EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
ISW

ISW voi tarkoittaa: *Institute for the Study of War, yhdysvaltalainen ajatushautomo * Integroitu Sachs–Wolfe-ilmiö (ISW), keksijöittensä mukaan nimetty painovoimapotentiaalin ilmiö tähtitieteessä * Islas Airways (ISW), espanjalaisen lentoyhtiön ICAO-koodi * Indiana Southwestern Railway Co. (ISW), yhdysvaltalainen rautatieyhtiö * International Spirits Award (ISW), saksalaisen tapahtumajärjestäjä Meininger Verlag GmbH:n markkinointitapahtumassa jaettava alkoholijuomien myynninedistämispalkinto * Ice Shelf Water (ISW), jäähyllyvesi, jäähyllyn reunalla muodostuneen raskaamman veden nimitys
Loismeduusat

Loismeduusat (Narcomedusae) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan meristä. ==Taksonomia ja anatomia== Loismeduusoihin luetaan kuuluvaksi lähteestä riippuen 4-7 heimoa, joista osan monofyleettisyys on kyseenalainen. Loismeduusoilla ei ole elinkierrossaan varsinaista polyyppivaihetta, mutta niiden toukat voivat loisia muissa meduusoissa. Meduusaelinvaiheen muoto on usein litteähkö ja koostuu lohkoista. Meduusan reunoilla on jäykkiä lonkeroita. Loismeduusojen sukupuolielimet sijaitsevat meduusan manubriumissa. ==Lähteet== Luokka:Polyyppieläimet
Sirkka Nieminen

Sirkka Mirjam Nieminen (o.s. Heinonen; 28. huhtikuuta 1912 Turku – 13. tammikuuta 2023 Helsinki) oli pitkäikäinen suomalainen ja vanhin elossa ollut suomalainen. Niemisestä tuli vanhin elossa oleva suomalainen Astrid Qvistin kuoltua heinäkuussa 2022. Nieminen oli kuollessaan 110 vuoden ja 260 päivän ikäinen.Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 26.3.2023, s. B 32. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon. Tammikuussa 2023 Nieminen oli sijalla 6. luettelossa kaikkien aikojen vanhimmista suomalaisista. Hänen kuoltuaan Suomen vanhimmaksi ihmiseksi tuli Helvi Kissala (o.s. Leppänen). == Lähteet == Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Nadija Svitlytšna

Nadija Svitlytšna, (8. marraskuuta 1936 Polovynkyne Starobilskin piiri, Luhanskin alue – 8. elokuuta 2006 Matawan, New Jersey, Yhdysvallat) oli ukrainalainen toisinajattelija. Hän oli jonkin aikaa poliittinen vanki. Hänen veljensä oli runoilija Ivan Svitlytšnyi. Svitlytšna pidätettiin huhtikuussa 1972, ja hän sai maaliskuussa 1973 neljän vuoden pakkotyöleirituomion, jonka hän suoritti naisten leirillä Mordvassa, syytettynä osallistumisesta ukrainalaiseen toisinajattelijaliikkeeseen, poliittisten vankien puolustamisesta ja samizdat-kirjallisuuden levittämisestä. Vapauduttuaan toukokuussa 1976 hän palasi Kiovaan, missä vainoaminen jatkui. Hän sai lokakuussa 1978 luvan muuttaa kahden poikansa kanssa Yhdysvaltoihin. Hän on toiminut Ukrainan Helsinki-ryhmän ulkoisena edustajana. Hän julkaisi vuosina 1980–1985 ryhmän lehteä Herald of Repression in Ukraine ja toimitti Juri Lytvyniä käsittelevän pamfletin 1980 sekä Vasyl Stusin runojen laitoksen (1986). Hän työskenteli 1983–1994 Radio Libertyn ukrainankielisessä palvelussa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset toisinajattelijat Luokka:Amerikanukrainalaiset Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Juho Myntti

Juho Myntti (24. kesäkuuta 1850 Vähäkyrö – 16. helmikuuta 1931 Vedenoja, Vähäkyrö) oli suomalainen Vaasan seudulla vaikuttanut tehtailija ja maanviljelijä.Juho Myntti, Ilkka, 16.02.1931, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTehtailija Juho Myntti, Vaasa, 16.02.1931, nro 38, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVasaensis : Juho Myntti (Suomen kauppa, meriliike ja teollisuus) Itsellisen poikana syntynyt Juho Myntti oli nuorena renkinä kotipitäjässään mutta muutti sitten Vaasaan rakennustyömieheksi. Parin vuoden kuluttua hän lähti töihin Etelä-Suomeen ja palattuaan sieltä hän ryhtyi vuonna 1879 rakennusurakoitsijaksi Vaasassa. Vuonna 1903 Myntti osti neljä vuotta aiemmin perustetun Vedenojan tiilitehtaan, laajensi sitä merkittäväksi tehdaslaitokseksi ja perusti sen yhteyteen 1905 sahan, 1910 puunjalostustehtaan sekä konepajan ja jauhomyllyn. Myntti osti myös maatiloja Vähästäkyröstä ja Laihialta. Vuonna 1916 Myntti luovutti tehdaslaitoksensa uudelle Juho Myntti Oy:lle ja ryhtyi maanviljelijäksi omistamallaan Viinamäen tilalla. Juho Myntti Oy:n osakkaina olivat Juho Myntin pojat Hugo ja Artturi Myntti sekä vaasalainen kauppias ja kauppaneuvos Frithiof Tikanoja. Myntti oli mukana raittiustyössä sekä perustamassa Vaasan Suomalaista Säästöpankkia ja Vaasan alueen suomenkielisiä kansakouluja. Juho Myntin jälkeen hänen yrityksiään jatkoi poika Artturi Myntti. Vedenojan tiilitehdas aloitti salaojaputkien valmistuksen 1936 ja toimi vuoteen 1962 saakka. Vuonna 1961 J. E. Ollil osti Vedenojan tehdasalueen ja käynnisti siellä puutalotehtaan. Vuonna 2004 alue siirtyi Luoman Log Homes Oy:n omistukseen. Juho Myntti Oy sulautettiin vuonna 1964 Teräs Oy:hyn.Yhtiöhakemisto 1972-1974, A-M, Pörssitieto G. KockJuho Myntti Oy Vedenojan tehtaat (Youtube)Suomessa 1885-1978 toimineet tiilitehtaatTutustu Vähänkyrön kiehtovaan menneisyyteen ja nähtävyyksiin-esite, sivu 10 Juho Myntti oli naimisissa Maria Nissilän (1849–1906) kanssa. Heidän lapsiaan olivat taidemaalari Eemu Myntti, taidemaalari Lyyli Visanti, rakennusmestari Hugo Myntti (1882–1951) ja toimitusjohtaja Artturi Myntti (1884–1949).Geni.com : Juho Myntti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Tom Keene

Thomas R. "Tom" Keene (s. 1952) on yhdysvaltalainen taloustoimittaja. Hän on työskennellyt vuodesta 2002 lähtien tietopalvelu Bloombergilla. Keene juontaa Bloombergin uutiskanavalla ja radiokanavalla arkipäivisin tulevaa Bloomberg Surveillance -ohjelmaa. Keenen tunnusmerkki julkisuudessa ovat hänen Hermès- rusettinsa, joita hän omistaa huomattavan määrän. Keene on kotoisin New Yorkin Rochesterista. == Teoksia == * Flying on One Engine: The Bloomberg Book of Master Market Economists (2005, Bloomberg Press) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juri Andruzkyi

Juri Andruzkyi, (8. kesäkuuta 1827 Vetširky, Pultavan kuvernementti – kuolinvuosi tuntematon) oli ukrainalainen vallankumouksellinen ja runoilija. Andruzky opiskeli Kiovan yliopistossa. Hänen runoissaan on vaikutteita Taras Ševtšenkolta. Hän oli Kyrilloksen ja Metodioksen seuran jäsen. Hänet pidätettiin 1847 ja karkotettiin ensin Kazaniin, sitten Petroskoihin. Kun hän kirjoitti vallankumouksellisen artikkelin ”Konstytutsija respubliky” (), hänet karkotettiin uudestaan, tällä kertaa Solovetskin saarille vuosiksi 1850–1854. Vapauduttuaan hän työskenteli Arkangelissa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Italian parlamenttivaalit 2022

Italian parlamenttivaalit 2022 järjestettiin 25. syyskuuta, ja niissä valittiin kaikki edustajat maan parlamentin edustajainhuoneeseen ja senaattiin. == Tausta ja vaalijärjestelmä == Italian hallitus kaatui heinäkuussa pääministeri Mario Draghin erottua. Presidentti Sergio Mattarella hajotti parlamentin 21. heinäkuuta, kun osa avainasemassa olevista puolueista ei suostunut muodostamaan hallitusta Draghin kanssa. === Parlamentin uusi kokoonpano === Vuoden 2020 kansanäänestyksen nojalla Italian parlamenttia pienennettiin sekä ala- että ylähuoneessa, ja vuoden 2022 parlamenttivaaleissa valitaan ensimmäistä kertaa edustajat uuteen pienempään parlamenttiin. Edustajainhuoneen uusi koko on 400 (aiemmin 630) edustajaa ja senaatin 200 (aiemmin 315) edustajaa. Heinäkuussa 2022 Italian senaattiin kuului elinikäisiä senaattoreita, jotka voivat olla joko tasavallan presidentin nimittämiä eri alojen asiantuntijoita (tällä hetkellä viisi) tai sitten entisiä presidenttejä (nyk. vain Giorgio Napolitano). === Vaaliliitot ja uudet puolueet === Elokuussa 2022 Azione ja Italia Viva muodostivat vaaliliiton. Kesäkuussa 2022 Viiden tähden liikkeen entinen puheenjohtaja Luigi Di Maio erosi puolueesta yhdessä 35 edustajainhuoneen edustajan ja 10 senaattorin kanssa pitkään jatkuneiden sisäisten riitojen vuoksi. Eronnut ryhmä perusti Di Maion johdolla uuden puolueen nimeltä Insieme per il futuro. == Tulokset == Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi Giorgia Melonin johtama Italian veljet, joka sai noin 26 % äänistä. Neljä vuotta aikaisemmin järjestetyissä vaaleissa puolueen kannatus oli ollut vain 4,3 %.Italian johtoon nousee äärioikeistolainen äiti, joka vastustaa maahanmuuttoa ja syrjii seksuaalivähemmistöjä Yle uutiset 26.9.2022 == Lähteet == Luokka:Italian vaalit Luokka:Vuoden 2022 vaalit
Josh Kerr

Josh Kerr (s. 8. lokakuuta 1997 Edinburgh, Skotlanti) on brittiläinen yleisurheilija, jonka päämatka on 1 500 metrin juoksu. Tokion olympialaisissa 2020 Kerr saavutti olympiapronssin ennätysajallaan 3.29,05. Hän voitti maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 ajalla 3.29,38. Hän saavutti olympiahopeaa Pariisissa 2024 Britannian ennätysajalla 3.27,79. Kerr voitti 3 000 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow'ssa 2024 ajalla 7.42,98. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Kerr sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 kuudenneksi. Lisäksi hän on voittanut 1 500 metrillä alle 20-vuotiaiden EM-kultaa 2015, Yhdysvaltain yliopistomestaruuden 2017 ja maansa mestaruuden 2021. Sisäratojen Yhdysvaltain yliopistomestaruuden hän on voittanut mailin juoksussa 2017 ja 2018. Kerrin nimissä on Britannian ennätys 1 500 metrillä (3.27,79), maililla ulkona (3.45,34) ja sisällä (3.48,87; myös Euroopan ennätys) sekä 3 000 metrillä sisällä (7.30,14). Kahdella maililla hän on juossut maailman kaikkien aikojen parhaan halliajan 8.00,67. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosa Pulkkinen

Rosa Pulkkinen (3. heinäkuuta 1874 Helsinki – 27. tammikuuta 1950 Helsinki)Rosa Pulkkinen kuollut, Suomen Sosialidemokraatti, 1950, No 26, sivu 7, julkaistu 28.1.1950 oli suomalainen näyttelijä.60-vuotias. Rosa Pulkkinen, Helsingin Sanomat, 03.07.1934, nro 174, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot"Teatteriurani alkoi 7-vuotiaana". Näyttelijätär Rosa Pulkkista tapaamassa, Suomen Kuvalehti, 30.06.1934, nro 27, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Rosa Pulkkinen kävi Helsingissä tyttökoulun ja kauppaopiston ja opiskeli laulua Abraham Ojanperän johdolla. Hän liittyi vuonna 1897 August Aspegrenin Kansanteatteriin, Kasimir Leinon näyttämölle ja vuonna 1899 Suomalaiseen Maaseututeatteriin. Pulkkinen oli näyttelijänä 35 vuoden ajan Viipurin näyttämöillä Viipurin Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Hän toimi myös ohjaajana, muun muassa Viipurin Työväen Teatterissa. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Lallukan taiteilijakotiin Helsinkiin, jossa kodissa hän myös kuoli. Pulkkinen esiintyi laulutaitonsa vuoksi lauluosissa, hänen roolejaan olivat muun muassa Marie koomisessa oopperassa Rykmentin tytär, Zsofi Punaisessa laukussa, Valencienne operetissa Iloinen leski ja ennen kaikkea Micaela oopperassa Carmen. Puhenäytelmien puolella hänen merkittäviä roolejaan olivat Katri Daniel Hjortissa, Husso Anna-Liisassa, Lensmanska Kuopion takana-näytelmässä, Mari Murtovarkaudessa, Maija Tukkijoella-näytelmässä, Noita Jaakko Ilkassa ja Matrjona näytelmässä Pimeyden vallassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Juri Lytvyn

Juri Lytvyn, , (1934 Barahty, Vasylkivin piiri, Kiovan alue – 5. syyskuuta 1984 Kutšino, Permin alue) oli ukrainalainen toimittaja, runoilija, toisinajattelija ja poliittinen vanki. Lytvyn tuomittiin tekaistuin syyttein viisi kertaa, ja hän vietti työleireillä kaikkiaan 20 vuotta. Kun hän oli vuonna 1955 kärsinyt tuomiostaan kaksi vuotta, tuomio kumottiin, mutta hänet vangittiin samana vuonna uudestaan sillä perusteella, että hän olisi perustanut työleirillä neuvostovastaisen ryhmän. Vapauduttuaan 1965 hän palasi Ukrainaan ja toimi ihmisoikeusliikkeessä. Hän sai 1974 kolmen vuoden tuomion ”valtion herjaamisesta”. Hän liittyi 1978 Ukrainan Helsinki-ryhmään, ja hän kirjoitti artikkeleita sen maanalaiseen julkaisuun. Sairaudestaan huolimatta hän sai joulukuussa 1979 kolmen vuoden tuomion ”viranomaisten vastustamisesta” ja 1982 kymmenen vuoden vankeustuomion ja viiden vuoden karkotustuomion neuvostovastaisesta agitoinnista ja propagoinnista. Hän kuoli mahdollisesti sairauteen Permin leirillä 36–1. Hänen vankilarunojaan Trahitšna halereja () ei ole julkaistu. Hänen jäännöksensä siirrettiin yhtä aikaa Vasyl Stusin ja Oleksa Tyhyin jäännösten kanssa Ukrainaan ja haudattiin Kiovaan 19. marraskuuta 1989. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Ukrainalaiset toisinajattelijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Blangoua

Blangoua on kunta ja sen keskustaajama Extrême-Nordin alueen Logone-et-Charin departementissa Kamerunissa. Se sijaitsee Charijoen varrella 125 kilometriä departementin keskuksesta Kousserista luoteeseen. Kunnassa on 50 400 ja taajamassa 17 200 asukasta (vuonna 2005, väestönlaskenta) ==Maantiede== Blangouan kunnan pinta-ala on 630 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Goulfeyn ja lännessä Darakin kuntiin, pohjoisessa Tšadjärveen ja idässä Tšadin tasavaltaan. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia. Vesistöihin kuuluvat myös Chouahara- ja Taffafjoet. ==Asutus== Vuonna 1993 perustettuun kuntaan kuuluu 38 kylää, jotka sijaitsevat etupäässä Charin ja Tšadjärven rannalla. Keskustaajaman lisäksi toinen suurempi keskus on Kofia. Asukkaat ovat kotokoja, baggaroita, kanureja, hausoja, musgumeja, masoja, jukuneja, kanembuja ja bororoja. Yhteisesti käytetty kieli on tšadinarabia. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko. ==Talous ja palvelut== Seudun pääelinkeinot ovat maatalous, kalastus ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, riisi, pavut, peruna, maniokki ja vihannekset. Tärkein vientituote on tuore ja savustettu kala. Palveluihin kuuluvat alakoulut, ammattikoulu ja kaksi terveyskeskusta. ==Matkailu== Seudun nähtävyyksiä ovat Tšadjärvi, kotokokalastajat ja Blangouan tori. Käynti Tšadjärvellä onnistuu helpommin N’Djamenan kautta. ==Lähteet== Luokka:Kamerunin kunnat
Kappalaisen kivi

Kappalaisen kivi, tunnettu myös nimellä Maisterin kivi on Muhoksella lähellä Soson pysäkkiä Tyrnävälle vievän tien varressa sijaitseva iso luonnonkivi, johon on hakattu isokokoisin kirjaimin latinankielinen teksti: suomennettuna: Viisasten kerho, Suomen Kuvalehti, 19.05.1934, nro 21, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKappalaisen kivi, Laitasaari-sivusto 4.7.2018Huomiota ansaitseva muistokivi, Kaiku, 05.01.1938, nro 2, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Johan Zachris Cajaner (1797–1873) oli varapastori ja Muhoksen kappalainen. Tekstin on todennäköisesti hakannut kiveen hänen poikansa Johan Zakarias Cajaner (1824–1914), joka oli Kaskisten ala-alkeiskoulun opettajana vuosina 1846–1874 ja asui viimeiset vuotensa mielisairaana sukulaistensa luona Muhoksella. Kappalainen Cajanerin kerrotaan käyneen usein kivellä linnunlaulua kuuntelemassa.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Zachris Cajaner. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.7.2022.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Zakarias Cajaner (nuorempi). Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.7.2022.Kuollut, Kaleva, 22.01.1914, nro 17, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Muhos
Kilderik

Kilderik on seuraavien historiallisten hallitsijoiden nimi: *Kilderik I, frankkien kuningas 457–481 *Kilderik II, frankkien kuningas 673–675, Austrasian kuningas 662–675 *Kilderik III, frankkien kuningas 743–751 ==Muita== *Hilderik, vandaalien kuningas 523–533
Arne Rolighed

Arne Josefsen Rolighed (s. 2. kesäkuuta 1947 Flade) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut Tanskan terveysministerinä vuosina 2000–2001. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Arne Rolighed Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piret Hartman

Piret Hartman (s. 10. elokuuta 1981) on virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Viron nykyinen alue- ja maatalousministeri. Hän oli Viron kulttuuriministeri 2022–2023. Hartman kuului aiemmin Viron Kansanliittoon vuosina 2004–2010. ==Yksityiselämä== Hartman elää avoliitossa ja hänellä on kaksi tytärtä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Piret Hartman Viron hallituksen verkkosivuilla Luokka:Viron kulttuuriministerit Luokka:Viron maatalousministerit Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Warner Bros. Discovery

Warner Bros. Discovery (WBD) on yhdysvaltalainen mediakonserni, joka syntyi Discoveryn ja WarnerMedian fuusioituessa. Yhtiö omistaa muun muassa tuotantoyhtiö Warner Bros.:in, suoratoistopalvelu Maxin, kaapelitelevisioyhtiö CNN:n ja urheilukanava Eurosportin. Suomessa Warner Bros. Discoveryn omistamia kanavia ovat TV5, Kutonen, Frii ja TLC. Yhtiön on huhuiltu aikovan fuusioitua toisen suuren elokuvayhtiö Paramountin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto *
Lebanonin piirikunta

Lebanonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 143 257 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Lebanonin kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1813. == Väestö == Vuonna 2020 Lebanonin piirikunnan 143 257 asukkaasta valkoisia oli 91,9 %, mustia 3,9 %, aasialaisia 1,9 % ja alkuperäisasukkaita 0,4 %. 13,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian piirikunnat
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2022

Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2022 järjestettiin Viron Rakveressa 3.–7. elokuuta 2022. Virossa oli tarkoitus kilpailla jo 2020, mutta koronapandemian vuoksi kisoja ei voitu pitää. Kilpailujen ohjelmaan kuului pitkä matka, keskimatka ja viesti. Keskimatkalla oli karsinta, muissa suora finaali. Viestiin sai osallistua kolme joukkuetta kustakin maasta ja parhaan sijoitus laskettiin lopputuloksiin. Pitkällä matkalla miesten kilpailun voitti Ruotsin Martin Regborn ja naisten kilpailun Suomen Venla Harju. Keskimatkalla miesten kilpailun voitti Ruotsin Albin Ridefelt ja naisten kilpailun Sveitsin Simona Aebersold. Ruotsi voitti naisten viestin ja Norja miesten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Tapahtuman virallinen sivu 2022
Cold Spring Township (Pennsylvania)

Cold Spring Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 59 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Lebanonin piirikunnassa. Cold Spring Townshipillä ei ole ollenkaan kunnallisveroa, ei vesi-, viemäri- tai tieosastoa, ei kunnantaloa eikä virkamiehiä. Ei ole ketään, joka "kertoisi, milloin et voi rakentaa vajaa". Kunnalla ei ole tiettävästi ollut paikallishallintoa "vuodesta 1961 lähtien, jolloin ihmiset vain lakkasivat asettumasta ehdolle". == Väestö == Vuonna 2020 Cold Spring Townshipin 59 asukkaasta valkoisia oli 93,2 % ja alkuperäisasukkaita 1,7 %. Asukkaista 5,1 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. == Lähteet == Luokka:Pennsylvanian kunnat
Veikko Vartiainen (pesäpalloilija)

Veikko Vartiainen (s. 19. tammikuuta 1994 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Vartiainen edusti pääosan urastaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä ja voitti joukkueessa SM-kultaa kaudella 2015. Hän pelasi osan kaudesta 2015 vuokralla Kiteen Pallossa. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Vartiainen pelasi kymmenen Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi neljä juoksua ja keräsi 12 kärkilyöntipistettä. Vartiainen pelasi kymmenen pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun ja keräsi 22 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eybens

Eybens on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 6 kilometriä Grenoblen kaupungista kaakkoon. Linna Château d'Eybens sijaitsee kukkulalla, josta on näkymät historialliseen kaupunkiin. Nykyinen linna on rakennettu vuonna 1610. Eybensin kirkko on peräisin 1000-luvun lopulta. Se on omistettu Pyhälle Kristofferille. Nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1800-luvun puolivälissä. Tiedosto:Château d'Eybens DSCN6637.jpg|Château d'Eybens Tiedosto:Église Saint- Christophe - Eybens - 2011.jpg|Pyhän Kristofferin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Isèren kunnat
Lexica

Lexica ry on suomalainen rekisteröitynyt yhdistys, joka toimii Tampereen yliopiston vieraiden kielten opiskelijoita edustavana ainejärjestönä. Yhdistys on perustettu vuonna 1967. Kaudella 2023-2024 sen hallituksen puheenjohtajana toimii Viveka Strömmer. Se toimii ylioppilaskunta TREY:n alaisuudessa. Lexica edustaa kaikkia Tampereella opiskeltavissa olevia vieraita kieliä ja yhdistyksen alaisuudessa toimii kielikohtaisia ainekerhoja: Svenssonit (pohjoismaiset kielet), Kosmos (venäjän kieli), Lederhosen (saksan kieli) ja SAS (englannin kieli). Ainekerhot toimivat samanaikaisesti myös käännöstieteen opiskelijoita edustavan Translan alaisuudessa. Yhdistys on kehittänyt pelin nimeltä kyrpong. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lexica Facebookissa * Lexica Instagramissa Luokka:Tamperelaiset järjestöt Luokka:Tampereen yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Maaliskuun lauluja

Maaliskuun lauluja on runoilija Eino Leinon esikoisteos, joka julkaistiin vuonna 1896. Leino oli teoksen valmistuessa vasta 18-vuotias. Teosta painettiin 1000 kappaletta, joista myytiin ensimmäisenä vuonna 302 kappaletta.https://yle.fi/uutiset/3-9496993 Maaliskuun lauluja -teoksen kustansi Otava. == Aiheesta muualla == * Maaliskuun lauluja -runoteos == Lähteet == Luokka:Eino Leinon teokset Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Stena

Stena voi tarkoittaa seuraavia: * Stena-konserni, ruotsalainen monialayritys, jonka konserniin kuuluvat muun muassa: ** Stena Line, Stena-konserniin kuuluva autolauttayritys ** Stena RoRo, Stena-konserniin kuuluva RoRo-laivoja liikennöivä varustamo ** Stena Bulk, Stena-konserniin kuuluva säiliöaluksia liikennöivä varustamo * Stena, Suomenlahdelle heinäkuussa 2022 harhautunut mursu.
Huosiolampi

Huosiolampi on verraten syvä ja saareton metsäjärvi Lieksan länsiosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 31,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 86 kilometriä pohjoiseen.Huosiolampi. Järviwiki. Viitattu 16.7.2022. == Maantiede == Huosiolammen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä. Järven eteläosa on pohjoisosaa kapeampi. Noin kolmasosa Huosiolammesta on enintään kolme metriä syvä ja niin ikään noin kolmasosa on vähintään viisitoista metriä syvä. Syvin piste, 28 metriä, sijaitsee järven keskiosassa. Järven eteläisin ja pohjoisin osa on matala. Huosiolammen luoteispuolella kohoaa Heinävaara ja kaakkoispuolella Jussinvaara. Järven etelä- ja pohjoispuolella on suomaata. Noin puolitoista kilometriä Huosiolammelta koilliseen sijaitsee Viekijärvi ja noin neljä kilometriä länteen sijaitsee Pielinen. Huosiolammen vesitilavuus on 3 373 000 kuutiometriä. Huosiolampi (04.482.1.007) kuuluu Viekijärven alueeseen (04.482), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Viekijärven alueeseen kuuluu 18 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Niistä selkeästi laajin on Viekijärvi. Sitä seuraa Huosiolampi, Sulkaislampi ja Korisevanlampi, jota pienemmät vakavedet ovat alle kymmenen hehtaarin laajuisia.Viekijärven alue (04.482). Järviwiki. Viitattu 16.7.2022. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
2000 (Joey Badassin albumi)

2000 on yhdysvaltalaisen rap-artisti Joey Badassin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 22. heinäkuuta 2022 Pro Era Recordsin ja Cinematic Music Groupin kautta. Albumilla vierailevat Diddy, Westside Gunn, Larry June, Chris Brown, Capella Grey ja JID. Albumi on jatko-osa Joey Badassin debyyttimixtapelle, 1999. Albumin ensimmäinen julkaisupäivä oli 17. kesäkuuta 2022. Julkaisua jouduttiin kuitenkin siirtämään heinäkuulle 2022 teknisten ongelmien takia. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Bilgram

Bilgram on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Sen asukasluku vuonna 2011 oli 29 768\. ==Maantiede== Bilgram sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltion Hardoin piirikunnassa. Bilgram on paitsi kaupunki, myös kunta (nagar palika parishad). ==Historia== Arkeologisten kaivausten perusteella nykyisen Bilgramin aluetta asuttivat aikanaan etenkin kupariesineitä tuottaneet asukkaat. He joutuivat lopulta läheisen Kannaujin raijputien valloittamaksi. Mahmud Ghaznilaisen joukot valtasivat Bilgramin vuonna 1081. Islamilaisten ghaznavidien Intian valloitusretkiä seurasi kuitenkin epäjärjestys, jonka aikana Bilgram palasi ilmeisesti hindulaisen vallan alle. Myöhemmin se tuli tunnetuksi nimellä Srinagar hallitsijansa Raja Srin mukaan. Muslimivalta palautettiin Delhin sulttaani Iltutmišin valtakaudella kaupunkia puolustaneen Raja Srin kärsittyä tappion taistelussa vuonna 1217. Vuonna 1540 Bilgramin lähellä käytiin huomattava Kannaujin taistelu suurmoguli Humayunin ja Sur-dynastian Šer Šah Surin joukkojen välillä. Suurmogulien joukot kärsivät tappion. Myöhemmällä mogulikaudella Bilgram oli hallinnollisesti Kannaujin sarkar-alueeseen kuuluva pargana. Bilgramilaisista saijjideista tuli kuuluisia mogulikauden runoilijoita, kirjailijoita ja virkamiehiä. ==Väestö== Bilgramin asukasluku Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan oli 29 768. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 9 565. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista hinduja oli 56,64 % ja muslimeja 42,93 %. ==Lähteet== Luokka:Uttar Pradeshin kaupungit
Bukkur

Bukkur tai Bakkar on saari ja linnoitus Indusjoella Sukkurin ja Rohrin kaupunkien välissä. Strategisella paikalla keskellä jokea sijaitsevalla saarella on ollut historiallista merkitystä linnoitettuna tukikohtana. Nykyisin sen kautta kulkevat kaupunkeja yhdistävät sillat. ==Maantiede== Bukkur sijaitsee Indusjoella Pakistanin kaakkoisosan Sindhin provinssin Sukkurin ja Rohrin kaupunkien välissä. Saaren kautta kulkee kaupunkeja yhdistävät kaksi siltaa. ==Historia== Saari on sijaintinsa vuoksi ollut pitkään strategisesti tärkeä kohde. Sen merkittävyydestä mainitsi esimerkiksi Delhin sulttaani Firuz Šah Tughluqin kaudella paikalla vieraillut matkailija Ibn Battuta. Vuonna 1522 Baburin Kabulista karkottama arghunidihallitsija Šah Beg Arghun teki Bukkurista hallinnollisen keskuksensa. Kun Šah Begin poika Šah Husayn Arghun kieltäytyi tarjoamasta turvapaikkaa tuolloin paossa olleelle mogulihallitsija Humayunille, tämä yritti vuonna 1540 turhaan vallata saarta. Myöhemmin sotaretkellään vuonna 1574 Sindhiin Akbar kuitenkin liitti saaren Suurmogulien valtakuntaan. Sindhiläisen Kalhora-dynastian hallitsijat valtasivat Bukkurin vuonna 1736. Heidän jälkeensä tulivat Dorrani-valtakunnan afgaanit ja edelleen sindihiläiset Khairpurin hallitsijat. Sindhin valloittaneet britit liittivät 1839 saaren Brittiläiseen Intiaan. Saari oli brittien tärkeä huoltotukikohta ensimmäisen afgaanisodan aikana 1839–1842. Vuosina 1865–1876 saarta käytettiin vankilana. 1889 saaren kautta valmistui Indusin ylittänyt ja Sukkurin ja Rohrin kaupungit yhdistänyt Lansdowne Bridge. Rautatieliikenne siirrettiin itsenäisen Pakistanin kaudella sillan viereen vuonna 1962 rakennetulle Ayub-sillalle, mutta muuten vanhempaa siltaa käytetään edelleen. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin maantiede
Darak

Darak on kunta ja sen keskustaajama Extrême-Nordin alueen Logone-et-Charin departementissa Kamerunissa. Se sijaitsee Tšadjärven saarella noin 150 kilometriä departementin keskuksesta Kousserista luoteeseen. Kunnassa on 23 900 ja taajamassa 8 600 asukasta (vuonna 2005, väestönlaskenta). ==Maantiede ja asutus== Darakin kunnan pinta-ala on 658,6 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Nigeriaan, pohjoisessa ja idässä Tšadiin sekä etelässä Kamerunin Blangouan, Hilé-Alifan ja Makarin kuntiin. Maisemaa leimaa Tšadjärven tulvatasanko. Kasvillisuus on pensas- ja heinäsavannia ja paikoitellen metsää. Kuntaan kuuluu keskustaajaman lisäksi 39 kylää. Asukkaiden enemmistö on nigerialaisia hausoja (49 %), margeja (16 %), jukuneja (15 %) ja kanureja (8 %). Kamerunilaisia on alle kymmenen prosenttia. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja. ==Historia== Darakin saari ja tulvatasanko on syntynyt 1970-luvulla alkaneen Tšadjärven kuivumisen seurauksena. Vesijättömaalle muuttaneet nigerialaiset ja kamerunilaiset perustivat 1990-luvun puoliväliin mennessä yli 30 kylää, joissa oli yli 7 000 asukasta. Darakin ensimmäiset asukkaat olivat nigerialaisia kalastajia, jotka muuttivat sinne 1980-luvun lopulla. Nigeria miehitti Kamerunin Makarin arrondissementtiin kuuluneen alueen vuonna 1987, ja se kuului sen jälkeen Bornon osavaltion Ngalan alueen Wulgon piirikuntaan. Haagin Kansainvälinen tuomioistuin päätti vuonna 2002, että alue kuuluu Saksan, Britannian ja Ranskan siirtomaa-aikana tekemien sopimusten mukaisesti Kamerunille. Maan viranomaiset perustivat Darakin arrondissementin vuonna 2004 ja kunnan vuonna 2007. ==Liikenne, talous ja palvelut== Darakin saarelle pääsee vain veneellä. Asukkaiden pääelinkeino on kalastus. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä, karjanhoitoa, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Darakissa pidetään viikoittaiset markkinat. Kalaa viedään tuoreena, kuivattuna ja savustettuna etupäässä Nigerian Maiduguriin. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu ja terveyskeskus. Puutteellinen vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. Sähköä saadaan aggregaateista ja aurinkopaneeleista. Kunnan talous ja palvelut ovat kärsineet terroristijärjestö Boko Haramin hyökkäyksistä ja lisääntyneestä kuivuudesta. ==Lähteet== Luokka:Kamerunin kunnat
Dezerea Bryant

Dezerea Bryant (s. 27. huhtikuuta 1993) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Bryant oli mukana voittamassa maailmanmestaruuskilpailuista pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2019. Vuoden 2019 MM-kisoissa Dohassa hän sijoittui lisäksi 200 metrillä viidenneksi. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui kahdesti, vuonna 2010 Monctonissa ja vuonna 2012 Barcelonassa. Vuoden 2010 kisoista Bryant saavutti pikaviestin MM-kultaa ja vuoden 2012 kisoista hänen saavutuksinaan olivat MM-kulta pikaviestistä sekä MM-pronssi 200 metriltä. Ennätyksikseen Bryant on juossut 100 metrillä ajan 10,99 vuonna 2018, 200 metrillä ajan 22,18 vuonna 2015 ja 400 metrillä ajan 53,05 vuonna 2016. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Litolirubiini BK

Litolirubiini BK (C18H12SN2O6Ca) on atsoväreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään esimerkiksi elintarvikkeiden, kosmetiikan ja musteiden värjäämiseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa litolirubiini BK on punaista ja hieman sinertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen. Litolirubiini BK:n synteesin ensimmäinen vaihe on diatsoniumsuolan muodostaminen 2-amino-5-metyylibentseenisulfonihaposta. Diatsoniumsuola reagoi atsokytkennällä 3-hydroksi-2-naftoehapon kanssa ja reaktio kalsiumkloridin kanssa muodostaa litolirubiini BK:ta. Litolirubiini BK:ta voidaan käyttää juustonkuorten värjäämiseen, ja sen E-koodi on E180. Yhdistettä käytetään myös kosmetiikan ja muovien värjäykseen ja painomusteiden valmistuksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Lithol Rubine BK * Food-Info: E180 Lithol Rubin BK * Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Lithol Rubine BK (pdf) Luokka:Atsovärit
Metsäkaniini

Metsäkaniini (Sylvilagus brasiliensis) on Etelä-Amerikasta, Brasiliasta kotoisin oleva jänis. Se on pieni tai keskikokoinen ja sillä on pieni, tumma häntä, lyhyet takajalat ja lyhyet korvat. Perinteisen määritelmän mukaan sen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Meksikosta Pohjois-Argentiinaan, mutta tähän kuuluu useita erillisiä populaatioita, jotka on sittemmin jaettu omiksi lajeiksi. Tämän suppeamman määritelmän mukaan todellista Metsäkaniinia esiintyy vain sademetsissä Koilis-Brasilian rannikolla, ja IUCN on luokitellut sen erittäin uhanalaiseksi. == Taksonomia == Carl von Linné kuvasi lajin tieteellisesti ensimmäisen kerran vuonna 1753 julkaistussa Systema Naturaen 10. painoksessa. Metsäkaniinin alalajeja on kuvattu peräti 37. Metsäkaniinia pidetään lajikompleksina ja jo vuonna 1990 todettiin, että lajin taksonominen tarkastelu on tarpeen. Tämän vuoksi viime aikoina eri tahot ovat ehdottaneet useiden taksonien erottamista toisistaan, joita tyypillisesti pidetään metsäkaniinin alalajeina, ja niiden tunnistamista omina erillisinä lajeinaan: S. andinus Andien ylängöillä Ecuadorissa (ehkä myös Kolumbian Andeilla, Venezuelassa ja Pohjois-Perussa). S. gabbi Panamasta Meksikoon, S. sanctaemartae Pohjois-Kolumbian alamailla ja S. tapetillus Kaakkois-Brasilian rannikolta. == Kuvaus == Metsäkaniini on pieni tai keskikokoinen kani. Sen pituus on 320 mm, häntä on 21 mm, takajalat 71 mm, korvat 54 mm (mitattuna tyvestä kärkeen) ja se painaa keskimäärin 934 grammaa. Sen selkä on väriltään ruskea ja ulkonäöltään pilkullinen (johtuu mustista karvankärjeistä), ja sen kaulassa on punertava täplä. Sen vatsa ja hännän alapuoli ovat myös punertavia. Sillä on kuusi nisää. == Elinympäristö ja levinneisyys == Metsäkaniinia esiintyy trooppisissa sademetsissä, lehtimetsissä sekä metsiä ympäröivillä laitumilla. Sitä esiintyy Brasilian koilisrannikolla. Sen tunnetun levinneisyyden eteläkärki löytyy Tucumanin maakunnasta. Sitä esiintyy merenpinnasta 400 metrin korkeuteen saakka. Metsäkaniinin populaatio on pirstaloitunut ja populaation koko pienenee. == Lähteet == Luokka:Pumpulihäntäkaniinit
Teahna Daniels

Teahna Daniels (s. 25. maaliskuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Daniels oli mukana voittamassa maailmanmestaruuskilpailuista pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2019. Vuoden 2019 MM-kisoissa Dohassa hän sijoittui lisäksi 100 metrillä seitsemänneksi. Daniels edusti maataan Tokion olympialaisissa vuonna 2021 ja oli mukana hopeaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa. Pikaviestin lisäksi hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi. Ennätyksikseen Daniels on juossut 100 metrillä ajan 10,83 vuonna 2021 ja 200 metrillä ajan 22,51 vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julius Finnberg

Kaarle Julius Finnberg (16. syyskuuta 1877 Turku – 29. marraskuuta 1955 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Julius Finnberg 50-vuotias, Turun Sanomat, 16.09.1927, nro 251, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Finnbergin vanhemmat olivat konemestari Gustaf Finnberg ja Charlotta Josefina Lindlöf. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta vuonna 1897 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen alkututkinnon vuonna 1898. Finnberg valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1902 ja filosofian maisteriksi vuonna 1903. Hän suoritti myöhemmin teologisia tutkintoja, opiskeli kasvatustiedettä Saksan Berliinissä ja Hallessa 1907 sekä vanhan kirkkotaiteen entisöintiä ja esillepanoa Skandinavian maissa vuosina 1919–1920. Finnberg oli uskonnon, historian ja suomen kielen opettajana Turun oppikouluissa, pääasiassa Turun tyttökoulussa ja Turun tyttölyseossa vuosina 1904–1947. Hän toimi Turun historiallisen museon johtokunnan sihteerinä ja oli mukana perustamassa Turun yliopistoa ja mukana Turun tuomiokirkon restaurointityössä. Julius Finnberg oli naimisissa vuodesta 1912 Hellin Lempi Wuorisen (k. 1955) kanssa. == Julkaisuja == * Naantalin ja Merimaskun seurakuntien synty ja suhde toisiinsa: onko Merimaskun seurakunnalla osuuden oikeutta Naantalin kirkkoherran virkataloon ja tiluksiin. Turku 1918 * Elämää Suomessa 1800-luvulla; kirj. A. R. Cederberg, Jul. Finnberg, Helmi Helminen, K. V. Kaukovalta, Heikki Klemetti, Lauri Kuusanmäki, Auk. Oravala, Ilmari Salonen, Heikki Tandefelt, P. O. v. Törne, Väinö Voionmaa. Otava 1929 * Turun tuomiokirkon vuosisataiset vaiheet; toimittanut Jul. Finnberg. Otava 1929 * Turun kaupungin historiallinen museo 1881-1931. Turku 1931 * Naantalia viisi vuosisataa 1443-1943. Otava 1943 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jul. Finnberg : Kallisarvoisia aarteita Turun tuomiokirkon kätköistä, Suomen Kuvalehti, 03.03.1928, nro 10, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jul. Finnberg : Juhliva Turun tuomiokirkko vuosisatojensa valossa, Helsingin Sanomat, 15.06.1929, nro 159, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jul. Finnberg : Turun tuomiokirkon hautakappelien kuningatar ja hänen kadonnut sormuksensa, Suomen Kuvalehti, 15.06.1929, nro 24, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jul. Finnberg : Turun tuomiokirkon aarrekammioissa, Helsingin Sanomat, 15.06.1929, nro 159, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jul. Finnberg : Mahtava keskiajan kirkkoruhtinas Konrad Bitz, joka haudastaan hankki itselleen muistomerkin Turun tuomiokirkkoon, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.06.1929, nro 24, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Julius Finnberg : Kustaa III:n kuninkaallinen lahja, Suomen Kuvalehti, 17.05.1930, nro 20, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jul. Finnberg : Naantali, muistojen ja idyllien kaupunki, Finlandia, 01.01.1937, s. 46, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Kalantšak

Kalantšak (; ) on kaupunkityyppinen taajama Hersonin alueen Skadovskin piirissä Ukrainan eteläosassa. Taajaman asukasluvuksi arvioitiin 9 124 (2021). Kalantšakista on maanteitse noin 35 kilometriä piirikeskus Skadovskiin ja noin 85 kilometriä aluekeskus H’ersoniin. Noin 4 kilometriä Kalantšakin pohjoispuolitse kulkee eurooppatie , joka yhdistää (Venäjän 2014 miehittämän) Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan H’ersoniin. Lähin rautatieasema sijaitsee Myrnen kaupunkityyppisessä taajamassa noin 14 kilometriä itään. Heinäkuun 2020 alueuudistukseen saakka Kalantšak oli Kalantšakin piirin hallintokeskus. Uudistuksessa taajamasta tuli osa laajentunutta Skadovskin piiriä. Osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, Venäjän armeijan sotilasosastot miehittivät Kalantšakin maaliskuussa 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hersonin alueen kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Skadovskin piiri
Banur

Banur on kaupunki Intian Punjabin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 18 775\. Kaupungilla on pitkä historia ja se on ollut tunnettu jasmiinikukkien kasvatuksesta. ==Maantiede== Banur sijaitsee Intian Punjabin osavaltion itäosassa Mohalin piirikunnassa, noin 15 kilometrin matkan päässä Ambalan kaupungista ja noin 30 kilometriä Sirhindistä. ==Historia== Banurin kaupungilla on pitkä historia. Aikanaan se tunnettiin muinaisella sanskritinkielisellä nimellä Vahniyur, josta myös nykyinen nimi on ajan kanssa tapahtuneiden muutosten kanssa johdettu. Kansanperinteessä kaupunkiin viitattiin myös muilla vanhoilla nimillä, kuten Pushpa Nagari tai Pushpawati. Jälkimmäinen nimistä viittaa kukkien kaupunkiin. Muinaisen kaupungin raunioita on säilynyt nykypäiviin saakka. Kaupungilla alkoi olla merkitystä ilmeisesti Delhin sulttaanikunnan kaudesta lähtien. Sen asukkaat olivat kansanperinteensä mukaan sajjideja ja he uskoivat polveutuvansa Bagdadin taistelun jälkeen Intiaan paenneesta Abu al-Farahista. Nimellä Banur kaupunki esiintyy ensi kertaa historiallisissa lähteissä timuridihallitsija Baburin kaudella. Babur mainitsee paikkakunnan olevan tunnettu etenkin jasmiinikukkien kasvatuksesta. Kukista valmistettiin puolestaan samaan tapaan tunnettua hajustetta (otto). Jasmiineja kasvatetaan alueella edelleen. Sikhiläinen soturi Banda Singh Bahadur valtasi Banurin 1700-luvun alussa. Vuonna 1763 se liitettiin Ala Singhin hallitsemaan Patialan ruhtinaskuntaan. Kaupungin muslimiasukkaat muuttivat joukoittain Pakistaniin Intian jaon ja itsenäisyyden yhteydessä vuonna 1947. Patialan ruhtinaskunta lakkautettiin vuonna 1956 ja alueesta tuli osa Itä-Punjabia. ==Väestö== Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Banurin asukasluku oli 18 775\. Sen asukkaista hindulaisia oli 56,09 %, sikhejä 39,17 %, muslimeja 2,85 % ja jainalaisia 1,65 %. ==Lähteet== Luokka:Punjabin kaupungit
Opanas Markovytš

Opanas Markovytš (8. helmikuuta 1822 Kulažyntsi, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1. syyskuuta 1867 Tšernihiv, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen etnografi, säveltäjä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hänen puolisonsa oli kirjailija Marko Vovtšok. Markovytšin valmistuttua Kiovan yliopistosta 1846 hänet pidätettiin, koska hän kuului Kyrilloksen ja Metodioksen seuraan, ja hänet karkotettiin Orjoliin. Lukuun ottamatta lyhyttä vaihetta 1860–1861 Pietarissa, missä hän työskenteli ukrainankielisessä aikakauslehdessä Osnovassa, hän asui vuodesta 1851 Ukrainassa ja kokosi kansanrunouteen liittyvää ja etnografista aineistoa. Niitä julkaistiin kokoelmissa, joita toimittivat Amvrosi Metlynskyi, Matvi Nomys, Volodymyr Antonovytš ja Myh’ailo Drahomanov, sekä aikakauskirjoissa ja kalentereissa. Markovytš sävelsi musiikin Ivan Kotljarevskyin operettiin Natalka Poltavka (1857, ) ja K. Topoljan operettiin Chary (1866) ja ohjasi ne Tšernihivissä ja ja Novhorod-Siverskyissä. Markovytšin ja hänen vaimonsa keräämää folkloreaineistoa on julkaistu 1983. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Ukrainalaiset etnologit Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Katarzyna Zdziebło

Katarzyna Zdziebło (s. 28. marraskuuta 1996) on puolalainen kilpakävelijä. Hän saavutti kaksi hopeaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2022. Zdziebło sijoittui 20 kilometrillä 21:nneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja maailmanmestaruuskilpailuissa 2019. Vuoden 2019 universiadeissa hän oli kahdeksas. Vuonna 2021 hän sijoittui Tokion olympialaisissa kymmenenneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa sekä 20 kilometrillä että 35 kilometrillä Puolan-ennätyksillä 1.27.31 ja 2.40.03. Hän hävisi kilpailut voittaneelle Kimberly Garcíalle lyhyemmällä matkalla 33 sekuntia ja pidemmällä 47 sekuntia. Hän saavutti saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.20. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Feng Bin

Feng Bin (s. 3. huhtikuuta 1994) on kiinalainen kiekonheittäjä. Hän voitti kultaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2022. Feng sijoittui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 kiekonheitossa neljänneksi. Ensimmäisissä olympialaisissaan Rio de Janeirossa 2016 hän sijoittui kahdeksanneksi, ja samaan sijoitukseen hän ylsi Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2018 hän saavutti Aasian kisoissa hopeaa. Vuonna 2019 hän voitti Dohassa Aasian- mestaruuden ja sijoittui samassa kaupungissa MM-kilpailuissa viidenneksi. Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 69,12, millä hän paransi huhtikuussa 2022 heittämäänsä ennätystään 3,12 metrillä. Hän voitti kilpailun lopulta 67 senttimetrin erolla hopeamitalisti Sandra Perkovićiin. Feng voitti Aasian- mestaruuden jälleen Bangkokissa 2023 tuloksella 66,42. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 68,20. Lokakuussa hän voitti kultaa Aasian kisoissa tuloksella 67,93. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa tuloksella 67,51. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kiekonheittäjät Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiara Parker

Kiara Parker (s. 28. lokakuuta 1996) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Parker oli mukana voittamassa maailmanmestaruuskilpailuista pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2019 Dohassa. Ennätyksikseen hän on juossut 100 metrillä ajan 11,02 vuonna 2019 ja 200 metrillä ajan 23,00 vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morolake Akinosun

Morolake Akinosun (s. 17. toukokuuta 1994) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Akinosun oli mukana voittamassa maailmanmestaruuskilpailuista 4 x 100 metrin viestijuoksun kultaa 2017 Lontoossa ja pronssia vuonna 2019 Dohassa. Hän edusti maataan Rio de Janeiron olympialaisissa vuonna 2016 ja oli mukana kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa. Ennätyksikseen Akinosun on juossut 100 metrillä ajan 10,95 vuonna 2016 ja 200 metrillä ajan 22,44 vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampereen Puhelinosuuskunnan talo

Tampereen Puhelinosuuskunnan talo eli TPO:n talo on arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema liike- ja asuinrakennus, joka sijaitsee Tampereen keskustassa, Hallituskadun ja Aleksis Kiven kadun kulmassa. Nelikerroksinen, alun perin vaalealla rappauksella päällystetty kivitalo on valmistunut vuonna 1933.Strömmer, Bertel: Tampereen Puhelinosuuskunnan uudisrakennus. Arkkitehti 1/1934, s. 9–10. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viitattu 22.7.2022.Rihlama, Seppo: Rakennustaidetta Tampereella, etukannen karttasivu ja rakennusluettelo, kohde 73. Tampere: Tampereen kaupungin tiederahasto, 1968. Talo on 1960-luvulla pinnoitettu uusilla, Strömmerin tyyliin sopimattomilla materiaaleilla, minkä seurauksena se on menettänyt puhtaat funkispiirteensä. TPO:n talon rakennutti Tampereen Puhelinosuuskunta, kun se tarvitsi käyttöönsä uudenaikaiset toimitilat Tampereen puhelinjärjestelmän automatisoinnin yhteydessä. Taloon sijoitettiin automaattijärjestelmän edellyttämät koneistot. Ne eivät olisi mahtuneet puhelinosuuskunnan edellisiin toimitiloihin, jotka sijaitsivat Hämeenkadun varrella Tuotannon talossa (ent. Tampereen Telefooni-Osakeyhtiön rakennus).Huusko 1997, s. 109. Uusi L. M. Ericssonin valmistama 3 500 puhelinnumeron automaattikeskus otettiin käyttöön 31. maaliskuuta 1934. Tampereella oli vuoden 1933 lopulla käytössä 2 858 puhelinta. Ensimmäinen käsivälitteinen puhelinkeskus oli otettu Tampereella käyttöön toisena Suomessa Turun jälkeen toukokuun lopulla 1882. Tämän 50 puhelinnumeron keskuksen rakensivat merikapteeni Frans Nordfors ja teknikko Juho Holmsten-Heiniö. Ensimmäisen puhelinnumeron 1 sai Aamulehti. Nordforsin yhtiö sulautui vuonna 1894 vuonna 1891 perustettuun Tampereen Telefooni Oy:hyn. Tämä yhtiö hoiti Tampereen puhelinliikennettä aina vuoteen 1920 saakka, jolloin Tampereen Puhelinosuuskunta perustettiin. Käsivälitteinen puhelinkeskusasema sijaitsi Sandbergin talossa vuoteen 1891 saakka ja sen jälkeen Kauppakatu 12:ssa vuoteen 1899 saakka ja Kuninkaankatu 2:ssä vuoteen 1914 saakka. Käsivälitteinen puhelinkeskus toimi Tampereen Telefooni Oy:n alunperin omistamassa Tuotannon talossa Hämeenkatu 26:ssa vuoteen 1934 saakka. Puhelimien määrä Tampereella kasvoi niin että vuonna 1890 niitä oli 200, 1897 500, 1906 1 000, 1914 1 500 ja 1920 2 000.Automaattipuhelinjärjestelmä Tampereella otetaan käyttöön huomisiltana, Aamulehti, 30.03.1934, nro 86, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1979 TPO:lle valmistui uusi toimitalo osoitteeseen Näsilinnankatu 41. == Lähteet == Puhelinosuuskunnan talo Puhelinosuuskunnan talo Luokka:Bertel Strömmerin suunnittelemat rakennukset Luokka:Nalkala
Ella Van Kerkhoven

Ella Van Kerkhoven (s. 20. marraskuuta 1993) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 19 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Van Kerkhoven on pelannut Belgian eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2018 Romaniaa vastaan ja teki ottelun ainoan maalin. Hän teki kolme maalia eli hattutempun kesäkuussa 2019 Thaimaata vastaan. Van Kerkhoven edustaa kotimaassaan OH Leuvenia. Hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi italialaista Interiä kaudella 2019–2020. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt