EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sitra

Sitra, myös alppisitra tai vuorisitra on kielisoitin, jossa kaikukopan yli on pingotettu tavallisesti viisi melodiakieltä sekä 24–37 sointujen mukaan viritettyä säestyskieltä. Se on suosittu soitin erityisesti alppimaissa ja Etelä-Saksassa. Melodiakielet on voitu virittää joko ns. baijerilaisen tai wieniläisen virityksen mukaan. Baijerilainen viritys on a, a, d, g, c. Wieniläisessä virityksessä äänet ovat a, d, g, g ja c. Melodiakielet kulkevat otelaudan nauhojen yli. Melodiakieliä soitetaan plektralla ja muut sormet voivat näppäillä sointukieliä. Alppi- ja sen sukulaissoittimen konserttisitran lisäksi soittimesta on olemassa versio nimeltä sointusitra, jossa sointukielet ovat ryhmissä, jotka on viritetty yleisimpien sävellajien kolmisoinnuiksi. Sitra on kehittynyt saksalaisesta Scheitholt-nimisestä soittimesta. Muita nykyisen sitran alkeellisempia edeltäjiä ovat olleet hummel ja langleik. Soitinluokituksessa sitrat merkitsee myös yleisnimityksenä kaikkia kaulattomia kielisoittimia, joissa kielet on pingotettu kaikupohjan yli. Sitran lisäksi sellaisia ovat esimerkiksi piano ja cembalo. == Lähteet == Luokka:Sormintasoittimet
Triopas (Argos)

Triopas () tai Triops () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Forbaan ja Euboian poika.Diodoros Sisilialainen, Historian kirjasto 4.58.7 (engl. käännös) He saivat lapset Iasos, AgenorPausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.16.1 (engl. käännös) ja Messene,Pausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 4.1.1 (engl. käännös) joista Iasos seurasi isäänsä valtaistuimella.Augustinus, Jumalan valtio xviii.8 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Argoksen kuninkaat
Jorma Kalliokoski

Jorma Kalliokoski (1949 – 8. toukokuuta 2020 Espanja) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Ennen elokuvauraansa Kalliokoski toimi freelance-toimittajana. Tämän jälkeen hän kirjoitti käsikirjoituksia muun muassa Juhan af Grannille. Hänen ainoaksi pitkän elokuvan ohjaustyöksi jäi muusikon ja hänen tyttärensä suhteesta kertova elokuva Hyvästi ennen aamua (1989). Elokuvan kuvaajana oli Olavi Tuomi. Tämän jälkeen Kalliokoski toimi vielä käsikirjoittajana Tapio Suomisen elokuvassa Porttikielto taivaaseen (1990, alkuperäisaihe ja käsikirjoitus), kunnes poistui elokuva-alalta. Kalliokoski toimi sittemmin radiotoimittajana. Vuosina 1994–1995 hän juonsi omaa talk show’ta Keskiviikon Keisarit yhdessä Ilkka Isosaaren kanssa Radio Cityssä. Kalliokoski myös käsikirjoitti Pertsa Reposen MTV3-kanavalle tuottamaa Pahaa yskää, jossa näyttelivät Heikki Kinnunen, Titta Jokinen ja Tom Pöysti. TV-töistä mainittakoon myös Yle TV2:lle käsikirjoitettu televisioelokuva Vangin perintö. Kalliokoski käsikirjoitti ja ohjasi konsulttiyritys KPMG:n 75-vuotisjuhlavideon, jonka pääesiintyjänä oli Tom Wentzel. Kalliokoski toimi Mediapyykkärit Oy:n julkaisujohtajana ja Keijo-TV:n kehittäjänä. ==Lähteet== *Suomen kansallisfilmografia 10 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Eila Pohjonen

Eila Anneli Pohjonen (s. 5. lokakuuta 1948 Jyväskylä) on suomalainen lastenkirjailija ja satutäti. ==Tuotanto== Pohjosen esikoisteos on vuonna 2002 julkaistu Puutarhakadun Ulla, joka kertoo pienen tytön elämässä sattuneista tapahtumista Jyväskylän Puutarhakadulla 1950-luvun Jyväskylässä. Kirjan kuvituksesta ja ulkoasusta vastasi Elise Luokkanen Pekka Halosen akatemiassa lopputyönään. Toinen teos Kirjastokeijun urotyö ja muita keijusatuja julkaistiin joulukuussa 2007 ja se kertoo keijujen maailmasta. Kirja on saanut nimensä tarinasta, jossa kerrotaan "Kirjastokeijusta", jonka kirjasto aiotaan lakkauttaa. Teoksen on kuvittanut Tiina Ilola, joka on myös opiskellut Pekka Halosen akatemiassa. 2008 ilmestynyt Soliseva satulähde sisältää eri aiheisia satuja. Sen on kuvittanut Annemari Lehtonen ja julkaissut Sanasiivet. 2010 ilmestynyt teos Punainen lanka on jouluaiheinen lastenkirja. Kustantajana toimii edelleen Sanasiivet ja kuvittajana Annemari Lehtonen. 2016 ilmestynyt teos on Marin ja hänen perheensä tarina. Kirja kertoo hyväksikäytöstä, ja mitä se saa aikaan. 2017 ilmestyi Eilan ensimmäinen runoteos Elämänmaku.Elämänmaku sisältää helppolukuisia, elämänmakuisia runoja. Runot ovat syntyneet iloista, suruista ja yllätyksistä joita elämällä on ollut runsain määrin tarjolla. 2018 Toukokuussa vuorossa on tositapahtumiin perustuva sukukertomus Juno-elämä antoi ja otti. Tämä kirja on sukutarinan ensimmäinen osa, joka kertoo orpotytöstä jonka vanhemmat pakenivat Krimin sotaa Suomenlinnaan. Juno oli huutolaistyttö, joka sai kasvaa lapsuutensa pappilassa. Pohjonen on ison perheen äiti, joten hän on elämänsä aikana saanut lukea paljon lastenkirjoja ja harjoitellut tarinankerrontaa. Tarinat soveltuvatkin niin perheen pienimpien luettavaksi kuin aikuisillekin. Lukemista helpottavat isot koko sivun kuvat jotka täydentävät tarinaa. Pohjonen on kirjoittanut satujen lisäksi paljon novelleja, runoja ja lehtiartikkeleita eri lehtiin. ==Aiheesta muualla== *Pohjosen kotisivut ==Teokset== *Puutarhakadun Ulla, SRK, 2002 *Kirjastokeijun urotyö ja muita keijusatuja, Sanasiivet, 2007 *Soliseva satulähde, Sanasiivet, 2008 *Punainen lanka, Sanasiivet, 2010 *Mari, Mediapinta 2016 *Elämänmaku, Mediapinta 2017 *Juno, Valmiixi 2018 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kunnasniemi

Kunnasniemi on kylä Kontiolahdella. Kylä sijaitsee Höytiäisen länsirannalla. Matkaa Kontiolahden kirkonkylälle on 20 kilometriä. Saman verran matkaa on Joensuuhun. Kylän läpi kulkee Joensuusta Huhmarin lomakeskukseen kulkeva tie. Kylässä on noin 160 asukasta.Pielisjokiseutu 14.8.2006 Kesällä asukasmäärä kasvaa, sillä rannoilla on runsaasti kesämökkejä. Kyläseura on perustettu 1981. Metsästysseuran nimi on Kunnasniemen Kytät. Kunnasniemen koulu lakkautettiin 1970. Koulurakennus toimii nyt kylätalo Kunnaspirttinä. Tunnettuja Kunnasniemeltä kotoisin olevia henkilöitä on muun muassa lastenpsykiatri Jari Sinkkonen. Elokuussa 2004 iskenyt trombimyrsky aiheutti suurta tuhoa Kunnasniemellä ennen kuin se ylitti Höytiäisen.Myrskyboksi ==Lähteet== Luokka:Kontiolahden kylät
Lena Spoof

Lena Stina Spoof (s. 20. elokuuta 1961 Vaasa) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 100 metrin aitajuoksu. Hän voitti 17-vuotiaana alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1979 Suomen ennätyksellä 13,24 s. Tulos jäi hänen ennätyksekseen ja kesti aikuisten Suomen ennätyksenä lähes 25 vuotta ja alle 20-vuotiaiden Suomen ennätyksenä lähes 45 vuotta. Spoof voitti 100 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden neljä kertaa ja lisäksi hallissa 60 metrin aitajuoksun mestaruuden neljä kertaa. Seuratasolla hän edusti Vaasan Vasamaa ja Lapuan Virkiää. Koulutukseltaan Spoof on arkeologi. Hän on tutkinut muun muassa Vanhaa Vaasaa. ==Saavutukset== *100 metrin aitajuoksu: **Suomen mestari: 1978, 1979, 1980, 1982 **SM-hopea: 1981, 1985 **SM-pronssi: 1977 *200 metrin juoksu: **SM-pronssi: 1979 Hallikilpailut: *60 metrin aitajuoksu: **Suomen mestari: 1978, 1979, 1980, 1983 **SM-hopea: 1982, 1985 ==Julkaisuja== * ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puso

Puso on kylä Kontiolahden pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen naapurikyliä ovat Rantakylä, Romppala, ja Heraniemi (Herajärvi). Rantakylän, Romppalan ja Puson kylissä on yhteensä noin 300 asukasta. Kylän nimi on kirjattu asiakirjoihin muodossa Pusu (1692). Kylän pohjoispuolella sijaitsee Pusonjärvi, joka laskee Herajärven kautta Herajoen vesistön järvenä Pieliseen. Kylännimen taustalla on Veijo Saloheimon (1972) mukaan Pielisjärven itäpuolella Yli-Viekissä asuneen Jormana Pusuisen (Jormo Pususen) sukunimen mukaan nimetty kaukokaski, joka on mainittu vuonna 1618\. Ilmeisesti tämän kaskimaan yhteyteen syntyi jossain vaiheessa asumus. Läheinen järvi on voitu saada kaskeajien sukunimen mukaisen nimen Pusoisenjärvi ~ Pusonjärvi, ja tältä pohjalta olisi muodostettu asumuksen nimi Puso. Pusosta on Kontiolahden kirkonkylälle matkaa 35 kilometriä, Joensuuhun 55 kilometriä ja Juukaan 45 kilometriä. Kylässä on paljon kesämökkejä. Puson yhdistyksiä ovat Puson kylätoimikunta, metsästysseura Puson Erä. Kontolahden pohjoisten kylien keskeinen kokoontumispaikka on ympärivuotisessa käytössä oleva Romppaalan monitoimitalo. Alakoulu löytyy Varparannasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pölönen, Toivo: Puson perukoilta, Herajärven heinämailta : kyläkirja Kontiolahdelta. Omakustanne, 1999. ISBN 952-91-0965-2. * Sääennuste: Puso, Kontiolahti (ilmatieteenlaitos.fi) Luokka:Kontiolahden kylät
Hugo Claus

Hugo Maurice Julien Claus (5. huhtikuuta 1929 Brugge – 19. maaliskuuta 2008 Antwerpen) oli belgialainen kirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvataiteilija. Hän oli yksi Belgian merkittävimpiä hollanninkielisiä kirjailijoita. Claus syntyi Bruggessa, eikä tullut nuorena toimeen perheensä kanssa. Heti toisen maailmansodan hän muutti pois kotoa ja teki ennen kirjailijanuraa monia pieniä töitä elantonsa eteen. Clausin ensimmäinen julkaistu teos oli runokokoelma Kleine reeks vuodelta 1947. Hänen suosionsa kasvoi 1960- ja 1970-luvulla romaanien De verwondering (”Ihmetys”) ja Omtrent Deedee sekä näytelmillä Suiker (”Sokeri”) ja Vrijdag (”Perjantai”). Vuonna 1983 ilmestynyt romaani Het verdriet van België, joka on suomennettu nimellä Belgian suru, oli Clausin läpimurtoteos. Osittain omaelämäkerrallinen teos sijoittuu toiseen maailmansotaan ja käsittelee yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta, perheoloja ja katolisen kirkon painostusta Belgiassa. Yli 120 teosta käsittäneen kirjailijan työnsä lisäksi Claus käsikirjoitti ja ohjasi elokuvia sekä kuului kuvataiteilijoiden Cobra-taiteilijaryhmään. Hänen käsikirjoittamiaan elokuvia ovat muun muassa Fons Rademakersin ohjaukset Kylä joen rannalla (1958) ja Kuuma iho (1965), joista ensin mainittu oli myös ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Claus kärsi viimeisinä elinvuosinaan Alzheimerin taudista. Keskiviikkona 19. maaliskuuta 2008 ilmoitettiin, että Clausille oli tehty eutanasia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Hugo Clausin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Belgialaiset kirjailijat Luokka:Belgialaiset runoilijat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kari Litmanen

Kari Kalevi Litmanen (25. syyskuuta 1957 Parikkala – 5. tammikuuta 2012 ImatraHelsingin Sanomat 15.1.2012, sivu C10) oli suomalainen iskelmämusiikin säveltäjä, sovittaja, studio- ja tv-muusikko, tuottaja ja kapellimestari. Hänen säveltämiään ja sovittamiaan iskelmiä on levytetty satoja kappaleita. == Tausta == Litmanen sai kotonaan sähköurut 1960-luvun lopulla, josta hänen muusikonuransa alkoi. Hän kävi soittotunneilla Helsingissä Eeva Sarmannon johdolla. Tanssikeikat Litmanen aloitti 15-vuotiaana, jolloin hän soitti imatralaisessa ravintola Väärässä talossa ja Imatran Valtionhotellissa kuutenakin iltana viikossa. Hän suoritti varusmiespalveluksensa Lappeenrannan varuskuntaorkesterissa klarinetistina, opetti Imatran musiikkiopistossa ja yläasteella sekä toimi kapellimestarina Imatran teatterissa. == Ura == Teatterissa hän sovitti musikaaleja kulloinkin käytettävissä olevalle kokoonpanolle sekä toimi myös pianistina. Uransa alussa Litmanen ei ollut vielä kiinnostunut iskelmistä, vaan hän teki instrumentaalimusiikkia esikuvinaan Herbie Hancock, Chick Corea sekä Emerson, Lake & Palmer. 1980-luvun alussa Litmanen toimi Tapani Kansan orkesterissa. Hänet tunnettiin yhtenä ensimmäisistä suomalaisista polyfonisen syntetisaattorin soittajista. Hän hankki sellaisen Kansan kiertueelle vuonna 1980, ja jo 1974 hän oli käyttänyt keikoilla kolmi-oskillaattorista isänsä tuttavan rakentamaa syntetisaattoria, mikä oli Suomen oloissa uutta aikanaan. Tapani Kansan studiosessioiden yhteydessä häntä pyydettiin 1980-luvun alussa myös sovittajaksi. Sovitustyön myötä myös iskelmäsävellys alkoi kiinnostaa, koska erilaisten välikkeiden säveltäminen oli joka tapauksessa tarpeellista. 1990-luvulla Litmanen toimi lähes 10 vuoden ajan TV1:n ”kiinteän viihdebändin” kosketinsoittajana ja hän oli muutoinkin usein televisiotuotannoissa kosketinsoittajana ja kapellimestarina. Kari Litmasen tunnetuimpia yhteistyökumppaneita olivat sanoittajat Vexi Salmi, Jiri Nikkinen, Jorma Toiviainen ja Turkka Mali. Iskelmälaulajista hänen yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Marion Rung, Arja Koriseva, Heidi Kyrö, Janne Tulkki, Tarja Lunnas, Reijo Taipale, Marita Taavitsainen ja useat uudemmat suomalaiset ”tangokuninkaalliset”. Litmanen kuoli kotonaan tammikuussa 2012 kaaduttuaan portaissa. == Tuotanto == Litmanen sävelsi ja sovitti satoja levytettyjä iskelmiä sekä toimi studiomuusikkona. Hän käytti myös salanimeä Kalevi Huttu. == Palkintoja == * Syksyn sävel -voitto 1998 kappaleella ”André”, Marita Taavitsaisen esittämänä. Toinen sija 1999 sekä kolmas sija 1999 ja 2000. * Kullervo Linna -palkinto 2001 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Kari Litmasen 30-vuotistaiteilijajuhlahaastattelu kuvineen SELVIS Ry:n sivustolla Luokka:Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki) Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Minna Vehmasto-Sulander

Minna-Riitta Vehmasto-Sulander (o.s. Vehmasto, s. 28. maaliskuuta 1962 Kuusjoki) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti ulkoradoilla kolme Suomen mestaruutta. Vehmasto hyppäsi ennätystuloksensa ja silloisen Suomen ennätyksen 191 cm Kalevan kisoissa 1983. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä 22 vuotta. Vehmasto on edelleen (vuonna 2018) Suomen kaikkien aikojen tilastossa neljänneksi parhaan tuloksen hypännythttp://www.apulanta.fi/matti/yu/suomi.html#Korkeus_naiset. Seuratasolla hän edusti vuonna 1980 Salon Viestiä ja muulloin Kuusjoen Humua. Häntä valmensi Matti Mettala. ==Saavutukset== *Korkeushyppy: **MM 1983 12. **Suomen mestari: 1980, 1981, 1983 **SM-hopea: 1978, 1985,1987 **SM-pronssi: 1977, 1979, 1986 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lieskylä

Lieskylä on Alavudella, entisen Töysän kunnan alueella sijaitseva kylä. Siellä sijaitsee Liesjärvi, jossa on järjestetty ensimmäiset Miljoona Pilkki -pilkkikilpailut. ==Sijainti== Lieskylä sijaitsee Tuurin kylästä Ähtäriin johtavan tien puolessa välissä. Lieskylästä on matkaa 12 kilometriä Ähtäriin ja Tuuriin. Kylästä on matkaa Hakojärvelle valtatie 18:n varteen 8 kilometriä. Lieskylä lasketaan usein kuuluvan Tuurin kylään. ==Muuta== Lieskylässä ei ole omaa koulua saati muita palveluita. Se on kuitenkin varsin lähellä Tuuria ja Ähtäriä. Liesjärven rannoilla on paljon mökkejä ja pitkä uimaranta. Luokka:Töysän kylät
Satu Sulkio

Satu Martta Hannele Sulkio (s. 31. lokakuuta 1961 Ruokolahti) on suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Sulkio saavutti kiekonheitossa yhden Suomen mestaruuden ja kuulantyönnössä ulkoradoilla seitsemän peräkkäistä hopeaa. Kiekonheitossa hänen ennätyksensä on 61,38 m ja kuulantyönnössä 16,28 m, molemmat tulokset ovat vuodelta 1983. Sulkio heitti kiekonheiton alle 20-vuotiaiden Suomen ennätyksen 56,48 m Suolahdessa 10. heinäkuuta 1980. Ennätyksen rikkoi Helena Leveelahti 12. heinäkuuta 2018. Seuratasolla Sulkio edusti Valkeakosken Koskenpoikia ja Hämeenlinnan Kisaa. ==Saavutukset== ;Ulkoradat *Kiekonheitto: **Suomen mestari: 1982 **SM-hopea: 1985, 1986 **SM- pronssi: 1981, 1983, 1984 *Kuulantyöntö: **SM-hopea: 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986 ;Sisäradat *Kuulantyöntö: **Suomen mestari: 1983 **SM-hopeaa: 1981, 1982, 1984, 1985, 1986 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hartmut Michel

Hartmut Michel (s. 18. heinäkuuta 1948 Ludwigsburg) on saksalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1988 fotosynteettisen keskuksen löytämisestä Rhodopseudomonas viridis -bakteerista. Michel jakoi palkinnon Johann Deisenhoferin ja Robert Huberin kanssa. Suoritettuaan asepalveluksen Michel aloitti biokemian opinnot Tübingenin yliopistossa. Viimeisen opiskeluvuotensa hän työskenteli Dieter Oesterheltin laboratoriossa tutkien ATPaasin aktiivisuutta halobakteereissa. Vuonna 1986 Michelille myönnettiin Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto, joka on korkein Saksan valtion tutkimusyhteisön myöntämistä huomionosoituksista. Yhdessä Huberin ja Deisenhoferin kanssa Michel selvitti tietyistä fotosynteesiin pystyvissä bakteereissa olevan proteiinin rakenteen. Tällä bakteerin solukalvoon kiinnittyvällä proteiinilla on tärkeä rooli yksinkertaisissa fotosynteesireaktioissa. Deisenhofer, Huber ja Michel selvittivät yli 10 000 atomia käsittävän proteiinikompleksin röntgenkristallografiatekniikalla. Heidän työnsä oli tärkeä askel bakteerien ja kasvien fotosynteettisten prosessien yhtäläisyyksien tuntemisessa. Vuodesta 1987 lähtien Michel on toiminut Max Planck -instituutin biofysiikan haarassa solukalvomolekyylibiologian osaston johtajana. Hän toimii myös biokemian professorina Johann Wolfgang Goethe -yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Saksalaiset biokemistit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päiväntasaus

Päiväntasaus on hetki, jolloin Auringon keskipiste on tarkalleen Maan päiväntasaajan yllä. Tällöin päivä ja yö ovat kaikkialla maapallolla tasan yhtä pitkiä. Kevätpäiväntasaus on 20. maaliskuuta tai 21. maaliskuuta Tällöin aurinko siirtyy eteläiseltä pallonpuoliskolta pohjoiselle. Pohjoisella pallonpuoliskolla alkaa kevätkausi. Samaan aikaa eteläisellä pallonpuoliskolla alkaa syyskausi, mikä tarkoittaa sitä, että eteläisellä pallonpuoliskolla on samaan aikaan syyspäiväntasaus. Syyspäiväntasaus on 22. syyskuuta tai 23. syyskuuta Tällöin aurinko siirtyy pohjoiselta pallonpuoliskolta eteläiselle. Pohjoisella pallonpuoliskolla alkaa syyskausi. Eteläisellä pallonpuoliskolla alkaa kevätkausi. Eteläisellä pallonpuoliskolla on näin ollen samaan aikaan kevätpäiväntasaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun yliopiston Tuorlan observatorion sivulla oleva määrittely päiväntasauksesta * Tiede.fi: Päiväntasaus jälleen tiistaina Luokka:Aika Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Viktor Maigurov

Viktor Viktorovitš Maigurov (, s. 7. helmikuuta 1969 Sverdlovsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjää ja Valko-Venäjää edustanut entinen ampumahiihtäjä. Maigurov voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, joista viimeisin oli vuonna 1997. Maigurov kilpaili Valko-Venäjän joukkueessa Lillehammerin olympialaisissa 1994, ja sijoittui neljänneksi viestissä. Vuonna 1998 hän kilpaili Venäjän joukkueessa, ja sai parempaa menestystä kuin Valko-Venäjällä. Naganon olympialaisissa 1998 hän voitti pronssia viestissä, ja neljä vuotta myöhemmin pronssia normaalimatkan kilpailusta. Maigurov voitti Holmenkollenin osakilpailun urallaan kaksi kertaa, kun vuonna 1996 hän voitti sekä pikamatkan että takaa-ajon. Luokka:Valkovenäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ichkeulin kansallispuisto

Ichkeulin kansallispuisto kattaa Ichkeul-järven ympäristöineen Tunisian pohjoisosassa lähellä Välimeren rannikkoa. Järvi on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Puisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1980.Unesco Järveen laskemien jokien patoaminen on kuivattanut tulvaniittyjä, ja alueen linnustollinen merkitys on vaarassa.World Heritage == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tunisian maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Tunisiassa Luokka:Kansallispuistot ca:Llac d'Ichkeul fr:Lac Ichkeul uk:Ішкель
Shabeellaha Hoose

Shabeellaha Hoose on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Merka. Alue sijaitsee Intian valtameren rannikolla, Mogadishun pohjoispuolella ja sen pinta-ala on 22 663 neliökilometriä. Se on saanut nimensä Shabeellaha-joen mukaan ("Ala- Shabeellaha"). Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 1 400 000.World Gazetteer 2008 Merkittävimmät klaanit ovat Hawiye ja Dir. Alue tunnettiin aiemmin Somalian leipäkorina, mutta nykyisin sitä vaivaa nälänhätä. YK ruokkii alueella yli 1,2 miljoonaa ihmistä.IRISN News == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Somalian alueet
Saila Purho

Saila Terhikki Purho (s. 9. huhtikuuta 1965 Karhula) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 100 metrin aitajuoksu. Hän voitti lajissa kaksi Suomen mestaruutta. Purhon 100 metrin aitajuoksun ennätysaika on 13,74 s vuodelta 1983. Seuratasolla hän edusti Karhulan Katajaisia. Hänen valmentajanaan toimi Pertti Purho. Purho karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä nuorten EM-kilpailuissa 1983. Helsingin MM-kilpailuissa hän eteni toisiin alkueriin. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa pika-aidoissa, 200 metrin juoksussa, pituushypyssä ja 4 × 100 metrin viestissä vuosina 1983–1986. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi. ==Saavutukset== *100 metrin aitajuoksu **Suomen mestari: 1983, 1986 **SM-pronssi: 1982 Hallikilpailut *60 metrin aitajuoksu **Suomen mestari: 1986 **SM-hopea: 1984 **SM-pronssi: 1983 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puntarikoski

Puntarikoski on kylä tai kyläkunta ja samanniminen koski Kontiolahdella Pohjois-Karjalassa. Puntarikosken kylä sijaitsee Höytiäisen eteläosan ja Höytiäisen kanavan ranta-alueella. Kylässä on noin 500 asukasta. Kyläläisille tärkeä työssäkäyntialue on 10 minuutin ajomatkan päässä kaakossa sijaitseva Joensuu. Puntarikoski syntyi, kun Höytiäisen ja Pyhäselän välille rakennettiin kanava, jonka työpadot kuitenkin murtuivat hallitsemattomasti pohjavuotojen seurauksena vuonna 1859. Puntarikosken voimalaitos rakennettiin 1957. Kaukokäyttöiseksi tämä pieni (7 MW), kuormitushuippujen tasaamiseen hyvin soveltuva voimala muutettiin vuonna 1991. Puntarikoski on muuttunut perinteisestä maalaiskylästä nykyaikaiseksi maaseutulähiöksi. Puutalot ovat osaksi korvautuneet tiilisillä, pellot metsällä ja maatalouden hyötyeläimet lemmikkieläimillä. Häikänniemi, entinen uittosatama, on kyläläisten virkistäytymisalue. Uittoyhdistyksen kämppä on Joensuun Urheilusukeltajien käytössä. Puntarikosken kyläyhdistys on toiminut vuodesta 2004. Kylässä ei ole omaa koulua. Lähin alakoulu on Onttolassa. ==Lähteet== Luokka:Kontiolahden kylät
Hathajooga

Hathajooga on joogan laji, jossa ihminen pyrkii saamaan kehonsa hyvään hallintaan. Kulmakiviä on pranayama eli hengittäminen oikein sekä asanat eli asennot. Periaatteet ovat painovoiman huomioiminen, asteittaisuus ja kompensaatio harjoituksessa. Hathajoogan pohjalta on kehitetty liikunnallisempi astangajooga. ==Lähteet == Luokka:Jooga Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kudrjavtsev

Kudrjavtsev tai Kudrjavzev (), naisilla Kudrjavtseva (), on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aleksandr Kudrjavtsev (s. 1928), venäläinen kommunistipoliitikko, Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri 1982–1985. * Alla Kudrjavtševa (s. 1987), venäläinen tennispelaaja * Denis Kudrjavtsev (s. 1992), venäläinen aitajuoksija * Ivan Kudrjavzev (1904–1995), venäläis- suomalainen arkkitehti * Jana Kudrjavtseva (s. 1997), venäläinen rytminen voimistelija ja maailmanmestari * Nikolai Kudrjavtsev (s. 1950), Moskovan fysiikan ja teknologian instituutin rehtori
Irene Marttila

Irene Maarit Kyllikki Marttila (o.s. Lusikka, s. 28. marraskuuta 1960 Muhos) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti ulkoradoilla 800 metrin juoksussa ja 1 500 metrin juoksussa molemmissa yhden Suomen mestaruuden. Marttilan ennätysajat ovat 800 metrin juoksussa 2.04,45 vuodelta 1984 ja 1 500 metrin juoksussa 4.16,12 vuodelta 1982. Seuratasolla hän edusti Oulun Pyrintöä. ==Saavutukset== *800 metrin juoksu: **Suomen mestari: 1983 **SM- hopea: 1980, 1981, 1982, 1984 **SM-pronssi: 1977 *1 500 metrin juoksu: **Suomen mestari: 1984 **SM-hopea: 1980, 1981 **SM-pronssi: 1978, 1982 ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dir (klaani)

Dir on yksi Somalian kuudesta suuresta klaanista. Sen kanta-aluetta on maan luoteiskolkka, mutta siihen kuuluvia eristäytyneitä ryhmiä asuu myös Shabeellaha Hoosessa Merkan kaupungin ympäristössä. Klaanin jäseniä asuu myös Etiopian ja Djiboutin alueella. ==Historia== Dir on Somalian vanhimpia klaaneja. Tarun mukaan sekä Darod- että Isaq-klaanin esi-isät olisivat tulleet 900-luvulla Arabian niemimaalta Somalian pohjoisosaan ja naineet Dir-klaanista vaimot. Nykykäsityksen mukaan tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, koska arabialaiset nimet ilmestyivät käyttöön vasta 1400-luvulla Abdi M. Kusow (1995) Somali Origin: Myth or Reality. Teoksessa The Invention of Somalia The Red Sea Press. Lawrencweville. NJ. USA . == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *http://www.hiiran.com *http://www.somaliweyn.com Luokka:Somalian etniset ryhmät Luokka:Etiopian etniset ryhmät Luokka:Djiboutin etniset ryhmät
Nonanoli

Nonanoli eli nonyylialkoholi eli 1-nonanoli on alkoholi, jossa on yhdeksän hiiliatomia. Sitä esiintyy luonnossa appelsiineissa ja sen estereitä, esimerkiksi nonyyliasetaattia, käytetään hajusteiden valmistuksessa. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: 1-nonanol *Human Metabolome Database: 1-Nonanol *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Nonanol *ChemBlink: 1-Nonanol *Food Component Database (FooDB): 1-Nonanol *Liber Herbarum II: Luettelo nonanolia sisältävistä kasveista *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonanol *Pherobase: Floral Compound -– 9OH *Pherobase: Semiochemical – 9OH Luokka:Primääriset alkoholit
Awdal

Awdal on alue Somaliassa, jonka pääkaupunki on Boorama. Alue sijaitsee maan luoteiskolkassa, ja sen pinta-ala on 21 374 neliökilometriä. Se on saanut nimensä 1200-luvulla vaikuttaneen Adalin sultanaatin mukaan. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 417 000.World Gazetteer 2008 Tärkeimmät klaanit ovat Dir ja Gadabuursi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Somalian alueet Luokka:Somalimaan maantiede
Marjo-Riitta Lakka

Marjo-Riitta Lakka (s. 24. marraskuuta 1955) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti ulkoradoilla 1 500 metrin juoksussa ja 3 000 metrin juoksussa yhteensä kuusi Suomen mestaruutta. Lakan ennätysajat ovat 1 500 metrin juoksussa 4.13,87 vuodelta 1981 ja 3 000 metrin juoksussa 9.12,43 vuodelta 1984. Seuratasolla hän edusti Kouvolan Urheilijoita. ==Saavutukset== *1 500 metrin juoksu: **Suomen mestari: 1981, 1982, 1983, 1985, 1986 **SM- hopea: 1984 **SM-pronssi: 1980 *3 000 metrin juoksu: **Suomen mestari: 1981 **SM-hopea: 1984 **SM-pronssi: 1980, 1982 ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tête de Moine

Tête de Moine (”munkinpää”) on sveitsiläinen puolikova pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettava juusto, joka on suojattu AOC-tunnuksella (Appellation d'origine contrôlée) vuodesta 2001 lähtien.Tête de Moine -juuston historiaa kronologisesti ==Juuston ja sen nimen historiaa== Tête de Moine -juuston historia ulottuu yli 800 vuoden taakse Bellelayn luostariin nykyisen Bernin kantonin alueelle, Bernin Juran hallintoalueen ja Juran kantonin raja- alueelle. Nimi ”munkinpää” viittaa yhtäältä luostariin juuston syntysijana, toisaalta juuston ulkonäköön: juustot ovat muodoltaan lieriömäisiä, halkaisijaltaan 10–15 senttimetriä ja painoltaan keskimäärin hieman alle kilon,Tête de Moine -juuston perustietolomake ja kun niiden ”kansi” leikataan juustoa avattaessa, ne muistuttavat munkin tonsuuria. Toisen version mukaan juuston nimitys olisi peräisin luetteloista, joissa määritettiin luostarin kellarissa säilytettävän juuston määrä ”yhtä munkinpäätä kohti”.Nimen vaihtoehtoisia selityksiä ==Girolle== Tunnusomaisin piirre Tête de Moine -juuston nauttimisessa on, ettei sitä leikata, vaan se höylätään ruusukkeiksi. Perinteisesti juustoruusukkeita on vuoltu pystyasennossa pidettävällä veitsellä, mutta nykyään ruusukkeiden höyläämistä varten on olemassa erityinen pyöritettävä höylä, josta käytetään sen ranskankielistä nimeä Girolle. Tämän keksinnön patentoi Lajoux’ssa Juran kantonissa sijaitsevan Metafil-firman hienomekaanikko Nicolas Crevoisier vuonna 1981. Vuonna 1986 Girolle-keksintö toi hänelle Juran kantonin innovaatiopalkinnon.Girolle®: lyhyt esittely Girolle-höylää käytettäessä siihen kuuluvan pyöreän puisen alustan keskellä olevaan reikään kiinnitetään metallitanko, johon juusto lävistetään. Varsinainen höyläosa pujotetaan metallitankoon juuston päälle. Ruusukkeiden vuoleminen onnistuu parhaiten juuston ollessa lähes jääkaappikylmä. Girolle- kokonaisuuteen kuuluu myös juustokupu, joka auttaa säilyttämään juuston aromin jääkaapissa. ==Valmistus ja ravintosisältö== Yhden Tête de Moine -juustokilon valmistukseen tarvitaan hieman yli 10 litraa maitoa.Tête de Moine -juuston ravintosisältö Juustot kypsyvät 13–14 asteen lämmössä kosteassa kellarissa (ilmankosteus noin 90 prosenttia) vähintään 75 päivän ajan.Tête de Moine -juuston varastointi ja kypsytys Tête de Moine -juuston ravintosisältö keskimäärin (pro 100 g): * vettä 35,0 g * proteiineja 25,0 g * rasvaa 35,0 g * kivennäisaineita 4,0 g * energiaa 1720 kJ * kaloreita 419 kcal * rasvaa kuiva- aineesta 51 % == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Fromages Spielhofer SA, Fromagerie de St-Imier - Tête de Moine - Cheesemaker * * Tete de Moine Tete de Moine
Joey Yung

Joey Yung (; kantoniksi: Yung Cho-Yee; s. 16. kesäkuuta 1980 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja, joka on voittanut useita kilpailuita ja palkintoja: vuonna 2005 hän sai Hongkongin suosikkiartisti-palkinnon MTV Asia Awards -gaalassa. Joey Yung on levyttänyt 12 EP:tä ja viisi albumia. Hän on esiintynyt myös monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. == Diskografia == *EP 1 Joey 1999 *X'Mas Chihuahua *Little Little 2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kotisivu * Virallinen fanisivu Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Hongkongilaiset laulajat
Intracoastal Waterway

Intracoastal Waterway on 4 800 km pitkä vapaa-ajan ja kaupallisen liikenteen käyttöön tarkoitettu vesiväylä Atlantin valtameren ja Meksikonlahden rannikolla Yhdysvalloissa. Osa siitä on luontaisia vesiteitä, kuten lahdelmia, suolaisia jokia, lahtia ja salmia, mutta siinä on myös kanavia. Yhdysvaltain kongressi päätti Intracoastal Waterwayn rakentamisesta 1919. Sitä ylläpitää United States Army Corps of Engineers. ==Luonnolliset vesitiet== Seuraavat luonnolliset vesitiet kuuluvat Intracoastal Waterwayhin: *Albemarle Sound *Apalachicola Bay *Barnegat Bay *Biscayne Bay *Buzzards Bay *Cape Cod Bay *Casco Bay *Charlotte Harbor *Chesapeake Bay *Delawarenlahti *East River *Galveston Bay *Mainenlahti *Halifax River *Laguna Madre *Mississippi Sound *Mobile Bay *Mosquito Lagoon *Indian River Lagoon *Long Island Sound *Pamlico Sound *Santa Rosa Sound *Tampa Bay ==Kanavat== *Cape Cod Canal *Chesapeake and Delaware Ship Canal *Chesapeake and Albemarle Canal *Dismal Swamp Canal *Cape May Canal *Delaware and Raritan Canal-no longer operational or part of the Intracoastal Waterway *Point Pleasant Canal ==Aiheesta muualla== * US Army Corps of Engineers - Atlantic Intracoastal Waterway information site * Atlantic Intracoastal Waterway Association * Gulf Intracoastal Canal Association * Gulf Intracoastal Waterway at Handbook of Texas * Intracoastal Waterway, Encyclopædia Britannica Luokka:Vesiväylät Luokka:Yhdysvaltain vesiliikenne
Yang Wenyi

Yang Wenyi (11. tammikuuta 1972 Shanghai) on kiinalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa olympiakullan 50 metrin vapaauinnissa ja myös hopeaa Kiinan joukkueen jäsenenä 4 × 100 m vapaauintiviestissä. Hän oli voittanut jo neljä vuotta aikaisemmin Soulissa hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Yang on 178 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 62 kilogrammaa. Yang aloitti uinnin harrastamisen 6-vuotiaana vuonna 1978. Hän aloitti 12-vuotiaana intensiivisen harjoittelun, kun hänet valittiin kotikaupunkinsa uintijoukkueeseen. Huhtikuussa 1988 Aasian mestaruuskilpailuissa Guangzhoussa Yang alitti ensimmäisenä naisena 25 sekunnin rajan 50 metrin vapaauinnissa, uimalla ajan 24,98. Hän lähti suurimpana suosikkina kyseiselle matkalle olympialaisiin, mutta Itä-Saksan Kristin Otto oli häntä parempi finaalissa. Neljä vuotta myöhemmin voittouinnissaan Yang kohenteli omia ME-lukemiaan aikaan 24,79. Ennätys säilyi Yangin hallussa vielä seuraavat kaksi vuotta. Sen rikkoi syyskuussa 1994 Yangin maannainen Le Jingyi. Yang lopetti uransa 21-vuotiaana vuonna 1993, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan. Hän toimii nykyisin shanghailaisen painoyhtiön hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset uimarit Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eduard Wirths

Eduard Wirths (4. syyskuuta 1909 – 20. syyskuuta 1945) oli saksalainen SS- päälääkäri (SS-Standortarzt) Auschwitzin keskitysleirillä syyskuusta 1942 tammikuuhun 1945. Wirths oli muodollisesti vastuussa Auschwitzin lääketieteellisissä osissa vuosina 1942–1945 työskennelleiden lähes 20 SS- lääkärin toiminnasta. Joukossa olivat Josef Mengele, Horst Schumann ja Carl Clauberg. Wirths syntyi Geroldshausenissa Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Wirths opiskeli Würzburgin yliopistossa 1930–1935. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen sekä SA:han 1932 ja SS:ään 1934. Hän liittyi Waffen-SS:ään 1939 ja taisteli Norjassa ja itärintamalla, mutta joutui pois sotapalveluksesta saatuaan sydänkohtauksen 1942. Hän oli Dachaun keskitysleirillä koulutuksessa ja sen jälkeen SS-lääkärinä Neuengammen keskitysleirissä. Hänet ylennettiin Hauptsturmführeriksi (kapteeni) ja nimettiin päälääkäriksi Auschwitziin syyskuussa 1942. Hänen uskottiin voivan nujertaa lavantautiepidemian, joka tuolloin riehui leirissä. Leirillä hän osallistui vankien valitsemisiin kaasukammioihin. Eduard Wirths ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi (majuri) syyskuussa 1944. Wirth määräsi leirillä pseudotieteellisiä tutkimuksia, jotka liittyivät esimerkiksi lavantaudin tutkimiseen tai gynekologiaan, ja aiheuttivat tutkimuskohteelle pahoja vammoja. Hän oli kiinnostunut myös naisten steriloinnista. Sodan jälkeen Wirths joutui brittijoukkojen sotavangiksi. Häntä tuli tapaamaan brittiupseeri, joka puristi hänen kättään ja sanoi: ”Puristaneensa miehen kättä, joka oli tappanut neljä miljoonaa ihmistä.” Tämän jälkeen Wirths teki itsemurhan hirttäytymällä sellissään. Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Holokaustin toteuttamiseen osallistuneet Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:SS-sotilaat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Luettelo avaruussukkulaohjelmista

Tämä on luettelo avaruussukkulaohjelmista: * Yhdysvaltain avaruussukkula, ainoa operatiiviseen käyttöön päätynyt sukkula * Buran, yhden testiavaruuslennon aikaan saanut ohjelma * Hermès, ESAn kesken jäänyt ohjelma * HOPE, Japanin alkuunsa peruutettu ohjelma * Kliper, Venäjän vireillä oleva ohjelma *
Sanaag

Sanaag on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Ceerigaabo eli Erigabo. Somalimaa, Puntmaa sekä uusi osavaltio SSC-Khaatumo ovat vaatineet aluetta itselleen. Alueen maaperässä on öljyä.. Alue sijaitsee maan itäosassa Adenin lahden rannalla, ja sen pinta-ala on 53 374 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukkaita arvioitiin olevan noin 531 000.World Gazetteer 2008 Tärkeimmät klaanit ovat Isaaq ja Darod. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sanaag media network Luokka:Somalimaan maantiede
Eufemiano Fuentes

Eufemiano Fuentes Rodríguez (s. 1955) on espanjalainen lääkäri. Fuentes on toiminut erityisesti urheilun parissa. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti dopingiin liittyvistä tapauksista Operaatio Puerto ja Operaatio Galgo. Vuonna 2013 Fuentes tuomittiin vuodeksi ehdolliseen vankeuteen osuudestaan verensiirtojen järjestämisessä pyöräilijöille. Lisäksi hän sai neljän vuoden urheilun toimintakiellon. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset lääkärit Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut espanjalaiset Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pehmolelu

Pehmolelu on esimerkiksi eläintä muistuttava lelu, joka on täytetty puuvillalla tai muulla pehmeällä materiaalilla. Aikaisempina vuosisatoina vastaavissa leluissa käytettiin täytteenä esimerkiksi olkia, herneitä tai papuja. Tunnetuin pehmolelu on nallekarhu (teddykarhu). Ensimmäiset kaupalliset pehmolelut valmisti tiettävästi saksalainen Steiff-yhtiö, joka perustettiin 1880 Giengen an der Brenzin kaupungissa. Yhtiö tekee pehmoleluja edelleen. Muita tunnettuja valmistajia nykyään ovat esimerkiksi Ty, Disney, Gund, Russ Berrie ja Build-A-Bear Workshop. Pehmoleluja voi halata tai käyttää unileluna. Allergisille lapsille myydään pehmoleluja, joiden pinta ei pöllyä. ==Kuvia== | Apina ja hamsteri | Karhunpentu | Lintu Kuva:Three old teddy bears.jpg| Nalleja. == Katso myös == * Amigurumi *Disney Tsum Tsum Luokka:Nuket
Heikki Okkonen

Heikki Okkonen (s. 1959, Kemijärvi) on suomalainen eräkirjailija. Okkonen valmistui metsäinsinööriksi 1984 ja on siitä lähtien asunut Savukoskella toimien Metsäkeskuksen metsäneuvojana, rahoitus- ja tarkastuspalveluissa. Okkosen kirjoituksia on julkaistu myös eri antologioissa ja metsästysalan lehdissä. == Teoksia == * Pyyntimiehen musiikkia, eränovelleja. Karisto 1996 * Yöpuita etsimässä, eränovelleja. Karisto 1998 * Korvatunturilta länteen, eränovelleja. Karisto 2001 == Lähteet == * Kariston kirjailijat - Heikki Okkonen (luettu 20.3.2008) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onni Wetterhoff

Kurt Alfred Onni Wetterhoff (28. joulukuuta 1835 Helsinki – 11. helmikuuta 1892 Helsinki) oli ensimmäinen eräaiheista kirjoittanut suomalainen kirjailija.Suomen kirjailijat -tietokanta. Wetterhoffin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamanni Georg Adolf Wetterhoff (1802–1886) ja Sofia Juliana Karolina Stjernvall. Hänen nuorempia sisariaan olivat Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff ja voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp sekä vanhempi veljensä toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff. Onni Wetterhoff lopetti lukion kesken ja liittyi 1854 Hämeenlinnan tarkk’ampujapataljoonaan aliupseerina. Hän palveli armeijassa vuoteen 1859 saakka ja erosi sitten sieltä aliluutnanttina. Tämän jälkeen hän opiskeli Evon metsäopistossa valmistuen metsänhoitajaksi 1861. Wetterhoff oli sitten Suomen metsähallituksen palvelukseen toimien metsänhoitajana ja sihteerinä. Myöhemmin Wetterhoff oli Tukholman läänin talousseuran palveluksessa metsänhoitajana, toimi jonkin aikaa näyttelijänä Helsingissä, johti ruotsalaista Pihkovan kuvernementissa Venäjällä toiminutta puutavaran vientiyritystä sekä toimi 1870-luvun lopulla parin vuoden ajan ravintola Kappelin vuokraajana Helsingissä. Hän aloitti kirjailijan uransa vasta muutettuaan Hämeenlinnaan. Onni Wetterhoff kuoli pitkään sairastettuaan 56-vuotiaana helmikuussa 1892, Onni Wetterhoff oli naimisissa 1877–1879 ruotsalaisen Anna Nescherin kanssa, ja heidän poikansa oli jääkäriliikkeessä toiminut Fritz Wetterhoff. Onni Wetterhoff on eräkirjallisuuden Lönnrot. Hämeen Sanomat 17.12.2004.Nordisk familjebok-tietosanakirjan artikkeli Wetterhoffista vuodelta 1921. Projekt Runeberg. == Teoksia == * Samlade skizzer af Felix. 1869. * Från skog och sjö: Jagt- och fångstfärder. Z. Hæggströms, Stockholm 1883, 1887. * Saloilta ja vesiltä: Metsästys- ja pyyntiretkiä. Suomentanut Koura. WSOY 1887. (Teoksen verkkoversio.) * Bergön pyyntimiehet. Auomentanut Aatto S. WSOY 1889. * På jaktstigen i finska ödemarker: Skildringar. Kirjoittajat Onni Wetterhoff, Berndt Höök ja Arne Broberg. Schildt, Helsingfors 1936. * Saloilta ja vesiltä. Suomentanut Erkki Timonen. Alkulause Matti Leikola. Metsälehti 2004 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Onni Wetterhoffin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa. Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Unto Tarkkonen

Unto Olavi Tarkkonen (1927, Kitee – 2023) oli suomalainen kirjailija. Tarkkonen julkaisi yhden kirjan omalla nimellään, useita eräkirjoja nimimerkillä Antti O. Paja sekä yhden kirjan nimimerkillä Sara Anniina. Hän oli ammatiltaan radio- ja tv-mekaanikko ja asui Kiteellä. Tarkkonen toimi vuodesta 1986 lähtien Ase&Er;ä -lehden avustajana. == Teoksia == Omalla nimellä: * Talvisodan miehet, dokumenttikertomus Laatokan Karjalan taisteluista, Tammi 2006 Nimimerkillä Sara Anniina: * Nainen paikallaan, Helmi 2004 Nimimerkillä Antti. O. Paja: * Sumuisilla vesillä ja muita erätarinoita, Ase&Er;ä -lehti 2012 * Pohun koira ja muita erätarinoita, Tammi 2001 * Mustan karhun peijaiset ja muita erätarinoita, Tammi 1999 * Hopeapäistärikkö ja muita erätarinoita, Kirjayhtymä 1993 (2. painos Tammi 2004) == Lähteet == * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Unto Tarkkonen (Viitattu 23.12.2012) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Älyllinen epärehellisyys

Älyllinen epärehellisyys on epärehellisyyttä ajattelussa tai kommunikoinnissa. Esimerkiksi: * Sellaisen näkökulman kannattamista, jonka itse tietää vääräksi tai harhaanjohtavaksi. * Sellaisen asian puolesta puhumista, jota puhuja ei tiedä todeksi, ja jonka todenperäisyyttä ei ole vaivautunut tarpeellisessa määrin selvittämään. * Tietoinen sellaisten asiaankuuluvien seikkojen kertomatta jättäminen, jotka tiedetään oleelliseksi. Retoriikka on älyllistä epärehellisyyttä, kun sitä käytetään vahvistamaan omaa agendaa tai itselle tärkeitä uskomuksia huolimatta muuta osoittavista todisteista. Jos henkilö on näistä todisteista tietoinen ja ymmärtää mihin johtopäätökseen ne johtavat, mutta pitää silti kiinni muusta näkemyksestä, hänen toimintansa on älyllisesti epärehellistä. Jos taas henkilö ei ole tietoinen todisteista, mikä tahansa mielipide on tietämättömyyttä, vaikka sattuisikin olemaan oikea. Jos henkilö on tietoinen, että kannan muodostamiseen asiasta liittyy muitakin todisteita, mutta jättää ne tarkistamatta ja käsittelee asiaa varmistettuna, on toiminta älyllisesti epärehellistä. Termiä älyllisesti epärehellinen voidaan myös väärinkäyttää retorisena keinona väittelyssä vastapuolen mustamaalaamiseen. Tämä teko itsessään on älyllisesti epärehellistä, käsitteen tai fraasin tietoista väärinkäyttöä. Älyllistä epärehellisyyttä ei ole epäselvä kielenkäyttö, merkittävien seikkojen sanomatta jättäminen tai käsitteiden väärinkäyttö silloin, kun se aiheutuu rehellisestä tiedon puutteesta tai objektiivisen keskustelun ja objektiivisen ajattelun periaatteiden tuntemattomuudesta. == Katso myös == * Argumentointivirhe Luokka:Metafilosofia Luokka:Soveltava etiikka
Eva Merthen

Eva Merthen (1723 Turku – 15. lokakuuta 1811 Stralsund) oli suomalainen nainen, joka tunnettiin älykkyydestään ja kauneudestaan. Hänen isänsä oli Turun pormestari Karl Merthen. Isänsä kuoltua Eva Merthen eli yhdessä venäläisen ylipäällikön James Keithin kanssa. Myöhemmin hän avioitui preussilaisen Johan David von Reichenbachin kanssa. Hän on Zachris Topeliuksen kertomuksen ”Suomen herttuatar” päähenkilö.Facta 2001, WSOY 1981, 11. osa, palsta 248–249 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Turun historia Luokka:Vuonna 1723 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
Mads Laudrup

Mads Thunø Laudrup (s. 9. helmikuuta 1989 Milano, Italia) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaansa Superliigan Kööpenhaminaa. Laudrup on lähtöisin jalkapalloperheestä. Hänen isänsä Michael, veljensä Andreas, isoisänsä Finn ja setänsä Brian ovat kaikki jalkapalloilijoita. Laudrup debytoi Kööpenhaminan edustusjoukkueessa vuonna 2006. Hän on pelannut myös Kööpenhaminan reservijoukkueen KB:n riveissä. Laudrup on ollut vakiopelaaja Tanskan eri juniorimaajoukkueissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Profiili Kööpenhaminan sivuilla *Profiili Tanskan jalkapalloliiton sivuilla Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Don Carlos Buell

Don Carlos Buell (23. maaliskuuta 1818 – 19. marraskuuta 1898) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas seminolisodissa, Meksikon–Yhdysvaltain sodassa ja Yhdysvaltain sisällissodassa. ==Lapsuus ja nuoruus== Hän syntyi Lowellissa Ohiossa. Hän asui Indianassa ennen sisällissotaa ja valmistui West Pointista 1841. Meksikon sodassa hän palveli Winfield Scottin ja Zachary Taylorin alaisena. Hänet ylennettiin kolme kertaa urheudesta ja hän haavoittui Churubuscossa. Sotien välillä hän työskenteli adjutantin Kaliforniassa ja armeijan kenraalin toimistossa. ==Sisällissodan alku== Sisällissodan alussa hän järjesteli Potomacin armeijaa ja komensi lyhyesti yhtä sen divisioonaa. Marraskuusta 1861 hän oli lyhyen aikaa Ohion joukkojen komentaja, ja marssitti joukkonsa Nashvilleen. 21. maaliskuuta 1862 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Shilohin taistelussa hän auttoi Ulysses S. Grantia voittamaan etelävaltiot. Buell jatkoi Henry W. Halleckin alaisena Corinthin taistelussa. Kesä- ja heinäkuussa hän yritti divisioonineen edetä kohti Chattanoogaa, mutta konfederaation ratsuväki Nathan Bedford Forrestin johtamana pakotti hänet pysähtymään. Jotkut pohjoisvaltioiden komentajista pitivät Buellia mahdollisena etelän sympatisoijana, koska hän omisti orjia. Kun 2. toukokuuta 1862 unionin sotilaat ryöstivät Athensin kaupungin Alabamassa, Buell raivostui ja asetti syytteeseen John B. Turchinin. Tämän seurauksena presidentti Abrahan Lincoln määräsi kenraali George H. Thomasin korvaamaan Buellin 30. syyskuuta 1862. Lopulta Lincoln taipui ja jätti Buellin komentoon. Turchin vältti sotaoikeuden ja yleni prikaatinkenraaliksi. ==Ero== Syksyllä 1862 konfederaation kenraali Braxton Bragg valtasi Kentuckyn ja Buell joutui vetäytymään pohjoiseen Ohio-joelle saakka. Buell taisteli Braggia vastaan ratkaisemattomassa Perryvillen taistelussa 8. lokakuuta 1862, mikä pysäytti konfederaation invaasion ja pakotti heidät palaamaan Tennesseehen, mutta hän estänyt Braggin vetäytymistä. Tämän päätöksen vuoksi hänet vapautettiin komennosta 24. lokakuuta ja korvattiin William S. Rosecransilla. Buell vietti seuraavan puolitoista vuotta Indianapolisissa toivoen saavansa sotilastehtäviä, jotka parantaisivat hänen maineensa, hän väitti ettei ollut seurannut Braggia tarvikkeiden puutteesta. Uutta nimitystä ei tullut ja hän lähti sotilastehtävistä 23. toukokuuta 1864. Grant kuitenkin tarjosi hänelle komennusta, mutta Buell kieltäytyi pitäen sitä rappion merkkinä. ==Viimeiset vaiheet== Sodan jälkeen Buell asui ensin Indianassa ja sitten Kentuckyssä ja työskenteli rauta- ja terästeollisuudessa ja Green River rautatieyhtiön presidenttinä. Hän kuoli kotonaan Rockportissa Kentuckyssä ja St. Louisiin Missouriin, Bellefontainen hautausmaahan. Buell, Don Carlos Buell, Don Carlos Buell, Don Carlos
Rehellisyys

Rehellisyys tarkoittaa yleiskielessä ensiksi totuudessa pysymistä ja totuuden mukaisuutta ja vilpittömyyttä ja toiseksi vilpin tai vääryyden harjoittamattomuutta, lakien ja sääntöjen noudattamista, luotettavuutta, kunniallisuutta, rehtiyttä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rehellisyys ja epärehellisyys . Pentti Kähkösen teoksesta Totuus. Luokka:Hyveet