EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seinäjoki (joki)

Seinäjoki on noin 90 kilometrin pituinen Kyrönjoen sivujoki Etelä- Pohjanmaalla. Joki saa alkunsa Virtain Kortesjärvestä. Peräseinäjoen eteläosissa se virtaa Luomanjokena noin 30 kilometrin matkan. Peräseinäjoen kirkonkylän eteläpuolella Kihniänjoki yhtyy Luomanjokeen, mistä lähtien joen nimi on Seinäjoki. Lukuun ottamatta Virtain alueella olevia kahta pientä järveä päähaaraan ei ole suoranaisessa yhteydessä järviä. Seinäjoesta on kaivettu uomat Kyrkösjärven ja Kalajärven tekoaltaisiin tulvavesien säätelyä varten. Lisävesiä Seinäjoki saa siihen laskevista luomista, joita on enimmäkseen Peräseinäjoen alueella. Edellä mainitun Kihniönjoen lisäksi toinen huomattava Seinäjoen sivuhaara on Pajuluoma, joka alkaa Ämmälänkylästä ja yhtyy Seinäjokeen noin kilometrin päässä Itikanmäestä pohjoiseen, Alajoen viljelylakeuden itäosassa. Joki halkoo nimeämäänsä Seinäjoen kaupunkia kaakko–luode-suunnassa ja kääntyy kaupungin pohjoisosassa lähes suorakulmaisesti länteen. Tästä kohdasta on rakennettu 1968–1982 Seinäjoen suuosan oikaisu, joka yhtyy Kyrönjokeen Nurmon ja Ylistaron entisellä rajalla Kiikun kylän pohjoispuolella. Se tehtiin turvaamaan viljelyalueita jokavuotisilta tulvilta. Oikaisu-uoman pituus on seitsemän kilometriä, ja kesäisin sillä järjestetään jokiristeilyjä. Lähellä Ilmajoen rajaa Seinäjoki yhtyy Seinänsuussa Kyrönjokeen. == Lähteet == * Reino Ala-Kulju (1963): Seinäjoen kirja, s. 11–12 * Seinäjoen kaupungin Internet-sivut Luokka:Suomen joet Luokka:Seinäjoen luonto Luokka:Kyrönjoen vesistö Luokka:Virtain luonto
Madoka Inui

Madoka Inui on japanilainen pianisti. Hän syntyi Kōbessa ja aloitti opintonsa Tokiossa, mutta on asunut vuodesta 1990 lähtien Wienissä. Hän opiskeli Wienin konservatoriossa ja on levyttänyt Naxokselle. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Somerniemen kirkko

thumb|275 px|Sankarihauta-alue kirkon vieressä kesällä 2011. Somerniemen kirkko (ruots. Sommarnäs kyrka) on Somerniemen kappeliseurakunnan puukirkko Härjänlahden kylässä Somerolla, kauniilla paikalla Painiojärven rannalla. Kirkko rakennettiin vuonna 1813 A. V. Arppen piirustuksien mukaan. Kirkkorakennus on torniton, suorakaiteinen pitkäkirkko, jonka pitkiltä sivuilta ulkonevat pienet sakarat. Pohjoiseen antavalla julkisivulla on sakaristo ja eteläisellä eteinen. Sisäkatto on holvattu laudasta. Kirkon yhteyteen kuuluu vuonna 1748 rakennettu puinen kellotapuli. Siinä on kaksi kelloa, jotka on valettu 1746 ja 1889. Kirkon 12-äänikertaiset urut rakensi Matti Erola vuonna 1980. Tuntemattoman tekijän alttaritaulu kuvaa Kristusta Getsemanessa ja Pyhää ehtoollista. Lisäksi saarnastuolissa on Urho Lehtisen maalauksia vuodelta 1935. Aiemmin alttaritauluna ollut Urho Lehtisen ”Ristiinnaulittu” (1960) on siirretty sakaristoon.Somerniemen kirkko Museoviraston rakennusperintörekisterissä Viitattu 6.10.2008.Someron seurakunta Viitattu 15.10.2008. Kirkon sankarihautojen muistomerkki on arkkitehti Matti Visannin teos ja se on paljastettu 5. kesäkuuta 1949. Sen vieressä on Somerniemen karjalaisten pystyttämä muistomerkki rajan taakse haudatuille. Se paljastettiin v. 1954. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Someron seurakunnan sivut Kirkko Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat Luokka:Someron nähtävyydet Luokka:Varsinais-Suomen kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot Luokka:Suomen 1810-luvulla rakennetut kirkot
Sävy

Sävy on värin sijainti spektrissä. Jokaista värisävyä vastaa oma valon aallonpituus violetin lyhyestä aallonpituudesta punaisen pitkään aallonpituuteen. Perussävyihin viitataan nimillä kuten punainen, sininen, vihreä ja keltainen. Sävyjä on kuitenkin rajaton määrä, sillä spektrin värisiirtymät ovat portaattomia. Valonlähteen värisävyä vastaavaa lämpötilaa kutsutaan värilämpötilaksi. Sävyssä eivät ole mukana värin kaksi muuta pääominaisuutta, kirkkaus ja kylläisyys. Sävy pysyy siis samana vaikka väri tummenee tai vaalenee, tai muuttuu värikylläisemmäksi tai harmaammaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Väri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aika-avaruus

Aika-avaruus on neliulotteinen avaruus, jossa on kolme avaruudellista ulottuvuutta (pituus, leveys ja syvyys) ja yksi aikaulottuvuus. Maailmankaikkeus on efektiivisesti aika-avaruus. Suhteellisuusteoriassa aika- avaruus on yksi keskeisistä käsitteistä, kuten myös intervalli, joka kuvaa tapahtumien välistä 'etäisyyttä' tässä aika-avaruudessa. Suhteellisuusteoriassa aika-avaruutta voidaan kuvata valokartiolla, jossa origon alapuolella on menneisyys, yläpuolella tulevaisuus ja origossa nykyisyys. Menneen valokartion ulkopuoliset tapahtumat eivät ole voineet vaikuttaa origon tapahtumaan, eikä origon tapahtuma voi vaikuttaa tulevan valokartion ulkopuolisiin tapahtumiin, sillä tämä vaatisi informaation etenemistä valoa nopeammin. Tämä malli ilmentää aika-avaruuden symmetrisyyttä ja sitä, että valon nopeus on vakio kaikissa suunnissa. == Katso myös == * Ajan ja avaruuden filosofia ==Lähteet== * Tieteen Kuvalehti 1/2008 === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * Luokka:Aika Luokka:Suhteellisuusteoria Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Herrala

Herrala voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Herrala, kylä Alajärvellä * Herrala, kylä Himangalla * Herrala, kylä Hollolassa * Herrala, rautatieasema Hollolassa * Herrala, kylä Ilmajoella * Herrala, kylä Nummi-Pusulassa * Herrala, kylä Sipoossa * Herrala, kylä Suonenjoella * Herrala, kylä Tervolla == Henkilöitä == * Ahti Herrala (oik. Erkki Julius Niini, ent. sukunimi Lind, 1896–1969), nuortenkirjailija * Hilda Herrala (1881–1956), kansanedustaja * Joni Herrala (s. 1994), koripalloilija * Juha Herrala (s. 1985), Isojoen kunnanjohtaja * Miika Herrala (s. 2001), jääkiekkoilija * Tuomo Herrala (s. 1941), yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, kauppaneuvos * Ville Herrala (s. 1979), basisti Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Pekka Kontio

Pekka Kontio (21. elokuuta 1933 Sortavala – 13. elokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, kuvataiteilija, Suomen Taideakatemian koulun opettaja 1968–1970 ja Teknillisen korkeakoulun yliopettaja 1974–1976. Itse hän oli käynyt Suomen Taideakatemian koulun 1953–1956. == Tuotanto == Pekka Kontio teki useita ekspressiivisiä veistoksia, joita on eri puolilla Suomea, muun muassa Istuva nainen (1957, Mustialan maaviljelysopisto), Ihminen ja tekniikka (1966, Riihimäen teknillinen oppilaitos), Painottomuus (1966, Auroran sairaalan piha, Helsinki), tiilireliefi Tyhjä hauta (1969, Hakavuoren kirkko, Helsinki) ja Aallottaret (1973, Kemijärven virastotalo). Hänen tuotantonsa kuvataiteen saralla käsitti myös muotokuva-, mitali- ja maalaustaiteen, mutta hänet tunnetaan varsinkin etevänä reliefien tekijänä. Kontio ikuisti myös useita suomalaisia merkkihenkilöitä veistoksina ja maalauksina, joukossa muun muassa kirjailija Veikko Huovinen (1927–2009), runoilija Arvo Turtiainen (1904–1980), runoilija-novellisti Oiva Paloheimo (1910–1973), Kuopion hiippakunnan piispa Olavi Kares (1903–1988) ja ministeri Ahti Karjalainen (1923–1990). Tyypillistä Pekka Kontion pronssisille veistoksille on rosoisuus, jota korostavat veistoksiin tarkoituksella jätetyt kipsimuotin kipsijäämät. Hän oli myös pitkäaikainen asukas vanhassa taiteilijatalossa, jonka Suomen Taiteilijaseura omisti Oulunkylän Mikkolantiellä, ja joka purettiin vuonna 1976. == Näyttelyt == Paitsi kotimaassa Kontio oli mukana myös laajasti kansainvälisissä yhteisnäyttelyissä ja esityksissä muun muassa Islannissa, Kreikassa, Puolassa, Ruotsissa, Länsi-Saksassa, DDR:ssä, Monacossa, Tšekkoslovakiassa ja Unkarissa. Vuonna 1979 järjestettiin Amos Andersonin taidemuseossa edesmenneiden ystävysten Pekka Kontion ja Åke Mattaksen (1920–1962) postuumi yhteisnäyttely. == Palkinnot == Kontio menestyi julkisissa kilpailuissa voittaen 1. sijan Kotkan säästöpankin suihkukaivokilpailussa 1961, Varkauden muistomerkkikilpailussa 1962, Alkon kutsukilpailussa 1964 ja Suomen Numismaattisen Yhdistyksen mitalikilpailussa 1964 ja Valtion taidekilpailussa 1965. Lisäksi hänen kilpailuteoksensa lunastettiin Suomen Kulttuurirahaston Lönnrot–Snellman-kilpailussa 1963. == Aiheesta muualla == *Valtion taidemuseon sivuille *Helsingin kaupungin taidemuseon sivuille Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Ben Mulroney

Benedict "Ben" Mulroney (s. 9. maaliskuuta 1976 Montréal, Québec) on kanadalainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan parhaiten Canadian Idol -ohjelman, Kanadan version Pop Idol -formaatista, juontajana; hän on juontanut ohjelmaa vuodesta 2003, sen ensimmäisestä tuotantokaudesta lähtien. Lisäksi hän juontaa arkipäivisin CTV-kanavalla esitettävää viihdemakasiinia eTalk Daily yhdessä Tanya Kimin kanssa sekä kirjoittaa säännöllisesti kolumneja Toronto Sun -lehteen. Vuosina 2001–2002 hän toimi CTV:n ohjelman Canada AM viihdetoimittajana. Mulroney on Kanadan entisen pääministerin Brian Mulroneyn ja tämän vaimon Mila Mulnoreyn (o.s. Pivnicki) vanhin poika. Hänellä on kolme sisarusta, isosisko Caroline sekä nuoremmat veljet Mark ja Nicholas. Ennen uraansa televisiossa Mulroney suoritti lakitutkinnon Lavalin yliopistossa Québecissä sekä tutkinnon historiassa Duken yliopistossa Pohjois-Carolinassa. Luokka:Kanadalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Euroopan nyrkkeilyliitto

Euroopan nyrkkeilyliitto () on järjestö, joka valvoo nyrkkeilyturnauksia Euroopan alueella. ==Historia== Liitto aloitti toimintansa kansainvälinen nyrkkeilyliitto () -nimellä Pariisissa vuonna 1910 ja vaihtoi nimensä nykyiseen vuonna 1946. ==Säännöt== Euroopan nyrkkeilyliitto noudattaa tiettyjä omia sääntöjä, mutta suurin osa säännöistä mukailee kunkin maan itsenäisten nyrkkeilykomiteoiden asettamia sääntöjä missä EBU-ottelu pidetään milloinkin. ==Hallitsevat mestarit== (tilanne 22. elokuuta 2010) Painoluokka: Mestari: EU- mestari EEEU-mestari Kärpässarja Andrea Sarritzu Silvio Olteanu Avoin Kääpiösarja Jamie McDonnell Stephane Jamoye Avoin Ylempi kääpiösarja Avoin Paul Hyland Avoin Höyhensarja Oleg Yefimovich Avoin Stanislav Merdov Ylempi höyhensarja Leva Kirakosyan Karim Chakim Avoin Kevytsarja John Murray Hoang Sang Nguyen Avoin Ylempi kevytsarja Paul McCloskey Ville Piispanen Vladimir Kravets Välisarja Matthw Hatton Luciano Abis Ylempi välisarja Ryan Rhodes Avoin Avoin Keskisarja Darren Barker Gregorz Proksa Yves Studer Ylempi keskisarja Brian Magee Lolenga Mock Avoin Raskas keskisarja Nathan Cleverly Nadjib Mohammedi Mahamed Aripgadžiev Alempi raskassarja Enzo Maccarinelli Joni Petrell Avoin Raskassarja Robert Helenius Avoin Avoin ==Aiheesta muualla== *Euroopan nyrkkeilyliiton kotisivut Luokka:Nyrkkeilyjärjestöt
Kantasienet

Kantasienet (Basidiomycota) on suuri sienikunnan kaari. Sen jäseniä yhdistää itiöiden muodostuminen nuijanmuotoisissa alustoissa joiden nimi on basidium. Kaareen kuuluu noin 22 300 lajia yli 1400 suvussa eli 37 % kuvatuista sienilajeista. Eniten sienilajeja kuuluu toiseen sienikunnan kaareen kotelosienet, Ascomycetes. Kaari jaetaan kolmeen taksoniin, jotka on uusimmissa tutkimuksissa määritelty lähinnä alakaariksi. * Avokantaiset (Agaricomycotina, Agaricomycetes, vanh. Basidiomycetes, johon kuuluvat itiöemiä tuottavat kantasienet sekä ruokasienet * Ruostesienet (Pucciniomycotina, vanh. Teliomycetes), jotka ovat kasvien loisia * Nokisienet ja pöhösienet (Ustilaginomycotina), jotka elävät myös kasvien loisina. Useimmat suuria itiöemiä muodostavat sienet ovat hymenomykeetteihin lukeutuvia kantasieniä. Näitä ovat esimerkiksi helttasienet, tatit, orakkaat, haarakkaat, kupusienet ja käävät. Rikkinen, Jouko: Leviä, sieniä ja leväsieniä. Yliopistopaino, 1999. ISBN 951-570-363-8 Kuollutta kasviainesta lahottavat kantasienet ovat ekosysteemeissä hyvin tärkeitä selluloosan ja ligniinin hajottajia. Ruostesienet ja nokisienet ovat mikroskooppisia sieniä, jotka elävät loisina kasveilla. Ne aiheuttavat monille viljelyskasveille kasvitauteja. Joidenkin kantasienten itiöemiä kerätään laajalti ihmisravinnoksi, ja herkkusieniä viljellään tässä tarkoituksessa teollisesti. Pienet, loisina elävät kantasienet voidaan jakaa useampaankin ryhmään, ja mikroskooppiset ja molekyylirakenteen tutkimukset paljastavat uusia yhteyksiä näiden sienten välillä. Muitakin luokkajakoja kuin yllä mainittu kolmijako on esitetty.Viitattu = 05.11.2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Moore, R.T 1980: Taxonomic proposals for the classification of marine yeasts and other yeast-like fungi including the smuts. Botanica marina 23/6 pp. 361-373. Studiengesellschaft zur Erforschung von Meeresalgen * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Orografinen pilvi

thumb|right|250px|Orografinen pilvi Orografinen pilvi on pilvi, joka syntyy pakotetun konvektion johdosta. Ympäristöään korkeampi maasto kuten rannikko, korkea harju tai vuoristo ohjaa kostean ilmavirtauksen nousemaan ylös. Mikäli ilma on riittävän kosteaa, syntyy pilviä kosteuden tiivistyessä pieniksi pilvipisaroiksi tai jääkiteiksi. Vuoren rinteeltä, pilven sisältä katsottuna orografinen pilvi on sumua. Monesti orografisiin pilviin liittyy ja niiden esiintymisseuduilla tavataan suuria sademääriä, esimerkiksi Norjan vuoristossa. Orografisesti muodostuneen ja sadetta synnyttävän pilvikerroksen alaraja (ilmanpaketin tiivistymiskorkeus) on vuoriston suojanpuolella usein korkeampi kuin tuulen puolella. Tämä johtuu siitä, että osa ilmankosteudesta on poistunut vuoriston ylittäneestä ilmamassasta sateen johdosta. Vuoristot synnyttävät myös aaltoliikettä, josta syystä näillä seuduilla tavataan aaltomaisia pilviä. Esimerkiksi Alpeilla esiintyy Föhn-tuuleen liittyviä mantelipilviä, joiden alkuperä on orografinen. Ilmavirtauksen aaltomaisen liikkeen nousevaan vaiheeseen liittyy adiabaattista jäähtymistä, joka voi näkyä ilmankosteuden tiivistymisenä pilveksi. Vastaavasti laskevaan vaiheeseen liittyy adiabaattista lämpenemistä ja ilman suhteellisen kosteuden pienenemistä. ==Lähteet== Luokka:Pilvet
NHL-kausi 1932–1933

Kausi 1932–1933 oli National Hockey Leaguen historian 16. kausi. Sarjassa pelasi yhdeksän joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 48 ottelua. Stanley Cupin voitti New York Rangers, joka kaatoi Toronto Maple Leafsin finaalisarjassa otteluvoitoin 3–1. ==Runkosarja== Ottawa Senators palasi liigaan taloudellisten ongelmiensa jälkeen. Detroit Falcons yhdistyi AHL- joukkue Chicago Shamrocksin kanssa ja osallistui sarjaan uudella nimellä Detroit Red Wings. Edellisen kauden joukkueista Philadelphia Quakers ei enää osallistunut liigaan. === Sarjataulukko === ==== Kanadan divisioona ==== ==== Amerikan divisioona ==== ==Pudotuspelit== Pudotuspeleissä Kanadan ja Yhdysvaltojen divisioonien voittajat pelasivat paras viidestä -sarjan, jonka voittaja pääsi Stanley Cup -finaaliin. Kummankin divisioonan toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet pelasivat toisiaan vastaan kaksoisottelun, jossa jatkoonmenijän ratkaisi otteluiden yhteismaalit. Otteluparien voittajat selviytyivät välieriin, jossa finaaliin pääsyn ratkaisi kahden ottelun yhteistulos. Toronto Maple Leafs varmisti finaalipaikkansa kaatamalla divisioonan voittajien välisessä ottelussa Boston Bruinsin. Detroit Red Wings ja New York Rangers pudottivat kummatkin montrealaisseurat ja etenivät välierien kaksoisotteluun, missä Rangers kaatoi Detroitin. Loppuottelusarjassa Rangers kukisti Toronton voitoin 3-1 ja varmisti historiansa toisen Stanley Cup -mestaruuden. ==Palkinnot== Kausi 1932-1933 oli ensimmäinen, jolloin kauden päätyttyä palkittiin paras tulokas. Ensimmäisenä tämän kunnian sai Detroit Red Wingsin Carl Voss. O'Brien Trophy: Toronto Maple Leafs Prince of Wales Trophy: Boston Bruins Hart Memorial Trophy: Eddie Shore, Boston Bruins Calder Memorial Trophy: Carl Voss, Detroit Red Wings Lady Byng Memorial Trophy: Frank Boucher, New York Rangers Vezina Trophy: Tiny Thompson, Boston Bruins ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1932 jääkiekko Luokka:Vuoden 1933 jääkiekko Luokka:NHL-kaudet
Uskonnollinen humanismi

pienois|Washington Ethical Societyn rakennus. Uskonnollinen humanismi yhdistää uskonnolliset rituaalit humanistiseen elämänkatsomukseen.Pikkusaari 1998. Uskonnolliset humanistit ovat Yhdysvalloissa järjestäytyneet muun muassa Eettisen kulttuurin yhdistyksiin, jotka yhdessä muodostavat Amerikan eettisen liiton. Tämä liitto oli mukana perustamassa Kansainvälistä humanistista ja eettistä liittoa (nykyinen Humanistinen internationaali) vuonna 1952. Perustavan kokouksen puheenjohtaja Julian Huxley, Unescon ensimmäinen pääjohtaja, oli tärkeä aatteellinen vaikuttaja Eettisen kulttuurin liikkeessä, vaikka liike syntyi vuosikymmeniä ennen hänen vaikutustaan. Huxleyn vuonna 1927 ensimmäisen kerran ilmestynyt kirja Religion without Revelation (Uskonto ilman ilmoitusta) oli uskonnollisen humanismin keskeinen teos. Edward L. Ericsonin mukaan uskonnolliset humanistit eivät usko jumaliin, henkiin, sielun kuolemattomuuteen, tuonpuoleiseen eivätkä minkäänlaisiin pelastusoppeihin. He rakentavat ihmiskunnan tulevaisuuden älyllisyyden, tieteen, henkisen vapauden, yksilön vastuun ja ihmisten yhteistoiminnan varaan.Ericson 1988. Sekulaarit humanistit ovat esittäneet kysymyksen, miksi on syytä puhua uskonnollisesta humanismista tai humanismista uskontona ja mikä heidät erottaa sekulaarihumanisteista. Ericson sanoo kirjassaan The Humanist Way (1988), että hartaus, herkkyys, yhteenkuuluvuus ja pyhyyden kokemus on uskontojen ja uskonnollisuuden ydin ja olennainen osa ihmismieltä. Se jää joka tapauksessa jäljelle, vaikka usko henkilölliseen jumalaan häviää. Ericson väittää, että jos ihminen jättää herkkyyden, hartauden ja pyhyyden ulottuvuuden pois elämänkäsityksestään, seurauksena on helposti kovuus ja kylmyys. Mikäli yhteiskunnasta pyritään juurimaan pois uskonto, on Ericsonin mukaan seurauksena, että ihmiset hakevat näitä kokemuksia kirkon helmasta. Uskonnollisille humanistit katsovat, että oman elämänkäsityksen keskeinen ilmentymä on moraalinen tekeminen ja toiminta. Yhdysvaltojen humanistiliikkeessä oli 1900-luvulla pitkäaikainen kiista siitä, pitäisikö humanismia kutsua uskonnoksi vai elämänkatsomukseksi (). Jälkimmäisen asennoitumisen alkuunpanija oli Corliss Lamont monena painoksena ilmestyneellä kirjallaan The Philosophy of Humanism (1949), joka korosti sekulaaria humanismia. Paul Kurtz jatkoi samaa linjaa. Lamontin naturalistinen näkemys tulee esiin lainauksessa hänen kirjastaan: ”Ihmiselämän pääasiallinen tarkoitus on työskennellä ihmisen onnen hyväksi tässä maailmassa ja luonnon rajojen sisällä, joka luonto on hänen kotinsa.” == Katso myös == * Unitaariuniversalismi == Lähteet == * * Pikkusaari, Jussi. Teoksessa === Viitteet === *
Clu Clu Land

Clu Clu Land on Nintendon kehittämä ja vuonna 1985 pelihalleissa ja myöhemmin Nintendo Entertainment Systemillä julkaistu pulmapeli. Pelihalleissa pelin nimi oli Vs. Clu Clu Land, joka on julkaistu vuonna 1985. Peli on myös avattavana bonuskohteena Nintendo GameCube -pelissä Animal Crossing. Clu Clu Landissä pelaaja on kala nimeltä Bubles, joka ui ympäri labyrinttiä yrittäen paljastaa piilotetut kultaiset harkot. Paljastetut harkot yleensä muodostavat jonkin tunnistettavan kuvion, kuten kotkan. Labyrintissä tulee vältellä mustia aukkoja sekä kullan varastaneita merisiilejä, jotka vaaratilanteessa voi tainnuttaa ääniaalloilla. == Aiheesta muualla == * * * Profiili Bublesista Luokka:Pulmapelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Kolikkopelit Luokka:Vuoden 1984 videopelit
Systeemi (termodynamiikka)

Systeemi (kr. sýstēma 'yhdistäminen' < synhistánai 'yhdistää') eli järjestelmä on termodynaamisessa tarkastelussa kokonaisuus, joka erottuu ympäristöstään todellisilla rajoilla, kuten astian seinät tai imaginäärisillä rajoilla. Systeemi voi olla yksinkertainen tai kompleksinen, homogeeninen tai heterogeeninen. Järjestelmät eli systeemit voidaan erotella ympäristönsä kanssa tapahtuvan vuorovaikutuksen perusteella seuraavasti: :1. adiabaattinen systeemi ei vaihda lämpöenergiaa ympäristönsä kanssa (esim. neste tyhjiöeristetyssä astiassa, joka on vakiolämpöisessä vesihauteessa) :2. suljettu systeemi vaihtaa energiaa, mutta ei vaihda ainetta ympäristönsä kanssa (esim. toimiva tietokone) :3. avoin systeemi vaihtaa ainetta ja energiaa ympäristönsä kanssa (vesi astiassa, josta höyry voi poistua) :4. eristetty systeemi ei vuorovaikuta ympäristönsä kanssa (esim. maailmankaikkeus, koska sillä ei ole ympäristöä) Fysiikassa todellisuuden käyttäytymistä joudutaan usein idealisoimaan, ja systeemiajattelu ei ole poikkeus. Siinä missä maapallo saatetaan idealisoida suljetuksi systeemiksi, on eristetyn systeemin löytäminen tai tekeminen erittäin vaikeata. Täydellisen eristetty systeemi onkin ainoastaan maailmankaikkeus itse, koska sillä ei määritelmällisesti ole mitään ympäristöä, jonka kanssa vuorovaikuttaa. Systeemeistä puhutaan varsinkin energiaperiaatteen ja termodynamiikan yhteydessä. Luokka:Systeemit Luokka:Termodynamiikka
Akropolis-ralli 2006

Akropolis-ralli 2006 ajettiin 2. kesäkuuta - 4. kesäkuuta välisenä aikana. Kilpailun voitti suomalainen Marcus Grönholm ja toiseksi sijoittui ranskalainen Sébastien Loeb. Rallin reittiin oli tehty edeltäviin vuosiin verrattuna paljon muutoksia. Ralli ajettiin ensimmäistä kertaa pitkiin aikoihin aivan Ateenan tuntumassa, joten reittiä voitiin pitää uutena lähes kaikille kuljettajille. Ralli alkoi ja päättyi Ateenan olympiastadionilla ajettuihin yleisöerikoiskokeisiin. ==Tulokset== EK = Erikoiskoe, KJ = Kärkeä jäljessä ===Lopputulokset=== Voittaja Aika Toinen KJ Kolmas KJ Marcus Grönholm, Ford 3.56.26,8 Sébastien Loeb, Citroen 2.26,8 Mikko Hirvonen, Ford 3.43,8 ===Erikoiskokeet=== EK Voittaja Aika Toinen KJ Kolmas KJ Pituus 1\. Sébastien Loeb 02.21,4 Marcus Grönholm 2,0 s Mikko Hirvonen 2,8 s 2,80 km 2\. Marcus Grönholm 07.03,3 Petter Solberg, Subaru 0,8 s Sébastien Loeb 6,4 s 11,44 km 3\. Marcus Grönholm 14.40,1 Petter Solberg 6,1 s Sébastien Loeb 8,0 s 23,79 km 4\. Marcus Grönholm 17.16,9 Petter Solberg 1,8 s François Duval, Škoda 8,8 s 23,76 km 5\. Marcus Grönholm 06.58,3 Petter Solberg 1,5 s Sébastien Loeb 2,1 s 11,43 km 6\. Marcus Grönholm 14.29,6 Petter Solberg 2,1 s Sébastien Loeb 6,7 s 23,79 km 7\. Marcus Grönholm 16.54,1 Sébastien Loeb 4,9 s Petter Solberg 8,8 s 23,76 km 8\. Marcus Grönholm 08.50,7 Sébastien Loeb 2,4 s Petter Solberg 4,3 s 12,60 km 9\. Sébastien Loeb 25.39,1 Marcus Grönholm 9,7 s Petter Solberg 16,9 s 37,33 km 10\. Marcus Grönholm 11.21,3 Sébastien Loeb 1,0 s Chris Atkinson, Subaru 8,8 s 17,41 km 11\. Marcus Grönholm 08.43,1 Sébastien Loeb 0,8 s Petter Solberg 3,1 s 12,60 km 12\. Sébastien Loeb 25.20,2 Marcus Grönholm 4,9 s Petter Solberg 21,5 s 37,33 km 13\. Marcus Grönholm 11.23,6 Henning Solberg, Peugeot 2,6 s Mikko Hirvonen 6,4 s 17,41 km 14\. Petter Solberg 14.07,2 Marcus Grönholm 3,6 s Toni Gardemeister, Citroen 4,5 s 23,89 km 15\. Petter Solberg 17.02,0 Marcus Grönholm 9,0 s Sébastien Loeb 11,4 s 24,77 km 16\. Petter Solberg 14.00,6 François Duval 6,5 s Toni Gardemeister 7,5 s 23,89 km 17\. Petter Solberg 16.49,6 Daniel Sordo, Citroen 6,5 s Marcus Grönholm 22,7 s 24,77 km 18\. Marcus Grönholm 02.21.7 Daniel Sordo 2,0 s Sébastien Loeb 2,5 s 2,80 km ==Lähteet== Luokka:MM-rallikausi 2006 Luokka:Akropolis-ralli
Malaijan liittovaltio

Malaijan liittovaltio (, ) oli yhdentoista valtion liittovaltio, joka muodostettiin 1948 yhdeksästä Malakan niemimaan sulttaanikunnasta ja brittien Penangista (Pulau Pinang) ja Malakasta. Malakan niemimaan perinnölliset sulttaanikunnat joutuivat 1700-luvulta alkaen brittien alaisuuteen. Lisäksi niemimaalla oli Britannian kruununsiirtomaina Salmisiirtokunnat, joihin kuuluivat Malakka, Dinding, Penang ja Singapore. Vuodet 1946–1948 yksitoista valtiota muodostivat brittiläisen kruununsiirtomaan Malaijan liiton. Malaijinationalistien vastustuksen vuoksi siitä tehtiin liittovaltio, ja malaijihallitsijoiden symboliset arvoasemat palautettiin. Malaijivaltiot olivat brittiläisiä protektoraatteja ja Penang ja Malakka siirtomaita. Liittovaltio sai itsenäisyyden 31. elokuuta 1957. Vuonna 1963 siihen liitettiin Singapore, Sarawak, ja Brittiläinen Pohjois-Borneo (nykyinen Sabah), jolloin syntyi Malesia. Singapore erotettiin liittovaltiosta 9. elokuuta 1965. == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian entiset monarkiat Luokka:Malesian historia Luokka:Singaporen historia
Olemisen porteilla

Olemisen porteilla on fyysikko Kari Enqvistin kirjoittama tietoisuutta modernin fysiikan perusteella käsittelevä tiedekirja, joka julkaistiin vuonna 1998 WSOY:n kustantamana. Kirjassa käydään läpi kvanttiteorioita ja niiden kehitystä. Muita käsiteltäviä aiheita ovat mm. efektiivinen teoria, emergenssi ja erilaiset kvanttiteorioita hyödyntävät uskomukset. Kirjassa päädytään siihen että tietoisuus on efektiivinen ilmiö eli seuraus luonnonlaeista eikä siihen liity mitään muuta kuin fysiikkaa. Teos voitti Tieto-Finlandian vuonna 1999. Palkinnon jaosta päättänyt genetiikan professori Leena Palotie perusteli valintaansa sillä, että Enqvistin kirja ”haastaa lukijan pohtimaan tieteen totuuksia, itsestäänselvyyksiä ja näennäisiä ristiriitaisuuksia”. ”Vaikeasta tekstistä huolimatta Enqvistin teksti elää ja hengittää ja viettelee uuden maailmankäsityksen pohdintaan.” Sosiaalipsykologian professori Kullervo Rainio kritisoi kirjan ontologista osuutta kuitenkin vähätteleväksi ja osin virheelliseksi. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Kirjat fysiikasta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1998 kirjat
Kari Veisterä

Kari Veisterä (s. 23. maaliskuuta 1946) on helsinkiläislähtöinen, sittemmin oululaistunut huilisti, saksofonisti sekä kapellimestari. Helsingistä syntyisin oleva kapellimestari Kari Veisterä valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 1977 pääaineenaan huilu. Tämän jälkeen hän osallistui Jorma Panulan johtaman kapellimestariluokan työskentelyyn. Hän on täydentänyt opintojaan lukuisilla sävellys-, sovitus-, orkesterinjohto- ja kuoronjohtokursseilla. Hän toimi vuosina 1975-1985 Turun Kaupunginteatterin kapellimestarina ja siirtyi vuonna 1985 Oulun Kaupunginteatterin kapellimestariksi. Veisterä toimii nykyisin freelancerina. Teatteritöistä mainittakoon sävellystyöt Turussa mm. näytelmään Romeo ja Julia, Oulussa Paavo Haavikon näytelmään Ratsumies, Joensuussa näytelmään Kalevala ja TV 2:lle musiikkinäytelmään Kenraali Spoof. Oulussa Veisterä on toiminut kuoromestarina mm. oopperaproduktioissa Madame Butterfly ja Juha. Vuosina 1985-1994 hän johti oratoriokuoro Oulun Laulua. Kari Veisterä on omassa studiossaan tuottanut paljon myös mainosmusiikkia sekä filmimusiikkia lukuisiin dokumentteihin. Opetustointa hän on hoitanut mm. Oulun Yliopiston musiikkikasvatuksen laitoksessa, Oulun sekä Turun Konservatorioissa ja Madetojan Musiikkilukiossa. Kari Veisterällä on ollut lukuisia radio- ja TV esiintymisiä maamme eturivin solistien kanssa kuten Raimo Sirkiän, Jyrki Niskasen, Johanna Rusasen, Antti Sarpilan ja Anneli Saariston kanssa. Erikoisharrastuksena hänellä on jazz-musiikki, johon liittyen hän on vuodesta 1996 johtanut swingiin erikoistunutta Kirjoset-kuoroa (nykyisin KirjoSwing). Omien jazz-kokoonpanojensa kanssa hänellä on ollut radio- ja TV-esiintymisiä ja levytyksiä sekä konserttikiertueita ympäri Suomea sekä Kanadassa ja Yhdysvalloissa. == Aiheesta muualla == * Kari Veisterän esittely Oulun kaupungin teatterin sivuilla * Jazz-miehellä kalliit päiväunet, Sanomalehti Kalevan kulttuurisivut, 28.5.2003 Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bob van Asperen

Bob van Asperen (s. 8. lokakuuta 1947 Amsterdam) on alankomaalainen cembalisti, urkuri ja kapellimestari. Hän opiskeli Gustav Leonhardtin johdolla. Asperen on toiminut vuodesta 1988 lähtien professorina Amsterdamin Sweelinck-konservatoriossa. Hänen oppilaitaan on muun muassa Pieter-Jan Belder. Asperen on tulkinnut esimerkiksi Johann Sebastian Bachin, Sybrandus van Noordtin, Cornelius Thymenszoon Padbruén ja Jan Pieterszoon Sweelinckin teoksia. Luokka:Alankomaalaiset cembalistit Luokka:Alankomaalaiset urkurit Luokka:Alankomaalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saamen silta

Saamen silta (, ) on Tenojoen ylittävä maantiesilta, joka yhdistää Utsjoen kuntakeskuksen Suomessa ja Tenon kuntaan kuuluvan Roavvegieddin Norjassa. Sillan pituus on 300 metriä ja jänneväli on 155 metriä. Silta avattiin vuonna 1993. Siltaan päättyy Helsingistä alkava valtatie 4. E75 kulkee sillan yli ja jatkuu edelleen Norjan puolelle Vuoreijaan. Sillan on suunnitellut oululainen suunnittelutoimisto SuunnitteluKortes. Sillan rakennesuunnittelijalle, tekniikan lisensiaatti Esko Järvenpäälle myönnettiin Teräsrakenneyhdistyksen Vuoden teräsrakenne -palkinto vuonna 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Tromssan ja Finnmarkin läänin tieliikennesillat Luokka:Finnmarkin läänin liikenne Luokka:Utsjoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Utsjoen liikenne Luokka:Teno (kunta) Luokka:Teno Luokka:Vinoköysisillat Luokka:Vuoden teräsrakenne Luokka:Norjan ja Suomen raja
Ian Van Dahl

Ian Van Dahl oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka muodostui viidestä jäsenestä. Vuoden 2008 alussa yhtye ilmoitti hajoavansa, josta oli ollut runsaasti puhetta fanien keskuudessa jo pidempään. Yhtyeen hajoamisen tuloksena vokalisti Annemie Coenen ryhtyi soolouralle ja yhtyeen kolmannen albumin valmistuttua heinäkuussa 2007, se päätettiin julkaista Annemie Coenen debyyttialbumina, jonka tuottajana toimii yhtyeen jäsen Peter Luts. Yhtyeen jäsenet ovat Annemie Coenen, Peter Luts ja David Vervoort, sekä tuottajat Christophe Chantzis ja Erik Vanspauwen. Luts ja Vervoort ovat myös työskennelleet Lasgo-nimisen house/trance-ryhmän kanssa. Ian Van Dahl tunnetaan parhaiten kesähitistään "Castles In The Sky" (2001), joka sijoittui myyntilistoilla eri puolilla Eurooppaa erinomaisesti. Alkuperäinen versio kyseisestä kappaleesta sisälsi laulaja Martine Theeuwenin vokaalit, mutta Coenen korvasi hänet myöhemmin yhtyeessä, koska levy-yhtiö halusi enemmän ulkonäköä omaavan laulajan. Muita Ian Van Dahlin menestyneitä tuotoksia ovat muun muassa kappaleet "Try", "Reason", "Will I?", "Believe", "I Can't Let You Go", "Secret Love" sekä "Inspiration". ==Diskografia== ===Albumit=== * Ace – (2002) * Lost & Found – (2004) ===Singlet=== * Castles In The Sky – (2001) * Will I – (2001) * Reason – (2002) * Try – (2002) * Secret Love – (2003) * I Can't Let You Go – (2003) * Where Are You Now – (2004) * Inspiration – (2004) * Movin' On – (2006) * Just A Girl – (2006) ==Aiheesta muualla== * Tuottaja Christophe Chantzisin haastattelu MusicOMH.com -sivustolla * Ian Van Dahl Eurodance-tietosanakirjassa * Listasijoituksia Luokka:Belgialaiset house- yhtyeet Luokka:Belgialaiset elektronisen musiikin yhtyeet
The Legend of Zelda -pelisarjan olennot

The Legend of Zelda -pelisarjan olennoista kertovia artikkeleita ovat * The Legend of Zelda -pelisarjan hahmot * The Legend of Zelda -pelisarjan rodut * The Legend of Zelda -pelisarjan viholliset
Alpenglühen

Alpenglühen (”alppihohto”) on optinen ilmiö, jossa auringon laskiessa tai jo laskettua länteen on vastakkaisella suunnalla idässä hohtava punainen valo. Vuoristoalueilla tämän aiheuttaa vuorista heijastuva auringonvalo. Katsojaa korkeammalla olevat vuoret voivat vielä vastaanottaa suoraa auringonvaloa, vaikka aurinko olisikin katsojasta nähden jo laskenut. Vaikka vuoria ei olisikaan lähettyvillä, voi itäinen taivaskin hohtaa samaan tapaan, kun aurinko heijastuu ilman hiukkasista. Hohtavan punaisen nauhan alla näkyy pimeämpi, melko selvärajainen vyöhyke, joka on maan oma varjo. Auringon laskiessa yhä alemmas maan varjo kohoaa, ja peittää lopulta hohtavan vyöhykkeen. Luokka:Ilmakehän optiset ilmiöt
Ketjumurtoluku

Äärellinen ketjumurtoluku on muotoa ::[a_0;a_1,a_2,...,a_n]=a_0 + \cfrac{1}{a_1 + \cfrac{1}{a_2 + \cfrac{1}{\dots + \cfrac{1}{a_n}}}} oleva lauseke, jossa a0 on kokonaisluku ja a1, a2, …, an ovat positiivisia kokonaislukuja. Ääretön ketjumurtoluku taas on muotoa ::[a_0;a_1,a_2,...]=a_0 + \cfrac{1}{a_1 + \cfrac{1}{a_2 + \cfrac{1}{a_3+\,\cdots}}} oleva lauseke, jossa luvuille ak pätevät samat rajoitukset kuin äärellisessä tapauksessakin. Ketjumurtolukua, jonka osoittajat poikkeavat ykkösestä kutsutaan yleiseksi ketjumurtoluvuksi. Tapausta, jossa osoittajat ovat ykkösiä voidaan selkeyden vuoksi kutsua vastaavasti yksinkertaiseksi ketjumurtoluvuksi. Oppikirjoissa kuitenkin yleensä pitäydytään yksinkertaisissa ketjumurtoluvuissa, ja puhuttaessa ketjumurtoluvuista tarkoitetaan lähes aina yksinkertaisia ketjumurtolukuja, ellei toisin mainita. Luvun x ketjumurtolukuesityksessä esiintyvät luvut a_0 , a_1 , a_2 , \dots voivat joissakin tapauksissa muodostaa jaksollisen jonon vaikka x olisi irrationaaliluku jonka desimaalikehitelmä ei ole jaksollinen. Esimerkiksi tapauksessa x=\sqrt{2} : \\!\ \sqrt{2} = 1 + \cfrac{1}{2 + \cfrac{1}{2 + \cfrac{1}{2 + \cfrac{1}{2 + \ddots}}}}. Toisaalta esim. luvun pii \pi ketjumurtolukuesitys ei noudata mitään ilmiselvää säännönmukaisuutta. Esimerkkejä yksinkertaisista ketjumurtoluvuista Kaava Numeerinen esimerkki Huomioita \ a_0 \ 2 Kaikki kokonaisluvut ovat nollannen asteen ketjumurtolukuja \ a_0 + \cfrac{1}{a_1} \ 2 + \cfrac{1}{3} Yksinkertaisin mahdollinen murtoluvun sisältävä muoto \ a_0 + \cfrac{1}{a_1 + \cfrac{1}{a_2}} \ -3 + \cfrac{1}{2 + \cfrac{1}{18}} Ensimmäinen kokonaisluku voi olla negatiivinen \ a_0 + \cfrac{1}{a_1 + \cfrac{1}{a_2 + \cfrac{1}{a_3}}} \ \cfrac{1}{15 + \cfrac{1}{1 + \cfrac{1}{102}}} Ensimmäinen kokonaisluku voi olla nolla ==Aiheesta muualla== *Helsinki.fi, Ketjumurtoluvuista Luokka:Analyysi
Kaarasjoki (joki)

Kaarasjoki ( ja ) on toinen Tenojoen suurista latvajoista. Kaarasjoki virtaa Norjassa samannimisen kunnan alueella ja johtaa suuren osan Finnmarksviddalle satavasta vedestä alas Tenojoen laaksoon. Kaarasjoki ja Inarijoki yhtyvät ja näin muodostavat Tenojoen Suomen rajan pinnassa, Utsjoen kunnan Karigasniemen kylän liepeillä. Luokka:Norjan joet Luokka:Tenojoen vesistö
Kantatie 92

Kantatie 92 on kantatie, joka yhdistää Inarin kunnan Näätämön ja Utsjoen kunnan Karigasniemen kylät. Tien pituus on 192 kilometriä ja se kulkee edellä mainittujen kuntien alueella. Kantatie 92 alkaa Karigasniemeltä Suomen ja Norjan väliseltä rajalta ja kulkee lähes asumattoman erämaan halki Näätämöön Kaamasen ja Sevettijärven kylien kautta, jossa se päättyy taas Suomen ja Norjan rajalle. Tie jatkuu Norjan puolella valtatienä 92 sekä Karigasniemeltä Kaarasjoelle että Näätämöstä Neideniin. Osuus Karigasniemeltä Kaamaseen on varsin kapea ja mäkinen, mutta sen liikennemäärä on hyvin pieni, keskimäärin alle 400 ajoneuvoa vuorokaudessa. Osuus Kaamanen–Näätämö on entistä seututietä 971, joka muutettiin kantatieksi vuonna 2016. Näiden välissä Kaamasen ympäristössä tie kulkee kuuden kilometrin pätkän yhdessä nelostien ja E75:n kanssa. Uusi muodostettu tieosuus on laadultaan parempi kuin kantaosa. == Historiaa == Tien rakentaminen aloitettiin 1930-luvulta Kaamasesta kohti Karigasniemeä. Toinen maailmansota keskeytti rakennustyöt. Jatkosodan aikana saksalaiset sotilaat rakennuttivat tien valmiiksi pakkotyönä neuvostoliittolaisilla sotavangeilla ja saksalaisilla rangaistusvangeilla, ja tie valmistui vuonna 1943. Sodan jälkeen aiemmin Petsamoon päättynyt valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Kaamasen kautta Karigasniemeen, jonne se päättyi. Saamen sillan valmistumisen ja tienumerouudistuksen myötä valtatie 4 linjattiin 1990-luvulla kulkemaan Kaamasesta Utsjoen keskustaajamaan. Kaamasen ja Karigasniemen välinen tie numeroitiin uudelleen kantatieksi 92. Muinoin Kaamasen ja Neidenin välillä oli polku- ja vesireitti, joka toimi kauppatienä Inarin Lapin ja Varangin Ruijan välillä. Jatkosodan päätyttyä menetetyn Petsamon alueella asuneet kolttasaamelaiset asutettiin Sevettijärvelle, jossa yhteyksiä hoidettiin kesäisin kävellen ja veneellä, talvella reellä ja telaketjuvetoisilla lumikiitäjillä. Vuonna 1969 valmistui ensimmäinen autolla ajettava polkutie, joka oli ympärivuorokautinen, Kaamasen ja Sevettijärven välille. Työt kestivät noin 20 vuotta. 1970-luvulla tietä jatkettiin pätkittäin Näätämöön saakka. Tie parannettiin vuosina 1979–1985 monelta osin uudelleen rakentamalla. 1990-luvun alkupuolella tien päällyste ulottui Sevettijärvelle. Tie on ollut kokonaan päällystetty vuodesta 1993 lähtien. Tie muutettiin seututieksi vuonna 1971 ja edelleen kantatieksi vuonna 2016. Samalla Näätämön ja Neidenin välinen Norjan valtatie 893 sai numeron 92. ==Lähteet== * * * *Google Earth -tietokoneohjelma. 2007. Google. * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Inarin liikenne 92 Luokka:Utsjoen liikenne
Borneonoranki

Borneonoranki (Pongo pygmaeus) on Borneon sademetsissä elävä orankilaji. Aiemmin orankeja katsottiin olevan vain yksi laji, oranki Pongo pygmaeus. Nykykäsityksen mukaan sumatranorankia (Pongo abelii) ja tapanuliorankia (Pongo tapanuliensis) pidetään omina lajeinaan. Borneonoranki on kolmesta orankilajista vähiten uhanalainen: borneonorankien määräksi arvioitiin vuonna 2012 noin 104 700 yksilöä, sumatranorankeja arvioidaan olevan enää 7 500 yksilöä ja tapanulinorankeja puolestaan on jäljellä vain noin 800 yksilöä. Lajin kokonaismäärä on kuitenkin tutkimusten mukaan pienentynyt 1970-luvun alun jälkeen yli 50 prosenttia, ja laji luokitellaankin äärimmäisen uhanalaiseksi. Borneonorankeja elää Keski- ja Länsi-Kalimantanissa alueella joka oli aikaisemmin yhtenäisen sademetsän peittämää vuoristoseutua, mutta nykyisin metsät ovat pahasti pirstaloituneet. Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa. Muun muassa San Diegon eläintarhassa on borneonorankeja. == Koko ja ulkonäkö == Borneonorankiuros painaa 60–90 kiloa, naaras 30–50 kiloa. Ne ovat noin puolitoista metriä pitkiä ja elävät 35–45 vuotta. == Ravinto == Borneonoranki syö enimmäkseen kasvisruokaa: rambutania ja muita hedelmiä, ruohoa ja puiden versoja. Orangit voivat tehdä pahaa tuhoa öljypalmuviljelmällä syömällä kaikki nuoret versot, ja siksi maanviljelijät vihaavat niitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *WWF Luokka:Isot ihmisapinat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Kelly Rutherford

pienoiskuva|upright|Kelly Rutherford vuonna 2016. Kelly Deane Melissa Rutherford (s. 6. marraskuuta 1968 Elizabethtown, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Rutherford on esiintynyt urallaan pääasiassa televisiosarjoissa. Hänet on nähty muun muassa 1990-luvulla tehdyissä sarjoissa Melrose Place ja Veijari nimeltä Brisco. Hänellä oli myös pieni rooli Wes Cravenin ohjaamassa kauhuelokuvassa Scream 3 vuodelta 2000. Vuosina 2007–2012 hän näytteli Lily van der Woodsenia televisiosarjassa Gossip Girl. Rutherford oli naimisissa Carlos Tarajanon kanssa vuosina 2001–2002. Rutherford avioitui Daniel Gierschin kanssa elokuussa 2006. Heillä on kaksi yhteistä lasta, lokakuussa 2006 syntynyt poika ja kesäkuussa 2009 syntynyt tytär. Rutherford ja Giersch hakivat avioeroa keväällä 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pilvisuvut

Pilvisukuja on kymmenen: sumupilvi, kuuropilvi, kumpukerrospilvi, kumpupilvi, verhopilvi, hahtuvapilvi, laaja sadepilvi, untuvapilvi, harsopilvi ja palleropilvi. Nämä pilvisuvut voidaan ryhmitellä yläpilviin, keskipilviin ja alapilviin, ja toisaalta kerrospilviin ja kumpumaisiin pilviin. Pilvisuvut jakautuvat edelleen pilvilajeihin ja pilvimuunnoksiin, ja niillä voi lisäksi olla täydentäviä piirteitä, jotka on myös nimetty. Monissakin tapauksessa pilven luokittelu on vaikeaa, koska sen korkeutta ei osata arvioida, ja pilvi voi sisältää piirteitä kahdesta eri lajista. == Pilvien luokitus == Koodi Symboli Kuvaus Esimerkiksi CL-Clouds — CL-Wolken CL=0 Ei alapilviä CL=1 Cumulus humilis ja / tai repaleinen kumpupilvi, ei huonon sään pilviä. CL=2 Cumulus mediocris tai Cumulus congestus. CL=3 Cumulonimbus calvus. center EI OK !!!--> CL=4 Stratocumulus cumulogenitus. CL=5 Kumpukerrospilvi. CL=6 Stratus nebulosus ja/tai repaleinen sumupilvi. CL=7 Repaleinen sumupilvi tai repaleinen kumpupilvi ja/tai Cumulus pannus, yleensä samanaikaisesti sataa seuraavista pilvistä: Altocumlulus, laaja sadepilvi tai kuuropilvi. Huonon sään pilviä. CL=8 Kumpupilvi ja kumpukerrospilvi, joiden alaraja on eri korkeudella. CL=9 Cumulonimbus capillatus, ja myös Cumulonimbus calvus center CM-Clouds — CM-Wolken CM = 1 Altostratus translucidus. CM = 2 Altostratus opacus tai laaja sadepilvi. CM = 3 Altocumulus translucidus. CM = 4 hahtuvapilvi, mantelipilvi, translucidus CM = 5 Altocumulus (stratiformis) perlucidus / translucidus radiatus (undulatus) tai opacus joka leviää yli taivaan. center CM = 6 Altocumulus cumulogenitus tai Altocumulus cumulonimbogenitus center CM = 7 Altocumulus (duplicatus) opacus / translucidus, ja myös verhopilvi tai laaja sadepilvi CM = 8 Vallinharjapilvi tai Altocumulus floccus CM = 9 Kaoottinen taivas Altocumulus CH-Clouds — CH- Wolken CH = 1 Cirrus fibratus ja Cirrus uncinus CH = 2 Cirrus spissatus, castellanus tai floccus, ei cumulonimbogenitus CH = 3 Cirrus spissatus cumulonimbogenitus. CH = 4 Cirrus uncinus ja/tai fibratus. CH = 5 Harsopilvi ja Cirrus (radiatus) leviävät yli taivaan, mutta eivät vielä saavuta 45 astetta taivaanrannalta. CH = 6 Harsopilvi ja Cirrus (radiatus) leviävät yli taivaan, ja ovat jo kohonneet yli 45 astetta taivaanrannalta. CH = 7 Harsopilvi ja myös untuvapilvi ja palleropilvi peittävät koko taivaan. CH = 8 Harsopilvi, ja myös untuvapilvi sekä palleropilvi, mutta pilvet eivät leviä yli taivaan. CH = 9 Cirrocumulus undulatus, ja myös untuvapilvi ja harsopilvi, mutta Cirrocumulus undulatus on vallitseva. == Katso myös == *Pilvi Luokka:Pilvet
20 metrin kerho

20 metrin kerho on suomalainen rekisteröity yhdistys, jonka jäseneksi pääsee jokainen Suomen kansalainen joka virallisessa kilpailussa työntää kuulaa vähintään 20 metriä. 20 metrin kerho perustettiin 28. huhtikuuta 1983 Eerikkilän urheiluopistolla. Tuolloin kerhoon pääsi kuusi jäsentä. Kerhon yhtenä tarkoituksena on edistää kuulantyöntöä Suomessa. Kerho ottaa uusia jäseniä syyskokouksessaan. Miesten on työnnettävä jäseneksi vaadittava 20,00 metrin tulos 7,26 kilogramman ja naisten 4 kilogramman kuulalla. Vuoden 2015 lopulla kerhossa on 21 jäsentä, joista kolme jo edesmennyttä.Kuulan 20 metrin kerho haluaa nostaa lajin Suomessa taas kansainväliselle tasolle , Aamulehti 23.10.2015, Yrjö Kares Kerho rekisteröitiin yhdistysrekisteriin maaliskuussa 2017 nimellä ”20-metrin kerho ry”.Ilmoituksen vaihetiedot Yhdistysnetti == Kerhon jäsenet ja heidän ensimmäinen 20 metrin ylityksensä == Nimi Tulos Päivämäärä Paikkakunta 1\. Seppo Simola 20,15 19.7.1972 Turku 2\. Matti Yrjölä 20,04 2.8.1972 Hämeenkyrö 3\. Bo Grahn 20,09 3.8.1972 Helsinki 4\. Reijo Ståhlberg 20,38 26.7.1973 Turku 5\. Markku Tuokko 20,03 18.8.1979 Mikkeli 6\. Aulis Akonniemi 20,12 25.7.1982 Ähtäri 7\. Janne Ronkainen 20,02 11.5.1986 Leselidze, Neuvostoliitto 8\. Jari Kuoppa 20,17 12.6.1986 Ähtäri 9\. Kari Töyrylä 20,05 2.7.1986 Kauhajoki 10\. Markus Koistinen 20,31 13.6.1993 Luumäki 11\. Mika Halvari 20,08 4.8.1993 Kotka 12\. Arsi Harju 20,16 2.3.1997 Tampere 13\. Timo Aaltonen 20,12 20.6.1998 Kuortane 14\. Jani Illikainen 20,43 23.1.1999 Haaparanta, Ruotsi 15\. Ville Tiisanoja 20,06 31.7.1999 Espoo 16\. Jarkko Haukijärvi 20,20 1.7.2000 Eurajoki 17\. Tepa Reinikainen 20,01 13.2.2000 Kuopio 18\. Conny Karlsson 20,45 31.5.2001 Espoo 19\. Robert Häggblom 20,13 20.5.2006 Halle, Saksa 20\. Mika Vasara 20,04 4.6.2006 Leppävirta 21\. Arttu Kangas 20,09 22.2.2015 Tampere ==Katso myös== * Luettelo yli 20 metrin tuloksen saavuttaneista yhdysvaltalaisista kuulantyöntäjistä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kerhon kotisivut Luokka:Suomen yleisurheilu Luokka:Kuulantyöntö
Ernst vom Rath

Ernst Eduard vom Rath (3. heinäkuuta 1909 Frankfurt am Main – 9. marraskuuta 1938 Pariisi) oli saksalainen diplomaatti, joka toimi viimeksi Saksan lähetystöneuvoksena Pariisissa. Kun juutalainen Herschel Grynszpan ampui vom Rathia kuolettavasti 7. marraskuuta, Saksan kansallissosialistinen hallitus käynnisti teon varjolla valtakunnanlaajuisen juutalaisvastaisen toimenpiteen, niin kutsutun kristalliyön. Vom Rath kävi oppikoulun ja lukion Breslaussa. Hän opiskeli lakia Bonnissa, Münchenissä ja Königsbergissä. Vuonna 1932 hän liittyi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäseneksi. Vuodesta 1934 hän oli Saksan ulkoministeriön palveluksessa. Vom Rath toimi lähetystöattaseana Bukarestissa, Pariisissa ja Kalkutassa. Heinäkuusta 1938 hän toimi lähetystöneuvoksena Pariisissa. Siellä Grynszpan surmasi hänet 7. marraskuuta samana vuonna. 17\. marraskuuta 1938 Ernst vom Rath haudattiin valtiollisin juhlamenoin Düsseldorfiin. Itse Adolf Hitler kunnioitti tilaisuutta läsnäolollaan. Puolueen propaganda ylisti vom Rathia ”veritodistajana” ja kansainvälisen juutalaisuuden Kolmatta valtakuntaa vastaan käymän taistelun ”ensimmäisenä veriuhrina”. Ranskalaisen kirjailijan André Giden päiväkirjamerkintöjen mukaan Ernst vom Rath oli tunnettu hahmo Pariisin homoseksuaalipiireissä. Siellä hän oli Giden mukaan oppinut tuntemaan myös Grynszpanin. Kirjassaan Herschel Feibel Grynszpan (Psychosozial-Verlag, 2005) kirjailija Andreas Friedrich Bareiß on selvittänyt vom Rathin murhan taustat osittain aikaisemmin tuntemattomien asiakirjojen avulla. Hänen mukaansa Grynszpan toimi Pariisissa miespuolisena prostituoituna, jonka palveluksia Ernst vom Rath oli ostanut. Hän oli luvannut Grynszpanille käyttää vaikutusvaltaansa ja auttaa tämän perhettä, jottei sitä karkotettaisi Saksasta. Kun perhe kuitenkin karkotettiin, Grynszpan ampui lähetystöneuvoksen kostoksi. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Saksalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kymppikerho

Kymppikerho tarkoittaa ihmisiä, jotka ovat harrastaneet seksiä lentokoneessa lennon aikana. Suomenkielinen nimitys tulee siitä, että useimmat matkustajalentokoneiden reittilennot lennetään nykyisin yli kymmenentuhannen metrin korkeudessa merenpinnasta. Alkuperäinen englanninkielinen nimitys mile high club, 'mailin kerho', viittaa aikaisempien liikelentokoneiden suihkuseurapiiriväen matkustamiseen muutaman kilometrin lentokorkeudessa. ==Teko== Lentokoneseksissä tyypillisesti kaksi henkilöä, jotka eivät välttämättä ole tunteneet toisiaan aikaisemmin, harrastavat seksiä ilmassa olevan lentokoneen vessassa. Vessa on lentokoneseksin suosituin paikka, sillä se on yksityinen. Seksi muiden matkustajien silmien edessä voi olla laitonta, mutta vessassa katseilta piilossa harrastettu seksi on vain kiellettyä. Joillekin kielletyn hedelmän maku tekee siitä kiinnostavaa. Lentokoneseksi voi olla epämukavaa. Lentokoneen vessa on ahdas, pahanhajuinen ja likainen paikka. Henkilökunta pystyy myös avaamaan oven ulkopuolelta havaittuaan kahden matkustajan livahtaneen vessaan yhdessä ja tekevän jotain kiellettyä. ==Historia== Seksiä on haluttu harrastaa yläilmoissa jo ennen lentokoneiden keksimistä. Englantilaisen Brooksin herrakerhon kirjoissa on maininta vuodelta 1785 vedonlyönnistä, jossa eräs lordi löi vetoa siitä, että hän onnistuisi harrastamaan seksiä kuumailmapallossa tuhat jaardia maanpinnan yläpuolella. Ensimmäisenä kymppikerhoon "liittyneenä" ja sen perustajana pidetään autopilotin keksijä Lawrence Sperryä. Sperry myönsi harrastaneensa seksiä naisen kanssa vuonna 1916, kun hänen lentoveneensä syöksyi veteen New Yorkin lähistöllä. Pariskunta löydettiin vedestä alastomina, kumpikaan ei loukkaantunut kovin vakavasti, ja lentokone oli lentänyt vain 500 jalan (noin 150 metrin) korkeudessa. ==Yleisyys== Singapore Airlines kertoi 1990-luvulla että kaikista sen koneiden järjestyshäiriöistä kolmasosa johtui seksistä. Virgin Atlantic -lentoyhtiön vuonna 2002 lentokoneidensa vessoihin asentamat vaipanvaihtopöydät löysivät käyttäjiä myös seksin harrastajista, minkä seurauksena pöydät menivät hajalle jo muutamassa viikossa. Kondomivalmistaja Durexin teettämässä kansainvälisessä kyselytutkimuksessa vuonna 2005 kaksi prosenttia kaikista vastaajista kertoi harrastaneensa seksiä lentokoneessa. Yhdysvaltalaisista vastaajista näin kertoi neljä prosenttia. Vuonna 2010 tehdyssä kyselytutkimuksessa lentokoneseksiä kertoi harrastaneensa kolme prosenttia vastaajista. Vuonna 2011 tehdyssä kyselytutkimuksessa 33 prosenttia amerikkalaismiehistä kertoi haluavansa harrastaa seksiä lentokoneessa, ja vuonna 2010 tehdyssä kyselytutkimuksessa lähes kolmasosa briteistä sanoi samaa. Naisilla lentokoneseksi ei ole ollut fantasialistan kärjessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mile High Club -- Kaupallinen sivusto, sisältää mm. tarinoita ja ohjeita * MIA92FA051 -- Epäonnistunut yritys liittyä kerhoon Luokka:Seksuaalinen toiminta Luokka:Slangi Luokka:Ilmailu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit