EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Doug Sahm and Band

__NOTOC__ Doug Sahm and Band on Doug Sahmin albumi, joka julkaistiin vuonna 1973. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Kokoonpano == * Flaco Jimenez – haitari * Mel Martin – baritonisaksofoni * Willie Bridges – baritonisaksofoni * Jack Barber – basso, laulu * David Bromberg – dobro, slide-kitara * George Rains – rummut * Ken Kosek – viulu * Doug Sahm – viulu, laulu, rytmikitara, akustinen kitara, bajo sexto, basso, urut, piano * Augie Meyer – kitara, sähkökitara, piano * Andy Statman – mandoliini * Dr. John – urut, piano * Arif Mardin – sähköpiano * Charlie Owens – steel-kitara * David Fathead Newman – tenorisaksofoni * Martin Fierro – tenorisaksofoni * Jack Walrath – trumpetti * Wayne Jackson – trumpetti * Atwood Allen – laulu, kitara, akustinen kitara * Bob Dylan – laulu, kitara, harppu, urut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Doug Sahm and Band discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset countryalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockalbumit Luokka:Country rock -albumit
The Caller

The Caller, esitetty myös nimellä The Caller – Tuntematon soittaja, (The Caller) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut, Puerto Ricossa kuvattu trillerielokuva. Elokuvan on ohjannut Matthew Parkhill ja käsikirjoittanut Sergio Casci. Elokuvan pääosissa näyttelevät Rachelle Lefevre ja Stephen Moyer. ==Juoni== Elämän kolhima Mary (Rachelle Lefevre) muuttaa Puerto Ricossa vanhaan kerrostalohuoneistoon aloittaakseen elämässään uuden vaiheen. Heti muuton jälkeen Mary alkaa saamaan outoja puheluita lankapuhelimeen vanhalta naiselta. Jatkuva puhelinterrori horjuttaa jo ennestään hauraan Maryn mielen vakautta kohtalokkain seurauksin. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 elokuvat
Ruuttu

Ruuttu on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Alexander Ruuttu (s. 1992), jääkiekkoilija *Christian Ruuttu (s. 1964), jääkiekkoilija *Kalevi Ruuttu (1934–2018), jääpalloilija, jääpalloerotuomari ja maahockeypelaaja *Lauri Ruuttu (1911–1981), jääpalloilija.
Favorin

Favorin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Berndt Favorin (1860–1928), taidemaalari *Ellen Favorin (1853–1919), taidemaalari *Hanna Favorin (1845–1919), oppikirjojen tekijä ja suomentaja *Timo Favorin (s. 1969), jääkiekkoerotuomari.
Loúros

Loúros () voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa: * Loúros, joki Epeiroksen alueella * Loúros, tekojärvi Loúros-joessa Epeiroksen alueella * Loúros, kylä ja Prévezan kunnan kunnallisyksikkö Epeiroksen alueella * Loúros, arkeologinen kohde Náxoksen saarella
Pingviini (täsmennyssivu)

Pingviini tarkoittaa esimerkiksi seuraavia: * pingviinit, lintuja * Pingviini, sarjakuvahahmo * Pingviini, jäätelömerkki
Ulla Håkansson

Ulla Håkansson (s. 9. marraskuuta 1937 Motala) on ruotsalainen entinen kouluratsastaja. Hän oli voittamassa ensimmäistä olympiamitaliaan Münchenissä vuonna 1972, kun Ruotsin joukkue saavutti pronssimitalin. Toisen olympiamitalinsa hän saavutti joukkuekilpailussa Los Angelesissa 1984, jälleen pronssia. Håkanssonilla on lisäksi yksi MM-pronssi sekä kaksi EM-pronssia. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset kouluratsastajat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maastohiihto talviolympialaisissa 1960

Maastohiihdossa oli vuoden 1960 talviolympialaisissa ohjelmassa kuusi kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kaksi naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Ruotsi. == Mitalit == == Lähteet == *
Maastohiihto talviolympialaisissa 1964

Maastohiihdossa oli vuoden 1964 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Uutena kilpailutapahtumana ohjelmassa oli naisten 5 km hiihto. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto. == Mitalit == == Lähteet == *
Milford (Pennsylvania)

Milford on pieni kaupunki Yhdysvalloissa Piken piirikunnassa Pennsylvaniassa. Se on piirikunnan pääkaupunki. Milfordin asukasluku oli 1 067 vuoden 2015 väestönlaskennassa. Delawarejoen yläjuoksulla sijaitseva Milford kuuluu New Yorkin metropolialueeseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian kaupungit
Gardner

Gardner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anthony Gardner (s. 1981), englantilainen jalkapalloilija * Arthur Gardner (1889–1967), yhdysvaltalainen diplomaatti * Arthur Gardner (s. 1878), englantilainen jalkapalloilija * Arthur Gardner (1910–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja * Ava Gardner (1922–1990), yhdysvaltalainen näyttelijä * Carl Gardner (1928–2011), yhdysvaltalainen laulaja * Cory Gardner (s. 1974), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja senaattori * Craig Gardner (s. 1986), englantilainen jalkapalloilija * Dede Gardner (s. 1967), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja * Ed Gardner (1901–1963), yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja * Eldon John Gardner (1909–1989), yhdysvaltalainen geneetikko, jonka mukaan on nimetty Gardnerin oireyhtymä * Elizabeth Jane Gardner (1837–1922), yhdysvaltalainen taidemaalari * Elizabeth L. Gardner (1921–2011), yhdysvaltalainen lentäjä * English Gardner (s. 1992), yhdysvaltalainen pikajuoksija * Erle Stanley Gardner (1889–1970), yhdysvaltalainen lakimies ja salapoliisikirjailija * Frank Gardner (1930–2009), australialainen Formula 1 -kuljettaja * Gerald Gardner (1884–1964), englantilainen harrastelija-antropologi, kirjailija ja okkultisti, yksi wiccan perustajista * Howard Gardner (s. 1943), yhdysvaltalainen psykologi * Isabella Stewart Gardner (1840–1924), yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti * Jack Gardner (1926–1978), englantilainen nyrkkeilijä * Jimmy Gardner (1881–1940), kanadalainen jääkiekkoilija * John Gardner (1926–2007), brittiläinen jännityskirjailija * John Gardner (1933–1982), yhdysvaltalainen kirjailija * John Gardner (1917–2011), brittiläinen säveltäjä * Julian Gardner (s. 1978), englantilainen pokeriammattilainen * Keith Gardner (1929–2012), jamaikalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti * Martin Gardner (1914–2010), yhdysvaltalainen matemaatikko, tietokirjailija ja kolumnisti * Maureen Gardner (1928–1974), brittiläinen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti * Randy Gardner (s. 1946), yhdysvaltalainen ennätyksen haltija * Ricardo Gardner (s. 1978), jamaikalainen jalkapalloilija * Rob Gardner, yhdysvaltalainen rumpali * Rulon Gardner (s. 1971), yhdysvaltalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja * Sally Gardner (s. 1954), brittiläinen lastenkirjailija ja kuvittaja * Sue Gardner (s. 1967), kanadalainen toimittaja, Wikimedia-säätiön ent. johtaja * Vadim Gardner (1880–1956), suomenvenäläinen runoilija * Wayne Gardner (s. 1959), australialainen ratamoottoripyöräilijä. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Guy Gardner, Vihreän Lyhdyn joukkoihin kuuluva supersankari DC Comicsin sarjakuvissa.
Maju

Maju on baskien jumala sekä jumalatar Marin puoliso. Kun nämä kaksi kohtaavat, syntyy kauhistuttava ukonilma. Maju esiintyy yleensä käärmeen hahmossa.Lurker 1987, s. 117 Joillakin baskien alueilla Maju katsotaan samaksi jumalaksi kuin Sugaar, joka on käärmemäinen, maan alla asuva henki, joka voi kuitenkin kulkea taivaassa tulisen sirpin hahmossa.Lurker 1987, s. 177 == Lähteet == * Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 Luokka:Baskien mytologia
Alessandro Algardi

pienoiskuva|Alessandro Algardi Alessandro Algardi (1602–1654) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti, joka hallitsi useita taiteen alojaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 2260. Hän oli tavanomainen barokkitaiteilija, vaikka olikin luonteeltaan Berniniä viileämpi ja klassisempi. Hän teki muun muassa hautamuistomerkin Leo XI:stä, suuren Attilan reliefin sekä muotokuvia kardinaaleista. Hänen arkkitehtuuriaan on muun muassa Villa Doria Pamphilj. Aikalaiset pitivät Algardia Rooman kuvanveistäjistä Berninin jälkeen huomattavimpana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1602 syntyneet Luokka:Vuonna 1654 kuolleet
Ranskan Indokiinan piasteri

Ranskan Indokiinan piasteri ( tai piastre indochinoise) oli Ranskan Indokiinan rahayksikkö vuodesta 1885. Se jakautui sataan centiin. Ennen Ranskan siirtomaa-aikaa Indokiinassa käytettiin paikallisen rahan lisäksi Meksikon piastereja. Ranskalaiset alkoivat vuonna 1863 lyödä frangin kolikoita. Setelien annosta tuli vuonna 1875 ranskalaisen Indokiinan pankin (Banque de l’Indochine) yksinoikeus. Meksikon piasteria ja Yhdysvaltalaista kauppadollaria vastannut ranskalainen kauppapiasteri laskettiin liikkeelle vuonna 1885. Sen arvo oli 24,4935 grammaa hienoa hopeaa. Vuonna 1895 siitä tuli Indokiinan piasteri, jonka hopeapitoisuus oli 24,3 grammaa. Meksikon piasterit vedettiin pois liikenteestä vuonna 1903. Indokiinan piasteri oli vapaasti vaihdettava valutta ja sen arvo suhteessa Ranskan frangiin vaihteli. Vuonna 1914 sen arvo oli 2,50, vuonna 1914 16,50, vuonna 1921 6,75 ja vuonna 1926 27,50 frangia. Hopeakannasta siirryttiin kultakantaan vuonna 1930, jolloin piasterin arvoksi määriteltiin 589,5 milligrammaa hienoa kultaa eli 10 frangia. Japanilaisten toisen maailmansodan aikana julkaisemat 500 piasterin setelit mitätöitiin sodan jälkeen. Muut setelit määrättiin talletettaviksi tileille, jotka vapautettiin vuonna 1946. Piasterin arvoksi määrättiin Ranskan inflaation takia 17,00 frangia vuonna 1945. Việt Minhin valvomilla alueilla otettiin vuonna 1946 käyttöön oma ”kansanpiasteri” đồng. Indokiinan piasterien liikkeellelaskuoikeus siirrettiin vuonna 1951 Ranskan, Vietnamin, Kambodžan ja Laosin yhteiselle emissiolaitokselle. Piasteri devalvoitiin vuonna 1954 41 prosentilla, jolloin sen arvoksi tuli 10,00 frangia tai 25,391 milligrammaa kultaa. Indokiinan jakamisesta päätettiin Geneven konferenssissa vuonna 1954. Ranskan Indokiinan piasterit vaihdettiin suhteessa yksi yhteen Etelä-Vietnamin piastereihin, Kambodžan rieleihin ja Laosin kipeihin vuonna 1955. ==Lähteet== Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt Luokka:Ranskan Indokiina
Pytonit

PytonitPynnönen-Oudman, Kirsi: Boakäärmeet, muhkeat anakondat ja hautovat pytonit. Teoksessa (Python) on pytonkäärmeiden (Pythonidae) heimoon kuuluva käärmesuku. Suvun lajit elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Etelä- Aasiassa ja Malaijien saaristossa. == Lajit == Pytoneiden sukuun kuuluu kymmenen elävää lajia: * Angolanpyton (Python anchietae) * Burmanpyton (Python bivittatus) * Borneonlyhythäntäpyton (Python breitensteini) * Veripyton (Python brongersmai) * Sumatranlyhythäntäpyton (Python curtus) * Python kyaiktiyo * Tiikeripyton (Python molurus) * Eteläafrikanpyton (Python natalensis) * Kuningaspyton (Python regius) * Kalliopyton (Python sebae) Lajit verkkopyton (aik. Python reticulatus) ja timorinpyton (aik. Python timoriensis) luetaan nykyään sukuun Malayopython. === Sukupuuttoon kuolleet === * †Python europaeus * †Python maurus == Lähteet == Luokka:Pytonkäärmeet
Hans Ahlmann

Hans Ahlmann (1889–1974) oli ruotsalainen maantieteilijä, tutkimusmatkailija ja diplomaatti. Hän työskenteli Tukholman korkeakoulussa professorina, minkä jälkeen lähettiläänä Oslossa sekä maantieteen kansainvälisen unionin presidenttinä. Ahlmann myös johti tutkimusretkiä Islantiin ja Koillis- Grönlantiin. Ahlmannin aloitteesta vuosina 1949–1952 suoritettiin norjalais- ruotsalais-brittiläinen Antarktiksen tutkimusretki. Ahlmann perehtyi sekä kulttuuri- että luonnonmaantieteeseen, etenkin morfologiaan ja glasiologiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ruotsalaiset maantieteilijät Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Ruotsalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Glasiologit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Tero J. Kauppinen

Tero Juhani Kauppinen (s. 18. helmikuuta 1949) on johtamisen konsultointiyrityksen VIA Groupin perustaja ja toimitusjohtaja. Hän sai presidentin myöntämän kanslianeuvoksen arvonimen 16.6.2017. Kauppinen on kirjoittanut johtamiseen liittyvää tietokirjallisuutta sekä kaksi jännitysromaania "Kuoleman takapiru"http://www.vaarakirjat.com/kuolemantakapiru/ sekä "Pahan arkkitehti". ==Julkaisut== *Pohjois-Savon kehitysnäkymät, laat. Tero J. Kauppinen ym. Kuopio: Kuopion Lääninhallitus: 1973 - (Taloudellisia selvityksiä; 9.) *Jämäkkyys, Hki: Yritysvalmennus, 1982 *Tero J. Kauppinen & Sandy Ogg, Visiosta tuloksiin: johtaminen organisaation kilpailuvalttina, Otava, 1994. ISBN 951-1-13560-0 *Sinetit: seitsemän oivallusta ja 24 viisautta, Otava, 1995. ISBN 951-1-14210-0 *Ihmisosaaja onnistuu: tie ihmistuntemukseen ja sosiaaliseen älykkyyteen, Otava, 1997. ISBN 951-1-15053-7 *Navigoiva johtaminen, piirrokset: Harri Pakarinen. Otava, 1999. ISBN 951-1-15777-9 *Elämä: on ihmisen parasta aikaa, Helsinki: Yritysvalmennus Group, 1999 ISBN 951-95761-1-8 *Tero J. Kauppinen, Alexander J. Ogg, Via - vision into action: the leader's guide to driving change in turbulent times /, Jr. San Diego Calif: Leadership Studies International, 1999 ISBN 0-9640787-0-8 *Arvojohtaminen, Helsingissä: Otava, 2002. ISBN 951-1-18012-6 *Navigational leadership: surviving, succeeding and navigating in a continuously changing environment, translation from Finnish by Mirella Niskala; figures: Inger Kantanen. Helsinki: Via Consulting YVG, 2002 ISBN 951-95761-3-4 *Johtamisen johtaminen: kuinka johtamisesta tehdään kilpailukykyä lisäävä tekijä, Talentum, 2006 ISBN 952-14-1080-9 *Johtoajatuksia: 100 oivallusta ja kiteytystä valaisemaan johtajan tietä, Espoo: VIA Group / VIA-kirjat, 2009 ISBN 978-952-92-6687-6 *Quo vadis?: mihin menet Nuorkauppakamari - ja mihin pitäisi mennä?, Espoo: VIA Group, 2011 ISBN 978-952-92-8537-2 *Johtamisen pelikirja,. Espoo: VIA Group, 2013 ISBN 978-952-67892-1-7 *Tero J. Kauppinen, Hannele Piispanen, Niskalenkki strategiasta: pk-yrityksen kokonaisvaltainen johtaminen, julkaisija: Teknologiateollisuus. Helsinki: Teknologiainfo Teknova, 2013 ISBN 978-952-238-107-1 *Toimitusjohtaja suojelusenkelinä ja muita valittuja paloja, Espoo: VIA-kirjat, 2013 ISBN 978-952-67892-0-0 *Johtamispelin voittaminen, Espoo: VIA Group, 2014 ISBN 978-952-67892-2-4 *Kuoleman takapiru: jännitysromaani, VIA-kirjat; 2015 ISBN 978-952-67892-4-8 *Pahan arkkitehti: rikosromaani, VIA-kirjat; 2016 ISBN 978-952-67892-5-5 *Tero J. Kauppinen & Sandy Ogg, Grow: the CEO's guide to smart leadership by design, ISBN 978-0-9965870-2-0 *Johtaminen - Voittavan johtamisen muotoilu, VIA- kirjat, 2021, ISBN 978-952-67892-6-2 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet
Olaf Broch

Olaf Broch (4. elokuuta 1867 – 1961) oli norjalainen kielentutkija. Hän tutki slavistiikkaa ja fonetiikkaa. Broch toimi professorina Oslossa vuosina 1900–1937. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa

Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa () oli Ranskan siirtomaa Itä-Afrikassa vuosien 1897 ja 1958 välillä. Alueen aika Ranskan siirtomaahallinnon alla on vaikuttanut muun muassa nykyisen Madagaskarin kulttuuriin huomattavasti: esimerkiksi maan toisena virallisena kielenä on malagassin ohella ranska. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset siirtomaat Afrikassa Luokka:Madagaskarin historia Luokka:Ranskan entiset siirtomaat
Madagaskarin frangi

Madagaskarin frangi () oli Madagaskarin valuutta 1. tammikuuta 2005 asti. Se jaettiin sataan centimeen. Valuutan ISO 4217 -koodi on MGF. Vuosina 1925–1945 Madagaskarin frangi oli myös Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaan valuuttana. Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt
Toni Lato

Antonio Latorre Grueso eli Toni Lato (s. 21. marraskuuta 1997 La Pobla de Vallbona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Mallorcaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == Lato on Valencian junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa 29. maaliskuuta 2014 kotikentällä Elchen reservijoukkuetta vastaan.Un punto para el Mestalla que sirve de poco Super Deporte. Viitattu 6.9.2017. 25\. kesäkuuta 2015 Lato allekirjoitti uuden sopimuksen seuran kanssa, joka oli pituudeltaan viisivuotinen.El Valencia blinda a Lato Super Deporte. Viitattu 6.9.2017. 6\. tammikuuta 2016 hänet oltiin nostettu ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueen miehistöön Copa del Reyn otteluun Granadaa vastaan. Ensiesiintyminen jäi kuitenkin vielä tekemättä.Negredo regala el pase al Valencia Marca. Viitattu 6.9.2017. Lato teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa lopulta 25. helmikuuta 2016 Eurooppa-liigan ottelussa itävaltalaista Rapid Wienia, kun hänet vaihdettiin kentälle ottelun toiselle puoliajalle.On-song Valencia smash Europa League record UEFA. Viitattu 6.9.2017. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, hän pelasi 9. tammikuuta 2017 ottelussa Osasunaa vastaan.Un punto de sutura... y nada más Marca. Viitattu 6.9.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toni Laton tilastot BDFutbol-sivustolla * Toni Laton tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aseeminen kirjoittaminen

Aseeminen kirjoittaminen tuottaa kirjoitusta, joka ei välitä verbaalisia merkityksiä mutta on avoin muille tulkinnoille. Kirjoitusta voidaan tulkita muun muassa kirjoituksen kontekstin, visuaalisten elementtien, materiaalisuuden, kehollisuuden, teoskonseptin, kirjoitustyylin, kirjoittamisen historian ja kirjoitusjärjestelmien tuntemuksen avulla. Aseeminen kirjoittaminen on visuaalisen taiteen yhdistelmätekniikka, joka sulauttaa tekstin ja kuvan ja jättää tuloksen vapaaksi katsojan tulkinnoille. Aseemisen kirjoittamisen käsite syntyi 1990-luvun lopulla visuaalisten runoilijoiden piirissä. Sitä voidaan kuitenkin sanoa tehdyn jo vuosisatojen ajan, sillä samaan taidelajiin luettavissa olevia teoksia on tavattu muun muassa jo vanhassa kiinalaisesta kalligrafiassa, esimerkiksi villistä ruohokirjoituksesta. Suomalaisia aseemisen kirjoituksen tekijöitä ovat olleet muun muassa Satu Kaikkonen, Karri Kokko ja Marko Niemi. Myös Jukka-Pekka Kervisen tuotantoon sisältyy aseemisia kirjoituksia. ==Lähteet== *Tieteen termipankki: Kirjallisuudentutkimus:aseeminen kirjoitus. Viitattu 6.8.2017. Luokka:Kirjoitusjärjestelmät Luokka:Kalligrafia Luokka:Runous
Soul for Real

Soul for Real (tunnetaan myös nimillä Soul 4 Real ja Soul IV Real) on yhdysvaltalainen R&B-yhtye; New Yorkin Wheatley Heightsista. Yhtyeen muodostavat veljet Christopher Sherman Dalyrimple (”Choc”, s. 30. huhtikuuta 1971), Andre ”Dre” Lamont Dalyrimple (”KD Now”, s. 4. huhtikuuta 1974) Brian ”Bri” Augustus Dalyrimple (s. 14. joulukuuta 1975) sekä Jason ”Jase” Oliver Dalyrimplestä (”Jase4Real”, s. 10. toukokuuta 1980). Yhtye on tunnettu ehkä parhaiten 1990-luvun puolivälissä tuotetuista hittikappaleistaan ”Candy Rain” sekä ”Every Little Thing I Do” heidän platinaa myyneeltä levyltään Candy Rain. ==Diskografia== ===Albumit=== Vuosi Albumi Korkein sijoitus musiikkilistoilla Sertifioinnit U.S. U.S. R&B; 1995 Candy Rain *Julkaistu: 28. maaliskuuta 1995 *Label: Uptown / MCA 23 5 RIAA: platinalevy 1996 For Life *Julkaistu: 24. syyskuuta 1996 *Label: Uptown / Universal 119 29 1999 Heat *Julkaistu: 18. toukokuuta 1999 *Label: Chrome Dome / Warlock Records – – 2017 The Evolution: Journey *Julkaistu: 2017 *Label: Imperial Ent. – – ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset poikabändit Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset soulyhtyeet
Turms

Turms on etruskien jumala, psykopompos, sielujen alamaailmaan opastaja. Hän on myös jumalten sanansaattaja ja muistuttaa kreikkalaisten Hermestä. Turms kuvataan usein alastomana, olallaan viitta (chlamys), jaloissaan siivekkäät sandaalit sekä mukanaan kerykeion, airuen sauva.Lurker 1987, s. 188 == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Etruskien jumalat
Askitarió

Askitarió () oli helladisen kulttuurin aikainen asutus Attikan itärannikolla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Rafína-Pikérmin kunnassa lähellä Rafínan kaupunkia. Kohteen ”erakkomajaa” tarkoittava nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta. Askitarió oli asuttuna varhaisella helladisella kaudella II (EH II) noin 2800–2300 eaa. Se sijaitsee pienessä niemessä olevalla kukkulalla. Kukkula on ollut linnoitettu ja sen muurien sisäpuolella on ollut lukuisia taloja. Linnoitusmuurin korkeus on ollut 3–6 metriä ja paksuus paikoin jopa 2 metriä. Asutuksen hautausmaa on ollut kukkulan juuressa. Nykyisen nimensä paikka on saanut siitä, että sen lähellä sijaitsevassa luolassa on asunut Pentélin luostarista tulleita munkkeja. Askitarión kaivaukset suoritettiin vuosina 1952–1954. Niissä on kaivettu vain pieni osa asutuksesta, noin 11 taloa. Paikalta löydetyt keramiikkaesineet ja muut esinelöydöt ovat Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. == Lähteet == Luokka:Helladiset arkeologiset kohteet Luokka:Rafína-Pikérmi
Nydrín pronssikautiset haudat

Nydrín pronssikautiset haudat tai Nydrín/Stenón esihistorialliset haudat () on pronssikautisten, helladisen kulttuurin aikaisten hautojen arkeologinen kohde Lefkaksen saarella Kreikassa. Haudat sijaitsevat Stenóssa noin 1,5 kilometriä etelään Nydrín kylästä, ja ne ovat Lefkaksen merkittävin arkeologinen kohde. pienoiskuva|vasen|220px|Nydrín hautoja. pienoiskuva|vasen|220px|Yksi Nydrín haudoista. Nydrín hautoihin kuuluu 33 tumulus-hautaa eli hautakumpua. Haudat on ajoitettu varhaiselle helladiselle kaudelle (EH) sekä keskisen helladisen kauden (MH) alkuun noin ajalle 2900–1900 eaa. Hautoja pidetään merkkinä siitä, että aikakaudella saarella oli eri yhteiskuntaluokkia ja yläluokkaa, joka kykeni tekemään jäsenilleen kyseisen kaltaiset haudat. Haudat ovat noin viiden metrin syvyydessä nykyisestä maanpinnasta. Kaikissa haudoissa on kivilaatoista tehty pyöreä ympärysmuuri, jonka halkaisija vaihtelee 2,7–9,6 metrin välillä, ja sen keskellä pieni maakumpu, joiden korkeus on ollut noin 1,2 metriä. Itse hautaaminen on suoritettu eri tavoin: osa haudoista on pieniä hautakammioita, osa kivistä tehtyjä kirstuhautoja, ja osassa vainajan jäänteet on sijoitettu pithokseen tai muuhun ruukkuun. Suurin osa haudoista on kuulunut miehille, viiteen on haudattu nainen ja yhteen sekä mies että nainen. Osaan kummuista on myöhemmin liitetty erillisiä hautoja, usein lapsille. Haudat löysi saksalainen arkeologi Wilhelm Dörpfeld kaivauksissa vuosina 1908–1913. Dörpfeld oli Lefkaksella etsimässä tukea teorialleen, jonka mukaan saari olisi Homeroksen kuvaama Ithaka nykyisen Ithakan sijasta, ja keskitti tutkimuksensa Nydrín tasangolle. Haudat jäivät kuitenkin hänen ainoiksi merkittäviksi löydöikseen saarella, ja ne osoittautuivat myös ajoitukseltaan paljon Homeroksen kuvaamaa mykeneläistä aikaa (n. 1200 eaa.) varhaisemmiksi. Dörpfeld kaivoi haudoista 22 ja kutsui niitä nimellä ”Kuningashaudat R” muutamien rikkaiden hautalöytöjen vuoksi. Yksittäiset haudat on nimetty R1, R2 jne. Haudat peittyivät vähitellen maalla kaivausten jälkeen ja ne puhdistettiin uudelleen vuonna 1976. Kunnostus on jatkunut 2000-luvulla. Haudoista on löydetty muun muassa kultakoruja, kuten kaulaketjuja ja korvakoruja, hopeakoruja, pronssisia aseita ja työkaluja, obsidiaanista ja piikivestä tehtyjä esineitä sekä keramiikkaa, ja naisten haudoista luusta tehtyjä kauneudenhoitoon liittyneitä esineitä. Esinelöydöt ovat Lefkaksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Alkuperäinen julkaisu kaivausten tuloksista. == Aiheesta muualla == Luokka:Helladiset arkeologiset kohteet Luokka:Kreikan hautausmaat Luokka:Lefkas
Pefkákia (Magnesia)

Pefkákia () on helladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Magnesiassa Kreikassa. Se sijaitsee samannimisellä niemellä Pagasitikóslahden länsirannalla Vóloksen kunnassa, etelään Vóloksen kaupungista. Pefkákian paikka asutettiin alun perin myöhäisellä neoliittisella kaudella niin kutsutun Dimínin kulttuurin aikana 4000–3000-luvuilla eaa. Asutus kukoisti erityisesti helladisella kaudella eli Manner-Kreikan pronssikaudella. Tuolloin sillä oli laajat kauppayhteydet muun muassa Kykladeille sekä Manner-Kreikan eteläosiin. Paikka oli asuttuna yhtäjaksoisesti mykeneläisen kauden loppupuolelle 1200-luvulle eaa. saakka, jolloin asutus hylättiin. Erään teorian mukaan mykeneläisellä kaudella kyseessä olisi ollut sama paikka kuin Neleia, joka oli läheisen Iolkoksen kaupungin satamia. Kreikkalaisessa mytologiassa Neleian perusti Neleus. Mykeneläiseltä kaudelta paikalta on kaivettu esiin lukuisten talojen perustuksia 1300–1200-luvuilta eaa. sekä hautoja 1400–1300-luvuilta eaa. Geometrisella kaudella lähistöllä on ollut pienimuotoisempaa asutusta, sillä seudulta on löydetty aikakauden hautoja. Antiikin aikana seutu oli Demetriaan kaupungin vallassa. Pefkákian arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1967–1973 ja 1976–1977. Kaivauksia ovat suorittaneet saksalaiset arkeologit. == Lähteet == Luokka:Helladiset arkeologiset kohteet Luokka:Neoliittiset arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Vólos
Charles Prince

Charles Prince (oikealta nimeltään Charles Petitdemange, 27. huhtikuuta 1872 Maisons-Laffitte, Yvelines – 18. heinäkuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen mykkäelokuvan koomikko. Varieteekoomikkona työskennellyt Prince siirtyi vuonna 1908 Pathélle, jolle hän teki yli 200 komediaelokuvaa. Princen tunnetuin henkilöhahmo oli rakkaushuolista kärsivä Rigadin, jonka suosio oli aikanaan lähes Max Linderin veroinen. Prince toimi myös käsikirjoittajana ja ohjaajana. 1930-luvun alussa hän esitti sivuosia muutamissa äänielokuvissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Charles Prince Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
OCLC

OCLC (täsmällisemmin Online Computer Library Center Inc.) on vuonna 1967 perustettu yhdysvaltalainen, maailmanlaajuisesti toimiva, voittoa tavoittelematon kirjastoalan palveluyhtiö. OCLC:n kotipaikka on Yhdysvaltain Ohion osavaltion Dublinin kaupungissa. OCLC kerää rahoituksensa pääosin käyttöön osallistuvilta kirjastoilta kerätyillä palvelumaksuina. Tilikaudella 2015–2016 yhtiön kirjastopalvelujen liikevaihto oli 203,4 milj. Yhdysvaltain dollaria, ja nettotappio 2,6 miljoonaa dollaria. Yhtiön tutkimus- ja tuotekehityskulut olivat samana vuonna 29,7 miljoonaa dollaria. Yhtiön perusti Frederick G. Kilgour vuonna 1967. Yhtiö tarjoaa tietokoneistettuja luettelointi-, viite- ja aineistonjakopalveluja, sähköisiä sisältöjä, kirjastoalan hallinnointia, tallennus- ja verkkopalveluja. OCLC ylläpitää maailman laajinta avointa bibliografista luettelopalvelua verkossa (WorldCat) ja tarjoaa alustan monelle muullekin palvelulle, esimerkiksi VIAF- nimiauktoriteettitunnisteille. WorldCat piti sisällään maailmanlaajuisesti jo 380 miljoonaa tietuetta (records) ja 2,4 miljardia tallennetta (holdings) (2016). OCLC:n jäsenverkostoon kuului noin 17 000 kirjastoa yhteensä 122 maasta; käyttäjissä oli niin koulukirjastoja ja yleisiä kirjastoja kuin maailman suurimpia kansallis- ja tutkimuskirjastoja (2016). OCLC on laajentunut paljon yritysostojen kautta. Maailman laaja-alaisimmin käytetyimmän kirjastoaineistojen luokittelujärjestelmän eli Deweyn kymmenluokitusjärjestelmän tekijänoikeudet OCLC sai ostettuaan Forest Pressin toiminnot vuonna 1988. ==Kuvia== Kuva:Kilgour Building, OCLC, Dublin, OH.jpg| OCLC:n päärakennus Yhdysvaltain Ohion osavaltion Dublinin kaupungissa. Schipholweg 99, Leiden, The Netherlands.JPG| OCLC:n EMEA-alueen palveluja tarjoavan yksikön toimitiloja Hollannin Leidenissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla==
Hammasjärvi (Ivalo)

Hammasjärvi , eli , on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi. Järvi on osa Hammastunturin erämaa-aluetta. == Maantietoa == Järvi sijaitsee Ivalosta 26 kilometriä länteen ja 23 kilometriä etelään. Sen pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järvellä on pitkä järvenselkä, josta työntyy länteen kilometrin mittainen Auniolahti () ja etelässä on kaksi kilometriä pitkä Vuorhajärvien niminen lahti (). Eteläpäässä Akuniemen länsipuolelle jää leveäsuinen Akulahti (). Järvessä on kartan mukaan vain kaksi saarta, jotka molemmat sijaitsevat Vuorhajärvellä. Kauempana rannasta on 180 metriä pitkä saari ja Aittavielman joensuussa sijaitsee pienempi saari. Järven rantaviivan pituus on 34 kilometriä. Rannat ovat veteen laskevia tunturien rinteitä lukuun ottamatta muutamaa alankoa. Eteläpäässä sijaitsee Aittajärven jänkä, jossa järveen laskee Aittavielmä. Järven pohjoispäässä sijaitsee Heinäjärvenmaa ja länsirannalla Viljakuolpuna, joissa on myös alavaa maastoa. Järven ympärillä kohoavat tunturit sijaitsevat lähes vierekkäin. Etelässä sijaitsee matalan Vuorhavaaran takana Hammastunturi, jolla on alueen korkein huippu. Muita tuntureita ovat Aittamorosto, Lusmamorosto, Karppiskantama, Mellavaara, Tervaspää, Kivipää, Puskurovat, Auniorova ja Risupäät. Rannoilla on vain kolme merkittyä tupaa tai taloa, joista yhden ympärillä on nittyjä. Kirakkajoen luusuassa sijaitsee autiotupa . Järvelle ei johda tietä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Kirakkajoen valuma-alueen (71.6) Hammasjärven valuma-alueella (71.63), jonka Hammasjärven lähialueeseen (71.631) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 229,1 metriä mpy. Valuma- alue saa pääosan vedestään eteläpäähän laskevasta Kulvakkojoesta, joka on Kulpakkojoen valuma-alueen (71.634) laskujoki, Ainiolahteen laskevalta Harrijoesta, jonka on Harrijoen alueen (71.632) laskujoki, ja Hammasjärven lähialueelta. Lähialueen jokia ja ojia ovat lounaisrantaan laskeva Lievakkajoki ja pohjoispäähän laskeva Puolukkavellioja. Järven oma laskujoki on Kirakkajoki (), joka pienten järvien jälkeen laskee Rahajärven kautta Inarijärveen. Hammasjärven valuma-alueella on 16 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Häränkiertämä (13 ha), Heinäjärvet (8, 5 ja 4 ha), nimetön järvi (5 ha) ja Puolukkalampi (5 ha) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Inarin kalastusalue: Kirakkajoki Luokka:Kirakkajoen valuma-alue Luokka:Inarin järvet
Alethinophidia

Alethinophidia on käärmeiden osalahko, joka sisältää kaikki käärmeet, jotka eivät kuulu sokkokäärmeisiin (Scolecophidia). == Luokittelu == Alethinophidia voidaan jakaa kahteen kehityslinjaan, jotka erkanivat toisistaan luultavasti noin 100 miljoonaa vuotta sitten, kun läntinen Gondwana hajosi kahtia. Etelä- Amerikkaan jääneistä käärmeistä kehittyi pieni ryhmä nimeltä Amerophidia, jota edelleen tavataan vain latinalaisesta Amerikasta. Paljon suurempi ryhmä on Afrophidia, jonka alkukoti on Afrikassa, mutta jota nykyään tavataan ympäri maailman. Afrophidia jakautuu edelleen uuskäärmeisiin (Caenophidia) ja vanhakäärmeisiin (Henophidia).Vidal, Nicolas et al.: Snakes (Serpentes). Teoksessa Jako Amerophidiaan ja Afrophidiaan on syntynyt vasta 2000-luvun geenitutkimuksien myötä, mutta jako uus- ja vanhakäärmeisiin on vanhempi. Ennen geenitutkimuksia Amerophidia-lajit luettiin osaksi vanhakäärmeitä, mutta nykyään tiedetään, etteivät ne ole sukua toisilleen. * Osalahko: Alethinophidia ** Kladi: Afrophidia *** Kladi: Uuskäärmeet (Caenophidia) *** Kladi: Vanhakäärmeet (Henophidia) ** Kladi: Amerophidia *** Heimo: Aniliidae *** Heimo: Esitarhakäärmeet (Tropidophiidae) == Lähteet == *
Albert Capellani

Albert Capellani (23. marraskuuta 1874 Pariisi – 1931 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Capellani opiskeli Pariisin konservatoriossa ja aloitti teatteriuransa André Antoinen Théâtre-Libressä. Ferdinand Zecca palkkasi hänet vuonna 1905 elokuvayhtiö Pathén ohjaajaksi. Capellani teki varsinkin melodraamoja, mutta myös satunäytelmiä, historiallisia ja raamattuelokuvia sekä komedioita. Vuonna 1908 hänet siirrettiin Pathén uuden taide-elokuvien tuotantoyhtiön SCAGL:n taiteelliseksi johtajaksi. Capellanin omat ohjaustyöt olivat kunnianhimoisia kirjallisuussovituksia kuten Le Courrier de Lyon (1911), Notre-dame de Paris (1911), Les Mystères de Paris (1913) ja Germinal (1913). Niistä kuuluisin on Victor Hugon romaaniin perustuva Kurjat (Les Misérables, 1912), jota yhä pidetään elokuvataiteen merkkiteoksena. Vuonna 1914 Capellani siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän ohjasi elokuvia useille eri tuotantoyhtiölle. Hän palasi sairautensa vuoksi Ranskaan vuonna 1923. Näyttelijä Paul Capellani oli Albert Capellanin veli. ==Elokuvia== * Arlesitar, 1908 * Viimeinen ritari, 1914 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Albert Capellani * Internet Movie Database: Albert Capellani Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
West Side Boys

West Side Boys, joka tunnettiin myös nimeltä West Side Niggaz tai West Side Junglers, oli aseistautunut ryhmä Sierra Leonessa. Ryhmä ei ollut osa Sierra Leonen suurinta kapinallisjärjestöä Revolutionary United Front (RUF), mutta se oli jonkun aikaa liitossa Armed Forces Revolutionary Council -ryhmän kanssa. Osa West Side Boysin jäsenistä siirtyi siihen RUF:ista, osa Sierra Leonen armeijasta. Jotkut värvättiin suoraan. Monet olivat Pademban vankilan entisiä vankeja. Ryhmä sai vaikutteita yhdysvaltalaisesta rap- ja gangsta rap -musiikista, eritoten Tupac Shakurista, ja musiikissa kuvatusta gangsta- kulttuurista. Koska termiä ”West Side Niggaz” ei oltaisi voitu näyttää jatkuvasti ryhmittymästä kertovassa mediassa, muutettiin nimi harmittomaksi muotoon ”West Side Boys”. Ennen tuhoutumistaan ryhmässä arvioitiin olevan noin 600 jäsentä. Suuri osa West Side Boysin jäsenistä oli lapsisotilaita, jotka oli kaapattu vanhemmiltaan sen jälkeen kun ”värvääjät” olivat tappaneet heidät. Osa näistä lapsista pakotettiin osallistumaan vanhempiensa kiduttamiseen kuoliaaksi raaistaakseen ja epäinhimillistäkseen heidät. West Side Boysin jäsenet olivat poyon (kotitekoisen palmuviinin), kannabiksen ja veritimantein ostetun heroiinin suurkuluttajia. Veritimanteilla ostettiin myös suuri osa heidän aseistaan, joiden mukaan kuului muun muassa FN FAL -kiväärejä, AK-47-kiväärejä, RPG-7-kevytsinkoja kuin myös L16 81 mm -mörssärejä sekä ZPU-2-ilmatorjunta-aseita. Suuri osa ryhmän ajoneuvoista varastettiin Yhdistyneiden kansakuntien ruokasaattueista. West Side Boys kaappasi ja piti rauhanturvaajia Yhdistyneiden kansakuntien operaatiosta Sierra Leonessa panttivankeina ja sieppasi brittisotilaita Royal Irish Regiment -rykmentistä elokuussa 2000. Yhdistyneen kuningaskunnan erikoisjoukot vapauttivat panttivangit Operaatio Barrasissa. West Side Boys kärsi operaatiossa mittavat tappiot, eikä se ryhmänä enää noussut entiseen vahvuuteensa. Myöhemmin myös ryhmän viimeiset jäsenet antautuivat. ==Lähteet== Luokka:Sierra Leonen sisällissota Luokka:Sissiliikkeet
Klooribentsotrifluoridi

Klooribentsotrifluoridi viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin: *o-Klooribentsotrifluoridi eli 2-klooribentsotrifluoridi *p-Klooribentsotrifluoridi eli 4-klooribentsotrifluoridi *m-Klooribentsotrifluoridi
Matti Kohonen

Matti Kohonen (s. 14. joulukuuta 1994 Muurame) on suomalainen jalkapalloilija.Matti Kohonen Soccerway-sivustolla Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Circus (Teflon Brothersin albumi)

__NOTOC__ Circus on Teflon Brothersin viides studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2017 levymerkillä Johanna Kustannus. Circus on ensimmäinen suomalainen albumi, joka on ylittänyt tuplaplatinarajan jo ennen julkaisupäiväänsä. Levyn sisältämiä kappaleita oli striimattu yli 40 miljoonaa kertaa maaliskuun 2017 puoleenväliin mennessä. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle, ja on pysynyt listalla jo 144 viikkoa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == * === Viitteet === Luokka: Vuoden 2017 albumit Luokka:Teflon Brothersin albumit
Opintotukiasiain keskuslautakunta

Opintotukiasiain keskuslautakunta (, CSN) on ruotsalainen, koulutusministeriön alainen viranomainen. Sen päätoimipiste sijaitsee Sundsvallissa, mutta sillä on toimintaa myös 11 muulla paikkakunnalla ympäri Ruotsia, kuten asiakaspalvelukeskus Kiirunassa. Se palvelee muun muassa ruotsiksi ja suomeksi. == Vastuualueet == Opintotukiasiain keskuslautakunnalla on kolme pääasiallista tehtävää: vastiikkettoman opintorahan ja -tuen myöntäminen, opintolainan takaisinmaksut ja koti-irtaimistolainojen myöntäminen ja takaisinmaksut. Se tarkistaa, onko opintotuen hakijalla oikeus sen nostamiseen. Se myös tilittää opintorahan ja -lainan tuensaajalle ja vastaa opintolainojen takaisimaksusta. === Myönnettävät etuudet === * Opintoraha: 16–20-vuotiaille lukio-opiskelijoille * Opintotuki: toisen asteen, korkeakoulu- ja aikuisopisto-opiskelijoille * Esteettömyyslisä: vammaishenkilöille tarkoitettu tuki liikkumiskustannusten kattamiseksi julkisiin lukioihin Opintotukiasiain keskuslautakunta myöntää myös niin sanotun irtaimistolainan ulkomaan kansalaisille, lähinnä pakolaisille ja maahanmuuttajille. Se on tarkoitettu keittiövarusteiden ja muiden välttämättömien huonekalujen hankkimiseen. Opintotukiasiain keskuslautakunta vastaa myös opintoasioihin liittyvästä virallisesta tilastoinnista. == Toiminta lukuina == Luvut ovat vuodelta 2014. * Opintorahaa saa 406 000, opintotukea 482 000 ja esteettömyyslisää 400 opiskelijaa. Viittomatulkkitukea maksetaan 160 vanhemmalle, oppisopimuskorvausta 7 000 opiskelijalle ja irtaimistolainaa 11 500 henkilölle. * Erilaisia tukia maksetaan 16,4 miljardia kruunua, opintolainaa 15 miljardia kruunua ja irtaimistolainaa 171 miljoonaa kruunua. * Lainatun pääoman arvo kasvoi 202,3 miljardiin kruunuun. * Opintolainaa maksetaan takaisin 13,3 miljardia kruunua. * Irtaimistolainaa maksetaan takaisin 132,1 miljoonaa kruunua. * Keskuslautakunta vastaa 1,3 miljoonaan puheluun, ja odotusaika on keskimäärin 3 minuuttia ja 50 sekuntia. * Viraston toiminnasta aiheutuneet suorat kulut lasketaan 805,2 miljoonassa kruunussa. == Lähteet == * Opintotukiasian lautakunnan suomenkielinen verkkosivusto Luokka:Ruotsin koulutus Luokka:Ruotsin valtion virastot
Kuningas jolla ei ollut sydäntä

Kuningas jolla ei ollut sydäntä on Päivi Hartzellin ja Liisa Helmisen ohjaama suomalainen lastenelokuva vuodelta 1982. Se perustuu Mika Waltarin tarinaan, josta ohjaajat työstivät käsikirjoituksen yhdessä kirjailija Daniel Katzin kanssa. Elokuva oli ensimmäinen suomalainen satuelokuva yli 30 vuoteen, vuonna 1949 valmistuneen Prinsessa Ruususen jälkeen. Se oli myös ensimmäinen teatterilevitykseen päässyt lastenelokuva Suomessa yhdeksään vuoteen; edellinen oli vuoden 1973 Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks. ==Juoni== Kuningas jolla ei ollut sydäntä kertoo onnellisesta kuninkaasta, joka saa tyttären, mutta tämän synnyttänyt kuningatar kuolee pian onnettomuudessa. Kuningas suree rakkaan kuningattarensa kuolemaa niin, että haluaa poistattaa sydämen rinnastaan. Sen jälkeen hän kehittää valtakunnastaan järkeen perustuvan tehoyhteiskunnan, jossa tunteille ei ole sijaa. Prinsessa ja hovinarri saavat kuninkaan lopulta ymmärtämään, että on väärässä. ==Rooleissa== ==Vastaanotto ja jälkimaine== DVD-Opas Elokuvauutiset.fi Film- O-Holic.com Juha Rosenqvist Video-opas 1995 Asko Alanen Kuningas jolla ei ollut sydäntä sai parhaan lastenelokuvan Jussin, joka on tämän lisäksi jaettu vain vuonna 1974 elokuvalle Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks. Elokuva sai Suomen teattereissa yli 100 000 katsojaa, vaikka samoihin aikoihin niissä esitettiin Spielbergin E.T.:tä (1982). Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa hieman ponnettomana pukuteatterina, vaikka sanoikin Mika Waltarin tarinan sisältävän hienoja sävyjä ja hauskoja hahmoja. Hän antoi elokuvan VHS-tallenteelle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Vuonna 2018 Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist kirjoitti, ettei isoin resurssein tehty ja dvd:llä julkaistu elokuva ole kestänyt aikaa vaan näyttää ilmaisultaan vanhentuneelta: ”Nykylasten silmissä elokuva osoittautui varsin oudoksi ja etäännyttäväksi. Päiväkoti-ikäiselle tarina oli selkeästi liian vaikea ja turhan synkkä, kouluikäiselle taas kerronta ja ylöspano eivät vastaa nykykäsitystä sujuvasta elokuvakerronnasta. Kouluikäisen tekemä vertailu Pikku kakkosessa esitettävään Tuttiritariin tai kesäteattereissa näkemiinsä lastennäytelmiin, on helppo aikuisenkin allekirjoittaa. Kuningas jolla ei ollut sydäntä muistuttaa nykymittapuulla enemmän filmattua teatteria kuin elokuvaa.” Elokuvauutisten Niko Jutilan samana vuonna julkaistun arvion mukaan elokuva taas ”on monella tavalla helposti lähestetyttävä ja intiimi, viaton ja todellakin sadunomainen teos. Tällainen intiimiys on vuosikymmenten varrella vähentynyt kaikissa elokuvissa sitä mukaa, kun on menty kohti kliinistä ja mielikuvituksetonta teknillistaiteellista toteutusta.” ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Elokuvan esittely KAVIn sivustolla Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 1982 suomalaiset elokuvat
Barrow-upon-Soarin rautatieasema

Barrow-upon-Soarin rautatieasema on rautatieasema Barrow-upon-Soarin kylässä Leicestershiressä. Se sijaitsee Midlandin pääradan varrella. Barrow’n ensimmäinen asema avattiin 5. toukokuuta 1840. Se sijaitsi 380 metriä nykyisestä asemasta pohjoiseen, ja sen nimi oli aluksi vain Barrow. Se nimettiin uudelleen kahdesti. 1. toukokuuta 1871 se sai nimekseen Barrow-on- Soar ja 1. heinäkuuta 1899 Barrow-on-Soar and Quorn. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja asema suljettiinkin 4. maaliskuuta 1968. Sen tilalle rakennettiin lopulta kuitenkin uusi asema, joka aukesi 28. toukokuuta 1994. Asemaa käytti 80 612 matkustajaa kaudella 2017–2018.’ == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat Luokka:Leicestershiren rautatieliikennepaikat
Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks

Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks on Jaakko Talaskiven ohjaama suomalainen lastenelokuva vuodelta 1973. Talaskivi on myös tuottanut ja leikannut elokuvan sekä käsikirjoittanut sen yhdessä M. A. Nummisen ja Antero Helasvuon kanssa. Elokuvan nimiosaa esittää M. A. Numminen. ==Juoni== Herra Huu luulee olevansa hirveän pelottava kummitus, mutta ei onnistu säikyttämään lapsia. ==Tuotanto== Elokuvan lähtökohtana on Hannu Mäkelän lastenkirjan päähahmo Herra Huu, mutta tarina ei perustu Mäkelän tekstiin lainkaan. Elokuva on värielokuva. Se oli yli kymmenen vuoden tauon jälkeen ensimmäinen suomalainen pitkä lastenelokuva. Elokuva oli ohjaaja Talaskiven ensimmäinen kokoillan ohjaustyö. Sille myönnettiin 85 000 markkaa elokuvatuotannon laatutukea 29. huhtikuuta 1974. Herra Huu kuvattiin pääosin Kemijärvellä, ja siinä esiintyi paljon paikkakunnan lapsia. Mukana oli myös pääkaupunkiseudulta tulleen elokuvatyöryhmän jäsenten omia lapsia. Elokuvan kolmiminuuttisen animaatiojakson ”Apina ja gorilla” toteuttivat Taideteollisen oppilaitoksen opiskelijat Antti Peränteen johdolla., Taustaa. Animaatiotyöryhmä sai 2 500 markan elokuvataiteilijoiden henkilökohtaisen valtionpalkinnon 28. toukokuuta 1974. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Elokuva sai teatterikierroksellaan vain 9 514 katsojaa. Ensi-ilta-arvioissa kriitikot pitivät lapsikatsojille suunnattua Herra Huuta tervetulleena harvinaisuutena ja kehuivat sen runsasta musiikkiantia ja hyvää kuvausta. Elokuvaa kuitenkin moitittiin juonettomaksi ja sinne tänne säntäileväksi. Herra Huun yhteiskunnallisten teemojen koettiin olevan vain aikuiskatsojien ymmärrettävissä., Lehdistöarvio. Herra Huu oli ensimmäinen kahdesta Parhaan lastenelokuvan Jussin saaneesta elokuvasta. Toinen on vuoden 1982 elokuva Kuningas jolla ei ollut sydäntä. Love Records julkaisi elokuvan musiikista soundtrack-albumin nimellä Jestapa jepulis, Herra Huun ihmeelliset seikkailut. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 1973 suomalaiset elokuvat
Sébastien Corchia

Sébastien Corchia (s. 1. marraskuuta 1990 Noisy-le-Sec, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == 29\. tammikuuta 2014 Corchian oli määrä siirtyä 4½-vuotisella sopimuksella ranskalaisseura Lilleen.Sébastien Corchia au LOSC pour quatre ans et demi Lille OSC. Viitattu 6.9.2017. Kuitenkin siirrossa ilmenneiden ongelmien vuoksi, jotka liittyivät Lilleen heikkoon taloudelliseen tilanteeseen, se kariutui ja Corchia jäi Sochauxiin.Sébastien Corchia de retour au FCSM ce mardi FC Sochaux. Viitattu 6.9.2017. 27\. kesäkuuta 2014 siirto lopulta tapahtui ja Corchia solmi nelivuotisen sopimuksen Lillen kanssa.Sébastien Corchia est - enfin - Lillois ! Lille OSC. Viitattu 6.9.2017. 13\. heinäkuuta 2017 Corchia teki nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.Sebastien Corchia ya es sevillista Marca. Viitattu 6.9.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sébastien Corchian tilastot Soccerway- sivustolla Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maastohiihto talviolympialaisissa 1968

Maastohiihdossa oli vuoden 1968 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Norja. == Mitalit == == Lähteet == *
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1968

Vuoden 1968 talviolympialaisten kilpailuohjelmassa oli kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Kilpailupaikkoina oli Autrans, joka sijaitsi 13 km kisojen pääpaikasta Grenoblesta länteen. Normaalimäen K-piste oli 70 metriä ja suurmäen 90 metriä. Tšekkoslovakia ja Neuvostoliitto saavuttivat olympialaisten mäkihypyissä ensimmäiset olympiavoittonsa, kun Vladimir Belousov saavutti suurmäen ja Jirí Raška normaalimäen olympiakultaa. ==Lähteet== *
Helsingin pitäjä (vuosikirja)

Helsingin pitäjä () on Vantaan kaupungin ja sitä edeltäneiden Helsingin maalaiskunnan ja Helsingin pitäjän paikallishistoriaa käsitteleviä artikkeleita sisältävä vuosikirja. Pääosa tietokirjasarjan artikkeleista on suomeksi, mutta jotkin yksittäiset artikkelit on kirjoitettu ruotsiksi. Vuosikirja on julkaistu vuosittain vuodesta 1963 lähtien. Julkaisijana oli aluksi Helsingin pitäjän kotiseutu- ja museoyhdistys, myöhemmin Vantaa-Seura. == Uusimmat Helsingin pitäjä -vuosikirjat== Teoksen nimi Ruotsiksi Tekijä (päätoim.) Sivuja ISBN Helsingin pitäjä 2012 Helsinge 2012 Jukka Hako 216 978-951-95795-9-7 Helsingin pitäjä 2013 Helsinge 2013 Jukka Hako 272 978-952-67848-0-9 Helsingin pitäjä 2014 Helsinge 2014 Jukka Hako 272 978-952-67848-1-6 Helsingin pitäjä 2015 Helsinge 2015 Jukka Hako 232 978-952-67848-2-3 Helsingin pitäjä – Vantaa 2016 Helsinge – Vanda 2016 Andreas Koivisto 216 978-952-67848-3-0 Helsingin pitäjä – Vantaa 2017 Helsinge – Vanda 2017 Jukka Hako 283 978-952-67848-4-7 Helsingin pitäjä – Vantaa 2018: Talonpojista kaupunkilaisiksi Helsinge – Vanda 2018: Från bönder till stadsbor Andreas Koivisto 209 978-952-67848-5-4 Helsingin pitäjä – Vantaa 2019: Kuninkaantien varrella Helsinge – Vanda 2019: Vid Kungsvägen Andreas Koivisto 243 978-952-67848-6-1 Helsingin pitäjä – Vantaa 2020: Kieltolaki ja 1920-luku Helsinge – Vanda 2020: Förbudstiden och 1920-talet Andreas Koivisto 235 978-952-67848-7-8 Helsingin pitäjä – Vantaa 2021: Kivikausi Helsinge – Vanda 2021: Stenåldern Andreas Koivisto 287 978-952-67848-8-5 Helsingin pitäjä – Vantaa 2022: Ruotsin vallan aika Helsinge – Vanda 2022: Det svenska väldets tid Andreas Koivisto 302 978-952-69598-1-8 == Tulevat vuosikirjat == Teoksen nimi Ruotsiksi Tekijä (päätoim.) Sivuja ISBN Helsingin pitäjä – Vantaa 2023: Elävä kulttuuriperintö Ei tietoa Adreas Koivisto Ei tietoa 978-952-69598-3-2 == Rakkaudesta pitäjään -juhlakirja == Teoksen nimi Tekijä (päätoim.) Sivuja Julkaisuvuosi ISBN Rakkaudesta pitäjään Vantaa-Seura – Vandasällskapet ry 1961–2011 Jukka Hako 192 2011 978-951-95795-8-0 Rakkaudesta pitäjään on Vantaa-Seuran 50-vuotisen toiminnan kunniaksi toimitettu kirja. Teos ei ole Vantaa-Seuran historiikki, vaikka teos esittelee yhdistyksen toiminnan tärkeimmät vaiheet ja saavutukset. Kirja on artikkelikokoelma, joka kertoo yhdistyksen perustamisen taustoista, Helsingin pitäjä -julkaisun historiasta, Kirkonkylän myllystä ja myllyllä järjestettävien yhteislauluiltojen alkuvaiheista sekä Helsingin pitäjän kirkonkylän kulttuurikävelystä. Kirjassa on myös useita Vantaa-Seurassa vaikuttaneiden henkilöiden haastatteluja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vantaaseura.fi Luokka:Vuosikirjat Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vantaan historia Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Suomalaiset kirjasarjat