EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aura Jurva

Aura Elisabeth Jurva (7. syyskuuta 1882 Koski Hl. – 15. tammikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Aura ja Kaarle Kortejoki.Kirjasampo : Aura Jurva Jurva kirjoitti lähinnä satuja ja lapsille tarkoitettuja näytelmiä. Aura Jurvan veli Eelis Waldemar Jurva (1873–1934) oli kapellimestari ja Helsingin Filharmonisen Seuran orkesterikoulun viulunsoiton opettaja. == Teoksia == * Satuja, kirjoittanut ja kuvittanut Aura. E. W. Ponkala, Helsinki 1912, 2. uud. painos nimellä Metsämailta : satuja, kuvitus Rudolf Koivu, Valistus 1922. * Tuulen tarinoita, kuvat piirtäneet R. Koivu ja Ester Hjelt-Cajanus. Suomen lasten kirjoja 15. WSOY 1913, 2. painos 1922 * Satuleikkejä, yksinäytöksisiä leikkejä kouluille ja kodeille. Otava 1916, 2. lisätty painos nimellä Koulunäytelmiä, Otava 1923 * Torpantontut, kuvittanut Rudolf Koivu. Otava 1917, 2. painos 1922 * Uusia satuleikkejä kouluille ja kodeille. Otava 1919 * Metsäelämää, partiolaisnäytelmiä ; kuvittanut Ilmari Vainio ; aiheet Thompson Setonin kirjasta "Kaksi partiopoikaa". Otava 1920 * Puunhakkaaja ja metsänneito ym. satunäytelmiä. Otava 1921 * Tervastulia, satuja kaikille. Valistus 1923 * Pikku sisko. Otava 1924 * Nuorten näytelmiä. Valistus 1927 * Kumpi on parempi. Raittiusviikkotoimikunta, Helsinki 1929 * Markkinamiehiä, näytelmä. Esitetty 1929 * Meidän Venus, kaksiosainen seuranäytelmä. Suomen naisten liikuntakasvatusliiton näytelmäsarja 5. Hyvinkää 1930 * Eelis Jurva : Muistelmia veljestäni. Tekijä, Helsinki 1935 * Pisku pieni Kottabus. Tekijä, Helsinki 1937 * Vihtori Peltosen Porvoo : yhteiskoululaisen muistelmia . Tekijä, Porvoo 1938 * Pensaan juurta. Tekijä, Porvoo 1939 * Kosken pitäjän vaiheita. Tekijä, Porvoo 1942, uusi painos Hämeenkosken tili ja notariaatti, Hämeenkoski 1999 * Voittamattomia linnoituksia, radiokuunnelma. Esitetty 1950 * Sukurengas. Tekijä, Loviisa 1951 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Aura Jurva (Web Archive-linkki) == Aiheesta muualla == * Aura Jurva : Pyhimyskuvia alppikylästä, Suomen Kuvalehti, 28.03.1923, nro 12-13, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Mevlüt Erdinç

Mevlüt Erdinç (s. 25. helmikuuta 1987) on ranskalaissyntyinen turkkilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Erdinç on edustanut yli kymmenen vuoden ajan useita ranskalaisseuroja. Vuodesta 2017 hän on pelannut Turkissa. == Seuraura == Erdinç aloitti jalkapalloilun aluksi Saint-Clauden junioriseurassa Serglodissa, kunnes siirtyi 13-vuotiaana Sochaux'n junioreihin. Viiden vuoden jälkeen 18-vuotias Erdinç nostettiin joukkueen edustukseen kaudella 2005–2006, jolloin hän pelasi yhteensä yhdeksän ottelua ja onnistui maalinteossa kahdesti. Seuraava kausi meni vaisusti Erdinçin jäätyä vaihtopenkin rooliin. Hän oli siirtyä Ligue 2:ssa pelanneeseen Clermont Footiin, mutta päättikin tehdä kauden päätyttyä viiden vuoden jatkosopimuksen Sochaux'n kanssa. Kausi 2007–2008 oli Erdinçin läpimurto, kun hän teki 11 maalia Ranskan pääsarjassa ja oli joukkueensa paras maalintekijä ja Ranskan pääsarjan maalipörssin sijalla 13. Myös seuraavalla kaudella Erdinç teki 11 maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä. Kesäkuun lopulla 2009 Erdinç allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Paris Saint-Germainin kanssa.Mevlut Erding : 4 ans au PSG PSG 30.6.2009 Viitattu 28.10.2010 Ensimmäisellä kaudellaan Erdinç onnistui maalinteossa 15 kertaa ja oli Ranskan pääsarjan maalitilaston kolmas. Hän jatkoi hyviä esityksiään myös kaudella 2010-2011 ja oli säännöllisesti PSG:n pelaavassa kokoonpanossa. Maalinteko tuotti kuitenkin edelliskautta enemmän vaikeuksia ja kaikkiaan hän osui 54 pelaamassaan ottelussa yhdeksän kertaa tolppien väliin. Suurimmat vaikeudet Erdinç koki europeleissä, joissa hän sai 10 pelaamassan ottelussa aikaan vain yhden maalin. Kesällä 2011 PSG hankki vahvistuksia hyökkäyspäähän ja kilpailu peliajasta kävi entistä kovemmaksi. Syyskaudella 2011 Erdinç pelasi 11 liigaottelussa. Syyskuussa 2013 Erdinç siirtyi 4-vuotisella sopimuksella Saint-Étiennen organisaatioon. === Maajoukkueura === Erdinç pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2004 Ranskan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi vuoden aikana yhteensä kahdeksan ottelua, joissa hän onnistui tekemään kolme maalia. Vuodesta 2005 lähtien Erdinç on edustanut vanhempiensa kotimaata Turkkia. Hän pelasi aluksi Turkin nuorten maajoukkueissa vuosina 2005–2007 yhteensä 17 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Erdinç pelasi ensimmäisen A-maajoukkuepelinsä Turkin paidassa 26. maaliskuuta 2008 Valko-Venäjää vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 11. lokakuuta 2008 Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa ensimmäisen puoliajan ja tuli välieräottelussa Saksaa vastaan vaihtopelaajana kentälle 84. minuutilla. Kaikkiaan hän on pelannut 35 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia vuosina 2008–2016. == Saavutukset == *Ranskan cup: 2007, 2010 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mevlut Erdingin profiili LFP:ssä Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bogorodsk (Komi)

Bogorodsk (, )) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višerajoen rannalla 92 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 760 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan Višeran pogostana ensimmäisen kerran vuonna 1608. Sen nykyinen venäjänkielinen perustuu paikalla jo tuolloin olleeseen Jumalansynnyttäjän kirkkoon. Seudun asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa ja metsästystä. 1800-luvulla kylä oli volostin keskus. Sen asukkaista valtaosa on komeja. Bogorodskin kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Lunin (ven. ja komiksi Лунь), Pasvomynin (Пасвомын), Sjuzjaybin (Сюзяыб) ja Troitskin (ven. Троицк, komiksi Типöсикт, T’ipöśikt) kylät. Tärkein työantaja on maatalous. Kunnassa toimii maatalousyritys Višerski. Palveluja ovat Bogorodskin keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto, Bogorodskin, Sjuzjaybin ja Troitskin lastentarhat sekä Zjuzjaybin ja Troitskin alakoulut, kerhotalot ja ensiapuasemat. Bogorodskissa on toimiva Neitsyt Marian syntymän kirkko. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Seppele

Seppele on rengasmainen esine, joka voi koostua esimerkiksi kukista, lehdistä ja oksista. Seppeleitä annetaan osoituksena kunnioituksesta esimerkiksi kilpailun voittajalle. Niitä lasketaan myös muistomerkeille ja kuolleille hautajaisissa. On olemassa monenlaisia ​​seppeleitä, joilla on erilainen kulttuurinen merkitys. Antiikin ajoista lähtien laakeriseppeleet ovat olleet vallan tai kunnian symboli. Slaavilaisissa maissa tytöt ja nuoret naiset ovat käyttäneet seppelettä puhtauden ja hedelmällisyyden symbolina. Slaavilaisilla alueilla käytettävien seppeleiden uskotaan periytyvän ajalta ennen kristinuskon tuloa 1000-luvulla.https://poltavchanka.info/uk/eternal/yakymy- buly-golovni-ubory-poltavok-ranishe-oznaky-statusu-finansovogo-dobrobutu-ta- harakteru == Katso myös == * Corona == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Koriste-esineet
Elina Kottonen

Elina Kottonen (o.s. Viitanen, s. 18. huhtikuuta 1984) on suomalainen radiotoimittaja ja juontaja. Vuoden 2020 alussa Kottonen aloitti Radio Suomipopin juontajana. == Ura == Elina Kottonen tuli tunnetuksi radiokanava The Voicen aamuohjelma Heräämöstä, jonka yhtenä juontajana hän toimi. Suuren yleisön tietoisuuteen Kottonen nousi syksyllä 2010, kun hän aloitti Big Brother Extran juontajana. Kesken tuotantokauden hänet lisättiin Susanna Laineen juontajapariksi myös Big Brother Talk Show’hun. Kottonen jatkoi ohjelmien juontajana myös syksyllä 2011 esitetyllä seitsemännellä tuotantokaudella. 7\. marraskuuta 2011 hän asteli Big Brother -taloon vierailevaksi asukkaaksi. Hän poistui talosta 11. marraskuuta. Kottonen toimi Big Brother Talk Show’n juontajana myös syksyllä 2012 esitetyllä kahdeksannella tuotantokaudella, jolla Big Brother Extraa juonsi Cristal Snow. Tammikuussa 2011 Kottonen siirtyi juontamaan radiokanava The Voicen iltapäivälähetystä Vappu Pimiän lopetettua kyseisessä tehtävässä vuoden 2010 marraskuussa. Hän juonsi iltapäivälähetystä kesään 2011 saakka, kunnes kesätauon jälkeen juontajana aloitti Ville Kinaret. Keväällä 2012 Kottonen nähtiin Teräspallit-viihdeohjelman uutena juontajana. Tammikuussa 2012 hän alkoi juontaa Radio Novan viikonloppuaamuja Janne Virtasen kanssa ja helmikuussa 2013 hän siirtyi juontamaan kanavan iltapäivälähetystä Ile Jokisen kanssa. Helmikuussa 2015 Kottonen aloitti Radio Novalla uudessa Novan Päiväuni -ohjelmassa, juontaen yksin klo 10–14. Vuodesta 2016 Kottonen on juontanut Nelosen ohjelmia, aluksi Talent Suomen viidettä tuotantokautta Heikki Paasosen kanssa. Hän ja Paasonen ovat juontaneet yhdessä myös The Voice of Finlandia, Kottonen takahuonetoimittajan roolissa vuodesta 2018. Kottonen on juontanut lisäksi vuonna 2017 alkaneita ohjelmia Suomen hauskin tavis ja Hurjat rakkauskilot. Televisiotöiden lisäksi hän on jatkanut työskentelyä myös radiossa, Radio Aalto -kanavalla. Vuonna 2019 Kottonen palasi Big Brother Suomi -ohjelman päälähetyksen pariin. == Yksityiselämä == Elina Kottonen avioitui vuonna 2014 radiojuontaja ja urheiluselostaja Lauri Kottosen kanssa. Heillä on vuonna 2016 syntynyt tytär ja vuonna 2020 syntynyt poika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Big Brother Suomi Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matriisiekvivalenssi

Lineaarialgebrassa kaksi m×n-matriisia A ja B ovat ekvivalentit jos :\\! B = Q^{-1} A P, missä P on jokin n×n kääntyvä matriisi ja Q jokin m×m kääntyvä matriisi. ==Kirjallisuutta== * * Luokka:Matriisit
Ahti Simonen

Ahti Jouko Päiviö SimonenHelsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo Viitattu 6.6.2018. (26. toukokuuta 1916 Nilsiä – 11. huhtikuuta 1994) oli suomalainen geologi. Hän oli Geologisen tutkimuslaitoksen kallioperäosaston johtaja ja professori vuosina 1962–1979. Hän edisti Suomen kallioperän kehitysvaiheiden tutkimusta ja pani alulle malminetsintää auttavat kallioperän ikämääritykset.Jaakko Kangosjärvi: Kuolleita: Ahti Simonen – Nykyaikaisen kallioperägeologian kehittäjä (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 22.4.1994. Viitattu 6.6.2018. Simonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1934, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1944 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1949 aiheenaan Aulangon geologia. Hän aloitti kallioperäkartoitukset 1940-luvun alussa. Hänet nimitettiin vuonna 1946 Geologisen tutkimuslaitoksen kallioperäosaston valtiongeologiksi ja vuonna 1962 osaston johtajaksi. Hän oli myös Helsingin yliopiston geologian dosentti vuosina 1955–1979. Simosen aloitteesta kallioperäosasto aloitti Suomen kallioperän kartoituksen nykyaikaisessa mittakaavassa. Hän julkaisi itse vuonna 1949 ensimmäisen 1:100 000 -mittakaavaan tehdyn Suomen kallioperäkartan. Hänen kautenaan osastolle perustettiin myös mineralogian ja isotooppigeologian laboratoriot. Simonen oli Kansallisen Geologian Komitean puheenjohtaja ja vuodesta 1963 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Eskola-mitali 1986Suomen geologinen seura == Lähteet == Luokka:Suomalaiset geologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Vergennes

Vergennes voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Vergennes, kylä Illinois'ssa, Yhdysvalloissa * Vergennes, kaupunki Vermontissa, Yhdysvalloissa ;henkilöitä: * Claire Élisabeth de Vergennes (1780–1821), ranskalainen kreivitär, kirjailija ja hovinainen * Charles Gravier de Vergennes (1717–1787), ranskalainen kreivi, diplomaatti, valtiomies ja ministeri.
Kaunis kaaos

Kaunis kaaos on Antti Tuiskun seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2010. Albumin on tuottanut Antti Riihimäki, Calf -yhtyeen Samuli Sirviö, sekä Smak -yhtyeen Kalle Lindroth. Albumilta julkaistiin kesällä 2010 single Atlantti, joka esitettiin ensimmäisen kerran MTV3:n Pitkä kuuma kesä -ohjelmassa. Toisena singlenä julkaistiin lokakuussa 2010 Hyökyaalto. Helmikuun puolessä välissä jaettiin radioille albumin kolmas single "Yksinäinen". Levy myi alle viikossa kultaa. Albumia on myyty yli 24 000 kappaletta. ==Kappaleet== #Tätä tietä käyn – 4.26 #Hyökyaalto – 4.03 #Yhdessä nyt – 4.07 #Et ole sellainen – 3.58 #Mustavalkoinen – 4.40 #Kaunis kaaos – 4.20 #Minä näen sut – 4.47 #Yksinäinen – 3.46 #Atlantti – 4.16 #Tavallaan – 4.16 #Helsinki – 5.25 ==Singlet== {|class="wikitable" Single Lataus- lista Single- lista Atlantti #25 − Hyökyaalto #12 #14 Yksinäinen - - == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * Keskisuomalainen: negatiivinenKeskisuomalainen: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaunis kaaos discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Antti Tuiskun albumit
Sharon Fichman

Sharon Fichman (s. 3. joulukuuta 1990 Toronto) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 77 toukokuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 48 heinäkuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. Vuonna 2004, ollessaan 13-vuotias, Fichman oli maailman toiseksi paras alle 14-vuotias pelaaja. Vuonna 2006 Fichman ja Anastasija Pavljutšenkova voittivat junioreiden nelinpeliturnauksen Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ketopyyjuoksija

Ketopyyjuoksija (Turnix tanki) on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Intian niemimaalta, Nikobaareilta ja Andamaaneilta (nimialalaji tanki) Myanmariin, Indokiinaan, Kiinan eteläosiin, sekä Korean niemimaalle ja Venäjän Kaukoidän kaakkoiskolkkaan (alalaji blanfordii). Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Bengalista vuonna 1843.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Pyyjuoksijat
Afrikanpyyjuoksija

Afrikanpyyjuoksija (Turnix hottentottus), myös T. hottentotta, on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Sen aukkoinen esiintymisalue kattaa Saharan eteläpuolisen Afrikan, pääasiassa Nigeriasta itään Ugandaan ja Keniaan, sekä etelään Angolaan ja Etelä-Afrikkaan. Esiintyminen etenkin Länsi-Afrikassa on hyvin puutteellisesti tunnettu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1815.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Pyyjuoksijat
Steve Spangler

Steve Spangler on yhdysvaltalainen tieteilijä. Hänet tunnetaan parhaiten Kevytkola ja Mentos -purkauksen alkuunpanijana. ==Aiheesta muualla== *Steve Spanglerin virallinen blogi Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ruskokyyhkyrääkkä

Ruskokyyhkyrääkkä (Mesitornis unicolor) on kyyhkyrääkkien heimoon (Mesithornithidae) kuuluva lintulaji. Sitä esiintyy ainoastaan Madagaskarin itäosissa Tolagnarosta Marojejyyn. Marc Athanese Parfait Oeillet Des Murs kuvaili lajin holotyypin Madagaskarilta vuonna 1845.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Kyyhkyrääkkälinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Arokyyhkyrääkkä

Arokyyhkyrääkkä (Monias benschi) on kyyhkyrääkkien heimoon (Mesithornithidae) kuuluva lintulaji. Sitä esiintyy ainoastaan Madagaskarin lounaisosassa River Mangokysta pohjoiseen River Fiherananalle. Émile Oustalet ja Guillaume Grandidier kuvailivat lajin holotyypin Vorondreosta vuonna 1903.The Internet Bird Collection Arokyyhkyrääkkä on päästään, selästään ja siivistään tummanharmaa. Pyrstö on pitkä ja pysty. Silmäkulmajuova on valkoinen. Arokyyhkyrääkkäkoiraan rinta ja vatsa ovat valkoiset mustin kaarikuvioin ja naaraan punaruskean- ja mustankirjavat. Lintu liikkuu muutaman kymmenen yksilön ryhminä hiekkamaiden kuivissa metsissä. Sen ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen. == Lähteet == Luokka:Kyyhkyrääkkälinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Guillaume Grandidier

Guillaume Grandidier (1. heinäkuuta 1873 Pariisi – 19. syyskuuta 1957Persée ) oli ranskalainen maantieteilijä, kansatieteilijä ja eläintieteilijä, joka tutki Madagaskaria. Guillaume Grandidierin isä oli varakas teollisuusmies ja lintutieteilijä Alfred Grandidier, joka myös tutki Madagaskaria. Guillaume Grandidier toimi Pariisin Maantieteellisen seuran sihteerinä. Hän oli tuottelias kirjailija. == Teoksia == * Atlas des Colonies Françaises, Protectorats et Territoires sous Mandat de la France. Société D´Éditions Geographiques, Maritimes et Coloniales. Pariisi. (1934) * Zoologie de Madagascar, yhdessä G. Petit'in kanssa. Société d'Editions Géographiques, Maritimes et Coloniales, Pariisi ((1932) * Collection des Ouvrages Anciens Concernant Madagascar, yhdessä Alfred Grandidierin kanssa. 9 osaa. Comité de Madagascar. Pariisi. (1903–1920) * Madagascar L'Histoire politique, physique et naturelle de Madagascar, yhdessä Alfred Gradidierin, Alphonse Milne- Edwardsin ja Leon Vaillantin kanssa. 40 osaa. Guillaume Grandidier kuvaili linnuista arokyyhkyrääkän (Monias benschi) yhdessä Émile Oustaletin kanssa vuonna 1903.ITIS == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Stephanie Forrester

Stephanie Douglas Forrester oli kuvitteellinen hahmo ja yksi Kauniit ja rohkeat -sarjan päähahmoista. Hahmoa oli näytellyt aivan sarjan alusta eli vuodesta 1987 lähtien Susan Flannery. Stephanie Forrester poistui sarjasta vuoden 2012 lopussa, oltuaan mukana sarjassa 25 vuotta. ==Perhe== Stephanie on ollut naimisissa Eric Forresterin (John McCook) kanssa useaan otteeseen, joista ensimmäinen avioliitto kesti peräti yli kolmekymmentä vuotta. Tästä avioliitosta hänellä Ericin kanssa neljä lasta Angela, Thorne, Kristen ja Felicia, joista Angela on kuollut. Myös Stephanien esikoinen Ridge, luultiin alun perin Ericin lapseksi, kunnes myöhemmin isäksi paljastui Massimo Marone. Hän on myös seitsemän lapsen isoäiti. Tämän lisäksi Stephaniella on sisko Pamela Douglas (Alley Mills), edesmennyt äiti Ann Douglas (Betty White) ja isä John Douglas, joka kuoli jo ennen sarjan alkamista eikä ole sen takia koskaan esiintynyt sarjassa. Stephanien ja Brooke Loganin (Katherine Kelly Lang) välit ovat perinteisesti olleet vihamieliset ja hahmojen välinen vihamielisyys onkin ollut yksi sarjan kantavista teemoista. Hänen toinen miniä ja Brooken vihollinen, Taylor Hayes (Hunter Tylo), on sen sijaan hänen hyvä ystävänsä. Stephanie on tunnettu lastensa asioihin innokkaana puuttujana. Lisäksi hän on etevä yrittäjä, joka on toiminut sekä Forrester Creationsin että Jackie M:n johtajana. Vuonna 2010 Stephanie Forrester sairastui neljännen asteen keuhkosyöpään, joka oli levinnyt aivoihin. Tämä herätti keskustelua, aikooko hahmo jättää sarjan.Bold and the Beautiful Shocker: Is Susan Flannery Leaving? Stephanie hävisi taistelun syöpää vastaan marraskuussa 2012 ja hahmo poistui sarjasta. ==Lähteet== Forrester, Stephanie
Shogun Kunitoki

Shogun Kunitoki on 1990-luvun alussa perustettu helsinkiläinen yhtye, joka soittaa minimalistista elektronista musiikkia yltäkylläisellä äänimaisemalla. Yhtye on ottanut vaikutteita myös 1960-luvun psykedeliasta ja 1970-luvun kokeellisesta musiikista. Uransa alussa yhtye teki hypnoottista, drone- vaikutteista musiikkia tietokoneella, mutta kyllästyi rajallisiin mahdollisuuksiin ja alkoi luoda musiikkia oikeilla soittimilla. Yhtye käyttää sähkökitaroiden, urkujen, perkussioiden ja tamburiinien lisäksi monia eriskummallisia soittimia, kuten vanhaa venäläistä monosyntikkaa, folk- nokkahuiluja sekä yksinkertaisia lasten soittimia ja opetussarjoja. Yhtyeen ensimmäinen levy Tasankokaiku ilmestyi vuonna 2006 Fonal Recordsin julkaisemana. Levy on tyyliltään minimalistista psykedeliaa, joka on saanut vaikutteita avant-gardesta ja 1960-luvun vasemmistolaisesta rockista. Levy on saanut kiitosta tunnetussa englantilaisessa musiikkilehdessä The Wiressä. Toinen levy Vinonaamakasio julkaistiin vuonna 2009. Se jatkaa ensimmäisen levyn tyyliä, joskin hieman laajemmalla äänien ja rytmien kirjolla. Shogun Kunitoki on konsertoinut Suomen ulkopuolella Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Belgiassa, Hollannissa ja Kiinassa. Yhtye ei ole erityisen tunnettu, mutta on valloittanut itselleen pienen, mutta hartaan fanijoukon. Merkittävä osa levyistä myydään ulkomaille. ==Albumit== * Tasankokaiku (2005) * Vinonaamakasio (2009) ==Katso myös== * Fonal Records ==Lähteet== *http://www.fonal.com/pressmaterial_shogunkunitoki.php *http://www.shogunkunitoki.com/ *http://meteli.net/uutiset/3939 ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen kotisivut * *Jukka Hätisen haastattelu yhtyeestä Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Amar’e Stoudemire

Amar’e Carsares Stoudemire (s. 16. marraskuuta 1982 Lake Wales, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Kerran NBA:n ykköstähdistöjoukkueeseen ja kuudesti NBA:n tähdistöotteluun valittu Stoudemire valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi vuonna 2003. Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa hän saavutti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden vuonna 2007. == Ura == === Seurajoukkueet === Phoenix Suns varasi Stoudemiren vuoden 2002 varaustilaisuudessa. Hän edusti joukkuetta ammattilaisuransa kahdeksan ensimmäistä kautta, minkä jälkeen hän siirtyi New York Knicksiin. Hänet valittiin NBA:n vuoden tulokkaaksi vuonna 2003 ja NBA:n ykköstähdistöjoukkueeseen vuonna 2007. Sarjan kakkostähdistöjoukkueeseen hänet valittiin neljästi. NBA:n tähdistöottelussa Stoudemire pelasi kuudesti. Vuonna 2015 Stoudemire siirtyi Dallas Mavericksiin ja edelleen Miami Heatiin. Heinäkuussa 2016 Stoudemire teki Knicksin kanssa sopimuksen päättääkseen NBA- uransa joukkueessa vielä saman päivän aikanahttp://www.nba.com/knicks/amare- stoudemire-announces-retirement.Basketball-Reference.comNBA.com Hän siirtyi Eurooppaan, israelilaiseen Hapoel Jerusalemiin kaksivuotisella sopimuksella.http://espn.go.com/nba/story/_/id/17192637/amare-stoudemire-play- israel-next-season === Maajoukkue === Stoudemire pelasi myös Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa. Hän saavutti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden vuonna 2007. == Lähteet == * Amar'e Stoudemire NBA Stats Basketball-Reference.com * Amar'e Stoudemire Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili NBA.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmatorjuntapatteri

Ilmatorjuntapatteri on ilmatorjuntatykistön perusyksikkö, vastaten siis organisatorisesti maavoimien komppaniaa. Henkilöstön määrä riippuu muun muassa käytetystä asejärjestelmästä. Se voi olla erillinen patteri, tehtävänään esimerkiksi maavoimien tietyn joukon suojaaminen, mutta tavallisimmin ainakin hallinnollisesti ilmatorjuntapatteriston osa. Patteristo puolestaan on joko erillinen tai kuuluu johonkin ilmatorjuntarykmenttiin. Patterien lukumäärä patteristossa vaihtelee kaluston mukaan. Tavallisesti patteristossa on 2-4 patteria, mutta tulenjohtokaluston ja -menetelmien salliessa enemmänkin. Nykyisin yhä useampi ilmatorjuntapatteri on ohjuspatteri. Ammusilmatorjunta on menettänyt paljon merkitystään, joskaan ei häviämässä kokonaan. Muun muassa kustannussyistä ammusilmatorjunnalla on matalatorjunnassa edelleen merkitystä. Ilmatorjuntapatteri voi jakaantua jaoksiin, joita tavallisesti on kaksi. Jaoksille voidaan antaa erillisiäkin torjuntatehtäviä, harvemmin yksittäisille tykeille. Kevyitä ohjuksia kuitenkin voidaan käyttää yksittäinkin. Ilmatorjuntapatterilla voi olla yhtenäinen kalusto, asejärjestelmiä tyypillisesti 2 - 4 kappaletta. Toisinaan osalla patterista ("suojajaos") on tehtävänä keveämmillä aseilla suojata raskaampia ja tehokkaampia aseita. Rauhanajan organisaatiossa ilmatorjuntapatteri on, muiden aselajien tapaan, kouluttamisen perusyksikkö. Luokka:Ilmatorjuntajoukot
Avtek

Avtek oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja. Yhtiö perustettiin Camarilloon Kaliforniaan vuonna 1982 ja sen lakkasi konkurssin kautta toimimasta vuonna 1998. Sen perustivat Robert Honeycutt ja Quinten Ward, joiden pyrkimys oli aloittaa komposiittirakenteisen liikelentokoneen Avtek 400:n valmistus. Yritys ja lentokoneen kehityshanke sai rahoitusta Tanskasta, Suomesta, Saksasta ja Japanista. Vuonna 1991 perustettiin Eurooppaan tytäryritys EuroAvtek, jonka perustamisen rahoittivat Avtek, Per Udsen ja Tanskan valtio. Yhtiön piti alkaa koneen myynti Euroopassa. Avtek meni konkurssiin vuonna 1998 ilman tyyppisertifikaattia lentokoneen prototyypille. Quinten Ward osti yhtiön jäljellä olevan hyödyllisen omaisuuden ja perusti AvtekAir-yhtiön jatkamaan koneen kehitystä. Yhtiön johtajana toimii Honeycutt. Web-sivun mukaan koneitä olisi myynnissä. == Lähteet == * * AvtekAir company website *
Gordon Jenkins

Gordon Jenkins (12. toukokuuta 1910 Webster Groves, Missouri - 1\. toukokuuta 1984 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja ja orkesterinjohtaja. 1930-luvun laman aikana hän oli sovittajana ja pianistina Isham Jonesin yhtyeessä. Jenkinsin maineen kasvaessa hänen palveluitaan alkoivat käyttää myös muun muassa Vincent Lopez, Benny Goodman ja Paul Whiteman. Jenkins sai lopulta töitä Broadwaylta ja sitä kautta hän sai tarjouksen siirtyä Hollywoodiin. Hollywoodissa Jenkins työskenteli Paramountilla säveltäjänä ja kapellimestarina, jonka jälkeen hän siirtyi NBC:n länsirannikon radioasemien musiikista vastaavaksi johtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1944, jonka jälkeen hän ole Dick Haymesin sovittajana neljän vuoden ajan. Myöhemmin Jenkins toimi Decca Recordsin musiikkijohtajana, ja levytti myös itse useita hittikappaleita 1940- ja 1950-luvuilla. Vuosina 1955-1957 Jenkins oli NBC:llä televisiotuottajana. Jenkins sai vuonna 1965 Grammy-palkinnon sovituksestaan Frank Sinatran kappaleeseen "It Was a Very Good Year". Jenkins kuoli ALS-tautiin 73-vuotiaana kotonaan Malibussa. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset sovittajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet Luokka:Songwriters Hall of Fame
Avtek 400

Avtek 400 oli yhdysvaltalaisen Avtekin suunnittelema ja valmistama liikelentokoneen prototyyppi, jonka ensilento tehtiin 17. syyskuuta 1984. Kone oli työntöpotkurilla varustettu ja kokonaan komposiittimateriaalista valmistettu. Siinä oli myös canard-korkeusvakautin. Kone on esiintynyt futuristisen ulkonäkönsä vuoksi TV-sarjassa Airwolf nimellä X-400. Vuonna 1998 yhtiö ajautui konkurssiin ilman koneen sertifikaatiota. Yhtiön työtä on jatkanut edellisen yhtiön johtohahmot AvtekAir-yhtiössä. Tuotteen nimi on nyt AvtekAir 9000T'. ==Avtek ja Suomi== Valmet Lentokoneteollisuus oli 1980-luvulla mukana Avtek 400-lentokoneen kehitystyössä. ==Spesifikaatio== * 1-2 lentäjää, 8 matkustajaa * pituus 12 m * kärkiväli 10,5 m * korkeus 3,3 m * tyhjäpaino 1 460 kg * lentopaino 2 700 kg * voimalaite Pratt & Whitney Canada PT6 A-3 -kaasuturbiini, 510 kW * suurin nopeus 685 km/h * kantama 2 610 km * lakikorkeus 13 000 m ==Lähteet== * * luftfahrt-archiv.de * aerofiles.com * AvtekAir company website Luokka:Liikelentokoneet Luokka:Avtekin ilma-alukset
Travian Games

Travian Games GmbH on saksalainen pelitalo, joka on erikoistunut selainpohjaisiin moninpeleihin. Yhtiö on perustettu vuonna 2005 ja se työllistää Saksassa yli 150 työntekijää. Travian Games on luonut kahdeksan MMOG-peliä. == Pelit == * Travian (2004) * Travians (2008) * Wewaii (2009) * Imperion (2009) * Goalunited (2006) * Travian: Kingdoms (2015) * Pyramid Raid (2015) * Cheats4Hire (2015) == Aiheesta muualla == * Travian Gamesin kotisivut * Travian * Goalunited Luokka:Saksalaiset videopeliyritykset
M/S Navigator of the Seas

M/S Navigator of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon Turussa 2002 valmistunut risteilyalus. Alukseen mahtuu 3 114 matkustajaa ja miehistön jäsentä. Tällä hetkellä laiva viettää talvet Floridassa, Yhdysvalloissa ja kesät Civitavecchiassa, Italiassa. == Rakentaminen == Alus tilattiin Kvaerner Masa Yardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin 27. syyskuuta 2000 telakkanumerolla 1347 ja alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 2002. Alus luovutettiin 18. marraskuuta 2002 Nassaulle Bahamaan rekisteröidylle yhtiölle Navigator Of The Seas Inc:lle, joka luovutti aluksen hallinnoinnin Royal Caribbean Cruise Limitedille.faktaomfartyg.se == Käyttöhistoria == Alus asetettiin 14. joulukuuta 2002 risteilemään Miamista Karibianmerelle. == Aluksen varustelu == * Luistinrata * Kiipeilyseinä * Royal Promenade * Johnny Rockets® '50-luvun -tyylinen ravintola * Vuosikertojen viinibaari * Golfsimulaattoreita * 9-reikäinen miniatyyrigolfrata * Täysimittainen koripallokenttä * Kuntoilukeskus ja kylpylä * Teatteri == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Navigator Of The Seas * DNV Exchange Vessel Info Luokka:Risteilyalukset Luokka:Royal Caribbean International
Love Songs (Ayumi Hamasakin albumi)

Love songs on Ayumi Hamasakin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. joulukuuta 2010. Albumi julkaistiin kolmessa eri muodossa: CD, CD+DVD, sekä paketissa, joka sisältää micro-SD:n, USB:n, DVD:n ja kuvakirjan. == Kappaleet == === CD === # # # # # # # # # # # # # # # # (CD+DVD-versiossa Yoyogissa lokakuun 11. päivä nauhoitettu liveversio, muissa studioversio) === DVD === # MOON (video clip) # blossom (video clip -director's cut-) # crossroad (video clip) # Sweet Season (video clip) # Virgin Road (video clip) # Last angel (video clip) # Love song (video clip) # do it again (video clip) # MOON (making clip) # crossroad (making clip) # Sweet Season (making clip) # Virgin Road (making clip) # Last angel & Love song (making clip #1) # Last angel & Love song (making clip #2) # do it again (making clip) == Katso myös == * Ayumi Hamasakin diskografia == Lähteet == Luokka:Ayumi Hamasakin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Albert Mooney

Albert Mooney (12. huhtikuuta 1906 Denver – 7. toukokuuta 1986 Dallas) oli itseoppinut yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija. Hän perusti veljensä Arthur Mooneyn kanssa Mooney Aircraft Company -lentokonetehtaan. Al Mooney oppi koneenrakennuksen isänsä työn kautta. Hänen isänsä rakensi laitteita rautateille Denver and Rio Grande -yhtiössä. Al kokeili lentokoneen suunnittelua teini-ikäisenä. Mooney korjasi Swallow Airplane Companyn sattumalta paikalle sattuneen lentokoneen rakenteen virheitä. Tätä kautta hän sai työpaikan Alexander Aircraft Companystä piirtäjänä. Hän suunnitteli M-1-lentokoneen. Vuonna 1926 hän työskenteli Montague-yrityksessä, jolle suunnitteli M-2. Mooney palasi Alexander-yhtiöön, kun Montague oli kaatunut. Hän toimi yhtiön pääinsinöörinä. Hänen suunnitelmansa oli muun muassa Bullet, joka oli alatasokone, jossa oli sisäänvedettävä laskuteline. Vuonna 1929 hän perusti Bridgeport Machine yhtiön tuella Kansasiin Mooney Aircraft Corporationin. Yrityksen ensimmäinen kone oli Mooney A-1 eli M-5. Yhtiö kaatui pian. M-6 oli ollut sen suunnittelupöydillä. Vuonna 1934 Mooney pääsi töihin laman aikanakin pärjänneeseen AviaBellanca Aircraft -yhtiöön sen pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Bellanca Airbus -rahtikoneen ja Irish Swoop -kilpakoneen. Bellancalta lähdettyään Mooney toimi Monocoupe Corporationissa, joka meni konkurssiin ja sen tuotteet osti Culver Aircraft, jonka pääsuunnittelijaksi hän pääsi vuonna 1937. Mooney suunnitteli Culver Cadet -taitolentokoneen. Kesällä 1946 hän perusti uudestaan nimeään kantavan yhtiön. Yhtiön ensimmäinen kone oli M-18 ja toinen M-20. Rahoittajan kuoltua yritys oli kaatua, mutta uudet rahoittajat nostivat sen jaloilleen. Mooney lähti yhtiöstä Lockheedille. Hän osallistui Lockheed Jetstarin suunnitteluun. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1968 ja kuoli Dallasissa 80-vuotiaana vuonna 1986. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Tšokki

Tšokki (aiemmin myös Saavanvaara) oli kylä Korpiselän kunnan keskiosassa Raja- Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšokin kyläkeskus sijaitsi Korpiselän kirkonkylästä Suojärvelle johtavan maantien varrella noin 10 kilometriä kirkonkylästä itään. Tšokin naapurikyliä olivat lännessä kirkonkylä ja Hominvaara, pohjoisessa Karali ja Tšikki, idässä Kokkari ja etelässä Kilpijärvi. Tšokin eteläpuolelta virtaa Vuotsenjoki, joka on Jänisjoen vesistön latvajoki ja itäpuolelta Kilpijärvien laskujoki, joka puolestaan on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvajoki. Tšokissa sijaitsi yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista. Tšokin tsasouna oli rakennettu todennäköisesti ennen vuotta 1786 ja pyhitetty Kristuksen kirkastumisen muistolle. Jo ennen sotia huonokuntoinen tsasouna kärsi vaurioita talvisodassa ja on sittemmin tuhoutunut. Tšokilla ja läheisellä Kokkarin kylällä oli yhteinen hautausmaa. Kokkarin ja Tšokin yhteinen maamiesseura perustettiin vuonna 1922. Oma seurojentalo valmistui vuonna 1936 ja sen rakennustarpeet lahjoitti Aunuksen Puuliike Oy. Talvisodan jälkeen talo jäi Neuvostoliiton puolelle ja kun Suomi valtasi kylän takaisin 1941, totesivat kyläläiset talon olevan huonossa kunnossa. Talon korjaustyöt valmistuivat juuri ennen uutta evakkotaivalta 1944. == Historia == Tšokin kylä on perustettu 1500-luvulla ja se tunnettiin alkujaan nimellä Saavanvaara. Alue kuului tuolloin Venäjälle. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 kylä siirtyi osana Käkisalmen lääniä Ruotsille. Heti rauhanteon jälkeen vuonna 1618 laaditussa maakirjassa ja myöhemmin vuoden 1631 maakirjassa mainitaan kylässä olleen neljä taloa. Kyläläisten sukunimien joukossa esiintyy 1600-luvulla Tšokki, joka sittemmin vakiintui koko kylän nimeksi. Ruotsin harjoittama luterilaistaminen ja raskas verotus aiheutti Käkisalmen läänin ortodoksiväestön keskuudessa laajamittaista muuttoliikettä Venäjälle. Tšokista tähän muuttajien joukkoon liittyi 27 henkeä. Kylä kärsi vaurioita 1600-luvun lopun Ruptuurisodassa ja 1700-luvun alun Suuressa Pohjan sodassa, jonka päättäneessä Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 kylä siirtyi Venäjälle. Vuonna 1764 mainitaan Tšokista kaksi kantatilaa ja uudisasutukset mukaan lukien 11 viljelmää. Venäjän vallan aikana tšiipakkalaisistakin tuli lahjoitus­maa­talon­poikia. Vuonna 1812 Vanha-Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan, ja vuonna 1880 Suomen valtio lunasti Korpiselän lahjoitusmaat, jonka jälkeen lahjoitusmaatalonpojista tuli kruunun vuokralaisia lampuoteja, kunnes he saivat tilat omikseen. Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšokkia, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen. == Lähteet == Luokka:Korpiselän luovutetut kylät
Battleaxe

Battleaxe, battle axe tai battle ax tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Operaatio Battleaxe, Britannian operaatio toisen maailmansodan aikana 1941 Pohjois-Afrikassa * HMS Battleaxe, Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimi * Battleaxe, 1980-luvun metalliyhtye * Battleaxe, Marvelin sarjakuvahahmo * Battleaxe Records, kanadalainen levy-yhtiö * Battle Ax Mountain, tulivuori Yhdysvalloissa Oregonin osavaltiossa
Bernhardinerakkorapu

Bernhardinerakkorapu (Pagurus bernhardus) on Koillis-Atlantilta kotoisin oleva kymmenjalkainen äyriäinen, joka kuuluu erakkorapujen heimoon Paguridae. Muiden erakkorapujen tapaan se suojaa pehmeän takaruumiinsa kuolleen kotilon kuorella. == Ulkonäkö ja koko == pienoiskuva|vasen|240px|Bernhardinerakkorapu on haavoittuvainen ilman suojakuortaan. Täysikasvuisen bernhardinerakkoravun pituus on keskimäärin 10 senttimetriä. Sillä on 3,5 senttimetriä leveä, punaoranssi selkäkilpi sekä neljä raajaparia, joista kaksi on surkastunut. Saksien pinnalla on harjanteita ja teräviä kyhmyjä, ja oikea saksi on yleensä huomattavasti suurempi kuin vasen. Silmät sijaitsevat pitkien varsien päässä. Koska bernhardinerakkoravun selkäkilpi on varsin pehmeä, se hakee yleensä suojaa hylätystä kotilonkuoresta. Jos se ei löydä sopivaa kuorta, se saattaa riistää sellaisen väkivalloin lajikumppaniltaan. Erakkorapu pystyy ujuttautumaan helposti kuoren sisälle, sillä sen takaruumis on pehmeä ja taipuisa. Täysikasvuiset yksilöt valitsevat kodikseen yleensä kuningaskotiloiden kuoria, kun taas nuoret yksilöt suosivat rantakotiloita ja muita pienikokoisia kotiloita. Bernhardinerakkorapu kiinnittää joskus suojakuorensa pinnalle yhden tai useampia merivuokkoja – sen suosikkilaji on Calliactis parasitica. Merivuokon polttiaislonkerot suojelevat äyriäistä vihollisilta ja samalla merivuokon ravinnonsaanti helpottuu, koska se ei ole sidottu yhteen paikkaan merenpohjassa. == Levinneisyys == Bernhardinerakkorapu on suurin ja yleisin Koillis-Atlantilla tavattavista erakkorapulajeista. Sen levinneisyysalue ulottuu Norjan rannikolta pohjoisessa Portugalin rannikolle etelässä. Erityisen yleinen se on Pohjanmeressä. == Elinympäristö == pienoiskuva|Lähikuva bernhardinerakkoravun päästä. Huomaa erityisesti tappisilmät. Bernhardinerakkorapu elää vuorovesivyöhykkeellä tai sen alapuolella. Se viihtyy kalliorannoilla ja simpukkayhdyskuntien joukossa sekä hiekkaisessa tai hiesuisessa merenpohjassa 140 metrin syvyyteen asti. Liejua se välttelee. == Lisääntyminen == Bernhardinerakkorapujen parittelua edeltää pitkäkestoinen soidin, jonka tarkoitus on varmistaa parittelun onnistuminen. Varsinainen parittelu on ohi alle minuutissa. Ranta-alueilla lisääntymisaika rajoittuu tammi–helmikuuhun, mutta syvemmissä vesissä naaraat voivat kantaa munia ympärivuotisesti. Naaras kantaa munia keskimäärin kaksi kuukautta, minkä jälkeen niistä kuoriutuu vedessä uivia toukkia. Toukista tulee täysikasvuisia erakkorapuja noin vuoden kuluttua kuoriutumisesta. == Ravinto == Bernhardinerakkorapu syö enimmäkseen kuollutta eloperäistä ainesta. Lisäksi se pystyy suodattamaan merivedestä orgaanisia hiukkasia ravinnokseen. == Suojelu ja uhat == Bernhardinerakkorapu on runsaslukuinen ja laajalle levinnyt laji. Sen yleisin loinen on siimajalkaisiin kuuluva Peltogaster paguri, joka kiinnittyy sen alapinnalle kellertävänä massana. == Lähteet == Luokka:59.6 Selkärangattomat Luokka:Kymmenjalkaiset
Tšiipakka

Tšiipakka oli kylä Korpiselän kunnan länsiosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšiipakan kyläkeskus sijaitsi Korpijärven etelärannalla Korpiselän kirkonkylästä Soanlahdelle ja Värtsilään vievän maantien varrella noin kuusi kilometriä kirkonkylästä etelään. Tšiipakan naapurikyliä olivat lännessä Saarivaara ja Meriinaho, pohjoisessa Saaroinen ja kirkonkylä, idässä Hominvaara sekä etelässä Soanlahden puolella Havuvaara. Tšiipakassa sijaitsi yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista ja hautausmaa. Tsasouna on tuhoutunut. Tšiipakan kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1922 ja se toimi aluksi maanviljelijä Lipitsäisen talossa, kunnes oma koulutalo valmistui vuonna 1937. Korpijärven ympäryskylät perustivat vuonna 1919 Korpijärven maamiesseuraan, josta Hoilola erosi omaksi seurakseen vuonna 1930 hankalien kulkuyhteyksien vuoksi. Seura hankki maataloustyökoneita kyläläisten käyttöön ja rakensi oman seurantalon Tšiipakkaan vuonna 1935. Kylässä toimi urheiluseura Tšiipakan Sisu. == Historia == Tšiipakan kylä on syntynyt 1500-luvulla, jolloin alue kuului Venäjälle. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 kylä siirtyi Käkisalmen läänin mukana Ruotsille, jonka harjoittama verotus ja luterilaistaminen aiheuttivat Käkisalmen läänin alueelta ortodoksien pakolaisvirran Venäjän puolelle, asuttamaan siellä sodan aikana autioituneita kyliä. Tšiipakasta tähän pakolaisjoukkoon mainitaan liittyneen 47 asukasta. Muuttoliike laski kylän talolukua, sillä kun se vuonna 1631 oli seitsemän, oli se vuoteen 1651 mennessä vähentynyt kolmella. Vuonna 1657 alkoi Ruptuurisota, jossa Venäjä yritti vallata Käkisalmen läänin takaisin, mutta epäonnistui ja lisää ortodokseja pakeni Venäjälle. Paenneiden ortodoksien tilalle alkoi siirtyä luterilaista väestöä, joita Tšiipakassa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1685. Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 kylä siirtyi Venäjälle ja vuonna 1764 mainitaan Tšiipakasta kaksi kantataloa ja uudisasutukset mukaan lukien seitsemän viljelmää. Venäjän vallan aikana tšiipakkalaisistakin tuli lahjoitus­maa­talon­poikia. Vuonna 1812 Vanha-Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan ja vuonna 1880 Suomen valtio lunasti Korpiselän lahjoitusmaat, jonka jälkeen lahjoitusmaatalonpojista tuli kruunun vuokralaisia lampuoteja, kunnes he saivat tilat omikseen. Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšiipakkaa, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se jäi aivan uuden rajan tuntumaan Neuvostoliiton puolelle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen. == Lähteet == Luokka:Korpiselän luovutetut kylät
Žvelgaitis

Žvelgaitis eli Suelgate oli ensimmäinen kirjallisissa lähteissä mainittu liettualainen ruhtinas. Hän johti liettualaisia semgalleja ja Kalparitaristoa vastaan, joita vastaan käydyssä taistelussa hän sai surmansa vuonna 1205. Tärkeimpiä Žvelgaitisista kertoavia aikalaislähteitä on Henrikin Liivinmaan kronikka, jossa hän esiintyy nimellä Suelgate. ==Žvelgaitis Henrikin kronikassa== Henrikin kronikan mukaan vuonna 1205 Žvelgaitis johti 2 000 ratsumiestä sotaretkelle nykyiseen Viroon. Saksalaiset ristiretkeläiset ja liettualaiset olivat käyneet sotaa jo ristiretkien alusta lähtien, vaikkakin Riian piispanistuimen ja liettualaisten välille oli solmittu rauhansopimus jo samana vuonna. Žvelgaitisin joukot kulkivat Väinäjokea kohti Riikaa ja heidän ohittaessaan kaupunkia Žvelgaitis vieraili kaupungissa muutaman muun liettualaisen kanssa. Kaupungissa eräs Martin-niminen henkilö tarjosi liettualaisille juotavaa, minkä kronikan mukaan liettualaiset tulkitsivat pelon merkiksi.Kallio 2009, s. 32 Liettualaiset jatkoivat kuitenkin retkeään kohti Viroa. Tällä välin semgallien johtaja Vesthard, ehdotti saksalaisille sotaretkeltä palaavien liettualaisten tuhoamista yhteisvoimin. Saksalaiset suostuivatkin tähän ja semgallien ja saksalaisten joukot yrittivät yllättää retkeltään palaavat liettualaiset. Tämä ei kuitenkaan onnistunut, vaan liettualaiset järjestäytyivät puolustusmuodostelmiin. Semgallit olisivat halunneet peräytyä, mutta saksalaiset päättivät hyökätä. Seuranneessa Rodenpoisen taistelussa Henrikin kronikan mukaan kuoli 1 200 liettualaista. Eräs kalparitari nimeltä Teoderik Schilling tappoi samaten kronikan mukaan Žvelgaitisin keihäällä hänen istuessaan reessä. Tämän jälkeen semgallit leikkasivat irti tämän pään ja kuljettivat sen Semgalliaan.Kallio 2009, s. 33 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Suuriruhtinaat Luokka:Liettuan historia Luokka:Vuonna 1205 kuolleet Luokka:1100-luvulla syntyneet
Risto Vuorimies

Risto Vuorimies (s. 3. huhtikuuta 1948) on suomalainen valokuvaaja, muusikko ja musiikkitoimittaja. Vuorimies on kuvannut levyjen kansia Love Recordsin artisteille ja yhtyeille, esimerkiksi Hurriganesille, Dave Lindholmille, Rauli Badding Somerjoelle ja Mikko Alatalolle. 1970-luvun alussa Vuorimies opiskeli valokuvausta Tukholmassa Anders Petersenin johdolla. Opiskelutoverinsa Ben Kailan kanssa Vuorimies kuvasi tuolloin ruotsinsuomalaisia maahanmuuttajia. Itsenäisyyspäivänä 1972 kuvista koottiin Helsingin Vanhalle ylioppilastalolel näyttely ja parikymmentä vuotta myöhemmin tehtiin valokuvateos Siirtosuomalainen (Musta Taide, 1994),Julkaisuvuosi 1994, Musta Taide. Viitattu 8.4.2014. joka toi tekijöille valokuvataiteen valtionpalkinnon. Vuorimies on jäsenenä vuonna 1973 perustetussa SAFTRA-valokuvaosuuskunnassa, jonka muut jäsenet ovat Ben Kaila, Timo Kelaranta, Matti Koivumäki ja Veli- Heikki Uusitupa.Risto Vuorimies: Hirvi, älä tule tielle ja muita suomalaisia vinyylilevynkansia, Johnny Kniga 2008, ISBN: 978-951-0-33876-6, Sivut 204–205. Vuorimies on suuri kuubalaisen musiikin ystävä ja hän on laulanut ja soittanut Septeto Son -yhtyessä sekä tehnyt radio-ohjelmia nimellä Papá Montero. ==Teoksia== *Baila, baila : kuubalaisen tanssin käsikirja, yhdessä Sanna Kuusiston kanssa, VAPK 1991 *Siirtosuomalainen, yhdessä Ben Kailan kanssa, Musta Taide 1994 *Ganes : valokuvia Hurriganesista, yhdessä Ben Kailan, Henrik Schüttin ja Harri Haanpään kanssa, Johnny Kniga 2006 *Hirvi, älä tule tielle ja muita suomalaisia vinyylilevynkansia, Johnny Kniga 2008, ISBN: 978-951-0-33876-6 *Hurriganes - Pyörremyrsky, Mistake Media 2023 * == Lähteet == * Pienten projektien mies. Maailman kuvalehti 10/2011. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Sterling

Robert Sterling (oik. William Sterling Hart, 13. marraskuuta 1917 New Castle, Pennsylvania - 30\. toukokuuta 2006 Brentwood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän solmi elokuvasopimuksen Columbia Picturesin kanssa vuonna 1939, jolloin hän otti käyttöön nimen Robert Sterling välttyääkseen sekoittumasta näyttelijä William S. Hartiin. Columbialla ollessaan hän näytteli muun muassa kokoillan elokuvassa Kultapoika (1939) ja lyhytelokuvissa. Vuonna 1941 Sterling siirtyi Metro-Goldwyn-Mayerille, jolla sodan jälkeen päätyi esittämään lähinnä sivuosia. Sterling näytteli 1953-1955 televisiossa tilannekomediasarjassa Topper, jossa näytteli myös hänen toinen vaimonsa Anne Jeffreys. Sterlingin muihin televisiotöihin kuuluvat The 20th Century Fox Hour, jota hän isännöi 1957-1957 ja vuonna 1961 esitetty komediasarja Ichabod and Me. Häntä harkittiin myös Perry Masonin rooliin, joka lopulta päätyi Raymond Burrille. Sterling lopetti näyttelemisen 1970-luvulla ja siirtyi tietokonealalle. Sterling on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Pelimanni Orchestra

Pelimanni Orchestra on vuonna 1986 perustettu suomenkielinen orkesteri Thunder Bayssa Kanadassa. Orkesteri esittää kansanmusiikkia, hengellistä musiikkia, viihdemusiikkia ja perinteistä tanssimusiikkia. Ryhmä on toiminut yhtäjaksoisesti koko ajan, ja orkesteria johtaa nykyisin Kauko Ylinen . Kokoonpano on käsittänyt 20–25 soittajaa ja laulajaa. Orkesteri on julkaissut cd-levyjä sekä live-dvd:n Pelimanni Orchestra 20th Anniversary Concert. Pelimanni Orchestra kuuluu Suomen Kansanmusiikkiliittoon ja esiintyy myös liiton julkaisulla. Pelimannit osallistuvat säännöllisesti Finn Grand Fest eli Pohjois-Amerikan suomalaisten festivaaleille. Finn Grant Fest televisioidaan ja radioidaan ympäri Pohjois-Amerikkaa. Pelimanni Orchestra toimii Finlandia Clubissa Thunder Bayssa, jossa toimii myös muita suomenkielisiä kulttuuriryhmiä. == Lähteet == *Northern Ontario org. *Finlandia club ca. *Suomen kansanmusiikkiliitto *Suomi-Kanada seura *Finnfaca *Canadan sanomat St.Urhos day 2010 video *Pielisjokiseutu 6/2007 Musiikkimiehet tapasivat *Music place ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Pelimanni orchestra Luokka:Kanadalaiset orkesterit Luokka:Amerikansuomalainen kulttuuri
Henrik Tawast

Henrik Tawast (s. 1979) on suomalainen urheilija, joka pelasi pääsarjatasolla kahta lajia, pesäpalloa ja jääpalloa. Pesäpallossa Tawast on Jyväskylän Kirin kasvatti. Tawast edusti myös Haminan Palloilijoita, Hamina Pesistä ja Juvan Palloa. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Tawast-Henrik.xlsx Hänet tunnettiin pesäpallokentillä persoonallisista tuuletuksistaan, erityisesti baseball-syöksystä. Jääpallon bandyliigassa Tawast edusti ainoastaan Jyväskylän Seudun Palloseuraa (JPS). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt