EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ilkka Suvanto

Ilkka Tuukanpoika Suvanto (s. 13. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalaissyntyinen arkkitehti ja entinen uimari. Hän on ollut vuodesta 1968 Yhdysvaltain kansalainen. Jo vuonna 1954 Yhdysvaltoihin muuttanut Suvanto edusti Suomea kaksien olympialaisten uintikilpailuissa. Rooman 1960 olympialaisissa hän osallistui 17-vuotiaana viiteen eri uintilajiin. Hän sijoittui 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä viidenneksi, mikä on vielä 48 vuotta myöhemminkin kaikkien aikojen paras suomalaisen uintiviestijoukkueen saavutus olympialaisissa. Lisäksi hän karsiutui 200 metrin perhosuinnin välierissä sekä 400 metrin vapaauinnin, 1 500 metrin vapaauinnin ja 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerissä. Tokion 1964 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin vapaauinnin, 400 metrin sekauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Vetehisiä edustanut Suvanto voitti seitsemän Suomen mestaruutta vuosina 1960–1964. Hän paransi Suomen ennätystä useilla eri uintimatkoilla ja alitti ensimmäisenä suomalaisena 10 minuutin rajan 800 metrin vapaauinnissa sekä 19 minuutin rajan 1 500 metrin vapaauinnissa. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robby Ginepri

Robby Ginepri (s. 7. lokakuuta 1982 Fort Lauderdale, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on kerran selviytynyt Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa 2005. Hän on voittanut kolme ATP- turnausta. Parhaimmillaan hän on ollut maailmanlistalla sijalla 15. ==Ura== Ginepri voitti ensimmäisen ATP-turnauksensa Newportissa, Rhode Islandissa heinäkuussa 2003. Turnauksen finaalissa hän voitti Jürgen Melzerin erin 6–4, 6–7(3), 6–1. Heinäkuussa 2005 Ginepri saavutti toisen voittonsa Indianapolisissa. Finaalissa hän voitti Taylor Dentin. Dent luovutti ottelun ollessa tilanteessa 4–6, 6–0, 3–0. Saman vuoden Yhdysvaltain avoimissa hän selviytyi välieriin. Puolivälierissä hän voitti Guillermo Corian erin 4–6, 6–1, 7–5, 3–6, 7–5, mutta hävisi välierissä Andre Agassille 4–6, 7–5, 3–6, 6–4, 3–6. Ginepri edusti maataan Pekingin olympialaisissa 2008, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Novak Đokovićille. Kolmannen ATP- turnausvoittonsa hän otti vuonna 2009 samassa paikassa kuin edellinen voitto, eli Indianapolisissa. Finaalissa hän voitti Sam Querreyn 6–2, 6–4. ==Aiheesta muualla== * Robby Gineprin ATP-profiili Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karri Käyhkö

Karri Kalervo Käyhkö (16. joulukuuta 1937 Helsinki – 7. maaliskuuta 2020) oli suomalainen uimari. Käyhkö edusti Suomea kaksien olympialaisten uintikilpailuissa. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui 100:n ja 400 metrin vapaauinnin alkuerissä. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä viidenneksi, mikä on vielä 48 vuotta myöhemminkin kaikkien aikojen paras suomalaisen uintiviestijoukkueen olympialaissaavutus. Lisäksi hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin välierissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerissä. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Käyhkö osallistui Torinossa 1954 ja Budapestissa 1958. Jälkimmäisissä hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Pohjoismaitten mestaruuden hän voitti 400 metrin vapaauinnissa vuosina 1955, 1957 ja 1959 sekä 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1957. Suomen mestaruuksia hän voitti eri uintimatkoilla lähes kolmekymmentä sekä lisäksi yhden vesipallon hallimestaruuden seuransa Vetehisten joukkueessa. Hän teki Suomen ennätyksiä eri uintimatkoilla yli 30 kertaa ja alitti toisena suomalaisena minuutin rajan 100 metrin vapaauinnissa. Käyhkön vanhemmat olivat kauppaneuvos Kavo Käyhkö ja Sirkka Pakkanen. Kauko Käyhkö ja Kyösti Käyhkö olivat hänen setiään. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Diogenes Tarsoslainen

Diogenes Tarsoslainen () (100-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tarsoksesta. Diogenes oli mahdollisesti Demetrios Lakonialaisen oppilas. Hän kirjoitti useita teoksia, jotka kaikki ovat kadonneet. Niihin kuuluivat: * Epilektoi skholai (), joka oli todennäköisesti kokoelma tutkielmia filosofisista aiheista.Diogenes Laertios (DL): Merkittävien filosofien elämät ja opit X.26. * Epitomē tōn Epikourou ēthikōn zētēmatōn (), lyhennelmä Epikuroksen etiikasta, josta Diogenes Laertios lainaa kirjaa XII.DL X.118. * Peri poiētikōn zētematōn (), runouden ongelmista, joita hän pyrki ratkaisemaan.DL VI.81. Strabon kuvaa Diogeneen taitavaksi tragediankirjoittajaksi.Strabon: XIV. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Epikurolaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Matti Kasvio

Matti Juhani Kasvio (20. helmikuuta 1944 Helsinki – 21. elokuuta 2013 Espoo) oli suomalainen uimari. == Ura == Kasvio edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä.Olympics at Sports-Reference.com EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä Leipzigissa 1962 sekä kahdeksanneksi 200 metrin perhosuinnissa Utrechtissa 1966. Kasvio voitti Pohjoismaitten mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa vuonna 1963, 400 metrin vapaauinnissa vuonna 1965, 400 metrin sekauinnissa vuonna 1967 sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuosina 1961 ja 1967. Suomen mestaruuden hän voitti 23 kertaa henkilökohtaisilla matkoilla ja kymmenen kertaa viesteissä vuosina 1961–1972. Hän paransi Suomen ennätystä eri uintimatkoilla yhteensä yli 20 kertaa. Hän edusti seuratasolla Helsingin Työväen Uimareita ja Tapiolan Uimareita. == Perhe == Matti Kasvion suvusta löytyy runsaasti uintimenestystä. Hänen isänsä Taisto Kasvio oli TUL:n mestari, ansioitunut valmentaja ja Tapiolan uimahallin johtaja. Äiti Mila Leskinen voitti kultaa vuoden 1937 Antwerpenin työläisolympialaisissa. Kasvion puoliso Ulla Patrikka edusti Suomea vuoden 1968 México Cityn olympialaisissa. Pariskunnan lapsista tunnetuin on olympiamitalisti ja maailmanmestari Antti Kasvio. Myös Mari, Nina ja Pinja Kasvio ovat SM-mitalisteja. ==Lähteet== * * Matti Kasvio Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Bernard de Tramelay

Bernard de Tramelay (k. 16. elokuuta 1153) oli järjestyksessä neljäs Temppeliherrain ritarikunnan suurmestari. De Tramelay valittiin suurmestariksi vuonna 1151, kun edellinen suurmestari Everard des Barres oli eronnut temppeliherrain ritarikunnasta. Jerusalemin kuningas Balduin III lahjoitti de Tramelaylle Gazan rauniokaupungin, jonka de Tramelay kunnosti ritarikuntaa varten. Vuonna 1153 temppeliherrat osallistuivat Askalonin taisteluun. He rakensivat piiritystornin, jonka Askalonin egyptiläiset joukot kuitenkin sytyttivät tuleen. Kova tuuli levitti liekit myös Askalonin kaupunginmuuriin, josta osa paloi maan tasalle. Temppeliherrat ryntäsivät muuriin syntyneestä aukosta kaupunkiin, jossa miesluvultaan ylivoimainen egyptiläinen varuskunta tappoi de Tramelayn ja noin 40 temppeliritaria. On epäselvää, miksi temppeliherrat hyökkäsivät kaupunkiin yltiöpäisesti ja niin pienellä joukolla. Erään tarinan mukaan saaliinhimoiset temppeliherrat ryntäsivät kaupunkiin ilman kuningas Balduinin lupaa. Bernard de Tramelay puolestaan pidätteli muita ristiretkeläisiä, koska ei halunnut jakaa ryöstösaalista kuninkaan kanssa. Toisen version mukaan tämä väite saattoi olla kuitenkin Balduinin komentajien keksimä valhe, jolla he olisivat puolustelleet sitä, etteivät menneet auttamaan alakynteen joutuneita temppeliherroja. Balduin III valloitti Askalonin muutaman päivän kuluttua ja taistelun jälkeen temppeliherrat valitsivat uudeksi suurmestarikseen André de Montbardin. Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Temppeliherrain ritarikunnan suurmestarit Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1153 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon
Demetrios Lakonialainen

Demetrios Lakonialainen () (100-luvun loppu eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Zenon Sidonlaisen aikalainen, ja Protarkhoksen oppilasDiogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit X; Strabon: XIV.2.20. sekä Filodemoksen opettaja. Demetrioksen teosten osia on löydetty Papyrusten huvilasta Herculaneumista. Tärkeimmät osittain säilyneet teokset ovat: * Quaestiones convivales (PHerc. 1006) * Polyainoksen ongelmista (PHerc. 1083, 1258, 1429, 1642, 1647, 1822) * Geometriasta (PHerc. 1061) * Runoista (PHerc. 188, 1014) * kaksi nimetöntä teosta (PHerc. 1786, 124) Lisäksi hän kirjoitti todennäköisesti myös seuraavat teokset: * Auringon koosta (PHerc. 1013) * Oikullisuudesta (PHerc. 831) * nimetön Epikuroksen teosten tekstikritiikkiä käsittelevä teos (PHerc. 1012) * nimetön teologiaa käsittelevä teos (PHerc. 1055) * nimetön retoriikkaa käsittelevä teos (PHerc. 128) Sekstos Empeirikos lainaa osaa Demetrioksen kirjoittamasta Epikuros-kommentaarista, jossa Demetrios tulkitsee Epikuroksen lausetta ”aika on aksidenssien aksidenssi”.Sekstos Empeirikos: Professoreita vastaan 10.219-27. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Epikurolaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Saho Harada

Saho Harada (, s. 5. marraskuuta 1982 Tokio) on japanilainen taitouimari ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Pariuinnissa hänen parinsa on ollut Emiko Suzuki. Harada voitti Ateenan olympialaisissa 2004 hopeaa joukkueohjelmassa. Pekingin olympialaisista 2008 Harada ja Suzuki voittivat pariuinnin pronssia. Harada on kahminut mitaleita myös MM-tasolta Japanin vahvan joukkuepanoksen siivittämänä. ==Aiheesta muualla== *Profiili 2008 olympialaisista *Profiili www.mikihouse.co.jp Luokka:Japanilaiset taitouimarit Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taalintehtaan kirkko

Taalintehtaan kirkko (ruots. Dalsbruks kyrka) on Kemiönsaaren kunnassa Taalintehtaalla sijaitseva kirkko. Vuosina 1921–1922 rakennetun kirkon rakennutti Taalintehtaalla toiminut metodistiseurakunta. Vuonna 1934 Taalintehtaan rautatehtaan omistajiin kuulunut paroni Wrede osti kirkon ja tarjosi evankelis-luterilaisen seurakunnan käyttöön, ja se vihittiin vuonna 1934 evankelis-luterilaiseksi. Seurakunta osti kirkon 1974. Kirkon kellotapuli on vuodelta 1959, ja sen on piirtänyt Dag Englund. Suuri kello on valettu tehtaan valimossa, pieni kello on tehtaan vanha palokello. Kirkko on rakennettu masuunikuonasta valetuista slakitiilikivistä. Kirkon alttaritaulu on vuodelta 1934 ja sen on maalannut Axel Haartman. Taulun aiheena on Golgata Kirkon akustiikka on hyvä, ja sitä käytetään konserttitilana. Urut ovat yhdeksänäänikertaiset, ja ne on rakentanut 1967 Hans Heinrich. Tiedosto:Taalintehtaan kirkko, sali 2 016.jpg|Kirkkosali Tiedosto:Taalintehtaan kirkko, saarnastuoli 018.jpg|Saarnastuoli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kemiönsaaren seurakunta – Taalintehtaan kirkko Luokka:Dragsfjärd Luokka:Kemiönsaaren kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Delta Arae

Delta Arae (δ Ara / δ Arae) on kaksoistähti Alttarin tähdistössä 187 valovuoden päässä Maasta. Sen optinen kaksoistähti δ Arae B sijaitsee 47,4 kulmasekunnin päässä. Luokka:Kaksoistähdet Luokka:Pääsarjan tähdet
Emiko Suzuki

Emiko Suzuki (, s. 12. marraskuuta 1981 Urawa, nyk.Saitama) on japanilainen taitouimari ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Pariuinnissa hänen parinaan on uinut Saho Harada. Suzuki voitti Ateenan olympialaisissa 2004 hopeaa joukkueohjelmassa. Pekingin olympialaisista 2008 Suzuki ja Harada voittivat pariuinnin pronssia. Suzuki on kahminut mitaleita myös MM-tasolla Japanin vahvan joukkuepanoksen siivittämänä. ==Aiheesta muualla== *Profiili 2008 olympialaisista *Profiili Luokka:Japanilaiset taitouimarit Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benito Casagrande

Benito Guglielmo Giovanni Casagrande (s. 6. kesäkuuta 1942 Turku) on suomalainen arkkitehti. Hän vaikuttaa pääasiassa kotikaupungissaan Turussa. Casagrande valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1970. Casagrande on suunnitellut useita Turun tunnettuja rakennuksia, kuten Hansakortteli-ostoskeskuksen. Hän oli mukana Turun kulttuuripääkaupunkihanke Turku 2011:n neuvottelukunnassa. Casagrande on toiminut Italian kunniakonsulina vuodesta 1992 ja tätä ennen kunniavarakonsulina 1985–1992. Hänelle on myönnetty tunnustuksia ja ansiomerkkejä sekä Suomessa että Italiassa, muun muassa Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki (2000) ja Italian Tasavallan Ansioritarikunnan komentajamerkki (1993). Vuonna 2006 Turun yliopisto vihki Casagranden kasvatustieteen kunniatohtoriksi. Hänen serkkunsa poika Marco Casagrande, entinen palkkasotilas, on myös arkkitehti. Turussa vuodesta 1929 toiminut Leluliike Casagrande on Benito Casagranden isoisä Antonio Casagranden perustama. Casagrandella on italialaisia sukujuuria. == Vaalirahoitus == Benito Casagrande on kerännyt Alexander Stubbille rahoitusta presidentinvaaleissa 2024 yhdessä turkulaisen liikemiesten porukan kanssa. Vaalirahoitusta keräävää porukkaa on yhdistänyt yrittäjähenkisyys ja kokoomuslainen ideologia. == Töitä == * Hansakortteli * Pyhän Hengen kappeli * Turun Tiedepuisto * Vanha Suurtori -kulttuurikeskus == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Benito Casagranden kotisivut *Yle Areena: Arkkitehti Benito Casagranden elämä on täynnä rakkautta Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomenitalialaiset
Gerrit Paulus Hekstra

Gerrit Paulus Hekstra (29. joulukuuta 1933www.angelfire.com – 21. syyskuuta 2018) oli hollantilainen lintutieteilijä. Hekstra tutki pöllöjä ja nimesi uuden pöllölajin, bolivianpöllösen (Otus koepckeae, myös Megascops koepckeae) vuonna 1982 Maria Koepcken kunniaksiOwl Pages ITIS Amsterdamin yliopiston eläintieteen laitoksen julkaisussa Bulletin of the Zoological Museum of the University of Amsterdam.Zoonomen == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Vösendorf

Vösendorf on kunta Itävallassa, Ala-Itävallan osavaltion Mödlingin piirikunnassa (). Asukkaita kunnassa on 7 329 (2020) ja väestötiheys on 700 as./km². Pinta-alaa Vösendorfilla on 10,47 neliökilometriä. Vösendorf sijaitsee moottoriteiden Süd Autobahn A2 ja Wiener Außenring Autobahn varrella. Myös Wiener Außenring Schnellstraße S1 -tie alkaa kunnasta. Vösendorfin naapurikunnat ovat Wien, Hennersdorf, Biedermannsdorf, Wiener Neudorf ja Brunn am Gebirge. Kunnan nähtävyyksiin lukeutuu esimerkiksi vanha Vösendorfin linna. Vösendorfissa sijaitsee myös suuri elokuvateatteri sekä Shopping City Süd -ostoskeskus. Vösendorfin ystävyyskunnat ovat Kindberg Steiermarkin osavaltiossa, Roßdorf Saksassa ja Reggello Italiassa. == Väkiluvun kehitys == Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku 1869 1 503 1923 3 274 1971 3 781 1880 2 076 1934 3 824 1981 3 ;703 1890 2 589 1939 4 057 1991 3 744 1900 3 009 1951 3 394 2001 4 899 1910 4 115 1961 3 489 2010 6 082 Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Ala- Itävallan kunnat
Buhl (Haut-Rhin)

Buhl on kunta Ranskan itäosassa Alsacen alueella Haut-Rhinin departementissa lähellä Saksan rajaa. Kunnassa on arviolta 3 301 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 8,8 neliökilometriä. == Maantiede == Buhl sijaitsee 50-kilometrisen Lauchjoen laaksossa Vogeesien vuoristossa Parc Naturel Régional des Ballons des Vosges -luonnonpuiston alueella. Laaksoa kutsutaan myös nimellä Florival (Florigeravallis: vallée des fleurs, "kukkaislaakso"). Buhl sijaitsee Vogeesien korkeimman huipun Grand Ballonin (1 424 m) kupeessa. Kunnan läheisyydessä kulkee tie D430. Buhlin naapureita ovat Murbach lounaassa ja Schweighouse (Lautenbachin kunnassa) pohjoisessa. Kaakossa sijaitsee Hugsteinin rauniolinna. Buhl kuuluu Guebwillerin arrondissementtiin. === Etäisyyksiä === * Freiburg im Breisgau 50 km * Mulhouse 25 km * Pariisi 480 km * Strasbourg 100 km == Historia == Varhaisin maininta Buhlista on vuodelta 1135 muodossa Bühele. Hugsteinin linna (le château du Hugstein) valmistui vuonna 1227. Rakentamisesta teki aloitteen Hugo (Hugues) de Rothenbourg Murbachin luostarista. Linnan rauniot sijaitsevat Guebwillerin ja Buhlin rajalla. Saint-Jean-Baptisten 1800-luvulla rakennetussa uusromanttisessa kirkossa on alttaritaulu 1400-luvulta. Luultavimmin Martin Schongauerin käsialaa oleva taulu tuotiin Ranskan vallankumouksen aikana Buhliin turvaan Colmarin luostarista. Buhlissa syntyneitä merkkihenkilöitä on muun muassa ranskalais-sveitsiläinen insinööri Maurice Koechlin (1856–1946). Ranskalainen taidemaalari Alexandre Bida (1813–1895) kuoli Buhlissa. == Väestö == Vuosi Asukasluku 1801 630 1861 2 090 1905 3 352 1962 2 931 1999 3 079 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Haut-Rhinin kunnat
Buhl (Idaho)

Buhl on kaupunki Yhdysvalloissa Idahon osavaltion eteläosassa Twin Fallsin piirikunnassa. Se sijaitsee siirtolaisten käyttämän historiallisen Oregon Trail -reitin varrella. Osavaltion pääkaupunki Boise sijaitsee 195 kilometriä luoteeseen Buhlista ja piirikunnan pääkaupunki Twin Falls puolestaan 26 kilometriä itään (maanteitse). Snake River -joki virtaa seitsemisen kilometriä Buhlin pohjoispuolitse. Buhlin halki kulkee mantereen poikki länsi–itäsuunnassa johtava maantie U.S. Route 30 (Astoria (Oregon) - Atlantic City (New Jersey)). Buhlia on kutsuttu "maailman kirjolohipääkaupungiksi" ("Trout Capital of the World"), sillä suurin osa Yhdysvalloissa kulutetusta kirjolohesta tuotetaan kaupungin ympäristössä olevissa kasvatusaltaissa. Buhl perustettiin 17. huhtikuuta 1906. Se sai nimensä Frank H. Buhlin mukaan, joka oli pääsijoittajana paikallisessa keinokasteluhankkeessa (Twin Falls South Side project) 1900-luvun alussa. Vuoden väestölaskennassa Buhlin asukasluku oli 3 985\. Kotitalouksia oli 1 561\. Joka kolmannessa taloudessa oli alle 18-vuotiaita lapsia. Buhlilaisista 86,8 % määritteli itsensä valkoihoisiksi. Alle 18-vuotiaita oli 28,5 % kaupunkilaisista, väestön mediaani-ikä oli 36 vuotta. Jokaista yli 18-vuotiasta naispuolista buhlilaista kohti oli 88,1 miespuolista henkilöä. Valtakunnallinen elinkustannusindeksi Buhlissa oli 82,9 (alhainen) vuonna 2008.http://www.city-data.com/city/Buhl-Idaho.html Kaupungin huomattavia asukkaita ovat olleet muun muassa pastori Eugene Scott (1929-2005) ja näyttelijä Marjorie Reynolds (1917-1997). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Buhlidaho.net *City-data.com Luokka:Idahon kaupungit
Bühl (Sveitsi)

Bühl on kunta Bernin kantonissa Sveitsissä. Bühlin naapurikunnat ovat Hermrigen, Kappelen BE, Walperswil ja Epsach. Kuntaa kutsutaan myös nimellä Bühl BE erottamaan se muista Bühl-nimisistä paikoista. Myös nimeä Bühl bei Aarberg käytetään. Bühliläisistä 95,12 % puhuu äidinkielenään saksaa ja 2,57 % ranskaa. == Väestökehitys == Vuosi Asukasluku 1764 122 1900 285 2000 389 2020 482 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hls-dhs-dss.ch Luokka:Bernin kantonin kunnat
Paul Kiparsky

Rene Paul Victor Kiparsky (s. 28. tammikuuta 1941 Helsinki) on kielitieteen professori. Hän on nykyisin professorina Stanfordin yliopistossa. Hän opiskeli Helsingin ja Minnesotan yliopistoissa, väitteli MIT:ssä ja toimi siellä myös professorina vuosina 1965–1984. Kiparsky on Göteborgin ja Konstanzin yliopistojen kunniatohtori, ja sai Alexander von Humboldt -palkinnon vuonna 1993.Garrett, A. Biography of Paul Kiparsky Berkeley Linguistics Department Kiparsky oli abstrakteja kielimalleja kehittäneen generativistisen kielentutkija Noam Chomskyn oppilas, ja hän on tämän lailla tutkinut intialaisen grammaatikon Pāṇinin töitä.Viikon kieli: Suuri intialainen kieliopintekijä Kiparskyn isä oli slaavilaisten kielten tutkija Valentin Kiparsky. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kiparskyn kotisivu Stanfordin yliopisto Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kielitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Stanfordin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetrakat

Tetrakat (Xanthomixis) on madagaskarinkerttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka on kotoperäinen Madagaskarilla. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi kerttuihin. Tetrakoihin kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Lajit == * Lyhytnokkatetraka (Xanthomixis zosterops) * Ranomafanantetraka (Xanthomixis cinereiceps) * Tuhkatetraka (Xanthomixis tenebrosa) * Tulearantetraka (Xanthomixis apperti) == Lähteet == Luokka:Madagaskarinkertut
Lapuan vaakuna

Lapuan vaakuna on Lapuan kaupungin heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys on "kultakentässä musta, kävelevä, punavaruksinen karhu, jolla ratsastaa siniseen vyötettyyn mekkoon, housuihin ja paulakenkiin pukeutunut mies, pidellen oikeassa kädessään iskuun kohotettua mustaa nuijaa." == Vaakunan historiaa == Lapuan vaakuna on saanut aiheensa on pitäjän vanhasta sinetistä. Pitäjän vanhimmassa sinetissä vuodelta 1599 oli kuvattuna ainoastaan kohti katsova karhunpää. Karhu oli aiheena emäpitäjä Isonkyrön sineteissä ja se periytyi myös pitäjästä erotettujen Lapuan ja Ilmajoen pitäjien tunnuksiksi. Karhulla ratsastava ja nuijaa pitelevä mies tuli Lapuan sinettien aiheeksi 1700-luvulle mentäessä, ensimmäisen sinetin kadottua isonvihan aikana. Ratsastaja-aihetta käytettiin myös Lapuan kihlakunnan sinetin tunnuksena. Vaakunan on suunnittellut heraldikko Gustaf von Numers. Lapuan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan 25. syyskuuta 1950, sisäministeriön vahvistaessa sen käyttöön 11. joulukuuta. === Galleria === Tiedosto:Lapua sinetti 1599.jpg|Lapuan pitäjän sinetti vuodelta 1599. Tiedosto:Lapua sinetti.jpg|Lapuan pitäjän sinetti vuodelta 1733. Tiedosto:Lapuan kihlakunnan sinetti.jpg|Lapuan kihlakunnan sinetti. Tiedosto:Lapua vaakuna.jpg|alt=|Gustaf von Numersin laatima vaakunan alkuperäismalli vuodelta 1950. == Lähteet == * === Viitteet === Vaakuna Luokka:Suomen kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Idänkallionakkeli

Idänkallionakkeli (Sitta tephronota) on aasialainen nakkelien sukuun kuuluva varpuslintu. ==Koko ja ulkonäkö== Linnun pituus on 15,5 cm, siipien kärkiväli 25–30 cm ja paino noin 40–55 g. Idänkallionakkeli on suurin läntisen palearktisen alueen nakkeleista. Sen höyhenpuku muistuttaa pähkinänakkelia, johon eroina ovat vaaleanharmaa selkäpuoli, pitempi musta silmäjuova, lähes kokonaan harmaa pyrstö ja kirkkaan punaruskean värin puuttuminen alaperästä ja kupeilta. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Nuori lintu on erotettavissa vanhasta vain lähietäisyydeltä, sen puku on himmeämpi ja isojen peitinhöyhenten kärjet ovat ruskehtavat. ==Esiintyminen== Idänkallionakkeli elää Keski-Aasiassa Turkin itäosista Luoteis-Pakistaniin ja Kazakstaniin. Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja yksilömäärä Euroopassa on 43 000–210 000\. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa. Idänkallionakkelista tunnetaan neljä alalajia: tephronota Keski-Aasiassa, iranica Turkmeniassa ja Iranin Kohorasanissa, obscura Armeniassa ja Azerbaidžanissa sekä dresseri Pohjois-Irakissa, Länsi-Iranissa ja Kaakkois- Turkissa. == Elinympäristö == Idänkallionakkelit asuvat kivikkoisilla vuorenrinteillä ja laaksoissa kolmen kilometrin korkeudelle saakka, usein jokien ja purojen tuntumassa. Paikoin, kuten Iranissa, se voi pesiä kivikkoisissa tammimetsiköissä. == Lisääntyminen == Idänkallionakkelin pesä on kallionhalkeamassa tai -kolossa, puunkolossa tai -onkalossa, usein vanhassa tikan, mehiläissyöjän tai sininärhen kolossa. Pesätunnelin pituus on noin 5 cm. Pesänrakennusmateriaaleina käytetään muun muassa pihkaa, mutaa, lantaa, karvoja, korsia, pieniä luita ja karvoja. Pari voi käyttää samaa pesää monta vuotta. Pesässä voi olla mutaa ja/tai pihkaa jopa 10 cm kerros ja se voi painaa noin 10 kg, eräässä tapauksessa 32 kg. Naaras munii 4–8, tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo yksin. Haudonta-aika on 12–14 päivää. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras. Poikaset lähtevät pesästä 24–26 päivän ikäisinä, jolloin niiden siipisulat ovat täysimittaisia. Laji pesii toisinaan kahdesti kesän aikana. == Ravinto == Kesäaikaan idänkallionakkelit syövät pääasiassa hyönteisiä ja matoja, syksyllä ja talvella enimmäkseen siemeniä. Poikasia ruokitaan pääasiassa eläinravinnolla, mutta vähäisessä määrin myös pähkinöillä. == Lähteet == * Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857510-6 === Viitteet === Luokka:Nakkelit
Custer’s Revenge

Custer’s Revenge on Atari 2600:lle vuonna 1982 julkaistu aikuisviihdepeli. Sitä on sanottu yhdeksi kaikkien aikojen huonoimmista videopeleistä, ja sitä on pidetty yhtenä syynä vuoden 1983 videopelilamaan Atarin osalta. Custer’s Revengessä pelaaja ohjaa alastonta George Armstrong Custeria, jonka tehtävänä on liikkua ruudun toiselle puolelle intiaanien nuolia vältellen. Toiselle puolelle päästyään pelaajan tulee raiskata kohtaamansa alaston intiaaninainen. Kuten muutkin aikuisviihdettä sisältävät pelit, peliä ei myyty suoraan kauppojen hyllyiltä, vaan peliä piti kysyä erikseen kassalta. Peliä myytiin Atari 2600 -peleille epätavallisesti punaisessa nahalla vuoratussa pakkauksessa. == Aiheesta muualla == * AtariAge-sivustolla Luokka:Atari 2600 -pelit Luokka:Vuoden 1982 videopelit Luokka:Eroottiset videopelit
Bruce Chatwin

Bruce Chatwin (13. toukokuuta 1940 Sheffield, Britannia – 18. tammikuuta 1989 Nizza, Ranska) oli englantilainen matkakirjailija, toimittaja ja kuvataiteen asiantuntija. Tunnetuimman teoksensa Patagonia, Patagonia Chatwin kirjoitti matkusteltuaan puoli vuotta Patagoniassa.Mondo Hän kirjoitti myös romaaneja. The Times asetti hänet vuonna 2008 sijalle 46 Britannian merkittävimpien sodanjälkeisten kirjailijoiden luettelossa.Larkin is nation's top poet, BBC News, 23.10.2003 The 50 greatest British writers since 1945 , The Times, 5.1.2008. ==Elämä ja ura== Chatwin työskenteli Sothebyn huutokauppakamarilla impressionismin asiantuntijana. Sieltä hänet kutsuttiin Sunday Times Magazineen (1972–1975) kirjoittamaan kuvataiteista ja muotoilusta. Chatwin nousi Sothebyllä johtotehtäviin, mutta lopetti vuonna 1966 ja lähti opiskelemaan arkeologiaa.The Golden Dilettante Arvio N. Shakespearen Chatwin-elämäkerrasta Hän keskeytti opinnot kahden vuoden kuluttua ja matkusti Mauritaniaan, Iraniin ja Afganistaniin ja otti valokuvia ja teki muistiinpanoja paimentolaisten elämästä.Oxford Dictionary of National Biography Chatwin kuoli sairastettuaan aidsia,The Golden Dilettante Heti hänen kuolemansa jälkeen kerrottiin hänen sairastavan harvinaista kiinalaista luusairautta Hän oli biseksuaali.Chatwin, Bruce (1940-1989) Hänen hautajaistensa seremonia toimitti kreikkalaisortodoksinen pappi.Book Review by Ann Skea Chatwin oli kääntynyt uskoon koettuaan jonkinlaisen näyn Athosvuorella.Bruce Chatwin – A Tribute rospector-utah.com == Suomennetut teokset == * Patagonia, Patagonia (alkuteos: In Patagonia, 1977); suom. Leena Tamminen. Tammi, 1987 ISBN 951-30-5517-5 Keltainen kirjasto, 206. * Erottamattomat (alkuteos: On the Black Hill, 1982), suom. Sirkka Salonen Tammi, 1983 ISBN 951-30-5871-9 Keltainen kirjasto * Näkymättömät polut (Alkuteos: The Songlines , 1987); suom. Leena Tamminen. Tammi, 1988 ISBN 951-30-6902-8 * Posliiniparoni (Alkuteos: Utz, 1988); suom. Leena Tamminen. Tammi, 1990 ISBN 951-30-8965-7 == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivu Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Volmari Porkka

Volmari (Frans Woldemar) Porkka (5. elokuuta 1854 Vehkalahti – 25. joulukuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen kielentutkija, yksi aikansa johtavia kansanrunouden ja suomalais-ugrilaisten kielten tutkijoita. Hän teki runonkeruumatkoja Länsi-Inkeriin 1881–1883 ja suomen sukulaiskansojen alueelle Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tilauksesta, merkiten muistiin paljon itkuvirsiä, kansanrunoutta ja muuta kansanperinnettä. Porkan vanhemmat olivat talollinen Erik Porkka ja Helena Kiiski. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1877 ja toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuodesta 1878 vuoteen 1882. Sittemmin Porkka opiskeli kielitiedettä ja fonetiikkaa Leipzigissa ja valmistui filosofian tohtoriksi 1885 julkaistuaan ansiokkaana pidetyn saksankielisen väitöskirjan. Seuraavana vuonna 1886 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoriksi. Jo vuosina 1881–1883 hän oli kerännyt pari tuhatta kansanrunoa Länsi-Inkeristä. Viimeistä matkaansa hän kuvasi vuonna 1886 ilmestyneessä Suomi-kirjassa. Saatuaan väitöstutkimuksensa valmiiksi Porkka lähti 1885 marien (tšeremissit) pariin Suomalais-ugrilaisen seuran stipendin turvin, mutta joutui palaamaan seuraavana vuonna kotimaahanOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 6, palsta 1433 sairastuttuaan keuhkotautiin. Hän hoidatti terveyttään Saksassa kolme vuotta, mutta menehtyi saamatta aineistoa julkaistuksi. Vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1895 ilmestyi teos Tscheremissische Texte mit Übersetzung. Porkka, joka oli kotoisin Suursaarelta, kannatti suomalaisuusaatetta. Hän oli Valvoja- lehden perustajia ja kirjoitti lehteen mm. artikkelit ”Kuvaelmia Suursaarelta” (1881), ”Inkerin itkuvirsiä” (1883) ja ”Suomenkielisiä merisanoja” (1885). Sekä suursaarelaiset että suomalaisuusaatteen kannattajat ihailivat ja kunnioittivat häntä. Porkan hautapaadesta tuli lähes pyhiinvaelluskohde.Suursaaren suuri poika kävi koulua Loviisassa Loviisan sanomat Porkka kuoli naimattomana Helsingissä vuonna 1889. ==Julkaisuja== *Ûber den ingrischen Dialekt mit Berücksichtigung der übrigen ignermanländischen Dialekte, 1885 *Tscheremissische Texte mit Übersetzung, 1895 ==Lähteet== * Sivu 591. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka: Vuonna 1854 syntyneet Luokka: Vuonna 1889 kuolleet
Colin McRae Rally 2005

Colin McRae Rally 2005 on Colin McRae Rally -pelisarjan viides osa. Peli ilmestyi syyskuussa 2004. Pelissä on yli 70 erikoiskoetta yhdeksässä eri rallimaassa (Australia, Espanja, Iso-Britannia, Japani, Kreikka, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Yhdysvallat), joista neljässä on ns. Super Special -erikoiskokeet (Japani, Ruotsi, Saksa ja Yhdysvallat). Pelissä on valittavana 30 eri ralliautoa, jotka on lajiteltu eri autoluokkiin (4WD, 2WD, Group B jne.) Pelissä on uudistettu grafiikka sekä paranneltu vauriomallinnus. Pelistä on tehty myös mobiilipeliversio . == Arviot == Game Realityn arvostelussa peli sai kehuja grafiikasta, vaurioiden mallinuksesta, pelaamisen mukavuudesta ja äänistä. Huonoa pelissä sanottiin olevan vähäinen uudistuminen ja on vain haamuautoja vastaan oleva moninpeli. == Lähteet == Luokka:Colin McRae Rally -pelit Luokka:Vuoden 2004 videopelit
Sekuntikello

Sekuntikello on kädessä pidettävä kello, jota käytetään mittaamaan jonkin tapahtuman kestoa tai kahden tapahtuman välillä kulunutta aikaa. Sitä käytetään ajanottoon esimerkiksi laboratoriokokeissa ja useissa urheilulajeissa, kuten pikajuoksu. Sekuntikello näyttää kuluneen ajan jopa sekunnin sadasosien tarkkuudella, ja pisin mitattava aika voi olla jopa yli tunnin pituinen. Toimintaperiaatteeltaan sekuntikellot ovat mekaanisia tai digitaalisia (kvartsi-) kellolaitteita, jotka on varustettu pysäytys- ja käynnistystoiminnoilla ja digitaaliset versiot usein myös erilaisilla väliaikojen muistitoiminnoilla. Myös monista digitaalisista rannekelloista löytyy sekuntikellotoiminto, samoin se on muun muassa monissa matkapuhelimissa. Luokka:Kellot
Apameia

Apameia (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Apameia, kaupunki Fryygiassa Vähässä-Aasiassa * Apameia, kaupunki Meediassa lähellä Laodikeian kaupunkia * Apameia, kaupunki Mesenessä Mesopotamiassa lähellä Tigris- ja Eufratjokea * Apameia, kaupunki Osroenessa Eufrat-joen varrella * Apameia, kaupunki Sittakenessa Mesopotamiassa Tigris-joen varrella * Apameia, kaupunki Syyriassa Orontes-joen varrella * Apameia Rhagiane, kaupunki Meediassa * Myrleia eli Brylleion, myöhemmin Apameia, kaupunki Bithyniassa Propontiin rannalla
Toivakan vaakuna

Toivakan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Toivakan nimestä. Kylväjä viittaa maatalouteen mutta myös tulevaisuuden toivoon. Vaakuna on toisaalta myös puhuva yhdistämällä tämä sekä kuva-aiheen vakka kunnan nimeksi. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 23. huhtikuuta 1957. Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kylväjä hopeavaatteissa; kylvövakka hihnoineen ja virsut kultaa”. == Lähteet == * Luokka:Suomen kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Leppävirran vaakuna

Leppävirran kunnanvaakuna on suoraan kunnan nimeen viittaava puhuva vaakuna. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 14. kesäkuuta 1950. Vaakunan selitys on ”mustan kentän tyvessä aaltokoroinen kultahirsi, jonka yläpuolella kultainen, punanorkkoinen ja -silmuinen leppä”. == Lähteet == * Luokka:Suomen kuntien vaakunat Vaakuna
Apameia (Syyria)

Apameia (, , ) oli antiikin aikainen kaupunki Syyriassa Orontesjoen varrella. Kaupungin rauniot sijaitsevat Haman maakunnassa. Seleukos I Nikator perusti sen 300-luvulla eaa. ja nimesi sen vaimonsa Apaman mukaan. Syyrian hellenistämisen vuoksi kaupunkia kutsuttiin kuitenkin Pellaksi Makedonian pääkaupungin mukaan. Kaupungista tuli seleukidien valtakunnan tärkein varuskuntakaupunki. Myöhemmin roomalaiset valtasivat sen. Keisari Augustuksen aikana Apameiassa oli noin 100 000 asukasta. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Syyrian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Syyriassa Luokka:Haman maakunta
Päiväni murmelina

Päiväni murmelina (Groundhog Day) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Harold Ramis. Hän myös teki käsikirjoituksen yhdessä Danny Rubinin kanssa. Pääosia näyttelevät Bill Murray ja Andie MacDowell. Elokuva valittiin vuonna 2006 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. American Film Institute valitsi Päiväni murmelina vuonna 2000 sadan parhaan amerikkalaiskomedian listalle sijalle 34. New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Päiväni murmelina kaikkien aikojen neljänneksi hauskimmaksi komediaksi. == Juoni == Päähenkilö Phil Connors herää joka aamu samaan päivään amerikkalaisessa pikkukaupungissa, jossa hän on televisiouutisryhmänsä kanssa tekemässä juttua kaupungin vuosittaisesta murmelipäivästä. Kaikki tapahtumat alkavat toistua päivä päivältä samanlaisina paitsi hänen omat reaktionsa tapahtumiin. == Spekulaatiot aikasilmukasta == Arviot siitä, kauanko Connors oli vankina aikasilmukassa vaihtelevat. Kuvausten aikana Ramis, joka on buddhisti, sanoi että koska buddhalaisuudessa sielu pääsee seuraavalle tasolle , myös Connors oli aikasilmukassa saman ajan. DVD:n kommenttiraidalla Ramis arvioi ajaksi kymmenen vuotta. Myöhemmin kun joillain sivustoilla ajaksi saatiin kahdeksan vuotta kahdeksan kuukautta ja 16 päivää, Ramis totesi: Verkkosivusto What Culture vertaili 2014 eri kestoarvioita ja arvioi Connorsin viettäneen , melkein 34 vuotta Murmelipäivässä. == Rooleissa == == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää Päivääni murmelina hillittömän hauskana ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Harold Ramisin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat aikamatkustuksesta Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kiurukertut

Kiurukertut (Cincloramphus) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi kerttuihin. Kiurukerttuihin kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Kiurukerttuihin (Cincloramphus) kuuluvia lajeja == * Isokiurukerttu Cincloramphus cruralis * Kaislakerttunen Cincloramphus timoriensis * Kiurukerttu Cincloramphus mathewsi * Ylänkökaislakerttunen Cincloramphus macrurus ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Cincloramphus Luokka:Sirkkalinnut
Joutsan vaakuna

Joutsan kunnanvaakuna on saanut aiheensa alueen vanhoista erämaaseuduista, joihin jousi ja koro viittaavat. Jousi viittaa myös suoraan Joutsan nimeen. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 10. marraskuuta 1955. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kuusikoroinen tyviö sekä hirsittäinen jousi, jonka päällikkeenä paaluittainen nuoli, jousen jänne ja nuolen kärki ja sulat kultaa, muu hopeaa”. == Lähteet == * Luokka:Suomen kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Espírito Santon lippu

Espírito Santon lippu on Brasilian osavaltion Espírito Santon symboli. Sen suunnitteli Jerônimo Monteiro vuonna 1908 ja osavaltion virallinen lippu siitä tuli 7. syyskuuta 1909. Siinä on kolme tasapaksua vaakaviivaa, joiden värit ovat ylhäältä alas taivaansininen, valkoinen ja vaaleanpunainen. Värit on omaksuttu osavaltion suojeluspyhimyksen, Penhan Neitsyen, vaatteista. Lipun keskellä, valkoisessa kentässä, on portugalinkielinen lause Trabalha e Confia (Tee työtä ja usko). Lause pohjautuu jesuiittaveljestön perustajan, Pyhän Ignatius Loyolan sanontaan ”Tee työtä, kuten kaikki riippuisi sinusta ja usko, kuten kaikki riippuisi Jumalasta”. Luokka:Brasilian osavaltioiden liput Lippu
Estadio Centenario

thumb|Estadio Centenario Estadio Centenario on Uruguayn pääkaupungissa Montevideossa sijaitseva jalkapallostadion. Stadion valmistui vuonna 1930. Sen nykyinen kapasiteetti on noin 76.609 http://es.fifa.com/classicfootball/stadiums/stadium=34866/index.html . Stadion on Uruguayn maajoukkueen kotikenttä. Myös Peñarol käyttää sitä. Stadion oli 1930 MM-kilpailujen päänäyttämö. Sillä on pelattu myös Mundialito ja useita Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uruguayn jalkapallostadionit Luokka:Montevideon urheilu
Lavrentija

Lavrentija () on yksi itäisimmistä Tšukotkan autonomisen piirikunnan kylistä Venäjän kaukoidässä, vaikka kylistä esimerkiksi Uelen (itäisin) ja Inchoun ovat idempänä. Lavrentija on Euraasian itäisimmän kunnallispiirin keskustaajama. Lavrentija sijaitsee Beringinsalmen rannalla suunnilleen vastapäätä Alaskan Nomea. Kylä on saanut nykyisen nimensä James Cookilta, joka nimesi paikkakunnan edustan lahden kirkkokalenterin Pyhän Laurentiuksen päivän mukaan. Neuvostoaikana lahden etelälaidalle perustettiin vuonna 1933 Lavrentija vuonna 1927 perustetun piirin hallintokeskukseksi. Paikalla asui aiemmin tšuktšeja. Kylässä ja esimerkiksi siitä noin 20 kilometriä etelään sijaitsevan Lorinon kylässä, jonne Lavrentijan alkuperäisiä asukkaita neuvostoaikana siirrettiin, puhutaan venäjän lisäksi harvinaista naukaninjupikin kieltä. Lavrentija on autonomisen piirikunnan Tšukotkan piirin hallintokeskus. Lavrentijan maalaiskunta on tämän 4 838 asukkaan piirin suurin kunta, jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asui 1 459 henkeä. Kylässä toimii muun muassa koulukeskus, piirin museo, sairaala, ja lentokenttä. == Asukasluvun kehitys == Oheinen taulukko kuvaa Lavrentijan kylän (maalaiskunnan) väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010 suoritettujen väestönlaskentojen mukaan. Vuosi Lavrentijan asukasluku 1959 809 1970 1 702 1979 2 369 1989 3 012 2002 1 333 2010 1 459 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tšukotkan piirin kotisivut (chukotraion.ru) Luokka:Tšukotka Luokka:Venäjän kylät
Silkkikerttuset (suku)

Silkkikerttuset (Cettia) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Silkkikerttusia on BirdLife Suomen luokittelussa neljä lajia. == Silkkikerttusiin (Cettia) kuuluvat lajit == * Himalajansilkkikerttunen (Cettia brunnifrons) * Keltapittakerttunen (Cettia castaneocoronata) * Silkkikerttunen (Cettia cetti) * Vuorisilkkikerttunen (Cettia major) == Lähteet == *ITIS: Cettia === Viitteet === Luokka:Silkkikerttuset
Rondônian lippu

Rondônian lippu on Brasilian osavaltion Rondônian symboli. Sen värit edustavat alueen kasvillisuutta (vihreä), mineraalirikkauksia (keltainen), taivasta (sininen) ja rauhaa (valkoinen). Tähti on Wezen, joka symboloi Rondôniaa Brasilian lipussa. Luokka:Brasilian osavaltioiden liput
Mundialito

thumb|Estadio Centenario Copa de Oro de Campeones Mundiales eli Mundialito oli jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 50-vuotisjuhlien kunniaksi järjestetty turnaus. Suomessa turnauksesta käytettiin kisojen aikana englanninkielistä nimeä Gold Cup. Turnaus pelattiin 30. joulukuuta 1980 – 10. tammikuuta 1981 ensimmäisten eli 1930 kilpailujen isäntämaassa Uruguayssa. Kaikki ottelut pelattiin Montevideon Estadio Centenariolla. Entisistä maailmanmestareista turnaukseen osallistuivat vuosien 1930 ja 1950 mestari Uruguay, vuosien 1934 ja 1938 mestari Italia, vuosien 1954 ja 1974 mestari Länsi-Saksa, vuosien 1958, 1962 ja 1970 mestari Brasilia sekä vuoden 1978 mestari Argentiina. Vuoden 1966 mestarin Englannin kieltäydyttyä osallistumasta mukaan kutsuttiin vuosien 1974 ja 1978 hopeajoukkue Alankomaat. Alkulohkot pelattiin kahtena kolmen joukkueen lohkona, joiden voittajat selviytyivät loppuotteluun. Turnauksen voitti isäntäjoukkue Uruguay. Loppuottelua seurasi noin 71 000 katsojaa. Ottelun tuomitsi itävaltalainen Erich Linemayer. Turnauksen maalikuninkuuden voitti kolmella maalillaan Uruguayn Waldemar Victorino, joka teki myös loppuottelun voittomaalin saatuaan syötön Venancio Ramosin kulmalipun tuntumasta antamasta vapaapotkusta. Muita Uruguayn tärkeimpiä pelaajia olivat keskikentällä 21-vuotias Ruben Paz sekä puolustuksessa Hugo de León. Joukkuetta valmensi vuonna 1950 maalivahtina maailmanmestaruuden voittanut Roque Gastón Máspoli. Argentiinan joukkueessa pelasi 20-vuotias tuleva tähti Diego Maradona, joka teki joukkueensa ainoan maalin tasapeliin päättyneessä ottelussa Brasiliaa vastaan. Ennen turnausta Länsi-Saksan joukkue oli pelannut 24 peräkkäistä tappiotonta ottelua ja voittanut vuoden 1980 Euroopan-mestaruuden, mutta nyt se hävisi molemmat ottelunsa. == Alkulohko A == Päivämäärä Pelipaikka Kotijoukkue Vierasjoukkue Lopputulos Maalintekijät 30\. joulukuuta 1980 Estadio Centenario, Montevideo 2–0 Venancio Ramos 1–0 Waldemar Victorino 2–0 3\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 0–2 Julio Morales 0–1 (rp.) Waldemar Victorino 0–2 6\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 1–1 Carlo Ancelotti 0–1 Jan Peters 1–1 == Alkulohko B == Päivämäärä Pelipaikka Kotijoukkue Vierasjoukkue Lopputulos Maalintekijät 1\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 2–1 Horst Hrubesch 0–1 Manfred Kaltz 1–1 (om.) Ramón Díaz 2–1 4\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 1–1 Diego Maradona 0–1 Edevaldo 1–1 7\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 1–4 Klaus Allofs 1–0 Júnior 1–1 Toninho Cerezo 1–2 Serginho 1–3 Zé Sérgio 1–4 == Loppuottelu == Päivämäärä Pelipaikka Voittaja Vastustaja Lopputulos Maalintekijät 10\. tammikuuta 1981 Estadio Centenario, Montevideo 2–1 Jorge Barrios 1–0 Sócrates 1–1 (rp.) Waldemar Victorino 2–1 == Katso myös == *Artemio Franchi Trophy *Maanosaliittojen cup == Lähteet == * Mundialito RSSSF:n sivustolla * Turun Sanomat 29.12.1980–12.1.1981 Luokka:Jalkapallon maajoukkuekilpailut
EIA

EIA on lyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia asioita: * ELISA-menetelmä, EIA- menetelmä, laboratorioissa käytetty immunologinen menetelmä * Energy Information Administration (EIA), Yhdysvaltain energiaministeriön alainen laitos * Electronic Industries Alliance (EIA), yhdysvaltalainen organisaatio * EIA Multiport, vaihtoehtoinen englanninkielinen nimi SCART liitännälle. Eia voi myös tarkoittaa seuraavaa henkilöä: * Harald Eia, norjalainen koomikko Luokka:Täsmennyssivut
Wildlife (Mott the Hooplen albumi)

Wildlife on Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 1971 julkaistu kolmas studioalbumi. Levy oli kahta edeltäjäänsä kokeellisempi ja yleissävyltään rauhallisempi. ==Kappaleet== # # # # # # # # ===Vuoden 2003 painoksen bonuskappaleet=== # * # # ==Kokoonpano== *Ian Hunter - laulu, kitara, piano *Verden Allen - urut *Mick Ralphs - kitara, laulu *Pete "Overend" Watts - basso *Dale "Buffin" Griffin - rummut *Gerry Hogan - kitara *Stan Tippens - laulu *Jess Roden - taustalaulu *Stan Tippins - taustalaulu *James Archer - viulu Luokka:Mott the Hooplen albumit Luokka:Vuoden 1971 albumit
Piz Bernina

Piz Bernina on Berninan Alpeilla Sveitsissä sijaitseva 4 049 metriä korkea vuorenhuippu. Se on Graubündenin kantonin ja Itäisten Alppien korkein kohta. Se on myös Alppien itäisin 4 000 metriä ylittävä huippu. Nimen huipulle antoi Johann Coaz Berninasolan mukaan. PizBernina.jpg|Piz Bernina nähtynä pohjoisesta PizBernina2.jpg|Piz Bernina Morteratsch-jäätikön yllä == Lähteet == Luokka:Alppien vuoret Luokka:Graubündenin vuoret
Demokraattinen isänmaan yhdistämisen rintama

Demokraattinen isänmaan yhdistämisen rintama (koreaksi 조국통일민주주의전선) on Korean demokraattisessa kansantasavallassa toimiva poliittinen yhteistyöelin. Se on muodostettu 22. heinäkuuta 1946 Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä Korean pohjoisosassa. Järjestön alkuperäinen nimi oli suomennettuna Pohjois-Korean isänmaan yhdistämisen demokraattinen rintama. Usein sitä kutsutaan myös lyhyemmällä nimellä Isänmaan rintama.Mass Organizations North Korea: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1993. Demokraattinen isänmaan yhdistämisen rintama muistuttaa toisen maailmansodan jälkeen itäisen Keski-Euroopan kansantasavalloissa muodostettuja poliittisia yhteistyöjärjestöjä, esimerkiksi Saksan demokraattisen tasavallan Kansallista rintamaa. Se on siis kattojärjestö, joka kokoaa yhteen kaikki Pohjois-Koreassa toimivat poliittiset ja yhteiskunnalliset järjestöt. Rintamaa hallitsee Pohjois-Koreaa hallitseva Korean työväenpuolue, minkä lisäksi siihen kuuluu kaksi muuta maassa sallittua poliittista puoluetta, Korean sosiaalidemokraattinen puolue ja Cheondogyolainen Ch'ôngu -puolue. Lisäksi järjestöön kuuluu esimerkiksi Korean pioneerijärjestö, Korean työväenpuolueen nuorisojärjestö Kim Il-Sungin sosialistinen nuorisoliitto ja Korean demokraattinen naisjärjestö. Pohjois-Korean parlamentin, korkeimman kansanneuvoston, samoin kuin muiden kansanedustuslaitosten kokoonpano määräytyy käytännössä Demokraattisen isänmaan rintaman järjestämissä vaalikokouksissa, joissa päätetään, ketkä asetetaan ehdolle vaalien yhtenäislistoilla. Vaaleissa äänioikeutetuilla on mahdollisuus äänestää ainoastaan yhtenäislistaa vastaan tai sen puolesta, yksittäisiä ehdokkaita ei voi äänestää. == Lähteet == Luokka:Pohjois-Korean politiikka
Marmolada

Marmolada (, ) tai Punta Penia on Koillis-Italiassa sijaitseva 3 343 metriä korkea vuorenhuippu ja Alppien Dolomiiteista korkein. Se sijaitsee jotakuinkin keskellä Etelä-Tirolissa olevaa Dolomiittien vuoristoa. Vuoren pohjoispuolta rajaa Avision jokilaakso sekä Canazein ja Malga Ciapelan välinen tie. Vuorelta lounaaseen sijaitsee Val Contrin -laakso, ja etelässä Cima Ombrettan vuorenhuippu. Ensimmäisenä huipulle kiipesivät Paul Grohmann, Angelo Dimai ja F. Dimai 28. syyskuuta 1864. Eräs alueen harvoista jäätiköistä laskeutuu loivasti Marmoladan pohjoisen puoleisilla rinteillä, kun taas eteläpuolella vuorta reunustaa äkkijyrkkä noin 850 metriä korkea ja 3 kilometriä pitkä vuorenseinämä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Alppien vuoret Luokka:Italian vuoret Luokka:Dolomiitit
Artemio Franchi Trophy

CONMEBOL–UEFA Mestareiden Cup eli Finalissima (, aiemmin European/South American Nations Cup eli Artemio Franchi Trophy) on kolmesti järjestetty jalkapallokilpailu, jossa on kohdannut Euroopan-mestari ja Etelä-Amerikan mestari. Kilpailu on pelattu vuosina 1985, 1993 ja 2022. Kilpailu oli aiemmin nimetty Artemio Franchin mukaan. Kilpailu järjestettiin ensin kahdesti, vuosina 1985 ja 1993, ennen kuin se lopetettiin. Se järjestettiin uudelleen vuonna 2022, jolloin se nimettiin Finalissimaksi (italiaksi ”suuri finaali”), CONMEBOLin ja UEFA:n välisen yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittamisen jälkeen. Kilpailu on vastine seuratason Intercontinental Cupille. Sitä voidaan myös pitää nykyisen Maanosaliittojen cupin edeltäjänä. ==Ottelut== Vuosi Voittaja Tulos Häviäjä Stadion Paikkakunta Yleisömäärä 1985 2–0 Parc des Princes Pariisi, Ranska 20 405 1993 1–1 ja. (5–4 rp.) Estadio José María Minella Mar del Plata, Argentiina 34 683 2022 3–0 Wembley Stadium Lontoo, Englanti 87 112 2025 ===Tulokset maittain=== Joukkue Voitot Häviöt 2 (1993, 2022) — 1 (1985) — — 1 (1985) — 1 (1993) — 1 (2022) ===Tulokset konfederaation mukaan=== Konfederaatio Voitot Häviöt CONMEBOL 2 1 UEFA 1 2 ==Katso myös== *Mundialito ==Aiheesta muualla== *Artemio Franchi Trophy RSSSF:n sivustolla Luokka:Jalkapallon maajoukkuekilpailut Luokka:UEFAn kilpailut