EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Trujillo

Trujillo on kaupunki Luoteis-Perussa. Se sijaitsee Mochejoen alajuoksulla lähellä sen suuta Tyyneen valtamereen. Trujillo on La Libertadin alueen pääkaupunki. Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki. == Alueet == Trujillon kaupunkialueen (jossa on noin 270 000 asukasta) lisäksi Trujilloon kuuluvat seuraavat alueet: La Esperanza, El Milagro, El Porvenir, Florencia de Mora, Victor Larco Herrera, Huanchaco, Laredo, Moche ja Salaverry. == Ilmasto == Trujillon ilmasto on koko vuoden melko miellyttävä.http://www.world- climates.com/city-climate-trujillo-peru-south-america/ Lämpimintä on helmi- maaliskuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on noin 26 °C, viileintä syyskuussa, ylin lämpötila noin 20 °C. Sadetta saadaan vain viitisen millimetriä vuodessa.http://worldweather.wmo.int/en/city.html?cityId=701 Ilmastonsa vuoksi Trujilloa kutsutaan Perussa Ikuisen kevään kaupungiksi ().http://www.trujilloperu.com/ == Väestö == Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan asukkaita on 757 266 eli 2,9 % koko Perun väestöstä ja puolet Libertadin alueen väestöstä. Vuoden 2015 arvio on lähes 800 000 asukasta, Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki Liman ja Arequipan jälkeen. == Historia == Diego de Almagro perusti kaupungin 1534 nimellä "Villa Trujillo" Francisco Pizarron syntymäpaikan, Espanjan Extremadurassa sijaitsevan Trujillon kunniaksi. 23. marraskuuta 1537 Espanjan kuningas Kaarle I antoi sille kaupunkioikeudet. == Kulttuuri == Trujillossa pidetään joka tammikuu kansallinen marinera-tanssikilpailu. Lokakuussa on kansainvälinen Festival Internacional de la Primavera, jossa on muun muassa maanosan kauneuskuningattarien kulkue sekä erikoisten autojen näyttely. == Nähtävyyksiä == * Moche-kulttuuriin liittyvät kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca del Luna sijaitsevat Trujillon lähellä. * Chan Chanin rauniot ja museo ovat myös kaupungin välittämässä läheisyydessä Huanchacoon vievän tien varrella. * Trujillon katedraali on kaupungin keskustassa. Se on rakennettu alun perin vuosina 1647–1666. Vuosina 1768–1781 se rakennettiin uudelleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Perun kaupungit
Ammattiministeri

Ammattiministeri on mihinkään puolueeseen sitoutumaton ministeri eli hän ei ole minkään puolueen jäsen eikä toimi minkään puolueen edustajana valtioneuvostossa. Suomessa ammattiministereitä on ollut hallituksessa viimeksi Paavo Lipposen toisessa hallituksessa 1999–2002. Ensin maa- ja metsätalousministerinä oli sitoutumaton Kalevi Hemilä ja häntä seurasi sitoutumaton Raimo Tammilehto. Virkamieshallitus on hallitus, johon kuuluu vain ammattiministereitä. ==Lähteet== Luokka:Valtioneuvosto Luokka:Ministerit
Johann Hermann Schein

Johann Hermann Schein (20. tammikuuta 1586 Grünhain – 19. marraskuuta 1630 Leipzig) oli saksalainen säveltäjä. Johann Hermann Schein syntyi Grünhainissa ja siirtyi isänsä kuoleman jälkeen Dresdeniin. Hän opiskeli vuosina 1603–1607 Pfortassa ja vuosina 1608–1612 Leipzigin yliopistossa. Schein vietti koko elämänsä Saksassa, mutta hänen musiikissaan oli useasti italialaisia vaikutteita. Hän kirjoitti jokseenkin yhtä paljon uskonnollista ja maallista musiikkia. Schein kuoli 44-vuotiaana. Hän oli kärsinyt tuberkuloosista, kihdistä, keripukista ja munuaissairaudesta. Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1586 syntyneet Luokka:Vuonna 1630 kuolleet
Arto Rautajoki

Arto "Arska" Rautajoki (s. 30. heinäkuuta 1961) on tamperelainen muusikko, joka toimi Popeda-yhtyeen rumpalina vuodesta 1999 vuoteen 2007. == Ura == Rautajoki on soittanut Popedan lisäksi muun muassa yhtyeissä Topi Sorsakoski & Kulkukoirat, Säppi, The Neropats, Trio Mukavat sekä Tiina Tiikerin ja Mikko Alatalon taustayhtyeissä. Arska Rautajoki on lisäksi soittanut mm.: * 1970-luvulla kokoonpanoissa Poison, Graffit, Markus ja Kotkat, Tries. * 1980-luvulla kokoonpanoissa Sleepy Sleepers, Sakari Kuosmanen, Mamba, Dave´s 12 Bar, Dave Lindholm&White; Midnight, Yari ja Onnensoturit, Big Saarinen ja Oona, jonka soittajakaartia olivat Sami Saari, Markku Petander ja Pertsa Tolonen. * 1990-luvulla kokoonpanoissa Martiz, Tiz, Harri Marstio ja Maanantai, Kari Peitsamo & Hirttämättömät sekä Coupé de Ville, jossa soitti muun muassa Big Papa Auvinen, Micco Milkowitz ja Albert Järvinen. Vuonna 2000 Arska Rautajoki soitti levyllä Moog Konttinen ja kokoonpano: Rock'n'roll vuonna 0, ja teki muutamia keikkoja kyseisen kokoonpanon kanssa. Hän teki keikkaa myös Remu And His Allstars yhtyeessä, ja Juice Leskisen kanssa hän teki keikkoja sekä levyjä. Nykyään Arska Rautajoki soittaa V-M Järvenpään Tex- Mex Orkesterissa. Hurriganesissa hän soitti vuosina 2013–2018. Arska Rautajoki on tehnyt myös lukuisia levytyksiä muille artisteille. Yksi projekteista oli 1980-luvulla Liettyä Project. Levyn nimi oli Sturm, jossa soitti muun muassa muitakin manserockin veteraaneja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Popedan jäsenet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jani Kemppinen

Jani Matti Kemppinen (s. 25. helmikuuta 1974) on suomalainen Jay Lewis Gang -yhtyeessä soittava muusikko, joka tunnetaan parhaiten Popedan entisenä kosketinsoittajana. Hän kuului Popedaan vuosina 2001–2007, ja soitti yhtyeen levyillä Just! (2001) ja Häkää! (2005). Kemppinen on soittanut myös Juice Leskisen viimeiseksi jääneellä sooloalbumilla Vaiti, aivan hiljaa (2002), sekä Juicen ja Mikko Alatalon vuoden 2004 Senaattori ja boheemi -levyllä. Liittyi vuonna 2009 Mustat Enkelit -yhtyeeseen. Jani vaikutti myös kokkolalaisessa Isäntä Meidän -yhtyeessä. Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Popedan jäsenet Luokka:Juice Leskinen Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikrokosmos (Marvel)

Mikrokosmos (esiintynyt Suomessa myös nimellä Mikromaailma) on Marvel- kustantamon luoma kuvitteellinen rinnakkaistodellisuus. Käsitteen keksivät Stan Lee ja Jack Kirby ja Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen Fantastic Four Annual-lehden numerossa 5 (1967). Suomessa Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 34 (1968). == Kuvaus ja historiaa == Mikrokosmos on Ihmenelosten johtajan Reed Richardsin löytämä ulottuvuus, joka sijaitsee rinnakkaisella tasolla normaalin Marvel- universumin kanssa. Alussa ulottuvuuteen pääsi ainoastaan erikoisten laitteiden ja menetelmien avulla (pääasiallisesti kutistumalla atomitasolle ja yli). Uskomus, että ulottuvuus sijaitsee atomeissamme on saanut aikaan Herra Fantastisen hokeman fraasin "On olemassa maailmoja maailmojen sisällä." Mikrokosmos ei kuitenkaan ole mikroskooppisen pieni ulottuvuus, ainoastaan sinne kulkevat ulottuvuuksienväliset väylät ovat. On siis teoreettisesti mahdollista saapua samaan Mikrokosmokseen eri paikoilta maapalloa. Alun perin Marvel-universumissa sijaitsikin monta eri Mikrokosmosta, kuten Mikronauttien kotiplaneetta. Näitä erilaisia Mikrokosmoksia ei ole enää olemassa. Peter Davidin käsikirjoittamassa Kapteeni Ihmeen seikkailussa paljastettiin, että toistaiseksi missään näkemättömässä seikkailussa Paroni Karzan ja Thanoksen välinen taistelu tuhosi kaikki Mikrokosmoksen rinnakkaisulottuvuudet yhdistäen ne yhteen ainoaan Mikrokosmokseen. Yhdistyneen Mikrokosmoksen kenties tunnetuin asukas on Psykomies, nerokas tiedemies joka kykenee laitteillaan manipuloimaan erilaisia emootiota. Psykomies on toistuvasti vainonnut Ihmenelosia. Mikrokosmos on myös salaperäisen Enigma-voiman alkuperä, joka toistuvasti manifestoituu maapallolle Kapteeni Universumin muodossa. Luokka:Marvel-universumin paikat Luokka:Kuvitteelliset maailmat
Varoitusnauha

Varoitusnauha tai eristysnauha on leveä muovinauha, jota esimerkiksi poliisit ja työmiehet käyttävät. Poliisit käyttävät tätä teippiä, kun jokin paikka tulee eristää tai sinne on pääsy kielletty, esimerkiksi rikoksen takia. Työmiehet käyttävät tätä teippiä esimerkiksi kun jokin paikka on sortumisvaarassa, jolloin on estettävä ihmisten pääsyä lähemmäksi. Luokka:Turvallisuus
Eteläslaavilaiset kielet

Eteläslaavilaiset kielet ovat lähinnä Balkanin alueella puhuttuja kieliä. Ne kuuluvat indoeurooppalaisen kielikunnan slaavilaiseen haaraan. Kielistä sloveenia ja kroaattia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Bulgariaa ja makedoniaa kirjoitetaan kyrillisin aakkosin. Serbiaa, montenegroa ja bosniaa kirjoitetaan sekä latinalaisilla että kyrillisillä aakkosilla. ==Eteläslaavilaiset kielet== Eteläslaavilaisiin kieliin katsotaan kuuluvan seitsemän kieltä, jotka jakautuvat itäisiin ja läntisiin alaryhmiin: * Itäiset ** Kirkkoslaavi ** Bulgaria ** Makedonia * Läntiset ** Kajkaavi ** Serbokroaatti (muodoissa kroatia, bosnia, serbia, montenegro) ** Slavomolisano ** Sloveeni == Lähteet == *
Jorge Semprún

Jorge Semprún (10. joulukuuta 1923 Madrid, Espanja – 7. kesäkuuta 2011 Pariisi, RanskaFrance24.com. ) oli espanjalainen kirjailija. Semprún asui suurimman osan elämästään Ranskassa ja kirjoitti ranskaksi. == Elämä ja ura == Sisällissodan puhjettua Espanjassa Semprúnin tasavaltalainen perhe siirtyi maanpakoon Ranskaan. Semprún liittyi kommunistiseen puolueeseen. Toimittuaan vastarintaliikkeessä Saksan miehittämässä Ranskassa hän joutui 1944 Buchenwaldin keskitysleirille. Myöhemmin hän alkoi valehenkilöllisuuden turvin johtaa Francon hallintoa vastaan toimivaa maanalaista liikettä. Hän käytti nimeä Federico Sánchez ja esiintyi porvarishenkilönä. Tälle hahmolle hän omisti teoksiaan.Kippo, Johanna: Tuhoamisleirin ääni. Kuolleet, Helsingin Sanomat 12.6.2011, s. C 7. Artikkelin verkkoversio. Semprún palasi Espanjaan Francon kauden päätyttyä ja Espanjan siirryttyä demokratiaan. Hän toimi Espanjan kulttuuriministerinä vuosina 1988–1991. Kokemus kuitenkin sai hänet palaamaan Pariisiin kirjoittamaan. Ranska ei koskaan hyväksynyt täysin ”espanjalaiskommunistia”, eikä häntä esimerkiksi hyväksytty Ranskan akatemiaan. Kirjoittamisen hän aloitti vuonna 1964 ja kirjoitti toistakymmentä teosta. Hän halusi toimia eurooppalaisena muistina ja moraalisena äänenä. Hänen tuotantoaan sävytti eloonjäämisen tragedia, mutta vasta 1994 ilmestyneessä teoksessaan Kirjoittaminen tai elämä hän kykeni käsittelemään keskitysleirin kauhuja perin pohjin. Hänet on palkittu urallaan useaan otteeseen. Jorge Semprún kuoli 87-vuotiaana Pariisissa 7. kesäkuuta 2011. ==Suomennetut teokset== * Suuri matka (alkuteos Le grand voyage) suom. Ulla- Kaarina Jokinen, Otava, 1964 * Kirjoittaminen tai elämä (alkuteos L'écriture ou la vie') suom. Irma Koistinen, Like Kustannus, 2000 ISBN 951-578-667-3 * Hyvästi kesiemme aurinko... (alkuteos Adieu, vive clarté...) suom. Irma Koistinen, Like Kustannus, 2003 ISBN 952-471-174-5 * Tarvittava ruumis (alkuteos Le mort qu'il faut) suom. Helka Vala & Irma Koistinen, Like Kustannus, 2005 ISBN 952-471-592-9 == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Espanjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Aleksandr Glazunov

Aleksandr Konstantinovitš Glazunov (; 10. elokuuta (J: 29. heinäkuuta) 1865 Pietari, Venäjä – 21. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli venäläinen säveltäjä ja kapellimestari. Aleksandr Glazunov opiskeli musiikkia Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Ensimmäinen hänen kahdeksasta sinfoniastaan sai kantaesityksensä vuonna 1882. Vuodesta 1899 lähtien hän toimi professorina ja vuosina 1907–1928 rehtorina Pietarin konservatoriossa. Hän lähti Venäjältä vuonna 1928 ja asui loppuelämänsä eri puolilla Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän kuoli Pariisissa vuonna 1936. Vuonna 1972 hauta on siirretty Pietariin Aleksanteri Nevskin luostarin Tihvinän hautausmaalle. Glazunovin teoksiin kuuluu muiden muassa kahdeksan sinfoniaa (yhdeksäs keskeneräinen Fuguemasters.com ), konserttoja, balettimusiikkia ja kamarimusiikkia, kuten jousikvartettoja. Glazunovin mukaan on nimetty esimerkiksi Pietarin konservatorion musiikkisali ja konservatorion sivutoimipiste Petroskoin konservatorio Petroskoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heikki Poroila: Yhtenäistetty Aleksandr Glazunov (koko sävellystuotanto listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen) * * Vapaasti käytettävissä olevia Glazunovin partituureja Mutopia Project Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Balettisäveltäjät Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Mary Kingsley

Mary Henrietta Kingsley (3. lokakuuta 1862 – 3. kesäkuuta 1900) oli englantilainen naispuolinen kirjailija ja tutkimusmatkailija, jonka matkat suuntautuivat Afrikkaan. Kingsley teki Afrikkaan kaksi matkaa vuosina 1893 ja 1894, ja kirjoitti matkoistaan kaksi kirjaa, Travels in West Africa (1897) ja West African Studies (1899). Kingsleyn isä George Kingsley oli lääkäri ja tutkimusmatkailija, joka oli kirjoittamassa kirjaa afrikkalaisista kulttuureista, kun hän kuoli yllättäen vuonna 1892. Mary lähti Afrikkaan seuraavana vuonna saattaakseen päätökseen isänsä tutkimustyön. Kingsleyn ensimmäinen matka suuntautui nykyisen Nigerian rannikolta aina Pohjois- Angolaan asti. Monilla vierailemillaan alueilla hän oli ensimmäinen paikalla käynyt eurooppalainen. Kingsley kävi välillä kotimaassaan, mutta palasi pian Afrikkaan matkaten Kameruniin ja Gaboniin. Matkansa jälkeen Kingsley julkaisi vuonna 1897 kirjan Travels in West Africa. Kingsley myös esitelmöi ahkerasti Afrikan kulttuureista. Kingsley piti afrikkalaisia kulttuureja yhtä arvokkaina kuin eurooppalaisia ja arvosteli muun muassa kirkkoa ja raittiusliikettä siitä, että nämä pyrkivät muuttamaan afrikkalaisia. Kingsley ei kannattanut naisten oikeuksien laajentamista, mikä johti hänet törmäyskurssille oman aikansa naisliikkeen kanssa. Viimeisen Afrikan-matkansa Kingsley teki vuonna 1900 Kapkaupunkiin, jossa hän toimi sairaanhoitajana toisessa buurisodassa. Hän kuoli lavantautiin 37-vuotiaana 3. kesäkuuta 1900. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == *The Royal Africa Society: Mary Kingsley *About.com: Mary Kingsley *Travels in West Africa Gutenberg-projektissa Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Englantilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Johan Helmich Roman

Johan Helmich Roman (26. lokakuuta 1694 Tukholma – 20. marraskuuta 1758 Ryssby, Kalmarin lääni) oli ruotsalainen barokkisäveltäjä. Hän polveutui mahdollisesti suomalaisesta Raumannusten pappissuvusta. Säveltäjän itsensä mukaan hän oli "suomalaisten jälkeläinen" ('härstammar af then finska nationen'). Roman oli Ruotsin ensimmäinen oma säveltäjä. Hän järjesti ensimmäiset julkiset konsertit Ruotsissa. Roman vietti vuodet 1715–1721 Englannissa, jossa hän opiskeli Johann Christoph Pepuschin johdolla. Siellä ollessaan hän tapasi Francesco Geminianin ja Georg Friedrich Händelin. Palattuaan Ruotsiin hän pääsi töihin Ruotsin kuninkaalliseen kapelliin. Eräs Johan Helmich Romanin tunnetuimmista sävellyksistä on Drottningsholm-musiikki, jonka hän sävelsi Aadolf Fredrikin ja Loviisa Ulrikan häitä varten vuonna 1744. Muita teoksia ovat muiden muassa 23 sinfoniaa, useat kantaatit, viulukonsertot ja alkusoitot. Johan Helmich Romanin isä oli hovikapellin viulisti Johan Roman.Facta 2001, osa 14, p. 19. WSOY 1985. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla== * Johan Helmich Roman. Svenskt biografiskt lexikon. Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1694 syntyneet Luokka:Vuonna 1758 kuolleet
Saab 32 Lansen

Saab 32 Lansen on ruotsalaisen Svenska Aeroplan AB:n (SAAB) 1950-luvulla valmistama hävittäjäpommittaja.Donald 1997 s. 810 Koneen ensilento tapahtui 3. marraskuuta 1952. Koelentäjänä toimi Bengt Olow. Lansen kehitettiin alun perin rynnäkkökoneeksi korvaamaan Saab 18 - pommikoneet. Lansenin aseistukseksi kaavailtiin myös ydinaseita, joiden hankkimiseksi Ruotsilla oli ohjelma. Lansenista kehitettiin kaksipaikkainen yö- ja jokasään hävittäjä, jonka prototyyppi lensi 7. tammikuuta 1957.Pollinger s.214 Versio oli 1950-luvulla poikkeuksellisesti "jokasään"- torjuntakelpoinen SAAB S6 hävittäjätutkansa ja tuolloin kehittyneen elektroniikkansa ansiosta. Tiedusteluversioissa oli useita kameroita ja niitä käytettiin merirajan valvontaan. Koneita rakennettiin 450 kappaletta. Flygvapnet vastaanotti ne vuodesta 1952 alkaen. Joidenkin koneiden käyttö jatkui ilmakehänäytteiden ottamisessa vuoteen 1997, mutta sotilaallisesta käytöstä tyyppi poistettiin vuonna 1978. Lansenia valmistettiin eri versioina: * A 32A - rynnäkkökone * J 32B - hävittäjä * J 32D - hävittäjä * J 32E - hävittäjä * J 32U - kehitysversio * S 32C - tiedustelukone == Tekniset tiedot (A 32 A, J 32 B täydennetyiltä osin) == == Lähteet == * * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Air Vectors: The SAAB 32 Lansen *http://www.x-plane.org/home/urf/aviation/text/32lansen.htm *http://www.flygmuseum.com/Flygplan/saab-32-lansen *http://www.aef.se/Flygvapnet/Notiser/FPL32%20Lansen%20notis.htm *http://www.fighter-planes.com/info/j32.htm *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=852 *http://www.aviastar.org/air/sweden/saab_lansen.php *http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_s32_en.php *http://www.saabgroup.com/en/About-Saab/Saab- History/Timeline/1950s/Saab-32-Lansen/ *http://www.netti.fi/halle/planes/swe/lansen.htm 32 Lansen Luokka:Ruotsalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1950-luvun hävittäjälentokoneet
Lumon

Lumon Oy on suomalainen lasirakennusalan yritys, joka on erikoistunut parvekejulkisivutuotteiden ja lasiterassien myyntiin, valmistukseen ja asennukseen - erikoisosaamisalueena lasi- ja alumiinirakentaminen. Yritys on perustettu Outokummussa vuonna 1978 nimellä Pohjois-Karjalan Lasipalvelu Ky. ja se on perheyritys. Lumon Oy rakennutti vuonna 2019 Kouvolan-tehtaalleen 3 000 neliön valmistuotevaraston sekä Toronton-tehtaalleen tilat lasin varastointiin, leikkuuseen ja hiontaan. Investoinnin arvo oli yhteensä 1,5 miljoonaa euroa. Yrityksen tuotantolaitokset sijaitsevat Kouvolassa ja Kanadassa. Yhtiön turvalasitehdas valmistaa myös karkaistuja ja laminoituja turvalaseja. Lumon Oy omistaa myyntiä ja asennusta hoitavat tytäryhtiöt Lumon Suomi Oy:n, sekä kahdeksan tytäryhtiötä ulkomailla: Ruotsissa Svenska Lumon Ab, Norjassa Lumon Norge AS, Saksassa Lumon Deutschland GmbH, Tanskassa Lumon Danmark ApS, Sveitsissä Lumon Schweiz, Venäjällä Zao Lumon, Kanadassa Lumon North America Inc., sekä Espanjassa Lumon Cristalles Espana S.L. Lisäksi Suomessa tytäryhtiönä toimii kankaisia vekkikaihtimia valmistava Visor. Konsernin liikevaihto on yli 138 milj. euroa ja yhtiössä työskentelee maailmanlaajuisesti yli tuhat henkilöä. ==Lähteet== * * Luokka:Kouvolalaiset yritykset Luokka:Outokumpu Luokka:Suomalaiset rakennustuotevalmistajat Luokka:Rakentamisen tuotemerkit
Limerikki

Limerikki () on viisisäkeinen pilailuruno, jonka ensimmäinen säe päättyy tavallisesti paikannimeen ja jonka viimeinen säe sisältää yllättävän, usein kaksimielisen kärjistyksen. Kaksimielisyyden tai suoranaisen rivouden ohella limerikissä voi olla anarkistista huumoria, ironiaa, satiiria ja parodiaa. Limerikissä ensimmäinen, toinen ja viimeinen säe rakentuvat kolmesta anapesti- runojalasta (lyhyt-lyhyt-pitkä), kolmas ja neljäs kahdesta. Loppusoinnut ovat muotoa A-A-B-B-A, jossa: * ensimmäinen A esittelee runon henkilön ja kertoo hänen syntymä- tai asuinkaupunkinsa * toinen A esittelee jonkun subjektiin liittyvän määreen * ensimmäinen B esittelee subjektiin liittyvän predikaatin määreen * toinen B täsmentää edellistä * kolmas A päättyy yleensä epigrammaattiseen yllätysvitsiin Runomuodon on arveltu saaneen nimensä eräästä varhaisesta limerikistä, jossa ensimmäisen säkeen paikannimenä oli irlantilainen Limerick. Toisen selityksen mukaan brittisotilaat toivat runomuodon Limerickiin palattuaan Ranskan-sotaretkeltä. Vanhimmat tunnetut limerikit ovat peräisin 1700-luvulta, mutta limerikin kaltaisia viisisäkeisiä runoja tehtiin jo 1300-luvulla. Runomuodon kirjallisti englantilainen taidemaalari ja runoilija Edward Lear kirjassaan Book of Nonsense (Hölynpölykirja) vuodelta 1846. Hänen jälkeensä monet muutkin tunnetut kirjailijat ovat laatineet limerikkejä, kuten Alfred Tennyson, Rudyard Kipling, Robert Louis Stevenson ja Mark Twain. Suomeksi limerikkejä ovat kokeilleet muun muassa Reino Palmroth, Arvo Salo, Ilpo Tiihonen ja Juha Itkonen. Suomessa järjestettiin syksyllä 2019 limerikkirunokilpailu, jonka parhaimmistosta koottiin antologia Sipsiä nutturasta – Suomen parhaat limerikit.Kurttila, S. (toim.): Sipsiä nutturasta – Suomen parhaat limerikit. Tammikuu, 2020. ISBN 978-952-69349-4-5. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * * == Aiheesta muualla == * Limerick Encyclopædia Britannica. Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Runous Luokka:Limerick
Timo Huotinen

Timo Kullervo Huotinen (28. marraskuuta 1944 Helsinki – 15. elokuuta 2023Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 10.9.2023, s. B 26.) oli suomalainen urheilutoimittaja sekä urheiluseura- ja yhdistysaktiivi. Erityisesti Huotinen tunnettiin Suomen Tietotoimiston urheilutoimittajana ja helsinkiläisen urheiluseura Kiffenin johtomiehenä. Huotinen teki suurimman osan työurastaan Suomen Tietotoimistossa. STT:n urheilutoimituksessa hän työskenteli 1965–1981 ja uudestaan vuodesta 1990 vuoteen 2007. Urheilutoimituksen esimies hän oli 1970–1980. Vuosina 1985–1990 hän työskenteli Savon Sanomien ja Turun Sanomien urheilutoimittajana Helsingissä. 1980-luvun alkuvuodet Huotinen toimi päätoimittajana aikakaus- ja sarjakuvalehtialalla. Urheilutoimittajana Huotinen raportoi 12 olympialaiset vuosina 1968–2000. Kesäolympialaisissa hän työskenteli viidesti: Mexico City 1968, München 1972, Montreal 1976, Moskova 1980 ja Sydney 2000. Talviolympialaisiin hän osallistui seitsemästi: Grenoble 1968, Sapporo 1972, Innsbruck 1976, Lake Placid 1980, Albertville 1992, Lillehammer 1994 ja Nagano 1998. Viime vuosinaan STT:ssä Huotinen kirjoitti erityisesti liikuntapolitiikasta ja alan kansalaistoiminnasta. Seurajohtajana Kiffenissä Huotinen toimi vuodesta 1972. Vuosina 1988–2007 hän toimi Kiffenin puheenjohtajana. Aiemmin Huotinen osallistui myös Helsingin Kisa-Veikkojen ja Viipurin Urheilijoiden toimintaan. Urheiluseuratoiminnan lisäksi Huotinen toimi aktiivisesti muun muassa Urheilutoimittajain Liitossa, Helsingin Urheilutoimittajissa ja jalkapallotoimittajien Pallo-Koplassa. Palloliitossa hän toimi pitkään eri valiokunnissa ja valtuustossa. Lisäksi hän osallistui aktiivisesti muun muassa kaupunginosa- ja puoluetyöhön (kokoomus). Timo Huotinen sai Suomen Urheilun ansiomerkin vuonna 1991, Suomen Palloliiton kultaisen ansiomerkin 1998, SLU:n hopeisen ansiomerkin 2005, Palloliiton Helsingin piirin kultaisen ansiolevykkeen 2005 ja Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin 2006 . == Lähteet == * Urheilutoimittajain Liiton matrikkeli 1986 * Eila Ruuskanen-Himma: Timo Huotinen – liikunnan uutiset nopeasti ja luotettavasti , www.slu.fi * Fair Play -lehti 3/1998 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Yrittäjyyden monumentti

Yrittäjyyden monumentti (Yrittäjäpatsas) on Seinäjoen Kapernaumin teollisuusalueen liikenneympyrässä sijaitseva patsas. Patsaan on suunnitellut helsinkiläinen taiteilija Mauno Honkanen, ja se pystytettiin juhlallisin menoin 2. lokakuuta 2005 Valtakunnallisen yrittäjäkuukauden avauksen yhteydessä. Patsaan lahjoitti Seinäjoen-Nurmon Yrittäjät ry Seinäjoen kaupungille kiitoksena yrittäjyyden huomioimisesta vuosien saatossa. Patsas on 3,5 metriä korkea ja valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Patsaan luovutti Yrittäjien puheenjohtaja Kimmo Heinonen ja sen vastaanotti kaupunginjohtaja Jorma Rasinmäki. Juhlapuheen piti europarlamentaarikko Kyösti Virrankoski. Lahjoittajan mukaan patsas kuvaa yrittäjien tarvitsemia elinvoimaa ja optimistisuutta.Y-Patsas Seinäjoelle valtakunnallisen Yrittäjäkuukauden avauksen yhteydessä 2.10 Seinäjoen yrittäjät ==Lähteet== Luokka:Seinäjoen patsaat ja veistokset
Shmi Skywalker

Shmi Skywalker on kuvitteellinen hahmo Tähtien sota -elokuvissa. Shmi on Anakin Skywalkerin äiti ja asuu poikansa kanssa Tatooine-planeetalla. Hahmoa esittää ruotsalainen näyttelijä Pernilla August elokuvissa Episodi I – Pimeä uhka ja Episodi II – Kloonien hyökkäys. == Juoni == Shmi oli aluksi Shmin vapauttamista suunnittelevan Pi-Lippa-nimisellä henkilön orja. Pi-Lippa kuitenkin kuoli, ja Shmi myytiin tämän sukulaisille. Sittemmin hän päätyi Hutt Gardullan omistamaksi. Hutt hävisi kuitenkin vedossa romukauppias Wattolle. Ei ole varmaa, milloin Shmi synnytti Anakinin, mutta esimerkiksi Pimeä uhka -elokuvan kuvitetussa oppaassa sanotaan hänen syntyneen neitseellisestä sikiämisestä ja puhtaasta voimasta: hänellä ei siis ole isää. Lopulta jedimestari Qui-Gon Jinn vapauttaa Anakinin. Poika voittaa Tatooinen Boonta Eve -rakettirekikisat, ja Qui-Gon oli lyönyt voitosta vetoa Watton kanssa. Kun jedimestari lähtee planeetalta Anakinin kanssa, luvaten pojalle paremman elämän, Shmi luopuu pojasta vain, koska hänen rakkautensa poikaansa kohtaan on tarpeeksi epäitsekästä. Myöhemmin Gliegg Lars -niminen mies ostaa ja vapauttaa Shmin, ja he menevät naimisiin ja saavat lapsen. Sittemmin Hiekkakansa-heimo kuitenkin kaappaa Shmin ja kiduttaa tätä. Anakin, joka on kasvanut jediritariksi, vaistoaa äitinsä tuskan ja lähtee Padmé Amidalan kanssa pelastamaan tätä. Anakin löytää äitinsä, mutta tämä on pysytellyt hengissä vain saadakseen nähdä poikansa vielä kerran, ja lopulta hän kuolee Anakinin käsivarsille. Anakinin valtaa ensin suru, mutta sitten ylitsepääsemätön raivo, ja hän tappaa koko heimon, mukaan lukien puolustuskyvyttömät aikuiset ja lapset. Shmi haudataan Larsin pihamaalle. Kuoleman aiheuttama tuska aloittaa Anakinin matkan kohti sith-muodonmuutosta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Shmi Skywalker Wookieepediassa *Shmi Skywalker Jedipediassa Luokka:Tähtien sodan hahmot
Erich Wolfgang Korngold

Erich Wolfgang Korngold (29. toukokuuta 1897 Brno, Itävalta-Unkari – 29. marraskuuta 1957 Los Angeles, Yhdysvallat) oli 1900-luvulla elänyt uusromanttinen säveltäjä. Korngold syntyi juutalaiseen perheeseen Brnossa, silloisessa Itävalta-Unkarissa (nykyään Tšekissä). Perhe muutti pian Wieniin, jossa Korngoldin isä, Julius Korngold (1860–1945) toimi musiikkikriitikkona. Korngold opiskeli Alexander von Zemlinskyn ja Robert Fuchsin johdolla. Korngold oli säveltäjänä ihmelapsi ja kirjoitti jo 16-vuotiaana ensimmäisen oopperansa Der Ring des Polykrates. Suurimman menestyksensä hän saavutti kuitenkin oopperallaan Die tote Stadt (1920), joka perustuu Georges Rodenbachin romaaniin Bruges-la-morte (1892, suom. Kuollut Brügge)Oopperan ihmelapsi, oopperabaletti.fi, viitattu 17.9.2020. Libreton Korngold kirjoitti yhdessä isänsä kanssa salanimellä Paul Schott. Loisteliaasti orkestroitu ja melodisesti vaikuttava Die tote Stadt oli aikansa suosituimpia oopperoita, ja se on viime aikoina saanut uudelleen menestystä. Suomessa Die tote Stadt pääsi ensimmäisen kerran näyttämölle 2010 Suomen Kansallisoopperassa. Korngold muutti vuonna 1934 Yhdysvaltoihin ja sävelsi siellä muun muassa elokuvamusiikkia ja viulukonserton (1945). Hän kehitti elokuvamusiikin tyyliä ja tarjosi monille säveltäjille esikuvan. Korngold voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon elokuvasta Robin Hoodin seikkailut (1938). Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1943. Sodan jälkeen Korngold palasi Eurooppaan, mutta ei enää saanut suosiota. Hän kuoli aivoverisuonitukokseen Los Angelesissa. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Hermokrates

Hermokrates (, 400-luku eaa.) oli Syrakusan armeijan kenraalina ateenalaisten Sisilian sotaretken aikana. Thukydideen mukaan hän esiintyi ensimmäisenä julkisuudessa Gelassa vuonna 424 eaa. pidetyssä kokouksessa, jossa hän piti puheen, joka vaati Sisilian kreikkalaisia sovittelemaan heidän riitansa.Thukydides: Peloponnesolaissota IV 58-65. Katso myös Marchant, E. C. (1933). Vuonna 415 eaa. hän suositteli liittoumaa, jossa joukko ei- sisilialaisia (jopa ei-kreikkalaisia, kuten Karthago) liittoutuisivat Ateenaa vastaan.Thukydides VI 32-34. Hänet valittiin yhdeksi Syrakusan kolmesta strategokseksiThukydides VI 72-73., mutta jonkun ajan kuluttua tehtävä otettiin häneltä pois, koska hän ei ollut siinä menestyksekäs. Myöhemmin Hermokrates toimi yhtenä Gylippoksen tärkeimpänä neuvonantajana ja vaikutti siten jollain tavalla Ateenasta saavutettuun voittoon. Vuonna 412 eaa. hän toimi amiraalina Kyzikoksen taistelussa, mutta menetti aluksensa ja hänet ajettiin maanpakoon, joskin poissaolevana.Thucydides VIII 85. Hän ei palannut Sisiliaan kuin vasta vuonna 408 eaa. Hän kuoli katutappelussa Syrakusassa vuonna 407 eaa. epäonnistuneen coup de mainin jälkeen. Thukydideen lisäksi Hermokrateen mainitsevat KsenofonKsenofon: Hellenika I 1,27., PlutarkhosPlutarkhos*: Nikias 21. ja PolyainosPolyainos I 43.. Hermokrates on myös yksi henkilöistä, joka esiintyy Platonin myöhäisvaiheen dialogeissa Timaios ja Kritias. Platon on saattanut alun perin suunnitella kolmatta dialogia nimeltään Hermokrates, mutta hän ei koskaan kirjoittanut sellaista. Koska Hermokrateen nimeä kantavaa dialogia ei koskaan kirjoitettu, ei voida tietää miksi Platon valitsi hänet. Cornford huomauttaa, että on mielenkiintoista, että samalla kun Kritias kertoo dialogeissa tarinaa yhdeksäntuhannen vuoden takaisista tapahtumista Ateenan lyödessä Atlantiksen ja pelastaessa Välimeren kansat orjuudelta, Hermokrates muistettaisiin henkilönä, joka oli osallisena torjumassa Ateenan suurinta laajentumispyrkimystä.Cornford, F. M. (1937), s. 2. == Lähteet == * Cornford, F. M.: Plato's Cosmology. Lund Humphries, Lontoo 1937. * Marchant, E. C.: The Speech of Hermocrates. The Classical Review 47, ss. 65–66, 1933. * Westlake, H. D.: Hermocrates the Syracusan. Revue bénédictine 41, ss. 237–68, 1958/59. ===Viitteet=== Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat
Deoksiriboosi

Deoksiriboosi on yksinkertainen hiilihydraatti, joka on DNA:n sokeriosa. Se kuuluu pentooseihin, koska se sisältää viisi toisiinsa liittynyttä hiiliatomia. Deoksiriboosin molekyylikaava on C5H7O(OH)3. Deoksiriboosin D-muoto muodostaa yhdessä fosfaattiosien kanssa DNA:n juosteiden rungon. Vastaava pentoosi RNAssa on D-riboosi. DNA:ssa deoksiriboosin ensimmäiseen hiileen liittynyt hydroksyyliryhmä liittyy pyrimidiini- tai puriiniemäksen typpiatomiin. Viides hiili muodostaa sidoksen fosfaatin happiatomin kanssa. == Deoksidiriboosi muiden DNA:n osien kanssa == Pyrimidiniemäksiin kuuluvat sytosiini ja tymiini ja puriiniemäksiin kuuluvat guaniini ja adeniini. Nämä emäkset muodostavat deoksiriboosin kanssa nukleotidin. Deoksidiriboosimolekyylien välissä ovat fosfaattiryhmiä, jotka muodostavat sokeriosien kanssa fosfodiesterisidoksen. DNA-juosteessa deoksidiriboosit ovat yhteydessä emäspareihin vetysidoksilla. DNA:n jakautuessa syntyy kaksi uutta deoksidiriboosin juostetta alkuperäisen DNA-molekyylin keskelle. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sokerit Luokka:Happiyhdisteet
Volver – paluu

Volver – paluu () on vuonna 2006 valmistunut Pedro Almodóvarin ohjaama espanjalainen komediaelokuva. Almodóvarin elokuva osallistui valmistumisvuonnaan Cannesin elokuvajuhlien kilpasarjaan. Tuomaristo päätyi poikkeuksellisesti jakamaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon Volverissa esiintyneiden näyttelijätärten kesken. Palkinnon saivat Penélope Cruz, Carmen Maura, Lola Dueñas, Chus Lampreave, Yohana Cobo ja Blanca Portillo. Myös elokuvan käsikirjoitus palkittiin. Cruz sai vivahteikkaasta roolitulkinnastaan ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Elokuvan keskeisessä kohtauksessa roolihahmon laulun laulaa kuitenkin todellisuudessa flamencotähti Estrella Morente. Ohjaaja Almodóvar palaa elokuvassa perusteemoihinsa ja totuttuun tapaan useat tarinat kulkevat lomittain kietoutuen vähitellen yhteen. Tarina kertoo salatuista suhteista, isyyksistä, insestistä ja murhista. Niiden vastapainona siinä on myönteistä välittämistä ja auttamista. Juonessa on viittaus ohjaajan elokuvaan Salaisuuteni kukka. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 espanjalaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset komediaelokuvat Luokka:Pedro Almodóvarin ohjaamat elokuvat
Pall Mall (savukemerkki)

thumb|Pall Mall Blue thumb|Hollantilainen Pall Mall paketti Pall Mall on R. J. Reynolds Tobacco Companyn savukemerkki. Savukkeita on saatavilla erilaisissa väreissä; punainen, joka on väreistä suosituin, sininen, vihreä, keltainen, hopea ja musta. == Historia == Butler & Butler Company esitteli Pall Mall -brändin vuonna 1899. Vuonna 1907 American Tobacco Company osti Butler & Butlerin. 1960-luvulla Pall Mall oli Yhdysvaltojen myydyin savukemerkki. Yhtiö lanseerasi uudet 100 mm pituiset savukkeet. Vuonna 1994 Brown & Williamson Tobacco Corporation osti Pall Mall -brändin. Yhtiö oli yksi viimeisistä filtterittömistä savukemerkeistä. Uudet, filtterilliset Pall Mall -savukkeet esiteltiin vuonna 2001. Brown & Williamson yhdistyi R. J. Reynolds Tobacco Companyn kanssa 30. heinäkuuta 2004. R. J. Reynolds jatkoi filtterittömien sekä filtterillisten Pall Mallien valmistamista Yhdysvaltojen markkinoille. British American Tobacco valmistaa ja markkinoi Pall Mallia Yhdysvaltojen ulkopuolella. Pall Mall Aromit Suomessa * Punainen (Red/Full flavor) * Sininen (Blue/Lights) * Hopea (Silver/Ultra lights) Luokka:Savukemerkit
Electric Help Elves

Electric Help Elves on Haltyan toinen albumi, joka julkaistiin 2004. Levy sisältää aikaisemmin vinyyli-EP:llä julkaistut kappaleet "Hero" ja "Allways Ultra", ja remixin Hidria Spacefolkin kappaleesta "Kaikados". == Kappaleet == #"Robots Are Good" – 5:05 #"New Age Beachbums" – 5:44 #"Hero" – 6:36 #"Night Of The Carrots" – 5:34 #"Living Day Lights" – 6:48 #"Damn Straight" (Edit) – 6:56 #"Allways Ultra" – 5:59 #"Walk In The Woods" – 5:28 #"Kaikados" (Haltya Kai Katos Remix) – 6:03 #"Mean To Me" – 5:21 Luokka:Haltyan albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit
Exogenic Records

Exogenic Records on yksi ensimmäisistä elektroniseen musiikkiin keskittyneistä levy-yhtiöistä ja musiikkikustantajista Suomessa. Exogenic osakeyhtiön perusti Jacob Ehrnrooth vuonna 1996. Yhtiö julkaisi ennen vuosituhannen vaihdetta suomalaisten goa trance -artistien tuotantoa (ks. Suomisaundi) ja laajensi myöhemmin genrevalikoimaansa käsittämään myös muita elektronisen musiikin osa- alueita, kuten breakbeatia, drum'n'bassia, diskoa ja downtempoa sekä myös suomenkielistä rockia. Vuodesta 2006 lähtien yhtiö on ollut osa Exogenic Music Groupia, johon kuuluvat myös Exogenic Breaks Records, XO Records ja Terra Recordings. Yhtiön julkaisemia artisteja ovat muun muassa Accu, All Human Substitutes, Brothomstates, Crumbland, Eraser vs Yöjalka, Fat Beat Sound System, Gad, Haltya, Headphonics, Highpersonic Whomen, Isoveli (yhtye), Kiwa, Koe, Koneveljet, Lau, Mac Mavis, Maija Moisio, Paleface, PJVM, Reuna, Squaremeat, Texas Faggott, Tundramatiks ja Velours Perfect. == XO Records == XO Records on suomalainen hip hopiin suuntautunut ja Exogenic-ryhmään kuuluva levy-yhtiö, jonka Jacob Ehrnrooth perusti vuonna 2008. === Artistit === * Paleface * Toinen Kadunpoika === Julkaisut === * Hienoksi tislattu – Tuottajakokoelma (2010) * Dr. Sykerö: SalaisuukSieni maailma (2010 Firma Recordsin kanssa) * Paleface: Helsinki – Shangri-La (2010) * Toinen Kadunpoika - "Pelasta sielusi" (single, 2011) * Dr. Sykerö: Uusi Huominen (2012 Vekkuliverstas Recordsin kanssa) == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * * * Exogenicin diskografia Discogs.comissa * Exogenic Breaksin diskografia Discogs.comissa Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt Luokka:Psytrance
Pilajuttuja ja piirroksia

Pilajuttuja ja piirroksia oli suosittu suomalainen nimensä mukaista aineistoa sisältävä julkaisu, joka alkoi ilmestyi kesällä 1919. Lehteä julkaisi kustannusosakeyhtiö Tikka. Lehteä toimitti H. R. Viherjuuri, joka samoihin aikoihin ryhtyi toimittamaan myös Suomen Kuvalehden ajanvietesivua. Viherjuuri alkoi käyttää toimitustyössään nimimerkkiä Veli Giovanni. Tämä nimimerkki oli hyvin näkyvästi esillä Pilajuttuja ja piirroksia -julkaisun kannessa ja sitä voidaankin pitää osana lehden nimeä. Veli Giovannin Pilajuttuja ja piirroksia ilmestyi ensiksi kirjasarjana 1919–1936 (n:ot 1–174) ja sen jälkeen (neljä kertaa vuodessa) lehtenä numeroon 196 saakka, kunnes se lopetti ilmestymisensä vuonna 1950. Ensimmäisiä kuvittajia olivat Rafael Rindell (tunnettu Kiljusen herrasväki kuvituksestaan), Arvo Kotilainen, Sven Nyström, Toivo Vikstedt, Hjalmar Löfving ja Alexander Tawitz. Myöhempiä piirtäjiä olivat muun muassa Asmo Alho ja Poika Vesanto. Lehden kannet olivat hyvin usein Pauli Soisalon siveltimestä. Pilakuvien lisäksi lehdessä oli humoreskeja (esimerkiksi Tiitus) ja satunnaisesti myös suomalaisia sarjakuvia (Aatami ja Herra Kerhonen). Veli Giovanni toimitti lisäksi vuosina 1924–1949 kerran vuodessa ilmestynyttä Kalle Viksari -albumia, ensimmäistä säännöllisesti ilmestynyttä suomalaista sarjakuvajulkaisua. H. J. Viherjuuri -Suomalaisen sarjakuvan varhainen luoja Vuonna 1945 lehden paperilaatu heikkeni ja sivumäärä väheni. Lehdessä asiaa kommentoitiin näin: "Pilajuttujen toimittaja on myös nostanut kaksi sormea otsalle (voi p...), kun Kansanhuolto on antanut paperin hävitä 'Pilajuttujen' kohdalta. Ja koko huumoria rakastava kansa tekee varmaan samoin, kun ei saa omaa äänenkannattajaansa. Mutta toivottavasti KH osaa taas pian loihtia paperia 'Pilajutuillekin'." Pilajuttuja ja piirroksia 4/1945, n:o 186 Sama kohtalo oli sotien jälkeen edessä monilla muillakin viihdelehdillä, kun paperia säännösteltiin. Lehdessä julkaistiin pilapiirroksia myös ulkomaisista lehdistä, jolloin lähde oli merkitty sulkuihin kuvan alle (esimerkiksi Die Woche). Numeroimattomia kokoelmia lehden sisällöstä julkaistiin nimikkeellä Pilajuttuja. ==Muuta== Amerikkalaisen Robert Crumbin vuonna 1980 suomeksi ilmestynyt kokoelma-albumi (Fanzine Oy) oli nimeltään myös Pilajuttuja ja piirroksia. Jopa logo oli kopioitu tältä pilalehdeltä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pilalehdet
Suomen kansan vanhat runot

Suomen Kansan Vanhat Runot eli SKVR on 34-osainen teos, jossa on julkaistu suurin osa talteen kirjoitetusta alkuperäisestä kalevalaisesta kansanrunoudesta, noin 100 000 erillistä runotekstiä. SKVR:n 33 alkuperäistä kirjaa julkaistiin vuosina 1908–1948. Täydennysosa, johon oli liitetty muun muassa Christfried Gananderin ja Elias Lönnrotin muistiinpanoista löytyneitä runoja, liitettiin mukaan vuonna 1997. Täydennysosaan on liitetty myös seksuaalisia asioita käsitteleviä runoja, kuten loitsuja kumppanin saamiseksi tai kyvyn parantamiseksi, joita ei ehkä ole haluttu aiemmin julkaista.Housumato ja sudenkita – seksi kansanrunoudessa (Arkistoitu artikkeli) Valtaosa SKVR:n runoista on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistosta, mutta mukana on paljon aineistoa muualtakin, jopa ulkomaisista arkistoista. SKVR ei käsitä kaikkea suomalaista tallennettua suullista kansanperinnettä, vaan ainoastaan valtaosan kalevalaisesta runoudesta. On säilynyt runsaasti myös suorasanaisia kertomuksia, ja muita sääntöjä kuin kalevalamittaa noudattavia lauluja ja runoja. Kalevalamittainen tai kalevalamittaa lähellä olevaan mittaan tehty virolainen kansanrunous ei myöskään ole mukana. SKVR:n runot on jaettu maantieteellisten runoalueiden mukaan, ja alueiden sisällä ne on jaoteltu aihepiirien mukaan. Aihepiirit on jaettu neljään pääryhmään: *Lyriikka *Epiikka *Määrätyissä tiloissa lauletut runot, kuten häälaulut, kehtolaulut ynnä muut vastaavat *Loitsut Pääryhmät on jaettu useisiin alaryhmiin. SKVR:n kirjat ovat käytettävissä monissa yliopistonkirjastoissa. SKVR:n aineisto on myös muutettu digitaaliseen muotoon ja luettavissa Internetissä.SKVR-tietokanta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *SKVR-tietokanta, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. * Luokka:Suomalainen kansanrunous Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Jari Rantanen

Jari ”Jallu” Rantanen (s. 31. joulukuuta 1961 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Rantasen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän teki yhteensä 63 maalia pelaamissaan 209:ssä SM-sarjan ja Veikkausliigan ottelussa. Maajoukkueessa Rantanen pelasi 36 ottelussa, joissa hän teki neljä maalia, ja on pelannut myös ulkomaisissa joukkueissa. Rantanen erottui kentiltä suuren kokonsa ja räväkän pelityylinsä vuoksi jo nuorena ja loukkaantui 1990-luvun lopulle jatkuneen uransa aikana lähinnä pelityylinsä vuoksi useita kertoja.Antti Tiainen, Iso vaalea vanhenee vain peilissä, Helsingin Sanomat 30.12.2011 sivu C 5 Rantanen on ensimmäinen suomalainen jalkapalloilun eurocupin voittanut pelaaja. Hän oli silloin, vuonna 1987, UEFA-cupin voittaneen IFK Göteborgin pelaaja ja teki sille viisi maalia. Peliuransa jälkeen hän toimi FinnPa:n ja sen jälkeen AC Vantaan valmentajana Ykkösessä ja Kakkosessa. Sen lisäksi hän on toiminut juniorivalmentajana Palm Beach Soccer Academyssä. Kaudella 2013 Rantanen valmentaa Käpylän Pallon B-junioreiden SM- sarjajoukkuetta ja vuonna 2014 hän valmentaa Kakkosessa pelaavaa Ekenäs IF:ää. EIF eteni Rantasen johdolla Kakkosen nousukarsintoihin ja juhli lopulta kauden 2014 päätteeksi nousua Ykköseen. Kauden jälkeen hän siirtyi Hongan B-juniorien valmentajaksi. Rantanen teki 22.11.2016 KTP:n kanssa 1+1-vuotisen päävalmentajasopimuksen. Hän on suorittanut 2010 Vierumäellä urheilumanagerin kurssin Rantanen työskentelee muun muassa vedonlyöntisivuston jalkapalloasiantuntijana ja kirjoittaa kolumneja Veikkaaja-lehteen. Rantanen asuu Espoossa, ja hänellä on viisi lasta kolmesta liitosta. == Seurat == –1983 Helsingin Jalkapalloklubi 1983–84 GD Estoril-Praia 1984–85 Helsingin Jalkapalloklubi 1984–85 GD Estoril-Praia 1985–86 Beerschot VAC 1986–87 IFK Göteborg 1987–89 Leicester City FC 1989–90 Helsingin Jalkapalloklubi 1993–95 Finnairin Palloilijat 1996 Helsingin Jalkapalloklubi 1997 Pallokerho-35 1997 Finnairin Palloilijat 1998 Pallokerho-35 1998 Finnairin Palloilijat 2000 AC Vantaa == Saavutuksia == * Suomen mestari 1981, 1985 ja 1990 * Suomen Cupin voittaja 1981, 1984 ja 1996 * Ruotsin mestari 1987 * UEFA-cupin voittaja 1987 * Vuoden liigapelaaja 1993 == Teokset == * == Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luolavuori

Luolavuori on kaupunginosa Turussa noin kolme kilometriä kaakkoon keskustasta. Se kuuluu Uittamo-Skanssin suuralueeseen. Luolavuoren rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvulla rakennetuista kerros- ja pientaloista. Luolavuoren itäreunassa on Aarne Ehojoen toimiston suunnittelema Petreliuksen asuinalue, joka jatkuu sieltä edelleen Peltolan puolelle. Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 4 465\. Asukkaista 10,8 % oli alle 15-vuotiaita, 58,4 % 15–64-vuotiaita ja 30,8 % yli 65-vuotiaita. Asukkaista 88,8 % puhui suomea, 7,0 % ruotsia ja 4,2 % muita kieliä. Kaupunginosassa sijaitsevat Luolavuoren koulu, Luolavuoren ja Mäntyrinteen vanhainkodit sekä Luolavuoren vesitorni. Petreliuksen alueella sijaitsevat Henrikinkirkko, kuntoutuskeskus Petrea, Tähkäpuisto sekä Petreliuksen uimahalli. Luolavuoren nimi on peräisin huipun alla sijaitsevasta Luolavuoren luolasta. Luolan sisäänkäynti löytyy suunnilleen puolessa välissä keskellä rinnettä tenniskentän ja vesitornin välissä. Sisäänkäynti on ahdas, mutta sen takaa avautuu tila, jossa voi hyvin kävellä. Tarinan mukaan rikolliset pitivät luolaa aikoinaan majapaikkana. Luolavuoren kukkula on nykyään 65 metrin korkeudella merenpinnasta. Kukkula kohosi nykyiseen korkeuteensa vuosina 1941-1970 toimineen Peltolan kaatopaikan ansiosta. Myöhemmin kukkula muuttui kaatopaikasta Ilpoisten maankaatopaikaksi. Kun kukkula oli vielä 1950-luvulla kaatopaikkana, sieltä ammuttiin 665 grammaa painanut Suomen suurin rotta.Turun Sanomat, 14.9.2002, Aika sankareita Nykyään alue on suosittu lenkkeily- ja koirien ulkoilutuspaikka. ==Katso myös== *Turun kaupunginosat *Turun kaupunginosat väkiluvun mukaan ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luolavuoren luolan esittely Retkipaikka.fi-palvelussa *
Rax Buffet

Rax Buffet (aikaisemmalta nimeltään Golden Rax Pizzabuffet) on suomalainen vuonna 1994 perustettu ravintolaketju, jolla on 30 toimipaikkaa 21:llä paikkakunnalla. Ketju kuuluu Restel-konserniin. Toimintamalli on buffet, jossa asiakas saa kertasummalla syödä ja juoda rajattomasti vierailun aikana. Tarjontaan kuluu muun muassa pizzaa, broileria sekä salaattia. Ravintoloissa on myös take-away-ruokalista. Restel Ravintolat Oy:n toimitusjohtajana toimii Mikael Backman. ==Historiaa== Rax Buffet -ketjun perusti vaasalainen Rabbe Grönblom nimellä Pizzeria Rax Family vuonna 1994. Hän myi yrityksen Restel Oy:lle, mutta jäi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi vuoteen 2008 saakka. Grönblom tunnetaan myös Kotipizza- ja Omenahotelli-ketjujen perustajana. == Luettelo toimipaikoista paikkakunnittain == * Espoo – 2 (Iso Omena, Sello) * Helsinki – 4 (Aleksanterinkatu, Itis, Kamppi, Redi) * Hyvinkää – 1 (Willa) * Hämeenlinna – 1 (Goodman) * Joensuu – 1 (Iso Myy) * Jyväskylä – 1 (Forum) * Kuopio – 2 (Kuopio, Matkus) * Lahti – 1 (Karisma) * Lappeenranta – 1 * Lempäälä – 1 (Ideapark) * Mikkeli – 1 (Akseli) * Oulu – 2 (Ideapark, Pekuri) * Pori – 1 * Porvoo – 1 * Rovaniemi – 1 * Seinäjoki – 1 (Ideapark) * Tampere – 2 (Duo, Koskikeskus) * Tornio – 1 * Turku – 2 (Aurakatu, Skanssi) * Vaasa – 1 * Vantaa – 2 (Dixi, Flamingo) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yrityksen kotisivut Luokka:Suomalaiset ravintolaketjut Luokka:Restel
Ruth First

Heloise Ruth First (4. toukokuuta 1925 Johannesburg – 17. elokuuta 1982 Maputo, Mosambik) oli eteläafrikkalainen poliittinen aktivisti ja yhteiskuntatieteilijä. Juutalaisen Firstin vanhemmat muuttivat Latviasta Etelä-Afrikkaan. He olivat Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen perustajajäseniä ja First oli itse myös puolueen jäsen. First oli opiskeluaikanaan perustamassa apartheidia vastustanutta Edistyksellisten opiskelijoiden liittoa () ja tutustui Witwatersrandin yliopistossa myös opiskelleeseen Nelson Mandelaan. First vangittiin Rivonian oikeudenkäynnin yhteydessä 117 päiväksi ja vapauduttuaan hän pakeni aviomiehensä Joe Slovon kanssa Lontooseen. First toimi lukuisissa yliopistoissa tutkijana ja opettajana ja toimi myös aktiivisesti apartheid-hallinnon vastaisessa työssä. Hän kuoli vuonna 1982 Etelä-Afrikan hallituksen järjestämässä kirjepommiattentaatissa Mosambikissa. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Eteläafrikkalaiset tieteilijät Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Eteläafrikkalaiset kommunistit Luokka:Eteläafrikkalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Pauli Soisalo (kuvittaja)

Pauli Otto Soisalo (9. huhtikuuta 1914 Helsinki50-vuotiaita. Helsingin Sanomat 9.4.1964, s. 8. (Maksullinen artikkeli.) Viitattu 25.3.2018. – 13. lokakuuta 1996 HelsinkiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 2.11.1996, s. A 6 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille))) oli suomalainen pilapiirtäjä ja kuvittaja. Piirustusta Soisalo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa. Hän aloitti kuvittajan uransa Uuden Suomen Viikkoliitteessä silloisen päätoimittajan H. J. Viherjuuren eli Veli Giovannin alaisuudessa. Lehdessä olivat samaan aikaan töissä myös Asmo Alho ja freelancerina Poika Vesanto. Vuonna 1945 Soisalo siirtyi Ilmari Turjan päätoimittamaan Suomen Kuvalehteen ja kohta sen jälkeen Seuraan. Samalla hän piirteli Giovannin lehtiin, kuten Joulukärpäseen. Hänen erikoisalanaan olivat ”säihkysääriset” tyttökuvat. Soisalo piirsi monet Pilajuttuja ja piirroksia -lehden kansista. Hänet tunnetaan myös Simo Puupposen eli Aapelin pakinoiden kuvittajana. __NOTOC__ ==Teoksia== * Aapeli (1998 [1968]). Kissa, kissa, kissa: Pakinoita. 4. p., näköispainos. Helsinki: WSOY * Aapeli (1963). Timonen ja muita tuttavia. 2. pain. Porvoo: WSOY ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Mäntsälän rautatieasema

Mäntsälän rautatieasema (Mlä, ratakm 59+210) on Lahden oikoradalla Mäntsälässä sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka, joka sijaitsee 59 kilometrin päässä Helsingin rautatieasemalta. Aikataulunmukainen liikenne alkoi 3. syyskuuta 2006. Asemalla on neljä raidetta, joista raiteilla 1 ja 4 on omat laiturialueensa. Raiteelta 1 liikennöidään Helsinkiin ja raiteelta 4 Lahden suuntaan.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Mantsala.pdf Ohittavat kaukojunat käyttävät raiteita 2 ja 3. Aseman kummallekin puolelle rakennutettiin uudet pyöräpysäköintikatokset lähes 300 polkupyörälle vuonna 2023. ==Asemalla pysähtyvät junat== * (Helsinki–Lahti-(Kouvola)) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Rautatieasema Rautatieasema Rautatieasema Luokka:Uudenmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat