EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Keith Mitchell

Keith Claudius Mitchell (s. 12. marraskuuta 1946) on grenadalainen poliitikko. Hän palasi Grenadan pääministeriksi 20. helmikuuta 2013. Aikaisemmin hän toimi maansa pääministerinä 22. kesäkuuta 1995 – 9. heinäkuuta 2008. Mitchell on johtanut konservatiivista NNP-puoluetta (New National Party) vuodesta 1989 ja johdatti puolueen parlamenttivaalien voittoon vuosina 1995, 1999, 2003 ja 2013. Vuoden 2008 vaalit voitti NDC-puolue (National Democratic Congress), jonka johtaja Tillman Thomas seurasi Mitchelliä pääministerinä. Mitchell opiskeli Länsi-Intian yliopistossa ja Washington DC:n Howard Universityssä sekä American Universityssä. Grenadan parlamenttivaaleissa vuonna 2018 pääministeri Keith Mitchellin puolue NNP voitti kaikki parlamentin 15 paikkaa ja Mitchell jatkoi pääministerinä. Tämä oli kolmas kerta, kun NNP voitti vaaleissa kaikki parlamentin paikat. Edellisen kerran se sai kaikki paikat Grenadan edellisissä parlamenttivaaleissa vuonna 2013, jolloin Mitchell palasi valtaan. Sitä ennen näin tapahtui vuoden 1999 vaaleissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Grenadan pääministerit
Antonio Notario

Antonio Notario Caro (s. 19. marraskuuta 1972 Mataró, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Murciaa. 180 senttimetriä pitkä Notario aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992 Granadan riveissä. Jo seuraavana vuonna hän siirtyi Valenciaan, mutta sai peliaikaa vain B-joukkueessa. Vuosina 1994–2000 hän edusti Real Murciaa, Almeríaa, Guadixia ja toiseen otteeseen Granadaa. Vuonna 2000 hän siirtyi Sevillaan, jota edusti kuusi kautta ennen siirtymistään nykyiseen seuraansa ennen kautta 2006–2007. Sevillassa hän oli mukana kaudella 2000–2001 varmistamassa nousua pääsarja Primera Divisióniin ja kauden 2005–2006 UEFA Cup -voitossa. == Aiheesta muualla == * Pelaajakortti Real Murcian sivustolla * Tilastot Primera Divisiónissa * Notario Terran sivuilla * Notario Yahoo! Sportin tietokannassa Luokka:Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Katalonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Persoona

Persoona tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * persoona, ihmistä kuvaava ominaisuus, psykologinen käsite * persoona, itsenäinen toimija, filosofian käsite * persoona, kristilliseen oppiin kolmiyhteisestä Jumalasta liittyvä käsite * persoona, kertojan suhdetta kerrotun lauseen tekijään selvittävä käsite kieliopissa (ensimmäinen, toinen ja kolmas persoona, sekä yksikössä että monikossa) * persoona, verbin taivutuskategoria, persoonataivutus * persoona, ihmisen sosiaalinen rooli. ==Katso myös== *Naisen naamio – Persona, ruotsalainen elokuva
Erkki Saarinen

Erkki Saarinen (18. kesäkuuta 1906 Pälkäne – 2. huhtikuuta 1988 Vantaa) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja, -valmentaja ja taustavaikuttaja. Hän oli Suomen maajoukkueen valmentaja 1939 MM-kisoissa Suomen osallistuessa ensimmäiseen arvoturnaukseensa. Saarinen pelasi uransa HJK:ssa ja voitti kolme Suomen mestaruutta ja yhteensä kymmenen SM-mitalia. SM-sarjassa hän pelasi kaiken kaikkiaan 53 ottelua tehoin 11+5. Maajoukkueessa Saarinen esiintyi pelaajana kolmessa ja valmentajana yhdeksässä ottelussa. Saarinen toimi Jääkiekkoliiton liittohallituksessa 1934–1936 ja 1940–1953. ==Saavutukset ja palkinnot== *3 Suomen mestaruutta (1929, 1932, 1935) *5 SM-hopeaa ja 2 -pronssia *Suomen Jääkiekkoleijona #3 ==Lähteet== *Saarisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Jouko Autero

Jouko Autero (2. helmikuuta 1915 Kotka – 29. lokakuuta 1981 Tampere) oli suomalainen urheilutoimittaja. Hän oli Suomen Jääkiekkomuseon ensimmäisenä aateloima median edustaja. Jatkosodan aikana hän toimi Karjalan Viesti -rintamalehden toimittajana. Nimimerkillä ”Jou” pakinoinut Autero ehti työskennellä toimittajana Tampereen ja Savon Sanomissa ennen siirtymistään Aamulehteen. Autero toimi Aamulehden urheilutoimituksen päällikkönä vuosina 1949–1978. Auteroa pidetään ensimmäisenä suomalaisena toimittajana, joka erikoistui jääkiekkoon. SM-liiga jakaa vuosittain Jouko Autero -palkintoa, joka myönnetään kauden jääkiekkotoimittajalle. Autero on Suomen Jääkiekkoleijona #18. ==Lähteet== * *Auteron tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Severina Vučković

Severina Kojić (o.s. Vučković, 21. huhtikuuta 1972 Split, Jugoslavia) on kroatialainen pop/folk-laulaja. Levyillään hän käyttää nimeä Severina. Hän on maansa suosituimpia artisteja. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat muun muassa "Kad si sam", "Dalmatinka", "Djevojka sa sela", "Ja samo pjevam", "Paloma Nera", "Virujem u te", "Ante", "Adio ljube", "Hrvatica", "Adam i Seva", "Moja štikla" ja "Krivi spoj". Vuonna 2004 Severina aiheutti kotimaassaan skandaalin, kun internetissä levisi video, jossa Severina harrasti kiihkeää seksiä silloin naimisissa olleen miehen kanssa. Severina haastoi tiedoston julkaisseen internet-portaalin oikeuteen, mutta Zagrebin paikallinen tuomioistuin hylkäsi syytteen. Maaliskuussa 2006 Severina valittiin edustamaan Kroatiaa kappaleella "Moja štikla" Euroviisuihin Ateenassa Kreikassa sijoittuen kahdenneksitoista saaden 56 pistettä. ==Diskografia== * Severina - 1989 * Dalmatinka - 1993 * Trava zelena - 1995 * Moja stvar - 1996 * Djevojka sa sela - 1998 * Paloma nera - Live album - 1999 * Ja samo pjevam - 1999 * Pogled ispod obrva - 2001 * 18 velikih hitova - 2002 * Severgreen - 2004 * Moja štikla - 2006 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * FanClub sivut Luokka:Kroatialaiset laulajat Luokka:Kroatian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2006 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saunakallion rautatieasema

Saunakallion rautatieasema (, ) sijaitsee Järvenpäässä 39 kilometriä Helsingistä pohjoiseen Järvenpään ja Jokelan asemien välissä. Asema avattiin 16. elokuuta 1948.Vaunut.org - Liikennepaikat, vaunut.org, viitattu 17.4.2024. Asemalla on kolme laituria, joista keskimmäinen on keskikorokkeella. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 4. Aseman ohittavat kaukojunat käyttävät raiteita 2 ja 3. Asema sijaitsee osittain Ristikadun ylittävällä sillalla. Aseman pohjoispuolelta kääntyy pistoraide koilliseen Wärtsilän teollisuusalueelle. Saunakallion asema toimi vuosina 2007–2011 liikennöineen G-junan pääteasemana. Se käytti asemalla raidetta 4 (nyk. raide 5), jonka laituri on sittemmin poistettu käytöstä meluesteen rakentamisen myötä. ==Asemalla pysähtyvät junat== * (Helsinki–Riihimäki) * (Helsinki–Riihimäki) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Aseman tiedot – VR Luokka:Järvenpään rautatieliikennepaikat Luokka:Uudenmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Vanuatun lippu

Vanuatun lippu on Vanuatun tasavallan virallinen lippu. Sen värit ovat samat kuin Vanuaaku-puolueen lipussa. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 13. helmikuuta 1980, noin viisi kuukautta ennen Ranskan ja Ison-Britannian yhteishallintoalueen Uusien-Hebridien itsenäistymistä. Lipun Y-kirjain kertoo Vanuatun saarten muodostavan y:n muotoisen kuvion. Mustassa kolmiossa, joka kuvaa melanesialaisia ihmisiä, on maan kansallistunnus, villisian torahammas ja ristikkäiset namele-saniaisen lehdet. Torahammas kuvaa maan rikkauksia ja saniaisen lehdet saarelaisten perinteistä elämäntapaa. Keltainen väri symboloi kristinuskon tuomaa rauhaa ja valoa sekä myös auringonpaistetta. Punainen kuvaa verta, perinteiden voimaa ja kaikkien kansojen yhteyttä. Vihreä symboloi maan saaria. ==Lähteet== Luokka:Valtioiden liput lippu
Isojärven kansallispuisto

Isojärven kansallispuisto on Pirkanmaan maakunnan Kuhmoisissa sijaitseva kansallispuisto. Sen pinta-ala on noin 22 neliökilometriä ja se on perustettu vuonna 1982. Puiston maisema on korkokuvaltaan vaihtelevaa ja kasvillisuus on paikoin lehtomaista. Puiston tuntumassa sijaitsee valtion niin sanottu moniarvometsä, johon sisältyy runsaan 100 hehtaarin verran täysin suojeltuja alueita. Puiston tuntumassa on myös useita yksityisiä luonnonsuojelualueita. == Luonto == Isojärven kansallispuiston maasto on jyrkkää korkeine mäkineen ja syvine rotkolaaksoineen. Kansallispuiston keskimääräinen korkeus on noin 100–150 metriä. Nämä pinnanmuodot syntyivät noin 200 miljoonaa vuotta sitten, kun maankuori repeili. Viimeisin jääkausi siirsi kivenlohkareita ja siloitti kallioita. Kansallispuiston korkein kohta on Vahtervuori, joka kohoaa 218 metrin korkeuteen. Kansallispuiston metsät ovat pääosin havumetsiä. Ennen kansallispuiston perustamista ne olivat metsätalouskäytössä. Ensimmäiset suuret metsätyöt aloitettiin 1880-luvulla ja 1910-luvulta lähtien puutavaraa alettiin tuottaa yhä enemmän. Metsiä käytettiin myös sotakorvausten maksamiseen. Jotkin alueet, etenkin vaikeakulkuiset, kuitenkin säästyivät hakkuilta. Alueen huomattavin eläin on kanadanmajava, joka on myös kansallispuiston tunnus. Niiden jäljiltä puistossa on laajoja tulvien tappamia metsäalueita, jotka lisäävät lahopuustoisina luonnon monimuotoisuutta. Muita eläimiä ovat linnut ja lahottajahyönteiset. Isojärven luontoa on ennallistettu toteuttamalla useita metsänpolttoja ja täyttämällä suo-ojia. Myös torppien pihapiirejä hoidetaan niittämällä ja laiduntamalla. == Reitit ja palvelut == Isojärven kansallispuistossa on monipuoliset retkeilyreitistöt ja levähdyspaikkojen verkosto virkistyskäyttöä varten. Reitit muodostavat useita eripituisia rengasreittejä. Opastuskeskus sijaitsee entistetyllä Heretyn kämpällä. Luutsaaren perinnetilalla hoidetaan lampaita ja Huhtalan perinnetilalla ylläpidetään muun muassa niittyjä. == Rakennettu kulttuuriympäristö == Rakennetun kulttuuriympäristön osalta kansallispuiston nähtävyyksiä ovat metsätyömiesten majoituspaikaksi 1940-luvulla rakennettu Heretyn kämppä, 1700-luvulla perustetun Huhtalan torpan pihapiiri, syyskalastuksen tukikohdaksi vuonna 1833 rakennettu Luutsaaren kalapirtti sekä metsätyömiesten majapaikaksi vuonna 1956 rakennettu Lortikan kämppä. == Kuvia alueelta == Kuva:Vahterjärvi.jpg|Vahterjärvi Kuva:Silta Isojärvellä.JPG|Kävelysilta Kuva:Majavanpato Isojärvi.JPG|Majavan tekemä pato Kuva:Isojärvi Isojärven kansallispuisto 2.jpg|Isojärvi ilmakuvassa Kuva:Heretyn kämppäkartano.jpg|Heretyn kämppä ==Lähteet== * Isojärven kansallispuisto Luontoon.fi-sivustolla ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Kuhmoisten luonto Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet *
Ravintoketju

Ravintoketju kuvaa aineen ja energian kulkua trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä. Ravintoketjussa on tavallisesti enintään viisi trofiatasoa, koska energian ohivirtauksen vuoksi energiaa ei yleensä riitä pidempiin ravintoketjuihin. Ravintoketjujen pituuteen saattavat vaikuttaa kasvien tuottavuus, suurpetojen kannat ja ravintoketjussa olevien lajien populaatioiden kantojen vakaus. Todellisuudessa ravintoketju on lähes aina yksinkertaistus todellisesta tilanteesta, koska eliöt käyttävät ravinnokseen useita eri lajeja. Paremmin aineen ja energian kulkua kuvaa termi ravintoverkko, joka käsittää tietyn alueen eliöyhteisön kaikki ravintoketjut. Tuottajat sitovat fotosynteesissä auringon energiaa orgaanisiin yhdisteisiin. Kasvinsyöjät saavat energiansa kasveilta ja niiden kautta se siirtyy pedoille, jotka käyttävät kasvinsyöjiä ravintonaan. Hajottajat saavat oman energiansa kuolleista eliöistä tai elävien eliöiden jätöksistä ja osista. Ravintoketjun kuvaa monimutkistavat esimerkiksi bakteerit, jotka toimivat toisinaan tuottajina, toisinaan kuluttajina. Jokaisella ravintoketjun tasolla on merkitystä ekosysteemin tasapainolle. Etenkin puhuttaessa vieraiden aineiden kertymisestä käytetään usein termiä ekologinen pyramidi. Tämä kuvaa sitä, että esim. rasvaliukoiset aineet kuten DDT kertyvät ravintoketjussa ylöspäin siirryttäessä yhä suuremmiksi pitoisuuksiksi. Se johtuu siitä, että DDT:n eliminoituminen pilkkoutumalla tai erityksen avulla on paljon hitaampaa kuin saaliin rasvojen ja muiden komponenttien. == Lähteet == Luokka:Ekologia ca:Xarxa tròfica he:מארג מזון ht:Rezo alimantè
Irlanninmeri

Irlanninmeri (; ; ; ; ; ulsterinskotiksi Airish Sea; ; ) on meri, joka erottaa Ison-Britannian ja Irlannin saaret. Pyhän Yrjön kanaali Irlannin tasavallan ja Walesin välissä yhdistää meren Atlantin valtamereen etelässä ja pohjoisessa sen yhdistää valtamereen Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välissä sijaitseva Pohjoiskanaali. Keskellä Irlanninmerta sijaitsee Mansaari. Merellä on suuri taloudellinen merkitys paikalliselle kaupankäynnille, laivanvarustukselle ja laivaliikenteelle, kalastukselle sekä energiantuotannolle tuulivoiman ja ydinvoiman tuotannon muodossa. Paljon on myös keskusteltu rautatietunnelista, joka liittäisi Irlannin ja Ison-Britannian saaret. Tunneli olisi noin 80 kilometriä pitkä. Kahden saaren välillä kulkee vuosittain yli kaksitoista miljoonaa matkustajaa ja 17 miljoonaa tonnia kauppatavaraa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atlantin valtameri Luokka:Irlannin merialueet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merialueet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Malekula

Malekula (myös Malakula) on Vanuatun toiseksi suurin saari, joka kuuluu Malampan maakuntaan. Saari on noin 95 kilometriä pitkä, noin 45 kilometriä leveä ja pinta-alaltaan 2 023 neliökilometriä. Malekulalla asui vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 31 556 asukasta. Saarella tuotetaan kahvia ja kopraa. Malekulalla puhutaan yhteensä noin kolmeakymmentä eri kieltä, joista monet ovat uhanalaisia. Asukastiheys on suurin koillisrannikolla ja pienin saaren lounaisosassa. Malekulan keskiosa on vuoristoista, ja korkein kohta on 879 metriä. Vuonna 1965 maanjäristys vaurioitti osaa saaresta pahoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vanuatun saaret
Pulkkilan kirkko

Pulkkilan kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko Pulkkilassa Pohjois- Pohjanmaalla. Kirkko rakennettiin vuosina 1908–1909 ja sitä peittää laudoitus, jossa on käytetty hyväksi koristeellisia muotoja. Muodoltaan kirkko on tasavartinen ristikirkko, ja keskellä kirkkoa on avorakenteinen torni. Istumapaikkoja lehtereineen on 570 ja pinta-alaa 445 neliömetriä. Kirkossa on satulakatto ja korkeat päädyt. Tyylisuunta on uusgotiikka ja jugend. Kirkkoa on korjattu vuosina 1928, 1962 ja 1975. Kirkon erillinen kellotapuli on rakennettu jo vanhan kirkon aikoihin vuonna 1843. Sen on suunnitellut Carl Ludvig Engel Suomen intendentinkonttorissa. Pneumaattiset urut on rakentanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1949 ja niissä on 13+2 äänikertaa ja kaksi sormiota. Alttaritaulun Ristiinnaulittu on maalannut Mikael Toppelius. Kellot ovat vuosilta 1830 ja 1845. Vanhempi kello on tunnetun kellonvalajan Mikael Rostedtin tekemä.Matkan varrelta: Pakinaa Pulkkilasta Viitattu 15.9.2013. == Pulkkilan vanha kirkko == Ensimmäinen kirkko lienee rakennettu Pulkkilaan jo vuonna 1671. Toisen kirkon rakensi Jaakko Suonperä vuosina 1768–1769. Tyyliltään Suonperän suunnittelema kirkko oli tyypillinen pohjalainen ristikirkko. Nykyisessä kirkossakin esillä oleva alttaritaulu valmistui toiseen kirkkoon vuonna 1770. Kirkon saarnastuoli, niin ikään Toppeliuksen maalaama, on siirretty Raahen museoon. Toinen kirkko purettiin uuden kirkon tieltä Senaatin suostumuksella vuonna 1908. Vanhan vaatimattoman näköisen kirkon tilalle haluttiin vuosisadan vaihteen koristeellisia muotoja. Heikki Klemettiä vanhan kirkon repiminen närkästytti, ja hän kuvaa muutosta seuraavasti: Sankeyn sävel körttinuotin tilalle, purjehdusseuran paviljonki herranhuoneen raunioille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Siikalatvan seurakunta – kuvia Pulkkilan kirkosta Luokka:Josef Stenbäckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Pohjois-Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Pulkkila Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Siikalatvan rakennukset ja rakennelmat
Järvenpään rautatieasema

Järvenpään rautatieasema (, ) sijaitsee Helsingin ja Riihimäen välisen radan varrella 37 kilometriä Helsingistä pohjoiseen Järvenpään kaupungin keskustassa. Se on yksi vuonna 1862 valmistuneen Helsinki–Hämeenlinna-radan alkuperäisistä asemista. Asemarakennus valmistui jo vuonna 1858 yhtenä ensimmäisistä Helsinki–Hämeenlinna-radan asemarakennuksista. Rakennuksen suunnittelijana pidetään lääninarkkitehti Carl Albert Edelfeltiä. Aseman eteläpuolella on Ainolan ja pohjoispuolella Saunakallion asema, molemmat myös Järvenpäässä. Asemarakennusta on vuonna 1999 siirretty radan rakennus- ja parannustöiden yhteydessä noin 25 metriä ratalinjasta poispäin. VR päätti laittaa aseman myyntiin toukokuussa 2023. == Liikenne == Järvenpään rautatieasemalla on kolme laituria, joista 3 ja 4 sijaitsevat keskikorokkeella. Laitureille pääsee etelästä ja pohjoisesta portaita pitkin sekä keskeltä kulkevan jalankulkutunnelin kautta portaita tai hissillä. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen R-, D- ja T-junat. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 4. Aseman ohittavat kaukojunat käyttävät raiteita 2 ja 3.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Jarvenpaa_syksy17.pdf Vuonna 2004 Järvenpään seisakkeilta nousi yhteensä 1,55 miljoonaa junamatkustajaa, joista 81 % käytti Järvenpään rautatieasemaa. Matkustajamäärissä oli kasvua edellisvuodesta 4 %.JÄNES 2005, s. 9. Rautatieaseman vieressä sijaitsi vuoteen 2018 asti taksiasema, joka purettiin asemanmäen muutostöiden yhteydessä. Uusi taksiasema tulee sijoittumaan aseman ja Sointu-hotellin väliselle paikoitusalueelle asemanmäen jäädessä yksinomaan linja- autoliikenteelle.https://www.liikennevirasto.fi/helsinki-riihimaki/tyot- jarvenpaan-alueellaAsemakaavan selostus: Asemanmäki Järvenpään nykyinen linja- autoasema sijaitsee välittömästi rautatieaseman pohjoispuolella Postikadun toisella puolella. == Palvelut == Asemarakennus toimii odotustilana. Lippumyymälä ja kahvila suljettiin vuonna 2022. Radanpuoleisella seinustalla on VR:n lippuautomaatti. Vuoden 2011 lippu-uudistuksen yhteydessä myös asematunneliin asennettiin lippuautomaatti. Asemalla avattiin R-kioski 20. joulukuuta 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aseman tiedot – VR * Aseman lähtevät junat (Junat.net) Luokka:Järvenpään rautatieliikennepaikat Luokka:Keskus (Järvenpää) Luokka:Uudenmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Vuonna 1862 rakennetut rautatieliikennepaikat Suomessa
Edward Albee

Edward Franklin Albee (12. maaliskuuta 1928 Virginia – 16. syyskuuta 2016 Montauk, New York) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Albeen tunnettuja teoksia on näytelmä Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1961), josta hän sai Pulitzer-palkinnon.. Teoksissaan hän tarkastelee nykyajan ilmiöitä rehellisesti ja joskus vailla myötätuntoa. Hänen varhaiset teoksensa olivat amerikkalaista absurdismia, joka rakentui eurooppalaisten Samuel Beckettin, Jean Genet’n ja Eugene Ionescon pohjalle. Albee adoptoitiin teatteriperheeseen. Hänen opiskelunsa jäi kesken. Beckett-vaikutteinen yksinäytöksinen Eläintarhatarina (The Zoo Story, 1959) oli off-Broadway- näytelmä, samoin seuraavat Bessie Smithin kuolema (1960) ja Hiekkalaatikko (1960). Hän kohdistaa niissä ja Amerikkalaisessa unelmassa (1961) satiirin keskiluokan arvomaailmaan. Albee jatkoi uraansa liki viisikymmentä vuotta. Hänen teoksensa Vuohi, eli kuka on Sylvia sai Tony-palkinnon vuonna 2000.The Goat, or Who is Sylvia? Amazon Me Myself and I avasi vuonna 2010 New Yorkin Playwrights Horizon -tapahtuman.Edward Albee Academy of Achievement Albee kuoli 88-vuotiaana kotonaan Long Islandin Montaukin kylässä 16. syyskuuta 2016. Näytelmän Kuka pelkää Virginia Woolfia pohjalta on Mike Nichols ohjannut elokuvaversion, jonka pääosissa näyttelevät Richard Burton ja Elizabeth Taylor. == Näytelmiä == * Eläintarhatarina (The Zoo Story, 1958) * Bessie Smithin kuolema (The Death of Bessie Smith,1959) * Hiekkalaatikko / Hinta / Laatikko (The Sandbox, 1959) * Amerikkalainen unelma (The American Dream, 1961) * Kuka pelkää Virginia Woolfia? (Who’s Afraid of Virginia Woolf?, 1961) * Miss Alice (Tiny Alice, 1964) * Tasapainoilua (A Delicate Balance, 1966) * Kaikki puutarhassa (Everything in the Garden, 1967) * Box ja Quotations of Chairman Mao Tse-Tung, 1968 * Seascape, 1974 * Listening, 1976 * Counting the Ways, 1976 * Kolme komeaa naistaHakutulos Albee, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 16.12.2014. (Three Tall Women, 1990) * The Lorca Play (1992) * Fragments (1993) * The Play About the Baby (1996) * The Goat, or Who is Sylvia? (2000, Tony Award) * Occupant (2001) * Peter & Jerry (Act One: Homelife. Act Two: The Zoo Story) (2004) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Ignisious Gaisah

Ignisious Gaisah (s. 20. heinäkuuta 1983) on ghanalaissyntyinen, nykyään Alankomaita edustava pituushyppääjä. Rotterdamissa, Alankomaissa elävä ja harjoitteleva Gaisah nousi kansainväliselle huipulle 2000-luvun alkuvuosien aikana. Hän voitti kultaa Abujan Afrikan kisoissa 2003. Saman vuoden Pariisin MM-kisoissa hän oli neljäs (813) ja 2004 Ateenan olympialaisissa kuudes (824). Myöhemmin samana vuonna hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin pituushyppykilpailun tuloksella 832. 2005 MM-kisoissa Gaisah sijoittui hopealle maansa ennätystuloksella 834. Helmikuussa 2006 hän hyppäsi Tukholmassa uuden Afrikan halliennätyksen 836. Kuukautta myöhemmin Moskovan MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 830. 11 päivää myöhemmin hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa tuloksella 820. Myöhemmin samana vuonna hän teki Roomassa ennätyksensä ja Ghanan ennätyksen 843 ja voitti Afrikan-mestaruuden tuulituloksella 851. Dohan sisäratojen MM- kilpailuissa 2010 Gaisah oli seitsemäs. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 812. Seuraavana vuonna hän karsiutui Daegun MM- kilpailuissa ja sai hopeaa Maputon Afrikan kisoissa tuloksella 786. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Gaisah sijoittui seitsemänneksi. Hän sai pronssia Afrikan mestaruuskilpailuissa Porto-Novossa tuloksella 773. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Gaisah sai Alankomaiden edustusoikeuden heinäkuussa 2013IAAF Newsletter 145, 31.7.2013. Hän sai Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hopeaa hypättyään neljännellä kierroksella Alankomaiden ennätyksen 829. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa, oli kuudes Zürichin EM-kilpailuissa ja voitti pituushypyn maanosien cupissa Marrakechissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sai pronssia Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 793. ==Lähteet== Luokka:Ghanalaiset pituushyppääjät Luokka:Alankomaalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Genet

Jean Genet (19. joulukuuta 1910 Pariisi – 15. huhtikuuta 1986 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja varsinkin myöhempinä vuosinaan poliittinen aktivisti. Nuoruudessaan Genet oli kiertolainen ja pikkurikollinen; myöhemmin hän kirjoitti romaaneita, näytelmiä, runoja ja esseitä. Genet kuvaa rikollisten, homoseksuaalien, poikaprostituoitujen, sutenöörien ja syrjäytyneiden maailmaa. Hänen näytelmänsä ovat absurdin teatterin perusteoksia. Rainer Werner Fassbinderin elokuva Querelle (1982) perustuu Genet’n samannimiseen romaaniin. == Suomennetut teokset == * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset novellikirjailijat Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset esseistit Luokka:Ranskalaiset rikolliset Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Brittiläinen II armeijakunta

Brittiläinen II armeijakunta oli Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa perustettu maavoimien sotatoimiyhtymä, joka lisäksi oli toiminnassa lyhyen aikaa Waterloon taistelussa. == Napoleonin sodat == Koottaessa Napoleonin vastaista armeijaa Belgiaan keväällä 1815 Wellingtonin herttua perusti armeijakunnan, joka koostui brittien alaisuudessa palvelevista hannoverilaisista, hollantilais-belgialaisista sekä saksalaisista joukoista. Muodostamisen syynä oli sijoittaa heikompien joukkojen täydennykseksi sotakokemusta omaavia joukkoja. Armeijakunnan komentajaksi määrättiin lordi Hill. Armeijakuntaa ei käytetty kuitenkaan yhtymänä, vaan divisioonittain tai jopa pienempinä osastoina. Vasta Waterloon taistelun päätyttyä ja aloitettaessa marssi syvemmälle Ranskaan armeijakunnat olivat yhtyminä. === Organisaatio === Komentajana kenraaliluutnantti lordi Hill *2. divisioona *4. divisioona *1. alankomaalainen divisioona *Alankomaiden-Intian joukot == Ensimmäinen maailmansota == Elokuun 1914 liikekannallepanossa päätettiin siirtoarmeijasta muodostaa Ranskan mallin mukaisesti kaksi divisioonaisia armeijakuntia, mutta armeijaan kuului ainoastaan yksi armeijakunnan esikunta. Kaksi puuttuvaa armeijakunnan esikuntaa luotiin. II Armeijakunta lähti vielä elokuussa Ranskaan komentajanaan Sir James Grieson, joka kuoli jo 17. elokuuta junassa matkalla rintamalle. Uudeksi komentajaksi määrättiin Sir Horace Smith- Dorrien, joka vastaanotti uuden yhtymänsä 21. elokuuta Bavaissa. Yhtymä osallistui ensimmäisen kerran sotatoimiin Monsin taistelussa 23. elokuuta, minkä jälkeen se palveli länsirintamalla koko sodan ajan osallistuen muun muassa Sommessa käytyyn Bazentinin laakson taisteluun 14.–17. heinäkuuta 1916. == Toinen maailmansota == Armeijakunnan ensimmäinen tehtävä toisessa maailmansodassa oli osallistua Ranskaan lähetettyyn Brittiläiseen siirtoarmeijaan komentajanaan kenraaliluutnantti Alan Brooke. Ranskassa armeijakuntaan kuuluivat 3., 4. ja 5. jalkaväkidivisioona sekä myöhemmin myös 50. (Northumbrian) jalkaväkidivisioona. Armeijakunta osallistui muiden mukana etenemiseen Belgiaan, mutta saksalaisten onnistuttua saarrostuksessa, se evakuoitiin Dunkerquesta. Armeijakunta toimi kotisaarella vuoden 1944 alkuun, jolloin se lakkautettiin, mutta sitä käytettiin nimellisenä organisaationa sodan loppuun saakka eri operaatioissa. === Organisaatio === *II Armeijakunta, Alan Brooke **3. jalkaväkidivisioona, jossa 7. Kaartin prikaati sekä 8. ja 9 prikaati **4. jalkaväkidivisioona, jossa 10., 11. ja 12. prikaati **5. jalkaväkidivisioona, jossa 13. ja 17. prikaati. Yhtymä oli ylijohdon reservinä 10. toukokuuta 1939. **50. jalkaväkidivisioona, jossa 150., 151. ja 152. prikaati **Armeijakuntajoukkoina kaksi kevyttä ja keskiraskasta kenttätykistörykmenttiä, ilmatorjuntarykmentti sekä tulenjohtopatteristo. Tukena oli lisäksi kolme pioneerikomppaniaa, varastokomppania, pioneeritiedustelukomppania sekä kolme konekivääripataljoonaa. Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan armeijakunnat toisessa maailmansodassa Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasyksiköt ensimmäisessä maailmansodassa
Unionisopimus

Unionisopimus, englanniksi Treaty of Union, oli vuonna 1706 neuvoteltu ja seuraavana vuonna Union Act -lain muodossa hyväksytty Englannin ja Skotlannin kuningaskuntien parlamenttien välinen sopimus. Sopimus pani täytäntöön valtioiden neuvotteleman yhdistymisen. Sopimuksella oli kaksi osaa: * uuden valtion, Ison-Britannian kuningaskunnan, perustaminen. Englannilla ja Skotlannilla oli vuodesta 1603 ollut yhteinen hallitsija, mutta parlamentit olivat toimineet itsenäisinä. Wales tuli myös osaksi tätä uutta valtiota, sillä se oli liittynyt Englannin kuningaskuntaan 1535–1542. * kummankin parlamenttien hajottaminen ja uuden Ison-Britannian parlamentin perustaminen. Uusi parlamentti perustettiin sopimuksen mukaisesti Englannin parlamentin paikalle Lontooseen. == Unioniehdotus == Unioniehdotuksen laatiminen annettiin erityisen komission tehtäväksi. Komissio kokoontui huhtikuussa vuonna 1706, ja sen työ edistyi ripeästi. Jo viikon kuluttua se antoi ehdotuksensa: > "Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat yhdistettäköön ainiaaksi yhdeksi > kuningaskunnaksi, jonka nimenä olkoon Iso-Britannia. Yksi ainoa parlamentti > edustakoon Ison-Britannian yhdistynyttä kuningaskuntaa ja kruununperimys > järjestettäköön siinä tapauksessa, että Hänen Majesteettinsa kuolee ilman > rintaperillisiä, Act of Settlementin mukaan Hannoverin suvun hyväksi." Vuoden 1707 alussa sekä Skotlannin että Englannin parlamentti hyväksyi unioniehdotuksen. Sopimus tuli voimaan 1. päivänä toukokuuta vuonna 1707. == Katso myös == * Act of Settlement * Hannover (suku) == Lähteet == Luokka:Englannin historia Luokka:Skotlanti Luokka:1707
Daniel Kipchirchir Komen

Daniel Kipchirchir Komen (s. 27. marraskuuta 1984) on kalenjin-heimoon kuuluva kenialainen maileri. Helsingin MM-kisoissa 2005 Komen oli yksi 1 500 metrin juoksun suosikeista, mutta hän putosi yllättäen jo alkuerissä. Moskovan MM- hallikisoissa 2006 hän oli hopealla. Vuonna 2007 Komen putosi Osakan MM- kisoissa välierissä mutta voitti juoksun IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän saavutti hopeaa. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui välierissä. Komenin 1 500 metrin ennätys ulkoradoilla on 3.29,02, jonka hän juoksi Roomassa 14. heinäkuuta 2006. Daniel Kipchirchir Komenia ei pidä sekoittaa yleisesti nimellä Daniel Komen tunnettavaan Daniel Kipngetich Komeniin, joka myös on kalenjin-heimoon kuuluva kenialainen huippujuoksija. == Lähteet == * Luokka:Kenialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tamás Darnyi

Tamás Darnyi (s. 3. kesäkuuta 1967 Budapest) on unkarilainen uimari ja olympiavoittaja. Hän on eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä sekauimareista. Darnyi voitti sekä 200 että 400 metrin sekauintimatkoilla olympiakultaa kaksissa olympialaisissa peräkkäin (Soul 1988 ja Barcelona 1992). Soulissa hän ui maailmanennätykset 2.00,17 ja 4.14,75, ja Barcelonassa voittoon riittivät silloisia maailmanennätyksiä heikommat ajat 2.00,76 ja 4.14,23. MM-kisoissa 1986 ja 1991 hän voitti myös molemmat matkat, jälkimmäisellä kerralla ME-ajoin 1.59,36, jolla hän alitti ensimmäisenä kahden minuutin rajan, ja 4.12,36. Myös EM-kisoissa hän voitti tuplakullan vuosina 1985, 1987 ja 1989 sekä viimeksi mainittuna vuonna myös 200 metrin perhosuinnin kultamitalin. EM-kisoissa 1993 hän voitti vielä 400 metrin sekauinnin mutta ei uskaltautunut enää kohtaamaan Jani Sievistä 200 metrillä. Darnyi teki kaikkiaan seitsemän maailmanennätystä: kolme 200 metrin sekauinnissa, kolme 400 metrin sekauinnissa ja yhden lyhyellä radalla 200 metrin selkäuinnissa. Darnyi valittiin Euroopan parhaaksi uimariksi 1987, 1988 ja 1991 sekä maailman parhaaksi 1991. Lisäksi Swimming World Magazine valitsi hänet Vuoden miesuimariksi vuosina 1987 ja 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Tamás Darnyi International Swimming Hall of Fame Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Unkarilaiset uimarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Deutsch

David Deutsch (s. 1953 Haifa, Israel) on fysiikan professori Oxfordin yliopistossa. Hän on kvanttilaskennan pioneeri muotoiltuaan ensimmäisenä kuvailun Turingin kvanttitietokoneesta ja määriteltyään algoritmin kvanttitietokonetta varten. Deutsch on Hugh Everettin väitöskirjaansa vuonna 1957 luoman kvanttimekaniikan monimaailmatulkinnan kannattaja. Poliittisesti Deutsch kannattaa libertarismia. Hän on yhdessä Sarah Fitz-Claridgen ja Kolya Wolfen kanssa perustanut Taking Children Seriously -liikkeen. Deutschille on myönnetty Institute of Physicsin Diracin palkinto 1998 ja Edge of Computation Science -palkinto 2005. == Teokset == * * The Beginning of Infinity 2011 Allen Lane ISBN 978-0-7139-9274-8 ==Katso myös== * Deutsch–Jozsa algoritmi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * David Deutschin kotisivut * Taking Children Seriously -liikkeen sivut * "It's much bigger than it looks", Edge.org Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Oxfordin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tallinnan Lennart Meri -lentoasema

Tallinnan Lennart Meri -lentoasema eli Ülemisten lentoasema () on Viron suurin lentoasema. Lentoasema sijaitsee noin neljä kilometriä Tallinnan keskustasta kaakkoon Ülemistejärven koillisrannalla. Lentoasemalla on yksi kiitotie (08/26). Lentoasemaa ylläpitää AS Tallinna Lennujaam -yhtiö, jonka omistaa sataprosenttisesti Viron valtio. Yhtiö hallinnoi myös muita Viron kaupallisia lentoasemia (Kuressaare, Kärdla, Pärnu, Tartto) ja lentokenttiä (Kihnu, Ruhnu). == Historiaa == Lentoaseman rakentaminen alkoi vuonna 1932, ja se avattiin virallisesti 20. syyskuuta 1936, joskin lentoja oli ollut jo ennen virallista avaamista. Viron kuuluessa Neuvostoliittoon vuosina 1945–1989 Aeroflot oli ainoa lentoyhtiö, joka lensi Tallinnaan. Säännölliset lennot suihkukoneilla aloitettiin 1962. Uusi terminaalirakennus rakennettiin vuonna 1970, ja samalla kiitotietä pidennettiin. Ensimmäinen Tallinnaan säännöllisesti liikennöivä ulkomainen lentoyhtiö oli SAS, joka aloitti lennot syksyllä 1989. Terminaalirakennus uusittiin vuonna 1999. == Tilastotietoja == Vuonna 2005 Tallinnan lentoaseman kautta kulki 1 401 059 matkustajaa. Vuonna 2014 matkustajia oli 2 017 371, joista kotimaanmatkustajia oli 17 441 ja ulkomaanmatkustajia 1 999 930 (99,1 %). Vuonna 2017 matkustajia oli yhteensä 2 648 361. Suosituimmat reitit Tallinnasta ovat Finnairin Helsingin reitti ja Lufthansan Frankfurtin reitti. ==Lentoyhtiöt== Heinäkuussa 2019 Tallinnasta operoi 16 yhtiötä 37 kohteeseen.: * Aegean Airlines * Aeroflot * airBaltic * Belavia * easyJet * Ellinair * Finnair * LOT * Lufthansa * Nordica * Norwegian * Ryanair * SAS * Transaviabaltika * Turkish Airlines *Wizz Air == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Lentoaseman viralliset kotisivut Lentoasema Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron lentoasemat
Ruutiukot

Ruutiukot (Dad's Army) on brittiläisen BBC-yhtiön tilannekomediasarja, jota tehtiin vuosina 1968–1977. Sarja sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen, kuvitteelliseen Walmington-On-Sean merenrantakaupunkiin. Sarjassa seurataan usean armeijaan liian vanhan tai nuoren kodinturvajoukkojen jäsenen toilailuja kotirintaman puolustuksessa. Sarjaa esitettiin Yleisradion kanavilla ja uusittiin 2005. Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat Ruutiukot kaikkien aikojen 13. parhaaksi brittiläiseksi TV- ohjelmaksi. Sarjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, joista vuonna 1971 valmistunut Dad’s Army käytti sarjan alkuperäisiä näyttelijöitä. Vuoden 2016 elokuvassa Dad’s Army on uudet näyttelijät. == Hahmot == Arthur Lowe kapteeni George Mainwaring John Le Mesurier kersantti Arthur Wilson Clive Dunn korpraali Jack Jones John Laurie sotamies James Frazer Arnold Ridley sotamies Charles Godfrey Ian Lavender sotamies Frank Pike James Beck sotamies Joe Walker Frank Williams kirkkoherra ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittikomediat Luokka:Tilannekomediat Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto

Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto on kansallispuisto Pirkanmaan ja Satakunnan maakunnissa Huittisten, Kokemäen ja Sastamalan kaupunkien alueella. Kansallispuiston pinta-ala on 27 neliökilometriä, ja se on perustettu vuonna 1993. Kansallispuiston tunnus on ulpukka ja ruskohukankorento. == Luonto == Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto koostuu kansainvälisestikin arvokkaana lintujärvenä tunnetusta Puurijärvestä ja viidestä kermikeidassuosta: Aron-, Iso-, Kiettareen-, Korkea- ja Ronkansuosta. Kansallispuiston läpi virtaa Kokemäenjoki. Puurijärvellä pesii noin 35 lintulajia. Puistossa tavattavia lintulajeja ovat muun muassa kaulushaikara, kurki, laulujoutsen, luhtahuitti, mustatiira ja ruskosuohaukka. Soilla pesii kapustarintoja, liroja, kuoveja ja pensastaskuja.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s.201 Runsaan lintulajiston lisäksi kansallispuistossa on monipuolinen hyönteislajisto. Siellä on tavattu 38 perhoslajia ja 24 sudenkorentolajia. == Historia == Alueen suot muodostuivat maankohoamisen seurauksena, kun merestä noussut maaperä alkoi soistua. Ensimmäiset kylät syntyivät alueelle noin 1200-luvulla. 1800-luvulla soita alettiin ojittamaan ja Kokemäenjoen pintaa laskemaan uusien vieljelyalueiden saamiseksi. Nykyinen pinnankorkeus saavutettiin, kun Kolsin voimalaitos otettiin käyttöön. == Reitit ja palvelut == Kansallispuistossa on kaksi kilometriä pitkä luontopolku ja neljä lintutornia, joista korkein on 18 metriä korkea Kärjenkallion lintutorni. Se on Pohjoismaiden suurimpia, ja sieltä on näkyvyys koko Puurijärvelle. Muut lintutornit sijaitsevat Puurijärven etelä- ja pohjoispäissä sekä Isosuolla luontopolun varrella. Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto soveltuu parhaiten päiväretkikohteeksi. Vuonna 2011 tehdyn kävijätutkimuksen mukaan 95 prosenttia kävijöistä saapui ainoastaan päiväksi. Tutkimuksessa selvisi myös, että kävijöiden tärkeimmät harrasteet olivat luonnon tarkkailu ja kävely. Kävijöiden suosituimmat kohteet olivat Kärjenkallion lintutorni ja lintulava. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoon.fi – Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto *Retkipaikka.fi – Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto Luokka:Suomen kansallispuistot Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet Luokka:Satakunnan nähtävyydet Luokka:Huittisten luonto Luokka:Kokemäen luonto Luokka:Sastamalan luonto Luokka:Kauvatsa Luokka:Suomen suot Luokka:Satakunnan luonnonsuojelualueet Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet
Rhuddlan-asetus

Rhuddlan-asetus (kymriksi Statud Rhuddlan) solmittiin 3. maaliskuuta 1284 Englannin kuningas Edvard I:n valloitettua Walesin. Se annettiin Rhuddlanin linnassa Pohjois-Walesissa, joka rakennettiin Edvard I:n aikana vahvistamaan Englannin kamppailua Walesia vastaan. Walesin viimeisen hallitsijan, Llywelyn ap Gruffuddin, kukistuttua vuonna 1282 Wales yhdistettiin Englannin kuningaskuntaan ja Edvard I yritti rauhoitella uutta aluetta. Asetus jakoi Walesin Angleseyn, Merionethshireen ja Caernarvonin kreivikuntiin, toi sen Englannin lakijärjestelmän yhteyteen ja salli hallitsijan nimittää virkamiehiä kuten vouteja ja sheriffejä. Jotkut walesilaisten tavoista jätettiin kuitenkin ennalleen, esimerkiksi perimyskäytäntöjä ei muutettu. Rhuddlan-asetus pysyi voimassa kunnes Henri VIII solmi uuden lain (Laws in Wales Acts) vuonna 1536. ==Katso myös== * Englanti ja Wales Luokka:1284 Luokka:Englannin keskiaika Luokka:Walesin historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan poliittinen historia
Johdannainen

Johdannainen eli johdannaissopimus on rahoitusväline, jonka taloudellinen arvo perustuu jonkin toisen arvopaperin, indeksin, valuutan, hyödykkeen tai oikeuden arvoon. Tämä muuttuja voi olla toisen instrumentin tai hyödykkeen (kohde-etuuden), kuten esimerkiksi Nokian osakkeen tai soijaöljyn hinta, mutta myös vaikkapa huhtikuun keskimääräinen lämpötila Osakassa tai muu mitattavissa oleva suure. Johdannaisessa on kyse sopimuksesta, jonka osapuolet sopivat tulevaisuudessa toteutettavasta transaktiosta, esimerkiksi 1 000 raakaöljybarrelin kaupasta ensi syyskuun 15. päivänä hintaan 75,00 $ / barreli. Jos tämä transaktio toteutetaan, eli myyjä todellakin toimittaa ostajalle sovitut 1 000 barrelia, on kyse johdannaisen fyysisestä toteutuksesta. Useimmiten johdannaiset kuitenkin toteutetaan rahallisella toteutuksella, eli toimittamalla johdannaissopimuksen rahallinen arvo. Jos mainittu öljyjohdannainen toteutetaan rahassa ja öljybarrelin hinta syyskuun 15. päivänä on 82,30 $, myyjä suorittaa ostajalle tuhannen öljybarrelin nykyhinnan ja sovitun hinnan erotuksen, eli 82 300 $ − 75 000 $ = 7 300,00 $. == Kaupankäynti == Johdannaisilla käydään kauppaa johdannaispörsseissä, mutta johdannaissopimuksia voidaan solmia myös suoraan vastapuolen kanssa niin sanottuina OTC-sopimuksina. Julkisen kaupankäynnin kohteena olevien johdannaisten on oltava ehdoiltaan standardoituja, mutta OTC-johdannaisten ehdot voidaan räätälöidä osapuolten haluamiksi. Tärkeimpiä johdannaispörssejä ovat Eurex, LIFFE, CME, CBOT, NYMEX, LME ja ICE. == Johdannaistyypit == Johdannaisia on kahta päätyyppiä: termiinejä ja optioita. Näiden lisäksi päätyypeiksi luetaan usein myös futuurit ja swapit; näistä ensiksi mainitulla tarkoitetaan sellaisia termiinejä, jotka on standardoitu ja jotka ovat julkisen kaupankäynnin kohteena, kun taas jälkimmäisissä on oikeastaan kyse termiinisopimusten muodostamista koreista. Termiinin ja option keskeinen ero on niiden sitovuudessa. Termiinin osalta sopimuksen molemmat osapuolet (ostaja ja myyjä) sitoutuvat termiinin ehtojen mukaisen transaktion toteuttamiseen, kun taas option kohdalla vain myyjä (eli asettaja) antaa sitovan lupauksen; option haltija voi vapaasti päättää, toteutetaanko option ehtojen mukainen transaktio. Johdannaisia ryhmitellään myös sen mukaan, mikä niiden kohde-etuus on. Tärkeimmät tällaiset ryhmät ovat osake-, korko- ja raaka-ainejohdannaiset. == Käyttö == Johdannaisia käytetään joko olemassa olevan riskin pienentämiseen (suojaaminen eli hedgaus) tai riskin ottamiseen sijoitusmielessä. Esimerkiksi lentoyhtiö voi suojautua mahdolliselta polttoaineen hinnan nousulta ostamalla kerosiinifutuureja; teräsyhtiö taas voi suojautua teräksen hinnan laskulta myymällä teräsfutuureja. Sijoittaja, joka uskoo Allianzin osakkeen kurssin laskevan, voi hyötyä näkemyksestään ostamalla Allianzin myyntioptioita. Johdannaisten avulla voidaan myös rakentaa portfolioita, joiden tuottomahdollisuudet ovat monimutkaisemmat (johdannaisstrategia). == Lähteet == * == Aiheesta muualla == Luokka:Rahoitus Luokka:Sijoittaminen Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Espanjanpihta

Espanjanpihta (Abies pinsapo) on mäntykasvien heimoon ja pihtojen sukuun kuuluva ikivihreä havupuu, jota tavataan Espanjassa ja Marokossa. Lajin kuvasi tieteelle sveitsiläinen kasvitieteilijä Pierre Edmond Boissier vuonna 1837. Espanjanpihta kasvaa 20–30 metriä korkeaksi, ja sen runko voi olla halkaisijaltaan jopa 150 senttimetriä. Sen kalpean sinivihreät, neulasmaiset lehdet ovat 1,5–2 senttimetriä pitkiä, ja niissä on molemmin puolin leveitä, vaaleita vaharaitoja. Espanjanpihdan kävyt ovat 9–18 senttimetriä pitkiä. Kypsyttyään ne hajoavat vapauttaen siemenet ilmaan. Espanjanpihtaa esiintyy luonnonvaraisena eteläisessä Espanjassa 900–1 600 metrin korkeudella Grazaleman vuoristossa Cádizin maakunnassa sekä Bermejan ja Las Nievesin vuoristoissa Málagan maakunnassa. Marokossa sitä esiintyy Rifin vuoristoalueella pääasiassa 1 400–1 800 metrin korkeudessa. Lajin kasvupaikat Espanjassa ja Marokossa ovat pieniä. Espanjassa lajia uhkaa metsäpalot sekä tuholaiset ja taudit, jotka ovat todennäköisempiä kuivina vuosina. Marokossa espanjanpihtaa uhkaa metsäpalojen lisäksi elinympäristöjen tuhoutuminen. Kansainvälisessä uhanalaisluokituksessa espanjanpihta on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Pihdat Luokka:Uhanalaiset kasvit
Riisitunturin kansallispuisto

Riisitunturin kansallispuisto on Posion kunnassa Lapin maakunnassa sijaitseva kansallispuisto. Sen pinta-ala on 76 neliökilometriä, ja se on perustettu vuonna 1982. Puisto on tunnettu erityisesti kostean ilmaston luomista rinnesoistaan ja talvisista tykkymuodostelmista. Riisitunturin luonto on innottanut luonnontutkijoita ja erityisesti suotutkijoita, ja alue on Oulangan tutkimusaseman tutkimuskohde. Kansallispuistossa on kaksi päiväreittiä, joista toinen on Riisin rääpäsy (4,3 km) ja toinen Riisin rietas (10,7 km). Puiston halki Riisitunturilta Kirintövaaraan kulkee retkeilyreitti (26 km). Kaksoishuippuisen Riisitunturin (465,3 mmpy.) kupeessa sijaitsee puiston ainoa autiotupa. Riisitunturin kansallispuisto valittiin Vuoden Retkikohteeksi 2010 Suomessa yleisöäänestyksen tuloksena. Riisitunturin lähimmät kansallispuistot ovat Oulangan kansallispuisto, Syötteen kansallispuisto ja Pyhä-Luoston kansallispuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Luontoon.fi – Riisitunturin kansallispuisto *Posiolapland.com – Riisitunturin kansallispuisto Luokka:Suomen Ramsar-alueet Luokka:Suomen kansallispuistot Luokka:Posion luonto Luokka:Lapin maakunnan luonnonsuojelualueet
Locarno

Locarno on kaupunki Ticinon kantonissa, Sveitsin italiankielisessä osassa. Se sijaitsee Maggiajoen itärannalla ja Maggiorejärven pohjoisrannalla. Kaupungin asukasluku on runsaat 16 000\. Locarnossa järjestetään vuosittain Locarnon kansainväliset elokuvafestivaalit. Kaupungissa solmittiin vuonna 1925 Locarnon sopimukset ensimmäisen maailmansodan voittajien ja häviäjien kesken, joilla mm. taattiin Saksan, Ranskan ja Belgian rajat. == Liikenne == Maggioren rantatie (valtatie 13) Bellinzonan suunnasta Italian Verbaniaan kulkee Locarnon kautta. Locarnosta on SBB-CFF-FFS:n rautatieyhteys itään, Bellinzonaan sekä FARTin rautatie Centovallin laakson kautta länteen, Italian Domodossolaan. == Nähtävyyksiä == *Castello Visconteo on keskiaikainen linna, missä sijaitsee arkeologinen museo. *Madonna del Sasson kirkko on rakennettu paikalle, jossa Neitsyt Maria ilmestyi veli Bartolomeolle vuonna 1480. Paikka on myös pyhiinvaeltajien suosiossa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *Locarnon ja Asconan matkailusivut , , , thumb|300px|center|Vanhaakaupunkia. *
Kingsley Amis

Kingsley Amis (16. huhtikuuta 1922 – 22. lokakuuta 1995) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti yli kaksikymmentä romaania, kolme runokokoelmaa, novelleja, radio- ja televisiokäsikirjoituksia sekä runsaasti kirjallisuusarvosteluja ja yhteiskunnallisia esseitä. Amis kuului 1950-luvulla esiin nousseeseen "nuorten vihaisen miesten" sukupolveen. Amis tunnetaan ennen muuta koomisista, englantilaisen ja keski- ja yläluokan elämäntapaa ja arvomaailmaa satirisoivista romaaneistaan. Hänen läpimurtoteoksensa oli yliopistomaailmaan sijoittuva Onnellinen Jim (suom. 1956). Amis vaihteli luontevasti tyylejä ja lajityyppejä, häneltä luontui niin goottilainen kummitustarina (The Green Man, 1969) kuin rikosromaani (Vuosisadan rikos, 1975, suom. 1990). Amis sai arvostetuimman brittiläisen kirjallisuuspalkinnon Bookerin vuonna 1986 romaanistaan Vanhat pirut. Amis aateloitiin 1991. Hänen viimeinen romaaninsa The Biographer's Moustache ilmestyi 1995, samana vuonna jona hän kuoli. Humoristina tunnettu Amis kirjoitti tiettävästi ensimmäisen tutkielman Ian Flemingin Bond-romaaneista (Raportti James Bondista, suom. 1966). Ian Flemingin perikunnan omistaman yhtiön aloitteesta hän kirjoitti ensimmäisen jatko-osan James Bond -romaaneihin. Nimimerkillä Robert Markham julkaistu Lohikäärmeen kynnet (Colonel Sun, 1968) oli menestys, mutta useista yrityksistä huolimatta Flemingin perikunta onnistui jatkamaan Bond-romaanien sarjallistamista vasta vuodesta 1981 alkaen. Amis tunnettiin räväköistä, poliittisesti epäkorrekteista mielipiteistään. Martin Amis on sanonut isästään, että "hänen koko pointtinsa oli se, ettei hän piitannut siitä mitä ihmiset hänestä ajattelivat". Amisin poika on kirjailija Martin Amis. == Suomennetut teokset == * * Virka ja viettelys, suom. Mikko Kilpi Helsinki: WSOY 1957 * * Herrasmieskerho (yhdessä Robert Conquestin kanssa), suom. Eila Pennanen ja Kirsi Kunnas, WSOY 1966 * Naisten mies, suom. Irma Lassila, Kirjayhtymä 1985 * Vanhat pirut, suom. Kristiina Drews, Kirjayhtymä 1987 * Vuosisadan rikos, suom. Pertti Koskela, Book Studio 1990 * == Lähteet == Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Englantilaiset novellikirjailijat Luokka:Booker-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luis Alvarez

Luis Walter Alvarez (13. kesäkuuta 1911 – 1. syyskuuta 1988)Luis Alvarez oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka sai fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1968 kuplakammion keksimisestä. Kuplakammion avulla voitiin tarkastella hiukkaskiihdyttimessä syntyneitä hyvin lyhytikäisiä alkeishiukkasia. Toisen maailmansodan aikana Alvarez oli tärkeä henkilö Manhattan-projektissa. Yhdessä opiskelijansa kanssa hän suunnitteli Nagasakin atomipommin sytyttimen. Hän oli mukana tieteellisenä tarkkailijana Hiroshiman atomipommi-iskussa. Luis Alvarez kunnostautui myös kehittelemällä atomipommin shokkiaaltoja mittaavan mittausvälineen. Tämä pudotettiin ulos laskuvarjolla varustetussa sylinterissä ennen pommin pudottamista. Sodan jälkeen Alvarez keksi lentokenttien inertiasuunnistus-lähestymisjärjestelmän (ILS). == Lähteet == * * Gordon Thomas & Max Morgan Witts: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. Suom. Antti Nuuttila. WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * http://www.netti.fi/~halle/planes/termit.htm#Inertiasuunnistus Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet