EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut

Painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään vuosittain huhti-toukokuussa. Ensimmäisen kerran epäviralliset EM-kisat järjestettiin vuonna 1898, virallisia kisoja on järjestetty vuodesta 1911 lähtien. Naiset painivat ensimmäisen kerran euroopanmestaruuksista vuonna 1988, ja vuosittain naisten paini on ollut EM-ohjelmassa vuodesta 1996. Vuodesta 2005 lähtien kreikkalais- roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini on järjestetty säännöllisesti samassa tapahtumassa samalla paikkakunnalla. == Painin EM-kilpailut == Epäviralliset EM-kilpailut kursiivilla. EM-kilpailut/vuosi Kreikkalais- roomalainen paini Vapaapaini Naispaini Painoluokkia 1898 Wien - - 1 1902 Haag - - 1 1903 Rotterdam - - 1 1904 Amsterdam - - 1 1905 Amsterdam - - 1 1906 Haag - - 3 1907 Kööpenhamina / Wien - - 3+1 1909 Malmö / Dresden - - 4+4 1910 Budapest - - 3 1911 Budapest - - 4 1912 Budapest / Wien - - 5+4 1913 Budapest - - 5 1914 Wien - - 5 1915-20 ei järjestetty (ensimmäinen maailmansota) 1921 Offenbach am Main - - 5 1924 Neunkirchen (Saarland) - - 7 1925 Milano - - 6 1926 Riika - - 6 1927 Budapest - - 6 1929 Dortmund Pariisi - 6/7 1930 Tukholma Bryssel - 7 1931 Praha Budapest - 7 1933 Helsinki Pariisi - 7 1934 Rooma Tukholma - 7 1935 Kööpenhamina Bryssel - 7 1937 Pariisi München - 7 1938 Tallinna - - 7 1939 Oslo - - 7 1940-45 ei järjestetty toisen maailmansodan vuoksi 1946 - Tukholma - 8 1947 Praha - - 8 1949 - Istanbul - 8 1950-65 ei järjestetty 1966 Essen Karlsruhe - 8 1967 Minsk Istanbul - 8 1968 Västerås Skopje - 8 1969 Modena Sofia - 10 1970 Berliini (DDR) - 10 1972 Katowice - 10 1973 Helsinki Lausanne - 10 1974 Madrid - 10 1975 Ludwigshafen - 10 1976 Leningrad - 10 1977 Bursa - 10 1978 Sofia - 10 1979 Bukarest - 10 1980 Prievidza - 10 1981 Göteborg Łódź - 10 1982 Varna - 10 1983 Budapest - 10 1984 Jönköping - 10 1985 Leipzig - 10 1986 Pireus - 10 1987 Tampere Veliko Tărnovo - 10 1988 Kolbotn Manchester Dijon 10/10/9 1989 Oulu Ankara - 10 1990 Poznań - 10 1991 Aschaffenburg Stuttgart - 10 1992 Kööpenhamina Kaposvár - 10 1993 Istanbul Ivanovo 10/10/9 1994 Ateena Rooma - 10 1995 Besançon Freiburg - 10 1996 Budapest Oslo 10/10/9 1997 Kouvola Varsova 8/8/6 1998 Minsk Bratislava 8/8/6 1999 Sofia Minsk Götzis 8/8/6 2000 Moskova Budapest 8/8/6 2001 Istanbul Budapest 8/8/6 2002 Seinäjoki Baku Seinäjoki 7 2003 Belgrad Riika 7 2004 Haaparanta Ankara Haaparanta 7 2005 Varna 7 2006 Moskova 7 2007 Sofia 7 2008 Tampere 7 2009 Vilna 7 2010 Baku 7 2011 Dortmund 7 2012 Belgrad 7 2013 Tbilisi 7 2014 Vantaahttp://yle.fi/urheilu/suomi_isannoi_em- paineja_vuonna_2014/6663488 8 2015 Baku 8 2016 Riika 8 2017 Novi Sad 8 2018 Kaspijsk 8 2019 Bukarest 10 == Katso myös == *Painin maailmanmestaruuskilpailut *Painin Aasian-mestaruuskilpailut *Painin maailmancup == Lähteet == *FILA:n tietokanta === Viitteet === *
Axa Sorjanen

Axa Sorjanen (s. 1964) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän toimi Radio Cityn avustajana 1985–1988 ja musiikkipuolen toimituspäällikkönä 1988–1991. Hän oli Radio Helsingin ohjelmapäällikkö vuosina 2000–2007. ==Teokset== * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Axa Sorjanen Teoksen sivuilla Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taru Staudinger

Taru Staudinger on helsinkiläinen graafinen suunnittelija ja kirjankuvittaja. ==Teoksia== *Svenskspråkig bokstävercock. Teos, 2007 *Jalokiviä porsaille : kielipuolisia norjahduksia. Teos, 2018. Yhdessä Manne Railon kanssa. ==Aiheesta muualla== * Taru Staudinger Teoksen sivuilla Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Porsche Panamera

Porsche Panamera on Porschen valmistama, neliovinen ja nelipaikkainen sedan, jonka esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2009. Se on etumoottorinen ja taka- tai nelivetoinen, voimanlähteenään muokattu versio Cayennen 4,8-litraisesta V8-moottorista joko turboahdettuna tai vapaastihengittävänä. Toukokuusta 2010 lähtien on saatavilla myös V6-moottoriset Panamera- ja Panamera 4 -mallit. On huhuttu myös Porsche Carrera GT:n V10-moottorin kaltaisesta ratkaisusta, tosin tämä olisi kallista, ja Porschella ei toistaiseksi ole riittävästi kapasiteettia tarpeeksi suuren määrän valmistamiseen. Nimi Panamera on johdettu, samoin kuin Carrera-nimi, Meksikossa järjestetyistä Carrera Panamericana -urheiluautokilpailuista. == Kuvia == Kuva:Porsche Panamera 1.jpg Kuva:Porsche Panamera 3.jpg Kuva:Porsche-Panamera at Porsche-Museum.JPG == Lähteet == == Aiheesta muualla == Panamera Luokka:F-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
48 tuntia

48 tuntia (48 Hrs.) on Walter Hillin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1982. Pääosassa ovat Nick Nolte ja Eddie Murphy, jolle rooli oli uran ensimmäinen. Elokuvaa pidetään yleisesti ensimmäisenä elokuvana joka edusti buddy cop -genreä eli toimintaelokuvaa jossa kaksi täysin erilaista miestä joutuvat tekemään yhteistyötä. Maininnan arvoisia genren edustajia ovat muun muassa Tappava ase, Bad Boys ja Rush Hour. Elokuva sai vuonna 1990 jatko-osan Toiset 48 tuntia. == Juoni == Elokuva kertoo alkoholisoituneesta ja kovaotteisesta poliisista nimeltä Jack Cates, jota vaivaa työn lisäksi myös entinen tyttöystävä. Cates saa tehtäväkseen tutkia outoa poliisimurhien sarjaa, mutta tappaja tuntuu kuitenkin olevan jatkuvasti edellä poliiseja. Tehtävä tuntuu melkein mahdottomalta, mutta Cates ei halua luovuttaa. Samaan aikaan Reggie Hammond -niminen pikkurikollinen viruu vankilassa. Hänellä on yhteyksiä suuntaan jos toiseen ja poliisit saavat idean, että Hammond saisi auttaa Catesia tappajan kiinniottamiseksi. Vankilassa Cates suostuttelee Hammondin tehtävään mukaan, mutta kaksikolla on aikaa vain 48 tuntia ottaa tappaja kiinni, jonka jälkeen Hammond palaa vankilaan. == Näyttelijät == ==Arvioita== Suomessa aikalaisarviot 48 tunnista olivat melko nihkeitä. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi sille kolme tähteä, neljä kaksi tähteä, kaksi yhden tähden ja kolme ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli Projektio-lehden laskukaavalla 1,86 tähteä neljästä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan olevan urbaanin pula-westernin raskasta sarjaa ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1982 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Walter Hillin ohjaamat elokuvat Luokka:Walter Hillin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Steven E. de Souzan käsikirjoittamat elokuvat
John Simm

John Ronald Simm (s. 10. heinäkuuta 1970 Leeds, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten televisiorooleistaan Sam Tylerina Life on Mars -sarjassa ja Tohtorin arkkivihollisena, Mestarina Doctor Who -sarjassa. Simm on naimisissa näyttelijä Kate Magowanin kanssa ja heillä on tytär ja poika. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuva=== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1995 Boston Kickout - nuorta verta Boston Kickout Phil 1999 Human Traffic – viikonloppu on täällä Human Traffic Jip 2002 24 Hour Party People 24 Hour Party People Bernard Sumner 2002 Miranda Miranda Frank 2002 Rikos ja rangaistus Crime and Punishment Raskolnikov 2004 Nero Imperium: Nerone Caligula 2008 Tu£sday Tu£sday Silver 2009 Skellig Skellig Dave 2012 Everyday Everyday Ian ===Televisio=== Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Lisätietoja 1993 Sydämen asialla Heartbeat Richard Francis jakso "Wall of Silence" 1993 Oasis Oasis Posh Robert 7 jaksoa 1997-1999 Järvet The Lakes Danny Kavanagh 14 jaksoa 2001 Avaruuden tuntua Spaced Stephen Edwards jakso "Back" 2002 Valkoiset hampaat White Teeth Mr. Hero Cameo 2003 Valta pelissä State of Play Cal McCaffrey 6 jaksoa 2004 Seksiorjat Sex Traffic Daniel Appleton Minisarja 2005-2007 Life on Mars Life on Mars Sam Tyler 16 jaksoa 2007-2017 Doctor Who Doctor Who Harold Saxon / Mestari 7 jaksoa 2008 Pahan morsian The Devil's Whore Edward Sexby Minisarja 2011 Mielen lukot Exile Tom Ronstadt Minisarja 2011-2013 Mad Dogs Mad Dogs Baxter 14 jaksoa 2013-2014 Kotikylä The Village John Middleton 12 jaksoa 2014 Intruders Intruders Jack Whalen / Jack Whelan 8 jaksoa 2014 Prey Prey Marcus Farrow Minisarja 2016-2017 The Catch The Catch Rhys 15 jaksoa 2018 Kova linja Collateral David Mars Minisarja 2021– Roy Grace Grace Roy Grace perustuu Peter Jamesin kirjoihin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trouble (Whitesnaken albumi)

Trouble on brittiläisen Whitesnake-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu albumi. Laulaja David Coverdalen mukaan levy sai nimensä hänen ensimmäisen lapsensa samanaikaisesta syntymästä. Trouble oli myös ensimmäinen Whitesnake-levy, jolla soittaa kosketisoittaja Jon Lord. Hän oli aiemmin kuulunut David Coverdalen kanssa Deep Purple -yhtyeeseen. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # B-puoli # # # # # Vuoden 2006 painoksen bonuskappaleet (Snakebite -EP) # * # # # ==Kokoonpano== *David Coverdale – laulu *Micky Moody – kitara *Bernie Marsden – kitara *Neil Murray – basso *Jon Lord – kosketinsoittimet *Dave Dowle – rummut ==Arvostelut== * Allmusic () linkki == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 albumit Luokka:Whitesnaken albumit
Joensuun laulujuhlat

Joensuun laulujuhlat oli Joensuun kaupungin vuosina 1981–1997 järjestämä musiikkipainotteinen festivaalitapahtuma. Laulumusiikilla oli vain pieni sija ohjelmistossa; festivaali oli musiikkipainotteinen, mutta myös muut taiteenlajit olivat edustettuina. Tapahtuma päätettiin lopettaa 1997 sen tuottaman 950 000 markan (noin 160 000 euron) tappion vuoksi.,http://arkisto.turunsanomat.fi/?ts=3%2C0%3A0%3A0%3A0%2C0%3A0%3A0%3A0%3A0%2C0%2C1%3A0%3A0%3A0%3A0%3A0%3ALaulujuhlat Laulujuhlia dokumentoitiin muun muassa juhlakirjajulkaisuin (Vuoden 1992 laulujuhlat kirjassa: Suomi 75 soi!http://www.kiinet.com/kolmekannelta2/hakusana.php?kirjanro=7343) ja monin musiikkiäänittein (esimerkiksi LP-levylle: "Joensuun laulujuhlat 84", Joelp 84http://www.aanitearkisto.fi/firs2/nimike.php?Id=Joensuun+laulujuhlat+84). Konserttien ja tapahtumien pitopaikkoja olivat muun muassa Joensuun laulurinne, Carelia-sali, Karjalantalo, Joensuun kaupunginteatteri, teatteriravintola, konservatorion sali, Joensuun taidemuseon sali ja tori. Vuonna 1987 Joensuun laulujuhlat päätti yrittää juhannusajan rock-tapahtumana ja isona kilpailijana Ilosaarirockille. Kaupungin järjestelypäällikkö Aulis Järvinen ehdotti, että tulevina vuosina laulurinteen rock-tapahtumasta voisi tehdä valtakunnallisen tapahtuman jopa 50 000 hengelle. Paria viikkoa myöhemmin kaupunginjohtaja Aaro Heikkilä tuuletteli asiaa Ilta-Sanomien haastattelussa.https://web.archive.org/web/20041229093224/http://www.ilosaarirock.fi/2000/pop- historia.pdf Kuitenkin vasta 1993 kuului rock-juhannus mukaan laulujuhlien festivaalitarjontaan. ==Festivaalin taiteelliset johtajat== * Jorma Hynninen 1980–1991 * Gustav Djupsjöbacka 1992–1997 ==Lähteet== Luokka:Joensuun tapahtumat Luokka:Entiset musiikkitapahtumat Suomessa Luokka:Joensuun musiikki
Evraz Group

Evraz Group () () on Venäjän suurin ja yksi maailman suurimmista teräsyhtiöistä. Yhtiö valmisti vuonna 2006 terästä 16 miljoonaa tonnia. Evraz on vahvasti vertikaalisesti integroitu ja se hallitsee sekä rautamalmin louhintaa että koksin valmistusta. thumb|250px|right|Nižni Tagilin rauta- ja terästehdas NTMK Venäjän Sverdlovskin alueella on osa Evraz-konsernia Yhtiö on listattu Moskovan ja Lontoon pörsseissä. Sen osakkeista 14,3 % on vapailla markkinoilla. Evraz on ostanut Pohjois-Amerikasta vuonna 2006 kiskoja ja putkia valmistavan Oregon Steelin, Claymont Steelin Delawaresta ja maaliskuussa 2008 IPSCOn.American oil to flow through Russian pipes, RIA, 18/ 03/ 2008 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.evraz.com/ Luokka:Venäläiset teräsyhtiöt Luokka:Venäläiset kaivosyhtiöt Luokka:Venäläiset pörssiyhtiöt
Vapaasotilas (shakki)

Shakissa vapaasotilas tarkoittaa sotilasta, jolla ei ole yhtään vastustajan sotilasta estämässä sen etenemistä viimeiselle riville korottumaan. Toisin sanottuna sillä ei ole edessään samalla tai viereisillä linjoilla vastustajan sotilaita. Vapaasotilaan saaminen etenkin kuningasloppupeliin on iso etu, sillä se sitoo vastustajan kuninkaan estämään sotilaan korottamisen. Vapaasotilasta, joka on suojattu omalla toisella sotilaalla, kutsutaan tuetuksi vapaasotilaaksi. ==Esimerkki pelistä== Valkealla on laudan vasemmalla puolella vapaasotilas. Hän voittaa etenemällä sotilaallaan, jolloin mustan kuninkaan täytyy siirtyä lyömään se. Sillä aikaa valkea käy mustan sotilaiden kimppuun. :1. Kd4 Kd6 :2. a5 f6 :3. a6 Kc6 :4. a7 Kb7 :5. Kd5 h4 (jos 5... f5 6. h4 voittaa) :6. Ke6 1-0 (Müller, Karsten & Pajeken, Wolfgang (2008), How to Play Chess Endings, Gambit Publications, ISBN 978-1-904600-86-2 ). ==Katso myös== *Loppupeli *Takasotilas *Eristetty sotilas ==Lähteet== Luokka:Shakkitermit it:Termini scacchistici#Pedone passato
Bullet

Bullet voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Paikkakunta == * Bullet, kunta Sveitsissä Vaud’n kantonissa == Henkilönimi == * Gabriel Bullet (1921–2011), sveitsiläinen katolinen piispa == Kulttuuri == * Kohtalon luoti (Bullet), elokuva vuodelta 1995 * Bullet, elokuva vuodelta 2014 * Bullet, ruotsalainen metalliyhtye * Bullet, Franz Ferdinandin musiikkikappale == Tuotemerkki == * Bullet, avoimen lähdekoodin fysiikkamoottoriohjelmisto * Bullet, brittiläisen Sun Markin energiajuoma == Muuta == * bullet eli bulletlaina, kerralla takaisin maksettava velka * bullet-merkki eli luetelmamerkki, luetteloissa käytetty merkki * bullet, eräs pikashakin muoto
Blitz

Blitz (saksaa: salama, hyvin nopea) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *blitz, nimitys Saksan pommitusoperaatiolle Britanniaa vastaan vuosina 1940–1941 (katso Taistelu Britanniasta ja Lontoon pommitukset) *blitz, pikashakin muoto *Blitz BASIC, ohjelmointikieli *Blitz, peli *Blitz , yhtye *Blitz, KMFDM- yhtyeen albumi * Blitz, brittiläinen elokuva vuodelta 2011. * Blitz, Marvelin sarjakuvissa esiintyvä roisto * Blitz, Oslossa sijaitseva anarkistinen toimintakeskus * Blitz, sukunimenä: ** Gérard Blitz (1901–1979), belgialainen uimari ja vesipalloilija ** Maurice Blitz (1891–1975), belgialainen vesipalloilija ** Signor Blitz, Antonio van Zandt (1810–1877), brittiläinen taikuri ja esiintyjä
Rapid

Rapid (suom. ’nopea’, ’koski’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * nopea shakki, shakin pelimuoto * Škoda Rapid, usean automallin nimi
Tony Accardo

Antonino "Joe Batters" Accardo alias Big Tuna (28. huhtikuuta 1906 – 22. toukokuuta 1992) oli italialais-yhdysvaltalainen mafiapäällikkö. Accardo oli Chicagon mafian keskushenkilöitä ja Yhdysvaltain historian pisimpään toiminut mafiapäällikkö. Accardo nousi Chicagon mafian virkaan jo vuonna 1943 ja oli kuolemaansa 1992 asti organisaation johdossa. Accardo toimi jo nuorena rikollisuudelle ja kuului erilaisiin jengeihin. Jo kahdenkymmenen ikäisenä hän kuului Al Caponen parhaisiin palkkamurhaajiin. Caponen jouduttua vankilaan veropetoksesta vuonna 1931 rikollisorganisaation johtoon nousi Frank Nitti. Myös Accardo alkoi nousta mafian arvoasteikossa ja pääsi käsiksi isompiin bisneksiin. 1930-luvulla Accardo nousi kapteeniksi eli niin sanotuksi caporegimeksi ja 1940-luvun alussa hän oli jo mafiapomo. Accardon ollessa johdossa hän muun muassa laajensi merkittävästi mafian silloista liiketoimintaa Chicagossa ja aloitti myös uusia toimia Las Vegasissa. Accardo oli nostanut mafian voimakkaaksi ja siihen aikaan Las Vegasissa jopa mafia vaati veroa jokaiselta henkilöltä, joka oli tehnyt kadulla jonkun rikoksen. 1950-luvulla Accardo piti melko matalaa profiilia ja jättäytyi väliaikaisesti pois pomon tehtävistä, jolloin paikalle asettui Sam Giancana. Accardo piti silti paikkansa liikeasioissa ja siirtyi neuvonantajaksi eli niin sanotuksi consigliereksi. Vuonna 1975 mafia kyllästyi pomonsa Giancanan elämäntyyliin ja hänet tapettiin kotitalonsa kellarissa ampumalla ensin niskaan ja sen jälkeen kuusi kertaa päähän. Kun pomot Sam Battaglia ja Jackie Cerone joutuivat kumpikin vankilaan, Accardo päätti ottaa taas haltuunsa pomon paikan. Accardo toimi Chicagon mafian päällikkönä melkein 50 vuotta. Hän kuoli 86-vuotiaana kotikaupungissaan Chicagossa sydänhalvaukseen. Vielä viimeisinä vuosinaankin Accardo toimi yhä mafialle. Häntä on usein kuvattu viisaaksi, mutta äkkipikaiseksi mieheksi. Chicagon entinen mafiapäällikkö Paul Ricca totesi joskus Accardosta, että "hänellä on enemmän älyä aamiaisella kuin Caponella koko päivänä". Accardo haastettiin elämänsä aikana useita kertoja oikeuteen, mutta jokaisesta oikeudenkäynnistä hän selvisi ilman tuomiota. Tämä johtui hänen vähäpuheisuudestaan, jonka johdosta myös yleisö näki hänet harmittomana. == Lähteet == Luokka:Amerikanitalialaiset mafiosot Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Otto Talvio

Otto Talvio (s. 1973) on popkriitikko ja toimittaja, joka kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen ja Rumbaan. Hän on julkaissut vuonna 2007 kirjan Biff! Bang! Pow! – Seikkailuja populaarikulttuurissa (Teos). == Aiheesta muualla == *Otto Talvio Teoksen sivuilla *Biff! Bang! Pow! -kirjan arvostelu Helsingin Sanomissa 17.12.2007 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinikka Tarvainen

Sinikka Tarvainen-Kahl (s. 1958) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt toimittajana Oulussa sekä kirjeenvaihtajana Brysselissä, Nairobissa, Madridissa, Johannesburgissa ja Bogotássa. Hän on tehnyt tutkimusta lisäksi Afrikan länsiosissa muun muassa Beninissä, Togossa, Nigeriassa, sekä Kuubassa, Haitissa ja Yhdysvalloissa, joissa hän on perehtynyt voodoo-kulttuureihin ja elänyt niiden parissa. Tarvainen on tutkinut myös intiaanikulttuureja Kolumbiassa. Tarvainen on kirjoittanut viisi kirjaa afrikkalaisista ja latinalaisamerikkalaisista hengellisistä perinteistä. == Teokset == * Voodoo – Afrikkalainen menestystarina (Yliopistopaino, 2002) * Ennen syntiinlankeemusta – Vodoun maailma (Teos, 2007) * La mujer en la mitología afrocubana Toinen kirjoittaja Arisel Arce (Ediciones Aurelia, 2017) * Los antepasados nos hablan. Medicina tradicional en Sudáfrica (Acracia, 2019) * Maaemon sylissä. Kolumbian alkuperäiskansojen luontosuhteesta (Kirjokansi, 2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Varpu Tavi

Varpu Maritta Tavi (s. 1957) on suomalainen filosofian maisteri,Villiinny kaupunkiviljelijäksi, Gummerus antropologi sekä kokonaisvaltaiseen terveyteen erikoistunut tietokirjailija, toimittaja ja bloggaaja. Tavi on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Lisäkoulutusta hän on hankkinut Teatterikorkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (tv-käsikirjoittaminen ja dramaturgia) sekä Taideteollisen korkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (julkaisun visuaalinen suunnittelu). == Työt == Tavi on aiemmin työskennellyt toimittajana, julkaisupäällikkönä Siivousteknisessä liitossa ja mainostoimiston tekstipäällikkönä. Vuodesta 2001 hän on tehnyt töitä vapaana kirjoittajana. == Teokset == *Laihdu ilman nälkää – hiilihydraattitietoisella ruokavaliolla (Teos 2005, 2006) *Laihdu ilman nälkää – Hiilihydraattitietoista kotiruokaa (Teos 2005, 8. painos 2012) *Laihdu ilman nälkää – Juhli hiilihydraattitietoisesti (Teos 2006) *Nainen parasta vuosikertaa (Teos 2007) *Laihdu! Helposti, hiilihydraattitietoisesti, hyväntuulisesti (my.book 2009, 2.painos 2010) *Laihdu ilman nälkää (3. kokonaan uudistettu painos, my.book 2009) *Hormoniharmoniaa ruokavalion ja joogan keinoin (my.book 2010) *Laihdu! Herkutellen ja pysyvästi (my.book 2010) *Maanantaisoturit (my.book 2011) *Maanantaisoturin dieetti (Tammi 2012) *Teholaihtuminen – Hyppynarukuuri ja 100 muuta keinoa (Gummerus 2013) *Aknesta voi parantua! (E-kirja, my.book 2013) *Villiinny kaupunkiviljelijäksi: Lähiruokaa tosi läheltä (Gummerus 2013) *Aidon kauneuden metsästäjät (E-kirja, my.book 2013) *Rasvoilla terveyttä ja kauneutta (E-kirja, my.book 2013) * Pätkäpaasto – 5:2, rasvapaasto ja 15 muuta tehokasta tapaa laihtua (Gummerus 2014) *Suola ja terveys (E-kirja, my.book 2014) *Koko naisen terveys (Gummerus, 2015) *Minä Plus Size (Docendo, 2018) *Muistisairaan selviytymisopas (Docendo, 2019) *Vaihdevuodet luonnollisesti (Docendo, 2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puheenvuoro Uusi Suomi. Blogi Luokka:Suomalaiset terveyskirjailijat Luokka:Suomalaiset antropologit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dino-Riders

Dino-Riders eli Dinoratsastajat (Dino-Riders) oli vuonna 1988 tuotettu yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa tehtiin yhteensä 14 jakson verran. Sarjan käsikirjoitti Paul Kirchner. Suomessa sarjan jaksot julkaistiin VHS- kasetteina suomeksi puhuttuina. Ääninäyttelijöinä olivat Esa Saario, Matti Ranin, Anitta Niemi, Pekka Juntunen, Kalle Juurela, Arto Koskelo ja Matti Olavi Ranin. Matti Ranin oli myös suomenkielisen version ohjaaja. Sarjassa ovat vastakkain hyvät valorialaiset eli dinoratsastajat, joita johtaa Questar, ja pahat Rulonit, joita johtaa Krulos. Muita henkilöitä ovat muun muassa Yungstar, Serena ja Gunnar. Dinoratsastajilla on kyky puhua telepaattisesti kaulallaan roikkuvan esineen avulla. Tätä he käyttävät hyödykseen muun muassa puhuessaan dinosaurusten kanssa. Sarjan alussa sanotaan tavallisesti "Tule mukaan seikkailemaan esihistorialliseen aikaan. Sinne sinut kiidättää Dinoratsastajat!" == Tarina == Sarja kertoo Valoria-planeetalla asuneesta kansasta, joka joutuu Rulon-kansan hyökkäyksen kohteeksi. Questar pakenee pienen joukon kanssa avaruudessa Krulonin joukkoja ja yrittävät saada aika- avaruuskristallinsa S.T.E.P.:in (sanoista Space-Time Energy Projector) toimimaan. Virta ei kuitenkaan aluksi riitä, mutta kun Rulonit ampuvat valorialaisten alukseen straktosäteen, kristalli saa lisää energiaa ja alkaa toimia. Valorialaiset siirtyvät kristallinsa avulla ajassa taaksepäin ja joutuvat esihistorialliselle Maapallolle, jossa elää dinosauruksia. Myös Rulonit joutuvat Maahan, ja niinpä heidän johtajansa Krulos haluaa kristallin itselleen päästäkseen takaisin valtakuntaansa. Sitä varten hän haluaa tuhota valorialaiset. Rulonit pyydystävät dinosauruksia erilaisin ansoin ja asein ja asentavat sitten niiden päähän laitteen, jonka avulla dinosaurukset tottelevat heitä. Tämän jälkeen he laittavat dinosaurusten selkään laseraseita. Valorialaiset sen sijaan tulevat toimeen dinosaurusten kanssa ilman väkivaltaa telepaattisen puhekyvyn ansiosta, mutta myös heidän dinosauruksiinsa on asennettu aseita. Kruloksen joukot saavat kuitenkin etulyöntiaseman, kun he onnistuvat pyydystämään tyrannosaurus rexin. Ensimmäisen jakson päätteeksi Questar toteaa: ”Emme ole enää valorialaisia. Olemme dinoratsastajia.” == Hahmot == === Dinoratsastajat (valorialaiset) === * Questar – Dinoratsastajien johtaja * Yungstar * Serena * Gunner * Turret * Mind-Zei – sokea mies, Serenan isoisä * Llahd * Icon * Tagg * Aero * Vector * Cub Kommandot (Dinoratsastajat) * Astra: Kommandojen johtaja * Rock: Hyvä liikkumaan kivikoissa * Glyde: Hyvä liikkumaan ilmassa * Bomba: Pommiasiantuntija (pioneeri) * Kameelian: Luontoasiantuntija * Faze: Elektroniikka- ja ohjusasiantuntija === Rulonit === * Krulos – Ruloneiden johtaja * Krok * Rasp * Vasarapää (Hammerhead) * Antor * Skate * Lokus == Lähteet == Luokka:1980-luvun piirrossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Rytmiä veressä

Rytmiä veressä (There’s No Business Like Show Business) on vuonna 1954 ilmestynyt elokuvamusikaali. == Taustaa == Elokuvan pääosissa ovat Ethel Merman, Donald O'Connor, Marilyn Monroe, Dan Dailey, Mitzi Gaynor ja Johnnie Ray. Elokuvan englanninkielinen nimi ja tarina perustuu kuuluisaan lauluun There's No Business Like Show Business musikaalista Annie Get Your Gun. Huolimatta vakuuttavasta tähtikaartistaan, elokuva oli taloudellisesti pettymys, eikä se saanut kriitikoita puolelleen. Elokuva oli myös erittäin kallis. Elokuvan tuotti 20th Century Fox ja se kuvattiin CinemaScopella. Monroe ei olisi ikinä halunnut tehdä elokuvaa, mutta myöntyi rooliin, kun hänelle luvattiin naispääosa Billy Wilderin ohjaamasta elokuvasta Kesäleski. == Juoni == Elokuva sisältää runsaasti matkustamista sekä laulu- ja tanssinumeroita. Elokuva kertoo laulavasta Donahue Familystä, joka kiertää ympäri maata esiintymässä. Merman ja Dailey esittävät perheen vanhempia ja O'Connor, Ray ja Gaynor heidän aikuisia lapsiaan. Marilyn Monroe esittää elokuvassa laulajatarta, johon O'Connorin esittämä mies rakastuu. == Aiheesta muualla == * * There's No Business Like Show Business, The Cinema Laser dvd Review. Arkistoitu 30.12.2010 * Doll, Susan: Marilyn Monroe's Later Career, Howtuffworks.com Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Vuoden 1954 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Walter Langin ohjaamat elokuvat
Jesper Christensen

Jesper Christensen (s. 16. toukokuuta 1948, Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen näyttelijä. Christensen on eurooppalaisten elokuvien veteraani, joka näyttelee nykyisin myös suurissa englanninkielisissä projekteissa, kuten elokuvassa Tulkki ja television minisarjassa Revelations. Christensen esitti mystisen Mr. Whiten roolia James Bond -elokuvissa Casino Royale (2006), 007 Quantum of Solace (2008) ja 007 Spectre (2015)"Jesper Christensen skal være James Bond-skurk for tredje gang" . Euroman.dk, 4.12.2014. Viitattu 8.2.2015.. Kotimaassaan Christensen on voittanut neljä Bodil Awards -palkintoa, kolme parhaana näyttelijänä ja yhden parhaasta sivuosasta. == Osittainen filmografia == * Strömer – jepari (1976) * Miksi meillä ei ole lasta? (1980) * Hip Hip Hurra (1987) * Dagens Donna (1990) * Valkoinen naarasleijona (1996) * Barbara (1997) * Kiinassa syödään koiria (1998) * Grev Axel (2001) * Onni onnettomuudessa (2002) * Arven (2003) * Tappo (2005) * Tulkki (2005) * Casino Royale (2006) * Liekki ja sitruuna (2008) * Ikuistetut hetket (2008) * 007 Quantum of Solace (2008) * Nuori Victoria (2009) * The Debt (2010) * Melancholia (2011) * Julie (2011) * Menneen miehen maine (2012) * Nymphomaniac (2013) * 007 Spectre (2015) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jesper Christensenin virallinen sivusto * * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Parhaan miessivuosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dynaaminen paine

Dynaaminen paine (joskus myös patopaine) on fluidin liikkeestä johtuva paine. Se saadaan seuraavasti: : p_{dyn} = \frac{\rho v^2}{2} , missä: :p_{dyn} = dynaaminen paine, pascal :\rho = fluidin tiheys, kg/m3 :v = fluidin nopeus, m/s == Fysikaalinen merkitys == Dynaaminen paine liittyy läheisesti hiukkasen liike-energiaan, sillä molemmat ovat suoraan suhteessa hiukkasen massaan ja nopeuden neliöön. Dynaaminen paine on yksi Bernoullin lain termeistä ja Bernoullin laki on pohjimmiltaan liikkeessä olevan fluidin energian säilymislaki. Toinen merkittävä aspekti on se, että nopeudella v liikkuvaan kappaleeseen kohdistuva aerodynaaminen kuormitus on suoraan verrannollinen ilman tiheyteen ja nopeuden v neliöön eli se on siis suoraan verrannollinen dynaamiseen paineeseen. Esimerkiksi ilmakehässä lentävään lentokoneeseen kohdistuvaa kuormitusta voidaan seurata tarkkailemalla dynaamista painetta ja erityisesti voidaan selvittää milloin on sen maksimi. Aerodynaamisen kuorman maksimia nimitetään usein max Q:ksi (q on dynaamisen paineen tunnus englanniksi) ja se on kriittinen parametri esimerkiksi avaruusalusten laukaisussa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Definition of dynamic pressure on Eric Weisstein's World of Science Luokka:Paine Luokka:Virtausdynamiikka
Terhi Utriainen

Terhi Pepita Utriainen (s. 7. marraskuuta 1962 Jyväskylä) on suomalainen uskontotieteilijä ja kirjailija. Hän on uskontotieteen professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2022. Aiemmin Utriainen toimi Turun yliopiston uskontotieteen professorina 2018–2021. Vuonna 2021 hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi. ==Elämä ja ura== Utriainen opiskeli Helsingin yliopistossa alun perin filosofiaa, kirjallisuustiedettä ja ranskaa. Hän alkoi opiskella uskontotiedettä, koska hänen läheisensä koki uskonnollisen herätyksen ja kuolemaan liittyvät teemat olivat kiinnostaneet häntä pitkään. Vuonna 1989 valmistuneessa pro gradu -tutkielmassaan hän tutki vienankarjalaista kuolemanrituaalia. Valmistuttuaan hän työskenteli jonkin aikaa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjastossa etnologisen osaston osastonhoitajana. Utriainen teki lisensiaatin työnsä osana uskontotieteen professori Juha Pentikäisen tutkimushanketta, joka liittyi uralilaisten kansojen uskontoihin, ja jatkoi siinä syventymistä vienankarjalaiseen kuolemanrituaaliin. Osana toista tutkimusryhmää hän myös teki muutamia matkoja Aunuksen Karjalan kyliin tutkimaan vanhojen naisten uskonnollisia käsityksiä. Lisäksi hän tutki suomalaisten naisten kirjoittamia itsemurhaviestejä. Utriainen väitteli Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1999. Hänen väitöskirjansa Läsnä, riisuttu, puhdas (SKS, 1999) oli etnografinen tutkimus kuolevia hoitavista naisista. Tutkimukseen liittyi saattokodissa tehty kenttätyöjakso. Väitöskirja voitti Helsingin yliopiston väitöskirjapalkinnon. Myöhemmin urallaan Utriainen on tutkinut muun muassa kärsimykseen liittyvää kuvastoa, ruumiillisuutta ja suomalaisten naisten enkeliuskoa. Hän on ollut erityisen kiinnostunut nykyajan kansanomaisesta uskonnollisuudesta sekä rajapinnoista maallisen ja uskonnollisen kulttuurin välillä. Tieteellisten teosten ja artikkeleiden lisäksi Utriainen on julkaissut romaanit Välimatkoja (Tammi, 1999) ja Siivekäs vahtikoira (Teos, 2007) sekä runoteoksen Uni leikkii hippaa (Tammi, 2002) yhdessä poikansa kanssa. Välimatkoja oli Runeberg-palkintoehdokkaana vuonna 1999. == Teokset == * Välimatkoja. Helsinki: Tammi, 1999. * Läsnä, riisuttu, puhdas: Uskontoantropologinen tutkimus naisista kuolevan vierellä. Helsinki: SKS, 1999 * * Alaston ja puettu: Ruumiin ja uskonnon ääret. Helsinki: Vastapaino, 2006. ISBN 978-951-768-183-4. * Siivekäs vahtikoira. Helsinki: Teos, 2007. ISBN 978-951-851-092-8. * Enkeleitä työpöydällä: Arjen ja lumon etnografiaa. Helsinki, SKS. ISBN 978-952-222-893-2. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Utriaisen profiili Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa Luokka:Suomalaiset uskontotieteilijät Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sampo Vesterinen

Sampo Vesterinen (s. 1965) on suomalainen kääntäjä ja antiikin maailman asiantuntija. Hän on julkaissut yhdessä Arto Kivimäen kanssa kokoelman antiikin rakkausrunoja Rakkaus ei koskaan lepää (Tammi 2001), joka palkittiin Kääntäjäkarhu-palkinnolla, sekä teokset Ikivanha. Antiikin vitsejä ja sukkeluuksia (yhdessä Vesa Vahtikarin kanssa, Tammi 2002), Otollinen tilaisuus. Antiikin faabeleita (Tammi, 2002) ja Lainehtiva malja – Antiikin runoja viinistä (Teos, 2004). == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltain puolustusministeriö

Yhdysvaltain puolustusministeriö (, lyh. DOD) on Yhdysvaltain hallinnon sotilaallisesta voimasta vastaava osasto. Ministeriön päämaja sijaitsee Pentagonissa. Puolustusministeriön tehtävänä on tarjota sotilaalliset voimat, joita tarvitaan sodan estämiseksi ja Yhdysvaltain turvallisuuden suojelemiseksi. Ministeriö on Yhdysvaltain suurin työnantaja. Yhdysvaltain puolustusministeriö tekee ja soveltaa standardeja muun muassa materiaalien, tilojen ja suunnittelun käyttöön. == Budjetti == Puolustushallinon budjetti oli vuonna 2022 740,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Henkilöstöä sekä sotilashenkilöstöä toimialalla on 2,91 miljoonaa. Yhdysvaltain puolustushallinto toimii kaikilla mantereilla yhteensä yli 160 maassa ja noin 4 800 toimipaikassa. == Asevoimat == Yhdysvaltain asevoimat koostuu seuraavista puolustushaaroista: maavoimat, ilmavoimat, merijalkaväki, laivasto, rannikkovartiosto ja avaruusvoimat. == Sotatoimialueet == Yhdysvaltain puolustusministeriön alaisuudessa toimii eri sotatoimialueita, joiden vastuulla on sotilasoperaatiot ja muun muassa yhteistyö eri valtioiden kanssa eri alueella. Sotatoimialue Päämaja Afrikka Africa Command (USAFRICOM) Erikoisoperaatiot Special Operations Command (USSOCOM) Eteläinen Southern Command USSOUTHCOM Eurooppa European Command (USEUCOM) Keskinen Central Command (USCENTCOM) Kuljetus Transportation Command (USTRANSCOM) Kyberturvallisuus Cyber Command (USCYBERCOM) Pohjoinen Northern Command (USNORTHCOM) Strategia Strategic Command (USSTRATCOM) Tyynimeri Indo-Pacific Command (USPACOM) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhdysvaltain puolustusministeriön verkkosivut *
Prinssi ja revyytyttö

Prinssi ja revyytyttö (The Prince and the Showgirl) on vuonna 1957 ensi- iltansa saanut romanttinen komedia. Elokuvan pääosissa näyttelevät Laurence Olivier ja Marilyn Monroe. Olivier toimi myös elokuvan ohjaajana ja tuottajana. Elokuva perustuu näytelmään The Sleeping Prince, jonka on kirjoittanut Terrence Rattigan. Elokuva voitti kolme palkintoa ja oli ehdolla kuuteen palkintoon. == Näyttelijät == * Marilyn Monroe ... Elsie Marina * Laurence Olivier ... Charles, prinssihallitsija * Sybil Thorndike ... leskikuningatar * Richard Wattis ... Northbrook * Jeremy Spenser ... King Nicolas * Esmond Knight ... Hoffman * Paul Hardwick ... Major Domo * Rosamund Greenwood ... Maud * Aubrey Dexter ... suurlähettiläs * Maxine Audley ... Lady Sunningdale * Jean Kent ... Masie Springfield * Daphne Anderson ... Fanny * Gillian Owen ... Maggie * Vera Day ... Betty * Margot Lister ... Lottie == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Palkinnot === * National Board of Review of Motion Pictures: NBR-palkinto: paras naissivuosa: Sybil Thorndike, 1957. * Italian elokuva-akatemia: David di Donatello: Golden Plate: paras ulkomaalainen naisnäyttelijä: Marilyn Monroe, 1958. * Ranskan elokuva- akatemia: Crystal Star Award: paras ulkomaalainen naisnäyttelijä: Marilyn Monroe, 1959. === Ehdokkuudet === * BAFTA: BAFTA-elokuvapalkinto: paras brittiläinen miesnäyttelijä: Laurence Olivier, 1958. * BAFTA: BAFTA- elokuvapalkinto: paras brittiläinen elokuva, 1958. * BAFTA: BAFTA- elokuvapalkinto: paras brittiläinen käsikirjoitus: Terence Rattigan, 1958. * BAFTA: BAFTA-elokuvapalkinto: paras ulkomaalainen elokuva: Yhdysvallat, 1958. * BAFTA: BAFTA-elokuvapalkinto: paras ulkomaalainen naisnäyttelijä: Marilyn Monroe, 1958. * Laurel Award: Golden Laurel: paras naispääosa: Marilyn Monroe, 1958. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa höyhenenkevyeksi lemmenkomediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1957 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1957 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Alex Ribeiro

Alex Dias Ribeiro (s. 7. marraskuuta 1948 Belo Horizonte, Brasilia) on entinen brasilialainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 20 F1-osakilpailuun kausina – ja saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Ribeiro ajoi Hesketh-, March-, Fittipaldi-talleissa. Ribeiro onnistui ajamaan kaudella 1977 kahdesti kahdeksanneksi.Ribeiro ajoi kuudesti maaliin. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Alifirenko

Sergei Gennadijevitš Alifirenko (, s. 21. tammikuuta 1959 Kirovakan) on venäläinen pistooliampuja ja olympiavoittaja. Alifirenko on voittanut 25 m olympiapistoolissa olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja olympiapronssia Ateenassa 2004. Alifirenko on myös menestynyt maailmanmestaruuskilpailuissa. Zagrebissa 2006 hän voitti henkilökohtaisen pronssin 25 m olympiapistoolissa. Alifirenko sai kisoista myös joukkuemaailmanmestaruuden 25 m isopistoolissa sekä hopeaa 25 m olympiapistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa. Hän oli myös Barcelonassa 1998 hopealla 25 m isopistoolin joukkueessa. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stokmarknes

Stokmarknes on Hadselin kunnan keskustaajama ja kaupunki Nordlandin läänissä Norjassa. Taajama sijaitsee Hadseløyan saaressa rikkonaisessa Vesterålenin saaristossa. Lukuisat sillat yhdistävät sen mantereeseen. Asukasluku on noin 3 500 henkeä. Noin viisi kilometriä Stokmarkenesista koilliseen sijaitsee Skagenin lentokenttä. Paikkakunnan merkittävin nähtävyys on Hurtigruten-museo, johon on telakoitu kokonainen liikenteestä poistunut entinen alus M/S Finnmarken. Hurtigrutenin perustaja Richard With, asui ja eli Stokmarknesissa. Norjalainen Madrugada-yhtye on kotoisin Stokmarknesista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hadsel Luokka:Norjan kaupungit Luokka:Norjan taajamat
Olavi Manninen

Olavi Adrian Manninen (20. heinäkuuta 1928 Jyväskylä – 15. helmikuuta 2011 Jyväskylä)Olavi Manninen Sports Reference LLC oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton. Manninen sijoittui Rooman 1960 olympialaisten maratonjuoksussa parhaana suomalaisena 23:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa vuonna 1959. Hän sijoittui toiseksi Košicen maratonilla vuonna 1956, kolmanneksi Bukarestin maratonilla vuonna 1955 ja viidenneksi Moskovan maratonilla vuonna 1957. Bostonin maratonilla hän oli neljäs vuonna 1957 ja viides vuonna 1961. Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1958 ja 1959. Vuonna 1960 hän sai SM-hopeaa. Seuratasolla Manninen edusti muun muassa Jyväskylän Kenttäurheilijoita, jonka kunniapuheenjohtaja hän on. Hän istui Suomen Urheiluliiton liittovaltuustossa vuosina 1971–1986. Hänen veljensä Pentti Manninen voitti painissa juniorien Suomen mestaruuden vuonna 1950. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 10 000 metriä: 30.31,0 * 25 000 metriä: 1.19.13 * Maraton: 2.21.17,8 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Bob Dorough

Bob Dorough (12. joulukuuta 1923 – 23. huhtikuuta 2018)Bob Dorough, ‘Schoolhouse Rock!’ Performer and Writer, Dies at 94 oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -lauluntekijä. Hän syntyi Arkansasissa ja kasvoi Teksasissa. Soitettuaan armeijan yhtyeessä toisen maailmansodan aikana Dorough opiskeli North Texas State Universityssa. Hän asui 1950-luvulla jonkin aikaa Pariisissa, Ranskassa. Dorough teki uransa varhaisina vuosina yhteistyötä muiden muassa Miles Davisin ja Blossom Dearien kanssa. Hän sävelsi ja sanoitti 1970-luvulta alkaen useita lauluja amerikkalaiseen Schoolhouse Rock! -opetusohjelmasarjaan. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Sergei Poljakov

Sergei Poljakov (, s. 22. tammikuuta 1968 Vinnytsja) on venäläinen pistooliampuja. Poljakov on voittanut olympiahopeaa Ateenassa 2004 25 m olympiapistoolissa. Poljakov on myös menestynyt joukkueenjäsenenä maailmanmestaruuskilpailuissa. Zagrebissa 2006 hän voitti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa ja joukkuehopeaa 25 m olympia- ja 25 m vakiopistoolissa. Hän osallistui myös Milanoon 1994 ja saavutti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa, sekä joukkuehopeaa 50 m pistoolissa. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n profiili Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hopeinen Harmonikka

Hopeinen Harmonikka oli 10-vuotiaille ja sitä nuoremmille lapsille tarkoitettu suomalainen harmonikkakilpailu, joka järjestettiin vuodesta 1986 lähtien vuoteen 2023 Sata-Häme Soi -juhlilla Ikaalisista. Se järjestettiin Kultainen Harmonikka -kilpailun rinnalla. Ajatuksena lasten kilpailussa on välttää "kovaa kilpailua". Kilpailu syntyi Sata-Häme Soi ja MTV Oy:n yhteistyönä. == Kilpailun kulku == Ensimmäisessä vaiheessa kilpailuun ilmoittautuneet lapset tekivät äänitteen tai videon, joiden perusteella tuomaristo valitsi semifinaaliosallistujat. Keväällä, viime vuosina ns. "harmonikkaristeilyn" yhteydessä ruotsinlaivoilla, käydyn semifinaalin pohjalta valittiin soittajat televisiofinaaliin. Vuonna 2008 finaalin televisioi Yle TV2. Kilpailun voittaja ratkeaa suorassa lähetyksessä katsojien puhelinäänestyksen perusteella. Yhdessä Kultainen Harmonikka -kilpailun kanssa viime vuosina televisioitu finaaliohjelma keräsi yli puoli miljoonaa katsojaa vuosittain 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla. Yleisradio televisioi kilpailun viimeistä kertaa vuonna 2011, eikä sitä televisioitu vuosina 2012–2015. AlfaTV televisioi kilpailun jälleen vuonna 2015. Kilpailua ei järjestetty vuonna 2020, johtuen koko Sata-Häme Soi -tapahtuman peruuttamisesta koronaepidemian vuoksi vallinneissa poikkeusoloissa. Sata-Häme Soi -festivaali hakeutui konkurssiin syyskuussa 2023, ja kilpailua ei järjestetty vuonna 2024. Kilpailun tuotemerkki jäi Ikaalisten kaupungin omistukseen. == Kilpailun voittajat == * Janne Puttonen, Viitasaari, 1986 * Sari Siekkinen, Vesanka, 1987 * Janne Joensivu, Ikaalinen, 1988 * Jani Helenius, Kuusankoski, 1989 * Pekka Tervahartiala, Raisio, 1990 * Arto Kanninen, Jyväskylä, 1991 * Janne Mäkinen, Rauma, 1992 * Mona-Liisa Malvalehto, Rovaniemi, 1993 * Sofia Ahjoniemi, Karkkila, 1994 * Kira Nieminen, Helsinki, 1995 * Riikka Huhta, Karkkila, 1996 * Sami Hopponen, Polvijärvi, 1997 * Johanna Tiainen, Vihti, 1998 * Susanna Hanhikoski, Kaustinen, 1999 * Katariina Ahjoniemi, Karkkila, 2000 * Hanna Nikander, Karkkila, 2001 * Mauri Huttunen, Lappeenranta, 2002 * Vilma Avikainen, Mikkeli, 2003 * Juuso Vesterinen, Taipalsaari, 2004 * Joni Stein, Haapajärvi, 2005 * Sami Salonen, Lohja, 2006 * Mikko Suihkola, Sievi, 2007 * Viljami Morander, Somerniemi, 2008 * Arttu Rajala, Ilmajoki, 2009 * Janina Suihkola, Sievi, 2010 * Sonja Lampinen, Saarijärvi, 2011 * Kalle Makkonen, Jyväskylä, 2012 * Linda Ullgren, Kontiolahti, 2013 * Vilma Wiren, Kokkola, 2014 * Eemil Ullgrén, Kontiolahti, 2015 * Johannes Koivisto, Kokkola, 2016 * Konsta Pykäläinen, Lappeenranta, 2017 * Eveliina Eloranta, Kankaanpää, 2018 * Anni Saksman, Savonlinna, 2019 * Annabel Heikola, Pori, 2021 * Samuel Heikola, Pori, 2022 * Alexander Repin, Tuusula, 2023 == Lähteet == Luokka:Harmonikka Luokka:Suomalaiset musiikkikilpailut Luokka:Ikaalisten tapahtumat Luokka:1980-luvun suomalaiset musiikkiohjelmat Luokka:1990-luvun suomalaiset musiikkiohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset musiikkiohjelmat Luokka:2010-luvun suomalaiset musiikkiohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset musiikkiohjelmat
Sulatto (nuorisotapahtuma Raahessa)

Sulatto on Raahessa järjestettävä päihteettömyyteen kannustava, nuoria osallistava ja pääsymaksuton nuorten musiikkitapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 2003 lähtien. Tapahtuma on yleensä yksipäiväinen ja järjestetään elokuun alussa tai heinäkuun lopussa. Tapahtuma on kaksiosainen ja päivällä järjestetään perheille suunnattu Huvilahti - lasten tapahtuma. Illemmalla varsinaisen Sulaton aloittavat paikalliset yhtyeet, joiden jälkeen ilta jatkuu valtakunnallisesti tunnetuilla pääesiintyjillä. Tapahtuma on Raahen nuorisovaltuuston projekti. Sulaton kävijämäärät liikkuvat 1 500-2 500 kävijän paikkeilla. ==Organisaatio== Sulatto-tapahtumaa organisoi Raahen nuorisovaltuuston joka vuosi nimeämä noin 25-henkinen Sulatto-staabi. Staabin johdossa toimivat päätoimitsija, apulaispäätoimitsija sekä pääsihteeri. Sulaton ympärillä toimii joka vuosi yhteensä noin 50-100 nuorta, jotka jakaantuvat yhteensä noin 10 tiimiin ja niiden alaisiin työryhmiin. Sulatto on nimenomaan nuorten järjestämä tapahtuma. Järjestävän Sulatto-staabin jäsenten ikä on pääosin viime vuosina ollut neljästätoista kahteenkymmeneen ikävuoteen. ==Päätoimitsijat 2003-== *2003: Antti Jokela (synt. -86) *2004: Antti Jokela, Jarno Moisala (-79) *2005: Katja Sorjamaa (-85) *2006: Jenni Similä (-86) *2007: Katja Viinikangas (-88) *2008: Sonja Strömsholm (-87) *2009: Eeva Ojala (-88) *2010: Katja Viinikangas (-88) *2011: Jussi Ojala (-93) *2012: Jesper Uunila (-94) *2013: Viivi Ohvo (-95) *2014: Eetu Viinikka (-96) *2015: Ella Kallela (-98) *2016: Mikko Kanervo (-97) *2017: Ida Tiittanen (-98) *2018: Antti Mattila (-00) *2019: Asko Salmela (-01) ==Pääesiintyjät 2003-== *Sulatto´03: Mariska *Sulatto´04: Killer *Sulatto´05: PMMP & The Jiva Orchestra *Sulatto´06: Jonna *Sulatto´07: Technicolour *Sulatto´08: Ari Koivunen *Sulatto´09: Lord Est *Sulatto´10: The Giant Leap, Kilpi ja Uniikki *Sulatto´11: Jukka Poika, Raappana & Sound Explosion Band ja Aste *Sulatto´12: Elokuu, Asa, The Blanko ja Profane Omen *Sulatto´13: Kuningasidea, Brädi, Stepa & Are ja Kemmuru *Sulatto´14: Redrama, Laineen Kasperi & Palava Kaupunki ja Doom Unit *Sulatto´15: Kasmir *Sulatto´16: Mäkki *Sulatto´17: Ilari, TCT ja Salaliitto *Sulatto´18: Normaali kesätapahtuma peruttiin ulkoilmakonsertin estävien sääolosuhteiden johdosta. *Sulatto´18 goes pikkujoulut: Gettomasa. Kesätapahtuman peruuntumisen johdosta 8.12.2018 järjestetty korvaava tapahtuma Raahen liikuntahallilla. ==Aiheesta muualla== *http://www.sulatto.net Luokka:Musiikkitapahtumat Suomessa Luokka:Raahen kulttuuri
Job for a Cowboy

Job For A Cowboy on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin Glendalen kaupungissa Arizonassa. Job for a Cowboy aloitti deathcore-yhtyeenä, josta hiljalleen muokkaantui nykyiseen muotoonsa, eli enemmän death metal -painoisemmaksi. Yhtyeen laulaja Jonny Davy on sitä mieltä, ettei yhtye olisi voinut keksiä hölmömpää nimeä. == Historia == Vuoden 2004 demonsa ilmestyttyä, Job for a Cowboy julkaisi debyyttialbuminsa, Doomin, vuonna 2005. Albumi sai Yhdysvalloissa positiivisen vastaanoton. Genesis-albumi ilmestyi keväällä 2007. Lähivuosina Job for a Cowboy on kiertänyt Yhdysvaltoja sekä Eurooppaa aktiivisesti. Kesällä 2008 yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Tuska Open Air -festivaaleilla, jossa he soittivat instrumentaalikonsertin koska laulajalla oli kurkkutulehdus. Vuonna 2009 he julkaisivat Ruinationin. == Jäsenet == * Jonny Davy – laulu (2003–) * Al Glassman – rytmikitara (2008–) * Tony Sannicandro – soolokitara, taustalaulu (2011–) * Nick Schendzielos – basso (2011–) * Danny Walker (2013–) ;Entiset jäsenet * Chad Staples – basso (2003–2004) * Andy Rysdam – rummut (2003–2004) * Andrew Arcurio – soolokitara (2003–2006) * Ravi Bhadriraju – rytmikitara (2003–2008) * Elliott Sellers – rummut (2004–2007) * Brent Riggs – bassokitara, taustalaulu (2004–2011) * Bobby Thompson – soolokitara (2006–2011) * Jon "The Charn" Rice – rummut (2007–2013) == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * * EP:t * * * Singlet * Unfurling a Darkened Gospel (2009) * Misery Reformatory (2011) * Nourishment Through Bloodshed (2012) Musiikkivideot * Entombment of a Machine (2006) * Embedded (2007) * Altered from Catechization (2008) * Unfurling a Darkened Gospel (2009) * Ruination (2010) * Tarnished Gluttony (2012) Luokka:Yhdysvaltalaiset death metal -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset deathcoreyhtyeet
Blossom Dearie

Blossom Dearie () oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -pianisti. Hän syntyi East Durhamissa, New Yorkin osavaltiossa, ja opiskeli lapsuudessaan klassista pianonsoittoa. == Ura == Dearie muutti high schoolin jälkeen New Yorkiin. Hän työskenteli 1950-luvulla Pariisissa, jossa hän nousi kokoonpanonsa kanssa vuonna 1954 maineeseen ranskankielisellä versiollaan laulusta ”Lullaby of Birdland”. Jo 1950-luvulla levytysuransa aloittanut Dearie työskenteli aikoinaan muiden muassa Verve Recordsille ja Capitol Recordsille. Jälkimmäisellä hän julkaisi tunnetun albumin May I Come In? (1964). Eräs suosittu laulu on ”The Riviera” albumilta Give Him the Ooh-La-La (1958). 1970-luvulla Dearie perusti oman levy-yhtiönsä, Daffodil Recordsin. Hänet muistetaan myös 1970-luvulla aloitetusta opetussarjasta Schoolhouse Rock!. == Yksityiselämä == Dearie oli naimisissa nuorena kuolleen jazzmuusikko Bobby Jasparin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit