EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Forum novum

Forum novum (lat., ”Uusi markkinapaikka”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Forum novum, kaupunki Aemiliassa Gallia cispadanassa, nykyinen Fornovo di Taro Italiassa * Forum novum, kaupunki Gallia transpadanassa, nykyinen Fornovo San Giovanni Italiassa * Forum novum, kaupunki Samniumissa (ja myös Regio IV Samniumin alueella) Italiassa, nykyinen Vescovio * Forum novum, kaupunki Samniumissa (mutta Regio II Apulia et Calabrian alueella) Italiassa, nykyinen Sant'Arcangelo Trimonte == Lähteet ==
Forum Popilii

Forum Popilii (lat., ”Popiliuksen markkinapaikka”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Forum Popilii, kaupunki Aemiliassa Gallia cispadanassa, nykyinen Forlimpopoli Italiassa * Forum Popilii, kaupunki Campaniassa Italiassa * Forum Popilii, kaupunki Lucaniassa Italiassa == Lähteet ==
Rósa Björk Brynjólfsdóttir

Rósa Björk Brynjólfsdóttir (s. 9. helmikuuta 1975) on islantilainen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 2016–2021. Hän edusti vihreää vasemmistoa mutta erosi puolueesta vuonna 2020 ja siirtyi sosiaalidemokraattiseen liittoon. Rósa syntyi Hafnarfjörðurissä. Hän opiskeli Islannin yliopistossa ranskan kieltä ja mediaa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2000, minkä lisäksi hän on opiskellut oppaaksi. Vuosina 1998–2003 ja 2005–2009 hän toimi oppaana Islannin ylämailla. Vuosina 2002–2007 hän työskenteli Islannin yleisradioyhtiö RÚV:n televisio- ja radiokanavilla, Stöð 2 -televisiokanavalla, NFS-uutiskanavalla ja Morgunblaðið-lehdellä. Vuosina 2007–2008 hän työskenteli France 24:llä, vuosina 2008–2009 myös Al Jazeeran, TF1:n, BBC:n, CBC:n ja NRK:n Islannin-kirjeenvaihtajana. Vuosina 2009–2010 hän työskenteli RÚV:llä. Vuosina 2010–2014 hän työskenteli valtiovarainministeriössä lehdistösihteerinä. Vuosina 2015–2016 hän toimi vihreän vasemmiston parlamenttiryhmän toiminnanjohtajana. Rósa valittiin alþingiin Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa. Hän toimi 2017–2021 Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-delegaation puheenjohtajana. Hän erosi vihreän vasemmiston parlamenttiryhmästä syyskuussa 2020 puolueen johtaman hallituksen karkotettua lapsiperheen, joka oli odottanut oleskelulupapäätöstä 25 kuukautta. Saman vuoden joulukuussa hän liittyi sosiaalidemokraattiseen liittoon. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gemellae

Gemellae (lat.) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Gemellae, kaupunki Africa proconsulariksessa / Africa Byzacenassa * Gemellae, kaupunki Numidiassa
Iluro

Iluro voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Iluro, kaupunki Galliassa, nykyinen Oloron-Sainte-Marie Ranskassa * Iluro, kaupunki Hispania Baeticassa, nykyinen Álora Espanjassa * Iluro, kaupunki Hispania Tarraconensiksessa, nykyinen Mataró Espanjassa.
Interamna

Interamna (lat.; , myös ) tai Interamnia (lat.) voi viitata seuraaviin: * Interamna Lirenas, antiikin aikainen kaupunki Latiumissa Italiassa * Interamna Nahars, antiikin aikainen kaupunki Umbriassa Italiassa, nykyinen Terni * Interamnia Praetuttiorum eli Interamna Praetuttiorum, antiikin aikainen kaupunki Picenumissa Italiassa, nykyinen Teramo * 704 Interamnia, päävyöhykkeen asteroidi == Lähteet ==
Maria Stereo

Maria Stereo, oik. Maria Heinonen (s. 1979 Rauma) on suomalainen kuvanveistäjä. Sahalahdessa asuva Stereo valmistui TAMKin kuvataiteen ohjelmasta 2011. Hänellä on ollut näyttelyitä Galleria Huudossa, Mältinrannassa ja Turun Taidemuseon studiossa. Stereon teoksissa on koristeellista runsautta ja aiheissa näkyy myös 1980-luvun tyttöys. Monien teosten materiaalina on rikottuja posliini- ja keramiikkaesineitä uudelleen koottuina ja sommiteltuina.Maria Stereo, Suloinen melankolia 11.6.–12.9.2021. Turun taidemuseo. Viitattu 9.3.2023. Stereo tekee myös musiikkia Maria ja Marsilaiset -yhtyeessä ja Anssi Kasitonnin kanssa. Stereon pronssinen nelimetrinen käkikelloa kuvaava teos Ajaton julkistettiin Vallilassa 2019.Maria Stereon nelimetrinen pronssiveistos Vallilaan. Helsinki Art Museum 23.5.2019. Viitattu 9.3.2023. ==Julkinen teos== * Ajaton, pronssi 2019, Stadin ammatti- ja aikuisopiston sisäpiha, Teollisuuskatu 32Ajaton Helsinki Art Museum ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Maria Stereon verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lilja Rafney Magnúsdóttir

Lilja Rafney Magnúsdóttir (s. 24. kesäkuuta 1957) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2009–2021. Vuosina 1990–1994 Lilja toimi Suðureyrarhreppurin kunnanjohtajana. Vuoden 2009 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Hän toimi vuonna kalastus- ja maatalousvaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2017–2021 elinkeinovaliokunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Þórunn Egilsdóttir

Þórunn Egilsdóttir (23. marraskuuta 1964 – 9. heinäkuuta 2021) oli islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 2013–2021. Þórunn syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui kasvatustieteiden kandidaatiksi Islannin opettajakorkeakoulusta vuonna 1999. Vuodesta 1986 lähtien hän työskenteli lammastilalla. Vuosina 1999–2008 hän toimi opettajana peruskoulussa. Vuosina 2010–2014 hän istui Vopnafjarðarhreppurin kunnanvaltuustossa ja toimi vuosina 2010–2013 kunnanjohtajana. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä vuosina 2015–2016, 1. varapuhemiehenä vuosina 2016–2017, 5. varapuhemiehenä vuonna 2017 ja 4. varapuhemiehenä 2017–2019. Vuosina 2015 sekä 2016–2021 hän toimi edistyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuosina 2016–2017 hän toimi yleis- ja opetusvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2013–2016 hän toimi Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-delegaation puheenjohtajana. Þórunn kuoli syöpään Akureyrin sairaalassa 9. heinäkuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Islantilaiset poliitikot
Silja Dögg Gunnarsdóttir

Silja Dögg Gunnarsdóttir (s. 16. joulukuuta 1973) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 2013–2021. Silja syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa Islannin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2001. Vuonna 2017 hän valmistui kansainvälisten kauppatieteiden maisteriksi Bifröstin yliopistosta. Kesinä 1995, 1996 ja 1998 hän työskenteli poliisina Keflavíkissä. Vuosina 1997–1998 hän työskenteli toimittajana RÚV:llä. Vuosina 1998–1999 hän toimi opettajana Njarðvikin koulussa. Vuosina 1999–2001 hän toimi toimittajana Víkurfréttir- lehdellä, vuosina 2001–2003 Fróðilla. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 2013–2015 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä. Vuosina 2017–2021 hän toimi Pohjoismaiden neuvoston Islannin-delegaation puheenjohtajana. Vuonna 2020 hän toimi Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Maija Kovari

pienoiskuva|Maija Kovari, Tärkeitä asioita 2019, Ranta-Tampella. Maija Kovari (s. 1985) on suomalainen kuvanveistäjä, arkkitehti ja taidekoordinaattori- yrittäjä. Kovari valmistui arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2015 ja kuvataiteilijaksi (AMK) Tampereen Ammattikorkeakoulusta 2011. Kovarilla on myös konsulttitoimisto Public Art Agency Finland, joka yhdistää nykytaidetta ja julkista tilaa.Anna-Sofia Nieminen: Taiteilija-arkkitehti tuo taidetta kaupunkiin Helsingin Sanomat 26.2.2017. Viitattu 10.3.2023. Kovarin teos Peilikirkas vuodelta 2016 toimii paitsi teoksena myös penkkinä. Ranta- Tampellassa sijaitsevassa Tärkeitä asioita -teoksessa vuodelta 2019 taas on kaksi muistilistan tyyppistä tekstiä muistisairaiden palvelutalon kahdessa päädyssä.Tärkeitä asioita. Maija Kovarin verkkosivut. Viitattu 10.3.2023. ==Julkiset teoksetMaija Kovari, taiteilijan esittely Maija Kovarin verkkosivut. Viitattu 10.3.2023.== * Peilikirkas, Tampere, 2016 * Tärkeitä asioita, Tampere Ranta-Tampella, 2019 * Seven Steps to Save the Ocean, Ranuan Eläinpuisto, 2018 * Puu, joka suojaa, Aleksanterin kirkon kastepuu, Tampere, 2022Teemu Nurmi: Kastettavat saavat nimensä pysyvästi esille – Maija Kovarin Kastepuu-veistos julkistetaan Aleksanterin kirkossa. Tamperelainen 24.11.2022. Viitattu 10.3.2023. * Juhannusyön tähtikartta, Tampere Ranta-Tampella, 2022 * Keräilijä, Eteläpuiston koulun julkisivu Tampere 2024Vuosien kaavakiista on pian ohi Tampereen keskustassa. Aamulehti 29.4.2024. Viitattu 11.10.2024. Maija Kovari Peilikirkas 2016.JPG|Peilikirkas 2016, Otavalankatu, Tampere. Maija Kovari Keräilijä 2024.jpg|Keräilijä 2024, Eteläpuiston koulu Tampere, Eteläpuisto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Maija Kovarin verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poromafia

Poromafia on suomalainen draamasarja. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Mika Kurvinen, ja se on saanut inspiraationsa Mikko-Pekka Heikkisen samannimisestä romaanista. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin sekä Suomen että Ruotsin C More-suoratoistopalveluissa talvella 2023. Sarja on julkaistu myös Norjassa ja Tanskassa. Sarja kuvattiin tammikuun ja kesäkuun välisenä aikana vuonna 2022, ja kuvauspaikkoina toimivat muun muassa Ylläksen ja Kilpisjärven alueet Lapissa, sekä Tromssan kaupunki Pohjois-Norjassa. ==Juoni== Hämärissä olosuhteissa kuolleen Ville Poikkipään (Juhani Laitala) murhasta tuomittu, Wolverines-moottorikelkkajengin johtaja Sameli Nelihanka (Samuli Edelmann) vapautuu norjalaisesta vankilasta 10 vuoden jälkeen. Samelin syöpää sairastanut äiti Brita Nelihanka (Rea Mauranen) on menehtynyt. Britan testamentti sekä hänen jälkeen jättämänsä, suuria salaisuuksia paljastavat kirjeet käynnistävät valtataistelun Britan perintömaista. Maiden omistusoikeuksista kamppailevat muun muassa Sameli, Britan leski Rouku (Aake Kalliala) sekä Ville Poikkipään tytär ja Samelin entinen naisystävä Sara (Anna-Maija Tuokko). Omat käänteensä kamppailuun tuovat Samelin ehdonalaista valvova ylikomisario Mulari (Paavo Westerberg) sekä Jäämeren sataman alamaailman johtaja Stagge (Mikael Persbrandt). ==Näyttelijät== ===Pääosissa=== ===Sivuosissa=== ==Lähteet== Luokka:2020-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:C More -alkuperäissarjat
Anna Kolbrún Árnadóttir

Anna Kolbrún Árnadóttir (16. huhtikuuta 1970 – 9. toukokuuta 2023) oli islantilainen keskustapuolueen poliitikko, joka istui Alþingissä vuosina 2017–2021. Anna syntyi Akureyrissä. Hän valmistui vuonna 1991 sairaanhoitajaksi ja lastentarhanopettajaksi Fynin pedagogiseminaarista vuonna 2002. Vuonna 2010 hän valmistui kasvatustieteen maisteriksi Akureyrin yliopistosta. Hän työskenteli Eyjafjörðurissä vanhainkodissa vuosina 1989–1991 ja sairaanhoitajana vuosina 1991–1993, minkä jälkeen hän työskenteli vanhainkodeissa Akureyrissä vuosina 1993–1995 ja Odensessa vuosina 1995–1996. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli sairaanhoitajana Odensen sairaalassa. Vuosina 2002–2003 hän työskenteli kuntoutuskeskuksessa Akureyrissä. Vuosina 2003–2011 hän työskenteli erityisopetusvastaavana akureyriläisessä peruskoulussa. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuodesta 2018 lähtien hän toimi keskustapuolueen 2. varapuheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Islantilaiset poliitikot
Albertína Friðbjörg Elíasdóttir

Albertína Friðbjörg Elíasdóttir (s. 17. helmikuuta 1980) on islantilainen sosiaalidemokraattisen liiton poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 2017–2021. Albertína syntyi Ísafjörðurissä. Hän opiskeli sosiologiaa Islannin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2005, minkä jälkeen hän opiskeli maantiedettä ja valmistui maisteriksi vuonna 2012. Vuosina 2010–2014 hän istui Ísafjörðurin kunnanvaltuustossa ja kunnanhallituksessa; vuosina 2011 ja 2013 hän toimi valtuuston puheenjohtajana. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Sør-Varanger Avis

Sør-Varanger Avis (lyh. SVA) on norjalainen vuonna 1949 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Kirkkoniemessä Etelä-Varangin kunnassa. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Etelä-Varanki
Työjärjestys

Työjärjestys on kokouksen hyväksymä säännöstö tai päätös kokouksen kulun organisoimisesta ja kokousmenettelystä.Halila & Tarasti 2017, s. 332. Työjärjestyksiä voivat säätää kokouksiinsa esimerkiksi yhdistykset, edustajistot ja kunnanvaltuustot. == Työjärjestys yhdistyksissä == Työjärjestys on eri asia kuin asialista tai esityslista. Se ei liity kokouksessa käsiteltävien asioiden käsittelyjärjestykseen, vaan asiat käsitellään oletusarvoisesti asialistan tai esityslistan mukaisessa järjestyksessä. Työjärjestys on yleistä kokoustekniikkaa täydentävä kokoelma sääntöjä ja ohjeita, joita on tarkoitettu noudatettavaksi määrätyissä kokouksissa. Asialistaa, joka on luettelo kokouksessa käsiteltäviksi esitettävistä asioista, tai esityslistaa, joka on kunkin asian kohdalla päätösesitykset sisältävä asialista, ei voida hyväksyä kokouksen työjärjestykseksi. Tavallisissa yhdistyksissä työjärjestys on yleensä tarpeeton. Sille on tarvetta kun kokouksen menettelyistä on tarpeen erityisesti ohjeistaa joitain asioita. Työjärjestyksessä voidaan säätää muun muassa puheenvuorojen pyytämisestä ja kestosta, esitysten kannattamisesta, kokoustauoista, sihteerin valinnasta ja muista toimintaohjeistaHalila & Tarasti 2017, s. 331.. Muun kuin yhdistyksen kokouksen (hallituksen kokouksen vastakohtana, ei yleisesti kaikkina yhdistyksen järjestäminä kokouksina) koolle kutsumisesta voidaan säätää työjärjestyksessä, jolleivat yhdistyksen säännöt sitä kiellä. Työjärjestyksen ei tarvitse olla etukäteen valmisteltu, vaan kokous voi sen itse päättää, jollei sitä säännöissä tai muutoin rajoiteta. Työjärjestys on hierarkkisesti sääntöjä alempiarvoisempi, joten se ei voi olla ristiriidassa sääntöjen määräysten kanssa. Yhdistyksen kokousten työjärjestykseen ei voida sisällyttää asioita, joista voidaan yhdistyslain mukaan mainita vain yhdistyksen säännöissä. === Työjärjestyspuheenvuoro === Työjärjestyspuheenvuoro on puheenvuoro, joka ei koske mitään kokouksessa päätettävää asiaa. Tällaisia teknisiä asioita ovat muun muassa asioiden käsittelyjärjestyksen muuttaminen, kokoustauon pyytäminen ja käsiteltävän asian siirtäminen. Työjärjestyspuheenvuoro on etuoikeutettu puheenvuoro eli se annetaan heti edellisen puheenvuoron päätyttyä ennen muita pyydettyjä puheenvuoroja ja siinä esitetty asia käsitellään heti. Vaikka kokouksella ei olisi erillistä työjärjestystä, kokouksen menettelyä koskeva puheenvuoro pyydetään työjärjestyspuheenvuorona, jotta kokouksen puheenjohtaja tietää puheenvuoron etuoikeuden. Työjärjestyspuheenvuoro ei siis sinänsä tarkoita kokouksen työjärjestyksen muuttamista tai luomista. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Esimerkkejä työjärjestyksistä: * Kristiinankaupungin kaupunginvaltuuston työjärjestys * Suomen eduskunnan työjärjestys * Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston työjärjestys Luokka:Päätöksenteko
Liisa Ruusuvaara

Liisa Ruusuvaara (18. syyskuuta 1937 Lahti – 25. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen taiteilija.Liisa Ruusuvaara, Kuvataiteilijamatrikkeli. Viitattu 10.3.2023. Ruusuvaaran teoksia oli Suomen Taiteilijain näyttelyssä 1965 sekä Nuorten näyttelyissä 1960-luvun alussa. Opiskeltuaan Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1956–1960 hän jatkoi opettajana taideteollisessa oppilaitoksessa ja Lahden taideoppilaitoksessa vuodesta 1971. Ruusuvaaran oppilaana ovat olleet muiden muassa Pekka PitkänenMarja-Terttu Kivirinta: Kuljen omaa polkuani, otan välillä sivuaskelia, sanoo pronssiveistoksistaan tunnettu Pekka Pitkänen. Helsingin Sanomat 13.3.2020. Viitattu 10.3.2023. ja Kari OvaskaUimonen Anu: Rehevien naisten luoja ja enkelinveistäjä. Helsingin Sanomat 5.3.1995. Viitattu 10.3.2023. Ruusuvaara suunnitteli myös ryijyjä muun muassa Suomen käsityön ystäville.Oona Laine: On kalusteita, joita hetki sitten ei haluttu edes ilmaiseksi, nyt ne ovat arvokasta vintagea. Helsingin Sanomat 1.5.2022. Viitattu 20.3.2023. Ruusuvaaran Kukkatervehdys Lahden kaupunginsairaalan edessä koostuu viidestä isokokoisesta betonikukasta, joiden terälehdet ovat auki. Teos valmistui kaksi vuotta ennen kuin Ruusuvaara kuoli 37-vuotiaana rintasyöpään. Betoniteos kuitenkin vaurioitui vuonna 2009 ja oli vaarassa päätyä hajotettavaksi, kunnes Lahden rakentajat ry lupasi korjata teoksen. Kunnostetuissa kukissa on uusitut valot. Alkuperäisten valojen tekniikka oli toiminut vain pari vuotta.Pirjo Kamppila: Kunnostettu Kukkatervehdys-veistos loistaa taas kaupunginsairaalan mäellä Lahdessa. Etelä- Suomen Sanomat 16.11.2018. Viitattu 10.3.2023.Lahden rakentajien yhdistys kunnostaa Kukkatervehdys-veistoksen. Uusi Lahti 23.5.2012. Pdf. Viitattu 10.3.2023. Kukkatervehdyksen kunnostuksesta myönnettiin Apoli-palkinto. ==Julkinen teos== * Kukkatervehdys, betoni, Lahden kaupunginsairaala 1973 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Liisa Ruusuvaara Kuvataiteilijamatrikkelissa Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Verbúðin

Verbúðin (kansainvälisessä jakelussa Blackport) on islantilainen draamasarja vuodelta 2021. Se sijoittuu vuosiin 1983–1991 ja seuraa Länsivuonojen alueella sijaitsevan nimettömän pikkukaupungin elämää kuvaten samalla tuon ajan Islannin kehitystä. Suomessa sarjan on esittänyt Yle. Sarjalle annettiin vuoden 2022 Göteborgin elokuvajuhlilla Pohjoismaisen elokuva- ja televisiosäätiön palkinto parhaasta käsikirjoituksesta. ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset televisiosarjat Luokka:2020-luvun televisiosarjat
Bojana Drča

Bojana Drča (o.s. Živković, ; s. 29. maaliskuuta 1988 Belgrad) on serbialainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Drča kuului Serbian naisten lentopallomaajoukkueeseen vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa ja vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa. Vuonna 2012 joukkue sijoittui 11:nneksi ja saavutti hopeaa 2016. MM-kilpailuissa Drča kuului vuonna 2018 Serbian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2015 ja saavutti pronssia 2017. Euroopan kisoissa hän saavutti pronssia 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Serbialaiset lentopalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Koskelo

Toivo Edvard Koskelo, vuoteen 1918 Lindgrén (6. elokuuta 1896 Viipuri – 1. kesäkuuta 1971 Pälkäne) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja järjestöasiantuntija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 10.3.2023. Koskelon vanhemmat olivat konttoristi, kirjanpitäjä Karl (Kalle) Edvard Lindgrén ja Hilma Maria Koskelo ja puoliso vuodesta 1930 Maire Elsa Karoliina Isaksson, aiemmin Kartano. Yritysjohtaja, pääkonsuli Aarne Koskelo oli hänen veljensä. Toivo Koskelo tuli ylioppilaaksi Heinolan keskikoulun jatkoluokilta 1915 ja valmistui metsänhoitajaksi 1918. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri 1918, avustava metsänhoitaja kirkollisvirkataloilla 1918–1919, Pohjanmaan piirikunnan Pyhäjoen hoitoalueella ja Haapajärven hoitoalueella 1919 ja Savonlinnan hoitoalueella 1919–1925, Suomalainen Puuliike Oy:n metsäosaston johtaja Viipurissa 1925–1929 ja avustava metsänhoitaja Metsähallituksen Itä-Suomen ja Pohjanmaan piirikunnissa 1929–1937. Koskelo oli Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton asiamies Tampereella 1938–1942, Metsätyömaiden Muonitustoimiston päällikkö 1940–1948 ja Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton metsäosaston asiamies Helsingissä 1942–1961. Koskelo myös omisti Hepolahden tilan Pälkäneellä vuodesta 1954. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsämiesten Säätiössä hän oli pitkäaikainen asiamies 1948–1969 ja hallituksen jäsen 1948–1970 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1970–1971. Metsäneuvoksen arvonimen Koskelo sai 1956. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Gălăb Donev

Gălăb Spasov Donev (, s. 28. helmikuuta 1967) on bulgarialainen poliitikko, joka on toiminut Bulgarian pääministerinä 2. elokuuta 2022 lähtien. Aiemmin hän toimi työ- ja sosiaalipolitiikan ministerinä Stefan Janevin hallituksessa.https://www.bta.bg/en/news/bulgaria/305411-galab-donev- appointed-caretaker-pm Hän on rahoituksen, oikeuden ja sosiaalipolitiikan asiantuntija ja hänellä on myös armeijatausta.https://bulgaria.postsen.com/news/amp/36707 ==Lähteet== Luokka:Bulgarian pääministerit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rinneangervo

Rinneangervo (Spiraea densiflora) on pensasangervojen sukuun kuuluva laji. Se kasvaa noin 70–100 cm korkeaksi ja kasvutapa on pyöreä ja tiivis ja täten se on hyvä maanpeitekasvi. Kasvi viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla ja kasvualustaksi sopii sekä kostea että kuiva maaperä. Sopiva maaperä on kohtuullisesti ravinteinen ja hiekkapitoinen. Pensas kukkii ruusunpunaisin kukin kesä- ja heinäkuulla. Sopivat kasvillisuusvyöhykkeet ovat I-V. Rinneangervoa ei tarvitse leikata säännöllisesti, mutta se sietää alasleikkauksen, joka on tehtävä aikaisin keväällä. Se muodostaa tyviversoja. Pensaan syysväritys on punainen. Pensas kasvaa nopeasti. Lehdet ovat tummanvihreät. Pensas sopii istutettavaksi yksittäin, pensasryhmään tai aidanteeseen ja kasvupaikka voi olla myös rinne. Sopiva istutusväli on noin 60 cm. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Rinneangervo – Spiraea splendens Luokka:Pensasangervot
RRR

RRR voi tarkoittaa seuraavia: * RRR, intialainen elokuva vuodelta 2022 * Reed Research Reactor, yhdysvaltalaisessa Reed Collegessa sijaitseva ydinreaktori * RRRecords, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
Dina Boluarte

Dina Boluarte (s. 31. toukokuuta 1962) on perulainen poliitikko, joka nousi maansa presidentiksi joulukuussa 2022. Boluarte on kotoisin syrjäiseltä Apurímacin alueelta. Ketšua on siellä alueen valtakieli, ja Bolkuarte puhuu sujuvasti sekä ketšuaa että espanjaa. Hän aloitti opintonsa sairaanhoitajaopistossa Cuzcossa, mutta jatkoi sitten oikeustieteelliseen Limassa toimivaan San Martín de Porresin yliopistoon. Boluarte on koulutukseltaan asianajaja. Hän on työskennellyt aikaisemmin pitkään väestörekisterikeskuksessa. Boluarte lähti politiikkaan vasta 50-vuotiaana. Hän pyrki ensin aluehallintoon vasemmistopuolueen edustajana ja vuonna 2020 kongressiin Vapaa Peru -puolueessa. Kumpaakaan paikkaa hän ei saanut. Puolue otti hänet silti Pedro Castillon varapresidenttiehdokkaaksi presidentinvaaleihin, jotka tämä maaseudun pettyneitä äänestäjiä houkutellut ehdokaspari voitti. Varapresidentin viran lisäksi Boluarte sai kesällä 2021 kehitysministerin salkun. Tammikuussa 2022 hän sanoi haastattelussa, ettei ole täysin sisäistänyt Vapaa Peru -puolueen marksilais-leninististä ideologiaa. Puoluejohtaja Vladimir Cerrón julisti Boluarten petturiksi, ja hänet erotettiin puolueesta. Puoli vuotta myöhemmin myös Castillo menetti Cerrónin tuen. Boluarte nousi presidentin asemaan, kun Pedro Castillo syrjäytettiin virasta kongressin päätöksellä. == Lähteet == Luokka:Perun presidentit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morsiusangervo

Morsiusangervo (Spiraea × arguta tai Spiraea 'Arguta') on pensasangervojen sukuun kuuluva risteymälaji tai lajike. Se kukkii valkoisin kukin kesäkuussa. Kukat kasvavat tiheinä huiskilomaisina kukintoina. Se viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla kosteassa ja runsasravinteisessa maassa. Se sopii sekä yksittäispensaaksi että aidanteeseen, ja se soveltuu myös puistopensaaksi. Morsiusangervon kasvutapa on paljolti haaroittuva, sen oksat ovat vaaleanruskeita, ja niissä on karvamainen peite. Lehdet ovat vaaleanvihreitä ja soikeita. == Lähteet == Luokka:Pensasangervot Luokka:Risteymät
Mykola Šylo

Mykola Šylo (, 6. syyskuuta 1913 Kiova – 22. huhtikuuta 1982 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen arkkitehti. Hänen isänsä oli opettaja ja yhteiskunnallinen aktivisti Kostjantyn Šylo, joka teloitettiin Stalinin vainoissa 1933. Šylo valmistui 1939 Kiovan teknillisestä oppilaitoksesta. Hänet nimitettiin 1953 Kiovan rakennusviraston suunnitteluosaston johtajaksi. Hän suunnitteli Kiovaan Maatalousministeriön rakennuksen (1955–1956) ja asuinrakennuksia. Hän osallistui vuonna 1970 kaupungin keskustan laajentamissuunnitelman tekemiseen. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Stade de la Beaujoire

Stade de la Beaujoire – Louis Fonteneau on stadion Nantesissa Ranskassa. Se on ranskalaisen jalkapalloseuran FC Nantesin kotistadion.Stade de la Beaujoire - Louis-Fonteneau Stadion avattiin 8. toukokuuta 1984 FC Nantesin ja Romanian väliseen ystävyysotteluun. Katsojia ottelulla oli 30 000\. Stadion on nimetty Louis Fonteneaun mukaan, joka toimi FC Nantesin puheenjohtajana vuosina 1969–1986A Nantes, le stade de la Beaujoire se refait une beauté. Se kunnostettiin vuonna 1998 vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoja varten.Nantes Métropole investit 15M€ dans son stade de La Beaujoire ==Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stade de la Beaujoire Luokka:Ranskan jalkapallostadionit Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Nantesin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Nantesin urheilu
Pikkupurtava

Pikkupurtava eli pikkusuolainen tai snacksit (mon.) on pieni, tavallisesti suolainen ruoka-annos. Sitä voidaan tarjota esimerkiksi elokuvateatterissa (popcorn) tai alkupalana (tapas). Suosittuja pikkupurtavia: * perunalastut * maissilastut * juustonaksut * popcorn * suolatikut * pähkinät * minisalamitikut * cocktailpalat * tapakset * pienet voileivät ja leivonnaiset ==Lähteet== *
Pierre Robert

Pierre Robert on norjalainen alusvaatevalmistaja, joka on aloittanut nykymuodossa toimintansa vuonna 2006. Aiemmin tuotemerkki Pierre Robert tunnettiin ruotsalaisena kosmetiikkamerkkinä, jonka perusti Knut Wulff vuonna 1946. Vuonna 2006 Pierre Robertin osti norjalainen Orkla, joka muutti sen alusvaatemerkiksi. Pierre Robert Groupin tuotemerkkejä ovat La Mote sekä alun perin suomalaiset vaatemerkit Black Horse, Finnwear ja Norlyn, jotka Pierre Robert osti niiden edelliseltä omistajalta Nansolta 2016. Black Horse -merkin lanseerasi vuonna 1975 hattulalainen Parneule, jonka Suomen Trikoo osti 1982. Myös Finnwear ja Norlyn olivat aikoinaan Suomen Trikoon merkkejä, Norlyn alun perin Säterin 1966 perustama sukkatehdas Torniossa . Nanso osti Suomen Trikoon liiketoiminnan ja tuotemerkit vuonna 2005Tekstiilejä Tampereelta: Suomen Trikoo Vapriikki. Viitattu 13.3.2023.. ==Historiaa== Pierre Robertin perustaja, ruotsalainen Knut Wulff, loi vuonna 1945 ensimmäisen kosmetiikkamerkkinsä nimeltä LdB. Sitä seurasivat Monsieur Robert, sittemmin Pierre Robert, ja Maxelle 32. Suomessa yritystä edusti Otava-konserniin kuulunut Oy Flavia Ab, joka myös valmisti Pierre Robertin ja niin ikään ruotsalaisen Jane Hellenin kosmetiikkaa lisenssillä tehtaassaan Helsingin Ruoholahdenkadulla. Pierre Robert korosti tekaistua ranskalaisuuttaan vuoden 1971 mainoksessaan allekirjoituksella ”Institut de Beauté Pierre Robert, 36, Rue du Fabourg Saint Honoré, Paris”. Knut Wulff myi Pierre Robertin vuonna 1975 Unileverille, joka puolestaan myi sen Benckiser-yhtiölle vuonna 1996. Vuonna 1983 Pierre Robert Oy kertoi olevansa Suomen toiseksi suurin kosmetiikkamyyjä. Vuonna 2006 norjalaiseen Orklaan kuuluva alusvaatevalmistaja La Mote hankki oikeudet Pierre Robert -nimeen ja muutti oman nimensäkin muotoon Pierre Robert Group. ==Lähteet== Luokka:Orkla Luokka:Tekstiilivalmistajat Luokka:Entiset ruotsalaiset yritykset Luokka:Kosmetiikkamerkit Luokka:Vaatemerkit
Pipoka

Pipoka on suomalainen yhtye, jonka perustivat vuonna 1999 kielisoittimien soittaja Jarmo Julkunen ja harmonikansoittaja Veli Kujala. Yhtyeen ensimmäinen konsertti oli Sibelius-Akatemian järjestämällä Harmonikka NYT! -festivaalilla lokakuussa 2000. Ensimmäisessä kokoonpanossa soittivat Julkusen ja Kujalan lisäksi Timo Tuppurainen (sähköbasso) ja Ricardo Padilla (lyömäsoittimet). Hieman myöhemmin mukaan liittyi vibrafonisti Arttu Takalo. Kvintetti julkaisi hyvät arvostelut saaneen ensimmäisen levynsä lokakuussa 2004 harmonikansoittaja Veli Kujalan nimellä tamperelaisella Rockadillo Records -levymerkillä. Levy sisältää pääosin brasilialaisten säveltäjien, kuten Hermeto Pascoalin, Egberto Gismontin ja Sivucan, musiikkia. Pian debyyttilevyn ilmestymisen jälkeen kvintetin tiet erkanivat, mutta Pipoka oli esiintynyt jo vuodesta 2003 lähtien myös pienemmällä trio-kokoonpanolla tuubisti Petri Keskitalon kanssa. Tämä yhteistyö jatkui entistä tiiviimpänä ja johti lukuisiin konsertteihin Suomen lisäksi mm. Itävallassa ja Ranskassa. Vuonna 2006 Pipoka esitti yhtyeen kitaristi Jarmo Julkusen säveltämän Viivi & Wagner Kärsämysoperetin Helsingin Juhlaviikoilla solisteinaan Sam Huber ja Hellen Willberg. Kärsämysoperetin musiikki taltioitiin myöhemmin yhdessä lyömäsoittaja Zarkus Poussan kanssa; solisteina toimivat Sam Huber ja Petriikka Pohjanheimo. Otava julkaisi operetin kappaleet yhdessä Juban Viivi & Wagner -sarjakuva-albumin kanssa. Pipoka teki Rockadillo Recordsille vuonna 2010 enimmäkseen omia sävellyksiään sisältävän levyn Veto, joka sai erinomaiset arvostelut. Pipoka itse luonnehti levyn musiikkia ”brasilialais- ugrilaiseksi klassis-progressiiviseksi kamarijazzfuusioksi erinäisin etnisin elementein”. Hieman tämän jälkeen Pipoka aloitti myös useita vuosia kestäneen yhteistyön laulaja Sam Huberin kanssa covereiden parissa; omaperäisiä versioita syntyi niin Tina Turnerin, Popedan kuin Beatlesinkin kappaleista. Helmikuussa 2012 Pipoka kantaesitti Musiikkiteatteri Kapsäkissä Markus Fageruddin säveltämän oopperan Una espera inesperada, jonka pääosissa olivat sopraano Reetta Ristimäki ja baritoni Juha Kotilainen. Vuonna 2016 Pipoka kantaesitti Pori Sinfoniettan solistina kapellimestari Jan Söderblomin johdolla Fageruddin kolmoiskonserton Stream & River Motion, jota yhtye esitti myöhemmin myös Kymi Sinfoniettan ja Lapin Kamariorkesterin kanssa. Kolmoiskonserton esitys vuoden 2021 Avanti!:n Suvisoiton päätöskonsertissa kamariorkesteri Avanti!:n solistina kapellimestari John Storgårdsin johdolla jäi Pipokan trio-kokoonpanon viimeiseksi esiintymiseksi. == Julkaisut == * Veli Kujala: Pipoka (2004, Rockadillo Records, ZENCD 2090) * Pipoka: Veto (2010, Rockadillo Records, ZENCD 2135) * Viivi & Wagner - Tiskiallasblues (2013, Otava) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset orkesterit Luokka:Suomalaiset yhtyeet
Azarmidokht

Azarmidokht oli Sassanidien hallitsijasukuun kuulunut Persian kuningatar. Azarmidokhtin lyhyt kausi alkoi pahaenteisissä merkeissä. Vuoteen 630 mennessä Azarmidokhtin isä Khusrau II ja kaikki tämän pojat oli surmattu, joten Persian hallitsijaksi nousi hänen vanhempi sisarensa Boran. Boran hallitsi vuoden ja neljä kuukautta, kunnes hänkin kuoli ja valta siirtyi Azarmidokhtille. Historioitsija Tabarin mukaan Khorasanin provinssin kuvernööri Farrokh Hormozd kosi tuoretta kuningatarta. Azarmidokht pelkäsi kuvernööriä ja suostui mutta järjesti sulhasensa salamurhan tämän saavuttua palatsiin. Hormozdin poika halusi kostaa isänsä kuoleman, hyökkäsi pääkaupunkiin ja vangitsi ja teloitutti Azarmidokhtin. == Lähteet == Luokka:Sassanidien kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:630-luvulla kuolleet Luokka:Teloitetut
Zalmoxis

Zalmoxis oli Traakian getalaisten ja daakialaisten ylijumala. Tiedot Zalmoxiksesta perustuvat lähinnä Herodotoksen kirjoituksiin. Antiikin kreikkalaiset tulkitsivat Zalmoxiksen uskonnon perustajaksi. Hän olisi ollut alun perin tavallinen ihminen, jota hänen kuolemansa jälkeen olisi ryhdytty palvomaan jumalana.Lurker 1987, s. 207 Nykytutkimus pitää kuitenkin Zalmoxista maan jumalana, taivaan jumalana tai kuolleiden valtiaana. Erään myytin mukaan Zalmoxis otti ihmisen hahmon ja eli häntä palvovan kansan parissa. Sitten hän katosi kolmeksi vuodeksi ja häntä surtiin vainajana. Mutta neljäntenä vuonna Zalmoxis nousi alamaailmasta takaisin ihmisten pariin. ==Lähteet== *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Jumalat
Sotilasurheilu

Sotilasurheilu tai sotilasliikunta on urheilun muoto, jossa eri urheilulajeista on kehittynyt sotilaallisia muotoja. Kansainvälistä sotilasurheilua ja siihen liittyviä tapahtumia koordinoi International Military Sports Council (CISM), johon kuuluu 136 jäsenmaata. CISM järjestää vuosittain yli 20 sotilaiden maailmanmestaruuskilpailua noin 30 eri urheilulajissa. Sotilasurheilun kilpailuja ovat mm. Military World Games, Winter Games ja World Cadet Games. == Sotilasurheilu Suomessa == Suomessa sotilasliikunta käsittää asevelvollisten ja Puolustusvoimien liikuntakoulutuksen sekä yleisen liikuntakasvatuksen. Urheilu ja voimistelu liitettiin sotilaitten päivittäiseen koulutukseen asevelvollisuuslain käyttöön oton jälkeen vuoteen 1883 mennessä. Jääkärikomennuskuntiin valittiin yksikköjen parhaat urheilijat. Sotilaskoulutuksen myötä uusina lajeina syntyivät partio-, marssi-, uinti- ja yleisurheilukilpailut. == Lajit == Kansainvälisen sotilasurheiluneuvoston lajivalikoimaan kuuluvat seuraavat lajit. Suomessa sotilasurheilun piiriin kuuluvat lajit tummennettuna: * Ammunta * Esteratsastus * Golf * Ilmailuviisiottelu * Hiihto * Jalkapallo * Jousiammunta * Judo * Kiipely * Koripallo * Laskuvarjohyppy * Lentopallo * Miekkailu * Meriviisiottelu * Nykyaikainen viisiottelu * Nyrkkeily * Paini * Purjehdus * Pyöräily * Rantalentopallo * Sotilasviisiottelu * Suunnistus * Taekwondo * Triathlon * Uinti ja hengenpelastus * Yleisurheilu == Katso myös == * Kenttäkelpoisuus == Lähteet == Luokka:Urheilu Luokka:Maanpuolustus
MPower

MPower on Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu yhdysvaltalainen dokumenttispesiaaleista koostuva televisiosarja. Jokainen sen jakso keskittyy naispuolisiin Marvel Cinematic Universen (MCU) näyttelijöihin tai tuotantoryhmäläisiin. Sarja julkistettiin kesäkuussa 2021 nimellä Super Women of the MCU maaliskuussa 2021, mutta helmikuussa sen nimi muutettiin muotoon MPower. Sen kaikki neljä jaksoa julkaistiin kansainvälisenä naistenpäivänä 8. maaliskuuta 2023. == Jaksot == |} == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Disney+-alkuperäissarjat Luokka:Marvel Cinematic Universe -televisiosarjat Luokka:Dokumenttiohjelmat
Deadline Kustannus

Deadline Kustannus Oy on vuonna 2020 perustettu suomalainen rikoskirjallisuuteen erikoistunut kustantamo. Se julkaisee etupäässä true crime -kirjallisuutta, mutta jonkin verran myös rikosromaaneja.https://www.deadlinekustannus.fi/ == Historia == Deadline Kustannuksen toimitusjohtaja Vera Miettinen sai idean kustantamon perustamisesta jo vuonna 2016, ja yritys perustettiin vuonna 2020. Kustantamon ensimmäinen kirja oli Sonny Nymanin Elinkautinen – Murhasta tuomitun räppärin tarina. Samana vuonna julkaistiin Miettisen oma teos Eerika. Kirja kertoo tarinallisesti 8-vuotiaan Vilja Eerika Tarkin henkirikoksen taustoista. Isä ja äitipuoli murhasivat Eerikan raa'asti vuonna 2012.https://www.stooribysara.fi/post/rikostoimittaja-kustantamoyrittaja-aiti- vera-miettinen-kehottaa-unelmoimaan-isosti Teos on bestseller yli 60 000 kappaleen myynnissä, ja se palkittiin Nextory E-book Awards 2022 -kilpailussa luetuimpana kirjana aikuisten kategoriassa.https://www.sttinfo.fi/tiedote/nextory-e-book-awards-2022-vera- miettinen-vei-voiton-parhaasta-aikuisten- kirjasta?publisherId=69570842&releaseId;=69936375 Lisäksi kirja on ollut lukuisissa kilpailuissa ehdokkaana. == Julkaistuja teoksia == *Sonny Nyman: Elinkautinen. Murhasta tuomitun räppärin tarina, 2020. *Pia Puolakka: Narsistit vankilassa. Oikeuspsykologin kertomuksia persoonallisuushäiriöistä, 2020. *Vera Miettinen: Eerika, 2020. *Linda Rantanen: Musta raivo. Neljä nuoren tekemää henkirikosta, 2021. *Tiia Palmén: Koskelan teinisurma, 2021. *Linda Rantanen: Rikosten Rauma, 2021. *Kari Hautamäki: Et sinä (vielä) kuole. Ensihoitajan tositarinoita ambulanssista, 2021. *Rebekka Härkönen: Valmis tappamaan. Kaksinkertaisen elinkautisvangin tarina, 2021. *Jussi Wahe: Väkivallan virkamies. Murharyhmän tutkijan tositarinoita, 2022. *Linda Rantanen: Kun kukaan ei kuule. Seitsemän suomalaista perhesurmaa, 2022. *Petri Rainiala: Totuuden jäljillä. Avain poliisin salaisiin kuulustelumenetelmiin, 2022. *Katariina Bröms: Ikkunat auki itään. Rikoksia ja rangaistuksia Venäjältä, 2022. *Linda Rantanen: Rikosten Turku, 2022. *Minea Koss: Pettävä jää, 2022. *Petri Nurmi: Vankilaromaani, 2022. *Päivi Happonen Pihla Karhu & Vaarallinen uutinen, 2022 *Riina Kruut: Tragedian varjossa kasvanut. Kolme tarinaa henkirikoksen uhreista, 2022. *Liisa Saarijärvi: Kuolemaantuomitut. Neljän naismurhaajan tarina, 2022. *Kenneth Eriksson & Petri Rainiala: Rahaan kahlitut. Alamaailman prostituutio Suomessa, 2023. *Kari Hautamäki: Nyt sinä kuolet. Ensihoitajan tositarinoita ambulanssista 2, 2023. *Sofia Lempiäinen: Sydän vähän kallellaan. Äidin tarina lapsen huumekuolemasta, 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Nurbanu Sultan

Nurbanu Sultan (1525–1587) oli Osmanien valtakunnassa Valide Sultan eli hallitsevan sulttaanin Murat III:n äiti. Valide Sultanina hän oli myös todellinen rinnakkaishallitsija 1574–1583, jolloin hän johti hallintoa yhdessä suurvisiiri Sokollu Mehmed Paššan kanssa. Hän oli myös ensimmäinen Naisten sulttaanikunnan aikakauden rinnakkaishallitsija. Luku: Valide, alk. s. 9. Hänen kerrotaan olleen venetsialaisen suvun avioton lapsi, joka kaapattiin vuonna 1537 ottomanien haaremiin, mistä Selim II valitsi hänet lastensa äidiksi. Heille syntyi kolme tytärtä ja vallanperijä Murat III. Nurbanu Sultan rakennutti useita uskonnollisia rakennuksia, joista tärkempiin kuuluu Üsküdarissa vuonna 1583 avattu Eski Validen moskeija lisärakennuksineen. Moskeijan rahoittamiseksi Nurbanu rakennutti useita kylpylöitä ja niihin tarvittavat vesijohtojärjestelmät. Nurbanu Sultan kuoli poikansa hallituskaudella vuonna 1583. Hänet haudattiin miehensä Selim II:n mausoleumiin. == Lähteet == Luokka:Osmanien valtakunnan naiset Luokka:Vuonna 1525 syntyneet Luokka:Vuonna 1587 kuolleet
Kiinalainen bezique

Kiinalainen bezique on korttipeli, joka on muunnelma korttipelistä bezique. Kiinalainen bezique oli myös Winston Churchillin lempi bezique-muunnos. Peli poikkeaa beziquesta seuraavin tavoin: * Pelissä on kuusi vajaata pakkaa kahden sijasta * Pelaajat saavat 12 korttia, yksi kerrallaan, vain yksi jako * Jos käden lopuksi häviävällä pelaajalla on alle tuhat pistettä, voittaja saa "rubiconin" ja 3000 pistettä * Valtti valitaan vasta, kun joku on pelannut sarjan tai pariskunnan * Pöydättyjä kortteja voi käyttää uusiin yhdistelmiin, jos pöydättynä on neljä kuningatarta ja pelaaja nostaa viidennen, hän voi tehdä niistä toiset neljä kuningatarta * Viimeisestä tikistä saa 250 pistettä * Jos kädessä on vain seiskoja, kaseja ja ysejä, pelaaja voi sanoa "carte blanche" ja saada siitä 250 pistettä, jos pakastakin tulee näitä kortteja, pelaaja saa jokaisesta 250 pistettä kunnes tulee kymppi tai kuva. * Koska kortteja on niin paljon, pelaajalla voi olla tripla bezique (1500 pistettä) tai nelinkertainen bezique (4500 pistettä) * Valteista saa pisteitä seuraavasti: neljä jätkää 400 pistettä, neljä kuningatarta 600 pistettä, neljä kuningasta 800 pistettä, neljä kymppiä 900 pistettä ja neljä ässää 1000 pistettä * Bezique-yhdistelmä vaihtelee valtin mukaan, jos pata on valttia, se on patakuningatar ja ruutujätkä, jos valtti on herttaa, se on herttakuningatar ja ristijätkä, jos valtti on ristiä, se on ristikuningatar ja herttajätkä ja jos valtti on ruutua, bezique on ruutukuningatar ja patajätkä * Kympeistä ja ässistä ei saa pisteitä == Lähteet == Luokka: Korttipelit Luokka: Ranskalainen korttipakka
Valo Saikku

Valo Saikku (5. huhtikuuta 1929 Loimaa – 26. toukokuuta 2015 Urjala)Valo Saikku vaihtoi musiikkinsa taivaallisempiin oktaaveihin ja sävellajeihin Ääretön 2/2015Hannu Rintakoski: Satavuotiaista Oulun Viikko-Sanomista maailman parhaaseen naimasänkyyn Turun Sanomat 7.1.2005; lisäksi hakukoneella näkyy fb:ssä muistokirjoituksessa tarkka syntymäaika. oli suomalainen toimittaja, rajatiedon harrastaja ja kuoronjohtaja. Hän johti muun muassa Rekolan sekakuoroaKuoro 70-vuotta (1952–2022) Rekolan sekakuoro. Saikku esittää ruumista Lauri Törhösen ohjauksessa Raja 1918.Raja 1918 Elonet.fi. Viitattu 10.3.2023 == Julkaisuja == * Valo Saikku, Jaakko Laitinen: Transsendenttinen mietiskely Suomessa. Kirjayhtymä 1977 ISBN 951-26-1409-X * Valo Saikku, Jouko Pursiainen: Terveysopas : hyvinvoinnin hakuteos. Hki : Suomen luontaisterveyden liitto, 1984– (Vuosijulkaisu) * Rajatietoa. Helsinki : Rajatiedon yhteistyö/Rajatiedon keskus, [1999?] ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Frans Floris

Frans Floris, oikealta nimeltään Frans de Vriendt (1520 Antwerpen – 1. lokakuuta 1570 Antwerpen) oli flaamilainen taidemaalari. ==Elämä ja ura== Alkujaan Floris omistautui kuvanveistolle, mutta siirtyi 20-vuotiaana maalaustaiteeseen ja tuli Lambert Lombardin oppilaaksi Liègessä. Valmistuttuaan mestariksi vuonna 1540 hänestä tuli Antwerpenin killan jäsen. Pian tämän jälkeen hän matkusti Italiaan, jossa Michelangelon teokset tekivät häneen erityisen vaikutuksen. Koska hän meni naimisiin vuonna 1547, hänen on täytynyt palata Antwerpeniin samoihin aikoihin. Hän piti Antwerpenissa suurta koulua, josta sanotaan valmistuneen 120 oppilasta, sai tilauksia kirkollisilta tahoilta ja ruhtinailta ja liikkui parhaissa piireissä, esimerkiksi Oranian ruhtinaan sekä Egmontin ja Hoornin kreivien kanssa. Alkoholismin vuoksi hänelle kertyi velkoja, joita ei ollut vielä maksettu, kun hän kuoli 1. lokakuuta 1570. Floris on tunnetuin ja taitavin italialaisen suuntauksen edustaja Antwerpenin maalaustaiteessa. Hänen erittäin laajasta tuotannosta ei ole säilynyt kovin paljon, eikä hän saanut aikalaisilta kiitosta omaperäisyydestä. Hänen vaikutuksensa on kuitenkin suuri ennen kaikkea tavassa, jolla taidetta tuotettiin työnjakoon perustuen hänen suuressa työpajassaan. Hän painotti taiteessa erityisesti liikettä, joka oli ennen hänen esiintymistään alankomaalaisessa taiteessa saanut vain vähän tai ei lainkaan huomiota. Aikalaiset pitivät hänen pääteoksenaan Enkelien lankeemusta, jonka hän maalasi vuonna 1554. Hänen muotokuvistaan Haukan kouluttaja vuodelta 1588 on saanut suurimman maineen. Frans_Floris_- _The_fall_of_the_rebellious_angels.JPG|Kapinoivien enkelien lankeemus Frans_Floris_002.jpg|Van Berchemin perheen muotokuva Portrait_of_a_falconer,_1558.jpg|Haukan kouluttaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1520 syntyneet Luokka:Vuonna 1570 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Pinochle

Pinochle on korttipeli, joka on muunnelma korttipelistä bezique. Peli eroaa beziquesta seuraavin tavoin: * Pakoista poistetaan myös seiskat ja kasit * Pelaajille jaetaan 12 korttia * Pisteitä saa pöydätyistä yhdistelmistä, ei tikeistä * Jokaisessa uudessa yhdistelmässä on oltava kortti, jota ei ole aiemmin käytetty * Kun pelattavia yhdistelmiä ei enää ole, pelaajat ottavat korttinsa ja pelaavat tikeistä, joista saa pisteen kappaleelta Pelin yhdistelmät: * dix: valttiysi, 10 pistettä * pinochle: ruutujätkä ja patakuningatar, 40 pistettä * pariskunta: kuningas ja kuningatar, 20 pistettä * tuplapariskunta: valttikuningas ja -kuningatar, 40 pistettä * neljä jätkää eri maata, 40 pistettä * neljä kuningatarta eri maata, 60 pistettä * neljä kuningasta eri maaata, 80 pistettä * neljä ässää eri maata, 100 pistettä * valttisarja ässä, kuningas, kuningatar, jätkä ja kymppi valttia, 150 pistettä == Lähteet == Luokka: Korttipelit
Knut Wulff

Knut Wulff (1913 Malmö – 2002) oli ruotsalainen kosmetiikka-alan keksijä ja yrittäjä, joka perusti 1950-luvulla Pierre Robert -yrityksen ja teki siitä Pohjoismaiden suurimman kosmetiikkayrityksen. Eläkeiässä 1980-luvulla hän perusti kosmetiikan postimyyntiyrityksen nimeltä Fleur de Santé.. Hän oli myös Suomen kunniakonsuli kotikaupungissaan Malmössä. Wulff otti 17-vuotiaana vuonna 1930 hoitaakseen saksalaissyntyisen isänsä kampaamoliikkeen Malmössä ja alkoi kiinnostua hiustenhoidon lisäksi asiakkaidensa kauneudenhoidosta laajemminkin. Hänen ensimmäinen keksintönsä oli Lait de beauté -ihovoide, joka tunnetaan paremmin nimellä LdB. Sitä hän valmisti tarinan mukaan aluksi keittiön yleiskoneella. 1950-luvun lopulla hänen tuotteisiinsa kuului myös Mille Colori -niminen laaja meikkisarja. 1970-luvulla Wulffin markkinaosuus Ruotsin ihonhoitotuotteista oli noin puolet ja kaikesta kosmetiikkamyynnistä noin kolmannes. Wulffin yrityksen nimi oli aluksi Monsieur Robert, kunnes se sai vuonna 1964 hänen kahden poikansa etunimien mukaan nimen Pierre Robert AB. Vuonna 1971 valmistui uusi lähes 13 tuhannen neliömetrin tehdas Skånen Tygelsjöhön. Neljä vuotta myöhemmin Wulff myi yrityksensä kulutustavarajätti Unileverille, mutta jatkoi sen toimitusjohtajana vuoteen 1978 ja jäi sitten eläkkeelle 65-vuotiaana. Hän kuitenkin jatkoi keksijän ja yrittäjän uraansa ja perusti yrtteihin ja postimyyntiin perustuvan kosmetiikkamerkin Fleur de Santé. Sen hän myi pian Ellokselle, minkä jälkeen sen omistajana on ollut toinen postimyyntiyhtiö, Cydonia Development. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset keksijät Luokka:Ruotsalaiset yrittäjät
Dmytro Kotsjubailo

Dmytro Ivanovytš Kotsjubailo (; 1. marraskuuta 1995 – 7. maaliskuuta 2023), lempinimeltään Da Vinci (), oli ukrainalainen nationalisti, yksi äärioikeistolaisen oikea sektori -puolueen johtajista ja Ukrainan sankari. Hän toimi 67. erillisen mekanisoidun prikaatin 1. pataljoonan ”Da Vincin sudet” komentajana. == Elämäkerta == Kotsjubailo otti osaa vuoden 2014 Euromaidan- mielenosoituksiin. Hän liittyi oikea sektori -puolueen aseelliseen siipeen Vapaaehtoiseen ukrainalaiseen armeijakuntaan (). Kotsjubailo oli taideopiskelija, mistä tulee hänen lempinimensä Da Vinci. Kotsjubailo soti Itä-Ukrainan konfliktin alusta lähtien. Vuonna 2014 hän haavoittui vakavasti Piskyssä. Komppanianpäällikkö hänestä tuli 2015. DUK PS liitettiin marraskuussa 2022 Ukrainan maavoimiin 67. erillisenä prikaatina. Hän toimi prikaatin 1. pataljoonan ”Da Vincin sudet” () komentajana. Kotsjubailo piti joukkonsa maskottina häkissä sudenpentua, jota hän kertoi ruokittavan venäläisillä lapsilla. Myöhemmin Kotsjubailo vakuutti vitsailleensa: ”Se oli ilmiselvästi vitsi. Kaikki näkivät, että se oli vitsi. Yritin vitsailla sillä, miten järjettömiä asioita he sanovat meistä ja se muutettiin ’faktaksi’”. Venäläiset ovat syyttäneet Kotsjubailoa uusnatsistisista yhteyksistä. Hän itse kertoo tehneensä töitä natsismin, fasismin ja rasismin kannattajien jättämiseksi Oikea sektori -ryhmän ulkopuolelle. == Kuolema == Kotsjubailo kaatui Bahmutissa 7. maaliskuuta 2023. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi ja Kiovassa vieraillut Suomen pääministeri Sanna Marin osallistuivat hänen hautajaisiinsa ja laskivat kukkia hänen arkulleen. == Kunnianosoituksia == * Ukrainan sankari (Ukraina, 2021) * Sotilasansioristi (Ukraina, 2023, postuumisti) ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset sotilaat Luokka:Ukrainan sankarit Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan kaatuneet Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Valtakunnankomissariaatti

Valtakunnankomissariaatti () on alun perin saksankielinen sana, joka tarkoittaa eräänlaista miehityshallintoa, jota johtaa valtakunnankomissaari. Nimitystä käytetään pääosin natsi-Saksan perustamista hallintoyksiköistä toisen maailmansodan aikana. == Luettelo valtakunnankomissariaateista == * Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (1940–1945) * Norjan valtakunnankomissariaatti (1940–1945) * Ukrainan valtakunnankomissariaatti (1941–1944) * Ostlandin valtakunnankomissariaatti (1941–1945) * Tanskan valtakunnankomissariaatti (1943–1945) * Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti (1944) Luokka:Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana
Ukrainan 67. prikaati

Ukrainan 67. erillinen mekanisoitu prikaati (, 67 ОМБр) on Ukrainan maavoimien yhtymä, joka perustettiin marraskuussa 2022 äärioikeistolaisen oikea sektori -puolueen aseellisesta siivestä Vapaaehtoinen ukrainalainen armeijakunta ().https://novynarnia.com/2022/12/12/duk-pravyj-sektor-stav-67-yu- mehanizovanoyu-brygadoyu-zsu/ ==Lähteet== 067\. mekanisoitu prikaati