EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hippikon

Hippikon () oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, joka tarkoitti hevosiin () viittaavan nimensä mukaisesti hippodromin pituutta ja vastasi neljää stadionia, nykymitoissa noin 709,68 metriä. Hippikonin arvellaan vastanneen hippodromin pituutta edestakaisin mitattuna, kummankin suunnan ollessa siitä puolet eli kaksi stadionia. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm): Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 hippikon = x × y 1y = x × hippikon Kreikkalaiset – pūs (jalka) 2 400 pusta hippikonia – pygmē pygmeä hippikonia – pygōn 1 920 pygonia hippikonia – pēkhys 1 600 pekhystä hippikonia – bēma 960 bemaa hippikonia – orgyia 400 orgyiaa hippikonia – akaina 240 akainaa hippikonia – hamma 40 hammaa hippikonia – plethron 24 plethronia hippikonia – stadion 4 stadionia hippikonia – dolikhos dolikhosta 3 hippikonia – parasangēs parasangia hippikonia – skhoinos skhoinosta 10 hippikonia Kansainväliset (SI) – metri 709,68 m 0,001 hippikonia – kilometri 0,71 km 1,41 hippikonia Brittiläiset – jalka 2 328,35 ft 0,0004 hippikonia – jaardi 776,12 yd 0,001 hippikonia – maili 0,38 mi 2,61 hippikonia == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset pituusyksiköt
Keramion

Keramion () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se vastasi kahdeksaa khusta tai yhtä kuutiojalkaa nestettä, nykymitoissa noin 26,2 litraa. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 keramion = x × y 1y = x × keramion Kreikkalaiset – kokhliarion 5 760 kokhliaronia keramionia – khēmē 2 880 khemeä keramionia – mystron 2 304 mystronia keramionia – konkhē 1 152 konkhea keramionia – kyathos 576 kyathosta keramionia – oksybafon 384 oksybafonia keramionia – tetarton 192 tetartonia keramionia – kotylē 96 kotyleä keramionia – ksestēs 48 ksestestä keramionia – hemikhūs 16 hemikhusta keramionia – khūs 8 khusta keramionia – metrētēs metretestä keramionia Kansainväliset (SI) – litra 26,2 l 0,04 keramionia Brittiläiset – pint 46,11 imp pt 0,02 keramionia – gallona 5,76 imp gal 0,17 keramionia Yhdysvaltalaiset – pint 55,4 US pt 0,02 keramionia – gallona 6,92 US gal 0,14 keramionia == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
Kheme

Kheme () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se vastasi kahta kokhliarionia eli lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) kheme oli nykymitoissa noin 9,1 millilitraa. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 khēmē = x × y 1y = x × khēmē Kreikkalaiset – kokhliarion 2 kokhliarionia khemeä – mystron mystronia 1 khemeä – konkhē konkheta khemeä – kyathos kyathosta 5 khemeä – oksybafon oksybafonia 7 khemeä – tetarton tetartonia 15 khemeä – kotylē kotyleä 30 khemeä – ksestēs ksestestä 60 khemeä – hemikhūs hemikhusta 180 khemeä – khūs khusta 360 khemeä – keramion keramionia 2 880 khemeä – metrētēs metretestä 4 320 khemeä Kansainväliset (SI) – millilitra 9,1 ml 0,11 khemeä – senttilitra 0,91 cl 1,10 khemeä Brittiläiset – fluid ounce 0,32 imp fl oz 3,13 khemeä Yhdysvaltalaiset – fluid ounce 0,31 US fl oz 3,23 khemeä == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
Konkhe

Konkhe () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, joka tarkoitti alun perin yhtä simpukankuorellista. Se vastasi viittä kokhliarionia eli lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) konkhe oli nykymitoissa noin 22,7 millilitraa. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 konkhē = x × y 1y = x × konkhē Kreikkalaiset – kokhliarion 5 kokhliarionia konkhea – khēmē 2 khemeä konkhea – mystron 2 mystronia konkhea – kyathos kyathosta 2 konkhea – oksybafon oksybafonia 3 konkhea – tetarton tetartonia 6 konkhea – kotylē kotyleä 12 konkhea – ksestēs ksestestä 24 konkhea – hemikhūs hemikhusta 72 konkhea – khūs khusta 144 konkhea – keramion keramionia 1 152 konkhea – metrētēs metretestä 1 728 konkhea Kansainväliset (SI) – millilitra 22,7 ml 0,04 konkhea – senttilitra 2,27 cl 0,44 konkhea – desilitra 0,23 dl 4,41 konkhea Brittiläiset – fluid ounce 0,80 imp fl oz 1,25 konkhea Yhdysvaltalaiset – fluid ounce 0,77 US fl oz 1,30 konkhea == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
Metretes

Metretes () eli amforeus metretes (, ”standardiamfora”) eli amforeus (, alun perin ) eli kados () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, yksi amforallinen. Se oli suurin nestemitta ja vastasi 12 khusta. Attikalainen (ateenalainen) metretes oli nykymitoissa noin 39,39 litraa.Herodotos: Historiateos 1.51, 3.20. Metretes oli tärkein kreikkalainen nestemitta. Se oli medimnoksesta, joka oli tärkein kuiva-ainemitta, ja sen vesimäärän paino vastasi talenttia. Aiginalainen metretes oli attikalaista suurempi ja sen koko oli noin 54,56 litraa, suunnilleen saman verran kuin yksi persialainen artabe.Herodotos: Historiateos 1.192. Makedonialainen metretes oli saman suuruinen kuin attikalainen. Keramiikassa kados oli eräs vaasien tyyppi. Roomassa kados () oli kreikkalaisten viinien mittayksikkö, joka vastasi kreikkalaista metretestä eli amforeusta ja oli kooltaan roomalaista amforaa, siinä missä roomalaisten viinien mittayksikkö oli roomalainen amfora (amphora, amphora quadrantal). == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 metrētēs = x × y 1y = x × metrētēs Kreikkalaiset – kyathos 864 kyathosta metretestä – oksybafon 576 oksybafonia metretestä – kotylē 144 kotyleä metretestä – ksestēs 72 ksestestä metretestä – hemikhūs 24 hemikhusta metretestä – khūs 12 khusta metretestä – keramion keramionia metretestä Kansainväliset (SI) – litra 39,39 l 0,025 metretestä Brittiläiset – pint 69,33 imp pt 0,014 metretestä – gallona 8,6 imp gal 0,12 metretestä Yhdysvaltalaiset – pint 83,262 US pt 0,012 metretestä – gallona 10,4 US gal 0,096 metretestä == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
Turvan talo (Tampere)

Turvan talo on vakuutusyhtiö Turvan rakennuttama liike- ja asuinrakennus, joka sijaitsee Tampereella osoitteessa Hämeenkatu 25\. Talo on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema, ja se on valmistunut vuonna 1940.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 77, 307–308. Aiemmin talon paikalla oli yksikerroksinen puutalo, jossa oli liikehuoneistoja.Uusi rakennus Hämeenkadun varteen, Aamulehti, 10.02.1939, nro 39, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot ==Historiaa== Turvan talosta tuli valmistuessaan vakuutusyhtiö Turvan ensimmäinen oma toimitalo. Aikaisemmin yhtiö oli pitänyt toimistoa Satakunnankadun varrella Ulkotyöväenyhdistyksen talossa. Turvan nykyinen pääkonttori valmistui Järvensivuntielle vuonna 1991, mutta sillä on edelleen palvelupiste myös Hämeenkatu 25:ssä.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 144. Turvan talossa toimi vuosina 1940–2001 elokuvateatteri Hällä, joka oli Tampereen ensimmäinen nimenomaan äänielokuville rakennettu esityspaikka. Se oli myös Suomen ensimmäinen elokuvateatteri, jossa nähtiin laajakangasfilmi (Näin hänen kuolevan vuonna 1954). Hällän vanha valomainos on vielä nykyäänkin osa Hämeenkadun katukuvaa. Elokuvateatterin paikalla on vuodesta 2002 alkaen sijainnut Tanssiteatteri MD:n kotinäyttämö. ==Arkkitehtuuri ja status== Turvan talossa on kuuden pääkerroksen lisäksi sisäänvedetty ullakkokerros. Julkisivu on päällystetty vaaleanharmaalla rappauksella, lukuun ottamatta katutasoa, joka on verhoiltu mustalla graniitilla. Jaakko Tähtinen on suunnitellut Turvan talon lisäksi myös vastapäisen Yhdyspankintalon. Molemmat rakennukset edustavat funkistyyliä, ja ne muodostavat yhdessä sopusuhtaisen kokonaisuuden.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 77. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Turvan talo on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 13, 77. Lisäksi se on kiinteä osa Hämeenkatua, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden yhdessä Hämeensillan ja Keskustorin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Nalkala
Mystron

Mystron () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, iso lusikallinen. Se vastasi kahta ja puolta kokhliarionia eli pienempää lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) mystron oli nykymitoissa noin 11,4 millilitraa. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 mystron = x × y 1y = x × mystron Kreikkalaiset – kokhliarion 2 kokhliarionia mystronia – khēmē khemeä mystronia – konkhē konkhea 2 mystronia – kyathos kyathosta 4 mystronia – oksybafon oksybafonia 6 mystronia – tetarton tetartonia 12 mystronia – kotylē kotyleä 24 mystronia – ksestēs ksestestä 48 mystronia – hemikhūs hemikhusta 144 mystronia – khūs khusta 288 mystronia – keramion keramionia 2 304 mystronia – metrētēs metretestä 3 456 mystronia Kansainväliset (SI) – millilitra 11,4 ml 0,09 mystronia Brittiläiset – fluid ounce 0,40 imp fl oz 2,5 mystronia Yhdysvaltalaiset – fluid ounce 0,39 US fl oz 2,56 mystronia == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
Tetarton

Tetarton () eli hemikotyle () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se oli nimensä mukaisesti ksesteen neljäsosa ja toisen nimensä mukaisesti kotylen puolikas. Samalla se vastasi kolmea kyathosta. Attikalainen (ateenalainen) tetarton oli nykymitoissa noin 1,2 desilitraa. == Muuntotaulukko == Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti: Mittayksikkö (y) Muuntokerroin (x) 1 tetarton = x × y 1y = x × tetarton Kreikkalaiset – kokhliarion 30 kokhliarionia tetartonia – khēmē 15 khemeä tetartonia – mystron 12 mystronia tetartonia – konkhē 6 konkhea tetartonia – kyathos 3 kyathosta tetartonia – oksybafon 2 oksybafonia tetartonia – kotylē kotyleä 2 tetartonia – ksestēs ksestestä 4 tetartonia – hemikhūs hemikhusta 12 tetartonia – khūs khusta 24 tetartonia – keramion keramionia 192 tetartonia – metrētēs metretestä 288 tetartonia Kansainväliset (SI) – desilitra 1,2 dl 0,83 tetartonia – litra 0,12 l 8,33 tetartonia Brittiläiset – fluid ounce 4,80 imp fl oz 0,21 tetartonia – pint 0,24 imp pt 4,17 tetartonia Yhdysvaltalaiset – fluid ounce 4,31 US fl oz 0,23 tetartonia – pint 0,29 US pt 3,45 tetartonia == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset nesteiden tilavuusyksiköt
The Piper

The Piper on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päälaulajina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen seitsemännellä studioalbumilla Super Trouper ja ”Super Trouper” -singlen b-puolena. ”The Piper” -kappaleen levyttäminen aloitettiin 9. huhtikuuta 1980, sen työnimenä oli ”Äntligen krig”. Kappale kertoo fasistisen diktaattorin valtaannoususta ja sen inspiraationa oli Stephen Kingin romaani Tukikohta. Sanoituksessa kansa kokoontuu kuuntelemaan huilunsoittajan outoja säveliä, tanssii niiden tahtiin ja seuraa soittajaa sokeasti, sillä tämä tarjoaa kansalle ”unelmaa”. Kansa haluaa kuulla lisää ja unohtaa itsenäisen ajattelun. Sanoissa on lyhyt latinankielinen osuus ”sub luna saltamus”. ”The Piperista” on tehty muutama cover-versio, mukaan lukien hollanninkielinen ”De flierefluiter” (1985). == Lähteet == Luokka:Abban kappaleet Luokka:Vuoden 1980 kappaleet
Jakob Axel Nielsen

Jakob Axel Nielsen (s. 12. huhtikuuta 1967) on tanskalainen asianajaja ja konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2005–2010 ja toiminut Tanskan liikenne- ja energiaministerinä vuonna 2007 sekä terveysministerinä vuosina 2007–2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jakob Axel Nielsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
I Let the Music Speak

I Let the Music Speak on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kahdeksannen studioalbumin The Visitors b-puolen avausraitana. "I Let the Music Speak" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 3. syyskuuta 1981. Sitä on pidetty pikemminkin teatraalisena esityksenä kuin pop-kappaleena. Se on nähty myös siltana Anderssonin ja Ulvaeuksen musikaalituotantoon, jonka nämä aloittivat Abban siirryttyä pitkälle tauolle The Visitorsin jälkeen. "I Let the Music Speak" -kappaleesta on tehty muutama versio, mukaan lukien hollanninkielinen "Is 't zo bedoeld" (1985). == Lähteet == Luokka:Abban kappaleet Luokka:Vuoden 1981 kappaleet
Joonas Jähi

Joonas Jähi (s. 6. marraskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen keilaaja. Hän voitti Euroopan-mestaruuden joukkuekilpailussa Wienissä elokuussa 2012 ja Aalborgissa kesäkuussa 2015, parikilpailussa ja joukkuekilpailussa Brysselissä elokuussa 2016 sekä henkilökohtaisessa mastersissa Helsingissä kesäkuussa 2022. Hän on saavuttanut myös muita arvokisamitaleja. Hän edustaa seuratasolla Grankulla Bowlarea. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keilaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
If It Wasn’t for the Nights

If It Wasn't for the Nights on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla Voulez-Vous. "If It Wasn't for the Nights" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 8. marraskuuta 1978 työnimenään "Pandemonium". Sen sanoitus heijastaa Ulvaeuksen alavireistä mielialaa, sillä avioliitto Ulvaeus-Fältskog oli tullut tiensä päähän. Kappaleen oli määrä olla Voulez-Vous -albumin johtosingle, mutta kun "Chiquitita" oli valmis, se päätettiin julkaista johtosinglenä ja "If It Wasn't for the Nights" jäi vaille single-statusta. "If It Wasn't for the Nights" -kappaletta versioitu joitakin kertoja, mukaan lukien Hazell Deanin tulkinta vuodelta 1996. == Lähteet == Luokka:Abban kappaleet Luokka:Vuoden 1979 kappaleet
Sea Eagle (ohjus)

Sea Eagle (suom. Merikotka) on Isossa-Britanniassa kehitetty ja tuotettu alisooninen meritorjuntaohjus eli keskikantaman laivasto-ohjus. Aseen kehittelyn aloitti BAE Systems, josta muotoutui sittemmin MBDA.https://www.flightglobal.com/mbda-goes-ahead-as-bae-systems-eads-and- finmeccanica-sign-up-/37131.article Viitattu 15.6.2022. Ohjuksen suihkumoottori antaa sille 1 040 km/h eli Mach 0.85 enimmäisnopeuden. Aseen kehittely aloitettiin vuonna 1976, valmistus alkoi 1982, hyväksyntä aselajin käyttöön 1985.Sea Eagle, Weaponsystems.net. Viitattu 13.6.2022. Ainakin Blackburn Buccaneer ja Panavia Tornado kykenivät hyödyntämään tätä ohjusasetta omassa arsenaalissaan, Sea Harrierin ohella.https://www.iwm.org.uk/collections/item/object/1060036100 Viitattu 15.6.3022. Jo Britannian kuninkaallisten ilmavoimien käytöstä poistunut SEPECAT Jaguar kykeni sekin tätä ohjustyyppiä käyttämään.Langley, 1986: s. 24 Sea Eaglen omamassa on 580 kg, ja sen taistelukärjen omamassa on 230 kg, sekä ohjuksen enimmäiskantama on yli 110 km. Sea Eagle -meritorjuntaohjuksen siipien kärkiväli on 1,2 m ja sen halkaisija on 0,4 m, pituus 4,14 m. Ohjus käyttää sekä inertiaaliohjausta että tutkaohjausta.https://weaponsystems.net/system/545-Sea%20Eagle Viitattu 15.6.2022. Intian käyttämät Jaguar IM-koneet kykenivät nekin meritorjuntaan tällä ohjusaseella.https://eurasiantimes.com/end-of-road-for-indian-air- forces-nuclear-capable-ground-attack-fighter-jet-the-sepecat-jaguar/ Viitattu 19.6.2022. Britannian ohella, ovat tätä ohjusasetyyppiä käyttäneet Intia, Chile ja Saudi-Arabia. ==Lähteet== *Langley, Andrew: The Armed Forces – The Royal Air Force. Bath Press, Avon, Englanti. 1986. ISBN 0-85078-882-X ==Aiheesta muualla== * Hms Devonshire After Sea Eagle Missile Strike [Allocated Title] Iwm.org * BAe Hawk ampumassa Sea Eagle -meritorjuntaohjusta (vain pelkkä valokuva) Luokka:Meritorjuntaohjukset Luokka:Brittiläiset ohjukset
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta

Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Kristiinankaupungissa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Närpiön rovastikuntaan ja on osa Kristiinankaupungin seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Daniel Norrback. Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta perustettiin vuonna 1978 jakamalla Kristiinankaupunki-Tiukan seurakunta suomenkieliseksi ja ruotsinkieliseksi seurakunnaksi. Alkuperäinen ruotsalainen seurakunta yhdistyi Siipyyn ja Lapväärtin seurakuntien kanssa vuonna 2006 Lapväärtin-Kristiinankaupungin seurakunnaksi (ruots. Lappfjärd-Kristinestads församling). Seurakunta otti nimekseen Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta vuonna 2013. == Herätysliikkeet == Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kristiinankaupungin ruotsalaisen seurakunnan (2006–2013 Lapväärtin–Kriistinankaupungin seurakunnan) kirkkoherroina:Korsnäs kommun 1981, s. 138 * 1985–2005: Lars Nisula Uusi seurakunta * 2006–2012: Lars Nisula ** 2012–2015 vt. Johan Eklöf * 2016– Daniel Norrback == Katso myös == * Kristiinankaupungin seurakuntayhtymä * Kristiinan helluntaiseurakunta * Kristiinankaupungin metodistiseurakunta == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kristiinankaupungin seurakunnat
Le Brignon

Le Brignon on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 16 kilometriä Le Puy- en-Velayn kaupungista etelään. Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu romaaniseen tyyliin. Kirkon portaali on kuitenkin tyyliltään goottilainen. Kirkon kellotornissa on neljä erikokoista kelloa. Kellotornin rakennusajankohdasta ei ole varmuutta. Luultavasti se on rakennettu 1300-luvun lopulla tai 1400-luvulla. Kirkko kuuluu historiallisten monumenttien luetteloon. Kunnan rajalla on 27 metriä korkea Beaumen vesiputous, Cascade de la Beaume. Le Brignon jakaa sen naapurikunta Solignac-sur-Loiren kanssa. Tiedosto:Cascade de la Beaume.JPG|Cascade de la Beaume ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Rodrigo Perez

Rodrigo Perez (s. 1976) on espanjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa Sveitsin Openissa hopea 2022 ja oli mukana vuoden 2017, 2021 ja 2022 EM- kilpailuissa. ==Kilpaura== Tammikuussa 2014 Perez saavutti pronssia Fuerteventura Openissa.Fuerteventura Open Karate Championship 2014 ikospain 1.2014 Viitattu 29.10.2022 Myös maaliskuussa hän saavutti pronssia Espanjan Openissa.Spanish Open Karate Championship 2014 ikospain 1.3.2014 Viitattu 29.10.2022 Perez oli mukana Fuerteventura Openissa heinäkuussa 2016, jossa hän eteni välieriin saakka. Perez hävisi ottelunsa Jahmaine Christielle ja saavutti sen myötä pronssia.Fuerteventura Open Karate Championship 2016 ikospain Viitattu 29.10.2022 Helmikuussa 2017 hän oli mukana Italian cupissa.Copa Italia de Karate Kyokushinkai kyokushinspirit.es 22.1.2017 Viitattu 14.6.2022 Toukokuussa Perez oli mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän hävisi Jawid Yusufille avauskierroksella.Men (+18 years) -80kg club-lyon- kyokushin.com Viitattu 20.5.2023 Perez oli mukana Puolan EM-kilpailuissa marraskuussa 2021, jossa hän sijoittui 11 parhaan joukkoon, hävittyään avauskierrokselle Koos Van den hoovenille.34th European Weight Category Results kyokushinkaikan.org Viitattu 13.6.2022 Perez saavutti menestystä huhtikuussa 2022 Sveitsin Openissa edettyään loppuotteluun saakka. Hän kuitenkin hävisi mestaruuden maanmiehelleen Elvis Bodachille.Swiss All Country Championship 9.4.2022 Viitattu 13.6.2022 Perez oli mukana myös kesäkuussa Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän jäi toistamiseen alkukierrokselle.Draws the 35th European Kyokushin Karate Championships (IKO) kyokushinkarate.news 7.6.2022 Viitattu 13.6.2022 ==EM-sijoitukset== Paikka Päivä Sijoitus 21.5.2017 28. 14.11.2021 9. 12.6.2022 14. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Tähkänen

Timo Tähkänen (s. 1983 Heinola) on suomalainen kuvataiteilija, jalkahoitaja ja dragartisti. Hän on opiskellut Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulussa ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Tähkäsen osin retrospektiivinen näyttely oli keväällä 2022 Heinolan taidemuseossa. Tähkänen teki kuvataiteen maisterin opinnäytetyönsä 2014 muistisairaiden ryhmäkodissa. Vuonna 2015 hän sai Suomen Kulttuurirahaston kolmivuotisen Taidetta hoitolaitoksiin -apurahan ja työskenteli taiteilijana Kinaporin palvelukeskuksessa muistisairaiden vanhusten parissa. == Maimu Brushwood == Maimu Brushwood (o.s. Huolirinta) on kuvataiteilija Tähkäsen drag- alter ego. Maimu Brushwood on satutäti ja amatöörirunoilija. Maimu esiintyi ensimmäisen kerran live-yleisölle syksyllä 2016. Tämän jälkeen hän on kiertänyt lausumassa runoja ja pitänyt drag- satuhetkiä. Tähkänen päätyi Maimu Brushwoodin hahmoon Taideyliopiston pedagogisten opintojen aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset drag-artistit Luokka:Suomalaiset nykytekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat
Hilma Svedal

Hilma Svedal (o.s. Wounsch; 2. lokakuuta 1870 Strömstad, Ruotsi – 2. heinäkuuta 1965) oli ruotsalainen kotiapulainen, joka osallistui Klondiken kultaryntäykseen ja kotimaahan palattuaan perusti Strömstadiin Alaska-nimisen puiston, joka on nykyisin suosittu turistikohde. ==Elämä== Hilma Svedal syntyi vuonna 1870 Strömstadissa kalastajaperheeseen. Hänellä oli kuusi pikkusiskoa ja kolme isoveljeä. Hän työskenteli kotiapulaisena ja opiskeli Blomsholmin kansalaisopistossa. Svedal matkusti vuonna 1897 S/S Norway -aluksella Kristianiasta (nyk. Oslo) New Yorkiin ja ansaitsi siellä neljän vuoden ajan elantonsa kotiapulaisena. Hän jatkoi sitten länteen ja päätyi Sacramenton, Seattlen ja Skagwayn kautta Klondiken Dawson Cityyn. Siellä hän työskenteli kokkina ja kaivoi kultaa. Kaupungista hän löysi myös tulevan miehensä, norjalaisen John Svedalin, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1912. Pariskunta matkusti vuonna 1925 Ruotsiin, jossa majoittui Hilman perimän tilan maille teltassa, mihin he olivat Amerikassa tottuneet. John ei viihtynyt Ruotsissa ja palasi Amerikkaan, mutta Hilma jäi Ruotsiin. He eivät kuitenkaan virallisesti eronneet. Svedal alkoi Ruotsissa rakentaa perimilleen maille Nord Långön saarelle kivipuutarhaa, jonka nimesi Alaskaksi. Vuonna 1926 hän rakensi Alaskaan pienen kivirakennuksen nimeltä Igloon, johon hän muutti asumaan. Tämän jälkeen valmistui bungalow, jossa hän asui 20 vuotta. Hän rakensi myös paikallisten avulla hulevesien poistojärjestelmän ja alkoi istuttaa Alaskaan erilaisia eksoottisia kasveja. Vuosina 1930–1933 hän vieraili siskonsa luona San Franciscossa ja jatkoi sitten Alaskan varustelua erilaisin rakennelmin, kuten tuolloin valmistumassa olleen Golden Gate Bridgen mukaan nimetty silta ja Golden Inn -niminen majatalo. Puistosta alkoi muodostua turistikohde. Toisen maailmansodan aikana Ruotsin puolustusvoimat perusti Alaskaan pienen tukikohdan ja majoitti sotilaita majatalossa. Toisen maailmansodan jälkeen Svedal myi Alaskan sisarenpojalleen Johan Carl Lundbergille ja muutti itse mantereen puolelle mutta kävi usein Alaskassa. Golden Inn -majatalo paloi vuonna 1962, ja matkailijoiden määrä puistossa väheni huomattavasti. Se myytiin valtiolle vuonna 1964, ja se jäi rappeutumaan. Vasta 1990-luvulla sitä alettiin entisöidä, ja se avattiin uudelleen vuonna 1996. Hilma Svedal kuoli 94-vuotiaana vuonna 1965, ja hänet haudattiin Skeen kirkon hautausmaalle. Hänen hautakivessään lukee hänen mottonsa "Don't worry" (suom. Älä murehdi). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Klondiken kultaryntäykseen liittyneet henkilöt Luokka:Strömstadin kunta Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Sulvan seurakunta

Sulvan seurakunta () on ruotsinkielinen evankelis-luterilainen seurakunta Pohjanmaalla, Mustasaaressa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Mustasaaren seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Patrica Strömbäck. == Historia == Sulvan seurakunta kuului alkujaan saarnahuonekuntana Maalahteen. Sulva sai oman kirkon vuonna 1626 ja tuli kappeliseurakunnaksi vuonna 1647. Varsinaiset kappelioikeudet seurakunta sai kuitenkin 1680. Sulva erotettiin kirkkoherrakunnaksi 1860 ja sai ensimmäisen kirkkoherran 1875. Seurakunnan aktiivinen nuorisopiiri teki aloitteen seurakuntatalon rakentamisesta ja aloitti varojen keruun. Seurakuntakoti pystytettiin vanhan pitäjäntuvan tontille. Kirkonkylän kansakoulun palon 1938 jälkeen koulu ja seurakunta vuorottelivat talossa.Harald 2002, s. 329 === Toisen maailmansodan jälkeen === 1970-luvun alun kuntauudistus koetteli raskaasti Sulvan seurakuntaa, joka menetti noin 1 200 jäsentä. Sundomin nuoret kävivät rippikoulua ja konfirmoitiin Sulvassa vuoteen 1977. Vaasan seurakuntayhtymä toteutti suunnitelmat Sundomin pappilan muuttamisesta seurakuntakodiksi. Sundomin kyläkirkossa pidetään edelleen jumalanpalveluksia. 1970-luvulla seurakunnansssa aloitettiin partio- ja eläkeläistyö. Seurakunta osti Kronvikista tontiin, jonne se rakensi uuden kesäkodin. 1980-luvun alussa perustettu yhdistys hoitaa Kronvikin leirikeskuksen hallintoa.Harald 2002, s. 330 == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sulvan seurakunnan kirkkoherroina ja Sulvan kappeliseurakunnan kappalaisina: === Sulvan saarnahuonekunnan saarnaajat === * 1628–1630: Michael Gregorii * 1630–1659: Mathias Enevaldii * 1659–1679: Gregorius Mathiae Arenius === Sulvan kappeliseurakunnan kappalaiset === * 1680–1687: Jacob Laxenius * 1688–1689: Tomas Olai Arenius * 1689–1697: Gustav Gronovius * 1697–1704: Gustav Werander * 1706–1725: Jacob Brunell * 1727–1742: Georg Tengström * 1744–1779: Tomas Gabrielis Arenius * 1781–1793: Georg Mathesius * 1795–1809: Karl Hällström * 1812–1826: Zakarias Gallenius vanhempi * 1828–1832: Jakob Vegelius * 1833–1847: Karl Peter Thodén * 1850–1857: Zakris Ulrik Gallenius * 1860–1872: Frans Isak Selin === Sulvan seurakunnan kirkkoherrat === * 1875–1882: Fredrik Hedberg * 1883–1885: Georg Leonard Udelius * 1888–1891: Matias Sandström * 1894–1912: Johan Alarik Roos * 1915–1924: Carl Isidorus Lundberg * 1925–1926: Carl Atle Wester * 1925–1926: Edvin Stenwall (vt.) * 1927–1934: Max Oterdahl * 1934–1967: Birger Alexander Geber * 1967–1972: Thor Granström * Trygve Geber * 1977–2000: Ingmar Weckström * 2001–2010: Mats Björklund == Katso myös == * Mustasaaren seurakuntayhtymä * Sulvan vapaaseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Mustasaaren seurakunnat Luokka:Sulva
Vaasan ruotsalainen seurakunta

Vaasan ruotsalainen seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Vaasassa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Mikael Forslund. Vaasan ruotsinkielinen seurakunta perustettiin vuonna 1928, jolloin Vaasan kaupunkiseurakunta jaettiin kielellisesti kahtia. == Herätysliikkeet == Vaasan seurakunta on monien eri herätysliikkeiden kohtaamispaikka. Ruotsinkielisistä herätysliikkeistä voimakkaimmin Vaasassa vaikuttaa evankelinen herätysliike sekä jossain määrin myös rauhansanalaisuus. Myös vanhoillislestadiolaisuudella on jossain määrin ruotsinkielistä toimintaa. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vaasan ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherroina: * 1929–1933: kirkkoherra Karl Oskar Ahlström * 1933–1940: kirkkoherra Johan Erkki Kovero * 1940–1963: kirkkoherra Alvar Wilhelm Nyqvist * 1963–1975: kirkkoherra Nils Näsman * 1976–1992: kirkkoherra Torbjörn Ohls * 1992–1999: kirkkoherra Ulla Östman * 1999–2006: kirkkoherra Henry Byskata * 2006–2017: kirkkoherra Tor Erik Store * 2017→ kirkkoherra Mikael Forslund == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Vaasan seurakunnat
Vöyrin seurakunta

