EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vittorino Girardi

pienoiskuva|Vittorino Girardi vuonna 2014.Vittorino Girardi (s. 24. maaliskuuta 1938 Lendinara) on italialaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi Comboni-lähetyssaarnaajiin 9. syyskuuta 1962, ja hän sai pappisvihkimyksensä 30. maaliskuuta 1963. Hänet nimitettiin Tilaránin hiippakunnan johtoon Costa Ricaan 13. heinäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Sozzo, jota avustivat Román Arrieta Villalobos ja Héctor Morera Vega.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Vittorino Girardi, M.C.C.I. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Costaricalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonio Sozzo

Antonio Sozzo (s. 9. toukokuuta 1942 Paola) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 28. elokuuta 1971 ja nimitettiin Concordian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Algeriaan ja Tunisiaan 5. elokuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Mario Tagliaferri ja Attilio Nicora.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Antonio Sozzo Sozzo sai 23. toukokuuta 1998 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Costa Ricaan ja 17. heinäkuuta 2003 Marokkoon. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan Vicente Solís Fernández

pienoiskuva|Juan Vicente Solís Fernández Juan Vicente Solís Fernández (8. elokuuta 1892 Heredia – 16. tammikuuta 1973) oli costaricalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San José de Costa Rican hiippakuntaan 18. elokuuta 1915 ja nimitettiin Alajuelan hiippakunnan johtoon 3. heinäkuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. elokuuta.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Juan Vicente Solís Fernández Solís Fernández osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 30. maaliskuuta 1967 ja sai samana päivänä nimityksen Thucca in Numidian titulaaripiispaksi. == Lähteet == Luokka:Costaricalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Angel San Casimiro Fernández

Angel San Casimiro Fernández (s. 16. syyskuuta 1942 Pradejón) on espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli augustinolaisten rekollektien jäsen 4. syyskuuta 1964, ja hän sai pappisvihkimyksensä 3. lokakuuta 1965. Hänet nimitettiin Ciudad Quesadan piispaksi Costa Ricaan 25. heinäkuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. lokakuuta Giacinto Berloco, jota avustivat Román Arrieta Villalobos ja José Rafael Barquero Arce.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Angel San Casimiro Fernández, O.A.R. San Casimiro Fernández sai 3. heinäkuuta 2007 nimityksen Alajuelan piispaksi. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Costaricalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Herre

Anton Herre (14. joulukuuta 1910 Dietenheim – 24. syyskuuta 1993) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rottenburgin (sittemmin Rottenburg-Stuttgartin) hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1935 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Calatian titulaaripiispaksi 12. lokakuuta 1970. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. marraskuuta Carl Joseph Leiprecht, jota avustivat Wilhelm Sedlmeier ja Karl Gnädinger.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Anton Herre Herre jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 1985. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Thomas Maria Renz

Thomas Maria Renz (s. 9. joulukuuta 1957 München) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Rottenburg-Stuttgartin hiippakuntaan Joachim Meisner 8. lokakuuta 1984. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Rucuman titulaaripiispaksi 29. huhtikuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 22. kesäkuuta Walter Kasper, jota avustivat Johannes Kreidler ja Bernhard Rieger.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Thomas Maria Renz == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlos Stetter

Carlos Stetter (s. 9. maaliskuuta 1941 Ellwangen) on saksalaissyntyinen, Boliviassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin Chiquitosin (sittemmin San Ignacio de Velasco) vihkipiispaksi sekä Horrean titulaaripiispaksi 3. lokakuuta 1987. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. helmikuuta 1988 Santos Abril y Castelló, jota avustivat Federico Bonifacio Madersbacher Gasteiger ja Bernhard Rieger.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Carlos Stetter Stetter sai 7. tammikuuta 1995 nimityksen San Ignacio de Velascon koadjuuttoripiispaksi, ja 29. heinäkuuta 1995 hänestä tuli sen piispa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Bolivialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Löhr

thumb|right|Thomas Löhr Thomas Löhr (s. 29. helmikuuta 1952 Frankfurt) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Limburgin hiippakuntaan Joseph Höffner 10. lokakuuta 1976. Hänet nimitettiin Limburgin vihkipiispaksi sekä Dianan titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franz-Peter Tebartz-van Elst, jota avustivat Franz Kamphaus ja Gerhard Pieschl.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Thomas Löhr == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siemenpuriste

Siemenpuriste eli öljykakku on öljykasvin siemenen puristusoperaation ohessa syntyvä valmiste. Sitä käytetään yleisesti eläinten rehuna. Toistaiseksi ihmisravinnoksi tarkoitettuja siemenpuristeita vähittäismyynnissä on ainakin hamppu- ja pellavarouhe. == Katso myös == *Puristekakku Luokka:Rehu
Niono

Niono on kaupunki ja Nionon piirin hallinnollinen keskus Ségoun alueella Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaan suistoalueen luoteisreunalla 115 kilometriä Ségousta pohjoiseen. Asukkaita on 91 600 henkeä (vuonna 2009). Nionon kaupunkikunnan pinta-ala on 269 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Yeredon Sanionan, lännessä Marikon, Kala Siguidan ja Siribalan, etelässä Pogon ja idässä Macinan piirin Monimpebougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasaista Nigerin entistä tulva-aluetta (delta mort). Maanviljelyä varten on rakennettu kaksi kastelukanavaa. Kuntaan kuuluu 21 asutuskeskusta. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, soninkeja, moseja, miniankoja, fulbeja ja bozoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko. Nionon kautta kulkee Ségoun ja Timbuktun välinen maantie RN33, josta haarautuu RN27 Bamakoon. Seudun pääelinkeinot ovat keinokasteluun perustuva maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, sipuli ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustavat leipomo, meijeri ja sähkölaitos. Kaupunki on saanut alkunsa Nigerjoen keinokastelujärjestelmää hoitavan Office du Nigerin vuonna 1937 perustamasta työläisasutuksesta. Nähtävyyksiin kuuluu kaunis moskeija. ==Lähteet== *
Goundamin piiri

Goundamin piiri () on paikallishallintoalue Malin Timbuktun alueella. Sen pinta-ala on 92 688 neliökilometriä. Asukkaita on 150 200 henkeä (vuonna 2009). Goundamin piiri rajoittuu koillisessa Timbuktun, kaakossa Dirén ja lounaassa Niafunkén piireihin sekä lännessä Mauritaniaan. Seutu kuuluu aavikoitumisesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Pohjoisosa on Saharan autiomaata. Etelässä virtaa Nigerjoki, joka ruokkii vedellään Fati- ja Horojärviä. Nigerjoen haarat Tassakane ja Kondi muodostavat Goundamin suvannon, jonka vedet virtaavat osittain kuivuneisiin Téle-, Takara- ja Faguibinejärviin. Piiriin kuuluu Goundamin kaupunki sekä 15 maalaiskuntaa: Adarmalane, Alzounoub, Bintagoungou, Douékiré, Doukouria, Essakane, Gargando, Issabéry, Kaneye, M’Bouna, Raz-El-Ma, Télé, Tilemsi, Tin Aïcha ja Tonka. Ne käsittävät yhteensä 221 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja. Goundamin kautta kulkee Nionon ja Timbuktun välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimpiä viljelykasveja ovat riisi, vehnä, maissi, durra, bataatti, maniokki, lehmänpapu sekä vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, kamelit ja aasit. ==Lähteet== *
Olivier Weber

Olivier Weber (s. 1958) on ranskalainen toimittaja ja kirjailija. ==Teokset== * La Confession de Massoud (Flammarion, 2013) * Les Impunis (Robert Laffont, 2013) * Conrad, le voyageur de l'inquiétude (Flammarion-Arthaud, 2011) * Le Barbaresque (Flammarion, 2011) * J'aurai de l'or (Robert Laffont, 2008) * Le Tibet est-il une cause perdue? (Larousse, 2008) * La mort blanche (Albin Michel, 2007) * Sur les routes de la soie (avec Reza, Hoëbeke, 2007) * Kessel, le nomade éternel (Arthaud, 2006) * La bataille des anges (Albin Michel, 2006) * Le grand festin de l’Orient (Robert Laffont, 2004) * Routes de la soie (Mille et une nuits, 2004 - essai, avec Samuel Douette) * Je suis de nulle part : sur les traces d’Ella Maillart (Éditions Payot, 2003) * Humanitaires (Le Félin, 2002) * La mémoire assassinée (Mille et Une Nuits, 2001) * Le faucon afghan : un voyage au pays des talibans (Robert Laffont, 2001) * On ne se tue pas pour une femme (Plon, 2000) * Les enfants esclaves (Mille et une nuits, 1999) * Lucien Bodard, un aventurier dans le siècle (Plon, 1997) * La route de la drogue (Arléa, 1996 - réédité sous le nom de Chasseurs de dragons : voyage en Opiomie (Payot, 2000) * French doctors : L’épopée des hommes et des femmes qui ont inventé la médecine humanitaire (Robert Laffont, 1995) * Voyage au pays de toutes les Russies (Éditions Quai Voltaire, 1992) Luokka:Ranskalaiset sotakirjeenvaihtajat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M’Bouna

M’Bouna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee kuivuneen Faguibinejärven etelärannalla 45 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 5 500 asukasta (vuonna 2009). M’Bounan kunta rajoittuu pohjoisessa Tin Aïchan, idässä Issabéryn, etelässä Gargandon ja lännessä Adarmalanen kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin alueeseen. Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, fulbeja ja bambaroita. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Molemmat ovat kärsineet suuresti Faguibinejärven kuivumisesta. Kaupankäynnin ja käsityöammattien merkitys on vähäinen. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
Raz-El-Ma

Raz-El-Ma on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee kuivuneen Faguibinejärven länsipuolella noin 90 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 4 100 asukasta (vuonna 2009). Raz-El-Man kunta rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piiriin, idässä Goundamin piirin Tin Aïchan, etelässä Gargandon ja Tilemsin kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin alueeseen. Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja. Seudun ainoa elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja kamelit. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
Télé

Télé on maalaiskunta Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Sen keskuspaikka Hangabéra sijaitsee 20 kilometriä Goundamista pohjoiseen. Kunnassa on 2 100 asukasta (vuonna 2009) Télén kunnan pinta-ala on 261 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bintagoungoun ja Essakanen, idässä Douékirén ja Doukourian, etelässä Goundamin ja lännessä M’Bounan kuntiin. Kunta kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen alueella sijaitsee Téléjärvi. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja ja belloja. Vallitseva uskonto on islam. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä sekä käsityöammatteja. Osa väestöstä hakeutuu ansiotöihin Malin kaupunkeihin ja naapurimaihin. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
Tilemsi (Timbuktun alue)

Tilemsi on maalaiskunta Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Sen keskuspaikka Kel Malha sijaitsee noin 140 kilometriä Goundamista länteen. Kunnassa on 7 300 asukasta (vuonna 2009) Tilemsin kunnan pinta-ala on toistaiseksi määrittelemätön. Se rajoittuu pohjoisessa Raz-El-Man, idässä Gargandon ja etelässä Alzounoubin kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan. Kuntaan kuuluu 21 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja. Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan Mauritaniaan suuntautuvaa kaupankäyntiä, pienimuotoista maanviljelyä sekä käsityöammatteja. Osa väestöstä käy muualla ansiotöissä. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
Tilemsi

Tilemsi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tilemsi, kunta Malin Gaon alueella * Tilemsi, kunta Malin Timbuktun alueella * Tilemsin laakso, tasankomainen kuivunut jokilaakso Malin Kidalin ja Gaon alueilla
Tin Aïcha

Tin Aïcha on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee kuivuneen Faguibinejärven pohjoispuolella noin 55 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 6 300 asukasta (vuonna 2009) Tin Aïchan kunnan pinta-ala on 18 950 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Timbuktun piirin Salamin ja Goundamin piirin Issabéryn, etelässä M’Bounan ja Adarmalanen sekä lännessä Raz-El-Man kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 9 kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, belloja ja fulbeja. Seudulla aikaisemmin harjoitetusta maanviljelystä on kuivuuden takia jouduttu lähes kokonaan luopumaan. Osa väestöstä harjoittaa pienimuotoista karjanhoitoa tai kaupankäyntiä. Nuoret hakeutuvat muualle ansiotöihin. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
CIE

Kansainvälinen valaistuskomissio, paremmin tunnettu ranskankielisen alkuperäisnimen lyhenteestä CIE (Commission Internationale de l´Eclairage), on voittoa tavoittelematon, tieteellinen ja tekninen organisaatio, joka on vuosia työskennellyt valon, valaistuksen ja väritieteen parissa ja kehittänyt useita väreihin ja valaistukseen liittyviä standardeja. Tunnetuimpia CIE:n standardeja ovat useimmat väriavaruusmallit ja värieromittarit. CIE perustettiin vuonna 1913 jatkamaan aiemman Commission Internationale de Photométrie toimintaa. CIE:n tavoitteina on mahdollistaa ja edistää kansainvälistä yhteistyötä väritieteeseen ja valaistukseen liittyvissä asioissa, luoda standardeja ja tehdä julkaisuja. Organisaatiolla on kansallisia jäsenkomiteoita 41 eri maassa, myös Suomessa. ==Organisaatio== CIE jakaantuu kahdeksaan osastoon, joista jokaisessa on valoon ja valaistukseen erikoistunut tekninen komitea. # Näkö ja väri # Valon ja säteilyn mittaaminen # Sisätilat ja valaistussuunnittelu # Liikenteen valo ja signaalitekniikka # Ulkovalaistus ja muut sovellukset # Valobiologia ja valokemia # Valaistuksen yleiset piirteet # Kuvateknologia ==Tunnettuja standardeja== * CIE 1924 fotooppinen valotehofunktio * CIE 1931 XYZ -väriavaruus * CIE 1976 L*a*b ja L*u*v-väriavaruudet * CIE76, CIE94 ja CIEDE2000 -värieromittarit * CIE standardivalaisin == Lähteet == Luokka:Kansainväliset järjestöt
Tonka

Tonka on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella noin 35 kilometriä Goundamista lounaaseen. Kunnassa on 53 400 asukasta (vuonna 2009). Tonkan kunnan pinta-ala on 3 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Goundamin kaupunkiin, idässä Dirén piirin Tindirman, etelässä Niafunkén piirin Banikane Narhawan ja lännessä Soboundoun sekä luoteessa Goundamin piirin Gargandon kuntiin. Kunta kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen alueella sijaitsevat Fatin ja Horon järvet. Kuntaan kuuluu 23 kylää. Sen asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja, tuaregeja ja bozoja. Tonkan kautta kulkee Timbuktuun johtava maantie maantie 33. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Osa väestöstä hakeutuu ansiotöihin Malin kaupunkeihin ja naapurimaihin. ==Lähteet== Luokka:Goundamin piiri Luokka:Malin kunnat
Hana Mergheni

Hana Mergheni (s. 4. toukokuuta 1989 Tunis) on tunisialainen judoka, joka on kolminkertainen judon Afrikan-mestari. ==Ura== Mergheni aloitti vuoden 2012 kisaamalla helmikuussa maailmancupissa Unkarissa. Hän eteni aina kahdeksan parhaan joukkoon, jossa hän hävisi Katarzyna Furmanekille.Hana Mergheni (TUN) judoinside.com Viitattu 11.12.2013 Mergheni osallistui myöhemmin huhtikuussa järjestettyihin Afrikan-mestaruuskisoihin hallitsevana Afrikan-mestarina. Kisat toimivat samalla karsintoina tuleviin Lontoon olympialaisiin.Houda Miled sur le toit du continent La Presse.tn 6.4.2012 Viitattu 2.8.2012 Mergheni eteni aina alle 78-kiloisten sarjassa loppuotteluun saakka, jossa hän voitti Audrey Koumban ipponilla. Olympialaisissa Mergheni kohtasi ensimmäisessä kamppailussaan Mayra Aguiarin, jolle hän hävisi jääden kisoissa kuudentoista parhaan joukkoon.Hana Mareghni Unable to Overcome Judo Prowess of Mayra Aguiar Tunisia Live.net 2.8.2012 Viitattu 2.8.2012 Vuonna 2013 Mergheni voitti kolmannen Afrikan-mestaruutensa. ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset judokat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathleen Hersey

Kathleen Elizabeth Hersey (s. 21. helmikuuta 1990 Athens, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uimari. Pekingin olympialaisissa 2008 Hersey sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti neljä kultamitalia ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 yhden pronssimitalin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut

Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensi kerran vuonna 1958 ja turnausta järjestää Euroopan pöytätennisliitto. Vuoteen 2002 asti ne järjestettiin joka toinen vuosi. Nykyisin pelataan parittomina vuosina joukkueiden ja parillisina vuosina kaksin- ja nelinpelien mestaruuksista. Vuosina 2009–2013 sekanelinpelin mestaruuskilpailut järjestettiin erikseen. == Kisat == * 1958 Budapest * 1960 Zagreb * 1962 Berliini * 1964 Malmö * 1966 Lontoo * 1968 Lyon * 1970 Moskova * 1972 Rotterdam * 1974 Novi Sad * 1976 Praha * 1978 Duisburg * 1980 Bern * 1982 Budapest * 1984 Moskova * 1986 Praha * 1988 Pariisi * 1990 Göteborg * 1992 Stuttgart * 1994 Birmingham * 1996 Bratislava * 1998 Eindhoven * 2000 Bremen * 2002 Zagreb * 2003 Courmayeur * 2005 Århus * 2007 Belgrad * 2008 Pietari * 2009 Stuttgart (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Subotica (sekanelinpelit) * 2010 Ostrava (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Subotica (sekanelinpelit) * 2011 Gdańsk–Sopot (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Istanbul (sekanelinpelit) * 2012 Herning (miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Buzău (sekanelinpelit) * 2013 Schwechat (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Buzău (sekanelinpelit) * 2014 Lissabon (joukkueet) * 2015 Jekaterinburg * 2016 Budapest (kaksin- ja nelinpelit) * 2017 Luxemburg (joukkueet) * 2018 Alicante (kaksin- ja nelinpelit) * 2019 Nantes (joukkueet) * 2020 Varsova (kaksin- ja nelinpelit) * 2021 Cluj-Napoca (joukkueet) * 2022 München (kaksin- ja nelinpelit) == Lähteet == * === Viitteet === == Katso myös == * Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut * Pöytätenniksen Suomen-mestaruuskilpailut *
Letku

Letku on pitkänomainen, poikkileikkaukseltaan tavallisimmin pyöreä, ontto, joustava esine, jota käytetään nesteiden tai kaasujen siirtämiseen paikasta toiseen. Samanlainen, mutta jäykkä esine on putki. Letkuja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin monenlaisista muoveista, useimmin PVC:stä, luonnonkumista, nitriilikumista (NBR) ja silikonista. Näihin materiaaleihin voidaan yhdistää kangasta ja teräsverkkoa. Usein letkun sisä- ja ulkopinta ovat eri materiaalia. Vaativiin käyttökohteisiin letkut tehdään usein useiden materiaalien sekoituksista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rakennustekniikka
Seulaluu

Seulaluu () on pariton luu, joka muodostaa osan kallonpohjaa ja nenäontelon kattoa. Luussa oleva seulalevy on pienten reikien läpäisemä. Nenästä kulkeutuvat hajuhermosyyt menevät reikien kautta hajukäämeihin jotka ovat isoaivoissa.Ihmisen fysiologia ja anatomia s. 139 Seulaluu myös rajoittuu molempiin silmäkuoppiin. Seulalokerot (), joita on useita ja jotka vaihtelevat kooltaan, sijaitsevat seulalevyn sisällä. ==Lähteet== Luokka:Pään luusto
Franz-Peter Tebartz-van Elst

Franz-Peter Tebartz-van Elst (s. 20. marraskuuta 1959 Kevelaer-Twistringen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 26. toukokuuta 1985 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 14. marraskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Lettmann, jota avustivat Werner Thissen ja Alfons Demming.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Franz-Peter Tebartz-van Elst Tebartz-van Elst sai 28. marraskuuta 2007 nimityksen Limburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. tammikuuta 2008. Tebartz-van Elst otettiin Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikuntaan vuonna 2005. ==Virka-asunto== Tebartz-van Elst on saanut mainetta ylellisestä elämäntyylistään. Saksassa on paheksuttu piispan virka-asunnon remonttia, jonka kustannukset kuusinkertaistuivat alkuperäisestä 31 miljoonaan euroon. Asian on ottanut käsittelyyn syyttäjä, ja myös paavi haluaa asiasta selvitystä. Mennessään Intiaan tapaamaan slummien köyhiä lapsia Tebartz-van Elst lensi ykkösluokassa. Tyyliä on verrattu siihen, että paavi Franciscus ei asu virka-asunnossa vaan vaatimattomassa majatalossa.Suvi Turtiainen: Vatikaani kiinnostui Saksan tuhlaajapiispasta. Helsingin Sanomat 13.10.2013 s. B 3 Tebartz-van Elst vapautettiin hiippakuntapiispan virasta 23. lokakuuta toistaiseksi. Myös hänen eroaan oli vaadittu.Vatikaani hyllytti tuhlaajapiispan, viitattu 24.10.2013 Aamulehti Hän on siirtynyt työskentelemään Vatikaaniin. Hän ei joudu maksamaan korvauksia rakennustöiden kustannuksista, kuten hiippakunta oli vaatinut. Päätöksen teki Vatikaani, joka ei vie asiaa kanoniseen oikeuteen.Saksassa "tuhlaaja-piispana" tunnettu entinen piispa ei joudu syytteeseen, Yle.fi 26.03.2014 alkaen hän on emerituspiispa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rantaokasirkka

Rantaokasirkka (Tetrix subulata) on toinen kahdesta Suomessa yleisenä tavattavista okasirkkalajeista. == Koko ja ulkonäkö == Rantaokasirkka on pieni, ruskea hyönteislaji, jonka ruumiinrakenne antaa eläimestä hoikan vaikutelman. Okasirkoille tunnusomaiseen tapaan keskiruumiin selkäpuoli ulottuu takaruumiin päälle ja rantaokasirkalla tyypillisesti selvästi takaruumiin kärkeä pitemmälle. Etusiivet ovat surkastuneet, mutta takasiivet ovat pitkät ja ulottuvat vähintään keskiruumiin muodostaman lipan kärkeen, usein hieman pitemmällekin. Lajista tavataan joskus paljonkin yksilöitä, joiden selkä ja siivet ulottuvat vain likimain takaruumiin kärjen tasalle, mikä vaikeuttaa lajinmääritystä. Selkä on kuitenkin aina tasainen, eikä siinä ole selvää keskiharjannetta, vaan sen korkeus vastaa etusiiven korkeutta. Myös otsa on silmien väliseltä alueelta tasainen. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Lajityypillisiä tuntomerkkejä liittyy myös takimmaisten jalkojen nilkkoihin. Väritys vaihtelee yksilöittäin laajasti ruskean eri sävyissä ja osa yksilöistä voi olla myös kirjavia. Ruumiin pituus on 8-16 mm.Sami Karjalainen: Suomen heinäsirkat ja hepokatit. Tammi 2009. ISBN 978-951-31-4483-8 s. 96–99 == Levinneisyys == Rantaokasirkan levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja jatkuu idässä Kiinaan saakka. Lajia tavataan myös osassa Kanadaa sekä Alaskassa. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Levinneisyyden pohjoisraja lienee Etelä-Lapissa. == Elinympäristö ja elintavat == Nimensä mukaisesti rantaokasirkka suosii kosteita, mutta avoimia elinympäristöjä. Tavallisimmin se elää avovesien kuten järvien, jokien tai lampien rannoilla. Soilla laji ei kuitenkaan viihdy. Laji kykenee lentämään, hyppimään ja uimaan, ja paetessaan se saattaa jopa sukeltaa ja edetä kävellen veden pohjaa pitkin. Lentotaitonsa ansiosta rantaokasirkka leviää tehokkaasti uusille sopiville elinpaikoille. Kuten muutkaan okasirkat, myöskään rantaokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasveja, sammalia ja jäkäliä. Talvehtii aikuisena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Orthoptera Species File Online * BugGuide.net Luokka:Tetrix
Jiao Liuyang

Jiao Liuyang (, ) on kiinalainen uimari ja olympiavoittaja. Jiao voitti Aasian-mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa Singaporessa 2006 ajalla 2.08,54. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli samassa lajissa neljäs. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.04,72, häviten vain maannaiselleen Liu Zigelle. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Jiao voitti MM-kultaa 4 × 100 m sekauintiviestistä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa sekä oli viides 200 metrin perhosuinnissa. Kiinan joukkueen voittoaika sekauintiviestissä oli maailmanennätys 3.52,19. Foshanin Aasian- mestaruuskilpailuissa 2009 Jiao sai kultaa 50 ja 100 metrin perhosuinneissa sekä hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinneissa sekä 4 × 100 metrin sekauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 Jiao otti kotiyleisönsä edessä maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,55. Samoissa kilpailuissa hän saavutti myös hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestistä, jonka alkuerissä hän ui. Lontoon olympialaisissa 2012 Jiao voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa uudella olympiaennätysajalla 2.04,06. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kuudenneksi. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.07,56. == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Kiinalaiset uimarit Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigifredo Noriega Barceló

Sigifredo Noriega Barceló (s. 12. lokakuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ciudad Obregónin hiippakuntaan 7. lokakuuta 1976 ja nimitettiin Ensenadan hiippakunnan johtoon 26. tammikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Romo Muñoz, jota avustivat Juan Manuel Mancilla Sánchez, Vicente García Bernal, José Ulises Macías Salcedo ja Carlos Aguiar Retes.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Sigifredo Noriega Barceló 2\. elokuuta 2012 Noriega Barceló sai nimityksen Zacatecasin piispaksi. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Ulises Macías Salcedo

José Ulises Macías Salcedo (s. 29. lokakuuta 1940 León) on meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Leónin hiippakuntaan 10. huhtikuuta 1966 ja nimitettiin Mexicalin hiippakunnan johtoon 14. kesäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Manuel Pérez-Gil y González ja Anselmo Zarza Bernal.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José Ulises Macías Salcedo Macías Salcedo sai 20. elokuuta 1996 nimityksen Hermosillon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. lokakuuta. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Girônimo Zanandréa

Girônimo Zanandréa (9. kesäkuuta 1936 São Valentim – 3. marraskuuta 2019Bishop Girônimo Zanandréa) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin Ereximin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat João Aloysio Hoffmann ja João Cláudio Colling.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Girônimo Zanandréa Zanandréasta tuli 26. tammikuuta 1994 Ereximin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Grizzlys Wolfsburg

Grizzlys Wolfsburg on saksalainen jääkiekkojoukkue Wolfsburgin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2004 ja se pelaa kotiottelunsa 4 503 paikkaisessa Volksbank BraWo Eis Arenassa. Joukkue liittyi DEL-liigaan heti perustamisen jälkeen, mutta tippui ensimmäisen kautensa jälkeen 2. Bundesligaan. Joukkue viihtyi sarjassa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisenä kautena onnistui nousemaan takaisin DEL-liigaan. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Dustin Strahlmeier L 2026 Gelsenkirchen, Saksa 67 Hannibal Weitzmann L 2027 Berliini, Saksa Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 2 John Ramage R 2025 Mississauga, Ontario, Kanada 5 Björn Krupp L 2026 Buffalo, New York, Yhdysvallat 6 Ryan O’Connor R 2025 Hamilton, Ontario, Kanada 24 Janik Möser L 2026 Mannheim, Saksa 28 Jimmy Martinovic L 2027 Füssen, Saksa 44 Julian Melchiori L 2026 Richmond Hill, Ontario, Kanada 55 Ryan Button L 2025 Edmonton, Alberta, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 7 Jimmy Lambert R OLH / KH 2025 Newcastle, Englanti 13 Lucas Dumont R H 2026 Leonberg, Saksa 16 Tanner Kaspick L KH 2025 Brandon, Manitoba, Kanada 22 Robin Veber L OLH / KH 2025 Wolfsburg, Saksa 23 Gerrit Fauser L KH / VLH 2025 Nürnberg, Saksa 25 Darren Archibald L LH 2025 Newmarket, Ontario, Kanada 26 Phil Varone L H 2025 Vaughan, Ontario, Kanada 27 Nick Caamano L LH 2025 Ancaster, Ontario, Kanada 40 Julian Chrobot L H 2027 Augsburg, Saksa 50 Julius Ramoser L H 2026 Bolzano, Italia 51 Andy Miele L KH 2025 Grosse Pointe Woods, Michigan, Yhdysvallat 63 Luis Schinko R H 2025 Landshut, Saksa 71 Justin Feser L KH / VLH 2026 Red Deer, Alberta, Kanada 91 Timo Ruckdäschel L H 2027 Kösching, Saksa 93 Spencer Machacek (C) R OLH 2025 Lethbridge, Alberta, Kanada 95 Fabio Pfohl L KH / P 2026 Waldkraiburg, Saksa 97 Matt White L LH 2025 Whittier, Kalifornia, Yhdysvallat ===Valmennus & Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Michael Stewart * Apuvalmentaja: Todd Miller * Apuvalmentaja: Gary Shuchuk * Maalivahtivalmentaja: Jonas Forsberg * Fysiikkavalmentaja: Peter Kruse * Huoltopäällikkö: Stef Jonsson * Huoltopäällikkö: Alexander Knaus * Toimitusjohtaja: Karl-Heinz Fliegauf Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/975/grizzlys-wolfsburg Viitattu 29.9.2021. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran viralliset sivut Luokka:Saksalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Ala-Saksin urheilu Luokka:Wolfsburg Luokka:Vuonna 2004 perustetut urheiluseurat
Korkeakosken voimalaitos

Korkeakosken voimalaitos (Korkiakosken voimalaitos) on vesivoimala Kymijoen Korkeakoskenhaarassa Kotkassa. Pudotuskorkeus on 13 metriä ja teho 10 MW. Voimalaitoksen omistaa nykyisin Kolsin Voima Oy. Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun lopussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy. == Kalatie Korkeakoskeen == Kymijoki oli aiemmin Etelä-Suomen merkittävin lohijoki, mutta vesivoimalarakentamisen myötä lohen nousu Kymijokeen loppui vuonna 1933, jolloin valmistuivat Ahvenkosken ja Koivukosken vesivoimalat. Viimeiset Kymijoen alkuperäiset lohet pyydystettiin 1940-luvulla. 1980-luvulta lähtien jokeen on istutettu Nevan lohta, joka on geneettisesti lähimpänä hävinnyttä Kymijoen lohta. Kalavedenhoito on muuttunut yhä enenevässä määrin istutuksista luonnonmukaiseen lisääntymiseen, minkä vuoksi tuli tarpeen rakentaa uusi kalatie Kymijoen itähaaraan. Korkeakoski on 13 m korkea, minkä vuoksi se on ollut vapaassa Kymijoessa nousueste eikä ole lohi päässyt siitä nousemaan ylävirtaan. Pitkän suunnittelun jälkeen löydettiin kalatiemalli, jota pitkin lohen pitäisi pystyä nousemaan Kymijoen itähaaraa ylävirtaan lohen kutualueille. Kalatie on mitoitettu 0,5 m³/s virtaamalle. Sen lisäksi alaosaan voidaan pumpata 0,5 m³/s. Aluehallintovirasto myönsi luvan kalatien rakentamiseen 24. tammikuuta 2014, koska Viipurin läänin maaherra oli 25. maaliskuuta 1939 antanut päätöksen, että voimalaitoksen omistajan on korvauksetta sallittava sovittaa kalaporras voimalaitoksen vasemmalle puolelle, jos sellainen katsotaan tarpeelliseksi rakentaa padon yhteyteen. Museoviraston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen rakennuslupa saatiin joulukuussa 2014. Rakentamisesta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti kokkolalainen maanrakennusyritys. Kalatien rakentaminen alkoi toukokuussa 2015 ja se valmistui 2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Korkeakosken kalatien rakentaminen käyntiin * Korkeakosken kalatien rakentamislupa Aluehallintovirastolta * Yksi kalatie avaisi Kymijoen lohikannalle hyvät kehitysnäkymät * Korkeakoskelle tuleva kalatie vahvistaa uhanalaisia kalakantoja Luokka:Kotkan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Kymijoen alaosan alue Luokka:Kymijoki Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Tuoksuilangia

Tuoksuilangia eli rohtoilangia (Cananga odorata) on ilangioiden sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu. Puuta kasvatetaan sen kukista saatavan kanangaöljyn vuoksi, jota käytetään hajusteissa, pesuaineissa ja saippuoissa. Kasvista käytetään usein myös suomeksi kansainvälisempää, alun perin tagaloginkielistä nimeä ylang-ylang. == Kuvaus == Tuoksuilangia on keskikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa noin 10–40 metriä korkeaksi. Oksat ovat yleensä varsinkin päädyistään nuokkuvat. Kaarna on sileää ja väriltään harmaata. Lehdet ovat vuorottelevat, noin 13–29 senttimetriä pitkät, 1–2 cm pitkän lehtiruodin päässä ja yleensä riippuvat. Ne ovat muodoltaan yksinkertaiset ja soikeat, tyvestään tylppäpäätyiset ja kärjestään terävät. Lehtien laidat ovat ehyet, usein hieman aaltoilevat. Kukinto on terttu, jossa on 2–6 kukkaa, ja se sijaitsee lehdettömän sivuverson päädyssä. Keltaiset kaksineuvoiset kukat ovat voimakkaantuoksuisia. Verholehtiä on kolme ja terälehtiä kuusi. Terälehdet ovat yleensä aaltoilevan käyrät. Hedelmä on kypsänä musta marja, joka kasvaa riippuvissa tertuissa. Hedelmässä on 2–12 siementä. == Käyttö == Tuoksuilangian kukista tuotetaan kanangaöljyä. Puun kaupallinen viljely alkoi 1800-luvulla Filippiineillä, jossa puuta viljellään nykyisin vähemmän. Nykyisin suurimmat kanangaöljyn tuottajat ovat Indonesia, Komorit ja Madagaskar. == Levinneisyys ja elinympäristö == Tuoksuilangia on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, nykyisin sitä kasvaa villinä laajalla alueella Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Lajia myös viljellään monin paikoin trooppisilla ilmastoalueilla. Tuoksuilangia kasvaa lähinnä kosteissa trooppisissa alankometsissä merenpinnantasolta 850 metrin korkeuteen. Sen elinalueilla vuoden keskilämpötila on 21–27 °C ja keskimääräinen sadanta noin 1500–2000 millimetriä vuodessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tuoksuilangia (Cananga odorata) * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cananga odorata * Pherobase: Floral volatiles of Cananga odorata * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cananga odorata (perfume tree) Luokka:Annoonakasvit Luokka:Viljelyskasvit Luokka:Puut
Brasilialainen zouk

Brasilialainen zouk on sensuelli paritanssi. Tanssi tunnetaan myös nimillä zouk-lambada tai yksinkertaisesti zouk. Laji kehittyi, kun brasilialainen lambada yhdistettiin karibialaiseen zouk-musiikkiin. Tunnetuimmat tyylisuunnat ovat Rio- ja Porto Seguro -tyylit. Zouk-musiikille on tyypillistä "hidas- nopea-nopea"-rytmi. Tämä rytmi löytyy varta vasten zoukin tanssimiseen tehdyn musiikin lisäksi myös angolalaisesta kizomba-musiikista ja monesta R&B-kappaleesta.; ==Rio- ja Porto Seguro -tyylit== Rio-tyyli (kutsutaan usein pelkästään zoukiksi) on nimetty synnyinkaupunkinsa Rio de Janeiron mukaan. Tanssityylille on tyypillistä dramaattiset koko vartaloa käyttävät liikkeet ja vaihteleva musiikki. Toisin kuin monessa muussa tanssilajissa, zoukissa tanssiparia ei viedä pelkästään käsillä, vaan monella kehon osalla. Porto Seguro -tyyli (kutsutaan usein myös lambazoukiksi), on kotoisin Brasilian Porto Seguro -kaupungista. Se on lähempänä alkuperäistä lambadaa kuin Rio- tyyli. Tyylille on tyypillistä vielä Rio-tyyliäkin runsaampi päänliikkeiden käyttö ja jatkuva askellus. Musiikki on yleensä Rio-tyylissä käytettyä musiikkia iloisempaa ja nopeatempoisempaa. ==Brasilialainen zouk Suomessa== Helsingissä on aktiivinen brasilialaisen zoukin harrastajien yhteisö. Suomessa tanssitaan lähinnä Rio-tyyliä ja jonkin verran Porto Seguro -tyyliä. ==Brasilialainen zouk maailmalla== Brasilialaista zoukia tanssitaan lähes kaikissa Euroopan maissa sekä Kanadassa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä, Surinamessa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Singaporessa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa, Hongkongissa, Japanissa, Intiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Etelä-Afrikassa. Määrällisesti eniten tanssijoita on Brasiliassa, Australiassa, Hollannissa ja Saksassa, joissa maiden useissa suurimmissa kaupungeissa on aktiivinen zouk-tanssin harrastajakunta. ==Katso myös== *Zouk == Aiheesta muualla == *zoukhelsinki.com Luokka:Tanssit
Shakinpelaajat

Shakinpelaajat (Shatranj Ke Khilari) on Satyajit Rayn ohjaama intialainen elokuva vuodelta 1977. Se perustuu Munshi Premchandin novelliin ”Shatranj ke khiladi”. Shakinpelaajat oli Rayn ensimmäinen hindinkielinen elokuva, kun hänen aiemmat elokuvansa olivat bengalinkielisiä. Koominen ja vauhdikas tarina on myös Rayn elokuvista tutuin tavalliselle intialaisyleisölle, varsinkin kun yhdessä pääosassa on hindifilmien suosittu roistohahmojen näyttelijä Amjad Khan. ==Juoni== Vuonna 1856 britit yrittävät viimeistellä Intian- valloituksensa marssimalla lopulta myös jääräpäisen runoilijahallitsijan ruhtinaskuntaan. Tapahtumat kerrotaan kahden joutilaan maanomistajan näkökulmasta, jotka vain pelaavat shakkia vaikka ympärillä taistellaan. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1977 intialaiset elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Satyajit Rayn ohjaamat elokuvat
Alcatraz (televisiosarja)

Alcatraz on yhdysvaltalainen J. J. Abramsin tuottama draamasarja, joka ensiesitettiin Yhdysvalloissa tammi–maaliskuussa 2012. Suomessa sarja esitettiin Subilla syksyllä 2012. Sarja on 13-osainen, ja sen juoni kietoutuu San Franciscon edustalla sijaitsevan, vuonna 1963 suljetun Alcatrazin vankilan ympärille. == Sarjan juoni == Sarjan mukaan Alcatrazin sulkeminen ja siellä olleiden vankien siirtäminen toisiin vankiloihin on peitetarina, joka keksittiin vankilan 256 vangin ja 46 vartijan kadottua sieltä jälkiä jättämättä 21. maaliskuuta 1963. Nykypäivän San Franciscossa kadonneet ”63:set” (kuten kadonneita vankeja ja vartijoita kutsutaan) alkavat yksitellen palata. He eivät ole vanhentuneet lainkaan, eikä heillä ole tietoa kadotetusta ajasta. Kaikilla palaavilla on halu löytää joitakin esineitä ja jatkaa rikollista uraansa. Yhdysvaltain hallitus on odottanut heidän paluutaan ja hallituksen tätä tarkoitusta varten nimitetyt erikoisjoukot etsivät palaajia vangitakseen heidät uudelleen. == Pääosissa == == Jaksot == # Jakson nimi Ensiesitys Yhdysvalloissa Ensiesitys Suomessa Katsojamäärä (USA; milj.) Katsojamäärä esityspäivänä (Suomi) 1 Jack Sylvane (Pilot) 16. tammikuuta 2012 2. syyskuuta 2012 10,05 207 000http://www.finnpanel.fi/tulokset/tv/vko/top/2012/35/subtv.html 2 Ernest Cobb 16. tammikuuta 2012 9. syyskuuta 2012 10,05 134 000http://www.finnpanel.fi/tulokset/tv/vko/top/2012/36/subtv.html 3 Kit Nelson 23. tammikuuta 2012 16. syyskuuta 2012 9,03 110 000 4 Cal Sweeney 30. tammikuuta 2012 23. syyskuuta 2012 8,44 115 000 5 Guy Hastings 6. helmikuuta 2012 30. syyskuuta 2012 6,91 100 000 6 Paxton Petty 13. helmikuuta 2012 7. lokakuuta 2012 6,24 80 000 7 Johnny McKee 20. helmikuuta 2012 14. lokakuuta 2012 5,98 89 000 8 The Ames Brothers 5. maaliskuuta 2012 21. lokakuuta 2012 5,82 79 000 9 Sonny Burnett 5. maaliskuuta 2012 28. lokakuuta 2012 5,47 80 000 10 Clarence Montgomery 12. maaliskuuta 2012 4. marraskuuta 2012 5,07 81 000 11 Webb Porter 19. maaliskuuta 2012 11. marraskuuta 2012 5,04 68 000 12 Garrett Stillman 26. maaliskuuta 2012 18. marraskuuta 2012 4,78 65 000 13 Tommy Madsen 26. maaliskuuta 2012 25. marraskuuta 2012 4,75 82 000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alcatraz Foxin sivuilla (web.archive) * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Foxin televisio-ohjelmat
Abraham-Louis Breguet

Abraham-Louis Breguet myös: Bréguet (10. tammikuuta 1747 Neuchâtel, Preussi – 17. syyskuuta 1823 Pariisi) oli nykyisen Sveitsin alueelta kotoisin ollut horologi. Hän teki lukuisia innovaatioita kellosepän uransa aikana Ranskassa. Elinaikanaan häntä pidettiin johtavana kelloseppänä, ja hänen asiakaskuntaansa kuului johtavia julkisuuden henkilöitä ja Euroopan aateliston jäseniä.British Museum - Abraham-Louis Breguet (1747-1823) Ystävänsä John Arnoldin ohella Breguet on nykyään laajalti tunnustettu yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä horologeista. Hän perusti Breguet-yhtiön, joka valmistaa luksuskelloja. Breguet teki maailman ensimmäisen rannekellon Napoleonin siskolle Napolin kuningatar Carolinelle. Tämän lisäksi hän alkoi rakentaa kreivi Axel von Fersenin tilauksesta kelloa, joka on nykyään maailman kallein. Kellon valmistuminen kesti 37 vuotta, ja sen sai lopulta valmiiksi hänen poikansa. Kyseinen kello on arvioitu 25 miljoonan arvoiseksi. Sen omistaa israelilainen L. A. Mayer -museo. Kello valmistui vuonna 1827. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kellosepät Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1747 syntyneet Luokka:Vuonna 1823 kuolleet
Cult24

Cult24 oli suomalainen kulttuuriin painottunut ilmaislehti, joka ilmestyi vuosina 2012–2014. Lehti lakkautettiin kannattamattomana kesäkuussa 2014. Lehden päätoimittajana oli Pauli Jokinen. Lehteä jaettiin ilmaiseksi noin 140 telineestä Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Lehden rinnalla sitä täydentämässä on verkkosivusto Cult24.fi.Uusi ilmaislehti tähtää korkeakulttuurin äänenkantajaksi, Yle.fi, Uutiset, viitattu 2.8.2012Jakelupisteet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Cult24 – Info ja mediatiedot Luokka:Suomalaiset kulttuurilehdet Luokka:Suomalaiset ilmaisjakelulehdet Luokka:Suomalaiset verkkosivustot Luokka:Helsingin media Luokka:Espoon media Luokka:Vantaan media
Lastenvaunut

Lastenvaunut, myös lastenrattaat, ovat pyörillä liikuteltava, usein kuomun suojaamat rattaat, jotka on tarkoitettu alle 6-vuotiaiden lasten liikuttamiseen paikasta toiseen. Lastenvaunuja on erilaisia, eri muotoisia, näköisiä ja kokoisia. thumb| Pienen vauvan vaunut, joissa lapsen on tarkoitus maata. Pienimmät vauvat nukkuvat makuuvaunuissa, joiden koppa voi olla irrotettava ja toimia vauvan kantokoppana. Isommat lapset istuvat ratasistuimella. Yhdistelmärattaissa voidaan vaihtaa käyttöön joko koppa tai istuin. Tuplarattaissa voi kuljettaa kahta lasta – joko kaksosia tai eri- ikäisiä sisaruksia. Matkarattaat voi taittaa kokoon kuljetusta varten, ja juoksurattaat sopivat vauhdikkaaseen työntämiseen.http://www.vaunut.info Lapsia on työnnetty erilaisissa kärryissä satojen vuosien ajan. Varhaiset lastenvaunut muistuttivat kottikärryjä. Modernien lastenvaunujen historia alkaa 1700-luvulta, jolloin ne muistuttivat senaikaisia hevosvaunuja. 1840-luvulla kuningatar Viktoria tilasi kolmet lastenvaunut lapsilleen, ja niistä tuli yläluokan suosima tuote. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen lastenvaunut yleistyivät myös keskiluokan parissa.Evolution of the Strollers Babble.comA Man Named William Kent and His Stroller . Katie Greenwich 2010. Lastenvaunujen tekniikka on kehittynyt ja hintataso noussut 2000-luvulla. Yhdistelmävaunut voivat maksaa yli tuhat euroa.Lastenrattaat verottavat vanhempien lompakkoa. Pohjolan Sanomat 28.6.2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virtual Pram Museum Luokka:Lastenhoito Luokka:Kulkuneuvot
Linja 2 (Budapestin metro)

Budapestin metron linja 2 (myös M2) on vuonna 1970 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän toinen linja. Linja kulkee kaupungin halki itä- länsisuunnassa. ==Historia== Linjan 2 suunnittelu aloitettiin vuonna 1942. Tarkoituksena oli muodostaa nopea yhteys kahden eri puolilla Tonavaa sijaitsevan rautatieaseman, Keleti pályaudvarin ja Déli pályaudvarin, välille. Linjan rakentamisesta päätettiin vuonna 1950, mutta rakennustyöt olivat pysähdyksissä taloudellisista ja poliittisista syistä vuodesta 1954 vuoteen 1963. Linjan ensimmäiset seitsemän asemaa avattiin lopulta 4. huhtikuuta 1970 ja loput asemat vuonna 1972. Vuosien 2004 ja 2008 välillä linjan asemat remontoitiin perusteellisesti. ==Asemat== Linja 2 koostuu 11 asemasta, joista yhdeksän on maanalaisia. Deák Ferenc térin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjoille 1 ja 3. Keleti pályaudvarin, Batthyány térin ja Örs vezér teren asemilta on vaihtoyhteyksiä HÉV-lähijunaverkoston eri linjoille. Déli pályaudvarilta ja Keleti pályaudvarilta kulkee myös Magyar Államvasutakin kaukojunia. * Déli pályaudvar * Széll Kálmán tér * Batthyány tér * Kossuth Lajos tér * Deák Ferenc tér * Astoria * Blaha Lujza tér * Keleti pályaudvar * Puskás Ferenc Stadion * Pillangó utca * Örs vezér tere == Lähteet == Luokka:Budapestin metro