EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Abukuma (1923)

Abukuma () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1925 palvelukseenotettu Nagara-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Uragan telakalta ja sen köli laskettiin 8. joulukuuta 1921. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1923 ja se otettiin palvelukseen 26. toukokuuta 1925.Whitley, M. J., s. 162 ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Nagara-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät Luokka:Uraga Dock Company
La Gomeran lentoasema

La Gomeran lentoasema on Kanariansaariin kuuluvan La Gomeran saaren ainoa lentoasema. Se sijaitsee Alajerón kunnassa lähellä Playa Santiagon kaupunkia saaren etelärannikolla. Vuonna 2015 sitä käytti 34 958 matkustajaa. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Binter Canarias Teneriffa- pohjoinen Lähde: AENA == Lähteet == Luokka:Espanjan lentoasemat Luokka:La Gomera
B71 Sandoy

Bóltfelagið 1971 Sandoy (usein vain B71) on färsaarelainen jalkapalloseura Sandoyn saarelta. Kotiottelunsa B71 pelaa Sandurissa. B71 pelaa Färsaarten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. deildissä. Färsaarten mestaruuden B71 voitti vuonna 1989. ==Lähteet== Luokka:Färsaarelaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1970 perustetut urheiluseurat
La Palman lentoasema

La Palman lentoasema () on Kanariansaariin kuuluvan La Palman saaren ainoa lentoasema. Se sijaitsee Villa de Mazon kunnassa saaren itärannikolla. Vuonna 2022 sitä käytti 1 306 822 matkustajaa. Lentoasemalta operoi 15 lentoyhtiötä 18 kohteeseen (joulukuu 2023). Pohjoismaista on suoria lentoja vain Tanskasta. == Lähteet == Luokka:Espanjan lentoasemat Luokka:La Palma
Sendai (1923)

Sendai () oli Keisarillisen Japanin laivaston Sendai-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus== Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 16. helmikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1923 ja valmistui 29. huhtikuuta 1924.Whitley, M. J. s. 164 == Palvelus == Alus upotettiin 2. marraskuuta 1943. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sendai-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Drown (elokuva)

Drown on australialainen elokuva vuodelta 2015. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Dean Francis. Elokuva kertoo hengenpelastajista ja se käsittelee kateutta, homofobiaa ja kiusaamista. == Juoni == Leniä pidetään Surf Lifesaving -klubin parhaana hengenpelastajana, aivan kuten hänen isäänsäkin taannoin. Lenin valta-asema kuitenkin murtuu, kun klubiin liittyy nuorempi Phil, joka on lisäksi homoseksuaali. Lenillä itsellään on tunteita uutta tulokasta kohtaan ja alkaa kiusata tätä. Kun Phil voittaa vuosittain järjestettävän kilpailun parhaasta hengenpelastajasta, he lähtevät juhlistamaan voittoa baarikierrokselle, joka päättyy rannalle, jossa Len päättää hankkiutua Phillistä eroon tukahduttaakseen homoseksuaaliset tunteensa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Elokuvan kotisivut Luokka:Vuoden 2015 australialaiset elokuvat Luokka:Australialaiset draamaelokuvat
Drown

Drown voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Drown, australialainen elokuva vuodelta 2015 * ”Drown”, The Smashing Pumpkins -yhtyeen kappale Singles-elokuvan ääniraidalta (1992) * ”Drown”, brittiläisen rockyhtye Bring Me the Horizonin kappale vuodelta 2014 * ”Drown”, Martin Garrixin kappale vuodelta 2020.
Mika Kortelainen (taloustieteilijä)

Mika Kortelainen (s. 13. helmikuuta 1979) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee tutkimusjohtajana Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessahttp://www.vatt.fi/mika-kortelainen Viitattu 1.7.2016. Aiemmin Kortelainen on toiminut muun muassa tutkijana Joensuun yliopistossa, Aston Business Schoolissa Birminghamissa sekä apulaisprofessorina Manchesterin yliopistossa. Kortelainen on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.Kortelaisen CV 1.3.2016. Viitattu 1.7.2016Helsingin yliopiston taloustieteen oppiaineen dosentit Viitattu 15.7.2016 Kortelainen on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Joensuun yliopistosta vuonna 2008 otsikolla "Production Frontier Methods in Environmental Performance Measurement and Analysis". Viitattu 1.7.2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kortelaisen tutkimukset IDEASissa * Kortelaisen henkilökohtainen kotisivu Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vartija (Niels E. Nielsenin romaani)

Vartija on Niels E. Nielsenin vuonna 1974 julkaisema kuvitteelliseen lähitulevaisuuteen pohjautuva sotaromaani. Kirjassa valkoisen Euroopan pääosin automatisoitu, robotisoitu ristiretkiarmeija etenee Afrikassa kohti maanosan eteläkärkeä. Armeijan tehtävänä on olevinaan kristillisen sanoman vieminen Afrikkaan, mutta tosiasiassa Afrikan luonnovarojen otto Euroopan suuryhtiöiden valvontaan. Niinpä robotit tappavat tieltään kaiken elollisen. Pääosaan nousee eräs veljeskunnan jäsenistä, skotlantilainen tosiuskovainen, joka inhoaa sotajoukon ja sen johdon rappiota ja julmuutta. Romaanin nimi on peräisin Raamatun Kainista ja Abelista kertovasta tarinasta. Romaanin juoni on lajille tyypillinen, aikaansa ja katsantokantaansa sidottu, ja kirjassa on viihteelle tyypillistä kliseisyyttä. ==Arviot== Aikalaisarviossa Arvostelevassa kirjaluettelossa Kari Vaijärvi pitää teosta scifinä parhaimmillaan. Se herättää ajatuksia, mutta siinä on myös romanttisuutta.Kari Vaijärvi, Vartija, Kirjasampo, viitattu 3.7.2019 ==Lähteet== * Vartija (Vogteren, 1974), suom. Matti Rosvall. WSOY, 1980 ISBN 951-0-09830-2 ===Viitteet=== Luokka:Tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1974 kirjat Luokka:Tanskalaiset kirjat
Ogonimaa

Ogonimaa on etnisen vähemmistökansan, ogonien, kanta-alue Nigeriassa, Nigerjoen suistoalueella, Riversin osavaltiossa. Ogonimaa kattaa lähes 1000 neliökilometriä osavaltiosta. Alue muodostuu neljästä paikallishallintoalueesta: Eleme, Gokana, Khana ja Tai. Ogonimaan pääkaupunki on nimeltään Bori. Ogonimaan asukasluku on lähes 832 000. Ogonikansasta suurin osa on elinkeinoltaan viljelijöitä ja kalastajia. Perinteiset elinkeinot ovat kärsineet öljyntuotannon aiheuttamasta ympäristön saastumisesta. == Ogonien kansanliike == Ogonit ovat Nigerin suistoalueella yli 500 vuotta elänyt, syrjitty vähemmistökansa. 1950-luvulla öljy-yhtiö Shellin toimesta alkanut öljynetsintä ja -tuotanto on aiheuttanut alueella vakavia yhteiskunnallisia-, ympäristö- ja terveysongelmia. Suhteessa öljyntuotannon aiheuttamiin ongelmiin, Ogonit eivät ole mielestään saaneet riittävää korvausta öljy- yhtiöiden valtaamista maa-alueista. Vuonna 1990 perustettu ogonien kansalaisliike ”The Movement for the Survival of the Ogoni People (MOSOP)” on vaatinut ogoneille oikeudenmukaisuutta ympäristöön, talouteen ja yhteiskuntaan liittyvissä asioissa ogonien oikeudenmukaisuusjulistuksella, Ogoni Bill of Rights (OBR). Julistus listaa Ogonien huoliksi öljyn aiheuttaman kärsimyksen, hallinnollisen laiminlyönnin, sosiaalipalveluiden puutteen, sekä poliittisen syrjinnän. MOSOP:n väkivallattoman vastarinnan myötä Shell päätti vetäytyä ogonimaalta alkuvuonna 1993. Toukokuussa 1993 Shellin alihankkija alkoi Nigerian armeijan turvaamana rakennuttaa alueelle öljyputkea. Ogoninaisten järjestämiin rauhanomaisiin mielenosoituksiin Shellin palkkaamat aseistetut joukot vastasivat avoimella asetulituksella. Tapauksesta seurasi protestimarsseja ja uusia konflikteja. Vuonna 1994 Nigerian hallitus määräsi suuren mittaluokan sotilasoperaation, jossa lukuisat ogonit menehtyivät. Toukokuussa 1994 neljä ogonijohtajaa murhattiin Gokanan kuningaskunnassa. Ken Saro-Wiwa, Ledum Mitee ja muita MOSOP:n johtajia pidätettiin syytettynä osallisuudesta murhiin. Johtajat olivat pidätettyinä kahdeksan kuukautta ilman virallisia syytteitä, kunnes joutuivat sotilasjohdon pitämään erityisoikeudenkäyntiin. Pidätysaikana syytetyiltä evättiin yhteydenpito asianajajiin, terveydenhuoltoon ja perheisiinsä. Kansainväliset tarkkailijat ilmaisivat epäilevänsä oikeudenkäynnin reiluutta. 31.10.1995 syytetyt tuomittiin kuolemaan. Huolimatta kansainvälisen yhteisön lukuisista vetoomuksista, syytetyt teloitettiin 10.11.1995. == Tunnettuja ogoneja == *Ken Saro-Wiwa == Lähteet == *http://www.unep.org/disastersandconflicts/CountryOperations/Nigeria/UNEPMissioninNigeria/tabid/54131/Default.aspx *http://unpo.org/members/7901 *Nigerialainen ympäristöaktiivi Talvivaarassa: "Olen sokissa" Kepa *Factsheet on the Ogoni Struggle *https://bionerdsng.com/2016/06/02/ogoni-land/ *https://bionerdsng.com/2015/04/27/ken-saro-wiwa/ *Nigeria: Cleaning Up Ogoni Land AllAfrica *History and culture of ogoni people LogBaby *http://www1.american.edu/ted/ogoni.htm *http://www1.american.edu/TED/ice/ogonioil.htm Luokka:Nigerian maantiede
Johan Dahl

Johan Dahl (s. 1959) on färsaarelainen poliitikko. Hän edustaa Sambandsflokkurin-nimistä puoluetta. Hän on toiminut kalastusministerinä vuonna 2011. Vuonna 2013 hän on ollut Färsaarten teollisuus- ja elinkeinoministeri Lisäksi hän on toiminut Pohjoismaiden ministerineuvostossa Tasa-arvoasiain ministerineuvostossa. ==Lähteet== Luokka:Färsaarelaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1959 syntyneet
Rytyn seisake

Rytyn seisake (, ) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Venäjällä Karjalan tasavallassa entisellä Viipuri–Joensuu-radalla. Rytty avattiin 1. marraskuuta 1894. Perustamisen aikaan Rytty sijaitsi Sortavalan maalaiskunnassa, ja se oli Sortavalan aseman alainen laituri. Vuonna 1899 Rytty avattiin tavaraliikenteen vaihteena. Rytystä tuli seuraavalla vuosikymmenellä Helylän alainen ennen kuin se korotettiin pysäkiksi. Rytyn pysäkkirakennus valmistui vuonna 1924, ja se on edelleen olemassa. Myös muutkin sivurakennukset ovat säilyneet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän rautatieliikennepaikat
Jsu Garcia

Jsu Garcia (s. 6. lokakuuta 1963 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Elämäkerta== Garcia syntyi kuubalaisperheeseen New Yorkissa. Ensimmäinen rooli missä hän näytteli, oli Fame-televisiosarjassa. Sen jälkeen hän on esiintynyt monissa elokuvissa. Tunnetuimmat näistä ovat Painajainen Elm Streetillä, Gotcha!, Brooklynin vampyyri ja Olimme sotilaita. Tämän jälkeen häntä pyydettiin liittymään Scott J-R Productions -yhtiöön mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kellotorni

Kellotorni on rakennelma, joka pitää sisällään yleensä suuren kellokoneiston ja monesti myös soittokellon, joita soitetaan tasatunnein. Aikaa näyttävä kellotaulu voi olla yhdellä tai useammalla rakennuksen sivulla. Suuret kellotornit ovat monesti myös nähtävyyksiä. Sellainen on esimerkiksi Lontoon parlamenttitalon kellotorni, jossa oleva tunnit lyövä kello tunnetaan nimellä Big Ben. Kellotornit voivat olla joko vapaasti seisovia torneja, tai ne voivat olla osana erillistä rakennusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tornit Luokka:Kellot
Oskar Saxelin

Frans Oskar Saxelin (26. syyskuuta 1862 Hämeenlinna – 11. kesäkuuta 1949) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Oskar Saxelin Saxelin opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1890-luvulla sekä yksityisesti taidemaalari Hjalmar Munsterhjelmin johdolla. Saxelin toimi rautateillä asemapäällikkönä. Hänen veljenpoikansa oli taiteilija Into Saxelin. == Teoksia == * Kotiportti : öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Oskar Saxelin Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Viljo Teräs

Viljo Aleksander Teräs (ent. Träsk, 11. syyskuuta 1892 Helsinki – 7. lokakuuta 1955) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Viljo Teräs Teräs opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1911–1912 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914, 1917 ja 1920. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Moskovassa 1934 ja Riiassa 1935. Teräs työskenteli lavastajana.Teatterimuseo : Teatteri, näyttämö ja lavastus - Suomalaisesta lavastustaiteesta 1800-luvulta nykypäivään == Palkinnot == * II palkinto dukaattikilpailussa 1921 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Viljo Teräs Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Jouko Laivuori

Jouko Laivuori (s. 1959) on suomalainen pianisti, joka toimii Radion sinfoniaorkesterin kosketinsoittajana. Hän on Suomen ainoa virassa toimiva orkesteripianisti. Laivuori on myös Avanti!-kamariorkesterin perustajajäsen. Laivuori aloitti pianonsoiton Tampereella ja suoritti Sibelius-Akatemian pianodiplomin vuonna 1984 ja cembalodiplomin vuonna 2016. Helsingin Sanomien Olavi Kauko arvosteli Laivuoren ensikonsertin joulukuussa 1985 hyvin myönteisesti ja kirjoitti tämän olevan ”syntynyt pianistiksi”, erityisesti uuden musiikin taitavaksi ja persoonalliseksi tulkiksi. Uransa alussa Jouko Laivuori toimi Suomen Kansallisbaletin oopperaorkesterin pianistina 1985–1987. Lisäksi hän on toiminut Sibelius-Akatemian tuntisäestäjänä. RSO:n kosketinsoittajana hän on ollut vuodesta 1989. Laivuori on kantaesittänyt muun muassa Eero Hämeenniemen ja Magnus Lindbergin sooloteoksia sekä Kirmo Lintisen pianokonserton. Jouko Laivuori on levyttänyt Paavo Heinisen sooloteoksia (Finlandia Records 1991) ja taidemusiikkia myös muun muassa Avantin kanssa. Sellisti Eeva Rysän kanssa hän on levyttänyt Leevi Madetojan, Francis Poulencin, Henri Dutilleux’n ja Magnus Lindbergin teoksia (Alba Records 1998). Laivuori on ollut mukana myös noin 60:llä hengellisen ja kevyen musiikin äänilevyllä studiomuusikkona, laulajana, sovittajana ja tuottajana. 1980-luvun alussa Laivuori soitti sähköurkuja ja syntetisaattoria Heikki Silvennoisen Frendz-yhtyeen albumeilla A New Kind of Day (1981) ja Final Awakening (1982).. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat
Rekisteriote

Rekisteriote tai rekisteröintitodistus on asiakirja, joka kertoo tietoja ajoneuvosta ja sen omistajasta. Rekisteriotteella voi todistaa olevansa ajoneuvon oikeudellinen omistaja. Ennen marraskuuta 2015 Suomessa rekisteriote täytyi pitää ajoneuvon mukana ajossa ja esittää viranomaiselle pyydettäessä, mutta Trafi luopui käytännöstä rekisteriotteen sähköistymisen vuoksi. Poliisi kykenee nykyään itse hakemaan rekisteriotteen sähköisesti tarvittaessa. Suomen sähköinen rekisteriote ei kelpaa ulkomailla eikä Ahvenanmaalla. Rekisteriotteesta käyvät ilmi seuraavat asiat: * ajoneuvon omistaja(t) ja haltija(t) * ajoneuvon rekisteritunnus * ajoneuvon merkki, malli, ajoneuvoluokka, tyyppi sekä sen vakuuttaman yhtiön nimi * ajoneuvon käyttöönottopäivämäärä * teknisiä tietoja autosta * mahdolliset huomautukset ja erityisehdot. == Ulkomailla == Kaikissa maissa ei ole vastinetta suomalaiselle rekisteriotteelle. Euroopan unioni ja sen lainsäädännöt eivät määrittele erillisiä sääntöjä rekisteriotteen pakollisuudelle. == Lähteet == Luokka:Autoilu
La moglie di Claudio

La moglie di Claudio (”Claudion vaimo”) on vuonna 1918 julkaistu italialainen mykkäelokuva. Alexandre Dumas nuoremman näytelmään La femme de Claude perustuvan elokuvan on ohjannut Giovanni Pastronen valvomana Gero Zambuto. Sen pääosaa esittää elokuvadiiva Pina Menichelli. ==Juoni== Asesuunnittelija Claudio Ruper on naimisissa huikentelevaisen Cesarinan kanssa. Heidän suhteensa on kylmennyt osittain heidän ainoan poikansa kuoleman takia. Miehen suunnitellessa uudenlaista tykkiä hänen vaimonsa viettää joutilasta elämää. Claudio on rakastunut juutalaiseen Rebeccaan, mutta hänen uskonnollisuutensa estää häntä ottamasta avioeroa. Cesarinalla on suhde miehensä apulaiseen Antoninoon. Vieraan vallan agentti Cartenac kiristää Cesarinaa saadakseen käsiinsä Claudion asekeksinnön piirustukset. Lopuksi Claudio tappaa vakoojan apuriksi ryhtyneen vaimonsa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teemat ja vastaanotto== La moglie di Claudio oli Pina Menichellin viimeinen torinolaiselle Itala Filmille tekemä elokuva. Sen valmistumisen aikaan näyttelijä oli jo siirtynyt paroni Carlo Amaton häntä varten perustamalle Rinascimento Filmille. Julkaisun viivästyminen johtui Menichellin mukaan vaikeuksista elokuvasensuurin kanssa: sensorit olivat pitäneet hänen henkilöhahmoaan liian seksikkäänä (”troppo affascinante”).Martinelli, s. 48–53. Alexandre Dumas nuoremman näytelmä siirtää roomalaisen Messalina-myytin 1800-luvun Ranskaan. Ensimmäisen maailmansodan ajankohtaiseksi tekemä elokuvaversio sijoittuu mielikuvitusmaahanMartinelli, s. 103–104. mutta sisältää ajankohtaisia viittauksia muun muassa sionismiin. Sen päähenkilö on tyypillinen femme fatale, joka uhkaa miehiä seksuaalisuudellaan: hän on ”paha nainen, joka uhkaa yhteiskuntaa, särkee perheen, tuhoaa isänmaan, näännyttää miehen, häpäisee naiseuden ja tuhoaa ne, jotka eivät murskaa häntä”. Hypnoottisen ja eroottisen Menichellin näyttelijänsuoritus vastaa tätä kuvausta, mutta elokuvana La moglie di Claudio on keinotekoinen ja ennalta arvattava. Aikalaiskriitikot pitivät Menichellin suoritusta myös liian ulkokohtaisena, stereotyyppisenä ja itseään toistavana. ==Restaurointi== Torinon Kansallinen elokuvamuseo ja Bolognan elokuva-arkisto ovat restauroineet elokuvan pariisilaisen Lobster Filmsin kokoelmissa säilyneen ranskankielisen nitraattikopion pohjalta. Alkuperäisestä 1 789 metrin pituudesta on jäljellä 1 400 metriä. Italiankieliset välitekstit on laadittu arkistolähteiden perusteella. Restauroitu versio on nähtävissä elokuvamuseon Vimeo-sivustolla. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1918 italialaiset elokuvat
Yrjö Forsén

Yrjö Fredrik Forsén (25. helmikuuta 1889 Tampere – 10. tammikuuta 1970) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Yrjö Forsén Forsén opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1914 sekä Kunstgewerbeschulessa Hampurissa 1920. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1915. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Vladivostokissa 1919. == Teoksia == * Asetelma : öljyvärimaalaus. 1923 * Tihisenniemi : öljyvärimaalaus. 1927 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Yrjö Forsén Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Yrjö Lehtiö

Yrjö Lehtiö (15. huhtikuuta 1890 Helsinki – 28. toukokuuta 1959) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Yrjö Lehtiö Lehtiö opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1912–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1916. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuosina 1917, 1919, 1920, 1932 ja 1951. Lehtiö työskenteli myös koristemaalarina, kuvittajana ja näyttelyjärjestäjänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Yrjö Lehtiö Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Suomalaiset kuvittajat
Yuki Nakai

Yuki Nakai (, s. 18. elokuuta 1970 Hamamasun kylä, Hokkaidō) on japanilainen vapaaotteluvalmentaja ja entinen vapaaottelija. Hän otteli urallaan Shootossa ja Vale Tudossa 1990-luvulla. Nakai voitti Shooton välisarjan mestaruuden 1995 ja jatkoi myöhemmin kilpauraansa myös brasilialaisen jujutsun parissa. Vapaaottelu-uran jälkeen Nakai perusti 1997 vapaaotteluseura Paraestran, jossa hän on valmentanut useita japanilaisia vapaaottelijoita, kuten Shinya Aoki ja Satoru Kitaoka. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gero Zambuto

Gero Zambuto (14. huhtikuuta 1887 Grotte – 11. tammikuuta 1944 Bassano del Grappa) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Zambuto opiskeli yliopistossa oikeustiedettä, mutta antautui sitten teatterinäyttelijän uralle. Hän työskenteli vuodesta 1913 lähtien elokuvanäyttelijänä ja -ohjaajana, mutta palasi teatteriin 1920-luvun alussa. Äänielokuvan tultua Zambuto näytteli jälleen muutamissa elokuvissa ja ohjasi muun muassa Totòn elokuvadebyytin Fermo con le mani! (1937). Hän teki huomattavan uran myös ääninäyttelijänä. ==Elokuvia== * La moglie di Claudio, 1918 (ohjaaja) ==Lähteet== Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Mauno Lindholm

Mauno Nikolai Lindholm (7. huhtikuuta 1895 Paimio – 21. lokakuuta 1930) oli suomalainen kuvanveistäjä.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Mauno Lindholm Lindholm opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1923 sekä yksityisesti Suomessa Wäinö Aaltosen johdolla 1922–1925 ja Norjassa Gustav Vigelandin johdolla 1928–1929. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuosina 11923, 1925, 1926, 1928 ja 1930. Hänen töitään oli esillä ulkomailla Oslossa ja Tukholmassa 1929. Lindholmin teosten kokoelma hankittiin 1970-luvulla Paimion kunnan taidekokoelmiin.Vuoden 2013 Paimio-mitali Uolevi Salmiselle, Paimion kaupungin uutishuone 6.12.2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Mauno Lindholm Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Grigore Obreja

Grigore Obreja (6. marraskuuta 1967 Somova – 29. toukokuuta 2016 Ranska) oli romanialainen ratameloja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Obreja voitti parinsa Gheorghe Andrievin kanssa kanadalaiskaksikkojen 500 metrillä olympiapronssia Atlantassa 1996 ja maailmanmestaruuden vuonna 1994. Hän kilpaili myös Soulin kesäolympialaisissa 1988, missä hän sijoittui kanadalaiskaksikoissa 500 metrillä seitsemänneksi ja 1000 metrillä kuudenneksi.Olympics at Sports-Reference.com Obreja kuoli Ranskassa 48-vuotiaana 29. toukokuuta 2016 sairastettuaan pitkään.http://www.dcnews.ro/doliu-in-sportul-romanesc-grigore-obreja-campion- mondial-la-canoe-a-murit_507191.htmlhttp://www.leparisien.fr/mantes-la- jolie-78200/mantes-la-jolie-disparition-du-champion-du-monde-de- canoe-29-05-2016-5839573.php == Lähteet == * Grigore Obreja Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Romanialaiset melojat Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
ESL

ESL, alun perin Electronic Sports League, on e-urheiluturnauksien järjestämiseen erikoistunut yhtiö, joka järjestää turnauksia maailmanlaajuisesti. ESL on maailman suurin videopelitapahtumia järjestävä yhtiö ja vanhin yhä toiminnassa oleva elektronisen urheilun organisaatio. ESL:llä on 11 toimipistettä ympäri maailmaa, päämajan sijaitessa Kölnissä. Sen suoratoistopalvelu Twitchiin lähettämää videokuvaa katsotaan enemmän kuin yhdenkään toisen pelkästään kilpapelaamiseen erikoistuneen yhtiön, yhteensä 129,4 miljoonaa tuntia elokuun 2015 ja toukokuun 2016 välillä, joka on 23 prosenttia kaikesta kyseisellä aikavälillä Twitchissä katsotusta sisällöstä. ESL järjesti vuonna 2016 turnauksia muun muassa peleistä Battlefield 4, Counter-Strike: Global Offensive, Dota 2, Halo 5: Guardians, Hearthstone, Heroes of the Storm, Mortal Kombat X, Smite, StarCraft II: Legacy of the Void, World of Tanks ja Rainbow Six Siege. == Lähteet == Luokka:Elektronisen urheilun järjestöt Luokka:Elektronisen urheilun sarjat Elektroninen urheilu Luokka:Kölnin urheilu
Vittorio Rossi Pianelli

Vittorio Rossi Pianelli (9. heinäkuuta 1875 Torino – 25. syyskuuta 1953 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Pasquali Filmillä ja Aquila Filmsillä työskennellyt Rossi Pianelli siirtyi vuonna 1913 Gloria Filmsille, jossa hän näytteli pääosia muun muassa elokuvissa Nerone e Agrippina ja Ma l’amor mio non muore! (molemmat 1913). Hänen elokuvauransa jatkui etupäässä sivuosien esittäjänä 1920-luvun lopulle saakka. Rossi Pianelli ohjasi myös ohjasi useita elokuvia kuten Il tamburino sardo (1915). ==Elokuvia== * Ma l’amor mio non muore!, 1913 * La moglie di Claudio, 1918 ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Vittorio Rossi Pianelli Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Nostettu nyrkki

Nostettu nyrkki (tai pystyyn nostettu nyrkki; ) on solidaarisuuden ja tukemisen symboli. Sitä käytetään myös tervehdyksenä ilmaisemaan yhtenäisyyttä, voimaa, uhmaa tai vastustusta. Tervehdyksen juuret juontavat antiikin Assyriaan symbolina väkivallan vastustukselle. == Historia == Nostettua nyrkkiä käytettiin ammattiyhdistysliike Industrial Workers of the Worldin logona vuonna 1917. Taller de Gráfica Popular -kirjapaino popularisoi graafista symbolia Meksikossa vuonna 1948. Symbolia on käytetty ja sisällytetty ympäri maailmaa eri ryhmien toimesta, jotka kokevat, että heitä sorretaan. Nostettua nyrkkiä käytetään visuaalisessa viestinnässä. Nostettuun nyrkkiin usein yhdistetään muita graafisia elementtejä, jotka välittävät monimerkityksellisiä liikkeitä ja vastavoimia. Riippuen yhdistetyistä elementeistä, eleiden ja vastavoimien sävy ja aikomus muuttuu. Esimerkiksi sirppi ja vasara yhdistettynä nostettuun nyrkkiin on osa kommunistista symbolia, kun taas nostettu nyrkki yhdistettynä Venus-symboliin edustaa feminismiä tai yhdistettynä kirjaan edustaen kirjastonhoitajia. Tiedosto:The hand that will rule the world.jpg|Solidarity-sarjakuva 1917 Tiedosto:Да здравствует пятая годовщина великой пролетарской революции (плакат).jpg|Lokakuun vallankumous 1922 Tiedosto:Civil Liberties in War Times by Max Lerner 1940.jpg|Kansalaisvapausjuliste 1940 Tiedosto:Womanpower logo.jpg|Feminismi Tiedosto:LibrariansAgainstDRM.svg|Kirjastonhoitajat vastaan DRM Tiedosto:Otpor-serbian.jpg|Otpor Tiedosto:Flag of Kach and Kahane Chai.svg|Kakh Tiedosto:Piotr Uklanski - Untitled (Fist).jpg|Piotr Uklański, Untitled (Fist) 2008 == Logo == Nostetun nyrkin logo voi edustaa esimerkiksi yhtenäisyyttä ja solidaarisuutta. Logoa käytetään yleensä sorrettujen tai alistettujen ihmisten toimesta. Musta nyrkki (Black Power fist) yleensä liitetään mustaan nationalismiin ja joskus sosialismiin. Musta nyrkki tunnetaan parhaiten Mustat pantterit -organisaatiosta 1960-luvulla. Musta nyrkki otettiin logona käyttöön myös soul-musiikin alakulttuurissa. Valkoinen nyrkki (White Power fist) yleensä liitetään valkoiseen nationalismiin. Tosin Sosialistinen internationaali -järjestö ja jotkut sosialistiset ja sosiaalidemokraattiset puolueet käyttivät valkoista nyrkkiä, jossa nyrkki pitää punaista ruusua. Gonzon nyrkille ominaista on meskaliinikaktusnapin pitäminen kahdella peukalolla ja neljällä sormella. Gonzon nyrkkiä käytettiin ensimmäisen kerran Hunter S. Thompsonin kampanjassa vuonna 1970. Siitä on tullut Thompsonin ja gonzojournalismin symboli kokonaisuudessaan. == Tervehdys == Nostettu nyrkki tervehdyksenä muodostuu nostamalla toinen käsi ilmaan ja puristamalla käsi nyrkkiin. Tervehdyksen merkitys voi vaihdella. Nostettua nyrkkiä on käytetty laajasti populaarikulttuurissa. Sloganin ”Power to the People” (suom. ”Valta kansalle”) yhteydessä usein käytetään nostettua nyrkkiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Symbolit
Faustin-Archange Touadéra

Faustin-Archange Touadéra (s. 21. huhtikuuta 1957) on keskiafrikkalainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 2008–2013. Vuonna 2016 hänet valittiin presidentiksi. Pääministerikautensa alussa Touadéra johti rauhanneuvotteluja hallituksen, opposition ja kapinallisten välillä. Touadéran kausi päättyi viisi vuotta myöhemmin, kun levottomuudet leimahtivat uudelleen, muslimienemmistöiset seleka-joukot syrjäyttivät kristityn presidentti François Bozizén. Kolme vuotta maata johti väliaikaishallinto, vuonna 2016 järjestettiin presidentinvaalit, joissa Touadéra profiloitui rauhantekijäksi ja voitti. Touadéra valittiin jatkokaudelle presidenttinä 2020 järjestetyssä äänestyksessä. Osa väestöstä ei voinut äänestää vaaleissa levottomuuksien vuoksi ja opposition edustajat vaativat vaalien mitätöimistä. Touadéra on koulutukseltaan matematiikan tohtori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Central African Republic’s New President Touadera In Uphill Battle Against Warring Muslim, Christian Militias Luokka:Keski-Afrikan tasavallan presidentit Luokka:Keski-Afrikan tasavallan pääministerit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guasetisaali

Guasetisaali (C16H14O5) on orgaaninen yhdiste. Se on guajakolin ja asetyylisalisyylihapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa limaa irrottavana ainesosana yskänlääkkeissä sekä tulehduskipulääkkeenä. Se on käytössä muun muassa Italiassa kivuliaiden hengitystieoireiden lievittämiseen.David B. Paul & Robert H. Dobberstein: Expectorants, Antitussives, and Related Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 2.7.2016Oskar Bub & Ludwig Friedrich: Cough Remedies, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 2.7.2016 Guasetisaali on aihiolääke, joka metaboloituu ihmiselimistössä asetyylisalisyylihapoksi ja guajakoliksi. Yhdistettä voidaan valmistaa käsittelemällä asetyylisalisyylihappoa tionyylikloridilla, jolloin muodostuu asetyylisalisyylikloridi. Tämä reagoi guajakolin natriumsuolan kanssa muodostaen guasetisaalia. Reaktiossa käytetään faasinsiirtokatalyyttejä tai karbonyylidi-imidatsolia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Guacetisal *ChemBlink: Guacetisal Luokka:Esterit Luokka:Lääkkeet
Yöperhonen (vuoden 1916 elokuva)

Yöperhonen () on vuonna 1916 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Henry Bataillen näytelmään perustuvan melodraaman on ohjannut Carmine Gallone. Sen pääosaa esittää elokuvadiiva Lyda Borelli. ==Juoni== Kaunis kuvanveistäjä Thea di Marlievo on rakastunut Filippoon, mutta juuri ennen häitä hän saa kuulla sairastavansa tuberkuloosia. Thea päättää jättää rakastamansa miehen ja nauttia jäljellä olevasta elämästään täysin rinnoin. Thean äiti ja Filippo eivät ymmärrä häntä. Kamppailun jälkeen Thea heittäytyy miehen syleilyyn, mutta matkustaa pian Pariisiin, jossa hän jatkaa mielipuolista elämäänsä. Sairauden edetessä Thea järjestää viimeiset juhlat, joissa hän toivoo näkevänsä Filippon. Tämä ei ilmesty paikalle, sillä hän on mennyt naimisiin toisen naisen kanssa. Pitkien ja kummallisten jäähyväisten jälkeen Thea näyttäytyy alastomana kutsuvieraille, jotta he muistaisivat hänen ruumiinsa täydellisyyden. Sitten hän tekee itsemurhan syanidikapselin avulla. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Cinesin tuottama Yöperhonen perustuu ranskalaisen Henry Bataillen näytelmään Le Phalène (1913). Elokuvasta on säilynyt vain kymmenen minuutin pituinen katkelma, joka todistaa sen olevan tyypillinen yläluokkainen intohimodraama. Aikalaiskriitikot pitivät Yöperhosta keinotekoisena ja epäuskottavana ja vierittivät sen viat etupäässä näytelmäsovituksen niskoille. Yleisön keskuudessa elokuva näyttää menestyneen paremmin. Elokuvaa esitettiin Suomessa syksyllä 1917. Oululaisessa Kansan Tahdossa julkaistussa ilmoituksessa sitä ylistettiin poikkeuksellisin ylisanoin: ”Elävienkuvien korkein tähänastinen saavutus on Yöperhonen, joka on merkittävä tämän näytäntökauden filmien kuningattareksi. Kuva on hieno ja liikuttava, herkimpiä tunnesäikeitä hellävaroen hipova. Yöperhonen on kyhätty hienoja luonteita varten. Yöperhonen on kaikinpuolin ehyt taideluomus, sen ylöspano on mestarin kädellä huollettu. Yöperhonen on kaikkialla, missä sitä on esitetty, saavuttanut yleisön jakamattoman suosion. Lida Borelli, Cines- tehtaan filmitähti, esittää pääosan niin sielullisesti, että näyttämötaiteen ihailijat voivat herkutella tällä loistokuvalla.” ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Melodraamat Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1916 italialaiset elokuvat
Grönlannin parlamenttivaalit

Grönlannin parlamenttivaalit on neljän vuoden välein järjestettävä tapahtuma, jossa valitaan 31 edustajaa Grönlannin parlamenttiin. Edelliset parlamenttivaalit Grönlannissa järjestettiin vuonna 2014 ja niissä suurimmaksi puolueeksi nousi Síumut, kun edellisen kerran se oli ollut Inuit Ataqatigiit. Seuraavat parlamenttivaalit Grönlannissa järjestetään vuonna 2018. Grönlantiin palaavilla opiskelijoilla ei ole oikeutta äänestää puolen vuoden sisällä Grönlantiin paluusta. == Lähteet == * http://pohjolanorden.vlu.fi/fi/tietoa_pohjoismaista/graonlanti/hallinto_politiikka_ja_talous/?id=253 * http://old.nordvux.net/object/33572/gronlannissaparlamenttivaalit.htm * http://www.reuters.com/article/us-greenland-primeminister- idUSKCN0HR02X20141002 (englanniksi) Vaalit Luokka:Tanskan vaalit
Mark Patton

Mark Patton (s. 13. helmikuuta 1964 Kansas City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Ura== Patton kasvoi ja opiskeli Missourissa, kunnes muutti New York Cityyn valmistelemaan näyttelijän uraansa. Vuonna 1982 hän näytteli teatteriesityksissä, jolloin hän jatkoi siitä näyttelemään elokuvissa ja televisiosarjoissa. Patton tuli tunnetuksi elokuvista Painajainen Elm Streetillä 2 - Freddyn kosto ja Anna to the Infinite Power. Tämän jälkeen hän on näytellyt kahdessa televisiosarjoissa, jotka ovat General Hospital ja Hotel. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wimbledonin tennisturnaus 2016 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli puolustava mestari, mutta hävisi turnauksen kolmannella kierroksella Sam Querreylle. Turnauksen voitti Andy Murray, jolle Wimbledonin mestaruus oli toinen hänen urallaan. ==Sijoitetut pelaajat== # Novak Đoković (3. kierros) # Andy Murray (mestari) # Roger Federer (välierät) # Stanislas Wawrinka (2. kierros) # Kei Nishikori (4. kierros, luovutti) # Milos Raonic (loppuottelu) # Richard Gasquet (4. kierros, luovutti) # Dominic Thiem (2. kierros) # Marin Čilić (puolivälierät) # Tomáš Berdych (välierät) # David Goffin (4. kierros) # Jo-Wilfried Tsonga (puolivälierät) # David Ferrer (2. kierros) # Roberto Bautista Agut (3. kierros) # Nick Kyrgios (4. kierros) # Gilles Simon (2. kierros) # Gaël Monfils (1. kierros) # John Isner (3. kierros) # Bernard Tomic (4. kierros) # Kevin Anderson (1. kierros) # Philipp Kohlschreiber (1. kierros) # Feliciano López (3. kierros) # Ivo Karlović (2. kierros) # Alexander Zverev (3. kierros) # Viktor Troicki (2. kierros) # Benoît Paire (2. kierros) # Jack Sock (3. kierros) # Sam Querrey (puolivälierät) # Pablo Cuevas (1. kierros) # Aleksandr Dolgopolov (2. kierros) # João Sousa (3. kierros) # Lucas Pouille (puolivälierät) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 5==== ====Lohko 6==== ====Lohko 7==== ====Lohko 8==== ==Lähteet== * Miesten kaksinpeli Wimbledon.comissa Luokka:Wimbledonin tennisturnaus 2016
Hullujen paratiisi

Hullujen paratiisi (The Palm Beach Story) on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama romanttinen screwballkomedia vuodelta 1942. Sen pääosia näyttelevät Claudette Colbert, Joel McCrea, Rudy Vallee ja Mary Astor. Elokuvan Suomen teatteriensi-ilta oli 2. toukokuuta 1943 Helsingin Savoyssa. The New York Timesin kriitikot valitsivat Hullujen paratiisin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Yhdysvaltojen elokuvainstituutin 100-vuotissarjan sata hauskinta komediaa -listalla se sijoittui 77:nneksi. == Juoni == Gerry ja Tom (Colbert ja McCrea) menevät kiireesti naimisiin. Viisi vuotta vierähtää, keksijänä toimiva mies tarvitsisi rahaa uuden prototyypin rakentamiseen, mutta aviopari alkaa olla puilla paljailla. (Tuo kaikki tapahtuu elokuvan ensimmäisten parin minuutin aikana.) Jotain on keksittävä. Gerry lähtee varakkaan miehen etsintään Floridan Palm Beachiin ja törmääkin jo junassa yhteen maailman rikkaimmista miehistä (Vallée). Elokuvan hurjimmassa jaksossa miljonäärien metsästyskerhon jäsenet törmäilevät junassa kivääreineen ja metsästyskoirineen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1942 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Preston Sturgesin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Andre Berto

Andre Michael Berto (s. 7. syyskuuta 1983 Winter Haven, Florida) on yhdysvaltalainen välisarjan nyrkkeilijä. Hän on voittanut WBC:n ja IBF-liiton mestaruudet, sekä ollut WBA:n tilapäinen mestari 2015.Andre Berto boxrec.com Viitattu 2.7.2016 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nöyleppilampi

Nöyleppilampi on Jaalassa Kouvolassa sijaitseva keskikokoinen järvi. Se kuuluu Kymijoen vesistöön ja on osa Mäntyharjun reittiin kuuluvaa Karijärven valuma- aluetta. Järven pinta-ala on 19 hehtaaria, rantaviivan pituus 2,4 kilometriä ja vedenpinnan korkeus merenpinnasta 101,7 metriä. Lammessa on kolme pientä saarta, joiden välissä sijaitsee hiekkaisia matalikkoja. Siihen laskee kolme metsäojaa ja sen laskuoja, joka lähtee sen kaakkoisrannasta, kulkee pienen Likolammen kautta läheiseen Korpijärveen. Lammen ympäristössä on joitakin korkeita ja kallioisia mäkiä. Sen itäpuolella kulkee Nöyleppiharju, jonka länsopuoli laskee lammen itärantaan. Lammen rantaan on rakennettu kuusi vapaa- ajan asuntoa, joille johtaa tiet Hartolasta yhdystieltä 4164. == Virkistys == Lammessa on pääosin ahvenia, haukia ja särkiä. Särkiä ei saa katiskoihin, ahvenia ja haukia saattaa saada paljonkin. Särkiä saa verkkokalastuksella. Talvella siellä voi harrastaa pilkkikalastusta. Lammella ei saa käyttää moottorivenettä. == Historiaa == Järvestä on raportoitu mahdolliseksi muinaisjäännökseksi määritelty Nöyleppilammen ruuhi. ==Lähteet== Luokka:Jaalan järvet Luokka:Mäntyharjun reitti Luokka:Karijärven valuma-alue
Lorenzo Richelmy

Lorenzo Richelmy (s. 25. maaliskuuta 1990 La Spezia, Italia) on italialainen näyttelijä, joka tunnetaan kotimaansa ulkopuolella parhaiten pääroolistaan televisiosarjassa Marco Polo. Ennen Marco Polon roolia hän näytteli useissa italialaisissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Aloittaessaan opiskelun arvostetussa Centro Sperimentale di Cinematografia -elokuvakoulussa hän oli nuorin opiskelija, joka oli koskaan hyväksytty sinne oppilaaksi. Vuonna 2011 Richelmy voitti parhaan miesnäyttelijän palkinnon Brysselin kansainvälisillä elokuvajuhlilla roolistaan elokuvassa Fat Cat. Hän sai palkinnon tästä roolista myös kolmella muulla festivaalilla Kaliforniassa. Vuonna 2008 hän sai Italian kulttuuri- ja turismiministeriön myöntämän ”Personalità Europea Emergente” -palkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pinewood Iskandar Malaysia Studios

Pinewood Iskandar Malaysia Studios on 20 hehtaarin laajuinen elokuva- ja tv- studioalue Iskandar Puterin kaupungissa Johorin osavaltiossa Malesiassa. Se otettiin käyttöön kesäkuussa 2014. Studiot omistaa brittiläinen Pinewood Group, johon kuuluva Pinewood Studios aloitti toimintansa Britanniassa vuonna 1936. Pinewood Iskandarin päämarkkina-aluetta on Aasian–Tyynenmeren alue. Iskandarissa on viisi studiorakennusta elokuvien tekoa varten ja kaksi tv- ohjelmille. Suurimman studion pinta-ala on 2 800 neliömetriä. Alueella on vesialtaita, joissa voidaan kuvata vedenalaisia kohtauksia. Lisäksi ulkona kuvaamiseen on paljon tilaa. ==Tuotantoja== * Marco Polo (2014–) * Lost in the Pacific (2016) * Asia's Got Talent (2015) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Elokuvastudiot Luokka:Malesian rakennukset ja rakennelmat
Meriteatteri

Meriteatteri on vuonna 2013 perustettu vapaa ammattiteatteri. Meriteatteri sijaitsee Naantalin Rymättylässä, Otavan saaren Röölän kylässä. Ryhmä koostuu nuorista teatterialan ammattilaisista. Ryhmä aloitti vuonna 2014 ympärivuotisen kiertuetoimintansa.http://www.hs.fi/ura/a1455164058301 Meriteatteri on vieraillut esimerkiksi Tampereen Teatterissa, Teatteri Telakalla, Teatteri Vanha Jukossa, Kulttuuritehdas Korjaamolla, Linnateatterissa sekä Von Krahli Teaterissa Tallinnassa. Huhtikuussa 2017 ensi-iltansa saa Maailman meri, joka nähdään sekä Helsingin Kulttuuritehdas Korjaamolla että Meriteatterin kotiteatterissa Röölässä. http://www.meriteatteri.fi/maailman-meri/ == Lähtö-trilogia == Meriteatterin esitykset Merimies, muija, kalamiehen koira (2013), Laulu on meren laulu (2014) ja Eikä merta enää ole (2015) muodostavat yhdessä Lähtö-trilogian. Lähtö-trilogia pohjautuu Röölän sataman tarinoihin. Kukin esitys on itsenäinen kokonaisuutensa, jota voi katsoa tuntematta aikaisempia osia. ==Meriteatterin henkilökunta== Ohjaaja *Anni Mikkelsson Näyttelijät *Antti Autio *Laura Halonen *Mait Joorits *Ella Mettänen *Hannes Mikkelsson *Joel Mäkinen *Jaakko Ohtonen *Jussi-Pekka Parviainen *Esa-Matti Smolander *Vera Veiskola Valosuunnittelija *Nadja Räikkä Tuottajat *Suvi Ahoniemi *Aino-Marja Miettinen *Tinni Torikka Lähde: ==Menneitä esityksiä== *Kapteeni Aalto ja Villi Silli, käsikirjoitus ja ohjaus Ella Mettänen ja Hannes Mikkelsson (2016) *Eikä merta enää ole, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2015) *Laulu on meren laulu, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2014) *Merimies, muija, kalamiehen koira, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2013) == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * http://www.meriteatteri.fi Luokka: Rymättylä Luokka: Suomen teatterit Luokka:Naantalin kulttuuri
Ansa – Parallax View

Ansa – Parallax View (The Parallax View) on Alan J. Pakulan ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1974. Sen pääosia näyttelevät Warren Beatty ja Paula Prentiss. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet David Giler, Lorenzo Semple Jr. ja kreditoimaton Robert Towne, ja sen pohjana on vuonna 1970 ilmestynyt Loren Singerin romaani. Tarinassa toimittaja Frady (Beatty) tutkii vuosien takaista senaattorin murhaa, jonka silminnäkijöistä moni on sittemmin kuollut oudoissa olosuhteissa. Hänelle alkaa paljastua organisoitu järjestö, jonka tehtävänä on salamurhata vallanpitäjiä. The New York Timesin kriitikot valitsivat Ansan vuonna 2004 yhdeksi tuhannesta kaikkien aikojen parhaasta elokuvasta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo pitää Ansaa 1970-luvun vainoharhaisten salaliittotarinoiden avainelokuvana, pessimistisenä painajaisena. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Näyttelijät== ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1974 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Alan J. Pakulan ohjaamat elokuvat Luokka:Salaliittoteorioita käsittelevät teokset
Julia Boserup

Julia Boserup (s. 9. syyskuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA- listan sijalla 174 huhtikuussa 2012. Hänellä on kaksoiskansalaisuus, ja hänen molemmat vanhempansa ovat tanskalaisia. Boserup teki Grand Slam -debyyttinsä Wimbledonissa 2016. Hän eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan Tatjana Marian ja Belinda Bencicin luovutettua toisen kierroksen ottelunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Céaux

Céaux on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin kuuluvan Mont Saint-Michelin lahden pohjukassa.Tour de France 2016 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Manchen kunnat
Avranches

Avranches on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se oli yksi toisen maailmansodan näyttämöistä. Kenraali Patton johti hyökkäystä heinäkuussa 1944, joka vapautti kaupungin. ==Nähtävyyksiä== Kaupungin nähtävyyksiä ovat sen linna, kirkko Notre-Dame-des-Champs, piispan palatsi sekä kasvitieteellinen puutarha. Puutarha innoitti 1800-luvulla useita kirjailijoita, kuten Guy de Maupassantia, Victor Hugoa ja Stendhalia. Puutarha kunnostettiin vuonna 2007.Tour de France 2016 Tiedosto:FranceNormandieAvranchesChateau.jpg|Avranchesin linna Tiedosto:Normandie_Manche_Avranches2_tango7174.jpg|Notre-Dame-des-Champs Tiedosto:Avranchesjardindesplantes.JPG|Kasvitieteellinen puutarha ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Manchen kunnat
Johan Dielhardt

Johan William Dielhardt (Nylund) (23. heinäkuuta 1887 Sauvo – 22. tammikuuta 1975 Turku) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Johan Dielhardt Dielhardt opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1905–1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuosina 1931, 1941 ja 1943. Hänen töitään oli esillä ulkomailla Tukholmassa ja Oslossa 1929. == Teoksia == * Turunlinna : öljymaalaus. 1915 * Turun tuomiokirkko : öljymaalaus. * Hedelmäasetelma : öljymaalaus. 1926 * Miehen muotokuva : öljymaalaus. * Maisema / Auringonlasku : öljymaalaus. 1945 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Johan Dielhardt Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Pjotr Šuvalov

Pjotr Andrejevitš Šuvalov (; 27. kesäkuuta (J: 15. kesäkuuta) 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta – 22. maaliskuuta 1889 (J: 10. maaliskuuta) Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kreivi, sotilas, diplomaatti ja Venäjän keisarikunnan turvallisuushallintoa johtanut virkamies, joka käytti suurta valtaa keisari Aleksanteri II:n valtakaudella. Šuvalov pyrki estämään vapaamielisten uudistusten toteuttamisen Venäjällä.Pyotr Andreyevich, Count Shuvalov Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.7.2016. == Suku == Pjotr Šuvalov kuului Šuvalovin vaikutusvaltaiseen sukuun, joka oli saanut keisarinna Elisabetin aikana 1700-luvulla kreivillisen arvon. Hänen isoisänsä oli Napoleonin sotiin osallistunut kenraaliluutnantti Pavel Šuvalov ja hänen veljensä oli kenraali ja diplomaatti Pavel Šuvalov nuorempi.Nordisk familjebok (1917), s. 741 Runeberg.org. Viitattu 2.7.2016. == Sotilas- ja diplomaattiura == Pjot Šuvalov palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa vuodesta 1845 ja osallistui Krimin sotaan. Hänen diplomaattiuransa alkoi vuonna 1856 yhtenä Venäjän delegaation jäsenenä Pariisin rauhankongressissa. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Pietarin kaupungin ylipoliisimestariksi. Šuvalov oli vuosina 1860–1861 Venäjän sisäministeriön sisäisestä turvallisuudesta vastanneen osaston johtajana. Hän vastusti maaorjien vapauttamista. Šuvalov toimi Itämerenmaakuntien eli Baltian alueen kenraalikuvernöörinä vuosina 1864–1866.Петр Андреевич Шувалов Hrono.ru. Viitattu 2.7.2016. Vuosina 1866–1874 hän oli Venäjän santarmijoukkojen esikuntapäällikkö ja samalla Keisarin kanslian IIII osaston eli tosiasiassa salaisen turvallisuuspoliisin johtaja. Tässä asemassa Šuvalovista tuli keisari Aleksanteri II:n tärkeä neuvonantaja. Hän kannusti keisaria jarruttamaan jo luvattujen poliittisten uudistusten toteuttamista ja nimittämään vanhoillisia henkilöitä tärkeisiin virkoihin. Poliittiset vastustajat kutsuivat häntä pilkkanimillä ”varakeisari” ja ”Pietari IV”. Hän sai vuonna 1872 ratsuväenkenraalin arvon Venäjän keisarillisessa armeijassa ja vuonna 1874 nimityksen Venäjän valtakunnanneuvoston jäseneksi. Vuosina 1874–1879 Pjotr Šuvalov oli Venäjän suurlähettiläänä Lontoossa. Kun Turkin sodan jälkeen solmittu Venäjälle edullinen San Stefanon rauha vuonna 1878 uhkasi johtaa konfliktiin Venäjän ja Englannin välillä, Šuvalov toimi aloitteentekijänä vuoden 1878 Berliinin kongressille, jossa hän myös johti Venäjän delegaatiota. Koska kongressin lopputulosta pidettiin Venäjän diplomaattisena tappiona, kotimainen mielipide kääntyi Šuvalovia vastaan ja hänet kutsuttiin takaisin tehtävistään seuraavana vuonna.Shuválov, Peter Andreivich, Count Encyclopædia Britannica 1911. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset virkamiehet Luokka:Venäläiset diplomaatit Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Kenraalikuvernöörit Luokka:Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Takahiro Yamada

Takahiro Yamada -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa: * Takahiro Yamada, japanilainen jalkapalloilija * Takahiro Yamada, japanilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti * Takahiro Yamada, japanilainen basisti ja laulaja