EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ilkka Kallioinen

Ilkka Kallioinen (s. 19. elokuuta 1982) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan 443 runkosarjaottelua Mestiksessä, missä hän edusti Jukureita kymmenen kauden ajan. Hän voitti Jukureissa kahdesti sarjan mestaruuden, ja hänet valittiin kertaalleen sarjan parhaaksi puolustajaksi. SM-liigassa Kallioinen pelasi vain viisi ottelua JYPissä. ==Ura== Kallioinen aloitti uransa Palokan Kiekossa, mutta siirtyi jo pian JYPiin. JYPin B-junioreissa hän saavutti Suomen mestaruuden vuonna 1998. Kallioinen pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua. Hän oli myös lähellä päästä alle 20-vuotiaiden MM- kisoihin vuonna 2000, mutta putosi kultaa voittaneesta Leijona-miehistöstä viimeisenä pelaajana. Kaudella 2000–2001 Kallioinen pääsi JYPin liigajoukkueen mukaan viisi kertaa, mutta muuten kausi meni A-junnuissa. Seuraavan kauden Kallioinen pelasi Diskoksessa, josta siirtyi armeijan myötä Mikkeliin. Kallioinen pelasi Jukureissa kaudesta 2002–2012. Hän voitti joukkueessa muun muassa kaksi Mestiksen mestaruutta. Muutamana ensimmäisenä kautena Jukureissa Kallioinen istui lähinnä vaihtopenkillä, mutta rooli kasvoi ajan myötä, ja hänestä tuli joukkueen ykköspuolustajia ja kapteeni. Uransa hän lopetti keväällä 2012, jolloin hän ilmoitti keskittyvän jatkossa siviiliammattiinsa. ==Kallioisen tilastot== Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Sarja O M S Pist RM O M S Pist RM 2000–01 JYP SM-liiga 5 0 0 0 2 – – – – – JYP A-jun SM-sarja 44 11 10 21 22 6 0 0 0 6 2001–02 Diskos I divisioona 41 4 3 7 50 – – – – – Diskos I divisioona karsinta 6 1 3 4 2 2001–02 Diskos A-jun I divisioona 1 0 1 1 0 – – – – – 2002–03 Jukurit Mestis 43 0 6 6 14 9 0 0 0 0 2003–04 Jukurit Mestis 36 1 4 5 8 10 0 0 0 2 2004–05 Jukurit Mestis 40 1 1 2 10 8 0 0 0 0 2004–05 Jukurit Mestis 40 1 1 2 10 8 0 0 0 0 2005–06 Jukurit Mestis 26 1 4 5 12 9 1 1 2 4 2006–07 Jukurit Mestis 44 3 12 15 36 10 1 1 2 2 2007–08 Jukurit Mestis 43 6 16 22 36 11 0 6 6 2 2008–09 Jukurit Mestis 45 8 10 18 26 – – – – – 2009–10 Jukurit Mestis 41 6 20 26 50 4 0 1 1 0 2010–11 Jukurit Mestis 47 10 24 34 20 11 0 4 4 2 2011–12 Jukurit Mestis 37 4 14 18 10 5 0 0 0 0 12 kautta YHTEENSÄ 443 44 114 158 272 86 3 17 20 16 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Condemned

Condemned voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Condemned, yhdysvaltalainen brutaalin death metalin yhtye * Condemned, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1929 * The Condemned, yhdysvaltalainen toimintaelokuva * Condemned: Criminal Origins, psykologinen kauhupeli sekä sen jatko-osa Condemned 2: Bloodshot.
Seututie 261

Seututie 261 on Ikaalisista Jämijärven keskustan kautta Kankaanpään Niinisaloon kulkeva seututie. Tie muodostaa tärkeän yhteyden Kankaanpään ja Tampereen välille. Tien pituus on 34 kilometriä. Tie alkaa valtatien 3 risteyksestä Ikaalisten keskustan länsipuolella. Se jatkuu luoteeseen ja kulkee Kilvakkalan ja Jämijärven kirkonkylän kautta. Ennen Niinisaloa tie ylittää tasoristeyksessä Parkano–Niinisalo-radan. Tie päättyy Niinisaloon, jossa se risteää valtatien 23 ja seututien 273 kanssa. Tie on kokonaisuudessaan päällystetty ja kaksikaistainen. == Lähteet == 261 Luokka:Ikaalisten liikenne Luokka:Jämijärven liikenne Luokka:Kankaanpään liikenne
Howard Hesseman

Howard Hesseman (27. helmikuuta 1940 – 29. tammikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjassa WKRP in Cincinnati sekä lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa on Poliisiopisto 2: Eka komennus (1985). Hesseman syntyi Lebanonin kaupungissa Oregonissa ja opiskeli Oregonin yliopistossa. Hän oli uransa varhaisissa vaiheissa vuosia The Committee -improvisaatiokomediaryhmän jäsenenä. Hesseman oli 1980-luvun alussa kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Kumpikin ehdokkuus tuli roolista WKRP in Cincinnati -sarjassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Minna Karhu

Minna Karhu (s. 2. marraskuuta 1971 Helsingin mlk) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpaili kumparelaskussa maailmancup-tasolla vuosina 1990–2002. Karhu sijoittui arvokilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi Naganon olympialaisissa 1998 ja Whistlerin MM-kilpailuissa 2001. Maailmancupissa hän voitti viisi osakilpailua kumparelaskussa ja yhden parikumparelaskussa. Kaudella 1996–1997 hän sijoittui parikumpareiden kokonaiscupissa toiseksi ja kumparelaskun cupissa kolmanneksi. Minna Karhu voitti 1990-luvulla Suomen Gladiaattorit-ohjelman naisten kilpailun. Lisäksi hän voitti Yhdysvalloissa järjestetyt Gladiaattoreiden MM-kisojen naisten kilpailun. == Saavutuksia == *Olympialaiset: **Albertville 1992: kumparelaskussa 19. **Lillehammer 1994: kumparelaskussa 13. **Nagano 1998: kumparelaskussa kuudes **Salt Lake City 2002: kumparelaskussa 12. *MM-kilpailut **Lake Placid 1991: kumparelaskussa 11. **Altenmarkt-Zauchensee 1993: kumparelaskussa 12. **La Clusaz 1995: kumparelaskussa kymmenes **Iizuna Kogen 1997: kumparelaskussa seitsemäs **Whistler 2001: kumparelaskussa kuudes, parikumparelaskussa yhdeksäs *Maailmancupin palkintosijat: **Kumparelasku ***Kausi 1995–1996: Mont- Tremblant voitto & toinen, Kirchberg kolmas, La Clusaz kolmas, Hundfjället 2 × kolmas ***Kausi 1996–1997: Tignes toinen & kolmas, La Plagne kolmas, Breckenridge kolmas, Hundfjället kolmas ***Kausi 1998–1999: Mont-Tremblant 2 × voitto, Heavenly 2 × voitto, Blackcomb toinen ***Kausi 2000–2001: Deer Valley kolmas **Parikumparelasku ***Kausi 1995–1996: La Clusaz kolmas ***Kausi 1996–1997: La Plagne voitto, Blackcomb kolmas, Meiringen–Hasliberg toinen *Maailmancupin kokonaiskilpailu: **Kausi 1995–1996: kumpare- ja parikumparelaskucupissa neljäs **Kausi 1996–1997: parikumparelaskucupissa toinen, kumparelaskucupissa kolmas **Kausi 1997–1998: kumparelaskucupissa kuudes **Kausi 1999–2000: kumparelaskucupissa yhdeksäs **Kausi 2000–2001: kumparelaskucupissa viides == Lähteet == *Hiihtoliiton esittely Minna Karhusta (arkistoitu versio) * Luokka:Suomalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claude Vorilhon

Raël eli Claude Maurice Marcel Vorilhon (s. 30. syyskuuta 1946) on ufouskonto raëlilaisuuden ranskalainen perustaja ja johtaja. Hän toimi aiemmin laulajana ja autourheilutoimittajana. Jälkimmäiseen liittyen hän perusti oman Auto Pop -lehtensä, työskenteli testiajajana ja osallistui myös kilpoihin. Hän on julkaissut useita kirjoja. Vorilhon väittää henkilökohtaisesti tavanneensa 13. joulukuuta 1973 ja sitä seuranneina päivinä ulkoavaruuden muukalaisen, jolta sai toimeksiannon levittää tämän sanomaa maailmalle. Vorilhon on nyttemmin kiertänytkin laajalti eri puolilla maailmaa ja käännyttänyt lukuisia ihmisiä perustamansa uskonnon jäseniksi. Hänen mukaansa toisen planeetan tieteilijät kehittivät kaiken elämän Maan päällä. Vorilhon on myöntänyt useille henkilöille raëlilaisuuden Honorary Guiden arvon, mutta muiden muassa Michel Onfray on kieltäytynyt tarjotusta kunniasta vastalauseena kultille. Vorilhonilta evättiin vuonna 2003 pääsy Etelä-Koreaan, minkä seurauksena monet eteläkorealaiset raelilaiset kokoontuivat protestoimaan päätöstä. Vorilhon on kohdannut myös muualla hankaluuksia johtuen varsinkin hänen kytköksistään Clonaid-kloonausyhtiöön; häntä ei esimerkiksi otettu asumaan Sveitsiin. Vorilhon on julkisuudessa puoltanut muun muassa muuntogeenistä ruokaa ja ihmiskloonausta. Vorilhon oli ensimmäisessä avioliitossaan viidentoista vuoden ajan. Entinen vaimo on väittänyt kulttijohtajan tuhonneen niin hänen elämänsä kuin pariskunnan kahden lapsenkin elämät. Hän on sanonut, että mies harrasti avioliiton aikana kotonaan seksiä satojen sinne tuomiensa naisten kanssa.I was married to clone cult leader Rael 15 years Vaikka raelilaiset kannattavat seksuaalista vapautta pitkälle, pedofilian he ovat tuominneet mielisairautena.Rael.org: ! Message to pedophiles ! == Lähteet == Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Färsaarten yliopisto

Färsaarten yliopisto on julkisrahoitteinen yliopisto Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Yliopisto jakautuu viiteen tiedekuntaan: fäärin kieli ja kirjallisuus, koulutus, tiede ja teknologia, terveydenhuolto sekä historia ja yhteiskuntatieteet. Yliopistossa on mahdollista suorittaa alempi korkeakoulututkinto, maisterin tutkinto sekä filosofian tohtorin oppiarvo, yhteensä yli 20 eri tutkintoa. Yliopistossa on vain 1 200 opiskelijaa ja sen opetuskieli on fääri. Färsaarten yliopisto tekee läheistä yhteistyötä Islannin yliopiston ja Kööpenhaminan yliopiston kanssa. Färsaarten yliopisto on perustettu vuonna 1965. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston sivut Luokka:Tórshavn Luokka:Tanskan yliopistot Luokka:Färsaarten rakennukset ja rakennelmat
Tower Subway

Tower Subway on maailman ensimmäinen maanalainen rautatie (tube railway). Se sijaitsee Lontoossa Englannissa ja rautatie kulkee Thamesjoen alitse Lontoon keskustassa. Nimensä mukaisesti se sijaitsee lähellä Lontoon Toweria. Rautatie otettiin käyttöön 2. elokuuta 1870. Tunnelin tarkoitus oli alun perin palvella matkustajaliikennettä joen poikki. Pieni kaapelirautatievaunu (tunnelin liikennöitsijöiden nimitys omnibus) kuljetti enimmillään 12 matkustajaa 410 metriä pitkuista halkaisijaltaan 2,1 metrin yksiputkista tunnelia pitkin 760 mm:n kiskoilla. Matka kesti noin 70 sekuntia. Neljän hevosvoiman (3 kW) höyrykone sijaitsi tunnelin eteläpäässä ja toimi kiskoradan voimanlähteenä. Kaapelirata osoittautui pian taloudellisesti kannattamattomaksi – ahdas tunneli, liian vähän matkustajia, liian hidas nopeus – ja lopetettiin kolmen kuukauden päästä. Tunnelista poistettiin kiskot ja höyrykone, lisättiin kaasuvalaistus, matkustajahissit korvattiin kierreportailla ja tunneli muutettiin kävelytunneliksi. Siitä tulikin hyvin suosittu tapa joen poikki kulkemiseen. Keskimäärin 20 000 ihmistä kulki viikossa joen puolelta toiselle halfpennyn kertamaksulla. Matkustajat olivat lähinnä aikaisemmin lauttayhteyksiä käyttäneitä työläisiä. Tower Subwayn kohtaloksi koitui viimein joen ylittävä silta, Tower Bridge, joka rakennettiin muutaman sadan metrin päähän joen alajuoksulle ja avattiin vuonna 1894. Tunnelin talous romahti heti sillan valmistuttua sillä sillan ylitys oli maksutonta, toisin kuin tunnelin käyttö. Vuonna 1897 Britannian parlamentti hyväksyi tunnelin myynnin London Hydraulic Power Companylle 3 000 punnalla, ja tunneli suljettiin lopullisesti matkustajaliikenteeltä vuonna 1898. Tämän jälkeen tunnelissä kulki enää vesijohtoja ja tiedonsiirtokaapeleita. Luokka:Englannin tunnelit Luokka:Southwarkin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tower Hamletsin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lontoon historia Luokka:Rautatietunnelit
Hilary Bader

Hilary J. Bader (27. huhtikuuta 1952 – 7. marraskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka palkittiin kaksi kertaa Daytime Emmylla vuosina 1997 ja 1999 televisiosarjoista The New Batman Adventures ja Batman of the Future. Hän oli uransa aikana mukana useissa Star Trek -aiheisissa televisiosarjoissa ja käsikirjoitti jaksoja muun muassa Xena: soturiprinsessaan. Bader kuoli Kaliforniassa vuonna 2002 rintasyöpään ollessaan 50-vuotias. ==Aiheesta muualla== * * TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Daytime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Robert Goodman

