EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joose Vähäsöyrinki

Joose Vähäsöyrinki (s. 1981 Oulunsalo) on suomalainen lied-laulaja, äänialaltaan baritoni. Hänen ohjelmistonsa sisältää pääasiassa hengellistä musiikkia. Hän on äänittänyt useita omia levyjä pitkän laulu-uransa aikana sekä ollut mukana solistina useissa muissa levytyksissä. Hän asuu nykyisin Hyvinkäällä. Musiikkiopinnoissaan Vähäsöyringillä oli alakouluikäisenä instrumenttinaan huilu mutta äänenmurroksen jälkeen hän alkoi ottaa laulutunteja. Hän aloitti opinnot Oulun konservatoriossa 2000, josta valmistui 2003 kirkkomuusikoksi. Hän valmistui musiikin maisteriksi kirkkomusiikki- linjalta Sibelius-Akatemian Kuopion osastolta. 2010 hän suoritti erinomaisin arvosanoin laulun A-tutkinnon Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolla Helsingissä, lied- ja oratoriolaulun linjalla. Hänen laulunopettajinaan ovat olleet Raimo Niemikorpi Oulussa, Olavi Hautsalo Kuopiossa ja Timo Honkonen Helsingissä. Kevätlukukauden 2008 Vähäsöyrinki opiskeli Salzburgin Mozarteumissa opettajinaan professorit Wolfgang Holzmair ja Kjellaug Tesaker. Mestarikursseilla häntä ovat opettaneet Angelica Kirchschlager, Jorma Hynninen, Petteri Salomaa ja John Thomasson. 2006 Kangasniemen laulukilpailussa Vähäsöyrinki saavutti jaetun toisen sijan. Kilpailussa ei tuolloin jaettu ensimmäistä palkintoa. Joose Vähäsöyrinki on usein ollut suurten kirkkomusiikkiteosten solistina. Hänen ohjelmistoonsa kuuluvat ainakin Bachin Johannes-passio, Matteus-passio, Jouluoratorio ja Ein Feste Burg -kantaatti, Händelin Messias-oratorio, Brahmsin Ein Deutsche Requiem sekä Antti Heikkilän Pietari-oratorio. Hän on levyttänyt Joonas Kokkosen Requiemin urkureduktion. Vuonna 2019 Vähäsöyrinki sai valmiiksi rakennuttamansa Lauluhuoneen ja on alkanut lähettää sieltä live-konsertteja koronaviruspandemian keskellä. Joosen vaimo Ilona Vähäsöyrinki säestää usein Joosen laulamia kappaleita. Joosen ääntä on luonnehdittu rauhalliseksi, kantavaksi ja kauniiksi. Joose Vähäsöyrinki on akustisia pianoja ja flyygeleitä kunnostavan ja myyvän Laatusoitin Oy:n toimitusjohtaja sekä yksi perustajista ja omistajista. Yritys toimii entisen Hellas-pianotehtaan tiloissa Nurmijärven Rajamäellä, ja siitä on lyhyessä ajassa tullut hiipuvan alan suurin toimija Suomessa. == Levytyksiä == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gródek

Gródek on maalaiskunta Białystokin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 5 141. Białystokin piirikunnan asukkaista 3,5 prosenttia asuu Gródekin kunnassa ja sen pinta-alasta 14,4 prosenttia kuuluu Gródekin kuntaan. Kylät Gródekin kunnassa ovat Bielewicze, Bobrowniki, Borki, Chomontowce, Dzierniakowo, Gobiaty, Grzybowce, Gródek, Jaryłówka, Józefowo, Kołodno, Królowe Stojło, Łużany, Mieleszki, Mostowlany, Narejki, Nowosiółki, Pieszczaniki, Podozierany, Podzałuki, Przechody, Radunin, Skroblaki, Sofipol, Straszewo, Słuczanka, Świsłoczany, Waliły, Wiejki, Wierobie, Zarzeczany, Zasady, Załuki, Zielona, Zubki sekä Zubry. Vuoden 2019 lopussa 51,8 prosenttia Gródekin asukkaista oli naispuolisia ja 48,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 57,2 prosenttia ja eläkeikäiset 27,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 45,2 vuotta. Vuonna 2019 Gródekin kunnassa syntyi 40 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 19,6 prosenttia oli valkovenäläisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Gródek Białystokin tilastokeskus Luokka:Podlasian voivodikunnan kunnat
Carl Mann

Carl Mann (22. elokuuta 1942 Huntingdon, Tennessee – 16. joulukuuta 2020 Jackson, Tennessee) oli yhdysvaltalainen rockabilly- ja countrylaulaja ja -pianisti.Carl Mann AllMusicCarl Mann NAMMRockabilly great, 'Mona Lisa' hitmaker Carl Mann dead at 78 Commercial Appeal Mann aloitti laulamisen kirkossa 9-vuotiaana, kitaransoiton 10-vuotiaana ja pianonsoiton 13-vuotiaana. Vuonna 1957 hän julkaisi ensimmäisen singlensä ("Gonna Rock And Roll Tonight") yhdessä kitaristi Eddie Bushin kanssa. Rumpali W. S. Holland ryhtyi Mannin manageriksi, ja Hollandin tukemana Sam Phillips kiinnitti Mannin Sun Records -yhtiön artistiksi vuonna 1959. Mann kuului viimeisiin Phillipsin Sun Recordsille "löytämiin" artisteihin. Mann tuli tunnetuksi erityisesti uudesta versiosta Nat King Colen standardista "Mona Lisa". Kappale julkaistiin Conway Twittyn samasta kappaleesta tekemän version jälkeen, mutta se pääsi kilpailusta huolimatta 25. sijalle Billboard-listoilla. Singleä myytiin yli miljoona kappaletta. Mannin ensimmäisen albumin (Like Mann, 1960) myyntiluvut tuottivat kuitenkin pettymyksen. Mann keikkaili 1960-luvun alussa Carl Perkinsin yhtyeen kanssa, kunnes tuli värvätyksi asepalvelukseen vuonna 1964. Hän palasi siviilielämään vuonna 1967. Tämän jälkeen hän solmi levytyssopimuksen Monument Recordsin kanssa, mutta single "Down to My Last 'I Forgive You'" ei palauttanut aiempaa menestystä. Mann jätti musiikkialan pian. Hän meni naimisiin ja alkoi työskennellä perheen puutavarayhtiössä Huntingdonissa. Välillä Mann kuitenkin teki paluita musiikin pariin. 1970-luvun loppupuolella hän alkoi saavuttaa uutta suosiota rockabillyn maineen kasvaessa Euroopassa. Mann jatkoi esiintymistä ja levyttämistä seuraavien vuosikymmenten aikana pitäen välillä taukoja. Vuonna 2011 julkaistiin Mannin elämästä kirja The Last Son of Sun, ja vielä vuonna 2012 hän julkaisi uuden albumin Carl Mann. Mann otettiin Rockabilly Hall of Fameen vuonna 2006. Hän kuoli 78-vuotiaana sairaalassa Tennesseessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Harden

Harden on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Arthur Harden (1865–1940), englantilainen biokemisti * James Harden (s. 1989), yhdysvaltalainen koripalloilija * Marcia Gay Harden (s. 1959), yhdysvaltalainen näyttelijä * Maximilian Harden (1861–1927), saksalainen kirjailija ja arvostelija * Tim Harden (s. 1974), yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Rick Laird

Rick Laird (5. helmikuuta 1941 Dublin – 4. heinäkuuta 2021Rick Laird, Bassist for Mahavishnu Orchestra, Dead at 80 ) oli irlantilaissyntyinen basisti.Rick Laird AllMusic Laird kasvoi musikaalisessa perheessä ja aloitti oman musiikkiharrastuksensa varhain. Vanhempiensa erottua hän muutti äitinsä kanssa Uuteen-Seelantiin, jossa aloitti kontrabasson soittamisen. Uudesta-Seelannista Laird muutti Australiaan ja sieltä myöhemmin Eurooppaan, jossa hän teki kiertueen Lambert, Hendricks & Rossin kanssa. Laird soitti myös muun muassa Zoot Simsin, Al Cohnin ja Brian Augerin kanssa. Augerin kautta hän tutustui ensimmäisen kerran kitaristi John McLaughliniin. Laird opiskeli Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa ja työskenteli vuosina 1964-1966 Ronnie Scott's Jazz Clubissa. Sonny Rollins värväsi hänet soittamaan vuoden 1966 elokuvan Alfie – naisten viettelijä soundtrackille. Laird pääsi stipendillä opiskelemaan Bostonin Berklee College of Musiciin, jossa hän suoritti sovituksen ja sävellyksen opinnot. Vuonna 1968 Laird siirtyi kontrabassosta sähköbassoon sen paremman kuuluvuuden johdosta. Hän soitti puolitoista vuotta Buddy Richin yhtyeessä, kunnes palasi Isoon-Britanniaan. Siellä hän aloitti yhteistyön John McLaughlinin kanssa ja oli tämän kanssa perustamassa Mahavishnu Orchestraa. Lairdista tuli yksi näkyvimmistä basisteista jazzfuusion alalla. Alkuperäisen Mahavishnu Orchestran hajottua Laird teki Soft Focus -albumin saksofonisti Joe Hendersonin ja pianisti Tom Grantin kanssa. Laird päätti kuitenkin 1970-luvun puolivälissä pitää taukoa musiikista, joten hän aloitti valokuvauksen ja opiskeli New Yorkin School of Visual Artsissa. Laird saavutti valokuvillaan gallerianäkyvyyttä. Tämän jälkeen hän palasi musiikin pariin tehden yhteistyötä Hall & Oatesin kanssa ja päässen soittamaan Chick Corean yhtyeeseen. Hän kiersi Eurooppaa Stan Getzin kanssa ja soitti sittemmin Buddy DeFrancon yhtyeen, Mahavishnu Orchestra -kumppani Jan Hammerin sekä Jeff Beckin kanssa. Myöhemmällä urallaan Laird työskenteli sekä musiikin että valokuvauksen parissa. Hän on myös opetti bassonsoittoa ja kirjoitti siitä. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset muusikot Luokka:Basistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Michael Tsalka

Michael Tsalka (s. 19. kesäkuuta 1973 Tel Aviv) on israelilainen pianisti ja historiallisten kosketinsoitinten soittaja.Michael Tsalka NaxosMichael Tsalka Paladino Music Tsalka sai kandidaatin arvon Tel Avivin yliopistosta ja jatkoi opintoja Saksassa sekä Italiassa. Vuosina 2002–2008 hän opiskeli Templen yliopistossa, josta sai maisterinarvot kamarimusiikissa ja cembalonsoitossa sekä tohtorinarvon pianonsoitossa. Tsalkan ohjelmisto on kattanut teoksia varhaisbarokista uuteen musiikkiin. Tsalka on esiintynyt eri maanosissa. Hän on tehnyt opetustyötä Méxicon Centro Nacional de las Artesissa, Tukholman Lilla Akademienissa ja kosketinsoitinten laitoksen johdossa Shenzhenin Vanke Meisha -akatemiassa. Tsalka on pitänyt kansainvälisiä mestarikursseja ja toiminut festivaalien taiteellisena johtajana eri maissa. Vuonna 2013 hän oli Anna Maria McElwainin ohella toisena taiteellisena johtajana historiallisten kosketinsoitinten festivaalissa Kuopiossa.Meksikolainen säveltäjä innostui Kuopion maisemista: tuloksena uusi teos klavikordille Yle == Lähteet == Luokka:Israelilaiset pianistit Luokka:Cembalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
North Point Community Church

North Point Community Church on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Atlantan kaupungissa Georgiassa, Yhdysvalloissa. Seurakunnalla on yhteensä noin 31 000 viikoittaista kävijää. CBS Newsin mukaan seurakunta oli Yhdysvaltain toiseksi suurin megakirkko vuonna 2019. Seurakunnan johtava pastori ja perustaja on Andy Stanley. Seurakunta on North Point Ministriesin pääseurakunta. Yhteisöllä on yhteensä seitsemän kirkkoa Atlantan alueella: Browns Bridge Church, Buckhead Church, Decatur City Church, East Cobb Church, Gwinnett Church, North Point Community Church, ja Woodstock City Church. Seurakunta järjestää sunnuntaisin kolme tilaisuutta. Tämän lisäksi seurakunta järjestää raamattukouluja sekä viikoittain kokoontuvia pienryhmiä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain megakirkot Luokka:Atlantan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kristinusko Georgian osavaltiossa
NTLDR

NTLDR (NT Loader) on käynnistyslataaja Windows NT -pohjaisille käyttöjärjestelmille. Tietokoneen käynnistyessä käynnistyssektori lataa ja suorittaa NTLDR-ohjelman, joka näyttää käyttöjärjestelmävalikon. NTLDR suorittaa seuraavat vaiheet: # tarkistaa oliko tietokone asetettu jähmetettyyn () tilaan ja lataa sen hiberfil.sys-tiedostosta jos näin on # lukee käynnistysvalikon boot.ini-tiedostosta # mikäli valikossa ei ole kerrottua tiettyä tiedostoa se lataa bootsect.dos-tiedoston # jos käyttöjärjestelmä on NT-pohjainen suorittaa ntdetect.com-ohjelman # lopulta ntoskrnl.exe suoritetaan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * How to troubleshoot the "NTLDR Is Missing" error message Luokka:Käynnistyslataajat Luokka:Microsoft Windows
Life.Church

Life.Church on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Edmondin kaupungissa Oklahomassa, Yhdysvalloissa. Seurakunnalla on yhteensä noin 30 000 viikoittaista kävijää. Tämän lisäksi seurakunta ilmoittaa tavoittavansa viikoittain 300 000 kävijää online-palvelun kautta. CBS Newsin mukaan seurakunta oli Yhdysvaltain kolmanneksi suurin megakirkko vuonna 2019. Seurakunnan johtava pastori on Craig Groeschel. Groeschel ja hänen vaimonsa Amy perustivat kirkon yhdessä vuonna 1996. Seurakunnan muita pastoreita ovat Bobby Gruenewald, Jerry Hurley ja Sam Roberts. Seurakunta tunnetaan erityisesti YouVersion-palvelun kehittäjänä. Seurakunnan Raamattu-sovellus on App Storen ladatuin mobiiliraamattusovellus. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain megakirkot Luokka:Kristinusko Oklahomassa
Gateway Church

Gateway Church on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Southlaken kaupungissa Texasissa, Yhdysvalloissa. Seurakunnalla on yhteensä noin 28 000 viikoittaista kävijää sen pääkampuksella Fort Worthissa. CBS Newsin mukaan Fort Worthin seurakunta oli Yhdysvaltain neljänneksi suurin megakirkko vuonna 2019. Seurakunnan johtava pastori on Robert Morris, joka perusti seurakunnan vuonna 2000. Seurakunta toimii yhteensä yhdeksässä kaupungissa Texasin ja Wyomingin alueella. Yhteensä kirkon tilaisuuksiin osallistuu seurakunnan mukaan yli 100 000 ihmistä joka viikonloppu. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain megakirkot Luokka:Texasin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kristinusko Texasissa
Laboratorios Liomont

Laboratorios Liomont, S.A. De C.V., lyhyesti Liomont, on keskikokoinen meksikolainen lääkkeitä ja bioteknologisia tuotteita valmistava yksityinen osakeyritys. Vuonna 1938 perustetun yrityksen palveluksessa on noin 1 500 työntekijää. Yhtiön päätoimipiste sijaitsee Meksikon pääkaupunki Méxicossa. Kesällä 2020 miljardööri Carlos Slimin säätiö sopi Oxfordin yliopiston Britanniassa kehittämän ja Astra Zenecan lisensioiman, Covid-19-tautia vastaan suunnatun rokotteen hankkimisesta Astra Zenecalta, tuotteen paikallisesti pakkaamalla tai sopimusvalmistamistamalla sitä Latinalaisen Amerikan tarpeisiin Meksikossa (Liomont) ja Argentiinassa (Mabxience/ Grupo Insud). Yhdessä nämä kaksi valmistajaa varautuvat tuottamaan koronarokotetta kotimaittensa ohella myös vientiin useisimpiin muihin Latinalaisen Amerikan maihin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Laboratorios Liomont (liomont.com.mx) * Laboratorios Liomont SA de CV - Pharmaceuticals & Healthcare - Deals and Alliances Profile (17-2-2017) (thepharmaletter.com) Luokka:Lääkevalmistajat Luokka:Meksikolaiset yritykset
Jeff Clayton

Jeff Clayton (16. helmikuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia – 17. joulukuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti.Jeff Clayton AllMusicJazz great Jeff Clayton, who performed with Sinatra, Madonna, dies at 65 The Mercury News Hän soitti enimmäkseen alttosaksofonia, mutta lisäksi myös tenorisaksofonia, huilua ja muita puupuhaltimia. Vuonna 1977 Clayton perusti veljensä, basisti John Claytonin kanssa The Clayton Brothers -kvintetin. Veljekset olivat myös mukana Clayton-Hamilton Jazz Orchestrassa rumpali Jeff Hamiltonin kanssa. Jeff Clayton soitti Count Basie Orchestrassa ensin Count Basien ja sitten Thad Jonesin johdolla. Artisteja, joiden kanssa hän on lisäksi soittanut, ovat olleet muiden muassa Frank Sinatra, Madonna, Stevie Wonder, Gladys Knight, Kenny Rogers, Michael Jackson, Patti LaBelle, Sammy Davis Jr., Ella Fitzgerald, Woody Herman, Lionel Hampton ja Lena Horne. Clayton sairasti munuaissyöpää yli kaksi vuotta ennen kuin kuoli sen komplikaatioihin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Alon Sariel

Alon Sariel (s. 1986 Beerseba) on israelilainen mandolinisti, luutisti ja kapellimestari.Sariel, Alon 1986- WorldCat IdentitiesAlon Sariel Berlin Classics Sariel on esiintynyt solistina ja eri kokoonpanojen jäsenenä Euroopassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Lähi-idässä ja Kaukoidässä. Solistina ja kapellimestarina hän on työskennellyt muiden muassa Münchenin kamariorkesterin, Jerusalemin sinfoniaorkesterin, Sofian filharmonisen orkesterin, Tel Avivin solistien ja Barokksolistenen kanssa. Sariel on myös ollut Concerto Foscarin taiteellinen johtaja ja PRISMA-kvartetin perustajajäsen. Vuonna 2018 hän sai OPUS Klassik -palkinnon albumistaan Telemandolin.And the OPUS KLASSIK goes to… Alon Sariel Berlin Classics Lisäksi hän sai vuonna 2015 PRISMA-kvartetin kanssa ensipalkinnon kansainvälisessä H.I.F. Biber -kilpailussa. Muusikoita, jotka ovat tehneet yhteistyötä Sarielin kanssa, ovat olleet muiden muassa Emma Kirkby, Markus Stockhausen, Jean- Christophe Spinosi, Stian Carstensen ja David Krakauer. Sariel on kantaesittänyt muiden muassa Paul Ben-Haimin, Yehezkel Braunin ja Gilad Hochmanin teoksia. Hän on pitänyt mestarikursseja eri maissa. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset kapellimestarit Luokka:Mandoliininsoittajat Luokka:Luutistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uueroc

Uueroc eli Waroch oli Bretagneen muuttaneiden kelttiläisten brittien eli sittempien bretonien keskuudessa vaikuttanut hallitsija nykyisen Nantesin alueella. Hänet tunnetaan etenkin aikalaisteoksesta Historia Francorum. Uueroc on kelttiläinen nimi. Todennäköisesti se on johdettu juuresta uer ja -oc on adjektiivisuffiksi. Uueroc tunnetaan erityisesti hänen aikalaisensa Gregorius Toursilaisen teoksesta Historia Francorum, jossa Gregorius on latinalaistanut Uuerocin nimen muotoon Warochus. Uueroc on yksi historiallisista lähteistä parhaiten tunnetuista brittien muuttoliikkeen ajan hallitsijoista. Luoteis- Bretagnessa sijainnut Gwenedin ruhtinaskunta tunnettiin keskiajalla vaihtoehtoisella nimellä Bro-Uueroc eli Uuerocin maa. Uuerocin isä oli Macliavus (Magliauos). Historia Francorum kertoo kaoottisesta ajanjaksosta 569–577, joka seurasi Macliavuksen kuolemaa. 570-luvun loppupuolelta lähtien Uueroc ja hänen poikansa Canap sotivat frankkien kuninkaita Kilperikiä ja Guntramia vastaan. Uuerocin bretonit hyökkäsivät Nantesin ja Rennesin alueelle vieden mukanaan ryöstösaalista ja vaneja. 500-luvun sodissa muodostui niin sanottu Bretagnen rajamaa (Brittanorum limes tai Marca Britannia), josta tuli bretonin kielen itäraja. Uueroc oli paitsi historiallinen hahmo, mutta hän innoitti myös kirjallisuuden henkilöitä. Ranskalaisen Chrétien de Troyesin Erec et Eniden päähahmo Erec ja walesilainen Geraint on johdettu Uuerocin esikuvan mukaan. ==Lähteet== Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:Hallitsijat Luokka:Bretagne
Kuun metsän Kaisa

Kuun metsän Kaisa on Katja Gauriloffin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2016. Elokuva kertoo ohjaajan isoisoäidistä Kaisa Gauriloffista sekä Kaisan ja sveitsiläisen kirjailijan Robert Crottetin välisestä ystävyydestä. Elokuvassa nähdään Crottetin kuvaamaa filmimateriaalia Kaisasta. Hän oli kerännyt materiaalia kolttasaamelaisista vuosikymmenten ajan. Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille . == Palkinnot == * DOK Leipzig (2016): Animated Documentary -sarjan pääpalkinto. * First Peoples Festival (2017): Creation-sarjan pääpalkinto, parhaan dokumenttielokuvan palkinto. * Tampereen elokuvajuhlat (2017): yleisöpalkinto. * Jussi-palkinnot (2017): paras dokumenttielokuva * International Festival of Documentary Films and Television Programmes "The Northern Character" (2017): Pääpalkinto. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 saamelaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat Luokka:Saamelaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Otto Vilhelm Ehrström

Otto Vilhelm Ehrström (18. heinäkuuta 1806 Kruunupyy – 17. huhtikuuta 1871 Mustasaari) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. Ehrströmin vanhemmat olivat kappalainen Anders Ehrström ja Anna Maria Reinius ja puolisot vuodesta 1837 Alexandrina Lovisa Fredrika Schulman (k. 1841) ja vuodesta 1845 Emelie Antoinette Baeckman (k. 1899). Ehrström tuli ylioppilaaksi 1825 ja vihittiin papiksi 1829. Hänestä tuli Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalaisen apulainen 1829, Pietarin ruotsalaisen Katarinan seurakunnan kirkkoherran eli veljensä apulainen 1829 ja samalla pietarilaisessa koulussa uskonnonopettaja 1830–1836, vt. divisioonansaarnaaja ja virolaisen henkivartioseurakunnan vt. pastori 1834 sekä Kronstadtin Pyhän Elisabetin seurakunnan kirkkoherra 1836 ja samalla Itämeren sotalaivaston divisioonanpastori. Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherraksi ja lääninrovastiksi Ehrström tuli 1858. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863 ja 1867.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Otto Vilhelm Ehrström. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 19.12.2020) Otto Vilhelm Ehrströmin poika toisesta avioliitosta oli eversti, toimitusjohtaja Otto Emil Ehrström.Kuka kukin ja n: Aikalaiskirja 1934, s. 105. (Viitattu 19.12.2020) Ehrströmin veljiä olivat lääkäri Karl Robert EhrströmYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Robert Ehrström. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 19.12.2020) Pietarin ruotsalaisen Katarinan seurakunnan kirkkoherra Eric Gustaf Ehrström (1791 – 1835), Mynämäen kihlakunnan kruununvouti Anders Mauritz Ehrström (1795 – 1852), ja laulunopettaja, urkuri, säveltäjä Fredrik August Ehrström (1801 – 1850). ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Stensån vesistö

Stensån vesistö (, vesistöaluetunnus 97) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Stensånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 285 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Stensån. Joen pituus on noin 45 kilometriä ja pääuoman kokonaispituus 47 kilometriä . Joki laskee Kattegatiin noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Stensån vesistö on pieni päävesistö pohjoispuolen Laganin vesistön (tunnus 98) ja eteläisen Rönne ån vesistön (tunnus 96) välissä. Sen joensuun ympäristössä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma- alueita, joiden yhteispinta-alakin on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (42,4 %), turve (15,3 %), kalliomaa (1,1 %), hiekka ja sora (5,3 %), multamaa (22,5 %), savimaa (4,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (7,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (56,0 %), soita ja kosteikkoja (2,9 %), viljelymaita (27,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,2 %) sekä joutomaita (10,4 %). Näiden lisäksi on 0,8 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Stensånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,14 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 28,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,65 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 29 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 22,7 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,3 m³/s elokuussa 1995. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Hobbyhorse Revolution

Hobbyhorse Revolution on Selma Vilhusen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo nuorista keppihevosharrastajista ja heidän välisestä yhteisöllisyydestään. Elokuvan päähenkilöinä nähdään kolme nuorta: Aisku tähtää keppihevosten suomenmestaruuskilpailuihin, Alisa kuvaa keppihevosvideoita Youtubeen ja Elsa käyttää keppihevosharrastusta inspiraationa piirtämiseen. Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille. == Palkinnot == * Tampereen elokuvajuhlat (2017): Kotimaisen kilpailun yli 30-minuuttisten elokuvien Grand Prix * Jussi-palkinnot (2018): paras dokumenttielokuva * Cinekid Festival (2017): Yleisöpalkinto == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Kirjallisuusvuosi 1781

Kirjallisuusvuosi 1781 käsittelee vuoden 1781 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Itävallassa kiristettiin sensuuria sen jälkeen kun katolinen papisto oli valittanut, että maassa ilmestyy paljon kirkonvastaisia kirjoituksia. * Prahan Klementinum- rakennus muutettiin Legal deposit -kirjastoksi, jonne tallennettiin yksi kappale Itävallan kaikista painotuotteista. * Etelä-Virossa asunut pappi August Wilhelm Hupel alkoi julkaista tiedejulkaisua Nordische Miscellaneen. == Julkaisuja == * Christoph Friedrich Bretzner - Belmont und Constanze, oder Die Entführung aus dem Serail (oopperan Ryöstö seraljista pohja) * José de Santa Rita Durão - Caramuru (Brasilian intiaaniromantiikan ajan eeppinen runoteos) * Benjamin Franklin - A Letter To A Royal Academy (ilmavaivoja käsittelevä essee) * Eerik Juvelius - Yxi Pieni Lasten-Kirja * Immanuel Kant - Kritik der Reinen Vernunft (suom. Puhtaan järjen kritiikki, 2013) * Adolph Knigge - Der Roman meines Lebens (ensimmäinen osa) * Pierre Choderlos de Laclos - Les Liaisons dangereuses (kirjeromaani) * Louis-Sébastien Mercier - Tableau de Paris * Friedrich Schiller - Die Räuber (suom. Rosvot) * Jacob Wallenberg - Min son på galejan == Palkintoja == == Lähteet == 1781 Luokka:1781
Benny Andersen

:Lähes samannimisestä ruotsalaisesta muusikosta kertoo artikkeli Benny Andersson. Benny Andersen (7. marraskuuta 1929 Kööpenhamina, Tanskahttps://web.archive.org/web/20071212163004/http://bibliografi.dk/content.php?page=author&value;=10123 – 16. elokuuta 2018 TanskaDigter og forfatter Benny Andersen er død, Danske Radio 17.8.2018, viitattu 19.12.2020 ) oli tanskalainen prosaisti, runoilija, säveltäjä ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän toimi vuosina 1949–1963 kiertuepianistina. Hän kuvasti terävää huumoria soveltaen pikkuporvarillista ympäristöä ja arjen ongelmallisuuksia, mikä 1970-luvulla muuttui yhteiskuntakriittisyydeksi. Hän kirjoitti myös lastenkirjallisuutta, näytelmiä televisiolle ja radiolle sekä elokuvakäsikirjoituksia. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1974Andersen, Benny, Kirjasampo, viitattu 24.11.2021 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tanskalaiset muusikot Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset elokuvakäsikirjoittajat‎ Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Itseteossa

Itseteossa on Annika Salmisen esikoisalbumi vuodelta 1978. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # # # # # # # == Kokoonpano == * Pekka Rechardt – kitara * Vesa Aaltonen – rummut, lyömäsoittimet * Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet, taustalaulu, alttosaksofoni (kappaleessa: B6) * Laszlo Varga – basso, taustalaulu * Abdissa Assefa – lyömäsoittimet * Annika – laulu * Mircea Stan – pasuuna (kappaleessa: A2) * Esko Heikkinen – trumpetti (kappaleessa: A2) * Simo Salminen – trumpetti (kappaleessa: A2) * Pentti Lahti – saksofoni (kappaleessa: A2) * Hannu Lemola – conga (kappaleessa: A2) * Albert Järvinen – kitara (kappaleessa: A5, A6) * Esa Kotilainen – haitari (kappaleessa: B4) * Unto Haapa-Aho – bassoklarinetti (kappaleessa: B4) * Kojo – taustalaulu * Helsingin kaupunginorkesterin viulusektio – jouset (kappaleessa: A3) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Itseteossa discogs.com -sivustolla Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 1978 esikoisalbumit
Tryggve Andersen

Tryggve Andersen (27. syyskuuta 1866 Ringsaker, Norja – 10. huhtikuuta 1920 Gran, Oppland, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän oli romantikko, ja hänen kirjojaan leimaa elämäntuska, pessimismi ja tuhon tunnelma. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Tryggve Andersen, Store norske leksikon Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Leona

Leona on kansainvälinen naisen etunimi. Se pohjautuu mahdollisesti miehennimeen Leonard, mutta voi olla myös lyhentymä Leon-alkuisista naisennimistä, kuten Leonorasta. Leona-nimen maskuliininen vastine on Leon. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä noin 650–660 Leona-nimistä naista tai tyttöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla. Vuodesta 2020 alkaen Leonalla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 28. syyskuuta. ==Tunnettuja Leonia== * Leona Aglukkaq (s. 1967), kanadalainen poliitikko * Leona Helmsley (1920–2007), yhdysvaltalainen kiinteistösijoittaja ja seurapiirihahmo * Leona Lewis (s. 1985), englantilainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä * Leona Popović (s. 1997), kroatialainen alppihiihtäjä * Leona Woods Marshall (1919–1986), yhdysvaltalainen fyysikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Leona (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Genevadsånin vesistö

Genevadsånin vesistö (, vesistöaluetunnus 99) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Genevadsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 224 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuoman alajuoksu muodostuu sen nimikkojoesta Genevadsån, jonka pituus on 8 kilometriä. Pääuoman yläjuoksuksi on valittu Brostorpaån, joka tekee pääuoman kokonaispituudeksi 34 kilometriä . Joki laskee Kattegatiin noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Genevadsånin vesistö on pieni päävesistö ja siksi se jääkin Laganin vesistön (tunnus 98) ja Fylleånin vesistön (tunnus 100) väliin. Sen joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on vähäinen. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (50,3 %), turve (18,0 %), kalliomaa (1,4 %), hiekka ja sora (2,4 %), multamaa (11,8 %), savimaa (6,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (8,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (66,6 %), soita ja kosteikkoja (8,5 %), viljelymaita (18,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2 %) sekä joutomaita (5,2 %). Näiden lisäksi on 0,9 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Genevadsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,18 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 18,9 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,42 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,3 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 24 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 17,1 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,2 m³/s syyskuussa 1981. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. ==Lähteet== *
Vita Andersen

Vita Andersen (29. lokakuuta 1942 Kööpenhamina, Tanska – 20. heinäkuuta 2021) oli tanskalainen kirjailija. Hän tuli Tanskassa tunnetuksi jo esikoisrunokokoelmalla Tryghedsnarkomaner, mutta novellikokoelmasta Suu kiinni ja ole kaunis (1978, suom. 1980) hänet valittiin Vuoden kirjailijaksi 1978 ja kirja toi kansainvälistä mainetta. Teoksessa hän kuvaa naisia, jotka joutuvat miesten hallitseman yhteiskunnan uhreiksi. ==Suomennetut teokset == * Suu kiinni ja ole kaunis (Hold käft og vaer smuk, 1978), suom. Kaarina Liljanto, Tammi 1980 ISBN 951-30-5059-9 * Loukku: kuunnelma (Faelden), suom. Kaarina Liljanto, Yleisradio 1980 * Ulkopuolella: novelli, suom. Kaarina Liljanto, Yleisradio 1981 * Turvallisuusnarkomaanit: runoja (Tryghedsnarkomaner, 1977) suom. Annika Idström, Tammi 1983 ISBN 951-30-5839-5 * Kummasta kädestä? (Hva' for en hånd vil du ha, 1987), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Tammi 1990 ISBN 951-30-7032-8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Georg Tschernochvostoff

Georg Tschernochvostoff (11. huhtikuuta 1888 – 11. heinäkuuta 1956) oli suomalainen osastonjohtaja ja harrastajavalokuvaaja. Find A Grave : Georg Tschernochvostoffin hauta Helsingin ortodoksisella hautausmaallaPäivästä päivään, Helsingin Sanomat, 30.03.1938, nro 86, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Tschernochvostoff kävi Pietarissa saksankielisen Petrischulen ja opiskeli sitten laivanrakennusta Polyteknikumissa. Hän tuli vuonna 1913 Suomeen Kone ja Silta Oy:n palvelukseen. Vuonna 1921 hän siirtyi Oy Algolin palvelukseen osastojohtajaksi. Tschernochvostoff oli mukana sekä 1889 perustetun ruotsinkielisen Amatörfotografklubben (AFK)-valokuvausyhdistyksen että 1921 perustetun suomenkielisen Kameraseuran toiminnassa ja hän toimi 1940-luvulla molempien yhdistysten varapuheenjohtajana. Tschernochvostoff oli myös yksi ensimmäisiä suomalaisia Lontoon Royal Photographic Societyn jäseniä.Amatörfotografklubben i Helsingfors : Ensimmäiset sata vuotta Tschernochvostoff kokeili fototekniikkaa omassa pimiössään kotonaan Helsingin Mechelininkadulla yhdessä AFK:hon kuuluneiden Heinrich Ifflandin, Ilmari Waseniuksen ja Fred Runebergin kanssa ja hän piti esitelmiä aiheesta AFK:n kokouksissa. Hän toimi myös valokuvaaja Constantin Grünbergin opastajana valokuvauksen alalla. Tschernochvostoff käytti pääkameranaan Rolleicordia ja värikuvauksessa hän käytti kinofilmikameraa. hän sai syksyllä 1938 sekä rasterilevyjen että monikerrosfilmien ensimmäisen palkinnon AFK:n järjestämässä värikuvakilpailussa. Vuonna 1936 hän oli voittanut Kameraseuran järjestämän suurpalkintokilpailun.Kameraseura ry - vuodesta 1921 Tschernochvostoff kuului myös esperentistien kansainväliseen lingvistiseen komiteaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Georg Tschernochvostoffin valokuvia Amatörfotografklubbenin arkistossa * Dandelions (Voikukkia), Georg Tschernochvostoffin valokuva vuodelta 1935, The Royal Photographic Society Collection/Victoria and Albert Museum, London/Getty Images * Profile (Profiili), Georg Tschernochvostoffin valokuva vuodelta 1935, The Royal Photographic Society Collection/Victoria and Albert Museum, London/Getty Images * Purjeveneilijöitä 1940-luvulla. Georg Tschernochvostoffin purjeveneessä takana Georg Tschernochvostoff, keskellä vasemmalla Eugenie Grünberg, keskellä oikealla Renate Grünberg ja edessä oikealla Inez Grünberg, Constantin Grünbergin valokuva, Helsingin kaupunginmuseon kokoelmat (Finna) Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Fylleånin vesistö

Fylleånin vesistö (, vesistöaluetunnus 100) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Fylleånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 394 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Fylleån, jonka pituus on 49 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 64 kilometriä, sillä vesistö jatkuu Femmenistä kaakkoon päin. Sen pääuoman yläjuoksulla ovat Hultaånin uoma ja latvavesillä nimetön puro Kvarnsjönistä. Joki laskee Kattegatiin noin 0,24 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Fylleånin vesistö on pieni päävesistö, joka jääkin Genevadsånin vesistön (tunnus 99) kanssa suurempien Laganin vesistön (tunnus 98) ja Nissanin vesistön (tunnus 101) väliin. Sillä on lähes koko luoteispuolella yhteinen vedenjakaja Nissanin vesistön kanssa. Sen kaakkoispuolella on vedenjakajan takana yläjuoksulla ensin Laganin vesistö ja alajuoksulla Genevadsånin vesistö. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,2 %), turve (23,2 %), kalliomaa (2,4 %), hiekka ja sora (4,5 %), multamaa (11,1 %), savimaa (2,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (6,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (69,7 %), soita ja kosteikkoja (6,6 %), viljelymaita (13,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,8 %) sekä joutomaita (5,0 %). Näiden lisäksi on 3,2 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Fylleånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 8,6 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 7,7 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 44 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 34 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,6 m³/s elokuussa 1983. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 16 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia. Fylleånin pääuomassa on 3 vesivoimalaitosta: Marbäck, Linneberga ja Lingforsen. Voimaloiden yhteisteho on 0,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 2,8 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Aatos ja Amine

Aatos ja Amine on Reetta Huhtasen ohjaama suomalais-saksalais-belgialainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuvan päähenkilö on 6-vuotias suomalais- chileläinen poika nimeltä Aatos. Elokuvassa seurataan Aatoksen elämää monikulttuurisessa Molenbeekin kunnassa, joka sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueella Belgiassa. Elokuvan keskeisenä teemana on uskonnon merkitys lapselle, uskontoon kasvaminen ja uskonnon vaikutus lapsen maailmankuvan muodostumiseen ja ystävyyssuhteisiin. Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille. == Palkinnot == * Docpoint (2019): Katsojien suosikki, kriitikon valinta -palkinto. * Tampereen elokuvajuhlat (2019): Kotimaisen kilpailun erikoispalkinto yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa sekä kirkon mediasäätiön palkinto. * Jussi-palkinnot (2020): paras dokumenttielokuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2019 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Nissanin vesistö

pienoiskuva|Nissan halkoo Halmstadia. Oikealla kaupunginkirjasto. Nissanin vesistö (, vesistöaluetunnus 101) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Nissanin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 2 686 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nissan. Joen kokonaispituus on 186 kilometriä ja se laskee Kattegatiin noin 1,3 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Nissanin vesistö sijaitsee Laganin vesistön (tunnus 98) ja Ätranin vesistön (tunnus 103) välissä ja sillä on näiden kanssa pitkät yhteiset vedenjakajat. Nissanin vesistön koillispäässä sijaitsevat laajat päävesistöt Götajoen vesistö (tunnus 108) ja Motalanvirran vesistö (tunnus 67). Sen alajuoksulla ovat naapureina, ensin eteläpuolella sijaitseva Fylleånin vesistö (tunnus 100) ja sitten luoteispuolella Suseånin vesistö (tunnus 102). === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,9 %), turve (20,4 %), kalliomaa (8,4 %), hiekka ja sora (2,6 %), multamaa (5,5 %), savimaa (1,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (9,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,0 %), soita ja kosteikkoja (5,8 %), viljelymaita (6,9 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,3 %) sekä joutomaita (3,4 %). Näiden lisäksi on 4,6 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Nissan (joki)in virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 48,2 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 177 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 10,5 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 41 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 155 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 164 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 5,8 m³/s elokuussa 1983. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 108 patoa, joista 2,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 32,4 miljoonaa kuutiometriä. Nissanin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Slottsmöllan, Sperlingsholm, Oskarström nedre, Oskarström övre, Maredsfors, Nissaström, Fröslida, Nyebro, Hylte, Bölaryd, Gyllenfors ja Möllefors. Vesistön sivu-uomissa on vielä 18 voimalaa lisää: * Anderstorpsånissa on Nennesholm, * Nissanissa on Ågårdsfors, * Gassboånissa on Gassbo, * Hylteånissa on Forsvik ja Skogsfors, * Senneånissa on Årnilt, * Strömhultaånissa on Höljeryds, * Västerånissa on Gustavsberg, Kinnareds nedre, Kinnareds övre, Långare, Alab, Hults Kraft, Götsbo, Mörkebo, Arnåsholm, Wåthultsström ja Vikafors, ja * Yabergsånissa on Yaberg. Voimaloiden yhteisteho on 55,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 228,1 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Suseånin vesistö

Suseånin vesistö (, vesistöaluetunnus 102) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Suseånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 450 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Suseån, jonka pituus on noin 40 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 61 kilometriä ja se alkaa pienestä Övrebölesjönista . Joki laskee mereen yli 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Suseånin vesistö jää yksin kahden sitä paljon isomman päävesistön Nissanin vesistön (tunnus 101) ja Ätranin vesistön (tunnus 103) väliin. Merenrannikolla sen lähialueella on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-alakin on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (45,7 %), turve (12,8 %), kalliomaa (8,1 %), hiekka ja sora (3,5 %), multamaa (13,3 %), savimaa (10,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (4,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (65,1 %), soita ja kosteikkoja (2,8 %), kalliomaita (0 %), jäätiköitä (0 %), viljelymaita (23,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,5 %) sekä joutomaita (5,8 %). Näiden lisäksi on 1,2 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Suseånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 9,09 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 54,3 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,87 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 7,4 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 48 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 35,6 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,4 m³/s syyskuussa 1981. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 14 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia. Suseånin pääuomassa on neljä vesivoimalaitosta: Boberg, Berte Qvarn, Mostorps gård ja Semb. Voimaloiden yhteisteho on 0,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 3,6 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Hippie trail

Hippie trail on reitti joka sai alkunsa 1950-luvun puolivälissä jolloin omatoimimatkustajat suuntasivat sitä kautta maasto- tai pakettiautoilla seikkailemaan, kiipeilemään vuorille tai suorittamaan tieteellisiä tutkimuksia. Tuohon aikaan lentomatkailusta ei ollut tullut vielä yleistä ja se oli kohtuuttoman kallista ja lentoreittejä ei juurikaan ollut. Sen vuoksi matkailu reitillä lisääntyi. Ensimmäiset hippiliikkeeseen kuuluvat tulivat reitille vuoden 1967 jälkeen ja kun Beatlesit ja Yoko Ono vierailivat Intiassa vuonna 1968 kasvoi reitin suosio ja kesti 1970-luvun lopulle asti. Reitti alkoi Euroopasta ja kulki useimmiten Iranin, Afghanistanin, Pakistanin, Intian ja Nepalin halki, päättyen yleensä Goalle, Kathmanduun tai Bangkokiin. Hipit suosivat reitillä mahdollisimman halpaa matkustamista ja yöpyivät majataloissa jotka olivat matkaa tekevien länsimaalaisten suosiossa. Reitin varrella oli myös kahviloita ja ravintoloita joissa hipit verkostoituivat keskenään. Hipit olivat läheisemmässä suhteessa paikallisväestön kanssa kuin tavalliset turistit. Hippie trail lakkasi olemasta 1970-luvun lopussa, kun Iranin vallankumouksen ja Afganistanin sodan vuoksi länsimaalaiset eivät enää voineet matkustaa reittiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Hippiliike Luokka:Matkailun historia
Ernst Tilgmann

Ernst Gottfrid Fredrik Tilgmann (15. heinäkuuta 1864 Helsinki – 30. joulukuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen kirjapainon johtaja ja Suomen Pankin setelipainon johtaja.Aikalaiskirja 1934Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Ernst Gottfrid Fredrik TilgmannJohtaja Ernst Tilgmann kuollut, Helsingin Sanomat, 31.12.1938, nro 352, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ernst Tilgmannin vanhemmat olivat litografi Ferdinand Christoph Tilgmann ja tämän ensimmäinen puoliso Amalia Levin. Hän kävi 1885 Haminan kadettikoulun ylimmän luokan mutta keskeytti sitten opintonsa siellä ja lähti Saksaan ja Itävaltaan tutustumaan kemigrafia- ja heliogravyyritekniikoihin. Hän opiskeli Leipzigissa 1886 ja Berliinissä 1887.Helsingin kemigraafiset laitokset 1891 - 1904, Puupiirrännästä bittinikkarointiin, Eero ja Marianne Hämäläisen sivusto Tilgmann oli Suomen Pankin setelipainon teknillisenä johtajana 1887–1890, Oy Tilgmannin toimitusjohtajana 1891–1902, oman liikkeensä johtajana 1903–1914 sekä Oy Tilgmannin johtajana 1907–1917. Hän oli Suomen Pankin setelipainon johtajana 1909–1922.Ernst Tilgmann, Kirjapainotaito : graafillinen aikakauslehti, 01.11.1924, nro 11, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ernst Tilgmann oli naimisissa 1889–1930 Ida Augusta Nyholmin (k. 1930) kanssa. Tilgmann kuoli joulukuun lopulla 1938 kotonaan Meilahdessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1880

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1880 järjestettiin 2. marraskuuta 1880. Vaalit voitti republikaani James Garfield haastajanaan demokraatti Winfield Scott Hancock. Garfield sai äänestyksessä 214 valitsijamiestä Hancockin 155 valitsijamiesääntä vastaan. == Ehdokkaat == Ennen vuoden 1880 vaaleja molemmat puolueet etsivät innokkaasti omaa johtohenkilöä, sillä Rutherford B. Hayes oli luvannut toimia presidenttinä vain yhden toimikauden. Republikaanisen puolueen sisällä elänyt Stalwart-liike kannatti Ulysses S. Grantin uudelleenvalintaa kolmannelle presidenttikaudelle. Republikaanien sisällä syntyi Grantin vastainen ryhmittymä, joka yhdistyi James Garfieldin ympärille, joka voitti myöhemmin ehdokkuuden. Garfieldin varapresidenttiehdokkaaksi valittiin stalwartien tukema entinen tullivirkailija Chester A. Arthur. Garfield hyväksyi vastahakoisesti hänen valintansa varapresidenttiehdokkaaksi, koska hän tiesi tarvitsevansa stalwartien tuen voittaakseen. Yksi demokraattisen puolueen puhutuimmista nimistä oli puolueen edellinen ehdokas Samuel J. Tilden. Tilden kuitenkin ilmoitti, ettei hän asetu ehdokkaaksi. Winfield Scott Hancock voitti ehdokkuuden ja varapresidenttiehdokaaksi valittiin William H. English. == Vaalikampanja == Republikaanit korostivat vahvempaa tullipolitiikkaa hillitsemään ulkomaista kilpailua talousmarkkinoilla, kun taas demokraatit rennompaa. Hancock väitti lokakuussa pidetyssä sanomalehtihaastattelussa pitävänsä tullipoliitiikkaa ”paikallisena kysymyksenä”, joka näytti korostavan hänen poliittisen kokemuksensa puutetta. Garfield taas piti matalaa profiilia vaalikampanjan aikana. Molemmat puolueet kannattivat julkishallinnon uudistamista ja molemmilla oli esillä tavoite rajoittaa kiinalaisten maahanmuuttoa. == Tulokset == Nimi Puolue Ääniä Valitsijamiehiä James Garfield republikaanit 4 454 416 214 Winfield Scott Hancock demokraatit 4 444 952 155 James B. Weaver Greenback-puolue 305 997 0 Neal Dow Kieltolakipuolue 9 674 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geoelections - Kartta vuoden 1880 presidentinvaalien annetuista äänistä Luokka:1880 Presidentinvaalit 1880