EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ludwig Goldbrunner

Ludwig Goldbrunner (5. maaliskuuta 1908 München, Baijeri, Saksa – 26. syyskuuta 1981) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän toimi myös valmentajana. Goldbrunner edusti sekä pelaajana että valmentajana Bayern Müncheniä ja 1860 Müncheniä. Hän voitti kaudella 1931–1932 Saksan-mestaruuden pelatessaan Bayern Münchenissä. Goldbrunner liittyi Saksan A-maajoukkueeseen marraskuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 39 ottelua. Hän pelasi vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1936. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Albin Kitzinger

Albin Kitzinger (1. helmikuuta 1912 Schweinfurt, Baijeri, Saksa – 6. elokuuta 1970) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hän toimi myös valmentajana. Kitzinger edusti sekä koko pelaaja- että valmentajauransa Schweinfurt 05:tä. Hän pelasi yhteensä 135 liigaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kitzinger liittyi Saksan A-maajoukkueeseen elokuussa 1935 ja pelasi joukkueessa 44 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Hector Goetinck

Hector Goetinck (5. maaliskuuta 1886 Brugge, Länsi-Flanderi, Belgia – 26. kesäkuuta 1943) oli belgialainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Goetinck edusti koko pelaajauransa FC Brugeoisia. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1906 ja pelasi yhteensä 17 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Goetinck toimi Belgian maajoukkueen päävalmentajana sekä vuoden 1930 että 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Belgialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Pelkosenniemen lukio

Pelkosenniemen lukio oli Pelkosenniemellä vuosina 1980–2007 toiminut lukio. Lukio sijaitsi samassa rakennuksessa kirjaston ja yläasteen kanssa. Pelkosenniemen lukio perustettiin vuonna 1980. Tuolloin Pelkosenniemi sai viimeisenä Lapin läänin kuntana oman lukion. Pelkosenniemen lukio oli 35 opiskelijalla Suomen kolmanneksi pienin lukio lukuvuonna 1996–1997. Vuonna 2000 se oli Suomen pienin 29 opiskelijalla. Vähäisen opiskelijamäärän vuoksi lukion toiminnan jatkamisesta keskusteltiin kunnanvaltuustossa vuonna 2003. Lukion jatkomahdollisuuksia selvittämään perustettiin työryhmä, joka ilmoitti kannattavansa lukio-opetuksen jatkamista Pelkosenniemellä. Lukiokoulutuksen turvaamiseksi ehdotettiin vuonna 2004 tietokoneiden jakamista opiskelijoille kolmeksi vuodeksi ja etäopiskelumahdollisuuden tukemista. Pelkosenniemen sivistyslautakunta ehdotti lukion lakkauttamista vuonna 2005 siten, että lukion toiminta loppuisi kahden vuoden kuluttua, toisen ja kolmannen luokan opiskelijoiden siirtyessä pois. Lukio lakkautettiin vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Pelkosenniemi Luokka:Suomen lukiot Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Pierre Braine

Pierre Braine (26. lokakuuta 1900 Berchem, Antwerpen, Flanderi, Belgia – 6. marraskuuta 1951) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Braine edusti koko 14-vuotisen ammattilaisuransa Beerschot AC:tä. Hän voitti joukkueen kanssa viidesti Jupiler Pro Leaguen kausina 1921–1922, 1923–1924, 1924–1925, 1925–1926 ja 1927–1928. Braine liittyi Belgian A-maajoukkueeseen tammikuussa 1922 ja pelasi joukkueessa 46 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän kuului joukkuueen kokoonpanoon sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaissa 1928. Hän pelasi molemmissa kaksi täysipituista ottelua. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Jan Diddens

Jan Diddens (14. syyskuuta 1906 Mechelen, Flanderi, Belgia – 31. heinäkuuta 1972) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Diddens edusti koko ammattilaisuransa KRC Mecheleniä vuodet 1922–1934. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1926 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaissa 1928. Hän pelasi molemmissa kaksi täysimittaista ottelua. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Jacques Moeschal

Jacques Moeschal (6. syyskuuta 1900 Uccle, Bryssel, Belgia – 30. lokakuuta 1956) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Moeschal edusti koko ammattilaisuransa Racing Clubia vuodet 1919–1933. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1928 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaissa 1928. Hän pelasi molemmissa kaksi täysimittaista ottelua. Olympialaisissa hän teki lisäksi kolme maalia. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Interavanti

Interavanti Oyj on suomalainen kiinteistösijoitusyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1987 nimellä Interavanti Oy. == Pörssihistoria == Interavanti oli listattu Helsingin pörssiin vuosina 1988–2012. Yhtiö poistui pörssilistalta julkisen ostotarjouksen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Suomalaiset kiinteistösijoitusyhtiöt
Robert Braet

Robert Braet (11. helmikuuta 1912 Brugge, Länsi-Flanderi, Belgia – 23. helmikuuta 1987) oli belgialainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 191-senttimetrinen. Braet edusti koko 18-vuotisen ammattilaisuransa Cercle Bruggea. Hän voitti joukkueen kanssa kerran Jupiler Pro Leaguen kaudella 1929–1930. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen lokakuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 14 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Kantha

Kantha tai sujani on Intiassa kehitetty kirjontatekniikka ja tekstiilityyppi, jossa kangastilkkuja yhdistetään tikkaamalla ne limittäin ja kerroksittain. Tekniikkaa on hyödynnetty lähinnä Itä-Intian ja Bangladeshin alueilla. Nykyään kanthaa harjoitetaan Länsi-Bengalissa ja Bangladeshissa sekä paikoittain myös Odishassa ja Biharissa. == Historia == Kantha on sukua Keski-Aasiasta tunnetulle suzani-kirjontaperinteelle, josta on peräisin myös tekniikan toinen nimi sujani. Kantha kehitettiin muinaisessa Intiassa jo ennen Veda-kautta eli ennen vuotta 1500 eaa. Tekniikan nimi saattaa juontaa juurensa sanskritin kielen sanaan kontha, joka tarkoittaa ryysyjä tai lumppuja. Ensimmäinen kirjallinen maininta kanthasta on vuonna 1557 julkaistussa teoksessa Chaitanya Charitamrita. == Tekniikka ja tyyli == pienoiskuva|Perinteinen nakshi kantha -viltti. Alkujaan kantha syntyi käytännön tarpeesta ja sen tekeminen oli arkinen taito, jonka jokainen nainen tunsi. Tekniikan avulla valmistettiin esimerkiksi vilttejä, mattoja ja peitteitä vanhoista sari-mekkojen ja dhoti- housujen kankaista. Langaksi käsityöläiset käyttivät kierrätyskankaasta otettua lankaa. Yksinkertaisimmillaan kantha-töissä käytetään vain etupistoja eli juoksevaa ommelta. Myös pykäpistoja ja ketjupistoja saatetaan käyttää. Ajan myötä alettiin tehdä suuria nakshi kantha -vilttejä, jotka koristellaan mutkikkaammin kuvioin ja kirjontapistoin. Nykyään töissä hyödynnetään kierrätyskankaiden sijaan tavallisesti uusia kankaita. Töihin kirjottavat kuviot piirretään ensin kankaalle ja täytetään sitten värikkäillä langoilla. Ennen vanhaan kantha-töissä yleisiä värejä olivat punainen, musta ja sininen. Nykyään valmistetaan kaiken värisiä töitä. Kuvioiden teemat vaihtelevat laidasta laitaan. Hinduperheissä koristelu hyödynsi kuitenkin perinteisesti enemmän uskonnollisia ja mytologisia teemoja, kun taas muslimiperheissä koristelussa oli enemmän islamilaisia ja persialaisia vaikutteita, kuten geometrisiä kuvioita ja kukkakuvioita. Kuvioinnin on perinteisesti ajateltu suojaavan esimerkiksi kanthaan kapaloitua lasta pahalta silmältä. Kanthatöiden kirjominen on myös tarjonnut naisille mahdollisuuden ilmaista omia pelkojaan, toiveitaan ja perheen historiaa taiteen keinoin. == Kehitys == Kun ennen vanhaan kanthaa tekivät yhteiskuntaluokasta riippumatta kaikki naiset, nykyään sitä tekevät lähinnä köyhemmät naiset elannokseen. Toisaalta nykyään on myös paljon muotisuunnittelijoita, jotka käyttävät kanthaa töissään. Vuonna 2015 kantha oli esillä Burberry Prorsumin mallistossa, jonka teemana olivat tilkkutyöt, printit ja kuviot. == Katso myös == * Boro, samanlainen japanilainen käsityötekniikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kierrätys Luokka:Tekstiilit Luokka:Intialainen kulttuuri Luokka:Bangladeshilainen kulttuuri Luokka:Intian taide Luokka:Kirjonta
Raymond Braine

Raymond Braine (28. helmikuuta 1907 – 25. joulukuuta 1978) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi toisinaan myös keskuspuolustajana. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen. Braine voitti urallaan kuudesti Jupiler Pro Leaguen Beerschot AC:n kanssa, jota hän edusti vuodet 1937–1943. Lisäksi hän voitti kerran Mitropa Cupin sekä kahdesti Tšekkoslovakian jalkapalloliigan AC Spartan kanssa, jota hän edusti vuodet 1930–1937. Hän edusti myös La Forestoisea vuodet 1943–1944. Braine liittyi Belgian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1925 ja pelasi joukkueessa 54 ottelua, joissa hän teki 26 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Statlandin kirkko

Statlandin kirkko () on Namsosin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1992. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Namsos
Telivo

Telivo Oy oli Suomessa 1990-luvulla toiminut teleoperaattori. Telivo aloitti puheluiden välittämisen vuonna 1994. Sen operaattoritunnukset olivat 994 ulkomaanpuheluihin ja 1041 kaukopuheluihin. Telivon runkoverkko perustui Imatran Voiman voimalinjoihin rakentamiin valokaapeleihin. Ruotsalainen teleoperaattori Telia osti enemmistön Telivosta Imatran Voimalta vuonna 1996. Tuolloin Telivon markkinaosuus Suomen ulkomaanpuheluista oli kymmenen prosenttia ja kaukopuheluista runsaat 4 %. Telia osti loputkin Telivon osakkeista vuonna 1997. Telivon liiketoimintaa jatkettiin Telian nimellä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset puhelinoperaattorit
Skorovatnin kappeli

Skorovatnin kappeli () on Namsskoganin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1965. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Namsskogan
Bjørhusdalin kappeli

Bjørhusdalin kappeli () on Namsskoganin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1970. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Namsskogan
Bjørken kirkko (Nannestad)

Bjørken kirkko () on Nannestadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1697. ==Kuvia== Bjørke kirke T043 01 0150.tif|Kirkkosalia alttarille päin Bjørke kirke T043 01 0149.jpg|Urkuparvi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nannestad
Bjørken kirkko

Bjørken kirkko voi tarkoittaa seuraavia: * Bjørken kirkko, kirkko Nannestadin kunnassa Norjassa * Bjørken kirkko, kirkko Voldan kunnassa Norjassa
Stensgårdin kirkko

Stensgårdin kirkko () on Nannestadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nannestad
Ankenesin kirkko

Ankenesin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1842. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Narvik
Ballangenin kirkko

Ballangenin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923. ==Kuvia== Ballangen kirke alterparti.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Narvik
Kjeldebotnin kirkko

Kjeldebotnin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1956. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Narvik
Björbo

Björbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 677 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gagnefin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Floda (Gagnef)

Floda on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 659 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gagnefin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Bäsna

Bäsna on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 668 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gagnefin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Sifferbo

Sifferbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 414 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gagnefin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
De puinhopen van acht jaar Paars

De puinhopen van acht jaar Paars (“Kahdeksan purppuravuoden rauniot”) on Pim Fortuynin maaliskuussa 2002 julkaisema kirja, jossa hän kritisoi vuodesta 1994 Alankomaita hallinneita liberaalien ja sosiaalidemokraattien “purppurahallituksia”.De puinhopen van acht jaar Paars Libris, viitattu 28.10.2024 Merijn Oudenampsen, The Forgotten Fortuyn Sidecar 22.7.2022, viitattu 28.10.2024 Fortuyn käytti kirjaa vaalimanifestinaan vuoden 2002 Alankomaiden parlamenttivaaleissa. Kirjasta tuli myyntimenestys. Fortuyn oli vuodesta 1993 kirjoittanut Elsevier-lehteen. Hänen siinä tekemänsä työ kulminoitui The European Conservativen mukaan kirjaan De puinhopen van acht jaar Paars. Fortuyn ilmaisi kirjassa vastustavansa vuosien 1994–2002 alankomaalaista sosiaalipolitiikkaa suurimmilta osin.Erwin Wolff, Pim Fortuyn: A Dutch Foreboding of the Target on Trump The European Conservative 24.7.2024, viitattu 28.10.2024 Hän kritisoi maansa hyvinvointijärjestelmän toimintaa ja ehdotti joustavampia työmarkkinoita. Kirjassa kuitenkin esitetään myös kritiikkiä hallinnollisten laitosten yksityistämistä kohtaan.How Fortuyn became ‘professor Pim’ Erasmus Magazine, viitattu 28.10.2024 Vesper Publishing julkaisi kirjasta uuden painoksen vuonna 2021. Ennen De puinhopen van acht jaar Paarsin ilmestymistä Fortuyn oli jo julkaissut kirjat Aan het Volk van Nederland (1992) ja Tegen de islamisering van Nederland (1997), joista ensin mainitussa rohkaistiin kapinoimaan poliittista järjestelmää vastaan ja jälkimmäisessä arvosteltiin monikulttuurisuutta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 kirjat Luokka:Alankomaiden politiikka
Charkiás

Charkiás (, myös Chalkiás, Χαλκιάς) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Charkiás kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se luetaan osaksi Arkásan kyläyhdyskuntaa. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kárpathos
Chelonísi

Chelonísi (, myös Chelonáki, Χελωνάκι) eli Marathonísi (Μαραθονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmereen kuuluvassa Navarínonlahdessa eli Pýloksenlahdessa. Saaren pinta- ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chelonísi kuuluu Pýlos-Néstorasin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Chelonísilla on vuoden 1827 Navarinon taistelussa kaatuneiden brittisotilaiden muistomerkki ja sen vuoksi pieni laituri. Saarella on myös pieni majakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaaret Luokka:Pýlos-Néstoras
Gösta Rehn

Gösta Rehn (14. helmikuuta 1913 – 1. joulukuuta 1996) oli ruotsalainen kansantaloustieteilijä ja Tukholman yliopiston työmarkkinapolitiikkaan erikoistunut professori, joka työskenteli ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisationenin, Ruotsin valtiovarainministeriön ja OECD:n palveluksessa. Hänet tunnetaan parhaiten Rudolf Meidnerin kanssa kehittämästään Rehnin-Meidnerin mallista. Rehn piti tärkeänä, että työntekijöillä olisi mahdollisuus joustavaan työaikaan elämäntilanteidensa ja talouden suhdanteiden mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Tukholman yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Chína

Chína () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,00 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chína kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Chína sijaitsee noin yhdeksän kilometriä kaakkoon Ródoksen itärannikon Plimmýrin kylästä ja noin 12 kilometriä itäkaakkoon Ródoksen eteläkärjen Prasonísista. Se luetaan osaksi Ródoksen Lachanián kyläyhdyskuntaa. Saaren suurin korkeus on noin metrin merenpinnasta laskettuna. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Ródos
Chondronísi

Chondronísi (, myös Chondrí, Χονδρή) eli Skrófa (Σκρόφα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chondronísi kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Chondronísi on osa Astypálaian kaakkoispuolella Koutsomýtin ja Kounoúpoin saarten välissä olevaa neljän pienen saaren joukkoa. Sen muut saaret ovat Ftenó, Moní ja Tigáni. == Lähteet == Luokka:Astypálaia Luokka:Dodekanesia
Saint-Clément-sur-Durance

Saint-Clément-sur-Durance on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Durancejoen varrella, noin 35 kilometriä Briançonin kaupungista etelään. pienoiskuva|vasen|Tour Lombarde Varhaisimmat kirjalliset merkinnät Saint- Clémentista ovat vuoden 1124 arkistoista. Niistä selviää, että Saint-Clément on ollut silloin riippuvainen Embrunin tuomiokapitulista, jonka paavi Eugenius III on vahvistanut. Luultavasti kunta on nimetty paavi Klemens I:n kunniaksi. Kunnan nähtävyys on 1200-luvulta peräisin oleva vartiotorni Tour Lombarde, joka on rakennettu kunnan keskustan yläpuoliselle rinteelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Despotikó (Kárpathos)

Despotikó (, ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren itärannikolla Kárpathoksen kaupungin eli Pigádian edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Despotikó kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos- Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaresta länsilounaaseen sijaitsee Áfotin saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kárpathos
Despotikó

Despotikó (, ) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa: * Despotikó, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Antíparosta * Despotikó, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kárpathosta
Hans Rotmo

Hans Per Rotmo (10. maaliskuuta 1948 Verdal – 24. lokakuuta 2024) oli norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kirjailija. Hän valmistui Oslon yliopistosta vuonna 1973 pääaineenaan historia. Rotmon musiikkiura alkoi 1960-luvulla Valley Boys -nimisessä yhtyeessä, ja 1973 hän perusti oman Vømmøl Spellmannslag -yhtyeensä, joka teki poliittisia folkrock-lauluja. Ne kertoivat kuvitteellisen Vømmøldalenin kylän kautta Norjan syrjäseutujen asukkaiden kohtaamista vaikeuksista. Yhtye voitti Spellemannprisenin vuonna 1976. Rotmolla oli myös Heimevernslaget-niminen yhtye, joka julkaisi kolme albumia 1978–1979 ja teki paluun vuonna 2021. Soolouraa Rotmo teki Ola Uteligger -taiteilijanimellä. 2010-luvulla hän kuului Trossetrua Bandiin, jonka kappaleissa muun muassa arvosteltiin Norjan turvapaikkapolitiikkaa. Muusikon uransa ohella Rotmo julkaisi näytelmiä sekä Sendebudet-esikoisromaanin vuonna 2001. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Drosonísi

Drosonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Drosonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Ródos
Koutsounés

Koutsounés () on pieni Kreikan saaripari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmereen kuuluvan Navarínonlahden eli Pýloksenlahden suulla Sfaktirían ja Pýloksen saarten välissä. Saarten nimet ovat Áris (Άρης) ja Tsamadós (Τσαμαδός), ja niiden pinta-alat ovat noin 0,001 ja 0,0009 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Koutsounésin saaret kuuluvat Pýlos-Néstorasin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Saaret ovat saaneet nimensä Áris-laivasta ja sen omistajasta Anastásios Tsamadóksesta, jotka osallistuivat paikalla vuonna 1825 käytyyn Sfaktirían taisteluun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaaret Luokka:Pýlos-Néstoras
Navarínonlahti

Navarínonlahti (, myös Κόλπος Ναυαρίνου/Ναβαρίνου, Kólpos Navarínou) eli Pýloksenlahti (Κόλπος Πύλου, Kólpos Pýlou) on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Pýlos- Néstorasin kunnassa Messenian alueyksikössä. Lahden rannalla sijaitsee Pýloksen kaupunki. Navarínonlahden suurin pituus on noin 4,8 kilometriä, suurin leveys noin 3,6 kilometriä ja syvyys noin 50 metriä. Lahden suuta suojaavat Sfaktirían saari ja pienemmät Pýloksen eli Tsichlí Bampán sekä Koutsounésin saaret, ja sinne on leveämpi sisäänkäynti, niin kutsuttu Megálo Pérasma, saarten eteläpuolelta ja kapeampi sisäänkäynti eli Sykiánsalmi (myös Pérasma Sykiás) Sfaktirían pohjoispuolelta. Navarínonlahden keskellä sijaitsee pieni Chelonísin saari. Lahden pohjoispuolella sijaitsee Giálovan eli Ntivárin laguuni, jonka erottaa lahdesta kapea kannas. Idässä lahteen laskevat joet Xeriás ja Giannoúzakas. Navarínonlahti on ollut Peloponnesoksen länsirannikon paras luonnonsatama, mikä on tehnyt Pýloksen kaupungista merkittävän. Lahti on saanut yleisimmin käytetyn nimensä Pýloksen vanhasta keskiajalta peräisin olevasta nimestä Navaríno. Lahden sisäänkäyntejä ovat suojanneet Palaiókastro (Palaionavaríno) ja Niókastro, eli Navarínon vanha ja uusi linna. Vuonna 1827 lahdessa käytiin Kreikan vapaussodan merkittävimpiin meritaisteluihin kuulunut Navarinon taistelu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Joonianmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Pýlos-Néstoras
Petalídi (Íoksen pohjoisrannikko)

Petalídi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Petalídi kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saarta ei tule sekoittaa toiseen Petalídin saareen Íoksen lounaisrannikon edustalla. == Lähteet == Luokka:Íos Luokka:Kykladit
Alexander Utendal

Alexander Utendal (n. 1530 tai n. 1543 – 1581) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä.Alexander Utendal HOASM, viitattu 28.10.2024 Alexander Utendal AllMusic, viitattu 28.10.2024 Utendal työskenteli Maria Itävaltalaisen palveluksessa Brysselissä ja Espanjassa. Vuodesta 1564 hän oli Tirolin arkkiherttua Ferdinandin palveluksessa Prahassa ja Innsbruckissa. Utendal sai vara-Kapellmeisterin aseman vuonna 1580. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on messuja, motetteja, katumuspsalmeja ja saksankielisiä lauluja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1581 kuolleet
Petalídi

Petalídi (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Petalídi, kylä ja Messínin kunnan kunnallisyksikkö Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella * Petalídi eli Glaronísi, saari Kreetan pohjoisrannikon edustalla * Petalídi, saari Kykladien saariryhmässä Íoksen pohjoisrannikolla * Petalídi, saari Kykladien saariryhmässä Íoksen lounaisrannikolla == Katso myös == * Petalída, useita paikkoja
Géry de Ghersem

Géry de Ghersem (1573 Tournai – 25. toukokuuta 1630 Tournai) oli flaamilainen säveltäjä.Géry De Ghersem AllMusic, viitattu 28.10.2024 Géry de Ghersem Stile Antico, viitattu 28.10.2024 Ghersemin ainoa kokonaisuudessaan säilynyt teos on Missa Ave virgo sanctissima, jonka pohjana on Francisco Guerreron samanniminen motetti. Teos on säilynyt Espanjan kuninkaiden Filip II:n ja Filip III:n rahoittamassa messukokoelmassa. Ghersemin muu tuotanto tuhoutui Lissabonin maanjäristyksessä 1755.Géry de Ghersem – Missa Ave virgo sanctissima AATTBarBarB Gareth Thomas Music, viitattu 28.10.2024 Portugalin kuninkaan Juhana IV:n tiedetään keränneen lähes kaksisataa Ghersemin säveltämää villancicoa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1573 syntyneet Luokka:Vuonna 1630 kuolleet
Luettelo Moskovan patriarkoista ja metropoliitoista

Tämä on luettelo Moskovan patriarkoista ja metropoliitoista vuodesta 1325 lähtien, jolloin piispanistuin siirrettiin Kiovasta Moskovaan. == Moskovan patriarkat ja metropoliitat == === Kiovan ja koko Venäjän metropoliitat (Moskovassa 1325–1441) === * Pyhä Pietari (1308–1326) * Pyhä Feognost (1328–1353) * Pyhä Aleksi (1354–1378) * Mikael (1378–1379) * Pyhä Kiprian (1381–1382) * Pimen (1382–1384) * Pyhä Dionosii (1384–1385) * Pyhä Kiprian (1390–1406) * Pyhä Fotii (1408–1431) * Gerasim (1433–1435) * Isidor Kiovalainen (1436–1441) === Moskovan ja koko Venäjän metropoliitat (1448–1589) === * Pyhä Joona (1448–1461) * Feodosi (1461–1464) * Pyhä Filip I (1464–1473) * Pyhä Gerontii (1473–1489) * Zosima (1490–1494) * Simon (1495–1511) * Varlaam (1511–1521) * Daniil (1522–1539) * Pyhä Joosef (1539–1542) * Pyhä Makari (1542–1563) * Afanasi (1564–1566) * Pyhä Filip II (1566–1568) * Kirill III (1568–1572) * Antonii (1572–1581) * Dionisi II (1581–1587) * Pyhä Job (1587–1589) === Moskovan ja koko Venäjän patriarkat (1589–1721) === * Pyhä Job (1589–1605) * Ignati (1605–1606) * Hermogen Moskovalainen (1606–1612) * Filaret (1619–1633) * Joosef I (1635–1640) * Joosef (Djakof) (1642–1652) * Nikon (1652–1666) * Joosef II (1667–1672) * Pitirim (1672–1673) * Joakim (1674–1690) * Adrian (1690–1700) * Stefan Javorski (1700–1721) === Moskovan metropoliitat ja arkkipiispat (1721–1917) === * Stefan (1721–1722) * Feofan Prokopovitš (1722–1736) * Joosef (1742–1745) * Plato I (1748–1754) * Hilarion (1754–1757) * Timofei (1757–1767) * Ambrosius (1768–1771) * Samuel (1771–1775) * Plato II (1775–1812) * Augustinus (1818–1819) * Serafim (1819–1821) * Pyhä Filaret (1821-1867) * Innokenti (1868–1879) * Makari I (1879–1882) * Joannikios (1882–1891) * Leontius (1891–1893) * Sergei (1893–1898) * Pyhä Vladimir (1898–1912) * Pyhä Makari II (1912–1917) === Moskovan ja koko Venäjän patriarkat (1917-) === * Tihon 1917–1925 * Sergei 1927–1944 * Aleksei I 1945–1970 * Pimen I 1971–1990 * Aleksei II 1990–2008 * Kirill 2009– == Katso myös == * Moskovan ja koko Venäjän patriarkka == Lähteet == * Moskova
Jean Guyot

Jean Guyot (1512 tai n. 1520 Châtelet – 11. maaliskuuta 1588) oli ranskalais- flaamilaisen koulukunnan säveltäjä, runoilija, pappi ja opettaja.Cees Wagemakers, Jean Guyot de Châtelet Donemus 2017, viitattu 28.10.2024 David Gostick, Guyot, Jean Hyperion Records 2017, viitattu 28.10.2024 Hänellä oli keskeinen asema Liègen kaupungin musiikkielämässä 1500-luvulla.Ville Komppa, "Jean Guyot, alias Castileti, tunnettu läpi Hapsburgien imperiumin" Yle 2.6.2017, viitattu 28.10.2024 Guyot pääsi Louvainin yliopistoon vuonna 1534. Aikalaisasiakirjan mukaan hän oli kuollessaan 66-vuotias, mistä päätellen hän olisi ollut yliopisto-opintonsa aloittaessaan vasta 12-vuotias. Clément Lyon olettikin syntymävuoden olleen todellisuudessa 1512 eikä 1522. Bénédicte Even- Lassmann puolestaan arvioi Guyotin syntyneen noin vuonna 1520. Guyot aloitti vuonna 1546 työskentelyn Liègen Pyhän Paavalin kirkossa. Hänen ensimmäisinä teoksinaan julkaistiin vuosina 1546 ja 1547 viisi motettia. Julkaisija oli Tielman Susato, joka julkaisi Guyotilta myös useita chansoneita vuosina 1549 ja 1550. Susaton Ecclesiasticarum Cantionum -kirjoihin (1553–1555) sisällytettiin kahdeksan Guyotin motettia. Vuonna 1554 julkaistiin Guyotin latinaksi kirjoittama dialogi Minervalia. Julkaisija oli Jacob Bathen, ja teos oli omistettu Liègen ruhtinaspiispalle Yrjölle. Guyot siirtyi vuonna 1558 Pyhän Paavalin kirkosta Pyhän Lambertin tuomiokirkkoon. Hän vastasi sen musiikkielämästä ja kuoropoikien koulutuksesta. Vuonna 1563 Guyot muutti Wieniin keisarinhovin kuoromestariksi. Antonio Gardano kustansi hänen siellä säveltämiään teoksia. Wienissä Guyot alkoi säveltää motetteja kuudelle, kahdeksalle ja kerran jopa kahdelletoista äänelle; hänen aiemmat motettinsa olivat olleet enintään viisiäänisiä. Lisäksi Guyot sävelsi samoihin aikoihin ainoan säilyneen messunsa (Missa Amour au cœur). Se perustuu Jacob Clemens non Papan chansoniin. Ferdinand I Habsburg kuoli 25. heinäkuuta 1564. Guyot palasi Liègeen ja jatkoi työskentelyä siellä. Hän sävelsi Te Deumin vuonna 1575. Guyotin oppilaisiin kuului Jean de Chaynée. Guyotin tyyli säveltäjänä oli tyypillinen Josquin Desprez’n ajan jälkeiselle sukupolvelle. Hänen musiikkiaan on levyttänyt kokoonpano Cinquecento. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Belgialaiset runoilijat Luokka:Belgialaiset papit Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1588 kuolleet
Lupus Hellinck

Lupus Hellinck (n. 1494 AxelLupus Hellinck The Kennedy Center, viitattu 29.10.2024 – 1541) oli flaamilainen säveltäjä. Hän vietti suurimman osan elämästään Bruggessa.Cees Wagemakers, Lupus Hellinck Donemus, viitattu 29.10.2024 Hellinck toimi myös laulajana, kuoronjohtajana ja katolisen kirkon vihittynä pappina. Hellinck oli utrechtilaisen Johannes Hellinckin poika. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa 12-vuotiaana kuoropoikana St. Donatian -katedraalissa Bruggessa. Hellinck lähti vuonna 1514 pappiskoulutukseen Roomaan. Hän pysyi Roomassa ja Ferrarassa vuoteen 1519 saakka. Vuonna 1519 hän jatkoi työskentelyä Bruggessa. Hellinck tunsi sympatioita uskonpuhdistajia kohtaan. Hän osallistui vuonna 1539 näytelmään, jonka katolinen kirkko kielsi. Hellinck omaksui myös vaikutteita Girolamo Savonarolalta. Hellinckin tuotantoon kuuluu 13 messua, 14 motettia, 11 saksalaista koraalia ja kuusi chansonia. Tutkija Richard Sherrin mukaan Johannes Lupille attribuoitu messu Mæ Some kuuluu selkeästi Hellinckin teoksiin. Hellinck on usein sekoitettu muihin 1500-luvun muusikoihin. Hänen virallinen etunimensä oli tiettävästi Wulfaert. Hänellä oli poika nimeltään Wulfuekin. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Alankomaalaiset papit Luokka:Belgialaiset papit Luokka:Vuonna 1494 syntyneet Luokka:Vuonna 1541 kuolleet
Johannes Lupi

Johannes Lupi (todennäköisesti 1506 – 20. joulukuuta 1539 Cambrai) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä.Johannes Lupi The Kennedy Center, viitattu 29.10.2024 Lupi opiskeli Leuvenin katolisessa yliopistossa filosofian tiedekunnassa vuosina 1522–1526. Hän loi uransa kirkon musiikkielämässä Cambraissa. Hänet vapautettiin useita kertoja tehtävistään, koska hänen katsottiin pitäneen riittämätöntä kuria kuoropojille ja olleen huono budjetoija. Lupin sävellystuotantoon kuuluu chansoneita, messuja ja motetteja. Hänen sävellystyylissään on vaikutteita enimmäkseen Nicolas Gombertilta. Lupi kuoli tuntemattomaan sairauteen Cambraissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1506 syntyneet Luokka:Vuonna 1539 kuolleet
Adrianus Petit Coclico

Adrianus Petit Coclico (1499 tai 1500 – 1562) oli flaamilainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.Adrianus Petit Coclico HOASM, viitattu 29.10.2024 Coclico väitti tutkielmassaan Compendium Musices (1552) opiskelleensa Josquin Desprez’n johdolla ja palvelleensa paaveja sekä Ranskan kuninkaita. Nämä väitteet ovat kuitenkin lähes varmuudella perättömiä. Coclico työskenteli uransa aikana useissa Saksan kaupungeissa. Hän joutui pakenemaan Preussin hovista Königsbergistä vakavaan skandaaliin ajauduttuaan. Coclicon sävellystuotantoon kuuluu motetteja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1562 kuolleet
Jacques Buus

Jacques Buus (n. 1500 Gent – elokuu 1565 Wien) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä ja urkuri.Jacques Buus Images of Venice, viitattu 29.10.2024 Buusin ensimmäiset julkaistut chansonit painoi Jacques Moderne Lyonissa vuonna 1538. Buus muutti vuonna 1541 Venetsiaan, jossa hän sai toisen urkurin aseman Basilica di San Marcossa. Hän teki tässä tehtävässään yhteistyötä Giovanni Armonio Marson kanssa. Buus työskenteli Basilica di San Marcossa, kunnes lähti Habsburgien hovin palvelukseen Wieniin vuonna 1550. Hän oli yksi varhaisimmista ricercarien säveltäjistä. Hän sävelsi myös motetteja ja teki paitsi katolista, myös protestanttista musiikkia. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Belgialaiset urkurit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1565 kuolleet
Matthias Jaissle

Matthias Jaissle (s. 5. huhtikuuta 1988 Nürtingen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskuspuolustaja. Heinäkuusta 2023 lähtien hän on toiminut saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajana. == Ura pelaajana == === Seurajoukkueura === Jaissle aloitti jalkapalloilun vuonna 1992 TSV Neckartailfingenissä, mistä hän siirtyi vuonna 2001 VfB Stuttgartin junioreihin. Tammikuussa 2007 Jaissle siirtyi Stuttgartista Hoffenheimiin. Jaissle nousi kaudella 2007–2008 Hoffenheimissa avainpelaajaksi ja pelasi 22 sarjaottelua, kun joukkue sijoittui 2. Bundesliigassa toiseksi ja nousi ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan pääsarjatasolle Bundesliigaan. Jaissle pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan Hoffenheimissa 22 ottelua, joista kauden ensimmäistä ottelua lukuun ottamatta kaikki avauskokoonpanossa. Jaisslen vasemman polven eturistiside repesi 21. maaliskuuta 2009 pelatussa bundesliigaottelussa Hannoveria vastaan ja hän joutui yli puoleksi vuodeksi sivuun kentiltä. Jaissle ehti pelata kaudella 2009–2010 vain yhden ottelun Hoffenheimin reservijoukkueessa, kunnes loukkasi nivelkierukkansa ja joutui jälleen loppukaudeksi sivuun. Jaissle palasi Hoffenheimin edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010–2011, mutta pelasi kaudella vain yhdeksän bundesliigaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 Jaissle ei pelannut otteluakaan oikean jalan akillesjännevamman vuoksi ja kaudella 2012–2013 hän pelasi vain neljä ottelua Hoffenheimin reservijoukkueessa. Helmikuussa 2014 Jaissle ilmoitti joutuvansa lopettamaan pelaajauransa vain 25-vuotiaana jatkuvien loukkaantumisten vuoksi. === Maajoukkueura === Jaissle pelasi yhden ottelun Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa helmikuussa 2008 sekä yhden ottelun alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuotta myöhemmin. == Ura valmentajana == Jaisslen valmentajaura alkoi pian hänen pelaajauransa päättymisen jälkeen kesällä 2014 RB Leipzigin junioriakatemiassa. Vuonna 2017 hän siirtyi tanskalaisen Brøndbyn apuvalmentajaksi ja toimi tehtävässä kahden vuoden ajan. Vuonna 2019 hän aloitti itävaltalaisseura Red Bull Salzburgin alle 18-vuotiaiden juniorijoukkueen päävalmentajana, ja nousi tammikuussa 2021 Red Bull Salzburgin reservijoukkue Lieferingin päävalmentajaksi. Huhtikuussa 2021 uutisoitiin Jaisslen aloittavan Red Bull Salzburgin päävalmentajana kesällä 2021. Ensimmäisellä kaudellaan Jaisslen alaisuudessa Red Bull Salzburg voitti Itävallan Bundesliigan ja Itävallan cupin. Red Bull Salzburg voitti Jaisslen alaisuudessa Itävallan Bundesliigan myös kaudella 2022–2023. Heinäkuussa 2023 Jaisslen sopimus Red Bull Salzburgissa purettiin ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Charpentier (yritysjohtaja)

Robert Nicolaus Charpentier (24. helmikuuta 1899 Varsova Puola – 22. lokakuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen matkatoimistoalan yritysjohtaja. Charpentierin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Claes Gustaf Robert Charpentier ja Anna Porzedowski ja puoliso Nadine Naumow (k. 1953). Charpentier tuli ylioppilaaksi 1918 ja suoritti matkatoimistoteknillisen kurssin Berliinissä 1925. Hän oli Suomen Matkatoimiston palveluksessa vuodesta 1921, toimistopäällikkö vuodesta 1925, apulaisjohtaja 1933–1943 ja toimitusjohtaja 1943-1960. Suomen matkatoimistoyhdistyksen puheenjohtajana Charpentier toimi 1954–1960. (ei- vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Robert Charpentier

Robert Charpentier -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Robert Charpentier (1662–1710), suomalainen everstiluutnantti ja kartanonherra * Robert Charpentier (1899–1960), suomalainen matkatoimistoalan yritysjohtaja * Robert Charpentier (1916–1966), ranskalainen pyöräilijä ja olympiavoittaja.
Jules Vandooren

Jules Vandooren (30. joulukuuta 1908 Armentières, Nord, Ranska – 7. tammikuuta 1985) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Vandooren edusti pelaajana Ol. Lilloisia 1927–1939, Red Staria 1939–1941, Stade Reimsiä 1941–1943, Arago Orléansia 1943–1949 ja SM Caenia 1949–1952. Hän pelasi urallaan yhteensä 55 liigaottelua ja voitti kerran Ligue 1:n kaudella 1932–1933. Vandooren liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1934 että 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Émile Veinante

Émile Veinante (12. kesäkuuta 1907 Metz, Moselle, Ranska – 18. marraskuuta 1983) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Veinante edusti pelaajaurallaan FC Metziä 1924–1929 ja siitä RC Parisia lopettamiseensa vuoteen 1939 asti. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kerran Ligue 1:n kaudella 1935–1936 sekä Ranskan cupin kahdesti kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän pelasi urallaan yhteensä 87 liigaottelua, joissa teki 38 maalia ja syötti yhdeksän kertaa. Veinante liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 24 ottelua, joissa teki 14 maalia. Hän edusti joukkuetta vuosien 1930, 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Alexandre Villaplane

Alexandre Villaplane (24. joulukuuta 1904 Alger, Algeria – 26. joulukuuta 1944) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Villaplane edusti muun muassa FC Sèteä. Hän liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1926 ja edusti joukkuetta sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaisissa 1928. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanalgerialaiset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Numa Andoire

Numa Andoire (19. maaliskuuta 1908 Coursegoules, Alpes-Maritimes, Ranska – 2. tammikuuta 1994) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Andoire edusti pelaajaurallaan muun muassa joukkueita OGC Nice, Red Star ja Cannes. Hän pelasi urallaan yhteensä 73 liigaottelua. Andoire edusti Ranskan A-maajoukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Augustin Chantrel

Augustin Chantrel (8. heinäkuuta 1908 Mers-les-Bains, Somme, Ranska – 4. syyskuuta 1956) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja. Chantrel edusti urallaan muun muun muassa joukkueita Red Star ja Amiens SC. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1927–1928. Hän pelasi urallaan yhteensä 39 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Chantrel liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1928 ja pelasi joukkueessa 15 ottelua. Hän edusti joukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Raoul Caudron

Raoul Caudron (7. joulukuuta 1883 Pariisi, Ranska – 29. toukokuuta 1958) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja. Hän oli Ranskan maajoukkueen päävalmentaja ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Joseph Alcazar

Joseph Alcazar (15. kesäkuuta 1911 Oran, Oranin maakunta, Algeria – 4. huhtikuuta 1979) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Alcazar pelasi urallaan 61 liigaottelua, joissa hän teki 41 maalia ja syötti kaksi kertaa. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1934–1935. Alcazar liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen tammikuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 11 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanalgerialaiset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Georges Beaucourt

Georges Beaucourt (15. huhtikuuta 1912 Roubaix, Ranska – 27. helmikuuta 2002) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Beaucourt pelasi urallaan 58 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen joulukuussa 1936 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Roger Courtois

Roger Courtois (30. toukokuuta 1912 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi – 5. toukokuuta 1972) oli sveitsiläis-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Courtois edusti urallaan kahteen otteeseen Sochauxia, jonka kanssa hän voitti kahdesti Ligue 1:n kausina 1934–1935 ja 1937–1938 sekä kerran Ranskan cupin kaudella 1936–1937. Hänet valittiin Ligue 1:n parhaaksi maalintekijäksi kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän edusti myös Lausanne- Sportia, jonka kanssa hän voitti Raiffeisen Super Leaguen kaudella 1943–1944 ja samalla kaudella myös Sveitsin cupin. Lisäksi hän edusti myös Troyes Omnisportia. Hän pelasi urallaan 158 liigaottelua ja teki niissä 91 maalia. Courtois liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen joulukuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 22 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Smartwings

Smartwings on tšekkiläinen halpalentoyhtiö ja Tšekin suurin lentoyhtiö. Se lentää sekä reitti- että lomalentoja solmukohtanaan Václav Havelin kansainvälinen lentoasema Prahassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1997 nimellä Travel Service Airlines. Se vaihtoi nimensä Smartwingsiksi vuonna 2018. Smartwings omistaa Tšekin entisen kansallisen lentoyhtiön ČSA:n. Se käyttää ČSA:n brändiä osana markkinointiaan ja osa Smartwingsin lentokoneista on ČSA:n väreissä. Smartwingsillä on lisäksi omat tytäryhtiöt Unkarissa, Slovakiassa ja Puolassa. Smartwingsin laivasto koostuu Boeingin 737-800, 737-900 ja 737 MAX -lentokoneista sekä Airbusin A320-sarjan lentokoneista. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset lentoyhtiöt Luokka:Halpalentoyhtiöt
Merhotepre Ini

Merhotepre, Merihotepre Ini tai Ini I oli muinaisen Egyptin 13. dynastiaan kuuluva faarao. Torinon papyruksen mukaan hän olisi hallinnut kaksi vuotta, kaksi kuukautta ja yhdeksän päivää. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
H-happo

H-happo (C10H9S2NO7) eli 4-amino-5-hydroksinaftaleeni-2,7-disulfonihappo tai 1-amino-8-hydroksinaftaleeni-3,6-disulfonihappo on sulfonihappoihin ja fenoli- ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa H-happo on harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Aine liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. H-happo reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Happamissa oloissa reaktio tapahtuu ortoasemaan aminoryhmään nähden ja emäksisissä oloissa ortoasemaan hydroksyyliryhmään nähden.Peter Gregory: "Dyes and Dye Intermediates", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009.Gerald Booth: "Naphthalene Derivatives", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. H-happoa valmistetaan naftaleenista lähtien. Vaiheet ovat sulfonointi, nitraus, nitroryhmän pelkistys viimeisenä kuumennus natriumhydroksidin kanssa 180 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä käytetään usein natriumsuolanaan. : H-happoa käytetään lähtöaineena valmistettaessa useita atsovärejä ja atsovärien synteeseissä käytettävien muiden yhdisteiden valmistukseen. Sitä käytetään myös korroosionestoaineena. == Lähteet == Luokka:Sulfonihapot
Talvisodan monumentti

thumb|upright|Erkki Pullisen teos Avara syli on alueen keskellä. Talvisodan monumentti on muistomerkkialue Suomussalmella. Kolmen hehtaarin kokoinen tykistön runteleman metsän ympäröimä muistomerkkialue sijaitsee Raatteentien alussa lähellä Raatteen porttia. Se koostuu kivikentästä ja keskusmuistomerkistä Avara syli. Kentälle on aseteltu noin 17 000 kiveä Suomussalmen taisteluissa 1939–40 kaatuneille sotilaille, niin puna-armeijan kuin suomalaisille.Talvisodan monumentti Kivikenttä on alkanut punertaa yhä voimakkaammin vuosina 2019–2024 viherlevästä. Kun levä on alttiina voimakkaalle valolle, se suojautuu punaisella pigmenttivärillä.Raatteentien muisto­kivet näyttävät aivan kuin tihkuvan verta – tästä on kyse ilmiössä; IL 26.10.2024 Keskusmuistomerkissä Avara syli on neljä puukaarta. Niihin on kiinnitetty 105 tuulessa soivaa vaskikelloa, yksi jokaista talvisodan päivää kohti. Monumentin suunnitteli Erkki Pullinen vuonna 2003.Talvisodan monumentti; Visitsuomussalmi.fi Teoksen tarkoitus on visualisoida sodan mielettömyyttä: uhrien määrää ja kärsimystä. == Kuvia monumentista == Tiedosto:Winter War Monument in Raatteen Portti in Suomussalmi, Kainuu, Finland, 2021 June.jpg|Ilmakuva Talvisodan monumentista. Tiedosto:Raatteenportti - panoramio.jpg|Monumentin esittelytaulu. == Lähteet == * Talvisodan monumentti; Raatteenportti.fi === Viitteet === Luokka:Suomussalmi Luokka:Talvisota
Kaarnalammin pysäkki

Kaarnalammen seisake (lyhenne Kapi. tai Krl.) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Liperissä. Kaarnalammen laiturivaihde sijoitettiin syrjäiselle seudulle Kaarnalammen rannalle tiettömäin taipaleiden päähän. Laiturivaihde koostui laiturista ja rataosalle tyypillisestä puisestalaiturirakennuksesta. Kaarnalampi rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi vuonna 1940 rataosuuden perustamisen yhteydessä, mutta se alennettin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi jo vuonna 1956. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1970, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Kaarnalampi lakkautettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus paloi vuonna 1996 ja liikennepaikan jäänteet on purettu. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Liperin rautatieliikennepaikat