EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Taiping houkui

Taiping houkui (, suom. ’rauhallinen apinapäällikkö’) on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Anhuin maakunnan Huangshanin kaupunkitason prefektuurin alueella. Tee on nimetty Huangshanin historiallisen Taiping-nimen mukaan. Taiping houkui -teen valmistus aloitettiin 1800-luvun lopulla. Tee saavutti vuonna 1915 kansainvälisestä huomiota voittamalla Panamassa järjestetyn Tyynen valtameren alueen näyttelyn kultamitalin. Parhaimman Taiping houkuin hinta nousi muutamia vuosia sitten erittäin korkeaksi, kun Kiinan kansantasavallan presidentti Hu Jintao valitsi teen valtionpäämiehille annettavaksi valtiovieraslahjaksi. Nykyään teeviljelmät sijaitsevat Huangvuoriston (Keltainen vuori) pohjoisilla rinteillä. Parasta teetä saadaan Xinmingin kaupungin kolmen kylän alueelta: Houkeng, Hougang ja Yanjiacun. Teepensaslajike on suurilehtinen, ainoastaan Anhuissa kasvatettu Shi Da Ye. Teepensaan lehtien annetaan kasvaa tavanomaista suuremmiksi, joten paras sato poimitaan vasta huhtikuun 19. ja toukokuun 6. päivän välisenä aikana. Teepensaan oksasta valmistusta varten kerättävä suuren, usein valkonukkaisen kärkisilmun ja kaksi suoraa lehteä sisältävä latvaverso voi olla jopa 15 senttimetrin pituinen. Uunikäsittelyn jälkeen lehtien väri on syvän vihreä. Valmiin teen teelehdet ovat poikkeuksellisen pitkiä ja ohuita. Taidokkaasti valmistettua Taiping houkuita pidetäänkin yhtenä Kiinan kauneimmista vihreistä teelaaduista. Tuotantotavan mukaan tee luokitellaan kolmeen eri luokkaan: Nie Jian, Li Jian ja Bu Jian. 500 grammaa valmista käsin tehtyä Nie Jiania vaatii viideltä ihmiseltä yli tunnin työpanoksen, joten se on kalleinta Taiping houkou -teetä. Teelehtiä suositellaan haudutettavan 80 °C vedessä 1–2 minuuttia. Lehtiä voi hauduttaa neljä kertaa. Toinen lähde ohjeistaa 2–3 minuutin haudutukseen 75–80-asteisella vedellä. Teejuoma on väriltään vaaleankeltaista. Makua kuvaillaan kevyeksi, pehmeäksi, ja juomasta voi löytää seudulla runsaina kukkivien villiorkideoiden tuoksun tuomaa aromia. Ensimmäistä haudutusta kuvataan aromikkaaksi, toista täyteläiseksi ja kolmatta ja neljättä miellyttävän sävyiseksi. Parhaiden Taiping houkui -laatujen makeaa jälkimakua kuvataan ainutlaatuiseksi (Hou Yun). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tai Ping Hou Kui (teaspring.com) Luokka:Vihreä tee Luokka:Anhui Luokka:Kiinalaiset juomat
Eclipse (lautapeli)

Eclipse on Touko Tahkokallion ja Sampo Sikiön suunnittelema avaruusaiheinen lautapeli. Suomalainen Lautapelit.fi julkaisi pelin vuonna 2011 ennakkokohun saattelemana. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen yhdeksi parhaimmista lautapeleistä. == Pelin kulku == Eclipsessä pelaajat edustavat erilaisia galaktisia sivilisaatioita, jotka laajenevat ja liittävät uusia tähtijärjestelmiä imperiumiinsa. Se on tyypiltään ns. 4X-peli. 4X tulee englannin sanoista "explore, expand, exploit ja exterminate" eli tutki, laajene, käytä hyväksi ja tuhoa. Pelissä voi esimerkiksi kehittää uuttaa teknologiaa ja erilaisia avaruusaluksia. Pelin eri roduilla on omat vahvuutensa ja heikkoutensa, joiden hyödyntäminen on tärkeää pelissä menestymiselle. Peli kestää yhdeksän kierrosta. == Arvostelut == Eclipse on ollut pitkään vaikutusvaltaisen BoardGameGeek-sivuston suosittujen lautapelien kärkikastissa. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen Board Game Geek -sivustolla 2022 joulukuussa 68. parhaaksi lautapeliksi ja 59 parhaaksi strategia-lautapeliksi. Eclipsen vuonna 2020 julkaistu jatko-osa Eclipse: Second Dawn for the Galaxy oli arvioitu sivustolla 26. parhaimmaksi lautapeliksi ja 14 parhaimmaksi strategia-lautapeliksi. Suomalaiset lautapeliharrastajat äänestivät Eclipsen vuoden parhaaksi peliksi kolmesti vuosina 2011-2014. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lautapelit.fi, Eclipse Luokka:Simulaatiolautapelit Luokka:Suomalaiset lautapelit
Xinyang maojian

Xinyang maojian () on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Henanin maakunnan Xinyangin kaupunkitason prefektuurin alueella. Seudulla tuotettiin korkealaatuista teetä jo Tang- dynastian kaudella. Vuonna 1987 arkeologit löysivät Xinyangin Gushin piirikunnasta muinaisia hautoja, joista löytyi vielä vanhempaa, yli 2300 vuotta sitten valmistettua teetä. Teeviljelmät sijaitsevat noin 800 metriä merenpinnan yläpuolella, ja niitä suojaavat suuret metsäalueet ja bambutiheiköt. Vuoden keskilämpötila on noin +13 °C ja sademäärä noin 1200 millimetriä. Korkealaatuista teetä tuotetaan vuosittain vain pieni määrä. Teejuoma voidaan valmistaa hauduttamalla teelehtiä 3–5 minuuttia 85 °C vedessä. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää kiinalaista, monivaiheista gaiwan- maistelua (gonfu) 80 ℃ lämpöisellä vedellä (esim. 20, 40, 60 ja 90 s haudutukset). Teejuoma on väriltään poikkeuksellisen tumman keltaista, lähes oranssia. Juomassa luonnehditaan olevan viehättävää kitkeryyttä yhtyneenä kastanjaan. Sillä on pitkä jälkimaku. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *10 Chinese teas (2011): #5 Xinyang Maojian (信阳毛尖) (china.org.cn) *Xin Yang Mao Jian Chinese Tea Information (teavivre.com) *Luxury tea trend threatens traditional tea culture (20.4.2012) (chinadaily.com.cn) Luokka:Vihreä tee Luokka:Henan Luokka:Kiinalaiset juomat
Väinö Arjava

Väinö Arjava (alk. Lamberg; 23. tammikuuta 1899 Sortavala – 10. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari, director musices. Hän sai Sortavalassa musiikinopetusta urkuri Onni Pakariselta sekä pianisti Bertta Relanderilta (o.s. Wiger), joiden säestyksellä esitti jo silloin mm. Max Bruchin viulukonserton ja Ludwig van Beethovenin Kevät-sonaatin. Saatuaan stipendin hän pääsi 1917 Helsingin musiikkiopistoon (myöh. Sibelius-Akatemia). Siellä hänen opettajiaan olivat Heikki Halonen ja Leo Funtek. Pariisissa Arjava opiskeli Yvonne Astrucin johdolla 1935. Helsingin kaupunginorkesterin I viuluun Arjava kiinnitettiin 1920. Hänet valittiin 2. konserttimestariksi 1934, missä virassa hän oli vuoden 1960 loppuun lukuun ottamatta jaksoa 1942–45, jolloin toimi 1. konserttimestarina. Arjava konsertoi ja esiintyi orkestereiden solistina kotimaassa. Puolisonsa, pianisti Kaisa Arjavan kanssa hän esitti radiossa merkittävän osan klassisesta sonaattikirjallisuudesta. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajajäseniä. Myös hänen tyttärensä Ritva Arjava on pianisti. Jouhikkoperinteen tutkimukseen Väinö Arjava antoi arvokkaan panoksen välittäessään kansanmusiikintutkija A. O. Väisäselle yhteyden kansansoittaja-isäänsä Pekka Lambergiin, joka sitten pyynnöstä rakensi kaksi jouhikkoa sekä soitti sävelmiään, joiden julkaisukuntoon saattamisessa Arjava auttoi tutkijaa. == Lähteet == * Nieminen, Rauno: Soitinten tutkiminen rakentamalla esimerkkinä jouhikko, s. 36, 40, 77, 180, 182. (Tohtorintutkinnon kirjallinen raportti.) Kurikka 2008. * Pajamo, Reijo: ”Väinö Arjava.” Otavan Iso Musiikkisanakirja, 1. osa, s. 156. Helsinki 1976. * Pajamo, Reijo: Sortavala, Laatokan laulava kaupunki, s. 94–95, 168, 177–178. Joensuu 1985. Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Kuului laulu enkelten

Kuului laulu enkelten () on alkuperältään ranskalainen joululaulu. Laulun kertosäkeenä toistuvat latinankieliset sanat ”Gloria in excelsis Deo” (”Kunnia Jumalalle korkeudessa”), jotka lauletaan gloria-sanan o-äännettä huomattavasti venyttäen. Virheellisen tiedon mukaan laulu olisi saanut alkunsa paavi Telesforuksen vuonna 129 antamasta kehotuksesta laulaa ”Gloria in excelsis deoa” joka vuosi jouluiltana Jeesuksen syntymän kunniaksi. Laulun ranskankieliset sanat ilmestyivät painettuina ensi kerran vuonna 1842 Quebecissä julkaistussa laulukokoelmassa Choix de cantiques sur des airs nouveaux. Epävarman tiedon mukaan laulusta olisi tosin ilmestynyt jo vuonna 1816 James Montgomeryn laatima englanninkielinen sanoitus ”Angels from the Realms of Glory”, josta on myös tullut tunnettu joululaulu ja jota lauletaan nykyään samalla sävelellä.Angels We Have Heard On High The Hymns and Carols of Christmas. Viitattu 21.11.2015. Sävelmä on peräisin ranskalaisesta laulusta ”Les anges dans nos campagnes”, joka on ilmeisesti 1700-luvulla syntynyt kansanlaulu. Se saattaa olla peräisin Lorrainen tai Provencen alueelta, ja se on julkaistu painettuna vuonna 1842. Sävelmään on liittynyt useita erilaisia ja erikielisiä tekstejä, esimerkiksi ”Angels we have heard on high”, ”Engel lassen laut erschallen”, ”Hört, der Engel helle Lider” ja ”Hört, wir singen Jubellieder”. Nykyään sävelmä esitetään usein yhdysvaltalaisen urkurin Edward Shippen Barnesin laatiman sovituksen mukaisena. Laulun sanat on suomentanut R. R. Ryynänen.Venite adoremus - Kuului laulu enkelten Fono.fi-tietokanta. Viitattu 21.11.2015. Sävelmä on Ruotsin kirkon virsikirjassa jouluvirrellä 429 ”Mitä saitte kuulla, nähdä”. Tämän tekstin tekijäksi mainitaan englantilainen virsirunoilija George Ratcliffe Woodward (1848–1934). Hän julkaisi vuonna 1908 parafraasin ”Shepherds in the field abiding” Sarumin luostarista Salisburysta lähtöisin olevaan antifoniin ”Quem vidistis pastores dicite” (”Kertokaa, paimenet, mitä te olette nähneet”). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Tauno Juurtola

Tauno Tapio Juurtola, vuoteen 1937 Juslin (19. marraskuuta 1914 Kuopio - 21\. kesäkuuta 2006) oli suomalainen alppihiihdon opettaja, opetusneuvos, tietokirjailija ja Suomen Urheiluopiston pitkäaikainen johtaja. ==Henkilöhistoria== Juurtolan vanhemmat olivat kirjaltaja Kaarlo Juslin ja Ida Sivén ja puoliso vuodesta 1939 voimistelunopettaja Marja Kyllikki Koskela. Hän tuli Suomen Urheiluopiston opettajaksi vuonna 1949 ja johtajaksi 1955. Opiston pitkäaikaista johtajaa seurasi Tapani Ilkka vasta vuonna 1976. Juurtolan johdolla Suomen Urheiluopisto laajeni täysimittaiseksi valmennus- ja koulutuskeskukseksi. Hän oli Suomen ensimmäisiä pujottelijoita ja pujottelun valmentajia. Hänen valmennuksessaan suomalaiset alppihiihtäjät saivat ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä 1960-luvulla. Juurtola loi myös suhteet alppihiihdon kansainvälisiin tahoihin, hänet kutsuttiin ensimmäisenä suomalaisena Kansainvälisen hiihtoliiton alppivaliokuntaan. Juurtolan oma tytär Ritva (s. 1941) oli 1960-luvulla Suomen parhaita pujottelijoita naisten sarjassa. Opiston johtajana Juurtolaa pidettiin ammattitaitoisena ja perinteitä kunnioittavana. Suomen Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitali numero 8 myönnettiin Juurtolalle vuonna 1992. ==Teoksia== * Hiihto, mäenlasku, pujottelu: suorituspaikat ja koulutus, 1954. Hämeenlinna: Karisto, 103 s. * Suomen urheiluopisto 1927–1977, 1977. Lahti: Suomen Urheiluopisto, 178 s. ISBN 951-99114-2-1 * Ohjeita pujottelijan talviharjoitteluun, 1985. Lahti: Lahden hiihtoseuran pujottelujaosto, 95 s. * Sujuvasti suksilla. Suomalainen hiihtokoulu: maastohiihto, laskettelu, mäkihyppy, 1988. Helsinki: Suomen Latu, 181 s. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Alppilegendat Ski Sport Finland Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Sitterviadukt

Sitterviadukt tarkoittaa seuraavia Sitterjoen ylittävää rautatiesiltaa Sveitsissä: * Sitterviadukt, rautatiesilta Appenzell Innerrhodenissa Appenzeller Bahnen -yhtiön radalla * Sitterviadukt, rautatiesilta Sankt Gallenin ja Appenzell Ausserrhodenin kantonien rajalla Schweizerische Südostbahn -yhtiön radalla * Sitterviadukt, rautatiesilta Sankt Gallenissa SBB-yhtiön radalla.
Juho Forsell

Juho Forsell (myös JohanForsell Johan (Juho), Kuvataiteilijamatrikkeli. tai John, sukunimi joissakin lähteissä Forssell, alkujaan Juho Mäkynen, 27. syyskuuta 1853 Ilmajoki – 1939 Venturan piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen taidemaalari, joka opiskeli Antwerpenissa ja Pariisissa ja lähti 1884 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Hän asui ja työskenteli siellä ainakin Chicagossa vuoden 1910 paikkeilla ja vuodesta 1917 Los Angelesin seudulla Kaliforniassa, jossa hän kuoli 1939.Biography: John Forssell, AskArt.com, lähde: Hughes, Edan: Artists in California, 1786-1940 ja Kalifornian väestörekisteri. Viitattu 21.11.2015.Henkilöhistoriaa, Pohjanmaanväylän matkailuhakemisto (Internet Archive). Alkuperäinen lähde: Eteläpohjalaisia elämäkertoja, osa A–L. Viitattu 21.11.2015. Torppari Antti Kaarlonpoika Mäkysen poika Jussi oli ensimmäisiä oppilaita Ilmajoelle vuonna 1860 perustetussa kansakoulussa ja tuli pian tunnetuksi taitavana piirtäjänä. Vartuttuaan hän lähti 1870 Helsinkiin ja pääsi senaattori Otto Reinhold af Schulténin juoksupojaksi. Työnantaja, joka harrasti itsekin kuvataiteita, pani pojan käsityökouluun, jonka johtaja, arkkitehti Granholm ohjasi hänet Ateneumiin. Mäkynen jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa Adolf von Beckerin johdolla. Albert Edelfeltin kehotuksesta ja valtion stipendin turvin Mäkynen lähti jatkamaan opintojaan Belgian Antwerpeniin kuninkaalliseen taideakatemiaan vuosiksi 1876–1879. Vuonna 1881 Mäkynen lähti opiskelemaan Carolus-Duranin johdolla Pariisiin, jossa tuohon aikaan oleskeli myös muun muassa Edelfelt. Pian Mäkynen osallistui ensimmäiseen julkiseen taidenäyttelyynsä ja sai hyviä arvioita. Näihin aikoihin hän maalasi Akaan kirkon alttaritaulun Kristuksen kirkastuminen. Hän on tehnyt alttaritaulun myös Hauhon kirkkoon (Jeesus Getsemanessa, 1883).Hauhon kirkko, Hämeenlinnan seurakunnat. Viitattu 21.11.2015. Mäkynen muutti sukunimensä Forselliksi ja lähti 1884 siirtolaiseksi Amerikkaan, asui siellä muun muassa Chicagossa ja teki tilaustöitä. Vuonna 1917 hän asettui asumaan Kalifornian Venturan piirikunnan Ojain laaksoon ja meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Emmy Helena Sjelvinin kanssa. Puoliso tutustutti Forsellin teosofiaan ja okkultismiin, ja Forsell ystävystyi muun muassa Krishnamurtin kanssa ja maalasi hänestä muotokuvan. Forsellin vaimo kuoli 1926 ja Forsell itse 1939. Ilmajoen museon kokoelmissa on hänen Suomeen lahjoittamiaan töitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * John Forssell - Ensimmäisen kansakoulumme ensimmäinen oppilas taiteilijana Kaliforniassa, Suomen Kuvalehti, 04.04.1936, nro 14-15, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Joulukirkkoon

Joulukirkkoon (Kello löi jo viisi, lapset herätkää) on suomalainen joululaulu, joka kertoo joulukirkkoon lähtemisestä. Laulun sanat kirjoitti Immi Hellén alkujaan runoksi vuonna 1898. R. Raalan eli Berndt Sarlinin säveltämä melodia julkaistiin ensi kerran vuonna 1911.Kauneimpien joululaulujen taustatietoja Suomen Lähetysseura. Viitattu 21.11.2015.Olli Pohjanpalo: Säveltäjä lähti hedelmä-tarhuriksi Afrikkaan: R. Raala joutui pakenemaan oman sukunsa paheksuntaa Helsingin Sanomat 19.6.2003 (Internet Archive). Viitattu 17.10.2024. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset joululaulut Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet
Terho Pulkkinen

Terho Untamo Pulkkinen (28. maaliskuuta 1926 Siilinjärvi – 13. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1971–1989. Pulkkinen tutki muun muassa työttömyyttä ja vanhuuden ongelmia.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 259 Pulkkinen kävi Oulun lyseota, mutta opinnot keskeytyivät jatkosodan vuoksi helmikuussa 1944. Pulkkinen palveli Karjalankannaksella kenttätykistössä. Sodan jälkeen hän suoritti opintonsa loppuun ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1947. Seuraavana vuonna Pulkkinen aloitti sosiaalipolitiikan opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Sosiaalipolitiikan professorina toimi tuolloin vasta perustussa virassa Heikki Waris. Pulkkinen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja lisensiaatiksi 1953. Hän väitteli tohtoriksi marraskuussa 1957 väitöskirjalla Työttömyyden levinneisyys Suomessa. Vuosina 1953–1954 ja 1956–1957 Pulkkinen työskenteli Tilastollisen päätoimiston apulaisaktuaarina. Vuosina 1957–1964 hän toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä työmarkkinatutkimustoimistossa ensin tarkastajana (1957–1959), sitten esittelijänä (1959–1961) ja lopulta toimistopäällikkönä (1961–1964). Vuosina 1961–1964 Pulkkinen toimi myös Oulun yliopiston kansantaloustieteen vt. professorina. Vuonna 1961 hänet nimitettiin dosentiksi Turun yliopistoon. Pulkkisen tutkimuksista oli merkittävä erityisesti monografia Eläketurva ja toimeentulo (1969), jonka rahoittivat Kansaneläkelaitos ja Eläketurvakeskus. Tutkimuksessa arvioitiin eläkejärjestelmää, väestökehitystä ja sosiaalimenoja. ==Julkaisut== * Työttömyyden levinneisyys: sosiaalipoliittinen tutkimus työttömyyden levinneisyydestä Suomessa vuosina 1948–53, WSOY, 1956. Sosiaalipoliittisen yhdistyksen tutkimuksia 3, 0584-1402 (väitöskirja) * Eläketurva ja toimeentulo. WSOY, 1969 Sosiaalipoliittisen yhdistyksen julkaisuja 8 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Suomalaiset sosiaalipoliitikot
HMS Queen Charlotte (1790)

HMS Queen Charlotte oli Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Köli laskettiin syyskuussa 1785. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790 ja valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 šillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 šillinkiä ja pennyn.Winfield, Rif s. 5 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta. Alus palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Kanaalin laivaston komentajan lordi Howen lippulaivana päällikkönään edelleen Curtis ja lippukapteenina Hugh C. Christian. Huhtikuussa 1794 lippukapteenina oli Sir Andrew Snape Douglas. Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun (). Vara-amiraali lordi Keithin lippulaivana oleva aluksella, jonka päällikkönä oli Andrew Todd, syttyi 17. maaliskuuta 1800 Livornon edustalla tulipalo. Seuranneessa räjähdyksessä sai surmansa noin 690 merimiestä. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Royal George -luokan linjalaivat
Taksiliitto

Suomen taksiliitto on Suomessa toimiva taksiyrittäjien etu- ja palvelujärjestö. Taksiliittoon kuuluu vajaat 85 prosenttia Suomen taksiyrittäjistä. ==Historia== Taksiliitto syntyi vuonna 1955 kun Ammattiautoliitto (perustettu 1945) jakautui Suomen taksiliitoksi ja Suomen kuorma-autoliitoksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Taksi- ja tilausliikenne
Sitterviadukt (SOB)

Sitterviadukt on Koillis-Sveitsissä, Schweizerische Südostbahn -yhtiön rautatiellä, välillä Sankt Gallen–Lichtensteig sijaitseva silta vuodelta 1910. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kantonissa sijaitsevan Sankt Gallenin kaupungin ja Appenzell Ausserrhodenin kantonissa sijaitsevan Herisaun kaupungin rajalla. Silta on 380 metriä pitkä, ja sen pisin jänneväli on 120 metriä. Silta on 99 metriä joenpinnasta, ja se on Sveitsin rautateiden korkein silta. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin rautatiesillat Luokka:Sankt Gallenin kantoni Luokka:Appenzell Ausserrhoden
Nyt syttyy valot tuhannet

Nyt syttyy valot tuhannet () on alkuperältään ruotsalainen joululaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut ruotsalainen Emmy Köhler, ja se ilmestyi ensimmäisen kerran Korsblomman-nimisessä julkaisussa vuonna 1898. Laulu on varsinkin Ruotsissa suosittu ja se sisältyy virtenä Ruotsin ja Norjan luterilaisten kirkkojen virsikirjoihin sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkieliseen virsikirjaan (virsi nro 34).Taustakuvaus virrestä Nyt sytyämme kynttilän Virsikirja. Viitattu 21.11.2015. Laulun sanat on suomentanut Kullervo. Suomenkielisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1994 tekemänä uutena käännöksenä numerolla 116 ja nimellä ”Nyt jouluvalot syttyvät myös tänne Pohjolaan”. Norjalainen arkkitehti Sigurd Muri sanoitti vuonna 1963 samaan säveleen lasten adventtilaulun ”Nå tenner vi det første lys”, jonka Anna-Maija Raittila suomensi vuonna 1983 nimellä ”Nyt sytytämme kynttilän”. Tämä laulu on kuulunut vuodesta 1986 suomenkieliseen virsikirjaan virtenä numero 13. Sitä käytetään varsinkin seurakuntien lapsityössä.Kauneimpien joululaulujen taustatietoja Suomen Lähetysseura. Viitattu 21.11.2015. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut Luokka:Virret Luokka:Kullervon sanoittamat kappaleet Luokka:1898
Diogo Salomão

Diogo Ferreira Salomão (s. 14. syyskuuta 1988, Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaassaan Sporting CP:ssä vasempana laitahyökkääjänä. == Ura == Amadorassa syntynyt Salomão pelasi junioriuransa aikana kolmessa eri joukkueessa. Aikuisten tasolla hän debytoi vuonna 2007, jolloin auttoi heti ensimmäisellä kaudellaan Casa Pia AC:ta nousemaan Portugalin 4. divisioonaan. Kaudella 2009–2010 Salomão aloitti yhtä lukuun ottamatta kaikki joukkueensa ottelut, kun Real Sport Clube sijoittui maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sijalle 12. Tämän kauden jälkeen hän teki sopimuksen maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Sporting CP:n kanssa. Salomão debytoi Primeira Ligassa 26. syyskuuta 2010 pelaten 45 minuuttia 1–1-tasapeliin päättyneessä kotiottelussa CD Nacionalia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 23 ottelua mukaan luettuna Eurooppa-liigan lohkovaiheessa pelatut kaksi kotiottelua PFK Levski Sofiaa sekä KAA Gentiä vastaan. Vaikkei hän päässytkään aloittamaan säännöllisesti, moni vertasi häntä Portugalin maajoukkuepelaaja Naniin. 28\. kesäkuuta 2011 Sportingin uusi pomo Domingos Paciência lainasi Salomãon kaudeksi espanjalaiseen Deportivo de La Coruñaan, kun Sportingissa oli ylitarjontaa nuorista pelaajista. Hän teki neljä maalia ja aloitti 16 ottelussa sekä pelasi yhteensä 1475 minuuttia. Hänet lainattiin joukkueeseen takaisin vain vuosi myöhemmin. Salomão lainattiin Deporiin uudelleen kaudella 2012–2013 yhdessä toisen Sporting-pelaaja André Santosin kanssa. Hän debytoi korkeimmalla sarjatasolla 20. lokakuuta 2012, kun pelasi 11 minuuttia FC Barcelonaa vastaan kärsityssä 4–5-kotitappiossa. Salomão palasi Sportingiin kesällä 2013, jolloin hänet siirrettiin pelaamaan kakkosjoukkueeseen 2. divisioonaan. 18. tammikuuta 2014 hän palasi jälleen väliaikaisella lainasopimuksella Deportivoon. 23\. heinäkuuta sopimusta jatkettiin vielä yhdellä vuodella. 23\. toukokuuta 2015 vasta kuudetta liigaotteluaan pelannut Salomão teki 76. minuutilla maalin ja auttoi joukkueensa FC Barcelonaa vastaan 2–2-tasapeliin, joka esti joukkueen putoamisen alemmalle sarjatasolle. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat
Kettu juoksi yli järven

Kettu juoksi yli järven () on vanha ruotsalainen joululaulu, johon kuuluu piirileikki. Lauluun liittyvässä roolileikissä jokainen säkeistö on omistettu jollekin ihmisryhmälle: ensin esitetään tyttöjen, poikien, eukkojen ja ukkojen laulut, minkä jälkeen siirrytään erilaisiin ammatteihin. Kullervon laatimassa suomenkielisessä sanoituksessa aloitetaan suoraan ammateista ja heti ensimmäiseen säkeistöön sisältyy leipurin laulu. Ruotsiksikaan laulun sanat eivät liity erityisesti jouluun ja ketun juoksun mainitsemisen merkitys on epäselvä. Laulu mainitaan jo Olof Rudbeck vanhemman vuonna 1689 julkaiseman Atlantica-kirjan toisessa osassa nimellä ”Hå, hå Räfwen han låckar på isen”. Laulu ja leikki levisivät laulukirjojen myötä 1900-luvun alkupuolella myös Suomen ruotsinkielisten keskuuteen. ==Lähteet== *Miksi "Kettu juoksi yli järven" on joululaulu? Kirjastot.fi 18.11.2011. Viitattu 21.11.2015. Luokka:Ruotsalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut Luokka:Kullervon sanoittamat kappaleet
Sam & Cat

Sam & Cat on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu tilannekomediasarja. Nickelodeonin esittämä sarja on sarjojen iCarly ja Victorious spin-off, sen päähahmoja ovat iCarlyn Sam Puckett (Jennette McCurdy) ja Victoriousin Cat Valentine (Ariana Grande). Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi vuosina 2013–2014. == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat
Hirvaskangas

Hirvaskangas on tilastollinen taajama Uuraisilla ja pieneltä osin Äänekoskella, Keski-Suomen maakunnassa, noin kymmenen kilometriä Äänekosken keskustasta etelään. Valtatie 4 kulkee Hirvaskankaan läpi, ja sieltä alkaa Suonenjoelle johtava kantatie 69. Päivittäin näitä väyliä pitkin Hirvaskankaan lävitse kulkee noin 11 000 ajoneuvoa. Kylässä sijaitsee ABC-, Shell- ja Teboil-huoltoasemat sekä Spektri-kauppakeskus. Kylä rajoittuu idässä Koivistonkylään, pohjoisessa Honkolaan ja etelä-länsisuunnassa Uuraisten kunnanrajaan. Aivan liikennemyymälän vieressä sijaitsee Hirvaskylän asuinalue kouluineen sekä uuskarismaattinen Elävät kivet -vapaaseurakunta. Suomen huutokauppakeisari -ohjelmassa esiintyvän Aki Palsanmäen huutokauppa sijaitsee Hirvaskankaalla. Huutokauppa rajoittuu kuitenkin täpärästi Äänekosken kuntarajan ulkopuolelle Uuraisten Kangashäkkiin. == Lähteet == Luokka:Äänekosken kylät Luokka:Uurainen
Brandon Jefferson

Brandon Jefferson (s. 25. marraskuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin saksalaista Bundesliigassa pelaavaa Phoenix Hagenia. Jefferson pelasi vuodet 2010-2014 Yhdysvalloissa NCAA:ssa Metro State Roadrunnersissa. Kaudella 2014-2015 hän pelasi Korisliigassa KTP- Basketin joukkueessa. == Lähteet == * Real.gm -profiili * Eurobasket -profiili === Viitteet === Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Ivar Vapaa

Ivar Vapaa (vuoteen 1906 saakka Leikkanen, 20\. helmikuuta 1885 Taipalsaari – 1973 Berkeley, Alameda) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti. Vapaa kävi kansakoulun, liittyi jo Suomessa sosialidemokraatteihin ja oli suurlakon aikana paikallisen lakkokomitean sihteerinä. Hän saapui merimiehenä Yhdysvaltoihin, työskenteli sekatyömiehenä ja liittyi Amerikan sosialistipuolueeseen. Hän toimi vähän aikaa Toveri-lehdessä, opetti Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1920 lähtien pitkään Duluthissa Industrialistin päätoimittajana. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Matti Punkkinen

Matti Punkkinen (s. 1939) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut vuosina 1977–1980 Oulun yliopiston fysiikan professori ja vuodesta 1980 Turun yliopiston fysiikan professori. Hänen tutkimusalaansa on ydinmagneettinen resonanssi kiinteissä aineissa.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 274Oulun yliopiston fysiikan professuurit == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhlimaan tulkaa

Juhlimaan tulkaa (myös ”Nyt riemuiten tänne”, ) on monissa maissa tunnettu, alkujaan latinankielinen virsi ja joululaulu. Laulun alkuperä oli pitkään epäselvä ja latinankielisen sanoituksensa vuoksi sitä arveltiin alkujaan keskiaikaiseksi. Sanoittajaksi väitettiin muun muassa 1200-luvun Italiassa elänyttä pyhää Bonaventuraa, kun taas Englannissa eli pitkään virheellinen käsitys laulun portugalilaisesta alkuperästä. Vuonna 1947 oxfordilainen pastori Maurice Frost päätteli, että laulun on luultavasti sekä säveltänyt että sanoittanut 1740-luvun alussa englantilainen John Francis Wade (n. 1711–1786). Frost löysi laulusta ilmeisesti vuosien 1740 ja 1744 välillä kirjoitetun aiemmin tuntemattoman käsikirjoituksen, jossa ei mainita tekijän nimeä. Lisäksi tunnetaan viisi muuta myöhemmältä ajalta olevaa kopiota, jotka näyttäisivät olevan samalla käsialalla kirjoitettuja ja joissa on kaikissa Waden allekirjoitus. Laulun sanat painettiin ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1760.Adeste, Fideles – Notes on the Hymn The Hymns and Carols of Christmas. Viitattu 21.11.2015. Waden kirjoittamaksi oletettu alkuperäinen versio käsitti vain neljä säkeistöä, mutta laulua on myöhemmin täydennetty. Ranskalainen piispa Étienne Jean François Borderies lisäsi siihen kolme uutta säkeistöä vuonna 1822. Tuntematon, mahdollisesti ranskankielinen sanoittaja lisäsi 1800-luvun puolivälissä vielä kahdeksannen säkeistön. Laulu on sittemmin käännetty ainakin 125 eri kielelle ja on siten maailmanlaajuisesti yksi kaikkein suosituimpia virsiä. Adeste Fidelesin suomensi ensimmäisenä P. J. Hannikainen. Hänen käännöksensä alkaa sanoilla ”Nyt riemuiten tänne kiiruhusti tulkaa” ja ilmestyi ensi kerran Pieni lauluseppele II -nimisessä laulukokoelmassa vuonna 1892. Nykyisessä Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa laulu on Pekka Kivekkään laatimana uutena suomennoksena virtenä numero 27 nimellä ”Juhlimaan tulkaa toivon täyttymystä”.Taustakuvaus virrestä Juhlimaan tulkaa Virsikirja. Viitattu 21.11.2015. Laulu on suomeksi myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, numero 122, ”Päivä jo koittaa, rakkauden juhlaan rientäkää, kutsuu nyt Betlehem”. Tässä versiossa on viisi säkeistöä. Suomenkielinen teksti on Pekka Kivekkään ruotsinkielisen tekstin pohjalta vuonna 1998 tekemä uusi käännös. ==Alkuperäinen sanoitus== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Virret Luokka:Brittiläiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Senorita Helmsman

Senorita Helmsman on ruotsalaisen Håkan Södergrenin vuonna 1977 suunnittelema edullinen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu purjevene. Venettä valmistettiin vuoteen 1985 asti, yhteensä noin 180 kappaletta. Se on edellisenä vuonna julkaistun Lady Helmsmanin pienempi versio. Veneessä on nukkumapaikat viidelle henkilölle: yksi pistopunkassa kajuutan sisäänkäynnin oikealla puolella, kaksi kajuutan keskellä sohvilla ja kaksi keulassa. Erillisiä hyttejä ei ole. Kajuutan sisäänkäynnin vasemmalla puolella on keittokomero spriikeittimellä ja pienellä lavuaarilla. WC (vakiovarusteena kemiallinen) löytyy keulapunkan alta. Kapean kajuutan keskellä on avattava puupöytä. Runko on valmistettu lasikuidusta. Veneessä on vakiovarusteena sisämoottori. Senorita Helmsmanille ei ole Suomessa lajiliittoa tai luokkakilpailuja, joten kilpailumiehistön kokoa ei ole määrätty. Sen sijaan veneellä kilpaillaan yleensä LYS- tasoituksilla kilpailuissa, joihin osallistuu erityyppisiä yksirunkoisia purjeveneitä. Retkeilykäytössä makuupaikkoja on viidelle henkilölle, mutta käytännössä vene on viidelle aikuiselle yöpymiseen ahdas. == Purjeet ja takila == Senorita Helmsmanissa on normaalisti osatakila. Mastossa on yksi pari saalinkeja. Isopurje on 19m², 13,5m² fokka ja kaksi genoaa: 17,5m² ja 20,2m². Fokalle on itsejalustava kisko. Isopurjeelle on levanki, joka on kajuutan ja istumatilan välissä. == Lähteet == Luokka:Purjehdus
AquAdvantage-lohi

AquAdvantage-lohi on yhdysvaltalaisen AquaBounty Technologiesin kehittämä geenimuunneltu lohen (Salmo salar) lajike. Siitä tuli 19. marraskuuta 2015 maailman ensimmäinen elintarvikkeeksi hyväksytty geenimuunneltu eläin, kun Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA julkisti tutkimustuloksensa, joissa kala todettiin turvalliseksi, ja salli lajikkeen elintarvikekäytön Yhdysvalloissa. ==Geenimuuntelu== AquAdvantage-lohi on muodostettu siirtämällä Atlantin rannikolla luontaisena elävälle lohelle Tyynenmeren rannikon kuningaslohesta (Oncorhynchus tshawytscha) sekä kivinilkkoihin kuuluvasta kalalajista Zoarces americanus eristettyjä geenejä, jotka säätelevät kalan kasvuhormonin tuotantoa. Muunneltu lohi saavuttaa täyden koon noin puolessa siitä ajasta, mikä tavallisen lohen kasvuun kestää. ==Elintarvikekäyttö== AquaBounty Technologies tarjosi muunneltua lohilajiketta FDA:lle tutkittavaksi ja hyväksyttäväksi jo vuonna 1995. Pitkään kestäneissä FDA:n tutkimuksissa todettiin AquAdvantage-lohen olevan ihmisten ravintona yhtä turvallinen kuin tavallisen lohen ja vastaavan sitä myös ravintoarvoltaan. Tutkimuksissa arvioitiin myös lohen ympäristövaikutuksia. Kaloja tai niiden munia ei saa päästää luontoon, ja lohia kasvatetaan vain kahdessa sisämaassa sijaitsevassa kasvattamossa Kanadassa ja Panamassa. ==Lähteet== Luokka:Geenimuunnellut organismit Luokka:Lohikalat Luokka:Kalankasvatus
Carol of the Bells

Carol of the Bells on ukrainalaiseen kuoroteokseen pohjautuva englanninkielinen joululaulu. Joululauluna se on suosittu varsinkin Yhdysvalloissa. ==Historia== Laulun pohjana on Mykola Leontovytšin säveltämä ja kahteen ukrainalaiseen kansansävelmään perustuva kuoroteos Štšedryk. Teoksen ensiesitys oli Kiovan yliopiston opiskelijakuoron joulukonsertissa 29. joulukuuta 1916 Kiovassa. Leontovytšin alkuperäisen teoksen aiheena on uusivuosi, ei joulu. Kuoroteoksen laulun tarina kertoo pääskystä, joka palaa kotiseudulleen keväällä. Se löytää miehen, jolla on kaunis vaimo. Maatila on pullollaan tervettä karjaa ja vaurautta. Sanoitukset noudattavat pakanallisen uudenvuoden juhlinnan tyylillistä perinnettä, jossa talon isäntää ja hänen perhettään kehutaan, ja toivotetaan hänelle vaurautta. Viidenkymmenen laulajan ryhmä Ukrainan kansalliskuorosta matkusti esittämään kuoronsa ohjelmistoa Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1922. He nauhoittuvat suosituimpia teoksiaan, mukaan luettuna Štšedrykin, New Yorkissa Brunswickin levy-yhtiössä syyskuussa 1922; tällöin taltioitiin sävelmän vanhin tunnettu levytys. Sävelmä esitettiin konsertissa Carnegie Hallissa lokakuussa 1922. Sittemmin ukrainalainen versio melodiasta on esitetty 70 kertaa yksistään Carnegie Hallissa. Ukrainalaissukuinen, New Yorkissa julkisen koulun hallinnossa työskennellyt ja kuoronjohtajana toiminut Peter J. Wilhousky oli yksi kuorokappaleen Carnegie Hallissa kuulleista. Hän innostui kappaleen sävelkulusta ja pyysi esittäjiltä kappaleen nuotit. Kirjeessään ukrainalaiselle musiikkitieteilijä Roman Sawyckylle Wilhousky kertoi, että koska nuoret eivät luonnollisesti laulaisi New Yorkissa ukrainaksi, hänen täytyisi kirjoittaa kappaleeseen englanninkieliset sanat. Koska Wilhouskyn mielestä melodia muistutti kellojen lyöntiä, hän keskittyi tähän teemaan ja poisti pääskyn tarinasta. Syntyi joulun kelloista kertova ”Carol of the Bells”, jonka Wilhousky sanoitti ja sovitti. Englanninkielinen versio nauhoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 Wilhouskyn koulun kuoron esittämänä National Broadcasting Companyn radio- ohjelmassa. Pian ohjelman jälkeen kappaleen englanninkielinen version nuotit julkistettiin, mikä inspiroi joululaulun esityksiä ympäri Yhdysvaltoja. ==Käyttö elokuvissa== ”Carol of the Bells” kuullaan muun muassa yhdysvaltalaisessa elokuvassa Yksin kotona (1990) ja sen jatko-osassa Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa (1992). Yksin kotona on toistuvasti lukeutunut suosituimpiin Ukrainassa katsottuihin ulkomaisiin elokuviin.. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Štšedrykin vanhin tunnettu levytys (1922) (youtube.com) *Carol of the bells (Mykola Leontovytš, 1916) nuotit (hymnsandcarolsofchristmas.com/) Luokka:Ukrainan musiikki Luokka:Yhdysvaltalaiset joululaulut
Citroën Picasso

Picasso on termi, jolla Citroënin mallistossa nimettiin vuodesta 1998 vuoteen 2018 tila-autoja ja kompakteja monikäyttöautoja. Citroën osti luvan käyttää tätä nimeä kuuluisan taidemaalarin Pablo Picasson jälkeläisiltä erittäin tiukalla sopimuksella. Kahdenkymmenen vuoden ajan oli erilaisia ajoneuvoja, joilla oli tämä nimi: * Citroën Xsara Picasso * Citroën C3 Picasso * Citroën C4 Picasso.
Vilhola

Vilhola tai Wilhola on Kurikassa entisen Jalasjärven kunnan keskustassa sijaitseva perinteikäs seurantalo ja nykyinen monitoimitalo, jossa toimi pitkään myös Jalasjärven kunnantoimisto.Wilholan historia, Jalasjärven kunta. Viitattu 22.11.2015. Arkistolinkki. Vilhola rakennettiin vuonna 1909 oikeistolaisen Jalasjärven Suomalaisen Seuran eli Nuijan toimitaloksi, mutta rakentaminen tuli odotettua kalliimmaksi.Talo täynnä elämää, sivu 6. Talon ylläpitämiseksi perustettiin pian Kansallistalo Osakeyhtiö Wilhola ja tiloja vuokrattasiin Jalasjärven kunnan virastokäyttöön. Jalasjärven kunta osti talon 1919 Nuijalta, ja kunnantoimisto sijaitsi Vilholassa vuoteen 1975 saakka, jolloin valmistui nykyinen kunnantalo.. Sen lisäksi talossa toimi aluksi Jalasjärven Säästöpankki. Osa Vilholasta pysyi juhlahuoneistona läpi vuosikymmenien. Vuodesta 1975 Vilhola on toiminut monitoimitalona, jossa on ollut muun muassa nuorisotilat ja lasten päiväkerhotilat. Vilholaa on peruskorjattu viimeksi vuosina 1986 ja 2008, ja sen varustelua on paranneltu asentamalla muun muassat nykyaikaiset äänentoisto- ja valaistuslaitteet. Taloon on myös saatu uusia askartelu- ja kerhotiloja, kun koululaisten iltapäivätoiminta on siirtynyt muualle. Vilholan näkyvin toimintamuoto on toimiminen nuorisotalona, jossa käy arki-iltaisin puolensataa ja viikonloppuisin satakunta nuorta. Vilholaa vuokrataan myös yksityisille juhlakäyttöön ja muihin tilaisuuksiin. Vilholan satavuotisjuhlien yhteydessä 2009Jalasjärven valtuusto juhlii tänään 100-vuotiasta Wilholaa, Ilkka 26.9.2009. Viitattu 22.11.2015. talosta julkaistiin historiikkikirja Talo täynnä elämää,Talo täynnä elämää joka sisältää paljon myös yleisempää tietoa Jalasjärven kunnan historiasta läpi 1900-luvun. Vilholan pihassa on Suomen Tasavallan Vartioston patsas (Armas Hutri 1993) sekä niin ikään vuonna 1993 paljastettu Talvi- ja jatkosotaan lähdön sekä lottien ja kotirintamanaisten muistokivi. ==Lähteet== * Rintala, Terhi & Käkelä, Matti (toim.): Talo täynnä elämää : Wilhola 1909–2009. Jalasjärven kunta, 2009. ISBN 978-951-96741-2-4. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Jalasjärvi Luokka:Kurikan rakennukset ja rakennelmat
Ankkurit ylös

Ankkurit ylös () on Charles A. Zimmermannin säveltämä sotilasmarssi, joka yhdistetään erityisesti Yhdysvaltain laivastoon sekä laivastoihin yleisesti. Yhdysvaltain laivastoakatemian orkesterin kapellimestarina toiminut Zimmermann sävelsi marssin vuonna 1906 ja merikadetti Alfred Hart Miles kirjoitti siihen kahden säkeistön verran sanoja. Kappale oli alun perin tarkoitettu laivastoakatemian vuoden 1907 vuosikurssin hengennostatuslauluksi, mutta siitä tuli sittemmin koko laivaston epävirallinen tunnuslaulu. Vuonna 1926 alkuperäinen sanoitus korvattiin George Lottmanin laatimalla uudella sanoituksella, jotta se viittaisi koko laivastoon eikä pelkästään laivastoakatemiaan. Samassa yhteydessä lisättiin Royal Lovellin kirjoittama kolmas säkeistö. Nykyisin käytössä oleva sanoitus John Haganin vuonna 1997 tekemä hieman muunneltu versio Lottmanin sanoituksesta.Anchors Aweigh Yhdysvaltain laivastoakatemia. Viitattu 22.11.2015. Kappaleesta lauletaan useimmiten toinen säkeistö.Anchors Aweigh Yhdysvaltain laivasto. Viitattu 22.11.2015. Kappaleen on suomentanut Sauvo Puhtila ja siitä on useita suomenkielisiä levytyksiä. ”Anchors aweigh” on vanha englanninkielinen sanonta, joka tarkoittaa sitä, että laivan ankkurit on nostettu vedestä ja se on valmis lähtemään matkaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilasmarssit Luokka:Yhdysvaltain laivasto Luokka:Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet
Merijalkaväen hymni

Marines’ Hymn eli Merijalkaväen hymni on yhdysvaltalainen marssilaulu ja Yhdysvaltain merijalkaväen virallinen kunniamarssi. Merijalkaväen hymni on vanhin Yhdysvaltain asevoimien virallisista tunnuslauluista. Laulun sanoittajaa tai sanojen laatimisen ajankohtaa ei tunneta. Niiden oletetaan syntyneen joskus 1800-luvulla, mutta varhaisimmat julkaistut versiot ovat vasta 1900-luvulta. Lauluun kuuluu kolme säkeistöä. Melodia on lainattu saksalais-ranskalaisen säveltäjän Jacques Offenbachin vuonna 1859 säveltämän operetin Geneviève de Brabant niin sanotusta santarmiduetosta, operetin vuoden 1867 uudistetusta versiosta. Hymnin tekijänoikeus vahvistettiin vuonna 1919 kuuluvaksi Yhdysvaltain merijalkaväelle. Kun sanat vahvistettiin vuonna 1929 merijalkaväen komentajan määräyksellä, ensimmäisen säkeistön jälkimmäinen puolisko muutettiin nykyiseen muotoonsa.What is the Marines’ Hymn? Yhdysvaltain merijalkaväen pääesikunta. Viitattu 22.11.2015. Laulun ensimmäisissä säkeissä (”From the Halls of Montezuma / To the shores of Tripoli”) mainitut kaukaiset paikat viittaavat eräisiin merijalkaväen varhaisiin taisteluihin. ”Montezuman salit” (The Halls of Montezuma) viittaavat vertauskuvallisesti Yhdysvaltain–Meksikon sodassa vuonna 1847 käytyyn Chapultepecin taisteluun, ”Tripolin rannat” (the shores of Tripoli) puolestaan ensimmäisessä barbareskisodassa vuonna 1805 käytyyn Dernan taisteluun, jossa Yhdysvaltain joukot suorittivat ensimmäisen maihinnousunsa Vanhan maailman alueella. Ensimmäisen säkeistön neljäs rivi muutettiin alkuperäisestä muodostaan ”On the land as on the sea” nykyiseen muotoiluun ”In the air, on land, and sea” vuonna 1942. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilasmarssit Luokka:Yhdysvaltain merijalkaväki Luokka:Kunniamarssit
Sitterviadukt (SBB)

Sitterviadukt on Sveitsin valtion rautatieyhtiön (SBB) rautatiellä, Koillis- Sveitsissä, välillä Sankt Gallen–Winterthur sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kaupungissa. Silta on 190 metriä pitkä ja 63 metriä korkea. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin rautatiesillat Luokka:Sankt Gallenin kantoni Luokka:Kaarisillat
Sitterviadukt (AB)

Sitterviadukt on Appenzeller Bahnen -yhtiön (AB) rautatiellä, Koillis- Sveitsissä, välillä Appenzell–Gais sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Schwenden ja Rüten kuntien alueella Appenzell Innerrhodenin kantonissa. Sillan pisin aukko, joen ylittävä osuus on 50 metriä pitkä terässilta. Silta on kokonaisuudessaan 296 metriä pitkä. Kaikkiaan silta-aukkoja on 34 kpl. == Lähteet == * * Luokka:Sveitsin rautatiesillat Luokka:Kaarisillat Luokka:Appenzell Innerrhoden
007 ja kultainen ase (täsmennyssivu)

007 ja kultainen ase (The Man with the Golden Gun) voi tarkoittaa: * 007 ja kultainen ase, Ian Flemingin postuumisti vuonna 1965 ilmestynyt romaani * 007 ja kultainen ase, elokuvasovitus vuodelta 1974. Hakusana ”The Man with the Golden Gun” ohjaa artikkeliin 007 ja kultainen ase. Se voi tarkoittaa myös: * The Man with the Golden Gun, elokuvan soundtrack-albumi * ”The Man with the Golden Gun”, elokuvan tunnuskappale.
Bis(kloorimetyyli)eetteri

Bis(kloorimetyyli)eetteri eli BCME (C2H4Cl2O) on kloorattuihin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty suurissa määrin polymeerien valmistukseen, mutta nykyään sitä käytetään vain hyvin rajoitetuissa määrin orgaanisen kemian synteeseissä sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bis(kloorimetyyli)eetteri on väritöntä nestettä, jolla on erittäin voimakas pistävä ja tukahduttava haju. Yhdiste reagoi veden kanssa muodostaen formaldehydiä ja vetykloridia. Bis(kloorimetyyli)eetteri ärsyttää erittäin voimakkaasti hengitysteitä, silmiä ja ihoa ja aineelle altistumisesta voi seurata voimakasta kurkkukipua, hengityksen vaikeutumista, keuhkovaurioita ja syövytysvammoja. Yhdisteen tiedetään olevan karsinogeeninen ja mutageeninen ja aineelle altistuminen nostaa keuhkosyöpään sairastumisen riskiä. Viitattu 22.11.2015 ==Valmistus ja käyttö== Bis(kloorimetyyli)eetteriä valmistetaan paraformaldehydin ja väkevän rikkihapon vetykloridin tai klooririkkihapon seoksen välisellä reaktiolla noin 26-28 °C:n lämpötilassa. Yhdistettä muodostuu myös kloorimetyylimetyylieetterin valmistuksen sivutuotteena.Gregory H. Merriman & Shinichi Itsuno: Bis(chloromethyl) Ether, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 22.11.2015 Aikaisemmin bis(kloorimetyylimetyyli)eetteriä on käytetty suuria määriä monien polymeerien, hartsien ja tekstiilien valmistuksessa. Sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi sen käyttö on kuitenkin nykyään hyvin rajoitettua. Esimerkiksi Suomessa yhdistettä saa käyttää ainoastaan tutkimustarkoituksiin. Orgaanisissa synteeseissä bis(kloorimetyyli)eetteriä voidaan käyttää kloorimetyyliryhmän liittämiseen vaikeasti kloorimetyloituvien yhdisteiden kuten aromaattisten yhdisteiden ja anilidien tapauksessa, jotka eivät reagoi formaldehydin ja vetykloridin seoksen kanssa, tai happea sisältävien heterosyklisten yhdisteiden synteesiin. ==Lähteet== Luokka:Eetterit Luokka:Organohalidit
Domen Prevc

Domen Prevc (s. 4. kesäkuuta 1999 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä ja lentomäen joukkuekilpailun kaksinkertainen maailmanmestari, joka edustaa SK Triglav Kranjia. Prevc kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Lahden MM- kilpailuissa 2017, joissa hän sijoittui normaalimäen 34:nneksi. Oberstdorfin Lentomäen MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 21:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui toistamiseen henkilökohtaisen kilpailun 21:nneksi ja hyppäsi joukkuemäessä Slovenian neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän hyppäsi joukkuemäessä Slovenian viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Slovenian joukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi. Planican MM- kilpailuissa 2023 hän sijoittui suurmäessä 21:nneksi. Kulmin lentomäen MM- kilpailuissa 2024 hän saavutti jälleen joukkuekilpailun maailmanmestaruuden ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi. Prevc debytoi mäkihypyn maailmancupissa marraskuussa 2015 sijoittuen Klingenthalin joukkuemäessä Slovenian kanssa toiseksi. Henkilökohtaisella tasolla hän debytoi seuraavana päivänä sijoittuen suurmäen kilpailussa kahdeksanneksi ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Engelbergissä joulukuussa 2015 sijoituttuaan toiseksi. Hän sijoittui samalla kaudella toiseksi myös Sapporon ensimmäisessä kilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti marraskuussa 2016 Rukalla. Samalla kaudella hän voitti myös Klingenthalissa, Lillehammerin ensimmäisen kilpailun sekä Engelbergin toisen kilpailun, sijoittui toiseksi Engelbergin ensimmäisessä kilpailussa ja kolmanneksi Wisłan toisessa kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2016–2017 kuudes. Hän voitti maaliskuussa 2019 Vikersundin lentomäkikilpailun ja oli toinen Planicassa. Tammikuussa 2023 hän oli kolmas Kulmin lentomäessä. Helmikuussa 2024 hän voitti Sapporon toisen kilpailun. Maaliskuussa hän oli kolmas Vikersundissa ja toinen Planicassa. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui Oberstdorfin lentomäen lauantain kilpailussa kolmanneksi ja voitti sunnuntain kilpailun. Sapporossa hän oli kolmas. Continental Cupissa Prevc debytoi heinäkuussa 2014 synnyinkaupungissaan. Avausvoittonsa hän saavutti lokakuussa 2015 Klingenthalissa. Prevc saavutti hopeaa normaalimäestä Niko Kytösahon jälkeen ja kultaa joukkuemäestä vuoden 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta. Lisäksi hän saavutti hopeaa nuorten MM-kisojen normaalimäestä sekä kultaa sekajoukkuemäestä Râșnovissa 2016. Myös Prevcin isoveljet Peter ja Cene sekä pikkusisko Nika ovat mäkihyppääjiä. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prevc

Prevc on pääosin Sloveniassa käytössä oleva sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Cene Prevc (s. 1996), slovenialainen mäkihyppääjä * Domen Prevc (s. 1999), slovenialainen mäkihyppääjä * Nika Prevc (s. 2005), slovenialainen mäkihyppääjä * Peter Prevc (s. 1992), slovenialainen mäkihyppääjä.
Sitter

Sitter on joki Koillis-Sveitsissä. Se on Thurin sivujoki. Joen pituus on 58 km. Se saa alkunsa Appenzellin Alpeilta, Säntiksen koillispuolelta. Sitterin alkujoet ovat Brüelbach, Wissbach ja Schwendibach, jotka yhdistyvät Sitteriksi Schwenden Weissbadissa. Joki laskee Thuriin Bischofszellissa, Sankt Gallenin luoteispuolella. Sitter virtaa Appenzell Innerrhodenin, Appenzell Ausserrhodenin, Sankt Gallenin ja Thurgaun kantonien alueilla. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Appenzell ja Sankt Gallen. == Vesivoima == Sitterissä ja sen sivujoessa, Urnäschissä, on yhteensä seitsemän vesivoimalaa. == Virtaama == Sitterin virtaama keskijuoksulla Sankt Gallenissa on noin 10 m³/s. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin joet Luokka:Reinin vesistö