EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Men in Black II – miehet mustissa II

Men in Black II – miehet mustissa II (tunnetaan myös nimellä MIIB) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut tieteistoimintakomedia elokuva. Se on jatkoa vuonna 1997 ilmestyneelle menestyselokuvalle Men in Black – miehet mustissa ja sen pääosissa nähdään aiemmasta osasta tutut Tommy Lee Jones ja Will Smith. Elokuva oli edeltäjänsä tavoin kaupallinen menestys ja se tuotti maailmanlaajuisesti noin 442 miljoonaa dollaria. Elokuvan jatko-osa Men in Black III, sai ensi-iltansa toukokuussa 2012.http://www.allmovie.com/movie/men-in-black-3-v516998 == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Barry Sonnenfeldin ohjaamat elokuvat Luokka:Steven Spielbergin tuottamat elokuvat Luokka:Elokuvat avaruusolennoista
Through My Window

”Through My Window” on Sandra Oxenrydin esittämä kappale, joka edusti Viroa Eurovision laulukilpailuissa 2006. Kappale päätyi semifinaalissa 18. sijalle ja sai 28 pistettä. Se ei riittänyt finaaliin. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Viron euroviisuedustuskappaleet
Kaarlo Könönen

Kaarlo Könönen (12. joulukuuta 1892 Hamina – 2. elokuuta 1965 Lahti) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1919. Könönen toimi vuosina 1922–1923 Kotkan kaupunginarkkitehtina. Hän suunnitteli Kotkansaarelle useita 1920-luvun klassisismia edustavia kerrostaloja, joista tunnetuin on 1927 valmistunut Vuorelankulma. Puolustusministeriön toimistoarkkitehtina hän oli vuoden 1924. Vuodet 1925–1929 Könönen työskenteli yksityisissä arkkitehtitoimistoissa, muun muassa Eliel Saarisen toimistossa Hvitträskissä. Könönen toimi vuosina 1929–1955 Lahden kaupunginarkkitehtina, jolloin hänen tyylisuuntansa muuttui lähemmäksi funktionalismia. ==Tunnettuja töitä== * Lahden linja-autoasema, 1939 * Lahden kaupungintalon laajennus, 1934 * Vesteråsin ja Tapanilan asuinalueet Lahdessa * Heinolan vesitorni, 1951 * Vuorelankulma, Kotka, 1927 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuka, Mitä, Lahti *Kymenlaakson arkkitehtuurin tietokanta Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Erkki Leminen

Erkki Leminen () oli suomalainen kirjailija ja evankelista. ==Lapsuus, herätys ja evankelistana toimiminen== Leminen syntyi Uukuniemen Sikopohjan kylässä maanviljelijäperheeseen. Hän koki herätyksen sotien jälkeen ja jätti maatalouden. Leminen julisti sanaa aluksi itsenäisesti kunnes 1948 muutamaa vuotta aiemmin perustettu Kansan Raamattuseura kutsui hänet kiertäväksi evankelistaksi. Huippuvuosina Lemisellä oli 60 000 - 70 000 kuulijaa, eniten vuonna 1958; keskimääräinen yleisömäärä oli parhaimmillaan noin 200 henkeä ja tätä yleisömäärää 70-luvun notkahdusta lukuun ottamatta hän sai kokea vielä 80-luvulle tultaessakin. Evankelistana Leminen toimi aina 1982 eläkkeelle jäämiseensä asti, ja vapaaehtoispohjalta vielä senkin jälkeen. Evankelistana Leminen koki aluksi, että: "Piti puhua kovanlaisia sanoja". Hannu Nyman (2020) kuvaa, että alkuun Leminen uskoi, että kelvatakseen Jumalalle ihmisen täytyy tulla paremmaksi ja että oikean uskon edellytyksenä on parannuksen tekeminen. Kuitenkin vähitellen monien sielunhoitokeskustelujen ja omien koettelemusten kautta hän joutui taisteluihin ja prosessiin jossa pääsi ymmärtämään evankeliumin syvän sisällön. Kansan Raamattuseuran julistukselle keskeistä on sielunhoidollinen julistus evankelioimisessa. Kun evankelista kohtaa tarpeeksi ihmisiä sielunhoidossa, hän voi ymmärtää kuulijoita eikä puhu ihmisten ohi. ==Kirjailijana== Leminen oli myös tuottelias kirjailija, joka julkaisi elämäkertoja, hengellisiä kirjoja ja runoja. Hänen kirjallinen taipumuksensa tuli tietoisuuteen 1950-luvun alussa hänen monien lehtikirjoitustensa johdosta. Lemisen ensimmäinen kirja oli 1952 julkaistu Hoitakaa sydäntänne, ja sittemmin Leminen julkaisi yli 30 teosta. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
NS-Volkswohlfahrt

Nationalsozialistische Volkswohlfahrt (lyhyemmin NS-Volkswohlfart tai NSV, suoraan suomennettuna Kansallissosialistinen kansan hyvinvointi) oli natsi- Saksassa toiminut sosiaalinen ja humanitäärinen järjestö. Se oli muodollisesti rekisteröity yhdistys ja organisatorisesti osa Saksan kansallissosialistista työväenpuoluetta. Järjestön päämaja oli Berliinissä. NS-Volkswohlfart perustettiin 3. toukokuuta 1933, siis vain muutamia kuukausia kansallissosialistisen puolueen valtaannousun jälkeen. Järjestön tarkoituksena oli tukea tuolloin vielä laman ja talousahdingon kurjistamaa saksalaista väestöä. Samalla järjestöllä oli myös ideologinen tavoite. Sen tuli osoittaa, että kansallissosialistinen liike välitti kansalaisten hyvinvoinnista ja tuki heitä vaikeina aikoina. NS-Volkswohlfartin tarkoituksena oli myös korvata työväenliikkeen lakkautetut solidaarisuusjärjestöt ja syrjäyttää kirkolliset hyväntekeväisyysjärjestöt. Organisatorisesti järjestö oli järjestetty kansallissosialistisen puolueen mallin mukaan alueisiin, piireihin ja ryhmiin, NS-Volkswohlfart ei täysin onnistunut syrjäyttämään muita hyväntekeväisyysjärjestöjä, vaan niitä toimi natsi-Saksassa vielä seitsemän. Suurimmat muista humanitäärisistä järjestöistä olivat Saksan Punainen Risti, evankelisten kirkkojen Diakonie ja katolisen kirkon Caritas. Toisaalta maanlaajuinen ja valtiollisesti tuettu NS-Volkswohlfart onnistui kylläkin marginalisoimaan muut vastaavat järjestöt. 1930-luvun laman aikana NS- Volkswohlfart jakoi suoria raha-avustuksia, mutta taloudellisen nousukauden aikana järjestö siirtyi yksinomaan sosiaalisten ja humanitääristen palveluiden tarjoajaksi. Se perusti esimerkiksi lastentarhoja, joissa lapsille opetettiin kristillisten lastentarhojen uskonnollisen opetuksen sijaan poliittista ideologiaa. Lasten ja lapsiperheiden tukeminen oli järjestössä muutenkin keskeisellä sijalla, tukihan tämä myös kansallissosialismin ideaa voimakkaasta Saksan kansasta. Äideille järjestettiin neuvoloita ja ensikoteja, lapsille kesäsiirtoloita ja päivähoitoa. Järjestö järjesti myös terveysneuvontaa ja -tarkastuksia. Toisen maailmansodan alettua NS-Volkswohlfart otti hoitaakseen yhä enemmän oikeastaan valtiolle kuuluvia tehtäviä. Se järjesti apua sodan siviiliuhreille, kuten pommituksissa haavoittuneille ja kotinsa menettäneille. Ehkä merkittävin järjestön voimanponnistuksista oli lasten laajamittainen evakuointi pommitusten uhkaamista kaupungeista turvaan maaseudulle, nk. Kinderlandverschickung eli KLV. Varallisuutensa järjestö sai jäsenmaksuista ja vapaaehtoisista lahjoituksista. Tärkein NS-Volkswohlfartin järjestämistä rahankeräyksistä oli Talviapukeräys. Järjestöllä oli toisen maailmansodan alkaessa noin 11 miljoonaa jäsentä ja noin miljoona vapaaehtoistyöntekijää. Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Kansallissosialistiset järjestöt
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1926

Vuoden 1926 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Riiassa, Latviassa syyskuun alussa. Kisoissa painittiin pelkästään kreikkalais- roomalaisessa painissa kuudessa eri sarjassa. ==Mitalistit== ===Kreikkalais- roomalainen paini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 58 kg Siegfried Hansson Paul Reiber Armand Magyar 62 kg Voldemar Väli Erik Malmberg Ernst Steinig 67,5 kg Harald Pettersson Osvald Käpp Mihaly Matura 75 kg Johannes Jakobsen Fritz Bräun László Papp 82,5 kg Robert Rupp Rudolf Loo Alexander Szabo yli 82,5 kg Georg Gehring Josef Urban Johan Richthoff ==Mitalitaulukko== 1 2 2 1 5 2 2 1 1 4 3 1 2 0 3 4 1 0 0 1 5 0 1 1 2 6 0 0 3 3 ==Lähteet== *FILA:n tietokanta 1926 Luokka:Vuoden 1926 urheilu Luokka:Riian urheilu
Norddeutscher Rundfunk

Norddeutscher Rundfunk (NDR) on saksalainen yleisradioyhtiö, joka toimii Saksan pohjoisissa osavaltioissa Hampuri, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Ala-Saksi ja Schleswig-Holstein. Se on Saksan paikallisten yleisradioyhtiöiden liiton, ARD:n, jäsen. Yhtiön päätoimipaikka sijaitsee Hampurissa Rotherbaumin kaupunginosassa. NDR työllistää noin 3600 henkilöä. ==Historia== NDR:n historia alkoi 1924, kun Nordische Rundfunk AG (NORAG) perustettiin Hampurissa. NORAG joutui brittiläisen valvonnan alla osaksi vuonna 1945 perustettua radioyhtiötä Nordwestdeutscher Rundfunk (NWDR), joka kattoi brittien hallintoalueen Saksan liittotasavallassa. Myöhemmin yhtiö siirtyi osavaltioiden hallintaan ja vuonna 1955 NWDR päätettiin jakaa. Siitä syntyi kaksi paikallista yleisradioyhtiötä: läntinen Westdeutscher Rundfunk (WDR) ja pohjoinen Norddeutscher Rundfunk (NDR). NDR:n perustivat Hampuri, Ala-Saksi ja Schleswig-Holstein. Mecklenburg-Etu-Pommeri liittyi yhtiöön vuonna 1992 Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset radioasemat Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:ARD Luokka:Vuonna 1955 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1955 perustetut televisiokanavat
Revenio Group

Revenio Group Oyj (aiemmin Done Solutions) on suomalainen terveysteknologiakonserni, jonka liiketoiminnan ytimen muodostavat silmänpainemittarit. ==Historia== Done Solutions syntyi 2001, kun Digital Open Network Environment Oyj Done jakautui kahdeksi yritykseksi: Done Solutions Oyj:ksi ja Mgine Holding Oyj:ksi, joka sulautui Reach-U Holding Oyj:hin. Done Solutions muutti nimensä Revenio Groupiksi huhtikuussa 2009. Timo Hildén aloitti Revenio Groupin toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2017 edeltäjänsä Olli- Pekka Salovaaran siirryttyä Revenion omistaman Icaren Yhdysvaltain hallituksen päätoimiseksi puheenjohtajaksi. Revenio Group osti italialaisen oftalmologisten laitteiden valmistajan CenterVuen vuonna 2019 noin 59 miljoonan euron kauppahinnalla. CenterVuen liikevaihto oli 18,6 miljoonaa euroa vuonna 2018. Revenio katsoi yrityskaupan laajentavan merkittävästi sen tuoteportfoliota ja parantavan yhtiön asemaa glaukooman diagnostiikassa. Yrityskaupan myötä Timo Hildén siirtyi Revenio Groupin toimitusjohtajan paikalta senior advisor -tehtävään edistämään CenterVue-integraatiota. Mikko Moilanen aloitti Hildénin seuraajana Revenio Groupin toimitusjohtajana elokuussa 2019. Hän tuli tehtävään Granon toimitusjohtajan paikalta. Moilanen jätti Revenion kuitenkin jo saman vuoden marraskuussa, minkä jälkeen Timo Hildén nimitettiin väliaikaiseksi toimitusjohtajaksi. Eron syynä kerrottiin olleen näkemyserot yhtiön kehittämisestä. == Liiketoiminta == Revenio- konsernin Terveysteknologia-segmentin muodostavat Icare Finland Oy:n, osteoporoosin seulontaan ja seurantaan keskittyvän Oscare Medical Oy:n ja Revenio Research Oy:n liiketoiminta. Revenio Groupin tavoitteena on kehittää entistä tehokkaampia ja helposti käyttöönotettavia menetelmiä tunnistaa kansanterveydellisesti merkittäviä sairauksia jo niiden alkuvaiheessa. Yhtiön seulontateknologiat ovat keskittyneet glaukooman, osteoporoosin, ihosyövän ja astman tunnistamiseen ja niiden hoitoprosessin aikaiseen mittaamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Revenio Group * Icare Finland Luokka:Suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Suomalaiset terveysteknologiayritykset Luokka:Vantaalaiset yritykset
Stenopus hispidus

Stenopus hispidus on trooppisten vesien pieni, puhdistajarapuihin (Stenopodidea) kuuluva äyriäinen. Sitä tavataan luonnossa koralliriutoilla sekä Indopasifisella merialueella että Atlantin länsiosassa. Se elää tyypillisesti 2–4 metrin syvyydessä.Animal Diversity Web Se on myös suosittu meriakvaarioiden asukas.The Banded Coral Shrimp, Stenopus hispidus Itse rapu kasvaa suurimmillaan noin kuusisenttiseksi, mutta sen tuntosarvet ovat pitemmät kuin varsinainen ruumis. Vartalo on valkopohjainen, harvakseltaan punaraitainen, saksissa raidat ovat suunnilleen tasaleveitä punaisia ja valkeita. Kaksi takimmaista jalkaparia on hentoja, läpikuultavia, mutta etummaiset jalat ovat tukevat ja antavan lisäpontta ravun saksille. == Lähteet == Luokka:Kymmenjalkaiset
Gemini-palkinto

Gemini-palkinto (Gemini Awards) oli vuosina 1986–2011 jaettu Kanadan elokuva- ja televisioakatemian palkinto, jota myönnettiin Kanadan englanninkielisille televisiotuotannoilla. Gemini-palkinto korvasi aiemman ACTRA-palkinnon. Gemini- ja Genie-palkinnot puolestaan yhdistettiin vuonna 2013 Canadian Screen Awards -palkinnoiksi. Gemini-palkintoja annettiin alkujaan 87 kategoriassa, mutta vuonna 2011 kategorioita oli jo 114. Sen yhteydessä jaettiin myös joitakin erikoistunnustuksia, kuten elämäntyöstä annettava Earle Grey -palkinto. Itse Gemini-palkinto oli pronssiset kasvojen ääriviivat. Sen oli suunnitellut muotoilija ja taiteilija Scott Thornley. Elokuva- ja televisioakatemian vuonna 2012 tehdyn tutkimuksen perusteella se päätti yhdistää Gemini- ja Genie-palkinnot. Ensimmäinen Canadian Screen Awards -gaala pidettiin maaliskuussa 2013. Akatemian toimitusjohtajan Helga Stephensonin mukaan elokuva- ja televisiopalkintojen yhdistämisen taustalla oli saada suurempaa huomiota kummallekin alalle. == Lähteet == Luokka:Televisio- ohjelmapalkinnot Luokka:Kanadalaiset palkinnot
Kehräraimikki

Kehräraimikki (Anacyclus valentinus) on asterikasvilaji, joka kasvaa alkuperäisenä läntisellä Välimeren alueella. Kehräraimikkia esiintyy Luoteis- Afrikassa, Espanjassa ja Ranskassa, lisäksi tulokaslajina Belgiassa, Britteinsaarilla ja Puolassa. Kehräraimikki on mahdollisesti risteymälaji, joka on kruunuraimikin (Anacyclus radiatus) ja Anacyclus homogamos-raimikin risteymä. Lajiin on sisällytetty Espanjan Isla de Alborán -saarelta kuvattu laji Anacyclus alboranensis. == Lähteet == Luokka:Raimikit
OBESSU

OBESSU (Organising Bureau of European School Student Unions) on eurooppalaisten toisen asteen opiskelijajärjestöjen sateenvarjojärjestö, joka on perustettu Irlannin Dublinissa huhtikuussa vuonna 1975. OBESSU:n tehtävänä on luoda mahdollisuus opiskelijajärjestöjen eurooppalaiselle yhteistyölle sekä tehdä euroopanlaajuista toisen asteen opiskelijoiden edunvalvontatyötä. OBESSU:lla on tällä hetkellä 31 varsinaista järjestöä yli 26 Euroopan valtiossa. Suomesta siihen kuuluvat Suomen Lukiolaisten Liitto, Finlands Svenska Skolungdomsförbund rf, Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI sekä Suomen Opiskelija-Allianssi – OSKU ry. Kaikki OBESSU:n jäsenjärjestöt ovat itsenäisiä, kansallisia, edustuksellisia ja demokraattisia opiskelijajärjestöjä. OBESSU:n toimisto sijaitsee Brysselissä Belgiassa, ja sillä on kaksitoista työntekijää. Järjestön ylintä päätösvaltaa käyttää yleiskokoukset, joita järjestetään vuosittain kaksi: General Assembly (yleisesti käytetty lyhenne GA) ja Council of members (lyhenne CoMem). ==Jäsenjärjestöt== Maa Järjestö AKS – Aktion Kritischer Schüler_innen CEF – Comité des Élèves francophones ASuBiH – Asocijacija Srednjoškolaca u Bosni i Hercegovini CSU – Česká středoškolská unie rowspan=3 DGS – Danske Gymnasieelevers Sammenslutning EEO – Erhversskolernes Elev-Organisation LH – Landssammenslutningen af Handelskoleelever ESCU – Estonian School Student Counsils’ Union/Eesti Õpilasomavalitsuste Liit FSS – Finlands Svenska Skolungdomsförbund OSKU – Suomen Opiskelija-Allianssi SLL – Suomen Lukiolaisten Liitto SAKKI – Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto MNL – Mouvement National Lycéen BSK – Bundesschülerkonferenz SVB – SV-Bildungswerk e.V. SIF – Samband Íslenskra Framhaldsskólanema ISSU – Irish Second–Level Students' Union UDS – Unione degli Studenti RSM – Rete degli Studenti Medi KYC – Kosovar Youth Council LMS – Lithuanian School Student Union UNEL – Union Nationale des Étudiant-e-s du Luxembourg RNCE – Reţeaua Naţională a Consililor Elevilor Montenegro UNSCG – Unija srednjoškolaca Crne Gore Pohjois-Makedonia UNSHM – Union of High-School Students of the Republic of North Macedonia MAKOSZ – Romániai Magyar Középiskolások szövetsége CNE – Consiliul Național al Elevilor UNSS – Unija srednjoskolaca Srbije/Union of secondary school students of Serbia SUS – Stredoškolská študentská únia Slovenska DOS – Dijaška organizacija Slovenije CANAE – Confederación Estatal de Asociaciones de Estudiantes USO – Union der Schülerorganisationen CH / FL Turkki TÖS – Türkiye Öğrenci Senatosu NSoA – National Society of Apprentices SSUNI – Secondary Students Union of Northern Ireland == Aiheesta muualla == * OBESSU:n kotisivut Luokka:Eurooppalaiset opiskelijajärjestöt
Kolkkala

Kolkkala voi tarkoittaa seuraavia asioita: Sukunimenä: *Reeta-Mari Kolkkala (s. 1969), suunnistaja *Väinö Kolkkala (1883–1952), toimittaja ja kirjailija *Taina Ojaniemi, (ent. Kolkkala, o.s. Uppa, s. 1976), keihäänheittäjä, poliisi Paikannimenä: *Kolkkala, asuinalue Kotkassa Kalliokosken kaupunginosassa Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Hollolan näkkileipä

Hollolan näkkileipä, jota kutsutaan myös pitoleiväksi kuin myös hämäläiseksi näkkileiväksi, on päijäthämäläinen perinneruoka. Se on pehmeähköä näkkileipää, jossa valmistusaineina on maitoa, hiivaa, suolaa, kuminaa, kaurahiutaleita, grahamjauhoja, ruisjauhoja, vehnäjauhoja ja voita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hämäläisen pitoleivän resepti Luokka:Suomalaiset leivät Näkkileipä
Eric Sevareid

Arnold Eric Sevareid (26. marraskuuta 1912 Velva, Pohjois-Dakota – 9. heinäkuuta 1992 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän oli yksi niin sanotun Murrow’s Boys -toimittajaryhmän jäsenistä. Valmistuttuaan Minnesotan yliopistosta vuonna 1935 Sevareid työskenteli toimittajana Minneapolis Journalissa 1936–1937 ja New York Herald Tribunessa Pariisissa, kunnes Edward R. Murrow palkkasi hänet CBS:n radion ulkomaankirjeenvaihtajaksi raportoimaan toisesta maailmansodasta 1939. Sevareid kertoi ensimmäisenä amerikkalaisena Ranskan antautumisesta Saksalle vuonna 1940. Pariisista Sevareid pakeni sodan tieltä Lontooseen, missä hän raportoi Britannian taistelusta (Battle of Britain). Loppuvuodesta 1940 hän palasi Yhdysvaltoihin ja vuonna 1943 hän lähti komennukselle Itä-Aasiaan, missä hän raportoi Burman- Kiinan sotanäyttämöltä. Myöhemmin Sevareid raportoi Titon partisaaneista ja saapui eteläiseen Ranskaan ensimmäisten yhdysvaltalaisten joukkojen mukana kulkien heidän kanssaan Saksaan saakka. Sodan jälkeen vuonna 1946 Sevareid raportoi muun muassa YK:n perustamisesta ja julkaisi teoksen Not So a Wild Dream. Vuosina 1946–1954 hän toimi CBS:n Washingtonin uutistoimituksen päällikkönä ollen senaattori Joseph McCarthyn kommunistivainojen (”mccarthyismin”) ensimmäisiä kriitikkoja. CBS:n Euroopan kirjeenvaihtajana Sevareid oli 1959–1961 työskennellen Ranskassa, Saksassa ja Britanniassa. Yhdysvalloissa hän tuli tunnetuksi esiintymisestään CBS:n Walter Cronkiten juontamissa iltauutisissa 1964–1977 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Sevareid myös raportoi kaikista Yhdysvaltain presidentinvaaleista vuosina 1948–1976. Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi CBS:n konsulttina ja toimi kertojana useissa dokumenttiohjelmissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotakirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Sateenkaarikardinaali

Sateenkaarikardinaali, aikaisemmalta nimeltään paavipeippo (Passerina ciris) on värikäs Keski-Amerikassa ja eteläisessä Yhdysvalloissa elävä kardinaaleihin kuuluva varpuslintu. Sen kannaksi arvioidaan 4,5 miljoonaa yksilöä. == Koko ja ulkonäkö == Pituudeltaan sateenkaarikardinaali on noin 12–13-senttinen. Lajin koirasta sanotaan usein Pohjois-Amerikan kauneimmaksi linnuksi. Koiraan pää on kirkkaansininen, selkä ja siivet vihreät sekä vatsa kirkkaanpunainen. Naaras ja nuori koiras ovat väritykseltään huomattavasti vaatimattomampia: höyhenpuku on kauttaaltaan vihreä ja yläpuoli on alapuolta tummempi. == Elinympäristö == Sateenkaarikardinaalilla on kaksi maantieteellisesti erotettavaa esiintymisaluetta. Läntinen alue ulottuu Meksikosta Yhdysvaltoihin pohjoiseen Texasiin asti, itäinen alue käsittää Pohjois-Carolinasta Floridaan ulottuvan alueen. Läntisen populaation elinympäristöä ovat kuivahkot pensaikkomaat, kun itäisen populaation yksilöt elävät rannikon maatalousmailla. Laji on muuttolintu. Läntisen populaation yksilöt muuttavat Lounais-Meksikoon, ja itäisellä esiintymisalueella elävät yksilöt talvehtivat Etelä-Floridassa ja Karibialla. Laji tavattiin Suomessa vuonna 1982 Lågskärillä, mutta havaittu lintu oli hyvin todennäköisesti häkkikarkulainen. == Elintavat ja ravinto == Sateenkaarikardinaalikoiraat ovat tarkkoja reviireistään. Ne ilmoittavat reviiriensä rajat laulamalla korkeassa puussa usein kätkeytyneinä lehvistöön. Koiraiden välillä käydään kiivaita taisteluita reviireistä, ja taistelut voivat päättyä jopa toisen koiraan kuolemaan. Kuppimaisen pesänsä laji tekee matalan kasvillisuuden joukkoon ruohoista ja kasvinosista. Naaras munii yleensä 3–4 vaaleansinistä harmaa- tai ruskeapilkullista munaa. Lisääntymisaikanaan sateenkaarikardinaalit syövät hyönteisiä, toukkia ja hämähäkkejä. Talven ja syksyn aikana lajin ravinto koostuu pääasiassa siemenistä. Ruokailu tapahtuu pääasiassa maassa tai matalassa pensaikossa. == Kanta ja uhat == Sateenkaarikardinaalikannan kooksi arvioidaan 14 000 000 sukukypsää yksilöä. Christmas Bird Countin tilastojen perusteella kanta olisi suurempi kuin vuonna 1966, mutta Breeding Bird Surveyn mukaan 2000-luvulla kanta olisi lievästi vähentynyt. IUCN pitää lajin kantaa vakaana ja luokittelee sen elinvoimaiseksi. Lajin keskeisimpinä uhkina IUCN pitää kaupungistumisen, teiden rakentamisen ja maanviljelyn tehostamisen aiheuttamia elinympäristön tuhoutumisia sekä häkkilintukauppaa. Lehmäturpiaalin pesäloisinta saattaa olla myös mahdollinen uhka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Greg Lasley Nature Photography (hyviä kuvia) * BirdForumin artikkeli sateenkaarikardinaalista Luokka:59.3 Linnut Luokka:Kardinaalit (linnut)
Oskar Blomstedt

Oskar August Frithiof Blomstedt (5. huhtikuuta 1833 Kuru – 18. helmikuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen latinan kielen lehtori, myöhemmin dosentti ja toimittaja, oppiarvoltaan tohtori.Jyväskylä koulukaupunki luettu 11.1.2009Lukkari, kunnallismies Aron Emanuel Blomstedt luettu 11.1.2009Johanna Laakso, Gesichte der Fenno-Ugristik luettu 11.1.2009 Blomstedt piti Ilmajoella valmistavaa koulua ollessaan ylioppilasaikana siellä kotiopettajana, ja häntä pidetään siksi Ilmajoen kansakoulun alkuunpanijana. Myöhemmin hän oli Oulun alkeiskoulun latinan lehtori, Helsingin yliopiston suomen ja unkarin kielen dosentti sekä Helsingin kansakouluntarkastaja. Lisäksi hän oli Suomettaren aputoimittaja sekä Uuden Suomettaren toimittaja ja suomensi muutamia latinankielisiä teoksia. Blomstedt opiskeli Saksassa ja Unkarissa. Blomstedtin puoliso oli Johanna Amalia Björkman. Hänen isänsä oli Jalasjärven lukkari, kunnallismies Aron Emanuel Blomstedt. ==Teokset== * Halotti Beszéd ynnä sen johdosta vertailevia tutkimuksia Unkarin, Suomen ja Lapin kielissä (väitöskirja; Helsinki: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1869) * Kapina Kauhajoella v. 1808 (Turku: G. W. Wilén, 1862.; 2. p. Vaasa: Kauhajoen suojeluskunta, 1933) * Kuvaelmia 1808 vuoden sodasta Suomessa (Helsinki: G. W. Edlund, 1858) * Mietteitä latinan-opetuksesta alkeis-opistossamme H. G. Porthan’in opetus-tavan johdolla (väitöskirja; Kuopio: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1863) * Suomen verbien vi eli pi päätteestä tutkimus (Helsinki: Oskar Aukusti Frithiof Blomstedt, 1869) * Vältvääpeli Roth’in uro-työt Ruovedellä (Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1857) === Suomennokset === * Cicero, Marcus Tullius: Puheita (Oulu: Barck, 1865) * Sallustius Crispus, Gaius: Jugurtha (Oulu: Barck, 1866) * Tacitus, Publius Cornelius: Germania (Oulu: Barck, 1865) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
John Carter Cash

John Carter Cash (s. 3. maaliskuuta 1970) on yhdysvaltalainen countrylaulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän on Johnny Cashin ja June Carter Cashin ainoa yhteinen lapsi. ==Diskografia== *Bitter Harvest, 2003 Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Serle

William Serle (29. heinäkuuta 1912 Edinburgh, Skotlanti – 7. lokakuuta 1992 Edinburgh) oli skotlantilainen lintutieteilijä ja presbyteeripappi. William Serlen isä toimi pappina Duddingston Mansessa Edinburghissa. William kävi George Watson’s Boys’ Collegen vuosina 1918–1930. Sieltä päästyään hän meni opiskelemaan lääketiedettä Edinburghin yliopistoon ja valmistui sieltä 1935. Serle pestautui lääkäriksi siirtomaahallinnon palvelukseen ja purjehti Nigeriaan 1937. Hän asui Nigeriassa ja Kamerunissa seuraavat 20 vuotta. Toisessa maailmansodassa Serle palveli Länsi-Afrikan ambulanssijoukoissa (West African Field Ambulance Corps) ja joutui myös Intiaan ja Burmaan. Vuonna 1956 Serle avioitui Sheila Lawrien kanssa (William Serlen isä oli Sheilan kastepappi). Lokakuussa 1957 Serle palasi Edinburghin yliopistoon opiskelemaan papiksi. 1959 hänet vihittiin papiksi, ja hän sai viran Drumoakista Aberdeenin läheltä. Siellä hän palveli 28 vuotta. Perheeseen syntyi viisi tyttöä ja yksi poika. 1980-luvun puolimaissa Serlen terveys heikkeni, ja hän muutti Rathoon Edinburghin lähelle, missä hän kuoli lokakuussa 1992. Jo William Serlen isä oli British Ornithologists Unionin (BOU) jäsen. William Serle julkaisi ensimmäiset tukkakoskeloa koskevat lintuhavaintonsa 18-vuotiaana. Kaikkiaan Serle julkaisi 65 lintutieteellistä artikkelia tai teosta, joista kuutisenkymmentä käsitteli Afrikan lintuja. Hänen tunnetuin teoksensa on 1977 julkaistu The Collins Field Guide to the Birds of West Africa, jonka hän kirjoitti yhdessä G. J. Morelin kanssa ja jonka kuvitti Wolfgang Hartwig. Paitsi kirjoittamista, Serle harrasti myös keräämistä. Hänellä oli loistava linnunnahkojen (noin 10 000 näytettä) ja -munien kokoelma, joista munakokoelma on sijoitettu Skotlannin kansallismuseoon, jossa on myös hänen isänsä kokoelma. Siellä on myös yli 2 000 linnunpesän kokoelma yksityiskohtaisine muistiinpanoineen. Nahkakokoelman pääosa on Lontoossa British Museumissa, ja osa, noin 500 näytettä, on Skotlannin kansallismuseossa. Serle nimesi kamerunintimalin (Kupeornis gilberti) vuonna 1949.ITIS James Paul Chapin nimesi Serlen kunniaksi kultarintabulbulin (Phyllastrephus xavieri) alalajin serlei. == Lähteet == * Muistokirjoitus (The Ibis 135:332) Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Skotlantilaiset papit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Dolby Surround

Dolby Surround on Dolby Laboratoriesin vuonna 1982 julkaisema analoginen monikanavainen äänentoistojärjestelmä. Dolby kehitti 1976 elokuvateattereihin Dolby Stereo (tunnettu myös Dolby MP tai Dolby SVA) -järjestelmän. Järjestelmä tuotiin kuluttajille kotiteattereihin vuonna 1982 nimellä Dolby Surround, kun stereo- ja hifi-toistoon pystyvät videonauhurit tulivat markkinoille. Järjestelmää kehitettiin edelleen kun Dolby Pro Logic -dekoodausjärjestelmä esiteltiin 1987. Dolby Surroundissa on normaaliin stereosignaaliin matriisikoodattu neljän kanavan sisältö: jos vasen ja oikea kanava sisältävät saman signaalin, toistetaan ääni keskikanavasta, ja jos vaiheet ovat vastakkaisia, ääni toistetaan takakanavasta. Luokka:Äänielokuvajärjestelmät Luokka:Viihde-elektroniikan tuotemerkit
Edward Cave

Edward Cave (27. helmikuuta 1691 – 10. tammikuuta 1754) oli englantilainen kustantaja ja julkaisija. Cave perusti aikakautensa merkittävimmän aikakauslehden nimeltä The Gentleman's Magazine. Cave syntyi Newtonissa lähellä Rugbya Warwickshiressä. Hänen isänsä oli kengänpaikkaaja. Cave aloitti koulun Newtonissa, mutta hänet erotettiin koulusta, koska hänen epäiltiin varastaneen rehtorin omaisuutta. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa puukauppiaana, toimittajana ja kirjanpainajana. Hän kehitti idean eri aiheita taloudesta runouteen käsittelevästä tietyin aikavälein ilmestyvästä julkaisusta. Cave esitteli ideaansa useille Lontoon kustantajille. Kukaan ei kuitenkaan kiinnostunut aiheesta, joten Cave päätti toteuttaa ideansa itse. The Genteleman's Magazinen ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 1731, ja siitä tuli pian aikakautensa merkittävin julkaisu. Cave oli taitava liikemies ja omistautui tarmokkaasti lehden kehittämiselle. Hän poistui vain harvoin lehden Clerkenwellissä sijainneesta toimituksesta. Hän käytti runsaasti avustajia, joista tunnetuin oli Samuel Johnson. Cave hankki Lewis Paulilta 250 värttinän lisenssin itse patentoimaansa kehruukoneeseen. Vuonna 1742 hän osti Marvels Mill'in Northamptonissa ja muunsi sen puuvillakehräämöksi, joka saattoi olla maailman ensimmäinen vesivoimalla toimiva kehräämö. Menetelmä oli ilmeisesti heikosti kannattava ja tehdas lopetettiin noin vuonna 1761. Vanhemmalla iällä Cave kärsi kihdistä. Hänet on haudattu Clerkenwelliin. ==Aiheesta muualla== * Gentlemen's Magazinen verkkoversio sisältää lehden 20 ensimmäistä numeroa vuosilta 1731-1750 Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Kustantajat Luokka:Vuonna 1691 syntyneet Luokka:Vuonna 1754 kuolleet
William Elford Leach

William Elford Leach (2. helmikuuta 1791 Plymouth, Englanti – 26. elokuuta 1836 Tortona, Italia) oli englantilainen eläintieteilijä ja meribiologi. William Leachin isä oli plymouthilainen asianajaja. 12-vuotiaana William lähti opiskelemaan Exeteriin, jossa hänen pääaineinaan olivat anatomia ja kemia. Jo näihin aikoihin hän keräsi meren eliöitä Plymouthin ja muualta Devonin rannoilta. 17-vuotiaana Leach aloitti lääketieteen opinnot St Bartholomew's Hospitalissa Lontoossa ja saattoi opintonsa päätökseen Edinburghin yliopistossa ja St Andrewsin yliopistossa. Vuonna 1813 Leach palasi eläintieteen pariin, ja hänet palkattiin assistentiksi British Museumin eläintieteen laitokselle. Hän otti tehtäväkseen Hans Sloanen kokoelmien järjestämisen. Hänestä tuli sitten luonnonhistoriallisen osaston apulaisjohtaja, ja hänestä kehittyi nilviäisten ja äyriäisten erityistuntija. Hän tutki myös hyönteisiä, nisäkkäitä ja lintuja. Leachin nimeämistapa oli erikoinen. Hän nimesi 27 lajia ystävänsä John Cranchin mukaan, joka oli kerännyt lajit Afrikasta. Vuonna 1818 hän nimesi yhdeksän sukua Caroline-nimen mukaan, mahdollisesti naisystävänsä mukaan. Vuonna 1821 Leach kärsi liian työnteon aiheuttaman vakavan hermoromahduksen ja lähti museosta maaliskuussa 1822. Hän matkusti vanhemman sisarensa kanssa läpi Euroopan ja kuoli koleraan Genovan pohjoispuolella Italiassa elokuussa 1836. Leach nimesi erittäin monia uusia eläinsukuja ja lajeja. Linnuista hän nimesi muun muassa veririntasepän (Lybius vieilloti) vuonna 1815 Louis Jean Pierre Vieillotin kunniaksi.ITIS Leachin kunniaksi on nimetty sininauraja (Dacelo leachii) ja isopyrstömuura (Mackenziaena leachii).BirdLife Suomi == Teoksia == * The zoological miscellany. E. Nodder & Son, Lontoo 1814-1817. * Malacostraca podophthalmata Britanniae or Descriptions of such British species of the Linnean genus Cancer as have their eyes elevated on footstalks. Sowerby, Lontoo 1815-1875 (p.m.) * Systematic Catalogue of the specimens of the indigenous mammalia and birds that are preserved in the British Museum. Lontoo 1816. * On the Genera and species of Eproboscideous insects and on the arrangement of Oestrideous insects. Neill, Edinburgh 1817. * Molluscorum Britanniæ synopsis. A synopsis of the mollusca of Great Britain. (kirjoitettu 1820), van Voorst, Lontoo 1852 (p.m.) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Meribiologit Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Brittiläiset entomologit Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Supermarine Walrus

Supermarine Walrus on brittiläinen kaksitaso inen lentovene. Se kehitettiin vuonna 1922 valmistuneen Supermarine Seagullin pohjaltahttps://www.navy.gov.au/aircraft/supermarine-seagull-v-walrus Viitattu 20.12.2022. ja se valmistui kesällä 1933. Australia tilasi 24 konettahttps://pacificeagles.net/supermarine-walrus/ Viitattu 20.12.2022., ja niiden menestyttyä Britannia tilasi 12 katapulttikäyttöön sopivaa lentovenettä.https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.php?aircraft_id=588 Viitattu 20.12.2022. Vuonna 1936 palvelukseen tulleessa konetyypissä oli niin kutsuttu työntöpotkuri, joka sijaitsi takana tasojen peräosassa.Humble, R., 1976: s. 46 Vesitasokoneen miehistön määrä oli 4 henkeä. Sen aseistukseen kuului 2x 7,7 mm Vickers K -konekivääri. Pudotettavaa aseistusta eli pommeja ja syvyyspommeja saattoi esiintyä 230 kg verran.https://www.classicwarbirds.co.uk/british-aircraft/supermarine- walrus.php Myöhempiin malleihin lisättiin merivalvontatutka, ja lisätilaukset nostivat koneiden valmistusmäärän 746 kappaleeseen. Konetyypin käyttö päättyi vasta vuonna 1956.https://www.classicwarbirds.co.uk/british- aircraft/supermarine-walrus.php Viitattu 20.12.2022. ==Historia== Britannian laivaston ilmavoimissa kone oli tiedustelu- ja meripelastuskoneena. Walrus -vesitasokoneita käytettiin paljon Liittoutuneiden laivastosaattueiden eli Neuvostoliittoon suuntautuvien avustusmerikuljetusten turvaamiseksi tehdyssä meri- ja ilma-alueiden tarkkailussa. ==Lähteet== * *https://www.classicwarbirds.co.uk/british-aircraft/supermarine-walrus.php *https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.php?aircraft_id=588 *https://www.tangmere-museum.org.uk/aircraft-month/supermarine-walrus *https://www.navy.gov.au/aircraft/supermarine-seagull-v-walrus *https://pacificeagles.net/supermarine-walrus/ === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *https://navymuseum.https://www.classicwarbirds.co.uk/british- aircraft/supermarine-walrus.php *https://www.classicwarbirds.co.uk/british- aircraft/supermarine-walrus.php *https://naval-encyclopedia.com/naval- aviation/ww2/uk/supermarine-walrus.php *http://aviastar.org/air/england/vickers_walrus.php *https://www.gracesguide.co.uk/Supermarine:_Walrus Luokka:Meritoimintakoneet Walrus Luokka:Brittiläiset tiedustelukoneet Luokka:1930-luvun tiedustelukoneet
Rupikorallit

Rupikorallit (Zoantharia) on korallieläinten lahko. Lajien määrä vaihtelee eri lähteissä kuudestakymmenestä kahteensataan, sillä Zoantharia-lajien luokittelu on vielä kesken.Zoanthids or colonial anemones Wild Singapore Rupikorallit ovat pienikokoisia, korkeintaan pari senttiä korkeita merivuokkoja muistuttavia korallieläimiä, jotka elävät tavallisesti yhdyskuntina trooppisten merien matalissa lahdissa, vuorovesivyöhykkeellä ja koralliriutoilla. Rupikorallien lonkerot ovat järjestäytyneet kahteen sisäkkäiseen kehään.Phylogeny of Zoanthids Universite de Geneve Joidenkin lajien lonkerot ovat suuren osan ajasta sisäänvedettyinä, ja tulevat esille vain korallieläimen ruokaillessa. Rupikorallit syövät planktonia.Meerwasserlexicon Osalla lajeista on myös symbioottisia zooksantellileviä, jotka antavat yhteyttämistuotteensa korallieläimen käyttöön. Joissakin rupikoralleissa on voimakkaita myrkkyjä, jotka voivat halvaannuttaa tai jopa tappaa ihmisiäkin. Eräät lahkon lajit tuottavat yhtä myrkyllisimmistä luonnonyhdisteistä, palytoksiinia. Saattaa olla, että myrkyt eivät synny eläimen itsensä elimistössä vaan sen kanssa symbioosissa elävissä bakteereissa. == Luokittelu == Rupikorallien luokittelu: * Lahko: Rupikorallit (Zoantharia) ** Alalahko: Brachycnemina *** Heimo: Neozoanthidae *** Heimo: Sphenopidae *** Heimo: Zoanthidae ** Alalahko: Macrocnemina *** Heimo: Epizoanthidae *** Heimo: Hydrozoanthidae *** Heimo: Microzoanthidae *** Heimo: Nanozoanthidae *** Heimo: Parazoanthidae ** Heimo: Abyssoanthidae == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Zoantharia Luokka:Korallieläimet
Mustakorallit

Mustakorallit (Antipatharia) on korallieläinten lahko. Siihen kuuluu kuusi heimoa. Ne ovat litteitä, piikikkäitä rakenteeltaan hiukan puuta tai saniaisen lehtiä muistuttavia koralleja. Useimmat niistä elävät trooppisissa merissä yli 100 metrin syvyydessä. Monilla lajeilla ei ole symbioottisia leviä.Arkive Mustakorallit ovat saaneet nimensä mustasta tukirangastaan. Tukirangasta on valmistettu koruja, ja siksi mustakorallit ovat uhanalaisia.Research Expedition Aimed at Halting Loss of Black Coral National Geographic 2001 == Lähteet == Luokka:Korallieläimet
Clerkenwell

Clerkenwell on alue Keski-Lontoossa Islingtonin kaupunginosassa. Clerkenwelliä on aikoinaan sanottu Lontoon "pikku-Italiaksi", sillä siellä asui erityisen runsaasti italialaisperäistä väestöä 1850-luvulta 1960-luvulle. Alue on saanut nimensä Farringdon Lanella sijainneesta keskiaikaisesta kaivosta Clerks’ Well, josta alueen asukkaat ovat aikoinaan hakeneet veden. Kaivo löytyi muiden kaivauksien yhteydessä. Cardiff genealogy , On Foot in a London Village, NYTimes ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Lontoon kaupunginosat
Chloe Greenfield

Chloe Linnea Ayla Greenfield (s. 7. heinäkuuta 1995) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän asuu Birminghamissa Michiganin osavaltiossa. == Rooleja == *8 Mile – Lily Smith (2002) *Teho-osasto – Sarah *Molly Mall – Molly *Deauville – Virginie (2009) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kotkan Reipas

Kotkan Reipas (KoRe) on vuonna 1938 perustettu kotkalainen urheiluseura, jolla on toimintaa jääkiekossa, jalkapallossa, karatessa, lentopallossa, salibandyssä ja taitoluistelussa.EtusivuKotkan Reipas. Viitattu 11.1.2009. Alkuaikoina joukkue tunnettiin Katariinan Reippaana Katariinan kaupunginosan mukaan. Kun kaupunginosan nimi vaihdettiin Katariinasta Puistolaksi vaihtui seuran nimi Puistolan Reippaaksi. Myöhemmin nimi muuttui Kotkan Reippaaksi. Jalkapallossa seuran miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan silloisessa SM-sarjassa kaksi kautta vuosina 1955 ja 1957, ja Suomensarjassa kahdeksan kautta vuosina 1948–1949, 1953–1954, 1956 ja 1958–1960. KoRen kanssa samoihin aikoihin SM-sarjassa pelasivat myös kotkalaisseurat Kiri, KTP ja Jäntevä.Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 11.1.2009. KoRen kotikenttänä on toiminut Katariinassa sijaitseva Puistolan urheilukenttä.JalkapallojaostoKotkan Reipas. Viitattu 23.4.2012. Seura luopui kauden 2011 jälkeen 3. divisioonan sarjapaikastaan. Tilalle Kaakkois-Suomen Kolmoseen nostettiin Peli-Karhut. Salibandyssä seuran miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonan Kaakkois-Suomen lohkossa.SalibandyKotkan Reipas. Viitattu 11.1.2009. Jääkiekossa seura voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1954 ja koripallossa 1951. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotkan Reippaan sivusto Luokka:Kotkalaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1938 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Maastamuutto

Maastamuutto eli emigraatio tarkoittaa jostain maasta pois muuttamista. == Katso myös == * Siirtolaisuus * Laiton maastamuutto * Aivovuoto * Maahanmuutto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maahan- ja maastamuutto Kelan sivuilla Luokka:Muuttoliike
Breukelen

Breukelen on kaupunki ja entinen kunta Utrechtin maakunnassa Alankomaissa. Se sijaitsee Vechtjoen varrella. Vuonna 2011 Breukelen, Maarssen ja Loenen yhdistyivät Stichtse Vechtin kunnaksi. Breukelenin kunnan muodostivat kaupungin lisäksi kylät Kockengen ja Nieuwer Ter Aa. Kunnan kokonaispinta-ala oli 48,65 neliökilometriä ja asukasluku 14 736 (2010). ==Aiheesta muualla== *Kunnan kotisivut Luokka:Alankomaiden entiset kunnat
Mari Aulanko

Mari Aulanko (s. 1946) on suomalainen kirjailija, kouluttaja, konsultti ja Bene Oy:n toimitusjohtaja. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteilijä ja sosiaalipsykologi. Hän työskentelee yrityksissä kouluttajana ja on kirjoittanut useita kirjoja itsensä johtamisesta, vuorovaikutustaidoista ja oppimisesta. == Teoksia == * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naarajärvi

Naarajärvi on Pieksämäen kaupungissa sijaitsevan Pieksämäen keskustaajaman läntinen osa. Se oli entisten Pieksämäen maalaiskunnan ja Pieksänmaan kunnan keskustaajama. Pieksämäen kaupunginvaltuusto kokoontuu kunnantaloksi rakennetussa Kanttilassa (arkkitehti Jouni Koiso-Kanttila, 1988). Naarajärven lasten- ja nuortenkirjasto oli Maaselän koulun tiloissa vuoteen 2018 asti. Naarajärven kirjasto sijaitsi Kanttilassa, mutta se siirrettiin, koska Maaselän koulu joutui väistötiloihin ja vanhan kirjaston kohdalle tuli luokka. thumb|Virastotalo Kanttila, Kanttila-salin puoleinen pää. Naarajärvellä sijaitsee muun muassa Naarajärven vankila ja Naarajärven lentokenttä (EFPK). Naarajärvellä oli myös oma rautatieasema. Pieksämäen kouluista Naarajärvellä toimi vuodesta 1968 vuoteen 2013 Siilin koulu. Nykyinen alakoulu Maaselän koulu on myös Naarajärvellä. Alueen suurimpia järviä ovat Vangasjärvi, Naarajärvi ja Ala-Siili. Tilastokeskuksen vuoden 1970 taajamaluettelossa Naarajärven alue mainitaan Pieksämäen maalaiskunnan taajamana nimellä Maaselkä. Jo tuolloin Pieksämäen keskustaajama on ulottunut jonkin verran Pieksämäen kaupungin ja maalaiskunnan välisen kuntarajan ylitse maalaiskunnankin puolelle. Ainakaan vuoden 1990 taajamaluettelossa Maaselkää ei enää ole mainittu omana taajamanaan, minkä perusteella se on kasvanut yhteen Pieksämäen keskustaajaman kanssa. == Muuta == Naarajärvelle sijoittuu Veikko Rissasen vuonna 1968 kirjoittama romaani Naarajärven Jahtiyö. == Lähteet == Luokka:Pieksämäen maalaiskunta Luokka:Etelä-Savon maakunnan entiset taajamat Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Alfa Herculis

Alfa Herculis on kolmoistähti Herkuleen tähdistössä 380 valovuoden päässä Maasta. Se tunnetaan myös nimellä Ras Algethi. Herculis A on punainen jättiläinen, Herculis Ba keltainen jättiläinen ja Herculis Bb valkoinen kääpiö. Sen säde on 400 kertaa Auringon säde ja massa 14 kertaa niin suuri kuin Auringon. Luokka:Kolmoistähdet Luokka:F-spektriluokan pääsarjan tähdet Luokka:G-spektriluokan tähdet Luokka:M-spektriluokan tähdet
Khan Tengri

Khan Tengri on vuori Tienšanin vuoristossa. Se sijaitsee Kirgisian, Kazakstanin ja Kiinan rajalla itään Issyk Kul -järvestä. Vuoren geologinen korkeus on 6 995 metriä, mutta huipun jäätikkö kohoaa 7 010 metriin. Tästä syystä se luetaan yli 7 000 metriä korkeisiin vuoriin. Khan Tengrin muita nimiä ovat Khan Tangiri Shyngy, Kan-Too Chokusu, Pik Khan-Tengry ja Hantengri Feng. Khan Tengri on Tienšanin toiseksi korkein vuori siitä 16 kilometriä etelään sijaitsevan Džengiš Tšokusun jälkeen. Se on Kazakstanin korkein ja Kirgisian kolmanneksi korkein vuori. Khan Tengri on myös maailman pohjoisin yli 7 000 metriä korkea vuori. ==Muodot== Khan Tengri on pyramidimainen, lumen ja jään peittämä vuori. Auringonlaskun aikaan sen marmoririnteet loistavat punaisena, mistä johtuu sen kazakinkielinen lempinimi "Kan Tau", verivuori. Khan Tengriä luultiin pitkään Tienšanin korkeimmaksi vuoreksi, koska se on muodoltaan paljon näyttävämpi kuin yli 400 metriä korkeampi Džengiš Tšokusu. Todellisuudessa se on ainoastaan Tengri Tagin sivuvuoriston korkein. ==Historia== Pjotr Semjonov näki huipun 1857 ensimmäisenä eurooppalaisena.Semenov, Petr Petrovitch. Travels in the Tian'-Shan' 1856-1857. Trans. by Liudmila Gilmour, Colin Thomas and Marcus Wheeler. Edited and annotated by Colin Thomas, pp. 180, 184-185. The Hakluyt Society, London. (1998). ISBN 0-904180-60-3. Ensinousun huipulle teki 1931 Mihail Pogrebetskin ukrainalainen retkikunta etelästä, länsiharjannetta pitkin. M. Kuzminin retkikunta teki ensinousun pohjoisen puolelta 1964. Khan Tengri oli yksi niistä viidestä huipusta, jotka neuvostoliittolaisen vuorikiipeilijän oli valloitettava ansaitakseen arvostetun Lumileopardipalkinnon. Vuonna 2004 vuorella tapahtui katastrofi, kun toistakymmentä kiipeilijää sai surmansa lumivyöryn iskiessä suosituimmalle reitille. ==Katso myös== * Luettelo maiden korkeimmista kohdista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Khan Tengri on SummitPost * Khan Tengri on Peakware * Khan-Tengri/Kyrgyzstan climbing information arkistokopio Internet Archiven palvelimella * Khan-Tengri 2007 Polish Expedition Luokka:Kazakstanin vuoret Luokka:Kiinan vuoret Luokka:Kirgisian vuoret Luokka:Kolmen valtion rajapisteet Luokka:Kazakstanin ja Kiinan raja Luokka:Kazakstanin ja Kirgisian raja Luokka:Kiinan ja Kirgisian raja
KAIS Mora IF

KAIS Mora IF on vuonna 2004 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Morasta. Seura syntyi kun Mora IBF ja Kristinebergs AIS yhdistyivät. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa maan korkeinta sarjatasoa Superliigaa ja miesten edustusjoukkue toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioonaa. Lisäksi seuralla on muutamia aikuisjoukkueita sekä miehissä että naisissa ja useita juniorijoukkueita pojissa ja tytöissä. == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivu Luokka:Elitserienin seurat Luokka:Moran kunta
Kauri Mikkola

thumb|Kauri Mikkola. Luontoilta Nurmijärven Taaborinvuorella 2005. Kauri Eino Fredrik Mikkola (9. toukokuuta 1938 Helsinki – 27. joulukuuta 2014) oli suomalainen hyönteistieteilijä, lintutieteilijä, professori ja tietokirjailija. Kauri Mikkolan vanhemmat olivat dosentti Eino Mikkola ja filosofian maisteri Katri Eliisa Sainio. Hänen veljensä oli arkkitehti Kirmo Mikkola. Hänen setänsä, rehtori A. V. V. Mikkola keräsi perhosia ja omisti niitä suuren kokoelman. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1957 ja valmistui luonnontieteen kandidaatiksi vuonna 1963, filosofian kandidaatiksi vuonna 1965, filosofian lisensiaatiksi vuonna 1967 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1973.Helsingin Norssin matrikkeli 1867–1992, numero 5676. Mikkola opetteli tuntemaan hyönteislajeja harvinaisen laajalti. Hänestä kehittyi myös lintujen, nisäkkäiden, matelijoiden ja sammakkoeläinten asiantuntija. Mikkola työskenteli pitkään Helsingin yliopistossa, viimeksi Luonnontieteellisen keskusmuseon yli-intendenttinä. Hän oli Yleisradion Luontoilta-ohjelman asiantuntijana yli 30 vuotta. Mikkola julkaisi useita luontoaiheisia teoksia. Hän sai pitkäaikaisesta työstään tunnustuksena muun muassa professorin arvonimen ja Björn Kurtén -tiedepalkinnon. Hänen erikoisalaansa olivat perhoset ja varsinkin pohjoisten tundra-alueiden harmoyökköset, joita hän kävi tutkimassa myös Siperiassa ja Kanadan arktisilla alueilla. Hän toimi pitkään Suomen Perhostutkijain Seuran puheenjohtajana, ja hän oli seuran kunniapuheenjohtaja. Mikkola kirjoitti useita lintutieteellisiä artikkeleita Ornis Fennicaan. Hän kuoli 76-vuotiaana aivoverenvuotoon. ==Teoksia== * Mikkola, Kauri: Behavioural and electrophysiological responses of night-flying insects, especially Lepidoptera, to near-ultraviolet and visible light.' 1972. (Väitöskirja.) * Vakkari, P. – Kuussaari, M. – Mikkola, K.: Korsiyökkösten teollisuusmelanismi pääkaupunkiseudulla 1973–1990. Pääkaupunkiseudun julkaisusarja C, 28. Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta, 1991. * Mikkola, Kauri (päätoim.): Maailman eläimet. Tammi. * Mikkola, Kauri – Tanner, Hannu: Perhospuutarha. Tammi, 2001. ISBN 951-31-2099-6 * Mikkola, Kauri – Murtosaari, Jussi – Nissinen, Kari: Perhosten lumo: Suomalainen perhostieto. Suomen perhostutkijain seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6 * Mikkola, Kauri – Jalas, Ilkka – Peltonen, Osmo: Suomen perhoset: Mittarit 1. Suomen perhostutkijain seura, 1985. ISBN 951-99620-7-7 * Mikkola, Kauri – Jalas, Ilkka – Peltonen, Osmo: Suomen perhoset: Mittarit 2. Recallmed, 1989. ISBN 951-9221-23-9 * Mikkola, Kauri – Jalas, Ilkka: Suomen perhoset: Yökköset 1. Suomen perhostutkijain seura. ISBN 951-1-04296-3 * Mikkola, Kauri – Jalas, Ilkka: Suomen perhoset: Yökköset 2. Suomen perhostutkijain seura – Otava, 1979. ISBN 951-1-04297-1 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Sasha Ikonen

Sasha Ikonen on suomalainen urheilutoimittaja. Hänet nimitettiin heinäkuussa 2014 Yle Urheilun toimituspäälliköksi, mitä ennen hän työskenteli vuodesta 1998 MTV3-kanavalla. Hän toimi MTV3:lla urheilu-uutisten toimittajana ja ankkurina, studiolähetysten juontajana, toimituspäällikkönä ja tuottajana. Ikonen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän aloitti Yle TV2:n kanavapäällikkönä marraskuussa 2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
My Kantele

My Kantele on Amorphis-yhtyeen EP vuodelta 1997. ==Kappaleet== ==Kokoonpano== * Esa Holopainen – soolokitara, sitar kappaleessa 1 * Pekka Kasari – rummut * Tomi Koivusaari – rytmikitara, laulu * Pasi Koskinen – laulu * Olli-Pekka Laine – basso * Kim Rantala – kosketinsoittimet, harmonikka kappaleessa 1 ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Amorphisin albumit Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Hiili Hiilesmaan tuottamat albumit Luokka:Vuoden 1997 kappaleet