EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Filoksenos

Filoksenos (300-luku eaa., ) oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren aikaan. Aleksanterin kuoleman jälkeen hänestä tuli Kilikian satraappi. Aleksanteri lähetti Filoksenoksen keräämään veroja vuonna 331 eaa. Taurus- vuorten pohjoispuolella sijainneilta alueilta. Gaugamelan taistelun jälkeen Filoksenos lähetettiin valtaamaan Susa ja ottamaan haltuun siellä ollut rahasäilö. Vuonna 323 eaa. Filoksenos sai käskyn tuoda lisäjoukkoja Kariasta Babyloniin. Hän pääsi perille juuri ennen kuin Aleksanteri Suuri kuoli. Vuonna 321 hallitsijaksi valittu Perdikkas nimitti Filoksenoksen Kilikian satraapiksi Filotaan sijalle. Filoksenos sai pitää Kilikian Triparadisoksen kokouksen jälkeen vuonna 321 eaa., mutta tämän jälkeen hänestä ole mitään tietoja. == Lähteet == *Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Philoxenus" , Boston, (1867) Luokka:Satraapit Luokka:Diadokit
Filotas (satraappi)

Filotas (, 300-luku eaa.) oli makedonialainen sotilas joka eli Aleksanteri Suuren aikaan. Hän johti jalkaväenosastoa Aleksanterin armeijassa Sogdianan ja Intian sotaretken aikana. Luultavasti kyseessä on sama Filotas jonka Quintus Curtius Rufus mainitsee Aleksanterin palkinneen Babylonissa vuonna 323 eaa. Aleksanterin kuoltua Filotas nimitettiin Kilikian satraapiksi. Mutta vuonna 321 eaa. Perdikkas nimitti Filoksenos Kilikian satraapiksi Filotaan sijalle. Ilmeisesti Perdikkas halusi Filotaan muihin tehtäviin koska hänet mainitaan myöhemmin Perdikkaan lähipiirin jäsenenä. Perdikkaan kuoleman jälkeen Filotas liittyi Alketaan ja Attaloksen kanssa Antigonosta vastaan. Filotas joutui kuitenkin Antigonoksen vangiksi Attaloksen, Dokimoksen ja Polemonin kanssa vuonna 320 eaa. Vangit pääsivät kuitenkin pakenemaan, mutta Filotas joutui jälleen Antigonoksen vangiksi vuonna 316 eaa. == Lähde == * Smith, William (editor): Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Philotas (5)" , Boston, (1867) Luokka:Diadokit Luokka:Satraapit
Planckin energia

Planckin energia on energian yksikkö, jota merkitään symbolilla E_\mathrm P. Yksi Planckin energia on 1,956 × 109 joulea, 1,22 × 1019 gigaelektronivolttia tai 543,3 kilowattituntia. Planckin energia on nimetty saksalaisen fyysikon Max Planckin mukaan. Planckin energia liittyy perinteisen suhteellisuusteorian ja kvanttigravitaation rajaan. Kun alkeishiukkasen energia kasvaa kohti yhtä Planckin energiaa, alkaa sen painovoimavuorovaikutus lähestyä suuruudeltaan muita perusvuorovaikutuksia. Tällöin alkavat kvantti-ilmiöt olla merkittäviä eikä perinteistä suhteellisuusteoriaa voida soveltaa. Planckin energia on alkeishiukkasten mittakaavassa valtava määrä energiaa. Suurienergiaisimman havaitun hiukkasen eli OMG-hiukkasen energia, 50 joulea, vastaa vain noin 25 miljardisosaa yhdestä Planckin energiasta. Arkiympäristössä yksi Planckin energia vastaa noin henkilöauton polttoainetankillisen sisältämää kemiallista energiaa. Yksi Planckin energia on se energia, joka tarvitaan yhden Planckin pituuden mittakaavan luotaamiseen. Se on luultavasti myös maksimienergia, joka voidaan sovittaa näin pieneen mittakaavaan, joka tuolloin välittömästi luhistuu mustaksi aukoksi. Säieteoriassa Planckin energia on värähtelevien säikeiden keskimääräinen energia. Planckin energian määrittää yhtälö \, E_\mathrm P = \sqrt{\frac{\hbar c^5}{G}}, jossa c on valonnopeus tyhjiössä, {\hbar} on redusoitu Planckin vakio ja G on gravitaatiovakio. Planckin energia on ekvivalentti Planckin massan kanssa yhtälön E=mc² perusteella. Kertomalla Planckin energia vakiolla \sqrt{\frac{1}{8\pi}} voidaan yksinkertaistaa joitakin gravitaatioyhtälöitä. Hiukkasfyysikot ja kosmologit käyttävät usein tällaista redusoitua Planckin energiaa, jonka yhtälö on \sqrt{\frac{\hbar{}c^5}{8\pi G}}. Yksi redusoitu Planckin energia on noin 0,390 × 109 joulea eli 2,43 × 1018 gigaelektronivolttia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Planck Energy Luokka:Energian yksiköt Luokka:Planckin johdannaisyksiköt
Philippe Duron

Philippe Duron (s. 19. kesäkuuta 1947, Antony, Hauts-de-Seine), Basse- Normandien alueneuvoston puheenjohtaja, valittiin 28. maaliskuuta 2004 ensimmäisenä sosialistisen puolueen edustajana kyseiseen virkaan. Hän voitti 18 vuotta virassa olleen René Garrecin. Philippe Duron on ollut myös Louvignyn (Calvados) pormestari vuodesta 1989 lähtien. Ensimmäisenä sosialistisen puolueen rahastonhoitajana hän on onnistunut yhdistämään Basse-Normandien vasemmistopuolueet. Hän palveli varamiehenä Ranskan kansalliskokouksessa vuodesta 1997 vuoteen 2001 saakka. Hän sai historian ylioppilaan loppututkinnon vuonna 1975 ja oli opettajana vuoteen 1997 asti. Hänen poliittiset roolimallinsa ovat Pierre Mendès-France ja François Mitterrand. ==Lähteet== * Normandie-lehti , Huhti-toukokuu 2004, Nro. 192. Luettu 12 kesäkuuta, 2005 * L'Express.fr , 23. helmikuuta, 2004. Luettu 12. kesäkuuta, 2005. Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Planckin varaus

Planckin varaus on sähkövarauksen yksikkö, jota merkitään q_\mathrm P. Planckin varaus on :q_\mathrm P = \sqrt{4 \pi\epsilon_0 \hbar c} = \sqrt{2 c h \epsilon_0} = \frac{e}{\sqrt{\alpha}} missä: : \epsilon_0 \ on tyhjiön permittiivisyys, :\hbar \ on Diracin vakio eli Planckin vakio jaettuna 2π, : c \ on valonnopeus tyhjiössä, : h \ on Planckin vakio, : e \ on alkeisvaraus, : \alpha \ on hienorakennevakio. Sen arvo SI-yksiköissä on: : q_\mathrm P \ = 1,875 546 037 78(14) × 10−18 C. Planckin varaus on noin 11,706 kertainen elektronin varaukseen nähden. Luokka:Sähkövarauksen yksiköt Luokka:Planckin perusyksiköt
Ranskan alueneuvoston puheenjohtaja

Ranskassa alueneuvoston puheenjohtaja () on vaaleilla valittu viranomainen, joka on alueellisen neuvoston korkein viranomainen Ranskan régionissa, aluehallinnollisessa yksikössä. == Luettelo == alue 2004–2010 1998–2004 1992–1998 Alsace Adrien Zeller Adrien Zeller Marcel Rudloff (kuoli 1996) Aquitaine Alain Rousset Alain Rousset Jacques Valade Auvergne Pierre-Joël Bonté Valéry Giscard d'Estaing Valéry Giscard d'Estaing Basse-Normandie Philippe Duron René Garrec René Garrec Burgundi François Patriat Jean-Pierre Soisson Jean-Pierre Soisson sittemmin Jean-François Bazin Bretagne Jean-Yves Le Drian Yvon Bourges Josselin de Rohan Centre Michel Sapin Michel Sapin sittemmin Alain Rafesthain Maurice Dousset Champagne-Ardenne Jean-Paul Bachy Jean-Claude Étienne Jean Kaltenbach Korsika Ange Santini* Jean Baggioni* Jean Baggioni* Franche-Comté Raymond Forni Jean-François Humbert Pierre Chantelat Ranskan Guayana Antoine Karam Antoine Karam Antoine Karam Guadeloupe Victorin Lurel Lucette Michaux-Chevry Lucette Michaux-Chevry Île-de-France Jean-Paul Huchon Jean-Paul Huchon Michel Giraud Haute-Normandie Alain Le Vern Alain Le Vern Antoine Rufenacht Languedoc-Roussillon Georges Frêche Jacques Blanc Jacques Blanc Limousin Jean-Paul Denanot Robert Savy Robert Savy Lorraine Jean-Pierre Masseret Gérard Longuet Gérard Longuet Martinique Alfred Marie- Jeanne Alfred Marie-Jeanne Alfred Marie-Jeanne Midi-Pyrénées Martin Malvy Martin Malvy Marc Censi Nord-Pas de Calais Daniel Percheron Michel Delebarre Marie-Christine Blandin Provence-Alpit-Riviera Michel Vauzelle Jean-Claude Gaudin sittemmin Michel Vauzelle Jean-Claude Gaudin Pays de la Loire Jacques Auxiette François Fillon sittemmin Jean-Luc Harousseau Olivier Guichard Picardie Claude Gewerc Charles Baur Charles Baur Poitou-Charentes Ségolène Royal Jean-Pierre Raffarin sittemmin Elisabeth Morin Jean-Pierre Raffarin Réunion Paul Vergès Paul Vergès Camille Sudre sittemmin Margie Sudre Rhône- Alpes Jean-Jack Queyranne Charles Millon sittemmin Anne-Marie Comparini Charles Millon * Korsikan hallinnollisen neuvoston puheenjohtaja == Katso myös == * Ranskan aluehallinto Luokka:Ranskan hallinto
Jussi Pelli

Jussi Pelli (21. tammikuuta 1895 Viipuri – 5. toukokuuta 1962 Lahti) oli suomalainen jääpalloilija. Pelli aloitti pelaajauransa keskustukimiehenä, mutta vaihtoi vuonna 1915 pelipaikkansa puolustajaksi. Hän pelasi koko pelaajauransa Viipurin Susissa, joissa saavutti 11 Suomen-mestaruutta. Hän pelasi urallaan myös seitsemän maaottelua. Urheiluperinnettä jatkoivat maailmanmestaruus- ja olympiatasolla hänen poikansa jousiampuja Yrjö Pelli ja pojanpoikansa nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija Jussi Pelli. ==Lähteet== * Talviurheilun tähdet, WSOY 1986, s. 807 Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Persian porttien taistelu

Persian porttien taistelu käytiin vuoden 330 eaa. tammikuussa. Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persian valtakunnan sisäosiin voitettuaan Persian kuninkaan Dareios III:n Gaugamelan taistelussa. Aleksanteri jakoi joukkonsa kahteen osaan. Parmenion sai johdettavakseen suurimman osan armeijasta jonka piti kiertää Zagros-vuoret turvallisempaa eteläistä reittiä pitkin. Aleksanteri itse otti valikoidun joukon sotilaita joiden tarkoitus oli ylittää Zagros päätietä pitkin, joka johti niin sanotun Persian porttien solan kautta. Aleksanterin joukkoon kuuluivat Arrianoksen mukaan makedonialainen jalkaväki, toveriratsuväki, kevyt ratsuväki, agrianit ja jousimiehet.Arrianos 3.18 Persiksen maakunnan satraappi Ariobarzanes piti kuitenkin solan ja aikoi estää makedonialaisten pääsyn sen läpi. Arrianoksen mukaan persialaisilla oli 40 000 jalkaväkeä ja 700 ratsuväkeä. Ariobarzanes oli antanut rakentaa muurin solan läpi. == Taistelu == Aleksanteri aloitti tekemällä hyökkäyksen joka kuitenkin epäonnistui. Pian makedonialaiset kuitenkin löysivät polun joka johti solan ohi. Muun muassa Arrianos kertoo tarinan persialaisesta vangista joka kertoi makedonialaisille polusta. Tarina muistuttaa hyvin paljon Herodotoksen vastaavaa kertomusta kreikkalaisesta joka kertoi Thermopylain solan ohi johtaneesta polusta Kserkses I:lle Thermopylain taistelun aikana. Aleksanteri jätti Krateroksen leiriin ja lähti yöllä itse kiertämään persialaisten selustaan pienemmän joukon kanssa. Aleksanterin joukkoon kuului hypaspistit, Perdikkaan jalkaväkiosasto, kevyiten aseistetut jousimiehet, agrianit, toveriratsuväen kuninkaallinen osasto ja vielä yksi ratsuväkiosasto. Kierrettyään vihollisen asemien ohi Aleksanteri hyökkäsi aamun sarastaessa persialaisten leirin kimppuun samalla kun Krateros teki hyökkäyksen persialaisten muuria vastaan. Persialaiset eivät alkaneet taisteluun vaan pakenivat vuoristoon. Ariobarzanes pääsi myös pakenemaan muutaman miehen kanssa. Taistelun jälkeen Aleksanterin joukot valtasivat Persepoliin ja Pasargadain. == Lähteet == * Livius.org The end of Persia * Livius.org Persian gate (Yasuj) ===Viitteet=== Luokka:Antiikin taistelut Luokka:Antiikin Kreikan sotahistoria
Planckin lämpötila

Planckin lämpötila on lämpötilan yksikkö, jonka tunnus on TP. Se on Planckin yksikkö, joka asettaa rajan kvanttimekaniikalle. Planckin lämpötila on lämpötilan yläraja; ei ole mielekästä puhua mistään sitä lämpimämmästä. Se oli maailmankaikkeuden lämpötila ensimmäisellä hetkellään (kun alkuräjähdyksestä oli kulunut yksi Planckin aika). :T_\mathrm P = \frac{m_\mathrm P c^2}{k} = \sqrt{\frac{\hbar c^5}{G k^2}} = 1,416 784(16) × 1032 K, missä: :mP on Planckin massa, :c on valonnopeus tyhjiössä, :\hbar on Diracin vakio (eli redusoitu Planckin vakio), :k on Boltzmannin vakio, :G on gravitaatiovakio. == Katso myös == * Alin mahdollinen lämpötila: Absoluuttinen nollapiste == Lähteet == * The Physics Hypertextbook: Blackbody Radiation == Aiheesta muualla == * http://www.pbs.org/wgbh/nova/zero/hot.html Luokka:Lämpötilayksiköt Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Planckin perusyksiköt
Roberto Alagna

Roberto Alagna (s. 7. kesäkuuta 1963 Clichy-sous-Bois, Seine-Saint-Denis) on ranskalainen tenori. ==Tausta== Alagna syntyi Ranskaan muuttaneeseen sisilialaiseen siirtolaisperheeseen. Hän opiskeli laulua itsekseen, kunnes hänen tapaamansa laulunopettaja aloitti hänen kanssaan lyyrisen laulun opetuksen. Aina 22-vuotiaaksi saakka hän esiintyi Pariisin eri kabareissa. ==Ura== Kabaree-esiintymisten jälkeen vuonna 1988 hän voitti Concours Pavarotti -laulukilpailun. Hän esiintyi ensimmäisen kerran lyyrisenä tenorina Verdin La Traviatan Alfredon osassa. Hän on esiintynyt arvostetuilla oopperalavoilla kuten Milanon La Scala, New Yorkin Metropolitan Opera, Lontoon Royal Opera House, Pariisin Opéra Bastille ja monilla muilla näyttämöillä. Ensimmäisen puolisonsa kuoltua Alagna avioitui romanialaisen sopraanon Angela Gheorghiun kanssa. Yhdessä he ovat laulaneet useita levytyksiä. Ranskan kansallispäivänä 14. heinäkuuta 2005 Alagna esitti Marseljeesin kutsuvierasyleisölle. Samana vuonna Alagna äänitti useita operettiduettoja, ja tätä äänitettä oli vuonna 2006 myyty yli 400 000 kappaletta. ==Pieni välikohtaus== Roberto Alagna avasi La Scalan kauden 2006–2007 esiintymällä Radameksen roolissa Franco Zeffirellin ohjaamassa Aidassa. Toisella esityskerralla 10. joulukuuta Alagna lopetti laulamisen ensimmäisen näytöksen lopulla, poistui näyttämöltä eikä enää palannut sille näytöksen aikana. Alagna oli saanut osakseen yleisön vihellyksiä ja buuauksia esiintymisensä aikana. Tosin myöhemmin hän vetosi terveydellisiin ongelmiin. La Scalan johto ja Zeffirelli syyttivät Alagnaa epäammattimaisuudesta, ja Zeffirelli sanoikin: ”Ammattilainen ei käyttäydy koskaan moisella tavalla. Alagna on liian herkkä, on liian helppoa ilmaista loukkaantumisensa näin. Hän ei tiedä miten todellisen tähden tulee toimia.” Radameksen roolin laulamista jatkoi Antonio Palombi, joka toimi Alagnan varamiehenä. Tosin tällöin laulajalla olivat asuinaan farmarit ja pitkä musta paita. Kalliin erikoisnäytännön yleisön joukossa olivat muun muassa Italian pääministeri Romano Prodi ja hänen vieraansa Saksan liittokansleri Angela Merkel. ==Keskeisiä rooleja== *Alfredo (Verdin La traviata) *Manrico (Verdin Trubaduuri) *Don José (Bizetn Carmen) *Rodolfo (Puccinin La Bohème) *Roméo (Gounod’n Romeo ja Julia) *Edgar (Donizettin Lucia di Lammermoor) *Mario Cavaradossi (Puccinin Tosca) *Nemorino (Donizettin Lemmenjuoma) *Cyrano (Alfanon Cyrano de Bergerac) *Don Carlo (Verdin Don Carlos) *Werther (Massenet Werther) *Le Chevalier Des Grieux (Massenetin Manon) *Faust (Gounodin Faust) *Chevalier Des Grieux (Puccinin Manon Lescaut) *Hoffmann (Offenbachin Hoffmannin kertomukset) *Radames (Verdin Aida) ==Lähteet== *Artikkeli Le Mondessa 12.12.2006 *Booed tenor quits La Scala's Aida. BBC News Online. 11.12.2006 *Times Online 12.12.2006 ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
T. R. Knight

Theodore Raymond Knight (s. 26. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan tohtori George O'Malleyna ABC:n sairaalamaailmaan sijoittuvassa draamasarjassa Greyn anatomia. == Ura == Knight syntyi Minnesotan Minneapolisissa, jossa hän esiintyi teatterissa jo viisivuotiaana. Kaksi viimeistä vuottaan Minneapolisissa hän kuului Guthrie- teatterin näyttelijäkaartiin. Hän palasi Guthrieen kahdesti ja esitti Richard Millerin roolin Eugene O’Neillin Ah, Wildernessissä, sekä nimiosan Peter Shafferin Amadeuksessa. Knight muutti New York Cityyn ja alkoi esiintyä Broadwayllä, jossa hän näytteli muun muassa Tim Allgoodia Michael Frayn näytelmässä Saranat ja sardiinit, kanssanäyttelijöinään Patti LuPone, Peter Gallagher ja Richard Easton, sekä Tartuffen Damisia -näytelmässä Brian Bedfordin kanssa. Broadwayn ulkopuolisiin teatteriesiintymisiin kuuluu Joen rooli Conor McPhersonin näytelmässä This Lime Tree Bower. Anto Howardin Scattergood'-näytelmän Brendan Hilliardin osasta hänet palkittiin Drama Desk -ehdokkuudella. Hyvin merkittävä rooli hänellä oli myös vuonna 2004 Boy- draamassa. Televisiossa Knight oli säännöllisenä näyttelijänä lyhyen aikaa televisiossa pyörineessä Nathan Lanen sarjassa Charlie Lawrence. Vuonna 2005 Knight valittiin Greyn anatomia -sairaalasarjaan esittämään George O'Malleytä. Knight on tehnyt myös lukuisia vierailuja muihin televisiosarjoihin, esimerkiksi C.S.I., Frasier ja Kova laki. == Yksityiselämä == Knight on kertonut olevansa homoseksuaali. "Seksuaalisuuteni on herättänyt paljon kysymyksiä ja haluan vaientaa kaikki tarpeettomat huhut, jotka pyörivät ympärilläni. Haluan kuitenkin säilyttää yksityiselämäni omana asianani ja toivon, ettei homoseksuaalisuuteni ole minussa kiinnostavin asia." Greyn anatomiassa näyttelevä Katherine Heigl on sanonut olevansa Knightin paras ystävä ja puolustavansa Knightiä ihmisiltä, jotka nimittelevät häntä homoksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Knight, T. R. Knight, T. R. Knight, T. R.
Thrust2

Thrust 2 on Britanniassa suunniteltu suihkumoottoriauto, mikä piti maanpinnan nopeusennätystä hallussaan vuodesta 1983 vuoteen 1997. Auton rakentajana ja kuljettajana toimi Richard Noble. Lokakuun neljäntenä päivänä, vuonna 1983, auto saavutti 633 mailin (1018 km/h) huippunopeuden Black Rock Desert -aavikolla, Yhdysvaltain Nevadassa. Auton suihkumoottori, Rolls-Royce Avon, oli peräisin English Electric Lightning -lentokoneesta. Vuonna 1997 Richard Noblen seuraava auto, ThrustSSC rikkoi Thrust2:sen ennätyksen. Muita maanopeusennätyksen rikkoneita ajoneuvoja: *Railton Mobil Special (634,397 km/h) *Spirit of America (846,961 km/h) *Bluebird (648,783 km/h) *Wingfoot Express (664,979 km/h) *Green Monster (698,491 km/h) *Spirit of America Sonic I (966,574 km/h) *Blue Flame (1 001,67 km/h) *ThrustSSC (1 233,74 km/h) ==Aiheesta muualla== *Tietoja Thrust2:sta *Richard Noble ja Thrust2 Luokka:Nopeusennätysajoneuvot
Arvo Närvänen

Arvo ”Ati” Närvänen (12. helmikuuta 1905 Viipuri – 4. huhtikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija, joka edusti koko uransa 1920- ja 1930-luvuilla syntymäseutunsa Susia. Jalkapallossa Sudet eivät olleet niin näkyvä seura kuin jääpallossa, jossa Sudet oli ehdottomasti Suomen ykkösseura etenkin 1920-luvulla. Jalkapalloilijana Närvänen edusti Suomen maajoukkuetta 42 maaottelussa, muun muassa Berliinin 1936 olympialaisissa. Hän oli taitava taklaaja ja älykäs pelinrakentaja. Hän aloitti maajoukkueessa vuonna 1924 ollessaan 19-vuotias. Jalkapallouransa aikana Närvänen edusti Viipurin Susia ja Simpeleen Urheilijoita. Jääpalloilijana ”Ati” Närvänen pelasi koko pelaajauransa Viipurin Susissa ja voitti kahdeksan Suomen- mestaruutta. Hän muodosti Susissa Jussi Pellin kanssa pitkäaikaisen puolustuksen voimakaksikon. Hän pelasi 14 maaottelua, mikä oli ennätysmäärä 1940-luvulle saakka. Arvo Närväsen nuorempi veli Ville Närvänen pelasi jalkapalloa Viipurin Susien joukkueessa ja yhdessä B-maaottelussa. ==Saavutuksia== Jalkapallo: * 3 SM-pronssia 1933 ja 1937 * 42-maaottelua Jääpallo: * 7 SM-kultaa 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1932 ja 1933 * 4 SM- hopeaa 1924, 1928, 1931 ja 1935 * 3 SM-pronssia 1934, 1936 ja 1937 * 14-maaottelua == Lähteet == * * * Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Planckin kulmataajuus

Planckin kulmataajuus on kulmataajuuden yksikkö, jota merkitään ωP. \omega_\mathrm P = \frac{1}{t_\mathrm P} = \sqrt{\frac{c^5}{\hbar G}} \approx 1,855 × 1043 s−1 missä c on valonnopeus tyhjiössä \hbar on redusoitu Planckin vakio G on gravitaatiovakio Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Planckin johdannaisyksiköt
Zend Studio

Zend Studio on kaupallinen, PHP-ohjelmointia varten kehitetty ohjelmointiympäristö. Zend Studiota kehittää ja ylläpitää Zend Technologies Ltd. joka on pääkehittäjä muun muassa Zend Enginessä, PHP:n käyttämässä ytimessä. ==Historia== Zend Studiosta julkaistiin ensimmäinen julkinen versio (2.6) 20. helmikuuta 2002, jolloin ohjelman sanottiin olevan muun muassa "Ensimmäinen täydellinen PHP:n kehitysympäristö". Version 2.6 ominaisuuksia oli tuki projekteille, tiedostojen hallinta, sisäänrakennettu dokumentaatio sekä kehittyneet koodin täydennys- ja editointimahdollisuudet. Seuraava merkittävä päivitys tapahtui 19. heinäkuuta 2004, kun Zend Technologies julkaisi version 3.5.0. Zend Studioon tuli tuolloin tuki PHP:n vitossarjan teknisille ominaisuuksille ja ytimeksi vaihtui Zend Engine 2. Muita uusia ominaisuuksia olivat koodimallineet, koodin väritys sekä lukuisat parannukset debuggaukseen. ==Ominaisuudet== Zend Studion perusominaisuuksiin kuuluu tuki PHP:n nelos- ja vitossarjan koodin väritykselle ja -täydennykselle sekä tuki XHTML- ja HTML-merkintäkielelle. Lisäksi Zend Studio tukee koodimallineita, ja versionhallintaa varten ohjelmassa on tuki CVS- ja Subversion- versionhallinnalle. Ohjelma sisältää myös sisäänrakennetun tuen phpDocumentorille, javadocin kaltaiselle dokumentointisyntaksille koodin kommenttien avulla. Tietokantoja varten ohjelmalla on näkymätila yleisimmille tietokannoille kuten MySQL:lle, Microsoft SQL Serverille, Oraclelle, PostgreSQL:lle sekä SQLitelle. Zend Studion ytimenä käytetään Zend Enginen kakkosversiota, ja palvelinyhteyksinä se tukee FTP- ja SFTP-protokollaa. ==Kritiikki== Vaikka Zend Studio on ollut markkinoilla useita vuosia, on ohjelmaa kohtaan esitetty vain vähän kritiikkiä. Suurin kritiikki on kohdistunut ohjelman hitauteen, jota Zend Technologies on pyrkinyt korjaamaan aina aika ajoin onnistumatta korjaamaan ongelmaa pysyvästi . ==Lähteet== * Zend Technologies Ltd. - Zend Studio * VersionTracker - Zend Studio ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Zend Technologies Ltd Luokka:Ohjelmointiympäristöt Luokka:PHP de:Zend Technologies#Zend Studio
Allan Lagerström

Allan Verner Lagerström (23. heinäkuuta 1910 Viipuri – 22. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, joka toimi puutarhakaupan alalla. Hän oli myös jääpalloilija. == Urheilu-ura == === Päälajina jääpallo === Allan Lagerströmin päälajina oli jääpallo, jossa hän pelasi aluksi keskuspuolustajana. Hän aloitti jääpallouransa Viipurin IFK:ssa, jossa hän pelasi 15-vuotiaana ensimmäisen SM-sarjaottelun paikallista Susia vastaan. Pari vuotta myöhemmin hän siirtyi seuraavaan viipurilaisseuraan eli Viipurin Reippaaseen kahdeksi kaudeksi. Reippaasta hän siirtyi 18-vuotiaana uuteen viipurilaiseen palloiluseuraan Viipurin Palloseuraan (ViPS), jossa hän oli voittamassa seuran kahta mestaruutta kaudella 1931 ja 1936, jolloin pelattiin sarjamuotoista jääpallon pääsarjaa. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kautta ViPS:ssä. Hän hallitsi jääpalloa pelaatessaan laajaa aluetta keskuspuolustajan tontilla. Myöhemmin hän pelasi myös keskushyökääjänä. Allan Lagerström siirtyi kaudeksi 1939 Helsinkiin HJK:n riveihin. Välirauhan kautena 1941 Helsingissä ollessaan hän pelasi viipurilaisessa evakkoseura Viipurin Sudet. Seura voitti alkulohkonsa ja voitti välierässä Lagerströmin edellisen seuran HJK:n jatkoajalla 2-1, mutta hävisi loppuottelussa toiselle helsinkiläisseuralle eli HIFK:lle. Jatkosodan aikana Sudet siirtyi takaisinvallattuun Viipuriin osan viipurilaisjääpalloilijoista jäädessä Helsinkiin, jossa entiset ViPS:n pelaajat perustuivat uuden seuran Hukat, jossa Lagerström pelasi kaudet 1943, 1944 ja 1945. Näin hän pelasi jääpallon pääsarjaa kaikkiaan 16 kautta seuroina viipurilaiset VIFK, Reipas, ViPS ja helsinkiläiset HJK, Sudet ja Hukat. Kaikkiaan hän pelasi 59 pääsarjaottelua tehden niissä 39 maalia. Jääpallomaaotteluja Allan Lagerström pelasi urallaan 11 A- ja 2 B-maaottelua, joista ensimmäinen oli vuonna 1931. Niissä hän teki yhden maalin. ==== Saavutukset ==== * Suomen mestaruus 1931 ja 1936 ViPS:n riveissä, * 2 SM- hopeaa 1934 ViPS:n riveissä ja 1941 Susien riveissä * 4 SM-pronssia 1930, 1932, 1933 ViPS:n riveissä, 1943 Hukkien riveissä === Jääkiekkoilijana lajin ensimmäinen Suomen mestaruus === Lagerström pelasi myös jääkiekkoa. Hän voitti Viipurin Reippaassa pelatessaan jääkiekon ensimmäisen Suomen-mestaruuden vuonna 1928. === Jalkapalloilijana myös pääsarjapelaaja Viipurissa === Lagerström pelasi pääsarjassa myös jalkapalloa ViPS:n riveissä 13 ottelua kaudet 1930-1931. == Ura urheilujohtajana == Akttiviuransa jälkeen Allan Lagerström toimi Palloliton jääpallojaostossa 1948-1953 ja valitsemisvaliokunnan puheenjohtajana 1950-1955. Vuonna 1952 jääpallo oli näytöslajina Oslon talviolympialaisissa. Lagerström toimi olympialaisten jääpallojoukkueen johtajana Pelle Lindholmin toimiessa joukkueen valmentajana. }} === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Eisenhowerin oppi

Eisenhowerin oppi tarkoittaa Yhdysvaltojen kylmän sodan ajan ulkopoliittista linjanvetoa, jonka mukaan aseellisen hyökkäyksen uhkaama Lähi-idän valtio voisi pyytää Yhdysvallat apuun uhkan torjumiseksi. Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower määritteli opin kongressille tammikuussa 1957 pitämässään puheessaAhola s. 43. Oppi jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi ohjenuoraksi.Ahola s. 58 Opin mukaisesti kansainvälisen kommunismin hyökkäyksen tai hyökkäysuhan kohteeksi joutunut Lähi-idän maa saisi pyytäessään taloudellista tukea tai sotilaallista apua Yhdysvalloilta.Presidents of the United States. S. 120. Isbn 0 600 56006 6. Lontoo, 1988.Buescher, John. The U.S. and Egypt in the 1950s , Teachinghistory.org. Viitattu 6.11.2019. Opin mukaisesti Yhdysvallat varautui sotatoimiin jo seuraavana vuonna Libanonin kriisin aikana. Yhdysvallat puuttui kriisiin Libanonin presidentin Camille Chamounin pyynnöstä. __NOTOC__ == Opin tausta == Globaalissa kontekstissa Eisenhowerin oppi oli vastaus siihen vaihtoehtoon, että sota leviäisi maailmanlaajuiseksi. Opin taustalla oli erityisesti Neuvostoliiton aktivoituminen Egyptissä Suezin kriisin seurauksena. Britannian ja Ranskan heikennyttyä Lähi-itään oli jäänyt valtatyhjiö. Eisenhowerin näkökulmasta Yhdysvaltojen oli otettava alueella vahva valta-asema. Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasser vahvisti omaa asemaansa käyttämällä hyväkseen Venäjän ja Yhdysvaltojen valtataistelua. Nasser pyrki "positiiviseen neutraaliuteen" ja hyväksyi apua myös Neuvostoliitolta. Eisenhowerin opin tarkoitus oli luoda Lähi-idän itsenäisille arabivalloille vaihtoehto Nasserille. Yhdysvallat pyrki vahvistamaan alueen valtioita ja eristämään kommunismin vaikutuksia heikentämällä Nasserin alueellista vaikutusvaltaa. Tavoitteessa epäonnistuttiin. Nasserin vaikutusvalta vahvistui. Hänestä oli tullut valtaan nousunsa jälkeen Lähi-idän voimahahmo, ja siinä asemassa hän pysyi viisitoista vuotta.Ahola s. 35 Samaan aikaan Nasserin suhteet Neuvostoliiton johtajiin kuitenkin huononivat, ja Yhdysvallat muutti tavoitteitaan Lähi-idän alueella. Nasserin vallan vastustamisen sijasta sitä pyrittiin nyt sietämään. Lähi-idän merkittävien öljyvarojen vuoksi Eisenhowerin hallinto näki alueen tulevassa ulkopolitiikassaan keskeisenä. Kommunismin voimistuminen alueella tarkoittaisi Yhdysvaltojen energialähteiden vaarantumista. Britannian ja Ranskan heikennyttyä Yhdysvallat oli kuitenkin yksin vastuussa mahdollisista tulevista sotilaallisista interventioista. ==Lähteet== * Martina Ahola, Maan alla ja horisontin yllä. Saudi-Arabian ja Yhdysvaltojen erityissuhteen synty ja kehitys..., pro gradu Tampereen yliopisto 2006 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Tammikuun 5.:n päivän 1957 Kongressille osoitetun erikoisviestin sisältö Luokka:Yhdysvaltain ulkopoliittiset opit Luokka:Yhdysvaltain politiikka Luokka:Lähi-itä Luokka:Dwight D. Eisenhower Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia
Niilo Jantunen

Niilo "Niko" Jantunen (30. syyskuuta 1902 Pietari – 10. marraskuuta 1974) oli suomalainen jääpalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Jantunen edusti Viipurin Susia ja voitti urallaan seitsemän Suomen-mestaruutta (1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1932 ja 1933). Viimeisen mestaruussarjakautensa hän edusti vuonna 1937. Hän edusti Suomea yhdessätoista maaottelussa tehden niissä kuusi maalia. Aktiiviuransa jälkeen Jantunen toimi Susien taloudenhoitajana ja sihteerinä sekä 40- ja 50-luvuilla pitkäaikaisena hallituksen jäsenenä. Hän pelasi välirauhan aikaan talvella 1941 Lahden Luistelijoiden joukkueessa Maakuntasarjassa. Jantunen toimi myös erotuomarina sekä Viipurin Erotuomarikerhon puheenjohtajana. ==Lähteet== * Talviurheilun tähdet, WSOY 1986, s. 796 * Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpallotuomarit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Saab Aero-X

Saab Aero-X on Saabin valmistama konseptiauto, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2006. Kaksipaikkaisessa urheiluautossa on yhdistelty Saabin lentokonehistoriaa sekä suuntauksia tuleviin malleihin. Esimerkiksi kesällä 2007 esitellyssä Saab 9-3 Sport Sedanin faceliftissä on viitteitä Aero-X:stä.The 2008 Saab 9-3 week in review == Tekniikka == Autossa on 400-hevosvoimainen bioetanolilla toimiva kahdella turbolla varustettu 2,8 litrainen V6-moottori. Konseptimallin erityispiirteitä ovat puuttuvat a-pilarit sekä ovien ja katon yhtenäinen avautuminen.Saabin Aero X lyö ällikällä Konseptin kori on hiilikuitua ja veto tapahtuu neljällä pyörällä.Lentäjän poika - Saab AeroX Ohjaamo on muotoiltu "skandinaavisen puhtaasti" ja valaistuksessa on hyödynnetty runsaasti LED-valoja. Nopeusmittari näkyy kolmiulotteisesti akryylipinnalla. Autoweek-lehti palkitsi sen Geneven autonäyttelyn parhaana. Auton palkitsi myöhemmin samana vuonna myös brittiläinen Autocar-lehti vuoden parhaana konseptiautona. Kuva:SAAB AERO X open.jpg|Gullwing-tyyppiset ovet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Saab Aero-X Aero-X Saab Aero-X
Ami Angerma

Ami Angerma (alk. Ahnger, 16. kesäkuuta 1891 Viipuri – 27. elokuuta 1950) oli suomalainen jääpalloilija.Yrjölä 1952, 138. Pelipaikaltaan hän oli oikea välihyökkääjä.Talviurheilun tähdet 1986, 788. Angerma edusti jääpallourallaan seuroja Viipurin Luistinseura, Viipurin Reipas, Viipurin SLU sekä Viipurin Sudet. Viipurin Susien kapteenina hän oli voittamassa kuutta Suomen- mestaruutta peräkkäin vuosina 1914–1920 (vuonna 1918 ei pelattu). Lisäksi Angerma voitti SM-kultaa vuosina 1922 ja 1925–1927. Kaikkiaan Angerma oli jääpallon SM-loppuottelussa 16 kertaa ja oli 10 kertaa voittaneessa joukkueessa. Angerma kuului Suomen maajoukkueeseen viidessä maaottelussa, joista Suomi voitti neljä.Yrjölä 1952, 137. Angerma edusti jalkapallossa Viipurin Reipasta ja voitti kolme SM-hopeaa joukkueen paidassa vuosina 1918, 1919 ja 1922. Peliuransa jälkeen Angerma kuului useita vuosia Suomen Palloliiton jääpallovalitsemiskomiteaan sekä toimi vuonna 1931 maajoukkueen toisena valmentajana. Ansioistaan hän sai Suomen Palloliiton kultaisen ansiomerkin. Siviiliammatiltaan Ami Angerma oli rautatievirkamies. Rautateillä hän työskenteli yli 40 vuotta. == Lähteet == * * Yrjölä, Niilo: WB & JS – Viipurin Sudet – Sudet vv. 1912–1952. Halsinki 1952. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Peugeot 104

Peugeot 104 on Peugeot’n vuosina 1972–1988 valmistama pieni henkilöautomalli, joka jakaa suuren osan tekniikastaan Citroën LNA- ja Talbot Samba -mallien kanssa. Sen seuraajaksi tuli vuonna 1983 esitelty Peugeot 205. Ensimmäisenä esitelty korimalli oli neliovinen, jossa takaluukku aukesi vain takalasin alareunaan saakka. Moottori oli 1,0-litrainen 46-hevosvoimainen. Vuonna 1974 esiteltiin kolmiovinen hatchback, joka oli neliovista yli 30 senttimetriä lyhyempi. Ajovalot olivat leveämmät kuin neliovisessa. Vuonna 1976 neliovinen korvattiin viisiovisella monikäyttömallilla, jossa takaluukku aukeni kattoon saakka. Ajovalot vaihtuivat leveämmiksi kuten kolmiovisessa. Malli kävi läpi toisen kasvojenkohotuksensa vuonna 1982, jolloin se sai hieman aiempaa pienemmät ajovalot, uudistetun etusäleikön ja uudet takavaloumpiot, joissa oli nyt myös peruutusvalot. Aikakauden tyylin mukaisesti kromikoristeiden määrää vähennettiin. Vuonna 1983 esiteltiin seuraajaksi tarkoitettu Peugeot 205, jolloin 104 poistui mallistosta monilla markkinoilla. Ranskassa se pysyi kuitenkin edullisempana mallivaihtoehtona 205:n rinnalla vuoteen 1988 saakka. Peugeot 104:stä oli kehitteillä myös neliovinen porrasperä ja viisiovinen farmarimalli, mutta nämä eivät edenneet tuotantoon vaan jäivät prototyyppiasteelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 104 Luokka:A-segmentin autot Luokka:B-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Yttergrundin majakka

Yttergrundin majakka on Selkämerellä Siipyyn niemen ja Kristiinankaupungin edustalla, Yttergrundin saarella sijaitseva majakka. Se on valmistunut 1892, ja 41 metrin korkuinen majakkatorni on nykyisin Suomen toiseksi korkein majakka. Valmistuessaan majakka oli Pohjoismaiden korkein. Majakan rinnalla sijaitsevat samaan aikaan valmistuneet puiset majakanvartijoiden asuinrakennukset. Vuonna 1880 Yttergrundille päätettiin rakentaa valomajakka helpottamaan navigointia. Tuolloin Selkämeren rannikolla Porin ja Kaskisten välillä oli 50 meripeninkulman pituinen kaistale, jolla ei ollut ainoatakaan loistoa tai majakkaa. Rakennustyöt annettiin helsinkiläiselle Kone- ja Siltarakennus -yhtiölle. Ylöspäin kapeneva majakkatorni rakennettiin kokonaan muotoonleikatuista metallilevyistä yhtiön verstaan pihalle Sörnäisissä vuonna 1891, jonka jälkeen Luotsilaitoksen tarkastajat tarkastivat ja hyväksyivät tornirakenteet. Osat numeroitiin ja torni siirrettiin osina Yttergrundin saarelle. Saaren korkeimmalle kohdalle muuratun ja pultatun majakkatornin kivijalan ympärysmitaksi tuli 31 metriä. Kivijalan päälle kiinnitettiin peruskallioon asti poratut tornin tukirangan pystypalkkien kymmensenttiset kiilapultit, ja tornin seitsenmilliset seinälevyt niitattiin tukirankoihin. Tornissa on kymmenen välikerrosta ja kierreportaissa 230 askelmaa. Tornin rakenne herätti kiinnostusta myös ulkomailla, ja sen piirustukset olivat esillä Suomen suuriruhtinaskunnan osastolla vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyssä. Valolaitteeksi majakkaan hankittiin Pohjoismaissa ainutlaatuiset Fresnelin järjestelmän mukaiset valolaitteet, joissa petrooliliekkiä ympäröi kaksi päällekkäistä linssistöä. Linssistöistä molempia käytettiin huonossa säässä. Alun perin majakan valon kantomatka oli 14 meripeninkulmaa eli 26 kilometriä. Majakan petroolikäyttöinen valolaite muutettiin myöhemmin kaasukäyttöiseksi. Vuonna 1963 majakka automatisoitiin ja sen miehitys lopetettiin. Majakan kaasuvarastot ovat niin suuret, että ne riittävät vuodeksi kerrallaan. ==Kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu== Kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun on osallistuttu Yttergrundin majakalta 2001-2007, jolloin amatööriradioasemaa on ylläpitänyt Lapuan Radiokerho, OH6AC, ja 2011-2012 Pekka Ritamäki, OH3GDO. Majakka- ja majakkalaivaviikonloppuna 19.8. kello 03:00 EEST - 21.8.2017 kello 03:00 EEST välisenä aikana Pekka Ritamäki, OH3GDO, avustajinaan Mikko Lusa OH3KR sekä Martti Lipasti, OH6MYZ, menevät Yttergrundin majakalle. https://illw.net/index.php/entrants-list-2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yttergrunds fyr Luokka:Kristiinankaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Selkämeri Luokka:Suomen majakat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Unto Koistinen

Unto Koistinen (25. heinäkuuta 1917 Helsinki – 9. toukokuuta 1994 Espoo) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Koistinen hankki taiteilijan opintonsa 1930-luvulla Taideteollisesta keskuskoulusta ja 1940-luvulla Suomen Taideakatemian koulusta sekä Ruotsin kuninkaallisesta tiedeakatemiasta. Toisen maailmansodan aikana Koistinen oli hankkinut poliisin ammatin, mutta sodan päätyttyä taiteilijanura kiinnosti miestä huomattavasti enemmän. Koistisen teokset käsittävät piirroksia, maalauksia ja grafiikkaa. Piirrokset olivat hänen vahvin alansa. Koistisen tuotannossa toistuvat useasti ihmis- ja maisema-aiheet, etenkin naiset. 1960-luvun lopulta alkaen syntyneessä kuuluisassa kamee-sarjassa taiteilija piirsi uurtamalla viivan ohuen öljyvärikerroksen päälle. Koistinen maalasi huomattavan määrän omakuvia, joissa hän esiintyi eri rooleissa kuten harlekiinina, leijonana ja renessanssiruhtinaana. Roolista huolimatta voimakkaat kasvonpiirteet, suuri nenä ja surumieliset silmät ovat niissä helposti tunnistettavissa. Unto Koistinen sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, mukaan lukien Pro Finlandia -mitali 1963 ja professorin arvonimi 1970. Valtion taiteilijaeläkettä Koistinen sai vuodesta 1979. Hänen tyttärensä Johanna Koistinen (s. 1956) on taidegraafikko. __NOTOC__ == Lähteet == * Kuvataiteilijamatrikkeli. * Unto Koistisen Leijonaomakuva (1975) Turun Taidemuseon sivuilla === Viitteet === ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla== *Unto Koistinen Valtion taidemuseon kokoelmissa. *Unto Koistisen Omakuva (1959) Turun Taidemuseon sivuilla. Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Johann Matthäus Bechstein

Johann Matthäus Bechstein (11. heinäkuuta 1757 Waltershausen - 23\. helmikuuta 1822 Dreißigacker) oli saksalainen luonnontutkija, metsänhoitaja ja ornitologi. Bechstein syntyi Waltershausenissa Gothan piirikunnassa. Hänen vanhempansa olivat Johann Andreas Bechstein ja Catharina Elisabetha Keysser. Hän opiskeli Jenassa teologiaa ja luonnonhistoriaa 1778–1780. Myöhemmin hän perusti ja toimi metsäkoulun johtajana lähellä Waltershausenia 1795–1799. Sitten hän johti metsänhoidon ja riistanhoidon oppilaitosta Dreißigackerissa. Poikansa kuoleman jälkeen hän adoptoi sisarenpoikansa Ludwig Bechsteinin (1801–1860). Bechstein oli tuottelias eläintieteilijä ja yksi ensimmäisistä, joka oli huolestunut luonnonvaraisten eläinten suojelusta. Lintutieteellisten töidensä lisäksi hän julkaisi töitä myös pedoiksi ja haittaeläimiksi luokiteltujen eläinten, kuten lepakoiden, suojelemiseksi. == Teoksia == * Gemeinnützige Naturgeschichte Deutschlands nach allen drey Reichen. Leipzig 1789–09. * Kurze aber gründliche Musterung aller bisher mit Recht oder Unrecht von dem Jäger als schädlich geachteten und getödteten Thiere, nebst Aufzählung einiger wirklich schädlichen, die er, seinem Berufe nach, nicht dafür erkennt, ... Ettinger, Gotha 1792–1805. * Naturgeschichte der Stubenvögel. Ettinger, Gotha 1795. * Naturgeschichte der Stubenthiere. Ettinger, Gotha 1797. * Ornithologisches Taschenbuch von und für Deutschland oder Kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands für Liebhaber dieses Theils der Naturgeschichte. Richter, Leipzig 1802. * Naturgeschichte der schädlichen Waldinsecten. Monath & Kußler, Nürnberg 1798–1800. * Diana oder Gesellschaftsschrift zur Erweiterung und Berichtigung der Natur-, Forst- und Jagdkunde. Waltershausen 1797–1816. * Die Forst- und Jagdwissenschaft nach allen ihren Theilen für angehende und ausübende Forstmänner und Jäger. Gotha, Erfurt 1818–35 p.m. Bechstein nimesi ja kuvaili tieteelle useita lintulajeja, muun muassa valkoposkihanhen, lampiviklon, luhtakerttusen, kirjokertun, sirittäjän ja pikkusiepon. Luokka:Saksalaiset metsänhoitajat Luokka:Saksalaiset tieteilijät Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1822 kuolleet
Norjan jalkapallomaajoukkue

Norjan jalkapallomaajoukkue () on Norjan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Norjaa kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkue pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa vuonna 1908. Se pelaa kotiottelunsa Oslossa sijaitsevalla Ullevaal Stadionilla, johon mahtuu 25 572 katsojaa. Norja on osallistunut kolme kertaa maailmanmestaruuskisoihin ja kerran EM- kisoihin. Norja oli 1990-luvulle asti melko vaisu jalkapallomaa. 1990-luvulle ja valmentaja Egil "Drillo" Olsenin kauteen osui Norjan maajoukkueen huippukausi, vaikka kaikki eivät Olsenin "robottifutikseksi" haukutusta pelityylistä pitäneet. Norja esitti vakuuttavia otteita karsinnoissa ja ystävyysotteluissa suurmaita vastaan ja oli korkeimmillaan FIFA:n ranking- listalla sijalla 2. Arvokisat olivat kuitenkin huikeiksi nousseisiin odotuksiin nähden lieviä pettymyksiä. Olsenin jätettyä paikkansa Norja ei ole ollut aivan yhtä vakuuttava. == Sijoitukset arvokilpailuissa == === Maailmanmestaruuskilpailut === *1930–1934: Ei osallistunut *1938: 1. kierros *1950: Ei osallistunut *1954–1990: Ei selviytynyt karsinnoista *1994: 1. kierros *1998: 2. kierros *2002–2022: Ei selviytynyt karsinnoista === Euroopan-mestaruuskilpailut === *1960–1996: Ei selviytynyt karsinnoista *2000: 1. kierros *2004–2024: Ei selviytynyt karsinnoista == Päävalmentajat == * 1970–1977 Nils Arne Eggen ja Kjell Schou-Andreassen * 1978–1987 Tor Røste Fossen * 1987–1988 Tord Grip * 1988–1990 Ingvar Stadheim * 1990–1998 Egil Olsen (MM-1994, MM-1998) * 1998–2003 Nils Johan Semb (EM-2000) * 2004–2008 Åge Hareide * 2009–2013 Egil Olsen * 2014–2016 Per-Mathias Høgmo * 2017–2020 Lars Lagerbäck * 2020– Ståle Solbakken == Pelaajat == === Nykyinen joukkue === Seuraavat pelaajat on valittu Norjan joukkueeseen Kansojen liigan otteluihin Sloveniaa ja Kazakstania vastaan 14. ja 17. marraskuuta 2024. Ottelut ja maalit päivitetty 17. marraskuuta 2024 Kazakstania vastaan pelatun Kansojen liigan ottelun jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Jalkapallomaajoukkue
Kulhia MK 1b

Kulhia MK 1b oli Mikko Kulhian ja hänen veljestensä Yrjön ja Sakarin sekä vänrikki G. Ekholmin 1920- ja 1930-lukujen taitteessa rakentama sarjassaan toinen lentokone. == Historia == Mikko Kulhia lähti suunnittelemaan uutta lentokonetta opiskelujensa ohessa talven 1929–1930 aikana. Aiempaan MK 1a -malliin pohjautuneessa koneessa oli uusi, kevyempi Göttingen 430 -siipiprofiilia käyttänyt vapaasti kantava siipi. Uusi kolmisalkoinen siipi painoi vain 60 kilogrammaa, ja oli pinta-alaltaan 2/3 MK 1a:n siiven alasta.Ritaranta 1994, s. 56–57. Uuden siiven lisäksi aiemman MK 1a:n runko uusittiin ja pinnoitettiin vanerilla. MK 1b sai koelentoja varten suksilaskutelineen, koneeseen suunniteltiin myös halkaisijaltaan 50-senttimetrisiä pyöriä. Teline asennettiin 20 asteen kulmaan nokilleen menon estämiseksi. MK 1b:n ensilento tehtiin helmikuun 1930 lopulla, minkä jälkeen koneen koelentoja jatkettiin ensin matalilla, muutamien metrien lentokorkeuteen nousseilla hypyillä. Korkeudet kasvoivat vähitellen, ja MK 1b:llä lennettiin lopulta jopa 30 metrin korkeudessa. Laskuteline vaurioitui koelentojen yhteydessä, mutta korjattiin nopeasti. Lennot päättyivät lopulta koneen potkurin hajottua sen osuttua jäällä olleeseen loskaan lopputalvesta 1930. Koneen vaurioitumisen jälkeen Mikko Kulhia suunnitteli uuden MK 2 -lentokoneen, joka rakennettiin seuraavana kesänä koulujen päätyttyä. == Tekniset tiedot == == Lähteet == * Suomen Ilmailuhistoriallinen Lehti, 3/1998, Jukka Raunio: Mikko Kulhia ja hänen lentokoneensa. * Suomen Kuvalehti, 14/1930. * Aero, 8/1930. * === Viitteet === Luokka:Urheilulentokoneet Luokka:Suomalaiset yksityishenkilöiden ilma-alukset
Baldwin Street

Baldwin Street on maailman jyrkimpänä pidetty katu. Se sijaitsee hiljaisella lähiöalueella Uuden-Seelannin Dunedinissa, noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustasta koilliseen. Katu on pituudeltaan noin 350 metriä ja sen jyrkkyys on jyrkimmillään 1:2,86 eli 19 astetta tai 35 prosenttia. Katu on nimetty uusiseelantilaisen William Baldwinin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Video. Luokka:Uuden-Seelannin kadut Luokka:Uuden-Seelannin maantiede
Katharina von Schlegel

Katharina Amalia Dorothea von Schlegel (22. lokakuuta 1697 – noin 1768) oli saksalainen virsirunoilija. Hänen tiedetään sepittäneen ainakin 20 virttä. Niistä tunnetuin on ”Stille, meine Wille”, jonka melodiana käytetään nykyisin Jean Sibeliuksen säveltämää ”Finlandia-hymniä”. Katharina von Schlegelin elämänvaiheista tiedetään vain vähän. Von Schlegel syntyi ja asui Saksan Köthenissä, jossa hän toimi luterilaisen kirkon naisjärjestössä. Häntä on kutsuttu nimellä "Stiftsfräulein". Ilmeisesti hän vaikutti lisäksi Anhalt- Köthenin ruhtinaskunnan hovissa, jossa samaan aikaan Johann Sebastian Bach toimi konserttimestarina. Von Schlegel saattoi olla aatelista syntyperää tai ainakin varakkaan perheen lapsi. Vuonna 1752 ilmestyneessä virsikokoelmassa Neue Sammlung Geistlicher Lieder oli mukana von Schlegelin virsiä. Sävyltään ne olivat pietistisiä. Tunnetummaksi von Schlegel tuli vasta lähes sata vuotta kuolemansa jälkeen, kun Jane Borthwick käänsi vuonna 1855 hänen virtensä ”Stille, meine Wille” englanniksi nimellä ”Be still, my soul”. == Lähteet == * Be Still My Soul. * Be Still, My Soul. * Featured Hymn: Be Still, My Soul. HymnSite.com. * Katharina Amalia Dorothea von Schlegel . The Cyber Hymnal. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1697 syntyneet Luokka:Vuonna 1768 kuolleet
David Hampshire

David Alan Hampshire (29. joulukuuta 1917 Derby, Derbyshire – 25. elokuuta 1990 Newton Solney, Derbyshire) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän syntyi Mickleoveryssa, Derbyssä, Derbyshiressä ja kuoli Newton Sloneyssa, Etelä- Derbyshiressa. Yhtiönjohtajana Hampshirella oli varaa rahoittaa omia kilpa- autoprojektejaan, ja hän osallistui kahteen Formula 1 -sarjan osakilpailuun, jotka molemmat olivat kaudella 1950. Hän ei saavuttanut kummastakaan kilpailusta yhtään MM-pistettä. Hampshire ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, joista parhaana tuloksena oli voitto vuonna 1950 Nottingham Trophy Grand Prix'stä Maserati-tallin autolla. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 Sijoitus Pisteet 1950 Maserati GBR 9 MON INDY SWI BEL FRA Kesk. ITA \- 0 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Verner Aro

Verner Aro (vuoteen 1906 Flink, 17\. elokuuta 1873 Hausjärvi – 24. marraskuuta 1929 Keitele) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1914. Aro teki myös pitkän uran raittiusliikkeen, työväenliikkeen ja osuustoimintaliikkeen kiertävänä luennoitsijana. Erityisesti hänet muistetaan osuustoimintaliikkeen valistajana, joka piti tuhansia puheita ympäri Suomea ja levitti aatetta maan joka kolkkaan. == Elämä == Hausjärven Karassa syntyneen Verner Aron vanhemmat olivat Mäntsälästä kotoisin ollut räätäli Kaarlo Flinck (1841-1904) ja Amanda Vilhelmina Ahlqvist (1840-1897). Hän työskenteli 1890-luvun alusta lähtien räätälinä Oitissa ja vuosina 1895-1898 Vääksyssä. Aro ei käynyt kouluja, vaan hankki yleissivistyksensä itseopiskelulla. Hän vaikutti jo nuorena raittiusliikkeessä ja lähti vuosisadan vaihteessa työväenliikkeeseen. Vuosina 1906–1907 Aro toimi Uudenmaan sosialidemokraattisen piiritoimikunnan puhujana. Huhtikuussa 1907 hän osallistui Tampereella pidettyyn Suomen Ammattijärjestön perustavaan kokoukseen Oitin työväenyhdistyksen edustajana. Aro oli Hausjärven kunnallislautakunnan jäsen ja vuonna 1908 hänet valittiin eduskuntaan. Kansanedustajan tehtäviensä ohella Aro toimi sosialidemokraattien Uudenmaan piirisihteerinä 1908–1909 ja vuodesta 1912 lähtien SOK:n luennoitsijana. Sisällissodan aikana Aro toimi punaisten siviilihallinnossa Hangon komissaarina ja vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Saksalaisten maihinnousun jälkeen Aro pakeni kaupungista ja päätyi lopulta Vesalaan, jossa hänet vangittiin toukokuun alussa. Syyskuussa Aro sai valtiorikosoikeudelta 12 vuoden kuritushuonetuomion valtio- ja maanpetoksesta. Hän vapautui ehdonalaiseen Tammisaaren pakkotyölaitoksesta kesäkuussa 1920. Vankilasta päästyään Aro työskenteli KK:n luennoitsijana ja osuuskauppaneuvojana. Lempinimellä ”Rovasti” tunnettu Aro piti laskujensa mukaan 23 vuoden aikana yli kuusi tuhatta puhetta eri puolilla Suomea. Marraskuussa 1929 hän kuoli sydänkohtaukseen puhujamatkallaan Keiteleessä. Aro luennoi Keiteleen Osuuskaupan tilaisuudessa, josta hän poistui tunnettuaan olonsa huonovointiseksi. Hieman myöhemmin Aro löydettiin kuolleena majapaikastaan. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle. == Perhe == Verner Aron puoliso oli asikkalalainen Eva Sofia Kahi (1862-1934), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Staphylococcus

Staphylococcus eli stafylokokit ovat grampositiivisten bakteerien suku. Stafylokokit aiheuttavat yleensä ihoinfektioita, mutta voivat olla syyllisiä myös muihin tulehduksiin esimerkiksi sisäelimissä. Stafylokokkeja on yli 30 lajia, ja niistä yleisimpiä taudinaiheuttajia ovat Staphylococcus aureus, Staphylococcus epidermidis ja Staphylococcus saprophyticus. == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Staphylococcus *ITIS: Staphylococcus *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Staphylococcus, taxonomy Luokka:Grampositiiviset bakteerit Luokka:Firmicutes