Robert Goodman on kaksi kertaa Daytime Emmylla palkittu yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja. Hän on useimmiten työskennellyt DC Comicsiin perustuvissa animaatiosarjoissa, kuten Teräsmies, Justice League Unlimited ja The Batman. Goodman tuotti myös oman animaatiosarjan The Zeta Project (2001). ==Aiheesta muualla== * * TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Rich Fogel

Richard H. Fogel Jr. on kaksi kertaa Daytime Emmylla palkittu yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, animaattori ja televisiotuottaja. Hän on useimmiten työskennellyt DC Comicsiin perustuvissa animaatiosarjoissa, kuten The Super Powers Team: Galactic Guardians, Teräsmies, The New Batman Adventures, The Zeta Project ja Justice League. ==Aiheesta muualla== * * TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Saatse

Saatse (setoksi: Satserina) on kylä Setomaan kunnassa Vörumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan. Kylän tärkein tieyhteys muualle Viroon on Venäjän alueen kautta. Saatse on setukaiskylä, ja asukkaita siellä on 89 (2007). == Nimi == Kylän nimi on kirkon aikakirjan mukaan ollut aikoinaan Gorki tai Korki. Nykyinen nimi juontuu venäjänkielisestä nimestä Zatserenje. Zatserenje muokkautui muotoon Satseeri (Satserinna), josta edelleen kehittyi Saatse. == Historia == Ortodoksinen Pyhän Paraskevan kirkko vuodelta 1801 on Saatsen vanhimpia rakennuksia. Kirkon ympärillä sijaitsee vanha hautausmaa. Saatsen vanha puukirkko rakennettiin vuonna 1673. Pappi Vassili Sokolovski oli merkittävä henkilö kylän historiassa. Hän herätteli saatselaisissa kiinnostusta sivistystä kohtaan sekä kehitti seurakuntaa. Sokolovskilla oli kotonaan suuri kirjasto, joka oli kylän koulun ja asukkaiden käytettävissä. Hänen johdollaan myös korjattiin kylän kirkko vuonna 1900. Sokolovskia kunnioitettiin, koska häntä pidettiin kohteliaana, huomaavaisena ja rehellisenä. Vuonna 1919 Sokolovski murhattiin; hän on nykyisin haudattuna Saatsen vanhan puukirkon alttarin kohdalla. Heinäkuussa 1974 kylän vanhaan koulurakennukseen avattiin Saatse Seto Muuseum, jossa on esillä muun muassa Setomaan suurin muinaisesinekokoelma. Museon yhteydessä on myös puistometsä opetuspolkuineen. == Väkiluvun kehitys == Saatsen väkiluvun kehitys: Saatsen väkiluvun kehitys: Saatsen väkiluvun kehitys: Vuosi Väkiluku Lähde 1999 78 2003 75 2004 79 2007 89 == Saatsen saapas == Ainoa tie Värskasta Saatseen johtaa ”Saappaana” () tunnetun alueen kautta. Parin neliökilometrin kokoinen, Venäjälle kuuluva alue sijaitsee virolaisten Sesnikin ja Lutepään kylien välissä. Viron kansalaiset saavat kulkea vapaasti Saatsen saappaan läpi. Ennen Venäjän puolelle siirtymistä on pysähtymisen kieltävä liikennemerkki. Tiellä on sallittua kulkea ainoastaan linja-autolla tai muulla autolla; esimerkiksi kävely ja pyöräily on kiellettyä. Välille pysähtyjää pidetään automaattisesti rajanloukkaajana. Tiedossa on tilanteita, joissa läpikulkijoita on seurattu, vaikka Venäjän rajavartijoita ei rajalla vakituisesti olekaan. Saatsen saappaan oli tarkoitus tulla osaksi Viroa 18. toukokuuta 2005 allekirjoitetun Viron ja Venäjän välisen rajasopimuksen myötä. Viron Riigikogu lisäsi sopimukseen yksipuolisesti julistuksen, jossa viitattiin vuonna 1920 tehtyyn Tarton rauhansopimukseen. Tarton rauhassa Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden. Julistuksen lisäämisen vuoksi Venäjä perui allekirjoituksensa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Saatsesta Setomaa Valdade Liitin sivuilla *Saatsen saapas *Kuvia Saatsen saappaan alueelta sekä muualta Viron ja Venäjän sekä Viron ja Latvian rajaseuduilta. Luokka:41.62 Baltian maat Luokka:Viron kylät Luokka:Setomaan kunta
Little Orphan Annie

Little Orphan Annie on yhdysvaltalaisen Harold Grayn luoma sarjakuva, jonka pohjalta on tehty myös radiokuunnelmasarja, elokuvia ja Broadway-musikaali. Sarjan päätähti on orpotyttö Annie, jonka miljardööri Oliver "Daddy" Warbucks on adoptoinut. ==Sarjakuva== Ensiesiintymisensä Little Orphan Annie teki Chicago Tribunessa vuonna 1924.The Official Little Orphan Annie Homepage Gray vastasi sarjan tekemisestä aina kuolemaansa asti vuonna 1968. Sen jälkeen tekovastuu oli useilla henkilöillä vuoteen 1974 asti, jossa vaiheessa siirryttiin uudelleenjulkaisemaan vanhoja Grayn piirtämiä strippejä. Vakituisen tekijän sarja sai 1979, jolloin piirtäjäksi tuli Leonard Starr, joka jatkoi piirtämistä eläkkeellejäämiseensä asti vuonna 2000. Sen jälkeen sarjasta vastasi Ted Slampyak.dailycartoonist.com Sarja lakkautettiin kesäkuussa 2010.Little Orphan Annie Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. ==Elokuvat== Little Orphan Annie pääsi valkokankaalle ensimmäisen kerran 1932 RKO:n saman nimisessä elokuvassa.http://findarticles.com/p/articles/mi_g1epc/is_tov/ai_2419100728 Nimiroolin esitti Mitzi Green. Vuonna 1982 valmistui Broadway-musikaalin pohjautuva Annie, jonka päärooleissa olivat Aileen Quinn, Albert Finney, Carol Burnett, Ann Reinking, Tim Curry ja Bernadette Peters.http://www.dvdmg.com/annie.shtml ==Musikaali== Charles Strousen säveltämä ja Martin Charninin kirjoittama musikaali Annie sai ensi-iltansa Broadwaylla 21. huhtikuuta 1977. Kaikkiaan musikaalia esitettiin 2 377 kertaa. Uusintaensi-ilta oli 26. maaliskuuta 1997 ja näytöksiä sille kertyi 239.http://www.broadwaymusicalhome.com/shows/annie.htm ==Radio== Radiossa sarjaa esitettiin 1930–1942. Little Orphan Annie pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1990.http://www.museum.tv/rhofsection.php?page=286 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Strippisarjakuva Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit‎
Anton Makarski

Anton Aleksandrovitš Makarski on venäläinen näyttelijä ja laulaja. Hän näytteli venäläisessä Anastasia-telenovelasarjassa Andrei Dolgorukia sekä lauloi sarjan tunnusmusiikissa ja sen musiikkivideossa. Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Venäläiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Nihonga

Nihonga () on japanilainen maalaustyyli. Nihonga-tyylin maalaukset seuraavat tuhat vuotta vanhoja perinteitä. == Materiaalit == Nihonga-maalaukset tehdään yleensä siveltimillä japaninpaperille tai silkille. Maalatessa käytetään vettä samaan tapaan kuin akvarellissa. Maalaukset voivat olla mustavalkoisia tai värillisiä. Mustavalkoisissa maalauksissa käytetään usein kiinalaista mustetta, sumia, joka valmistetaan sekoittamalla nokea liimaan. Värillisten maalausten pigmentit tehdään murskaamalla mineraaleja, koralleja ja jopa korukiviä, jotka sekoitetaan liimaan. == Tekniikat == Mustavalkoisessa nihongassa musteen tummuutta vaihdellaan siten, että saadaan eri valkoisen-, harmaan- ja mustansävyjä. Värillisissä maalauksissa painotetaan rajauksia tai niiden puuttumista. Yleensä kasveja ja lintuja maalatessa ei käytetä rajoja. == Kehitys == Taidekriitikot Okakura Tenshin ja Ernest Fenollosa ovat vastuussa nihongan uudelleen elävöittämisestä. He painottivat perinteisten japanilaisten taiteiden kauneutta ja merkitystä vastapainona länsimaisen kulttuurin suosiolle. Jotkut nihongamaalarit omaksuivat länsimaisia tekniikoita, kuten perspektiivin ja varjostuksen. Tämän takia on joskus vaikeaa erottaa, kuuluuko jokin tekniikka perinteiseen japanilaiseen tyyliin vai länsimaisista perinteistä kehittyneeseen tyyliin. == Lähteet == * Briessen, Fritz van. The Way of the Brush: Painting Techniques of China and Japan. Tuttle (1999). ISBN 0804831947 * Conant, Ellen P., Rimer, J. Thomas, Owyoung, Stephen. Nihonga: Transcending the Past: Japanese-Style Painting, 1868-1968. Weatherhill (1996). ISBN 0834803631 * Luokka:Japanilainen maalaustaide
Veuve Clicquot

Veuve Clicquot on vanha ranskalainen samppanjan tuottaja ja tuotemerkki, joka toimii Reimsissä Ranskassa. Se on saanut lempinimekseen "Keltainen leski", koska pullossa on keltainen etiketti ja François Clicquot'n kuoltua Nicole- Barbe Ponsardin jäi leskeksi. Sen on perustanut vuonna 1772 Philippe Clicquot- Muiron. Juuri tämä valmistaja teki samppanjasta Euroopan ylhäisön ja varakkaan porvariston suosikin. Se on vuodesta 1987 kuulunut tytäryrityksenä Louis Vuitton Moët Hennessyn ylellisyystuotteita valmistavaan yritykseen. Perustajan poika François Clicquot avioitui vuonna 1798 Nicole-Barbe Ponsardinin kanssa, josta tuli yrityksen johtaja miehensä kuoltua vuonna 1805. Sitä ennen yritys oli harjoittanut myös pankkitoimintaa ja villakauppaa, mutta rouva Clicquot keskitti yrityksen pelkästään samppanjan tuottamiseen.Don and Petie Kladstrup, Champagne: How the World’s Most Glamorous Wine Triumphed Over War and Hard Times (New York: William Morrow, 2005), p. 77. ISBN 0060737921. Napoleonin sotien aikana vuonna 1814 Clicquot'n samppanjaa alettiin viedä ulkomaille, ja se pääsi hovien suosioon. Kun rouva Clicquot kuoli 29. heinäkuuta 1866, yrityksen toiminta oli vakaalla pohjalla. == Katso myös == *Prix Veuve Clicquot, kansainvälinen Vuoden liikenainen -palkinto == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Veuve-Clicquot Luokka:Ranskalaiset yritykset Luokka:Samppanja
Josef Wenzl

Josef Wenzl (s. 20. joulukuuta 1984 Zwiesel) on saksalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa sprinttihiihdossa. Wenzl hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa joulukuussa 2004 ja sijoittui vuoden 2007 MM-kilpailuissa Sapporossa perinteisellä tyylillä neljänneksitoista. Kaudella 2005–2006 hän voitti hopeaa maansa mestaruuskilpailuissa vapaalla tyylillä. Wenzl saavutti yllättäen ensimmäisen maailmancupin voittonsa kauden 2007–2008 avausosakilpailussa Düsseldorfissa 27. lokakuuta vapaalla tyylillä. Samana talvena hän ylsi myös viidenneksi Canmoressa 26. tammikuuta niin ikään vapaalla tyylillä hiihdetyssä kilpailussa. Sprintticupissa hän oli lopulta kuudestoista. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui viidenneksi Düsseldorfissa ja kolmanneksi Vancouverissa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Milanon vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprinteissä toiseksi Szklarska Porębassa ja kolmanneksi Toblachissa. Sprintticupissa hän oli kolmas. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucien Quélet

Lucien Quélet (14. heinäkuuta 1832 – 25. elokuuta 1899) oli ranskalainen sienitieteilijä, joka määritti useita sienilajeja ja oli perustamassa Ranskan sienitieteellistä seuraa. Quelet opiskeli biologiaa Montbéliardissa ja lääketiedettä Strasbourgissa. Sen jälkeen hän työskenteli lääkärinä lähellä Montbéliardia. Hän nimesi sienilajeja ja luokitteli niitä uusiin sukuihin, ja monet hänen antamistaan tieteellisistä nimistä ovat edelleen käytössä. Samanaikaisista sienitieteilijöistä Quelet lukeutui Christiaan Hendrik Persoonin kannattajiin, "persoonilaisiin", ja vastusti Elias Magnus Friesin kilpailevaa luokittelua. Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Quél. tarkoittaa Quéletiä. == Julkaisut == * "Les Champignons de Jura et des Vosges" 1872 in Mémoires de la Société d'émulation de Montbéliard 2nd series, 5 pp. 43 - 332 1872 *Enchiridion fungorum in Europa Media et praesertim in Gallia vigentium, 1886 *Flore mycologique de la France et des pays limitrophes 1888 492 pp. *Lucien Quélet & Frédéric Bataille (1902) Flore monographique des Amanites et des Lépiotes 88 pp. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sienitieteilijät Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
A Little Bit Longer

__NOTOC__ A Little Bit Longer on Jonas Brothersin kolmas studioalbumi, ja se on heidän toinen albuminsa, joka julkaistiin Hollywood Recordsilla. Levy julkaistiin Yhdysvalloissa 12. elokuuta 2008. "Burnin' up" oli albumin ensimmäinen single, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran 20. kesäkuuta 2008. Samana päivänä Jonas Brothersin esikoiselokuva Camp Rock näytettiin ensimmäisen kerran Disney Channelilla. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla. "A Little Bit Longer" -nimi tulee heidän laulustaan, jonka Nick Jonas kirjoitti 1 tyypin diabeteksestään. Levyllä on kaksitoista laulua. Timbaland on ollut tekemässä albumia heidän kanssaan. Aivan niin kuin heidän edellinen albuminsa, tämäkin albumi sisältää CDVU+-teknologiaa. Levy sisältää 30 sivua bonusmateriaalia, joka sisältää esiintymisen, 60 kuvaa, kappaleiden sanat, ladattavia grafiikoita ja piilotettuja linkkejä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jonas Brothers Official Website *Jonas Brothers Official MySpace *Jonas Brothers Official YouTube Channel *Jonas Brothers Official Facebook Page Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Jonas Brothersin albumit Luokka:Hollywood Recordsin albumit
Pianosonaatti nro 2 (Beethoven)

Ludwig van Beethoven sävelsi toisen pianosonaattinsa A-duuri op. 2 vuonna 1796, jolloin se myös julkaistiin. Hän omisti sen Joseph Haydnille, jonka johdolla hän tuolloin opiskeli. Teos kestää noin 22 minuuttia. == Osat == Teoksessa on neljä osaa: # Allegro vivace # Largo appassionato # Scherzo: Allegretto # Rondo: grazioso == Aiheesta muualla == * Piano Sonata No.2, Op.2/2 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library Luokka:Ludwig van Beethovenin pianosonaatit Luokka:1790-luvun musiikkiteokset
Estádio Sady Arnildo Schmidt

Estádio Sady Arnildo Schmidt on monikäyttöinen stadion Campo Bomissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Clube 15 de Novembron kotikenttänä. Stadionille mahtuu 3 500 ihmistä. Luokka:Brasilian jalkapallostadionit
ABO-veriryhmäjärjestelmä

ABO-veriryhmäjärjestelmä on ihmisen veriryhmän luokittelujärjestelmä. *A-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on antigeeni A:ta, ja heidän veressään on antigeeni B:n vasta-aineita. *B-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on antigeeni B:tä, ja heidän veressään on antigeeni A:n vasta-ainetta. *AB-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on sekä antigeeni A:ta että B:tä eikä heillä ole veressään vasta-ainetta kummallekaan. *O-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla ei ole kumpaakaan antigeeniä, mutta heidän veressään on vasta-ainetta molemmille antigeeneille. == Yleisyys == O-veriryhmä on maailmassa yleisin veriryhmä, vaikka esimerkiksi Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa A on yleisin. A on yleisempi kuin B, ja koska AB- veriryhmään tarvitaan molempia antigeeneja koodaavat geenit, AB on harvinaisin. Veriryhmä Yleisyys maailmassa (%) Yleisyys Suomessa (%) Yleisyys Suomessa (%) O 45 33 33 O 45 28 (Rh+) 5 (Rh−) A 40 42 42 A 40 37 (Rh+) 5 (Rh−) B 11 17 17 B 11 15 (Rh+) 2 (Rh−) AB 4 8 8 AB 4 7 (Rh+) 1 (Rh−) Veripalvelu (viitattu 2.4.2010) == Periytyminen == ABO-veriryhmä riippuu yhdestä geenistä, joka sijaitsee yhdeksännessä kromosomissaMatt Ridley: Perimä, Ihmisen historia 23 kappaleessa, suom. Susanne Somersalo, Art House 2000, ISBN 951-884-283-3. Tästä geenistä esiintyy kolme alleelia, joista käytetään myös merkintöjä O, A ja B. Näistä O on väistyvä, molemmat muut dominoivia. Jokainen lapsi perii tästä geenistä molemmilta vanhemmiltaan jonkin alleelin. Jos hän perii molemmilta vanhemmiltaan alleelin O, veriryhmäksi tulee O. Jos hän perii toiselta vanhemmaltaan alleelin A, toiselta alleelin B, veriryhmäksi tulee AB. Muussa tapauksessa jos hän perii ainakin jommaltakummalta vanhemmaltaan alleelin A, veriryhmäksi tulee A, ja vastaavasti jos hän perii ainakin jommaltakummalta vanhemmaltaan alleelin B, veriryhmäksi tulee B. Täten geenien alleelien eri yhdistelmät eli genotyypit vastaavat seuraavia veriryhmiä, fenotyyppejä: Fenotyyppi Genotyyppi A AA tai AO B BB tai BO AB AB O OO Tästä seuraa myös, että kun vanhemmilla on tietyt veriryhmät, lapsilla mahdolliset veriryhmät ovat seuraavat: Veriryhmien periytyminen Isä/äiti O A B AB O O O, A O, B A, B A O, A O, A O, A, B, AB A, B, AB B O, B O, A, B, AB O, B A, B, AB AB A, B A, B, AB A, B, AB A, B, AB Veriryhmiä onkin käytetty lapsen isyyden selvittämiseen. Niiden avulla ei kuitenkaan voida varmuudella todistaa ketään lapsen isäksi, mutta useissa tapauksissa voidaan todistaa, että joku tietty mies ainakaan ei ole lapsen isä. == Lähteet == * * Veriryhmien periytyminen, Veripalvelu.fi (kuva) === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ihmisen morfologia Luokka:Veri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Salomoninviistäjä

Salomoninviistäjä (Pseudobulweria becki) on äärimmäisen uhanalainen ulappalintu, josta oli tavattu vuoteen 2003 asti ainoastaan kaksi yksilöä: naaras Papua-Uudesta-Guineasta vuonna 1928 ja koiras Salomonsaarilta vuonna 1929. Laji on nimetty yhdysvaltalaisen lintutieteilijän Rollo Beckin mukaan. Kooltaan salomoninviistäjä on noin 29 cm. Lajin selkä, pää ja kurkku ovat väriltään tummat. Vatsa on valkoinen ja siipien alapinnalla on valkoinen juova. Tylpän pyrstön reunat ovat väriltään punaiset. Salomoninviistäjä muistuttaa polynesianviistäjää (Pseudobulweria rostrata), mutta on sitä pienempi. Kuten muutkin ulappalinnut salomoninviistäjät elävät suurimmaksi osaksi merellä. Laji todennäköisesti tekee pesänsä pienille saarille tai suurempien saarien metsiin. Salomoninviistäjäkannan kooksi arvioidaan 50-250 yksilöä. Lajiin kohdistuva suurin uhka on saarille levinneet kissat ja rotat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ulappalinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Aistinreseptori

Aistinreseptori eli sensorinen reseptori on aistinelimen solu, jonka tarkoituksena on vastaanottaa ulkoisia fysikaalisia tai kemiallisia ärsykkeitä sekä muuttaa nämä hermoimpulsseiksi. Reseptorit ovat spesifisiä tietyille energiamuodoille eli esimerkiksi näköaistin reseptorit aistivat sähkömagneettista energiaa ja kuuloaistin reseptorit puolestaan reagoivat paineen vaihteluihin. == Reseptorien tyypit == Reseptorit voidaan jakaa eksteroseptoreihin, interoseptoreihin ja proprioseptoreihin. *Eksteroseptorit välittävät tietoa ulkomaailmasta. *Interoseptorit välittävät tietoa elimistöstä itsestään. *Proprioseptorit välittävät tietoa elimistön tai sen osan asennosta tai liiketilasta. Proprioseptoreihin kuuluvat sisäkorvan asento- ja liikereseptorit, jänteiden ja nivelpussien reseptorit sekä lihasten reseptorit. Sisäkorvan asento- ja liikereseptoreista käytetään myös nimitystä tasapainoreseptorit. == Reseptorit ihmiskehossa == Aistinreseptoreihin kuuluvat muun muassa seuraavat reseptorit: *Kemoreseptorit, joihin kuuluvat **Neuroepiteliaaliset solut **Hajureseptorihermosolut **Ei-kromaffiiniset paragangliot **Makusilmut *Mekanoreseptorit, joihin kuuluvat **Golgi-Mazzonin kappaleet **Merkelin solut **Lihaskäämit **Neuroepiteliaaliset solut **Pacinin kappaleet **Baroreseptorit **Keuhkojen venytysreseptorit *Kipureseptorit eli nosiseptorit *Valoreseptorit eli fotoreseptorit *Lämpötilareseptorit eli termoreseptorit == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aistit Luokka:Solut
Lilia Skala

Lilia Skala (28. marraskuuta 1896 – 18. joulukuuta 1994) oli näyttelijä. Hän syntyi Wienissä, Itävallassa, ja opiskeli Dresdenin teknologian yliopistossa tavoitteenaan pääsy arkkitehdiksi. Hän jätti natsiaikana synnyinmaansa juutalaisen Eric-miehensä ja kahden poikansa kanssa. Perhe muutti ensin Britanniaan, josta se jatkoi pian Yhdysvaltoihin. Skala asui loppuikänsä Yhdysvalloissa. Hän kuoli Long Islandilla 98-vuotiaana. Näyttelijänuransa Skala aloitti jo Euroopassa asuessaan. Suurimmat menestyksensä hän kuitenkin saavutti Yhdysvalloissa, jossa hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Kedon kukkaset (1963) ja Flashdance (1983). Viimeiseksi elokuvaksi jäi Kunnian miehet (1991). Näyttelijä oli uransa aikana ehdolla Oscarin, Emmyn ja kahden Golden Globen saajaksi. Skala oli kristillinen tiede–yhteisön jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Sthenelos (Perseuksen poika)

Sthenelos oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan poika.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.4.5 (engl. käännös) Stheneloksen isän kuoltua hänen veljistään Alkaios sai hallittavakseen Tirynsin ja Elektryon Mideian ja Mykenen. Amfitryon, Stheneloksen sisarentyttären Alkmenen rakastaja, seurasi isäänsä Alkaiosta Tirynsin hallitsijana, mutta kun tämä surmasi vahingossa Elektryonin, Sthenelos karkotti tämän maanpakoon ja nousi itse Mykenen ja Tirynsin kuninkaaksi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.4.6 (engl. käännös)Strabon: Geografia viii.6.19 engl. käännös Sthenelos nai Nikippen, Pelopsin tyttären, joka synnytti hänelle Alkyonen, Medusan ja Eurystheuksen, joka tuli myöhemmin kuuluisaksi Herakleen hänelle suorittamasta kymmenestä urotyöstä. Hyginuksen mukaan Sthenloksen tappoi Hyllos, Herakleen poika.Hyginus: Fabulae cclxxiii (engl. käännös)Homeros: Ilias 19.114–133 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Mykenen kuninkaat Luokka:Tirynsin kuninkaat
Dennis Farina

Dennis Farina (s. 29. helmikuuta 1944 – 22. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Chicagossa amerikanitalialaiseen perheeseen, jossa hänellä oli kolme veljeä ja kolme sisarta. Hän esiintyi lukuisten elokuviensa (kuten Keskiyön pako, 1988) lisäksi myös televisiosarjoissa. Farinalla on kolme lasta. Ennen näyttelijäuraansa Farina työskenteli poliisina Chicagossa. Dennis Farina kuoli keuhkoveritulppaan 69-vuotiaana. == Osittainen filmografia == *Suurkaupungin lait (Thief, 1981) *Vaikenemisen laki (Code of Silence, 1985) *Psykopaatin jäljillä (Manhunter, 1986) *Keskiyön pako (Midnight Run, 1988) *Kunnian miehet (Men of Respect, 1990) *Väkivallan kierre (Street Crimes, 1992) *Toinen kyttäyskeikka (Another Stakeout, 1993) *Jokikyttä (Striking Distance, 1993) *Get Shorty – hyvä pätkä (Get Shorty, 1995) *Janottaako vanha suola (That Old Feeling, 1997) *Mieletön juttu (Out of Sight, 1998) *Pelastakaa sotamies Ryan (Saving Private Ryan, 1998) *Reindeer Games – pelin henki (Reindeer Games, 2000) *Preston Tylk (2000) *Snatch – hävyttömät (Snatch, 2000) *Big Trouble (2002) *Harvardin varkaat (Stealing harvard, 2002) *Paparazzi (2004) *You Kill Me (2007) *Purple Violets (2007) *The Grand (2007) *Bag Boy (2007) *Bottle Shock (2008) *Tapahtui Vegasissa (What Happens in Vegas, 2008) *Knucklehead (2010) *The Last Rites of Joe May (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Dennis Farinan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Doreen Valiente

Doreen Edith Dominy Valiente (4. tammikuuta 1922 Lontoo – 1. syyskuuta 1999 Brighton) oli brittiläinen uskonnollinen vaikuttaja. Hän oli wiccan keskeinen varhainen vaikuttaja yhdessä perustaja Gerald Gardnerin kanssa. == Lähteet == Luokka:Wiccapapittaret Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Akklimatisaatio

Akklimatisaatio tai akklimaatio tarkoittaa sitä, että eliö sopeutuu aikaisemmasta poikkeavaan ilmastoon. Laajemmassa merkityksessä akklimatisaatio tarkoittaa eliön sopeutumista elinympäristönsä muutokseen, esimerkiksi muutokseen lämpötilassa, kosteudessa, valaistusolosuhteissa tai happamuudessa. Sopeutuminen voi olla kertaluontoista tai jaksoittaista, esimerkiksi vuodenaikaisvaihtelun aiheuttamaa. Akklimatisaatio tapahtuu suhteellisen lyhyessä ajassa (päivistä viikkoihin) yksilön elinaikana toisin kuin populaation pitkän aikavälin geneettinen sopeutuminen eli adaptaatio. Akklimatisaatioon kykeneminen vaihtelee eliöittäin suuresti. ==Lähteet== Luokka:Fysiologia
Aletes

Aletes () on antiikin kreikkalainen miehen nimi, joka tarkoittaa vaeltajaa tai muukalaista. == Henkilöitä == * Aletes, Aigisthoksen ja Klytaimnestran poika * Aletes, herakleidi ja Hippoteen poika * Aletes, eräs troijalainen Vergiliuksen Aeneissa * Aletes, Ikarioksen ja Periboian poika == Näytelmiä == * Aletes, Sofokleen tragedia * Aletes, Lykofronin tragedia == Muita merkityksiä == * Aletes, sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku Luokka:Kreikkalainen mytologia
Estádio Santa Rosa

Estádio Santa Rosa on monikäyttöinen stadion Novo Hamburgossa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Esporte Clube Novo Hamburgon kotikenttänä. Stadionille mahtuu 17 000 ihmistä. Estádio Santa Rosa
Gábor Boczkó

Gábor Gyula Boczkó (s. 1. huhtikuuta 1977 Tapolca) on unkarilainen kalpamiekkailija ja olympiamitalisti. Boczkó oli mukana Unkarin hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004. Joukkueessa kilpailivat hänen lisäkseen Krisztián Kulcsár, Géza Imre ja Iván Kovács. Kultaa voitti Ranska ja pronssia Saksa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti samassa lajissa pronssia. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Estádio da Serrinha

Estádio da Serrinha on monikäyttöinen stadion Goiâniassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Goiás Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa. Estádio da Serrinha
Keskiyön cowboy

Keskiyön cowboy (Midnight Cowboy) on John Schlesingerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1969. Se oli brittiläisen Schlesingerin ensimmäinen elokuva Yhdysvalloissa ja siitä tuli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Keskiyön cowboy voitti kolme Oscar-palkintoa: paras elokuva, ohjaus ja sovitettu käsikirjoitus. Se oli myös ainoa Yhdysvalloissa korkeimman ikärajaluokituksen (X-rated) saanut elokuva, joka on voittanut parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 5.7.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat Keskiyön cowboyn vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Tarina == Elokuva kertoo teksasilaisesta pikkukaupunkilaispojasta Joe Buckista (Jon Voight), joka saapuu New Yorkiin suurin odotuksin, ja yrittää haalia elantoaan epärehellisin keinoin kokeneen laitapuolen kulkijan Ratson (Dustin Hoffman) ohjauksessa. Buck haaveilee pääsevänsä rikkaiden naisten rattopojaksi, mutta päätyy myymään seksipalveluita miehille ja varastelemaan. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Leffatykki *Film-o-holic Luokka:Vuoden 1969 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:John Schlesingerin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat prostituutiosta Luokka:Elokuvat ystävyydestä Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Suomen Ufotutkijat

Suomen Ufotutkijat ry (SUT) on suomalainen yhdistys, joka mainitsee tavoitteikseen ufotutkimuksen, ufotietouden hankkimisen ja levittämisen sekä ufotutkijoiden kouluttamisen. SUT on perustettu vuonna 1973 Tampereella, jossa sen arkisto sijaitsee. Yhdistys on valtakunnallinen. Suomen Ufotutkijoihin kuuluu niin kannattaja- kuin tutkijajäseniäkin. Kaikkiaan jäseniä on yli sata.Yhdistys == Julkaisut == Yhdistys julkaisi 1974–1987 Neljännesvuosiraporttia, jota julkaistiin myös englanninkielisenä Quarterly Report´ina. Neljännesvuosiraportti julkaistiin A4-monisteina. Vuodesta 1982 suomalaisia ufohavaintoja julkaistiin englanninkielisessä Annual Report´ssa (ilmestyi kerran vuodessa). Julkaisutoiminnassa oli pieni tauko, jonka jälkeen 1990–1993 julkaistiin Vuosiraporttia (Vuosiraportit 1989–1992). Vuosiraportin nimi vaihtui Uforaportiksi (vuosikirja) vuonna 1994 (Uforaportti 1). Jäsenlehteä julkaistiin vuodesta 1997 alkaen Ufotutkija-nimisenä, ja nimi vaihtui vuonna 2001 Yhteydeksi. Lisäksi on julkaistu kaksi Ufotutkijan käsikirjaa (vuodelta 1997: ISBN 951-97444-2-8, 122 sivua ja 2013: ISBN 978-952-99618-9-4, 64 sivua). == Puheenjohtajat == * 1973–1979 Tapani Kuningas * 1980–1989 Ilkka Serra * 1990 Heikki Virtanen * 1991–1998 Lasse Ahonen * 1999–2000 Heikki Virtanen * 2001–2002 Menna Waris * 2003 Jorma Kosonen * 2004 kevät Toni Siira * 2004–2008 Tapani Koivula * 2009 Björn Borg * 2010 Tapani Koivula * 2011 kevät Timo Vesterinen * 2011–2013 Björn Borg * 2014 Jaakko Närvä * 2015 kevät Björn Borg * 2015–2017 Anna Greus * 2018– Heikki Kulju == Katso myös == *Ufologia *UFO-Finland == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Yle Areena: Ufotutkijat-sarja Luokka:Suomalaiset ufotutkijat
Estádio da Universidade de Lavras

Estádio da Universidade de Lavras, joskus myös Estádio Universitário on monikäyttöinen stadion Lavrasissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionin omistaa Lavrasin liittovaltiollinen yliopisto, ja sille mahtuu 30 000 ihmistä. Estádio da Universidade de Lavras
Alkusiittiö

==Lähteet== Luokka:Solut
Alkuvirtsa

Alkuvirtsa tai primaarivirtsa (myös glomerulussuodos) on munuaiskeräsen (glomerulus) hiussuonista keräsenkoteloon suodattunutta veriplasmaa. Koteloon suodattuu sekä kuona-aineita että hyödyllisiä aineita. Verisolut ja pääosa plasman proteiineista eivät suodatu. Glomerulussuodosta muodostuu noin 180 litraa vuorokaudessa.Internetix: Munuaiset ja virtsatiet ==Koostumus== Alkuvirtsa sisältää vettä, ravintoaineita, kuona-aineita, suoloja ja muita pienimolekyylisiä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita. Alkuvirtsan koostumus on siis suunnilleen sama kuin tavallisten hiussuonten seinämien läpi suodattuvan nesteen eli se on käytännössä valkuaisaineetonta plasmaa. Pieniä määriä pienimolekyylistä albumiinia pääsee suodokseen, samoin peptidihormonit läpäisevät glomerulussuonten seinämän. Suurin osa proteiineista imeytyy takaisin. Suodoksen pienestä valkuaisainepitoisuudesta johtuen sen vesipitoisuus on suurempi kuin plasman. ==Suodattuminen== Munuaisten läpi virtaa noin 1,2 litraa verta minuutissa. Läpivirtaus on voimakkainta munuaiskuoressa, jossa sijaitsevat munuaiskeräset. Munuaiskeräsen keräsenkotelon sisällä olevassa hiussuonikeräsessä on hiussuoniston paineeksi korkea verenpaine, noin 60 mmHg. Sen vuoksi niistä suodattuu tehokkaasti plasmaa kapillaarien seinämän läpi keräsenkoteloon. Suodattuminen tapahtuu glomerulussuonten kolmikerroksisen seinämän läpi. Sisimmän kerroksen endoteelisoluissa on pyöreitä reikiä (läpimitta noin 0,1 μm), joiden läpi verisolut eivät mahdu. Keskimmäisen kerroksen muodostaa tyvikalvo, joka muodostuu ohuiden fibrillien verkostosta. Tyvikalvo pysäyttää suurimman osan valkuaisaineista. Uloimman kerroksen muodostavat keräsenkotelon sisusmyötäisen lehden epiteelisolut, joita sanotaan podosyyteiksi. Niiden sormimaiset ulokkeet peittävät tyvikalvon ulkopintaa niin, että niiden väliin jää pitkiä ohuen kalvon peittämiä rakoja. Tähän rakokalvoon jää suurin osa plasman pienimmistä valkuaisaineista. Munuaiskerästen suodatusnopeus (GFR) on hiussuonikeräsen kapillaarien läpäisevyyden ja munuaisten suuren läpivirtauksen ansiosta 70 kg painavalla ihmisellä noin 125 ml minuutissa. Koko elimistön plasmamäärä suodattuu siis noin 60 kertaa vuorokaudessa. ==Takaisinimeytyminen== Suodattuneesta alkuvirtsasta imeytyy takaisin 99 %. Suodattuneet aineet siirtyvät munuaistiehyen luumenista hiussuoniin ja palautuvat näin verenkiertoon. Takaisinimeytyminen on valikoiva prosessi, jossa jokaisen yksittäisen aineen siirtyminen takaisin verenkiertoon riippuu elimistön tarpeista. Esimerkiksi glukoosia erittyy alkuvirtsaan n. 150 grammaa vuorokaudessa. Tämä määrä imeytyy takaisin lähes sataprosenttisesti. Suurin osa alkuvirtsan kuona-aineista jää munuaistiehyisiin ja erittyy pois virtsan mukana. ==Lähteet== Luokka:Elimistön eritteet Luokka:Munuaiset
Oliver! (vuoden 1968 elokuva)

Oliver! on Carol Reedin ohjaama musikaalielokuva vuodelta 1968. Se perustuu samannimiseen näyttämömusikaaliin, joka vuorostaan perustuu Charles Dickensin romaaniin Oliver Twist. Elokuvan nimirooliin valittiin kahdeksanvuotias Mark Lester. Laulunumeroissa Lesterin ääneksi vaihdettiin kuitenkin kaksi viikkoa ennen ensi-iltaa elokuvasäveltäjä Johnny Greenin 24-vuotias tytär Kathe, joka sai äänityksistä 400 punnan palkkion. Tieto, ettei Lester itse laula elokuvassa, pidettiin salassa 36 vuotta ensi-illan jälkeen.Whitty, Fiona: The Girl on a Motorbike Who Sang All Oliver's Songs , The Mail on Sunday 19.12.2004. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 28.11.2015. ==Näyttelijät== ==Palkinnot== Elokuva sai viisi Oscar-palkintoa ja oli lisäksi ehdolla kuuteen muuhun Oscariin. 1968 Academy Awards Filmsite British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Oliverin vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta.Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999. Viitattu 27.7.2016. ====Oscar-palkinnot==== *Paras elokuva *Paras ohjaus *Paras musikaalin alkuperäinen tai sovellettu sävellys *Paras lavastus *Paras äänitys ;Ehdokkuudet *Paras miespääosa *Paras miessivuosa *Paras sovitettu käsikirjoitus *Paras kuvaus *Paras puvustus *Paras leikkaus == Lähteet == Luokka:Vuoden 1968 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Carol Reedin ohjaamat elokuvat Luokka:Musikaaleihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset elokuvamusikaalit Luokka:Elokuvat orvoista Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan musiikin Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Kielipesä

Kielipesä on päiväkodin tyyppinen paikka ja toimintamuoto, jossa pienille lapsille pyritään kielikylvyn tavoin opettamaan ja heitä totuttamaan alkuperäiskansan kieleen ja kulttuuriin. Kielipesässä kieltä hallitsevat aikuiset totuttavat lapsia kielen käyttöön. Esimerkiksi Suomessa kielipesätoimintaa harjoittavat inarinsaamen ja koltansaamen puhujat, Virossa võron ja Venäjällä karjalan. Toisin kuin toisen kielen opetuksessa, kielipesä ei aktiivisesti opeta kieltä lapsille, vaan tavoitteena on saada lapsi omaksumaan kieli äidinkielen tavoin. Lisäksi kielipesätoiminta eroaa kielikylvystä siten, että kielipesien yksi tavoite on myös kohdekielen elvytystyö. Verrattuna toisen kielen opetukseen, kielipesätoiminnan kautta lapset oppivat paremmin vähemmistökieltä. Kielipesätoiminnan aloittivat maorit vuonna 1982 Uudessa-Seelannissa, missä heidän oma perinteinen äidinkielensä oli jäämässä englannin jalkoihin. Sana kielipesä on käännös maorinkielisestä ilmaisusta kōhanga reo. Kōhanga reo -liike aloitti lasten kielikylpytoiminnan siirtääkseen maorin kielen ja maorien elämäntavan tuleville sukupolville. Uuden-Seelannin opetusministeriön alaisuudessa toimiva kansallinen Te Kōhanga Reo -rahasto valvoo ja neuvoo uusien kielipesien perustamisessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * kōhanga reo -toiminta Uudessa Seelannissa (englanniksi) * Karjalan heimo numero 9-10 Luokka:Kielenopetus Luokka:Uhanalaiset kielet
Yön kuumuudessa

Yön kuumuudessa (In the Heat of the Night) on yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1967. Se kertoo mustasta poliisista, joka ratkoo murharikosta rasistisessa Spartan pikkukaupungissa Mississippin osavaltiossa. Elokuvan ohjasi Norman Jewison, ja käsikirjoituksen laati Stirling Silliphant John Ballin romaanin Musta yö (1965) pohjalta. Yön kuumuudessa palkittiin viidellä Oscarilla: paras elokuva, paras miespääosa (Steiger), paras leikkaus, paras äänitys ja paras sovitettu käsikirjoitus. Se oli kaikkiaan seitsemän Oscarin ehdokkaana. Yön kuumuudessa valittiin vuonna 2002 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023. Elokuvalle tehtiin kaksi jatko-osaa, Komisario Tibbs ei hellitä vuonna 1970 ja Huumejärjestö iskee vuonna 1971. Sen pohjalta tehtiin vuosina 1988–1995 myös televisiosarja Yön kuumuudessa, jossa pääosaa esitti Howard Rollins. == Ääniraita == Elokuva ääniraidan on tehnyt Quincy Jones. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1967 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Norman Jewisonin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat rasismista Luokka:Parhaan elokuvan Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat