EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shane Prince

Shane Prince (s. 16. marraskuuta 1992 Rochester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Ottawa Senatorsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2011. == Ura pelaajana == === Junioriura === Prince kasvoi Spencerportissa, New Yorkissa. Prince varattiin vuonna 2008 OHL:ään Kitchener Rangersiin. Hän liittyi kaudeksi 2008–2009 Rangersin joukkueeseen 15-vuotiaana, liigan nuorimpana pelaajana. 8\. tammikuuta 2010 toisen OHL- kautensa puolivälissä Prince kaupattiin Ottawa 67’s -joukkueeseen vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Kolmannella kaudellaan hän oli yksi hyökkäyspäässä yksi liigan parhaista pelaajista tehden. Hänet valittiin CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun, jossa hän teki Team Cherryn ainoan maalin. Huhtikuussa 2011 NHL Central Scouting arvioi Prince pohjois-amerikkalaisten kenttäpelaajien 26. parhaaksi ennen varaustilaisuutta. === Ammattilaisura === Prince varattiin 61. pelaajana toisella kierroksella Ottawa Senatorsiin. Senators sai kyseisen varausvuoron Boston Bruinsilta Chris Kellyn kaupassa. Prince pelasi AHL-farmiseura Binghamton Senatorsissa, jossa teki ensimmäisen ammattilaismaalinsa Rochester Americansia vastaan 17. marraskuuta 2012 ohjatessaan Tyler Eckfordin laukauksen ohi maalivahti David Leggion. Prince debytoi NHL:ssä Senatorsin paidassa 16. helmikuuta 2015 Carolina Hurricanesia vastaan tehtyään ennen tätä AHL:n puolella 18 maalia ja yhteensä 38 tehopistettä 47 ottelussa. Hän sai debyyttiottelussaan syöttöpisteen. Hän pelasi tämän jälkeen vielä toisen ottelun Ottawassa ennen paluutaan Binghamtoniin. Prince aloitti kauden 2015–2016 Ottawan NHL-kokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 25. marraskuuta Colorado Avalanchea vastaan. Hän teki ottelussa kaksi maalia sekä yhden syöttöpisteen. == Tilastot == 2012–2013 Binghamton Senators AHL 65 18 17 35 24 3 1 0 1 0 2013–2014 Binghamton Senators AHL 69 21 27 48 53 4 1 1 2 0 2014–2015 Ottawa Senators NHL 2 0 1 1 0 – – – – – Binghamton Senators AHL 72 28 37 65 31 – – – – – 2015–2016 Ottawa Senators NHL 42 3 9 12 6 – – – – – New York Islanders NHL 20 3 2 5 4 11 3 1 4 0 2016–2017 New York Islanders NHL 50 5 13 18 18 – – – – – 2017–2018 New York Islanders NHL 14 1 1 2 11 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 4 0 2 2 0 – – – – – 2018–2019 HC Davos NLA 16 3 3 6 10 – – – – – Sibir Novosibirsk KHL 30 6 13 19 6 – – – – – 2019–2020 Dinamo Minsk KHL 55 12 17 29 23 – – – – – 2020–2021 Dinamo Minsk KHL 52 25 24 49 45 5 1 5 6 2 2021–2022 Avtomobilist Jekaterinburg KHL 33 7 10 17 10 – – – – – HC Lugano NLA 3 2 4 6 2 4 0 0 0 0 4 kautta yhteensä NHL 128 12 26 38 39 11 3 1 4 0 4 kautta yhteensä AHL 210 67 83 150 108 7 2 1 3 0 4 kautta yhteensä KHL 170 50 64 114 84 5 1 5 6 2 2 kautta yhteensä NLA 19 5 7 12 12 4 0 0 0 0 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ottawa Senatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksei Lovtšev

Aleksei Vladimirovitš Lovtšev (, s. 13. kesäkuuta 1989 Karabanovo) on venäläinen painonnostaja. 188 senttimetriä pitkä ja 140 kilogrammaa painava Lovtšev kilpailee yli 105-kiloisten sarjassa. Lovtšev saavutti MM-kultaa vuoden 2015 MM-kilpailuista Houstonista. Hän teki uuden maailmanennätyksen niin työnnössä (264 kg) kuin yhteistuloksessakin (475 kg). Hän jäi kuitenkin kiinni dopingista. Kansainvälisen painonnostoliiton IWF:n jouluaattona julkaisemien tietojen mukaan hän oli käyttänyt kasvuhormonin eritystä lisäävää ipamoreliinia. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Wrocławista Lovtšev saavutti pronssia. Vuoden 2014 EM-kilpailuista hän saavutti kultaa. Vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä Lovtšev saavutti pronssia 105-kiloisista.http://www.iwf.net/results/athletes/?athlete=lovchev- aleksei-1989-06-13&id;=9954 Lovtševin valmentajina toimivat hänen isänsä Vladimir Lovtšev, Sergei Ivanov ja Aleksei Vjatkin.http://www.iwf.net/biography/?id=1163618 Hänen isänsä kilpaili myös urallaan painonnostossa, jossa hän saavutti Neuvostoliiton mestaruuden. == Lähteet == IWRP - profile Luokka:Venäläiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Tribune (1853)

HMS Tribune oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu Tribune-luokan potkurifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin 1. tammikuuta 1850 Sheernessin telakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1851. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1853 ja se valmistui 3. elokuuta 1853 Woolwichissa. Aluksen rungon valmistuskustannukset olivat 68 304 puntaa ja Maudslay , Sons and Fieldin toimittaman höyrykoneen hinta oli 18 396 puntaa. Aluksen varustaminen maksoi vielä 15 272 puntaa.Winfield, Rif s. 166 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 14. toukokuuta 1854 Itämeren laivastoon päällikkönään Swinfen Thomas Carnegie. Myöhemmin alus palveli Mustallamerellä osallistuen Sevastopolin pommitukseen 11. lokakuuta. Alus myytiin elokuussa 1866 Plymouthissa C. Marshallille romutettavaksi. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Oolannin sodan kuninkaallisen laivaston alukset Luokka:Kuninkaallisen laivaston fregatit
Kyle Edmund

Kyle Edmund (s. 8. tammikuuta 1995 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on Etelä- Afrikassa syntynyt brittiläinen tennispelaaja, joka on ollut ammattilaisena vuodesta 2012 alkaen. Oikeakätinen Edmund on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Edmundin uran paras kaksinpelin ATP-rankingsijoitus on neljästoista.http://www.atpworldtour.com/en/players/kyle-edmund/e831/overview Edmund aloitti tenniksen pelaamisen 10-vuotiaana. Hän saavutti ensimmäisen kaksinpelin ATP-turnausvoittonsa Antwerpenissa vuonna 2018. Grand Slam -turnauksissa hän on yltänyt parhaimmillaan välieriin Australian avoimissa 2018. Nelinpelissä Edmund on saavuttanut kaksi nuorten Grand Slam -voittoa portugalilaisen parinsa Frederico Ferreira Silvan kanssa. ATP-rankingissa hän on ollut parhaimmillaan sijalla 151. Vuonna 2018 hän voitti nelinpeliturnauksen Estorilissa. Vuonna 2015 Edmund voitti yhdessä Andy Murrayn, Jamie Murrayn ja James Wardin kanssa Davis Cupin heidän kaadettuaan loppuottelussa Belgian.http://www.mtv.fi/sport/muut- lajit/tennis/artikkeli/brittien-tennisriemua-79-vuoden-kipsi-on-ohi/5583652 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsugiharu Ogiwara

Tsugiharu Ogiwara (, s. 20. joulukuuta 1969 Kusatsu, Gunman prefektuuri) on japanilainen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä ja maailmanmestari. 170 senttimetriä pitkä ja 61 kilogrammaa painava Ogiwara edusti Kitano Construction Corporation Ski Clubia.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/og/tsugiharu-ogiwara-1.html Ogiwara osallistui vuoden 1998 talviolympialaisiin, jotka järjestettiin Naganossa. Hän sijoittui joukkuekilpailun viidenneksi ja henkilökohtaisen kilpailun kuudenneksi. Vuoden 1995 MM-kilpailuista Ogiwara saavutti kultaa joukkuekilpailusta. Maailmancupissa Ogiwara kilpaili vuodet 1994–1998. Hänen uransa paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa oli toinen, jonka hän saavutti kaudella 1994–1995 Liberecistä ja Oslosta. Tuolla kaudella hän oli maailmancupin kokonaispisteissä neljäs. Ogiwaran kaksoisveli Kenji Ogiwara on yhdistetyn olympiavoittaja ja maailmanmestari. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Eskola (urheiluselostaja)

Jussi Eskola (s. 1973) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja, joka työskenteli Yle Urheilussa 1990-luvulta lähtien vuoteen 2021 asti. Eskola selosti Ylellä muun muassa yleisurheilua, hiihtoa, ampumahiihtoa ja suunnistusta. Vuoden 2021 aikana hän siirtyi Viaplayn palvelukseen. ==Ura== Eskola aloitti urheilutoimittajana Ylellä 1990-luvulla. Maastohiihtoa hän selosti Ylellä vuosina 2006–2014 ja 2017–2021. Vuosina 2014–2017 Eskola oli puolestaan Ylen ampumahiihdon pääselostaja. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Eskola selosti ammuntaa ja Rion kesäolympialaisissa 2016 hän selosti ammuntaa ja soutua. Eskolan merkittävimpiä selostuksia lienevät Suomen naisten viestijoukkueen ja Aino-Kaisa Saarisen maailmanmestaruudet hiihdon MM-kisoissa 2009, Matti Heikkisen maailmanmestaruus hiihdon MM-kisoissa 2011, Iivo Niskasen ja Sami Jauhojärven parisprintin olympiakulta talviolympialaisissa 2014 sekä Iivo Niskasen olympiakulta 50 kilometrin perinteisen kisassa talviolympialaisissa 2018. Keväällä 2016 Yleisradion johto hyllytti Eskolan kesän urheilutapahtumista tämän kritisoitua Ylen urheilupolitiikkaa Iltalehdessä. Eskolan piti selostaa kesällä 2016 yleisurheilua EM-kisoissa ja Rion kesäolympialaisissa. Vuonna 2017 Eskola palasi Ylen yleisurheiluselostajaksi aisaparinaan Tapio Suominen. Vuonna 2017 hän palasi hiihdon pääselostajaksi Tapio Suomisen jäätyä sairauslomalle. Eskola lopetti työskentelyn Ylellä 1. kesäkuuta 2021, minkä jälkeen hän siirtyi selostajaksi Viaplaylle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Ylen toimittajat
Daredevil (1. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Daredevilin ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä kokonaisuudessaan 10. huhtikuuta 2015. Daredevil perustuu Marvel Comicsin samannimiseen supersankarihahmoon, ja sen ensimmäinen kausi seuraa lakimiehenä päivisin toimivan Matt Murdockin / Daredevilin alkuaikoja katutason supersankarina New Yorkin Hell’s Kitchenissä. Samalla kausi seuraa rikollisjohtaja Wilson Fiskin nousua. Sarja on osa Marvel Cinematic Universea (MCU) sijoittuen samaan maailmaan kuin MCU:n elokuvat ja muut televisiosarjat. Kauden tuotti Marvel Television yhdessä ABC Studiosin, DeKnight Prods.:n ja Goddard Textilesin kanssa. Steven S. DeKnight toimi sarjan pyörittäjänä sarjan luojan Drew Goddardin toimiessa konsulttina. Charlie Cox esittää Murdockia, kun taas Vincent D’Onofrio näyttelee Fiskiä. Kaksikon lisäksi sarjan muita pääosia näyttelevät Deborah Ann Woll, Elden Henson, Toby Leonard Moore, Vondie Curtis-Hall, Bob Gunton, Ayelet Zurer ja Rosario Dawson. Daredevilin tuotanto alkoi joulukuussa 2013 Goddardin palkkaamisen myötä. DeKnight korvasi hänet sarjan pyörittäjänä ja Cox valittiin päärooliin toukokuussa 2014. Kausi, joka keskittyy lähdemateriaalin synkempiin ja kypsempiin osiin, kuvattiin New Yorkissa heinä–joulukuussa 2014. Stephanie Maslansky suunnitteli kauden asut, minkä lisäksi Daredevilin lopullisen punaisen asun suunnitteli Ryan Meinerding yhdessä Marvel Studiosin puvustajien kanssa. Kausi sisältää yhteyksiä ja viittauksia MCU:n muihin projekteihin. Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa saivat ensi-iltansa Los Angelesissa 2. huhtikuuta 2015, minkä jälkeen kaikki 13 jaksoa julkaistiin Netflixissä 10. huhtikuuta 2015 saaden yleisesti suotuisia arvosteluja. Kriitikot kehuivat näyttelijöiden, ja erityisesti D’Onofrion, suorituksia sekä sarjan synkempää sävyä ja sen toimintakohtauksia verrattuna muihin MCU:n tuotantoihin. Kuitenkin kauden tahditus ja Daredevilin punainen asu saivat osakseen kritiikkiä. Ensimmäinen kausi sai kaksi Emmy-ehdokkuutta parhaista erikoisefekteistä ja äänileikkauksesta. Sarjaa jatkettiin toiselle kaudelle 21. huhtikuuta 2015. == Jaksot == |} == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tuotantokaudet
Vähä Karppajärvi

Vähä Karppajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Karpanperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Vähä Karppajärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 850 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria. Se sijaitsee Holmanharjun länsipuolella ja sijoittuu pohjois-eteläsuuntaisesti Iso Karppajärven viereen. Sen etelä- ja pohjoispäässä on suora ja siihen laskee kaksi pelto-ojaa ja yksi lyhyt suo- oja. Pohjoispäähän laskee Särkilammen laskuoja, joka tuo sieltä kolmen muunkin lammen laskuvedet. Itärantaan laskee Iso Karppajärven 200 metriä pitkä laskujoki. Järven eteläpäässä on sen ainoa saari Leppisaari. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja rannalla sijaitsevat neljä vapaa-ajan asuntoa ja Uusitalon maatila. Pohjoispäässä sijaitsee vielä Lähteenmäen maatilan pellot. Järvelle pääsee yhdystieltä 13281. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Iso Karppajärvi

Iso Karppajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Iso Karppajärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 42 hehtaaria. Se sijaitsee Vähä Karppajärven rinnalla pohjois- eteläsuuntaisesti. Järvien välinen alue on viljeltyä, mutta muuten järven rannat ovat metsämaata. Vain muutamissa kohdissa rannat ovat avosuota. Järviallas on eteläpäässä leveä, mutta pitkää ja kapeaa pohjoisosaa kutsutaan Myllylahdeksi. Siihen laskee toistakymmentä metsä- tai suo-ojaa. Kaksi ojista ovat lampien laskuojia. Pohjoispäähän laskee Pikku Haukijärvi ja keskikohdan itärantaan laskee Karhulammen ja Haaralammen yhteinen laskuoja. Järvellä on 200 metriä pitkä laskujoki, joka laskee Vähä Karppajärveen. Järvellä on kolme saarta. Suurin saari sijaitsee pohjoisosassa aivan rannan tuntumassa ja sen läpimitta on yli 100 metriä. Eteläpäässä Pikkulahden kupeessa sijaitsee Pukkisaari ja rannan tuntumassa on kaksi luotoa. Rantaviivaa on 5,8 kilometriä. Rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan tai kiinteää asuntoa ja rannan yhteydessä sijaitsee kolme maatilaa. Järvelle pääsee Saukonperältä yhdystietä 13281. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järven pohjoisosassa oli piirrettynä kaksi pientä saarta, jotka ovat myöhemmissä peruskartoissa maatuneet yhteen isommaksi saareksi. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Matti Ranta

Matti Aarne Ranta (22. huhtikuuta 1932 Tampere – 15. lokakuuta 2024 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 17.11.2024, s. B 24. oli suomalainen fyysikko ja professori. Hän oli Oulun yliopiston mekaniikan professori 1967–1970, Teknillisen korkeakoulun professori 1970–1996 ja vararehtori 1976–1978. Hänen tutkimusalaansa oli tekninen mekaniikka.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 524Matti Ranta 65 vuotta, Rakenteiden Mekaniikan Seura (sisältää julkaisuluettelon) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Tarja Ranta

Tarja Irmeli Ranta (oik. Silvennoinen, s. 1946) on suomalainen balettitanssija. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisbalettiin 1965–1988 ja oli solistitanssija vuodesta 1971. Hän oli 1973–1975 solistina Frankfurt am Mainissa Städtische Bühnen -balettiseurueessa. Baletteja, joissa hän on tanssinut pääosia, ovat Joutsenlampi, Gajane, Spartacus ja Serenade.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 524Facta 2001, Täydennysosa 1994, WSOY 1994, s. 377 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tarja Ranta, Tanssin tiedotuskeskus Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingeborg Sjöqvist

Ingeborg Maria Sjöqvist (myöh. Ingers, 19. huhtikuuta 1912 Kalmar – 22. marraskuuta 2015 Rydebäck, Helsingborg) oli ruotsalainen uimahyppääjä. Sjöqvist kilpaili 10 metrin kerroshypyissä. Kesäolympialaisissa hän sijoittui neljänneksi Los Angelesissa 1932 ja yhdeksänneksi Berliinissä 1936. EM- kilpailuista hän saavutti hopeaa vuosina 1931 ja 1934. Sjöqvistin Lala-sisko oli uimahyppyjen olympiamitalisti.Olympics at Sports-Reference.com Sjöqvist kuoli 22. marraskuuta 2015 Helsingborgissa 103 vuoden iässä.http://sok.se/idrottare/idrottare/i/ingeborg--kickan--ingers.html http://www.expressen.se/kvallsposten/sport/rekordsvenskan-ingeborg-ingers-dod/ Hän oli kuollessaan vanhimpia elossa olleita olympiaurheilijoita, epävirallisesti kuolinhetkellään vanhin vanhemman kiinalaisen Guo Jien kuoltua viikko häntä ennen.http://sok.se/nyheter/nyheter/nyheter2009/kickanaraldreanstockholmsos.5.78e67851135cb0d063d21bc.html Sjöqvistin aviomies ehti myös viettää satavuotissyntymäpäiväänsä ennen tämän kuolemaa, ja he ehtivät olla naimisissa 75 vuotta.http://www.hd.se/familj/2015/04/14/rekordpar-i-rydeback-med-ratt-att- fira-rejalt/ == Lähteet == * Ingeborg Sjöqvist Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset uimahyppääjät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ruotsalaiset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Turaidan linna

thumb|200px|Linna pohjoisen suunnasta. thumb|200px|Näkymä linnan korkeimmasta tornista joelle päin. Turaidan linna (, ) on Latvian Siguldassa, Gaujan kansallispuiston alueella sijaitseva osittain entistetty keskiaikainen linna. Tiilirakenteisen linnan paikka on korkealla mäellä Gaujajoen varressa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1214. Rakennuttajina olivat kalparitaristo ja Riian piispa Albert von Buxhövden. Tarkoituksena oli tehdä linnasta tukikohta kristilliselle käännytystyölle erityisesti pohjoisen suuntaan Sakalan ja Ugandin maakuntiin (nykyiset Valgamaa, Võrumaa ja Põlvamaa). Samalla paikalla oli aikaisemmin paikallisen väestön puinen linnoitus, josta uuden linnan nimi on peräisin.Turaida Medieval Castle . Sigulda Tourism. Viitattu 30.11.2015. == Linnan vaiheita == 1200-luvun alkupuolella Kalparitaristo kärsi suuria tappioita liettualaisten käännytystyössä, ja vuonna 1237 se sulautui saksalaiseen ritarikuntaan. Tällöin Turaidankin herruus siirtyi ritarikunnalle. Paikallisista heimoista latgallit olivat heidän liittolaisiaan. Linnan puolustussysteemin parantaminen jatkui: 1300-luvulla rakennettiin eteläinen torni muureineen ja 1400-luvulla varauduttiin tuliaseiden vaikutukseen rakentamalla pyöreä länsitorni. Rakennus- ja kunnostustöitä tehtiin 1600-luvullakin, vaikkakin linnan sotilasstrateginen merkitys alkoi olla vähäinen. Vuonna 1776 sattuneen tulipalon jälkeen linna jäi pois käytöstä ja se hylättiin. Vuonna 1976 linnan alueella aloitettiin arkeologiset tutkimukset ja sen jälkeen rakennuksia on restauroitu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian linnat Luokka:Latvian historia Luokka:Sigulda
Pentti Peitsamo

Pentti Valdemar Peitsamohttp://www.aanitearkisto.fi/firs2/fi/saveltaja.php?Id=Peitsamo+Pentti+Valdemar (3. joulukuuta 1920 Karkku – 7. joulukuuta 1998 Nokia)http://www.nokiankaupunki.fi/@Bin/1129238/Käsiohjelma.docTuuri, Hanna: Ikaalisten pelimannien parhaat, s. 161. Ikaalinen: Ikaalinen-Seura, 2009. ISBN 978-952-67197-0-2. oli nokialainen pelimannimuusikko ja -säveltäjä. Hän johti Nokian Musikantteja ja soitti vuodesta 1982 viulua Pinsiön Pelimanneissa.http://www.akseli.tampere.fi/nokia/yhteiso/tyokuoro.htm http://www.pinsioseura.fi/pinsion-pelimannien-30-vuotisjuhlakonsertti-14-4/ Vuosina 1989–1990 hän johti Ikaalisten viulupelimanneja. Hän oli rock-muusikko Kari Peitsamon isä.http://www.nokiankaupunki.fi/palvelut/vapaa- aika/kirjasto/kokoelmat/erikoiskokoelmat/ == Diskografia == * Nokian musikantit ja Nokialaiset: https://kansalliskirjasto.finna.fi/Record/viola.119955/ComponentParts == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Rift Valley -kuume

Rift Valley -kuume (RVF) on virussairaus, jonka oireet vaihtelevat lievistä vakaviin. Lieviä oireita voivat olla esimerkiksi kuume, lihaskipu ja jopa viikon kestävä päänsärky. Vakavia oireita voivat olla näkökyvyn heikkeneminen, joka alkaa ilmetä kolme viikkoa tartunnan saamisen jälkeen, aivojen tulehdus, joka aiheuttaa vakavaa päänsärkyä ja sekavuutta, sekä verenvuoto ja siihen liittyvät maksavaivat, jotka voivat ilmetä jo muutamassa päivässä. Niillä, joilla on verenvuotoa, kuoleman todennäköisyys on jopa 50 %. == Aiheuttaja == Sairauden aiheuttaa Rift Valley -kuumevirus, joka on tyypiltään flebovirus. Virus voi tarttua ihmiseen, jos hän koskettaa tartunnan saaneen eläimen verta, hengittää ilmaa tartunnan saaneen eläimen teurastuksen yhteydessä, juo tartunnan saaneen eläimen raakamaitoa tai häntä pistää tartunnan saanut hyttynen. Tauti voi tarttua esimerkiksi lehmiin, lampaisiin, vuohiin ja kameleihin. Näihin eläimiin se leviää yleensä hyttysten välityksellä. Näyttää siltä, että tauti ei voi tarttua ihmisestä toiseen. Taudin diagnosointi perustuu siihen, että verestä löydetään viruksen vasta-aineita tai itse virusta. == Ehkäisy ja hoito == Taudin leviämistä ihmisiin ehkäistään rokottamalla eläimiä. Tämä on tehtävä ennen taudin esiintymistä, sillä rokottaminen epidemian aikana saattaa pahentaa tilannetta. Eläinten liikkumisen rajoittamisesta epidemian aikana voi myös olla hyötyä. Kannattaa myös vähentää hyttysten määrää ja välttää niiden pistoja. Ihmisille on olemassa rokote, mutta vuoden 2010 tietojen mukaan se ei ole yleisesti saatavilla. Tartunnan saaneille ei ole olemassa vakiintunutta lääkehoitoa. == Epidemiologia ja historia == Tautia on esiintynyt epidemioina vain Afrikassa ja Arabian niemimaalla. Epidemioita esiintyy yleensä runsaiden sateiden aikaan, jolloin hyttysten määrä lisääntyy. Tautia todettiin ensi kerran karjassa Kenian Rift Valleyssa 1900-luvun alkupuolella, ja virus eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1931. == Lähteet == Luokka:Virustaudit Luokka:Zoonoosit
Dellemanin oireyhtymä

Dellemanin oireyhtymä on silmien, aivojen ja ihon epämuodostumia aiheuttava oireisto. Sen mahdollisiin piirteisiin kuuluvat muiden muassa silmäkuopan kasvaimet, aivokuoren alueiden täyttyminen nesteellä, aivokurkiaisen puuttuminen, kehitysvammaisuus, epilepsia ja fokaalinen dermaalinen hypoplasia. Vammautuneiden kasvot ovat yleensä epäsymmetrisetSpringer: Oculocerebrocutaneous Syndrome (Delleman Syndrome). Satunnaisen mutaation aiheuttama oireyhtymä kuvattiin ensimmäistä kertaa kahdella vammautuneella vuonna 1981. Sittemmin tapauksia on todettu kymmenittäin.Kehitysvammahuollon tietopankki: Dellemanin oireyhtymä == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät
Edita Pučinskaitė

Edita Pučinskaitė (s. 27. marraskuuta 1975 Naujoji Akmenė, Šiauliain lääni) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja kaikkiaan nelinkertainen MM- mitalisti. Hän on pituudeltaan 169 cm. Pučinskaitė voitti maantieajon maailmanmestaruuden 1999 Veronassa 18 sekunnin erolla Anna Wilsoniin. Hän sai maannaisensa Rasa Polikevičiūtėn jälkeen maantieajon MM-hopeaa Lissabonissa 2001. MM-pronssia hän saavutti maantieajossa Duitamassa 1995 ja aika-ajossa Veronassa 1999. Pučinskaitė voitti "naisten Ranskan ympäriajon" Grande Boucle fémininen 1998 ja "naisten Italian ympäriajon" Giro Donnen 2006 ja 2007. Pučinskaitė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 1999. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives ;1994 :Etoile Vosgienne, kokonaiskilpailun voitto ;1995 :MM-kilpailut, maantieajossa pronssia ;1996 :MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas ;1997 :Giro Donne, kokonaiskilpailussa kolmas :Liberty Classic, voitto ;1998 :Thüringen-Rundfahrt der Frauen, voitto :Grande Boucle féminine, kokonaiskilpailun voitto ;1999 :Memorial Michela Fanini, kokonaiskilpailun voitto :La Flèche Wallonne, toinen :Grande Boucle féminine, kokonaiskilpailussa kolmas :MM-kilpailut, maantieajossa kultaa, aika-ajossa pronssia ;2000 :Grande Boucle féminine, kokonaiskilpailussa toinen :Trophée des Grimpeurs, voitto :Olympialaiset, aika-ajossa kymmenes ;2001 :Giro Donne, kokonaiskilpailussa kolmas :Trophée d'Or Féminin, kokonaiskilpailun voitto :MM-kilpailut, maantieajossa hopeaa ;2002 :Emakumeen Bira, kokonaiskilpailun voitto :Aika-ajon Liettuan-mestaruus ;2003 :Giro Donne, kokonaiskilpailussa toinen :MM-kilpailut, maantieajossa neljäs, aika- ajossa kymmenes ;2004 :La Flèche Wallonne, kolmas :Olympialaiset, maantieajossa yhdeksäs, aika-ajossa kymmenes :Trophée d'Or Féminin, kokonaiskilpailun voitto :GP de Plouay, voitto :MM-kilpailut, aika-ajossa viides, maantieajossa kymmenes ;2005 :Berner Rundfahrt, voitto :Giro Donne, kokonaiskilpailussa kolmas :GP de Plouay, toinen :Tour de l'Ardèche, kokonaiskilpailun voitto :Vuelta Ciclista Femenina a el Salvador, kokonaiskilpailun voitto :MM-kilpailut, aika-ajossa kymmenes ;2006 :Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa kolmas :Aika-ajon Liettuan-mestaruus :Giro Donne, kokonaiskilpailun voitto ;2007 :Berner Rundfahrt, voitto :Emakumen Saria, voitto :Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto :Aika-ajon Liettuan-mestaruus :Giro Donne, kokonaiskilpailun voitto ;2008 :Olympialaiset, maantieajossa yhdeksäs ;2010 :Thüringen-Rundfahrt der Frauen, kokonaiskilpailussa toinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Liettualaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Batyr Zakirov

Batyr Karimovitš Zakirov (, , 26. huhtikuuta 1936 Moskova — 23. tammikuuta 1985 Taškent, Uzbekistan, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolais- uzbekistanilainen monipuolinen taiteilija, erityisesti muusikko. Hänellä oli monia sukulaisia taiteilijoina ja hän sai monia palkintoja sekä esiintyi myös ulkomailla erinomaisen kielitaitonsa vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Uzbekistanilaiset laulajat Luokka:Neuvostoliittolaiset laulajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
A. F. Ruissalo

Anton Fabian Ruissalo (vuoteen 1906 Fihlman; 25. elokuuta 1873 TampereValtiorikosoikeuden akti 1363 Kansallisarkisto. Viitattu 4.9.2018. – 1. marraskuuta 1951) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti. Hänet nimettiin yhdeksi jäseneksi vuoden 1905 suurlakon aikana valittuun Suomen väliaikaiseen hallitukseen, joka ei kuitenkaan aloittanut toimintaansa. Ammatiltaan hän oli asemamiehenä työskennellyt rautatieläinen. Fihlman työskenteli valtionrautateillä vuodesta 1900. Tampereen Työväenyhdistyksen aktiiveihin lukeutunut Fihlman valittiin suurlakon alettua Tampereella valtaa pitäneen suurlakkokomitean jäseneksi. Marraskuun 1. päivänä kaupungissa annettiin niin sanottu Punainen julistus, jota Fihlmanin sekä Vihtori Kososen, Kössi Lindströmin, Yrjö Mäkelinin ja Eetu Salinin muodostama lähetystö matkusti viemään Helsinkiin. Kolme päivää myöhemmin Helsingin Rautatientorilla järjestetyssä kansankokouksessa asetettiin Suomelle uusi väliaikainen hallitus, johon myös Fihlman nimitettiin yhtenä SDP:n edustajista. Hän sanoi myöhemmin pitäneensä sitä pilana. Hallitus ei koskaan ehtinyt aloittaa toimintaansa. Suurlakon jälkeen A. F. Ruissalo työskenteli asemamiehenä Tampereen, Karkun ja Humppilan asemilla. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän toimi punaisten rautatiehallinnon palveluksessa Tampereen asemalla hoitaen eri tehtäviä. Valkoiset vangitsivat hänet Tampereen taistelun aikana 5. huhtikuuta 1918. Valtiorikosoikeus tuomitsi hänet kolmen vuoden ehdolliseen kuritushuonerangaistukseen, minkä lisäksi hänet erotettiin rautateiltä. == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
HMS Atlas (1782)

HMS Atlas oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 5. elokuuta 1777 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastaavana mestarina oli Israel Pownoll huhtikuuhun 1779 ja sen jälkeen Nicholas Phillips. Köli laskettiin 1. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 13. helmikuuta 1782 ja valmistui 30. maaliskuuta 1782. Valmistuskustannukset olivat 50 350 puntaa 7 shillinkiä ja 4 pennyä, joihin sisältyi varustaminen.Winfield, Rif s. 24 == Palvelus == Vuonna 1802 alus muutettiin 74-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi. Se osallistui 6. helmikuuta 1806 San Domingon taisteluun, jolloin miehistöstä sai surmansa kahdeksan ja haavoittui 11. Vuonna 1808 alus oli kontra-amiraali Purvisin lippulaivana Cadizin edustalla joutuen useaan otteeseen rannikkopattereiden tuleen. Alus menetti näissä 50 miestä kaatuneina ja haavoittuneina. Alus myös tuhosi Fort Catalinan. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin joulukuussa 1810 Plymouthissa. Alus muutettiin joulukuusta 1813 tammikuuhun 1814 Portsmouthissa väliaikaiseksi vankilalaivaksi. Lokakuussa aloitettiin Portsmouthissa aluksen muuttaminen ruutivarastoksi, mikä saatiin päätökseen tammikuussa 1815. Alus romutettiin toukokuussa 1821 Portsmouthissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Duke-luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
HMS Prince (1788)

HMS Prince oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 9. joulukuuta 1779 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi joulukuuhun 1782 saakka John Jenner ja sittemmin Henry Peake joulukuuhun 1785, Martin Ware maaliskuuhun 1787 ja loppuajan John Nelson. Köli laskettiin 1. tammikuuta 1782. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1788 ja valmistui 25. heinäkuuta 1788. Valmistuskustannukset olivat 55 041 puntaa, 9 shillinkiä ja 11 pennyä, mikä sisälsi varustamisen ja takiloinnin eli 8 388 puntaa. Alusta kuparoitiin Plymouthissa lokakuusta marraskuuhun.Winfield, Rif s. 25 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1790 Sir John Jervisin lippulaivana päällikkönään Josiah Rogers. Se poistettiin palveluksesta joulukuussa. Alus oli vuoden lopulla varustettavana Plymouthissa ja palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Howen laivasto-osastoon kontra-amiraali George Bowyerin lippulaivana päällikkönään Cuthbert Collinwood. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1794. Huhtikuussa 1794 Ranskan vallankumoussotien alkaessa alus oli reservissä Portsmouthissa. Sen runkoa jatkettiin 1796. Vuonna 1805 alus oli Kanaalin laivastossa päällikkönään Richard Grindall. Lokakuussa Trafalgarin taistelussa aluksen viirikkö ohitti sen. Alukselta meni yli kaksi tuntia 2–3 merimailin matkaan saavuttaakseen taistelevat osastot. Aluksen saapuessa taistelualueelle pääosa ranskalaisaluksista oli jo vallattu tai pakomatkalla. Alus vaihtoi laukauksia Espanjan laivaston lippulaivan Principe de Asturiaksen ja Achillen kanssa kärsimättä tappioita tai vaurioita. Tulitoiminnan aikana Achille syttyi tuleen. Grindall kiersi tuhoon tuomitun aluksen laskien veneensä pelastamaan eloonjääneet. Achille tuhoutui ruutivaraston räjähtäessä. Taistelun jälkeen puhjenneessa myrskyssä alus oli korvaamaton sen auttaessa taistelussa pahemmin kärsineitä aluksia. Sodan päätyttyä alus oli Portsmouthissa, kunnes se poistettiin palveluksesta. Alus romutettiin vuonna 1837. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:London-luokan linjalaivat
André

André, Andrée tai Andree voi tarkoittaa seuraavia: * André, miehen etunimi * André (s. 1979), armenialainen poplaulaja * André, André Álvaro Batista do Nascimento (s. 1977), brasilialainen beachfutispelaaja * André, Kari Litmasen säveltämä ja Jiri Nikkisen säveltämä laulu, joka Marita Taavitsaisen esittämänä vuonna 1998 voitti Syksyn sävel -kilpailun * André, sukunimenä: ** André André (s. 1989), portugalilainen jalkapalloilija ** António André (s. 1957), portugalilainen jalkapalloilija ** Carl Severin Andrée, ruotsalainen insinööri, toinen Andrée & Rosenqvist -yhtiön perustajista ** Charles André (1842–1912), ranskalainen tähtitieteilijä ** Elfrida Andrée (1841–1929), ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari, urkuri ja sähköttäjä ** Georges André (1889–1943), ranskalainen yleisurheilija ** Ingrid Andree (s. 1931), saksalainen näyttelijä ** John André (1750–1780), vakoojana hirtetty brittiläinen majuri ** Louise André (s. 1913), kanadalainen oopperalaulaja ja musiikkipedagogi ** Mark Andre, alk. Marc André (s. 1964), ranskalainen säveltäjä ** Maurice André (1933–2012), ranskalainen trumpetisti ** Peter André (s. 1973), brittiläinen poplaulaja, lauluntekijä ja televisioesiintyjä ** Salomon Andrée (1854–1897), ruotsalainen insinööri, lentäjä, tutkimusmatkailija ja naparetkeilijä.
HMS Agamemnon (1852)

HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu Agamemnon-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Se oli laivaston ensimmäinen alus, joka suunniteltiin alusta alkaen höyryvoimaa käyttäväksi. == Valmistus == John Hayesin suunnittelema 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva tilattiin 27. helmikuuta 1841 Woolwichin telakalta. Aluksen aseistuksena piti olla alemmalla tykkikannella kahdeksan kappaletta 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n ja 20 kappaletta 32 naulan 56 cwt:n tykkiä. Ylemmälle tykkikannelle oli suunniteltu asennettavaksi neljä kappaletta 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n ja 24 kappaletta 32 naulan 50 cwt:n tykkiä. Näiden lisäksi etu- ja puolikannelle tulisi 24 kappaletta 32 naulan 41 cwt:n tykkiä. Työt kuitenkin keskeytettiin 18. joulukuuta 1844.Winfield, Rif s. 35 Tilaus uudistettiin 20. kesäkuuta 1849 91-tykkisenä potkuritaistelulaivana Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin marraskuussa. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1852 ja valmistui 9. helmikuuta 1853. Valmistuskustannukset olivat 141 299 puntaa, joista rungon osuus oli 74 331 puntaa ja propulsion 32 890 puntaa.Winfield, Rif s. 37 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 27. syyskuuta 1852 Sheernessissä päällikkönään Sir Thomas Maitland. Se siirtyi Portsmouthiin, jonne se saapui 10. helmikuuta 1853. Alus osallistui vuonna 1853 Spitheadissä pidettyyn laivastokatselmukseen, minkä jälkeen se aloitti palveluksensa Kanaalin laivastossa. Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon. Se oli Krimin sodassa kontra-amiraali Edmund Lyonsin lippulaivana. Alus osallistui 17. lokakuuta 1854 Sevastopolin pommitukseen sekä Fort Kinburnin pommitukseen 1855. Vuonna 1857 alus varustettiin kuljettamaan Atlantic Telegraph Companyn 1 250 tonnin kaapelikelaa pyrittäessä luomaan kiinteä lennätinyhteys Euroopasta Amerikkaan. Ensimmäinen yritys epäonnistui, mutta 29. heinäkuuta 1858 kaapelin päät saatiin yhdistettyä ja yhteys luotua. Alus poistettiin palveluksesta 1862 ja myytiin 1870 romutettavaksi. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Agamemnon-luokan linjalaivat
Meistriliigan kausi 2015

Meistriliigan kausi 2015 oli järjestyksessään 25. Meistriliigan kausi. Se alkoi 6. maaliskuuta ja päättyi 7. marraskuuta 2015. Hallitsevana mestarina kauteen lähti FC Levadia. Mestaruuden voitti FC Flora, jolle mestaruus oli kahdeksas. ==Joukkueet== Joukkue Kaupunki Sijoitus kaudella 2014 FC Levadia Tallinna 1. JK Sillamäe Kalev Sillamäe 2. FC Flora Tallinna 3. JK Nõmme Kalju Tallinna 4. FC Infonet Tallinn Tallinna 5. Paide Linnameeskond Paide 6. JK Tammeka Tartto 7. JK Narva Trans Narva 8. JK Vaprus Pärnu Pärnu 3. (Esiliiga) JK Tulevik Viljandi Viljandi 5. (Esiliiga) ==Sarjataulukko== ==Ottelut== Ensimmäinen kierros Toinen kierros ===Putoamiskarsinta=== Liigassa 9. sijoittunut Tammeka pelasi kaksiosaien karsintasarjan Esiliigan 2. sijoittunutta JK Tallinna Kalevia vastaan. Tammeka voitti yhteismaalein 4–2 ja pelaa näin seuraavalla kaudella Meistriliigassa. |} ==Parhaat maalintekijät== # Pelaaja Joukkue Maalit 1\. Ingemar Teever Levadia 24 2\. Yaroslav Kvasov Sillamäe Kalev 19 3\. Vjatšeslav Zahovaiko Paide Linnameeskond 17 4\. Ats Purje Nõmme Kalju 16 Rauno Sappinen Flora 5\. Vitālijs Ziļs Narva Trans 13 ==Lähteet== Luokka:Viron jalkapallosarjat Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2014–2015/2015
Valkeajärvi (Ikaalinen)

Valkeajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Valkeajärvi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 600 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,7 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella eikä sen rantoihin rajaudu peltoja. Osa rannoista ovat suota ja siihen laskeekin kolme suo-ojaa. Pohjoispäästä lähtee laskuoja, joka yhtyy 600 metrin päässä Veholammen ja Saukkolammen välillä Vehonojaan. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Ryöhiönjärven pohjoispäästä, jonne pääsee Tevaniemeltä tai Sorvanperältä seututieltä 276. == Historiaa == Ikaalisten pitäjänkartassa 1800-luvulta järven nimi oli kirjoitettu "Valkiajärvi". == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
HMS Collingwood (1841)

HMS Collingwood oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1835. Se laskettiin vesille 17. elokuuta 1841 ja valmistui 20. heinäkuuta 1844 Portsmouthissa. Valmistuskustannukset olivat 55 910 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 18 728 puntaa.Winfield, Rif s. 33 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 8. toukokuuta 1844 Portsmouthissa päällikkönään kommodori Henry Broadhead. Se oli 13. elokuuta Tyynenmeren laivaston kontra-amiraali Sir George Francis Seymourin lippulaivana päällikkönään Robert Smart. Alus poistettiin palveluksesta 20. heinäkuuta 1848 ja oli 1849 ankkuroituna Portsmouthissa. Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Chathamin telakalta, missä työt aloitettiin 23. maaliskuuta 1861 ja päättyivät 13. heinäkuuta. Alukselle asennettiin George Rennie & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 424 ihp:tä mahdollistaen 10,46 solmun nopeuden. Sitä ei kuitenkaan koskaan varustettu meripalvelukseen. Alus myytiin maaliskuussa 1867 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.Winfield, Rif s. 44 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Vanguard-luokan linjalaivat
Nevainlampi (Ikaalinen)

Nevainlampi eli Nevanlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Nevainlampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 120 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa soistuvassa metsämaastossa. Siihen yhtyy viisi suo-ojaa, joista kaksi osallistuvat läpivirtaukseen, missä Housulammelta laskevat vedet virtaavat Veholampeen. Rantaviiva on 500 metriä pitkä ja rannan läheisyyteen on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sille johtaa metsäautotie idästä Vahojärven ja Karpanperän yhdistävältä tieltä. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Veholampi (Ikaalinen)

Veholampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Veholampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä läpivirtauslammen soistuva laajentuma. Pohjoispäähän laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Nevainlammesta. Laskuoja Veho-oja lähtee eteläpäästä ja laskee kahden kilometrin päässä Saukkolampeen. Valkeajärveltä tulee Veholammelle tie, joka ohittaa sen 100 metrin päästä. Tien varrella lammen kohdalla on rakennuksia, johon päättyy merkitty retkeilyreitti. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
FC Norma Tallinn

FC Norma Tallinn oli vuosina 1959–1997 toiminut virolainen jalkapalloseura.http://nr.soccerway.com/teams/estonia/fc-norma-tallinn/21219/ Seura oli kotoisin Tallinnasta ja se pelasi kotiottelunsa Norma Staadionilla (nykyinen Maarjamäe Staadion). Norma Tallinn voitti Meistriliigan mestaruuden kaksi kertaa, kausina 1992 ja 1992-93. Liigassa toiseksi seura sijoittui kerran, kaudella 1993-94. Viron cupin Norma Tallinn voitti kaudella 1993-94 ja oli cupissa toinen kaudella 1992-93.http://nr.soccerway.com/teams/estonia/fc- norma-tallinn/21219/trophies/ Neuvostoliiton vallan aikana Norma Tallinn voitti Viron mestaruuden viisi kertaa (1964, 1967, 1970, 1979, 1988) ja Viron cupin kuusi kertaa (1962, 1965, 1971, 1973, 1974, 1989). == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapalloseurat Luokka:Tallinnan urheilu
HMS Vanguard (1835)

HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1835 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == John Edyen suunnittelema alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1833. Se laskettiin vesille 25. elokuuta 1835 ja valmistui 5. heinäkuuta 1836 Portsmouthissa. Valmistuskustannukset olivat 56 983 puntaa ja varustamiskustannukset 20 756 puntaa.Winfield, Rif s. 33 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1836 Välimeren laivastoon päällikkönään Duncombe Pleydell Bouverie. Aluksen päällikkönä olivat 25. tammikuuta 1837 alkaen Sir Thomas Fellowes ja 2. huhtikuuta 1840 alkaen Sir David Dunn. Alus oli huollettavana Portsmouthissa huhtikuusta syyskuuhun 1840, minkä jälkeen se palasi Välimerelle. Se osallistui loppuvuonna 1840 Syyrian sotatoimiinm ja oli Lissabonin edustalla ennen kotiin paluuta vuonna 1842. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1843. Syyskuusta 1844 toukokuuhun 1845 alus varustettiin Portsmouthissa meripalvelukseen. Se palautettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1845 Kanaalin laivueeseen päällikkönään George Wickens Willes. Alus siirrettiin myöhemmin koelaivueeseen. Alus oli 1847 Lissabonissa. Sen päällikkönä oli 6. marraskuuta 1847 George Frederick Richin. Vuonna 1848 alus oli Välimerellä. Se poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 1849. Toukokuusta 1849 huhtikuuhun 1850 alus oli Plymouthissa huollettavana. Muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Sheernessin telakalta, mutta tilaus peruutettiin 1860Winfield, Rif s. 44. Alus palautettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1861 Kingstownin vartiolaivana päällikkönään Edmund Heathcote. Se makasi Sheernessissä ankkurissa maaliskuussa 1862. Alus nimettiin 20. lokakuuta 1867 HMS Ajaxiksi, mikä vapautti sen nimen taistelulaiva HMS Vanguardille. Aluksen romutus saatiin 26. kesäkuuta 1875 päätökseen Chathamissa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Vanguard-luokan linjalaivat
Housulampi (Ikaalinen)

Housulampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Housulampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 600 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,0 hehtaaria. Se sijaitsee soisessa metsämaastossa erämaassa Ikaalisten ja Parkanon rajan tuntumassa. Lampi on kaksiosianen ja osia erottaa 40 metriä kapea salmi. Siihen laskee viisi suo-ojaa ja sen laskuoja on kilometrin pituinen ja se laskee Nevainlampeen. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannoille ei ole rakennettu mitään. Lammelle johtaa Vahojärven ja Karpanperän yhdistävä tie, joka ohittaa lammen eteläkärjen. Pohjoisosaan johtaa tieltä pitkospuut. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Holmenkollenin metroasema

Holmenkollenin metroasema on Oslon metron linjan 1 asema Holmenkollenin alueella Oslossa. Aseman lähellä sijaitsevat Holmenkollenin kansallisareena sekä Holmenkollbakkenin hyppyrimäki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oslon metroasemat
Mertalampi (Ikaalinen)

Mertalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Mertalampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 600 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se sijaitsee Röyhiönjärven kupeessa ja on itsekin puoliksi peltojen ympäröimä. Siihen laskee kuusi pelto- tai suo-ojaa. Oma laskuoja lähtee pohjoiskärjestä ja laskee 250 metriä Röyhiönjärven Salminlahteen. Pohjois- ja lounaiskulmien rannat ovat suota ja avosuota. Järvessä on kaksi saarta, joista suurempi on 100 metriä pitkä. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Järvellä on kolme maatilaa ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Seututie 276 ohittaa järven 300 metriä etelästä. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järvelle oli piirretty kolmas saari pohjoisesta työntyvän niemen nokkaan. Sitä ei enää näyt uusissa kartoissa. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Rasa Polikevičiūtė

Rasa Polikevičiūtė (s. 25. syyskuuta 1970 Panevėžys) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja kaikkiaan nelinkertainen MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 167 cm. Polikevičiūtė voitti maantieajon maailmanmestaruuden Lissabonissa 2001 samalla ajalla hopeaa saaneen maannaisensa Edita Pučinskaitėn kanssa. Hän saavutti sveitsiläisen Barbara Heebin jälkeen maantieajon MM-hopeaa Luganossa 1996. Joukkueaika-ajossa hän sai MM-hopeaa Liuda Triabaiten, Diana Žiliūtėn ja kaksoissisarensa Jolanta Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. Henkilökohtaisessa aika-ajossa hän oli MM- kilpailuissa kolmas Plouayssa 2000. Polikevičiūtė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 2001. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives ;1993 :Gracia Orlova, kokonaiskilpailun voitto ;1994 :Grande Boucle féminine, kokonaiskilpailussa toinen :Essen Etappenfahrt, kokonaiskilpailun voitto :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa ;1996 :Grande Boucle féminine, kokonaiskilpailussa toinen :Olympialaiset, maantieajossa ja aika-ajossa kahdestoista :Masters Féminin, kokonaiskilpailun voitto :MM-kilpailut, maantieajossa hopeaa ;1997 :Women's Challenge, kokonaiskilpailun voitto ;1998 :MM-kilpailut, maantieajossa neljäs ;2000 :MM-kilpailut, aika-ajossa pronssia ;2001 :MM-kilpailut, maantieajossa kultaa ;2002 :MM-kilpailut, aika-ajossa kahdeksas == Lähteet == Luokka:Liettualaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yangquan

Yangquan (, pinyin: Yángquán Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shanxin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupunki Taiyuanista itään. Kaupungin väkiluku on 1,37 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 4 451 neliökilometriä. Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Xinzhoun, idässä Shijiazhuangin, etelässä Jinzhongin, sekä lännessä Taiyuanin prefektuuritason kaupunkeihin. ==Hallinnollinen jako== Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu viiteen osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa, asukasluvut vuonna 2010): ;Kaupunkipiirit (3) * 1. Chengqu (kantakaupunkipiiri, 城区), 193 106 as. * 2. Kuangqu (kaivospiiri, 矿区), 242 994 as. * 3. Jiaoqu (esikaupunkipiiri, 郊区), 286 055 as. ;Piirikunnat (2) * 4. Pingding (平定县), 335 265 as. * 5. Yuxian (盂县), 311 082 as. ==Talous== Yangqianissa on merkittävää kivihiilituotantoa. Yang Quan Coal Industry -yritys on Forbesin Global 2000 -listalla sijalla 1 887s vuonna 2014. ==Galleria== 阳泉市中心.JPG|Kaupungin keskustaa. 阳泉市政府大楼.jpg|Kaupungintalo. Yangquan Railway Station20140917.jpg|Rautatieasema. 阳泉市客运总站.jpg|Linja- autoasema. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yangquan Travel Guide (travelchinaguide.com) * Yangquan Overview (chinatravel.com) Luokka:Shanxin prefektuurit Luokka:Shanxin kaupungit
Jolanta Polikevičiūtė

Jolanta Polikevičiūtė (s. 25. syyskuuta 1970 Panevėžys) on liettualainen maantiepyöräilyn MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 165 cm. Polikevičiūtė saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Liuda Triabaiten, Diana Žiliūtėn ja kaksoissisarensa Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. Maantieajossa hän sijoittui MM-kilpailuissa kerran neljänneksi ja kaksi kertaa viidenneksi sekä olympialaisissa kerran viidenneksi. Sekä Polikevičiūtėn puoliso Viktor Manakov että heidän samanniminen poikansa ovat ratapyöräilijöitä. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives ;1991 :MM- kilpailut, maantieajossa yhdeksäs ;1994 :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa ;1995 :Tour du Finistère, etappivoitto :MM-kilpailut, maantieajossa viides ;1996 :Olympialaiset, maantieajossa viides, aika-ajossa seitsemäs :MM- kilpailut, maantieajossa viides ;1997 :MM-kilpailut, maantieajossa neljäs ;1998 :Trophée d'Or Féminin, kokonaiskilpailun voitto ;1999 :Trophée d'Or Féminin, 3. etapin voitto :Women's Challenge, 5. etapin voitto ;2000 :Grande Boucle féminine, 11. etapin voitto :Olympialaiset, maantieajossa kolmastoista ;2002 :Giro Donne, 1. etapin voitto ;2004 :Giro della Toscana, 4. etapin voitto :Emakumeen Bira, 4. etapin voitto ;2005 :MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs ;2008 :Olympialaiset, maantieajossa yhdestoista == Lähteet == Luokka:Liettualaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liuda Triabaite

Liuda Triabaite (s. 7. heinäkuuta 1965) on liettualainen maantiepyöräilyn MM- mitalisti. Triabaite saavutti joukkueaika-ajon MM-hopeaa Diana Žiliūtėn, Jolanta Polikevičiūtėn ja Rasa Polikevičiūtėn kanssa Agrigentossa 1994. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt