EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019

Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 pelattiin Japanissa 30. marraskuuta – 15. joulukuuta. Mukana oli 24 joukkuetta. Kisojen pääpaikka oli Kumamoto mutta otteluita pelattiin myös sen naapurikaupungeissa Yamagassa ja Yatsushirossa. Maailmanmestaruuden voitti Alankomaat, hopealle sijoittui Espanja ja pronssia sai Venäjä. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Alankomaiden Estavana Polman. Paras maalintekijä oli 71 maalia tehnyt Alankomaiden Lois Abbingh. == Ensimmäinen kierros == === Lohko A === A-lohkon ottelut raportti 30.11. 32–25 30.11. 26–32 30.11. 47–16 2.12. 27–46 2.12. 28–35 2.12. 20–36 3.12. 51–23 3.12. 24–33 3.12. 28–25 5.12. 26–39 5.12. 23–36 5.12. 30–24 6.12. 29–27 6.12. 40–30 6.12. 30–28 === Lohko B === B-lohkon ottelut raportti 30.11. 30–24 30.11. 27–29 30.11. 37–12 1.12. 8–34 1.12. 19–19 1.12. 26–26 3.12. 33–27 3.12. 46–7 3.12. 25–26 4.12. 17–34 4.12. 25–27 4.12. 24–18 6.12. 31–9 6.12. 27–27 6.12. 18–20 === Lohko C === C-lohkon ottelut raportti 30.11. 29–25 30.11. 16–31 30.11. 39–15 1.12. 21–30 1.12. 29–25 1.12. 24–29 3.12. 24–25 3.12. 29–20 3.12. 22–20 4.12. 27–26 4.12. 16–43 4.12. 30–20 6.12. 30–20 6.12. 26–27 6.12. 28–27 === Lohko D === D-lohkon ottelut raportti 30.11. 24–20 30.11. 26–11 30.11. 26–16 2.12. 22–35 2.12. 16–28 2.12. 19–32 3.12. 34–13 3.12. 28–34 3.12. 34–26 5.12. 25–24 5.12. 23–33 5.12. 30–23 6.12. 35–18 6.12. 25–16 6.12. 30–22 == Toinen kierros == === Lohko I === A-lohkon ottelut raportti 8.12. 36–33 8.12. 23–25 8.12. 22–19 9.12. 28–29 9.12. 27–24 9.12. 25–36 11.12. 40–33 11.12. 26–26 11.12. 32–29 === Lohko II === A-lohkon ottelut raportti 8.12. 18–27 8.12. 30–26 8.12. 28–28 10.12. 35–28 10.12. 31–33 10.12. 34–22 11.12. 26–36 11.12. 20–37 11.12. 26–23 == Mitali- ja sijoitusottelut == === Välierät === Välieräottelut raportti 13.12. 32–33 13.12. 22–28 === Sijat 7–8 === Ottelu sijoista 7–8 raportti 13.12. 24–35 === Sijat 5–6 === Ottelu sijoista 5–6 raportti 13.12. 26–28 === Pronssiottelu === Pronssiottelu raportti 15.12. 28–33 === Loppuottelu === Loppuottelu raportti 15.12. 29–30 == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. 17\. 18\. 19\. 20\. 21\. 22\. 23\. 24\. == Tähdistökentällinen == * Camilla Herrem, Norja * Alexandrina Cabral Barbosa, Espanja * Estavana Polman, Alankomaat * Anna Vjahireva, Venäjä * Jovanka Radičević, Montenegro * Linn Blohm, Ruotsi * Tess Wester, Alankomaat == Lähteet == * Viralliset sivut * Tulokset IHF:n kisasivuilla === Viitteet === Luokka:Vuoden 2019 urheilu Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 Luokka:Kumamoton prefektuuri
Ruxandra Donose

Ruxandra Donose (s. 2. syyskuuta 1964 Bukarest) on romanialainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.Ruxandra Donose Royal Opera HousePORTRET: Mezzosoprana Ruxandra Donose – o voce de excepţie dăruită splendorii muzicii lumii Radio România Cultural Donose syntyi musikaaliseen perheeseen ja kouluttautui alun perin pianistiksi. Hän siirtyi lauluun myöhäisinä teinivuosinaan. Opiskeltuaan Bukarestissa hän liittyi Wienin valtionoopperaan vuonna 1992. Siellä hän tulkitsi rooleja muiden muassa oopperoissa Le nozze di Figaro, Così fan tutte, Sevillan parturi, Carmen ja Katja Kabanova. Vuonna 2000 Donose debytoi Royal Opera Housessa Annion roolissa teoksessa La clemenza di Tito. Lisäksi hänellä on siellä ollut rooleja muissa Wolfgang Amadeus Mozartin sekä Jacques Offenbachin, Jules Massenet'n, Maurice Ravelin, Richard Straussin, Richard Wagnerin (Brangäne, Tristan ja Isolde) ja Giuseppe Verdin (Prinsessa Eboli, Don Carlo) teoksissa. Muita oopperataloja, joissa Donose on laulanut, ovat olleet Englannin kansallisooppera, Deutsche Oper Berlin, Lyric Opera of Chicago, Los Angelesin ooppera ja Metropolitan-ooppera. Donose on luonut myös konserttiuran. Hän on esiintynyt sellaisten kapellimestarien kuin Claudio Abbadon, Pierre Boulez'n, Zubin Mehtan ja Seiji Ozawan johdolla. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernd Landvoigt

Bernd Landvoigt (s. 23. maaliskuuta 1951 Brandenburg an der Havel) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksosveljensä Jörg Landvoigtin kanssa kaksi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta. Landvoigt saavutti Münchenin kesäolympialaisissa 1972 pronssia kahdeksikossa. Tämän jälkeen hän siirtyi Jörg-veljensä kanssa perämiehettömään kaksikkoon, jossa he voittivat maailmanmestaruuden vuosina 1974, 1975, 1978 ja 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Montrealissa he voittivat hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisparin 3,42 sekunnilla ja Moskovassa neuvostoliittolaisen Pimenovin kaksosten muodostaman parin 2,49 sekunnilla. Landvoigt avioitui soudun olympiavoittaja Viola Goretzkin kanssa. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jörg Landvoigt

Jörg Landvoigt (s. 23. maaliskuuta 1951 Brandenburg an der Havel) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksosveljensä Bernd Landvoigtin kanssa kaksi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta. Landvoigt saavutti Münchenin kesäolympialaisissa 1972 pronssia kahdeksikossa ja voitti seuraavana vuonna samassa luokassa Euroopan-mestaruuden. Tämän jälkeen hän siirtyi Jörg-veljensä kanssa perämiehettömään kaksikkoon, jossa he voittivat maailmanmestaruuden vuosina 1974, 1975, 1978 ja 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Montrealissa he voittivat hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisparin 3,42 sekunnilla ja Moskovassa neuvostoliittolaisen Pimenovin kaksosten muodostaman parin 2,49 sekunnilla. Landvoigtin poika Ike Landvoigt voitti soudun kahdeksikkoluokassa maailmanmestaruuden vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
My December

__NOTOC__ My December on yhdysvaltalaisen laulajan Kelly Clarksonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: ==Lähteet== Luokka:Kelly Clarksonin albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
Frank Hansen

Frank Hansen (s. 4. elokuuta 1945 Oslo) on norjalainen soutaja. Hän voitti olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta. Hansen saavutti Svein Thøgersenin kanssa Münchenin kesäolympialaisissa 1972 pariairokaksikossa hopeaa 0,81 sekuntia Neuvostoliitolle hävinneenä. Neljä vuotta myöhemmin Montrealin olympialaisissa 1976 Hansen voitti pikkuveljensä Alf Hansenin kanssa kultaa 2,06 sekunnin erolla Ison-Britannian pariin. Hansenit voittivat pariairokaksikossa maailmanmestaruuden vuosina 1975, 1978 ja 1979. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset soutajat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolf Baumgarten

Adolf "Adi" Baumgarten (3. toukokuuta 1915 Hampuri – 2. lokakuuta 1942 Nevel Neuvostoliitto) oli saksalainen nyrkkeilijä, joka otteli ennen toista maailmansotaa ja saavutti amatöörien Euroopan-mestaruuskisojen keskisarjan hopeaa. Baumgarten nousi nopeasti 1930-luvun puolivälissä Saksan nyrkkeilyn huipulle. Hän voitti nyrkkeilyn keskisarjan Saksan mestaruuden vuonna 1936 ja valittiin olympiaedustajaksi. Berliinin vuoden 1936 kotiolympialaisissa Baumgarten voitti Sveitsin Alfred Fleuryn ja Italian Benito Tottin. Neljännesvälierässä hän kuitenkin joutui taipumaan Norjan Henry Tillerille. Seuraavana vuonna hän otti jälleen Saksan mestaruuden voitettuaan entisen olympiamitalistin Erich Campen. Näin hän edusti Saksaa toukokuussa 1937 EM- kisoissa Milanossa, jossa hän koki kuitenkin tappion Hollannin Gerhardus Dekkersille ja putosi jatkosta. Vuoden 1938 merkittävin kansainvälinen tapahtuma oli Euroopan ja Yhdysvaltain välinen kohtaaminen. Sitä varten järjestettiin Euroopassa karsinnat, joissa Baumgarten lunasti voitollaan Italian Bruno Zorzonesta paikan keskisarjan Euroopan edustajaksi. USA-Eurooppa - oteluita oli kaksi, joista ensimmäisessä Chigacossa käydyssä Baumgarten koki tappion Booker Beckwithille, mutta toisessa Minneapolisissa käydyssä ottelussa otti tyrmäysvoiton Yhdysvaltain Petriestä. Vuonna 1939 Baumgartenin ura koki takaiskuja. Heti tammikuussa käydyssä maaottelussa Suomea vastaan Baumgarten koki tappion Suomen Viljo Suhoselle. Sitten tuli tappio Saksan mestaruuskisojen loppuottelussa Rudi Pepperille ja EM-kisoissa Dublinissa tappio heti alkuotteluissa jälleen Suomen Viljo Suhoselle. Maailmansodan aikaan Baumgartenin nyrkkeili edelleen. Vuoden 1940 Saksan mestaruuskisoissa tuli jälleen tappio Pepperille, mutta seuraavana vuonna Baumgarten saavutti Saksan mestaruuden raskaassa keskisarjassa Saksa otteli Suomea vastaan helmikuussa nyrkkeilymaaottelun, jossa Baugarten edusti Saksaa raskaassa keskisarjassa voittaen Suomen Oiva Purhon. Vuoden 1942 tammikuussa käytiin EM- kisat Saksan Breslaussa. Niihin eivät kaikki Euroopan maat voineet lähettää nyrkkeiljöitään. Baumgarten edusti Saksaa keskisarjassa. Hän voitti Italian Ferrucio Pellegrinin, Unkarin Rudolf Szalayn ja Ruotsin Allan Granellin edeten loppuotteluun, jossa Ruotsin Karl Gustaf Norén voitti hänet pistein. Kisojen virallisuus kumottiin Toisen maailmansodan jälkeen. Adi Baumgarten nyrkkeili vielä kesällä 1942 Roomassa. Pian sen jälkeen hänet kutsuttiin Wermachtiin, Saksan armeijaan, ja hän taisteli Itärintamalla, jossa hän kaatui 2. lokakuuta 1942 Nevelissä lähellä Venäjän ja Valko-Venäjän välistä raja-aluetta. Baugarten otteli urallaan 25 maaottelua, joissa hän saavutti 21 voittoa. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset nyrkkeilijät Luokka:Saksalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Niihama (Ehime)

Niihama () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla. Kaupungin pohjoisosan rannikkoalueet kuuluvat Niihaman tasankoon, eteläosat nousevat Shikokuvuorille. Niihamassa on 119 069 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 234,50 neliökilometriä. Niihama kehittyi Edo-kaudelta 1600-luvun lopulta lähtien Besshin kuparikaivoksessa tuotetun kuparin kauppasatamana. Meiji-restauraation jälkeen kaivoksen tuotanto kasvoi voimakkaasti, ja Niihamaan kehittyi Sumitomon johdolla kuparinjalostus- sekä metalli-, kemian- ja koneteollisuutta. Besshin kaivos suljettiin vuonna 1973, mutta Seton sisämeren rannikon täyttömaa-alueilla toimii edelleen Sumitomon hallinnassa olevaa raskasta teollisuutta ja teollisuussatama. Kaupunkioikeudet Niihamalle myönnettiin vuonna 1937, minkä jälkeen se on kasvanut lukuisten kuntaliitosten kautta. Niihaman nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Besshin kuparikaivoksen vuoristomaisemat (Besshi Line), kuparikaivoksen museo ja Shikamorin pato sekä Ikku-jinjan pyhäkkö vanhoine kamferipuineen, Akagane- museo ja Hirosen historiallinen museo. Kaupungissa järjestetään vuosittain suosittu taiko-festivaali Niihama taiko-matsuri, yksi Shikokun kolmesta suuresta festivaalista. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Yosan-linja. == Kuvia == Tiedosto:Tounaruiseki２.jpg|Näkymä Niihamaan Besshin kuparikaivokselta Tiedosto:Ikkujinjahonden.JPG|Ikku-jinjan päähalli Tiedosto:魔戸の滝 - panoramio.jpg|Madon vesiputous Tiedosto:Higurasi 02.jpg|Higurashin huvila Tiedosto:Akagane01.jpg|Akagane-museo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ehimen prefektuurin kaupungit
Alf Hansen

Alf Hansen (s. 13. heinäkuuta 1948 Oslo) on norjalainen soutaja. Hän voitti olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta. Hansen kilpaili Münchenin kesäolympialaisissa 1972 perämiehellisessä nelosessa ja sijoittui yhdeksänneksi. Hän siirtyi pariairokaksikkoon isoveljensä Frank Hansenin pariksi ja he voittivat maailmanmestaruuden vuosina 1975, 1978 ja 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976. Neljännen maailmanmestaruutensa Alf Hansen voitti Rolf Thorsenin parina vuonna 1982. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Hansen ja Thorsen sijoittuivat pariairokaksikossa kymmenenneksi. Soulin olympialaisissa 1988 Hansen kilpaili pariaironelosessa ja saavutti hopeaa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset soutajat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helene (elokuva)

Helene on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Antti J. Jokinen. Elokuvan pääosia esittävät Laura Birn, Johannes Holopainen, Krista Kosonen, Pirkko Saisio, Eero Aho, Jarkko Lahti ja Saana Koivisto. Se kertoo taidemaalari Helene Schjerfbeckistä (Birn) ja perustuu Rakel Liehun samannimiseen Runeberg-palkittuun romaaniin, jonka Jokinen ja Marko Leino ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi. Helene sai ensi-iltansa 17. tammikuuta 2020. Se oli kolme viikkoa katsotuin elokuva Suomessa ja keräsi satatuhatta katsojaa alle kahdessa viikossa ensi-illastaan. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuvan tekovaiheessa herätti keskustelua se, että elokuva näytellään suomeksi eikä sen päähenkilöiden omalla äidinkielellä ruotsiksi. Taidekriitikko Pontus Kyander ehdotti tulevan elokuvan boikotoimista vastalauseeksi kielivalinnalle. Hufvudstadsbladet kertoi lokakuussa 2018 Charlotte Airaksen tarjonneen Jokiselle alun perin ruotsinkielistä käsikirjoitusta mutta ohjaaja ei sitä kelpuuttanut vaan päätti laatia oman käsikirjoituksen Marko Leinon kanssa suomeksi. (Maksullinen artikkeli.) Episodi-elokuvajulkaisun Hannu Liekso kehui etenkin Laura Birnin roolityötä, Rauno Ronkaisen kuvausta ja Kirka Sainion musiikkia. Helsingin Sanomien Juho Typpö nosti esiin Krista Kososen pienen mutta tärkeän roolin Helenen ystävänä. Hän piti hyvänä ratkaisuna, että elokuva keskittyy vain tiettyyn ajanjaksoon Schjerfbeckin elämässä, mutta tarinan ymmärtäminen vaatii jonkin verran ennakkotietoa taiteilijan vaiheista. Aiempaa elämää ei valoteta takaumin tai juuri muutenkaan. Typön mielestä elokuvasta puuttuu draamaa ja keventäviä elementtejä eikä se oikein onnistu taiteilijan sisäisen tuskan kuvauksessaan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Antti J. Jokisen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Helene Schjerfbeck
Noam Pikelny

Noam Pikelny (s. 27. helmikuuta 1981 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen banjonsoittaja.Noam Pikelny AllMusic Pikelny soitti high school -aikanaan bluegrassyhtyeissä. Hän lähti opiskelemaan Illinoisin yliopistoon (Champaign–Urbana) ja muutti tämän jälkeen Boulderiin, Coloradoon. Hän soitti vuosina 2002–2004 coloradolaisessa Leftover Salmon -yhtyeessä. Vuonna 2004 julkaistiin hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, In the Maze. Vuonna 2006 Pikelny muutti Nashvilleen, jossa aloitti soittamisen basisti-laulaja John Cowanin kanssa. Samana vuonna hän aloitti yhteistyön mandolinisti Chris Thilen kanssa Punch Brothers -yhtyeessä. Vuonna 2011 hän julkaisi toisen sooloalbuminsa (Beat the Devil & Carry a Rail), joka oli ehdolla parhaan bluegrassalbumin Grammy-palkinnon saajaksi vuonna 2013. Vuonna 2015 hän sai toisen ehdokkuuden julkaisustaan Noam Pikelny Plays Kenny Baker Plays Bill Monroe (2013). Vuonna 2017 ilmestyi levy Universal Favorite, jolla Pikelny ensimmäistä kertaa soitti vain itse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Banjon soittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marko Kloos

Marko Kloos on Saksassa syntynyt tieteis- ja fantasiakirjailija. Kloos on ollut aliupseerina Saksan armeijassa, mitä hän on hyödyntänyt kirjoittamassaan sotatieteisfiktiossa. Kloosin teos Lines of Departure oli ehdolla Hugo- palkinnolle vuonna 2015, mutta Kloos veti teoksen pois ehdolta, koska kaksi oikeistolaista ryhmää oli pyrkinyt vaikuttamaan ehdokkuuksiin. == Teoksia == ; Frontlines / Andrew Grayson # Terms of Enlistment (2013) # Lines of Departure (2014) # Angles of Attack (2015) # Chains of Command (2016) # Fields of Fire (2017) # Points of Impact (2018) # Orders of Battle (2020) # Centers of Gravity (2022) ; The Palladium Wars # Aftershocks (2019) # Ballistic (2020) # Citadel (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Goodreads-sivustolla Luokka:Saksalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Saksalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Aichach

Aichach on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se on Aichach-Friedbergin piirikunnan hallintokeskus. Aichachissa asui vuoden 2020 lopussa 21 488 asukasta. Kaupunki sijaitsee Paar-joen varrella lähellä A8-moottoritietä, joka yhdistää Münchenin ja Stuttgartin. Baijerin ainoa naisvankila perustettiin Aichachiin vuonna 1909. Kaupungin pormestarina on vuodesta 1996 alkaen toiminut Klaus Habermann (SPD). == Lähteet == Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Schwabenin hallintopiiri
Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2015

Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin Dohassa, Qatarissa 21.–31. lokakuuta. Kilpailut olivat järjestyksessään 7. vammaisyleisurheilun MM-kilpailut. Kisapaikkana toimi Suheim Bin Hamad Stadium. Kilpailuihin osallistui 1229 urheilijaa 90 maasta. Kisoissa on 119 miesten ja 91 naisten lajia, ja niiden menestynein maa oli Kiina, joka voitti 41 kultaa ja yhteensä 85 mitalia. == Menestyneimmät maat == 1 41 26 18 85 2 24 21 24 69 3 13 16 10 39 4 13 9 9 31 5 11 3 1 15 6 9 5 7 21 7 8 14 13 35 8 8 7 9 24 7 8 4 10 22 10 7 2 0 9 Lähde: ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kisojen viralliset sivut Luokka:Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2015 yleisurheilu Luokka:Qatarin urheilutapahtumat Luokka:Qatarin yleisurheilu Luokka:Doha
Gully Boy

Gully Boy () on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen musiikkidraamaelokuva, jonka ohjasi Zoya Akhtar. Pääosia näyttelivät Ranveer Singh ja Alia Bhatt. Elokuva sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla 9. helmikuuta 2019 ja Intiassa 14. helmikuuta 2019. Elokuva perustuu löyhästi intialaisten katuräppäreiden Divinen ja Naezyn elämiin. Gully Boy voitti useita palkintoja, mukaan lukien ennätykselliset 13 Filmfare Awards -palkintoa. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2019 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset elokuvamusikaalit Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Zoya Akhtarin ohjaamat elokuvat
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö

Miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 12 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 12. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintöpaikka. Viisi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat Isäntämaa 1 MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 5 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 ~~~~ Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian-mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 1 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 1 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 200 metrin kanadalaisyksikkö

Naisten 200 metrin kanadalaisyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 12 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 12 melojaa. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintöpaikka. Viisi maata valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat Isäntämaa 1 MM-kilpailut 2019 21.–25. elokuuta 2019 7 Afrikan-kisat 2019 26.–31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 – Aasian- mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 1 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 Käyttämättömät maapaikat ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 200 metrin kanadalaisyksikkö
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kanadalaiskaksikko

Naisten 500 metrin kanadalaiskaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 kaksikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 13 kaksikkoa. Näistä kahdeksan valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Afrikalla ei ole omaa karsintakilpailua ja Euroopalle on kaksi paikkaa. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 8 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 – Aasian-mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 ~~1~~ 2 Käyttämättömät maapaikat 1 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 500 metrin kanadalaiskaksikko
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kanadalaiskaksikko

Miesten 1 000 metrin kanadalaiskaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 kaksikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 13 kaksikkoa. Näistä yhdeksän valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Oseanialla ei ole omaa karsintatapahtumaa. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 9 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian-mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 ~~1~~ 2 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 1 000 metrin kanadalaiskaksikko
BRF

BRF S.A. on brasilialainen ruokayhtiö, joka sijaitsee Itajaíissa. Sen perustettiin vuonna 1934. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Brasilialaiset elintarvikeyhtiöt
Conagra Brands

Conagra Brands, Inc. on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Chicagossa Illinoissa. Sen perustettu Nebraska Consolidated Mills -nimisenä vuonna 1919. == Aiheesta muualla == *Yrityksen verkkosivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset elintarvikeyhtiöt
Helmiselkämuura

Helmiselkämuura (Hylophylax punctulatus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Helmiselkämuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 920 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Puumuurat
Harmaakurkkumuuranen

Harmuukurkkumuuranen (Isleria hauxwelli) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaakurkkumuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 640 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Puumuurat
Punaperämuuranen

Punaperämuuranen (Isleria guttata) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punaperämuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 840 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Puumuurat
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 200 metrin kajakkiyksikkö

Miesten 200 metrin kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 12 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 12 melojaa. Näistä viisi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. Viidestä alueesta Eurooppa saa kaksi paikkaa, kun muut saavat yhden. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM- kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 5 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian- mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 2 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 1 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 200 metrin kajakkiyksikkö
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 200 metrin kajakkiyksikkö

Naisten 200 metrin kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 12 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 12 melojaa. Näistä viisi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. Eurooppa saa kaksi paikkaa, kun muut saavat yhden alueellisen karsintapaikan. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM- kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 5 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian- mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 2 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 200 metrin kajakkiyksikkö
Mustakehrääjä

Mustakehrääjä (Nyctipolus nigrescens) on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Mustakehrääjä on pienehkö kehrääjä ja voi kasvaa 19-22 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan hieman ulkonäöltään. Yleisväritykseltään mustakehrääjä on hyvin tumman ruskea, lähes musta. Hyöhenpuvussa on vaaleammanruskeita laikkuja ja viiruja erityisesti vatsassa. Linnun kurkussa on hieman valkoista. Mustakehrääjäkoiraalla on siipien ja pyrstön kärjissä valkoisia täpliä. Naaraalta ne puuttuvat. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Mustakehrääjää tavataan Kolumbiasta Peruun ja Venezuelasta Guyanaan, Ranskan Guianaan, Surinameen, Brasiliaan ja Bolivian koillisnurkkaan. Se puuttuu laajahkolta alueelta Amazonasin länsiosista. Mustakehrääjää tavataan pääasiallisesti avoimista maastoista kuten pensaikoista, metsien reunamailta ja savanneilta. Usein se elää kallionkielekkeiden lähettyvillä. Sitä voidaan tavata myös sademetsistä. Laji on yöaktiivinen ja lepää päivisin kallionjyrkänteillä tai maassa. Linnun ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Mustakehrääjän pesiä ja munia on löydetty sekä keväällä että syksyllä. ==Lähteet== Luokka:Kehrääjät
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kajakkiyksikkö

Naisten 500 metrin kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpailtiin 4.–5. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistui 13 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsi 13 melojaa. Isäntämaa Japanille oli yksi kiintöpaikka. Lopuista paikoista kuusi täytettiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaettiin viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. Alueellisista karsintakilpailuista Euroopalla oli kaksi paikkaa, muilla yksi. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat Isäntämaa 1 MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 6 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian- mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 2 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 500 metrin kajakkiyksikkö
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö

Miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 urheilijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 13 melojaa. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintöpaikka. Lopuista paikoista kuusi valittiin MM- kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. Eurooppa saa karsintakilpailuun kaksi paikkaa, kun muissa karsintatapahtumissa on jaossa yksi paikka. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat Isäntämaa ~~1~~ 0 MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian- mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 2 ICF World Cup 2 19.–23. toukokuuta 2021 1 Kutsu ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kajakkikaksikko

Naisten 500 metrin kajakkikaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 kaksikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 10 kaksikkoa. Näistä kuusi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Aasialla ei ole omaa karsintakilpailua. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 Afrikan-kisat 2019 26. – 31. elokuuta 2019 1 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 ~~1~~ 0 – Aasian-mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 ~~1~~ 0 – Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 1 Käyttämättömät maapaikat ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 500 metrin kajakkikaksikko
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko

Miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 kaksikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 10 kaksikkoa. Näistä kuusi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Afrikalla ei ole omaa karsintakilpailua. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 Osenian karsintakilpailu 14.–16. helmikuuta 2020 1 Amerikan karsintakilpailu 8.–11. huhtikuuta 2021 1 Aasian-mestaruuskilpailut 2020 5.– 7. toukokuuta 2021 1 Euroopan karsintakilpailu 12.–13. toukokuuta 2021 1 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 500 metrin kajakkinelikko

Miesten 500 metrin kajakkinelikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 nelikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee kymmenen nelikkoa. Kaikki maat valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 10 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Miesten 500 metrin kajakkinelikko
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kajakkinelikko

Naisten 500 metrin kajakkinelikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 12 nelikkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 12 nelikkoa. Kaikki maat valittiin MM- kilpailujen 2019 perusteella. ===Paikan varmistaneet maat=== Lähde: Kilpailu/karsintatapa Ajankohta Paikat MM-kilpailut 2019 21. – 25. elokuuta 2019 12 ==Kilpailu== Kilpailu koostuu alkueristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta. ==Lähteet== Naisten 500 metrin kajakkinelikko
Riachuelo

Riachuelo voi viitata useampaan alukseen: *Riachuelo (1883), Brasilian laivaston taistelulaiva *Riachuelo (S22), Brasilian laivaston sukellusvene
Viola Goretzki

Viola Goretzki (myöh. Landvoigt, s. 23. marraskuuta 1956 Zwickau) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Nottinghamissa 1975 ja olympiakultaa Montrealissa 1976. Goretzki avioitui soudun olympiavoittaja Bernd Landvoigtin kanssa. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sushruta

Sushruta () oli 500-luvulla ennen ajanlaskun alkua elänyt intialainen lääkäri, jota pidetään eräänä maailman vanhimmista kirurgeista. Hänet tunnetaan sanskritinkielisestä lääketieteellisestä teoksesta nimeltä Sushruta Samhita, joka toimii myös perinteisen ayurvedahoidon perusteoksena. Sushruta oli myös nenänkorjausleikkausten osalta edelläkävijä, kun hän havaitsi voivansa siirtää ihokudosta kasvoista nenän paikalle. Sushruta Samhita -teos käännettiin 700-luvulla arabiaksi. Eurooppalaisten saataville kirja päätyi 1800-luvulla, jolloin siitä julkaistiin latinan- ja saksankieliset käännökset. Vuonna 2016 Amrita Institute of Medical Sciences and Research Centre pystytti patsaan Sushrutan kunniaksi Kochiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intialaiset lääkärit Luokka:Kirurgit Luokka:Kansanparantajat
Elina Siirala

Elina Siirala on suomalainen lyyrinen sopraano ja lauluntekijä. Siirala toimii Leaves’ Eyes -yhtyeen laulajana. Hänellä on klassisen oopperalaulajan koulutus. Vuonna 2008 Siirala sai kolmannen palkinnon Erkki Melartin -kamarimusiikkikilpailuiden lied-duojen sarjassa yhdessä Lena-Maria Brännkärin kanssa. Samana vuonna hän muutti Lontooseen asumaan. Marraskuussa 2011 Siirala perusti EnkElination-yhtyeen, jonka musiikki on luonteeltaan melodista ja sinfonisia aineksia metallimusiikkiin yhdistelevää. Sittemmin nimensä muotoon Angel Nation muuttunut yhtye on julkaissut albumit Tears Of Lust (2014) ja Aeon (2017). Leaves’ Eyesin laulajaksi Siirala otettiin vuonna 2016 alkuperäislaulaja Liv Kristine Espenæs Krullin lähdettyä yhtyeestä. Elina Siirala on Tuomas Holopaisen pikkuserkku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Elävät henkilöt
Catalogue of Life

Catalogue of Life on maailman kattavin tietokanta tunnetuista eläinlajeista, kasveista, sienistä ja mikro-organismeista. Sen perustivat vuonna 2001 kansainvälinen Species 2000 ja amerikkalainen ITIS. Luettelon käyttöliittymä on saatavana kahdellatoista kielellä, ja sitä käyttävät tutkijat, kansalaistutkijat, kouluttajat ja päätöksentekijät. Luetteloa käyttävät myös Biodiversity Heritage Library, Barcode of Life, Encyclopedia of Life ja Global Biodiversity Information Facility. Luettelo kokoaa tällä hetkellä tietoja 172 vertaisarvioidusta taksonomisesta tietokannasta, joita ylläpitävät erikoistuneet laitokset ympäri maailmaa. Vuonna 2019 luettelo sisältää 1 837 565 elävää ja 63 418 sukupuuttoon kuollutta lajia. Maailmassa arvioidaan olevan tällä hetkellä 2,2 miljoonaa tunnettua lajia. == Lähteet == Luokka:Biologiset tietokannat Luokka:Taksonomia
Irina Müller

Irina Müller (myöh. Weiße, s. 10. lokakuuta 1951 Leipzig) on saksalainen, Itä- Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti maailmanmestaruuden kahdeksikossa Luzernissa 1974 ja perämiehellisessä nelosessa Nottinghamissa 1975 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilona Richter

Ilona Richter (myöh. Dörfel, s. 11. maaliskuuta 1953 Neukirchen, Erzgebirgskreis) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti olympiakultaa kahdeksikossa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Hän voitti maailmanmestaruuden kahdeksikossa Luzernissa 1974 ja Nottinghamissa 1975 sekä perämiehellisessä nelosessa Amsterdamissa 1977. Bledin MM-kilpailuissa 1979 hän saavutti kahdeksikossa hopeaa saksalaisten hävittyä Neuvostoliitolle yli sekunnin erolla. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christiane Köpke

Christiane Köpke (o.s. Knetsch, s. 24. elokuuta 1956 Brandenburg an der Havel) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti olympiakultaa kahdeksikossa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Nottinghamissa 1975 ja saavutti MM-hopeaa Hamiltonissa 1978. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toyota Corolla (1997)

Toyota Corolla E110 on Toyota Corollan kahdeksannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1997–2002. Se korvasi edeltäneen E100-mallin, ja seuraajaksi tuli E120. == Toyota Corolla (1997–2002) == Kahdeksannen sukupolven Corolla tuli markkinoille Suomessa elokuussa 1997. Malli perustui samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, ja sen lyhyen akselivälin vuoksi takaistuintilat olivat vaatimattomat. Muotoiluun oli haettu persoonallisempaa suuntaa varsinkin keulan osalta. Myös turvallisuuteen oli panostettu aiempaa enemmän. Kaikissa malleissa oli Suomessa vakiovarusteina ABS-jarrut ja kaksi turvatyynyä. Korimalleina olivat kolmiovinen hatchback, neliovinen sedan, viisiovinen liftback ja viisiovinen farmari. Suomessa sedanin osuus myynnistä oli noin puolet, sen sijaan liftback jäi melko harvinaiseksi. Vuoden 1998 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. Bensiinimoottorit olivat 1,3- (86 hv) ja 1,6-litraiset (110 hv). Suomessa vain ensimmäisenä vuotena saatavana oli 2,0-litrainen (72 hv) dieselmoottori. Joillain markkinoilla oli tarjolla myös 1,8-litrainen (110 hv) bensiinimoottori, jonka yhteydessä oli aina neliveto. 1,3-litraisen yhteyteen oli valittavana kolmeportainen automaattivaihteisto, 1,6-litraiseen neliportainen. Varustetasot olivat alun perin Linea Vega, Linea Terra, Linea Luna ja urheilullinen G6. Perusmalli oli varustelultaan hyvin vaatimaton, Linea Terrassa oli muun muassa keskuslukitus. Linea Lunassa ja G6:ssa oli lämmitettävät sähköpeilit ja kauko-ohjattava keskuslukitus. Varustelua parannettiin syksyllä 1998. Linea Vega ja Linea Terra saivat plyysiverhoilun ja Vegan varustelu nousi lähes aikaisemmalle Terran tasolle, mutta keskuslukitusta malliin ei tullut. Linea Terraan lisättiin lämmitettävät peilit ja keskuslukituksen kauko-ohjaus. Corollaan oli saatavana myös useita lyhytaikaisia erikoismalleja ja varustepaketteja. Esimerkiksi kevytmetallivanteita ja takaspoileria tarjottiin vuonna 1998 nimellä Style ja syksyllä 1999 nimellä Spirit. Vuonna 2000 oli saatavana Premier- varustepaketti, johon sisältyi kevytmetallivanteet ja sumuvalot. Vuoden 2000 alussa Corollan muotoilua muutettiin perinteisemmäksi. Aiemmat bensiinimoottorit korvattiin uusilla 1,4- (97 hv) ja 1,6-litraisilla (110 hv) VVT-i-moottoreilla, jotka olivat ominaisuuksiltaan huomattavasti aiempaa kehittyneempiä. Vuoden lopulla esiteltiin uusi yhteispaineruiskutteinen dieselmoottori 2,0 D-4D (90 hv). Joillain markkinoilla oli saatavana myös 1,9-litrainen (69 hv) PSA-konsernin valmistama dieselmoottori. Varustetasot säilyivät uudistuksessa lähes entisellään. Vakiovarusteisiin lisättiin radio ja ajotietokone. Linea Lunassa ja G6-mallissa oli sivuturvatyynyt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Corolla (1997) Luokka:C-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Paavo Pesusieni vapaalla jalalla

Paavo Pesusieni vapaalla jalalla () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut tietokoneanimaatioelokuva. Elokuva perustuu Paavo Pesusieni -animaatiosarjaan, mutta ei ihan täysin, sillä hahmojen historia on elokuvassa eri ja elokuvassa merten hallitsija on Neptunuksen sijasta Poseidon. Elokuvan oli tarkoitus saada ensi-iltansa elokuvateattereissa toukokuussa 2020, mutta koronaviruspandemian takia ensi-ilta siirrettiin elokuulle. Kesäkuussa kuitenkin kerrottiin, että elokuvan ensi-ilta on siirretty alkuvuoteen 2021, jolloin elokuva julkaistaan elokuvateattereiden sijaan videovuokrauspalveluissa. Elokuva kuitenkin julkaistiin yksinoikeudella Netflixissä jo 5. marraskuuta 2020. == Ääninäyttelijät == === Alkuperäiset === === Suomalaiset ääninäyttelijät === * Dubbausstudio: SDI Media == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Nickelodeonin elokuvat Luokka:Paavo Pesusieni
Esbjörn Christian Reuterholm

Esbjörn Christian Reuterholm (12. maaliskuuta 1710 Tukholma – 20. tammikuuta 1773 Siuntio) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa tiloja omistanut poliitikko. Reuterholmin vanhemmat olivat Nils Esbjörnsson Reuterholm ja Hedvig Sofia von Leopold ja puoliso vuodesta 1744 Maria Gyllenstierna af Lundholm. Reuterholm palveli sotakollegiossa vuoteen 1728, kunnes ryhtyi viljelemään tilaa Skånessa. Vuonna 1754 hän osti Siuntiosta Fleming-suvulle kuuluneet tilukset. Reuterholm oli puoluekannaltaan myssy, ja hän osallistui valtiopäiville 1734, 1755–1756 ja 1760–1761, ja edusti varsin jyrkkiä kantoja muun muassa talonpoikien vapauksien asiassa. Vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäivillä hän osallistui tarmokkaasti omalta osaltaan hattujen vastaiseen toimintaan, joskin valtiopäivillä 1769–1770 myssyt puolestaan kukistettiin. Reuterholm palasi uudelleen myssyneuvostoon 1771, kun tilanne muuttui päinvastaiseksi seuraavilla valtiopäivillä. Reuterholm vietiin kuitenkin Kustaa III:n vallankappauksen jälkeen kesällä 1772 Suomen tiluksiltaan Viaporiin vankeuteen Jakob Magnus Sprengtportenin määräyksestä. Hän sairastui ja kuoli seuraavan vuoden tammikuussa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1710 syntyneet Luokka:Vuonna 1773 kuolleet
Gorizia

Gorizia on kaupunki Italiassa Friuli-Venezia Giulian itsehallinnollisella alueella Gorizian maakunnassa. Se sijaitsee Triestesta pohjoiseen Isonzojoen varrella. Kaupungin pinta-ala on noin 41 km² ja asukasluku noin 34 300 vuonna 2019. Gorizia oli itsenäinen valtio 1000-luvulta vuoteen 1500, jolloin se tuli osaksi Itävaltaa. Itävallan hallinnan aikaan kaupunki oli kulttuurikeskus, ja siellä käytiin taisteluita ensimmäisen maailmansodan aikana Italian ja Itävallan välillä. Sodan jälkeen vuonna 1919 paljon vahinkoa kärsinyt kaupunki siirtyi Italialle, ja toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 Jugoslavia sai Gorizian pohjoisosat, joista muodostui viereinen Nova Gorican kaupunki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gorizian maakunnan kunnat
Deutsche Bank Building

Deutsche Bank Building (entiseltä nimeltään Bankers Trust Plaza) oli vuonna 1974 valmistunut 39-kerroksinen pilvenpiirtäjä, jonka korkeus oli 157,6 metriä. Rakennus sijaitsi Liberty Street -kadulla, World Trade Center kaksoistorneja vastapäätä. Vuonna 1998 Deutsche Bank osti rakennuksen Bankers Trustilta. Deutsche Bank Building vaurioitui pahoin Syyskuun 11. päivän iskussa ja se suljettiin korjaustöiden takia, joista kuitenkin luovuttiin rakennuksen laajojen vaurioiden takia ja se purettiin vuosina 2007–2011. Deutsche Bank Building -rakennuksen paikalle on rakenteilla Five World Trade Center. == Syyskuun 11. päivän terrori-iskut == Vuonna 2001 rakennus vaurioitui pahoin Syyskuun 11. päivän iskuissa. Kaksoistornien etelätornin romahtaessa, Deutsche Bank Buildingin 24. kerroksien julkisivun osat ja sisäosat tuhoutuivat. Rakennuksen julkisivu peitettiin verkolla rakennuksen romahtamisen estämiseksi. Rakennuksessa aloitettiin korjaustyöt, mutta niistä luovuttiin rakennuksen laajan tuhoutumisen seurauksena ja todettiin käyttökelvottomaksi terveydelle vaarallisten myrkyllisten mineraalipölyjen kuten asbestin ja lyijyn takia. Vuoden 2005 syyskuussa rakennuksen katolta löydettiin ihmisten jäänteitä. Maaliskuussa 2006 rakennuksessa vaarallisen jätteiden puhdistustyötä tehneet rakennustyöntekijät löysivät rakennuksesta useita luunpalasia. Lopulta vuonna 2007 rakennusta alettiin purkamaan pitkän vakuutuskiistan jälkeen ja sen purkutyöt saatiin päätökseen tammikuussa 2011. Tämä tekee siitä toiseksi korkeimman puretun rakennuksen New Yorkissa Singer Building -rakennuksen jälkeen. === Tulipalo === Rakennusta valmisteltiin tulevaa purkua varten poistamalla sieltä vaarallisia aineita kuten asbestia, joita rakennuksessa oli runsaasti ja työssä edettiin kerros kerrokselta. 18\. elokuuta 2007 rakennusta purettaessa sen 17. kerroksessa sattui suuri tulipalo, joka levisi rakennuksessa kymmeneen kerrokseen. Palossa menehtyi kaksi palomiestä ja 115 palomiestä loukkaantui. Tulipalon aiheuttaja oli työntekijöiden tupakointi rakennuksessa turvallisuussäännöistä huolimatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Syyskuun 11. päivän iskut Luokka:Manhattanin pilvenpiirtäjät Luokka:Financial District (Manhattan) Luokka:Manhattanin toimistorakennukset
Manilla

Manilla voi tarkoittaa seuraavia: * manilla eli manilahamppu (Musa textilis), kasvilaji * manilla, perinteinen länsiafrikkalainen vaihdon väline * Manilla, taidemonitoimitalo Turussa.
Lotta Lahti

Lotta Lahti (o.s. Toivanen; s. 2. huhtikuuta 1988 Savonlinna) on suomalainen tietokirjailija, perheiden hyvinvoinnin edistäjä ja kasvisruokailun puolestapuhuja. Lahti on Kasviksilla, kiitos -kirjan (2019) toinen kirjoittaja. Lahti on opiskellut sosionomiksi Savonian ammattikorkeakoulussa ja toimintaterapeutiksi Jyväskylän ammattikorkeakoulussa sekä syventänyt osaamistaan lisäkoulutuksilla, kuten lapsijoogaohjaajan (Barnyoga.com) koulutuksella. Lahti on värikkään ruuan, keittiötoimintojen voimaannuttavan vaikutuksen ja epätäydellisyyden puolestapuhuja. == Ura == Lahti on työskennellyt lasten ja nuorten toimintaterapeuttina vuodesta 2018 ja siirtynyt myöhemmin vapaan sivistystyön puolelle kehittämään uusia toimintamalleja kansalaisten varhaiseen tukemiseen. Lahti aloitti hyvinvointia laajasti käsittelevän bloginsa vuonna 2017. Marraskuussa 2019 Lahti julkaisi esikoisteoksensa Kasviksilla, kiitos – Kaikki irti kasviproteiineista yhdessä diplomi-insinööri Mirka Tuovisen kanssa. Kirja käsittelee terveyttä edistävää ja ilmastoystävällistä kasvispainotteista ruokavaliota. Teos opettaa kasviproteiinien käyttöä arjen reseptiikan myötä. Se sisältää myös zero waste -ohjeita ruokahävikin vähentämiseksi kotitalouksissa. Kirjassa on ohjeet muun muassa itse tehtyyn kauramaitoon sekä susheihin ja karjalanpiirakoihin, jotka on täytetty riisin sijaan kvinoalla. == Teokset == * Lahti, Lotta – Tuovinen, Mirka: Kasviksilla, kiitos – Kaikki irti kasviproteiineista. Cozy Publishing, 2019. ISBN 9789527054895. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lotta Lahden blogi * Kasviksilla, kiitos -kirjan verkkosivu Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Union pour la démocratie et le développement

Union pour la démocratie et le développement eli UDD on poliittinen puolue Malissa. Puolueen on perustanut entinen Moussa Traorén hallinnon virkailija Moussa Balla Coulibaly. Se sai neljä edustajanpaikkaa Malin kansalliskokoukseen vuonna 1992. Vuonna 1999 UDD:hen yhdistyi Parti socialist pour le progrès et le développement. Coulibaly osallistui vuoden 2002 presidentinvaaleihin, ja vaalien toisella kierroksella puolue tuki Ademan Soumaïla Cisséä. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa UDD ja Adema muodostivat Alliance pour la république et la démocratie -nimisen koalition. UDD sai kolme edustajanpaikkaa vuoden 2007 kansalliskokousvaaleissa. Presidentinvaaleissa puolue tuki Amadou Toumani Touréa. Moussa Coulibalyn poika Tiéman Hubert Coulibaly valittiin UDD:n johtajaksi vuonna 2010. Vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa puolueen edustajaksi valittiin vain Moussa Coulibaly, joka kuuluu presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -ryhmään. Tiéman Coulibaly toimi hallituksen ministerinä vuosina 2012–2018. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet