EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Levern Spencer

Levern Donaline Spencer (s. 23. kesäkuuta 1984) on saintlucialainen korkeushyppääjä. Spencer on opiskellut ja kilpaillut Yhdysvalloissa Georgian yliopiston yleisurheilujoukkueessa. Hänet on myös nähty useasti Suomessa kilpailemassa Eliittikisoissa. Spencer voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 2015 tuloksella 194 ja 2019 tuloksella 187 sekä sai pronssia 2007. Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 2018 tuloksella 195 sekä pronssia 2010 ja 2014. Hän sijoittui kolmanneksi myös alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2001 sekä maanosien cupissa 2010 ja maanosien cupissa 2018. Hän voitti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 2001, 2005, 2008, 2009, 2011 ja 2013 sekä kultaa Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa 2018. MM-kilpailuissa hän sijoittui 11:nneksi Moskovassa 2013 ja 12:nneksi Pekingissä 2015. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 2014, viides 2016 ja kymmenes 2018. Hän osallistui myös Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 ja sijoittui finaalin kuudenneksi. Kyseessä on Saint Lucian kaikkien aikojen paras olympiasijoitus. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF ;Ulkoradat * 200 metrin juoksu: 24,22 (2005) * Pituushyppy: 608 (2014) * Korkeushyppy: 198 (2010) ;Sisäradat * Korkeushyppy: 195 (2014) ==Lähteet== Luokka:Saintlucialaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veikko Honkanen (poliitikko)

Veikko Honkanen (6. syyskuuta 1908 Varpaisjärvi – 15. toukokuuta 1999) oli suomalainen Keskustapuolueen poliitikko, kansanedustaja ja kunnallisneuvos. == Ura == Veikko Honkasen vanhemmat olivat puuseppä Ville Honkanen ja Eeva Lovisa Leskinen. Honkanen kävi maamieskoulun sekä pienviljelysneuvojaopiston. Sittemmin hän työskenteli maatalouskerhoneuvojana Johanneksessa ja Savon­rannalla. Vuonna 1939 hänestä tuli Pudasjärven maatalous- ja asutusneuvoja, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1947 saakka. Tämän jälkeen Honkanen siirtyi Pudas­järven Osuus­pankin johtajaksi. Vuonna 1952 hänet valittiin Pudas­järven kunnanjohtajaksi. Veikko Honkanen toimi Maalaisliiton eli myöhemmän Keskustapuolueen kansanedustajana vuosina 1962–1966 ja 1967–1970 Oulun läänin vaalipiiristä. Hän kuului muun muassa laki- ja talousvaliokuntaan ja sosiaalivaliokuntaan. Lisäksi hän toimi presidentin valitsija­miehenä vuosina 1962 ja 1968. Honkasella oli myös useita muita luottamustehtäviä: hän oli muun muassa Pudasjärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja ja kunnanhallituksen jäsen, Pohjois-Pohjan­maan maa­kunta­liiton hallituksen puheenjohtaja, Iijokilaakson kuntain toimikunnan puheenjohtaja ja Suomen kunnallis­liiton liittovaltuuston jäsen. Lisäksi hän oli Koillis-Pohjanmaan maatalouskoulun johtokunnan ja Koillis-Pohjan sähkö oy:n hallituksen puheenjohtaja sekä Vesihuoltoliiton hallituksen jäsen. Veikko Honkanen sai ansioistaan kunnallis­neuvoksen arvonimen vuonna 1972. Honkasen puolisona oli vuodesta 1939 lähtien Hilja Turtiainen. Heillä oli neljä lasta. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Pudasjärven kaupunginvaltuutetut Luokka:Pudasjärven kunnan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Joy Seppala

Joy Victoria Seppala (s. 25. lokakuuta 1961 Yhdysvallat) on amerikansuomalaiset sukujuuret omaava yhdysvaltalainen sijoittaja.Florida Registered Voters Viitattu 19.8.2013.Company Director Check Viitattu 19.8.2013. Hän toimii vuonna 1998 perustamansa hedgerahastoyhtiö Sisu Capital Limitedin sijoituspäällikkönä Lontoossa. Aikaisemmin Seppala on työskennellyt muun muassa ranskalaisen Paribas-investointipankin palveluksessa.Bloomberg Business Week Viitattu 19.8.2013. == Coventry City FC == Seppala on viime vuosina tullut tunnetuksi englantilaisen jalkapalloseuran Coventry City FC:n omistajana. Sisu Capital hankki konkurssin partaalla olleen seuran omistukseensa joulukuussa 2007. Yhtiön arveltiin sijoittaneen Coventryyn yli 25 miljoonaa puntaa vuoteen 2011 mennessä. Toiminnan ollessa raskaasti tappiollista Sisu Capital vähensi Coventryn rahoitusta ja seura putosi kauden 2011/2012 päätteeksi Englannin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle ensimmäistä kertaa 48 vuoteen. Ennen kauden 2013/2014 alkua omistajat ilmoittivat Coventryn siirtyvän pelaamaan kotiottelunsa Coventryn Ricoh Arenalta noin 40 kilometrin päässä sijaitsevaan Northamptonin kaupunkiin. Sisu Capital piti Coventryn kaupungin omistaman stadionin vuokria liian korkeina. Päätös aiheutti seuran kannattajien keskuudessa suurta vastustusta ja on johtanut muun muassa tuhansien ihmisten mielenosoituksiin, jossa Sisu Capitalia on vaadittu luopumaan Coventryn omistajuudesta. Lisäksi yli 13 000 ihmistä allekirjoitti vetoomuksen, jossa joukkuetta vaadittiin pysymään Coventryssä. Myös Coventryn kaupunginhallituksen puheenjohtaja on vedonnut Seppalaan avoimessa kirjeessään. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruskosiipihaukka

Ruskosiipihaukka (Butastur liventer) on pitkäsiipihaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen populaation koon on arvioitu olevan 670-6 700 aikuista yksilöä, mutta pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen johdosta, joskin se jossain määrin sietää maanviljelykäyttöön siirtymisestä aiheutuvia muutoksia.Birdlife.org viitattu 19.8.2013 Sen elinpiiriä ovat kuivat savannit, pensaikot ja kosteikot. Ruskosiipihaukka on aikuisena 38–43 cm pitkä. Sen pää ja alapuoli on harmaa, ja kruunussa, kaulassa ja rinnassa on juovitusta. Muuten se on päältä punaruskeanharmaa, ja yläpyrstö on kirkkaan punaruskea. Lennossa sen lentosulat ja yläpyrstö ovat yläpuolelta punaruskean pähkinänruskeat, ja alta sen vartalo on harmaa, alasiipien peitinhöyhenet ovat valkoiset ja lentosulat ja alapyrstö ovat harmaat. Nuori lintu on väriltään sameampi ja ruskeampi, ja sen pää on ruskeanharmaa ja päänjuova on valkoinen. Laji on kooltaan ja muodoltaan samanlainen kuin muuttolintu harmaanaamahaukka, mutta tuolla lajilla on ruskeampi yläpuoli ja pyrstö, valkoinen kurkku ja ruskea-valkoraitainen vatsa. Ruskosiipihaukan ravintoon kuuluvat liskot, pienet nisäkkäät ja suuret hyönteiset. Sen ääntely on kimeä pit-piu. ==Lähteet== Luokka:Haukat
Gustaf von Kothen

Gustaf von Kothen (21. helmikuuta 1778 Kirkkonummi – 26. tammikuuta 1851 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja juristi, jonka ura huipentui senaatin jäsenyyteen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf von Kothen. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 23.12.2020 Von Kothen aloitti opiskelun Turun akatemiassa 1793 ja sai 1795 todistuksen kelpoisuudesta oikeusvirastoihin. Hän aloitti auskultanttina Turun hovioikeudessa kesällä 1795 ja sai seuraavana vuonna hovioikeuden ylimääräisen notaarin arvon. Hänet nimitettiin keväällä 1797 Ruotsin oikeusrevisiotoimituskunnan ylimääräiseksi kanslistiksi ja Turun hovioikeuden kanslistiksi 1799. Hän yleni hovioikeudessa 1802 ensin ylimääräiseksi viskaaliksi ja sitten notaariksi.Matti Mali (toimittanut): Korkein oikeus 1809–1959, Helsinki 1959, sivut 140–141. Von Kothen toimi pääkatselmuskomissaarina 1804–1805 katsastettaessa Suomen armeijaa ja laivastoa. Vuonna 1807 hänet nimitettiin Vehmaan tuomiokunnan tuomariksi. Hän osallistui Porvoon valtiopäiville 1809 ja valittiin tällöin siviili- ja talousvaliokunnan sekä ritariston ja aatelin yksityisen valitusvaliokunnan sekä toimitusvaliokunnan jäseneksi. Von Kothen sai laamannin arvon 1811 ja määrättiin seuraavana vuonna jäseneksi Viipurin läänin hallinnon uudelleenjärjestelykomiteaan ja vielä samana vuonna hänet nimitettiin Viipurin lakikunnan laamanniksi. Vuonna 1820 hänet kutsuttiin senaatin talousosaston jäseneksi. Senaatin kamari- ja tilintekotoimituskunnan väliaikaiseksi apulaispäälliköksi hänet nimitettiin 1823 ja päälliköksi 1825. Von Kothen sai valtioneuvoksen arvon 1826 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1833, jolloin hänet siirrettiin senaatin oikeusosaston jäseneksi. Vuonna 1840, kun Helsingin yliopisto vietti 200-vuotisjuhliaan, hänet vihittiin lakitieteen kunniatohtoriksi. Ritarihuoneen johtokunnan jäsenenä von Kothen oli 1825–1848. Gustaf von Kothenin isä oli Uudenmaan rakuunoiden majuri, vapaaherra Gustaf von Kothen (1748–1808) ja äiti Christina Elisabet Aminoff (1751–1792). Äiti oli ratsumestari Fredric Aminoffin ja tämän ensimmäisen puolison Maria Elisabeth Rotkirchin tytär. Gustaf von Kothenin nuorempi sisar Augusta Eleonora Lovisa von Kothen oli senaattori Jacob Wilhelm Hisingerin puoliso. Gustaf von Kothenin puoliso oli Johanna Agnes Tollet (1784–1835), jonka vanhemmat olivat henkirakuunoiden kapteeni Daniel Tollet ja tämän toinen vaimo Anna Fredrika von Gertten. Von Kothenin ja Tolletin kolmesta pojasta Gustafista, Casimirista ja Mauritz Ferdinandista tuli kaikista kenraalimajureita Venäjän keisarillisessa armeijassa. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset senaattorit Luokka: Suomalaiset tuomarit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1778 syntyneet Luokka: Vuonna 1851 kuolleet
Mihail Prišvin

Mihail Mihailovitš Prišvin (, 4. helmikuuta 1873 Hruštšovon kartano Jeletsin lähellä – 16. tammikuuta 1954 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Mihail Prišvin syntyi kauppiasperheeseen. Hän opiskeli Riian polyteknikumissa ja oli vuoden 1897 ajan vangittuna osallistuttuaan marksilaisen kerhon toimintaan. Loppututkinnon Prišvin suoritti Leipzigin yliopistossa, minkä jälkeen hän työskenteli semstvon agronomina ja ensimmäisen maailmansodan aikana sotakirjeenvaihtajana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän toimi maalaiskoulujen opettajana. Prišvinin ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1906. Hän harrasti perinteentutkimusta ja kansatiedettä ja matkusteli paljon eri puolilla Venäjää. Prišvinin ensimmäinen kirja, matkakuvauskokoelma V kraju nepuganyh ptits (”Seudulla jolla linnut eivät pelkää ihmistä”, 1907) perustuu Itä-Karjalaan suuntautuneen matkan vaikutelmiin. Kirjailija tunnetaan erityisesti lyyris-filosofisista luonnonkuvauksistaan, joista parhaita on pienoisromaani Elämänjuuri (Ženšen, 1933). Omaelämäkerrallisia teoksia ovat romaani Kaštšejeva tsep (”Vuorenhaltijan kahle”, 1923–1954, julkaistu 1960) ja siihen liittyvä luomistyön kuvaus Žuravlinaja rodina (”Kurkien kotimaa”, 1929). Historia ja nykyaika yhdistyvät toisiinsa Karjalaan sijoittuvassa Keisarin tiessä (Osudareva doroga, julkaistu 1957). Monet Prišvinin teoksista on suunnattu lapsille. Prišvin sai postuumisti julkaistuksi myös lapsille suunnattua kirjallisuutta Detskaja literaturan kautta. Esimerkiksi kertomuskokoelma Lisitškin hleb ("Ketunleipä") julkaistiin N. Ustinovin kauniisti kuvittamana sadan tuhannen painoksena vuonna 1973. Se sisältää muutamia liikuttavia luontokertomuksia. ==Suomennettuja teoksia== * Kurki: kertomuksia. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1950. * Keisarin tie. Suom. Vieno Levänen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1959. * Vanha sieni. Suom. Esa Adrian. Teoksessa: Neuvostoproosaa 2. WSOY, 1974. * Elämänjuuri. Suom. Ulla-Liisa Heino. Gummerus, 1984. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mihail Prišvinin teoksia Lib.ru-sivustolla * Mihail Prišvinille omistettu sivusto * Duninon Prišvin- museon sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Risto Myyrä

Risto Väinö Juhani Myyrä (16. heinäkuuta 1942 Lahti – helmikuu 2023 Lahti) oli suomalainen kiekonheittäjä. Myyrällä oli vuonna 1971 hallussaan kiekonheiton Suomen ennätys 62,74. Myyrä voitti Kalevan kisoissa SM-hopeaa vuosina 1971 ja 1984 sekä SM-pronssia vuonna 1972. Vuoden 1971 Helsingin EM-kisoissa hän sijoittui kahdenneksitoista. Uransa alkupuolella Myyrä kilpaili SM-tasolla myös kolmiloikassa ja kymmenottelussa sekä kilpaili kiekonheiton ohella kuulantyönnössä (ennätys 17,20 vuodelta 1982). Seuratasolla Myyrä edusti muun muassa Lahden Ahkeraa ja häntä valmensivat Simo Helminen ja Ilmari Nieminen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Hans Westerback

Hans "Hasse" Westerback (12. marraskuuta 1947 – 23. kesäkuuta 2013) oli suomalainen liikemies ja matkanjärjestäjä. Vuonna 1979 hän perusti Turussa edullisiin etelänmatkoihin erikoistuneen Hassen Matkat -yhtiön, joka aloitti toimintansa tilauslennoilla Rodokselle. Pian yhtiö kasvoi valtakunnalliseksi ja se oli 1980-luvulla Suomen suurin ja kannattavin matkatoimisto.Helsingin Sanomat Muistot: Hans Westerback Westerback myi yrityksen vuonna 1988 Rantasipi-hotelliketjun silloiselle omistajalle Karisma Investille. Tämän jälkeen hän käytännössä luopui yrittäjyydestä ja jatkoi uraansa sijoittajana. Westerback kuoli sydänsairauteen 65 vuoden ikäisenä.Matkaviikko: Hans "Hasse" Westerback menehtyi vaikeaan sydänsairauteen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Carl Adam Adlerstjerna

Carl Adam Adlerstjerna (vuoteen 1834 Avellan; 9. syyskuuta 1776 Viapori, Helsinki – 27. elokuuta 1857 Turku) oli suomalainen juristi, joka eteni urallaan senaatin oikeusosaston jäseneksi ja Vaasan hovioikeuden presidentiksi. == Ura == Carl Adam Avellan tuli ylioppilaaksi Turun akatemiaan 1790 ja suoritti lakitieteen tutkinnon 1793. Auskultantiksi Turun hovioikeuteen hän pääsi 1794 ja 1795 hänet nimitettiin hovioikeuden ylimääräiseksi notaariksi, 1799 kanslistiksi, 1800 ylimääräiseksi viskaaliksi, 1800 notaariksi, 1806 varakanneviskaaliksi, 1808 sihteeriksi ja 1809 asessoriksi. Vuonna 1814 Avellan määrättiin jäseneksi komissioniin, jonka tehtävänä oli lakikokoelman tarkastus. Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi hänet nimitettiin 1816 ja hovioikeuden varapresidentiksi 1826.Matti Mali (toimittanut): Korkein oikeus 1809–1959, Helsinki 1959, sivut 138–139. Avellan kutsuttiin senaatin oikeusosaston jäseneksi 1828 ja hänet nimitettiin Vaasan hovioikeuden presidentiksi 1833. Hänet korotettiin 1834 aatelissäätyyn ja kirjoitettiin 1835 Suomen ritarihuoneeseen nimellä Adlerstjerna. Hänet vihittiin lakitieteen kunniatohtoriksi Helsingin yliopiston viettäessä 200-vuotisjuhliaan vuonna 1840. Adlerstjerna sai omasta pyynnöstään eron hovioikeuden presidentin virasta 1841 ja hän sai säilyttää palkkansa elinikäisenä eläkkeenään. Elämänsä viimeiset vuodet hän asui omistamallaan Gunnarsnäsin tilalla Paraisten kunnassa. == Perhe == Carl Adam Avellanin vanhemmat olivat Rymättylän kirkkoherra Carl Avellan (1741–1808) ja tämän ensimmäinen puoliso Maria Rebecka Laman (1740–1794). Äidin vanhemmat olivat luutnantti Henrik Laman ja Maria Rebecka Barck. Avellanin ensimmäinen puoliso oli 1806–1814 Anna Kristina Lindqvist (1785–1814), jonka vanhemmat olivat Turun akatemian professori Johan Henrik Lindqvist ja tämän ensimmäinen puoliso Christina Fredrica Laihiander. Avellanin toinen puoliso oli vuodesta 1821 lähtien Gunilla Kristina Sofia af Grubbens (1790–1863), jonka vanhemmat olivat Ruotsin Itäintian komppanian johtaja, kauppaneuvos Mikael Grubb (aateloituna af Grubbens) ja tämän toinen puoliso Sofia Elisabet Wasz. Professori Johan Henrik Avellan oli Avellanin veli. == Ritarikunnat == * Pyhän Vladimirin ritarikunta kolmannen luokan risti * Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan risti ==Lähteet== Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Vänninmäki

Vänninmäki on kylä Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa. Kylässä toimii nuorisoseura,Vänninmäen Nuorisoseura, Nuorisoseurat.fi. Viitattu 20.11.2014. jonka salibandyjoukkue voitti Savon Sanomat -turnauksen 2011.Taskinen, Olli: Savon Sanomat-Turnaus 2011: Vänninmäki turnausvoittoon, Treenipäiväkirja-blogi 23.5.2011. Viitattu 20.11.2014. Seura sai Kotiseutuliitolta 4 000 euron avustuksen seurantalon kunnostamiseen vuonna 2014.Seurantalojen korjausavustukset 2014 maakunnittain , Kotiseutuliitto. Viitattu 20.11.2014. Vänninmäen kylätoimikunta on jäsenenä Pohjois-Savon Kylät ry:ssä.Pohjois-Savon Kylät ry:n jäsenyhdistykset , Pohjois-Savon Kylät ry. Viitattu 20.11.2014. Kylässä toimii myös Vänninmäen Erämiehet ryVänninmäen Erämiehet , Suomen yritykset. Viitattu 20.11.2014. ja Vänninmäen maa- ja kotitalousseura ry.Vänninmäen maa- ja kotitalousseura ry , Yhdistyshaku.fi. Viitattu 20.11.2014. Reserviläisjärjestöt järjestivät Vänninkylässä toukokuussa 2014 ”Vänninmäen vyörytykseksi” kutsutun Sandelsjotos- maanpuolustustapahtuman.Tervetuloa 27. Sandels Jotokselle, Reserviupseeriliitto 2014. Viitattu 20.11.2014. Sonkajärven kansalaisopistolla on toimintaa Vänninmäen koululla.Toimipaikat , Kansalaisopisto, Sonkajärven kunta. Viitattu 20.11.2014. Vänninmäeltä lähtöisin olevia henkilöitä ovat muun muassa maastohiihtäjä Kalle EskelinenHiihtäjä-Kalle 50-vuotias, Kaiku, 03.02.1917, nro 27, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot, keskustapuolueen poliitikko ja kunnallisneuvos Tahvo RönkköEduskunta - Riksdagen, Kansanedustajat, Mannerheim-ristin ritari Ville Väisänen, toimittaja, juontaja ja savontaja Olavi Rytkönen sekä muusikko Jaakko Kauppinen. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Rönkkö, Viljo: Vänninmäen kyläkirja, Vänninmäen kylätoimikunta, 1990.Vänninmäen kyläkirja, Kansalliskirjasto. Viitattu 4.12.2023. Luokka:Sonkajärven kylät
Eoliset muodostumat

Eoliset muodostumat ovat tuulen aikaansaamia maanpinnan muotoja. Yleisesti ottaen tuuli vaikuttaa maanpinnan muotoihin kuluttamalla, kuljettamalla ja kasaamalla. Suomessa esiintyviä eolisia muodostumia ovat dyynit sekä tuulen kasaamat lössimäiset kerrostumat. Lisäksi syntyy tuulen kulutuksen aikaansaamia deflaatiopainanteita, kuten tunturien hiekkapaljastumat. Eolisia muodostumia on Suomessa syntynyt etenkin jääkauden lopun eli niin sanotuissa periglasiaalisissa olosuhteissa. Maailmanlaajuisesti eolisia muodostumia, kuten erilaisia dyynejä, esiintyy runsaasti myös etenkin hiekka-aavikoilla. ==Katso myös== * Suomen dyynit ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tauno Hannus

Tauno Hannus (synt. Hannelius, 3. helmikuuta 1895 Uusikirkko – 11. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen lentokapteeni ja Suomen ilmavoimien majuri, jota pidetään yhtenä Suomen ilmailun pioneereista. == Elämä == Viipurin läänin Uudellakirkolla syntynyt Tauno Hannelius kävi seitsemän luokkaa Viipurin suomalaista lyseota ja opiskeli sen jälkeen Helsingin Kauppiaitten Kauppaoppilaitoksessa. Hän osallistui vuoden 1918 sisällissotaan valkoisten puolella, ja liittyi sen jälkeen ilmavoimiin tehden opintomatkoja eri puolille Keski-Eurooppaa. Elokuussa 1919 Hannelius sai Ranskan ilmailuklubin ohjaajatodistuksen sen kahdentenakymmenentenä ohjaajana. Myöhemmin hän palveli muun muassa Ilmailupataljoonassa sekä Kauhavan Ilmailukoulussa. Talvisodan aikana Hannus toimi Helsingin väestösuojelutoimiston päällikkönä ja jatkosodan aikana Helsingin ilmasojelun päällikkönä. Toisen maailmansodan jälkeen Hannus työskenteli liike-elämässä. Vuonna 1921 Hannus voitti Suomen Ilmailuklubin ensimmäiset lentokilpailut, jotka järjestettiin ilmavoimien vuosipäivänä Kruunuvuorenselällä Helsingissä. Kilpailukoneita oli 11 kpl, jotka kaikki olivat tuolloin vielä ilmavoimien koneita. Ne oli jaettu kahteen luokkaan, nopeisiin ja hitaisiin. Nopeitten Breguet-koneiden luokan maaliinlaskukilpailun voitti luutnantti Eero Könni ja hitaampien Caudron- koneiden kilpailun vänrikki Tauno Hannelius. Hannus sai Suomen ilmailuliiton vuosittaisen kiertopalkinnon Harmon-patsaan vuonna 1936. Kiertopalkinto lopetti kiertämisensä vuoden 1937 jälkeen pariksi vuosikymmeneksi. Majuriksi ylennetty Tauno Hannus oli aloitteentekijänä, jotta patsas saatiin jälleen kiertoon vuodesta 1957 lähtien. == Teokset == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luettelo Tauno Hannuksen lehtiartikkeleista * 19 vuotta ilmassa ja vähän maassakin. 3000 lentotuntia, 4 maahansyöksyä - kerran palavassa koneessa ilman laskuvarjoa. Harmon-palkinnon voittajaa haastattelemassa, Hakkapeliitta, 16.11.1937, nro 46, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset sotilaslentäjät Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Tummakääminen

Tummakääminen (Stemonitis fusca) on limasieni, jonka tyypillinen kasvualusta on lahopuu. Se on yksi käämisten suvun (Stemonitis) kuudestatoista lajista. Tummakääminen on kosmopoliitti, ja se on Suomessakin yleinen koko maassa. Tummakäämisen tunnusmerkkinä ovat isot, seepianruskeat sporangiot eli itiöpesäkkeet. Lajinmääritys varmistetaan toteamalla mikroskoopilla itiöiden pinnan piikkiriveistä muodostunut verkkokuviointi. Itiöiden läpimitta on 7–10 mikrometriä, ja joissakin itiöissä erottuu muuta itiötä vaaleampi ituhuokonen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Limasienet
BAUHAUS-galan

thumb|Tukholman olympiastadion BAUHAUS-galan (aiemmin DN-galan) on vuosittain Tukholmassa järjestettävä huipputason yleisurheilutapahtuma, joka on pidetty vuodesta 1967 lähtien. Vuodesta 2010 lähtien se on kuulunut Timanttiliigaan. Sitä ennen se kuului IAAF:n World Athletics -sarjan ykköstason Super Grand Prix -sarjaan. Kilpailun historiassa on tehty kolme maailmanennätystä: Vuosi Laji Ennätys Urheilija Kansallisuus 1997 800 m 1.41,73 Wilson Kipketer 1993 10 000 m 27.07,91 Richard Chelimo 1987 Korkeus 242 cm Patrik Sjöberg Luokka:Ruotsin yleisurheilukilpailut Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Syanamidi

Syanamidi (CH2N2) on epäorgaaninen yhdiste. Syanamidia käytetään rikkaruohomyrkkynä ja muiden yhdisteiden valmistuksessa. ==Rakenne, ominaisuudet ja reaktioita== Syanamidi on huoneenlämpötilassa väritöntä ja kiteistä ainetta. Sillä on kaksi tautomerista muotoa syanamidimuoto ja karbodi-imidimuoto. Tasapainotilassa vallitseva muoto on syanamidimuoto ja karbodi-imiditautomeeria esiintyy vain hyvin pieniä määriä. Karbodi-imidimuoto on kuitenkin vallitseva silylaatio- ja stannylaatioreaktioissa.Thomas Güthner & Bernd Mertschenk: Cyanamides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 19.8.2013 Syanamidi liukenee erittäin hyvin veteen. Nämä vesiliuokset ovat heikosti happamia. Alhaisin liukenevuus veteen on −15 °C:n lämpötilassa, jolloin syanamidi ja vesi muodostavat eutektisen seoksen. Stabiilein syanamidin vesiliuos on, kun liuoksen pH-arvo on noin 5. Se hajoaa hitaasti vedessä hiilidioksidiksi ja ammoniakiksi ja happojen läsnä ollessa ureaksi. Rikkivedyn kanssa yhdiste reagoi tioureaksi. Yhdiste polymeroituu helposti. Se muodostaa muun muassa dimeerin disyandiamidin ja trimeerin melamiinin. Yhdisteeseen voidaan lisätä polymeroitumista estäväksi stabilisaattoriksi esimerkiksi natriumdivetyfosfaattia. Syanamidille tapahtuu additio- ja substituutioreaktioita. Yhdisteen syanoryhmä on nukleofiilinen ja reagoi helposti alkyloivien yhdisteiden kanssa, jolloin muodostuu alkyloituja johdannaisia. Ammoniakki ja ammoniumyhdisteet reagoivat syanamidin kanssa additioreaktioilla muodostaen guanidiinijohdannaisia. ==Valmistus ja käyttö== Ensimmäisen kerran syanamidia valmistettiin vuonna 1838 syanogeenikloridin eli kloorisyanidin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Muita aikaisemmin käytettyjä tapoja oli myös tiourean reaktio lyijy- tai elohopeayhdisteiden kanssa. Nykyään syanamidin tuotanto perustuu kalsiumsyanamidin vesiliuoksen ja hiilidioksidin väliseen reaktioon. Syanamidia voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä ja eräät kasvit kuten ruisvirna (Vicia villosa) tuottavat sitä allelokemikaalinaan. Teollisuudessa syanamidia käytetään selluloosan ja muiden kasvikuitujen vetyperoksidivalkaisun apuaineena ja polymeeriteollisuudessa epoksihartsien ja polyuretaanivaahtojen valmistuksessa. Tärkein käyttö on kuitenkin hyönteismyrkkyjen, rikkaruohomyrkkyjen ja lääkeaineiden valmistus. Syanamidista valmistetaan maatalouskemikaaleina käytettäviä 3-amino-1,2,4-triatsolia, heksatsinonia, karbendatsiimia, benomyyliä, pyrimetaniiliä ja asetamipridiä. Yhdisteestä valmistettavia lääkeaineita ovat muun muassa simetidiini, minoksidiili, imatinibi, etraviriini, albendatsoli, flubendatsoli ja mebendatsoli. ==Lähteet== Luokka:Epäorgaaniset hapot Luokka:Hiiliyhdisteet Luokka:Typpiyhdisteet
Kultasiipihelmikäs

Kultasiipihelmikäs (Pardalotus rubricatus) on helmikkäiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultasiipihelmikästä tavataan laajalla alueella Australiassa. Levinneisyysalueensa itäosia lukuun ottamatta sen on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Helmikkäät
Timanttihelmikäs

Timanttihelmikäs (Pardalotus punctatus) on helmikkäiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Timanttihelmikästä tavataan Australian etelä- ja itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, vaikkakin harvinaisempi levinneisyysalueensa lounaisosissa. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vielä vaarassa. ==Lähteet== Luokka:Helmikkäät
Kuollut jo saapuessaan

Kuollut jo saapuessaan viittaa seuraaviin elokuviin: *Kuollut saapuessaan (D.O.A.), Rudolph Matén ohjaama film noir -elokuva vuodelta 1950 *K.J.S. – Kuollut jo saapuessaan (D.O.A.), Rocky Mortonin ohjaama elokuva vuodelta 1988
Luettelo Bosnia-Hertsegovinan lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Bosnia- Hertsegovinassa. ==Nykyiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan B&H; Airlines JA BON BH AIRLINES 1994 Icar Air - RAC TUZLA AIR 2000 ==Entiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Lopetti toiminnan Air Srpska R6 SBK AIR SRPSKA 1999 2003 Arnoro - ARN ARNORO 2004 2006 Bosnia Airlines 8P TDR TRADE AIR 2004 2005 Sky Srpska - - - 2007 2011 ==Katso myös== * Luettelo lentoyhtiöistä * Bosnia-Hertsegovina
Tasmanianhelmikäs

Tasmanianhelmikäs (Pardalotus quadragintus) on helmikkäiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tasmanianhelmikästä tavataan kotoperäisenä Tasmaniassa ja joillain sen lähisaarilla. Sen kannaksi arvioidaan 1 000–1 500 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja pirstoutunut. ==Elinympäristö== Tasmanianhelmikäs elää avoimissa mannaeukalyptuksen (Eucalyptus viminalis) muodostamissa metsissä. ==Lähteet== Luokka:Helmikkäät Luokka:Uhanalaiset linnut
Punkaharjun Valtionhotelli

Punkaharjun Valtionhotelli on hotelli Punkaharjun harjualueella. Harjualueelle rakennettiin keisari Nikolai I:n avustuksella metsänvartijan talo vuonna 1845. Talo palveli myös matkailijoita. Vuonna 1879 alettiin rakentaa metsänvartijan talosta Valtionhotellia, ja metsänvartija siirtyi asumaan muualle. Sveitsiläistyylisen metsänvartijan talon suunnitteli Ernst Lohrmann, mutta rakennusta on myöhemmin laajennettu useaan otteeseen. Punkaharjun Valtionhotelli on edelleen majoituskäytössä, ja se Suomen vanhin toimiva majoitusliike. Hotelli restauroitiin vuosina 1978–1979 sekä vuonna 2016. Majoituspulan vuoksi Punkaharjun Valtionhotellin viereen valmistui 1890-luvulla arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema Keisarinnan Huvila. Rakennus oli tuolloin nimeltään Villa Punkasyrjä. Tiettävästi keisarinna ei koskaan yöpynyt huvilassa, joten nykyisen nimen alkuperä on hämärän peitossa. Punkaharjun Valtionhotelli siirtyi vuonna 2016 yksityiseen omistukseen ja on sen jälkeen toiminut nimellä Hotelli Punkaharju. Vuoteen 2023 asti Hotellin yrittäjänä toimi Saimi Hoyer. Ulosottolaitos takavarikoi hotellin joulukuussa 2024.https://yle.fi/a/74-20129163 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Punkaharjun Valtionhotellin, nykyisen Hotelli Punkaharjun kotisivut Valtionhotelli Luokka:Savonlinnan hotellit Luokka:Savonlinnan nähtävyydet Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Anu Kuivalainen

Anu Johanna Kuivalainen (s. 17. joulukuuta 1964 Lahti, Suomi) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä. Kuivalainen on opiskellut valokuvausta Lahden taideteollisessa opistossa ja valmistunut dokumenttielokuvaohjaajaksi Aalto- yliopistosta. Hän on voittanut elokuvillaan kahdesti Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun (Orpojen Joulu 1994 ja Musta kissa lumihangella 1999) sekä saanut erikois-Jussin elokuvasta Orpojen Joulu vuonna 1995. Hänen elokuviaan on esitetty ja palkittu runsaasti kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. == Filmografia == * Täällä kaukana (1990) * Orpojen Joulu (1994) * Musta kissa lumihangella (1999) * Saaren Vangit (Maarit Lallin kanssa) (2002) * Taatan Paha Uni (2003) * Sopimus (Iskuryhmän kanssa) (2008) * Aranda (2011) * Sielunmetsä (2017) * Lauluja rakkaudesta (2020) * Kymmenen kirjettä tulevaisuuteen (2024) ==Palkintoja ja tunnustuksia== * Kettu-palkinto 1994 elokuvasta Orpojen joulu. * Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun pääpalkinto 1994 (Orpojen joulu). * Tulevaisuuden-Jussi (Orpojen joulu), 1995. * Tampereen elokuvajuhlien yli 30-minuuttisten sarjan pääpalkinto 1999 (Musta kissa lumihangella). * Vuoden dokumenttielokuvapalkinto 2023 (tuottajana ja yhtenä ohjaajista elokuvasta Poikkeustila). * Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto DocPoint-festivaalilla 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Tervonen, Kaisu: Nainen ­vailla kovia­ aiheita: Dokumentaristi Anu Kuivalainen saa palkinnon elämäntyöstään. Suomen Kuvalehti 25.1.2024. Viitattu 29.1.2024. Luokka:Suomalaiset dokumenttiohjaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesiverso

Vesiversot ovat versoja, jotka kasvavat puun rungosta tai yli vuoden vanhoista oksista, piilevistä silmuista. Piilevät silmut ovat näkyvillä puun kuoressa tai uppoutuneina kuoren alle sen alaisina silmuina. Niitä kutsutaan joskus villeiksi versoiksi, vaikka tämä termi on oikeammin sovellettu versoihin, jotka nousevat maasta. Voimakkaat pystyt vesiversot kehittyvät usein vahingoittumisen tai leikkaamisen seurauksina. Vesiversojen uuden kasvun rakenne ei ole yhtä voimakasta kuin puun luonnollinen kasvu ja versot ovat enemmän alttiita taudeille ja tuholaisille. Puun kehityksen kannalta tämän kaltaiset versot eivät ole toivottuja, koska niihin muodostuu erittäin vähän hedelmiä, tai puissa voimakas pysty kasvu voi johtua sellaisista versoista. Vesiversot ovat käyttökelpoisia siirrännäisiä latvan varttamisessa. Luokka:Kasviorganologia
Savannipriinia

Savannipriinia (Prinia erythroptera) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Savannipriiniaa tavataan laajalla alueella Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallinen ja harvinainen. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen kannankehitys on vakaa eikä sen uskota olevan vaarallisen vähälukuinen. ==Lähteet== Luokka:Priiniat
Anzoátegui

Anzoátegui on Venezuelan osavaltio. Vuonna 2011 siellä oli 1,47 miljoonaa asukasta. Osavaltion pääkaupunki on Barcelona. Anzoátegui sijaitsee lähes kokonaan rannikon tasankoalueella. Karjankasvatus on ollut kauan tärkeä elinkeino, ja 1930-luvulla Anzoáteguista löytyi myös öljyä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan osavaltiot
Norsunluurannikko yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 78\. 0 4 1 5 Norsunluurannikko on saavuttanut yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa viisi mitalia. Murielle Ahouré sijoittui Moskovassa 2013 hopealle sekä 100 metrin että 200 metrin juoksuissa ja Marie-Josée Ta Lou sijoittui Lontoossa 2017 hopealle 100 metrin ja 200 metrin juoksuissa ja Dohassa 2019 pronssille 100 metrin juoksussa. == Norsunluurannikon MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–2011 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2013 Moskova 0 0 0 0 2 0 0 2 0 0 21. 2015 Peking 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2017 Lontoo 0 0 0 0 2 0 0 2 0 0 27. 2019 Doha 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 31. 2022 Eugene 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 0 0 0 4 1 0 4 1 5 78. == Norsunluurannikon MM-mitalit lajeittain == === Naiset === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 100 metrin juoksu 0 2 1 3 200 metrin juoksu 0 2 0 2 == Norsunluurannikon MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Marie-Josée Ta Lou 0 2 1 3 2017–2019 Murielle Ahouré 0 2 0 2 2013 == Lähteet == * * * * * * * Luokka:Norsunluurannikon yleisurheilu Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Britannian tennisliitto

Britannian tennisliitto (, LTA) on tenniksen kattojärjestö Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Liitto perustettiin vuonna 1888. Liiton toimitusjohtajana toimii Roger Draper. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lawn Tennis Associationin kotisivut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tennis Luokka:Urheilujärjestöt
Teuvo Hellén

Teuvo Hellén (14. maaliskuuta 1923 – 26. maaliskuuta 2011)http://ilves.com/?p=3517 oli suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä kymmenen kautta, joista yhdeksänä hän edusti Tampereen Ilvestä ja yhtenä paikalliskilpailija TBK:ta. Hellén toimi Ilveksen kapteenina kausina 1946–1947 ja 1947–1948. Hän voitti urallaan neljä Suomen mestaruutta, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Luettelo Botswanan lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Botswanassa. ==Nykyiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Air Botswana BP BOT BOTSWANA 1972 Mack Air - MKB GREENTAIL 1994 Moremi Air - - - 1997 Northern Air - - - 1991 Wilderness Air - - - 1991 ==Entiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Lopetti toiminnan Bechuanaland National Airways - - - 1965 1966 Botswana National Airways - - - 1966 1971 ==Katso myös== * Luettelo lentoyhtiöistä ==Lähteet== * Botswana
John Paul Stapp

John Paul Stapp (11. heinäkuuta, 1910 Bahia, Brasilia – 13. marraskuuta, 1999 Alamogordo, USA) oli sekä yhdysvaltalainen lääkäri että sotilashenkilö. Ilmavoimien everstin arvoisena hän teki kiihtyvyyskokeen, testatakseen voiko ihminen selviytyä hengissä rajusta kiihtyvyydestä. Sellainen seuraa esimerkiksi lentäjän joutuessa turvautumaan heittoistuimeen suuresta lentonopeudesta. Eversti Stapp loukkaantui rajun kiihtyvyyden ja suurten G-voimien (suurin kiihtyvyys oli 46.2 G) vaikutuksesta, muttei vakavasti. Stapp suoritti kokeensa rakettikäytöisellä vauhtikelkalla vuonna 1954. Stapp'in rakettikelkka oli kuomuton eli avonainen ja täysin suojaamaton. Kelkan nopeudeksi saatiin 632 mailia tunnissa eli 1 017 km/h. John Paul Stapp saikin tästä nimityksen: "Nopein mies maan päällä". Rakettikelkka kiihtyi 1,5 sekunnissa yli 1 000 km/h nopeuteen, vain 1 100 metrin mittaiselta radalta. Kelkka pysäytettiin vesijarrujen avulla.Popp & Pleticha: s. 272–275 Stapp vaikutti tuolloin uuden tieteenalan, avaruuslääketieteen, kehittymiseen merkittävästi. Koulutuspätevyydeltään John Stapp oli lääketieteen tohtori. Stapp oli toiminut myös vaikuttamalla muun muassa Joseph Kittingerin taustavoimana. == Lähteet == * Popp, Georg & Pleticha, Heinrich: Miljoona Vuotta - Viisi sekuntia (Wir leben seit fünf sekunden, alk. saks. 1958, Arena- Verlag. Würzburg, Länsi-Saksa, suom. Aarno Peromies), Wsoy, 1962 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Fastest Man on Earth- John Paul Stapp ejectionsite.com * Badass of the Week: John Paul Stapp badassoftheweek.com * Stapp: History stapp.org * International Space Hall of Fame nmspacemuseum.org * National Aviation Hall of Fame nationalaviation.org Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät
Gino Odjick

Wayne Gino Odjick (7. syyskuuta 1970 Maniwaki, Quebec, Kanada – 15. tammikuuta 2023) oli kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan 12 kautta NHL:ssä edustaen Vancouver Canucksia, New York Islandersia, Philadelphia Flyersiä ja Montreal Canadiensia. Odjick kuoli harvinaisen sydänsairauden aiheuttamaan sydänkohtaukseen. == Tausta == Gino Odjick syntyi Kitigan Zibi -nimisessä algonkinintiaanien reservaatissa lähellä Maniwakin kaupunkia Quebecin provinssissa. Gino oli perheensä neljäs lapsi ja kaikkiaan kuudesta lapsesta ainoa poika. Kuuden oman lapsen lisäksi hänen perheessään oli ainakin 32 kasvattilasta. Ginon alkuperäinen nimi oli Wayne, mutta se vaihdettiin sen jälkeen kun kävi ilmi, että reservaatissa oli toinenkin lapsi nimeltään Wayne. Gino pelasi jääkiekkoa heti opittuaan luistelemaan, mutta ensimmäiseen varsinaiseen joukkueeseen hän liittyi vasta 11-vuotiaana. Hän pelasi 15-vuotiaaksi asti paikallisen reservaatin joukkueessa, joka pelaili lähinnä ammattilaisjoukkueiden reservimiehistöjä vastaan. 15-vuotiaana hän harkitsi jääkiekon lopettamista ja siirtymistä muiden harrastusten pariin, mutta pääsi kuitenkin try-outille Ontarion Tier II junioriliigan Hawkesbury Hawksin joukkueeseen. Siihen asti Odjickin rooli oli ollut puolustava puolustaja, mutta Hawkesburyssa hänestä tehtiin joukkueen "enforcer" koska hänen taitonsa eivät riittäneet puolustajan paikalle. Tässä vaiheessa hän myös sai lempinimensä "The Algonquin Assasin". == Ura == Vancouver Canucks varasi Odjickin viidennellä kierroksella (86. varausvuorolla) vuoden 1990 varaustilaisuudessa, ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa heti seuraavalla kaudella. Kaikkiaan Odjick pelasi Canucksissa lähes kahdeksan kautta. Hän ei ollut varsinaisesti taitopelaaja, vaan hänellä oli niin sanottu poliisin rooli. Osan ajastaan Vancouverissa Odjick pelasi samassa ketjussa taitavan Pavel Buren kanssa, ja kaudella 1993–1994 Odjick teki uransa ennätyspisteiksi jääneet tehot 16+13=29. Maaliskuussa 1998 Canucks ja New York Islanders tekivät vaihtokaupan jossa Jason Strudwick saapui Vancouveriin ja toiseen suuntaan matkasi Odjick. Odjick edusti Islandersia 82 ottelussa ennenkuin Islanders kauppasi Philadelphia Flyersiin vastineeksi Mikael Anderssonista ja 5. kierroksen varausvuorosta kesälle 2000. Siellä Odick pelasi vain 30 ottelussa ja saman vuoden joulukuussa hänet myytiin Montreal Canadiensille vastineeksi P.J. Stockista ja 3. kierroksen varausvuorosta kesän 2001 varaustilaisuudessa. Kaudella 1996–1997 hän voitti NHL:n jäähytilaston kerättyään 371 rangaistusminuuttia. Odjickin ura päättyi Montreal Canadiensin paidassa ennen kauden 2002–2003 alkua, koska hän sai aivotärähdyksen kiekon osuttua hänen päähänsä kautta edeltäneissä harjoituksissa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Kanadalaiset intiaanit Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Mezzogiorno

Mezzogiorno ([ˌmɛddzoˈdʒorno], ) on Etelä-Italiasta käytetty nimitys. Alue ja sen väestö muodostavat oman sosiokulttuurisen kokonaisuutensa osana Italiaa ja italialaisia. Alueena se kattaa suunnilleen Molempain Sisiliain kuningaskunnan alueen eli Apulian, Basilicatan, Calabrian, Campanian, Molisen, Abruzzon ja Sisilian sekä Sardinian hallintoalueet. Alue eli kukoistuskauttaan idän ja lännen kohtauspaikkana foinikialaisten, kreikkalaisten ja roomalaisten ansiosta. Tämän jälkeen se vaipui köyhyyteen, mistä se ei ole vieläkään päässyt irti. 1800-luvun puolivälissä Etelä- ja Pohjois-Italia alkoivat lähentyä, mutta niiden välillä oleva kuilu on vieläkin olemassa. 1950-luvulla Italia alkoi kehittää aluetta aloittamalla maauudistuksen, perustamalla teollisuutta ja rakentamalla teitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialainen yhteiskunta Luokka:Italian maantiede Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat
Mestaruussarja

Mestaruussarja tarkoittaa kilpailua, jossa pelaaja tai joukkue päätetään parhaaksi eli mestariksi kyseisessä pelissä, lajissa tai muussa vastaavassa. Mestarussarjat voivat olla vuosittain kilpailtavia kausia, esimerkiksi Formula 1 -kaudet tai rallin maailmanmestaruussarjan kaudet. Sarjat voivat olla kansainvälisiä tai kansallisia (esimerkiksi Suomen mestaruussarjat), ikäluokan mukaan (nuorten tai senioreiden sarjat), sukupuolen mukaan (miesten ja naisten sarjat) tai muun ryhmittelyn mukaan. Korkeimpana mestaruussarjana pidetään usein lajikohtaista kansainvälistä maailmanmestaruussarjaa. Eräissä lajeissa kuten nyrkkeilyssä on useita järjestöjä, jotka järjestävät omia mestaruussarjojaan, joita myös kutsutaan maailmanmestaruussarjoiksi. Mestaruussarjalla voidaan tarkoittaa muun muassa seuraavia urheilusarjoja: * Englannin mestaruussarja, jalkapallo * Mestaruussarja, jalkapallon SM-sarja * Mestaruussarja, jääkiekon SM-sarja == Lähteet == Luokka:Urheilutermit Luokka:Urheilukilpailut
Pajtim Kasami

Pajtim Kasami (s. 2. kesäkuuta 1992 Andelfingen, Sveitsi) on sveitsiläis- makedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa sveitsiläistä jalkapalloseura Sionia. Kasami on keskikenttäpelaaja. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
August Schellenberg

August Schellenberg (25. heinäkuuta 1936 Montreal, Kanada – 15. elokuuta 2013 Dallas, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä, joka tunnettiin rooleistaan Free Willy -elokuvissa. Hän esiintyi myös lukuisissa televisiosarjoissa. Schellenberg oli Emmy-ehdokkaana vuonna 2007 sivuosastaan Istuva Härkä -intiaanipäällikkönä HBO:n televisioelokuvassa Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen. Schellenbergin äiti oli mohawk-englantilaista syntyperää ja hänen isänsä oli sveitsiläis-saksalainen. Schellenberg opiskeli näyttelemistä Montrealissa, Kanadan kansallisessa teatterikorkeakoulussa () == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Puuterivippa

thumb|Kaksi puuterivippaa. Puuterivippa on pieni, pehmeä, useimmiten pyöreän muotoinen tyyny, jolla levitetään puuteria tai poskipunaa iholle. Puuterivippoja valmistetaan useista eri materiaaleista, nykyisin lähinnä puuvillasta tai sametista. Sienen sisällä saattaa olla vaahtomuovipala ja sen kääntöpuolella nauha, jolla vipasta saa hyvän otteen. ==Katso myös== *Puuterihuisku Luokka:Kosmetiikka Luokka:Välineet
Cedric Mabwati

Cedric Mabwati Gerard (s. 8. maaliskuuta 1992 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on kongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Betisiä ja on pelipaikaltaan laitalinkki. == Seurajoukkueura == Cedric muutti perheensä kanssa Kamerunista Espanjaan olleessaan teini-ikäinen, jossa hän liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan. Kolme vuotta myöhemmin hän nousi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 6\. tammikuuta 2010 Cedric teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan.Recreativo humilló al Atlético Madrid por la Copa ESPN. Viitattu 19.8.2013. Kesällä hän siirtyi kauden 2010–2011 kestävällä lainasopimuksella Numanciaan.El Numancia ficha al delantero Cedric Mabwati, del Atlético de Madrid AS. Viitattu 19.8.2013. Lainakauden aikana hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon ja viimeisteli lopulta 40 pelaamassaan ottelussa yhdeksän (9) maalia. Lainasopimuksen jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä. 10\. kesäkuuta 2013 sevillaisseura Real Betis osti Cedricin ulos sopimuksestaan vain 1,20 euron siirtokorvauksella.Cedrick paga su cláusula de... ¡1,20 euros! Marca. Viitattu 19.8.2013. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 18. elokuuta 2013 Real Madridia vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cedricin tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Kinshasankongolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jane Harvey

Jane Harvey (oik. Phyllis Taff, 6. tammikuuta 1925 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat – 15. elokuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazz-laulaja, joka esiintyi yhdessä muun muassa Desi Arnazin, Duke Ellingtonin ja Benny Goodmanin kanssa. Lukion jälkeen Phyllis Taff meni koe-esiintymiseen yökerhonomistaja Barney Josephsonille, joka kiinnitti hänet esiintymään kuuluisassa Greenwich Village -yökerhossa. Esiintyjän nimi muutettiin Jane Harveyksi Josephsonin aloitteesta. Benny Goodmanin kuultua Harveyta, Goodman kiinnitti hänet levyttämään kappaleen "You Brought a New Kind of Love to Me" orkesterinsa kanssa joulukuussa 1944 Columbia Records -yhtiölle. Harvey työskenteli Goodmanin orkesterin kanssa puoli vuotta ja levytti menestyssävelmät "Close as Pages in a Book", "Up in Central Park", "Only Another Boy and Girl" sekä "He’s Funny That Way". Harvey liittyi Desi Arnazin orkesteriin vuonna 1946 ja levytti useita sävelmiä RCA Victor -yhtiölle, kuten "Mi Vida" ja "A Rainy Night in Rio". Hän esiintyi yhtyeen solistina menestyksekkäästi myös Ciro's-yökerhossa. Harvey päätti pysyä yökerhon palkkalistoilla Arnazin yhtyeen lähdettyä kiertueelle. Jane Harvey esiintyi Euroopassa oleville Yhdysvaltain armeijan joukoille vuonna 1948 Bob Hopen ja Irving Berlinin kanssa. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän esiintyi ensimmäistä kertaa Broadwaylla vuonna 1950 Harold Romen musikaalissa "Bless You All". Avioiduttuaan levytuottaja Bob Thielen kanssa, Harvey vetäytyi hetkeksi syrjään kasvattaakseen pariskunnan poikaa. Hän levytti seuraavan kerran vuonna 1958 kaksi kappaletta Duke Ellingtonin orkesterin kanssa. Vuosien mittaan Harvey teki lukuisia levytyksiä, kuten "Leave It to Jane", "I’ve Been There", Fats Waller -kunnianosoituksen "You Fats, Me Jane", "Jane Harvey" sekä "The Other Side of Sondheim". Harvey palasi kabareen pariin vielä vuonna 2011 esiintyen New Yorkissa Feinstein's -kerholla sekä Hollywoodin Catalina Jazz Clubilla. Hän myös julkaisi viiden CD-levyn kokoelman aiempia levytyksiään sisältäen ennalta julkaisemattoman session kitaristi Les Paulin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Jalkapallon I divisioonan kausi 1984

Jalkapallon I divisioonan kausi 1984 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Oulun Työväen Palloilijat nousi suoraan Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut Kuopion Elo karsi Mestaruussarjapaikasta Kokkolan Pallo- Veikkojen kanssa. KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan. ==Sarjataulukko== == Yleisömäärät == Seura Ottelut Yleisömäärä Yleisökeskiarvo Jaro 11 12 544 1140 KaPa 11 9 947 904 OTP 11 8 968 815 Reipas 11 8 144 740 Karpalo 11 7 815 710 Huima 11 7 459 678 FinnPa 11 7 077 643 KTP 11 6 587 599 P-Iirot 11 5 679 516 Elo 11 5 348 486 OPS 11 4 022 366 GrIFK 11 2 217 202 Yhteensä 132 85 807 650 ==Karsinta Mestaruussarjaan== *Elo – KPV 2–1 *KPV – Elo 2–0 KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 3–2. ==Lähteet== Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Vuoden 1984 jalkapallo
Vincent van der Voort

Vincent van der Voort (s. 18. joulukuuta 1975 Purmerend, Alankomaat) on hollantilainen dartsinpelaaja. https://www.pdc.tv/players/vincent-van-der- voort Van der Voortia pidetään yhtenä maailman nopeimmista dartsinpelaajista, ja hänen lempinimensä on "The Fastest Player in the World". Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Voort ei ole ikinä selvinnyt puolivälieriä pidemmälle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Van der Voortin virallinen sivusto Luokka:Alankomaalaiset dartsinpelaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt