EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Siskonpeti

Siskonpeti on vuosina 2014–2017 esitetty suomalainen sketsisarja, jonka pääosissa olivat Niina Lahtinen, Pirjo Heikkilä, Sanna Stellan, Krisse Salminen, Joonas Nordman ja Jarkko Niemi. Käsikirjoituksen olivat tehneet näyttelijät yhdessä Anna Dahlmanin kanssa, joka oli myös ohjannut sarjan. Musiikin oli säveltänyt Katja Lappi. Sarjaa on esitetty Ylellä vuodesta 2014 alkaen. 12-osainen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin tammi–huhtikuussa 2014. Toisen tuotantokauden käsikirjoittaminen aloitettiin toukokuussa 2014 ja kuvaukset helmikuussa 2015. Toisen kauden esittäminen alkoi Yle TV2:lla lokakuussa 2015. Siskonpedin kolmas ja viimeinen tuotantokausi esitettiin Ylellä syksyllä 2017. Sarjan jaksot koostuvat musiikkivideoista, sketseistä ja henkilökohtaisista monologeista. Jokaisella jaksolla on myös teema. Ulkomailla sarjaa on markkinoitu nimellä Pyjama Party. Alun perinkin kolmen kauden pituiseksi suunniteltu sarja päättyi joulukuussa 2017 esitettyyn joulujaksoon. Lisäksi sarjasta on suunnitteilla myös elokuva. == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi === Jakso Teema Ensiesitys Katsojaluvut (ensiesitys) 1\. Keho 2. tammikuuta 2014 836 000 2\. Parisuhde 9. tammikuuta 2014 487 000 3\. Koti 16. tammikuuta 2014 461 000 4\. Työ 23. tammikuuta 2014 453 000 5\. Seksi 30. tammikuuta 2014 404 000 6\. Perhe 6. helmikuuta 2014 413 000 7\. Sielu 27. helmikuuta 2014 252 000 8\. Ystävyys 6. maaliskuuta 2014 295 000 9\. Äitiys 13. maaliskuuta 2014 196 000 10\. Suomalainen nainen 20. maaliskuuta 2014 244 000 11\. Ilo 27. maaliskuuta 2014 213 000 12\. Loppu 3. huhtikuuta 2014 230 000 === Toinen tuotantokausi === Jakso Teema Ensiesitys Katsojaluvut (ensiesitys) 1\. Nykyaika 15. lokakuuta 2015 292 000 2\. Valta 22. lokakuuta 2015 223 000 3\. Kasvatus 29. lokakuuta 2015 245 000 4\. Seikkailu 5. marraskuuta 2015 201 000 5\. Kulttuuri 12. marraskuuta 2015 223 000 6\. Juhla 19. marraskuuta 2015 239 000 7\. Mies 26. marraskuuta 2015 246 000 8\. Kilpailu 3. joulukuuta 2015 191 000 9\. Arki 10. joulukuuta 2015 244 000 10\. Kommunikaatio 17. joulukuuta 2015 148 000 11\. Nautinto 24. joulukuuta 2015 296 000 12\. Rajat 7. tammikuuta 2016 231 000 * Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa ollut "Viinapäivä"-sketsi palkittiin Raittiuden Ystävien myöntämällä Vuoden raittiusteko -tunnustuksella. === Kolmas tuotantokausi === Jakso Teema Ensiesitys Katsojaluvut (ensiesitys) 1\. Aika 21. syyskuuta 2017 192 000 2\. Ihmisluonto 28. syyskuuta 2017 175 000 3\. Rakkaus 5. lokakuuta 2017 165 000 4\. Ero 12. lokakuuta 2017 220 000 5\. Terveys 19. lokakuuta 2017 183 000 6\. Usko 26. lokakuuta 2017 199 000 7\. Toivo 2. marraskuuta 2017 229 000 8\. Akkojen kotkotuksia 9. marraskuuta 2017 252 000 9\. Kuolema 16. marraskuuta 2017 162 000 10\. Isänmaa 23. marraskuuta 2017 185 000 11\. Musta joulu 21. joulukuuta 2017 385 000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Siskonpeti Facebookissa * Siskonpeti Yle Areenassa * Luokka:2010-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Irja Vesterinen

Irja Maikki Vesterinen (myöh. Mörck, 27. joulukuuta 1911 Viipurin maalaiskunta – 22. tammikuuta 2006) oli suomalainen lastenkirjailija. == Teoksia == * Leikkitoveri toisesta maasta : kertomus lapsille. Aura, Turku 1944 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Open Wheel Grand Prix

Open Wheel Grand Prix on Adobe Shockwaven kehittämä tietokonepeli, jossa tavoitellaan Formula 1-sarjan maailmanmestaruutta fiktiivisillä talleilla, joita ovat muun muassa Streamer, White Horse ja Arrowhead. Pelissä on mukana kauden 2009 kaikki 17 osakilpailua fiktiivisillä radoilla sekä USA:n osakilpailu. Pelissä on fiktiivisiä kuljettajia, kuten Vijay Sinha ja Louis Claire. Open Wheel Grand Prix'ssä on kolme vaikeustasoa; Rookie (Aloittelija), Pro (Ammattilainen) ja Legend (Legenda). == Lähteet == * http://www.shockwave.com/gamelanding/open-wheel-grand-prix.jsp Luokka:Ajopelit
Violettimetallipyrstö

Violettimetallipyrstö (Metallura baroni) kolibreihin kuuluva lintulaji. Se elää vaarantuneena Ecuadorissa, jonka endeemiseen lajistoon se kuuluu. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan violettimetallipyrstö kasvaa noin 10&bdash;11 cm pitkäksi. Koiras violettimetällipyrstö on päästään, selästään, siivistään ja vatsastaan väritykseltään tumman oliivinvihreä. Koiraalla on kurkussaan suurikokoinen kiiltävän violetti laikku, ja sininen pyrstön yläosa. Naaras nuistuttaa ulkonäöltään lajin koirasta, mutta sen kurkkulaikku on pienempi ja vatsa on harmaa tihein vihrein pilkuin. Violettimetallipyrstön nokka on suora ja pitkähkö. ==Levinneisyys ja elintavat== Violettimetallipyrstöä tavataan ainoastaan Ecuadorin eteläosan Andeilta. Se elää kosteissa metsissä ja niitä ympäröivillä ruohikko- ja pensaikkomailla tyypillisesti noin 3 100-4 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Violettimetallipyrstön ravintoa ovat kukkien meden lisäksi hyönteiset ja muut selkärangattomat pieneläimet, joita ne pyydystävät ilmasta ja kasvien lehdiltä. Linnun pesimäkausi on keväällä. Violettimetallipyrstökannan kooksi arvioidaan noin 1 000-2 500 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat metsien hakkuu polttopuiksi ja karjan laidunmaiksi tai mäntyjen viljelyyn. Myös metsien läheisyydessä sijaitsevien pensaikko- ja ruohomaiden polttaminen ja karjan laiduntaminen niillä vähentävät violettimetällipyrstölle soveltuvien elinympäristöjen määrää. ==Lähteet== Luokka:Kolibrit Luokka:Uhanalaiset linnut
Caldwellin piirikunta

Caldwellin piirikunta () on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: *Caldwellin piirikunta, Kentucky *Caldwellin piirikunta (Caldwell Parish), Louisiana *Caldwellin piirikunta, Missouri *Caldwellin piirikunta, Pohjois-Carolina *Caldwellin piirikunta, Texas
Cameronin piirikunta

Cameronin piirikunta () on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: *Cameronin piirikunta (Cameron Parish), Louisiana *Cameronin piirikunta, Pennsylvania *Cameronin piirikunta, Texas
Patrick Blondeau

Patrick Blondeau (s. 27. tammikuuta 1968 Marseille) on ranskalainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen kasvattajaseuransa on FC Martigues. Blondeaun ura kesti 18 vuotta, vuodesta 1987 vuoteen 2005 asti. Hän pelasi uransa aikana kasvattajaseuransa lisäksi AS Monacossa, FC Girondins de Bordeaux´ssa, Sheffield Wednesdayssa, Olympique de Marseillessa, englantilaisessa Watford FC:ssä ja US Créteil-Lusitanosissa. Blondeau pelasi Ranskan jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 1997 tekemättä yhtään maalia. == Yksityiselämä == Blondeau on naimisissa muotisuunnittelija Véronika Loubryn kanssa ja heillä on kaksi lasta, Thylane ja Ayrton. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.com/en/patrick- blondeau/leistungsdaten/spieler_25883.html Luokka: Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claibornen piirikunta

Claibornen piirikunta () on kolmen Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: *Claibornen piirikunta (Claiborne Parish), Louisiana *Claibornen piirikunta, Mississippi *Claibornen piirikunta, Tennessee
DeSoton piirikunta

DeSoton piirikunta () on kolmen Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: *DeSoton piirikunta, Florida *DeSoton piirikunta (DeSoto Parish), Louisiana *DeSoton piirikunta, Mississippi
Jon Hendricks

Jon Hendricks (synt. John Carl Hendricks; 16. syyskuuta 1921 Newark, Ohio – 22. marraskuuta 2017 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja, -lauluntekijä ja rumpali. Hän edusti vocalese-tyyliä. Hän varttui Toledossa ja lauloi paikallisradiossa. Hän suoritti asepalvelusta vuosina 1942–1946 ja opiskeli oikeustiedettä ennen siirtymistään muusikon uralle. Aluksi hän soitti rumpuja ennen aktiivisen uran aloittamista sanoittajana ja laulajana. Vuonna 1952 hänen kappaleensa ”I Want You to Be My Babyn” levytti Louis Jordan. Vuonna 1957 Hendricks teki debyyttinsä levytyksellä.AllMusic: Jon Hendricks Hendricks muodosti kahden muun laulajan, Dave Lambertin ja Annie Rossin kanssa laulutrion. Trio pysyi toiminnassa vuoteen 1964 saakka ja vaikutti myöhempiin ryhmiin, kuten Manhattan Transferiin. Vuonna 1960 Hendricks kirjoitti ja ohjasi Evolution of the Blues -show’n Montereyn jazzfestivaalille. Vuosina 1968–1973 hän asui ja työskenteli Euroopassa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän kirjoitti jazzista San Francisco Chronicleen, opetti jazzia ja perusti vaimonsa, lastensa sekä muiden laulajien kanssa Hendricks Family -kokoonpanon. Hän levytti muun muassa World Pacificille, Columbia Recordsille ja Telarcille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzrumpalit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Karhunseitikki

Karhunseitikki (Cortinarius brunneus) on seitikkien sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen mutta ei myöskään hyvä ruokasieni. == Ulkonäkö == Karhunseitikkien lakki ja heltat ovat joko suklaanruskeita tai karhun turkin lailla ruskeita. Lakki on tavallisesti laakea ja keskuskohoumallinen. Jalka on vaalea tai lakinvärinen. Sienet ovat kooltaan suurehkoja tai keskikokoisia. == Elinympäristö == Karhunseitikkiä tavataan kuusimetsissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt, Taxonomy: Cortinarius brunneus * Laji.fi karhunseitikki (Cortinarius brunneus) * Karhunseitikki, Cortinarius brunneus , kuvia. Luokka:Seitikit
Jesper Thilo

Jesper Thilo (s. 28. marraskuuta 1941 Kööpenhamina) on tanskalainen jazzmusiikkia esittävä tenorisaksofonisti, joka on välillä soittanut myös alttosaksofonia ja klarinettia. Hän levytti ensimmäistä kertaa kokoonpanon johtajana Storyvillelle vuonna 1973. Hänen kanssaan soittivat muiden muassa Hank Jones, Kenny Drew, Clark Terry, Roland Hanna ja Harry Edison. Thilo esiintyi myös Miles Davisin Aura-albumilla vuonna 1989.AllMusic: Jesper Thilo Vuosituhannen vaihduttua Thilo on julkaissut useita levytyksiä Stunt Recordsille. Näitä ovat Remembering Those That Were (2009), On Clarinet (2010) ja Scott Hamilton Meets Jesper Thilo (2011). == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franklinin piirikunta

Franklinin piirikunta () on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: * Franklinin piirikunta, Alabama * Franklinin piirikunta, Arkansas * Franklinin piirikunta, Florida * Franklinin piirikunta, Georgia * Franklinin piirikunta, Idaho * Franklinin piirikunta, Illinois * Franklinin piirikunta, Indiana * Franklinin piirikunta, Iowa * Franklinin piirikunta, Kansas * Franklinin piirikunta, Kentucky * Franklinin piirikunta (Franklin Parish), Louisiana * Franklinin piirikunta, Maine * Franklinin piirikunta, Massachusetts * Franklinin piirikunta, Mississippi * Franklinin piirikunta, Missouri * Franklinin piirikunta, Nebraska * Franklinin piirikunta, New York * Franklinin piirikunta, Ohio * Franklinin piirikunta, Pennsylvania * Franklinin piirikunta, Pohjois-Carolina * Franklinin piirikunta, Tennessee * Franklinin piirikunta, Texas * Franklinin piirikunta, Vermont * Franklinin piirikunta, Virginia * Franklinin piirikunta, Washington
Kaarle Tavela

Kaarle Kustaa Tavela (26. kesäkuuta 1810 Kangasala – 8. helmikuuta 1872 Kangasala) oli suomalainen ratsutilallinen, joka osallistui talonpoikaissäädyn edustajana Venäjän keisari Aleksanteri II:n kruunajaisiin Moskovassa 1856. Tavelan vanhemmat olivat talollinen Simo Kaarlenpoika ja Liisa Tuomaantytär. Hän edusti sukutilan viljelijänä yhdeksättä sukupolvea, ja hän oli kirjoitustaitoinen ja muutenkin valistunut talonpoika. Hän toimi kuudennusmiehenä ja oli seurakunnan köyhäinjohtokunnan jäsen. Kun Suomesta lähetettiin eri säätyjä edustava lähetystö Aleksanteri II:n kruunajaisiin, pyysi kenraalikuvernööri Fredrik Vilhelm von Berg, joka oli tavannut ulkomuodoltaankin muhkean Tavelan Tampereella, Tavelaa talonpoikien edustajaksi. Todennäköisesti Tavelan hyvin onnistunut osallistuminen lähetystöön sai suomalaiset talonpojat pyrkimään muutama vuosi myöhemmin keisarin puheille suomen kieltä koskeneessa asiassa. Tavela sai matkalta palattuaan keisarin suosionosoituksena Andreaksen ritarikunnan nauhassa kannettavan kultamitalin ja suuren hopeapokaalin. Tavelan puoliso oli Justiina Eerikintytär (k. 1884). == Lähteet == * Sivut 755-756. ==Aiheesta muualla== * Tavelan Moskovan matkan kuvaus (Viitattu 7.12.2013) * Suomen Kuvalehti, no. 40, 1956: Kun Kaarle Tavela kävi Venäjänmaalla. Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kangasala Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
Mitty Collier

Mitty Collier (s. 21. kesäkuuta 1941 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen R&B-;, soul- ja gospellaulaja. Chess Records tarjosi hänelle levytyssopimusta vuonna 1960, ja hänen tunnetuin hittinsä on Chess Recordsin kautta vuonna 1964 julkaistu balladi "I Had a Talk with My Man". Muihin merkittäviin kappaleisiin lukeutuu Top 10 -listalle noussut R&B-hitti; "Sharing You". Vuonna 1972 Collier jätti maallisen musiikin, ja sittemmin hän on keskittynyt gospelin laulamiseen. 1990-luvulla hän työskenteli pappina chicagolaisessa kirkossa. Hitistä "I Had a Talk with My Man" ovat tehneet coverversioita Dusty Springfield, Shirley Brown, Inez Foxx ja Marva Wright.AllMusic: Mitty Collier == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Hengellisen musiikin esittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harmaaraita

Harmaaraita on Soturikissat-kirjasarjassa esiintyvä fiktiivinen kissahahmo, joka asuu Myrskyklaanissa, villikissana syvällä metsässä. Harmaaraita saa kirjassa Salaisuuksien Metsä pojan ja tyttären, Myrskyturkin ja Sulkahännän. ==Historia== ===Oppilaana=== Kirjassa Villiin luontoon Harmaaraita esiintyy oppilasnimellä Harmaatassu ja asuu ja elää Myrskyklaanissa. Kirjan alussa hän ja kotikisu Ruska tutustuvat toisiinsa, ja klaanissa Harmaatassusta tulee Ruskan eli Tulitassun ensimmäinen ja paras ystävä. Kirjan lopussa Harmaatassu ja Tulitassu osallistuvat taisteluun Varjoklaania vastaan ja saavat soturinimet, Harmaaraita ja Tulisydän. === Soturina === Kirjassa Tuli ja jää Harmaaraita ja Tulisydän hakevat Tuuliklaanin kotiinsa Kaksijalkalasta, mihin klaani on paennut Rikkotähden häädettyä heidät nummilta. Pian tämän jälkeen molemmat saavat oman oppilaan, Harmaaraita Saniaistassun ja Tulisydän Tuhkatassun. Eräällä opetustuokiolla harmaa soturi vajoaa jäihin, mutta Jokiklaanin naaras, Hopeavirta, pelastaa hänet. Nämä kaksi rakastuvat ja alkavat seurustella, mikä ajaa Harmaaraidan ja Tulisydämen riitoihin. Kirjan lopussa he kuitenkin sopivat riitansa. Salaisuuksien metsä -kirjassa Harmaaraita ja Tulisydän selvittävät edelleen Punahännän salaperäistä kuolinsyytä, ja samalla Harmaaraita ja Hopeavirta jatkavat seurusteluaan, tosin he ovat luvanneet tavata vain kokoontumisissa. Harmaaraidan ja Tulisydämen auttaessa Jokiklaania riistapulan aikana Myrskyklaanin tietämättä, Harmaaraita saa tietää Hopeavirran odottavan heidän yhteisiä pentujaan. Hän on siitä innoissaan, sillä uskoo pentujen liittävän hänet ja kauniin naaraan yhteen ikuisiksi ajoiksi. Kun Hopeavirta kuolee synnytykseen mutta pennut selviävät, Harmaaraita päättää että pennut kuuluvat kuolleen emonsa klaaniin ja vaihtaa heidän kanssaan klaania hoivatakseen heitä. Kirjojen Myrsky nousee aikana Harmaaraita asuu poikansa ja tyttärensä kanssa Jokiklaanissa, mutta kaipaa edelleen Myrskyklaaniin. Kirjassa Vaarallinen polku Jokiklaanin uusi päällikkö Leoparditähti pakottaa Harmaaraidan valitsemaan kahden klaanin väliltä, ja Harmaaraita valitsee Myrskyklaanin - joutuen samalla luopumaan pennuistaan. === Varapäällikkönä === Harmaaraidasta tulee Myrskyklaanin varapäällikkö Pimeyden hetki -nimisen kirjan lopussa. Hän on varapäällikkönä kirjoissa Tulitähden tehtävä, Keskiyö, Kuunnousu ja Aamunkoi. Viimeiseksi mainitussa Harmaaraita joutuu kaksijalkojen vangitsemaksi auttaessaan muita sotureita vapauttamaan muita kaapattuja kissoja näiden kynsistä, joten häntä ei esiinny ollenkaan seuraavassa kirjassa nimeltä Tähtiyö. Auringonlasku- kirjassa Vatukkakynsi nimetään Myrskyklaanin uudeksi varapäälliköksi Harmaaraidan tilalle, sillä Tulitähti myöntää, ettei Harmaaraita ole tulossa takaisin. Harmaaraita kuitenkin palaa kirjassa Näkö, mutta Vatukkakynsi säilyttää varapäällikön asemansa. Luokka:Kuvitteelliset kissat Luokka:Soturikissat
Seppo Kurki

Seppo Juhani Kurki (22. elokuuta 1939 Kotka – 9. huhtikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen viulisti, oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Arno Granrothin johdolla (1952−65), Pariisissa Léon Nauwinckin ja Christian Ferrasin johdolla (1955−56 ja 1970) sekä Lontoossa Max Rostalin johdolla (1957). Kurki piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1954 ja soitti 15-vuotiaana Sibeliuksen viulukonserton Radion sinfoniaorkesterin solistina Lahdessa pidetyssä konsertissa. Myöhemmin hän esiintyi orkesterisolistina, studiomuusikkona ja Suomen Kansallisoopperan viulistina. Kurki toimi myös Helsingin Teatteriorkesterin puheenjohtajana (1968–1970), Sibelius-Akatemian apulaissihteerinä ja Suomen Musiikkiopistojen Liiton taloudenhoitaja-sihteerinä 1969−70 sekä vakuutusoikeuden virkamiehenä vuosina 1973−2005. Kurki on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon. ==Lähteet== * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, Otava 1978 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Markku Mylly

Markku Olavi Mylly (s. 2. joulukuuta 1951 Kemi) on Euroopan meriturvallisuusviraston johtaja vuodesta 2012 alkaneen viisivuotiskauden ajan. Tätä ennen hän toimi Suomen Merenkulkulaitoksen pääjohtajana. Tämä on ensimmäinen kerta, kun suomalainen on valittu EU:n liikennealan viraston pääjohtajaksi. Hän lähti merille 1973 ja työskenteli aluksi puolimatruusina ja matruusina useilla suomalaisilla kauppa-aluksilla. Hän suoritti merikapteenin tutkinnon Raumalla 1980 ja toimi sen jälkeen useiden alusten päällikkönä. Vuonna 1987 hän siirtyi Merenkulkuhallituksen palvelukseen luotsiksi Tankarin luotsiasemalle, josta siirtyi Utöön. Tämän jälkeen hän toimi projektipäällikkönä Saaristomeren merenkulkupiirissä, jossa hän johti Nauvossa sijaitsevan meriliikenteen ohjauskeskuksen Archipelago VTS:n rakennustyötä. Ohjauskeskuksen toiminta alkoi 1993 ensimmäisenä alallaan. Toimittuaan tämän jälkeen Pohjanlahden merenkulkupiirissä hänet nimitettiin 1999 apulaisjohtajaksi Merenkulkulaitoksen pääkonttoriin, jossa hänen tehtäviinsä kuuluivat muun muassa valtakunnallisen luotsaus- ja VTS-toiminnan johtaminen ja kehittäminen. Vuonna 2000 hänestä tuli Merenkulkulaitoksen liikenneosaston osastopäällikkö. Tässä tehtävässä hän johti Suomenlahden yhteisen meriliikenteen ohjausjärjestelmän valmistelua yhteistyössä Venäjän ja Viron viranomaisten kanssa. Toimittuaan tämän jälkeen vielä projektipäällikkönä perustamassa Varustamoliikelaitosta ja oltuaan sen väliaikaisena toimitusjohtajana Mylly nimitettiin vuonna 2004 Merenkulkulaitoksen pääjohtajaksi. Hän oli tässä tehtävässä viimeinen merikapteeni ja viran viimeinen haltija, sillä vuonna 2009 Merenkulkulaitos yhdistettiin Tiehallinnon ja Ratahallintokeskuksen kanssa Liikennevirastoksi. Mylly toimi pari kuukautta Liikenneviraston merenkulkuosaston ylijohtajana ja siirtyi Suomen Satamaliiton toimitusjohtajaksi 2010. Tästä tehtävästä hänet valittiin EMSAn pääjohtajaksi. Viraston pääkonttori sijaitsee Lissabonissa. Pääjohtajan toimikausi on viisivuotinen. Hänellä on ollut luottamustehtäviä Hätäkeskuslaitoksen, Suomen Meripelastusseuran ja monien muiden merenkulkualan järjestöjen hallituksissa ja organisaatioissa. Hän on ollut myös kehittämässä merenkulkualan koulutusta ja vetänyt hankkeita, joissa valmisteltiin Euroopan unioniin liittyneiden Viron, Bulgarian ja Kroatian merenkulkulainsäädäntöä ja muita hankkeita. Hän sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 2012. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset EU- virkamiehet Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Adolf Frey

Johan Adolf Frey (6. kesäkuuta 1828 Loviisa – 19. kesäkuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, opettaja ja raittiusmies. (Viitattu 25.1.2020) Freyn vanhemmat olivat kollegiasessori Johan Adolf Frey vanhempi ja Helena Tuderman. Hän tuli vänrikiksi 1848 ja oli mukana Krimin sodassa 1854–1855, missä haavoittui pahoin. Hänet määrättiin venäjän kielen opettajaksi Haminan kadettikouluun 1857, vakinainen opettaja hänestä tuli 1859. Everstiksi Frey yleni 1883 ja palveluksesta erotessaan 1890 kenraalimajuriksi. Ennen kuolemaansa hän ehti olla lyhyen aikaa kouluhallituksessa venäjän kielen tarkastajana. Frey omisti Reitkallin kartanon Vehkalahdella, jossa hän harjoitti uudenaikaista karjanhoitoa. Hän oli myös innokas raittiusmies, joka ajoi erityisesti alkoholistiparantoloiden perustamista. Hän julkaisi kirjasia ja esitelmiä raittiudesta myös suomeksi. Vuonna 1889 hän perusti Orimattilaan myöhemmin Yläneelle siirretyn Suomen ensimmäisen Turva-nimisen alkoholistiparantolan Vihtori Nyberghin, Kaarle Krohnin ja Elis Bergrothin kanssa. Raittiuden ystävät pystyttivät patsaan Freyn haudalle. Freyn ensimmäinen puoliso vuodesta 1864 oli Natalia Katarina Bruun (k. 1873) ja toinen vuodesta 1878 Sophie Pauline Bruun (k. 1880). Pankinjohtaja ja poliitikko Alexander Frey (1877–1945) oli Freyn poika toisesta avioliitosta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kuva Freystä alikapteenina (Museoviraston kokoelmat) (Viitattu 7.12.2013) Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Raittiusliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Carl Schlyter

Carl Schlyter (s. 7. tammikuuta 1968 Danderyd, Ruotsi) on ruotsalainen poliitikko ja ympäristövaikuttaja. Hän oli 2009–2014 ympäristöpuolueen edustaja Euroopan parlamentissa, jossa hän oli ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan varapuheenjohtaja. Vuosina 2014–2018 hän oli ympäristöpuolueen kansanedustaja Ruotsin valtiopäivillä. Vuonna 2019 Schlyter erosi ympäristöpuolueesta ja perusti uuden radikaalin vihreän puolueen nimeltä Partiet Vändpunkt. Vuonna 2020 Schlyter jätti tehtävät uudessa puolueessaan ja alkoi työskennellä ympäristöjärjestö Greenpeacessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot Luokka:Ruotsalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
EUFOR RD Congo

EUFOR RD Congo on Euroopan unionin vuonna 2006 Kongon demokraattisessa tasavallassa toteuttama kriisinhallintaoperaatio. Tarkoituksena oli tukea Kongossa järjestettyjä vaaleja ja varmistaa niiden demokraattinen ja rauhallinen sujuminen. EU-alueelta mukana oli 21 maata, mukaan lukien Suomi, sekä unionin ulkopuolisista maista Turkki ja Sveitsi. Kaikkiaan operaation kokonaisuusvahvuus oli 2 286 sotilasta, josta Suomen osuudeksi muotoutui 11 lääkintäalan ammattilaista sekä kolme esikuntaupseeria.http://formin.finland.fi/public/default.aspx?contentid=70031 http://www.kadettikunta.fi/turvallisuus/eu/eu_krh2.htm http://www.europarl.europa.eu/sides/getAllAnswers.do?reference=E-2007-1342&language;=FI == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin sotilaalliset kriisinhallintaoperaatiot
Karen Borca

Karen Borca (s. 5. syyskuuta 1948 Green Bay, WisconsinEncyclopedia of Jazz Musicians: Borca, Karen ) on yksi harvoista free jazzia päätoimisesti soittavista fagotisteista. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Cecil Taylorin kanssa. Hänen miehensä oli alttosaksofonisti Jimmy Lyons, joka oli Taylorin pysyvä yhteistyökumppani. Borca soitti myös Lyonsin yhtyeissä, kunnes tämä kuoli vuonna 1986. Sittemmin Borca on soittanut William Parkerin, Marco Eneidin ja Jackson Krallin kanssa.AllMusic: Karen Borca Borca muutti noin yhdeksän kuukauden ikäisenä Iron Beltiin ja sai musiikinopetusta äidiltään. Hän soitti kymmenen vuoden ajan alttosaksofonia, mutta aloitti fagotinsoiton high schoolissa ja jatkoi sitä Wisconsinin yliopistossa. Hän opiskeli lisäksi New Yorkissa. Vuosina 1970–1971 hän soitti Cecil Taylorin big bandissa, ja vuosina 1971–1973 hän avusti tätä opettajana Antioch Collegessa. Hän tapasi Lyonin Taylorin kautta Antioch Collegen -aikoinaan. Hän toimi opetustehtävissä myös New Yorkissa. Hän avusti syksyllä 1974 Jimmy Lyonsia Bennington Collegessa. Pariskunta kiersi ja levytti yli kahdentoista vuoden ajan. Borca aloitti myös omien yhtyeidensä johtamisen vuonna 1972. Borca on esiintynyt Berliinissä, Suomessa ja Sveitsissä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fagotistit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marie Anne Isler Béguin

Marie Anne Isler Béguin (s. 30. kesäkuuta 1956 Boulay-Moselle, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli Ranskan vihreiden edustajana Euroopan parlamentissa kolme kautta, 1991–1994 ja 1999–2009. Hän oli parlamentin varapuhemies 1992–1994. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marie Anne Isler Béguin Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jacksonin piirikunta

Jacksonin piirikunta () on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: * Jacksonin piirikunta, Alabama * Jacksonin piirikunta, Arkansas * Jacksonin piirikunta, Colorado * Jacksonin piirikunta, Etelä-Dakota * Jacksonin piirikunta, Florida * Jacksonin piirikunta, Georgia * Jacksonin piirikunta, Illinois * Jacksonin piirikunta, Indiana * Jacksonin piirikunta, Iowa * Jacksonin piirikunta, Kansas * Jacksonin piirikunta, Kentucky * Jacksonin piirikunta (Jackson Parish), Louisiana * Jacksonin piirikunta, Länsi-Virginia * Jacksonin piirikunta, Michigan * Jacksonin piirikunta, Minnesota * Jacksonin piirikunta, Mississippi * Jacksonin piirikunta, Missouri * Jacksonin piirikunta, Ohio * Jacksonin piirikunta, Oklahoma * Jacksonin piirikunta, Oregon * Jacksonin piirikunta, Pohjois-Carolina * Jacksonin piirikunta, Tennessee * Jacksonin piirikunta, Texas * Jacksonin piirikunta, Wisconsin
Naiivius

==Katso myös== * Naivismi * Toiminnot:Haku/naiiv*
Indican diskografia

Tämä on artikkeli Indican diskografiasta. == Albumit == Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti (FIN) Albumilista (FIN) Ikuinen virta *Julkaistu: 16. elokuuta 2004 *Levy- yhtiö: Sony Music *Formaatti: CD / Digitaalinen #4 32 000+ (Platinaa) Tuuliset tienoot *Julkaistu: 26. lokakuuta 2005 *Levy-yhtiö: SonyBMG *Formaatti: CD / Digitaalinen #12 19 000+ (Kultaa) Kadonnut puutarha *Julkaistu: 21. maaliskuuta 2007 *Levy-yhtiö: SonyBMG *Formaatti: CD / Digitaalinen #8 – Valoissa *Julkaistu: 17. syyskuuta 2008 *Levy-yhtiö: SonyBMG *Formaatti: CD / Digitaalinen #3 – A Way Away *Julkaistu: 2. kesäkuuta 2010 *Levy-yhtiö: Nuclear Blast *Formaatti: CD / CD+DVD / Vinyyli / Digitaalinen #8 – Akvaario *Julkaistu: 24. tammikuuta 2014 *Levy-yhtiö: Suomen Musiikki *Formaatti: CD / Digitaalinen #3 – Shine *Julkaistu: 24. tammikuuta 2014 *Levy-yhtiö: Nuclear Blast *Formaatti: CD / Vinyyli / Digitaalinen – – == Kokoelmat == Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti (FIN) Albumilista (FIN) Pahinta tänään -kokoelma *Julkaistu: 21. lokakuuta 2009 *Levy-yhtiö: Sony Music *Formaatti: CD / Digitaalinen – – == Singlet == Vuosi Single Latauslista (FIN) Singlelista (FIN) Albumi 2004 "Scarlett" – 14 Ikuinen virta "Ikuinen virta" – 8 2005 "Vettä vasten" – – "Ihmisen lento" – – "Vuorien taa" – 5 Tuuliset tienoot "Pidä kädestä" (Promosingle) – – 2006 "Niin tuleni teen" (Promosingle) – – 2007 "Linnansa vanki" – – Kadonnut puutarha "Noita" – – "Ulkona" – – 2008 "Pahinta tänään" – – Valoissa "Valoissa" – – "10 h myöhässä" – – 2009 "Valokeilojen vampyyri" – – Pahinta tänään -kokoelma "Murheiden maa" – – 2010 "In Passing" – – A Way Away "Islands of Light" – – "Precious Dark" – – 2013 "Älä kanna pelkoa" – – Akvaario "A Definite Maybe" – – Shine 2014 "Suunta on vain ylöspäin" – – Akvaario 2023 "Vuonna 95" "Savuna ilmaan" == Musiikkivideot == * Scarlett (2004 – Ohj. Kusti Manninen) * Ikuinen virta (2005 – Ohj. Kusti Manninen) * Vuorien taa (2006 – Ohj. Matti Mäkilaakso) * Pidä kädestä (2006 – Ohj. Marko Mäkilaakso) * Linnansa vanki (2007 – Ohj. Jesse Hietanen, Tuukka Tiensuu) * Pahinta tänään (2008 – Ohj. Jesse Hietanen, Tuukka Tiensuu) * Valoissa (2008 – Ohj. Jesse Hietanen) * 10 h myöhässä (2008 – Ohj. Jesse Hietanen) * Valokeilojen vampyyri (2009 – Ohj. Jesse Hietanen) * Straight and Arrow (2009 – Ohj. Denis Goria) * In Passing (Alternate Version) (2010 – Ohj. Jesse Hietanen) * In Passing (2010 – Ohj. Patric Ullaeus) * Islands of Light (2010 – Ohj. Patric Ullaeus) * Precious Dark (2010 – Ohj. Martin Mueller) * Älä kanna pelkoa (2013 – Ohj. Lawrence Dolkart) * Suunta on vain ylöspäin (2014 – Ohj. Lawrence Dolkart) ==Lähteet== diskografia Luokka:Diskografiat
Engelbrekt Engelbrektinpoika

Engelbrekt Engelbrektinpoika (1390-luku TaalainmaaGrinder-Hansen, 1997, s. 81 – 4. toukokuuta 1436) oli ruotsalainen kapinanjohtaja ja valtakunnan päämies. Hän aloitti vuonna 1434 ns. Engelbrektin kapinan Kalmarin unionia hallinnutta kuningas Eerik Pommerilaista vastaan. == Elämäkerta == Engelbrekt Engelbrektinpoika kuului rälssisukuun ja omisti kaivoksia Ruotsin Taalainmaan maakunnan Bergslagenin alueella. Hänen perheensä, joka oli alun perin kotoisin Saksasta, oli siirtynyt Ruotsiin 1360-luvulla. Perheen vaakunassa kolme puoli- liljaa muodosti kolmion. Engelbrektin puolisona oli Kaarina Laurintytär, jonka isä oli ilmeisesti rikas maanomistaja Lauri Peterinpoika Ramsta. Tämä omisti paljon maita Västmanlannissa ja Uplannissa. Avioliitto lienee solmittu noin vuonna 1428. Pariskunnalla ei tiedetä olleen ainakaan aikuiseksi eläneitä lapsia. Vuoden 1434 kesäkuussa puhjenneen Engelbrektin kapinan syynä olivat tanskalaisten voutien, kuten Jösse Erikinpojan mielivaltainen hallinto ja raskas verotus. Kapina levisi nopeasti koko Ruotsiin ja vuoden 1434 lopulla Eerik Pommerilainen joutui tekemään kapinallisten kanssa aselevon. Tammikuussa vuonna 1435 Engelbrekt nimitettiin Ruotsin valtakunnan päämieheksi (rikshövitsman) Arbogan valtiopäivillä. Lokakuussa 1435 uudistuksiin sitoutunut Eerik Pommerilainen tunnustettiin uudelleen Ruotsin kuninkaaksi, mutta Engelbrekt säilytti edelleen valtakunnan päämiehen asemansa. Kuninkaan rikottua lupauksensa kapina alkoi uudelleen vuoden 1436 alussa. Engelbrekt onnistui taas valtaamaan muutamassa kuukaudessa lähes koko Ruotsin. Ylhäisaateliston vaatimuksesta hän joutui kuitenkin jakamaan valtansa Kaarle Knuutinpoika Bonden kanssa. 4\. toukokuuta 1436 Engelbrektin murhasi henkilökohtaisista syistä Hjälmaren-järven saarella Natt och Dag -sukuun kuuluva Maunu Pentinpoika. Hänet haudattiin Örebron kirkkoon. == Muisto == Seuraavien vuosikymmenten aikana Engelbrektiä alettiin pitää Ruotsin kansallissankarina. Hänen panoksensa Eerik Pommerilaisen itsevaltaisten pyrkimysten torjujana olikin epäilemättä ratkaiseva, vaikka kansallismielisellä historiankirjoituksella onkin ollut taipumusta ylikorostaa hänen asemaansa. Kuvanveistäjä Carl Gustaf Qvarnströmin (1810–1867) pronssipatsas Engelbrektistä paljastettiin Örebrossa vuonna 1865. Engelbrektiä esittäviä patsaita on myös Tukholmassa, Arbogassa ja Falunissa. Säveltäjä Nathaniel Berg (1879–1957) laati vuonna 1928 Engelbrektiä kuvaavan oopperan. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * J. A. Sumelius : Engelbrekt Engelbrektinpoika. Ruotsin talonpoikaisen kansallissankarin 500-vuotismuisto, Helsingin Sanomat, 23.12.1934, nro 346, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Ruotsalaiset kapinajohtajat Luokka:Ruotsalaiset henkirikosten uhrit Luokka:1390-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1436 kuolleet
Grantin piirikunta

Grantin piirikunta () on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: * Grantin piirikunta, Arkansas * Grantin piirikunta, Etelä-Dakota * Grantin piirikunta, Indiana * Grantin piirikunta, Kansas * Grantin piirikunta, Kentucky * Grantin piirikunta (Grant Parish), Louisiana * Grantin piirikunta, Länsi-Virginia * Grantin piirikunta, Minnesota * Grantin piirikunta, Nebraska * Grantin piirikunta, New Mexico * Grantin piirikunta, Oklahoma * Grantin piirikunta, Oregon * Grantin piirikunta, Pohjois-Dakota * Grantin piirikunta, Washington * Grantin piirikunta, Wisconsin
Donelaitis-seura

Donelaitis-seura – Liettuan Ystävät on vuonna 1990 perustettu ystävyysseura, jonka tarkoitus on lisätä Liettuan kulttuurin tuntemusta Suomessa sekä suomalais-liettualaista kulttuuriyhteistyötä. Sitä edelsi 1930-luvulta vuoteen 1945 toiminut Suomalais-Liettualainen Yhdistys. Donelaitis-seuraan kuuluu noin 300 henkilöä sekä yhteisöinä Joensuun Seudun Donelaitis-seura, Tampereen Liettua-seura, Donelaitis – Turun seudun Liettuan ystävät ry ja Itä-Hämeen opisto. Liettuassa toimii myös Suomen ja Liettuan välinen ystävyysseura Lietuvos ir Suomijos Draugija.Donelaitis-seura: Seura ja toiminta Seuran lehti on kolmesti vuodessa ilmestyvä Donelaitis. Seura muun muassa järjestää liettuan kielen opetusta ja erilaisia tilaisuuksia sekä ylläpitää kirjastoa, joka kuuluu osana Baltia-kirjastoon. == Rahoitus == Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Donelaitis-seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti: Avustus 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 OKM:n ystävyysseurojen yleisavustus € € € € € € € € € == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Liettua Luokka:Suomalaiset ystävyysseurat
Lafayetten piirikunta

Lafayetten piirikunta () on kuuden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi: * Lafayetten piirikunta, Arkansas * Lafayetten piirikunta, Florida * Lafayetten piirikunta (Lafayette Parish), Louisiana * Lafayetten piirikunta, Mississippi * Lafayetten piirikunta, Missouri * Lafayetten piirikunta, Wisconsin
Helmut Kretschmar

Helmut Kretschmar (s. 3. helmikuuta 1928 Kleve) on saksalainen tenori. Hän opiskeli Frankfurtissa Kurt Thomasin sekä Hans Emgen ja Detmoldissa Fred Huslerin johdolla. Vuonna 1953 hän saavutti ensipalkinnon Deutschen Musikhochschulenin laulukilpailussa ja vuonna 1958 Nordrhein-Westfalenin suuren taidepalkinnon. Vuonna 1954 Kretschmar oli mukana kantaesittämässä Arnold Schönbergin Moses und Aronia. Vuonna 1961 hänestä tuli Detmoldin musiikkikorkeakoulun professori.Bach Cantatas: Helmut Kretschmar Krestchmarin ura konsertti- ja oratoriolaulajana alkoi vuonna 1953. Hän oli suuri Johann Sebastian Bachin tulkitsija ja teki konserttikiertueita kaikkialla maailmassa. Bachin lisäksi Krestchmar tulkitsi myös Georg Friedrich Händelin, Felix Mendelssohnin, Joseph Haydnin ja aikansa säveltäjien teoksia. Vaimonsa, pianisti Renate Fischerin kanssa hän esitti yksinlauluja, joita olivat säveltäneet Franz Schubert, Robert Schumann, Hugo Wolf ja Claude Debussy. Krestchmaria kuullaan lukuisilla levytyksillä, myös oopperalevyillä (Fidelio, Moses und Aron). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marzio Conti

Marzio Conti (s. 22. toukokuuta 1960) on italialainen huilisti ja kapellimestari. Hän syntyi Firenzessä ja aloitti musikaalisen uransa huilistina. Häntä pidettiin yhtenä johtavista soittajista maassaan, mutta hän hylkäsi uransa solistina keskittyäkseen orkesterinjohtoon. Hän on toiminut muun muassa Torinon filharmonisen orkesterin pääkapellimestarina ja San Remon sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana. Hän on levyttänyt lukuisille suurille levy-yhtiöille. Naxoksen kautta hän on julkaissut Gaetano Donizettin, Sergio Rendinen ja Gioacchino Rossinin teosten levytyksiä.Naxos: Marzio Conti == Lähteet == Luokka:Italialaiset huilistit Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Kiil-Nielsen

Nicole Kiil-Nielsen (s. 21. elokuuta 1949 Larchamp, Mayenne, Ranska) on ranskalainen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentissa 2009–2014. Kiil- Nielsen toimi Rennesin apulaiskaupunginjohtajana 2001–2008 vastuualueenaan hajautettu yhteistyö ja kansainvälinen solidaarisuus. Kiil-Nielsen valittiin 2009 Europe Écologien edustajana Euroopan parlamentti, ja hän istui siellä yhden kauden vuoteen 2014. Parlamentissa hän oli EU:n ja Kazakstanin, EU:n ja Kirgisian sekä EU:n ja Uzbekistanin parlamentaarisissa yhteistyövaliokunnissa toimivan ja suhteista Tadžikistaniin, Turkmenistaniin ja Mongoliaan vastaavan valtuuskunnan varapuheenjohtaja. Hän oli myös ulkoasiainvaliokunnan jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nicole Kiil-Nielsenin verkkosivut * Nicole Kiil-Nielsen Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Being for the Benefit of Mr. Kite!

Being for the Benefit of Mr. Kite! on rock-yhtye The Beatlesin vuonna 1967 julkaisema kappale albumilta Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band. Kappaleen tekijöiksi on merkitty John Lennon-Paul McCartney, mutta kappale on pääosin Lennonin tekemä. Kappale on hyvin psykedeelinen ja yksi The Beatlesin tuotannon psykedeelisimmistä lauluista. Lennon sai innoituksen kappaleeseen lukiessaan sanomalehteä, kuten hänellä oli tuolloin hyvin usein tapana. Lehdessä hän näki ilmoituksen taikurista nimeltä Mr. Kite. Lennon sepitti lauluun pihajuhlat, jossa Mr. Kite pitää show’nsa ja jossa ovat mukana Hendersonit (The Hendersons) ja valssia tanssiva Henry-hevonen (Henry the Horse). == Lähde == * Steve Turner - Inside the Beatles - tarinat laulujen takana Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:Vuoden 1967 kappaleet
Sveriges Arbetares Centralorganisation

Sveriges Arbetares Centralorganisation (lyh. SAC, myös SAC Syndikalisterna) on Ruotsissa toimiva syndikalistinen ammattiliitto. Vuonna 1910 Lundissa perustetun SAC:n jäsenistöön kuuluu kaikkien ammattialojen edustajia sekä lisäksi työttömiä, opiskelijoita ja eläkeläisiä. Jäseniä sillä on noin 4 500. SAC:lla ei ole puheenjohtajaa, vaan sen toiminnasta vastaa sihteeristö. Liiton tavoitteena on anarkososialistinen yhteiskunta ilman poliittisia, taloudellisia tai sosiaalisia hierarkioita. Se ilmoittaa olevansa myös antikapitalistinen, seksismin ja militarismin vastainen sekä feministinen. SAC toimii yhteistyössä useiden anarkististen ryhmien kanssa. Se oli vuonna 1922 mukana perustamassa anarkosyndikalistista Kansainvälistä työväenliittoa, mutta vetäytyi järjestön toiminnasta 1950-luvulla. Liiton jäsenmäärä oli suurimmillaan vuonna 1924, jolloin sillä oli noin 37 000 jäsentä. SAC julkaisee viikoittain ilmestyvää Arbetaren-lehteä. Liitolla on myös oma kustannusyhtiö Federativs, oma työttömyyskassa Sveriges Arbetares Arbetslöshetskassa (SAAK) sekä Tukholman Sveavägenillä sijaitseva toimitalo SAC-huset. Vuodesta 2000 lähtien SAC on jakanut Civilkuragepriset (Kansalaisrohkeuspalkinto) -nimistä tunnustuspalkintoa, joka perustettiin uusnatsien vuonna 1999 murhaaman ay-aktiivin Björn Söderbergin muistoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset ammattiliitot Luokka:Anarkistiset järjestöt Luokka:Ruotsalaiset järjestöt
Peplum-helma

Peplum-helma on paidan, takin, hameen tai leningin leveä, kellotettu helma, joka kiinnitetään vyötärölinjaan ja päättyy selvästi varsinaisen hameenhelman yläpuolelle. Peplum voi olla samaa kangasta kuin asun yläosa tai alaosa tai kokonaan eri materiaalia. Peplum tuli muotiin vuonna 2012. Yksi ensimmäisistä sitä käyttäneistä julkisuuden henkilöistä oli Kim Kardashian. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:2010-luvun muoti Luokka:Hameet
Lovely Rita

”Lovely Rita” on brittiläisen rock-yhtyeen The Beatlesin kappale vuodelta 1967 ja albumilta Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band. Kappaleen tekijätietoihin on merkitty kappaleen tekijöiksi John Lennon – Paul McCartney, mutta kappale on pääasiassa McCartneyn tekemä. Se edustaa yksinkertaisempaa linjaa Beatlesin kokeilevalla ja moniulotteisella, hyvin taiteellisella edellämainitulla albumilla. Vaikka John Lennon vihasi kappaletta eikä pitänyt sitä Beatles- tyylisenä kappaleena, antoi hän silti kappaleen äänityksissä parhaansa ja osallistui vahvasti kappaleen taustalauluun, tehdäkseen kappaleesta ja sitä myötä koko kunnianhimoisesta albumista yhä paremman. McCartney sai inspiraation kappaleeseen brittiläisestä naispuolisesta pysäköinninvalvojasta, joka antoi McCartneylle pysäköintisakot. == Lähde == * Steve Turner - Inside The Beatles - tarinat laulujen takaa Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:Vuoden 1967 kappaleet
Getting Better

'Getting Better' on brittiläisen rock-yhtyeen The Beatlesin vuonna 1967 julkaistu kappale. Se sisältyy yhtyeen samana vuonna julkaistulle albumille Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Kappaleen tekijätietoihin sen tekijöiksi on merkitty The Beatlesin lauluntekijäpari John Lennon-Paul McCartney. Kappaleen alkuperäisidea oli McCartneyn, mutta myös Lennon osallistui kappaleen tekoon, joten sen voi todeta olleen yhdessä tehty kappale. == Kappaleen alkuperäisidea == The Beatles työskenteli Abbey Road Studioseilla, runsaasti levyttämässä ja tekemässä sävellystyötä yhtyeen albumia, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Bandia varten. Paul McCartney tunsi tarvitsevansa taukoa ja päätti lähteä kävelylle ystävänsä Hunter Daviesin ja lammaskoiransa Marthan kanssa. Kävelyllä McCartney sai inspiraation Getting Betteriin. Davies kertoi laulun syntyhetkestä kirjassa Inside The Beatles näin: Lause 'getting better' toi McCartneyn mieleen rumpali Jimmy Nicolin. Nicol oli tuurannut sairaana ollutta Ringo Starria ja soittanut useissa konserteissa The Beatlesin maailmankiertueella 1964. Hänen täytyi opetella kaikki soitettavat kappaleet hyvin nopeasti, mikä oli haastavaa. Joka konsertin jälkeen McCartney ja John Lennon olivat menneet kysymään Nicolilta 'Miten meni?' mihin tämä oli aina vastannut 'Parempaan päin' ('getting better'). Niinpä tästä lauseesta tuli aina Paulille mieleen Jimmy Nicol. == Kappaleen sävellystyö ja levytys == Kun McCartney tuli kävelyltä kotiinsa, hänellä oli suuri inspiraatio. Hän tapaili kitarallaan melodiaa, mihin hän kehitteli koko ajan lisää sanoja. McCartney jatkoi kappaleen hahmottelua pianolla. Samana iltana Lennon tuli käymään McCartneyn kotona. Tuolloin paikalla, mukana ollut Davies muistelee tapahtumaa näin: Kappaleen optimistinen pääosa on McCartneyn käsialaa, minkä Lennonin väliosa täydentää ja tuo särmää kappaleeseen. Väliosassa Lennon kertoo elämänsä virheistä, joita hän katuu. Kertosäkeessä McCartney laulaa "I have to admit it's getting better" (täytyy myöntää kaikki on paranemaan päin), mihin Lennon vastaa "It can't get much worse" (Ei voi paljon huonommin mennä). Kappale äänitettiin yhdessä päivässä, 9. maaliskuuta 1967. The Beatles kappaleella * Paul McCartney - päävokaalit, bassokitara, sähköpiano * John Lennon - taustalaulu, päävokaalit (väliosa), kitara * George Harrison - taustalaulu, kitara, tambura * Ringo Starr - rummut, bongorummut * George Martin - tuottaja, piano == Lähteet == * Steve Turner - Inside The Beatles - tarinat laulujen takana Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:Vuoden 1967 kappaleet
Antti Rautiainen

Antti Rautiainen (s. 1979 Helsinki) on suomalainen kansalaisaktivisti, totaalikieltäytyjä, kirjailija ja anarkisti, joka on kirjoittanut myös salanimellä Veli Itäläinen. Hän on Voima-lehden Fifi-verkkolehden kolumnisti ja on kirjoittanut myös Väärinajattelija- ja Kapinatyöläinen-lehtiin. Antti Rautiainen kieltäytyi kaikesta asepalveluksesta, kutsunnat mukaan lukien, marraskuussa 1997. Hänelle määrättiin vuosien ajan sakkorangaistuksia sekä uusi kutsuntapäivä. Sakkoja Rautiainen ei suostunut maksamaan, joten ne muunnettiin vankeudeksi. Hän valitti toistuvasti rangaistusvaatimuksista käräjäoikeuteen sillä perusteella, ettei samasta rikoksesta eli aseistakieltäytymisestä saisi rangaista kymmeniä kertoja. Vuonna 2005 Antti Rautiainen vapautettiin palvelemasta vakinaisessa väessä rauhan aikana. Lääkäri määritteli Rautiaisen palvelusluokaksi C (F91), vaikka Rautiainen kieltäytyi anarkistisen vakaumuksensa perusteella vastaamasta lääkärin esittämiin kysymyksiin palveluskelpoisuuden selvittämiseksi. Mainittu luokka F91 tarkoittaa psyykkistä käytöshäiriötä. Rautiaisen mielestä lääkärin päätös oli puhtaasti poliittinen ja sotilasviranomaisten etukäteen tilaama. Rautiainen asui vuodet 1999–2012 Venäjällä, jossa hän opiskeli matematiikkaa Moskovassa Kansojen ystävyyden yliopistossa ja työskenteli myöhemmin it- alalla. Rautiainen oli myös mukana paikallisten anarkistiryhmien toiminnassa ja osallistui muun muassa väkivaltaisiin yhteenottoihin paikallisten uusnatsien kanssa. Huhtikuussa 2012 Venäjän viranomaiset luokittelivat hänet turvallisuusuhaksi, eikä Rautiaisen oleskelulupaa enää uusittu vaan hänet karkotettiin maasta. Marraskuussa 2013 Tjumenin kaupungin syyttäjänvirasto kielsi Rautiaisen kahta vuotta aikaisemmin venäläisessä mielipidelehdessä julkaiseman artikkelin "ekstremistisenä".Antti Rautiainen: "Tämä kirjoitukseni on nyt kielletty Venäjällä" Uusi Suomi 3.12.2013. Viitattu 8.12.2013. Rautiaisen ensimmäinen kirja Planeetan suurin ja viilein – tositarinoita Venäjältä ilmestyi huhtikuussa 2012. Lisäksi Rautiainen on kääntänyt Suomesta turvapaikan saaneen venäläisen kirjailijan Pjotr Silajevin teoksen Eksodus salanimellä Veli Itäläinen.Antti Rautiaisen Planeetan suurin ja viilein julkistetaan 19.4 Into-kustannus. Viitattu 8.12.2013. == Teokset == *Planeetan suurin ja viilein – tositarinoita Venäjältä, Into-kustannus 2012. ISBN 978-952-264-132-8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomalainen mies: Antti Rautiainen Yle Areena. *Antti Rautiainen Fifi-verkkolehdessä Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset anarkistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jokapäiväinen elämämme

Jokapäiväinen elämämme on Riikka Pelon toinen romaani, jonka julkaisi Teos huhtikuussa 2013. Se voitti julkaisuvuonnaan Finlandia-palkinnon. Teos oli myös vuoden 2014 Runeberg-palkintoehdokkaana. Kirja kertoo venäläisen runoilija Marina Tsvetajevan (1892–1941) paosta miehensä ja tyttärensä kanssa vallankumouksen jaloista Tšekkoslovakiaan sekä Tsvetajevan runojen kirjoittamisesta siellä, siirtymisestä Pariisiin, jossa mies ja tytär ovat Neuvostoliiton salaisen poliisin palveluksessa, ja paluusta Moskovaan. Neuvostoliitossa Stalinin vainot erottavat heidät toisistaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kantokorpi, Mervi: Elämää kahden sodan poltteessa HS.fi. 4.4.2013. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Finlandia-palkitut teokset Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Sam Most

Sam Most (16. joulukuuta 1930 Atlantic City, New Jersey – 13. kesäkuuta 2013 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut huilisti ja tenorisaksofonisti. Harvemmin hän soitti myös klarinettia. Hän oli klarinetisti Abe Mostin veli. Hän soitti varhain Tommy Dorseyn (1948), Boyd Raeburnin ja Don Redmanin orkestereissa. Hän johti ensimmäisen oman sessionsa vuonna 1953.AllMusic: Sam Most Most levytti sessiota monille eri levymerkeille ja työskenteli muiden muassa Chris Connorin, Paul Quinichetten, Teddy Wilsonin, Buddy Richin, Red Norvon ja Louie Bellsonin kanssa. Hän kuoli 82-vuotiaana syöpään. Hän oli naimaton.Los Angeles Times: Pioneering jazz flutist had a 'peppery' style == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Abe Most

Abe Most (27. helmikuuta 1920 New York, New York – 10. lokakuuta 2002) oli yhdysvaltalainen swing-klarinetisti. Hän oli huilisti Sam Mostin vanhempi veli. Hän työskenteli Les Brownin kanssa vuonna 1939, suoritti vuosina 1942–1945 asepalvelusta ja teki lyhytaikaista yhteistyötä Tommy Dorseyn kanssa vuonna 1946. 1940-luvun lopussa Most muutti Los Angelesiin, jossa hän toimi studiomuusikkona. Hän soitti toisinaan yhdessä veljensä kanssa. Hän myös johti omia sessioitaan.AllMusic: Abe Most == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet