EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eero Saksela

Eero Juhani Saksela (6. tammikuuta 1937 Helsinki – 16. helmikuuta 2023 EspooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 5.3.2023, s. B 31.) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston patologisen anatomian professori.Facta2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 312 Sakselan isä oli professori Niilo Saksela ja äiti Aira Annikki Penttilä. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 oli tekstiilitaiteilija Riitta Irmeli Gyldén. Saksela kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1955. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL) ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1962 sekä patologian erikoislääkäriksi vuonna 1969. Hän täydensi opintojaan 1962–1963 Yhdysvalloissa ja 1967 Ruotsissa. Saksela oli Suomen molekyylilääketieteen instituutin (FIMM) johdossa vuonna 2007Uutisarkisto, Helsingin yliopisto instituutin perustamisesta siihen asti kunnes virkaan valittiin 1. joulukuuta 2007 alkaen akatemiaprofessori Olli Kallioniemi.Savotta, tiedostuslehti Saksela oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1983 lähtien. Lääketieteenkandidaattiseura valitsi hänet vuoden opettajaksi (luennoija) vuonna 1992. Hän on saanut Matti Äyräpään palkinnon.Matti Äyräpään palkinto . Duodecim. Sakselan poika Kalle Saksela on Helsingin yliopiston virologian professori. Saksela on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Google Scholar: Eero Saksela (scholar.google.com) *Eero Sakselan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Niilo Saksela

Niilo Uno Saksela (vuoteen 1930 Saxén; 1. helmikuuta 1909 Viipuri – 15. kesäkuuta 1978Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 2.7.1978, HS Aikakone. Viitattu 16.4.2018.) oli suomalainen lääkäri. Sakselan vanhemmat olivat kouluneuvos Uno Alfons Saxén ja Anna Maria Pesonius ja puoliso vuodesta 1936 Aira Annikki Penttilä. Professori Eero Saksela on heidän poikansa. Geologi Martti Saksela ja professori Arno Saxén olivat puolestaan Niilo Sakselan veljiä. Saksela tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta normaalilyseosta 1927 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1936. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1940, jolloin hän sai myös sisätautien erikoislääkärin pätevyyden. Helsingin yliopiston sisätautien dosentti Saksela oli vuodesta 1951 vuoteen 1959. Saksela toimi valmistumisensa jälkeen lääkärinä useissa eri sairaaloissa, samoin kuin työskenteli Helsingin yliopistossa. Kivelän sairaalan sisätautiosaston apulaisylilääkärin hän oli 1957–1968.Facta2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 312 Saksela oli sotilasarvoltaan lääkintämajuri, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1961. Hän toimi vuosina 1962–1967 Sydänsäätiön hallituksen puheenjohtajana ja oli myös Syöpäyhdistyksen valtuuskunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Chloe Bridges

Chloe Suazo (s. 27. joulukuuta 1991 Thibodaux, Louisiana), paremmin tunnettu nimellä Chloe Bridges, on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Disney Channelin elokuvassa Camp Rock 2: The Final Jam (2010) sekä televisiosarjoissa Freddie ja Carrien päiväkirjat. Bridges on lisäksi esiintynyt sarjoissa kuten 90210, Kolme miestä ja tyttö, Valehtelevat viettelijät ja Rizzoli & Isles. Bridges aloitti seurustelun näyttelijä Adam Devinen kanssa helmikuussa 2015. Pari kihlautuivat lokakuussa 2019 viiden vuoden seurustelun jälkeen ja heidät vihittiin 9. lokakuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Jaakonpoika Krouvila

Mikko (Michael, Mikael) Jaakonpoika (Jacobinpoika) Krouvila (21. syyskuuta 1699 Eura – 19. maaliskuuta 1767 Eura) oli suomalainen talonpoika, joka edusti säätyään kolmilla eri valtiopäivillä 1730- ja 1740-luvulla. Krouvilan vanhemmat olivat Jaakko Heikinpoika Krouvila ja Susanna Martintytär Katila. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1719 Riitta Paavontytär Perhe. Krouvila oli kotoisin Euran Sorkkisten kylästä. Hän tuli tilan isännäksi vain 18-vuotiaana ja meni naimisiin pari vuotta myöhemmin. Paitsi esimerkillisenä talonpoikana, hän toimi useissa eri luottamustehtävissä. Lautamiehenä Krouvila ehti olla 35 vuotta ja parikymmentä vuotta myös kuudennusmiehenä. Kotikirkkoonsa hän lahjoitti hirret, kynttilänjalan ja maalauksen. Hän edusti Satakunnan talonpoikia valtiopäivillä Tukholmassa 1734, 1738-1739 ja 1742-1743. Toisella kerralla hänelle annettiin tehtäväksi ostaa seurakuntansa kirkkoon alttaritaulu ja hän hankkikin 1739 Tukholmasta Dankvart Paschin maalaaman teoksen Viimeinen tuomio. Vuoden 1734 valtiopäivillä Krouvila ja usea muu suomalainen talonpoika anoivat ruotsin kielen tulkikseen Johan Mathesiusta, mutta pyyntöön ei suostuttu, vaikka se uusittiin. Pyyntö herätti kuitenkin keskustelun kielikysymyksestä valtiopäivillä. Poikansa Mikaelin ja Jaakon Krouvila lähetti Porin triviaalikouluun, jossa he oppivat ruotsin kielen. Kolmansilla valtiopäivillään Krouvila oli pikkuvihan aikana ns. valitusdeputaation jäsen eli otti vastaan Suomea koskevia valituksia ja mietintöjä. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Vuonna 1699 syntyneet Luokka: Vuonna 1767 kuolleet
Kauno Salimäki

Kauno Einar Salimäki (13. toukokuuta 1905 – 18. tammikuuta 1971)Kauno Salimäen kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 24.1.1971, HS Aikakone. Viitattu 9.4.2018. oli suomalainen fyysikko. Hän oli säteilyfysiikan laitoksen johtaja professorin arvonimellä 1958–1968. Hän kehitti Suomen säteilynsuojaustoimintaa ja osallistui alan lainsäädännön kehittämiseen.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 327 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Juopuneiden hevosten aika

Juopuneiden hevosten aika (Zamani barayé masti asbha) on iranilainen draamaelokuva vuodelta 2000. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Bahman Ghobadi. Elokuva sai Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen kamera -palkinnon. Elokuva on esitetty Suomessa Yle TV1 -kanavalla elokuussa 2004. == Juoni == Iranin ja Irakin raja-alueen kurdeihin kuuluvat lapset yrittävät selviytyä jäätyään orvoiksi isänsä kuoltua. Vanhin poika Ayoub yrittää löytää itselleen mitä tahansa työtä elättääkseen sisarensa ja veljensä ja saadakseen vammaisen pikkuveljensä Madin leikkaushoitoon. Ayoub salakuljettaa kuorma-autonrenkaita rajan yli Irakiin yhdessä muiden rajakylän asukkaiden kanssa. Rahaa ei kerry tarpeeksi, joten hänen setänsä päättää naida Ayoubin sisaren ja vastineeksi rahoittaa leikkauksen Irakin puolella. Kun he saapuvat sedän kotiin, tämän äiti kieltäytyy Madin auttamisesta ja tarjoaa tilalle muulia. Ayoub päättää salakuljettaa muulin Irakiin, jossa siitä saisi enemmän rahaa. Hän pääsee salakuljettajajoukon mukaan. Ankarassa talvessa he juottavat muuleilleen viinaa, jotta ne jaksaisivat vetää. Viranomaiset yllättävät salakuljettajajoukon rajalla, mutta salakuljettajat eivät ehdi pakoon, koska muulit ovat liian juovuksissa. Elokuva loppuu kuviin, joissa Ayoub, Madi ja heidän muulinsa pääsevät karkuun ja ylittävät rajan Irakiin. Elokuva Vimeo- videopalvelussa. == Palkintoja == Elokuva voitti Kultainen kamera -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ja tuomariston erikoispalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Se palkittiin myös Edinburghin, Fort Lauderdalen, São Paulon, Banffin, Gijónin ja Isfahanin elokuvajuhlilla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 elokuvat Luokka:Iranilaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Khoy

Khoy () on kaupunki Iranin Länsi-Azerbaidžanin provinssissa, linnuntietä noin 128 kilometriä Tabrizista luoteeseen ja noin 642 kilometriä pääkaupunki Teheranista luoteeseen. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 491 (1956), 47 648 (1966), 70 357 (1976), 115 343 (1986), 137 885 (1991), 148 944 (1996), 181 465 (2006) ja 200 958 (2011). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Āzārbāyjān-e Gharbī
Saveh

Saveh () on kaupunki Iranin Markazin provinssissa, linnuntietä noin 125 kilometriä pääkaupunki Teheranin hallintokeskuksesta lounaaseen. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 14 537 (1956), 17 565 (1966), 25 751 (1976), 64 081 (1986), 87 621 (1991), 111 245 (1996), 180 548 (2006) ja 200 481 (2011). Kuva:Shahrdari square in Saveh.jpg|Näkymä eräseen keskustan liikenenympyröistä/aukioista. Kuva:Sardaran square in Saveh.jpg|Toisen liikenneympyrän/aukion rakennelma. Kuva:Jameh Mosque of Saveh-2.JPG|Jameh- moskeijaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Markazī
Sirjan

Sirjan () on kaupunki Iranissa Kermānin provinssissa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 164 kilometriä provinssikeskus Kermanista lounaaseen ja noin 810 kilometriä pääkaupunki Teheranista eteläkaakkoon. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 12 160 (1956), 19 568 (1966), 39 464 (1976), 90 072 (1986), 107 887 (1991), 135 024 (1996), 170 916 (2006) ja 185 623 (2011). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Kermān (provinssi)
Maragheh

Maragheh (; joskus muodossa Maragha tai Maraghe, tai jopa Maraqeh) on kaupunki Iranin Itä-Azerbaidžanin provinssissa, noin 495 kilometriä pääkaupunki Teheranista länsiluoteeseen. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 36 551 (1956), 54 106 (1966), 65 172 (1976), 100 679 (1986), 117 388 (1991), 132 318 (1996), 149 929 (2006) ja 162 275 (2011). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Āzārbāyjān-e Sharqī
Malayer

Malayer, () on kaupunki Iranin Hamadanin provinssissa, linnuntietä noin 63 kilometriä provinssikeskus Hamadanista eteläkaakkoon ja noin 284 kilometriä pääkaupunki Teheranista länsilounaaseen. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 21 105 (1956), 28 434 (1966), 47 117 (1976), 103 640 (1986), 130 458 (1991), 144 373 (1996), 156 289 (2006) ja 159 848 (2011). Kuva:A mosque in Malayer.jpg|Eräs kaupungin moskeijoista. Kuva:Pizza tower in Malayer.JPG|Pisan tornin jäljitelmä Malayerissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Hamadān (provinssi)
Fluorisitruunahappo

Fluorisitruunahappo on sitruunahaposta johdettu fluorattu karboksyylihappo. Siinä yksi vety on korvattu fluoriatomilla. Se on erittäin myrkyllinen fluorietikkahapon metaboliitti. Fluorisitruunahappo estää akonitaasin toiminnan, minkä vuoksi elimistön sitruunahappopitoisuus kasvaa ja sitruunahappokierto estyy. Myrkytyksen oireita ovat yskä, pahoinvointi, vatsakivut ja kouristukset. Viitattu 1.11.2013.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Fluorocitrate *Human Metabolome Database (HMDB): Fluorocitric acid *The Chemical and Biochemical Properties of Fluorocitric Acid (pdf) Luokka:Fluoriyhdisteet Luokka:Karboksyylihapot Luokka:Toksiinit
Safi al-Din Ardabili

thumb|250px|Sheikki Safi al-Dinin hautamausoleumia. Safi al-Din eli Safi al- Din Ardabili () tai Ṣafī od-Dīn (1253 Ardabīl, Persia – 12. syyskuuta 1334 Ardabīl) oli kurditaustainen sunnimuslimi. Hän oli islamilainen mystikko ja šeikki, joka perusti safavidilaisen suufilaisen liikkeen. Šeikin poika Ebn Bazzāz kokosi Ṣafwat al-ṣafā -teoksen, biografian isänsä ihmeteoista ja puheista 24 vuotta tämän kuoleman jälkeen. Runsas sata vuotta myöhemmin šaahi Ṭahmāsb määräsi teoksen virallista versiota muokattavan niin, että safavidien kurditaustaa häivytettäisiin ja polveutumista Muhammadia seuranneista imaameista puolustettaisiin. Šeikki Safi al-Dinin khanqah ja mausoleumi on tunnettu hautapyhäkkö Ardabilissa ja eräs Iranin maailmanperintökohteista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Richard Tapper, 1997: Frontier nomads of Iran: a political and social history of the Shahsevan (Cambridge University Press) Luokka:Persialaiset runoilijat Luokka:Kurdit Luokka:Islamilaiset mystikot Luokka:Vuonna 1253 syntyneet Luokka:Vuonna 1334 kuolleet
Apua!

Apua! (engl. Help!) on Richard Lesterin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1965, jonka pääosassa on The Beatles -yhtye. Elokuvan ensi-ilta oli Britanniassa 29. heinäkuuta 1965 ja Suomessa myöhemmin samana vuonna, 10. joulukuuta. == Rooleissa == *John Lennon *Paul McCartney *George Harrison *Ringo Starr *Leo McKern *Eleanor Bron *John Bluthal *Patrick Cargill *Victor Spinetti *Roy Kinnear *Alfie Bass *Warren Mitchell *Mal Evans == Soundtrack == Pääartikkeli: Help! (albumi) == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Lari, Emilio & Gordon, Alastair: The Beatles : Photographs from the Set of Help! New York : Rizzoli, 2017. ISBN 978-0-7893-3405-3. Luokka:Richard Lesterin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:The Beatles
Maika Monroe

Maika Monroe (s. 29. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan psykologisesta jännityselokuvasta The Guest ja kauhuelokuvasta It Follows. Ennen elokuvauraansa Monroe tunnettiin ammattimaisena leijalautailijana. Vuonna 2013 hänet rankattiin maailman 32. parhaaksi freestyle-leijalautailijaksi. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2012 At Any Price At Any Price Cadence Farrow 2012 Bad Blood... the Hunger Bad Blood... the Hunger Maika 2013 The Bling Ring The Bling Ring tyttö rannalla 2013 Labor Day Labor Day Mandy 2014 The Guest The Guest Anna Peterson 2014 It Follows It Follows Jay Height 2015 Echoes of War Echoes of War Abigail Riley 2016 5. aalto The 5th Wave Ringer 2016 Independence Day: Uusi uhka Independence Day: Resurgence Patricia Whitmore 2017 Hot Summer Nights Hot Summer Nights McKayla Strawberry 2017 The Scent of Rain & Lightning The Scent of Rain & Lightning Jody Linder 2017 Bokeh Bokeh Jenai 2017 Mark Felt Mark Felt Joan Felt 2017 I'm Not Here I'm Not Here Karen 2017 The Tribes of Palos Verdes The Tribes of Palos Verdes Medina 2018 After Everything After Everything Mia 2018 Tau Tau Julia 2018 Greta Greta Erica Penn 2019 Honey Boy Honey Boy Sandra 2019 Villains Villains Jules 2020 Brothers by Blood Brothers by Blood Grace 2020 The Education of Fredrick Fitzell The Education of Fredrick Fitzell Cindy Williams == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
5\. aalto (elokuva)

5\. aalto () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen J Blakesonin ohjaama dystooppinen scifitrilleri, joka perustuu Rick Yanceyn samannimiseen romaaniin. Siinä salaperäiset alienit hyökkäävät Maahan ja alkavat tuhoamaan ihmisiä erilaisilla hyökkäysaalloilla. == Tarina == Teini-ikäinen Cassie Sullivan (Chloë Grace Moretz) asuu Atlantassa vanhempiensa Oliverin (Ron Livingston) ja Lisan (Maggie Siff) sekä pikkuveljensä Samin (Zackary Arthur) kanssa. Eräänä päivänä taivalle ilmestyy tuntematon esine. Sen jälkeen alkavat alienit hyökkäämään aalloissa, joista ensimmäinen on sähkömagneettinen pulssi joka tuhoaa sähkölaitteet ympäri maailman. Toisessa aalossa tulee sarja tsunameita jotka tuhoavat kaiken rannikoilta. Kolmanessa aallossa Maahan leviää tappava tauti johon kuolee miljoonia ihmisiä lisää, muun muassa Cassien äidin. Neljännessä aallossa alkavat tarkka-ampujat vaanimaan muista aalloista selvinneitä ja ihmiset alkavat odottaa viidettä aaltoa. Perhe pakenee pakolaisleirille metsään. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Dystopiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Alex Roe

Alex Roe (s. 1990 Westminster) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvissa 5. aalto (2016) ja Rings (2017). == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2000 The Calling The Calling Dylan St. Clair 2013 A German Word A German Word Dean 2014 Unstrung Unstrung Luke 2014 Sniper: Legacy Sniper: Legacy Reese 2016 5. aalto The 5th Wave Evan Walker 2017 Rings Rings Holt 2017 Hot Summer Nights Hot Summer Nights Hunter Strawberry 2018 Forever My Girl Forever My Girl Liam == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuparisaari

Kuparisaari (aiemmin myös Vaskisaari, ) on amerikansuomalaisten käyttämä nimitys Yläjärveen työntyvän Keweenaw’n niemimaan pohjoisosasta Yhdysvaltojen Michiganissa. Se on saanut nimensä seudun kuparikaivoksista. Portagejärvi erottaa Kuparisaaren niemimaan eteläosasta, mutta myös järven eteläpuolen kylissä asuneet suomalaiset ovat pitäneet itseään kuparisaarelaisina.Holmio, s. 123–124. Hallinnollisesti alue kuuluu Keweenaw’n ja Houghtonin piirikuntiin. Ensimmäiset suomalaissiirtolaiset saapuivat Kuparisaaren kaivoksille Pohjois-Norjasta 1860-luvun puolivälissä. Heistä suurin osa oli kotoisin Ruijasta, Ruotsin Länsipohjasta ja Pohjois-Suomesta. Siirtolaisuus kasvoi erityisesti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Suurimmat suomalaiskeskukset olivat Hancock ja Calumet. Kuparisaaren suomalaisilla oli vilkasta kirkollista ja järjestötoimintaa. Vuonna 1876 Hancockiin perustettiin Amerikan ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti, vuonna 1890 suomalainen luterilainen kirkkokunta ja vuonna 1896 sen ylläpitämä Suomi-Opisto. Hancockissa ilmestyivät muun muassa Suomi-Synodin julkaisema Amerikan Suometar ja vuoteen 1914 saakka sosialistinen Työmies. Suomalaisasutuksen taantuminen alkoi vuosien 1913–1914 kaivoslakon jälkeen.Holmio, s. 124–145. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltain niemimaat Luokka:Michiganin saaret Luokka:Amerikansuomalaiset
Denis Strandell

Ram Denis Strandell (s. 1. syyskuuta 1958Asunto Oy Lappohjan kerrostalot. Kaupparekisteriote. Patentti- ja rekisterihallitus 15.11.2023.) on Hangon kaupunginjohtaja ja Kirkkonummen entinen kunnanvaltuutettu. Hänet valittiin Hangon kaupunginjohtajaksi vuonna 2015. Strandell on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri, ja hän on työskennellyt yli 25 vuotta finanssialalla. Strandell jäi eläkkeelle Hangon kaupunginjohtajan virasta maaliskuussa 2024. ==Lähteet== Luokka:Hangon kaupunginjohtajat Luokka:Kirkkonummen kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Kuhlberg

Johan Kuhlberg (3. toukokuuta 1725 Korpilahti − 1. tammikuuta 1790 Helsinki) oli Helsingin pormestari, joka riitaantui kaupungin porvareiden ja osin myös maistraatin kanssa moniksi vuosiksi. Kuhlbergin vanhemmat olivat luutnantti Johan Kuhlberg ja Stina Weckström ja puoliso vuodesta 1765 Hedvig Ulrika Weckström (s. 1746). Hän opiskeli viitisen vuotta Turun akatemiassa ja toimi sitten tilapäisenä tuomarina ja asianajajana. Valtiopäivillä 1755−1756 hän toimi kahden eri valiokunnan notaarina. Pyrittyään turhaan neljä kertaa Helsingin pormestariksi hän sai viidennellä kerralla vuonna 1766 pätevistä hakijoista eniten ääniä, mutta joutui vasta toiselle ehdokassijalle. Valitettuaan asiasta Kuhlberg sai nimityskirjan Helsingin oikeuspormestariksi vuodesta 1767 alkaen. Tehtävä osoittautui vaativaksi, kaupunginhallinnolla oli monia eri ongelmia ja keskinäisiä kiistoja. Kuhlberg itse sai syytteen salakuljetuksesta ja syyllistyi muun muassa asiakirjan väärentämiseen. Helsingin kauppiaat valittivat hänestä kuninkaalle kolmeen eri otteeseen ja riitely levisi myös maistraattiin. Kuhlberg pahoinpideltiin kotonaan joulukuussa 1768 ja tapaus jäi selvittämättä. Kuninkaan vuonna 1771 asiasta antama päätös ei lopettanut kiistoja, vaan kauppiaat pyrkivät ajamaan Kuhlbergin vararikkoon. Osapuolet valittivat toisistaan Turun hovioikeuteen ja tekivät kirjallisen sovinnon vasta vuonna 1783. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viitattu 21.12.2015. Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1725 syntyneet Luokka:Vuonna 1790 kuolleet
HMS Revenge (1805)

HMS Revenge oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1805 vesillelaskettu 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir John Henslow'n suunnittelema alus tilattiin 26. lokakuuta 1796 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi heinäkuuhun 1801 saakka Edward Sison ja maaliskuuhun 1803 David Polhill ja loppuajan Robert Seppings. Köli laskettiin elokuussa 1800. Alus laskettiin vesille 13. huhtikuuta 1805 ja valmistui 23. kesäkuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 58 653 puntaa.Winfield, Rif s. 38 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1805 Kanaalin laivastoon päällikkönään Robert Moorsoom. Se osallistui 21. lokakuuta Trafalgarin taisteluun Collingwoodin alaisuudessa osana suojanpuoleista jonoa. Aluksella sai taistelussa surmansa 28 miestä ja haavoittui 51 miestä. Alus oli joulukuusta alkaen huollettavana Portsmouthissa, mistä se poistui helmikuussa 1806. Alus valtasi 17. lokakuuta 1810 viisituntisen takaa-ajon päätteeksi ranskalaisen kaapparin Le Vengeurin Cherbourgin edustalla. Alus romutettiin 1849.Winfield, Rif s. 38–39 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
Åke Kuhlefelt

Åke Kuhlefelt (22. huhtikuuta 1908 Helsinki - 17\. marraskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen lakimies ja tuomari, joka toimi myös Kaskisten pormestarina. Kuhlefeltin vanhemmat olivat lääkäri Elis Kuhlefelt ja Katarina Estlander. Arkkitehti Sven Kuhlefelt (1892–1980) oli hänen veljensä. Kuhlefeltin puoliso vuodesta 1933 oli Birgit Hildur Maria Dahlgren (s. 1906). Kuhlefelt tuli ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1926 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1933. Varatuomarin arvon hän sai 1936. Valmistuttuaan Kuhlefelt toimi Vaasan hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä ja sitten Kaskisten pormestarina 1935–1937, kunnes palasi 1938 työskentelemään hovioikeuteen kahdeksitoista vuodeksi. Hän toimi myös asianajajana 1938–1939 ja oli Vaasassa toimineen tarkastusoikeuden jäsen, varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja 1948–1949. Sotatuomarina Kuhlefelt toimi 1939–1940 ja 1950–1951. Vuonna 1952 hänet nimitettiin Itä-Suomen hovioikeuden asessoriksi, 1954 Helsingin hovioikeuden asessoriksi ja 1956 oikeusneuvokseksi. Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena Kuhlefelt toimi 1959–1960. Raaseporin kihlakunnatuomarin virkaa hän ei ottanut vastaan vuonna 1960, vaan ryhtyi sen sijaan korkeimman oikeuden oikeusneuvokseksi, mitä tehtävää hän hoiti lähes 18 vuotta aina eläkkeelle jäämiseensä asti eli vuoden 1977 loppuun. Laintarkastuskunnan jäsen Kuhlefelt oli 1962–1964 ja holhouslainsäädännön uudistamiskomitean puheenjohtaja 1965–1971. Tuomarin työnsä ohella Kuhlefelt osallistui aktiivisesti alansa järjestötoimintaan. ==Lähteet== Luokka:Kaskisten pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Neandertalinihminen (täsmennyssivu)

Neandertalinihihminen tai neandertalilainen voi tarkoittaa seuraavia: * Neandertalinihminen (Homo neanderthalensis), sukupuuttoon kuollut ihmislaji * Neandertalinihminen – kadonnut lajitoveri, Juha Valsten kirjoittama vuonna 2015 ilmestynyt kirja * Neandertalilainen – Kadonnutta perimää etsimässä (, Svante Pääbon kirjoittama vuonna 2014 englanniksi ja vuonna 2015 suomeksi ilmestynyt kirja
Perussuomalaisten Etelä-Savon piiri

Perussuomalaisten Etelä-Savon piiri on yksi Perussuomalaisten piirijärjestöistä. Vuoden 2018 joulukuussa uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Pekka Laitinen, 62, Savonlinnasta. Tammikuun 2019 järjestäytymiskokouksessa 1. varapuheenjohtajaksi valittiin Veli-Pekka Myyryläinen Pieksämäeltä ja 2. varapuheenjohtajaksi Jussi Marttinen Mikkelistä. Piirisihteeriksi valittiin Anne Korhola Mikkelistä. Luokka:Etelä-Savo Etelä-Savo
Neandertalilainen – Kadonnutta perimää etsimässä

Neandertalilainen – Kadonnutta perimää etsimässä () on ruotsalaisen geneetikon Svante Pääbon kirjoittama, englanniksi vuonna 2014 ja suomeksi vuonna 2015 ilmestynyt tietokirja. Kirjassa saksalaisen Max Planck -instituutin genetiikan osaston johtajana toimiva Svante Pääbo kertoo sukupuuttoon kuolleen ihmislajin, neandertalinihmisen perimän selvittämisestä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 kirjat Luokka:Kirjat ihmisen evoluutiosta
Jean-Pierre Louis de Fontanes

Jean-Pierre Louis de Fontanes (6. maaliskuuta 1757 Niort, Deux-Sèvres – 17. maaliskuuta 1821 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, pääri, runoilija ja sanomalehtimies. Kuolemansa aikoihin de Fontanes oli muuan muassa Ranskan opetushallinnon päällikkö sekä senaatin ja Ranskan instituutin jäsen. Kirjallisuuskriitikko Charles Augustin Sainte-Beuve julkaisi hänen kootut teoksensa vuonna 1839. == Kirjallisuutta == * Norbert Alcer: Louis de Fontanes (1757–1821). Homme de lettres et administrateur. Lang, Frankfurt/M. 1994, ISBN 3-631-47269-2 (Université de Paris 1988). * Guy-Edouard Pillard: Louis Fontanes (1757–1821). Prince de l'esprit. Éditions Hérault, Maulévrier 1990, ISBN 2-903851-87-5. * Norbert Savariau: Louis de Fontanes. Belles-lettres et enseignement de la fin de l'Ancien Régime à l'Empire. Voltaire Foundation, Oxford 2002, ISBN 0-7294-0715-2 (Université de Nantes 2002). == Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskan ministerit Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1821 kuolleet
Sven Edvin Salje

pienoiskuva|200px|Sven Edvin Saljea esittävä veistos Jämshögissä. Sven Edvin Salje (15. helmikuuta 1914 Jämshög – 3. elokuuta 1998 Jämshög) oli ruotsalainen kirjailija. Hän uudisti ruotsalaista maaseutuaiheista kirjallisuutta erityisesti 1940-luvun realistisilla romaaneillaan.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 329 ==Suomennetut teokset== * Väkevät kädet, Aura 1943 (På dessa skuldror Loväng 1, 1942) filmattu nimellä På dessa skuldror, 1948 (suomeksi Väkevät kädet) * Kyntäjän valtakunta, Aura 1945 (Människors rike Loväng 2, 1944) filmattu nimellä Människors rike, 1949 * Sinun avullasi, Beel, Aura 1947 (Du tysta källa, 1946) * Yksinäinen nuoruus, Pellervo 1949 (Vingslag i natten, 1948) filmattu nimellä Vingslag i natten, 1953 (suomeksi Nuoria sydämiä) * Rakastin heitä kaikkia, Pellervo 1950 (De flyendes eldar, 1950) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Saljesällskapetin verkkosivusto * Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Salmenkallio (täsmennyssivu)

Salmenkallio tarkoittaa seuraavia: * Salmenkallio, Helsingin kaupunginosa ==Sukunimi== * Ensio Salmenkallio, vuoteen 1906 Sallmén (1900–1985), diplomi- insinööri, toimitusjohtaja ja vuorineuvos * Hannu Salmenkallio (1932–2015), ooppera- ja konserttilaulaja, kanttori-urkuri ja laulupedagogi * Kauko Salmenkallio, vuoteen 1946 Teräväinen (1925–2012), tietokirjailija ja kouluneuvos, Ensio Salmenkallion adoptiolapsi * Sanna Salmenkallio (s. 1966), säveltäjä, viulisti ja äänisuunnittelija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Raimo Salmi

Raimo Johannes Salmi (s. 15. marraskuuta 1936 Helsinki)Ulkoasiainhallinnon matrikkeli, Ulkoasiainneuvos ja suurlähettiläs Salmi Raimo Johannes, sivu 163, toimittajat Jussi Nuorteva ja Tuire Raitio, Ulkoasiainministeriö 1996 on suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Hän on koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Salmi on ollut varakonsulina San Franciscon pääkonsulinvirastossa 1.6.1967. Ulkoministeriön jaostopäällikkönä hän oli 1.10.1975, lähetystöneuvos 1.3.1978, ulkoasiainneuvos ja toimistopäällikkö 1.6.1978. Salmi on ollut suurlähettiläs Nairobissa 1980–1983 ja samalla Addis Abebassa ja Kampalassa 1981–1983, Tripolissa, Vallettassa ja Kairossa 1983Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 336–1986.Suomen suurlähetystö, Tunis Salmi on toiminut lakimiehenä Helsingissä 1.6.1986 alkaen ja Espanjassa 1991 alkaen. Salmen vanhemmat olivat liikkeenharjoittajat Väinö Johannes Salmi ja Hilja Lydia Muroke. Salmen puoliso oli kuvanveistäjä Säde Irmeli Helaniemi (nykyisin Salmi-Nykopp, s. 1937). He erosivat 1986.Oili Sarja, Sodan jaloista kouluun ja maailmalle: Oili Havun vuodet 1938–1956, sivu 162, Books on Demand 2019, ISBN:978–9528002093 == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ada Colau

Ada Colau i Ballano (s. 3. maaliskuuta 1974 Barcelona) on katalonialainen poliitikko, joka toimii Barcelonan pormestarina. Colau valittiin virkaansa vuonna 2015 Barcelona en Comú (suomeksi "Yhteinen Barcelona") -puolueen edustajana. Colau tuli tunnetuksi asuntohäätöjä vastustaneen PAH- kansalaisliikkeen (Plataforma de Afectados por la Hipoteca) edustajana. Colau on toiminut tutkijana ja ihmisoikeusaktivistina. Hän on opiskellut Barcelonan yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Vuoden 2015 kunnallisvaaleissa Ada Colaun johtama Barcelona en Comú nousi vaalivoittoon ja Colau nimitettiin Barcelonan pormestariksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ada Colaun verkkosivut * Barcelonan pormestari kaupungin verkkosivuilla * Barcelona en Comú Luokka:Barcelonan pormestarit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
P-Hydroksiasetofenoni

p-Hydroksiasetofenoni eli 4-hydroksiasetofenoni (C8H8O2) on aromaattinen fenoleihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita. p-Hydroksiasetofenonin isomeereja ovat o- ja m-hydroksiasetofenonit. == Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet == p-Hydroksiasetofenonia esiintyy useissa kasveissa. Esimerkiksi kuusissa sitä esiintyy pikeiini-nimisenä glykosidina. Sitä esiintyy myös muun muassa mangossa, fabianassa, lakoissa, karpaloissa ja sitä muodostuu myös kahviin paahdon aikana sekä sherryyn ja olueen käymisen aikana. Yhdisteen tuoksu ja maku on hedelmäinen. Huoneenlämpötilassa p-hydroksiasetofenoni on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste on hyvin heikko happo ja sen pKa-arvo on 8,05. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. == Valmistus ja käyttö == p-Hydroksiasetofenonia voidaan valmistaa kuumentamalla fenyyliasetaattia ja reaktio on niin kutsuttu Fries-toisiintuminen. Pidettäessä lämpötila noin 60 °C:n paikkeilla on p-isomeeri vallitseva tuote. Lisäksi muodostuu hieman o-hydroksiasetofenonia. Yhdistettä muodostuu myös fenolin ja asetyylikloridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. p-Hydroksiasetofenonia käytetään valmistettaessa muun muassa formoterolia, p-hydroksifenyylietikkahappoa, parasetamolia, salbutamolia ja synefriiniä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Food Component Database (FooDB): 4'-Hydroxyacetophenone *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 4'-Hydroxyacetophenone *Pherobase: Floral Compound - p-hydroxyacetophenone *Pherobase: Semiochemical - p-hydroxyacetophenone Luokka:Aromaattiset ketonit Luokka:Fenolit
Norsunluurannikon naisten jalkapallomaajoukkue

Norsunluurannikon naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Norsunluurannikkoa virallisissa naisten jalkapallo-otteluissa. Se toimii Norsunluurannikon jalkapalloliiton alaisuudessa. Se kuuluu sekä FIFAan että Afrikan maanosaliitto CAF:iin. Se on pelannut kertaalleen MM-kilpailujen lopputurnauksessa vuonna 2015, jolloin se jäi alkulohkoon. Afrikan- mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa se on pelannut kahdesti 2012 ja 2014. Parhaimmillaan se on ollut vuonna 2014 kolmas. == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Norsunluurannikon jalkapallo
Erich Kunze

Erich Kunze (30. huhtikuuta 1905 Ottmachau, Sleesia, Saksa - 22\. maaliskuuta 1992 Göttingen, Saksa) oli saksan kielen yliopisto-opettaja, kirjallisuuden tutkija, kääntäjä ja professori. (maksullinen) Kunze syntyi nykyisin Puolaan kuuluvassa Otmuchówissa, joka oli vuoteen 1945 asti osa Saksaa. Hänen vanhempansa olivat opettaja Emmanuel Kunze ja Gerdrud Zimmerman ja puoliso vuodesta 1946 Edith Margot Ursula Bayer (s. 1922). Kunze opiskeli sekä Münchenin, Heidelbergin että Breslaun yliopistossa ja väitteli viimeksi mainitussa filosofian tohtoriksi 1932, toimien siellä saksan kielen assistenttina. Natsien noustua valtaan hänen käsinkirjoitettu väitöskirjansa takavarikoitiin. Hän pakeni heinäkuussa 1934 Suomeen ja toimi Turun yliopiston saksan kielen lehtorina vuoteen 1944 saakka. Sensuroitu ja lyhennetty versio hänen väitöskirjastaan julkaistiin Breslaussa 1938. Vuonna 1944 Kunze siirrettiin Saksan kansalaisena miehitettyyn Tanskaan, josta hänet internoitiin sodan päätyttyä Saksaan. Suomeen Kunze palasi 1947, toimittuaan Saksassa pari vuotta Deutsche Akademien johtajana. Saksan kielen lehtorina hän työskenteli Turun yliopistossa 1948–1951 ja Helsingin yliopistossa 1952–1965. Oltuaan vuoden verran Saksassa hänestä tuli Helsingin kauppakorkeakoulun saksan kielen apulaisprofessori vuoteen 1971 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle ja muutti Göttingeniin, joskin säilytti Suomen kansalaisuuden ja läheiset suhteensa Suomeen. Kunze, joka oli vertailevan kirjallisuustieteen tutkija, julkaisi myös muun muassa Suomen kaunokirjallisuuden saksannosten bibliografian. Hän käänsi itse suomalaista kirjallisuutta ja kansanrunoutta saksaksi ja lahjoitti keräämänsä huomattavan käännöskokoelman Hampurin yliopistolle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Saksalaiset kielenkääntäjät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Akateeminen talousblogi

Akateeminen talousblogi on blogi, jossa taloustieteen tutkijat kommentoivat maailman menoa taloustieteellisestä näkökulmasta ja suomen kielellä. Blogin perustivat vuonna 2009 silloisen Helsingin kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen laitoksen tutkijat.http://blog.hse-econ.fi/?page_id=2 Viitattu 21.12.2015http://blog.hse-econ.fi/?p=2364 Viitattu 21.12.2015 Blogin vakiokirjoittajia ovat * Prof. Pertti Haaparanta, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu * Prof. Ari Hyytinen, Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulu * Tutkimusjohtaja Niku Määttänen, ETLA * Erikoistutkija Tuomas Pekkarinen, VATT * Prof. Marko Terviö, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu * Prof. Roope Uusitalo, Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Akateeminen talousblogi Luokka:Blogit Luokka:Taloustiede
Aimo Salminen

Aimo Lauri Antero Salminen (14. syyskuuta 1929 Hyvinkää – 29. elokuuta 2015) oli suomalainen lääkäri ja professori. Salmisen vanhemmat olivat Lauri Salminen ja Aili Ihanelma Eskola ja hänen puolisonsa vuodesta 1951 oli opettaja Vuokko Sinikka Nokkala. Salminen pääsi ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957, jolloin hän myös väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Salminen tuli Oulun yliopiston mikrobiologian professoriksi vuonna 1965, hän tutki muun muassa jänisruttoa, leptospiroosia ja togaviruksia.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta Helsingin yliopistossa virusopin dosentti Salminen oli 1961–1966.Helsingin yliopiston opettajat ja virkamiehet == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset mikrobiologit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Seppo Salminen (varatuomari)

Seppo Mauri Salminen (10. tammikuuta 1923 Viipuri – 29. joulukuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen varatuomari. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1982. Hän työskenteli valtiovarainministeriön järjestelyosaston päällikkönä ja virastovaltuutettuna 1965Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 338–1986Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 424. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet‎ Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Bo-Kaap

Bo-Kaap on Kapkaupungin kaupunginosa Etelä-Afrikassa. Kaupungin keskustan länsipuolella, Signal Hillin rinteellä sijaitseva naapurusto tunnetaan värikkääksi maalatuista kivitaloistaan. Sitä kutsuttiin aiemmin ”malaijilaiseksi kortteliksi” ja se alkoi kehittyä 1760-luvulla, kun Hollannin Itä-Intian kauppakomppania alkoi tuoda Etelä-Afrikkaan orjia Jaavalta, Indonesian saarilta, Sri Lankasta, Intiasta ja Malesiasta. Bo-Kaapista tuli etenkin islaminuskoisten siirtolaisten asuinpaikka. Bo-Kaapissa sijaitsee vuodelta 1844 peräisin oleva Nurul-moskeija. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kapkaupunki
Signal Hill (Kapkaupunki)

pienoiskuva|Signal Hill Lion's Headilta nähtynä. Signal Hill tai Lion’s Rump () on tasahuippuinen vuori Etelä-Afrikan Kapkaupungin keskustan länsipuolella. Se on 350 metriä korkea. Signal Hillin viereiset vuoret ovat Lion’s Head ja Pöytävuori. Vuori on saanut nimen ”Signaalivuori” siitä, että sieltä annettiin lippuviestein säätilavaroituksia ja ankkurointiohjeita merellä kulkeville aluksille. Signal Hilliltä on myös annettu aikamerkki päivittäin kello 12 ampumalla tykillä, jotta laivat voivat tarkistaa laivakellonsa. Tykillä varoitettiin aikoinaan myös laivoja törmäysten varalta. Nykyään tykki laukaistaan joka päivä kello 12. Vuori on turistien suosima näköalojensa ansiosta. Vuoren huipulle kulkee tie. Vuorella on monien islamilaisten lähetystyöntekijöiden ja uskonnollisten johtajien hautoja. Suurin niistä, valkoinen neliömäinen rakennus ja sen vihreä kupoli, rakennettiin sheikki Mohamed Hassen Ghaibien hautamuistomerkiksi. Se on valtakunnallisesti merkittävä muistomerkki.Kramats on Signal Hill nominated for heritage status. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kapkaupunki Luokka:Länsi-Kapin maantiede Luokka:Etelä-Afrikan vuoret
Mike Nurisalo

Mike Nurisalo (s. 25. huhtikuuta 1968) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Nurisalo pelasi kasvattajaseurassaan Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta miesten pääsarjassa. == Pelaajaura == Nurisalo esiintyi ensimmäisen kerran kokoonpanossa miesten SM-sarjassa kasvattajaseuransa Tampereen Pyrinnön edustusjoukkueessa 11. lokakuuta 1987 KTP:ta vastaan, ja 25. lokakuuta hän teki ensimmäiset pääsarjapisteensä onnistuttuaan Helsingin NMKY:tä vastaan kahden pisteen heitossa ja yhdessä vapaaheitossa. Nurisalo teki miesten SM-sarjauran piste-ennätyksensä (yhdeksän pistettä) 20. tammikuuta 1988 FoKoPo:a vastaan. Nurisalo kuului kauden aikana Pyrinnön kokoonpanoon 13 ottelussa ja pelasi niissä 1,2 pisteen keskiarvolla. Pyrintö voitti kauden aikana vain kolme ottelua, oli runkosarjassa toiseksi viimeinen ja karsiutui jatkosarjasta. Joukkue pelasi SM-karsintaotteluita mutta säilytti sarjapaikkansa.Mike Nurisalo – Suomen Koripalloliitto Kaudella 1988–1989 Nurisalo kuului runkosarjassa jälleen 13 ottelussa Pyrinnön kokoonpanoon ja pelasi niissä 0,8 pisteen keskiarvolla. Kauden suurimman pistemääränsä, kuusi, hän teki kauden avausottelussaan Turun NMKY:tä vastaan. Pyrinnöllä meni edelliskauttakin huonommin, kun se voitti vain yhden ottelun ja putosi alemmalle sarjatasolle. Samalla päättyi Nurisalon pääsarjaura. == Tilastot == === Runkosarja === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 1987–1988 Tampereen Pyrintö SM-sarja 13 30,8 % 25,0 % 66,7 % – 0,1 0,1 0,2 0,4 0,2 – 1,2 15 1988–1989 Tampereen Pyrintö SM-sarja 13 83,3 % – 0,0 % 0,1 0,1 0,2 – 0,3 0,2 – 0,8 10 Yhteensä Yhteensä SM-sarja 26 47,4 % 25,0 % 57,2 % 0,0 0,1 0,1 0,1 0,3 0,2 – 1,0 25 *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä == Lähteet == * Mike Nurisalo Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oliver Lindell

Oliver Lindell (s. 29. syyskuuta 1998) on suomalainen golfammattilainen, joka edustaa Virvik Golfia. Lindell on voittanut Finnish International Junior Championship kisan vuonna 2012 14-vuotiaiden poikien juniorisarjassa. Lindell on myös voittanut poikien reikäpelin SM-mestaruuden vuosina 2013–2014. Lindell voitti uransa neljännen SM-kullan vuonna 2015 alle 18-vuotiaiden poikien lyöntipelikilpailuissa. Lindell voitti Nordic Leaguen historian nuorimpana yksittäisen osakilpailun, Master Promo Championshipin, (69,65,70= -12). Lindell siirtyi ammattilaiseksi marraskuussa 2015. Hänet valittiin Porvoon vuoden urheilijaksi vuonna 2015.uusimaa.fi Golfari Oliver Lindellistä Porvoon paras urheilija Lindell voitti uran ensimmäisen ammattilaiskisansa toukokuussa ja lähes heti perään toisen kerran kesäkuun puolivälissä. Lindell voitti myös miesten 2016 Suomen Mestaruuden Hämeenlinassa kokonaistuloksella -13. Lindell nousi onnistuneen Nordic League kauden ansiosta Challenge Tourille vuodeksi 2017. Lindell sai Ecco Tourin menestyksen myötä villin kortin Euroopan Tourin osakilpailuun Tanskaan elokuun loppuvaiheessa. Debyytissään Euroopan Tourilla hän sijoittui hienosti sijalle T26. Lindell pelaa kaudella 2023 Challenge Tourilla kategorialla 9. *2016 Nordic Golf League ranking 2 *2017 Road to Oman ranking 35 *2018 Road to Ras Al Khaimah ranking 120 *2019 Road to Mallorca ranking 60 *2020 Road To Mallorca ranking 21 *2021 Road To Mallorca ranking 155 *2022 Road to Mallorca ranking 55. == Urheilu-ura == Lindell aloitti golfin vuonna 2007 ja liittyi Virvik Golf -seuraan 2008.oliverlindellgolf.fi Perustiedot Oliver, Christian Lindell 2015 ammattilaiseksi siirtynyt Lindell sijoittui 18:nneksi Espanjassa debyyttikisassa. Lindell voitti kaudella 2016 Nordic Leaguen satelliittikiertueella 2 kertaa, sekä sijoittui toiseksi kaksi kertaa. Myös top 10 sijoituksia löytyi monta. Lindell sijoittui kauden 2016 Nordic Leaguen rankingissa toiseksi ja sai kategorian 13 euroopan haastajakierueelle. Lindell on pelannut pääsääntöisesti Challenge Touria vuodesta 2017 ja on tienannut 96 kilpailussa reilut 177 000 euroa. Euroopan kiertueen kokonaisansiot ovat noin 54 000 euroa. == Saavutukset == * 2015 Master Promo Championship voitto (69,65,70= -12) * 2015 The Duke Of Your Young Champions Trophy voitto (73,68,66= -9) * 2016 Kitchen Joy Championship voitto (66,68,69=-16) * 2016 Miesten lyöntipelin Suomen mestaruus, Tawast Golf (kokonaistulos -13) * 2016 Northside Charity Challenge voitto (62,64,72=-18) * 2016 Ecco Tour Player of the year & Rookie of the year * 2017 Challenge Tour ranking 35. *2018 Challenge Tour ranking 120. *2019 Challenge Tour ranking 60. *2020 Uran paras sijoitus Challenge Tourin rankingissa, 21. == Lähteet == oliverlindell.fi Luokka:Suomalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vejas Anaya

Vejas Anaya (s. 8. huhtikuuta 1979) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi ammattilaisena Itävallassa ja Suomessa. Anaya syntyi Yhdysvalloissa ja pelasi yliopistokoripalloa Santa Rosa Junior Collegen joukkueessa vuosina 1999–2001. Hän oli menossa kovatasoiseen UCLAn yliopistojoukkueeseen vuonna 1998 mutta joutui luopumaan mahdollisuudesta polvivamman vuoksi. Anaya pelasi kauden 2002–2003 Itävallan pääsarjassa 14 pisteen ja 7 levypallon keskiarvoilla. Elokuussa 2004 hän siirtyi suomalaiseen pääsarjajoukkue Pyrbasketiin.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=62924 Anaya pelasi Pyrbasketissa seitsemän ottelua 9,0 pisteen ja 6,7 levypallon keskiarvoilla. Hän ei kuitenkaan sopeutunut pelaamaan nelospaikalla eikä täyttänyt joukkueenjohdon vaatimuksia, ja hänet erotettiin marraskuussa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=65478Vejas Anaya – Suomen Koripalloliitto == Lähteet == * Vejas Anaya Suomen Koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vejas Anaya is New PaliHi Hoopas Coach Palisadian Post 8.8.2013 * Vejas Anaya basketball profile eurobasket.com Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Kesänen

Hannu Kesänen (s. 6. elokuuta 1959) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kesänen pelasi Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta miesten pääsarjassa. == Pelaajaura == Kesäsen kasvattajaseura oli helsinkiläinen Kiri-60. Hän esiintyi ensimmäisen kerran miesten SM-sarjassa Tampereen Pyrinnön edustusjoukkueessa 11. lokakuuta 1987 KTP:ta vastaan tehden viisi pistettä. Vakituisesti peliaikaa kauden aikana saanut Kesänen teki marraskuussa kahdessa ottelussa kauden korkeimman pistemääränsä (10), ja niistä jälkimmäisessä hän otti KTP:tä vastaan myös kahdeksan levypalloa. Kesänen pelasi Pyrinnössä runkosarjassa 17 ottelua 5,1 pisteen ja 2,1 levypallon keskiarvoilla. Pyrintö voitti kauden aikana vain kolme ottelua, oli runkosarjassa toiseksi viimeinen ja karsiutui jatkosarjasta. Joukkue pelasi SM-karsintaotteluita mutta säilytti sarjapaikkansa.Hannu Kesänen – Suomen Koripalloliitto Kaudella 1988–1989 Kesänen pelasi runkosarjassa 14 ottelussa 6,9 pisteen ja 1,8 levypallon keskiarvoilla. Hän teki miesten SM-sarjauran piste-ennätyksensä (14) kauden aikana kahdesti, 30. lokakuuta Uudenkaupungin Urheilijoita ja 6. marraskuuta KTP:tä vastaan. Pyrinnöllä meni edelliskauttakin huonommin, kun se voitti vain yhden ottelun ja putosi alemmalle sarjatasolle. Samalla päättyi Kesäsen pääsarjaura. == Tilastot == === Runkosarja === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 1987–1988 Tampereen Pyrintö SM-sarja 17 53,6 % 0,0 % 75,0 % 0,9 1,2 2,1 0,4 1,3 0,3 0,1 5,1 86 1988–1989 Tampereen Pyrintö SM-sarja 14 55,0 % – 75,0 % 0,4 1,4 1,8 0,3 2,1 0,5 0,1 6,9 97 Yhteensä Yhteensä SM-sarja 31 54,4 % 0,0 % 75,0 % 0,7 1,3 1,9 0,4 1,6 0,4 0,1 5,9 183 *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä == Lähteet == * Hannu Kesänen Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angolan ilmavoimat

Angolan ilmavoimat () on Angolan asevoimien asehaara. Ilmavoimien käytössä oleva kalusto koostui 273 lentokoneesta ja helikopterista vuodenvaihteessa 2015–2016. Ilmavoimat perustettiin 21. tammikuuta 1976. Niiden lentotoiminnasta, henkilöstön koulutuksesta ja kasvavan konekannan huollosta vastasi pitkälti Neuvostoliitosta, Kuubasta ja muista kommunistisista valtioista tullut henkilöstö. Vuonna 1985 ilmavoimilla oli käytössään neuvostoliittolaista kalustoa, kuten Suhoin sotilaskoneita ja MiG-21- ja MiG-23-hävittäjiä. Neuvostoliittolaiset olivat toimittaneet myös Mil Mi-24 -helikoptereita. Angolan ilmavoimat hankki käyttöönsä myös länsimaista kalustoa, kuten sveitsiläisiä Pilatus-koneita ja ranskalaisia Aérospatiale Gazelle ja -Dauphin-helikoptereita. ==Lähteet== Luokka:Angola Luokka:Ilmavoimat
Polyvinyyliasetaatti

Polyvinyyliasetaatti (tunnettu myös nimillä PVA, PVAc, yleisliima, puuliima) on kumimainen alifaattinen synteettinen polymeeri. Polyvinyyliasetaatin kemiallinen kaava on (C4H6O2)n, ja se kuuluu polyvinyyliestereihin. Polyvinyyliasetaattia valmistetaan vinyyliasetaatista polymerointireaktiolla, ja reaktiotuotteet veteen sekoittamalla saadaan aikaan emulsio, jota voidaan käyttää esimerkiksi lateksimaalien ja puu- tai PVA-liimana tunnetun kotitalousliiman valmistukseen. Polyvinyyliasetaattipohjaisia liimoja voidaan käyttää kuitumaisten aineiden, kuten puun, paperin ja kankaan liimauksissa. Polyvinyyliasetaatin CAS-numero on 9003-20-7. ==Lähteet== Luokka:Polymeerit
HMS Milford (1809)

HMS Milfrod oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1809 vesillelaskettu Milford-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 16. joulukuuta 1796 Milford Havenista Jacobsilta, joka kuitenkin ajautui konkurssiin. Aluksen valmistus vastuu siirtyi konkurssin jälkeen valtiolle, joka perusti Pembroken telakan Milford Haveniin. Köli laskettiin kesäkuussa 1798. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1809 ja valmistui 30. syyskuuta Plymouthissa. Valmistuskustannukset olivat 45 209 puntaa, mistä maksettiin Jacobsille 8 290 puntaa. Lisäksi varustamiskustannukset olivat 37 212 puntaa.Winfield, Rif s. 40 == Palvelus == Alus romutettiin Pembrokessa heinäkuussa 1846. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Milford-luokan linjalaivat