EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Marie d’Orléans

Marie Christine Caroline Adélaïde Françoise Léopoldine d’Orléans (12. huhtikuuta 1813 Palermo – 6. tammikuuta 1839 Pisa) oli Ranskan prinsessa, joka tunnetaan myös kuvanveistäjänä ja piirtäjänä. Hänen isänsä oli Ranskan kuningas Ludvig Filip. == Elämänvaiheita == Marie d’Orléans pääsi opiskelemaan taidetta isänsä vapaamielisyydestä johtuen. Hänen taideopettajinaan toimivat Ary Scheffer ja David d’Angers. Scheffer oli sitä mieltä, että prinsessalla oli hyvä mielikuvitus ja näkemystä taiteesta, mutta että hänen piirrosjälkensä oli huono. Itse asiassa Scheffer oli lähellä lopettaa prinsessan opettamisen. Kun Marie d’Orleansin vanhempi sisar Louise d’Orléans oli solminut avioliiton Belgian kuninkaan Leopold I:n kanssa, Marie vajosi masennukseen. Saadakseen oppilaansa piristymään Scheffer vei hänet kuvanveistäjän ateljeeseen. Pian prinsessan päivät täyttyivät kuvanveiston opiskelusta. Nyt kukaan ei enää kritisoinut häntä huonosta piirrosjäljestä. Marie d’Orleansin harvat säilyneet työt todistavat aidosta lahjakkuudesta. Hän oli kiinnostunut myös lasimaalauksista, ja erään Fontainebleaun palatsissa sijaitsevan kappelin lasimaalaukset on tehty hänen suunnitelmiensa mukaan. Heinäkuun monarkian aikana Versailles’n palatsi päätettiin muuttaa ”Ranskan kunnian museoksi”. Sinne sijoitettiin sarja veistoksia, jotka kuvaisivat maan historian kunniakkaimpia johtajia. Marielta tilattiin Jeanne d’Arcin patsas. Hän kuvaa siinä Ranskan keskiaikaisen sankarin ja pyhimyksen täydessä sotisovassa, pää taivutettuna kuulemaan jumalallista ohjausta, risti kädessään hurskauden merkkinä. Teos herätti yleistä ihastusta ja sai hyvät arvioinnit vuonna 1837. Vuonna 1837 Marie d’Orleans solmi avioliiton saksalaisen ruhtinaan Alexander von Württenbergin kanssa. Liitosta syntyi poika, Philippe. Seuraavana vuotena tulipalo syttyi Marien ateljeessa ja hänen täytyi paeta kylmään talviyöhön. Hänen terveytensä oli heikentynyt synnytyksen yhteydessä eikä talviyöhön pakeneminen sitä parantanut, vaan heikensi sitä. Lääkäri määräsi hänet siirtymään terveellisemmän ilmanalan äärelle lähelle Välimerta. Tämä ei kuitenkaan pystynyt prinsessaa pelastamaan, vaan hän menehtyi tuberkuloosiin. Hänen tiedetään piirtäneen viimeisiin päiviinsä saakka: hän pyysi makuuhuoneeseensa enemmän valoa, jotta näkisi piirtää. File:Jeanne d'Arc pleurant à la vue d'un Anglais blessé - Marie d'Orléans - MBA Lyon 2014.JPG|Marie d'Orléans: Jeanne d’Arc vuodelta 1834, Grenoblen museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Ranskan kuninkaalliset Luokka:Prinsessat Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet
Reggiane Re.2003

Reggiane Re.2003 oli toisen maailmansodan aikainen italialainen tiedustelulentokone, joka oli jatkokehitystä Re.2002 hävittäjäpommittajalle. == Suunnittelu == Kone suunniteltiin osallistumaan Italiassa järjestettyyn tiedustelulentokoneen suunnittelukilpailuun. Siinä oli kaksipaikkainen ohjaamo pilotille ja tiedustelijalle, myös valokuvauslaitteistoa oli asennettu. Koneen moottorin piti olla Fiat A.74 RC.38, mutta se päätettiin vaihtaa Piaggio P.XI Bis RC 40:n. Aseistuksena oli kaksi 12,7 mm konekivääriä rungossa ja 7,7mm konekiväärit siivissä. Runkoon asennettiin myös kahdet pommiripustimet mahdollistaen pommilastin 500kg:n asti. Koneen ensimmäinen prototyyppi oli muunneltu Re.2002, joka teki ensilentonsa 29.6.1941 lupaavin tuloksin, minkä seurauksena tilattiin kaksi koesarjakonetta, sekä kahdensadan koneen suursarja. Italian sotaonnen käännyttyä päätettiin hävittäjien tuotanto siirtää etusijalle, joten Re.2003:n tilaus peruttiin. Vain yksi koesarjan kone saatiin valmistettua ja toinen jäi kokoonpanovaiheeseen. == Tekniset tiedot == Yleiset ominaisuudet * Miehistö: 2 * Pituus: 8,08 m * Korkeus: 3,2 m * Kärkiväli: 11 m * Siipienpinta-ala: 20.40 m² * Tyhjäpaino: 2370 kg * Lentopaino: 3320 kg * Voimalaite: 1 x Piaggio P.XI Bis RC 40 (1000 hv) Suoritusarvot * Suurin nopeus: 510 km/h * Lentomatka: 720 km * Lakikorkeus: 9800 m Aseistus * 2 x 12,7 mm konekivääriä * 2 x 7,7 mm konekivääriä * 500kg: n asti pommeja == Katso myös == * Reggiane Re.2002 * Reggiane Re.2005 == Lähteet == Luokka:Reggianen ilma-alukset Luokka:1940-luvun tiedustelukoneet
Rashida Tlaib

Rashida Harbi Tlaib (s. 24. heinäkuuta 1976 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut Michiganin 13. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2019 lähtien. Tätä ennen Tlaib toimi Michiganin osavaltion edustajainhuoneessa. Hän on yhdessä Ilhan Omarin kanssa ensimmäinen musliminainen Yhdysvaltain kongressissa. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tlaibin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gilliamin piirikunta

Gilliamin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 912 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Condonin kaupunki. Piirikunta on perustettu 25. helmikuuta 1885. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Sarasotan piirikunta

Sarasotan piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 433 742 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Sarasotan kaupunki. Piirikunta perustettiin 14. toukokuuta 1921. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Erkki Salokangas

Erkki Salokangas (31. toukokuuta 1918 – 12. helmikuuta 1950) oli suomalainen korkeushyppääjä. Salokangas edusti urallaan Rajamäen Rykmenttiä ja Helsingin Kisa-Veikkoja Kalevan kisoissa Salokangas sai hopeaa vuonna 1945 ja pronssia vuonna 1943. Hänen ennätyksensä 193 cm on vuoden 1945 Kalevan kisoista Turusta. Salokangas edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1945 ja 1947. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Salokangas

Salokangas on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Aarne Salokangas (1885–1974), maanviljelysneuvos, koulunjohtaja ja tietokirjailija * Erkki Salokangas (1918–1950), korkeushyppääjä * Ferdinand Salokangas (1903–1981), arkkitehti * Raimo Salokangas (1934–2006), rakentamistalouden professori * Raimo Salokangas (s. 1951), journalistiikan professori * Raimo K. R. Salokangas (s. 1944), psykiatrian professori.
Puumala (Kaustinen)

Puumala on noin 500 asukkaan kylä Kaustisen kunnassa Keski-Pohjanmaalla. Puumalan kylä sijaitsee 1,5–4,0 kilometrin etäisyydellä Kaustisen kuntakeskuksesta Kokkolan suuntaan. Nykyinen Puumalan kylä muodostuu useista kyläkunnista: Kausse, Luomala, Puumala, Niittuskuru, Känsälä ja Paavola. Kylään johtavalle Puumalantielle pääsee valtatie 13:n kahdesta eri liittymästä. Toinen keskeinen väylä on Puumalantiestä erkaneva ja Nikulan kylään johtava Kivisillantie. Muut kylätiet ovat sorapintaisia. Puumalan koulussa on oppilaita Puumalan lisäksi myös Nikulasta ja Salonkylästä. Vanhempainyhdistyksenä koulun yhteydessä toimii Puuharemmi ry. Kyläyhdistyksenä toimii Kyläkeidas ry, joka omistaa myös vuonna 2006 valmistuneen valokuitutekniikkaan perustuvan kyläverkon. Puumalan vanhalla kyläraitilla sijaitsee Kaustisen historiaankin liittyvä Lautamiehentalo. Kylän maisema rakentuu Perhonjoen varren ja sen lähialueen moninaisiin asuinpaikkoihin, viljelyspeltoihin ja metsäsaarekkeisiin. Luokka:Kaustisen kylät Luokka:Keski-Pohjanmaan vuoden kylät
Rakhee Gulzar

Rakhee Gulzar (o.s. Majumdar; s. 15. elokuuta 1947 Ranaghat, Länsi-Bengali, Intia), myös pelkästään Rakhee, on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt hindin- ja bengalinkielisissä elokuvissa. Rakhee on voittanut National Film Awards -palkinnon ja kolme Filmfare Awards -palkintoa. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2003. == Yksityiselämä == Rakheen ensimmäisen avioliiton päätyttyä eroon hän meni naimisiin Gulzarin kanssa vuonna 1973, mutta he muuttivat erilleen vain vuoden naimisissa olon jälkeen. Heillä on tytär, elokuvaohjaaja Meghna Gulzar. == Valikoitu filmografia == * Daag (1973) * Kabhi Kabhie (1976) * Muqaddar Ka Sikandar (1978) * Kaala Patthar (1979) * Shaan (1980) * Ram Lakhan (1989) * Khalnayak (1993) * Baazigar (1993) * Karan Arjun (1995) * Border (1997) * Soldier (1998) * Ek Rishtaa: The Bond of Love (2001) * Dil Ka Rishta (2003) == Palkinnot == * Bengal Film Journalists’ Association Awards ** 1973: Paras naissivuosa (hindi) – Daag ** 1984: Paras naispääosa – Parama * Filmfare Awards ** 1973: Paras naissivuosa – Daag ** 1976: Paras naispääosa – Tapasya ** 1989: Paras naissivuosa – Ram Lakhan * National Film Awards ** 2002: Paras naissivuosa – Shubho Mahurat * Muita palkintoja ** 2003: Padma Shri == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ståhl

Ståhl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adam Ståhl (s. 1994), ruotsalais-suomalainen jalkapalloilija * Daniel Ståhl (s. 1992), ruotsalainen kiekonheittäjä * Erik Ståhl (1908–1936), suomalainen autonkuljettaja ja ryöstömurhan uhri * Katja Ståhl (s. 1968), suomalainen toimittaja ja tv- esiintyjä * Toni Ståhl (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija.
Yhdystie 3358

Yhdystie 3358 on tie joka kulkee Virtain Vaskivedeltä saman kaupungin alueella sijaitsevalle Vaskuulle. Tien pituus on noin 11 kilometriä. Tien osoitenimenä on Havangantie koko matkan. Ensimmäistä 200 metrin pituista asvaltoitua suoraa lukuun ottamatta tie on päällystämätöntä hiekkatietä koko matkan. ==Lähteet== 3358 Luokka:Virtain liikenne
Armitage

Armitage voi tarkoittaa seuraavia: == Paikat == * Armitage, kylä Staffordshiressä Englannissa * Armitage, historiallisesti merkittävä talo Louisianassa Yhdysvalloissa == Henkilöt == === Sukunimenä === * Audrey Armitage, toinen kirjailijanimi K. T. McCallin takana olleista henkilöistä * George Armitage (s. 1942), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Heather Armitage (s. 1933), brittiläinen pikajuoksija * Iain Armitage (s. 2008), yhdysvaltalainen näyttelijä * Richard Armitage (s. 1971), brittiläinen näyttelijä * Simon Armitage (s. 1963), brittiläinen runoilija, kirjailija ja näytelmäkirjailija === Etunimenä === * David Armitage Bannerman (1886-1979), brittiläinen ornitologi * George Armitage Miller (1920-2012), yhdysvaltalainen psykologi * Armitage Trail, yhdysvaltalaisen kirjailijan Maurice S. Coonsin (1902-1930) kirjailijanimi === Kuvitteelliset === * Armitage Hux, Tähtien sodan henkilöhahmo * Armitage, William Gibsonin romaanin Neurovelho henkilöhahmo == Muut == * Armitage III, neliosainen videolle julkaistu animesarja vuodelta 1995
Ōami-Shirasato

Ōami-Shirasato () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupungin alue ulottuu Kujūkurin hiekkarannalta sisämaahan Kujūkurin tasangolle. Ōami-Shirasatossa on 49 039 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 58,08 neliökilometriä. Ōami-Shirasaton maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Ōamin ja Shirasaton maaseutukaupungit sekä Masuhon kyläkunta. Kaupunkioikeudet Ōami-Shirasato sai vuonna 2013. Kaupungin keskusta sijaitsee Ōamissa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana. Perinteinen elinkeino rannikon Shirasatossa oli sardiinien kalastus. 1970–1980-luvuilta lähtien Ōami- Shirasato on kasvanut nopean rautatieyhteytensä ansiosta yhtenä Tokion ja Chiban esikaupungeista. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla harjoitetaan riisin viljelyä ja puutarhaviljelyä. Ōami-Shirasaton rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Honkoku-jin buddhalainen temppeli. Tyynenmeren rannikolle vierailijoita houkuttelevat uimarannat. Ōami-Shirasatoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja ja Tōgane-linja. == Kuvia == Tiedosto:Oami sta.jpg|Ōamin rautatieasema Tiedosto:Oami High School.JPG|Ōamin lukio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Yhdystie 3352

Yhdystie 3352 on tie, joka kulkee Kihniön Niskoksesta Virtain Koronkylään. Tien pituus on noin 22 kilometriä. Tien osoitenimenä on Kihniön alueella Niskoksentie ja Vaskuuntie Virtain alueella. Tie on asvaltoitua yhdystien 3353 risteyksen kohdalla sijaitsevalla kilometrin mittaisella osuudella sekä viimeisellä kolmen kilometrin mittaisella osuudella ennen Koronkylää. Muutoin tie on päällystämätöntä soratietä koko matkaltaan. ==Lähteet== 3352 Luokka:Kihniön liikenne Luokka:Virtain liikenne
Kääpiöpussiunikeko

KääpiöpussiunikekoONKI3 eli paksuhäntäburra (Cercartetus nanus) on pussiunikekojen (Burramyidae) heimoon kuuluva nisäkäslaji. Aikuisen kääpiöpussiunikeon ruumiin ja pään yhteispituus on 75–00 senttimetriä. Hännän pituus vaihtelee 75 ja 105 senttimetrin välillä. Kääpiöpussiunikeko painaa keskimäärin 40 grammaa. Turkin väri vaihtelee selkäpuolella harmaasta vaaleanruskeaan ja vatsapuolella valkeasta liuskeenväriseen. Korvat ovat suhteellisen suuret. Silmät ovat melko tummat ja pullistuneen muotoiset. Kääpiöpussiunikekoa tavataan kotoperäisenä Australian itä- ja kaakkoisosissa sekä Tasmanian saarella mukaan lukien Flinders Island ja King Island. Kääpiöpussiunikeon lisääntymisaika kestää Australian mantereella keväästä syksyyn ja Tasmaniassa myöhäistalvesta kevääseen. Naaras saavuttaa sukukypsyyden noin 190 päivän iässä ja saa kerralla keskimäärin neljä poikasta. == Lähteet == Luokka:Pussiunikeot
Vithaya Pansringarm

Vithaya Pansringarm (; s. 11. elokuuta 1959 Bangkok) on thaimaalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Nicolas Winding Refnin jännityselokuvassa Only God Forgives. Hänet tunnetaan Thaimaassa myös nimellä "Pu Vithaya". Pansringarm on myös näytellyt pieniä sivurooleja elokuvissa Kauhea kankkunen 2, Megalodon ja Mechanic: Resurrection. Kesäkuussa 2014 Pansringarm voitti Shanghain elokuvajuhlien parhaan miespääosan palkinnon roolistaan elokuvassa The Last Executioner. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Thaimaalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benitochromis

Benitochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kuusi lajia, joita tavataan Afrikasta: * Benitochromis batesii (Boulenger, 1901) – Raitapalettihautoja * Benitochromis conjunctus Lamboj, 2001 * Benitochromis finleyi (Trewavas, 1974) * Benitochromis nigrodorsalis Lamboj, 2001 * Benitochromis riomuniensis (Thys van den Audenaerde, 1981) – Täpläpalettihautoja * Benitochromis ufermanni Lamboj, 2001 == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Yhdystie 3353

Yhdystie 3353 on tie joka kulkee Virtain Kantoperältä saman kaupungin alueella sijaitsevalle Ruohoperälle. Tien pituus on 7 kilometriä. Tien osoitenimenä on Kortteentie koko matkan. Kantoperältä Kortteen asemanseudun pohjoislaidalle tie on asvaltoitua ja päällystämätöntä soratietä koko loppumatkan. ==Lähteet== 3353 Luokka:Virtain liikenne
Helsingin Naisurheilijat

Helsingin Naisurheilijat oli vuosina 1932–1979 toiminut helsinkiläinen urheiluseura, joka keskittyi naisten yleisurheiluun. Se oli Suomen ensimmäinen naisurheiluseura ja perustettiin aikana, jolloin Suomen Urheiluliitto oli luopunut naisten kilpailutoiminnasta, eivätkä myöskään naisten voimistelujärjestöt hyväksyneet kilpaurheilua. Helsingin Naisurheilijoiden toiminnan alkuaikojen merkittävin hahmo oli Lempi Hartikka. Kalevan Kisoissa seuran urheilijat voittivat kaikkiaan 11 Suomen mestaruutta. Helsingin Naisurheilijoiden joukkue teki myös kuusi 4 x 100 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä vuosina 1939 ja 1956–1965. == Kirjallisuutta == * * == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Entiset helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat
Seututie 348

Seututie 348 on tie joka kulkee Mänttä-Vilppulasta Keuruulle. Tien pituus on 41 kilometriä. Tien osoitenimenä on Riihikankaantie kantatieltä 58 seututien 347 risteykseen, Keuruuntie maakuntarajalle, ja Kolhontie koko loppumatkan eli valtatien 23 risteykseen. ==Lähteet== 348 Luokka:Mänttä-Vilppulan liikenne Luokka:Keuruun liikenne
Paavo Korpela

Paavo Aukusti Korpela (2. joulukuuta 1918 – 3. tammikuuta 1990) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti uransa aikana Hausjärven Urheilijoita, Riihimäen Kiskoa, Seinäjoen Urheilijoita, Tampereen Pyrintöä, Ylistaron Kilpa- Veljiä ja keravalaista Savion Sampoa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Jorma Ehrström

Jorma Ehrström (s. 1940) on suomalainen entinen pikajuoksija. IF Drottia edustanut Ehrström voitti 100 metrin SM-kultaa vuoden 1966 Kalevan kisoissa ja juoksi matkan Suomen ennätyksen 10,5 Riihimäellä kesäkuussa 1965. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1900 – miesten maraton

Vuoden 1900 kesäolympialaisten maratonkilpailu juostiin 19. heinäkuuta 1900. Matkan pituus oli 40,26 kilometriä. Kilpailu käytiin Pariisissa ja juoksu alkoi Bois de Boulognen puistosta. Maratonkilpailun aikana sää oli kuuma ja lämpötila nousi jopa 39 °C:seen. Kilpailu juostiin silti, ja se aloitettiin kello 14.30, jolloin päivä oli kuumimmillaan. Kilpailusta on vain vähän raportteja. George Touquet-Daunis johti juoksua ainakin puolet kilpailusta, jonka keskeyttämisen jälkeen johtoon siirtyi Ernst Fast. Hän jäi kuitenkin lopulta voittajaksi selviytyneelle Michel Théatolle lähes 40 minuuttia. Michel Théato toimi leipurin assistanttina, ja hän tunsi Pariisin kadut hyvin työnsä puolesta. Myöhemmin Arthur Newton on väittänyt Théaton ja toiseksi tulleen Émile Championin huijanneen ja hyödyntäneen paikallistuntemustaan, koska tämä ei ollut nähnyt heidän ohittavan häntä. Kilpailuraportit eivät kuitenkaan tue tätä väittämää. Vuoden 1900 olympialaisissa ei vielä ollut eri maiden virallisia joukkueita. Kilpailun voittajan Michel Théaton uskottiin olleen ranskalainen, mutta myöhemmin hänen huomattiin olleen luxemburgilainen. ==Lopputulokset== == Lähteet == maraton 1900
Torsten Wendelin

Torsten Charles Wendelin (12. toukokuuta 1892 Turku – 21. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen pikajuoksija. Viipurin IFK:ta edustanut Wendelin voitti 100 metrin SM-kultaa vuoden 1910 Kalevan kisoissa. Hänen valmentajanaan toimi George Easton. Torsten Wendelin oli mukana myös Vipurin IFK:n jääpallojoukkueessa, joka vuonna 1911 selvisi loppuotteluun Helsingin IFK:ta vastaan. Runsasmaalisessa otelussa viipurilaiset kärsivät kuitenkin tappion kaimaseuralleen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Pjatnitskoje šossen metroasema

Pjatnitskoje šosse () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 28. joulukuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Abigail Irozuru

Abigail Irozuru (s. 3. tammikuuta 1990) on brittiläinen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy. Hän on parhaimmillaan sijoittunut MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Irozuru sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2008. Kesäkuussa 2012 hän hyppäsi Sofiassa ennätyksekseen 680 cm mutta samana vuonna Helsingin EM-kilpailuissa hän hyppäsi vain 619 cm eikä päässyt karsinnasta loppukilpailuun. Vuonna 2016 hän lopetti kilpauransa mutta palasi kentille pari vuotta myöhemmin. Vuonna 2019 hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 650 cm, voitti elokuussa Birminghamissa Britannian-mestaruuden ennätystuloksellaan 686 cm ja sijoittui Dohan MM-kilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 664 cm hypättyään karsinnassa 670 cm. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdestoista tuloksella 651. Hän karsiutui loppukilpailusta Münchenin EM-kilpailuissa 2022. == Parhaat tulokset pituushypyssä kausittain == Päivitetty 10.6.2024 Vuosi Tulos Paikka Pvm Huom. 2007 611 Bedford, Iso-Britannia 23.6. 2008 618 Birmingham, Iso-Britannia 7.6. 2009 612 Bedford, Iso-Britannia 28.6. 2010 637 Birmingham, Iso-Britannia 27.6. 2011 634 Birmingham, Iso-Britannia 31.7. 2012 680 Sofia, Bulgaria 9.6. 2013 663 Moskova, Venäjä 11.6. 2014 641 Clermont, Yhdysvallat 26.4. 2015 673 Sheffield, Iso-Britannia 15.2. Hallissa 2016 662 El Paso, Yhdysvallat 30.4. 2017 – – – 2018 660 Marseille, Ranska 16.6. 2019 686 Birmingham, Iso-Britannia 25.8. 2020 660 Glasgow, Iso-Britannia 22.2. Hallissa 2021 675 Tokio, Japani 1.8. 2022 659 Birmingham, Iso-Britannia 5.8. 2023 647 Manchester, Iso-Britannia 9.7. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marcell Jacobs

Lamont Marcell Jacobs Jr. (s. 26. syyskuuta 1994) on Yhdysvalloissa syntynyt italialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksuissa ja pituushypyssä. Hän on 100 metrin juoksun ja pikaviestin olympiavoittaja, 100 metrin Euroopan mestari sekä 60 metrin sisäratojen maailman- ja Euroopan-mestari. == Ura == Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Jacobs sijoittui pituushypyssä 11:nneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä. Hän sijoittui Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metrin juoksussa toiseksi vuonna 2019. Hän voitti 60 metrin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 Italian ennätysajalla 6,47. Toukokuussa 2021 Jacobs juoksi 100 metrillä Italian ennätyksen 9,95 s ja paransi Filippo Tortun nimissä ollutta aikaisempaa ennätystä neljällä sekunnin sadasosalla. Jacobs voitti kultaa vuonna 2021 Tokion olympialaisten 100 metrin juoksussa Euroopan-ennätyksellä 9,80. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Italian voittaessa kultaa maan ennätysajalla 37,50. Hän voitti 60 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Belgradissa 2022 Euroopan ennätysajalla 6,41. Jo välierissä hän oli parantanut Italian ennätystä lukemiin 6,45. Eugenen MM- kilpailuissa 2022 Jacobs pääsi alkueristä jatkoon, mutta vetäytyi välieristä vammariskin vuoksi. Hän oli kärsinyt vammoista ja sairasteluista aikaisemmin saman kauden aiakana. Samana vuonna hän voitti 100 metrin Euroopan-mestaruuden Münchenin EM-kilpailuissa kisaennätysajalla 9,95. Istanbulin sisäratojen EM- kilpailuissa 2023 hän saavutti 60 metrillä hopeaa ajalla 6,50. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi toisen osuuden hopeaa saaneessa Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Roomassa 2024 hän voitti Euroopan-mestaruuden ajalla 10,02 ja 4 × 100 metrin viestissä, jossa juoksi toisen osuuden. Jacobs on voittanut Italian- mestaruuden 100 metrin juoksussa ulkoradoilla vuosina 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2022, pituushypyssä ulkoradoilla vuonna 2016 ja sisäradoilla vuonna 2017 sekä 60 metrin juoksussa sisäradoilla 2021 ja 2022. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on sisäradoilla 807 cm helmikuulta 2017 ja ulkoradoilla 795 cm kesäkuulta 2016. Liian kovassa myötätuulessa hän hyppäsi 848 cm kesäkuussa 2016. == Lähteet == Luokka:Italialaiset pikajuoksijat Luokka:Italialaiset pituushyppääjät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Ekola

Juha Ekola (s. 1988) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2019 Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta. Ekola on näytellyt mm. Teatterikorkeakoulun produktioissa. Hän aloitti Vaasan kaupunginteatterin näyttelijänä syksyllä 2020. Ekola toimii kitaristina ja laulajana ÄLÄ-yhtyeessä. Aiemmin hän on soittanut kitaraa ja laulanut Silvoid- orkesterissa. Ekolalla on myös koneistajan tutkinto (2006). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * https://www.komiat.fi/uutiset/online-uutiset/juha- ekolasta-vuoden-nuorisoseuralainen-1.1226744?login=true Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luminosa Bogliolo

Luminosa Bogliolo (s. 3. heinäkuuta 1995) on italialainen pika-aitajuoksija. Bogliolo voitti 100 metrin aitajuoksussa kultaa Napolissa käydyissä universiadeissa heinäkuussa 2019 ja oli kuukautta myöhemmin lajinsa ykkönen Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa. Välimeren kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui välierissä. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä Italian ennätysajalla 12,75. Hän on voittanut Italian-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2021 sekä sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Italialaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Solène Ndama

Solène Ndama (s. 23. syyskuuta 1998) on ranskalainen yleisurheilija, joka kilpailee moniotteluissa ja pika-aitajuoksuissa. Ndama voitti 100 metrin aitajuoksussa kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän saavutti seitsenottelussa pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa 2019. Ulkoratojen EM- kilpailuissa 2018 hän pääsi 100 metrin aitajuoksussa loppukilpailuun, jossa hänet hylättiin. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsenottelussa 14:nneksi. Ndaman ennätys 100 metrin aitajuoksussa on Berliinin EM-kilpailujen välierissä elokuussa 2018 tehty 12,77 sekuntia ja seitsenottelussa Talencessa kesäkuussa 2019 tehty 6 290 pistettä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Evelise Veiga

Evelise Veiga (s. 3. maaliskuuta 1996) on portugalilainen yleisurheilija, joka kilpailee pituushypyssä ja kolmiloikassa. Hän on molemmissa lajeissa universiadimitalisti. Veiga sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 pituushypyssä yhdeksänneksi ja kolmiloikassa kymmenenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän oli pituushypyssä viides ja kolmiloikassa kahdestoista. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui pituushypyssä kahdeksanneksi. Vuonna 2019 hän saavutti universiadeissa alun perin hopeaa niin pituushypyssä kuin kolmiloikassakin, mutta nousi kolmiloikan voittajaksi Olha Korsunin dopingrikkeen vuoksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän kilpaili kolmiloikassa, mutta jäi karsintaan. Hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta myös vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän saavutti 2022 pituushypyssä hopeaa Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja pronssia Välimeren kisoissa, Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM- kilpailuissa 2022 hän karsiutui saman lajin loppukilpailusta. Veiga on voittanut pituushypyssä Portugalin-mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2016–2022 sekä sisäradoilla vuosina 2017–2020 ja 2022. Veigan ennätys pituushypyssä on kesäkuussa 2022 hypätty 674 cm ja kolmiloikassa kesäkuussa 2019 hypätty 14,32 m. == Parhaat tulokset kausittain == Päivitetty 29.7.3033 2012 555 (i) – 2013 598 (i) – 2014 586 – 2015 610 (i) 12,83 2016 622 (i) 13,09 2017 643 13,29 2018 661 13,65 2019 661 14,32 2020 664 13,68 (i) 2021 671 13,93 2022 674 13,56 (i) i = sisäratatulos i = sisäratatulos i = sisäratatulos == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset pituushyppääjät Luokka:Portugalilaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kampusalueen stadion

Kampusalueen stadion (, ) on Al-Rayyanissa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2016 ja se avattiin 15. kesäkuuta 2020. Stadionin yleisökapasiteetti 45 350 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista. Stadion sijaitsee Education Cityssä, useiden yliopistokampusten keskellä. Maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen stadion jää yliopistojen urheilujoukkueiden käyttöön ja sen kapasiteetti lasketaan 25 000:een. ==Lähteet== Luokka:Qatarin jalkapallostadionit
Isokalliotasku

Isokalliotasku (Emarginata schlegelii) on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Afrikan eteläosista. ==Koko ja ulkonäkö== Isokalliotasku voi kasvaa 15-18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Isokalliotaskun väritys vaihtelee alalajeittain. Pohjoisemmassa elävät alalajit ovat päästään ja selästään vaalean harmahtavanruskeita, kun taas eteläisin alalaji E. s. pollux on tummemman harmaa. Siivet ovat tumman ruskeat tai harmaat. Linnun perä on valkoinen ja pitkähkö pyrstö on musta ja valkoreunainen. Lajin vatsa ja rinta ovat valkoiset tai vaaleanharmaat. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Isokalliotaskua tavataan Angolasta Etelä- Afrikkaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensaikkoiset alueet ja puoliaavikot. Etelä-Afrikassa sitä tavataan karoolta. Isokalliotasku liikkuu useimmiten yksin tai pareittain ja sen ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat. Linnun pesimäkausi on elokuulta maaliskuulle. Se rakentaa kasvimateriaaleista kuppimaisen pesän pensaaseen ja naaras munii kahdesta neljään sinertävänvihreää punapilkullista munaa. == Lähteet == Luokka:Siepot
Peter Murbeck

Peter Murbeck (1708–1766) oli ruotsalainen kansansaarnaaja. Toimiessaan pappina Etelä-Ruotsissa Murbeck joutui, pietistisistä mielipiteistä epäiltynä, 1737 pitkälliseen oikeudenkäyntiin, joka päättyi siten, että hänet 1741 erotettiin virasta epämääräiseksi ajaksi. Saatuaan 1746 virkansa takaisin hän työskenteli pappina Tukholmassa ja Blekingessä ja sai kansalta vastakaikua. Hänen vaikutuksestaan perustettiin Tukholmaan "Murbeckin laitos köyhiä tyttöjä varten", jolla oli paitsi kasvatuksellisia tavoitteita, myös tarkoituksena antaa heille sellaista käytännöllistä opetusta, että heistä tulee yhteiskunnalle hyödyllisiä henkilöitä. Hänen kirjoituksistaan on merkittävä hänen Lundin tuomiokapitulille antama uskontunnustus, jota julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen useita painoksia, sekä saarnoja.Murbeck, Peter, Tietosanakirja osa 5, palsta 819, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 ==Suomennetut julkaisut== * Saarna rukous-sunnuntaina: Pietari Murbeck'ilta. Pori: C. F. Sjöblom 1851 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Murbeck, Peter, Nordisk familjebok 1913 * Herman Hofberg, Murbeck, Peter Svenskt biografiskt handlexikon (2. p., 1906) * Björn Jordell, Peter Murbeck, Svenskt biografiskt lexikon, Band 26 (1987–1989) Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1708 syntyneet Luokka:Vuonna 1766 kuolleet
Reggiane Re.2004

Reggiane Re.2004 oli toisen maailmansodan aikainen italialainen hävittäjäpommikone. == Suunnittelu == Re.2004 suunniteltiin Re.2005: n rinnalla tarkoituksena olla vaihtoehtoinen kotimaista moottoria käyttävä malli. Voimanlähteenä tuli toimia uusi nestejäähdytteinen 24 sylinterinen Isotta Frascini Zeta RC 24/60 moottori, joka tuotti 1250 hv (932 kW). Vuonna 1942 koneen prototyyppi valmistui ja konetta tilattiin 10 kappaletta. Mutta tilaus peruttiin myöhemmin koska moottorin ylikuumenemisongelmaa ei saatu korjattua. == Tekniset tiedot == Lähde: ==== Yleiset tiedot ==== * Miehistö: 1 * Pituus: 8.35 m * Kärkiväli: 11.00 m * Korkeus: 3.5 m * Siipipinta-ala: 20.4 m2 * Lentoonlähtöpaino: 3282 kg * Voimalaite: 1 x Isotta Frascini Zeta RC 24/60; 932 kW (1250hv) ==== Suoritusarvot ==== * Suurin nopeus: 620 km/h * Lentomatka: 1000 km ==== Aseistus ==== * 2 x MG 151/20 20mm tykkiä (siivissä) * 2 x Breda Safat 12,7mm konekivääriä (rungossa) * Pommeja, enintään 1000kg == Katso myös == * Reggiane Re.2003 * Reggiane Re.2005 * Reggiane Re.2000 == Lähteet == Luokka:Italialaiset hävittäjälentokoneet Luokka:Reggianen ilma- alukset
Friedrich Ramm

Johann Friedrich Ramm (18. marraskuuta 1744 Mannheim – 12. kesäkuuta 1813 München) oli saksalainen oboisti. Hän työskenteli vuosina 1758–1778 Mannheimin hovikapellissa (ensin vuoden koeajallaRamm, (Johann) Friedrich Die Musik in Geschicte und Gegenwart) ja tämän jälkeen Münchenissä.Anton Stadler: Wirken und Lebensumfeld des "Mozart-Klarinettisten": Fakten, Daten und Hypothesen zu seiner Biographie Harald StrebelRamm, Johann Friedrich Bayerisches Musikerlexikon Online Wolfgang Amadeus Mozart ystävystyi Rammin kanssa Mannheimissa vuonna 1777. Vaikka Mozart oli säveltänyt oboekonserttonsa toiselle soittajalle, Ramm otti sen omakseen ja oli jo helmikuun 14. päivään mennessä vuonna 1778 esittänyt teoksen viidesti. Myöhemmin Mozart sävelsi Rammia varten oboekvarteton.Mozart - Music for the Oboe BIS Rammin isä oli trumpetisti. Ramm teki vuodesta 1760 alkaen lukuisia konserttikiertueita, jotka suuntautuivat Frankfurtiin, Wieniin, Alankomaihin, Italiaan, Salzburgiin, Lontooseen ja Berliiniin. Keväällä 1778 Ramm debytoi omalla konsertillaan Pariisin Concert Spirituel -konserttisarjassa. Vuonna 1807 hän lähti kolmannelle ja viimeiselle Italian-kiertueelleen. Ramm teki myös omia sävellyksiä, jotka kuitenkin ovat kadonneet. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oboistit Luokka:Vuonna 1744 syntyneet Luokka:Vuonna 1813 kuolleet
Mikkelin läänin vaakuna

Mikkelin läänin vaakunassa oli kuvattuna Hämeen ja Savon historiallisten maakuntien vaakunat, viitaten läänin sijaintiin kyseisten maakuntien alueilla. Vaikka lääni sijaitsikin pääosin Savossa, oli Hämeen ilves sijoitettu vaakunan heraldiseen oikeaan puoleen Hämeen perinteisen herttuakunnan arvon ylittäessä Savon kreivikunnan arvon. Suomen muiden lääninvaakunoiden tapaan Mikkelin läänin vaakunan on laatinut heraldikko Ahti Hammar ja se vahvistettiin käyttöön 18.1.1962. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Halkoisen kilven oikeanpuolisessa punaisessa kentässä kultainen kävelevä ilves, jonka korvatöyhdöt mustat; saatteena ilveksen yläpuolella kolme kuusisakaraista tähteä ja alapuolella neljä ruusua sijoitettuina 1:3; kaikki hopeaa. Vasemmanpuolisessa mustassa kentässä palkeittain viritetty käsijousi; kaikki kultaa, paitsi jousen jänne sekä nuolen kärki ja sulitettu pyrstö hopeaa. Kilven päällä herttuakunnankruunu." == Karjalan vaakuna Mikkelin läänin tunnuksena == Mikkelin läänin perustamisesta vuonna 1831 alkaen läänin tunnuksena käytettiin usein Karjalan maakunnan vaakunaa, vaikka läänin alue koostui pääasiassa Hämeen ja Savon maakuntien alueista. Syynä on pidetty Mikkelin läänin asemaa sitä edeltäneiden Viipurin ja Savonlinnan, sekä Kymenkartanon läänien perillisenä. Vuonna 1812 Suomen suuriruhtinaskuntaan liitetty Viipurin lääni käytti vaakunanaan Viipurin kaupungin vanhaa vaakunaa, Pohjois-Karjalan ollessa osa Kuopion lääniä. == Lähteet == Luokka:Suomen läänien vaakunat Luokka:Mikkelin lääni
Johann Gottlieb Janitsch

Johann Gottlieb Janitsch (19. kesäkuuta 1708 Schweidnitz – 1763 Berliini) oli saksalainen galanttia tyyliä edustanut säveltäjä. Hän pääsi tärkeään asemaan Preussin hovissa.Johann Gottlieb Janitsch AllMusic Janitsch opiskeli Frankfurt an der Oderin yliopistossa ja osallistui sen musiikkielämään. Hän toimi Franz Wilhelm von Happen sihteerinä ja Fredrik Suuren hovimuusikkona. Janitsch seurasi Fredrik Suurta Berliiniin, jossa asui kuolemaansa saakka. Hän sävelsi tilauksesta musiikkia useisiin tärkeisiin hovitilaisuuksiin. Tuotantoon kuuluu esimerkiksi cembalo- ja urkusonaatteja. Suurinta osaa säveltäjän työstä on pidetty kadonneena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1708 syntyneet Luokka:Vuonna 1763 kuolleet
Voldemar Lender

Voldemar Lender (18. helmikuuta 1876 Tallinna – 30. syyskuuta 1939 Tallinna) oli Tallinnan ensimmäinen virolainen pormestari. Hän toimi pormestarina vuodet 1906–1913. Hänen pormestarikaudellaan ja jo vähän sitä ennen virolaiset ja venäläiset alkoivat nousta baltiansaksalaisia merkittävämmiksi ryhmiksi Tallinnan paikallishallinnossa. Lender oli koulutukseltaan insinööri, ja hänellä oli rakennusalan suunnittelutoimisto. Lenderin toimistossa työskennellyt Anton Uesson toimi pitkään Tallinnan pormestarina 1920- ja 1930-luvuilla. Lenderin mukaan on nimetty niin sanotut Lenderin talot eli vanhat puutalot, joita rakennettiin muun muassa Kadriorgiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Lenderin vaimo Elfriede Lender (o.s. Meikov) oli opettaja, joka perusti Viron ensimmäisen vironkielisen tyttökoulun. ==Lähteet== Luokka:Tallinnan kaupunginjohtajat Luokka:Virolaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Marc Antoine Muret

Marc Antoine Muret eli Marcus Antonius Muretus (1526–1585) oli ranskalainen humanisti. Hän piti oppineita luentoja jo 18-vuotiaana. Hän siirtyi siveellisyysrikoksen takia Ranskasta Italiaan ja piti Roomassa luentoja antiikin kirjailijoista ja lainopista. Hän on kirjoittanut loistavalla latinan kielellä teokset Orationes, Epistolæ, Variæ lectiones, runot Juvenilia, Poëmata varia. Scripta selecta julkaistiin 1871–1873.Muret, Marc Antoine, Tietosanakirja osa 6, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Muret'n oppilaita oli Michel de Montaigne. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Humanistit Luokka:Vuonna 1526 syntyneet Luokka:Vuonna 1585 kuolleet
Dasarath Deb

Dasarath Deb (2. helmikuuta 1916 – 14. lokakuuta 1998) oli intialainen poliitikko, joka toimi Tripuran pääministerinä vuosina 1993–1998. Hän oli parlamentaarikko Lok Sabhassa neljä kautta vuosina 1952–1957, 1957–1962, 1962–1967 ja 1971–1977. Vuoden 1977 jälkeen hän siirtyi valtakunnanpolitiikasta Tripuran paikallispolitiikkaan vaikuttaen osavaltioparlamentissa noin 20 vuoden ajan. Hänet muistetaan myös Intian alkuperäisväestön eli adivasien oikeuksien puolesta taistelleena koulutusaktivistina, joka perusti 488 koulua vuosina 1945–1947. Hän oli ensimmäinen Tripuran adivasiheimoihin kuuluva pääministeri. Deb syntyi köyhään adivasiperheeseen Khowain kylässä. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Debbarma, jonka hän adivasikriitikoidensa pettymykseksi vaihtoi myöhemmin bengalilaisempaan muotoon Deb. Hän otti 1940-luvulla tehtäväkseen adivasien koulutustilanteen parantamisen Janasikhya Samiti -koulutusjärjestön kautta. Tripuran kuningas suhtautui järjestöön kriittisesti, mikä pakotti Debin jatkamaan toimintaa laittomasti. Koulutusjärjestö jatkoi toimintaansa Tripura Rajya Mukti Parishadin nimellä aseellisesti. Järjestö laski aseensa vuonna 1949, jolloin Tripuran kuningaskunta liittyi osaksi Intiaa. Deb siirtyi Intian kommunistisen puolueen jäseneksi yhdessä tukijoidensa kanssa. Vuonna 1952 Deb äänestettiin Intian parlamentin alahuoneeseen eli Lok Sabhaan Itä-Tripuran vaalipiiristä. Aikaisemman toimintansa vuoksi hänestä oli tehty pidätysmääräys, joka hallituksen tuli kumota kun hänet valittiin parlamentaarikoksi. Hänet äänestettiin kahdelle peräkkäiselle jatkokaudelle vuosina 1957 ja 1962 sekä 1971. Ainoan vaalitappionsa hän koki vuoden 1967 parlamenttivaaleissa. Intian kommunistisen puolueen jakauduttua kahtia vuonna 1964 hän siirtyi Intian marxilaisen kommunistisen puolueen eli CPI(M):n jäseneksi. Vuoden 1977 jälkeen hän siirtyi valtakunnanpolitiikasta Tripuran paikallispolitiikkaan. Hänet äänestettiin Tripuran osavaltioparlamentin lainsäätäjäksi neljälle peräkkäiselle kaudelle vuosina 1978–1993. Nripen Chakrabortyn johtaman ensimmäisen osavaltiohallituksen aikana Deb oli koulutusministeri. Chakrabortyn toisella pääministerikaudella hänet valittiin varapääministeriksi. Kommunistit menettivät Tripuran hallinnan vuonna 1988, jolloin Intian kongressipuolue voitti osavaltiovaalit. Samana vuonna Deb valittiin CPI(M):n Tripuran yksikön johtajaksi. Vuonna 1993 hänen johtamansa puolue voitti vaaleissa, minkä seurauksena hänet valittiin Tripuran pääministeriksi. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1998, kunnes kautensa päätyttyä ei terveyssyistä asettunut enää ehdolle silloisissa vaaleissa. ==Lähteet== Luokka:Tripuran pääministerit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Manateen piirikunta

Manateen piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 403 253 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bradentonin kaupunki. Piirikunta perustettiin 9. tammikuuta 1855. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Pinellasin piirikunta

Pinellasin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 974 996 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Clearwaterin kaupunki. Piirikunta perustettiin 1. tammikuuta 1912. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Elektrozavodskajan metroasema (Arbatsko-Pokrovskaja)

Elektrozavodskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1944. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Applingin piirikunta

Applingin piirikunta () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 18 386 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Baxleyn kaupunki. Piirikunta perustettiin 15. joulukuuta 1818. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion piirikunnat
Tom Greenin piirikunta

Tom Greenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 119 200 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on San Angelon kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1875. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin piirikunnat
Retroculus

Retroculus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta: * Retroculus lapidifer (Castelnau, 1855) – Koskitonkija * Retroculus septentrionalis Gosse, 1971 * Retroculus xinguensis Gosse, 1971 – Viherkoskitonkija == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Nelisilmäopossumi

NelisilmäopossumiONKI3 (Metachirus nudicaudatus) on pussirottien (Didelphidae) heimoon ja Didelphinae-alaheimoon kuuluva nisäkäslaji. Se on sukunsa nelisilmäopossumit (Metachirus) ainoa laji. Aikuisen nelisilmäopossumin ruumiin ja pään yhteispituus on 190–310 mm. Hännän pituus vaihtelee 195 ja 390 mm välillä. Nelisilmäopossumikoiras painaa keskimäärin 490 grammaa ja naaras 350 grammaa. Koiraat ovat naaraita noin 20–30 mm pidempiä. Laji on heimonsa suurin laji jolla ei ole vatsataskua. Selkäpuolen turkki on lyhyttä, pehmeää ja tiheää. Sen väritys voi vaihdella alueittain punertavasta kellanruskeaan. Nelisilmäopossumia tavataan melko suurella alueella Keski- ja Etelä- Amerikassa. Nelisilmäopossumi on yksineläjä. Sekä koiraat että naaraat rakentavat pallonmuotoisia pesiä kuivista lehdistä ja oksista. Nelisilmäopossumin lisääntymisaika kestää todennäköisesti huhtikuusta lokakuuhun. Naaras saa vuodessa keskimäärin kaksi poikuetta, joissa on 1–9, keskimäärin viisi poikasta. Luonnossa lajin keskimääräinen elinikä on kolmesta neljään vuotta. == Lähteet == Luokka:Pussirotat
Reggiane Re.2006

Reggiane Re.2006 oli toisen maailmansodan aikainen italialainen hävittäjälentokone. == Suunnittelu ja kehitys == Vuoden 1942 lopussa Reggiane alkoi suunnitella muunnelmaa Re.2005 hävittäjästä, johon voitaisiin asentaa Daimler-Benz DB 603 -moottori. Toukokuussa 1943 koneesta tilattiin kaksi prototyyppiä, mutta Saksan viranomaiset peruivat tilauksen myöhemmin. Reggiane päätti jatkaa yhden prototyypin valmistamista loppuun, mutta liittoutuneiden pommitukset tuhosivat Reggianen tehtaat tammikuussa 1944 keskeyttäen rakennustyöt. Keskeneräinen prototyyppi siirrettiin Correggioon, jossa se valmistettiin loppuun helmikuuhun mennessä. Prototyyppiin ei asennettu moottoria. Kone ei koskaan lentänyt ja se siirrettiin viimeisen kerran lokakuussa 1944 Taliedoon turvaan. Britit saivat koneen haltuunsa vuonna 1946, ja he päättivät romuttaa sen, kun eivät olleet löytäneet mitään mielenkiintoista koneen piirroksista. Nykyään koneesta on jäljellä vain yksi laskutelineen osa, ja se on näytteillä Museo della Scienza e della Tecnica:ssa, Milanossa. == Tekniset tiedot == === Yleiset ominaisuudet === * Miehistö: 1 * Pituus: 9,90 m * Kärkiväli: 11 m * Korkeus: 3,15 m * Siipipinta- ala: 20,4 m2 * Tyhjäpaino: 2 960 kg * Lentopaino: 3 950 kg * Voimalaite: Daimler-Benz DB 603; 1287 kW (1510 hv) === Suoritusarvot === * Suurin nopeus: 695 km/h 7200 metrissä * Lentomatka: 1100 km * Lakikorkeus: 12 000 m * Siipikuormitus: 193 kg/m2 === Aseistus === * 3 x MG 151/20 20mm tykkiä * 2 x Breda-SAFAT 12.7mm konekivääriä == Katso myös == * Reggiane Re.2005 * Reggiane Re.2004 * Reggiane Re.2003 == Lähteet == Luokka:1940-luvun hävittäjälentokoneet Luokka:Reggianen ilma-alukset Luokka:Italialaiset hävittäjälentokoneet
Yrjö Roos

Yrjö Ilmari Roos (5. kesäkuuta 1891 Ikaalinen – 11. elokuuta 1926) oli komentaja, joka toimi Venäjän, Saksan ja Suomen laivastoissa, yleten Suomen laivaston komentajaksi talvella 1926. Roosin puoliso oli Mary Leidenius. Kuopion lyseosta ylioppilaaksi tullut Roos purjehti koululaiva Fawellilla 1907–1908, tuli merikadetiksi Venäjän keisarikunnan laivastoon 1911, suoritti merisotaopiston kurssin Pietarissa ja valmistui upseeriksi 1914. Luutnantiksi hän yleni Venäjän laivastossa 1916 ja kapteeniluutnantiksi 1917. Suomen sisällissodan puhjettua Roos siirtyi valkoisten sotavoimien palvelukseen, osallistuen muun muassa ns. Tarmon retkikuntaan helmikuussa 1918. Hänet komennettiin tämän jälkeen Saksan laivastoon, joka toimi Suomenlahden saaristossa sekä Helsingissä ja Hangossa. Laatokan puolustuksessa Roos toimi rannikkotykistörykmentti III:n päällikkönä. Suomen laivaston kapteeniluutnantti Roosista tuli syyskuussa 1918, komentajakapteeni joulukuussa 1919 ja komentaja toukokuussa 1923. Tykkivene Matti Kurjen päälliköksi Roos tuli 1919, laivaston esikunnan lippukapteeni hän oli 1923–1925, rannikkolaivueen päällikkö toukokuusta 1925 ja laivaston komentaja helmikuun alusta 1926. Roos menehtyi häkämyrkytykseen vartiomoottoriveneessä, tarkastusmatkalla Helsingin itäiseen saaristoon. Laivaston va. komentajana häntä seurasi Arvo Wirta.Laivaston päällikkö, komentaja Roos, kuollut. Helsingin Sanomat, 12.8.1926, s. 3. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset upseerit Luokka: Suomen merivoimien komentajat Luokka: Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Maria Malibran

Maria Malibran (24. maaliskuuta 1808 Pariisi – 23. syyskuuta 1836 Manchester) oli espanjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.Maria Malibran Britannica Malibran oli mezzosopraano Pauline Viardot'n sisko ja sai tämän tavoin varhaisimman opetuksen isältään, tenori Manuel Garcíalta. 5-vuotiaana Malibran esiintyi Ferdinando Paerin Agnesen esityksessä Napolissa. Lontoon- debyyttinsä hän teki King's Theatressa vuonna 1825 Rosinan roolissa Gioacchino Rossinin Sevillan parturissa. Seuraavien kahden vuoden ajan hän esiintyi isänsä yhtiössä New Yorkissa Rossinin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksissa sekä kahdessa isänsä hänelle tekemässä oopperassa. Malibran solmi lyhyen avioliiton päästäkseen isänsä määräysvallasta ja teki sensationaalisen debyytin Pariisin italialaisessa teatterissa Rossinin Semiramidessa vuonna 1828. Tämän jälkeen hän jakoi aikansa Pariisin ja Lontoon välillä, kunnes meni vuonna 1832 Italiaan, jossa esiintyi muiden muassa Vincenzo Bellinin I Capuleti e i Montecchissa ja Unissakävelijässä. Malibran loi Gaetano Donizettin oopperan Maria Stuarda nimiroolin Milanon La Scalassa. Vuonna 1836 hän kuoli tapaturmaisesti pudottuaan hevosen selästä. Hän ehti olla ennen onnettomuutta vain kuukauden naimisissa viulisti Charles de Bériot'n kanssa. Alfred de Musset kirjoitti runon Stances kunnianosoituksena Malibranille, ja Robert Russell Bennettin ooppera Maria Malibran perustuu hänen elämäänsä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Shobhna Samarth

Shobhna Samarth (oik. Saroj Shilotri; 17. marraskuuta 1916 Bombay – 9. helmikuuta 2000 Pune) oli intialainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -tuottaja. Hän työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän oli näyttelijöiden Nutanin ja Tanujan äiti, ja Kajolin, Tanishan ja Mohnish Bahlin isoäiti. == Valikoitu filmografia == * Nigah-e-Nafrat (1935) * Do Diwane (1936) * Kokila (1937) * Bharat Milap (1942) * Ram Rajya (1943) * Mahasati Ansuya (1943) * Urvashi (1946) * Rambaan (1948) * Chhalia (1960) * Do Chor (1972) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet