EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jorma Pitkänen (professori)

Jorma Antero Pitkänen (7. heinäkuuta 1934 Kotka – 25. huhtikuuta 2020 Kauniainen) oli suomalainen tekniikantutkija ja professori. Hän oli vuodesta 1975 Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin ja erityisesti polttomoottoreiden professori. Hänen tutkimusaiheitaan olivat dieselmoottorit ja niiden ahtamistekniikka, tulevaisuuden polttoaineiden soveltaminen polttomoottoreissa käytettäväksi sekä monipolttoainemoottorit.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 9 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Vladimir Bron

Vladimir Akimovitš Bron (14. syyskuuta 1909 Mykolajiv – 1. lokakuuta 1985 Sverdlovsk) oli neuvostoliittolainen shakinpelaaja, shakkitehtävien laatija ja shakkikirjailija. Lopputehtävien laatijana hän oli eräs Neuvostoliiton merkittävimmistä laatijoista. Hän sai tehtäväshakin suurmestarin arvon 1976.Julia Vysotska: GRANDMASTERS OF THE FIDE FOR CHESS COMPOSITIONS WCCF. 2015 Viitattu 18.11.2015 ==Elämä ja shakkiura== Vladimir Bron syntyi juutalaiseen perheeseen Nikolajevissa (nyk. Mykolaiv), Khersonin liepeillä.Surnames starting with the letter B Russian Jewish Encyclopedia (Rossiyskaya Evreiskaya Entsiclopediya) 1995, Translated by Josif & Vitali Csarny Viitattu 18.11.2015 Alue on nykyisin osa Ukrainaa. Koulutukseltaan hän oli tekniikan tohtori.David Hooper & Kenneth Whyld: Oxford Companion to Chess (1984). Oxford: Oxford University Press, s. 50 Väiteltyään yliopistossa tohtoriksi hän loi pitkän tieteellisen uran teollisen keramiikan ja kuumuutta kestävien materaalien tutkijana. Varsinaisesti hänet tunnetaan shakkitehtävien laatijana. Bron oppi shakin säännöt nuoruudessaan. Jo varhaisella iällä hän kiinnostui tehtäväshakista. Hän voitti ensimmäisen kerran palkinnon tehtäväkilpailussa vuonna 1925. Shakkitehtävien laadinnan arvonimet myönnetään niin sanottuihin FIDE-albumeihin päässeiden tehtävien perusteella. FIDE-albumi on kolmen vuoden ajanjaksolla julkaistujen valiotehtävien kokoelma.Timo Kallio: Tehtäväshakin käsikirja (1995), s. 66 Tehtäväshakin suurmestarin arvoon vaaditaan vähintään 70 albumipistettä. Kallio (1995), s. 67 Lopputehtävästä saa 1,67 pistettä ja muusta tehtävästä yhden pisteen. FIDE- albumin 2010-2012 julkaisun jälkeen Bronilla on virallisesti koossa 146,83 pistettä ja tällä pistemäärällä hän on 17. eniten albumipisteitä kerännyt laatija.Julia Vysotska: FIDE ALBUM POINTS 1914-2012 WCCF. 2015 Viitattu 18.11.2015 Albumipistemäärän perusteella Bronille myönnettiin laadinnan suurmestarin titteli 1976. Laadinnan kansainvälisen mestarin arvon hän sai 1966.Bill Wall: Brief notes on chess history Chess-poster.com-sivustolla Viitattu 18.11.2015 Laadinnan ohella Bron myös tuomaroi tehtäväkilpailuja. Hänelle myönnettiin 1956 niistä ansioista kansainvälisen tehtävätuomarin arvo.Julia Vysotska: INTERNATIONAL JUDGES WCCF. 2015 Viitattu 18.11.2015 Vladimir Bron kuoli lokakuussa 1985 Sverdlovskissa. ===Laatijana=== Bron laati pääasiassa lopputehtäviä, mutta hänen tehtävätuotantoonsa kuuluu myös joitakin mattitehtäviä ja apumatteja.Peter Huber & Vlaicu Crişan: Chess Composers: September 14th Chesscomposers.blogspot.fi-blogissa 12.9.2012 Viitattu 18.11.2015 ===Kirjailija=== Bron julkaisi vuonna 1969 kokoelman laatimiaan tehtäviä. Teos sisältää 150 lopputehtävää ja 90 muuta shakkitehtävää. * Izbrannie Etyudy i Zadachi (engl. Selected Problems and Studies, ven. "Избранные этюды и задачи") (1969). == Lähteet == * Timo Kallio: Tehtäväshakin käsikirja. Helsinki: Suomen Tehtäväniekat, 1992. ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset shakinpelaajat Luokka:Shakkitehtävien laatijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Gotcha Tsitsiashvili

Gotcha Tsitsiashvili (, s. 7. marraskuuta 1973 Tbilisi, Georgia) on georgialaissyntyinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka on edustanut Israelia vuodesta 1994. Häntä valmensi vuodesta 1985 Otari Tatišvili ja vuodesta 1994 Jakov Masin. Hän edusti Israelissa beersebalaista Hapoel Be'er Sheva -seuraa. Tsitsiashvili voitti maailmanmestaruuden 84 kilogramman painoluokassa Créteilissä 2003 kukistettuaan loppuottelussa ruotsalaisen Ara Abrahamianin. Hän sai Prahan MM-kilpailuissa 1995 hopeaa 82 kilogramman sarjassa. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi 85-kiloisissa Gävlessä 1998 ja kahdeksanneksi 84-kiloisissa Moskovassa 2002. Tsitsiashvili sijoittui olympialaisissa viidenneksi 82 kilogramman painoluokassa Atlantassa 1996, kuudenneksi 85-kiloisissa Sydneyssä 2000 ja 14:nneksi 84 kilogramman sarjassa Ateenassa 1996. Tsitsiashvili saavutti EM-kilpailuissa 82 kilogramman sarjassa hopeaa Ateenassa 1994 sekä pronssia Besançonissa 1995 ja Budapestissa 1996. Hän sijoittui 85-kiloisissa viidenneksi Minskissä 1998 ja Istanbulissa 2001 sekä seitsemänneksi Kouvolassa 1997. 84 kilogramman painoluokassa hän oli kymmenes Belgradissa 2003. Tsitsiashvili saavutti Neuvostoliiton edustajana junioreiden MM-pronssia 81 kilogramman sarjassa 1991 ja Georgian edustajana nuorten MM-pronssia 82-kiloisissa 1993. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Israelilaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jyrki Mattila

Jyrki Mattila (s. 1957 Järvenpää) on diplomi-insinööri ja Hyvinkään entinen kaupunginjohtaja. Mattila toimi Hyvinkään vs. kaupunginjohtajana vuodesta 2013, mitä ennen toimi Hyvinkään tekniikan ja ympäristön toimialan johtajana. Mattila on toiminut myös Hyvinkään kaupungin geodeettina ja kiinteistöinsinöörinä Tuusulan kunnassa. Hyvinkään kaupunginvaltuusto nimitti Mattilan kaupunginjohtajaksi 26. lokakuuta 2015, ja hän otti viran vastaan 1. tammikuuta 2016. Mattila on ollut naimisissa vuodesta 1982, ja hänellä on kaksi aikuista poikaa. Mattilalla on kristillinen elämänkatsomus. Mattilaa seurasi Hyvinkään kaupunginjohtajana 2021 Johanna Luukkonen. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Hyvinkään kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Téméraire (1782)

Téméraire oli Ranskan laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1782. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1782 ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1783.Winfield, Rif s. 87 == Palvelus == Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 käytyyn Ushantin toiseen taisteluun ( ja tai Combat de Prairial), jossa se taisteli HMS Russelia vastaan. Alus osallistui joulukuusta 1794 helmikuuhun 1795 käytyihin sotatoimiin Biskajanlahdella (). Alus kuitenkin sai vuodon sauman auettua yöllä 30.-31. joulukuuta, ja se joutui palaamaan St. Maloon. Vuodesta 1798 alus oli korjaamattomana, ja se olisi pitänyt huoltaa tai hävittää. Vuonna 1802 alus todettiin korjauskelvottomaksi, ja se romutettiin seuraavana vuonna. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat
Audacieux (1784)

Audacieux oli Ranskan laivaston vuonna 1784 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 15. helmikuuta 1782 Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 1784. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1784 ja otettiin palvelukseen 1785.Winfield, Rif s. 87 == Palvelus == Vuodesta 1791 alus oli palveluksesta poistettuna Lorientissa, kunnes se palautettiin palvelukseen 1793. Vuonna 1794 alus osallistui Révolutionnairen nostoon. Alus menetti mastonsa toisessa Ushantin taistelussa. Alus romutettiin vuonna 1803. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat
Superbe (1784)

Superbe oli Ranskan laivaston vuonna 1784 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1782. Se laskettiin vesille 11. marraskuuta 1784 ja otettiin palvelukseen 1785.Winfield, Rif s. 87 == Palvelus == Alus osallistui joulukuussa 1794 alkaneeseen Ranskan laivaston Biskajanlahden operaatioon (), jota johti amiraali Villaret Joyeuse. Alus sai myrskyssä vuodon ja upposi 30. tammikuuta 1795. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat
Généreux (1785)

Généreux oli Ranskan laivaston vuonna 1785 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1782. Alus laskettiin vesille joko 21. kesäkuuta tai heinäkuussa 1785 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lokakuussa.Winfield, Rif s. 87 == Palvelus == Elokuussa 1798 alus osallistui päällikkönsä Louis Jean-Nicolas Lejoillen alaisuudessa Abukirin taisteluun, jossa se oli toinen selviytyneistä Guillaume Tellin kanssa. Se kohtasi 18. elokuuta 50-tykkisen Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Leanderin, jonka se valtasi pitkällisen taistelun päätteeksi. Taistelussa Généreux'n miehistöstä sai surmansa noin 100 ja haavoittui 180 miestä. Maaliskuussa 1799 alus suojasi saattueen Korfulle. Matkalla aluksen päällikkö Lejoille päätti tulittaa Brindisiä. Lejoille sai taistelussa surmansa, jolloin luutnantti Claude Touffet otti aluksen päällikkyyden. Kaupunki antautui 3. maaliskuuta kaksituntisen laukaustenvaihdon jälkeen. Alus lähti päällikkönsä Renaudinin johdolla 6. helmikuuta 1800 Toulonista johtaen kontra-amiraali Jean-Baptiste Perréen johtamaa laivuetta, johon kuuluivat Généreux'n lisäksi fregatti Badine ja korvetit Pareille ja Fauvette sekä flöitti Ville de Marseille. Aamulla 18. helmikuuta kuninkaallinen laivasto hyökkäsi laivueen kimppuun Lampedusan saaren edustalla. Seuranneessa taistelussa Perrée sai surmansa, mutta Généreux'n tulen suojaamana laivueen muut alukset pääsivät pakoon. Généreux'n antautuminen päätti taistelun. === HMS Généreux === Alus liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Généreux. Se oli 1801 Minorcalla, kun alukselle pakko-otettiin HMS Walmesleyn miehistöä. Alus kohtasi Espanjan laivaston aluksia ja määrättiin jatkamaan matkaansa Egyptiin. Myrsky esti matkan, joten alus partioi nykyisen Libyan rannikolla. Osallistuttuaan tuloksettomaan hyökkäykseen Elballe alus lähti rauhan solmimisen jälkeen Minorcalta Spitheadiin, jonne se saapui 27. heinäkuuta 1802. Alus romutettiin 1816. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat Luokka:Arsenal de Rochefort
P. F. Sloan

P. F. Sloan, oik. Philip Schlein (18. syyskuuta 1945 New York, Yhdysvallat – 15. marraskuuta 2015 Los Angeles, Yhdysvallat), oli yhdysvaltalainen laulaja ja laulunsanoittaja. Hän aloitti laulajanuransa 14-vuotiaana singlellä. Ensimmäisen albuminsa hän teki Steve Barrin kanssa pari vuotta myöhemmin perustamanaan duona The Fantastic Paggys, mutta duo toimi usealla muullakin nimellä. Hänen ensimmäinen menestyksensä sanoittajana oli aikakauden protestimielialoja ennakoinut kappale "The Eve of Destruction", jonka hän oli tehnyt mielessään yhtye The Byrds. Byrds ei kuitenkaan kelpuuttanut sitä, ja sen levytti Barry McGuire tunnetuin seurauksin: levyä myytiin miljoonia. Hän julkaisi neljä soololevyjä 1965–1972, jotka eivät kuitenkaan olleet myyntimenestyksiä.Kuolleet, Otto Talvio: Hittinikkarista tuli kulttitähti, Helsingin Sanomat 19.11.2015 s. B 21 Sloan kirjoitti vuonna 2014 ilmestyneet muistelmat What's Exactly The Matter With Me?, jossa hän kertoo alalla kokemistaan ongelmista, kuten ajojahdista ja riistosopimuksista. Hän kärsi mielenterveysongelmista ja joutui 1970-luvulla psykiatriseen hoitoon, jossa ei kuitenkaan uskottu siviilinimellä Philip Schleinina hoitoon tullutta miestä tunnetuksi tähdeksi. Jimmy Webb teki hänestä vuonna 1970 kappaleen "P. F. Sloan". == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Achille (1803)

Achille oli Ranskan laivaston vuonna 1803 vesillelaskettu Téméraire-luokan 74-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1802. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1804 ja liitettiin laivastoon 28. tammikuuta 1805. Alus valmistui helmikuussa.Winfield, Rif s. 94 == Palvelus == Alus purjehti 20. lokakuuta päällikkönään Louis Gabriel Deniéport hieman ennen Trafalgarin taistelua, jossa se kuului Villeneuven komentamaan ranskalais-espanjalaiseen laivastoon. Aluksen tähystäjä havaitsi lähestyvän Nelsonin johtaman Britannian kuninkaallisen laivaston. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa alus kohtasi Aiglen, Neptunen ja Fougueux'n kanssa Nelsonin suojanpuoleisen jonon toisen aluksen HMS Belleislen. Taistelussa brittialus menetti mastonsa, minkä seurauksena se menetti ohjattavuutensa sekä pääosin taistelukykynsä purjeiden peittäessä tykkimiesten näkyvyyden. Alus ei kuitenkaan antautunut. San Ildefonson antauduttua HMS Defencelle Deniéport käytti tuulenvirettä hyväkseen pyrkien täyttämään antautuneen aluksen jättämän aukon linjassa. Alus joutui kuitenkin HMS Defiancen ja HMS Dreadnoughtin väliin menettäen mastonsa. Alus menetti seuranneessa taistelussa kaikki upseerinsa ja oli hitaasti uppoamassa. Siitä huolimatta se kykeni tulellaan katkaisemaan Dreadnoughtin pää- ja etumastot. HMS Princen liityttyä taisteluun syttyi Achillen mesaanimastossa tulipalo. Seuraava brittien yhteislaukaus kaatoi kannelle palavan päämaston sytyttäen aluksen ilmiliekkeihin. Princen miehistö pelasti 158 ranskalaisaluksen eloonjäänyttä merestä. Tulen saavuttaessa ruutivaraston alus räjähti vieden mukanaan 480 miehistönjäsentä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat Luokka:Trafalgarin taistelu Luokka:Arsenal de Rochefort
America (1788)

America oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin 1787. Se laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788 ja otettiin palvelukseen 1789.Winfield, Rif s. 89 == Palvelus == Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun, jossa sen valtasi HMS Leviathan. Amiraliteetti nimesi aluksen HMS Impétueux'ksi, koska laivastossa oli jo HMS America. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 5. lokakuuta 1796 John Willet Payne. Huollon jälkeen alus siirtyi 11. lokakuuta Portsmouthista Spitheadiin jatkamaan varustamista. Se aloitti palveluksensa Kanaalissa 28. lokakuuta ja palasi Spitheadiin 1. tammikuuta 1797. Payne menetti päällikkyyden heikon terveytensä vuoksi, jolloin uudeksi päälliköksi tuli Sampson Edwards ja edelleen 1. maaliskuuta 1799 Sir Edward Pellew. Maaliskuussa osa miehistöstä nousi kapinaan. Merijalkaväen osaston pysyessä kuitenkin päällikölle uskollisena sai Pellew kukistettua kapinan. Kolme kapinoitsijaa hirtettiin ja kuutta muuta kierrätettiin laivaston aluksilla, kunnes heidät sijoitettiin muualle. Alus osallistui 4. kesäkuuta 1800 Quiberoninlahden taisteluun. Se osallistui Napoleonin sotiin ja romutettiin vuonna 1813. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat
Apollon (1788)

Apollon oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1787. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.Winfield, Rif s. 89 == Palvelus == Vuodesta 1791 alus oli Saint Dominiquella, mistä se palasi 1793. Toulonin saarron aikana aluksen päällikkö Imbert sopi kaupungin antautumisesta HMS Victoryllä amiraali Hoodin kanssa. Alus nimettiin helmikuussa 1794 Gaspariniksi. Piirityksen jälkeen alus kuljetti 1 500 vallankumousvastaista vankia Rochefortiin, missä pääosa vangeista teloitettiin. Alus osallistui toiseen Ushantin taisteluun sekä Biskajanlahdella toteutettuun operaatioon. Aluksen nimi palautettiin 16. toukokuuta 1795 Apolloniksi, kunnes se jälleen nimettiin uudelleen 6. kesäkuuta 1798 Marceauksi. Alus romutettiin kesäkuussa 1798. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat Luokka:Arsenal de Rochefort
Xavier Naidoo

Xavier Naidoo (s. 2. lokakuuta 1971 Mannheim, Länsi-Saksa) on saksalainen soul- ja R&B-laulaja.; Hänet tunnetaan Söhne Mannheims -yhtyeen keulakuvana. Hän on menestynyt myös soolouralla. Marraskuussa 2015 televisioyhtiö NDR kertoi Naidoon edustavan Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2016, mutta perui ilmoituksen pari päivää myöhemmin Naidoon saaman voimakkaan negatiivisen vastaanoton jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Argonaute (1798)

Argonaute oli Ranskan laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Téméraire-luokan 74-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 10. heinäkuuta 1794 Lorientin telakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1794. Se laskettiin vesille 22. joulukuuta 1798. Pitkä valmistusaika johtui pääasiassa laivanrakentamiseen soveltuvan puutavaran saannin ongelmista. Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1799.Winfield, Rif s. 89 == Palvelus == Lokakuussa 1805 alus osallistui Trafalgarin taisteluun, josta se kykeni palaamaan pahoin vaurioituneena Cadiziin. Se ei kuitenkaan kyennyt poistumaan satamasta vaurioituneena brittien jatkettua saartoa. Huonokuntoinen alus vaihdettiin Espanjan laivaston Vencedoriin 18. joulukuuta 1806. Alus nimettiin Argonautaksi, mutta Espanjan laivasto ei koskaan ottanut alusta palvelukseen. Aluksesta tehtiin vankila. Cadizin piirityksen aikana aluksella olleet 584 vangittua ranskalaista valtasivat aluksen 25.-26. maaliskuuta 1810. Valtaajat katkoivat aluksen köydet toivoen virtauksen vievän aluksen maihin ranskalaisten linjojen takana, mutta se ajautui karille rannikonedustan mutaharjanteella. Useat vangit saivat surmansa alusta takaa-ajaneiden tykkiveneiden tulessa. Karilla ollut hylky poltettiin 29. toukokuuta 1810Winfield et al 2023 s. 163. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat Luokka:Trafalgarin taistelu
HMS Ardent (1764)

HMS Ardent oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1764 vesille laskettu 64-tykkinen Ardent-luokan kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 4. tammikuuta 1762 Hugh Blaydes'ltä Hesslestä Hullista, missä köli laskettiin puolitoista viikkoa myöhemmin 15. tammikuuta. Se laskettiin vesille 13. elokuuta 1764 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 1774.Winfield, Rif 1714–1792 s. 100 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1774 päällikkönään Sir George Douglas. Vuonna 1778 päällikkönään George Keppel se oli amiraali lordi Howen laivastossa New Yorkin edustalla suojaamassa kaupunkia ylivoimaiselta amiraali d'Estaingin johtamalta Ranskan laivastolta. Laivastot ottivat 11. elokuuta mittaa toisistaan Rhode Islandin edustalla, mutta myrsky hajotti laivastot. Ardent palasi Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta tammikuussa 1779. Alus palautettiin kesäkuussa 1779 palvelukseen päällikkönään Phillip Boteler ja lähti elokuussa Plymouthista liittyäkseen Sir Charles Hardyn Kanaaliin sijoitettuun laivastoon. Ardent kohtasi 17. elokuuta Plymouthin edustalla Ranskan laivaston Louis Guillouetin, Comte d'Orvilliers, laivueen , johon kuuluivat Junon, Gentille, Gloire ja Bellone. Lyhyen taistelun jälkeen Ardent antautui.Winfield & Roberts 2017 s. 150 Tapauksen vuoksi järjestetty sotaoikeus erotti Botelerin. Alus osallistui 25.-26. tammikuuta 1782 St. Kittsin taisteluun. Kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen takaisin 14. huhtikuuta 1782 Saintesin taistelussa. Se palautettiin palvelukseen vielä huhtikuussa päällikkönään Richard Lucas. Alus nimettiin 28. elokuuta 1783 HMS Tigeriksi ja myytiin 10. kesäkuuta 1784 Plymouthissa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ardent-luokan linjalaivat
Carl Laemmle

Carl Laemmle (alun perin Karl Lämmle; 17. tammikuuta 1867 – 24. syyskuuta 1939) oli saksalais-yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän oli tuottamassa tai muuten mukana tekemässä yli neljäsataa elokuvaa. Saksanjuutalaiseen perheeseen syntynyt Laemmle muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1884. Hänen yrityksensä valmisti aluksi kolikkoautomaatteja. Hän perusti elokuvien jakeluyhtiön vuonna 1907 ja kehitti sen jo vuonna 1909 alan johtavien yhtiöiden haastajaksi. Seuraava askel oli oma tuotantoyhtiö Independent Motion Picture Company (IMP). Se alkoi hankkia jalansijaa tähtinäyttelijöiden avulla. Ennen kaikkea Florence Lawrence oli siinä tärkeä tekijä. Vuonna 1912 Lammle oli perustamassa Universal Studios -yhtiötä, joka oli Kalifornian ensimmäisiä elokuvastudioita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet Luokka:Elokuvatuottajat Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Amerikanjuutalaiset
Compressorhead

Compressorhead on kolmen robotin muodostama saksalainen rock-yhtye. Yhtyeen kokoonpanoon kuuluu 78-sorminen kitaristi Fingers, nelikätinen rumpali Stickboy ja basisti Bones. Robottiyhtye on berliniläistaiteilijoiden Frank Barnes, Markus Kolb ja Stock Plum projekti. Vuonna 2013 yhtye julkaisi YouTubessa coverin Motörheadin kappaleesta Ace of Spades, joka keräsi miljoonia katsojia. Robotit ovat myös esiintyneet Big Day Out -festivaalin päälavalla Australiassa. Yhtye hakee joukkorahoituksella varoja laulajan rakentamiseen ja esikoisalbumin levyttämiseen. Albumin neljätoista kappaletta on säveltänyt kanadalaisen NoMeansNo-yhtyeen rumpali John Wright. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtyeen kotisivu Luokka:Saksalaiset rockyhtyeet Luokka:Robotit
HMS Agamemnon (1781)

HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1781 vesillelaskettu 64-tykkinen Ardent-luokan kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1777 Bucklers Hardista Henry Adamsilta, missä köli laskettiin toukokuussa 1777. Se laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1781.Winfield, Rif 1714–1792 s. 109 == Palvelus == Alus osallistui Yhdysvaltain vapaussodan aikana ensimmäiseen Ushantin taisteluun ja Saintesin taisteluun. Ranskan vallankumoussodissa se osallistui Genovan, Hyeresin ja Kööpenhaminan taisteluihin. Napoleonin sodissa se osallistui vielä Cape Finisterren, Trafalgarin, San Domingon ja Kööpenhaminan taisteluihin. Alus osui kartoittamattomalle matalikolle 16. kesäkuuta 1809 Gorritin saaren ja mantereen välillä. Alus sai vuodon ja upposi. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Ardent-luokan linjalaivat
Alex Graves

Alex Graves (s. 23. heinäkuuta 1965 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja tuottaja. Hän on ohjannut jaksoja muun muassa televisiosarjoihin kuten Ally McBeal, Oikeus ja kohtuus, West Wing, Game of Thrones ja Isänmaan puolesta. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinaloanpeukaloinen

Sinaloanpeukaloinen (Thryophilus sinaloa) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sinaloanpeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 305 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Rusopeukaloinen

Rusopeukaloinen (Cantorchilus modestus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rusopeukaloista tavataan Belizessä, Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 290 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Amesin testi

Amesin testi eli Ames-testi on menetelmä kemikaalien mutageenisuuden selvittämiseksi. Menetelmän kehitti Bruce Ames tutkimusryhmineen nopeaksi, helpoksi ja halvaksi tavaksi määrittää, onko jokin yhdiste mahdollisesti mutageeninen tai karsinogeeninen ja menetelmä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1973. Tämän jälkeen siitä on tullut tärkeä testausmenetelmä tutkittaessa aineiden myrkyllisyyttä.Wolfgang Dekant & Spiridon Vamvakas: Toxicology, 2. Assessment Methods, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 19.11.2015 ==Testin periaate== Amesin testissä malliorganismina käytetään Salmonella typhimurium -bakteerin kantaa TA100 tai TA 1535, jotka eivät itsessään kykene syntetisoimaan histidiiniä vaan ne joutuvat hankkimaan tarvitsemansa histidiinin ravintoliuoksesta. Amesin testissä S. typhimurium -bakteereja kasvatetaan alustalla, joka sisältää histidiiniä vain sen verran, että bakteerikanta pääsee kasvun alkuun, mutta jotta kanta säilyisi elinkykyisenä pidemmän aikaa, täytyy sen geeneissä tapahtua mutaatio, joka mahdollistaa histidiinin biosynteesin. Kasvatusalustaan lisätään myös tutkittava yhdiste ja rotan tai ihmisen maksan homolysaattia, joka sisältää entsyymejä. Amesin testillä tutkitaan yhdisteitä, jotka näiden entsyymien vaikutuksesta aktivoituvat riittävän elektrofiilisiksi yhdisteiksi, jotka kykenevät reagoimaan bakteerin DNA:n kanssa aiheuttaen mutaatioita. Amesin testi kestää 48 tuntia ja mikäli bakteerikanta on tämän jälkeen elinvoimainen ja tuottaa D-histidiiniä, on tutkittava yhdiste mutageeninen. Amesin testin etuja ovat, että se on nopea ja halpa, luotettava silloin kuin tutkitaan tunnettuja karsinogeeneja tai ei-karsinogeeneja, hyvin herkkä, voidaan käyttää useita komponentteja sisältävien seoksien tutkimiseen ja mutaatioiden mekanismeja voidaan tutkia vertaamalla eri kantojen välisten tulosten eroja. Testin haittapuolia ovat biologisen aktivoitumisen vaatimus ja testi voi tuottaa negatiivisia tuloksia yhdisteille, jotka eivät vaadi entsyymien aiheuttamaa aktivoitumista, näytteen täytyy olla steriili ja lisäksi bakterisidiset yhdisteet aiheuttavat ongelmia testin luotettavuudelle. Lisäksi kemikaalien aineenvaihdunnassa on eroja ihmisen ja rotan välillä, mikä tulee ottaa huomioon tehtäessä Amesin testiä rotan maksasta peräisin olevan homolysaatin avulla. ==Lähteet== Luokka:Mutaatiot Luokka:Toksikologia Luokka:In vitro -toksikologia
Mangrovepeukaloinen

Mangrovepeukaloinen (Cantorchilus leucotis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mangrovepeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Belizessä, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 8 530 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Aavikkopeukaloinen

Aavikkopeukaloinen (Cantorchilus superciliaris) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Aavikkopeukaloista tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 96 900 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Bolivianpeukaloinen

Bolivianpeukaloinen (Cantorchilus guarayanus) on eteläamerikkalainen peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bolivianpeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 574 000 km². Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Trillipeukaloinen

Trillipeukaloinen (Cantorchilus longirostris) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Trillipeukaloista tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 390 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Harmaapeukaloinen

Harmaapeukaloinen (Thryothorus griseus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaapeukaloista tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 90 800 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Heikki Jokela

Heikki Ensio Jokela (14. toukokuuta 1917 Ilmajoki – 10. tammikuuta 2001 Helsinki) oli professori ja ensimmäinen eritoten kansainväliseen yksityisoikeuteen perehtynyt suomalainen yliopistotutkija ja -opettaja.Esko 2004, s. 458–459. Jokelan vanhemmat olivat työnjohtaja Väinö Henrik Jokela ja Hulda Viktorina Tuohenmaa ja puoliso vuodesta 1952 hovioikeuden auskultantti Ulpu Aino Hämäläinen. Hän tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1936 ja alkoi opiskella oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Ylemmän oikeustutkinnon Jokela suoritti 1941 ja lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1949. Tohtoriksi hän väitteli 1960 tutkimuksella Irtaimen kaupasta kansainvälisen yksityisoikeuden kannalta. Sota-aikana Jokela toimi tulenjohtajana ja radiotiedustelutehtävissä Aladár Paasosen alaisena. Jokela kuului Päämajan viestitiedustelutoimiston (Tied 2) ns. "diplomaattijaoksen" henkilökuntaan. Jaos seurasi diplomaattisten edustustojen viestiliikennettä sekä Päämajan radiopataljoonan liikenneseurannan että posti- ja lennätinlaitoksen luovuttamien sähkekopioiden avulla.Heiskanen 1988, s. 168. Sotien jälkeen Jokela työskenteli eri virastoissa, mutta apurahan turvin vuonna 1949 tehty matka Ruotsiin sai hänet kiinnostumaan tutkimustyöstä. Hän toimikin kymmenisen vuotta erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä, dosentiksi hänet nimitettiin 1959. Väitöksen jälkeen Jokela hoiti määräaikaisia professuureja, kunnes hänet nimitettiin 1966 Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professorin virkaan Aatos Alasen jälkeen. Eläkkeelle professuurista Jokela jäi vuonna 1984. Helsingin yliopistossa hän toimi myös muun muassa kansleri Edwin Linkomiehen sihteerinä ja tiedekuntansa varadekaanina ja dekaanina. Suomen korkeakoulujen rehtorien neuvoston pääsihteeri hän oli 1971–1983. Jokela toimi aktiivisesti myös Satakuntalaisessa Osakunnassa ja oli mukana kehittämässä Helsingin yliopiston täydennyskoulutustoimintaa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Charles Plisnier

Charles Plisnier (1896–1952) oli belgialainen kirjailija. Hän kirjoitti ranskaksi realistisia yhteiskuntakriittisiä romaaneja.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 35 Plisnier kirjoitti esseitä, runokokoelmia, novellikokoelmia ja romaaneja, joita on suomeksi ilmestynyt 1946 Avioliittoja (Mariages, 1936). Hänelle myönnettiin Avioliittoja-romaanista Goncourt-palkinto vuonna 1937.Kirjasampo: Goncourt-palkinto Viitattu 4.7.2024. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Pohjakallio

Pohjakallio on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Jussi Pohjakallio (1930–1990), valokuvaaja * K. A. Pohjakallio, entinen Petrelius (1904–1985), kirjailija * Lauri Pohjakallio (s. 1944), arkeologi, museonjohtaja * Onni Pohjakallio (1903–1965), kasvipatologi, professori * Toivo (T. A.) Pohjakallio (1901–1959), näyttelijä
Pohjala

Pohjala on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Irja Pohjala (1902–1986), sairaanhoitaja, sairaanhoidon opettaja ja sairaanhoito-opiston rehtori, Lauri Pohjalan tytär * Kyllikki Pohjala (1894–1979), ministeri ja kansanedustaja (kok.), kunnallisneuvos * Lauri Pohjala (1870–1947), opettaja, ministeri ja kansanedustaja (kok.) * Sinikka Linkomies-Pohjala (1929–2000), kansanedustaja (kok.) * Tauno Pohjala (1906–1972), keskimatkojen juoksija * Toivo Pohjala (1888–1969), painija, raviohjastaja ja hevoskasvattaja * Toivo T. Pohjala (1931–2018), ministeri ja kansanedustaja (kok.), ministeri (arvonimi)
Boguslajittelu

Boguslajittelu (bogosort) on hyvin hidas ja epävakaa lajittelualgoritmi. Sen pääperiaatteena on sekoittaa listaa kunnes se on oikeassa järjestyksessä, mikä vastaa korttipakan heittämistä ilmaan ja korttien keräämistä maasta yksi kerrallaan, kunnes satut keräämään kortit oikeassa järjestyksessä. Boguslajittelun suoritusaika on keskimäärin O(n * n!), parhaimmillaan θ(n) ja pahimmillaan Ω(∞) (suoritus ei pääty koskaan). Pseudokoodi boguslajittelulle menisi näin: bogusLajittelu(lista) { while (!järjestyksessä(lista)) // 'järjestyksessä' on funktio, joka palauttaa totuusarvon riippuen siitä onko lista oikeassa järjestyksessä vai ei sekoita(lista) // 'sekoita' sekoittaa listan kaikki alkiot } Luokka:Lajittelualgoritmit
Heikki Poijärvi

Heikki Lauri Kustavi Poijärvi (31. tammikuuta 1930 – 26. marraskuuta 1997Hautakivi Kulosaaren hautausmaalla) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli vuodesta 1978 Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen rakennus- ja yhdyskuntatekniikan tutkimusosaston tutkimusjohtaja ja professori. Hän tutki betonitekniikkaa.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 69 Poijärven isä oli oppikirjailija L. Arvi P. Poijärvi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:VTT
Heikki Lahnaoja

Heikki Lahnaoja on pyhäjokinen runoilija. Hänen molemmat runoteoksensa on julkaissut ntamo. Lahnaoja työskentelee Pyhäjoen kirjastotoimenjohtajana. ==Lähteet== Lahnaoja, Heikki Lahnaoja, Heikki Lahnaoja, Heikki Lahnaoja, Heikki
Ljubov Popova

Ljubov Sergejevna Popova (; 6. toukokuuta (J: 24. huhtikuuta) 1889 Ivanoskoje – 25. toukokuuta 1924 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Hän asui vuodesta 1912 Pariisissa ja työskenteli muun muassa Jean Metzingerin kanssa. Kubismista vaikutteita saanut Popova loi omaperäisen tyylin ja siirtyi esittävästä abstraktiin maalaukseen.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 114 == Galleria == Tiedosto:GUGG Untitled (Popova).jpg|Nimetön, 1915, Öljy kankaalle, 106.4 × 71.1 cm, Guggenheim-museo, New York Tiedosto:GUGG Birsk.jpg|Birsk, 1916, Öljy kankaalle, 106 × 69.5 cm, Guggenheim-museo, New York Tiedosto:Popova Air Man Space.jpg|Ilma+ihminen+avaruus, 1912, Öljy kankaalle, 125 x 107 cm, Venäläisen taiteen museo, Pietari == Lähteet == Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Håkan Poppius

Carl Gustav Håkan Poppius (26. tammikuuta 1927 Viipuri – 21. heinäkuuta 2019 HelsinkiKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 22.9.2019, s. 43.) oli suomalainen lääkäri ja professori. Poppiuksen vanhemmat olivat metsänhoitaja Carl Ivar Poppius ja Märta Wangel. Hän avioitui 1952 Birgit Maj Emilia Gebhardin kanssa. Poppius pääsi ylioppilaaksi 1944 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954. Keuhkosairauksiin hän erikoistui 1958. 1950-luvun lopulla hän opiskeli myös Keski-Euroopassa ja Pohjoismaissa. Vuonna 1962 hänestä tuli Marian sairaalan apulaislääkäri. Poppius oli Helsingin yliopiston tuberkuloosi- ja keuhkosairausopin professori 1981–1992.Facta 2001, osa 13, p. 115. WSOY 1985. Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Kuoppala, Janne: Kylmäkääreistä keuhkolääketieteeksi: Suomen Keuhkolääkäriyhdistys ja keuhkolääketieteen kehitys 1900-luvulla. Oulun yliopisto, 2016. ==Aiheesta muualla== *Håkan Poppiuksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Harras H. Porkka

Harras Hannes Porkka (18. marraskuuta 1892 – 13. toukokuuta 1975Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)) oli suomalainen diplomi-insinööri ja teollisuusneuvos.Kuka kukin on 1954 (Runeberg.org) Harras Porkan vanhemmat olivat rautatievirkamies Erik Johannes Porkka ja Manna Ahlgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1914. Porkka oli valtion rautateillä Pasilan konepajalla insinöörinä 1915–1919 ja konekonttorissa ylimääräisenä insinöörinä 1919. Porkka toimi Oy G. W. Sohlberg Ab:n teknillisenä johtajana 1919-1920, Suomenlinnan ja Santahaminan teknillisten laitosten päällikkönä 1923–1932, valtion poliisikoulun moottoriopin tuntiopettajana 1928–1937, taloudellisen puolustusneuvoston toimistoinsinöörinä 1933–1936, puolustusvoimien pääesikunnan sotatalousosastolla vanhempana toimistoinsinöörinä 1936–1946 sekä kauppa- ja teollisuusministeriön kotimarkkinateollisuuden toimistopäällikkönä vuodesta 1946. Hän oli Sotataloudellisen Seuran perustajia vuonna 1956.Sotatalousseuran perustamisasiakirja Harras Porkka oli naimisissa 1924–1950 Siiri Karoliina Huhdan (k. 1950) kanssa ja vuodesta 1952 Berta Valburga Stammlerin kanssa. ==Julkaisut== * Jokamiehen auto-oppi, 1931 * Tekniikan sanasto, koneenrakennusalan toimittaja * Suomen insinöörejä ja arkkitehtejä 1948 päätoimittaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Remakat ritarit

Remakat ritarit on englantilainen animaatiosarja. Remakoiden ritarien jaksot kestävät noin kymmenen minuuttia. ==Jaksot== #Ritarit pulassa (Knights in Distress) #Sisäkkö ja pikkupiru (Ethel and the Imp) #Ritarikoulu (Knight School) #Protonikone (Time Protonosphere) #Vampyyrien maa (The Land of the Vampires) #Ritari ja pavunvarsi (Sir Morris and the Beanstalk) #Kyläkisat (The Village Games) #Alkemiaa (Alchemy) #Doris hukassa (Lost Doris) #Kellopeliritarit (Clockwork Knights) #Noiduttu silta (The Troll Bridge) #Protonivoimaa (Proton Power) #Saattokeikka (The Royal Escort) ==Suomalainen tuotanto== Rooleissa: Ossi Ahlapuro Eeva-Maija Haukinen Heikki Määttänen Voitto Nurmi Kaija Pakarinen Suomennos ja ohjaus: Jertta Ratia Äänitys: Yleisradion jälkiäänitys == Lähteet == Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat
Paskolammi (Ylöjärvi, Viljakkala)

Paskolammi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Paskolammi on osa Kyrösjärven lähialuetta. == Maantietoa == Lampi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3.6 hehtaaria. Sen ympäristö on metsässä oleva painauma, jossa ranta on soistunutta ja paikoin avosuota. Siihen laskee metsäoja idästä ja Harhalanlammin laskuoja. Sen oma laskuoja lähtee lammen pohjoispäästä ja se laskee kilometrin verran Alhonlahteen Kyrösjärven Vilajakkalanselällä. Rantaviivan pituus on 750 metriä. Ranta on rakentamatonta aluetta, johon ei johda teitä. == Luonnonsuojelualue == Alue on vuonna 2007 rauhoitettu yksityinen luonnonsuojelualue, jonka raja seuraa tiiviisti lammen rantoja ja jonka pinta- ala on 5 hehtaaria. Se on perustettu yhdessä Harhalanlampeen ja Alhonlahden- Lippaanlahden suojelualueiden kansa tukemaan toisiaan lintujärvinä. Alueella sijaitsee joitakin rantaluhtia, joissa viihtyvät esimerkiksi ruokokerttunen, satakieli ja taivaanvuohi. == Historiaa == Vuoden 1796 isojakokartassa lammen nimi kirjoitettiin "Paskalammi" ja vuoden 1090 vesienjakokartassa "Tarpilanlampi". Harhalanlammin ja Paskolammin välinen ojan ympäristö oli tuolloin avattu niityille. Ennen vuotta 1841 suoritettiin ylempänä olleessa Harhalanlammilla järvenlasku, jota ei ole voitu tehdä perkaamatta järvien välistä uomaa ja todennäköisesti perkaamatta Paskolammin uomaa. == Lähteet == Luokka:Kyrösjärven lähialue Luokka:Viljakkalan järvet
Harhalanlammi

Harhalanlammi eli Hiiroistenjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Harhalan ja Hiiroisten kylien välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Harhalanlammi on osa Kyrösjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järvi on 650 metriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen pinta-ala on 15 hehtaaria. Se sijaitsee peltomaisemassa loivassa notkelmassa ja sen lähiympäristö on suota tai avosuota. Järveen laskee vain yksi pelto-oja, mutta sadevesistä kertyy peltomaalla runsaasti pintavaluntaa. Sen laskuoja on suoraksi kaivettu ja 450 metriä pitkä yhdysoja Paskolammiin, josta vesi valuu Alhonlahden kautta Kyrösjärven Viljakkalanselälle. Vesi vaihtuu hitaasti, sillä järven veden laskennallinen viipymä on 105 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja soisena sille ei ole rakennettu muita rakennuksia kuin itärannan kolme kiinteistöä. Läheiset maatilat sijaitsevat hieman kauempana rannasta, mutta kaikille kiinteistöille johtaa tiet seututieltä 276. Rantoja on ruopattu muutamasta kohtaa, jotta vesirajassa olisi kiinteä ranta. Järvi on tulevaisuudessa soistumassa umpeen kiihtyvällä nopeudella. == Vedenlaatu == Lammin vedenlaatua on tutkittu vuosina 1976 ja 1980. Vesi oli väriltään melko ruskeaa ja se sisälsi runsaasti humusta ja ravinteita. Talvisin vesi oli hapahkoa, mutta kesällä veden happamuudentaso oli taas normaali. Ympäristön peltovaltaisuus näkyy järven hyvänä puskurikykynä happamoitumuutta vastaan. Peltoviljelyn haittana on kuitenkin luonnollista korkeampi ravinnetaso. Pintavesien fosforipitoisuus vaihteli eri tutkimusajankohtina 40–46 µg/l ja typpipitoisuus 890–1 800 µg/l. Talvella 1976 veden lammen happitilanne oli heikentynyt voimakkaasti ja sitä voitiin pitää huononakin. Happi kului koko vesimassasta lähes loppuun ja pintavesissäkin se oli loppumassa. Tästä huolimatta sisäinen kuormitus jäi vähäiseksi. Kesällä alusvedessä oli hapen vähyyttä ja vähiten happea oli syvänteessä. Happitalouden häiriö taittui nopeasti, sillä lampi on avoimella paikalla ja tuulet sekoittavat vedet aivan pohjaa myöten. Kesällä 1980 vedessä todettiin vain lievä lämpötilakerrostuneisuus. Harhalanlammi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi. == Luonnosuojelualue == Harhalanlammi on yksityinen luonnonsuojelualue, joka perustettiin vuonna 2007. Alueen pinta-ala on 19,5 hehtaaria ja se on perustettu tukemaan kahden muun suojelualueen Paskolammin ja Alhonlahden-Lippaanlahden lintujärvikokonaisuutta. Rannat muodostavat vaikeakulkuisia ja monimuotoisia rantaluhtia, jossa viihtyvät esimerkiksi ruokokerttunen ja satakieli. == Historiaa == Järvellä on ollut erilaisia nimiä. Ennen sitä on kutsuttu myös "Hiiroisjärveksi" tai "Hietikkojärveksi". Vuoden 1909 vesienjakokartassa sillä oli nimi "Harhalan lampi". Ennen vuotta 1841 oli järvelle suoritettu järvenlasku, jonka vesijättömaita kuivatettiin ja sitten jaettiin osakkaiden kesken. Vuonna 1842 suoritettiin tällainen jako järven pohjoisrannalla ja vuonna 1855 sen etelärannalla. == Lähteet == Luokka:Kyrösjärven lähialue Luokka:Viljakkalan järvet
Mauno T. Porkka

Mauno Tapani Porkka (12. helmikuuta 1927 Viipuri – 2017) oli suomalainen seismologi ja professori.Porkka Mauno Tapani, Suomen professorit 1640-2007, sivu 561, toimittaja Leena Ellonen, Professoriliitto 2008 ISBN 978-952-99281-1-8 Hän oli Oulun yliopiston geofysiikan professori 1971–1987.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 122Fysiikan laitos Aiemmin hän oli Luonnontieteellisen keskusmuseon seismologi 1960–1970.Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamieskunta Porkka tuli ylioppilaaksi Helsingin kaksoistyttölyseosta vuonna 1946. Filosofian maisteri hänestä tuli 1953 ja lisensiaatti 1959, sekä filosofian tohtori vuonna 1969 Helsingin yliopistosta. Hän toimi Vesistöjen säännöstelytoimiston geofyysikkona vuosina 1954–1955 ja Oulujoki Osakeyhtiön geofyysikkona 1955–1956. Hydrografisen toimiston apulaishydrografina hän oli 1956–1958 ja Helsingin yliopiston seismologisen laitoksen apulaisseismologina 1958–1964. Laitoksen seismologi hän oli 1965–1970 ja virkaatekevä johtaja 1965–1966. Oulun yliopiston geofysiikan virkaatekevänä professorina Porkka toimi 1968–1970 ennen varsinaista professuuriaan. Porkan vanhemmat olivat työnjohtaja Juhana Porkka ja Maria Sofia (o.s. Railo). Puoliso oli vuodesta 1950 Tyyne (o.s. Sorjonen). Mauno Porkka on haudattu Kappelin hautausmaalle Espoossa vanhempiensa hautaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seismologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Suomalaiset geofyysikot
Porovesi

Porovesi on järvi Iisalmessa. Se kuuluu Iisalmen reittiin, ja sen laajuus on 19 neliökilometriä. Siihen virtaavat lännestä Kiuruveden reitin vedet Haapajärven kautta, pohjoisesta Iijärven vedet Koljonvirran kautta ja idästä Sonkajärven reitin vedet Kilpijärven Paloisvirran kautta. Se laskee Nerkoonjärven kautta Onkiveteen.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 126 Iisalmen kaupunki sekä entisen Iisalmen maalaiskunnan keskustaajama Peltosalmi sijaitsevat Poroveden itä- ja kaakkoisrannalla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Järviwiki Luokka:Iisalmen järvet Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue
Lauri Pohjakallio

Lauri Pohjakallio (s. 14. lokakuuta 1944 Jokioinen) on suomalainen arkeologi, joka on toiminut Lounais-Hämeen museon (vuodesta 2006 Forssan museo) johtajana. Pohjakallio on edistänyt etenkin Lounais-Hämeen paikallishistorian tutkimusta ja on perehtynyt erityisesti alueen esihistoriaan. Hän on toiminut Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen julkaiseman Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirjan toimittajana ja on ollut Suomen arkeologisen seuran julkaiseman Muinaistutkija-lehden vastaava toimittaja vuosina 1988–1995. ==Tunnustuksia== * Suomen kulttuurirahaston Hämeen rahaston tunnustuspalkinto 2006. ==Julkaisuja== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Forssan museo

Forssan museo (vuoteen 2006 Lounais-Hämeen museo) on Forssan kaupungin ylläpitämä kotiseutumuseo Forssassa. Forssan kaupunki on vastannut museon toiminnasta vuoden 2010 alusta. Sitä ennen museon toiminnasta vastasi Lounais- Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys. Museo aloitti toimintansa Forssan yhteiskoulun tiloissa vuonna 1924 ja toimi sittemmin vuodesta 1929 toiseen maailmansotaan asti Viksbergin meijerin tiloissa. Sotavuodet museo oli suljettuna ja aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1945 Uuden teatteritalon yläkerrassa. Vuodesta 1980 museo on toiminut Finlayson-Forssa-yhtiön entisessä pumpulimakasiinissa Forssan kehräämöalueella. Forssan museolle myönnettiin Vuoden museo -palkinto keväällä 2014. Museon nykyinen perusnäyttely Kirjavan kankaan kaupunki kertoo elämästä tehdasyhdyskunnassa ja sitä ympäröivällä maaseudulla. Vuosina 1997–2006 nimellä Forssan museo toimi Forssan tekstiiliteollisuuden perintöä esittelevä museo, joka vuoden 2006 jälkeen toimi nimellä Tekstiilimuseo Tyyki ja tuli Forssan kaupungin omistukseen yhdessä Ronttismäen tehtaalaismuseon kanssa vuonna 2010. Nykyään Tekstiilimuseo Tyyki on toistaiseksi suljettu. ==Lähteet== Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Forssan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Forssan kulttuuri
Karvanleikkuukone

Karvanleikkuukone on toimintaperiaatteeltaan hiustenleikkuukonetta vastaava eläinten karvan leikkuuseen käytetyy kone. Karvanleikkuukoneita on saatavilla ainakin lehmille, hevosille, lampaille ja koirille. Koirien tapauksessa koneesta voidaan käyttää myös nimitystä trimmauskone. Lampaiden tapauksessa karvanleikkukone korvaa aiemmin käytössä olleet käsikäyttöiset keritsimet. ==Lähteet== Luokka:Nautakarjatalous Luokka:Hevostalous Luokka:Lampaiden hoito Luokka:Koirien tarvikkeet Luokka:Eläinkuidut