Vöyrin seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Vöyrillä. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Hans Boije. == Herätysliikkeet == Vöyrin seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen. Liikkeellä on kannatusta myös Oravaisten alueella. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vöyrin seurakunnan kirkkoherroina: * 1516: kirkkoherra Nicolaus Pajan * 1519: kirkkoherra Laurentius Johannis * 1524: kirkkoherra Ericus Campi * 1525: kirkkoherra Magnus Jacobi Buurkuph * 1543: kirkkoherra Michael Olai * 1549: kirkkoherra Simon Petri Kneck * 1553–1554: kirkkoherra Knut * 1558: kirkkoherra Ericus Canuti * 1562–1569: kirkkoherra Peder Henrici Granulus * 1573–1593: kirkkoherra Jacobus Martini Viloides Aboensis * 1602–1616: kirkkoherra Matthias Jacobi Gammall * 1633–1644: kirkkoherra Gabriel Matthaei Gammal * 1666: kirkkoherra Martinus Matthaei Gammal * 1669–1680: kirkkoherra Christiernus Gabrielis Wernberg * 1684–1686: kirkkoherra Gustavus Gabrielis Gammal * 1686–1695: kirkkoherra Martinus Laurentii Galle * 1695–1744: kirkkoherra Laurentius Gezelius * 1746–1767: kirkkoherra Jakob Haartman * 1769–1794: kirkkoherra Johan Haartman * 1796–1821: kirkkoherra Esaias Vegelius * 1823–1838: kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck * 1840–1874: kirkkoherra Karl Josef Estlander * 1875–1880: kirkkoherra Frans Oskar Durchman * 1881–1890: kirkkoherra Ture Birger Wegelius * 1893–1903: kirkkoherra Salomon Hirvinen * 1906–1924: kirkkoherra Alfred Johannes Bäck * 1925–1939: kirkkoherra Jakob Immanuel Bäck * 1941–1955: kirkkoherra Verner Lindfors * 1955–1981: kirkkoherra Håkan Bäck * 1982–2005: kirkkoherra Åke Lillas * 2005–2010: kirkkoherra Tomas Klemets * 2010–2012: kirkkoherra Berndt Berg * 2012–2015: kirkkoherra Ulf Sundstédt * 2018– kirkkoherra Hans Boije == Katso myös == * Komossan baptistiseurakunta * Oxkangarin baptistiseurakunta * Oxkangarin Betel-seurakunta * Oravaisten baptistiseurakunta * Särkimon vapaaseurakunta * Vöyrin vapaakirkkoseurakunta == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Vöyrin seurakunnat
Kokkolan ruotsalainen seurakunta

Kokkolan ruotsalainen seurakunta () on evankelis-luterilainen ruotsinkielinen seurakunta Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa. Se kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja on osa Kokkolan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Per Stenberg. == Kirkot == Kokkolan ruotsalaisella seurakunnalla on käytössään seuraavat kirkot: * Kokkolan kirkko * Kaarlelan kirkko * Ykspihlajan kirkko * Öjan kyläkirkko * Tankarin kirkko == Historiaa == Kokkolan ruotsalainen seurakunta syntyi vuonna 1929, kun siihen asti kaksikielinen Kokkolan kaupunkiseurakunta jaettiin kielen perusteella suomalaiseksi ja ruotsalaiseksi seurakunnaksi. Kokkolan ruotsalainen seurakunta ja Kaarlelan ruotsalainen seurakunta lakkautettiin 31. joulukuuta 2003 ja 1. tammikuuta 2004 niiden tilalle perustettiin uusi Kokkolan ruotsalainen seurakunta. == Herätysliikkeet == Kokkolan ruotsalainen seurakunta kuuluu muun Keski-Pohjanmaan tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kokkolassa vaikuttaa erityisesti ruotsinkielinen rauhansanalaisuus. Kokkolassa on voimakasta kannatusta myös evankelisen herätysliikkeen parissa. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kokkolan ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherroina: * 1929–1933: kirkkoherra Anders Sandbacka * 1933–1952: kirkkoherra Max Oterdahl * 1969–1981: kirkkoherra Hemming Kankkonen == Katso myös == * Uskonto Kokkolassa * Uskonto Keski-Pohjanmaalla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Karleby svenska församling - seurakunnan kotisivut Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kokkolan seurakunnat
Kruunupyyn seurakunta

Kruunupyyn seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Kruunupyyssä. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Niklas Wallis. == Herätysliikkeet == Kruunupyyn seurakunta kuuluu muun Kokkolan ympäristön tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kruunupyyssä vaikuttaa erityisesti ruotsinkielinen evankelinen herätysliike, jonka pohjoiseen vaikutusalueeseen Kruunupyy kuuluu. == Papisto == Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Kruunupyyn seurakunnan kirkkoherroina: === Kirkkoherrat === * 1607–1614: kirkkoherra Martinus Jacobi Viloi * 1614: kirkkoherra Martinus Pauli * 1628–1637: kirkkoherra Jeremias Matthiae Cronbäck Björnburgensis * 1638–1684: kirkkoherra Jacobus Henrici Brennerus * 1686: kirkkoherra Jacobus Henrici Ristrenus * 1687–1703: kirkkoherra Jacobus Erici Falander * 1703–1737: kirkkoherra Erik Cajanus * 1738–1774: kirkkoherra Gustaf Juslenius ** 1757–1759: vt. kirkkoherra Georg Mathesius * 1776–1791: kirkkoherra Erik Juvelius * 1794–1819: kirkkoherra Henrik Aulin * 1821–1826: kirkkoherra Fredrik Juvelius * 1828–1838: kirkkoherra Karl Fredrik Alcenius * 1842–1852: kirkkoherra Anders Gustaf Kihlman * 1853–1872: kirkkoherra Jakob Adolf Cajanus * 1874–1887: kirkkoherra Frans Viktor Sandelin * 1888–1914: kirkkoherra Jakob Joel Wegelius * 1917–1950: kirkkoherra Karl Johan Berg * 1951–1960: kirkkoherra Gustav Stenbäck * 2001–2017: kirkkoherra Markus Ventin == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kruunupyyn seurakunnat
Pietarsaaren ruotsalainen seurakunta

Pietarsaaren ruotsalainen seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Pietarsaaressa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Jockum Krokfors. == Herätysliikkeet == Pietarsaaren ruotsalainen seurakunta kuuluu ympäröivän maaseudun tavoin ruotsinkielisen rauhansanalais- lestadiolaisen liikkeen kannatusalueeseen. Pietarsaaressa on myös evankelisen herätysliikkeen kohtalaista kannatusta. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pietarsaaren ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherroina: * 1963–1973: Runar Backman * 1978–2007: Jan-Erik Nyman * 2007–2019: Bo-Göran Åstrand * 2020→ Jockum Krokfors == Katso myös == * Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä * Laestadianernas Fridsföreningars Förbund * Pietarsaaren baptistiseurakunta * Pietarsaaren Elim-seurakunta * Pietarsaaren Saalem-seurakunta * Pietarsaaren metodistiseurakunta * Pietarsaaren adventtiseurakunta == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Pietarsaaren seurakunnat
Uudenkaarlepyyn seurakunta

Uudenkaarlepyyn seurakunta () on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Uudessakaarlepyyssä. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Mats Edman. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Uudenkaarlepyyn kirkkoherroina: * 1609–1625: kirkkoherra Jakob Borgoensis * 1625–1636: kirkkoherra Johannes Nycarlus * 1636–1653: kirkkoherra Jakob Carlman * 1654–1680: kirkkoherra Nicolaus Ringius * 1681–1693: kirkkoherra Johannes Grandell * 1694–1707: kirkkoherra Johannes Forsman * 1707–1741: kirkkoherra Samuel Alanus * 1742–1761: kirkkoherra Mikael Jesenhaus * 1762–1768: kirkkoherra Johan Remahl * 1770–1792: kirkkoherra Johan Forshäll * 1795–1816: kirkkoherra Georg Mathesius * 1820–1844: kirkkoherra Johan Niklas Snellman * 1845–1850: kirkkoherra Gabriel Borg * 1852–1871: kirkkoherra Kristofer Kullman * 1874–1878: kirkkoherra Karl Emil Stenbäck * 1879–1885: kirkkoherra Waldemar Walli * 1887–1894: kirkkoherra Vilhelm Johansson * 1896–1912: kirkkoherra Karl Viktor Petrell * 1917–1937: kirkkoherra Ernst Gustaf Appelberg * 1985–1998: kirkkoherra Henry Byskata * 1998–2018: kirkkoherra Lars-Johan Sandvik * 2018–2022: kirkkoherra Mia Anderssén-Löf * 2022– kirkkoherra Mats Edman == Katso myös == * Munsalan baptistiseurakunta * Uudenkaarlepyyn Saalem- seurakunta == Lähteet == Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Uudenkaarlepyyn seurakunnat
The Halo Effect

The Halo Effect on ruotsalainen yhtye, jonka ovat perustaneet entiset In Flames -muusikot vuonna 2021. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Days of the Lost elokuussa 2022. Yhtye teki levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa ja kertoi yhtiön tiedotteessa, että he halusivat tämän bändin kanssa palata Göteborg-metallin juurille. == Kokoonpano == * Mikael Stanne – laulu * Niclas Engelin – kitara * Jesper Strömblad – kitara * Peter Iwers – basso * Daniel Svensson – rummut == Diskografia == === Studioalbumit === * Days of the Lost (2022) * March of the Unheard (2025) === Singlet === * Shadowminds (2021) * Feel What I Believe (2022) * Days of the Lost (2022) * The Needless End (2022) * In Broken Trust (2022) * Path of Fierce Resistance (2023) * The Defiant One (2023) * Become Surrender (2024) * Detonate (2024) * March of the Unheard (2024) * Cruel Perception (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset melodiset death metal -yhtyeet Luokka:2020-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Minecraft Legends

Minecraft Legends on Mojang Studiosin ja Blackbird Interactiven kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema videopeli. Se julkaistiin ​​Microsoft Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X/S:lle 18\. huhtikuuta 2023. Se on Minecraftin spin- off. == Julkaisu == Peli julkistettiin trailerissa Minecraftin YouTube- kanavalla 12. kesäkuuta 2022, ja sen suunniteltu julkaistavan 18. huhtikuuta 2023. == Lähteet == Legends Luokka:Toimintapelit Luokka:Strategiapelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit Luokka:Vuoden 2023 videopelit
Lower Merion Township

Lower Merion Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 63 633 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Montgomeryn piirikunnassa Philadelphian metropolialueella. Lower Merion Township on väkiluvultaan Pennsylvanian osavaltion kahdeksanneksi suurin kunta. == Väestö == Vuonna 2020 Lower Merion Townshipin 63 633 asukkaasta valkoisia oli 81,5 %, aasialaisia 7,8 %, mustia 6,0 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 16,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 12,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian kunnat
Mauno Paavola

Olli Mauno Tapio Paavola (s. 29. heinäkuuta 1942 Tenhola) on suomalainen insinööri, virkamies ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen. Viitattu 14.6.2022. Paavolan vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Mauno Samuel Paavola ja Osea Tellervo Fromholtz. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on merkonomi Tarja Marketta Salminen. Paavola tuli ylioppilaaksi Salon kaksoisyhteislyseosta 1961 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1967. Hän oli Tie- ja vesirakennushallituksen koneosaston jaospäällikkö 1966–1975 ja sitten Teollisuuden Voiman lujuuslaskentainsinööri 1975–1982, voimalaitostekniikan toimiston päällikkö 1982–1988, teknisen osaston päällikkö 1988–1990, tekninen johtaja 1990–1991, varatoimitusjohtaja 1991–1994 ja toimitusjohtaja 1994–2004. Paavolalla oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai energianeuvoksen arvonimen vuonna 2000. Sotilasarvoltaan Paavola on reservin kapteeni. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouko Simonen

Jouko Antero Simonen (s. 14. elokuuta 1943 Kaavi) on suomalainen insinööri, ekonomi ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen. Viitattu 14.6.2022. Simosen vanhemmat olivat majuri Paavo Simonen ja Inkeri Turunen. Hänen puolisonsa vuodesta 1972 on filosofian maisteri Riitta-Liisa Peltonen. Simonen tuli ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta 1963 ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta 1968 ja ekonomiksi Tampereen yliopistosta 1977. Hän oli Kouvolan sähkölaitoksen toimistoinsinööri 1968–1971, Hämeenlinnan sähkölaitoksen toimistopäällikkö 1971, Suomen Sähkölaitosyhdistyksen talous- ja hallintoasiantuntija 1972–1976 ja hallintoasiain osaston osastopäällikkö 1977–198, Oulun energialaitoksen apulaisjohtaja 1980–1986 ja sähkölaitospäällikkö 1980–1982 ja Keskusosuuskunta Oulun Seudun Sähkön toimitusjohtaja 1986–2003. Simonen oli myös talous- ja johtamisopin opettaja Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa 1970 ja tuntiopettaja Kouvolan kurssikeskuksessa 1970–1971. Hänellä oli työuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Simonen sai vuonna 2000. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni (2000).Sähkömies pääsee luovien harrastusten pariin. Kirjastolinkit. Viitattu 14.6.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
God Bless Australia

God Bless Australia (Jumala Siunatkoon Australiaa) oli ehdotettu Australian kansallislaulu. Sen on kirjoittanut australialainen lauluntekijä Jack O'Hagan. Se lauletaan Waltzing Matildan, tunnetun australialaisen kansanlaulun, säveleen käytössä vielä tänäkin päivänä. ==Sanoitukset== Englanninkielinen alkuperäinen Suomenkielinen käännös Here in this God-given land of ours, Australia This proud possession, our own piece of Earth That was built by our fathers, who pioneered our heritage, Here in Australia, the land of our birth. Chorus: God bless Australia, our land Australia, Home of the ANZAC, the strong and the free It's our homeland, our own land, To cherish for eternity, God bless Australia, the land of the free! Here in Australia, we treasure love and liberty, Our way of life, all for one, one for all We're a peace loving race, but should danger ever threaten us, Let the world know we will answer the call. Chorus ==Sponsorointi== Kappaletta soitti elokuvamainonnassa australialainen bensiiniyhtiö Ampol.https://web.archive.org/web/20080704194442/http://www.anu.edu.au/people/Roger.Clarke/WM/Anthem.html ==Ehdotettu hymni== Kun Australia äänesti kansallislaulun puolesta vuonna 1974, "God Bless Australia" ei ollut vaihtoehto. Neljä vaihtoehtoa olivat "Advance Australia Fair" (nykyinen hymni), "God Save the Queen" (entinen kansallislaulu, nykyinen kuninkaallinen hymni ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu), "Waltzing Matilda" (suosittu kansanlaulu) ja "The Song of Australia" (isänmaallinen laulu, ei enää käytössä). ==Viitteet== Luokka:Australialaiset musiikkikappaleet Luokka:Isänmaalliset laulut
Ismo Jauhiainen

Ismo Kauko Artturi Jauhiainen (s. 27. tammikuuta 1942 Ruokolahti) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen. Viitattu 14.6.2022. ==Henkilöhistoria== Jauhiaisen vanhemmat olivat koneentarkastaja, yliluutnantti Kauko Valter Jauhiainen ja Hertta Unelma Rautavirta. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 on lääkintävoimistelija Ritva Anneli Metso. Jauhiainen tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1961 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1968. Hän oli Termoplanin suunnittelija 1966–1968, Ekonon yhdyskuntien energiahuoltotoimiston projekti-insinööri 1969–1973, apulaistoimistopäällikkö 1974–1980 ja toimistopäällikkö 1980–1984 sekä Vantaan Sähkölaitoksen, vuodesta 1996 Vantaan Energia, kaukolämpöosaston johtaja 1984–1996 ja toimitusjohtaja 1996–2005. Jauhiainen oli myös Helsingin Seudun Lämpövoiman hallituksen jäsen vuodesta 1996 ja toimitusjohtaja vuodesta 2001. Hänellä oli uransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Jauhiainen sai vuonna 2002. Sotilasarvoltaan hän on reservin luutnantti (2000). ==Julkaisuja== * Länsi-Saksan ekskursio 1966, 1967 * Kaukolämmön tunnusluvut, 1994 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Lappalainen (energianeuvos)

Toivo Martti Juhani Lappalainen (s. 2. toukokuuta 1951 Savonlinna) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen. Viitattu 14.6.2022. Lappalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Lappalainen ja emäntä Tyyne Lappalainen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on diplomi-insinööri Pirkko Liisa Frimodig. Lappalainen tuli ylioppilaaksi Rantasalmen lukiosta 1970 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1975. Hän oli Teknillisen korkeakoulun assistentti 1974–1975, Ekonon suunnitteluinsinööri 1976–1977, Hämeen Sähkön jakelutoimiston päällikkö 1977–1980 ja Suur-Savon Sähkön suunnittelupäällikkö 1980–1984, suunnittelujohtaja 1984–1989, toimitusjohtaja 1989–2007 ja hallituksen puheenjohtaja 1989–2001. Lappalainen oli myös Juvan Lämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1982–1989, Joutsan Lämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1986–1989 ja Itä-Suomen Energian toimitusjohtaja 1997–2002. Hänellä oli uransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Lappalainen sai vuonna 2003. Hän on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Université Panthéon-Sorbonne

Université Panthéon-Sorbonne (alun perin Paris I) on ranskalainen julkinen yliopisto, joka sijaitsee Pariisin kaupungissa ja on erikoistunut yhteiskuntatieteisiin ja joka on tunnustettu maailman parhaiden yliopistojen joukossa oikeustieteen, taloustieteen, valtiotieteen, maantieteen, historian ja filosofian aloilla.QS World University Rankings by Subject == Kuuluisia opettajia == * Gabriel Sandu, Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian professori ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston kotisivut Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Pariisin koulutus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Buffalo (panssariajoneuvo)

Buffalo on panssaroitu miinasuojattu ja väijytyssuojattu ajoneuvo (MRAP), jonka on kehittänyt Force Protection. Ajoneuvo on erikoistunut kulkuväylän avaamiseen ja löydettyjen miinojen raivaamiseen. Buffalo perustuu eteläafrikkalaiseen Casspir-ajoneuvoon. V-muotoinen runko ohjaa räjähdyksen pois matkustajista ja panssarointi suojaa 7,62 mm ammuksilta. Lisäsuojaa käytetään panssarintorjunta-aseilta suojautumiseen. == Käyttäjät == Ajoneuvon käyttäjiä ovat Yhdysvallat, Kanada, Ranska ja Yhdisteet kuningaskunnat. == Lähteet == Luokka:Panssariajoneuvot
Kari Kankaanpää

Kari Kankaanpää on suomalainen lavastussuunnittelija. Kankaanpää aloitti lavastussuunnittelijan opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa 2004. Hänen ensimmäinen pitkän elokuvan lavastussuunnittelu oli Juha Wuolijoen Hella W (2012), josta Kankaanpää sai parhaan lavastussuunnittelun Jussin. Kankaanpään aikaisemmat lavastukset olivat lyhytelokuvissa. Ulkomaan opiskelujen aikana Kankaanpää mm. rakensi aseita ja alien-pukuja Neill Blomkampin tieteiselokuvaan District 9. Kankaanpää sai Jussi-ehdokkuudet elokuvista Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset sekä Aurora. Toinen lavastussuunnittelun Jussi tuli Juho Kuosmasen elokuvasta Hytti nro 6 (2021). Television puolella Kankaanpää on lavastanut mm. Nörtti: DragonSlayer666 -sarjaa sekä Nymfit-sarjan ensimmäisen tuotantokauden. == Valikoitu filmografia == * Hella W, 2012 * Lovemilla, 2015 * Kätilö, 2015 * Hymyilevä mies, 2016 * Kanelia kainaloon Tatu ja Patu, 2016 * Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset, 2017 * It Came from the Desert, 2018 * Astrup - Flammen over Jølster, 2019 * Aurora, 2019 * Ensilumi, 2020 * Hytti nro 6, 2021 * Erik Stoneheart, 2022 * Kikka!, 2022 * Järjettömän paska idea, 2023 == Palkinnot == * Parhaan lavastussuunnittelun Jussi-palkinto elokuvasta Hella W, 2012. * Parhaan lavastussuunnittelun Jussi-palkinto elokuvasta Hytti nro 6, 2022. * Silmänkääntäjä-tunnustus Red Carpet -festivaalilla, 2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Jussi- palkinnon saajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu