EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antti Mikkola (valtiopäivämies)

Antti Erland Mikkola (24. heinäkuuta 1834 Ylöjärvi – 1. marraskuuta 1901 Ylöjärvi) Geni: Antti Erland Mikkola Viitattu 14.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Mikkolan vanhemmat olivat Karl Benjamin ja Eeva Katariina Juhontytär Mäkkylä ja puoliso Johanna Aatamintytär Mikkola. Professori Jooseppi Julius Mikkola oli heidän poikansa. Antti Mikkola oli talonpoikaissäädyssä Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän pääsi aloittamaan edustajantyönsä vasta valtiopäivien puolivälissä, Aukusti Mäkipeskan tultua valituksi säädyn puhemieheksi ja Mikkolan tultua hänen tilalleen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Menglöd

Menglöd ( "Helmiä rakastava") on skandinaavisessa mytologiassa kaunis neito, joka asui Gastropnir-salissa, tuli- ja saviseinien suojissa, ja jota vartioi jotuni Fjölsviðr ja hänen kaksi koiraansa Gifr ja Geri. Hänen äitinsä nimeä ei tiedetä, mutta hänen isänsä nimi on Svafrþorin. Hänen on määrä olla völva Gróan pojan Svipdagin morsian. Menglödin ja Svipdagin tarina kerrotaan Eddan runossa Fjölsvinnsmál. Menglöðin yhdeksän palvelijattaren nimet ovat Hlíf, Hlífþrasa, Þjóðvarta, Björt, Blíð, Blíðr, Fríð, Eir ja Aurboða. == Lähteet == Luokka:Skandinaavinen mytologia
Metsän lumo

Metsän lumo on VL-Median vuonna 2019 julkaisema musiikkialbumi. Se sisältää Toivo Kärjen (10 kpl) ja Kaj Chydeniuksen (1 kpl) luontoaiheisia sävellyksiä. Laulusolisteina ovat Mia Leivo ja Raimo Salo. Sovitukset on tehnyt Mika Tarkkonen, joka myös johtaa säestävää yhtyettä (Mika Tarkkonen harmonikka, Arto Tarkkonen piano ja koskettimet, Raine Turunen kitara, Juha Luoma basso, Jani Leskinen rummut ja perkussiot). Äänitykset on tehty Mika Tarkkosen studiolla Liperissä. Levykannen on suunnitellut Jaakko Kärki. == Projektin vaiheet == Levyprojekti käynnistyi, kun Viitasaaren kaupunki suunnitteli vuodelle 2019 metsäaiheista yleisötapahtumaa. Lähistöllä Kyyjärvellä asuva Raimo Salo sai kuulla tästä, ja hänen toimestaan syntyi idea aihepiiriin liittyvän levyn tekemiseksi. Salo tunsi hyvin Toivo Kärjen pojan ja jäämistön hoitajan Kalervo Kärjen ja oli tietoinen Toivo Kärjen luontoaiheisesta sävellystuotannosta sekä että jäämistössä oli runsaasti julkaisemattomia kappaleita. Toiseksi laulajaksi saatiin monessa laulukilpailussa kunnostautunut ja samoin Toivo Kärjen tuotantoon perehtynyt Mia Leivo Ylöjärveltä. Mukaan otettiin lisäksi Kaj Chydeniuksen kappale, joka sanoittajansa kautta kytkeytyy Viitasaareen. Metsätapahtuma oli 17.8.2019 Viitasaaren Savivuorella. Levy oli jo ilmestynyt tätä ennen. Tapahtumassa oli vaihtelevaa ja informatiivista metsäaiheista ohjelmaa, yhtenä osana Leivon ja Salon laulamat levyn kappaleet. == Levyn kappaleet == *:llä merkitty on ennenjulkaisematon # (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Mia Leivo) * # (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Raimo Salo) * # (1983, säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, es. Mia Leivo) * # (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) # (1944, säv. Toivo Kärki, san. Hannu Valmari, es. Mia Leivo) # (1957, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) # (1944, säv. Toivo Kärki, san. Hannu Valmari, es. Mia Leivo) * # (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) * # (1956, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Mia Leivo) # (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) # (säv. Kaj Chydenius, san. Henrik Gabriel Porthan-Otto Manninen, es. Mia Leivo ja Raimo Salo) == Lähteet == * Luokka:Vuoden 2019 albumit
Montereynlahti

Montereynlahti () on Yhdysvalloissa Kalifornian rannikolla sijaitseva Tyynen valtameren lahti. Se sijaitsee San Franciscon eteläpuolella. Montereyn kaupunki sijaitsee lahden etelärannalla. Luokka:Kalifornian lahdet Luokka:Tyynenmeren lahdet
Asaf Halet Çelebi

Asaf Halet Çelebi (1907 Konstantinopoli, Turkki – 1958 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen runoilija. Hän on surrealisti ja modernin turkkilaisen kirjallisuuden merkittävä hahmo.News Bilkent.edu.tr, viitattu 14.2.2021 Ramazan Gülendam, Asil “garđp”: âsaf hâlet çelebđ, Turkish Studies 4/2009 (englanninkielinen abstrakti), viitattu 14.2.2021 ==Runokokoelmat== * He, 1942 * Lamelif, 1945 * Om mani padme hum, 1953 ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
2502 Nummela

2502 Nummela on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Vihdin Nummelaan ja siellä sijaitsevaan normaaliperusviivaan, joka on Geodeettisen laitoksen rakentama, kansainvälisesti merkittävä mittauslinja. Nummelan likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,93 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit Luokka:Nummela
Matti Montonen

Matti Montonen (1842–1901) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Talollinen Matti Montonen Kaukolasta oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Alexander Ståhlberg

Alexander Ståhlberg (s. 4. huhtikuuta 2002) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on kolminkertainen nuorten MM-mitalisti Vuokatista 2021. Ståhlberg on kotoisin Vöyriltä ja edustaa IF Minkeniä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angonoka

Angonoka (Astrochelys yniphora) on maakilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilta. ==Koko ja ulkonäkö== Angonoka voi kasvaa 36-47 cm pitkäksi ja saavuttaa 10 kg:n painon. Koiraat ovat naaraita suurikokoisempia ja niiden häntä on naaraan häntää pidempi ja paksumpi. Angonokan kilpi on korkea. Kilpi koostuu kuusikulmaisista vaaleanruskeista levyistä, joiden reunat ovat tummat. Kilven reunat ovat keltaiset. Angonokan pää, jalat ja häntä ovat väriltään ruskehtavan keltaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Angonokaa tavataan Madagaskarin luoteisosasta Baly Bayn alueelta. Lajin elinympäristä ovat bambutiheiköt, pensaikot ja savannit. Se on aktiivinen päiväsaikaan. Angonoka syö kasviravintoa kuten lehtiä ja hedelmiä. Angonokat saavuttavat sukukypsyyden 15-20 vuoden iässä ja voivat elää 50-100 vuoden ikäisiksi. Sen parittelukausi on sadekaudella lokakuusta helmikuulle. Naaras munii yhdestä kuuteen munaa yleensä pensaaseen ja munimiskertoja voi olla neljä tai viisi vuodessa. Munat kuoriutuvat 6-8 kuukauden kuluttua. Angonoka luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan 200-600 yksilöä ja se on yksi uhanalaisimmista kilpikonnista. Suurimmat uhkat lajille ovat pyydystäminen ravinnoksi ja elinympäristön häviäminen maastopalojen ja maatalousmaaksi muokkaamisen vuoksi. Suuri uhka on myös pyydystäminen kansainväliseen lemmikkieläinten kauppaan ja salakuljetus Madagaskarilta. Angonoka on suojeltu Madagaskarin lailla ja CITES- sopimuksella. ==Lähteet== Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat
Juho Mattinen

Juho Mattinen (11. heinäkuuta 1894 Vuokkiniemi, Vienan Karjala – 16. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.SKS Biografiakeskus Suomen talouselämän vaikuttajat : Teollisuusneuvos Juho Mattinen (1894–1968)BiografiaSampo : Juho MattinenTeollisuusneuvos Juho Mattinen 60-vuotias, Karjalan Heimo N:o 8-9/1951, sivu 87 Juho Mattisen vanhemmat olivat maanviljelijä Teppo Mattinen ja Anni Seppänen, aiemmin Loginoff. Hän kävi kansakoulun Vaasassa 1909 ja oli sitten Carl Finnilä Oy:n palveluksessa myyntitehtävissä Vaasassa 1910–1914 ja liikkeen Kemin konttorin varastomyyjänä 1914–1922. Mattinen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella joukkueenjohtajana peräpohjalaisissa joukoissa. Mattinen muutti 1922 Helsinkiin ja perusti sinne vanhemman veljensä Ville Mattisen avustuksella samana vuonna pääasiassa tekstiilituotteita myyneen vähittäiskaupan. Sen yhteyteen perustettiin myös villatavarakutomo, josta tuli 1926 Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy. Yhtiölle valmistui oma kuusikerroksinen tehdasrakennus Vallilaan Elimäenkadulle vuonna 1929. Sotavuosien jälkeen Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n palveluksessa oli 400 henkilöä ja vuonna 1948 yhtiöllä oli sukka- ja trikootehdas, villatavarakutomo, solmiotehdas ja väripakkaamo. Juho Mattinen sai teollisuusneuvoksen arvon 1948. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana sekä johtokunnan puheenjohtajana 1950-luvun alkupuolelle saakka.Kuvat: Kravattitehdas herätettiin henkiin ja sen historia kuvitettiin uudestaan – "Höpsötelläkin voi vähän", Helsingin Uutiset 30.1.2020 Mattinen oli John Nurminen Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1932 ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1948. Hän oli lisäksi muun muassa Solmioteollisuuden luottamusneuvoston ja Trikoo- ja Sukkateollisuuden Yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtajana. Mattinen oli useita vuosia Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) Peräpohjolan piirin sihteerinä sekä puheenjohtajana. Hän oli mukana perustamassa Säätiö Väinölää 1945 ja toimi säätiön johtokunnan puheenjohtajana. Mattinen oli mukana myös Karjalan Sivistysseuran toiminnassa. Juho Mattinen oli naimisissa vuodesta 1923 merenkulkuneuvos John Nurmisen tyttären Inkeri Nurmisen kanssa. Kauppaneuvos Ville Mattinen oli Juho Mattisen vanhempi veli. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Olli Mustonen (valtiopäivämies)

Olli Mustonen (1824 Pielisjärvi – 8. maaliskuuta 1904 Pielisjärvi) Geni: Olli Mustonen Viitattu 14.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Mustosen vanhemmat olivat Olli Juhonpoika Mustonen ja Kristiina Iisakintytär Turunen ja puoliso Helena Taavetintytär Eskelinen. Mustonen oli talonpoikaissäädyssä Pielisjärven tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
2064 Thomsen

2064 Thomsen on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty uusiseelantilaisen tähtitieteilijän Ivan Leslie Thomsenin mukaan. Thomsenin likimääräinen läpimitta on 11 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,18 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 3 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Marsin radan leikkaaja-asteroidit Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Kaarle Muttilainen

Kaarle Muttilainen (1826 – 13. tammikuuta 1907 Juva) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. Rusthollari Muttilainen oli Juvalla kirkkoneuvoston jäsen, lainamakasiinin hoitaja ja kunnallislautakunnan esimies 1868–1873. Hän oli myös lautamies ja sai herastuomarin arvon. Muttilainen oli talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1885 ja 1891. Vuonna 1867 hän oli valitsijamies ja lakivaliokunnan jäsen, 1877–1878 yleisen valitusvaliokunnan jäsen ja 1891 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Muttilainen anoi 1867 yhdessä muiden kanssa muun muassa oppikoulujen opetuskieleksi suomea, mutta toisaalta taas 1877–1878 vastusti naisten ja miesten tasa-arvoista perinnönjakoa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Petraeus

Petraeus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aeschillus Petraeus (1593–1657), Turun piispa * Anders Petraeus (1630–1694), suomalainen kirkkoherra, Turun akatemian professori * David Petraeus (s. 1952), Yhdysvaltain maavoimien kenraali
2067 Aksnes

2067 Aksnes on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1936 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty norjalaisen tähtitieteilijän Kaare Aksnesin mukaan. Aksnesin likimääräinen läpimitta on 35 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,96 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 7 vuotta ja 11 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
2195 Tengström

2195 Tengström on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty ruotsalaisen tähtitieteilijän Erik Tengströmin mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman ö-kirjainta, muodossa Tengstrom. Tengströmin likimääräinen läpimitta on 13 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,22 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Jaakko Myllylä (valtiopäivämies)

Jaakko Myllylä (9. kesäkuuta 1825 Kalajoki – 12. syyskuuta 1903 Kalajoki)KirjastoVirma: Jaakko Myllylä. Viitattu 14.2.2021. oli suomalainen liikemies, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Jaakko Myllylä vanhemmat olivat talollinen Juho Heikki Jaakonpoika Myllylä ja Pieta Liisa Niilontytär Silvasti ja puoliso Kaisa Kustaava Nauha (k. 1917). Myllylä oli maanviljelijä ja liikemies. Hän omisti makasiinin, jonne hän hankki ja josta hän myi viljaa ja voita. Hän oli myös osakkaana Kalaja-laivassa, joka upposi Atlantilla 1885, mutta toimi sitä ennen kymmenisen vuotta rahtilaivana. Jaakko Myllylän liikanimi olikin ”Myllylän porvari”. Hän oli talonpoikaissäädyssä Salon eli Saloisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
2268 Szmytowna

2268 Szmytowna on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty puolalaisen kemistin Maria Szmytownan mukaan. Szmytownan likimääräinen läpimitta on 22 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,94 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Aleksi Lahelma

Aleksi Lahelma (7. maaliskuuta 1913 Alavus – 5. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja järjestöjohtaja. Varatuomari Aleksi Lahelma, Karjalan Heimo N:o 5-6/1982, sivu 82Kuka kukin on 1978 Aleksi Lahelman vanhemmat kauppaedustaja Yrjö Lahelma ja Helena Loginoffolivat kotoisin Vienan Vuokkiniemeltä ja hän vietti siellä osan lapsuuttaan. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasassa 1933 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1939. Varatuomarin arvon Lahelma sai 1944. Lahelma toimi Etelä-Pohjalaisen osakunnan kuraattorina 1944-1947. Hän teki opintomatkoja Saksaan 1939, Skandinaviaan useita kertoja 1938-1956 sekä Englantiin ja Yhdysvaltoihin 1957. Lahelma oli työmarkkinajärjestöjen palveluksessa ja hän oli mukana lähes kolmenkymmenen vuoden ajan työehtosopimusneuvotteluissa. Lahelma erikoistui erityisesti työturvallisuuskysymyksiin, kirjoitti artikkeleita aiheesta ja oli asiantuntijatehtävissä työnantajapuolen edustajana. Lahelma oli Suomen työnantajain yleisen ryhmän sihteerinä 1946–1949, osastopäällikkönä 1949–1952, apulaisjohtajana 1954–1956, johtajana 1956–1971 ja varatoimitusjohtajana 1971–1973. Hän oli Otanmäki-Valmetin työnantajayhdistyksen asiamiehenä 1952–1954, Panimo- ja virvoitusjuomateollisuuden työnantajaliiton asiamiehenä 1965–1968 ja Vaatetusteollisuuden työnantajaliiton asiamiehenä 1961–1973. Lahelma osallistui opiskeluaikanaan Helsingin karjalakerhon, sen laulukuoron ja Karjalakerhojen keskusliiton toimintaan kunnes nämä järjestöt lakkautettiin syksyllä 1944. Vuonna 1953 hänet valittiin Karjalan Sivistysseuran johtokunnan jäseneksi ja hän oli seuran puheenjohtajana 1953–1961. Lahelman kaudella seura hankki muistopatsaan runonlaulaja Anni Denisovin haudalle Vihtiin ja oli mukana perustamassa Domnan pirttiä Suomussalmen Kuivajärven kylään sekä Runonlaulajan Pirttiä Ilomantsiin. Seura alkoi järjestää vuosikokouksia Helsingin ulkopuolella ja käynnisti myös kyykkäpeliottelut eri puolilla Suomea. Aleksi Lahelma oli naimisissa vuodesta 1941 Helvi Marjatta Mykkäsen kanssa. Professori Eero Lahelma on heidän poikansa. == Julkaisuja == * Vaatetusteollisuusliitto 1926-1976. Vaatetusteollisuusliitto, Helsinki 1976 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Varatuomari Aleksi Lahelma, valokuva vuodelta 1963, Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Studio Kuvasiskojen kokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöjen johtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
2857 NOT

2857 NOT on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Kanariansaarilla sijaitsevan yhteispohjoismaisen Nordic Optical Telescope -kaukoputken mukaan. NOTin likimääräinen läpimitta on 13 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,4 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 9 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Ondrei Sotikainen

Ondrei Sotikainen oli yksi tunnetuimmista rajakarjalaisista runonlaulajista. Häneltä itseltään tallennettujen runojen määrä ei ole kovin mittava, mutta häneltä ovat perineet taitonsa lukuisat muut merkittävät suistamolaiset runonlaulajat, kuten hänen vanhimman poikansa Saaharin tytär Palaga Härkönen- Heroila Äimäjärvellä, pojanpoika Mikola Suurellajärvellä, pojanpoika Stepana Semananpoika Sotikainen Äimäjärvellä, sisarenpoika Iivana Onoila Suuressasarassa ja Aleksi Burushka Jalanvaarassa. D. E. D. Europaeus mainitsee matkakertomuksessaan laulattaneensa Loimolassa kyläjuhlan aikana "Ondrei Lytsyä", jota sukunimeä on Ondrein pojanpojan Vasilei Lytsyn antaman tiedon mukaan Sotikaisista käytetty Lytsyn kylän mukaan.http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr07100160 Ondrei Sotikainen teki kotitalostaan Lytsystä suurtilan, jossa asui ajoittain jopa viisikymmentä henkeä samojen kattojen alla neljässä pirtissä. Hänen kerrotaan olleen "ahkera raataja, iloinen, karski ukko" sekä "pitkä, vanhana kumarahartiainen, vaaleanverinen mies, jolla oli ruskeahko pitkä täysiparta". Miitrei Onoilan mukaan "kun Sotikanen vesseltyi, niin silloin lauloi, sill' oli paljon runoo ja se hyvin lauloi se ukko nuottih, se oli tietäjämies oikein". Ondrein iästä ja kuolinajasta ei ole varmuutta: Julius Krohnin mukaan hän olisi kuollut vuonna 1865 78-vuotiaana, Iivana Onoilan mukaan vuonna 1859 82-vuotiaana; Miitrei Onoila puolestaan ilmoittaa kuoliniäksi 90 vuotta. Ondrein veljiä olivat Jyrki, Iivi ja Pedri Sotikainen ja poikia puolestaan Iivi "Pitkä- Iivana" Sotikainen sekä Saharei, Simi ja Fedotta Sotikainen. Europaeuksen häneltä tallentamiksi runoiksi on tunnistettu jälkipolvilta saatujen runojen perusteella ainakin Lemminkäisen virsi (SKVR:VII1 787)http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr07107870, Hiiden hirven hiihdäntä (SKVR:VII1 865)http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr07108650 ja Rutsa eli Sisaren turmelus (SKVR:VII1 892)http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr07108920. Sotikaisten suku on lähtöisin Loimolasta ja polveutuu vuosien 1737 ja 1825 välillä eläneestä Mihein Sotista eli Sotik Miheijevistä, jonka kerrotaan olleen voimakas tietäjä: hän sanottiin muun muassa jäädytti sanan voimalla järven, jonka toinen noita oli ensin sulaksi loitsinut. == Lähteet == Luokka:Runonlaulajat Luokka:Suistamo Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Svipdag

Svipdag () on skandinaavisessa mytologiassa sankari, joka esiintyy kahdessa runossa, Grógaldrissa ja Fjölsvinnsmálissa, jotka on yhdistetty runoelmaksi Svipdagsmál. Svipdag on Sólbjartrin ja völva Gróan poika. Svipdagin äitipuoli lähetti hänet etsimään kohtalon määräämää morsianta Menglödiä seudulta, josta ei ole paluuta. Svipdag herättää äitinsä kuolleista pyytääkseen tältä neuvoa. Gróa lausuu poikansa avuksi yhdeksän loitsua ja palaa sitten takaisin hautaansa. Loitsujen vahvistama Svipdag lähtee etsimään Menglödiä. Pitkien etsintöjen jälkeen Svipdag saapuu suuren talon luo. Tulenlieskat nousevat sen seinistä, ja talon edustalla seisoo jättiläinen. Jättiläinen kertoo nimekseen Fjölsviðr ja vakuuttaa, ettei Svipdag pääse koskaan sisälle taloon. Sitten jättiläinen kysyy, mitä sukua Svipdag on. Svipdag vastaa olevansa Vindkaldr, Várkaldrin poika, joka taas on Fjölkaldrin poika. Näin hän yrittää vakuuttaa olevansa jääjättiläisten sukua. Sitten Svipdag kysyy Menglödiä, hänen kotiaan ja sen ympäristöä sekä muita asioita koskevia kysymyksiä. Jättiläinen vastaa niihin kaikkiin. Lopulta Svipdag kysyy, onko Menglödillä miestä. Siihen jättiläinen vastaa, ettei kukaan muu saa syleillä Menglödiä, paitsi Svipdag, sillä Menglödin kohtalona on olla Svipdagin morsian. Silloin Svipdag paljastaa kuka todella on ja jättiläinen päästää hänet taloon. Talossa Menglöd vaatii Svipdagia todistamaan, kuka on ja Svipdag lausuu runon, joka vahvistaa, että hän todella on Svipdag. Menglöd kertoo sitten Svipdagille, että on pitkään istunut kukkulallaan odottaen häntä, ja se, mitä hän on hartaasti toivonut, on nyt käynyt toteen – Svipdag on vihdoin tullut hänen saliinsa. Svipdagin ja Menglödin tarinaan ei viitata muualla Runo-Eddassa eikä myöskään Proosa- Eddassa. Proosa-Eddassa Svipdag mainitaan kuitenkin Odinin pojan Vegdegin jälkeläisenä. == Lähteet == Luokka:Skandinaavinen mytologia
Hbomberguy

Harry Michael Brewis (s. 19. syyskuuta 1992 Halifax, Britannia), tunnetaan paremmin YouTube-nimellä Hbomberguy, on brittiläinen tubettaja ja koomikko. Brewis tuottaa videoesseitä, joissa hän käsittelee videopelejä, elokuvia, sekä tv-sarjoja, ja usein yhdistää niihin poliittisia argumentteja. Brewis pitää itseään vasemmistolaisena ja on Britannian Työväenpuolueen jäsen. Monet hänen videoistaan keskittyvät vasta-argumentteihin äärioikeistolle, antifeminismille ja salaliittoteorioille. Brewis loi YouTube-kanavansa vuonna 2006, ja nykyään sillä on yli miljoona tilaajaa. Tammikuussa 2019 Brewis keräsi 265 000 puntaa transsukupuolisten nuorten hyväksi striimaamalla Donkey Kong 64 -peliä lähes 60 tunnin ajan. Hänen striimissään vieraili muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Alexandria Ocasio-Cortez. == Katso myös == * BreadTube * ContraPoints == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tubettajat Luokka:Vasemmistolaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesa Koivisto

Vesa Koivisto (s. 1963) on suomalainen filosofian tohtori ja kielitieteilijä. Hän toimi Itä-Suomen yliopiston karjalan kielen ja kulttuurin professorina vuosina 2014–2020. Koivisto opiskeli Helsingin yliopistossa, ja valmistui sieltä filosofian tohtoriksi. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1995) oli otsikoitu Itämerensuomen refleksiivit. Hänen lisensiaattityönsäkin (1989) oli käsitellyt samaa aihepiiriä. Koivisto on Helsingin yliopiston dosentti (suomi ja sen lähisukukielet). Hän toimi Itä-Suomen yliopiston karjalan kielen ja kulttuurin määräaikaisena professorina vuosina 2014–2015 ja 2016–2020. Karjalan kielen ja kulttuurin professorin tehtävässään Koivisto toi muun muassa esille, että osa karjalan kielen puhujista on saattanut pitää äidinkielensä piilossa sodan aikana ja sotien jälkeisinä vuosikymmeninä. Vuoden 2009 arvion mukaan Suomessa oli noin 5 000 karjalankielen puhujaa ja ainakin 15 000 ymmärsi kieltä. Sotia ennen karjalankielisiä oli satoja tuhansia, mutta sotien jälkeen karjalaa tai Karjalasta ei enää laajalti puhuttu. == Teoksia == * Vesa Koivisto: Itämerensuomen refleksiiviverbien semantiikkaa : karjalan ja suomen itämurteiden refleksiivitaivutus. Lisensiaattityö. 1989. * Vesa Koivisto: Itämerensuomen refleksiivit. Väitöskirja. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995. ISBN 951-717-868-9. * Auli Hakulinen, Maria Vilkuna, Riitta Korhonen, Vesa Koivisto, Tarja-Riitta Heinonen ja Irja Alho: Iso suomen kielioppi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-557-2. * Vesa Koivisto: Suomen sanojen rakenne. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2013. ISBN 978-952-222-496-5 (e-book), ISBN: 978-952-222-415-6 (nid.) * Marjatta Palander, Helka Riionheimo & Vesa Koivisto (editors): On the Border of Language and Dialect. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2018. ISBN 978-952-222-916-8 (Print), ISBN 978-951-858-003-7 (pdf, 8,8 MB) * Eeva-Kaisa Linna ja Anneli Sarhimaa (toim.); Laura Arantola, Natalia Giloeva, Riho Grünthal, Leena Joki, Olga Karlova, Vesa Koivisto, Tuomo Kondie, Päivi Kuusi, Johanna Laakso, Eeva-Kaisa Linna, Henna Massinen, Pirkko Nuolijärvi, Katerina Paalamo, Marjatta Palander, Raija Pyöli, Helka Riionheimo, Aleksi Ruuskanen, Anneli Sarhimaa, Aira Sumiloff ja Riina Ylönen (kirj.): Meijän hierus : esseitä karjalan kielestä. Karjalan Sivistysseura, 2019. ISBN 978-952-7193-20-4. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * SoleCris- tutkijaprofiili: Koivisto Vesa (uef.fi) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Axel Bruno Chorin

Axel Bruno Chorin (8. toukokuuta 1870 Lappajärvi – 22. huhtikuuta 1931 Viipuri) oli suomalainen kuvataiteilija ja maisemamaalari. Chorin opiskeli Pariisissa ja Dresdenissä Aurora Karamzinin suojelemana. Taiteen lisäksi Chorin oli myös keksijä, ja hän sai Viipurissa asuessaan patentin nestesäiliön sulku- ja laskulaitteelle. Chorin kuoli Viipurissa 22. huhtikuuta 1931. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1960

Vuoden 1960 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Bulgariassa Sofian Vasil Levskin kansallistadionilla ulkoilmapeleinä 3.–11. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 10 maata. Joukkueet pelasivat ensin kahdessa lohkossa yksinkertaisen sarjan. Sen jälkeen kolme parasta kummastakin lohkosta pelasi ylemmän loppusarjan niin, että alkusarjassa kohdanneitten joukkueiden ottelutulokset otettiin huomioon. Kaksi huonointa lohkoista ratkaisivat sijat 7.-10. Pudotuspelejä ei pelattu. Ylemmän loppusarjan voitto eli maailmanmestaruus ratkesi viimeisessä ottelussa, jossa kohtasivat siihen mennessä voittamattomat Neuvostoliitto ja isäntämaa Bulgaria. Ulkona pelattu ottelu jouduttiin keskeyttämään viisi minuuttia ennen loppua vesisateen takia. Ottelu jatkui sisähallissa niin, että varsinainen peliaika päättyi 45-45 tasatilanteeseeen. Jatkoajan voitti Neuvostoliitto loppulukemin 53-50. Turnauksen korikuningatar oli Tšekkoslovakian Dagmar Hubalkova.todor66.com == Sijoitukset == # # # # # # # # # # == Lähteet == * Women Basketball European Championship 1960 Sofia todor66.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * 1960 European Championship for Women FIBA Archive Luokka:Koripallon Euroopan- mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1960 koripallo Luokka:Bulgarian koripallo Luokka:Sofian urheilu
Eero-Eetu Saarinen

Eero-Eetu Saarinen (29. maaliskuuta 1904 Orivesi – 1. toukokuuta 1986 Kauniainen) oli suomalainen everstiluutnantti ja pioneeriupseeri. Kuka kukin on 1954Geni.com : Eero Edvard Saarinen Saarisen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Reinhold Saarinen ja Eedla Josefiina Lundahl. Hän kävi Kadettikoulun 1926–1928 ja sotateknillisen koulun 1932–1934. Vuonna 1941 Saarinen kävi lähitaistelukoulukurssin Saksassa. Saarinen oli Pioneeripataljoonassa nuorempana upseerina, adjutanttina ja komppanian varapäällikkönä 1928–1930, Reserviupseerikoulun pioneerilinjan johtajana 1930–1932, Erillisen Pioneerikomppanian varapäällikkönä 1934–1937 ja Pioneeripataljoonassa komppanian päällikkönä 1938–1939. Sotavuosina hän oli divisioonan pioneerikomentajana 1939–1940 ja AK:n pioneerikomentajana 1941–1944. Hän oli sitten pioneerikoulutuskeskuksen päällikkönä 1944, pioneerikurssin johtajana 1945–1946, Pioneerirykmentin pataljoonan komentajana 1946–1952 ja pääesikunnan sotahistorian tutkimuslaitoksen tutkijaupseerina vuodesta 1950 alkaen. Saarinen toimi Hakku-lehden toimitussihteerinä ja päätoimittajana useaan otteeseen vuosina 1928–1950. Hän oli Elimäen kunnanvaltuuston jäsenenä 1946–1950, perusti Pioneerimuseon 1944 ja oli museon johtokunnan puheenjohtajana 1944–1951. Eero-Eetu Saarinen oli naimisissa vuodesta 1931 Vera Lisitzinin kanssa. == Julkaisuja == * Pioneerin taskukirja. Otava 1931, 1940 (toimittajana) * Uivat ja uiville tuille rakennetut polkusillat. Otava 1934 * Rykmentin pioneeri- ja liikennejoukkueen kokoonpano ja tehtävät. Suomen sotilasaikakauslehden n:on 5/35 liite. Helsinki 1935 * Pioneeriaselajin taipaleelta. Korian pioneeriupseerikerho r.y:n ja Korian varuskunnan aliupseerikerho r.y:n julkaisuja 1. Koria 1951 * Moottoriliikenteen keskusjärjestö r.y. 1956-1965. Moottoriliikenteen keskusjärjestö, Helsinki 1966 * Ensimmäiset asevelvolliset reservimiehet: Lammin, Urjalan, Oriveden ja Saarijärven reservikomppaniat 1883-99. Sotahistoriallisen seuran julkaisuja 3. Hata, Helsinki 1967 * Oriveden eräsissit 1919-1969; kirj. Eero-Eetu Saarinen, Pertti Jussila. Orivesi 1969 * Pioneeriaselajin historia 1918-1968. Pioneeriupseeriyhdistys, Helsinki 1975, 2. painos 1989 * Ylä-Syvärin kapearaiteinen rautatie: suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentaman kenttäradan historia; täydennysosuuden sisältö Olavi Kilpiö ; toim. Mikko Alameri ja Matti Bergström. Rautatiehistoriallinen arkisto 1. Museorautatieyhdistys, Hyvinkää 1979 * Suurarpa ry. 40: 1944-1984; täydentänyt Pirkko Siltaloppi. Suurarpa, Helsinki 1984 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Elimäen kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Trond Trosterud

Trond Trosterud (s. 1962, Oslo) on norjalainen saamen kieliteknologian tutkija ja Tromssan yliopiston professori. Hän on myös aktiivinen wikipedisti (erityisesti nnwiki). Trosterudin kielitieteen muoto-opin aihepiiriin kuuluva englanninkielinen väitöskirja Tromssan yliopistolle (2006) oli otsikoitu Homonymy in the Uralic two-argument agreement paradigms. Trosterud on ollut keskeinen henkilö muun muassa Giellateknon kehityksessä. Vuonna 2012 Giellatekno-projekti oli yksi Gollegiella-palkinnon saajista. Trosterud kuului norjan kielineuvostoon (Språkrådet) vuosina 2016–2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Trosterudin Google Scholar -profiili (google.com) *Open Scienxe Talk #21 Should you write on Wikipedia? Guest is Trond Trosterud, Professor of Sami Language Technology at UiT The Arctic University of Norway. He’s an administrator on Wikipedia, and have been contributing there the past 14 years. The host of this podcast is Erik Lieungh. Update: 2019-09-25 (castbox.fm) Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Saamelaiskielten tutkijat Luokka:Norjalaiset professorit
Sugar (Natalia Gordienkon kappale)

Sugar on moldovalaisen laulajan Natalia Gordienkon esittämä kappale, jolla hän edusti Moldovaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 115 pistettä ja saavutti sijan 13. == Lähteet == Luokka:Moldovan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustuskappaleet
Gösta Malmqvist

Gösta Sigurd Malmqvist (29. tammikuuta 1898 Tukholma – 24. maaliskuuta 1967) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Malmqvist edusti urallaan Åbo IFK:a. Kalevan kisoissa Malmqvist saavutti 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 1919, hopeaa vuonna 1917 ja pronssia vuonna 1918. 800 metrin juoksussa hän sai hopeaa vuonna 1919 ja pronssia vuonna 1918. __NOTOC__ == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä 800 m 2.01,2 Turku 8. syyskuuta 1917 1 500 m 4.08,0 Turku 17. elokuuta 1919 Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Laari

Laari voi tarkoittaa muun muassa: * laari, seinillä erotettu säilytyspaikka aitassa, kellarissa tms. == Mytologia == *laarit, roomalaisen mytologian käsite == Sukunimi == *Antti Laari (1839–1912), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies *Ilkka-Eemeli Laari (s. 1989), suomalainen lumilautailija ja lakimies *Sanna Laari (s. 1990), suomalainen ampumahiihtäjä == Järvi == * Laari, järvi Mikkelissä. Luokka:Sukunimet
Regina-koulu

Regina-koulu oli Anjalassa, nykyisessä Kouvolassa vuosina 1803–1931 toiminut pitäjänkoulu. Koulu oli yksi Suomen ensimmäisiä kiertokouluja.Rengit ja piiat pantiin Regina-kouluun sivistymään sakon uhalla jo ennen oppivelvollisuutta – nyt pikkukylä taistelee yli 200 vuotta jatkuneen opetuksen puolesta, Yle uutiset 20.10.2016Anjalan Regina-koulu, Suomen Kuvalehti, 17.10.1931, nro 42, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koulun perustamisen mahdollisti se, että Anjalan kartanon emäntä Charlotta Regina Duffus testamenttasi 500 Ruotsin hopeariksiä käytettäväksi anjalalaisten lasten opetukseen. Hänen poikansa Rabbe Gottlieb Wrede (1742–1828) pani testamentin täytäntöön äitinsä kuoltua vuonna 1802 ja koulu perustettiin 1803. Koululle ostettiin myös rälssitila Anjalan Muhniemen kylästä ja tilan tuotolla rahoitettiin koulun toiminta. Koulu nimettiin Charlotta Regina Duffuksen mukaan Regina-kouluksi. Rabbe Gottlieb Wrede halusi, että jokainen anjalalainen osaisi lukea. Opetus tapahtui koulussa suomen kielellä. Oppilaina oli lasten ohella lukutaidottomia aikuisia, pääasiassa talojen piikoja ja renkejä. Oppivelvollisuuden rikkomisesta joutui maksamaan sakon. Koulumestari kiersi kylissä ja jokaisessa kylässä pidettiin koulua kahden kuukauden ajan kerrallaan. Koulupäivä alkoi aamulla seitsemältä ja päättyi illalla seitsemältä. Välissä oli kaksi taukoa puolenpäivän aikaan ja neljän-viiden aikaan iltapäivällä. Koulumestarilta vaadittiin, että hän osasi lukea ja kirjoittaa suomen kielellä sekä saattoi keskustella koulun johdon kanssa ruotsin kielellä. Koulun johtokuntaan kuuluivat Anjalan, Muhniemen ja Takamaan kartanoiden omistajat, pitäjän pappi ja muutama talonpoika. Koulun yhteyteen perustettiin myös Suomen ensimmäinen kansankirjasto. Kirjastossa oli vuonna 1804 104 teosta. Vuonna 1860 kirjojen lainausmaksu poistettiin ja koulumestari alkoi hoitaa kirjastoa oman työnsä ohella. Vuonna 1876 kirjastossa oli 106 suomenkielistä ja 74 ruotsinkielistä teosta, valtaosa kirjoista oli uskonnollisia. Vuonna 1901 kirjasto määrättiin kiertäväksi niin, että osa kirjoista oli lainattavissa Anjalan eri kylissä. Regina-koulun lakkauttamisen jälkeen kirjaston kirjat luovutettiin Anjalan kunnalle.Suomen vanhin lainakirjasto. Anjalan alkukoulun kansankirjasto, jossa v. 1804 oli 104 teosta, Suomen Kuvalehti, 10.10.1931, nro 41, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koulu toimi aluksi kiertokouluna, kunnes sille rakennettiin oma koulutalo Anjalan kirkonkylään vuonna 1843. Taloon tuli luokkahuone ja koulumestarin asunto. Luokkahuonetta käytettiin, kun Anjalan kylässä oli kouluvuoro, muun ajan koulumestari kiersi muissa kylissä opettamassa. Koulun toiminta keskeytyi vain kaksi kertaa ensin Suomen sodan aikana 1808–1809 ja toisen kerran nälänhädän vallitessa 1817. Koulu laajennettiin kaksiopettajaiseksi vuonna 1912. Regina-koulun toiminta päättyi vuonna 1931, kun kansakoululaitos oli vakiintunut. Regina-koulun entinen koulurakennus siirrettiin vuonna 2008 Nuorisokeskus Anjalaan lähelle Anjalan kartanoa. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Kymenlaakson historia Luokka:Anjala
Konsti

Konsti voi tarkoittaa muun muassa: == Sukunimi == *Kaarle Konsti (1846–1919), suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari *Kalle Konsti (s. 1979), suomalainen jääkiekkoilija == Etunimi == *Konsti Järnefelt (1890–1959), suomalainen poliitikko, kansanedustaja (Suomen Kansanpuolue) ja ammattiyhdistysjohtaja Luokka:Sukunimet Luokka:Etunimet
Alfa Romeo 1750 ja 2000

Alfa Romeo 1750 Berlina ja 2000 Berlina ovat Alfa Romeon vuosina 1968–1977 valmistamia edustusluokan sedan-korisia automalleja. Niiden seuraajaksi tuli Alfa Romeo Alfetta. Alfa Romeo Giuliaan perustuva 1750 Berlina esiteltiin tammikuussa 1968. Moottori oli 1,8-litrainen (118 hv), joka oli varustettu kahdella kaksoiskaasuttimella. Yhdysvaltojen markkinoille viedyissä malleissa sen sijaan oli polttoaineen ruiskutusjärjestelmä. Voimansiirtona oli joko viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai ZF:n kolmeportainen automaattivaihteisto. 2,0-litraisella (132 hv) moottorilla varustettu Alfa Romeo 2000 Berlina esiteltiin vuonna 1971. Euroopassa myydyissä malleissa oli jälleen kaksoiskaasuttimet ja Yhdysvaltain vientimalleissa ruiskutusjärjestelmä. Myös vaihteistot olivat samat kuin 1750:ssä. Suurin ulkonäöllinen eroavaisuus 1750-malliin verrattuna oli leveämpi etusäleikkö. 1750-mallin valmistus päättyi seuraavana vuonna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 1750 ja 2000 Luokka:E-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Hedström

Hedström on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Jonathan Hedström (s. 1977), ruotsalainen jääkiekkoilija *Klaus Hedström (s. 1972), suomalainen erikoistehosteiden suunnittelija ja elokuvajärjestäjä *Måns Hedström (1943–2005), suomalainen sisustusarkkitehti, teatterilavastaja, pukusuunnittelija ja graafikko *Tove Hedström (1907–1944), suomalainen kirjailija *Trond Hedström (1917–1982), suomalainen valokuvaaja *Tuva Novotny, synt. Hedström (s. 1979), ruotsalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja
16th That’s J-pop

16th That’s J-pop on Morning Musumen kuudestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 31. maaliskuuta 2021. Albumista julkaistiin myös Blu-ray-versio. == Kappaleet == Kappaleet 1-12 ja 15 on sanoittanut ja tuottanut Tsunku. Kappaleet 13 ja 14 on sanoittanut Ameko Kodama ja tuottanut Hiroo Ooyagi. == Mukana olevat jäsenet == * 9. sukupolvi: Mizuki Fukumura, Erina Ikuta * 10. sukupolvi: Ayumi Ishida, Masaki Satou * 11. sukupolvi: Sakura Oda * 12. sukupolvi: Miki Nonaka, Maria Makino, Akane Haga * 13. sukupolvi: Kaede Kaga, Reina Yokoyama * 14. sukupolvi: Chisaki Morito * 15. sukupolvi: Rio Kitagawa, Homare Okamura, Mei Yamazaki == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Aespa

Aespa (; eseupa; tyyliteltynä æspa) on eteläkorealainen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimii SM Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Karina, Giselle, Winter ja Ningning. Aespa julkaisi esikoissinglensä ”Black Mamba” 17. marraskuuta 2020. == Historia == === Ennen uran alkua (2016–2019) === Ningning esiteltiin SM Rookiesin jäsenenä 19. syyskuuta 2016. Karina esiintyi Taeminin musiikkivideolla ”Want” helmikuussa 2019. === Uran alku, ”Black Mamba”, ”Forever”, ”Next Level” ja Savage (2020–) === SM ilmoitti uudesta tyttöyhtyeestään 26. lokakuuta 2020. Yhtyeen jäsenet paljastettiin yksitellen, seuraavassa järjestyksessä: Winter, Karina, Ningning ja Giselle. Aespa debytoi ”Black Mamba” singlellä 17. marraskuuta 2020. Yhtye voitti ensimmäisen musiikkipalkintonsa Inkigayossa 17. tammikuuta 2021. Aespa julkaisi toisen singlensä ”Forever” 5. helmikuuta 2021. Single oli remake Yoo Young-jinin singlestä. Yhtye julkaisi kolmannen singlensä ”Next Level” 17. toukokuuta. Yhtyeen ensimmäinen EP Savage 5. lokakuuta. Yhtye julkaisi coverin S.E.S:n ”Dreams Come True” singlestä 20. joulukuuta. Yhtyeen toinen EP Girls julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. == Jäsenet == * Karina (카리나) – johtaja, tanssi, rap, laulu * Giselle (지젤) – rap, laulu * Winter (윈터) – laulu, tanssi * Ningning (닝닝) – laulu == Diskografia == === EP:t === * Savage (2021) * Girls (2022) * MY world (2023) * Drama (2023) * Armageddon (2024) * Whiplash (2024) === Singlet === * ”Black Mamba” (2020) * ”Forever” (2021) *”Next Level” (2021) *”Savage” (2021) *”Dreams Come True” (2021) *”Illusion” (2022) *”Life’s Too Short” (2022) *”Girls” (2022) *Welcome To MY World (2023) *”Spicy” (2023) *”Better things” (2023) *”Drama” (2023) *"Supernova" (2024) *"Armageddon" (2024) *"Whiplash" (2024) * == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Matarinpuiston silta

Matarinpuiston silta (tai Matarinkosken kävelysilta) on Keravanjoen ylittävä kevyen liikenteen silta Vantaalla. Silta yhdistää Matarin kaupunginosaan kuuluvan Matarinpuisto-ulkoilualueen Päiväkummun viheralueisiin. Pieni osa sillasta sekä sen katuverkkoon yhdistävä asfalttiosuus kuuluvat Rekolaan, mikä tekee sillasta kolmen kaupunginosan rajapyykin. Vuonna 2020 rakennettu noin 59-metrinen kirkkaanpunainen silta ylittää joen vinosti itä–länsisuunnassa ja erottuu ”räväkkänä” jokimaisemassa. == Suunnittelu ja rakentaminen == Matarinpuiston siltaa on kutsuttu yli 15-vuotiseksi hankkeeksi, koska sen suunnittelu alkoi jo vuonna 2005. Kaksi ulkoilualuetta toisiinsa yhdistävä silta koettiin tarpeelliseksi jo tuolloin, ja Vantaa toimitti ympäristölupavirastoon lupahakemuksen sillan rakentamiseksi. Lupa myönnettiin, mutta hanke kuitenkin kariutui kymmeneksi vuodeksi, koska kaupungilla ei ollut riittävän laajaa omistusta maa- ja vesialueisiin. Aluehallintovirasto myönsi rakennusluvan vuonna 2016, jolloin kunta oli hankkinut tarvittavat alueet. Suunnitelmana oli saada silta valmiiksi vuoden 2018 lopussa. Rakentamisen aloittamista kuitenkin hidasti useat paikallisilta asukkailta saadut valitukset. Osa asukkaista pelkäsi sillan tuhoavan jokimaiseman ja mahdollistavan mopoliikenteen. Osa valituksista käsitteli lintuja, ja suunnitellun sillan valaistuksineen sanottiin häiritsevän myös lepakoiden elämää. Vantaan kaupungin selvityksen mukaan silta ei kuitenkaan heikennä lepakoiden elinympäristöä tai haittaa lentoratoja, ja Ympäristökeskuksen mukaan sillat voivat parhaimmillaan hyödyttää lepakoita tarjoamalla niille sopivia päiväpiilopaikkoja. Uhanalaiset ja suojellut vuollejokisimpukat täytyi sukeltaen siirtää pois sillan ympäristöstä joen yläjuoksulle. Rakentaminen alkoi lopulta kesällä 2020. Hankkeen aikaisia ympäristövaikutuksia vähensi se, että sillan kantava rakenne valmistettiin konepajalla ja nostoasennettiin paikoilleen tukien varaan. Urakkaan kuuluivat myös asfalttipintainen yhteys suoraan sillalta Rekolan Joukontielle sekä kivituhkapintainen puistoraitti sillan ympäristössä useine valaistustöineen. Valosaasteen minimoimiseksi valaistukseen suunniteltiin 60 prosentin himmennys, joka painottuu hiljaisimpiin liikkumisaikoihin. Silta avattiin käyttöön joulukuussa 2020. Matarinpuiston sillan suunnitteli WSP Finland. Hanke maksoi noin puoli miljoonaa euroa, mistä valtionavustus oli 232 000. Sillan ympäristön puistoraitit valaistuksineen maksoivat 159 000 euroa. == Sillan mitat ja rakenne == Matarinpuiston silta on 59 metriä pitkä teräksinen ja kantavakaiteinen ristikkosilta, jonka ristikkorakenne toimii myös sillan kaiteina. Alusrakenteet ovat teräsbetonirakenteisia. Korkeus vedenpinnasta on noin kaksi metriä. Noin 4,5 metriä metriä leveä kansi eli päällysrakenne on valmistettu painekyllästetystä puusta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * KorsoTV: Matarinpuiston uusi silta (Youtube). Videokuvaa sillasta ja sen ympäristöstä. 29.1.2021. Luokka:Vantaan kevyen liikenteen sillat Luokka:Matari Luokka:Rekola Luokka:Päiväkumpu Luokka:Ristikkosillat
Alfa Romeo Giulia

Alfa Romeo Giulia on Alfa Romeon vuosina 1962–1978 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Alfa Romeo Giuliettan. Mallin seuraajaksi tuli uusi Giulietta. Sedanin lisäksi valmistettiin myös pieniä määriä farmarikorisia Giulia-malleja. Alfa Romeo Giulia esiteltiin kesäkuussa 1962 TI-mallina, jossa oli 1,6-litrainen (92 hv) moottori. Edeltäjäänsä Giuliettaan verrattuna uusi malli oli muotoilultaan kulmikkaampi, mutta sen korin ilmanvastuskerroin oli silti alhainen 0,33. Seuraavana vuonna esiteltiin Giulia TI Super, jota valmistettiin ainoastaan 500 kappaletta. Siinä oli levyjarrut kaikissa pyörissä ja erillisistuimet edessä, joiden väliin lattialle vaihteenvalitsin oli sijoitettu. Moottorin teho oli nostettu 112 hevosvoimaan. Levyjarrut kaikissa pyörissä tulivat myöhemmin samana vuonna vakiovarusteeksi kaikissa malleissa, ja vuodesta 1964 lähtien lattialle sijoitetun vaihteenvalitsimen sai halutessaan lisävarusteena. Vuonna 1964 esiteltiin Giulia 1300, jossa oli 1,3-litrainen (78 hv) moottori. Se erosi muista malleista siten, että siinä oli vain kaksi ajovaloa ja nelivaihteinen manuaalivaihteisto. Etuistuimet olivat erilliset ja vaihteenvalitsin niiden välillä lattialla. Vuonna 1966 saapui myös 1300 TI, jossa moottorin teho oli nostettu 82 hevosvoimaan ja vaihteisto oli viisivaihteinen. TI- ja TI Super -mallien väliin esiteltiin vuonna 1965 Super, jossa 1,6-litraisen moottorin teho oli 98 hevosvoimaa. 1300 Super korvasi 1300- ja 1300 TI -mallit vuonna 1970. Vuonna 1971 Superin teho nousi 102 hevosvoimaan ja se sai kaksipiirisen jarrujärjestelmän. Vuonna 1974 mallin nimi vaihtui Nuova Superiksi. Yksi Giulian viimeisistä malliversioista oli vuonna 1976 esitelty dieselmalli, jossa oli Perkinsin 1,8-litrainen (55 hv) moottori. Malli vastasi muilta osin Nuova Superia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Giulia Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Anne Rigail

Anne Rigail (s. 8. maaliskuuta 1969) on ranskalaisen lentoyhtiö Air Francen ja omaisuudenhallintayhtiö Air France-Klm Holdingin toimitusjohtaja. Hänet nimitettiin lentoyhtiön toimitusjohtajaksi joulukuussa 2018. Tämä oli ensimmäisiä kertoja, kun nainen nousi kansainvälisesti tunnetun lentoyhtiön johtajaksi. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune listasi Ringailin maailman 19. vaikutusvaltaisimmaksi pörssiyritysten ei-yhdysvaltalaiseksi naisjohtajaksi vuonna 2020. Edellisvuonna - ennen lentomatkustusta maailmanlaajuisesti supistanutta koronapandemiaa - hän oli saman listan sijalla 9. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jesse Pynnönen

Jesse Pynnönen (s. 1992) on suomalainen voimaurheilija, kilpasyöjä ja tubettaja. Pynnönen on tullut tunnetuksi syömisvideoillaan. Hänen syömiskanavallaan Jesse Eats on yli 160 000 tilaajaa. Hän pyörittää myös toista YouTube-kanavaa nimeltä Jesse Pynnönen, jonne hän tekee usein urheiluvideoita eri urheilulajien harrastajien kanssa. Vuonna 2020 Pynnönen voitti Suomen Voimalajiliiton SM-kilpailun. Otevoimailun maailmanmestaruuden hän on voittanut vuosina 2017, 2019 ja 2021. Otevoimailun SM-kultaa hän on voittanut vuosina 2018 ja 2020. Vuosien 2020 ja 2024 Suomen vahvin mies -kilpailussa hän sijoittui toiseksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Besermanin murre

Besermanin murre (myös besermanin kieli) on udmurtin murre, johon tataarin kieli on vaikuttanut voimakkaasti vuosisatojen ajan. Besermaneja (, , ) oli 10 000 vuonna 1926, mutta vuoden 1989 väestönlaskennan aikaan Venäjällä enää 3 122, joista Udmurtiassa 2 998\. Tällainen populaation väheneminen johtuu siitä, että 1930-luvulta alkaen besermaneja on pidetty kansallisuutta määriteltäessä sekä udmurtteina että tataareina passeja antaessa ja väestölaskennoissa. Vasta vuoden 1992 heinäkuussa Udmurtian tasavallan korkein neuvosto teki päätöksen "Besermanin kansan historiallisen nimen palauttamisesta".О восстановлении исторического имени бесермянского народа, www.kodeks.ru Besermanin murretta puhutaan Pohjois-Udmurtiassa Tšeptsan ja sen sivujokien varrella. Vain besermania puhutaan kymmenessä kylässä, 41 kylässä käytetään myös venäjää. Jotkut besermanien perinteet poikkeavat udmurttitraditioista islamin vaikutuksen vuoksi Volgan Bulgarian ja Kazanin kaanikunnan aikana. Nykytietämyksen valossa he ovat alun perin eteläisiin udmurtteihin kuulunut ryhmä, johon turkkilaiset kansat ovat vaikuttaneet voimakkaasti. Volgan Bulgariassa osa eteläudmurteista omaksui islamin, johon myös ryhmän nimitys perustunee (venäjän musulmane, basurmany ’muslimit’). Venäläisiä nimityksiä besermjane, besermene, bisurmene on käytetty myös monista muista Volgan–Uralin seudulla asuneista kansanryhmistä. Etnografiset tai historialliset tiedot eivät kuitenkaan tue väitettä, jonka mukaan besermanien esi-isät olisivat yleisesti olleet muslimeja. Kaikille uralilaisille kielille ominaisesti besermanin murre on sukupuolineutraali eli siinä ei ole kieliopillista sukupuolta. == Lähteet == Luokka:Permiläiset kielet Luokka:Udmurtia