EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Keiko Chiba

Keiko Chiba (; s. 11. toukokuuta 1948) on japanilainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän vaikutti aiemmin sosialistisessa puolueessa. Syyskuussa 2009 hän nousi maansa oikeusministeriksi jo pitkään kuolemanrangaistusta vastustettuaan. Hän toimii parlamentissa Amnesty International -ryhmän pääsihteerinä. Hän ei kuitenkaan ole suoraan sanonut, aikooko hyväksyä teloituksia. Hän haluaa rohkaista kansallista keskustelua kuolemanrangaistuksen poistamisesta. Chibaa edelsi Japanin oikeusministerinä Eisuke Mori. == Lähteet == Luokka:Japanin ministerit Luokka:Oikeusministerit Luokka:Japanilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Auli Nyman

Auli Nyman (o.s. Grönroos, s. 28. maaliskuuta 1970) on suomalainen koripalloilija. Nyman pelasi ensimmäisen Koripallon naisten SM-sarjan ottelunsa vuonna 1982. Hän lopetti uransa polvivaivojen vuoksi kauden 2004–2005 jälkeen. Tuolloin hän oli pelannut SM-sarjassa 369 runkosarjan ottelua ja tehnyt näissä 6 171 pistettä, antanut 530 koriin johtavaa syöttöä ja ottanut 4 324 levypalloa. Kaudeksi 2009–2010 Nyman solmi yhden kauden pituisen sopimuksen Peli-Karhujen kanssa. Nyman päätti uransa 6.2.2010 pelattuun Peli-Karhut - Catz otteluun polvivaivojen takia. Nyman on edustanut uransa aikana SM-sarjassa KTP:ta, Merikorista, Peli-Karhuja ja Pussihukkia. Hän on voittanut SM-hopeaa, kahdesti SM-pronssia ja kolme Suomen Cupin mestaruutta. Hänet on valittu vuoden naispelaajaksi vuosina 1989, 1996, 1999 ja 2000 sekä vuoden puolustuspelaajaksi vuosina 1996, 1997, 1999, 2000, 2001 ja 2005. Maajoukkueessa hän on pelannut 133 maaottelua ja tehnyt näissä 1 513 pistettä. Peli-Karhut jäädytti hänen pelipaitansa syyskuussa 2005. ==Katso myös== *Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
El Comercio (Ecuador)

El Comercio on Ecuadorissa ilmestyvä sanomalehti. Lehden perustivat 1906 Celiano Monge ja veljekset César Mantilla Jácome ja Carlos Mantilla Jácome. Lehti on edelleen Mantillan suvun omistuksessa. Lehti käsittelee sekä koti- että ulkomaisia aiheita, mutta pääpaino on kotimaan uutisoinnissa. Lehden levikki on arkisin 68 000 ja sunnuntaisin 152 000 kappaletta. ==Aiheesta muualla== *El Comercion kotisivut Luokka:Sanomalehdet Luokka:Ecuador
Ralf Rothmann

Ralf Rothmann (s. 1953) on saksalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa sisältää seitsemän romaania, runokokoelmia, esseitä, näytelmän, kaksi kertomuskokoelmaa sekä kaksi novellia.http://avain.net/tiedotteet.html Vuonna 2009 suomennettiin hänen romaaninsa Nuorta valoa. Se lukeutuu neljän romaanin sarjaan, joka kuvaa elämää kaivosteollisuusalueella 1950- ja 1960-luvuilla lapsen ja nuoren näkökulmasta. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristina Haataja

Kristina Haataja (s. 1953) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä, joka on toiminut myös kielten opettajana sekä toimittajana. Hän on viettänyt suuren osan elämästään Pariisissa. Haataja on julkaissut Suomessa romaanit Passio (1991), Yö (1994) ja Temppeli (1995) sekä Ranskassa teoksen La lézarde et le caillou (2006) yhdessä Sylvie Durbec'n kanssa. Hän on kääntänyt muun muassa Marguerite Duras'n, Emmanuel Carrèren, Jules Vernen ja Virginie Despentes'n romaaneja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ronald Knox

Ronald Arbuthnott Knox (17. tammikuuta 1888 – 24. elokuuta 1957) oli brittiläinen pappi ja kirjailija. Knox vihittiin anglikaaninen kirkon papiksi 1912, mutta hän kääntyi katoliseen uskoon vuonna 1917. Useimmat Knoxin kirjoista käsittelivät uskontoa, mutta hän kirjoitti myös salapoliisikertomuksia. 16\. tammikuuta 1926 Knox sai aikaan paniikkia Britanniassa keskeyttämällä kirjallisuusohjelmansa kuvitteellisella tiedotuksella Lontoossa käynnissä olevista mellakoista, jonka monet kuulijat uskoivat todelliseksi. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kristilliset kirjailijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Kristilliset apologistit Luokka:Raamatun kääntäjät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
HMS Illustrious

HMS Illustrious on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. * HMS Illustrious (1789), Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Illustrious (1803), Fame-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Illustrious (1896), Majestic-luokan taistelulaiva * HMS Illustrious (87), Illustrious-luokan lentotukialus * HMS Illustrious (R06), Invincible-luokan lentotukialus
HMS Implacable

HMS Implacable on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. * HMS Implacable (1805), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Implacable (1899), Formidable-luokan taistelulaiva * HMS Implacable (R86), Implacable-luokan lentotukialus.
Faslane

Faslane voi viitata seuraaviin: *HMNB Clyde eli Britannian Kuninkaallinen laivastotukikohta Skotlannissa. *Faslane, lahti, johon laivastotukikohta on rakennettu. *Faslane Castle, Shandon Castle, and St Michael's Chapel, entisten linnojen ja kappeleiden raunioita Faslanen alueella. *Faslanen rauhanleiri, ydinaseiden vastustajien pysyvä leiri laivastotukikohdan ulkopuolella.
Väittämistaakka

Väittämistaakka eli vetoamisvelvollisuus tarkoittaa prosessioikeudessa asianosaisen velvollisuutta vedota tosiseikkoihin. Tuomioistuin ottaa sitten juttua tutkiessaan ja ratkaistessaan tosiseikat huomioon. Tuomioistuin ottaa huomioon vain asianosaisten esittämät tosiseikat, eikä tee ratkaisuaan sellaisen seikan perusteella, johon asianosainen ei ole vedonnut. Asianosainen saattaa hävitä jutun, jos ei ole vedonnut kaikkiin seikkoihin, joiden todenperäisyydestä ollaan yhtämieltä.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 854–857. Riita-asioissa, joissa asianosaiset voivat tehdä sovinnon, on väittämistaakka aina voimassa eli käytössä on dispositiivinen periaate. Muissa jutuissa noudatetaan virallisperiaatetta, jolloin oikeudenkäynnin kulusta määrää viranomainen. Tällöin tuomioistuin voi painavasta syystä, esimerkiksi lapsen edun vuoksi, perustaa ratkaisunsa myös sellaiseen tosiseikkaan, johon asianosainen ei ole vedonnut. Väittämistaakka on tällöinkin kuitenkin ensisijainen periaate. Rikosjutuissa tuomioistuin perustaa ratkaisunsa syytteessä esitettyyn teonkuvaukseen eli syyttäjällä on väittämistaakka. Syytetyllä ei sen sijaan ole väittämistaakkaa, vaan syytteen hylkäys voidaan perustaa sellaiseen seikkaan, johon syytetty ei ole vedonnut. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Jyrki Virolainen: Väittämistaakasta vähäsen, Lakimies 1985, sivut 973–1006. * Jyrki Virolainen: Lainkäyttö. Oikeudenkäynnin perusteet ja lainkäyttöelimet siviili- ja rikosprosessissa. Lakimiesliiton kustannus 1995. Luokka:Prosessioikeus
Chasséenin kulttuuri

Chasséenin kulttuuri vallitsi Ranskassa ja lähialueilla myöhäisellä neoliittisella kivikaudella noin 4500–3500 eaa. Kulttuuri löydettiin Chassey- le-Campin löydöistä Saône-et-Loiren seuduilta. Kulttuurin alkuperä lienee Välimeren ja Atlantin rannikolla alkujaan levinneessä sydänsimpukkakeramiikassaLES PEUPLES ASIANIQUES , Histoire des civilisations européennes . Chasséenin kulttuuri levisi laajalle Ranskan tasangoille, muun muassa Seinen altaaseen ja Loiren laaksoihin, ulottuen nykyisiin Haute-Saônen, Vauclusen, Alpes-de-Haute-Provencen, Pas-de-Calaisin ja Eure-et-Loirin departementteihin. Chasséenin kulttuurin ihmiset elivät monipuolisella maanviljelyllä kasvattaen muun muassa ruista ja omenoita, ja pitäen lampaita ja nautoja. Ihmiset elivät taloissa, joista koostui 100–400 asukkaan kyliä. Silloin ei tunnettu metalleja. Tämän tilalle tuli Seinen alueelle Seine-Oise- Marnen kulttuuri eli SOMCARTES DE L'EUROPE AU CHALCOLITHIQUE 3100–2000 eaa., joka rakensi megaliittisia käytävähautoja, joissa on kirveiden kuvia. SOM- kulttuuri oli indoeurooppalainenLES PEUPLES INDO-EUROPEENS ,Histoire des civilisations européennes . Marnejoen kalkkiin louhittiin megaliittimaisia luolahautoja. == Aikajana == *4500?: Chasséen-kylä Bercy nykyisessä Pariisissa *4400: Chasséen-kylä Saint-Michel du Touch Touloisen lähellä *4400: Rössenin kulttuuri ilmestyy Baume de Gonvillarsiin Haute-Saônessa. *3190: Chasséenin kulttuuri Calvadosissa *3530: Chasséenin kulttuuri Pas-de-Calaisissa *3450: Chasséenin kulttuuri päättyy Eure-et-Loiressa *3400: Chasséenin kulttuuri päättyy Saint-Mitressä (Alpes-de-Haute-Provence). == Lähteet == Luokka:Neoliittinen Eurooppa
Heli Slunga

thumb|Heli Slunga Helsingin Kirjamessuilla 2012 Heli Slunga (s. 18. kesäkuuta 1982 Tervola) on suomalainen kirjailija. Hän työskentelee vapaana taiteilijana. Vuonna 2007 Slunga sai J. H. Erkon runokilpailussa jaetun toisen sijan. Vuonna 2010 hän sijoittui toiseksi Poetry slamin SM-kisassa. Vuonna 2013 hänen runokokoelmansa Orjan kirja oli Yleisradion Tanssiva karhu -palkintoehdokas vuoden parhaasta runokokoelmasta. Slungan esikoisromaani Lapin Lolita (yhdessä Jaana Seppäsen kanssa) oli Lappi- kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2016. Slunga on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2009. Vuonna 2017 hänet valittiin Kirjailijaliiton johtokuntaan. Slunga asuu Oulussa. Hänet valittiin Oulun vuoden taiteilijaksi 2013. == Teokset == ===Runokokoelmat=== * * * * ===Romaanit=== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heli Slungan kotisivut * Helsingin Sanomat 13.7.09 * Minerva Kustannus * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seine-Oise-Marnen kulttuuri

Seine-Oise-Marnen kulttuuri oli megaliitteja rakentanut kulttuuri itäisessä Pohjois-Ranskassa ja Belgiassa noin 3100 - 2000 eaa. Megaliittihaudoissa oli ihmistä esittäviä kohokuvia. Kuvat esittivät muun muassa kirveitä, rintoja ja kaulanauhoja. SOM-kulttuuri toi kuparin Pohjois-Ranskaan ensi kertaa ja lienee ollut indoeurooppalainenCARTES DE L'EUROPE AU CHALCOLITHIQUE. SOM:n tyyppistä keramiikkaa tehtiin myös Sveitsissä, Bretagnessa ja Tanskassa. ==Lähteet== Luokka:Kuparikauden kulttuurit Luokka:Megaliitit
HMNB Clyde

HMNB Clyde eli His Majesty’s Naval Base Clyde on yksi kolmesta Britannian kuninkaallisen laivaston tukikohdasta. Se sijaitsee Skotlannissa, ja sinne on sijoitettu Britannian Trident-ohjuksilla varustetut Vanguard-luokan ydinsukellusveneet. Tukikohta sijaitsee Gare Lochin itärannalla Argyll ja Butessa Clydevuonosta pohjoiseen, noin 65 kilometriä Glasgow’n kaupungista länteen. Sukellusvenetukikohta koostuu erillisistä paikoista, joista merkittävimmät ovat Faslane 65 km Glasgow’sta ja RNAD Coulport Loch Longin vieressä 20 km Faslanesta länteen. ==Katso myös== *HMNB Devonport *HMNB Portsmouth Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat Luokka:Argyll ja Bute Luokka:Skotlannin liikenne
Valmistusvirhe

Valmistusvirhe on tuotekappaleita tehtäessä yksittäiseen tai pieneen joukkoon tuotteita tullut vika, jolloin tuote poikkeaa hyväksyttävästä laadusta. Tuotantoprosessissa on tällöin ollut hetkellisiä ongelmia. Poikkeamat voivat johtua esimerkiksi heikosta tai toimimattomasta laadunvalvonnasta tai raaka- aineen virheellisyydestä. Jos virhe kohdistuu kokonaiseen tuotesarjaan, puhutaan rakenne- ja suunnitteluvirheestä.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 957–958. Virheiden syiden tyypittelyllä ei ole suoraa oikeudellista merkitystä, sillä tuotevastuulaki (694/1990) koskee samalla tavoin ohjevirheitä, rakenne- ja suunnitteluvirheitä sekä valmistusvirheitä. Tuotevastuulaki koskee yksityiseen käyttöön tai kulutukseen tarkoitettuja tuotteita, joista aiheutuu vahinkoa ihmisille tai omaisuudelle. Laissa pidetään tuotteena myös sähköä. Laki ei koske tuotteelle itselleen syntynyttä vahinkoa, eikä ydinlaitoksen aiheuttamaa vahinkoa, jota koskee ydinvastuulaki (484/1972).Tuotevastuulaki. Korjaamattomana tuotteen toimimattomuuden aiheuttava valmistusvirhe ei kuulu tuotevastuuvakuutuksen piiriin, ellei se aiheuta esine- tai henkilövahinkoa. Tuotteita valmistavien yritysten on mahdollista vakuuttaa riski siitä, ettei tuote toimi tai täytä vaatimuksia. Tällaista vakuutusta nimitetään valmistustakuuvakuutukseksi. Se korvaa myydyn tai luovutetun tuotteen virheellisyyden korjaamisesta aiheutuvia kustannuksia tai tuotteen vaihtamisen uuteen tuotteeseen, jos se on korjaamista halvempaa. Vakuutus korvaa enintään omakustannushinnan.http://www.if.fi/web/fi/SiteCollectionDocuments/Commercial/yritysten_vastuuvakuutukset/54995i_rajoitettu_valmistustakuuvakuutus.pdf ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Myyjän vastuu viallisesta tai puutteellisesta tavarasta (KKV) Luokka:Kuluttajansuoja Luokka:Valmistustekniikka
Los Millaresin kulttuuri

