EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Janne Moilanen

Janne Moilanen (s. 24. kesäkuuta 1978 MikkeliJanne Moilanen Veikkausliigan Hall of Famessa) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Moilanen edusti viimeisenä seuranaan Veikkausliigan FC Lahtea, jonne hän siirtyi kauden 2006 jälkeen FC Trollhättanista Ruotsista. Hän vakiinnutti heti paikkansa Lahden avauskokoonpanossa keskuspuolustajan pelipaikalla, vaikka hänet alun perin hankittiin keskikenttäpelaajaksi. Moilanen toimi kautena 2007 FC Lahden varakapteenina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Janne Moilasen esittely FC Lahden sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinö Granlund (jääkäriluutnantti)

Viktor (Väinö) Granlund (3. joulukuuta 1891 Vaasa – 9. toukokuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen jääkäriluutnantti. == Perhe == Granlundin vanhemmat olivat rakennusmestari Johan Granlund ja Ida Maria Skinnar. Granlund vihittiin vuonna 1918 avioliittoon Signe Siveä Sanelma Johanssonin kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Granlund kävi kansakoulun ja suoritti kauppakoulun Praktiska skolanissa Helsingissä. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918. ==Jääkärikausi== Vaasalainen konttoristi Granlund liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. lokakuuta 1915. Sieltä hänet komennettiin 17. maaliskuuta 1916 Saksan meriesikunnan määräämiin tehtäviin Englantiin ja myöhemmin värväys- ja asekuljetustoimiin Suomeen. Suomessa hänet vangittiin 19. toukokuuta 1916 ja vietiin Špalernajan vankilaan Pietariin, josta hän muiden kalterijääkärien tavoin vapautui Venäjän vallankumouksen alettua 12. maaliskuuta 1917. Vapauduttuaan Granlund oli mukana suojeluskuntatyössä Vaasan ympäristössä ja aseiden kuljetuksessa Etelä- Pohjanmaalla. Hän osallistui muun muassa aselaiva S/S Equityn lastin vastaanottamiseen Vesterössä 31. lokakuuta 1917. 27. tammikuuta 1918 hänet komennettiin opettajaksi eversti Bergin johtamille sotilaskursseille Jalasjärvelle ja helmikuussa koulutusupseeriksi Vöyrin sotakouluun. ==Suomen sisällissota== :Katso myös: Suomen sisällissota Granlund osallistui sisällissodan alussa venäläisten aseistariisuntaan Ilmajoella. Hänet määrättiin maaliskuussa Etelä-Pohjanmaan rykmentin 1. pataljoonan 1. komppanian päälliköksi. Komppanianpäällikkönä hän otti osaa Tampereen, Laitikkalan ja Alvettulan taisteluihin. 1. toukokuuta 1918 hänet siirrettiin rykmentin täydennyspataljoonan komentajaksi. ==Sisällissodan jälkeinen aika== 10\. heinäkuuta 1918 Granlund siirrettiin Jääkärirykmentti n:o 5:een, joka nimettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi. Granlund toimi sen 6. komppanian päällikkönä. Granlund erosi armeijan palveluksesta 28. joulukuuta 1918 ja siirtyi Kahma & Co -yrityksen palvelukseen. Granlund kuoli 9. toukokuuta 1919 Helsingissä keuhkokuumeeseen. == Lähteet == * S-W. Pekkola: Kalterijääkärit I, WSOY Porvoo 1930 * Toim. Donner, Svedlin ja Nurmio: Suomen vapaussota, I-VIII, Gummerus Jyväskylä 1927 * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Kalterijääkärit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Komisario Morse

Komisario Morse (Inspector Morse) on brittiläisen Colin Dexterin luoma kuvitteellinen poliisi. Morse esiintyy alun perin kolmessatoista dekkarissa, jotka Dexter kirjoitti vuosina 1975–1999. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat pääasiassa Dexterin kotikaupunkiin Oxfordiin. Morse saavutti suurta suosiota myös televisiosarjassa Komisario Morse, jota esitettiin ITV:llä vuosina 1987–2000. Sarjassa Morsea näytteli John Thaw ja konstaapeli Lewisia Kevin Whately. Dexter itse nähtiin lähes jokaisessa jaksossa cameoroolissa. Tunnusmusiikin sarjaan sävelsi Barrington Pheloung. Whately jatkoi myöhemmin Lewisina spin-off-sarjassa Komisario Lewis. Ylikomisario Morsen varhaisvuosista poliisina kertoo televisiosarja Nuori Morse, jossa Morsea näyttelee Shaun Evans. Dexter paljasti Morsen etunimen (Endeavour) vasta sarjan toiseksi viimeisessä kirjassa. Harvinainen etunimi tulee tutkimusmatkailija James Cookin laivasta HMS Endeavourista. ==Morse-kirjat== * Last Bus to Woodstock – Viimeinen bussi Woodstockiin (1975) * Last Seen Wearing – Kadonneella oli yllään (1976) * The Silent World of Nicholas Quinn – Nicholas Quinnin hiljainen maailma (1977) * Service of All the Dead – Palvelus vainajille (1979) * The Dead of Jericho – Rantakadun surmat (1981) * The Riddle of the Third Mile – Kolmannen virstan arvoitus (1983) * The Secret of Annexe 3 – Huone numero 3 (1986) * The Wench is Dead – Neidonsurma (1989) * The Jewel That Was Ours – Korumme kallis (1991) * The Way Through the Woods – Kulki kerran metsätie (1992) * The Daughters of Cain – Kainin tyttäret (1994) * Death is Now My Neighbour – Niin musta kuin multa (1996) * The Remorseful Day – Katumuspäivä (1999) * Morse’s Greatest Mystery and Other Stories – Viimeinen puhelu (1993, novellikokoelma) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Inspector Morse Luokka:Rikoskirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Televisiohahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit nl:Inspector Morse
Satsanga Records

Satsanga Records oli Jukka Kuoppamäen perustama, vuosina 1973–1979 toiminut suomalainen levy-yhtiö. Levy-yhtiön julkaisujen pääpaino oli alusta alkaen iskelmämusiikki, mutta sen kautta ilmestyi myös joitakin epäkaupallisempia ja tyyliltään marginaalisempia julkaisuja. Kuoppamäki keksi yhtiön nimen joogafilosofiasta. Satsanga tarkoittaa, että kun ihminen on tekemisissä hyvän kanssa, se johtaa häntä hyvään. Satsangan ahkerin levyttäjä oli sen johtaja Kuoppamäki, joka teki aktiivisesti kappaleita myös muille yhtiön artisteille. Kuoppamäki oli myös levy-yhtiön kaupallisesti menestynein artisti. Iskelmiä yhtiölle levyttivät myös muun muassa Anita Hirvonen, Piritta Perälä ja Seppo Hanski. Noin kuuden toimintavuotensa aikana yhtiö julkaisi yli sata albumia ja yli viisikymmentä singleä. Monen muun pienen 1970-luvun jälkipuoliskolla toimineen levy-yhtiön lailla merkittävä osa Satsangankin julkaisuista oli ns. huoltoasemakasetteja, jotka sisälsivät levy-yhtiön artistien päivän hittilevytyksistä tekemiä cover-versioita. Satsangan kohdalla näitä levytyksiä julkaistiin Mitä Suomi soittaa -levysarjassa, jota ilmestyi neljätoista osaa vuosina 1975–1978. Satsangan toiminta päättyi varojen puutteeseen vuonna 1979. Nykyään Satsangan katalogin oikeudet omistaa lähes kokonaan Rocket Records, joka on tuottanut yhtiön vanhoista levyistä cd-julkaisuja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Satsanga Recordsin historiikki ja diskografia Rocket Recordsin sivustolla *Katsaus SATSANGA levy-yhtiön historiaan ja julkaisuihin Outa-lehti II *Satsangan tarina (Jukka Kuoppamäki, cd-liitteessä kokoelmalla Kultaa tai kunniaa) Luokka:Entiset suomalaiset levy-yhtiöt
Georg Alholm

Georg Edvard Alholm (ent. Ahlholm, 6. lokakuuta 1891 Helsinki – 31. heinäkuuta 1959) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938 Alholm lähti Max Hanemannin suostuttelemana Saksaan jääkärioppiin Jääkäripataljoona 27:ään Lockstedtin leirille. Sinne hän aloittikin matkansa alkuvuodesta 1916. Helsingistä aloitettu matka vei Lapuan kautta, jossa hän tapasi itsensä Vihtori Kosolan. Lapualla hänet pidätettiin ja kuljetettiin Helsinkiin Katajanokan tutkintavankilaan ja edelleen Pietariin Špalernajan vankilaan. Špalernajasta hän vapautui muiden kalterijääkärien tavoin Venäjän vallankumouksen myötä 12. maaliskuuta 1917. Sen jälkeen hän katosi maan alle seuraamaan tilanteen kehittymistä. Syyskuussa 1917 hän päätti lähteä kohti Saksaa todettuaan menon Helsingissä olevan vaarallista.Pekkola 1930: 65–103 Jääkäripataljoona 27:n Lockstedtin leirille hän saapui 13. marraskuuta 1917, muutama päivä tulonsa jälkeen hänet siirrettiin muutaman kaverinsa kanssa Libauhun tykistökoulutukseen. Suomeen (Vaasaan) palasi Alholm jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Vaasasta hän joutui Pietarsaaren tykistökouluun yhdessä muiden tykkimiesten kanssa. Sisällissodassa Ahlholm otti osaa tykinjohtajana ja myöhemmin patterinvääpelinä jääkäritykistön 2. patterissa ja myöhemmin jääkäritykistöprikaatin 4. patterissa Pitkäjärven, Oriveden, Kangasalan ja Lempäälän taisteluihin sekä Tampereen, Viipurin ja Haminan valtauksiin. Sodan jälkeen hän kirjautui Suomen tykistökouluun ja koulusta valmistuttuaan palveli Hämeen kenttätykistörykmentti N:o 1:ssä nuorempana upseerina saksalaisen tykistöntarkastajan adjutanttina. Hänet siirrettiin kenttätykistörykmentti 3:een 25. marraskuuta 1918 toimien ensin adjutanttina ja sen jälkeen nuorempana upseerina ja lopulta 12. heinäkuuta 1923 alkaen patterin päällikkönä. 30. tammikuuta 1934 hänet määrättiin rykmentin aliupseerikoulun johtajaksi. Hän toimi Huoltokoulun johtajana ja kertausharjoitusosaston päällikkönä 15. kesäkuuta 1935 – 20. kesäkuuta 1936. Sotilaskoulutukseen hän osallistui Harjoituseskadroonan ratsastuskursseille 1919, tykistöupseerin täydennyskursseille 1920, taistelukoulun komppaniapäällikkökursseille 1928. Luottamustehtävissä hän toimi kenttätykistörykmentti 3:n kunnianeuvoston jäsenenä vuosina 1931–1932 ja 3. divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä 1937. Georg Alholmin poika oli suurlähettiläs Björn-Olof Alholm. ==Lähteet== * Sulo-Weikko Pekkola: Kalterijääkärit I, WSOY, 1930 * Suomen jääkärien elämäkerrasto, Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, WSOY, 1938. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Kalterijääkärit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Uusi Laulu

Uusi Laulu, myöhemmin Aloha!, oli suomalainen musiikkilehti, joka aloitti ilmestymisensä vuonna 1975. Viimeinen lehti julkaistiin 1986. Lehteä julkaisu alun perin Ohjelmakeskus ja sen vastaavana päätoimittajana toimi Asko Heinonen. Lehden ensimmäinen numero sisälsi lähes yksinomaan poliittisten laulujen nuotteja ja sanoituksia. Lehdessä julkaistiin myös näyttävästi aukeaman vetoomus Helsingin laulufestivaalit -tapahtumaan liittyen, jossa vetoomuksen allekirjoittaneet kulttuurivaikuttajat vetosivat "imperialisminvastaisen solidaarisuuden, rauhan ja edistyksen puolesta". Vuoden 1975 kolmannesta numerosta alkaen lehden päätoimittajana aloitti alusta alkaen sen toimituskuntaan kuulunut Hannu Nurmio. Tämä näkyi saman tien lehden linjan muuttumisena ja lehdessä alettiin julkaista nuottien ohella artikkeleita. Vuonna 1976 lehden julkaisija vaihtui Ohjelmakeskuksesta Downtown Oy:ksi. Lehden ilmestymistiheys nousi vuonna 1977 neljästä numerosta viiteen. Tuona vuonna lehden päätoimittajaksi tuli Jukka Lindfors minkä seurauksena se tyylillisesti muuttui vahvasti rock-julkaisuksi ja poliittiset painoarvot jäivät sisällössä vähemmälle huomiolle. Punk-musiikin kasvattaessaan suosiota profiloitui myös Uusi Laulu sen vahvana puolestapuhujana. Kun paria vuotta aiemmin lehden kansikuvassa oli ollut vielä Kaj Chydenius tai kuubalaisia muusikoita, niin nyt tilaa saivat Eppu Normaalin kaltaiset nimet. Vuosikymmenen lähestyessä loppua lehden sisältö muuttui yhä vahvemmin underground-henkiseksi, jolle ei ollut mahdotonta esimerkiksi julkaista tajunnanvirtakirjoituksia tai vaikkapa psykedeelistä jättijulistetta tuntemattomasta Satu & Systeemi -lavabändistä. Sisällöllisen uudistumisen myötä lehden julkaisijakin vaihtui jälleen kerran. Vuoden 1978 lopulla uudeksi julkaisijaksi tuli Uusi Laulu -yhdistys. Vuoden 1979 alusta lehden ilmestymistiheys nousi kuuteen numeroon vuodessa. Lehden sisältö alkoi muusikoista puhuttaessakin käsitellä entistä enemmän ilmiöitä kuin taiteellista sisältöä. Vuonna 1980 lehden kannessa saattoikin nähdä esimerkiksi nimikirjoitusten kerääjän Eki-sedän tai pelkän oranssipohjaisen kannen jossa oli paksulla fontilla vaatimus "Tapani Kansa presidentiksi!" Vuonna 1981 lehteä ilmestyi kuusi numeroa, joista viimeisin oli kaksoisnumero. 1982 lehti muuntautui Aloha!ksi, alaotsikkona oli "The Journal of Civilization". Sen toimittajakunta muodostui samoista henkilöistä, jotka olivat olleet tekemässä Uutta Laulua. Lindfors oli päätoimittajana vuoteen 1983 asti, jonka jälkeen tehtävää hoiti Markku Salo lehden loppuun, vuoteen 1986, asti. Myös Kari Lempinen oli keskeinen hahmo toimituksessa. Toimitus perusti myös kirjankustantamo Odessan. ==Aiheesta muualla== * Lehden numeroiden sisältöluettelo Rokkia lehdissä -sivustolla ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset musiikkilehdet
Vinylmania

Vinylmania oli joulukuun 1993 ja kesäkuun 1995 välillä ilmestynyt levyjenkeräilijöille suunnattu aikakauslehti. Lehteä kustansi Vinylmania Oy, ja sen päätoimittajana toimi Kimmo Pekari. Vinylmania ilmestyi kerran kuukaudessa. Lehden yksi keskeinen tarkoitus oli tarjota levyjenkeräilijöille julkaisu, jota kautta ostaa ja myydä keräilylevyjä. Enimmillään lehden sisällöstä yli puolet oli levyjen myynti-ilmoituksista. 24-sivuisena julkaisuna aloittanut Vinylmania laajeni nopeasti 48–56-sivuiseksi lehdeksi, jossa toimituksellisen materiaalin osuus kasvoi. Lehdessä julkaistiin säännöllisesti muun muassa Suomi-rockin parhaat palat -keräilylevypalstaa sekä musiikillisia elämäkertatekstejä menneiden vuosikymmenien musiikkialan vaikuttajista, mutta myös haastatteluita ja uutisia musiikkimaailman ajankohtaisista aiheista ja levyarvosteluita. Lehden viimeinen, kesäkuussa 1995 ilmestynyt, numero oli nimetty "Rolling Stones Specialiksi". 56-sivuinen lehti sisälsi artikkeleita vain kyseisestä yhtyeestä. Lehden julkaisun lisäksi Vinylmania Oy järjesti levymessuja ja harrasti levyjulkaisutoimintaa. Sen julkaisi muun muassa Absoluuttisen Nollapisteen albumin Neulainen Jerkunen sekä CD-uusintapainoksen alun perin vuonna 1970 julkaistusta Charlies-yhtyeen Julisteiden liimaajat -albumista. Luokka:Suomalaiset levynkeräilylehdet
Levytyksiä vuosilta 1930–1940

20 suosikkia – Levytyksiä vuosilta 1930–1940 on Dallapé-orkesterin vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy. == Kappaleet == # "Petsamo" (2:50) # "Talvimyrskyjä" (2:56) # "Carnilo, mustalaissoittaja" (Zigeuner, du hast mein Herz gestohlen) (3:01) # "Kangastusta" (2:36) # "Marusja" (2:43) # "Kaksi kolpakkoa, neiti" (3:18) # "Sulamith" (3:22) # "Josef, Josef" (2:58) # "Kyllikki-Valssi" (2:59) # "Kirje sieltä jostakin" (3:00) # "Tunturisatu" (2:58) # "Koditon" (2:54) # "Matka Timbuktuun" (Two Buck Tim from Timbuctoo) (2:43) # "Säkkijärven polkka" (2:57) # "Sataman valot" (Harbour Light) (2:41) # "Jääkukkia" (3:07) # "Äiti ja poika" (2:59) # "Sinitaivas" (Blauer Himmel) (2:51) # "Hiekkarannalla" (3:05) # "Ikkunanpesijä" (When I'm Cleaning Windows) (2:46) == Katso myös == * 20 suosikkia -sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 2000 kokoelma-albumit Luokka:Dallapén albumit
Vasemmalta ohi

Vasemmalta ohi – Kamppailu Suomen ulkopoliittisesta johtajuudesta rautaesiripun varjossa 1945–1990 on vuonna 2007 julkaistu Alpo Rusin kirjoittama teos. Kirjassaan Rusi käsittelee Suomen asemaa ja ulkopolitiikkaa siihen liittyneen valtataistelun näkökulmasta vuosina 1945–1990. Rusi tutki kirjaansa varten suomalaista aineistoa ja tutkimusta, DDR:n ulkoministeriön aineistoa, DDR:n johtavan puolueen SED:n aineistoa sekä Stasin ja KGB:n arkistotietoja. Teos sisältää 1011 lähdeviitettä. == Rusin lista == Vahingonkorvausoikeudenkäynnissään valtiota vastaan vuonna 2007 Alpo Rusi esitti listan henkilöistä, jotka hänen mukaansa pitivät tiivistä yhteyttä Itä- Saksan Helsingin-lähetystöön vuosina 1969–1976 ja jotka eivät olleet kommunisteja. Kirjassa Rusi kertoi käyttämänsä lähteet. Lista sisälsi seuraavat nimet:Yle.fi Rusi esitteli listansa oikeudelle 27.8.2007, viitattu 8.9.2007 * ministeri Ulf Sundqvist (sd) * kansanedustaja Lars Lindeman (sd) * Alpo Rusin veli Jukka Rusi (sd) * SDP:n puoluetoimistossa työskennellyt Unto Niemi * pääministeri Kalevi Sorsa (sd) * Tielaitoksen entinen pääjohtaja Jouko Loikkanen (kesk) * Hallitusneuvos Matti Kekkonen (kesk) * Uuden Suomen päätoimittaja Pentti Poukka (kok) * Alkon entinen pääjohtaja Pekka Kuusi (sd) * pääministeri Paavo Lipponen (sd) * ministeri Matti Ahde (sd) * Suomen sosialidemokraatin erikoistoimittaja Seppo Halminen (sd) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Yle: Rusin huti *MTV3: Rusi: SDP vuoti tietoja itään säännöllisesti Luokka:Vuoden 2007 kirjat luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Suomalaiset politiikan tietokirjat
Raunchy Ropey

20 suosikkia – Raunchy Ropey on vuonna 1997 julkaistu Delta Rhythm Boysien kokoelmalevy. == Kappaleet == # Tuoll`on mun kultani (3.05) # Flickorna I Småland (2.41) # Tula tullalla (3.17) # En röd liten stuga (3.06) # Flottarkärlek (3.00) # Grandpa`s Strawhat (4.13) # Moore Blues (3.12) # Tundra Girl (4.01) # Just A-Sittin' and A-Rockin' (3.05) # Sixteen tons (3.38) # Raunchy Ropey (3.46) # Exodus (3.28) # Lil' Darling (3.00) # Alouette (3.18) # Though You Left Me (2.28) # Capriccio D'Amor (2.27) # Maria (3.45) # Villiruusu (2.58) # Go Down Moses (2.25) # Please Come Back (2.28) ==Katso myös== * 20 suosikkia sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset R&B-albumit; Luokka:Gospelalbumit
Ahnenerbe

Ahnenerbe (virallisesti Deutsches Ahnenerbe e.V., Studiengesellschaft für Geistesurgeschichte; vuodesta 1937 Forschungs- und Lehrgemeinschaft das Ahnenerbe e.V.) oli Saksan kansallissosialistisen hallituksen SS-joukkojen alainen organisaatio, joka oman määrityksensä mukaan oli ”aatteellisen muinaishistorian opintoseura”. Seuran tarkoituksena oli tuottaa natsipropagandan mukaista kansatieteellistä tutkimusaineistoa. Ahnenerbe- seuran perustivat 1. heinäkuuta 1935 SS-joukkojen päällikkö Heinrich Himmler, Adolf Hitlerin hallituksen maatalousministeri Richard Walther Darré ja historioitsija Herman Wirth. Seuran tarkoituksena oli tukea natsi-Saksan päämääriä tuottamalla aineistoa rotu-oppien tueksi: seura tutki arjalaisen rodun antropologista ja kulttuurillista historiaa. Seura järjesti tutkimusmatkoja muun muassa Kroatiaan, vuonna 1936 Ruotsiin ja Karjalaan, Lähi-itään vuonna 1938 ja Tiibetiin 1937–1939. Tutkimusmatkoilla seura pyrki osoittamaan todeksi natsimytologiaan kuuluvan ajatuksen siitä, että muinainen pohjoinen rotu on kerran hallinnut maailmaa. Toisen maailmansodan puhjettua järjestö valjastettiin tukemaan sotaponnisteluja. Kesäkuuhun 1943 saakka seuran päämaja oli Berliinissä, josta se siirrettiin pommitusten pelossa Bayreuthin lähistölle Baijeriin. Seura sekaantui sodan aikana juutalaisten kansanmurhaan muun muassa keräämällä luurankokokoelman juutalaistaustaisten henkilöiden ruumiista. == Katso myös == * Thule-seura * Yrjö von Grönhagen * Saksalainen tutkimusmatka Tiibetiin 1938–1939 == Lähteet == Luokka:Kansallissosialismi ja okkultismi Luokka:SS
Köynnöksenkantajat

Köynnöksenkantajat on kuuluisa Hugo Simbergin maalaama fresko, joka sijaitsee Tampereen tuomiokirkossa. Simberg maalasi sen 1905–1906. Kirkon lehterikaiteessa sijaitsevaan freskoon on kuvattu kaksitoista poikaa kantamassa piikikästä ruusuköynnöstä. Poikien lukumäärä viittaa Raamatun apostoleihin. Pojat ovat alasti ja jokainen kannattelee köynnöstä eri tavalla. Maalaus päättyy molemmilta puoliltaan metsään. Freskon pituus on 52 metriä ja pinta-ala noin sata neliömetriä. Koristemaalari Vilhard Kivistö sekä stukkorappari Arvid Nurhonen avustivat Simbergiä Köynnöstenkantajien maalaamisessa. Freskoa paheksuttiin aikoinaan seurakuntalaisten keskuudessa, ja siinä esiintyviä poikia vaadittiin jopa vaatetettaviksi, vaikka enemmistö seurakuntalaisista suhtautuikin teokseen myönteisesti. ==Lähteet== Luokka:Hugo Simbergin maalaukset Luokka:Symbolistiset maalaukset Luokka:Tampereen kuvataide
Enter the Ninja

Enter the Ninja on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Menahem Golan. Pääosissa esiintyvät Franco Nero, Alex Courtney, Susan George ja Shō Kosugi. == Juoni == Elokuva kertoo juuri ninjaksi valmistuneesta, Colesta. Cole matkustaa tapaamaan vanhaa ystäväänsä Frankia joka puolustaa pientä maaplänttiään kieroilta rosvoilta. Colen puolustaessa ystäväänsä, hän saa myös rosvojen vihat niskoilleen. Mutta rosvot eivät mahda taistelutaitoja omaavalle Colelle mitään. Ei aikaan kun rosvojen päällikkö palkkaa toisen vaarallisen ninjan, Hasegawan tappamaan Colen ja tämän ystävät. == Näyttelijät == == Jatko-osat == Elokuvalle valmistui kaksi jatko-osaa Ninjan kosto ja Ninja 3 – lopullinen taistelu, jotka eivät suoranaisesti liity toisiinsa tarinoiltaan. == Kohtelu Suomessa == Valtion elokuvatarkastamo määräsi elokuvalle ennakkotarkastuksessa 4.9.1981 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Elokuvasta on olemassa useita minuutteja leikattu VHS-julkaisu noin vuodelta 1987, joten se lienee saanut leikattuna versiona levitysluvan noina vuosina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Leffatykin arvostelu Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Ninjaelokuvat Luokka:Menahem Golanin ohjaamat elokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa Luokka:Cannon Groupin elokuvat
Gilles Leroy

Gilles Leroy (s. 28. joulukuuta 1958 Bagneux, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Hän sai Goncourt-palkinnon 2007 teoksesta Alabama song, joka on minämuotoinen tarina yhdysvaltalaisen kirjailijan F. Scott Fitzgeraldin puolisosta Zelda Fitzgeraldista. Teos on saanut Ranskassa erinomaiset arvostelut ja oli ehdolla monien palkintojen saajaksi.Helsingin Sanomat 6.11.2007, s. C3 ==Teokset== ===Romaanit, kertomukset ja novellit=== * Habibi, romaani, Michel de Maule, 1987 * Maman est morte, kertomus, Michel de Maule, 1990, uusi laitos Mercure de France, 1994, France-Loisirs, 1997 * Les Derniers seront les premiers, novelleja, Mercure de France, 1991 * Madame X, romaani, Mercure de France, 1992 * Les Jardins publics, romaani, Mercure de France, 1994 * Les Maîtres du monde, romaani, Mercure de France, 1996 * Machines à sous, romaani, Mercure de France, 1998 * Soleil noir, romaani, Mercure de France, 2000 * L'Amant russe, romaani, Mercure de France, 2002 * Grandir, romaani, Mercure de France, 2004 * Champsecret, romaani, Mercure de France, 2005 * Alabama Song, romaani, Mercure de France, 2007 ===Näytelmiä=== * Le Jour des fleurs, 2005 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Prix Nanterre de la novelli teoksesta Les Derniers seront les premiers 1992 * Prix Valery Larbaud teoksesta Machines à sous 1999 * Prix Millepages, Prix Cabourg teoksesta Grandir 2004. * Chevalier des Arts et des Lettres 2005 *Prix Goncourt teoksesta Alabama Song 2007 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alabama Song (romaani)

Alabama Song on ranskalaisen kirjailijan Gilles Leroyn romaani vuodelta 2007. Sille myönnettiin Goncourt-palkinto 2007. Kirjan kustantaja on Mercure de France. Kirja on omaelämäkertamuotoon puettu kertomus yhdysvaltalaisen kirjailijan F. Scott Fitzgeraldin puolisosta Zelda Fitzgeraldista. Luokka:Ranskalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Viisi vuotta, vaan ei suotta 1965–1970

Viisi vuotta, vaan ei suotta 1965–1970 on vuonna 1970 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Järjestyksessään se oli Irwin Goodmanin ensimmäinen kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1970 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Kolme vuotta ihan suotta 1962–1965

Kolme vuotta ihan suotta 1962–1965 on vuonna 1971 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy, joka sisältää materiaalia hänen uransa alkuvaiheilta, ennen levytyssopimusta Finnlevyn kanssa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Antti Hammarberg – laulu, kitara * Erik Lindström – basso (5) * Ilpo Kallio – rummut (5) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1971 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Irwinin parhaat

Irwinin parhaat on vuonna 1989 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1989 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Gary Kikaya

Gary Kikaya (s. 4. helmikuuta 1980, Lubumbashi, Zaire) on kinshasankongolainen 400 metrin juoksija. Kikaya voitti 2003 sisäratojen NCAA-mestaruuden 400 metrillä, mutta karsiutui samana vuonna Pariisin MM-kisoissa matkan välierissä ajalla 44,99. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa välierissä. Helsingin MM- kisoissa 2005 hän karsiutui välierissä. Vuonna 2006 hän voitti 400 metrillä Afrikan-mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi ajalla 44,10. Aika oli uusi Afrikan- ennätys.http://www.iaaf.org/WAF06/news/Kind=2/newsId=36138.html Kauden lopussa hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa toiseksi. Seuraavana vuonna hän pääsi Osakan MM-kisoissa välieriin, mutta putosi nytkin jatkosta, ja juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Vuonna 2008 hän karsiutui Pekingin olympialaisten välierissä ja sijoittui kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Seuraavana vuonna hänet hylättiin Berliinin MM-kisojen alkuerissäBerliini 2009: Miesten 400 metrin alkuerät , mutta hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalin viides. ==Ennätykset== * 200 metrin juoksu: 20,40 (2006) * 300 metrin juoksu: 31,95 (2005) * 400 metrin juoksu: 44,10 (2006) ==Lähteet== Luokka:Kinshasankongolaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harvat ja valitut

Harvat ja valitut on vuonna 1973 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1973 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Irwin Goodman Story

Irwin Goodman Story on vuonna 1977 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == #En kerro kuinka jouduin naimisiin # Kalteritango # Terveisiä Seutulasta # Juhlavalssi # Mun on niin kiva olla # St. Pauli ja Reeperbahn # Las Palmas # Si si si # Meidän lavstoori # Tositarkoituksin # Viuhahdus # Punaportin blues Luokka:Vuoden 1977 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Parhaat päältä (Irwin Goodman)

Parhaat päältä on vuonna 1978 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Yö on hellä

Yö on hellä voi tarkoittaa seuraavia: * Yö on hellä (Tender Is the Night), F. Scott Fitzgeraldin romaani vuodelta 1934 * Yö on hellä (Tender Is the Night), Henry Kingin ohjaama vuoden 1962 elokuva, joka perustuu Fitzgeraldin romaaniin * Yö on hellä, Arja Korisevan ja Tapani Kansan albumi vuodelta 1998.
Irwin niin kuin haluat

Irwin niin kuin haluat on vuonna 1978 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Kyseessä on Hymy-lehden mainosjulkaisu, minkä vuoksi vinyyli- ja kasettipainokset ovat hyvin harvinaisia. Kappaleiden 3, 6, 8 ja 13 muusikot tunnistamattomia. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Unohtumattomat (Irwin Goodman)

Unohtumattomat on vuonna 1979 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1979 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Reteesti

Reteesti on vuonna 1983 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # St. Pauli ja Reeperbahn # Työmiehen lauantai # Autolla Kanarian saarille # Ryysyranta # Kun ei rahat riitä # Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo # Vain elämää # Häirikkö # Poing, poing, poing # En kerro kuinka jouduin naimisiin # Ei tippa tapa # Juhlavalssi # Kieltolaki # Lievestuoreen Liisa # Vielä yhdet # Viuhahdus Luokka:Vuoden 1983 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
28 reteintä

28 reteintä on vuonna 1987 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # St. Pauli ja Reeperbahn # Työmiehen lauantai # Autolla Kanarian saarille # Ryysyranta # Kun ei rahat riitä #Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo # Vain elämää # Raha ratkaisee # Häirikkö # Kalteritango # Marcello Magaroni # Reteesti vaan # Ei villiä länttä enää ole # Terveisiä Seutulasta # Poing poing poing # En kerro kuinka jouduin naimisiin # Ei tippa tapa # Juhlavalssi # Kieltolaki # Lievestuoreen Liisa # Vielä yhdet # Viuhahdus # Kuin Ferrari # Muutakin on kierretty kuin tahkoa # Äiti # Meni rahahommat pieleen # Las Palmas # Mikä laulaen tulee, se viheltäen menee Luokka:Vuoden 1987 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
16 reteintä

16 reteintä on vuonna 1988 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # St. Pauli ja Reeperbahn # Työmiehen lauantai # Autolla Kanarian saarille # Ryysyranta # Kun ei rahat riitä # Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo # Vain elämää # Häirikkö # Poing poing poing # En kerro kuinka jouduin naimisiin # Ei tippa tapa # Juhlavalssi # Kieltolaki # Lievestuoreen Liisa # Vielä yhdet # Viuhahdus Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit
Viimeiset laulut

Viimeiset laulut on vuonna 1991 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Albumia on myyty 35 000 kpl, mikä on oikeuttanut kultalevyyn. == Kappaleet == #Rentun ruusu, 1988 3:37 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Tyttö tuli, 1978 3:12 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer #Pyhä Pietari, 1989 3:08 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo # Tule kultaiseen ankkuriin, 1988 2:48 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo # Riemu ja ratto, 1990 2:31 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo #Henkipatto, 1985 2:58 min (säv J Tikka, sov K Halonen, san E von Retee) Scandia # Karjala takaisin, 1990 2:36 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Härmäläinen perusjuntti, 1984 3:00 min (säv I Goodman , sov K Halonen, san E von Retee) Scandia # Nauru elämälle, 1989 2:37 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Maailma on kaunis, 1989 2:52 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Dirly dirly dee, 1985 3:30 min (säv Öövin Hankin, sov K Halonen, san E von Retee) Fazer # Vanha juoppo, 1984 4:11 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Fazer # Tule, tule raha, 1979 2:22 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo # Entinen likka, 1978 3:45 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer # Koko elämä on blues, 1989 3:23 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Suruton nuoruusaika, 1978 3:23 min (säv I Goodman , san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer # Ostoskeskus ja krouvi, 1988 2:41 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Esileikkiä, 1988 2:31 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Eletään vaan vaikka piruuttaan, 1984 2:56 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Fazer #Kulkurin kulta, 1979 3:00 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer # Pimeitä mietteitä, 1979 2:42 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Levytuottajat Oy # Tumma virta,1990 3:26 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Tahdon lättähattujen vanhainkotiin, 1984 3:59 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Fazer # Voi tätä elämää, 1988 3:34 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Ai ai ai kun nuori ois, 1990 2:55 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo # Hurraa! me teemme laivoja, 1989 2:30 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo # Hämärä laulu, 1978 2:26 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer #Viimeinen laulu, 1988 3:23 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo == Lähteet == Luokka:Vuoden 1991 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Zelda Fitzgerald

Zelda Sayre Fitzgerald (o.s. Sayre; 24. heinäkuuta 1900 Montgomery, Alabama, Yhdysvallat – 10. maaliskuuta 1948 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen puolisonsa oli kirjailija F. Scott Fitzgerald, jonka kanssa hän avioitui 1920. 1920-luvulla Zelda Fitzgerald kirjoitti useita aikakauslehdissä julkaistuja novelleja. Vuonna 1932 Zelda Fitzgeraldilta ilmestyi omaelämäkerrallinen romaani Save Me the Waltz. Fitzgeraldia on pidetty aikansa tyypillisen nuoren naisen edustajana, ja hän sai mainetta niin omilla teoillaan kuin miehensä tunnetuimpien hahmojen, etenkin teoksen Yö on hellä Nicole Diverin esikuvana. Fitzgerald sai ensimmäisen hermoromahduksen kesäkuussa 1930. Pian sen jälkeen hänellä todettiin skitsofrenia, ja hän joutui psykiatriseen hoitolaitokseen. Hän kuoli 47-vuotiaana hoitolaitoksessa syttyneessä tulipalossa, jossa kuoli myös kahdeksan muuta potilasta. Therese Anne Fowlerin vuonna 2013 ilmestynyt feministissävytteinen romaani Z on musertava kuvaus Zelda Fitzgeraldin suhteesta alkoholistimieheensä F. Scott Fitzgeraldiin. Fowlerin mukaan osa F. Scott Fitzgeraldin nimellä julkaistuista novelleista on tosiasiassa Zelda Fitzgeraldin kirjoittamia. F. Scott Fitzgerald edellytti vaimoltaan ehdotonta ihailua ja vaimon ja äidin rooliin antautumista ja pyrki vaientamaan Zeldan kirjailijanäänen ja saamaan hänet luopumaan muistakin taiteellisista ambitioistaan, eritoten baletista. Fowler esittää Zelda Fitzgeraldin mielenterveysongelmien puhjenneen mahdottomuudesta sopeutua aikansa ahtaaseen naisenrooliin ja naisten rajattuun liikkumatilaan yhteiskunnassa. Zelda Fitzgeraldin novelleja on ilmestynyt suomeksi teoksessa Lahjakas tyttö (Oppian 2019). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zelda Fitzgeraldin henkilökuva Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Tähtisarja – 30 suosikkia (Irwin Goodman)

Tähtisarja – 30 suosikkia on vuonna 2006 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == === CD1 === # # # # # # # # # # # # # # # === CD2 === # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * 30 suosikkia discogs.com -sivustolla == Katso myös == * Tähtisarja – 30 suosikkia -sarjan muut julkaisut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Nostalgia (Irwin Goodman)

Nostalgia on vuonna 2005 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Nostalgia discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Kellarissa, lavalla ja studiossa

Kellarissa, lavalla ja studiossa on vuonna 2003 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. == Kappaleet == # (Irwin ja the Depraveds) # # # # (Irwin ja The Depraveds) # # # # # # # # (live) # (live) # (live) # (live) # (live) # (Irwin ja Irwinin lapset, live) # == Muusikoita == Kappaleiden 13–17 muusikot eivät ole tiedossa. * Antti Hammarberg – laulu, kitara * Rauno Katajisto – kitara (1, 5) * Harry Tawast – basso (1, 5) * Ilpo Jokinen – rummut (1, 5) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kellarissa, lavalla ja studiossa discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Jack Straus

Jack Straus (s. 16. kesäkuuta 1930 - k. elokuussa 1988) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, joka voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1982. Strausin lempinimi "Treetop" () tuli hänen pituudestaan (6'6" eli noin 198 senttiä). Hän opiskeli Texas A&M; Universityssa. Straus alkoi pelaamisen WSOP-turnauksissa 1970-luvun alussa. Hän sijoittui neljänneksi vuoden 1972 pääturnauksessa ja voitti ensimmäisen rannekkeensa seuraavana vuonna 3 000 dollarin Deuce to Seven Draw -turnauksessa. Toinen ranneke ja 520 000 dollarin ykköspalkinto tuli vuoden 1982 pääturnaksen voitosta. Straus oli pääturnauksen finaalipöydässä myös vuonna 1973. Strausin comeback vuoden 1982 turnauksessa on luultavasti synnyttänyt pokerisanonnan "a chip and a chair" ("yksi pelimerkki ja tuoli"). Tarina on vaihdellut vuosien varrella, mutta yleisimmän version mukaan Straus pani kaikki pelimerkkinsä pottiin, sai maksun ja hävisi käden. Oltuaan nousemassa pois pöydästä hän löysi yhden 500 dollarin pelimerkin, joka oli vahingossa jäänyt pöydälle nenäliinan alle. Koska hän ei ollut sanonut menneensä "all-in", turnauksen järjestäjät antoivat hänen jatkaa pelaamista turnauksessa (joka päättyi Strausin voittoon). Usein tapahtuman väitetään sattuneen finaalipöydässä, mutta vuoden 1983 kirjan The Biggest Game in Town mukaan se tapahtui ensimmäisenä pelipäivänä. WSOP:ssa 1982 ratkaisevassa kädessä Jack Strausin voitti Dewey Tomkon :n. Straus valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1988. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat
Big Boy

Big Boy voi tarkoittaa seuraavia: * Big Boy, yhdysvaltalainen ravintolaketju * Big Boy, Union Pacific Railroadin höyryveturisarja * Big Boy, puertoricolainen hip-hop-/reggaeartisti * Big Boy, laulaja-kitaristi Arthur Crudupin (1905–1976) lempinimi * Alphonse "Big Boy" Caprice, Dick Tracy -sarjakuvissa esiintyvä rikollinen * Big Boy, elokuva vuodelta 1930 * Big Boy, yhdysvaltalainen radiojuontaja
André Frossard

André Frossard (14. tammikuuta 1915 Colombier-Châtelot (Doubs), Ranska – 2. helmikuuta 1995 Versailles) oli ranskalainen toimittaja ja esseisti. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. ==Elämäkerta== André Fossard syntyi äidin puolelta protestanttiseen sukuun. Hänen isänsä Louis-Oscar Frossard kuului Ranskan kommunistisen puolueen perustajiin ja oli jo 31-vuotiaana puolueen pääsihteeri ja Ranskan kansanrintamahallituksen ministeri. Poika kasvatettiin täysin ateistisessa hengessä, jossa kukaan ei edes esittänyt kysymystä jumalan olemassaolosta. Uskonnollisen monipuolisuuden takasi myös hänen isänsä äiti, joka oli juutalainen, ja hänen Itä-Ranskassa sijainneessa kotikaupungissaan ei ollut kirkkoa vaan vain synagooga. André Fossard kääntyi katolisuuteen 8. heinäkuuta 1935, 20-vuotiaana. Paikkana oli Ulm-kadulla Pariisissa sijaitseva luostarin kappeli. Oman kertomuksensa mukaan hän astui kappeliin huolestuneena etsiessään erästä ystäväänsä. Kääntymisestään katolisuuteen hän kertoo kirjassaan Dieu existe, je l’ai rencontré ('Jumala on olemassa, olen tavannut hänet'). Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1987, ja kuolemaansa asti hän kirjoitti nimimerkillä Cavalier Seul kronikkaa Le Figaro sanomalehteen. ==Teokset== * La Maison des otages, Fayard, (1946) * Histoire paradoxale de la IVe République, Grasset, (1954) * Le Sel de la terre, Fayard, (1956) * Voyage au pays de Jésus, Fayard, (1958) * Les Greniers du Vatican, Fayard, (1960) * Votre humble serviteur, Vincent de Paul, Seuil, (1960) * Dieu existe, je l’ai rencontré, Fayard, (1969) * La France en général, Plon, (1975) * Il y a un autre monde, Fayard, (1976) * Les trente-six preuves de l’existence du diable, Albin Michel, (1978) * L’art de croire, Grasset, (1979) * N’ayez pas peur, keskustelu Johannes Paavali II:n kanssa. Robert Laffont, (1982) * La Baleine et le Ricin, Fayard, (1982) * L’Évangile selon Ravenne (1984) * Le Chemin de croix, yhteistyössä Johannes Paavali II:n kanssa, (1986) * N’oubliez pas l’amour, (1987) * Le Crime contre l’humanité, (1988) * Portrait de Jean-Paul II, (1988) * Le Cavalier du Quai Conti, (1988) * Dieu en questions, (1990) * Le Monde de Jean-Paul II, (1991) * Les grands bergers, (1992) * Excusez-moi d’être français, (1992) * Défense du Pape, (1993) * L’Evangile inachevé, (1995) ==Aiheesta muualla== *Ranskan akatemian elämäkertatiedot Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Saint Vincent ja Grenadiinien talous

Saint Vincent ja Grenadiinien talous perustuu pääosin maatalouteen, erityisesti banaanin viljelyyn. Pääasiassa sitä harjoitetaan pientiloilla vuortenrinteillä. Monet kotitaloudet harrastavat omavaraismaataloutta kasvattamalla viljakasveja. Banaanin ohella Saint Vincentin ja Grenadiinien toinen tärkeä vientituote on arrowjuuren tärkkelys, jota käytetään joissakin lääkkeissä ja tulostuspaperissa. Elintärkeä turismi on kasvussa, ja etenkin Grenadiinien puhtaat vedet houkuttelevat turisteja. Merkittävimmät turistikohteet ovat Bequian ja Mustiquen saaret. Saint Vincentillä ja Grenadiineilla on ollut useita yrityksiä kehittää erilaisia teollisuuden haaroja, mutta ne ovat onnistuneet huonosti. Maan työttömyysaste vuonna 2008 oli 19 %. Ostovoimakorjattu bruttokansantuote oli 11 500 Yhdysvaltain dollaria asukasta kohden vuonna 2017. Työssäkäyvistä 7 % sai elantonsa maataloudesta, 75 % palvelualalta ja 17 % teollisuudesta. ==Lähteet== Talous Luokka:Talous maittain
Power of the Dragonflame

Power of the Dragonflame on power metal -yhtye Rhapsodyn vuonna 2002 julkaistu studioalbumi ja "Emerald Sword Saga" -levysarjan viimeinen osa. Albumia on pidetty yhtenä yhtyeen parhaista http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=10378 http://www.sputnikmusic.com/review/2841/Rhapsody-of-Fire-Power-of-the- Dragonflame/. == Kappaleet == Kaikki sävellykset: Luca Turilli/Alex Staropoli, paitsi 4. säv. Pierre Attaingnant. Sanoitukset: Luca Turilli. # # # # # # # # # # ##I. "Angeli di Pietra Mistica ##II. "Warlords' Last Challenge (instrumentaali) ##III. "...And the Legend Ends... # == Kokoonpano == * Fabio Lione – laulu * Luca Turilli – kitara * Alex Staropoli – koskettimet === Vierailevat muusikot === * Herby Langhams, Ciniza Rizzo, Robert Hunecke-Rizzo, Oliver Hartmann, Miro, Bridget Fogle, Previn Moore – kuorot * Bridget Fogle – naislaulu * Manuel Staropoli – nokkahuilu * Dana Lurie – viulu * Jay Lansford – puheosuudet * Sascha Paeth – basso * Thunderforce – rummut Alex Holzwarth mainitaan levyn kansilehdessä, mutta hän ei äänittänyt albumille rumpuosuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Rhapsody of Firen albumit
”Ei se mitään!” sanoi Eemeli

”Ei se mitään!” sanoi Eemeli on suomalainen komediaelokuva vuodelta 1962. Sen ohjasi Åke Lindman. Reino Helismaan tekemää käsikirjoitusta on pidetty heikkona.AP: Ei se mitään, sanoi Eemeli, Viikon tv-elokuvia. Tv-maailma 6/2014. == Juoni == Pentti Irjalan esittämä postinkantaja Taneli Torvi astelee vahingossa turkismetsästäjä Eemelin ansaan. Eemeli ryhtyy hoitamaan kylän postinjakelua kunnes Torven jalka paranee. Elokuvassa on juonen lomassa hyvin paljon soittoa ja laulua. Mukana on myös paikkakunnan mahtimiehen tyttären ja paikallisen sepän rakkaustarina. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 18. toukokuuta 1962 Rexissä, Tuulensuussa ja Haagassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1962 suomalaiset elokuvat Luokka:Reino Helismaan käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Åke Lindmanin ohjaamat elokuvat
Amica 50

Grecav AMICA-50 Automatic on italialaisen Grecavin valmistama kaksipaikkainen mopoauto. Mallissa käytetään Piaggion tekniikkaa, joten siihen sopivat skootterin osat. Ensimmäinen Amica valmistui vuonna 1981 ja valmistus loppui vuonna 1998. Malli on sittemmin pysynyt melkein muuttumattomana, mutta muutama eri malli, kuten pakettiautomalli joka on ilmestynyt myöhemmin. Amica on italiaa ja tarkoittaa ystävää. Mopoautossa on vain kolme pyörää, mistä syystä sillä saa ajaa mopoille sallituilla pyöräteillä. Amican moottori on useimmiten kaksitahtinen bensiinimoottori, joka sijaitsee hattuhyllyn alla takaosassa. Amicassa on kolme vaihdetta: eteenpäin, vapaa ja peruutusvaihde. Amican tyyppivikana on ongelmia voimansiirron kestävyydessä. Luokka:Mopoautot
William Jennings Bryan

William Jennings Bryan (19. maaliskuuta 1860 Salem, Illinois – 26. heinäkuuta 1925 Dayton, Tennessee) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko, joka toimi ulkoministerinä 1912–1915 ja oli kolmesti demokraattipuolueen presidenttiehdokkaana.William Jennings Bryan, 1860-1925. Nebraska State Historical Society. Viitattu 25.11.2016. Bryan valittiin vuonna 1890 demokraattina Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Nebraskasta, joskin hän oli nuorempana toiminut People's Party -populistipuolueessa. Hän oli ehdolla senaattiin 1894, mutta ei tullut valituksi. Hän oli demokraattien presidenttiehdokas vuoden 1896 vaaleissa. Tärkeimpiä hänen poliittisista tavoitteistaan oli kaksimetallikannan ajaminen useimpien liikemiesten kannattaman kultakannan sijasta. Hän menetti kuitenkin populistipuolueen tuen valittuaan Arthur Sewallin varapresidenttiehdokkaakseen ja hävisi vaalit William McKinleylle valitsijamiesäänillä 271-176\. Hän hävisi yhteensä kolmet presidentinvaalit vuosina 1896, 1900 ja 1908. == Ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana== Presidentti Woodrow Wilson nimitti Bryanin ulkoministerikseen vuonna 1913 Bryanin autettua Wilsonia voittamaan vuoden 1912 presidentinvaalit. Ensimmäinen maailmansota syttyi 1914. Bryan erosi tehtävästään syyskuussa 1915, koska hän rauhanaktivistina vastusti Wilsonin toimia Saksaa vastaan Lusitanian upottamisen jälkeen. Sen jälkeen Wilson teki itse kaikki merkittävät päätökset. ==Rauhanaatteen ja kieltolain kannattaja – darwinismin vastustaja== Bryan oli rauhanaktivisti ja kieltolain kannattaja. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1925 käydystä John T. Scopesin "apinaoikeudenkäynnistä", jossa hän syytti Scopesia darwinismin opettamisesta. Bryan katsoi, että oppi johtaisi sosiaalidarwinismin leviämiseen ja tämä viidakon laki hävittäisi yhteiskunnasta lähimmäisenrakkauden. Hän kuoli vain viisi päivää oikeudenkäynnin jälkeen Daytonissa. Bryanin kampanjoinnin vaikutuksesta kongressi hyväksyi vuonna 1918 Yhdysvaltain perustuslain kahdeksannentoista lisäyksen, joka saattoi kieltolain voimaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Heinävaaran rautatieasema

Heinävaaran rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Heinävaaran kylässä Joensuussa, entisen Kiihtelysvaaran kunnan alueella Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka on nykyisin miehittämätön ja palvelee tavaraliikenteen kuljetuksia. Henkilöliikennettä ei ole. Liikennepaikka avattiin tavaraliikenteelle 15. marraskuuta 1957 ja henkilöliikenteelle 1960. Asemarakennus rakennettiin 1959. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 26. toukokuuta 1968 ja henkilöliikenne lakkautettiin 1. joulukuuta 1969. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vaunut.org: Kuvia Heinävaarasta Luokka:Joensuun rautatieliikennepaikat Luokka:Kiihtelysvaara
Lilla Värtan

Lilla Värtan on merenlahti Tukholman saaristossa, Ruotsissa. Pohjoisessa se liittyy Stora Värtaniin, etelässä taas Saltsjönin lahteen. Lilla Värtan rajoittuu luoteessa Norra Djurgårdenin kaupunginosaan, lounaassa Ladugårdsgärdetin kaupunginosaan ja koillisessa Lidingön saareen. Tukholmasta Turkuun, Ahvenanmaalle ja Helsinkiin liikennöivän Silja Linen terminaali sijaitsee Lilla Värtanin rannalla Värtahamnenissa. Lidingön saarelle johtava Lidingön silta ylittää Lilla Värtanin Ropstenin kohdalla. Luokka:Östermalm (kaupunginosa-alue) Luokka:Itämeren lahdet Luokka:Ruotsin lahdet