EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Augusto B. Leguía

Augusto Bernardino Leguía y Salcedo (19. helmikuuta 1863 – 6. helmikuuta 1932) oli perulainen poliitikko, joka oli maansa presidenttinä 1908–1912 sekä 1919–1930. Leguía syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Lambayequessa. Hän kävi koulunsa Valparaisossa brittiläisessä koulussa. Palattuaan Peruun hän ryhtyi liikemieheksi ja oli New York Life Insurance Companyn edustajana Limassa ja brittiläisen British Sugar Co.:n palveluksessa. Suhteidensa ansiosta hänestä tuli valtiovarainministeri ja myöhemmin Partido Civilin José Pardon hallituksen pääministeri. Hänet valittiin puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1908 vaaliin, jonka hän voitti. Leguía ryhtyi maltillisiin uudistuksiin, joita puolueen konservatiivinen oligarkkisiipi vastusti ankarasti. Presidenttikautensa jälkeen hän lähti vapaaehtoisesti maanpakoon, mutta palasi haastamaan toukokuun 1919 vaalit. Leguía vakuutti että vallankumouksen ehkäisemiseksi maan arkaaista poliittista ja sosiaalista järjestelmää oli uudistettava. Alempien luokkien tuella hän voitti Partido Civilin konservatiiviehdokkaan. Pelätessään vastustajiensa ehtivän ensin, hän järjesti valituksi tultuaan vallankaappauksen häntä kannattavien armeijan osien tuella ja vangitsi tai ajoi maanpakoon häntä vastustavat civista-eliitin jäsenet. Tämän jälkeen hän rakensi autoritaarisen valtajärjestelmän byrokratian ja asevoimien varaan. Perustuslaki kirjoitettiin uudelleen hänen valitsemisekseen uudelleen 1924 ja 1929. Taloutta Leguía uudisti suunnitelmiensa mukaan ulkomaisten lainojen avulla. Suuri lama ja Wall Streetin pörssiromahdus 1929 johtivat kuitenkin hänen suosionsa laskuun ja sotilasvallankaappaukseen elokuussa 1930. Leguía päätyi vankilaan, jossa häneltä pyynnöistä huolimatta evättiin sairaanhoito, mikä johti hänen kuolemaansa keuhkokuumeeseen helmikuussa 1932. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Perun presidentit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Vaalipiiri

Vaalipiiri on alue tai ryhmä, jonka piirissä vaalit käydään ja josta valitaan yksi tai useampi edustaja. Näin siis vaalipiirin alueelta ei voi äänestää toisen vaalipiirin ehdokasta. Vaalipiirit voivat olla joko enemmistövaalipiirejä, joista valitaan yksi edustaja, tai suhteellisten vaalien vaalipiirejä, joista valitaan useampi edustaja. Vaalipiirit on yleensä muodostettu maantieteellisin perustein. Esimerkiksi Suomessa eduskuntavaalien vaalipiirit perustuvat maakuntiin ja kunnallisvaaleissa jokainen kunta muodostaa oman vaalipiirinsä. Europarlamenttivaaleissa ja presidentinvaaleissa koko maa muodostaa yhden vaalipiirin. Suomesta poiketen Ruotsin kunnallisvaaleissa suuret kunnat on jaettu kahteen tai useampaan vaalipiiriin, pienemmät kunnat muodostavat yhden vaalipiirin. Ammattiyhdistysvaaleissa on käytössä myös ammattialaan perustuvia vaalipiirejä. Etelä-Afrikan tasavallassa rotuerottelun aikana oli myös rotuun perustuvia vaalipiirejä. Enemmistövaalipiireihin perustuva vaalijärjestelmä on esimerkiksi Ison- Britannian, Yhdysvaltain, Intian ja Australian vaaleissa. Saksassa on käytössä sekä enemmistövaalipiireihin perustuva järjestelmä, jonka avulla valitaan puolet kansanedustajista, että osavaltioihin perustuva suhteellinen järjestelmä, jonka avulla valitaan toinen puoli kansanedustajista suhteellisilla vaaleilla. Samoin Venäjällä puolet kansanedustajista valitaan enemmistövaalipiireistä ja puolet valtakunnalliselta listalta. Maissa, joissa on käytössä valtakunnallinen vaalipiiri on yleensä myös äänikynnys. Marginaalinen vaalipiiri on enemmistövaalien vaalipiiri, jossa kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välinen ero on hyvin pieni. Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Irlannissa ja useissa muissa maissa on käytössä maakuntiin tai muihin alueisiin perustuva vaalipiirijärjestelmä, jossa yhdestä vaalipiiristä valitaan useampi edustaja. Maan jakaminen vaalipiireihin perustuu ajatukseen, että maan eri osille on syytä varmistaa oman alueen edustus eduskuntaan. Samalla vaalien suhteellisuutta hieman vaikeutetaan ja pieniltä puolueilta vaaditaan vahva alueellinen kannatus eduskuntapaikan saamiseksi. Joissakin maissa (esimerkiksi Israel ja Hollanti) koko maa muodostaa yhden vaalipiirin. *
On the Rocks (Jukka Kuoppamäen albumi)

On the Rocks on Jukka Kuoppamäen vuonna 1970 julkaistu albumi, joka nimestään huolimatta on suomenkielinen. Kaikki kappaleet ovat Jukka Kuoppamäen kirjoittamia. Albumin B-puolella säestäjänä toimii Candy-yhtye. Kappale ”Harmaat miehet” on protesti Vietnamin sotaa vastaan.Jukka Kuoppamäki: Sinivalkoiset suosikit -albumin kansilehti == Kappaleet == *Sävellykset ja sanoitukset Jukka Kuoppamäki *Sovitukset ja orkesterin johto Paroni Paakkunainen (A-puoli), Ilpo Saastamoinen (B-puoli) A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Muusikot == A-puoli * Seppo Paakkunainen – orkesterin johto, saksofoni * Matti Bergström – basso * Ilpo Saastamoinen – kitara * Nono Söderberg – kitara * Esa Helasvuo – piano, urut, cembalo * Matti Oiling – rummut * Ken McLeod – rummut * Juhani Aaltonen – huilu Candy * Ilpo Saastamoinen – orkesterin johto, kitara * Pekka Laitinen – basso * Mikko Kuoppamäki – rummut, bongot * Olli Nyman – urut === Muut levyn tekoon osallistuneet === * Antti Joki – äänitys == Lähteet == Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka: Vuoden 1970 albumit
Puolesta, ei vastaan

Puolesta, ei vastaan on Jukka Kuoppamäen vuonna 1982 julkaistu albumi. Se oli hänen ensimmäinen studiolevy neljään vuoteen. Kuoppamäki asui Länsi-Saksassa, eikä levy-yhtiön etsiminen sieltä käsin ollut helppoa. Kuuden viikon kesälomansa aikana Kuoppamäki tuli Suomeen, ja otti yhteyttä Discophon-yhtiön Mosse Vikstedtiin. Tuloksena oli levytyssopimus. Kuoppamäki oli jo vuonna 1965 levyttänyt samalle yhtiölle singlen ”Eikan pumppu”. Puolesta, ei vastaan jäi vaille suurempaa huomiota. Samoihin aikoihin Discophonin tuotantomäärä putosi ruotsalaisen Sonet-yhtiön kanssa solmitun yhteistyösopimuksen myötä lähes olemattomiin, eikä Kuoppamäki vaivautunut kysymään mahdollista kiinnostusta yhteistyön jatkumiselle. Vasta myöhemmin hän sai kuulla, että kaupallisesti epäonnistuneesta levystä huolimatta halua yhteistyölle olisi ollut. Albumilta julkaistiin single Ei ruusu voi ruusummaksi tulla / Maantie. == Kappaleet == *Sävellykset ja sanat ovat Jukka Kuoppamäen, paitsi erikseen mainitut. *Sovitukset: Veikko Samuli. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # (sanat Chrisse Johansson) # # # # == Singlet == == Lähteet == *LP-levy KEL 632 === Viitteet === Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Veikko Samulin tuottamat albumit
Teemu Manninen

Teemu Manninen (s. 1977) on suomalainen runoilija, kirjallisuudentutkija, kääntäjä ja kriitikko. Manninen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2005. Mannisen esikoiskokoelma Turistina täällä ilmestyi vuonna 2004. Hänen toinen runokokoelmansa Lohikäärmeen poika ilmestyi vuonna 2007. Se sisältää runoja, joiden varhaisia versioita julkaistiin hänen Kesken kaiken -blogissaan vuosina 2005–2006. Mannisen vuonna 2010 ilmestynyt kolmas runokokoelma Futurama voitti Tiiliskivi-palkinnon. Vuonna 2012 Manniselta ilmestyivät runoteos Paha äiti ja käännöskokoelma Edward Goreyn sarjakuvia Sekopäiset serkukset ja muita tarinoita. Mannisen teoksissa on usein vaikutteita flarf-runoudesta. Manninen toimi runouslehti Tuli&Savun; toimituksessa vuodesta 2005 ja lehden päätoimittajana 2006–2007. Manninen on toiminut vuodesta 2012 Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona. ==Tuotanto== === Runokokoelmat === * Turistina täällä (Tammi 2004) * Lohikäärmeen poika (Tammi 2007) * Futurama (Poesia 2010) * Säkeitä (ntamo 2010) * Paha äiti (Poesia 2012) === Muut teokset === * === Suomennokset === * Edward Gorey: Sekopäiset serkukset ja muita tarinoita (Huuda Huuda 2012) * Gary Panter: Jimbon Jumalainen Näytelmä (Huuda Huuda 2010) * Bendik Kaltenborn: Ei muistikuvaa (Huuda Huuda 2010) * Charles Bernstein: Runouden puolustus (poEsia 2006) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Teemu Mannisen kotisivut * Teemu Mannisen blogi Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Omatunto

Omatunto on ihmisen henkilökohtainen tuntemus tai "sisäinen ääni", joka kertoo, onko teko moraalisesti hyvä tai oikein. Omantunnon ajatellaan antavan intuitiivisesti oikean vastauksen, kun yksilö pohtii jonkin toimensa moraalista oikeutusta. Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuksien julistus vetoaa omatuntoon: :Kaikki ihmisolennot syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä. Melkein jokaisessa kulttuurissa esiintyy omaatuntoa vastaava käsite. Muinaiset egyptiläiset puhuivat sydämen äänestä, ja sama sana esiintyy juutalaisten Vanhassa Testamentissa. Hindut puhuivat näkymättömästä jumalasta, joka asuu ihmisen sisällä. Intuitionismiksi kutsutaan näkökantaa, jonka mukaan omatunto on ihmisen sisäinen kyky erottaa toisistaan oikea ja väärä. Empiristit taas katsovat, että omatunto on tulosta oppimisesta ja sen takia heijastelee henkilön ympäristössä vallitsevia arvoja. == Omatunto uskonnoissa == === Kristinusko === Kristillisen käsityksen mukaan omatunto on Jumalan ääni ihmisessä. Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa 1965 hyväksyttiin paavi Paavali VI:n pastoraalinen konstituutio Gaudium et spes, joka kuvaili omaatuntoa seuraavasti: :Ihminen löytää omantuntonsa syvyydestä lain, jota hän ei itse anna, vaan jota hänen tulee noudattaa ja jonka ääni kutsuu häntä aina rakastamaan ja tekemään hyvää ja pakenemaan pahaa -- Ihmisellä on todellisuudessa Jumalan kirjoittama laki sydämessään -- Omatunto on ihmisen salaisin ydin ja pyhäkkö, jossa hän on yksin Jumalan kanssa, jonka ääni kaikuu hänessä -- ." Luterilaisen kirkon käsitys omatunnosta on sama kuin katolisessa kirkossa. Kristityn omatunto voi kuitenkin olla myös “heikko” eli “sairas” (1. Kor. 8:7, 10, 12), joten omantunnon ääneen ei voi ehdottomasti luottaa. === Islam === Omatunnon käsite ei kuulu islaminuskoon,Keller 2017 sillä toisin kuin kristitty, muslimi löytää vastaukset moraalisiin ongelmiinsa Jumalan laista eli šariasta, Muslimin henkilökohtaisin ratkaisu on valinta islamin ja uskottomuuden välillä, minkä jälkeen islamin vaatimukset liittyvät lain noudattamiseen. Lain sisältöä ei kuitenkaan kussakin tilanteessa haeta omasta sydämestä, vaan sen tulkkeina ovat uskonoppineet, kuten imaamit tai muftit. == Katso myös == *Synderesis == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Omantunto suomenkielissä Raamatussa (1933/1938) Luokka:Etiikka Luokka:Persoonallisuuspsykologia Luokka:Mielenfilosofia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pensassakset

thumb|Pensas saksittavana. Pensassakset ovat ruohosaksista kehitetty näitä jykevämpi puutarhatyökalu. Niiden terän on kestettävä puuaineen työstöä. Niiden pääasiallinen käyttöalue on koristepensaiden hoito, mutta niitä voi rajoitetusti käyttää myös pienimuotoisessa pajukon raivauksessa. Pensassakset voivat olla yhden käden painettavaa mallia tai kaksikätiset sisään-ulos- liikettä vaativat. Moottoroidut pensasleikkurit voivat jossain määrin korvata pensassaksia. ==Aiheesta muualla== * Pensassaksista Kotipuutarhuri-lehdessä * Iltalehti: Pensassaksien hinta ei ole laadun tae Luokka:Puutarhatyökalut
Markus Jääskeläinen

Markus Jääskeläinen (s. 1969 Helsinki) on Australiassa asuva suomalainen runoilija ja kaunokirjallisuuden suomentaja. Hän on julkaissut useita runokirjoja. Lisäksi hän on kääntänyt mm. William Carlos Williamsia, Walt Whitmania ja Jack Kerouacia. Jääskeläinen on opiskellut Turun yliopistossa englantilaista filologiaa, kirjallisuutta ja uskontoa. Hän on toiminut myös kirjallisuuskriitikkona, kolumnistina ja matkajournalistina. == Teokset == * Vanhat laulut, nimettömät eläimet (yhdessä Tommi Parkon kanssa), Nihil Interit 1994 * Kunnes muuta näen, Otava 1994 * Siemen, Otava 1996 * Testamentti, Otava 1998 * Tässä hetkessä, varoittamatta, Otava 2001 * Valmis, Otava 2004 * Lentokala, Otava 2008 * Ilmapallo, Otava 2011 == Käännökset == * William Carlos Williams: Kevät ja kaikki - Runoja vuosilta 1917-1962, Nihil Interit 1997 * Jack Kerouac: Dharmapummit, Sammakko 2001 * Jack Kerouac: Tuuliajolla Big Surissa, Sammakko 2002 * Hän jota ei ole - Intian englanninkielisen nykyrunouden antologia (yhdessä Merja Virolaisen kanssa), Nihil Interit 2003 * Jack Kerouac: Matkalla. Alkuperäinen, sensuroimaton laitos. Tammi, 2007 *Walt Whitman: Valitut runot. Sammakko, 2007 * Theodor Herzl Juutalaisvaltio, Savukeidas 2010 * Walter Benjamin: Hashiksesta, Savukeidas 2011 == Aiheesta muualla == * Albatrossi * Lukukeskus * Otava: Markus Jääskeläinen Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
InMe

InMe on englantilainen alternative rock -yhtye Brentwoodista, Essexistä. InMe perustettiin vuonna 1996, mutta tuolloin se toimi nimellä Drowned. Yhtye kuitenkin muutti nimensä InMe:ksi vuonna 2001, jotta se ei sekoittuisi yhdysvaltalaiseen Drownediin. == Tuotanto == InMe on julkaissut tähän mennessä seitsemän kokopitkää albumia: * Overgrown Eden, 2003 * White Butterfly, 2005 * Daydream Anonymous, 2007 * Herald Moth, 2009 * The Pride, 2012 * Trilogy: Dawn, 2015 * Jumpstart Hope, 2020 InMe julkaisi vuonna 2002 ensimmäisen singlensä "Underdose", joka sijoittui Ison-Britannian singlelistalla sijalle 66. Tätä seurasivat "Firefly" ja "Crushed Like a Fruit", jotka sijoittuivat sijalle 25. Ensimmäisen levyn tuotti Colin Richardson ja se ilmestyi vuonna 1.1.2003 päätyen albumilistan sijalle 15. Toinen levy, White Butterfly, ilmestyi 20. kesäkuuta 2005. Levyltä julkaistiin alun perin single "Faster The Chase" vuonna 2004, mutta yhtye kuului vielä silloin MFN:lle. Toinen sinkku "Otherside" oli mahdollista ladata vain maksua vastaan musiikkipalveluiden kautta. Ensimmäinen virallinen single oli "7 Weeks" ja toinen "So You Know", joka yltyi listalla sijalle 33. White butterfly -levyn on tuottanut Josh Abraham, joka tunnetaan muun muassa nu-metalpioneeri Kornin tuottajana. Toisen levyn jälkeen basisti Joe Morgan lähti bändistä ja perusti oman yhtyeensä. Kolmannelle levylle Daydream Anonymousille Morgania tuli paikkaamaan Daven veli Greg McPherson. Samoin bändin musiikki muuttui paljon teknisemmäksi. Neljättä levyä tehdessä Dave pyysi heidän kiertuekitaristiaan Ben Konstantinovicia liittymään InMeen vakituiseksi jäseneksi. Yhtyeen neljäs levy julkaistiin vuonna 2009. Ben Konstantinovic kuitenkin potkittiin bändistä hänen huonon motivaationsa takia. Hänen tilalleen tullee toistaiseksi vain kiertueella mukana soittava Gary Marlow. === Kappalelista === Overgrown Eden * 01. Underdose * 02. Firefly * 03. Wounds * 04. Lava Twilight * 05. Natural * 06. Her Mask * 07. Energy * 08. Crushed Like Fruit * 09. Icewarm * 10. Trenches * 11. Neptune * 12. Mosaic White Butterfly * 01. 7 Weeks * 02. So You Know * 03. This Town * 04. Otherside * 05. Faster the Chase * 06. You'll Get There * 07. White Butterfly * 08. Safe in a room * 09. Just a Glimpse * 10. Almost Lost * 11. A World Apart * 12. Chamber * 13. Parting Gift Daydream Anonymous * 01. Myths & Photographs * 02. Far-Reaching * 03. I Won't Let Go * 04. Turbulence * 05. Cracking The Whip * 06. In Loving Memory * 07. Daydream Anonymous * 08. Here's Hoping * 09. Raindrops On Stones * 10. Thanks For Leaving Me * 11. Soldier * 12. 2nd Jonquil * 13. Toast To Broken Glass Herald Moth * 01. You Won't Hear from Me Again * 02. Belief Revival * 03. Nova Armada * 04. All Terrain Vehicle * 05. Captain Killjoy * 06. The Art of Moderation * 07. Single of the Weak * 08. Ferocity in Desire * 09. Happy to Disappoint You * 10. I Will Honour you * 11. A Mouthful of Loose Teeth * 12. Master Storm * 13. Love's Heartless Jest * 14. Secret Tragic Friction * 15. Far-Reaching (Acoustic Live) Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet
Tyler Christopher

Tyler Christopher (s. 3. lokakuuta 1983 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen pikajuoksija. Christopher osallistui 2000 yleisurheilun nuorten MM-kisoihin Kingstonissa ja karsiutui 200 metrin juoksun välierissä. 2003 hän voitti Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian alle 23-vuotiaiden mestaruuden 400 metrin juoksussa ajalla 45,25. Hän voitti Helsingin MM-kisoissa 2005 pronssia 400 metrillä uudella ennätyksellään 44,44. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän sijoittui kuudenneksi. Maaliskuussa 2008 Christopher voitti 400 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Valencian MM-kisoissa hallikauden kärkiajalla 45,67. ==Ennätykset== * 150 metrin juoksu: 15,17 (2004) * 200 metrin juoksu: 20,49 (2005) * 300 metrin juoksu: 31,77 (2004) * 400 metrin juoksu: 44,44 (2005) ==Lähteet== * Luokka:Kanadalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Autosomi

Autosomit ovat kromosomeja, jotka eivät vaikuta yksilön sukupuolen määräytymiseen. Autosomeja ovat siis kaikki kromosomit sukupuolikromosomeja lukuun ottamatta. Ihmisellä autosomipareja on 22 (kromosomit 1-22). Niiden lisäksi ihmisellä on kaksi sukupuolikromosomia. Naisella X ja X ja miehellä X ja Y. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Solunetti: Ihmisen kromosomit Luokka:Kromosomit
Hans Enoksen

Hans Enoksen (s. 1956) on entinen Grönlannin pääministeri. Enoksen osaa vain grönlannin kieltä. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 1995. Hänestä tuli kalastus-, metsästys- ja asutusministeri sekä sosiaalidemokraattisen Siumut- puolueen puheenjohtaja vuonna 2001. Enoksen valittiin pääministeriksi 14. joulukuuta 2002, jolloin Siumut voitti vaalit niukalla enemmistöllä. Tämän jälkeen hän liittoutui toisen vasemmistopuolueen, Inuit Ataqatigiitin kanssa. Puolueet alkoivat sen jälkeen keskustella Tanskan ja Yhdysvaltojen kanssa siitä, kuinka Grönlannin Thulen lentotukikohdasta korvauksena saamaa summaa pitäisi muuttaa. Vuoden 2009 vaaleissa Inuit Ataqatigiit nousi suurimmaksi puolueeksi ja pääministeriksi Kuupik Kleist. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Grönlannin pääministerit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Burke

Paul Burke on seuraavien henkilöiden nimi: * Paul Burke, rugbynpelaaja * Paul Burke, näyttelijä.
Kashmir (yhtye)

Kashmir on vuonna 1991 perustettu tanskalainen rockyhtye. Se aloitti Nirvana- nimisenä, mutta samannimisen amerikkalaisyhtyeen saavutettua suosiota tanskalaiset vaihtoivat nimensä Kashmiriksi, Led Zeppelinin kappaleen mukaan. Kashmirin musiikkityyliä on verrattu muiden muassa Radioheadiin ja Pink Floydiin. == Diskografia == * * * * * * * * == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut Luokka:Tanskalaiset rockyhtyeet
The Knob

The Knob oli suomalainen alun perin Kauhavalta kotoisin oleva punk rock -yhtye. Myöhemmin yhtyeen kotipaikka oli Seinäjoki. Yhtyeen perustivat Tapani Kangas, Jonne Haapa-aho, Jami Pohjoismäki ja Tuomo Kankaanpää vuonna 2001. The Knobin musiikkia voi kuulla lukuisissa extreme-videoissa sekä skeittaus-/snoukkaus-elokuvissa sekä Extreme Duudsonit -televisio-ohjelmassa. Yhtyeen musiikki on pääasiallisesti vapaasti ladattavissa yhtyeen kotisivuilta, lukuun ottamatta pitkäsoittolevyjä Something for Nobody ja THIR13EN WAYS TO GO, joista vain muutama kappale on vapaasti ladattavissa. Koko tuotanto löytyy kuitenkin useimmista suoratoistopalveluista. Musiikki on melodista punk rockia. Yhtye aktivoitui ainakin yhden konsertin verran vuonna 2020. == Jäsenet == * Tapani Kangas -- laulu ja kitara *: Syntynyt 16.2.1980. Harrastanut useita soittimia, mm. koskettimet, basso, rummut, trumpetti yms. * Tuomo Kankaanpää -- kitara *: Syntynyt 21.6.1981. Toimii myös taustalaulajana. * Jonne Haapa-aho -- rummut *: Syntynyt 9.11.1984. Asuu Tampereella. * Anssi Hanhimäki -- basso *: Syntynyt 23.12.1981. Toinen taustalaulaja. === Entiset Jäsenet === * Jami Pohjoismäki - basso 2001-2006 == Julkaisut == === EP:t === *Fake (2002) *Me and my Friends (2003) *Transylvania 4 (2004) *2012 Recordings Digital-EP (2012) === Studioalbumit === * * * === Muut julkaisut === *Pasta do Zebow (Ensimmäinen nauhoitus) EI JULKAISTU (poikkeuksena muutama kappale Something old... -kokoelmalla) *Something old, something new, something borrowed but nothing blue (2004) (Limited edition -kokoelma kahdesta ensimmäisestä EP:stä sekä livemateriaalista, Extroista. Levyä tehty ainoastaan käsin numeroitu 25 kpl limited edition) *Hits & Misses 2001 - 2004 Collection (Limited edition Kokoelma (n:300kpl) kolmesta ensimmäisestä EP`stä) *Live @ Oranssi 2005 - DVD *Live @ BAR 15 (Limited edition bootleg, limited to approx: 100 copies) *BONUS DATA CD 2007 (Limited edition, käsinnumeroitu 50kpl erä Thirteen ways to go levyn julkaisun yhteydessä) sekä useita live/bootleg tallenteita tunnetuimpana mm: THEKNOBFANI:n kokoelma mikseri.netissä. Yhtye on antanut luvan bootleggien levittämiselle ja tallentamiselle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset Kotisivut * * * Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Perhoskirjoahven

Perhoskirjoahven (Mikrogeophagus ramirezi) on värikäs ja pienikokoinen kirjoahvenlaji. Se kuului aiemmin pitkään Apistogramma-suvun lajeihin. == Koko ja ulkonäkö == Perhoskirjoahven kasvaa n. 6–7 cm:n pituiseksi. Koiraan selkäevän toinen ruoto on pidentynyt ja evät ovat muutenkin naaraan eviä pidemmät. Koiraalta puuttuvat kyljen mustissa kuvioissa olevat kimaltelevat pilkut. Naaraan vatsa on punainen ennen kutua. Naaras on koirasta pienikokoisempi. == Alkuperä == Perhoskirjoahvenen levinneisyysaluetta ovat Kolumbia ja Venezuela. Se on melko kiltti ja arka pieni kirjoahven, joka kuitenkin tarpeen tullen osaa puolustaa reviiriään melko ärhäkkäästi. Se ei kuitenkaan pysty pitämään puoliaan itseään isompia ja vauhdikkaampia kaloja vastaan. Kovin pienessä akvaariossa perhoskirjoahven voi aiheuttaa ongelmia monnisille, kun pohjatilaa ei riitä kaikille. Lajin vaatima reviiri on varsin pieni, joten isossa akvaariossa perhoskirjoahvenia voi yhdistää muiden pienten kirjoahventen kanssa. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Perhoskirjoahven viihtyy seura-akvaariossa sävyisien, veden ylä- ja keskikerroksessa elävien kalojen kanssa. Perhoskirjoahven kaipaa piilopaikkoja, joten akvaariossa tulee olla paljon kasveja ja juurakoita. Perhoskirjoahvenet ovat avohoitajia ja lisääntyvät hyvälaatuisessa vedessä. Kudetus ei ole kovin vaikeaa, se saattaa onnistua jopa seura-akvaariossa, mikäli kalat viihtyvät hyvin, mutta poikaset tulevat siellä yleensä syödyiksi. Pariskunta valitsee kutualustaksi laakean kiven tai vastaavan sileän pinnan, jota molemmat vahtivat. Kun poikaset lähtevät uimaan, emot hoitavat ja suojelevat niitä. Pienet poikaset syövät likoeläimiä ja ovat herkkiä olosuhteiden muutoksille. Kaikki kaupoissa myytävät perhoskirjoahvenet ovat viljeltyjä. == Vesiolot ja ravinto == Vesi pitää suodattaa turpeen läpi tai on käytettävä turveuutetta. Parasta on pehmeä vesi, jonka pH on 5–7 ja lämpötila 24–30 °C. Kaakkois-Aasian viljelylajikkeet vaativat keskikovaa vettä ja pH-arvon 7,5. Perhoskirjoahvenet syövät esimerkiksi artemiantoukkia, surviaisentoukkia, pohjatabletteja ja kuivaruokaa. Vaikka perhoskirjoahvenet ovat hyvin sävyisiä, niiden haittapuolena voidaan pitää lajin lyhyttä elinikää. Ne elävät usein alle kolme vuotta. Perhoskirjoahven ei ole parvikala, vaan pidetään pareittain taikka haaremissa (1 koiras 2 naarasta). Suositeltavin parina pidettynä koska saattavat jahdata toisen naaraan hengiltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Cichlid-forum.com Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Akvaariokalat
Kari Nenonen

Kari Juhani Nenonen (24. huhtikuuta 1949 Helsinki – 19. marraskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja. Paitsi kirjoja, Nenonen kirjoitti myös Jerry Cottonin kilpailijaa G-mies Kottosta sekä monenlaisia kevyitä sarjoja. Lisäksi hän kirjoitti salanimellä ja anonyymisti kertomuksia lehtiin. Hän suomensi nelisenkymmentä teosta. (Vain tilaajille) 1980-luvulla Nenonen kirjoitti Hulkkonen-suomilänkkäreitä. Nenonen aloitti uransa 1970-luvun puolivälissä, jolloin hän kirjoitti lyhyitä romanttisia kertomuksia Kolmiokirjalle eri salanimillä tai nimettä. Vuonna 1981 Kolmiokirja julkaisi Nenosen omalla nimellä pitkän romanttisen viihderomaanin Valtapeli. 1980-luvulla Nenonen alkoi kirjoittaa myös miehille tarkoitettuja sarjoja, kuten lännensarja Finnwestiä. Sarjoja julkaisi ennen muuta Viihdeviikarit-kustantamo, jonka taskukirjat ilmestyivät ilman tekijännimeä. 1980-luvun lopulla hän julkaisi muutaman teoksen omalla nimellään. Kari Nenosen omista teoksista romaanit Se ken tulee viimeiseksi on kuolema ja Ken kuolleita kutsuu sekä novellikokoelma Noitarovio edustavat kauhukirjallisuutta. Romaani Messias on tieteiskertomus, joka kertoo Jeesuksen kloonaamisesta Torinon käärinliinasta löydetyn DNA:n avulla. 1980-luvun lopulla Nenonen yritti liittyä Suomen kirjailijaliittoon. Hän täytti liiton vaatimukset kahdesta julkaistusta teoksesta, mutta häntä ei hyväksytty jäseneksi, mikä synnytti julkista keskustelua. == Teoksia == * * * * == Kirjallisuutta == * Hurtta, Boris: Suuri tuntematon: Kari Nenosen tuotannosta ja suomennoksista. Kansinimeke: Isokirjailija! Lounais-Suomen kirjailijat, 1999. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toni Jerrman: Kari Nenonen – Kvanttivaahtoa ja enkelinpölyä. Tähtivaeltaja 19.1.2007 (Archive.org) * Tapani Ronni: Noitarovio. Aikakone 1/1990. * Tapani Ronni: Ken kuolleita kutsuu. Aikakone 3/1991. * Johanna Sinisalo: Messias. Aikakone 1/1989. Luokka:Lännenkirjailijat Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Whittaker Chambers

Jay Vivian (David Whittaker) Chambers (1. huhtikuuta 1901 Philadelphia – 9. heinäkuuta 1961 lähellä Westminsteriä, Maryland)Whittaker Chambers Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 5.4.2014. oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen entinen jäsen, joka nousi julkisuuteen syyttäessään 1940-luvun lopussa ulkoministeriön virkamies Alger Hissiä vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi ja paljastaessaan samalla vapaaehtoisesti myös oman osallisuutensa vakoiluun 1930-luvulla. Columbian yliopistossa opiskellut Chambers liittyi kommunistipuolueeseen 1920-luvun puolivälissä ja toimi muutamia vuosia kommunistisen Daily Workerin sekä 1930-luvun alussa The New Masses -nimisen lehden toimittajana. Hän kuului 1930-luvun puolivälissä Baltimoressa toimineeseen kommunistien salaiseen soluun, tehtävänään pitää yhteyttä Yhdysvaltain hallitukseen Washingtonissa soluttautuneisiin kommunisteihin. Petyttyään Neuvostoliittoon Stalinin vainojen myötä hän erosi kommunistipuolueesta huhtikuussa 1938 ja ryhtyi myöhemmin ilmiantamaan kommunisteja Yhdysvaltain viranomaisille. Vuodesta 1939 Chambers työskenteli Time-lehdessä. Ollessaan elokuussa 1948 kongressin epäamerikkalaista toimintaa tutkivan valiokunnan (HUAC) kuultavana Chambers ilmoitti Alger Hissin olleen yksi seitsemästä Washingtonin virkamiehestä, jotka olivat kuuluneet 1930-luvun puolivälissä kommunistien vakoojarenkaaseen. Kun Chambers toisti väitteensä hieman myöhemmin julkisesti Meet the Press -radio-ohjelmassa, ilman kongressin tutkinnan tuomaa syytesuojaa, Hiss haastoi hänet oikeuteen kunnianloukkauksesta ja vaati 75 000 dollarin korvauksia. Kun Hissin lakimiehet vaativat Chambersia todistamaan väitteensä, hän toi julkisuuteen salaisten asiakirjojen kopioita, jotka hän kertoi saaneensa Hissiltä kymmenen vuotta aiemmin. Niin sanotut ”Baltimoren asiakirjat” käsittivät kuutisenkymmentä sivua kirjoituskoneella kirjoitettuja kopioita ulkoministeriön asiakirjoista ja ”kurpitsa-asiakirjat” mikrofilmirullia, jotka Chambers oli kätkenyt maatilallaan Marylandissa ontoksi kovertamaansa kurpitsaan. Hiss sai lopulta tuomion väärästä valasta. Ratkaisevana todisteena olivat ”Baltimoren asiakirjat”, joka tunnistettiin Hissin käsialalla ja hänen kirjoituskoneellaan kirjoitetuiksi. Chambersia vastaan ei nostettu syytteitä, sillä itse vakoilun osalta rikos oli jo vanhentunut. Chambers julkaisi vuonna 1952 myyntimenestykseksi muodostuneen omaelämäkerran nimellä Witness. Hän työskenteli vielä myöhemmin National Review -lehden toimittajana. Chambers sai presidentti Ronald Reaganilta postuumisti Presidential Medal of Freedom -palkinnon vuonna 1984. Vuonna 1988 hänen kotitilansa merkittiin National Register of Historic Places -rekisteriin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *WhittakerChambers.org Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Yhdysvaltalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Arkhe

Arkhē () tarkoitti antiikin kreikkalaisessa filosofiassa alkua tai alkuperustetta, kaikkein ensimmäistä prinsiippiä, jollaisen etsiminen oli tyypillistä erityisesti useille esisokraattisille filosofeille. Arkhē on ennen kaikkea Aristoteleen käyttämä termi, jolla hän luonnehti varsinkin joonialaisten luonnonfilosofien materiaalista monismia. Tosin sanan ensimmäiseksi käyttäjäksi 'perusprinsiippi'-merkityksessä usein mainitaan Anaksimandros. Tämä tieto perustuu Simplikioksen mainintaan, joka on pelkkä arvaus, sillä noin tuhat vuotta aikaisemmin eläneen Anaksimandroksen tuotanto oli vuosisatoja aikaisemmin liuennut erilaisiin sitaattikokoelmiin. Ajatuksen tällaisesta alkuperusteesta toi filosofiaan ensimmäisenä Thales, joka esitti, että kaikkien asioiden alkuperuste oli vesi. Hänen teoriansa perustui havaintoihin siitä, että kaikissa paikoissa joissa on elämää on kosteutta. Teoria sopi myös yhteen sen kanssa, että maan katsottiin kelluvan veden päällä. Thaleen teorian kumosi hänen seuraajansa ja mahdollinen oppilaansa Anaksimandros. Hänen mukaansa vesi ei voinut olla alkuperuste, koska se ei voinut synnyttää vastakohtaansa tulta. Hän katsoi, että mikään klassisista alkuaineista (maa, vesi, ilma, tuli) voinut olla alkuperuste tästä samasta syystä. Sen sijaan hän esitti, että oli olemassa apeiron, "rajaton", jonkinlainen loputon ja ominaisuudeton massa, josta kaikki asiat syntyivät ja johon ne palasivat. Anaksimandroksen oppilas Anaksimenes esitti uuden teorian. Hän palasi teoriaan alkuaineista, mutta katsoi puolestaan ilman olevan veden sijasta alkuperuste. Hän katsoi kaiken saaneen alkunsa ilmasta joko tihentymisen tai ohentumisen kautta. Ohentumalla ilmasta tuli tulta; tihentymällä siitä tulee ensin tuulta, sitten pilvi, vettä, maata ja kiveä. == Katso myös == * Klassiset alkuaineet * Kosmogonia Luokka:Esisokraattinen filosofia Luokka:Filosofian termit Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Tuomas Santavuori

Tuomas Santavuori (s. 24. tammikuuta 1985 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkoilija. Viitattu 4.11.2013 ==Ura== Santavuori syntyi Savonlinnassa, mutta perhe muutti Lahteen hänen ollessaan yksivuotias ja hän aloitti jääkiekon pelaamisen Lahdessa (Pelicans, Kiekko-Reipas). Ensimmäisen miesten sarjapelinsä hän pelasi Pelicansissa jo kaudella 2002–2003, jolloin hän teki yhdessä ottelussa kaksi maalia. Nuori pelaaja ei seuraavien kahden kauden aikana pystynyt kuitenkaan vakiinnuttamaan paikkaansa Pelicansin edustusjoukkueen kokoonpanosta. Kaudella 2003–2004 Santavuori pelasi kahdeksan ja kaudella 2004–2005 yhdeksän ottelua, mutta muuten hän pelasi A-nuorissa. Paikkansa Pelicansin edustusjoukkueessa Santavuori varmisti kaudella 2005–2006, jolloin hän teki 56 ottelussa 31 pistettä. Seuraavien kolmen kauden aikana Santavuori sai paljon vastuuta ja teki tasaisesti noin 30 pistettä joka kausi. Kausi 2009–2010 oli Santavuorelle vaikea ja hän teki kauden aikana vain 14 pistettä. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Ässien kanssa. Santavuori rikkoi piste-ennätyksensä heti ensimmäisellä Ässät-kaudellaan 2010–2011, jolloin hänelle merkittiin peräti 42 pistettä. Seuraavalla kaudella hän sai kuitenkin vain 25 pistettä. Kauden jälkeen hän kirjoitti kaksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa. Hän pelasi kauden 2012–2013 ja alkukauden 2013–2014 HPK:ssa, mutta siirtyi marraskuussa 2013 loppukaudeksi lainaan Pelicansiin. Santavuori on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa. Hän pääsi pelaamaan 18-vuotiaiden MM-kisoihin ja oli lähellä paikkaa myös 20-vuotiaiden turnaukseen. Suomen maajoukkueessa Santavuori pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa keväällä 2008. ==Tilastot== 2002–03 Pelicans SM-liiga 9 2 1 3 4 – – – – – 2003–04 Suomi U20 Mestis 3 1 0 1 0 – – – – – Pelicans SM-liiga 8 0 0 0 0 – – – – – 2004–05 Pelicans SM-liiga 9 2 1 3 2 – – – – – 2005–06 Pelicans SM-liiga 56 11 20 31 16 – – – – – 2006–07 Pelicans SM-liiga 55 13 17 30 28 6 2 0 2 4 2007–08 Pelicans SM-liiga 51 14 20 34 32 6 2 4 6 2 2008–09 Pelicans SM-liiga 58 16 12 28 36 10 1 1 2 8 2009–10 Pelicans SM-liiga 42 3 11 14 10 – – – – – 2010–11 Ässät SM-liiga 60 16 26 42 28 4 0 2 2 0 2011–12 Ässät SM-liiga 41 14 11 25 10 4 1 1 2 6 2012–13 HPK SM-liiga 57 7 17 24 40 1 0 0 0 0 2013–14 HPK SM-liiga 15 2 2 4 2 – – – – – Pelicans SM-liiga 3 1 1 2 0 – – – – – 2014–15 Peliitat Mestis 9 1 1 2 6 – – – – – Kiruna IF Division 1 8 4 4 8 4 – – – – – EHC Klostersee Oberliga 15 9 11 20 4 5 3 1 4 6 2015–16 Kulager Petropavlovsk KAZ 41 14 20 34 18 – – – – – Rungsted Seier Capital DEN 1 0 1 1 0 – – – – – 2016–17 Guildford Flames EPIHL 34 13 23 36 26 7 3 4 7 4 2017–18 Mulhouse FRA 3 0 0 0 2 – – – – – 12 kautta yhteensä SM-liiga 461 100 138 238 208 31 6 8 14 20 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Tuomas Santavuori Jatkoaika.comissa Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Philipp Stamma

Philip Stamma (n. 1705 Aleppo - n. 1755 Lontoo) oli merkittävä syyrialainen shakkipelin edistäjä ja huomattava pelaaja Lontoossa Slaughter's Coffee Housessa, joka oli Englannin shakkielämän keskus 1700-luvulla. Hän kirjoitti yhden maailman ensimmäisistä shakkikirjoista: Essai sur le jeu des échecs vuonna 1737 Pariisissa. Kirjasta tuli englanninkielinen käännös 1745 nimellä The Noble Game of Chess. Kirjassa on muun muassa käsitelty 74 shakkiavausta. Stamma toi myös loppupeliin huomattavia Lähi-idän näkökantoja eurooppalaiseen shakkiin, erityisesti loppupeliin. Hän toi myös merkitsemistapaan kirjaimet ja numerot. Kuningasgambiitin muunnosta kutsutaan toisinaan nimellä Stamman gambiitti: 1.e4 e5 2.f4 exf4 3.h4. Stamma pelasi kuuluisan turnauksen François-André Danican Philidoria vastaan Lontoossa 1745. Kymmenestä pelistä Philidor voitti kahdeksan, Stamma yhden ja yksi päättyi tasanJ.Kainulainen: Shakkipelin historia. Pelit eivät ole säilyneet jälkipolville. Muuten Stammasta tiedetään, että hän oli kuningas Yrjö II:n palveluksessa tehden itämaisten kielten käännöstöitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Syyrialaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1705 syntyneet Luokka:Vuonna 1755 kuolleet
Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan

Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan (; 1948 Al-Ain – 13. toukokuuta 2022) oli Arabiemiirikuntien presidentti, mutta hänen arvonimensä oli tittelistään huolimatta šeikki. Hän astui valtaan 3. marraskuuta 2004. Hänen edeltäjänsä oli hänen isänsä Zayid ibn Sultan Al Nahyan, joka kuoli päivää ennen poikansa valtaan nousua. Khalifa oli vanhin isänsä 19 pojasta. Khalifa syntyi vuonna 1948 Al-Ainin keidaskaupungissa. Hänen isänsä Zayid ibn Sultan Al Nahyan oli tuleva itsenäisten Arabiemiirikuntien ensimmäinen hallitsija, ja hänen äitinsä oli Hassa bint Mohammed Al Nahyan. Al-Ain sijaitsee Abu Dhabin emiirikunnassa, joka oli tuolloin yksi Britannian kanssa protektoraattisopimuksen tehneistä emiirikunnista. Khalifa opiskeli Britanniassa Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa ja palasi Abu Dhabiin vuonna 1966, kun Britannia oli asettanut vallankaappauksen jälkeen tämän isän uudeksi emiiriksi. Khalifa alkoi työskennellä isänsä alaisuudessa, ja hänenkin asemasta tuli merkittävämpi, kun Zayedista tuli 1971 itsenäistyneiden Arabiemiirikuntien ensimmäinen johtaja. Khalifa vastasi muun muassa öljyvirastosta, joka vastasi öljyrikkaan valtion öljypolitiikasta. Khalifsta tuli Arabiemiirikuntien toinen presidentti hänen isänsä kuoltua vuonna 2004. Khalifan valtakauden aikana Arabiemiirikuntien talous on kasvanut voimakkaasti. Samalla myös Abu Dhabin emiirikunnan vaikutusvalta on kehittynyt, ja se on noussut merkityksessään Dubain emiirikunnan rinnalle. Khalifa tuki Dubaita kuitenkin sen talousvaikeuksissa ja ohjasi sinne liittovaltion taloudellisen pelastuspaketin. Dubai nimesi kiitoksena maailman korkeimman rakennuksen uudestaan Burj Dubaista Burj Khalifaksi. Arabiemiirikunnissa ei ollut arabikevään aikana samanlaisia protestiaaltoja kuin monissa muissa arabivaltioissa. Khalifa tiukensi tästä huolimatta otettaan valtiosta ja tukahdutti opposition toimintaa, mikä herätti kritiikkiä kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä. Khalifa sai aivohalvauksen vuonna 2014, ja hän oli tämän jälkeen enää harvoin julkisuudessa. Hän jatkoi silti Arabiemiirikuntien presidenttinä, mutta hänen velipuolensa Mohammed oli käytännössä de facto -halltisija, joka teki kaikki merkittävimmät ulkomaanpoliittiset päätökset. Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan kuoli 13. toukokuuta 2022. Hänen seuraajaksi valittiin hänen velipuolensa Mohammed. == Lähteet == Luokka:Arabiemiraattien presidentit Luokka:Arabiemiraattilaiset ministerit Luokka:Arabiemiraattilaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Super Size Me

Super Size Me on vuonna 2004 tehty dokumenttielokuva, joka on kuvattu kokonaisuudessaan helmikuussa 2003. Dokumentti kertoo elokuvaohjaaja Morgan Spurlockista, joka aikoo elää 30 päivää syöden vain McDonald’sin ruokaa. Aluksi kolme asiantuntijaa mittaa, punnitsee ja tutkii hänet tarkasti. Myöhemmin he osoittavat hänen ruokailutottumustensa fyysiset ja psyykkiset seuraukset odotettua järkyttävämmiksi. Testin aikana Spurlock matkustaa ympäri Yhdysvaltoja haastatellen tavallisia ihmisiä ja laitosten edustajia heidän ruokailutottumuksistaan. Elokuvan väitetään saaneen McDonald’sin luopumaan Super Size -kampanjastaan, vaikka McDonald’s ei myönnäkään elokuvan olleen syynä tähän. Spurlock haastattelee ihmisiä ympäri Yhdysvaltoja syömisen lomassa. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 10. syyskuuta 2004, ja sen levittäjänä toimi Sandrew Metronome. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2004 dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:McDonald’s Luokka:Ravinto-oppi Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Sivettieläimet

Sivettieläimet (Viverridae) on petoeläinten heimo, johon kuuluvat muun muassa sivettikissat, genetit ja linsangit. Kaikki lajit ovat pieniä tai keskikokoisia petoeläimiä, jotka elävät Etelä-Euroopassa, Afrikassa, Madagaskarilla ja Aasiassa. Useimmilla on pitkä ja notkea ruumis, pitkä kallo, lyhyet jalat ja pitkä häntä. Jokaisessa jalassa on yleensä viisi kynttä, jotka ovat osaksi sisäänvedettäviä. Monet lajit erittävät perärauhasistaan voimakastuoksuista eritettä, sivettiöljyä eli sivettiä, jonka aktiivista ainesosaa civettonea käytetään hajuvesiteollisuudessa. Sivettieläimet ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin, kuten avoimeen savanniin ja tiheään metsään, kun taas jotkut lajit ovat puoliksi vesieläimiä. Urokset ja naaraat ovat yleensä samannäköisiä, joskin urokset ovat hieman suurempia ja painavampia. Sivettieläinlajeja ovat muun muassa: * Afrikanlinsanki (Poiana richardsoni) * Tiikerilinsanki (Prionodon linsang) * Naamaripalmunäätä (Paguma larvata) * Vesigenetti (Osbornictis piscivora) * Afrikansivettikissa (Civettictis civetta) * Malabarinisosivettikissa (Viverra civettina) * Genetti (Genetta genetta) * Karhukissa (Arctictis binturong) * Saukkonäätä (Cynogale bennetti) * Beletti (Hemigalus derbyanus) == Lähteet == *
Kirjoahvenet

Kirjoahvenet (Cichlidae) on makeissa vesissä elävien kalojen heimo, josta tunnetaan eri arvioiden mukaan 1 300–2 000 lajia. Ne jaetaan 112–226 sukuun. == Koko ja ulkonäkö == Kirjoahventen koko vaihtelee pari senttiä pitkistä lähes metrisiin. Vartalonmuodoissa on eroja, mutta yleisin vartalonmuoto on pystysuuntaan melko litteä (esimerkkilajina lehtikala). == Levinneisyys == Kirjoahventen luonnolliseen levinneisyysalueeseen kuuluu Afrikka (ainakin 900 lajia), Etelä-Amerikka (291 lajia), Keski-Amerikka ja Länsi-Intia, Lähi-itä sekä Etelä-Intia ja Sri Lanka. Pohjois-Amerkassa elää yksi alkuperäinen laji, teksasinkirjoahven. Eurooppa ja Australia ovat saaneet kirjoahvenkantansa villiintyneistä, muualta tuoduista lajeista.Australian Society for Fish Biology == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Kaikki kirjoahvenet huolehtivat jälkikasvustaan jollakin tavalla. Ne hoitavat ja vartioivat mätiä, ja usein myös pieniä poikasia. Kirjoahvenet voidaan jakaa alustakutijoihin ja suuhautojiin. Ensin mainitut laskevat mädin puhdistetulle, kiinteälle alustalle kuten kivelle tai kasvin lehdelle, vartioivat sitä ja usein löyhyttelevät hapekasta vettä kehittyville mätimunille. Suuhautojat pitävät mätiä ja tai vastakuoriutuneita poikasia suojassa suussaan. Suuhautojat voidaan edelleen jaotella useampiin luokkiin sen mukaan, missä vaiheessa mätimunat poimitaan suuhun ja mikä on kummankin vanhemman rooli tässä. Tutkijat ovat päätelleet, että suuhautominen on kehittynyt itsenäisenä käyttäytymismuotona monessa evoluution haarassa. == Ravinto == Kirjoahvenissa on kaikkien eri ruokavalioiden edustajia: puhtaita kasvinsyöjiä, raadonsyöjiä ja ahnaita petoja. == Käyttö == Valkoleukatilapiaa (Tilapia mossambica) kasvatetaan ruokakalaksi. Monia muita lajeja pidetään akvaariossa. Tunnetuimpiin akvaarion kirjoahveniin kuuluvat lehtikala, kiekkokalat, tulisuu, riikinkukkokirjoahven ja helmikirjoahven. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Tropical Tank * North East Aquatics * Ciklidistit ry Luokka:Akvaariokalat * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Monniset (suku)

Monniset (Corydoras) on monnisten (Corydoradinae) alaheimoon kuuluva kalasuku. Suuressa osassa seura-akvaarioita uiskentelee jokin pieni monnislaji. Yleisin lienee kuparimonninen. == Suvut == Corydoras-monniset ovat yksi monnisten (Corydoradinae) alaheimon kolmesta suvusta. Muut suvut ovat soukkamonniset (Aspidoras) ja Scleromystax. Corydoras-monnisia on kuvattu yli 130 lajia, ja ainakin noin 50 tuntematonta lajia on kuvattujen lisäksi jo esiintynyt akvaariokaupan piirissä. Tyypillisiä monnislajeja ovat mm. korumonninen (Corydoras elegans), kuparimonninen (Corydoras aeneus), täplämonninen (Corydoras paleatus) ja kirjomonninen (Corydoras schwartzi). == Koko ja ulkonäkö == Monnisilla ei ole muille kaloille tyypillisiä suomuja, vaan luulevyistä muodostunut panssari. Monniset jäävät pieniksi. Pääosa monnislajeista on 4-7 cm:n mittaisia, lähes kaikki alle 10-senttisiä. == Alkuperä == Monniset ovat kotoisin Etelä-Amerikasta ja ovat levinneet ylhäältä maanosan pohjoisosasta alas Argentiinan pohjoisosaan saakka. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Monniset oleskelevat mieluiten pohjassa, jonka hiekan (ei soran) pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja. == Vesiolot ja ravinto == Monniset ovat useimmiten kotoisin yläjuoksulta ja viileämmästä vedestä n. 22 Celsius-asteen ollessa usein optimaalinen. Monniset syövät peruskuivaruokaa. Ne tonkivat ruokaa soran joukosta, jonne ruoka helposti muuten jäisi pilaantumaan, ja ovat näin ollen hyviä "roskisdyykkareita". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * ITIS: Corydoras Luokka:Akvaariokalat Luokka:Monniset
Itsehillinnän mestari

Itsehillinnän mestari on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän Ankantekijät-sarjan kolmas teos. Teoksen tarinoiden piirrokset ovat chileläisen ankkapiirtäjän Vicarin käsialaa. Kirja on julkaistu vuonna 2004. Luokka:Ankantekijät
Pelle Svensson

Per Oskar ”Pelle” Svensson (6. helmikuuta 1943 Sollefteå – 17. joulukuuta 2020 Sundsvallhttps://www.dn.se/sport/brottarprofilen-pelle-svensson-har-somnat-in- blev-77-ar/) oli ruotsalainen asianajaja ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän oli Juha Valjakkalan (nyk. Nikita Joakim Fouganthine) asianajaja ja kirjoitti tapauksesta kirjan Utan nåd, joka aiheutti suuren kohun Ruotsissa. Painissa Svensson oli olympiahopeamitalisti Tokion olympialaisista 1964 sarjassa alle 97 kg sekä maailmanmestari vuosilta 1970 ja 1971. Hän oli moninkertainen Ruotsin mestari vuosilta 1962–1974. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Ruotsalaiset asianajajat Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Tituksen riemukaari

Tituksen riemukaari () on Rooman keskustassa Forum Romanumin kupeessa sijaitseva Jerusalemin valtauksen muistoksi pystytetty muistomerkki. Sen rakennutti keisari Domitianus edesmenneen Upstaging an Emperor: Ancient and Modern Inscriptions on the Arch of Titus, haettu 29.5.2008 veljensä ja edeltäjänsä Tituksen kunniaksi vuonna 82 * . Riemukaaren läpi johtaa voitonparaateihin käytetty katu Via Sacra, ja kaari sijaitsee sen korkeimmalla kohdalla. == Arkkitehtuuri == Tituksen riemukaari on varhaisin tunnettu esimerkki roomalaisten kehittämästä kompositatyylistä * , joka on yhdistelmä korinttilaisesta ja joonialaisesta pylväsjärjestelmästä. Kaariaukon sisäseinillä on Jerusalemin temppelin ryöstösaalista vievää kulkuetta ja Tituksen yhdessä isänsä Vespasianuksen kanssa juutalaisista saavutetun voiton kunniaksi pitämää triumfia kuvaavat reliefit Samuel Ball Platner: A Topographical Dictionary of Rome 1929, haettu 28.5.2008. Holvin kasetoituun kattoon on kuvattu Tituksen jumalaksi julistaminen . Pahoin rapistunut riemukaari, joka oli keskiajalla osa Frangipanien linnoitusta, restauroitiin paavi Pius VII:n aloitteesta täydellisesti 1817–1821. Arkkitehti Giuseppe Valadier purki monumentin osiin ja kokosi sen käyttäen puuttuviin attikan ja pilareiden ulommaisiin kulmiin uusia kivilohkareita travertiinista . Alun perin kokonaisuudessaan valkeasta Pentelin marmorista rakennettu yksiaukkoinen riemukaari on 15,4 m korkea, 13,5 m leveä ja 4,75 m syvä Arch of Titus, Rene Seindal. == Piirtokirjoitukset == Riemukaaren Colosseumin puoleisen julkisivun attikassa on suurikokoinen latinankielinen omistuskirjoitus: SENATUS POPULUSQUE ROMANUS DIVO TITO DIVI VESPASIANI FILIO VESPASIANO AUGUSTO (). Forum Romanumille päin antavan fasadin piirtokirjoitus ei ole säilynyt meidän päiviimme . Sen sijaan toisella puolella on moderni muistokirjoitus restauroinnista: INSIGNE RELIGIONIS ATQVE ARTIS MONVMENTVM VETUSTATE FATISCENS PIVS SEPTIMVS PONTIFEX MAX(imus) NOVIS OPERIBVS PRISCVM EXEMPLAR IMITANTIBVS FVLCIRI SERVARIQVE IVSSIT ANNO SACRI PRINCIPATVS EIVS XXIIII () . == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Samuel Ball Platner, "A Topographical Dictionary of Ancient Rome": Arch of Titus *Tituksen riemukaari René Seindalin sivuilla Luokka:Antiikin Rooman kaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Forum Romanum Luokka:Riemukaaret