Los Millaresin kulttuuri oli varhaisin kuparikulttuuri Etelä-Espanjassa ja Etelä-Portugalissa noin 3200–1800 eaa. Sen loivat varhaiset minolaiset eli pelasgit, jotka purjehtivat laivoillaan itäiseltä VälimereltäThe Early Minoan Colonization of Spain, W. Sheppard Baird, Created: 20.6.2007, Updated: 9.12.2007. Nämä maanalaisia hautoja rakentaneet pelasgit kehittyivät Diminin pelasgeistaPELASGES DIMINIENS noin 4100 eaa. ja purjehtivat mm. MaltallePELASGES DES HYPOGEES. Pelasgit perustivat kaivoskaupunkeja eteläiselle Iberian niemimaalle louhien kultaa, hopeaa, kuparia ja muita mineraaleja. Los Millares (suomennettuna "Tuhannet") oli noin 1000 asukkaan asutuskeskus. Los Millaresissa oli kymmeniä kupolihautakammioisia tholos- hautoja. Vuodesta 2600 eaa. alkaen seudulla näkyy väestön vähenemisen ja kasvavan sotaisuuden merkkejä. Noin 1800 eaa. pronssikautinen El Argarin kulttuuri korvasi Los Millaresin kulttuurin, ehkä sotaisesti. == Katso myös == * Euroopan kuparikausi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuparikauden kulttuurit
HMS London (1670)

HMS London oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1670 vesillelaskettu 96-tykkinen toisen luokan linjalaiva, joka rakennettiin kahdesti uudelleen. Se oli palvelukSESSA koko olemassaolonsa aikana ainoastaan noin puoli vuotta. Täten alus on selkeä esimerkki ensimmäisen luokan aluksien käyttämistä pelotteena ennemmin kuin aktiivipalveluksessa olevina aluksina. == Valmistus == Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1667 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett maaliskuuhun 1668 ja sen jälkeen Jonas Shish. Se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1670. valmistuskustannukset olivat 19 680 puntaa.Winfield, Rif 2009, s. 9 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 22. kesäkuuta 1670 ensimmäisenä päällikkönään John Tinker, joka oli tehtävässä 6. elokuuta 1670 saakka. Aluksen päällikkönä oli 12. helmikuuta 1672 alkaen Sir Edward Spragge, jolloin alus oli samalla punaisen laivueen vara-amiraalin lippulaivana. Aluksen päälliköksi tuli 25. kesäkuuta Thomas Elliot, jonka alaisuudessa alus osallistui 28. toukokuuta Solebayn taisteluun. Yorkin herttuan lippulaivan HMS Saint Michaelin tultua toimintakyvyttömäksi herttua siirtyi alukselle ja teki siitä uuden lippulaivansa. == Uudelleen rakentaminen vuonna 1706 == Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 6. maaliskuuta 1702 Chathamin telakalta, jossa sen vastaavaksi mestariksi määrättiin Benjamin Rosewell. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1706.Winfield s. 2 London otettiin palvelukseen 12. joulukuuta 1706, jolloin aluksen päällikkönä oli William Clevland. Alus poistettiin palveluksesta 23. kesäkuuta 1707, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus siirrettiin huollettavaksi 3. heinäkuuta 1718 Chathamin telakalle. Aluksen aseistus muutettiin käsittämään 26 kpl 32 naulan puolikanuunaa, 28 kpl 18 naulan kulveriinia, 28 kpl 9 naulan puolikulveriinia ja 18 kpl 6 naulan tykkiä. Miehistöä alukselle tarvittiin 750 miestä. == Uudelleen rakentaminen vuonna 1721 == Londonille tilattiin 23. syyskuuta 1718 Chathamin telakalta korjaus, joka muutettiin 5. joulukuuta modernisoinniksi ja siten uudelleen rakentamiseksi. Aluksen vastaavana mestarina toimi Benjamin Rosewell. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1721.Winfield s. 4 Aluksen aseistus koostui korjaustyön päätyttyä ala- ja keskikasille sijoitetuista 56 kpl:n 42 naulan, yläkannen 28 kpl:n 12 naulan sekä puoli- ja etukansille sijoitetuista 16 kpl:n 6 naulan tykistä. Laivan miehistöksi tarvittiin 780 miestä. == Loppupalvelus == Alusta ei otettu palvelukseen, vaan se sijoitettiin suoraan reserviin. Aluksesta tehtiin 1746 kirkkolaiva ja myytiin Amiraliteetin 29. heinäkuuta 1747 tehdyllä päätöksellä romutettavaksi. Aluksen romuttaminen päättyi lokakuussa 1747 Chathamissa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivat
Mediomatrikit

Mediomatrikit () olivat kelttiläinen heimo, joka asui Gallia Belgican alueella. Heidän pääkaupunkinsa oli Dividurum, nykyinen Metz. Paikannimien perusteella on päätelty, että osa mediomatrikeista on saattanut perustaa asutuskeskuksia Pohjois-Italiaan, lähelle Novaraa. == Lähteet == Luokka:Kelttiläiset kansat
Nemetona

Nemetona oli kelttien pyhiä lehtoja ja temppeleitä suojeleva jumalatar. Hänen nimensä tulee sanasta nemeton ”pyhäkkö”. Jumalattaren nimi tarkoittaa suunnilleen "hän jota kunnioitetaan pyhäkössä"Lurker 1987, s. 134. Nemetonaa palvottiin itäisessä Galliassa sekä nykyisen Saksan alueella ja Britanniassa. Usein hänet esitettiin yhdessä Mars-jumalan kelttiläisen version kanssa, ja on mahdollista, että Nemetonalla on alun perin ollut sotaisa tehtävä. Hänen nimensä saattaa myös liittyä irlantilaiseen sotaisan kiihkon jumalattareen Nemhainiin.Green 1997, s. 160 ==Lähteet== * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 * Green, Miranda J. : Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. ISBN 0-500-27975-6 === Viitteet === Luokka:Kelttiläiset jumalat
Juhani Lompolo

Juhani Petteri Lompolo (23. joulukuuta 1941 Turku – 21. kesäkuuta 2011 Malmö, Ruotsi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä M. A. Jacobsen. Lompolon journalistinura alkoi 1960-luvulla. Vuodesta 1968 hän työskenteli Yleisradion uutisissa ja oli Ylen vakituisessa palveluksessa 1978–1984, sen ensimmäisenä Kaukoidän kirjeenvaihtajana Tokiossa ja sen jälkeen Tukholmassa.Kirjeenvaihtaja Lompolo on kuollut, Yle.fi/Uutiset Hän toimi kymmenen vuoden ajan Helsingin Sanomien Itä-Aasian kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan Tokio. Sen jälkeen Lompolo asui ruotsalaisen vaimonsa, toimittaja, kirjailija Monica Brawin kanssa Ruotsin Malmössä.Erkki Pennanen, Juhani Lompolo, Kuolleet, Helsingin Sanomat 23.6.2011 sivu C 5. Artikkelin verkkoversio Lompolo kirjoitti muun muassa Japanin kulttuuriin ja historiaan liittyviä kirjoja sekä artikkeleita muun muassa Ruotsin Suomalainen -lehteen. Juhani Lompolo valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta 1965 ja opiskeli Tokiossa televisioalaa ja japanin kieltä. == Teokset == * Operaatio täysikuu. Gummerus, 1974 (nimimerkillä M. A. Jacobsen) * Maa johon mahtuu: Australia suomalaisten silmin. Gummerus, 1975 * Kuningas Puukstaavi ja hänen valtakuntansa. Kirjayhtymä, 1982 * Japani, teksti ja kuvat Juhani Lompolo; suunnittelu Monica Braw ja Juhani Lompolo. Finnair, 1983 * Pitkä matka itään, kirjoittajat Juhani Lompolo ja Monika Braw. Kirjayhtymä, 1984 * Junalla Japanissa. Kirjayhtymä 1987 * Japanilaisia puupiirroksia Venäjän-Japanin sodasta 1904–1905. Tekijä, 1996 * Japanin aapinen: japanilaismaailman salat avautuvat, kalligrafia Hiroko Kimura; valokuvat Juhani Lompolo. Orienta, 1997 * Mahti Macaossa: suomalaiskuvausta keskeltä maailmanpolitiikkaa. Orienta, 1999 (s. 99–260 sisältävät Marton Taigan kertomuksen Nauravat ruumiit: tarina Macaosta ja sen takamailta) * Taivaan pojat: Japanin keisarihuoneen erilainen historia. Orienta, 2000 * Joustavasti Japanissa: tavallisen ihmisen mukava matkaopas. Tekijä, 2001 * Samurai- sankarit: Japanin klassillisia sankaritarinoita ensi kertaa suomeksi. Orienta, 2001 * Korea kirja: tarinaa ja tietoa Korean niemimaalta. Orienta, 2002 * Haikuja huumorilla, tekijät Wili Lompolo ja Juhani Lompolo. Orienta, 2003 * Samurait: Japanin klassisia sankaritarinoita. Tammi 2004 * Viisautta vuodeksi: haiku joka päivälle, kuvitus: Jari Lompolo. Orienta, Rauma 2008 == Lähteet == * * Ruotsin Suomalainen: Juhani Lompolo * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Katsutoshi Nagasawa

Katsutoshi Nagasawa (; 2. elokuuta 1923 – 10. tammikuuta 2008) oli japanilainen säveltäjä, joka teki musiikkia perinteisille Japanin soittimille, kuten shakuhachille ja kotolle. Hän opiskeli Yasuji Kiyosen johdolla ja valmistui Nihon-yliopistosta. Hänelle myönnettiin purppurainen nauha vuonna 1990. Nagasawa oli yksi Pro Musica Nipponia -ryhmän perustajista vuonna 1964. == Aiheesta muualla == * Katsutoshi Nagasawa The International Shakuhachi Societyn sivuilla Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
F.T. Island

F.T. Island (Hangul: 에프티 아일랜드), Five Treasure Island, tai FTI, on K-Pop-yhtye. F.T. Island tulee sanoista 'Five Treasure Island', viitaten jokaisen bändin jäsenen olevan aarre. Heidän debyyttialbuminsa, Cheerful Sensibility, oli kuudenneksi myydyin albumi Etelä-Koreassa vuonna 2007. Marraskuussa 2019 yhtyeen jäsen Choi Jong Hun sai viiden vuoden vankeustuomion huumattujen naisten joukkoraiskauksesta ja elinikäisen kiellon työskennellä lasten ja nuorten kanssa. == Yhtyeen jäsenet == === Hongki === Nimi Lee Hong Ki (hangul: 이홍기) Syntynyt 2. maaliskuuta 1990 Koulutus Seongji High School (hangul: 성지고등학교) Käy Kyung Hee yliopistoa maaliskuusta 2009 lähtien, pääaine Draama ja Teatteri Soittimet laulu Muut työt Näyttelijä debyytti 2002 päärooli KBS2n Magic Kid Masuri (매직키드 마수리) Lysanderin rooli Kesäyön unelman korealaisessa versiossa === Jonghun === Nimi Choi Jong Hun (hangul: 최종훈) Syntynyt 7. maaliskuuta 1990 Koulutus Shindongshin Middle Information Industry High School (hangul: 신동신정보산업고등학교) Käy Gyeonggi yliopistoa maaliskuusta 2009, pääaine Digitaalinen Musiikki Soittimet kitara, piano, laulu === Jaejin === Nimi Lee Jaejin (hangul: 이재진) Syntynyt 17. joulukuuta 1991 Koulutus Seonyoo High School (hangul: 선유고등학교) Soittimet akustinen bassokitara, basso, laulu Muut työt Näyttelijä debyytti 2007 Wang Sa Baekin (hangul: 왕사백) rooli KBS2n sitcomissa Unstoppable Marriage === Seunghyun === Nimi Song Seunghyun (hangul: 송승현) Syntynyt 21. elokuuta 1992 Soittimet kitara, laulu === Minhwan === Nimi Choi Minhwan (hangul: 최민환) Syntynyt 11. marraskuuta 1992 Koulutus Eunil Information Industry High School (hangul: 은일정보산업고등학교) Soittimet Rummut Muut työt Näyttelijä debyytti 2009, KBS1 The Road Home === Entiset jäsenet === ==== Wonbin ==== Nimi Oh Wonbin (hangul: 오원빈) Syntynyt 26. maaliskuuta 1990 Koulutus Seongji High School (hangul: 성지고등학교) Käy Gyeonggi University maaliskuusta 2009, pääaine Digitaalinen Musiikki Soittimet kitara, laulu == Diskografia == === Korealaiset albumit === * Cheerful Sensibility (2007) * Colorful Sensibility (2008) * Cross & Change (2009) * Five Treasure Box (2012) * I Will (2015) * Where's the Truth? (2016) * Over 10 Years (2017) === Japanilaiset albumit === * So Long, Au Revoir (2009) * Five Treasure Island (2011) * 20 [Twenty] (2012) * Rated-FT (2013) * New Page (2014) * 5.....Go (2015) * N.W.U (2016) * United Shadows (2017) * Planet Bonds (2018) * Everlasting (2019) == Lähteet == * Official website === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Min Hwan's Official Japanese Blog Luokka:Eteläkorealaiset poikabändit Luokka:Eteläkorealaiset yhtyeet
Pesäpallon B-mestaruus

Pesäpallon Suursarjan alapuolelle perustettiin 1931 ns. Valtakunnansarja (alkuperäiseltä nimeltään B-sarja). Siihen saivat osallistua kaikki seurat, jotka eivät pelanneet Suursarjassa. Myös Suursarjaseurojen 2-joukkueet olivat oikeutettuja pelaamaan B-sarjassa, mutta niillä ei ollut nousumahdollisuutta. Sarja jaettiin alueisiin, joiden voittajat ratkaisivat ensin Idän ja lännen parhaan joukkueen, lohkojaon ollessa sama kuin Suursarjassakin. Näiden voittajat kohtasivat sitten ottelussa B-sarjan mestaruudesta. Aluksi 2 ja vuodesta 1934 lähtien 4 B-sarjan parasta joukkuetta nousi Suursarjaan. Kun vuonna 1938 perustettiin Välisarja Suursarjan ja Valtakunnansarjan väliin, siirtyi B-mestarin tittelikin Välisarjan voittajalle. Valtakunnansarja jatkui kuitenkin aina vuoteen 1940 saakka kolmantena sarjatasona, kunnes sota keskeytti laajemman sarjatoiminnan. Vuonna 1945 syntyi Valtakunnansarjan pohjalle Pesäpallon Suomensarja. Vuonna 1981 ykkössarjasta tuli toiseksi ylin sarjataso. ==Valtakunnansarjan voittajat 1931-37== * 1931 Loimaan suojeluskunta * 1932 Helsingin Pallonlyöjät * 1933 Salo-Uskelan suojeluskunta * 1934 Keravan KooPee * 1935 Hämeenlinnan Pallokerho * 1936 Loimaan Palloilijat * 1937 Katajanokan Haukat * 1938 vain aluemestaruudet ratkaistiin * 1939 vain aluemestaruudet ratkaistiin * 1940 osa aluemestaruuksista ratkaistiin ==Välisarjan mestarit 1938-40== * 1938 Tampereen Poliisi- Urheilijat * 1939 Riihimäen Pallonlyöjät * 1940 Hämeenlinnan Pallokerho * 1941 sarja jäi pelaamatta ==Suomensarjan mestarit 1945-63== * 1945 Jyväskylän Kiri * 1946 Lahden Mailaveikot * 1947 Tainionkosken Urheilijat * 1948 Tampereen Pyrintö * 1949 Katajanokan Haukat * 1950 Riihimäen Pallonlyöjät * 1951 Vimpelin Veto * 1952 Myllykosken Kilpa-Veikot * 1953 Tampereen Pyrintö * 1954 Ilmajoen Kisailijat * 1955 Ylihärmän Junkkarit * 1956-62 ei pelattu lohkojen välisiä loppuotteluja. * 1963 Outokummun Partio * 1964-80 ei lohkojen välisiä finaaleja == Ykkössarjan voittajat == * 1981 Vaasan Maila * 1982 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat * 1983 Sotkamon Jymy * 1984 Kankaanpään Maila * 1985 Siilinjärven Ponnistus * 1986 Kankaanpään Maila * 1987 Kouvolan Pallonlyöjät * 1988 Sotkamon Jymy * 1989 Vimpelin Veto * 1990 Mansen Pesäpallo * 1991 Loimaan Palloilijat * 1992 Muhoksen Pallo-Salamat * 1993 Pattijoen Urheilijat * 1994 Vaasan Maila * 1995 Juvan Pallo * 1996 Pattijoen Urheilijat * 1997 Kankaanpään Maila * 1998 Kouvolan Pallonlyöjät * 1999 Loimaan Palloilijat * 2000 Kinnarin Pesis * 2001 Puijon Pesis * 2002 Nurmon Jymy * 2003 Nurmon Jymy * 2004 Kouvolan Pallonlyöjät * 2005 Imatran Pallo-Veikot * 2006 Seinäjoen Maila- Jussit * 2007 Kankaanpään Maila * 2008 Ulvilan Pesä-Veikot * 2009 Ulvilan Pesä-Veikot * 2010 Kankaanpään Maila * 2011 Alajärven Ankkurit * 2012 Oulun Lippo * 2013 Puijon Pesis * 2014 Imatran Pallo-Veikot * 2015 Oulun Lippo ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ * http://www.pesis.fi/kilpailutoiminta/tulospalvelu/ * Pesäpallon vuosikirjat * Urheilukalenterit 1931-40 Luokka:Suomen pesäpallosarjat
Emerik Lyytinen

Wilhelm Emerik Lyytinen (8. huhtikuuta 1865 Vesanto – 23. lokakuuta 1919) oli suomalainen opettaja ja uskonnollinen kirjailija. Lyytisen vanhemmat olivat kanttori Johan Lyytinen ja Eeva Karhu. Hän kävi opettajaseminaarin valmistuen kansakoulunopettajaksi. Lyytinen toimi 1906 perustetun Evankelisen nuorisoliiton pääsihteerinä. == Teoksia == * Jumala puhuu taivaasta : saarna Luth. Evankeliumiyhdistyksen talvijuhlassa 3 p:nä maalisk. 1908 : pikakirjoituksella muistiinpantu. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1908 * Lasten saarnakirja : ensimmäisen vuosikerran evankeliumeista toimittaneet Emerik Lyytinen ja Heino Pätiälä. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1909 * Savon saloilta. Piirteitä ja kuvauksia kansan hengellisestä elämästä. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1910 * Sapattikellot y.m. kertomuksia. Vainajan kuoleman jälkeen julkaistu. Helsinki 1920 * Valittuja kertomuksia I : Kirkonmies Tanhua y.m. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1926 * Valittuja kertomuksia II : Vanha ja uusi usko y.m. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1928 * Kirkonmies Tanhua, romaani. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1956 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Emerik Lyytinen Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Premiere Radio Networks

Premiere Radio Networks on yhdysvaltalainen radioverkko, jonka kautta syndikoidaan 90 radio-ohjelmaa noin 5 000 radioasemalle. Verkko perustettiin 1987 ja sen omistaa Clear Channel Communications. Vuonna 1991 yritys osti mediatutkimuksia tekevän Mediabasen, joka toimittaa musiikin esitystilastoja liki 2 000 radioasemalta Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1 700 asiakkaalleen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Premiere Radio Networksin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset radioverkot
Belgian koripallomaajoukkue

Belgian koripallomaajoukkue edustaa Belgiaa koripallon arvokisoissa. == Historia == === Olympialaisissa === Belgian koripallomaajoukkue on osallistunut olympialaisiin kolme kertaa. Vuonna 1936 joukkue oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten koripallo-osuudessa. Loppusijoitus oli kuitenkin vasta yhdeksästoista. Vuonna 1948 Belgia oli mukana Lontoon olympialaisissa ja sijoittui yhdenneksitoista. Sijoitusottelussa Belgia voitti Filippiinit. Toistaiseksi viimeisin olympiaesiintyminen on vuodelta 1952. Maan sijoitus oli lopulta kisojen seitsemästoista. === EM-kisoissa === Belgia on osallistunut 17 kertaa koripallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Parhaimmillaan maa on ollut neljäs vuonna 1947 ja kuudes 1935. Edellisen kerran vuonna 1979 mukana ollut Belgia sijoittui vuonna 1993 kahdenneksitoista. Tämän jälkeen se selviytyi kisoihin seuraavan kerran 2011, jolloin se hävisi kaikki viisi alkulohko- otteluaan. Vuonna 2013 se sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi ja jatkolohkossaan viidenneksi ja päätyi koko turnauksessa yhdeksännelle sijalle. EM-kilpailuissa 2015 se oli kolmastoista ja 2017 yhdeksästoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Belgian koripallo Luokka:Koripallomaajoukkueet
Družba

Družba (, suomeksi ”Ystävyys”) on Venäjältä Eurooppaan johtavien öljyputkien verkosto. Se rakennettiin 1960-luvulla siirtämään raakaöljyä Volgan ja Uralin alueen öljyntuotantoalueelta SEV:iin kuuluneisiin Unkariin, Tšekkoslovakiaan, Puolaan ja DDR:ään. Öljyjohto kulkee Tatarstanin Almetjevskista Samaran ja Brjanskin kautta Valko-Venäjän Mazyriin, jossa se jakautuu kahdeksi haaraksi. Pohjoinen haara johtaa Puolaan ja Saksaan, eteläinen haara Ukrainaan, Slovakiaan, Tšekkiin ja Unkariin. Brjanskin alueen Unetšasta lähtee sekä sivuputki Valko-Venäjän pohjoisosiin, Latviaan ja Liettuaan. Tästä on käytössä nykyisin vain osuus Navapolatskiin Naftan-jalostamolle saakka. Putkiston yhteispituus on 8 900 kilometriä, josta 3 900 sijaitsee Venäjän alueella. Pumppuasemia on 46 ja välipumppuasemia 38. Vuosittain putkiston kautta viedään Eurooppaan 66,5 miljoonaa tonnia öljyä, josta 49,8 miljoonaa tonnia kulkee pohjoisen haaran kautta. Venäjän osuuden putkistosta omistaa koko maan öljynsiirtoputkistoista vastaava Transneft-pörssiyhtiö tytäryrityksensä (OAO MN Druzhba) kautta. Valko-Venäjän eteläosan poikki kulkevasta öljyputken osuudesta vastaa yritys nimeltä Gomeltransneft Družba. Valko-Venäjän pohjoisosaan Navapolatskiin johtava sivuhaara on puolestaan pienemmän Polotsktransneft Družba -yhtiön vastuulla. Uuden BTS-2 öljynsiirtoputken on määrä johtaa osa tähän saakka Družban kautta virranneesta öljystä Venäjän omaan Suomenlahden vientisatamaan Ust Lugaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kartta Trasneftin öljyn siirtoputkistoista Luokka:Energia Venäjällä Luokka:Keskinäisen taloudellisen avun neuvosto Luokka:Putkikuljetus Luokka:Venäjän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Öljynsiirto
Davis Cup 2009

Davis Cup 2009 oli 98:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Barcelonan Palau Sant Jordissa 4.–6. joulukuuta pelatussa loppuottelussa Espanja voitti Tšekin ja uusi samalla viimevuotisen voittonsa. ==Maailmanlohko== ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Davis Cup Luokka:Vuoden 2009 tennis
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1963

Vuoden 1963 koripallon EM-kisat järjestettiin Puolassa 4. lokakuuta–13. lokakuuta. Kisat järjestettiin 13. kerran. Kisojen mestaruuden voitti Neuvostoliitto. == Alkulohkot == === A-lohko === Sijoille 1–4 Sijoille 5–8 Sijoille 9–12 Sijoille 13–16 Sij. Joukkue O V H Korit+ Korit- Koriero Pisteet 1 Jugoslavia 7 7 0 608 472 +136 14 2 Unkari 7 5 2 499 455 +44 12 3 Bulgaria 7 5 2 509 444 +65 12 4 Belgia 7 4 3 520 512 +8 11 5 Italia 7 4 3 477 459 +18 11 6 Israel 7 2 5 463 505 -42 9 7 Alankomaat 7 1 6 453 588 -135 8 8 Turkki 7 0 7 405 499 -94 7 === B-lohko === Sij. Joukkue O V H Korit+ Korit- Koriero Pisteet 1 Neuvostoliitto 7 7 0 558 392 +166 14 2 Puola 7 6 1 542 454 +88 13 3 Itä- Saksa 7 4 3 468 469 -1 11 4 Espanja 7 3 4 563 575 -12 10 5 Romania 7 3 4 422 430 -8 10 6 Tšekkoslovakia 7 3 4 479 514 -35 10 7 Ranska 7 1 6 427 521 -94 8 8 Suomi 7 1 6 399 503 -104 8 == Sijoitusottelut == === Sijat 13–16 === === Sijat 9–12 === === Sijat 5–8 === === Sijat 1–4 === {{Turnauspuu4 || Jugoslavia|72| Puola|83 || Neuvostoliitto|89| Unkari|51 || Puola|45| Neuvostoliitto|61 || Jugoslavia|89| Unkari|61 }} == Aiheesta muualla == *FIBA Europe Luokka:Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1963 koripallo Luokka:Puolan koripallo Luokka:Wrocławin urheilu
Pesäpallon B-sarja 1931

Pesäpallon B-mestaruus 1931 ratkaistiin aluemestareiden välisillä loppuotteluilla. ==Aluemestarit 1931== * Kaakkois-Suomi : Uuraan Urheilijat * Lounais-Suomi: Loimaan suojeluskunta * Kymenlaakso: Kouvolan Urheilijat * Etelä-Suomi: Tervakosken Urheiluseura * Etelä-Pohjanmaa: Nurmon Jymy * Keski- Suomi: Kuopion Urheilu-Veikot * Pohjois-Pohjanmaa: Oulun Pyrintö * Pohjois- Karjala: Joensuun Palloseura ==Välierät== * 6.9. Kuopion Urheilu-Veikot - Joensuun Palloseura 12-21 * 6.9. Nurmon Jymy - Oulun Pyrintö 21-5 * 13.9. Tervakosken Urheiluseura - Loimaan suojeluskunta 4-5 * 13.9. Uuraan Urheilijat - Kouvolan Urheilijat 5-3 voittajat lopputurnaukseen. ==B-lopputurnaus== Pelattiin Toijalassa 27.9.31 joukkue Ot. V T H Juoksut Pst Lsk JPS UU NJ Loimaan suojeluskunta 3 3 0 0 31-5 6 6-2 20-1 5-2 Joensuun Palloseura 3 2 0 1 20-13 4 9-4 9-3 Uuraan Urheilijat 3 1 0 2 17-35 2 12-6 Nurmon Jymy 3 0 0 3 11-26 0 Loimaa ja Joensuu nousivat suursarjaan 1932. Uuras pääsi keväällä karsimaan, mutta hävisi Toijalalle 1-17 ja nousu jäi haaveeksi. ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/sarjat/1931/1932_ka.htm Luokka:Pesäpallon B-sarjakaudet Luokka:Vuoden 1931 pesäpallo
Juhani Lindström

Alpo Juhani Lindström (6. kesäkuuta 1936 Helsinki – 18. toukokuuta 1986 HelsinkiJuhani Lindströmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 12.6.1986.) oli suomalainen toimittaja. Lindström toimi Aarre Nojosen jälkeen Yleisradion Moskovan-kirjeenvaihtajana vuosina 1969–1975. Hän joutui eroamaan tehtävästä helmikuussa 1975 liiketoimiinsa liittyneen julkisen kohun seurauksena. Lindströmin väitettiin sekaantuneen Neuvostoliitossa hämäriin taulu- ja ikonikauppoihin. Hän oli muun muassa myynyt ystävänsä Ilja Glazunovin maalamia muotokuvia. Hän asui kirjeenvaihtajakautensa jälkeen loppuelämänsä Moskovassa. Juhani Lindström opiskeli Helsingin yliopistossa ja Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän toimi kymmenen vuotta lehtimiehenä mm. Helsingin Sanomissa ja Yhtyneissä Kuvalehdissä. Ulkomaantoimittajaksi radion ajankohtaistoimitukseen hän tuli 1966 ja TV1:n uutistoimitukseen 1967. == Teoksia == * Matkailijan Neuvostoliitto: Käsikirja Neuvostoliittoon matkustaville. Weilin + Göös 1965 * Hullu vuosi 1968. Kirjoittajat Yrjö Länsipuro, Erkki Karjalainen, Juhani Lindström, Knud Möller, Pekka Peltola, Paula Porkka ja Pasi Rutanen. WSOY 1969 * Krokotiilin kyyneleitä. Weilin+Göös 1969 (valikoima neuvostoliittolaisen Krokodil-pilalehden piirroksia ja kaskuja) * Karjala tänään. WSOY 1979 * Zakuska: Venäläinen keittiö Jäämereltä Kaukasiaan. Kirjoittajat Juhani Lindström, Juri Kohanov, Anita Patala. Kauppiaitten kustannus, Helsinki 1982 __NOTOC__ == Lähteet == * * Täällä Aarne Tanninen, Moskova * Unha, Johanna: Ikkunat auki Amerikkaan: Yleisradion ensimmäiset Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajat ja heidän työnsä tulokset suhteessa Neuvostoliiton-kirjeenvaihtajien toimintaan vuosina 1964–1970, s. 42–43. Suomen ja yleisen historian pro gradu, Tampereen yliopisto 2008. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Luxemburgin koripallomaajoukkue

Luxemburgin koripallomaajoukkue edustaa Luxemburgia koripallon arvokisoissa. == Historia == Maa on päässyt kolme kertaa Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1940–1950-luvulla. Vuonna 1946 Luxemburg oli kisojen kahdeksas, joka on edelleen sen paras arvokisasaavutus. Vuonna 1951 maa oli kisojen viimeinen, kun se hävisi Tanskalle karsintaottelussa. Viimeisimmät EM-kisat Luxemburg pelasi vuonna 1955, jolloin maa oli kisojen viidestoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FLBB Luokka:Koripallomaajoukkueet Luokka:Luxemburgin koripallo
Juha Harjula

Juha Anton Kalervo Harjula (20. kesäkuuta 1942 Helsinki – 12. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija. Harjula voitti Torpan Pojissa Suomen mestaruuden vuonna 1960 ja yhteensä viisi miesten SM-mitalia. Suomen miesten maajoukkueessa Harjula pelasi Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja vuoden 1963 EM-kilpailuissa ja voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1964. == Elämä ja ura == Harjula edusti koko pääsarjauransa ajan Torpan Poikia. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden vuonna 1960 ja saavutti lisäksi SM-hopeaa vuosina 1962, 1963 ja 1964 sekä SM-pronssia vuonna 1961. Nuorten Suomen mestaruuden Harjula voitti vuonna 1961.Juha Harjula – Suomen Koripalloliitto Harjula kuului Suomen miesten maajoukkueen kokoonpanoon Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja vuoden 1963 EM-kilpailuissa. Lisäksi hän pelasi maajoukkueessa Tokion- olympiakarsintoja ja voitti vuonna 1964 Pohjoismaiden mestaruuden. Yhteensä Harjula pelasi miesten maajoukkueessa 43 ottelussa 2,4 pisteen keskiarvolla. Lisäksi hän pelasi neljä alle 18-vuotiaiden maaottelua.Maajoukkuetilastot – Suomen Koripalloliitto Harjula kuoli Helsingissä 77-vuotiaana 12. maaliskuuta 2020.Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 5.4.2020, s. C 20https://www.basket.fi/basket/uutiset/tokion-olympiajoukkueessa-pelannut- juha-harjula-on-poissa/ == Lähteet == * * Juha Harjula Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto * Juha Harjula Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Juha Harjula Olympic Stats Basketball-Reference.com * * Toinen FIBA- profiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Paul Keating

Paul John Keating (s. 18. tammikuuta 1944 Sydney) oli Australian pääministeri 1991–1996. Hän oli myös Australian työväenpuolueen puheenjohtaja. Keating kasvoi Sydneyn lähiössä, lopetti koulun 14-vuotiaana ja tuli työväenpuolueen toimintaan ammattiyhdistysliikkeen kautta. Hänet valittiin parlamenttiin 25-vuotiaana. Hän on katolilainen, ja hänellä on tausta työväenliikkeen nuorisojärjestötoiminnassa. Hän on ollut Australian parlamentin jäsen vuosina 1969–1996. Poliittisen uransa jälkeen Keating on menestynyt liikkeenjohdon konsulttina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Australian hallituksen virallinen elämäkertajulkaisu (englanniksi) Luokka:Australian pääministerit Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Beardmore and Company

William Beardmore and Company oli skotlantilainen rakennus ja laivanrakennus konglomeraatti, jonka toimipaikat sijaitsivat Glasgowssa ja ympäröivällä Clydesiden alueella. Yhtiön toiminta oli aktiivisimmillaan 1890-luvun alusta 1930-luvulle ja sen palveluksessa oli enimmillään noin 40000 henkeä. Yhtiön perusti ja sen omisti William Beardmore (myöhemmin Lordi Invernaim), jonka mukaan Beardmorejäätikkö on saanut nimensä. == Historia == Yhtiön ydinalueeksi muodostui Parkhead Forge Glasgown itäreunalla. Alueen teollisuuslaitokset perusti 1837 Reoch Brothers and Company ja niiden omistajaksi tuli 1841 Robert Napier, joka valssasi ja leikkasi metallilevyjä Govanin telakalleen. William Beardmore tuli 1860 osakkaaksi yritykseen ja hänen mukanaan toimintaan liittyivät hänen veljensä ja poikansa William Jr, josta tuli myöhemmin ainoa osakas sekä William Beardmore and Companyn perustaja 1886. Tehdasalue oli 1896 25 eekkeriä ja se oli Skotlannin suurin terästehdas. Tehdas oli erikoistunut teräksen valssaukseen ja levyjen tuottamiseen Clyden telakkateollisuudelle. Myöhemmin tehdas valmisti tykkejä ja niiden torneja, kuten 15 tuuman laivatykkejä BL Mk I. === Laivanrakennus === Bearmore otti haltuunsa 1900 Robert Napierin telakan Govanissa. Samana vuonna Beardmore aloitti telakan rakentamisen Dalmuiriin, josta tuli aikansa modernein telakka. Telakan ensimmäisenä tilauksena valmistui 1906 HMS Agamemnon. Muita merkittäviä laivastontilauksia olivat taistelulaivat HMS Conqueror, HMS Benbow ja HMS Ramillies. Beardmorelta valmistui 1917 maailman ensimmäinen täydellä lentokannella varustettu lentotukialus HMS Argus. Beardmore laajensi tuotantoa Dalmuirissa niin, että lopulta siihen kuuluivat myös aseet ja muu varustus. Suurimmillaan alue työllisti 13000 henkeä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen tilausten supistuminen oli vakava isku alueelle ja telakka jouduttiin sulkemaan 1930. Osa alueen teollisuudesta ja rakennuksista liitettiin ROF Dalmuiriin ja lisäksi osaa alueesta käytettiin kaapelilaivojen tukikohtana. == Veturiteollisuus == Beardmore pyrki 1920-luvulla rautatieteollisuuteen valmistamalla vetureita. Se valmisti kaksikymmentä 4-6-0 veturia Great Eastern Railways yhtiölle. Lisäksi yhtiö valmisti 1921-1922 90 kappaletta Prince of Wales -luokan vetureita London and North Western Railway -yhtiölle (LNWR). LNWR yhtiön seuraajalle London, Midland and Scottish Railways -yhtiölle valmistettiin 1924 yksi esittelyveturi. Kaiken kaikkiaan yhtiön vetureiden valmistus oli vaatimatonta verrattuna kilpailijoiden tuotantoon. == Ilmailuteollisuus == Yhtiö aloitti Sopwith Pup -lentokoneen lisenssivalmistuksen Dalmuirin tehtailla ensimmäisen maailmansodan aikana. Se valmisti myöhemmin Sopwith Pupista laivastoversion Beardmore W.B. III:n, joka oli itse suunniteltu. Yhtiö toimitti sata W.B. III -konetta laivaston ilmavoimille Royal Naval Air Servicelle. Beardmore rakensi Inchinnan Airship Constructional Stationin Inchinnaniin Renfrewshireen, missä yhtiö valmisti ilmalaivat R27, R32, R34 ja R36. *
Gott strafe England

thumb|250px|Gott strafe England kalvosinnappi. Gott strafe England () oli Saksan armeijan sotahuuto ja lentävä lause ensimmäisessä maailmansodassa. Iskulauseen keksi saksanjuutalainen runoilija Ernst Lissauer, joka kirjoitti myös kuuluisan propagandarunon Haßgesang gegen England ().Haßgesang gegen England - Hymn of Hate against England Sota-aikana jotkut saksalaiset, erityisesti sotilaat, korvasivat lauseella muut tervehdysmuodot. Siihen vastattiin toteamalla Er strafe es! () Saksalainen kuvataiteilija Helmut Herzfeld (1891–1968), joka tunnetaan fotomontaaseistaan ja saksalaisen dadaismin kehittämisestä, muutti nimensä John Heartfieldiksi vastalauseena pilkkahuudolle. Herzfeld taisteli maailmansodassa länsirintamalla. == Lähteet == Luokka:Saksa ensimmäisessä maailmansodassa Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Saksankieliset sanat ja sanonnat
Ette te minua tunne

Ette te minua tunne on David Klassin kirjoittama kirja, joka kertoo 14-vuotiaasta pojasta nimeltä John. Kirjan englanninkielinen alkuteos You don't know me julkaistiin vuonna 2001. == Juoni == Kirja kertoo Johnista, joka soittaa tuubaa. Hänen isäpuolensa pahoinpitelee häntä ja tekee pimeää bisnestä. John on ihastunut koulunsa Gloria nimiseen tyttöön, jonka kanssa lähteekin treffeille. Luokka:Nuortenkirjat Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Viktor Vinogradov

Viktor Vladimirovitš Vinogradov (; 12. tammikuuta 1895 (J: 31. joulukuuta 1894) Zaraisk – 4. lokakuuta 1969 Moskova) oli venäläinen kielen ja kirjallisuuden tutkija. Viktor Vinogradov syntyi papin perheeseen. Hän valmistui Pietarin historiallis-kielitieteellisestä instituutista sekä arkeologisesta instituutista vuonna 1917. Vuosina 1920–1929 Vinogradov toimi Leningradin yliopiston ja vuosina 1930–1969 Moskovan yliopiston professorina (venäjän kielen laitoksen johtaja vuodesta 1945) sekä vuosina 1950–1954 Neuvostoliiton tiedeakatemian kielitieteen instituutin ja vuosina 1958–1968 venäjän kielen instituutin johtajana. Vuosina 1950–1963 hän oli tiedeakatemian kirjallisuuden ja kielen osaston akateeminen sihteeri ja vuosina 1952–1969 kielitieteellisen Voprosy jazykoznanija -lehden päätoimittaja. Vuonna 1968 hänet nimitettiin tiedeakatemian venäjän kirjallisuuden instituutin osastonjohtajaksi. Vinogradov on tutkinut nykyvenäjän morfologiaa, sananmuodostusta, syntaksia, sanastoa, venäjän kielen historiaa, historiallista leksikologiaa, yleistä kielitiedettä, venäläisen kielitieteen historiaa sekä venäläistä kirjallisuutta. Hänen pääteoksiaan ovat venäjän kieliopin yleisesitykset Sovremennyi russki jazyk (1938), Russki jazyk. Grammatitšeskoje utšenije o slove (1947) ja Osnovnyje voprosy sintaksisa preloženija (1955). Venäjän kirjakielen historiaa käsittelee Otšerki po istorii russkogo literaturnogo jazyka XVII–XIX vekov (1934). Kirjallisuudentutkimusta edustavat klassikkokirjailijoiden kielen ja tyylin tutkimukset Jazyk Puškina (1935), Jazyk Gogolja (1936), Stil Puškina (1941), Stil prozy Lermontova (1941). Stilistiikan ja poetiikan teoriaa käsittelee Stilistika. Teorija poetitšeskoi retši. Poetika (1963). Vinogradov osallistui myös Dmitri Ušakovin sanakirjan, venäjän kielen neliosaisen ja 17-osaisen akateemisen sanakirjan toimittamiseen sekä johti Aleksandr Puškinin kielen sanakirjan laatimista. Vinogradov valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1946. Hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bolšaja sovetskaja entsiklopedija: Viktor Vinogradov * Entsiklopedija ”Krugosvet”: Viktor Vinogradov * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Viktor Vinogradov Luokka:Venäläiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Venäläiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Peter Lundin

Peter Kenneth Bostrøm Lundin (s. 1972) on neljä ihmistä kahdessa eri maassa tappanut tanskalainen. Hän muutti lapsena perheineen Yhdysvaltoihin. Lundin kuristi äitinsä Annan 7. huhtikuuta 1991 Pohjois-Carolinassa ja hautasi tämän ruumiin isänsä Olen avustuksella hiekkarannalle Cape Hatterasilla. Ruumis löydettiin kuukausien kuluttua, ja Lundin tuomittiin viidentoista vuoden vankeuteen. Isä sai kaksi vuotta vankeutta. Lundinia haastateltiin Tanskan televisioon vankeutensa aikana 1994. Vuonna 1999 hän vapautui amerikkalaisesta vankilasta ja joutui karkotettuna palaamaan synnyinmaahansa. Hän muutti vaimonsa kanssa Måløviin, mutta parin suhde päättyi Lundinin väkivaltaisuuteen. Lundin tapasi toisen naisen, Marianne Pedersenin. Tällä kertaa suhde päättyi siihen, että Lundin tappoi naisen ja tämän kaksi poikaa. Hän paloitteli uhriensa ruumiit. Lundin väitti aluksi, että Pedersen oli itse tappanut omat lapsensa. Lundin kertoi lyöneensä Pedersenin sitten hengiltä ja paloitelleensa ruumiit. Lundinin kertomus kuitenkin muuttui; lopulta hän myönsi syyllistyneensä kolmeen murhaan. Hänet tuomittiin vuonna 2001 elinkautiseen vankeuteen. Paloiteltuja ruumiita ei koskaan ole löydetty, vaan tieto ruumiiden paloittelemisesta pohjautuu muihin todisteisiin. Lundin oli käyttänyt siinä kulmahiomakonetta ja kirvestä. Rikospaikka oli huonosti siistitty. Lundin on sekä Yhdysvalloissa että Tanskassa vangittuna ollessaan saanut useita naisystäviä. Yhdysvalloissa istuessaan Lundin meni naimisiin Tina-nimisen naisen kanssa. Vuonna 2008 Lundin meni Tanskassa vankilassa istuessaan uusiin naimisiin, mutta avioero tuli pian, koska Lundin oli ollut vielä häiden aikaan suhteessa toiseen naiseen. Vuonna 2000 useat vangit hyökkäsivät Lundinin kimppuun. Lundin nosti syytteen Dagbladet Informationin kirjoituksesta, jossa häntä nimitettiin muun muassa psykopaatiksi. Toimittaja kuitenkin vapautettiin syytteistä. Marraskuussa 2008 Pia Kjærsgaard nimitti Lundinia televisiossa tunteettomaksi. Lundin vaati 100 000:n kruunun korvauksia. Lundin on ottanut käyttöön nimen Bjarne Skounborg. Hän on herättänyt Tanskassa runsaasti kielteisiä tunteita; Facebook-ryhmä, joka vaatii, että Lundinia ei koskaan vapauteta, on saanut yli 36 000 jäsentä.Lundin -Bør ALDRIG løslades | Facebook == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset elinkautisvangit Luokka:Tanskalaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt