EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Akaba (Dahomeyn kuningas)

Houessou Akaba oli Dahomeyn kuningas vuosina 1685–1708. Hän oli edeltäjänsä, kuningas Houégbadjan poika. Hänestä tuli Dahomeyn neljäs kuningas. Houessou Akaban hallintoa luonnehti sota ja sotilaallinen laajeneminen. Hänen vihollisensa Nagojen kuninkaat Länsi-Jorubassa hyökkäsivät Abomeyhin ja polttivat kaupungin. Lopulta Abomeyn soturit kukistivat nagojen armeijat ja kuningaskunta laajeni Ouéme-joelle. Porto-Novoa Akaba ei pystynyt valloittamaan. Akaban symbolissa ovat pahkasika ja sapeli. Akaba kuoli isorokkoon vuonna 1708. Akaban ainoa poika oli vain kymmenvuotias, joten Akabaa seurasi hänen veljensä Dossou Agaja. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1708 kuolleet
Ankkapuisto

Ankkapuisto (Ankkalammet) (aiemmalta nimeltään Korson keskuspuisto) on Vantaan koillisosassa Korson kaupunginosassa sijaitseva laaja puisto. Vuoteen 2014 asti Ankkapuisto oli virallisissa kartoissa Keskuspuisto. Ankkapuistoa on kunnostettu vaiheittain vuodesta 2016 asti. Lammet on ruopattu ja Rekolanojan neljä siltaa uusittu. Kesällä 2021 puistoon rakennettiin pysäköintialue ja lähiliikuntapaikka. Lähiliikuntapaikka käsittää petankkikentän ja ulkokuntoilulaitteita. Kunnostus valmistui syksyllä 2021. Ankkapuiston ensimmäinen vaihe maksoi 1,3 miljoonaa euroa ja toinen vaihe 800 000 euroa. Ankkapuistossa järjestettiin vuosina 1987–2010 rock-festivaali Ankkarock. == Lähteet == Luokka:Vantaan puistot
Romano

Romano voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ;paikkoja: * Carpineto Romano, kunta Italiassa noin 60 kilometrin päässä Roomasta * Romano Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa ;henkilöitä, Romano sukunimenä: * Andrea Romano (s. 1955), yhdysvaltalainen ääniohjaaja ja -roolittaja * Chris Romano (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja * Christy Carlson Romano (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä * Daniel Romano (s. 1985), kanadalainen muusikko * Fabrizio Romano (s. 1993), italialainen jalkapallotoimittaja * Giulio Romano (1499–1546), oli italialainen taidemaalari ja arkkitehti * Guido Romano (1887–1916), oli italialainen voimistelija ja olympiavoittaja * Guy Armand Romano (1937–2023), ranskalaissyntyinen katolinen piispa * Lalla Romano (1906–2001), oli italialainen kirjailija * Megan Romano (s. 1991), yhdysvaltalainen uimari, jonka päälajeja ovat selkäuinti ja vapaauinti * Ray Romano (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko * Rino Romano (s. 1969), kanadalainen näyttelijä. * Roberto Romano (s. 1962), kanadalais- italialainen entinen jääkiekkomaalivahti * Sergio Romano (s. 1987), italialainen futsalpelaaja * Trae Romano (s. 2005), yhdysvaltalainen näyttelijä ;henkilöitä, Romano etunimenä: * Romano Battisti (s. 1986), italialainen kilpasoutaja ja -purjehtija * Romano Bonagura (1930–2010), italialainen rattikelkkailija * Romano Dazzi (1905–1976), italialainen taiteilija * Romano Fenati (s. 1996), italialainen ratamoottoripyöräilijä * Romano Mussolini (1927–2006), italialainen jazzmuusikko ja taidemaalari * Romano Prodi (s. 1939), italialainen poliitikko ja ent. pääministeri, Euroopan komission puheenjohtaja 1999–2004 * Romano Scarpa (1927–2005), italialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja * Romano Sgheiz (s. 1937), italialainen soutaja. == Katso myös == Sana Romano esiintyy myös seuraavissa yhteyksissä: * L’Osservatore Romano, Vatikaanivaltion ja Pyhän istuimen puolivirallinen lehti * Pecorino Romano, italialainen juusto * Romano Missio, Suomen romanien etuja ajava yhdistys * Romano-tv, vuonna 2007 esitetty suomalainen televisiosarja.
Lawrence Ati-Zigi

Lawrence Ati-Zigi (s. 20. marraskuuta 1996 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa sveitsiläistä St. Gallenia ja on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Itävallassa ja Ranskassa. Hän on pelannut Ghanan maajoukkueessa lokakuusta 2017 alkaen. Ati- Zigi siirtyi Itävaltaan tammikuussa 2015. Hän pelasi 2,5 kauden aikana 33 ottelua 2. Ligassa Red Bull Salzburgin kakkosjoukkueessa FC Lieferingissä. Kesällä 2017 hän siirtyi Ranskaan Sochaux'n joukkueeseen. Hän pelasi 2,5 kauden aikana Ligue 2:ssa 23 ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Sveitsiin St. Galleniin, jossa hän on ollut alusta alkaen ykkösmaalivahti. Ati-Zigi oli Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ykkösmaalivahti ikäluokan MM- kilpailuissa 2015. Hän pelasi Ghanan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017. Hän oli varamaalivahtina Afrikan-mestaruuskilpailuissa kesällä 2019 ja tammikuussa 2022. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua. == Lähteet == Luokka:Ghanalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hangbe

Hangbe (tai Hangbè, myös Ahangbe tai Na Hangbe) oli Dahomeyn kuningaskunnan hallitsija lyhyen aikaa, ennen Agajan valtaan nousua vuonna 1718. Hangbe on keskeinen Allagahonun kuningassuvun sukujuurissa, koska hänen osuutensa oli tärkeä kruununperimystaistelussa, joka johti Agajan hallitsemiseen. Hangbe oli Agajan vanhempi sisko. Hänen veljensä ja edeltäjänsä Akaban kuoltua hän käytti auktoriteettiaan edistämällä ehdokasta kuninkaaksi. Historioitsija Edna Bayn mukaan hän on saattanut toimia sijaishallitsijana Akaban ja Agajan välisen interregnumin ajan. Suullisten 1900-luvun lähdetietojen mukaan Hangben aikana toistettiin usein sitä, että Akaba kuoli nopeasti ja ennen aikojaan, jolloin hänen poikansa Agbo Sassa jäi alaikäiseksi, että Hangbesta tuli sijaishallitsija koska hän oli Akaban kaksoissisar ja että kumpaakin kaksosta pitäisi kohdella tasa-arvoisesti. Kerrotaan, että Hangbe hallitsi kolme kuukautta tai kolme vuotta, ja että hänellä oli armeija jonka lopulta Agaja kukisti. Tarinan eri versiot puhuvat Hangben pojan salamurhasta, jota seurasi julkinen kruunusta luopuminen ja Dahomeyn kansan kirous. Edna Bayn mukaan Hangbea ei tunneta Daomeyn kuninkaiden luettelossa, eikä häntä mainita missään kirjallisissa selvityksissä ennen 1900-lukua. Hangben sukulaiset kuitenkin elivät vielä 1970-luvulla Abomeyssa. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Mohammed Salisu

Mohammed Salisu Abdul Karim (s. 17. huhtikuuta 1999) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia, johon hän siirtyi espanjalaisseura Real Valladolidista elokuussa 2020. Salisu on pelannut kesään 2023 mennessä Espanjan La Ligassa 31 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Englannin Valioliigassa 68 ottelua. Salisu pelasi Ghanan maajoukkueessa ensimmäisen kerran kolmessa ystävyysottelussa syys-marraskuussa 2022. Kolmannessa maaottelussaan hän teki maalin Sveitsiä vastaan. Marras- joulukuussa 2022 Qatarin MM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän on heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä pelannut kaikkiaan kuusi maaottelua ja tehnyt kaksi maalia. == Lähteet == Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agaja

Kuningas Agaja (1673–1740) mainitaan Dahomeyn suurimpana kuninkaana ja sotilaskomentajana. Noustuaan veljensä kuningas Akaban jälkeen valtaan vuonna 1708 hän laajensi Dahomeyn aluetta Abomeyn tasangolta Atlantin rannikolle. Maaliskuussa 1724 Agaja kukisti Alladan kuningaskunnan ja helmikuussa 1727 valloitettin ja ryöstettiin Whydah, jolloin Dahomey sai huomattavan sataman merelle Ouidahista. Alladan ja Whydahin valloitukset avasivat dahomeylaisille suorat yhteydet Eurooppaan ja orjakaupan kontrolliin. Toisaalta Alladan hyökkäys lähes lopetti Dahomeyn, koska se sai niskoilleen voimakkaan Oyojen imperiumin ja sen kuuluisan ratsuväen vihat. Vuosina 1726-1740 Abomeyhin hyökättiin ja sitä tuhottiin jatkuvasti. Agaja armeijoineen vatäytyi metsiin ja soille, kunnes Oyon joukot vetäytyivät. Vuonna 1730 Dahomey pyysi rauhaa ja luovutti itsensä Oyon vasalliksi. Dahomey pääsi pois vasallivaltion asemasta vasta kuningas Ghézon hallintoaikana. Agaja joutui luopumaan orjakaupan kuninkaallisesta monipoliasemasta Euroopan kauppiaille, joitka tosin olivat tuolloin siirtyneet tuottoisempiin orjasatamiin, joka vähensi Dahomeyn valtion kassatuloja. Oyon hyökkäykset jatkuvat ja Agaja kuoli. Hänen seuraajakseen tuli poikansa Tegbesu. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:Vuonna 1673 syntyneet Luokka:Vuonna 1740 kuolleet
Freesia (yhtye)

Freesia (aiemmin Fresh!) on vuonna 2019 perustettu Ylivieskalainen pop-yhtye, Yhtyeen musiikki on ajassa kiinni olevaa pop-musiikkia. Yhtye on julkaissut yhden albumin ja viisi singleä ja sen keikkamyynnistä vastaa Puisto Live. Yhtyeen debyyttisingle Tähdet laulaa sulle / Sokaistu julkaistiin elokuussa 2019. Yhtye vaihtoi nimen Fresh! muotoon Freesia syyskussa 2021. Samalla julkaistiin single Mä pelkäsin silloin. Yhtyeen debyyttialbumi 365 julkaistiin marraskuussa 2022. == Diskografia == === Studiolevyt === * 365 (2022) * Kysymysmerkkei (2024) === Singlet === * Tähdet laulaa sulle / Sokaistu (2019) * Mä pelkäsin silloin (2021) * Pelastathan meidät (2021) * Väärinpäin (2022) * Dopamiini (2022) * Eiks nii? (2023) * Usko tai älä (2024) * Me ollaan niin pienii (2024) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kristilliset yhtyeet
Herrforsin voimalaitos

Herrforsin voimalaitos () on Pohjanmaalla Pedersöressä sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii Ähtävänjoen alajuoksulla Kolpin taajamassa. Voimalaitoksen omistaa Herrfors. == Voimalaitos == Herrfors on tyypiltään jokivoimalaitos, joka tuottaa vesivoimaa joen virtaamasta. Voimalan tarvitsema vesi saadaan Evijärvestä, jossa sijaitsee Kaarenhaarassa säännöstelypato. Kun säännöstelypatoa säädetään, saavat kaikki Ähtävänjoen vesivoimalaitokset saman verran vettä. Mikään Ähtävänjoen voimaloista ei voi varastoida yläjuoksulleen suuria määriä vettä säätövoimaksi. Herrforsin yläjuoksulla ei ole varsinaista yläallasta vaan ainoastaan jokiuoma. Ähtävänjoen vesistössä säännöstellään tätä varten Alajärveä, Lappajärveä ja Evijärveä. Herrforsin yläpuolisen vesistön järvisyys on 10,0 % ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 2 000 neliökilometriä. Voimalaitos on rakennettu Kolppiin Ähtävänjoen alajuoksulle lähes viisi kilometriä ennen joen yhtymistä Purmonjokeen. Jokien yhteinen uoma jatkaa pari kilometriä laskien Luodonjärveen. Järven vedenpinnan korkeus vaihtelee 0,1–0,2 metriä mpy. Vedenpinta voimalaitoksen yläpuolella on yleensä yli 3,4 metriä järvenpintaa korkeammalla. Vaikka kyseessä on joki, voidaan yläpuolista, Kållforseniin päättyvää ja kahden kilometrin mittaista, osuutta pitää voimalaitoksen yläaltaana. Joen keskivirtaama on voimalaitoksen kohdalla ollut vuosina 1981–2000 16,2 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Tarkastelujakson keskiylivirtaama on ollut 39,7 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 5,4 m³/s (MNQ). Suurin mitattu virtaama on ollut 69 m³/s (HQ) ja pienin 3,3 m³/s (NQ). Voimalan rakennevirtaama on 27 m³/s, joten tulvakaudella joudutaan ylijäämä vesi juoksuttamaan ohi vesiturbiinien. Vesiturbiinien kapasiteetti on tällöin 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. Voimalan pudotus on 3,4 metriä ja ilmoitettu keskimääräinen sähkön vuosituotanto on 4,1 gigawattituntia. == Velvoitteet == Herrforsin viimeisin lupapäätös on vuodelta 1983 . Voimalaitoksen tule osallistua Ähtävänjoen merialueen kalaistutuksiin (meritaimenia) ja seurata istutuksien tuloksia. Osa istutuksista voidaan tehdä myös Ähtävänjokeen. Voimalaitoksen ylä- ja alapuolisten vedenpintojen tulee pysytellä lupaehtojen rajoissa, mutta voimalalla ei ole virtaamiin liittyviä rajoitteita. == Historiaa == Voimalaitos valmistui vuonna 1962 ja sitä on peruskorjattu vuonna 1978. == Lähteet == Luokka:Ähtävänjoen vesistö Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Pedersören kunnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen padot
Kenitra

Kenitra on satamakaupunki Marokon pohjoisosassa. Kenitra sijaitsee Sebou-joen suulla Atlantin rannikolla. Siellä on ollut satama ja linnoitus vuodesta 1913. Läheiset rauniot kertovat asutuksesta jo Karthagon aikoihin. Vuonna 2014 kaupungissa oli noin 431 000 asukasta, arvio vuodelle 2020 oli 495 000. == Lähteet == Luokka:Marokon kaupungit
Luostarivuoren Lyseon lukio

Luostarivuoren Lyseon lukio (lyhemmin Luostis) on turkulainen yleislukio, joka syntyi Luostarivuoren ja Turun Lyseon lukioiden yhdistyttyä vuonna 2018. Koulun motto on jo pitkään ollut Opi oivaltamaan olennainen. Vuonna 2023 lukiota kävi 813 opiskelijaa. Lukio sai nimensä, kun Luostarivuoren ja Lyseon lukioiden nimetkin yhdistettiin. Koulun seinässä oleva Tyttölyseo-teksti taas kuvaa talon historiaa, sillä Luostarivuori oli lähes sadan vuoden ajan vain tyttöjen koulu. == Nimi == Lukion nimi on yhdistelmä yhdistyneistä Luostarivuoren ja Lyseon lukioista. "Luostarivuori"-sanassa esiintyvä "luostari"-sana tulee Samppalinnanmäellä aikaisemmin sijainneen luostarin mukaan. == Johtajattaret ja rehtorit == * Johanna Levola-Lyytinen (2016–2018, 2020–) * Leena Laakso (2019) == Tunnettuja opettajia == * Henrik Johansén (liikunta) * Tommi Kinnunen (äidinkieli ja kirjallisuus) * Tomi Norha (musiikki) == Opiskelijamäärä vuosittain == Luostarivuoren Lyseon lukiossa on ollut opiskelijoita perustamisvuodestaan 2018 lähtien 711–813. Vuosi Oppilasmäärä 2018 711 2019 729 2020 726 2021 723 2022 771 2023 813 2024 ? == Lähteet == Luokka:Turun lukiot
Georgetown (Delaware)

Georgetown on kunta (town) Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 134 vuonna 2020. Kunta toimii Sussexin piirikunnan hallintokeskuksena. == Väestö == Vuonna 2020 Georgetownin 7 134 asukkaasta valkoisia oli 37,9 %, mustia 13,4 %, alkuperäisasukkaita 3,1 %, aasialaisia 0,7 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,3 %. Asukkaista 32,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 12,5 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 45,2 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 25,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delawaren kunnat
Georges Jouatte

Georges Jouatte (17. kesäkuuta 1892 Monaco – 13. helmikuuta 1969 Pariisi) oli ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.Georges Jouatte (Tenor) Bach-Cantatas, viitattu 12.1.2023 Jouatte syntyi oluenpanijan pojaksi. Hän rahoitti opintojaan esiintymällä tanssijana Casino de Parisin lavalla. Hän saattoi lauluopintonsa loppuun Saksassa. Tenoriksi hän kouluttautui Paul Cabanelin ja Louis Fourestierin johdolla. Jouatte esiintyi konserttisaleissa ennen näyttämödebyyttinsä tekemistä vuonna 1932 Théâtre Mogadorissa. Pariisin oopperaan hän pääsi vuonna 1934. Siellä hän teki ensimmäisen esiintymisensä Charles Gounod'n Faustin nimiroolissa. Vuonna 1936 hän esiintyi siellä menestyksekkäästi Richard Straussin Ruusuritarissa säveltäjän läsnäollessa. Jouatte esiintyi vuodesta 1937 myös Opéra-Comiquessa. Ensimmäiset oopperat, joissa hän siellä esiintyi, olivat Wolfgang Amadeus Mozartin Ryöstö Seraljista (Belmonten rooli) ja Claudio Monteverdin L'incoronazione di Poppea. Tämän jälkeen Jouatte teki kiertueet Itävallassa ja Italiassa. Jouatte esiintyi vuonna 1937 Covent Gardenissa Admètena Christoph Willibald Gluckin Alcestessa. Hän teki vuosina 1933 ja 1936 konserttiesiintymiset Salzburgin musiikkijuhlilla. Montreux'ssa hän teki festivaaliesiintymisen laulaen tenorisolistina Giuseppe Verdin Requiemin esityksessä Bruno Walterin johdolla. Jouatte teki jäähyväisesiintymisensä Opéra-Comiquessa Taminon roolissa Mozartin Taikahuilussa vuonna 1946. Hän lauloi vielä 22. marraskuuta 1951 Énéen roolin Hector Berlioz'n Troijalaisten lyhennetyssä radioesityksessä Pariisin Salle Érardista Henri Tomasin johdolla. Jouatte lauloi myös Berlioz'n La damnation de Faustin ensimmäisessä kokonaisäänityksessä vuonna 1942 Jean Fournet'n johdolla. Hän oli tenorisolistina Berlioz'n Requiemin äänityksessä ja toisti Berlioz'n Faustin roolin vuonna 1948 Radio Francen lähetyksessä Albert Wolffin johdolla. Lisäksi Jouatte lauloi Serge Koussevitzkyn johtamalla Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian äänityksellä, jossa lauloivat myös Janine Micheau, Solange Michel ja Charles Cambon. Jouatte opetti Pariisissa muiden muassa sopraano Régine Crespiniä. Hän esiintyi varhaisella urallaan myös elokuvanäyttelijänä. Hänet nähtiin esimerkiksi saksalaisessa elokuvassa Das Land ohne Frauen. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Øivind Bergh

Øivind Ingvard Bergh (3. joulukuuta 1909 Hamar – 25. tammikuuta 1987 Oslo) oli norjalainen viulisti ja kapellimestari. Hän johti Norjan radion orkesteria vuosina 1946–1976. Bergh toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1960–1963 ja 1965–1969. Bergh sai Peer Gynt -palkinnon vuonna 1976. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset viulistit Luokka:Norjalaiset kapellimestarit Luokka:Euroviisukapellimestarit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Hoida mut

Hoida mut on suomalaisen laulaja Benjaminin single, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2023. Benjamin osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun 2023, jossa hän sijoittui seitsemänneksi eli viimeiseksi saaden yhteensä 66 pistettä. Kappaleen video julkaistiin YouTubessa 13. tammikuuta 2023. ”Hoida mut” debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7. == Tuotanto == * Benjamin Peltonen – laulu, sanoitukset * Atso Soivio – tuotanto, sanoitukset * Iivari Suosalo – taustalaulu, sanoitukset * Emma Johansson – taustalaulu * Kalle Keskikuru – miksaus * Svante Forsbäck – masterointi == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Suomen virallinen lista 7. 3/2023 Radiosoittolista 30. 6/2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Musiikkivideo YouTubessa Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 2023 kappaleet
Ferhat Abbasin yliopisto

Ferhat Abbasin yliopisto (, lyh. UFAS1) on Algerian Sétifissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1978. Vuonna Vuonna 1992 yliopisto nimettiin kansallisaatteen merkkihenkilön ja Algerian tasavallan ensimmäisen presidentin Ferhat Abbasin mukaan. 2011 aiempi yliopisto jakautui kahtia Sétif 1 ja Sétif 2 -yliopistoiksi. Ferhat Abbasin yliopistolla (Setif 1) on neljä kampusaluetta. Näistä suurimmat ovat pääkampus (Campus El-Bez; kooltaan 111,6 hehtaaria) ja teknisten tieteiden kampus (Campus El-Maabouda; 49,4 ha). Tämän lisäksi yliopisto toimii Said Boukherissan ja Mohamed Seddik Benyahian kampusalueilla. Lukuvuonna 2021-2022 yliopistossa oli yhteensä 36 159 opiskelijaa. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja kolme instituuttia. Ne tarjoavat perustutkinto-opintoja 53 ja maisteriopintoja 96 oppiaineesta. Lisäksi oli 1 282 tohtoriopiskelijaa. Tiedekunnat ovat lääketiede (), teknologia (Faculté de Technologie), luonnontieteet (Faculté des Sciences), bio- ja elotieteet (Faculté des Sciences de la Nature et de la Vie) sekä talous-, kauppa- ja hallintotieteet (Faculté des Sciences Economiques, Commerciales et des Sciences de Gestion). Pysyvään opetushenkilökuntaan kuuluu noin 1 600 ihmistä ja hallinnolliseen sekä sopimussuhteiseen henkilökuntaan 1 300 ihmistä. Ferhat Abbasin yliopistolla (Sétif 1) on joissain joissain yliopistovertailuissa nostettu Afrikan kärkipään yliopistoihin. Erityisesti THE-yliopistoranking nosti yliopiston vuoden 2023 listallaan jaetulle viidennelle sijalle Afrikassa ja jaetulle 401.–500. sijalle maailmassa. Kaikki yliopistovertailut eivät tue näin korkeaa laatuarviota. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU- yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalle ei mahtunut yhtään algerialaista yliopistoa vuonna 2022. EduRank sijoitti yliopiston Algerian 4. korkeatasoisimmaksi, mutta jätti sen Afrikan listallaan sijalle 127 ja maailmanlistallaan sijalle 4 428. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics- listaus luokitteli Ferhat Abbasin yliopiston Sétifissä neljänneksi kotimaassaan sijoittaen sen afrikkalaisten yliopistojen sijalle 91 ja maailmanlistansa sijalle 2 790. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Algerian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Algerian rakennukset ja rakennelmat
Heinz Stürmer

Carl Heinz Johan Stürmer on suomalainen heraldikko. Hän on toiminut vuoteen 2023 saakka, Suomen Heraldisen Seuran vaakunarekisterin lausuntotoimikunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset heraldikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Paasio

Taru Pekka Paasio (31. joulukuuta 1932 Helsinki – 17. kesäkuuta 1997 Joensuu)Kuolinilmoitus, Taru Pekka Paasio, Karjalainen, 1997, sivu 4, julkaistu 26.6.1997 oli suomalainen kansanmusiikin tallentaja, kontrabasisti ja kapellimestari.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5Helsingin kaupunginhallitus, Matka-apurahoja, bassoviulunsoittaja Taru Pekka Paasio 110000 markkaa, Uusi Suomi, 1960, No 103, sivu 6, julkaistu 14.4.1960 Paasio soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1958–1966. Vuonna 1966 hänestä tuli Joensuun orkesterin kapellimestari, jona hän toimi vuoteen 1972 saakka. Hän oli tämän ohella Joensuun Puhallinorkesterin kapellimestari vuosina 1965–1968.Orkesterin historia Joensuun Puhallinorkesteri, viitattu 13.1.2023 Lisäksi Paasio opetti lehtorina vuosina 1971–1973 Joensuun musiikkiopistossa ja vuosina 1975–1993 Joensuun korkeakoulun/yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa. Paasio laati Kontrabassokoulu-nuottivihon, joka ilmestyi Musiikki-Fazerin kustantamana vuonna 1963 ja josta julkaistiin uusi painos vuonna 1976.Basisti 3/83 Suomen Kontrabassoklubi ry 1983, viitattu 13.1.2023Kontrabassokoulu = Kontrabasskola Kansalliskirjaston hakupalvelu, viitattu 13.1.2023 Huomattavan elämäntyön Paasio teki keräämällä ja tallentamalla pohjoiskarjalaista kansanmusiikkia ja kirjoittamalla niihin nuotit. Tämä oli osa Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön aloittamaa kansanmusiikin tallennustyötä. Paasio keräsi muun muassa pielisjärveläistä kansanmusiikkia, lauluja Suojärveltä ja Salmista sekä Ilomantsista. Nämä on arkistoitu Joensuussa Karjalan tutkimuslaitokseen.Pielisen kansanmusiikilla yhtymäkohtia Sibeliukseen, Uusi Suomi, 1972, No 101, sivu 12, julkaistu 14.4.1972Karjalaista musiikkia: Kansanlaulu kokoelmat jo kuudesta pitäjästä valmiina, Uusi Suomi, 1975, No 252, sivu 12, julkaistu 19.9.1975Kuva Ilomantsin musiikista, Länsi-Savo, 1973, No 108, sivu 13, julkaistu 20.4.1973Veijo Saloheimo, Karjalan tutkimuslaitos: Kulttuurityötä omalla maaperällä, Uusi Suomi, 1973, No 86, sivu 2, julkaistu 29.3.1973 Paasio toimitti teoksen Karjalaisia kansanlauluja Lieksan seudulta. Paasio oli naimisissa laulaja Taru Pyhälän kanssa. Ilpo Hakasalo, Kuolleet: Lehtori Taru Paasio Helsingin Sanomat 17.12.1997, viitattu 13.1.2023 Paasio esiintyi Taru Pyhälän kanssa Ranskassa Rennesin 8. kansantaiteen perinnejuhlilla ja Pariisin yliopistossa vuonna 1981 suomalaisen kansanmusiikin ohjelmassa, johon kuului pohjoiskarjalaisten itkuvirsien ohella myös tämän perinteen teoreettista esittelyä, jopa säännöistä poiketen säestystä 9-kielisellä kanteleella.Itkuvirsistä sinfonioihin: Suomen musiikkia Ranskan keväässä, Uusi Suomi, 1981, No 137, sivu 34, julkaistu 23.5.1981 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kontrabasistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Tomi Paasonen

Tomi Paasonen (s. 5. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen koreografi ja entinen balettitanssija.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5Kulttuuriprofiili: Tomi Paasonen Yle 30.7.2004, viitattu 13.1.2023 Paasonen opiskeli muiden muassa Seija Silfverbergin johdolla. Hän liittyi Hampurin valtionoopperan balettiin vuonna 1989 ja pääsi sen solistiksi vuonna 1993. Paasonen tanssi muun muassa John Neumeierin baleteissa Otello (rooli: Jago), Kesäyön unelma ja Peer Gynt sekä Mats Ekin teoksessa Meinungslose Weiden. Hän joutui vuonna 1997 onnettomuuteen Chicagossa eikä tämän seurauksena pystynyt jatkamaan tanssiuraansa, joka oli tuonut hänelle kansainvälistä mainetta. Paasonen teki jo 1990-luvun alkupuolella koreografioita Hampurin Kampnageliin. Hän on koreografina tehnyt myös muun muassa isälleen, merikapteeni Pauli Paasoselle omistamansa Lauantaitanssit- teoksen. Se käsittelee elämän ja kuoleman teemoja sekä elämänjaksojen päättymisiä ja jatkumoita.Tomi Paasonen: Lauantaitanssit Tanssiteatteri Minimi, viitattu 13.1.2023 Paasonen oli vuonna 1998 San Franciscossa mukana perustamassa multimediaa hyödyntävää tanssi- ja taidetuotantoyhtiö Kunst- Stoffia. Euroopassa hän on näyttämötaiteen ohjaamisen ohella myös tehnyt lyhytelokuvia, videoinstallaatioita, interaktiivisia teoksia ja valokuvataidetta.Tomi Paasonen RISE Berlin, viitattu 13.1.2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lagosin yliopisto

Lagosin yliopisto (, lyh. UNILAG) on Nigerian Lagosin metropolialueella toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin alkujaan vuonna 1962. Yliopistolla on Lagosissa kaksi kampusaluetta Yabassa Lagos Mainlandin paikallishallintoalueella (LGA) ja yksi, lääketieteellisen korkeakoulun kampus Idi-Arabassa Suruleren paikallishallintoalueella. Keskeisen osa lääketieteen kampusta muodostaa Lagosin yliopiston opetussairaala, joka on Nigerian johtava yliopistollinen sairaala. Tiedekuntia on 12 ja tämän ohella yliopistolla on kuusi opetusta antavaa instituuttia. Tiedekunnat ovat: farmasian (Pharmacy), hammaslääketieteen (Dental Sciences), insinööritieteiden (Engineering), kasvatustieteen (Education), kliinisten tieteiden (Clinical Sciences), liikkeenjohdon (Business Administration), luonnontieteiden (Science), lääketieteen (Basic Medical Sciences), oikeustieteen (Law), taiteen (Arts), sosiaalitieteiden (Social Sciences) ja ympäristötieteiden (Environmental Sciences) tiedekunta. Lukuvuonna 2019-2020 opiskelijoita oli yhteensä 62 215, joista 57 prosenttia opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa, 15 % maisteri- tai jatko-tutkintoa, 20 % suoritti etäopintoja ja 8 prosenttia jotain muita opintoja. Alempaa korkeakoulututkintoa varten oli 110 opinto-ohjelmaa ja maisteri- tai tohtorivaiheen ohjelmia oli tarjolla 129 kappaletta. THE- yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2023 listallaan erääksi Afrikan kärkipään yliopistoista. UNILAG sai Afrikan THE-yliopistolistalla jaetun viidennen sijan ja arvostettiin jaetulle 401–500. sijalle maailmassa. Useat muut yliopistovertailut eivät tue aivan näin korkeaa yliopistollista tasoa. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU-yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalla oli vain Ibadanin yliopisto (sijaluokassa 801-900, vuonna 2022). Arabiemiraateissa koottu CWUR- yliopistoranking arvosti yliopiston Nigerian kolmanneksi toiseksi korkeimmalle sijalle Ibadanin yliopiston ja Nigerian yliopiston jälkeen ja maailmanlistalla sijalle 1 924. EduRank sijoitti yliopiston Nigerian toiseksi korkeatasoisimmaksi, mutta jätti sen Afrikan listallaan sijalle 24 ja maailmanlistallaan sijalle 1 615. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics- listaus luokitteli UNILAGin kuudennelle sijalle Nigeriassa, afrikkalaisten yliopistojen sijalle 35 ja maailmanlistansa sijalle 1 699. Faculty of Engineering, University of Lagos.jpg|Insinööritieteiden tiedekuntaa. Bola Ahmed Tinubu Science Complex, Faculty of Science, Lagos State University.jpg|Luonnontieteen tiedekunnan rakennuksia. Faculty of Art, University of Lago.jpg|Taiteen tiedekuntaa. University Library, University of Lagos.jpg|Yliopiston kirjasto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *University of Lagos - #587 in Best Global Universities (tie) (usnews.com) Luokka:Nigerian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Lagos Luokka:Nigerian rakennukset ja rakennelmat
Hannu Laaksovirta

Hannu Kaarlo Styrbjörn Laaksovirta (s. 1956) on suomalainen neurologi.Hae nimellä JulkiTerhikki, viitattu 13.1.2023 Laaksovirta oli tutkinut ALS-tautia vuoteen 2021 mennessä yli kahdenkymmenen vuoden ajan.Alina Koskela, Puhe muuttuu epäselväksi, lihaksissa tuntuu nykäisyjä – tällaiset ovat ALS-taudin ensioireet Kotiliesi 30.4.2021, viitattu 13.1.2023 Hänellä on julkaisuja vuodesta 1996 lähtien.Hannu Laaksovirta Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 13.1.2023 Laaksovirta teki Peppiina Saastamoisen, Ossi Rahkosen ja Päivi Leino-Arjaksen kanssa ensimmäisen tutkimuksen ammatin ja ALS-taudin yhteydestä suomalaisessa väestössä. Tutkimusaineistona käytettiin kaikkia Suomessa kuolintodistuksiin kirjattuja ALS-tautitapauksia vuosilta 1973–2015. Tutkimuksessa selvisi, että Suomessa on tavattu tavallista enemmän ALS-tautia matkustajien palvelutyössä (kuten lentoemännillä), kaivos- ja louhintatyössä, pakkaus- ja paketointityössä sekä ahtaus-, kuormaus- ja varastointityössä.Ammatti saattaa altistaa ALS-taudille Tiedon silta 22.12.2020, viitattu 13.1.2023New evidence on the association of occupation with amyotrophic lateral sclerosis: A register-based case-control study in Finland Frontiers Media 14.9.2022, viitattu 13.1.2023 Laaksovirta on tullut valituksi yhdeksi Aivosäätiön kuukauden tutkijoista.Hannu Laaksovirta: Mikä on ALS-tauti ja mistä se johtuu? Aivosäätiö, viitattu 13.1.2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset neurologit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiwatt

Hiwatt on brittiläinen soitinvahvistimia valmistava yritys. Firman perusti syykuussa 1966 brittiläinen ääni-insinööri David Reeves. Hiwatt-vahvistinten kysyntä kasvoi 1960-luvun lopulla, ja niitä käyttivät muun muassa The Who, Pink Floyd, Jethro Tull, The Moody Blues ja Manfred Mann. Osa nimekkäimpien asiakkaiden vahvistimista oli heille erikseen mukautettuja, kuten Pete Townshendin Hiwatt CP103. Reeves kuoli vuonna 1981, minkä jälkeen vahvistinten valmistusta jatkoi Biacrown Ltd -niminen yritys. == Lähteet == Luokka:Soitinvalmistajat Luokka:Brittiläiset yritykset
Marko Perković

Marko Perkovic (s. 27. lokakuuta 1966 Čavoglave, Kroatian ST) on kroatialainen laulaja. Hän kuuluu Thompson-rockyhtyeeseen. Hän on laulaja studioalbumeilla Bojna Čavoglave ja Vrijeme Škorpiona. == Diskografia == *1992: "Bojna Čavoglave" *1992: "Moli mala" *1995: "Vrijeme škorpiona" *1996: "Geni kameni" *1998: "Vjetar s Dinare" *2002: "E, moj narode" *2006: "Bilo jednom u Hrvatskoj" *2011: "Glazba iz filma Josef" *2013: "Ora et labora (album)|Ora et labora" == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kroatialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Salmenkangas

Heikki Juhani Salmenkangas (13. joulukuuta 1945 Alajärvi – 25. elokuuta 2004 Jyväskylä) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 13.1.2023. Salmenkankaan vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Johannes Salmenkangas ja emäntä Kerttu Johanna Viitasaari ja puoliso vuodesta 1969 Leeni Kaarina Vehviläinen. Salmenkangas tuli ylioppilaaksi Alajärven yhteiskoulusta 1965 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1971. Hän oli Helsingin Osuuskaupan johdon assistentti 1969–1970, SOK:n pääkonttorin elintarvikeosaston laskentapäällikkö 1970–1974, Saastamoinen Yhtymä Oy:n Jyväskylän konttorin johtaja 1974–1980, Tukkumanni Oy:n autoryhmän johtaja Kuopiossa 1980–1984, V. Nyströmin Autoliike Oy:n, sittemmin Autoliike Oy Nyströminkulma, toimitusjohtaja Jyväskylässä 1984–1987 ja Autobest Oy:n perustaja 1987, toimitusjohtaja 1987–1995 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1995. Salmenkankaalla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2001. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Mikko Plosila

Mikko Olavi Plosila (5. joulukuuta 1914 Kokkola – 26. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, joka esiintyi dramaattisena tenorina. Hän loi myös uran ekonomina.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5Pirkko Kuosmanen, Kuolleita: Oopperalaulaja, ekonomi Mikko Plosila Helsingin Sanomat 20.9.1994, viitattu 13.1.2023 Plosila valmistui ennen laulu-uraansa ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja työskenteli Raumalla. Hän aloitti laulun opiskelun 1930-luvun loppupuolella, mutta ei pystynyt pitämään aiottua ensikonserttiaan sodan sytyttyä. Hänen opettajiaan olivat Olavi Nyberg ja Elsa Larcén. Plosila jatkoi ensikonsertin peruuntumisesta huolimatta toimintaansa laulun parissa muun muassa johtamalla perustamiaan Rauman Työväen Mieslaulajia. 1950-luvun alussa hän esiintyi tenorina päärooleissa oopperoiden amatöörinäytännöissä Turussa ja Tampereella muun muassa Antti Hangan roolissa Leevi Madetojan teoksessa Pohjalaisia. Plosila oli lähes 40-vuotias aloittaessaan uransa ammattimaisena laulajana. Hänet kiinnitettiin vuosiksi 1954–1957 Suomen kansallisoopperan solistiksi. Hänen debyyttiroolinsa siellä oli Antti Hanka Madetojan Pohjalaisia-oopperasta. Plosila esiintyi Kansallisoopperassa myös esimerkiksi Richard Wagnerin Tannhäuserin nimiroolissa ja Giuseppe Verdin Aidan Radameksen roolissa.Mikko Plosila Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 13.1.2023 Hän täydensi opintojaan vuosina 1957–1958 Malmössä ja Wienissä opettajinaan Josef Witt ja Tino Pattiera. Vuonna 1958 Plosila sai koelaulun jälkeen kiinnityksen Wuppertalin oopperan solistiksi. Hän lauloi siellä vuoteen 1963. Plosila esiintyi vierailijana myös Wienin valtionoopperassa, Berliinissä, Brysselissä ja Pariisissa. Viimeiset oopperaesiintymisensä hän teki vuonna 1966 Suomen kansallisoopperassa Neron roolissa Claudio Monteverdin L'incoronazione di Poppeassa. Plosila kuului ensimmäisiin kansainvälisesti kysyttyihin suomalaisiin tenoreihin. Hän työskenteli musiikin ulkopuolella lukuisten liike- ja teollisuusyritysten tilintarkastajana sekä vuosina 1965–1981 Juho Vainion säätiön taloudenhoitajana. Plosila kuoli 79-vuotiaana Helsingissä pitkään sairastettuaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset tenorit Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Revox

Revox on sveitsiläinen brändinimi, joka valmistaa äänilaitteita. Yrityksen perusti vuonna 1948 Willi Studer. Yritys on valmistanut muun muassa nauhureita, joista ensimmäinen oli vuonna 1951 ilmestynyt Revox T26. Seuraavana vuonna markkinoille saapui ammattimaiseen studiokäyttöön tarkoitettu Studer A27. Vuonna 1960 esitelty Revox D36 oli puolestaan ensimmäinen stereonauhuri, jolla ääntä voitiin tallentaa kahdelle tai neljälle erilliselle raidalle. Saman vuosikymmenen aikana Revox-nauhureista tuli suosittuja äänilevyjen nauhoituksessa. Esimerkiksi The Beatlesin vuonna 1967 julkaistu albumi Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band äänitettiin Studer J37 -nauhurilla. Revoxeja ovat käyttäneet myös muun muassa James Brown, Eric Clapton, Genesis, U2 ja Pink Floyd. Nauhureista suosituin on Revox A77. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset yritykset Luokka:Musiikkiteknologia Luokka:Viihde-elektroniikka
Djibril Tamsir Niane

Djibril Tamsir Niane (9. tammikuuta 1932 Conakry, Guinea – 8. maaliskuuta 2021 Dakar, Senegal) oli guinealainen kirjailija ja historioitsija.Guinean author Djibril Tamsir Niane dies in Dakar Apanews.net 8.3.2021, viitattu 13.1.2023Djibril Tamsir Niane Britannica, viitattu 13.1.2023 Niane opiskeli ensin Dakarissa ja valmistui vuonna 1959 ranskalaisesta Bordeaux'n yliopistosta oppiarvolla historiasta. Hänen ensimmäisenä tutkimustyönään ilmestyi vuonna 1959 Recherches sur l’empire du Mali, jota seurasi Jean Suret- Canalen kanssa laadittu Histoire de l'Afrique occidentale (1961). Niane julkaisi vuonna 1960 romaanin Soundjata ou l'épopée mandingue, joka käsittelee Malin kuningaskunnan 1200-luvulla perustanutta Sundiata Keitaa. Hänen muita teoksiaan ovat novellikokoelma Mery (1975) sekä historialliset näytelmät Sikasso ja Chaka. Niane osallistui UNESCO:n General History of Africa -kirjasarjahankkeeseen, jossa hän työskenteli ajanjakson 1100-luvulta 1500-luvulle kattaneen osan parissa. Lisäksi Niane kokosi yhteen griotien laulujen sanoja, joissa ylistettiin Sékou Touréa Guinean itsenäisyyden varhaisina aikoina. Hän kuoli 89-vuotiaana koronavirustautiin.The epic world of Djibril Tamsir Niane (1932-2021) The Digital Orientalist 28.5.2021, viitattu 13.1.2023 == Lähteet == Luokka:Guinealaiset kirjailijat Luokka:Historioitsijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Jussi Tunturi

Jussi Tunturi (s. 24. elokuuta 1944 Karkkila) on suomalainen juristi ja Yleisradion entinen hallintojohtaja, joka palveli yhtiössä 1969–2007 yhteensä 38 vuoden ajan. Maksullinen näköislehtiversio. Karkkilassa syntynyt Jussi Tunturi pääsi ylioppilaaksi 1963 ja valmistui 1969 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa, kunnes siirtyi Eino S. Revon pääjohtajakauden loppuvaiheissa Ylen johtokunnan ja hallintoneuvoston sihteeriksi. Sittemmin hän työskenteli Yleisradiossa pääsihteerinä, apulaisjohtajana, kansliapäällikkönä, kansliajohtajana ja maaliskuusta 1994 alkaen hallintojohtajana. Tunturi on vuodesta 1991 ollut naimisissa näyttelijä Titta Jokisen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Långforsin voimalaitos

Långforsin voimalaitos on Pohjanmaalla Pedersöressä sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii Ähtävänjoen alajuoksulla Kållbyn Lassfolkissa. Voimalaitoksen omistaa Herrfors. == Voimalaitos == Långfors on tyypiltään jokivoimalaitos, joka tuottaa vesivoimaa joen virtaamasta. Voimalan tarvitsema vesi saadaan Evijärvestä, jossa sijaitsee Kaarenhaarassa säännöstelypato. Kun säännöstelypatoa säädetään, saavat kaikki Ähtävänjoen vesivoimalaitokset saman verran vettä. Mikään Ähtävänjoen voimaloista ei voi varastoida yläjuoksulleen suuria määriä vettä säätövoimaksi. Långforsin yläjuoksulla ei ole varsinaista yläallasta vaan ainoastaan jokiuoma. Ähtävänjoen vesistössä säännöstellään tätä varten Alajärveä, Lappajärveä ja Evijärveä. Långfors yläpuolisen vesistön järvisyys on yli 10 % ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 1900 neliökilometriä. Valuma-alueen pinta-ala on vain arvio, joka on saatu Herrforsin- ja yläpuolisen Björkforsin voimalaitoksien valuma-alueiden keskiarvona. Voimalaitos on rakennettu kilometrin verran Lassfolkin länsipuolelle ja yli kolmen kilometrin päässä Herrforsin voimalaitoksen yläpuolelle. Voimalaitoksien väliin jää kaksi lyhyttä koskea; Kållfors ja Lånaforsen. Kartoissa on Långforsin voimalan alapuolelle merkitty joen vedenpinnan korkeudeksi 6,3 metriä mpy. ja yläpuolelle 9,3 metriä. Tämä ei jostakin syystä vastaa ilmoitettua voimalan pudotusta, joka on 5,3 metriä. Joessa on voimalan yläpuolella leveä kohta, joka saattaa olla entinen suvanto. Muuten ei yläpuolista jokea voi kutsua varsinaisesti patoaltaaksi. Yläjuoksulta löytyy ensimmäinen koski vasta kahden kilometrin päästä, ja se on Bärklarforsen. Joen virtaamatietoja voimalaitoksen kohdalta ei ole saatavissa. Alapuolisen alapuolisen Herrforsin ja yläpuolisen Björkforsin voimalaloiden keskivirtaamat ovat vastaavasti 15,5 ja 16,2 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Käyttämällä molempien voimaloiden virtaamatietoja, saadaan riittävän hyvä kuva Långforsin voimalan tilanteesta. Tarkastelujakson keskiylivirtaamaksi voidaan silloin ilmoittaa väli 30,7–39,7 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 5,2–5,4 m³/s (MNQ). Suurin mitattu virtaama on silloin ollut 48–69 m³/s (HQ) ja pienin 3,2–3,3 m³/s (NQ). Voimalan rakennevirtaama on 25 m³/s, joten tulvakaudella joudutaan ylijäämä vesi juoksuttamaan ohi vesiturbiinien. Vesiturbiinien kapasiteetti on tällöin 1 200 kilowattia eli 1,2 megawattia. Voimalan putous on 5,3 metriä ja ilmoitettu keskimääräinen sähkön vuosituotanto on 5,6 gigawattituntia. == Velvoitteet == Långforsin viimeisin lupapäätös on vuodelta 1984 . Voimalaitoksen tule osallistua Ähtävänjoen merialueen kalaistutuksiin (meritaimenia) ja seurata istutuksien tuloksia. Osa istutuksista voidaan tehdä myös Ähtävänjokeen. Voimalaitoksen yläpuolisen joen vedenpinta tulee pysytellä välillä 9,30–9,50 metriä. == Historiaa == Voimalaitos valmistui vuonna 1931 ja sitä on peruskorjattu vuonna 1985. == Lähteet == Luokka:Ähtävänjoen vesistö Luokka:Suomen padot Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Pedersören kunnan rakennukset ja rakennelmat
Oswulf

Oswulf (k. 24. heinäkuuta tai 25. heinäkuuta 759) oli Northumbrian kuningas 758–759. Oswulf oli kuningas Eadberhtin poika, ja hän seurasi isäänsä valtaistuimella, kun tämä vetäytyi luostariin vuonna 758. Oswulfin kuninkuus jäi lyhyeksi. Anglosaksien kronikan mukaan Oswulfin omat miehet tappoivat hänet heinäkuussa 759 lähellä Yorkia. Beda Venerabiliksen seuraajan mukaan surman takana olivat Oswulfin petolliset thegnit eli vasallit. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Vuonna 759 kuolleet
Vilanteroli

Vilanteroli on hyvin pitkävaikutteinen sympatomimeetti, tarkemmin beetareseptorien agonisti, jota käytetään salmeterolin tapaan keuhkoahtaumataudin hoitoon, ja se soveltuu astmaankin siinä tapauksessa, että tilannetta ei saada tasapainoon pelkällä glukokortikoidilla ja kohtauslääkkeellä kuten salbutamolilla. Vilanteroli annostellaan suun kautta hengitettynä yhdistelmävalmisteissa kortikosteroidin kuten flutikasonin kanssa, ja se on niin pitkävaikutteinen, että kerran päivässä annostelu riittää. Kauppanimenä tunnetaan yhdistelmävalmiste Relvar. Haittavaikutuksina yhdistelmävalmisteella on todettu päänsärkyä ja nenänielun tulehduksia. Vilanterolin kemiallinen kaava on C24H33Cl2NO5, moolimassa 486,4 g/mol ja CAS- numero 503068-34-6. Vilanterolilla on useita koodeja ATC- luokituksessa:Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea: ATC-luokitus *R03AL03 vilanteroli ja umeklidiniumbromidi *R03AL08 vilanteroli, umeklidiniumbromidi ja flutikasonifuroaatti *R03AK10 vilanteroli ja flutikasonifuroaatti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Vilanterol * DrugBank: Vilanterol * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Vilanterol Luokka:Hengityselinsairauksien lääkkeet
Aaro Niiranen

Aaro Niiranen (s. 10. toukokuuta 1940) on suomalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1984–1989 Suomen Maaseudun Puolueen puoluesihteerinä ja sitä ennen puolueen järjestöpäällikkönä. Vuosina 1990–1994 Niiranen oli Yleisradion vastaperustetussa palvelujohtajan tehtävässä. Koulutukseltaan hän on rakennusmestari. ==Lähteet== Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomen maaseudun puolueen puoluesihteerit Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tegbesu

Tegbesu, myös Tegbessou, Tégbesu (1740–1774) oli Dahomeyn kuningas. Hän ei ollut edeltäjänsä, kuningas Agajan vanhin poika, mutta hänestä tuli kuningas veljensä kanssa käydyn valtakamppailun seurauksena. Tegbesun pitkän hallintoajan kuluessa voimakas Oyon kuningaskunta sai aikaan paljon paineita, ja jonka vasallisuhde hänen oli hyväksyttävä vuonna 1747. Tästä Dahomeyn kuningaskunta maksoi kovan hinnan varsinkin myöhemmin. Tegbesun yritykset lisätä kuningaskunnan osuutta orjakaupassa, jotta se voisi parantaa talouttaan eivät onnistuneet. Hän oli brutaali murskatessaan vastustajiaan ja hänet mainitaan helpottaneen kruunun seuraajien nimitysten prosesseja. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1774 kuolleet
Kpengla

Kpengla (n. 1735–1789) oli Dahomeyn kuningas. Noin vuonna 1735 syntynyt Kpengla nousi hallitsijaksi vuonna 1774 kuningas Tegbesun kuoltua. Kpengla oli aktiivinen, mutta epäonnistui yrityksissään saada Dahomey itsenäiseksi Oyojen kuningaskunnan alaisuudesta. Hän ei menestynyt hyvin useissa orjien ryöstöretkissä, joita hän järjesti yrittäessään parantaa Ouidahin asemaa, jonka Dahomey oli valloittanut vuonna 1727. Kpengla kuoli vuonna 1789 isorokkoon, jonka jälkeen häntä seurasi kuningas Agonglo. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:1730-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1789 kuolleet
Melodi Grand Prix 1998

Melodi Grand Prix 1998 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1998 Eurovision laulukilpailuun. Kahdeksan kappaleen välinen kilpailu pidettiin 28. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Kilpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 5/7 äänivallasta ja raati, jolla oli 2/7 äänivallasta. Puhelinäänestyksessä Norja oli jaettu viiteen alueeseen, joista kunkin puhelinäänestyksen kärkikuusikko sai pisteitä kaavalla 10-7-5-3-2-1. Raati taas pisteytti kärkikuusikkonsa kaavalla 20-14-10-6-4-2. Kilpailun voitti Lars A. Fredriksen kappaleella "All I Ever Wanted (Was You)". Koska vielä tuona vuonna Eurovision laulukilpailun säännöt edellyttivät, että kappaleet oli esitettävä maiden omilla kielillä, voittokappale käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten norjaksi nimellä "Alltid Sommer". ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Raatipisteet Puhelinäänestyspisteet Yht. Sija 1 Lars A. Fredriksen "All I Ever Wanted (Was You)" David Eriksen, Per Kristian Ottestad 6 50 56 1 2 Christin Hoff & Erik Jacobsen "Bare du og jeg" Ulf Risnes 14 0 14 6 3 Gjermund Elgenes "Som en engel" Ingrid Bjørnov 4 1 5 7 4 G'stén "Always Will" Kyrre Fritzner, Åge Sten Nilsen 20 11 31 3 5 Elisabeth Andreassen "Winds of the Northern Seas" Torhild Nigar, Rolf Graf 10 35 45 2 6 Bjelleklang "På do" Finn Evensen 0 23 23 4 7 Tore Holm "Nam nam" Geir Olav Bøkestad, Per Kristian Indrehus 0 4 4 8 8 Malin Holberg "En ny mårrån" Stein Berge Svendsen, Nora Skaug, Malin Holberg 2 16 18 5 Alueelliset puhelinäänestyspisteet Numero Kappale Trondheim Tromssa Bergen Kristiansand Oslo Yht. 1 "All I Ever Wanted Was You" 10 10 10 10 10 56 2 "Bare du og jeg" 14 3 "Som en engel" 1 5 4 "Always Will" 2 2 2 2 3 31 5 "Winds of the Northern Seas" 7 7 7 7 7 45 6 "På do" 3 5 5 5 5 23 7 "Nam nam" 1 1 1 1 4 8 "En ny mårrån" 5 3 3 3 2 18 ==Lähteet== * * *http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Norway1998.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 1998 Luokka:Melodi Grand Prix
Agonglo

Agonglo (1766–1797) oli Dahomeyn kuningas. Edeltäjänsä, isänsä kuningas Kpenglan tavoin Agonglo kohtasi maansa taloudellisen laman ongelman. Hänen hallintoaikanaan jorubojen Oyojen kuningaskunta hallitsi valtakunnan yhtä aluetta. Abomeyn sisäinen alueellinen hajanaisuus teki tyhjäksi yritykset kumota Oyon vasallisuhde, vaikka Oyojen vahvuus heikkeni vähitellen. Agonglo yritti kasvattaa kauppaa Euroopan kanssa, erityisesti pyrkien lisäämään yhteyksiä Portugalin kanssa. Hän sai kuitenkin portugalilaisilta vain pyynnön kääntyä kristinuskoon, ja papit ilmoittivat auttavansa kuningaskunnan käännyttämisessä uuteen uskoon. Kun Agonglo oli lopulta kääntynyt kristityksi, hänet katsottiin hyvin epäsuosituksi Abomeyssa ja hänet salamurhattiin. Häntä seurasi kuninkaana poikansa Adandozan. == Katso myös == * Dahomeyn kuningaskunta == Lähteet == Luokka:Kuninkaat Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Beninin historia Luokka:Henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1766 syntyneet Luokka:Vuonna 1797 kuolleet
Arkkisimpukat

Arkkisimpukat (Arcidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Arkkisimpukat jaetaan 29 sukuun. Lajeja heimossa on noin 140-250\. Suurimmat arkkisipukkalajit kasvavat noin 13 cm pitkiksi. Heimon lajien kuori on muodoltaan pitkänomainen ja nelikulmainen tai soikea. Kuoren reuna on hammasteinen ja saranapuoli on usein suora tai hieman kaareva. Kuoren sisäpinnalla ei ole helmiäistä. Arkkisimpukat tuottavat proteiinisäikeitä, joita kutsutaan nimellä byssus. ==Levinneisyys ja elintavat== Arkkisimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti lauhkeista ja lämpimistä meristä. Ne elävät niin matalissa kuin syvissäkin vesissä. == Lähteet == Luokka:Arkkisimpukat