EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Marie Fel

Marie Fel (24. lokakuuta 1713 – 2. helmikuuta 1794) oli ranskalainen oopperalaulaja. Felin perhe oli musikaalinen: isä Henri Fel oli urkuri ja veli Antoine Fel oli säveltäjä sekä baritonilaulaja. Fel pääsi laulajaksi Pariisiin oopperaan 20-vuotiaana ja ura kesti 35 vuotta. Tämä tarkoittaa että hän lauloi kaikissa Rameaun oopperoissa ja monissa Lullyn ja Campran tuotannoissa .Rameau kirjoitti monia oopperoitaan ajatellen juuri Felin laulavan niissä. Oopperauran jälkeen hän lauloi vielä kymmenen vuotta Concert Spirituelissa. Ensimmäinen suhde Felillä oli oopperalaulaja Louis de Cahusacin kanssa. Pariskunta asui eri osoitteissa eikä pitänyt suhdettaan mitenkään esillä. Vuonna 1750 Le Fel tapasi taidemaalari Quentin La Tourin. Suhde kesti yli 30 vuotta ja sen tunnustivat kaikki paitsi kirkko. Kun La Tour sairastui ja joutui perheensä hoidettavaksi, kirjoitti Fel hänelle useita pitkiä kirjeitä. Casanova mainitsee Felin muistelmissaan. Oopperalaulaja Sophie Arnould oli Felin oppilas. == Lähteet== Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1713 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Yasmine Lafitte

Yasmine Lafitte arabiaksi ياسمين لافيت (1. lokakuuta 1973, Tahar Souk, Marokko) on marokkolais-ranskalainen entinen pornonäyttelijä. Lafitten perhe muutti Lyoniin kun hän oli vauva. 18-vuotiaana hän lähti kotoaan ja opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli samalla tarjoilijana. Aikuisviihteen tekemisen hän aloitti silloisen miesystävänsä kanssa vuonna 2004. Kolme vuotta myöhemmin hän solmi rahakkaan sopimuksen Marc Dorcelin tuotantoyhtiön kanssa. Lafitte on esiintynyt myös valtavirran elokuvissa. Hän teki vuonna 2007 roolin Cannesin elokuvajuhlilla esitetyssä Danielle Arbidin elokuvassa A Lost Manja sivuroolin Olivier Marchalin rikoselokuvassa MR 73. Tehtyään useita pornoelokuvia hän lopetti niiden tekemisen vuonna 2009 keskittyäkseen valtavirran elokuviin ja työhönsä tuottajana. Hän sai uransa aikana aikuisviihdealan palkintoja. Vuonna 2011 Lafitte antoi haastattelun, jossa kritisoi pornotuottajia. Hänen mukaansa he riistävät pornonäyttelijöitä, jotka antavat oikeuden julkaista kuviaan loputtomasti. Lisäksi kuvat esittävät pornonäyttelijät halvetavissa tilanteissa koko maailmalle. Tuottajilla on hienot asunnot, mutta esiintyjät asuvat vaatimattomasti, hän jatkoi. http://www.lesinrocks.com/2011/01/09/actualite/yasmine-ex-egerie-dorcel- maintenant-je-sais-pourquoi-je-suis-devenue-hardeuse-1121463/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Pornonäyttelijät Luokka: Marokkolaiset henkilöt Luokka: Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pipin I (Akvitanian kuningas)

Pipin I (noin 797 – 13. joulukuuta 838) oli Akvitanian karolingikuningas ja frankkien valtakunnan keisari Ludvig Hurskaan toiseksi vanhin poika. Pipin sai Akvitanian hallinnan heinäkuussa 814 ja hänet tunnustettiin Akvitanian kuninkaaksi vuonna 817. Oli kuitenkin selvää, että Pipin oli vanhemman veljensä, Ludvigin kruununperijäksi valitun Lothar I:n alainen ja vasalli. Vuonna 830 Pipin aloitti kolmen vanhimman pojan kapinan Ludvigia vastaan, koska heidän isänsä oli toisen vaimonsa Judit von Welfin painostamana alkanut suosia heidän velipuoltaan Kaarlea. Pipin teki kuitenkin sovinnon isänsä kanssa helmikuussa 831. Pipin aloitti uuden kapinan vuonna 832, minkä jälkeen Ludvig riisti Pipiniltä kuninkuuden. Pipin onnistui pakenemaan vankilasta ja käytti hyväkseen Akvitaniassa nauttimaansa laajaa tukea. Hän liittyi veljiensä kanssa uuteen kapinaan vuonna 833, ja sen surauksena Ludvig Hurskas syöstiin vallasta. Veljesten välille puhkesi kuitenkin erimielisyyksiä, ja Pipin alkoi katua kapinaa. Hän auttoi palauttamaan Ludvig Hurskaan takaisin keisariksi. Sen jälkeen Pipin sai Akvitanian kuninkuuden takaisin ja lisäksi haltuunsa Anjoun. Pipin kuoli ennen isäänsä vuonna 838. == Lähteet == Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Vuonna 838 kuolleet
Danielle Arbid

Danielle Arbid (26. huhtikuuta 1970 Beirut, Libanon) on libanonilais- ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän on tehnyt sekä fiktio- että draamaelokuvia. Hän on tehnyt elokuvia vuodesta 1997 ja niitä on esitetty useilla elokuvafestivaaleilla.http://www.reorientmag.com/2016/07/danielle-arbid/ http://www.imdb.com/name/nm0033384/bio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Libanonilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chilleurs-aux-Bois

Chilleurs-aux-Bois on kunta Ranskassa Loiret'n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 28 kilometriä Orléansin kaupungista koilliseen. Kunnan alueella on renessanssilinna Château de Chamerolles, joka on onnistunut säilyttämään keskiaikaisen ilmeensä. Se rakennettiin vuosina 1500–1530 muinaisen keskiaikaisen linnoituksen paikalle. Toisen maailmansodan aikana linna vallattiin ja ryöstettiin, ja se jäi rapistumaan. Vuonna 1987 linna saatiin aluehallinnon hallintaan ja aloitettiin laajamittainen kunnostusohjelma, joka kesti viisi vuotta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Bertha Lutz

Bertha Maria Júlia Lutz (2. elokuuta 1894 – 16. syyskuuta 1976) oli brasilialainen eläintieteilijä, poliitikko ja diplomaatti. Lutzista tuli johtava hahmo sekä Amerikan feministiliikkeessä että ihmisoikeusliikkeessä. Hänellä oli tärkeä rooli naisten äänioikeuden saamisessa Brasiliassa. Hän edusti maataan YK: n kansainvälisen järjestön konferenssissa ja allekirjoitti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan. Poliittisen työnsä lisäksi hän oli luonnontieteilijä Brasilian kansallismuseossa ja hän oli erikoistunut nuolimyrkkysammakkoihin. Hänen mukaansa on nimetty kolme sammakkolajia ja kaksi liskolajia. == Varhainen elämä ja koulutus == Bertha Lutz syntyi São Paulossa. Hänen isänsä, Adolfo Lutz (1855–1940), oli sveitsiläistä alkuperää oleva lääkäri ja epidemiologi ja hänen äitinsä Amy Marie Gertrude Fowler oli brittiläinen sairaanhoitaja. Bertha Lutz opiskeli luonnontieteitä, biologiaa ja eläintiedettä Pariisin Sorbonnen yliopistossa valmistuen vuonna 1918. Pian tutkinnon suorittamisen jälkeen hän palasi Brasiliaan. == Tieteellinen ura == Palattuaan Brasiliaan vuonna 1918 Lutz omistautui sammakkoeläinten tutkimiseen, erityisesti nuolimyrkkysammakoihin ja lehtisammakkoihin. Vuonna 1919 hän aloitti työt Brasilian kansallismuseossa. Myöhemmin hänestä tuli kasvitieteilijä. Elämänsä aikana Lutz julkaisi lukuisia tieteellisiä tutkimuksia ja julkaisuja. Hänen auktorilyhenteensä on Lutz. Lutzin kunniaksi on nimetty kaksi brasilialaista liskolajia, Liolaemus lutzae ja Phyllopezus lutzae, sekä kolme sammakkolajia, Dendropsophus berthalutzae, Megaelosia lutzae ja Scinax berthae. == Kuolema == Hän kuoli 82-vuotiaana, vuonna 1976. == Katso myös == * Naisten äänioikeus == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset eläintieteilijät Luokka:Brasilialaiset poliitikot Luokka:Brasilialaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Aleksandr Gelman

Aleksandr Isaakovitš Gelman (; 1933 Dondușeni, Moldavia, Romania) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija. Opiskellessaan Chișinăun yliopistossa 1960–1963 hän työskenteli viilaajana. Gelmanin näytelmät olivat neuvostoaikana suosittuja. Hän arvosteli suunnitelmatalouden epäkohtia, kuitenkin aika laimeasti, niin ettei syntynyt ongelmia. Näytelmiä on esitetty suomeksikin, myös kuunnelmaksi sovitettuna. Gelman joutui lapsena perheensä kanssa Ukrainaan Beršadin gettoon. Toisen maailmansodan lopulla hän selviytyi isänsä kanssa hengissä kuolemanmarssista.Alexander Gelman, Henschel Schauspiel viitattu 7.4.2021 ==Suomennetut teokset== * Penkki, suom. Esa Adrian, Työväen Näyttämöiden Liitto 1986 näytelmämoniste * Julkisesti kahden kesken, suom. Nina Korimo, Työväen näyttämöiden liitto 1983 * Me, allekirjoittaneet, suom. Marja Jänis, Työväen Näyttämöiden Liitto, [i.a.] näytelmämoniste ===Elokuvat=== * Palkkio, suom. Marja Koskinen, ohjaus Timo Bergholm, Yle 1977 (televisioelokuva) * Palkkio, ohjaus Sergei Mikaeljan 1974 * Me, allekirjoittaneet, suom. Marja Jänis, ohjaus Raimo O. Niemi, 1984 (televisioelokuva, Yle) * Julkisesti kahden kesken, suom. Nina Korimo, ohjaus Timo Lamminen, 1984 (televisioelokuva, Mtv) * Zina-Zinulja, ohjaus Pavel Tšuhrai 1986 ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Venäläiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Alma-Tadema

Laura Theresa Alma-Tadema, syntyjään Epps (16. huhtikuuta 1852 – 15. elokuuta 1909) oli englantilainen taidemaalari, joka maalasi kotinäkymiä sekä paljon kuvia naisista ja lapsista. Hänen miehensä Lawrence Alma-Tadema oli myös taidemaalari. Laura Eppsin lapsuudenkodissa oltiin kiinnostuneita eri taiteista. Hän oli aluksi kiinnostunut musiikista ja halusi säveltäjäksi. Tuleva aviomies Lawrence Alma-Tadema oli jäänyt leskeksi vuonna 1869 ja saman vuoden joulukuussa vieraillessaan ystävänsä luona, hän tapasi Eppsin perheen tyttäret, jotka olivat 19- ja 17-vuotiaita. Laura oli nuorempi ja Lawrence rakastui tähän heti. https://web.archive.org/web/20070917174408/http://www.victorianartinbritain.co.uk/obituary/alma- tadema-laura.htm http://eclecticlight.co/2016/10/31/laura-theresa-alma-tadema- the-womans-world/ Lawrence Alma-Tadema tarjoutui antamaan Lauralle opetusta piirtämisessä, sillä saisi sen varjolla olla rakkautensa kohteen luona. Rakkaus muuttui molemminpuoliseksi ja kumppanukset ilmoittivat menevänsä naimisiin. Lauran vanhemmat eivät tähän myöntyneet, sillä he pitivät tytärtään liian nuorena perustamaan perheen. Pariskunta solmi avioliiton vuonna 1871 ja Laurasta tuli Lawrencen lasten Laurensen ja Annan äitipuoli. Omia lapsia hän ei saanut. Samaan aikaan hän aloitti omaa uraansa taiteilijana. http://eclecticlight.co/2016/10/31/laura-theresa-alma-tadema-the-womans-world/ Laura Alma-Tademan ura käynnistyi toden teolla vuonna 1873, jolloin hänellä oli kaksi näyttelyä. Toinen oli Pariisin Salongissa ja toinen Lontoossa Royal Academy of Artsissa. Teoksiinsa hän oli saanut selviä vaikutteita alankomaalaisesta 1600-luvun taiteesta. Teoksilleen hän antoi aviomiehensä tavoin juoksevan numeroinnin. Historiallisten maalaustensa hän halusi kuvaavan tarkasti ja todenmukaisesti niissä kuvattavaa aikaa. Hän sai työnsä esille toisena englantilaisena naistaiteilijana Pariisin maailmannäyttelyyn vuonna 1878. Vuosi Laura Alma-Tademan kuoleman jälkeen hänelle pidettiin muistonäyttely. Nykyään hänen töitään on esillä melko harvoin ja suurin osa niistä on yksityiskokoelmissa. Leighton House Museum järjesti näyttelyn hänen töistään vuonna 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artrenewal.org/artists/laura-theresa-alma-tadema/1185 Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Weeekly

Weeekly () on seitsenjäseninen eteläkorealainen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimii IST Entertainment (aiemmin Play M Entertainment). Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Soojin, Monday, Soeun, Jaehee, Jihan ja Zoa. Jiyoon jätti yhtyeen kesäkuussa 2022. Weeekly julkaisi ensimmäisen minialbuminsa We Are kesäkuussa 2020. == Historia == === Ennen uran alkua (2017–2019) === Soojin, Jiyoon ja Soeun kilpailivat JBTC:n musiikkikilpailussa Mix Nine 2017–2018. Soojinilla oli iso rooli ohjelmassa, mutta hän joutui vetäytymään sarjasta, sillä joutui liikenneonnettomuuden takia hätäleikkaukseen. Lokakuussa 2018 Fave Entertainment ilmoitti suunnitelmistaan debytoida uusi tyttöyhtye Fave Girls (). Yhtyeen kokoonpanoon kuului Soojin, Jiyoon, Monday, Soeun ja Jaehee. Nimi vaihdettiin väliaikaisesti PlayM Girlsiksi (), kun Plan A Entertainment ja Fave Entertainment yhdistyivät ja muodistuvat Pl ay M Entertainmentin huhtikuussa 2019. === We Are ja We Can (2020) === Play M Entertainment ilmoitti maaliskuussa 2020, että PlayM Girls tulisi debytoimaan saman vuoden kesäkuussa. Yhtyeen uusi nimi Weeekly ja kaikki sen seitsemän jäsentä julkistettiin samalla viikolla. Kesäkuun alussa ilmoitettiin, että yhtye julkaisisi 30. päivä debyyttialbuminsa We Are. Single ”Tag Me” ja minialbumi We Are julkaistiin suunniteltusi 30. kesäkuuta. Weeekly piti lehdistötilaisuuden samana päivänä. Debyyttinäytös piti alun perin pitää V Liven kautta, mutta esiintymispaikan lähellä syttynyt tulipalo esti sen. ”Tag Me” -singlen musiikkivideo sai 10 miljoonaa katselukertaa viikossa, ja albumi myi 10 000 kappaletta kahdeksassa päivässä. Elokuussa yhtye julkaisi fanikuntansa nimen, joka oli Daileee. Korean kuluttujafoorumi myönsi yhtyeelle Uuden tulokkaan -palkinnon. Weeeklyn toinen minialbumi We Can ja sen nimikkosingle ”Zig Zag” julkaistiin lokakuussa. Yhtye esiintyi M Countdownissa singlellä 15. lokakuuta. Esitys herätti huomiota, sillä koreografiaan kuului isojen kuutioiden työntäminen ympäri lavaa. ”Zig Zag” -singlen musiikkivideo sai 10 miljoonaa katselukertaa neljässä päivässä, joka rikkoi yhtyeen edellisen ennätyksen. === We Play ja Play Game: Holiday (2021) === Weeekly julkaisi kolmannen minialbuminsa We Play ja sen nimikkosinglen ”After School” maaliskuussa 2021. Yhtye julkaisi neljännen minialbuminsa Play Game: Holiday ja sen nimikkosinglen ”Holiday Party” 4. elokuuta. === Play Game: Awake (2022–) === Helmikuun 28. päivä uutisoitiin, että jäsen Jiyoon jää tauolle yhtyeen toiminnasta ahdistuneisuuden vuoksi. Weeekly julkaisi ensimmäisen singlealbuminsa Play Game: Awake ja sen nimikkosinglen ”Ven Para” 7. maaliskuuta 2022. Jiyoon jätti yhtyeen kesäkuussa. == Jäsenet == * Soojin (수진) – johtaja * Monday (먼데이) * Soeun (소은) * Jaehee (재희) * Jihan (지한) * Zoa (조아) === Entiset: === * Jiyoon (지윤) == Diskografia == === EP:t === * We Are (2020) * We Can (2020) * We Play (2021) *Play Game: Holiday (2021) === Singlealbumit === * Play Game: Awake (2022) === Singlet === * ”Tag Me” (@Tag Me) (2020) * ”Zig Zag” (2020) * ”After School” (2021) *”Holiday Party” (2021) *”Ven Para” (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Kåddböle

Kåddböle on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Se sijaitsee Kemiön lounaislaidalla. Kåddbölen naapurikylät ovat Högmo lännessä, Mattkärr pohjoisessa ja Smedsböle idässä. Etelässä kylä rajoittuu entiseen kunnanrajaan, jonka takana on Nivelaxin takamaita. Kåddböle sijaitsee Storbäckenin ojalaaksossa, jonka läpi kulkee pieni harjumuodostelma. Kylän pohjoislaidalla kohoaa mäkialue Kåddbölebrinken. Kylän asutus on hajallaan kylän alueella. Kåddböle on ollut kolmen tai kahden talon muodostama kylä 1500-luvulla. Kylän kantatilat Östergård ja Västergård ovat sijainneet vierekkäin Storbäckenin varrella vuoden 1786 isojaon kartan mukaan. Östergård jaettiin kahtia 1833 ja vuosisadan aikana kylään syntyi useita palstatiloja ja torppia. Västergård jaettiin kahtia 1913 ja Östergård on siirretty yhteisestä pihapiiristä nykyiselle paikalleen, mikä lopullisesti hajautti vanhan kylärakenteen. Torpat ja palstatilat ovat itsenäistyneet 1920- ja 1930-luvuilla ja 1950-luvulla kylään syntyi hieman siirtoväen pientiloja. == Esihistoriallinen asuinpaikka == Vuonna 2009 Kåddbölestä löydettiin viitteitä esihistoriallisesta asuinpaikasta. Tutkimuksissa löydettiin noin parikymmentä pientä saviastian palasta ja muutamia palaneita luita. Suurin osa näistä saviastian paloista oli karkeita ja sisälsi kivimurskaa, mikä viittaa varhaismetallikauden tyyliin. Kuitenkin keramiikka olisi voinut olla peräisin lähes miltä tahansa esihistorialliselta vuosituhannelta. Kolmessa astian palassa havaittiin kevyitä naarmuja ulkopinnassa, ja yhdessä palassa oli epämääräinen koristepainanne, joka muistutti Morbyn keramiikassa nähtyjä koristeita. Radiohiiliajoituksella saatiin palaneesta luusta ajoitus varhaispronssikauteen tai varhaisrautakauteen, mikä sopii yhteen muiden löytöjen ajoituksen kanssa. Puuhiilestä teetetty radiohiiliajoitus puolestaan osoitti ajoituksen varhaiskeskiaikaan. Tämä ajoitus tukee hyvin asuinpaikan iän arviota, joka perustuu muihin löytöihin. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Bridgeman

Bridgeman voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Bridgemanin aatelissuku: ** William Bridgeman (1864-1935), brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko *** Robert Bridgeman (1896-1982), brittiläinen kenraalimajuri **** Robin Bridgeman (s. 1930), brittiläinen aatelinen *** Maurice Bridgeman (1904-1980), brittiläinen liikemies ja valtion työntekijä * William B. Bridgeman (1916-1968), yhdysvaltalainen koelentäjä * Kapteeni Bridgeman (1600-l.), brittiläinen merirosvo
Gertrud Adelborg

Gertrud Virginia Adelborg (10. syyskuuta 1853 Karlskronan kunta – 25. tammikuuta 1942 Gagnef) oli ruotsalainen opettaja ja feministi. Adelborg oli näkyvästi mukana taistelussa naisten oikeuksien puolesta, ja vuonna 1907 hän sai Illis Quorum -arvomitalin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Gertrud V. Adelborg. Svenskt biografiskt lexikon. * Gertrud Virginia Adelborg. Svenskt kvinnobiografiskt lexikon. Luokka:Ruotsalaiset feministit Luokka:Ruotsalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Cléry-Saint-André

Cléry-Saint-André on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Orléansin kaupungista lounaaseen. Kunnan keskustassa on goottilaistyylinen Notre-Dame de Cléryn basilika. Samalla paikalla on ollut pieni kirkko jo 1300-luvun alusta. Englantilaiset sotajoukot tuhosivat kirkon 1400-luvulla käydyn satavuotisen sodan aikana. Vain kirkon kellotorni säilyi tuholta. Ranskan kuningas Ludvig XI lupasi rakennuttaa kirkon uudelleen. Ludvig XI vieraili Cléryssä vuonna 1465 voitokkaan Montlhéryn taistelun jälkeen, ja vuonna 1467 hän julisti rakennuksen "kuninkaalliseksi kappeliksi". Myöhemmin hän valitsi kirkon hautauspaikakseen, ja jonne hänet on myös haudattu. Tiedosto:ClerySaintAndre04.jpg|Ludvig XI:n hauta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Myrsky Galilean merellä

Myrsky Galilean merellä on vuonna 1633 valmistunut Alankomaiden kultakauden maalaustaiteen öljymaalaus, jonka on maalannut Rembrandt. Se oli aiemmin esillä Isabella Stewart Gardner Museumissa, Bostonissa, mutta se varastettiin vuonna 1990, ja on yhä kateissa. Se on Rembrandtin ainut meriaiheinen maalaus. Maalaus esittää Jeesusta tyynnyttelemässä myrskyä Genesaretinjärvellä, mikä mainitaan Markuksen evankeliumissa. ==Lähteet== Luokka:Rembrandtin maalaukset
Alma Möller

Alma Dagbjört Möller (s. 24. kesäkuuta 1961 Siglufjörður) on islantilainen lääkäri, joka työskentelee Islannin terveysjohtajana eli valtionlääkärinä Islannin terveysjohtajan virastossa. Huhtikuussa 2018 Islannin valtionlääkärinä aloittanut Alma on ensimmäinen, vuonna 2020 jo 258 vuoden ikään ehtineen Islannin terveysviraston johdossa toimiva nainen. Alma Möller nousi laajempaan, kansainväliseen julkisuuteen vuonna 2020 Islannin jo tuolloin hyvin onnistuneiden covid-19-taudin rajoittamiseen liittyvien toimien johdosta. Alma oli kuusilapsisen perheen nuorin lapsi. Hänen isoveljensä on islantilainen kansanedustaja, entinen liikenneministeri Kristján L. Möller. Alma Möller tuli ylioppilaaksi vuonna 1981 (Menntaskólinn). Hän valmistui lääkäriksi Islannin yliopistosta (M.D. 1981). Hän oli Islannin ensimmäinen rannikkovartioston helikopterilääkärinä toiminut nainen; tätä varten hän opiskeli myös Skotlannissa järjestetyillä erikoiskursseilla. Tässä työssä toimiessaan hän päätyi sanomalehden laajaan teema-artikkeliin. Alma pätevöityi Ruotsissa Lundin yliopistollisessa sairaalassa nukutus- ja tehohoidon erikoislääkäriksi (1995) ja sai Euroopan anestesiajärjestön pätevyyden 1996. Hän työskenteli Lundin yliopistollisessa sairaalassa erikoislääkärinä ja väitteli Lundin yliopistossa lääketieteen tohtoriksi anestesia- ja tehohoidon aihepiiristä (1999). Hän suoritti myös maisteritutkinnon terveydenhoidon hallinnon ja kansanterveyden alalta ja sai terveyshallinnon asiantuntijapätevyyden. Vuosina 1993–2002 Alma työskenteli lääkärinä Lundin yliopistollisessa sairaalassa. Vuonna 2002 hän aloitti Islannin yliopistollisen sairaalan Landspítalin Fossvogurin ja Hringbrautin yksiköiden tehohoidon ylilääkärinä. Ennen Islannin terveysjohtajan asemaa hän oli Landspítalin operatiivisen osaston johtaja vuosina 2014–2018. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jelena Ćirić (15.2.2021) COVID-19 in Iceland: Success is Precious but Precarious, Authorities Remind (icelandreview.com) Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset lääkärit
Vallée-de-Ronsard

Vallée-de-Ronsard on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen rannalla, noin 31 kilometriä Vendômen kaupungista itään. Vallée-de-Ronsardin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa Couture-sur-Loir ja Tréhet yhdistyivät. Kunnan nähtävyys on renessanssirunoilija Pierre de Ronsardin syntymäpaikka Manoir de la Possonnière. Kartano on rakennettu 1400-luvulla. Sitä on kuitenkin muutettu ja kunnostettu 1800-luvun puolivälissä, mutta se on kuitenkin säilyttänyt alkuperäisen olemuksen. Kartanon huoneissa voi tutustua kirjailijan elämään. Kartanoa ympäröivät puutarhat on kunnostettu vuonna 2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loir-et-Cherin kunnat
Daehaeng

Daehaeng (, 3. helmikuuta 1927 Soul, Korea – 22. toukokuuta 2012 Soul, Etelä- Korea), syntyjään Jum Soon No (), oli eteläkorealainen buddhalainen nunna. Hän edusti zenbuddhalaisuutta (koreaksi , seon, toisinaan myös korealainen zen). == Elämäkerta == Jum Soon No syntyi vuonna 1927 Japanin miehittämässä Koreassa. Perhe oli aluksi melko varakas. Non isä oli palvellut upseerina Korean viimeisen kuninkaan alaisuudessa ja vastusti Japanin miehitystä. Non ollessa 6-vuotias salainen poliisi tuli pidättämään tämän isän, mutta perhe onnistui pakenemaan ja jätti kaiken taakseen. Perhe asui maakuopassa ja sai ruokansa kerjäämällä tai keräilemällä sadonkorjuun tähteitä. Tämä oli musertava kokemus Non isälle, joka purki pahaa oloaan perheeseensä. Tämä puolestaan sai tyttären pohtimaan ihmisyyttä ja kärsimystä.. Luostarivihkimyksen No sai korealaiselta mestarilta Hanam Jungwonilta vuonna 1948. Korean sodan aikana Daehaeng yritti itsemurhaa useaan otteeseen uskoen, että ihminen pääsee vasta kuoleman jälkeen näkemään todellisen itsensä. Eräänä päivänä hän seisoi kallion reunalla, mutta koki uskonnollisen kokemuksen oivaltaen, että ruumiin tuhoamisesta ei olisi apua. Hän vietti lähes koko 1950-luvun vaeltaen pitkin Etelä-Koreaa, minkä jälkeen hän asettui Sangwonin temppelin läheisyyteen.. Vuonna 1972 Hanmaum Seon -keskus aloitti toimintansa. Keskuksen tavoite jatkaa Daehaengin opettamalla tiellä, ja toimintaa on Etelä- Korean lisäksi kuudessa eri maassa. Keskus kuuluu eteläkorealaiseen Jogye- sääntökuntaan. Daehaeng kuoli Soulissa 22. toukokuuta 2012. == Kirjoja == Daehaengin kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa: * Inner Path of Freedom (1999) * Practice in Daily Life (2002) * Find the Treasure Within (2002) Daehaengin koreankielisiä kirjoja on käännetty useille kielille kuten englanniksi, espanjaksi, ranskaksi, kiinaksi ja japaniksi. == Katso myös == * Bhikkhuni == Lähteet == Luokka:Buddhalaiset nunnat Luokka:Eteläkorealaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Buddhalaisuus Etelä-Koreassa Luokka:Buddhalainen filosofia
Ranskan presidentinvaali 1848

Ranskan presidentinvaalit vuonna 1848 olivat ensimmäiset koskaan pidetyt. Vaalit olivat Ranskan toisen tasavallan ensimmäist ja ainoat presidentinvaalit. Vaalit järjestettiin 10. joulukuuta 1848, ja ne johtivat Louis-Napoléon Bonaparten yllätysvoittoon 74 prosentilla kansanäänestyksestä. Nämä olivat ainoat suorat presidentinvaalit vuoteen 1965 asti. Luokka:Ranskan presidentinvaalit
Fabrizia Pons

Fabrizia Pons (s. 26. kesäkuuta 1955) on italialainen kartanlukija, joka on urallaan osallistunut 67 MM-ralliin ja juhlinut viidesti kilpailun voittoa. == Ura == Pons aloitti ralliuransa kuljettajana Italian kansallisen sarjan kilpailuissa vuonna 1976. Pons aloitti kartanlukijan uransa vuonna 1976 Amedeo Gerbinon ja Franco Berruton kyydissä. Varsinaisen läpimurtonsa MM-tasolle Pons teki vuonna 1981 istuuduttuaan Michèle Moutonin kartanlukijaksi. Yhteistyö Moutonin kanssa kesti vuoteen 1985. Vielä vuonna 1986 he ajoivat yhdessä Korsikan rallissa Peugeotin B-ryhmäläisellä, mutta keskeyttivät kisan vaihdelaatikon rikkouduttua. Myöhemmin samana vuonna Pons ja italialaiskuljettaja Lucky kilpailivat yhdessä kansallisen sarjan kilpailussa Italiassa. Vuosina 1990–1993 Pons kilpaili Italian kansallisessa rallisarjassa Carlo Rivoiran kartanlukijana ja Historic EM-sarjassa Giorgio Tessoren kartanlukijana yhteensä yhdeksässä kilpailussa. Vuonna 1994 Pons kilpaili kolmessa Ralliautoilun EM-sarjan kilpailussa italialaisen Piero Longhin kartanlukijana ennen paluutaan MM-sarjaan. Kreikan Akropolis-rallista lähtien Pons toimi Fordin tehdastallissa ajaneen Ari Vatasen kartanlukijana vuoden 1996 Ruotsin ralliin asti. Tämän jälkeen hän istuutui Subarulla ajaneen Piero Liatin kartanlukijaksi. He ajoivat yhdessä aina kauden 1998 Australian ralliin asti. Kauden päättäneessä Englannin rallissa Pons kilpaili jälleen yhdessä Ari Vatasen kanssa. Ralli oli myös Ponsin aktiiviuran päätöskilpailu. Vuonna 2000 Pons ja Piero Liatti ajoivat yhdessä EM-sarjaan kuuluneessa Rally della Lana -kilpailussa, jonka he voittivat. Vuonna 2002 Pons istui Saksan MM-rallissa Jutta Kleinschmidtin ohjaaman nolla-auton kartanlukijana. Seuraavan kerran Pons puki ajohaalarit ylleen vuonna 2006 kun hän ja Alessandro Fiorio osallistuivat historic Porschella Uudessa Seelannissa ajettuun Otagon ralliin. He osallistuivat kisaan samaisella autolla myös vuonna 2007. 2008 Pons osallistui samaan kisaan Michele Moutonin kanssa ja 2010 Piero Liatin kanssa. 2009 kauden ainoan kilpailunsa Pons istui turkkilaisen Burcu Çetinkayan kartturina Italian kansallisen sarjan rallissa. Pons osallistui Otagon ralliin liki vuosittain vuoteen 2013 asti eri kuljettajien kanssa. Sen ohessa hän osallistui erinäisiin historic kilpailuihin ja San Remon Rallylegend näytöskilpailuihin. Vuodesta 2014 lähtien Pons ja italialaiskuljettaja Lucky ovat kiertäneen historic-autojen EM-sarjaa ja osallistunut niiden ohessa pienempiin historic-ralleihin enimmäkseen Italiassa. === Palkinnot === Pons sai vuonna 1982 Halda Trophy -palkinnon, joka myönnetään parhaimmille kartanlukijoille. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kartanlukijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ani (buddhalaisuus)

Ani on titteli, jota käytetään buddhalaisista nunnista etenkin tiibetinbuddhalaisuudessa. Esimerkki tunnetusta anista on Choying Drolma. Titteli otetaan käyttöön nunnaksi vihkimisen yhteydessä.. == Katso myös == * Bhikkhuni == Lähteet == Luokka:Buddhalaiset nunnat
Sameera Reddy

Sameera Reddy (s. 14. joulukuuta 1978 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen entinen näyttelijä, joka työskenteli pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa, tamilin- ja telugunkielisten elokuvien lisäksi. Reddy teki debyyttinsä romanttisessa toimintaelokuvassa Maine Dil Tujhko Diya vuonna 2002. Hänet tunnetaan parhaiten pääosista elokuvissa kuten Darna Mana Hai (2003), Musafir (2004), Jai Chiranjeeva (2005), Taxi Number 9211 (2006), Ashok (2006), Race (2008), Varanam Aayiram (2008), De Dana Dan (2009), Vettai (2012) ja Tezz (2012). == Yksityiselämä == Reddy meni naimisiin yrittäjä Akshai Varden kanssa maharashtralaisessa seremoniassa 21. tammikuuta 2014. Heillä on kaksi lasta, vuonna 2015 syntynyt poika ja vuonna 2019 syntynyt tytär. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2002 Maine Dil Tujhko Diya Ayesha Verma Hindi 2003 Darna Mana Hai Shruti Hindi 2004 Plan Sapna Hindi Musafir Sam Hindi 2005 Narasimhudu Palakad Papa Telugu Jai Chiranjeeva Shailaja Telugu No Entry Tyttö rannalla Hindi Erikoisesiintyminen 2006 Taxi Number 9211 Rupali Hindi Ashok Anjali Telugu Naksha Riya Hindi 2007 Migration Divya Hindi Lyhytelokuva Fool & Final Payal Hindi Ami, Yasin Ar Amar Madhubala Rekha Bengali 2008 Race Mini Hindi One Two Three Laila Hindi Kaalpurush Supriya Bengali Vaaranam Aayiram Meghna Tamili 2009 De Dana Dan Manpreet Hindi 2010 Aasal Sarah Tamili Oru Naal Varum Meera Malajalam Red Alert: The War Within Lakshmi Hindi Aakrosh – Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Isak Se Meetha” Mahayoddha Rama Sita Hindi Äänirooli 2011 Nadunisi Naaygal Sukanya Tamili Vedi Parvathi ”Paaru” Tamili 2012 Vettai Vasanthi Tamili Tezz Megha Hindi Chakravyuh – Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Kunda Khola” Krishnam Vande Jagadgurum – Telugu Erikoisesiintyminen laulussa ”Sai Andri Nanu” 2013 Varadhanayaka Lakshmi Kannada == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Gelsted

Otto Gelsted, ent. Jeppesen,Otto Gelsted, Danske film, viitattu 8.4.2021 (1888 Middelfart, Tanska – 1968 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen runoilija ja kriitikko. Gelsted julkaisi 1920 esikoisteoksensa De evige Ting. Hän oli Tanskassa ekspressionismin ensimmäisiä edustajia. Runojen taustalla näkyy klassinen kulttuuri ja kriittisyys. Hänen tuotannossaan on vaikutteita syvyyspsykologiasta, uuskantilaisuudesta ja marxilaisuudesta. Hän antoi tukensa vallankumoukselliselle, humanistiselle kulttuurikritiikille. Gelsted valmistui 1909 filosofian kandidaatiksi. Hän opiskeli Sveitsissä psykoanalyysia. Vuoden 1914 jälkeen hän työskenteli useissa sanomalehdissä, ja myöhemmin hän kirjoitti aikakauslehtiin kriittisiä ja filosofisia kirjoituksia. Hän julkaisi useita runokokoelmia ja taiteilijaelämäkertoja. Hänet valittiin 1961 Tanskan akatemian jäseneksi, ja hän oli Norjan kirjailijaliiton kunniajäsen. Saksalaismiehityksen aikana Gelsted pakeni Ruotsiin, sillä hän oli julkikommunisti ja tunnettu natsivastaisuudestaan.Andreas Eckhardt-Læssøe, Gelsted, Otto, Forfatterweb.dk, viitattu 8.4.2021 Hans Kirk on haudattu samaan hautaan kuin Gelsted. He olivat elinikäisiä ystävyksiä.Jörg Seidel, Otto Gelsted, Hanskirk.de ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2002

Vuoden 2002 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Kiinassa 14.–25. syyskuuta 2002. Kisakaupunkeja oli yhdeksän: Zhangjiagang, Changshu, Taicang, Wuzhong, Changzhou, Suzhou, Huai’an, Zhenjiang, Nanjing. Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Kustakin neljästä alkulohkosta kolme parasta joukkuetta pääsivät kahteen jatkolohkoon, joista molemmista neljä parasta selviytyivät puolivälieriin. Nanjingissa pelatussa loppuottelussa Yhdysvallat voitti Venäjän pistein 79–74. Pronssiottelussa Australia voitti Etelä-Korean pistein 91–63. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Lisa Leslie. Parhaat korintekijät ottelukohtaisen pistekeskiarvon mukaan olivat yhdeksän ottelua pelanneet Australian Lauren Jackson (23,1) ja Venäjän Jelena Baranova (18,1), viisi ottelua pelannut Japanin Mutsuko Nagata (17,4), yhdeksän ottelua pelannut Yhdysvaltain Lisa Leslie (17,2), viisi ottelua pelannut Senegalin Awa Gueye (17,2) ja yhdeksän ottelua pelannut Yhdysvaltain Sheryl Swoopes (16,9). Levypallotilaston ykkönen oli Venäjän Jelena Baranova (11,0) ja syöttötilaston ykkönen Japanin Kaori Kusuda (4,8). == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # # # # == Yhdysvaltain kultamitalijoukkue == Shannon Johnson, Dawn Staley, Sue Bird, Sheryl Swoopes, Delisha Milton-Jones, Lisa Leslie, Tamika Catchings, Tamecka Dixon, Natalie Williams, Jennifer Gillom, Katie Smith, Tari Phillips. == Lähteet == Luokka:Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2002 koripallo Luokka:Kiinan koripallo
İrem Yaman

İrem Yaman (4. elokuuta 1995) on turkkilainen taekwondoin ja maailmanmestari. Yaman on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2015 lähtien. Hän voitti vuonna 2015 Turkin, Egyptin, Ukrainan ja Moldovan avoimet turnaukset, mutta Grand Prix -kilpailuissa pääsi parhaimmillaan välieriin. Hän voitti kuitenkin vuonna 2015 Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 62 kg sarjan maailmanmestaruuden. Yaman voitti loppuottelussa espanjalaisen Marta Calvon 14–4. Vuonna 2016 Yaman voitti Turkin ja Alankomaiden avoimet turnaukset. Montreux'n EM-kilpailuissa 2016 Yaman voitti 62 kg Euroopan-mestaruuden, kun hän voitti loppuottelussa ranskalaisen Magda Wiet-Héninin 5–0. Vuonna 2017 Yaman voitti Saksan ja Turkin avoimet turnaukset. MM-kilpailuissa 2017 Yaman hävisi ensimmäisessä ottelussaan ruotsalaiselle Elin Johanssonille. Hän voitti vuoden päätteeksi ensimmäisen Grand Slam -turnauksen Wuxissa, kun hän voitti kiinalaisen Lijun Zhoun 2–0. Vuonna 2018 Yaman voitti Turkin avoimen turnauksen. Hän saavutti myös uransa toisen Euroopan-mestaruuden, kun hän voitti Kazanin MM-kilpailujen loppuottelussa Calvon 8–1. Hän saavutti myös kaksi Grand Prix -turnaus voittoa Moskovassa ja Taoyuanissa. Vuoden 2019 Yaman aloitti voittamalla Yhdysvaltain avoimen turnauksen. MM-kilpailuissa 2019 Yaman eteni aina loppuotteluun 62 kg sarjassa. Hän voitti loppuottelussa brasilialaisen Caroline Santosin 21–7. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ken Angrok

Ken Angrok (k. 1227) oli Jaavalla sijainneen Singhasarin kuningaskunnan hallitsija ja perustaja. Ken Angrok yhdisti aikaisemmin hajanaisen Itä-Jaavan oman valtansa alle. Hänen tarinansa tunnetaan myyttisiä kertomuksia lukuun ottamatta kuitenkin huonosti. ==Elämäkerta== Ken Angrokin elämän yksityiskohdat tunnetaan huonosti. Mataramin kuningaskunta Jaavalla oli jaettu vuonna 1042 Airlanggan kahdelle pojalle, jolloin muodostuivat Panjalu lännessä ja Janggala idässä. Idässä sijainnut kuningaskunta hävisi seuranneiden vuosien aikana pienemmät paikalliset tahot kävivät vuosikymmenten ajan sotia keskenään. Ken Angrok yhdisti Itä-Jaavan Singhasarin kuningaskunnaksi vuonna 1222. 1500-luvulta peräisin oleva teos Pararaton kertoo Ken Angrokin vaiheista myyttisen tarinan, jonka mukaan Ken Angrok on hindulaisen jumala Brahman ja tavallisen talonpoikaisnaisen lapsi. Äiti hylkää lapsensa eräälle hautausmaalle, josta hänet löytää varas. Varas kasvattaa Ken Angrokin, joka häviää kasvattajansa omaisuuden peleissä. Tämän tehtyään Ken Angrok karkaa ja toteuttaa useita muita pahoja tekoja, mutta säästyy niiden seurauksilta Brahman ansiosta. Erään kylän päällikön tyttären raiskattuaan Ken Angrok pakenee luolaan, jossa asuu useita jumalia. Jumalat adoptoivat Ken Angrokin ja päättävät tehdä tästä Jaavan kuninkaan. Ken Angrok saapuu tämän jälkeen Janggalan kuningaskuntaan kuuluvaan Tumapelin ruhtinaskuntaan, josta hänestä tulee kuvernööri Tunggul Ametungin hovin jäsen. Tunggul Ametung on siepannut buddhalaisen munkin tyttären nimeltä Ken Dedes. Ken Angrok rakastuu Ken Dedesiin ja päättää murhata Ametungin. Ken Angrok pyytää tunnettua kris-seppää Gandringia valmistamaan hänelle aseen. Kun ase ei valmistu ajoissa, Angrok murhaa Gandringin. Kuoleva Gandring kiroaa Angrokin ja hänen jälkeläisensä seitsemänteen sukupolveen asti tullaan murhaamaan samalla aseella. Angrok murhaa edelleen Ametungin ja nai Ken Dedesin. Tarinan tässä vaiheessa kertomus muuttuu myyttisestä kertomuksesta historiallisemmaksi. Angrok otti nimen Ranggah Rajasa ja kukisti Kedirin hallitsija Kertajayan vuonna 1221 ja perustaa sitten Singhasarin. Kiinalainen Zhao Rukuo kuvaili Itä-Jaavan kuningaskuntaa vuonna 1225, jota hän kutsui nimellä Sujidan. Zhao Rukuon mukaan kuningaskunta käsitti alueita paitsi Jaavalla, mutta myös Balilla ja Borneon lounaisosissa. Hän mainitsee myös paikan Wunugu, joka saattaa viitata Molukeihin. Ken Angrok murhattiin vuonna 1227. Murhaaja Anusapati oli Ken Dedesin ja Kertajayan entisen hallitsijan lapsi. Anusapatin murhasi Angrokin poika Rangga Wuni, joka tunnetaan myös nimellä Wishnuwardhana. Pararaton mainitsee, että Angrokille rakennettiin muistomerkki Kagenenganissa. Kagenenganin sijaintia ei kuitenkaan tunneta. Ken Angrok lienee ollut uskonnoltaan buddhalainen, mutta harjoitti sen jaavalaista piirteitä Shivan palvonnasta yhdistelevää muotoa. ==Lähteet== Luokka:Indonesialaiset henkilöt Luokka:Hallitsijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1227 kuolleet
Gemma Galgani

Pyhä Maria Gemma Umberta Pia Galgani (italian sanasta “gemma” eli “jalokivi”; 12. maaliskuuta 1878 Borgo Nuovo di Camigliano, Lucca, Toscana, Italia – 11. huhtikuuta 1903 Borgo Nuovo di Camigliano, Lucca, Toscana, Italia) oli italialainen pyhimys, mystikko, stigmaatikko, näkijä ja passionistitertiaari. Hän oli Enrico Galganin ja Aurelia Landin neljäs lapsi seitsemästä ja näiden ensimmäinen tyttölapsi. Paavi Pius XI julisti hänet kunnianarvoisaksi 29. marraskuuta 1931, autuaaksi 14. toukokuuta 1933, ja paavi Pius XII kanonisoi hänet 2. toukokuuta 1940 vaikka kanonisointia vastustivat Gemman näkyjä ja stigmatoita epäilevät henkilöt. Gemma on seuraavien aiheiden suojeluspyhimys: opiskelijat, apteekkarit, kiusauksia vastaan, vanhempien kuolemaa vastaan ja tuberkuloosia vastaan. Häntä kuvataan suojelusenkelillä, taivaallisella tuijotuksella, liljoilla ja ruusuilla, passionistikaavulla ja stigmatoilla. Hän eli paavi Leo XIII:n (1878−1903) hallituskauden aikana. Hänen muistopäiväänsä vietetään yleensä 11. huhtikuuta, mutta passionistit viettävät sitä 16. toukokuuta. Pyhän Gemman pyhäinjäännöksiä säilytetään passionistiluostarissa Luccassa. == Elämänvaiheet == Pyhän Gemma Galganin elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin: * Syntymä 12. maaliskuuta 1878 *Kaste 13. maaliskuuta 1878 *Konfirmaatio 26. toukokuuta 1885 * Äidin kuolema 17. syyskuuta 1885 *Ensikommuunio 17. kesäkuuta 1887 * Isän kuolema 11. marraskuuta 1897 * Ihmeparantuminen 2. maaliskuuta 1899 * Stigmata 8. kesäkuuta 1899 * Kuolema tuberkuloosiin 11. huhtikuuta 1903 == Pyhäköt == Pyhällä Gemmalla on ainakin seuraavia pyhäkköjä maailmalla: * Iglesia Santa Gema Galgani, Santiago, Metropolitana de Santiago, Chile *Església de Santa Gemma Galgani, Barcelona, Katalonia, Espanja *Church of St. Gemma Galgani, Mountain View, Bataan, Central Luzon, Filippiinit * Katedral Santa Gemma, Ketapang, Kalimantan Barat, Kalimantan, Indonesia * Santuario di Santa Gemma Galgani, Lucca, Toscana, Italia *Chiesa Santa Gemma Monza, Monza e Brianza, Lombardia, Italia *Chiesa di Santa Gemma Galgani, Rooma, Lazio, Italia * Santuario Santa Gema Galgani, Carolina, Puerto Rico == Kuvia== Tiedosto:Gemma_Galgani_(1878-1903).jpg Tiedosto:St Gemma at school.jpg Tiedosto:St Gemma Age 7.jpg == Lähteet == Luokka:Italialaiset pyhimykset Luokka:Kristilliset mystikot Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Matea Jelić

Matea Jelić (s. 23. joulukuuta 1997 Split) on kroatialainen taekwondoin ja olympiavoittaja. Jelić kilpaili ensimmäistä kertaa aikuisten turnauksessa vuonna 2014, kun hän osallistui Itävallan avoimeen turnaukseen. Hän myös voitti samana vuonna Kroatian avoimen turnauksen 67 kg sarjan. Vuonna 2015 hän osallistui ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin, mutta hävisi toisen ottelunsa ruotsalaiselle Elin Johanssonille. Hän kuitenkin voitti vuoden 2015 Serbian avoimen turnauksen. Vuonna 2016 Jelić kilpaili ensimmäistä kertaa EM- kilpailuihin. Hän eteni aina 67 kg sarjan välieriin, mutta hävisi tuolloin brittiläiselle Lauren Williamsille 13–12 saavuttaen kuitenkin uransa ensimmäisen arvokisamitalin. Hän voitti myös vuoden 2016 Venäjän avoimen turnauksen. Jelić voitti vuonna 2017 Itävallan avoimen turnauksen. Mujun MM- kilpailuissa 2017 hän eteni puolivälieriin, mutta hävisi sen turkkilaiselle Nur Tatarille 5–4. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa Jelić hävisi puolivälierissä venäläiselle Polina Khanille. Hän myös kilpaili vuonna 2018 ensimmäistä kertaa Grand Prix -kilpailuissa voittaen Moskovan turnauksen ja ollen toinen Manchesterin turnauksessa. Vuonna 2019 Jelić viotti Belgian avoimen turnauksen. Mancehsterin MM-kilpailuissa 2019 hän hävisi puolivälierissä brasilialaiselle Milena Titonelille 14–13. Jelić kuitenkin voitti Rooman Grand Prix -turnauksen ja oli toinen Chiban ja Moskovan turnauksessa. Kauden päättäneessä Wuxin Grand Slam -turnauksen loppuottelussa Jelić voitti kroatialaisen Doris Polen. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Jelić sai kultaa alle 67 kg sarjassa voitettuaan loppuottelussa Lauren Williamsin. ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset taekwondoinit Luokka:Kroatialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zheng Shuyin

Zheng Shuyin (, s. 1. toukokuuta 1994) on kiinalainen taekwondoin. Zheng voitti vuonna 2010 junioreiden maailmanmestaruuden 68 kg:n painoluokassa ja kultaa nuorten olympialaisissa yli 63 kg:n sarjassa. Hän on kilpaillut aikuisten turnauksissa vuodesta 2011 lähtien, jolloin osallistui Espanjan avoimeen turnaukseen. Hän osallistui samana vuonna Gyeongjun MM-kilpailujen 73 kg sarjaan. Hän hävisi toisen ottelunsa Rosana Simónille. Vuonna 2012 hän voitti ensimmäisen turnauksen, kun hän voitti Saksan avoimen turnauksen. Pueblan MM-kilpailujen 2013 neljännesvälierissä Zheng hävisi meksikolaiselle Briseida Acostalle. Vuonna 2014 Zheng aloitti kilpailun Grand Prix -turnauksissa. Hän oli tuona vuonna parhaimmillaan Suzhoun Grand Prix -turnauksessa, jossa jäi välieriin ja oli toinen Korean avoimessa turnauksessa. Zheng saavutti ensimmäisen arvokisamitalin Tšeljabinskin MM- kilpailuissa 2015. Hän eteni aina 73 kg sarjan loppuotteluun saakka, mutta hävisi sen eteläkorealaiselle Hye-Ri Ohlle 5–4. Hä voitti vuonna 2015 kuitenkin Indonesian ja Kazakstanin avoimen turnauksen. Grand Prix -turnauksista Zheng voitti Manchesterin ja Mexico Cityn turnaukset. Vuonna 2016 Rio de Janeiron olympialaisissa Zheng kilpaili yli 67 kg sarjassa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti nepalilaisen Nisha Rawalin 2–0. Puolivälierissä hän voitti ranskalaisen Gwladys Épanguen 4–1. Välierässä brittiläistä Bianca Walkdenia vastaan ottelu eteni aina jatkoerään saakka, jonka Zheng voitti. Loppuottelussa Zheng voitti meksikolaisen María Espinozan 5–1. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Zheng kilpaili yli 73 kg sarjassa. Hän eteni aina välieriin saakka, mutta hävisi sen yhdysvaltalaiselle Jackie Gallowaylle saavuttaen kuitenkin MM-pronssia. Vuoden 2017 Grand Prix -kilpailuissa hän ei päässyt välieriä pidemmälle. Vuonna 2018 hän kilpaili Aasian- mestaruuskilpailuissa, mutta hävisi puolivälierissä iranilaiselle Zahra Pouresmaeilille. Grand Prix -turnauksissa Zheng pärjäsi hyvin: hän voitti Manchesterin ja Fujairahin turnaukset. Uran toisen MM-hopean Zheng saavutti Manchesterin MM-kilpailuissa 2019, kun hän hävisi loppuottelussa brittiläiselle Walkdenille. Hän voitti kuitenkin Chiban, Sofian ja Moskovan vuoden 2019 Grand Prix -kilpailut. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset taekwondoinit Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zhang Mengyu

Zhang Mengyu (, s. 11. elokuuta 1998) on kiinalainen taekwondoin. Zhang on kilpaillut vuodesta 2015 lähtien aikuisten kilpailuissa, jolloin hän osallistui sotilaiden maailmankisoihin. Vuonna 2017 hän voitti ensimmäisen arvokisamitalin, kun hän oli kolmas Mujun MM-kilpailujen 67 kg sarjassa. Ensimmäisen arvokisamitalin Zhang voitti Aasian-mestaruuskilpailujen 2018 62 kg sarjassa, jonka loppuottelussa hän voitti vietnamilaisen Lâm Thị Hà Thanhin 10–2. Hän voitti myös ensimmäisen Grand Prix -kilpailun, kun hän oli voitokas Rooman turnauksessa vuonna 2018. Vuonna 2019 hän voitti Fujairahin avoimen turnauksen. Saman vuoden MM-kilpailuissa Zhang eteni aina loppuotteluun saakka 67 kg sarjassa. Hän voitti loppuottelussa turrkilaisen Nur Tatarin 18–9 saavuttaen uransa ensimmäisen arvokisavoiton. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rebeca Matte Bello

thumb|upright|Rebeca Matte Bello: Spectre de la Guerre, vuosilta 1908–1914, Rauhan palatsin puutarha, Haag. Rebeca Matte Bello (29. lokakuuta 1875 Santiago – 15. toukokuuta 1929 Pariisi) oli chileläinen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan on nykyään nähtävissä Chilen kansallisessa taidemuseossa. Häntä pidetään Chilen nykyaikaisen kuvanveistotaiteen perustajana. http://www.chileculture.org/arts-and- literaturehttp://thebiography.us/en/matte-bello-rebeca Diplomaattiperheen tyttärenä Matte Bello pääsi jo nuorena matkustamaan Eurooppaan. Hän opiskeli ensin Italiassa Villa Medicissä ja sitten Ranskassa Academie Julianissa. Vuonna 1900 hän sai mitalin Pariisin salongissa, ja lisää tunnustuksia tuli Italiasta, Yhdysvalloista ja Chilestä. Tyttären kuolema tuberkuloosiin aiheutti luomiskauden katkeamisen. Matte Bello palasi Chileen ja lahjoitti suurimman osan töistään museolle. Hän oli mukana perustamassa orpokotia. Taiteen pariin hän palasi vuonna 1912, jolloin alkoi uusi tuottelias kausi. Hän valmisti tuolloin Haagissa sijaitsevan teoksensa Spectre de la Guerre. Matte Bello teki veistokset joko suoraan marmoriin tai teki pronssitöitä. Hän työnsä osuu siirtymävaiheeseen akateemisuudesta kohti realistisempaa ilmaisua, ja myöhemmän kauden töissä on selviä vaikutteita Rodinilta. Hänen työnsä heijastelevat tekijänsä omia tunteita, surua, kipua ja melankoliaa. Haagin rauhan palatsin puutarhan työn katsotaan enteilevän ensimmäisen maailmansodan kauhuja. Matte Bello kuoli Pariisissa sairastettuaan tuberkuloosia. == Lähteet == Luokka:Chileläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Lee Da-bin

Lee Da-bin (s. 7. joulukuuta 1996) on eteläkorealainen taekwondoin ja olympiamitalisti. Lee on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2014 lähtien, jolloin osallistui Taškentin Aasian-mestaruuskilpailuihin, mutta ei edennyt turnauksessa puolivälieriä pidemmälle. Hän kuitenkin voitti samana vuonna Korean avoimen turnauksen. Lee saavutti uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti vuoden 2016 Aasian-mestaruuskilpailujen 73 kg sarjan loppuottelussa kambodžalaisen Sorn Seavmey 12–1. Hän voitti saman vuoden Venäjän avoimen turnauksen. Vuonna 2017 Lee alkoi kilpailemaan myös Grand Prix -kilpailuissa. Hän voitti vuoden aikana Korean avoimen turnauksen ja eteni Grand Prix -kilpailuissa parhaimmillaan loppuotteluun Abidjanin turnauksessa, mutta hävisi sen. Vuoden 2018 aluksi Lee saavutti pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa 2018. Hän voitti myös uransa ensimmäisen Grand Prix -kilpailun, kun hän oli voitokas Taoyuanin turnauksessa. Uran ensimmäisen MM-mitalin Lee saavutti Manchesterin MM-kilpailuissa 2019, kun hän voitti 73 kg sarjan loppuottelussa meksikolaisen María Espinozan 22–2. Hän voitti myös saman vuoden Rooman Grand Prix -turnauksen sekä Grand Slam -turnauksen Wuxissa loppuvuodesta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Lee sai yli 67-kiloisten sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Milica Mandićille pistein 10–7. ==Lähteet== Luokka:Eteläkorealaiset taekwondoinit Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dave Goulson

Dave Goulson (s. 30. heinäkuuta 1965) on brittiläinen biologian professori, joka on tullut tunnetuksi erityisesti kimalaistutkimuksesta, sekä kimalaisia ja muita mesipistiäisiä käsittelevistä yleistajuisista kirjoistaan. Goulsonin tunnetuin teos on alkuperäiskielellään vuonna 2013 julkaistu Kimalaisen kyydissä.https://www.gaudeamus.fi/kimalaisenkyydissa/ Vuonna 2006 Goulson perusti Bumblebee Conservation Trust -nimisen kimalaisten suojelua edistävän hyväntekeväisyysyhdistyksen. https://profiles.sussex.ac.uk/p126217-dave- goulson ==Suomennettuja teoksia== *Kimalaisen kyydissä. Suomentanut Kilpeläinen, Auli. Gaudeamus, 2019. ==Muita teoksia== *Bumblebees: Their Behaviour and Ecology. Oxford: Oxford University Press, 2003. *Gardening for Bumblebees. Stirling: Bumblebee Conservation Trust, 2009. *A Buzz in the Meadow. London: Jonathan Cape, 2014. *Bee Quest. London: Jonathan Cape, 2017. *The Garden Jungle. London: Jonathan Cape, 2019. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset biologit
Kontortionisti

Kontortionisti, myös notkeustaiteilija, notkeusakrobaatti tai käärmeihminen on erittäin notkea henkilö, joka taivuttelee ruumistaan epäluonnollisiin asentoihin. Kontortionistit esiintyvät usein sirkuksessa. Jotkut kontortionistit pystyvät taivuttamaan selkärankaansa eteenpäin niin, että he saavat jalkansa taivutettua päänsä taakse, ja kävelevät sitten käsillään. Toiset kontortionistit pystyvät taivuttamaan alaruumiinsa takakautta päänsä eteen samalla kun he makaavat rinta lattiaa vasten tai seisovat käsillään. He pystyvät myös taipumaan seisaallaan taaksepäin ja koskettamaan käsillään lattiaa selkänsä takana. Kolmas kontortionistien kategoria on henkilöt, jotka pystyvät vääntämään nivelensä sijoiltaan. Kontortionisteja on esiintynyt jo antiikin Kreikan, Rooman ja Egyptin taiteessa. Mongoliassa kontortionismi on ollut arvostettu perinnekulttuurin muoto 1600-luvulta alkaen. ==Lähteet== Luokka:Sirkus