EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bebé

Tiago Manuel Dias Correia (s. 12. heinäkuuta 1990 Agualva-Cacém, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hänet tunnetaan paremmin lempinimellä Bebé. Hän pelaa laiturina tai hyökkääjänä. == Ura == Bebé pelasi juniorina portugalilaisessa Grupo Sportivo de Louresissa. Hän pelasi siellä vuosina 2001–2008. Bebé pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa kaudella 2009–2010 portugalilaisessa CF Estrela da Amadorassa. Hän siirtyi sinne kesällä 2009 pelaten ennen amatöörinä Louresissa. Hän pelasi siellä 26 ottelua tehden neljä maalia. Hänen entinen agenttinsa Gonçalo Reis kertoi, että hän oli siirtynyt PSV Eindhoveniin ilmaiseksi toukokuussa 2010, mutta PSV kieltäytyi siitä, koska he eivät tunteneet häntä.PSV turned down Bebe 'for free' PSV Eindhoven Viitattu 1.9.2011. Hän siirtyi Vitória de Guimarãesiin kesällä 2010 ilmaisella siirrolla. Hän allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen yhdeksän miljoonan euron myyntihinnalla. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa yhtäkään ottelua. === Manchester United === 11\. elokuuta 2010 vain viisi viikkoa sen jälkeen kun hän siirtyi Vitória de Guimarãesiin, hän siirtyi Manchester Unitediin.Reds agree deal for winger Manchester United Viitattu 1.9.2011. Siirto toteutui 16. elokuuta ja hänet näytettiin medialle seuraavana päivänä yhdessä muiden uusien hankintojen, Javier Hernándezin ja Chris Smallingin, kanssa.Starlets excite Sir Alex Manchester United Viitattu 1.9.2011 6\. syyskuuta 2010 hänet valittiin ManUn 25 pelaajan joukkueeseen Mestarien liigaan. Hän teki debyyttinsä seurassa 22. syyskuuta tullessaan vaihdosta kentälle 74 minuutilla 5–2-voitossa Scunthorpesta Englannin liigacupissa. 2. lokakuuta hän teki Valioliiga-debyyttinsä tullessaan kentälle ottelun 80 minuutilla 0–0-tasapelissä Sunderlandia vastaan. Hänen ensimmäinen aloituksensa tuli Wolvesia vastaan liigacupin neljännellä kierroksella 26. lokakuuta, jossa hän teki ensimmäisen maalinsa, Unitedin ensimmäisen 3–2-kotivoitossa. Hänen ensimmäinen Mestarien liiga -maalinsa tuli hänen Mestarien liiga -debyytissään hänen tehtyään 3–0-vierasvoiton viimeisen maalin Bursasporista 2. marraskuuta.Match statistics: Bursaspor - Manchester United Manchester United Viitattu 1.9.2011. 19\. helmikuuta hän pelasi täydet 90 minuuttia 1–0-kotivoitossa Crawley Townista FA Cupin viidennellä kierroksella.Man Utd 1 - 0 Crawley Town Manchester United Viitattu 1.9.2011. === Beşiktaş, Benfica, Eibar, ym. === 15\. kesäkuuta 2011 hänet lainattiin kauden mittaisella sopimuksella turkkilaiseen Beşiktasiin.Bebe makes loan move from Man Utd to Besiktas Beşiktaş. Viitattu 1.9.2011. Tämän jälkeen hän on pelannut Benficassa sekä useissa portugalilaisissa ja espanjalaisissa seuroissa lainalla. Vuodesta 2016 hän on edustanut espanjalaista Eibaria. == Lähteet == * Bebé Transfermarkt-sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 325

Seututie 325 on seututie, joka kulkee Kangasalan Huutijärveltä Kuhmoisten Poikkijärvelle. Tiellä on pituutta noin 60 kilometriä ja se yhdistää kantatien 58 kautta valtatiet 12 ja 24. Seututie 325 eli Sahalahdentie lähtee kulkemaan kantatieltä 58 itään Sahalahtea kohti. Ennen Sahalahtea tullaan Pelisalmelle, jossa sijaitsee Matinsaaren levähdysalue. Pelisalmen jälkeen tulee Sahalahden kirkonkylä, jossa tien nimi vaihtuu Kuhmalahdentieksi. Sahalahden jälkeen tullaan Kuhmalahden kirkonkylään, jonka jälkeen tien nimi vaihtuu Pohjantieksi. Kun tietä jatketaan eteenpäin, saavutaan Pohjaan, joka oli Kuhmalahden kunnan keskus. Pohjassa tien nimi vaihtuu Vehkajärventieksi ja siihen liittyy etelästä Pälkäneen Rautajärveltä tuleva seututie 322. Pohjasta jatkettaessa saavutaan Vehkajärven kylään. Vehkajärven jälkeen tulee Kuhmoisten kunnanraja ja tien nimi vaihtuu Tampereentieksi. Kuhmoisten Poikkijärvellä tie päättyy ja se risteää valtatien 24 kanssa. Vuonna 2020 tien vilkkain osuus oli sen alkuosa Huutijärveltä Sahalahdelle. Osuuden keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 4 200 ajoneuvoa vuorokaudessa. Sahalahden ja Pohjan välinen liikenne oli 1 400–2 200 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien hiljaisin osuus oli Pohjasta itään. Pohjan ja Poikkijärven välinen liikenne oli 500–700 ajoneuvoa vuorokaudessa. == Lähteet == *http://maps.google.fi/maps *http://www.kangasala.fi/ * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Mattigronroos.fi: Seututie 325 325 Luokka:Sahalahti
Issei Sagawa

Issei Sagawa (; 26. huhtikuuta 1949 – 24. marraskuuta 2022) oli japanilainen murhaaja ja kannibaali, joka vuonna 1981 tappoi hollantilaisen Renee Harteveltin. Sagawan vapauduttua laitoksesta hänestä tuli Japanissa pienimuotoinen julkimo. ==Elämä== Sagawa syntyi Kobessa, Japanissa ja hänen vanhempansa olivat rikkaita. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa. ===Harteveltin murha=== Sagawa murhasi luokkatoverinsa - Renée Harteveltin - Pariisissa ja joutui istumaan tuomionsa ranskalaisessa vankilassa. Sagawa kutsui Harweltin luokseen syömään, ja tämän saavuttua Sagawa ampui häntä niskaan kiväärillä ja aikoi syödä tämän. Sagawa valitsi juuri Harveltin koska hänen mielestään nainen oli kaunis ja terve, ominaisuudet joita Sagawalla ei itsensä mielestä ollut, Sagawa kuvaili itseään adjektiiveilla heikko, ällöttävä ja pieni mies. Hän oli vain 1,52m pitkä.) ja hän kertoi aikovansa varastaa murhaamansa naisen kauneuden ja terveyden syömällä tämän lihaa. Sagawa sai šokin naisen ampumisesta ja pyörtyi, mutta herättyään hän "tajusi" että hänen on syötävä uhrinsa lihaa. Hän alkoi syödä uhriaan aloittaen huulista ja jaloista, ensin raiskattuaan ruumiin. Hän kertoi kuulusteluissa yllättyneensä huomattuaan ihmisen ihonalaisen rasvan olevan maissinkeltaista. Kahden päivän aikana Sagawa söi osia ruumiista. Hän kuvaili naisen lihaa pehmeäksi ja hajuttomaksi, ja muistuttavan tonnikalaa. Sagawa yritti hävittää silvotun ruumiin heittämällä ja upottamalla hänet läheiseen järveen, mutta ranskalaiset poliisit saivat hänet kiinni itse teossa ja pidättivät miehen. Sagawan rikas isä järjesti hänelle parhaan mahdollisen juristin oikeudenkäyntiä varten, mutta Sagawa joutui ensin istumaan vankilassa kaksi vuotta ennen oikeudenkäyntiä. Oikeudenkäynnissä tuomari totesi Sagawan olevan selvästi mielisairas ja kykenemätön osallistumaan oikeudenkäyntiin. Hänet siirrettiin mielisairaalaan ja hänet tuomittiin elämään loppuelämänsä kyseisessä sairaalassa suljetulla osastolla. Hänet siirrettiin myöhemmin Japaniin Matsuzavan sairaalaan jossa psykiatri totesi hänen olevan mieleltään terve, mutta "paha". Koska Sagawan rikossyyte kumottiin mielisairauden vuoksi, tapauksen oikeusasiakirjat Ranskan lain mukaisesti salattiin eikä niitä näin ollen voitu lähettää Japaniin. Japanin viranomaiset taas eivät lain mukaan voineet pitää Sagawaa vangittuna sairaalassa, koska häntä ei syytetty mistään. Sagawa kirjoittautui ulos sairaalasta 12. elokuuta 1986, ja on ollut vapaa mies siitä lähtien. == Vapautuksen jälkeen == Sagawa asui tapauksen jälkeen Tokiossa. Hän oli Japanissa pienimuotoinen julkimo, ja vieraili usein erinäisissä televisio- ja radio-ohjelmissa. Sagawa kirjoitti vuonna 1997 kritisoivan kirjan "Shonen A" (Poika A), ja murhasta huolimatta hän omisti kirjansa japanilaiselle 14-vuotiaalle sarjamurhaajalle joka mm. murhasi useita lapsia ja katkaisi uhreiltaan kaulat. http://www.goodreads.com/author/show/2795905.Issei_Sagawa Sagawa kuoli keuhkokuumeeseen marraskuussa 2022. ==Lähteet== Luokka:Kannibaalit Luokka:Nekrofiilit Luokka:Japanilaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Pajarien tulo

Pajarien tulo () on Johan Halvorsenin orkesterisävellys vuodelta 1893. Teos kuuluu Halvorsenin suosituimpiin, ja siitä tuli nopeasti maailmanlaajuinen menestys. Teoksen taustalla on Halvorsenin saama työtarjous: hänet oli kutsuttu Bukarestin konservatorioon musiikinopettajaksi, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta. Hän kiinnostui kuitenkin kaupungin historiasta ja luki Romanian pajareista ja näiden saapumisesta Bukarestiin 1700-luvulla. Selostus kiehtoi Halvorsenin mielikuvitusta niin että hänen oli lähes pakko säveltää siihen musiikkia. Pajarien tuloa käytettiin aluksi näytelmämusiikkina Bergenin teatterissa, ja kaksi vuotta myöhemmin Halvorsen sovitti sen suurelle sinfoniaorkesterille. ==Lähteet== * Dybsand, Øyvin 2010: Johan Halvorsen: Orchestral Works, Volume 1. [CD-levyn esittely.] Chandos CHAN 10584. Luokka:1890-luvun musiikkiteokset
Palojoki (Vantaanjoen sivujoki)

Palojoki on Vantaanjoen sivujoki Hyvinkäällä, Tuusulassa ja Nurmijärvellä keskisellä Uudellamaalla eteläisessä Suomessa. Joki saa alkunsa Hyvinkäältä kaupungin keskustaajaman etelälaidoilta ja virtaa sieltä etelään alittaen pääradan lähellä Palopuron seisaketta, jonka nimenä vuoteen 1951 oli joen mukaan Palojoen seisake. Tuusulan puolella joki virtaa halki Jokelan taajaman, alittaa pääradan uudelleen, virtaa kappaleen matkaa Tuusulan ja Nurmijärven rajajokena, mutkittelee sitten vuoroin Tuusulan ja vuoroin Nurmijärven alueilla ja laskee Vantaanjokeen Nurmijärven Palojoen kylän luona, Suomen kansalliskirjailijan Aleksis Kiven lapsuusmaisemissa. Joen valuma-alueen pinta-ala on 88,41 km² ja valuma-alueen järvisyys 0,05 %. Palojokea suurempia Vantaanjoen sivujokia ovat Keravanjoki, Lepsämänjoki, Luhtajoki, Kytäjoki, Keihäsjoki ja Tuusulanjoki. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Nurmijärven luonto Luokka:Hyvinkään joet Luokka:Tuusulan joet Luokka:Vantaanjoen vesistö
Kanada talviolympialaisissa 1932

Kanada saavutti Lake Placidin talviolympialaisista 1932 seitsemän mitalia, joista yksi oli kultaa, yksi hopeaa ja viisi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Kanada sijoittui neljänneksi. Kanadan joukkue koostui 42 urheilijasta, joista 38 oli miehiä ja neljä naisia. Kaikki kanadalaisten saavuttamat mitalit tulivat luistimilla käydyistä lajeista: miehet voittivat jääkiekossa ainoan kultamitalin, taitoluistelusta tuli yksi pronssimitali ja pikaluistelusta kanadalaiset voittivat yhden hopean ja neljä pronssia. == Mitalistit == === Kultaa === * William Cockburn, Clifford Crowley, Albert Duncanson, George Garbutt, Roy Henkel, Victor Lindquist, Norman Malloy, Walter Monson, Kenneth Moore, Romeo Rivers, Hack Simpson, Hugh Sutherland, Stanley Wagner ja Aliston Wise – jääkiekko, miehet === Hopeaa === * Alexander Hurd – pikaluistelu, miesten 1 500 m === Pronssia === * Alexander Hurd – pikaluistelu, miesten 500 m * William Logan – pikaluistelu, miesten 1 500 m * William Logan – pikaluistelu, miesten 5 000 m * Frank Stack – pikaluistelu, miesten 10 000 m * Montgomery Wilson – taitoluistelu, miesten yksinluistelu == Lähteet == * Canada at the 1932 Lake Placid Winter Games Sports Reference LLC. Talviolympialaisissa 1932 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 1932
Parallel Universe

Parallel Universe on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 2000, vuoden 1999 albumilta Californication. Kappale on albumin toinen. Kappale löytyy yhtyeen Greatest Hits-kokoelma-albumilta. Single oli parhaimmillaan 37. Alternative Songs-listalla, viettäen yhteensä kolme viikkoa listalla.http://www.billboard.com/#/artist/red-hot-chili- peppers/chart-history/5507?f=377&g;=Singles Kappale on samankaltainen kuin Otherside, toinen albumin kappale. Kummatkin kappaleet ovat muihin albumin kappaleisiin nähden synkkiä ja kertovat yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen huumekierteestä. Kummatkin kappaleet edustavat Red Hot Chili Peppersin uutta tyyliä, jota yhtye ajoi sisään albumilla Californication, sisältäen yhä vähemmän funk-vaikutteita. == Lähteet == Luokka:Red Hot Chili Peppersin kappaleet Luokka:Vuoden 1999 kappaleet
Va-Bank

Va-Bank () oli neuvostoliittolainen, NL:n hajoaminen jälkeen venäläinen punkrock-yhtye. Se esitti kappaleensa ru-wikin tietojen mukaan venäjäksi. Yhtye levytti Suomessa vuonna 1988 Polarvox-levy-yhtiölle. Va-Bank esiintyi Jyrockissa Jyväskylässä samana vuonna. Yhtye sai nimensä puolalaisesta samannimisestä elokuvasta vuodelta 1981. Va-Bank on moskovalainen rock-yhtye, ja perustettu vuonna 1986. Sen perusti laulaja-kitaristi Alexander Feliksovitsh Sklar (ven. Александр Феликсович Скляр).http://www.afsklyar.ru//http://persona.rin.ru/eng/view/f/0/37707/sklar- alexander-feliksovich Nuorison suosima musiikki alkoi olla hyväksytympää Neuvostoliitossa pääsihteeri Mihail Gorbatšovin valtakaudella, uuden niin sanotun avoimuuden politiikan mukaisesti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *http://www.afsklyar.ru// *http://persona.rin.ru/eng/view/f/0/37707/sklar- alexander-feliksovich Luokka:Neuvostoliittolaiset rockyhtyeet Luokka:Venäläiset rockyhtyeet
What Next?

What Next? on Elliott Carterin säveltämä yksinäytöksinen, 40-minuuttinen ooppera. Genre oli noin 90-vuotiaalle säveltäjälle uusi aluevaltaus. Teos kantaesitettiin Deutsche Staatsoperissa Berliinissä vuonna 1999. Libretto on musiikkikriitikko Paul Griffithsin käsialaa.The New York Times: 6 Characters in Search of a Dimension, in Different Operatic Tempos What Next? on komedia kuudesta auto-onnettomuudesta selvinneestä (tai kenties siinä kuolleesta) henkilöstä, jotka pyrkivät ymmärtämään, mitä heille on tapahtunut ja mitkä ovat heidän välisensä suhteet. Teoksen esitys Amsterdamissa 2000 on julkaistu levytettynä ECM-levymerkillä. == Lähteet == Luokka:Elliott Carterin teokset Luokka:Englanninkieliset oopperat Luokka:1990-luvun musiikkiteokset
Bravo (yhtye)

Bravo () on venäläinen, alkujaan neuvostoliittolainen poprock-yhtye. Bravo perustettiin Moskovassa vuonna 1983. Yhtyeen perusti kitaristi Jevgeni Havtan. Tyylilajina on helposti tunnistettava slaavilais-melankolia, jazz-vaikuttein. Yhtye esittää kappaleensa venäjäksi, vaikka niiden nimet ovat joskus englanniksi. Venäjänkielisen wikiartikkelin mukaan yhtyeen äänitettä (oletettavasti vuodelta 1987 julkaistua) on myyty 5 miljoonaa kappaletta. Yhtyeessä 1980-luvulla esiintyneestä laulajasta, Žanna Aguzarovasta tuli myöhemmin hyvin suosittu Venäjällä.http://www.peoples.ru/art/music/alternative_general/aguzarova/ Suomessa julkaistiin vuonna 1987 taltioitu äänite, joka kantoi yhtyeen nimeä. Siinä olevista kappaleista ehkä tunnetuin lienee "Old Hotel" (ven. Старый отель/translitt. "Staryj Otelj"). Suomalainen levykustantaja oli Polarvox. Kappaleiden nimet translitteroitiin, ja äänite julkaistiin LP-levynä sekä C-kasettina. == Jäsenet == === Nykyiset === * Jevgeni Havtan (1983−): kitara, laulu, sanoitukset * Aleksandr Stepanenko (1983−1985, 1994−): kosketinsoitin, saksofoni, huilu, kitara, pianoharmonikka, tamburiini * Pavel Kuzin (1983−1989, 1995−): lyömäsoittimet * Robert Lenz (1995−): akustinen kitara, sähkökitara, huuliharppu, laulu * Mihail Gratšov (2011−): basso-kitara, kontrabasso ===Vuonna 1987=== * Laulu: Žanna Aguzarova * Kitara: Jevgeni Havtan * Perkussio: Pavel Kuzin * Rummut: Timur Murtuzajev * Saksofoni: Fjodor Ponomarjov == Levyt == === Studioalbumit === * 1983 — Bravo (Браво) (ensimmäinen magneettialbumi) * 1985 — Bravo (Браво) (toinen magneettialbumi) * 1987 — BRAVO * 1987 — Ansambl Bravo (Ансамбль Браво) * 1989 — Skažem my drug drugu "Bravo!" (Скажем мы друг другу «Браво!) (magneettialbumi, laulajana Jevgeni Osin) * 1990 — Stiljagi iz Moskvy (Стиляги из Москвы) * 1993 — Moskovskij bit (Московский бит) * 1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака) * 1996 — Na perekrjostkah vesny (На перекрёстках весны) * 1998 — Hity pro ljubov (Хиты про любовь) * 2001 — Jevgenika (Евгеника) * 2011 — Moda (Мода) * 2015 — Navsegda (Навсегда) === Singlet === * 1989 — Gruppa Bravo (Группа Браво) * 1994 — Doroga v oblaka (Дорога в облака) * 1995 — Veter znaet (Ветер знает) * 1997 — Serenada 2000 (Серенада 2000) * 2001 — Ljubov ne gorit (Любовь не горит) === Konserttialbumit === * 1994 — Live in Moscow * 1998 — Živaja kollektsija (Живая коллекция) * 2014 — 30 let. Kontsert v Stadium Live (30 лет. Концерт в Stadium Live) * 2015 — Novogodni akustitšeski kontsert (Новогодний акустический концерт) === Kokoelmat === * 1992 — Gruppa Bravo - 10. Zapisi 1983/1984 gg. (Группа Браво. - 10. Записи 1983/1984 гг.) (laiton kokoelma) * 1993 — Žanna Aguzaroca i Bravo 1983—1988 (Жанна Агузарова и «Браво» 1983—1988) * 1995 — Pesni raznyh let (Песни разных лет) * 2004 — Zvjozdnyi katalog (Звёздный каталог) * 1995 — The Best Of * 2017 — Bravospektiva (Бравоспектива) 2CD ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliittolaiset rockyhtyeet Luokka:Venäläiset rockyhtyeet
Florence Lee

Florence Lee (12. maaliskuuta 1858 Jamaica, Vermont – 1. syyskuuta 1962 Hollywood, Kalifornia) oli mykkäelokuvissa esiintynyt yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen uransa jatkui 1910-luvulta 1930-luvulle. == Elokuvia == * Enoch Arden (1911) * A Voice from the Deep (1912) * Kultaa ja verta (1924) * My Stars (1926) * Kaupungin valot (1931) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Eino Ojanen

Eino Ojanen (27. marraskuuta 1924 Helsinki – joulukuu 2010) oli suomalainen koripallovalmentaja. Ojanen pelasi pääsarjatasolla koripalloa, käsipalloa sekä pesäpalloa. Ojanen voitti Karhun Poikien paidassa koripallon SM-pronssia. Hän edusti käsipallossa samaa seuraa ja voitti kolme SM-kultaa. Pesäpallossa Ojanen edusti Katajanokan Haukkoja, muttei voittanut SM-mitalia. Käsipallossa hän pelasi myös 13 maaottelua. Ojanen valmensi Suomen koripallomaajoukkuetta vuosina 1950–1955 lukuun ottamatta neljää ottelua vuonna 1952. Hänen aikanaan maajoukkue osallistui kolme kertaa EM-kilpailuihin. Vuonna 2018 Ojanen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Seututie 339

thumb|Seututie 339 Kuohunharjulla Kangasalan Huutijärvellä Seututie 339 on Tampereen Kaukajärveltä Kangasalan Huutijärvelle johtava seututie. Tien pituus on noin 10,5 kilometriä. Se kulkee Vatialan kautta Lentolaan, josta se menee Suoramalle. Sieltä tie jatkaa Pikonkankaan kautta Kangasalan keskustaan ja Huutijärvelle. 339 Luokka:Kangasalan liikenne
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkiyksiköiden 1 000 metrin melontaan osallistui 20 melojaa. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla. ==Alkuerät== Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun. 1.erä Sija Nimi Maa Aika 1 Hendrik Verbrugghe 4.27,7 2 Lubomír Vambera 4.30,1 3 Bertram Oldershaw 4.30,7 4 Giorgio Piccinelli 4.38,5 5 Michael Budrock 4.39,5 6 Hansrüdi Engler 4.39,7 7 Geoffrey Colyer 4.39,9 2.erä Sija Nimi Maa Aika 1 Willem van der Kroft 4.20,3 2 Meinrad Miltenberger 4.21,2 3 Louis Gantois 4.22,2 4 Knud Albjerg 4.24,2 5 Per Johnsen 4.25,2 6 Josip Lipokatic 4.35,2 7 Roland Licker 4.48,1 3.erä Sija Nimi Maa Aika 1 Thorvald Strömberg 4.15,5 2 Lev Nikitin Neuvostoliitto 4.17,1 3 Gert Fredriksson 4.17,6 4 János Urányi Unkari 4.20,9 5 Herbert Schreiner 4.22,9 6 Mircea Anastasescu 4.32,9 ==Loppukilpailu== Sija Nimi Maa Aika 1 Gert Fredriksson 4.07,9 2 Thorvald Strömberg 4.09,7 3 Louis Gantois 4.20,1 4 Willem van der Kroft 4.20,8 5 Meinrad Miltenberger 4.21,6 6 Lubomír Vambera 4.24,0 7 Hendrik Verbrugghe 4.25,0 8 Lev Nikitin Neuvostoliitto 4.26,2 9 Bertram Oldershaw 4.26,5 ==Lähteet== * Tulokset puolaksi Luokka:Melonta kesäolympialaisissa 1952
Mount Juneau

Mount Juneau on 1 090 metriä korkea vuori Kaakkois-Alaskassa noin puolitoista mailia itään Juneaun keskustasta. ==Historia== Mount Juneau pohjautuu kaivoshistoriaan. Alun perin kaivosmiehet nimesivät vuoren Gold Mountainiksi vuonna 1881, mutta se nimettiin uudelleen Bald Mountainiksi vuonna 1896. ==Ilmasto== Mount Juneaulla sataa 300% enemmän kuin Juneaun keskustassa.Our rain . Talvella Mount Juneau on yksi pahimmista lumivyöryn uhkista suurelle asutuskeskukselle.City looks at property tax rate reduction Juneau Empire. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan vuoret
Final Fight 3

Final Fight 3 on vuoden 1995 joulukuussa julkaistu tappelupeli. Capcomin kehittämä peli julkaistiin vain Super Nintendolle. Japanissa peli tunnetaan nimellä Final Fight Tough.Final Fight 3 for SNES (1995) Mobygames Viitattu 1.1.2011 Peli julkaistiin myöhemmin Wiille Virtual Consolen kautta aluksi Japanissa joulukuussa 2009 ja Euroopassa helmikuussa 2010. == Juoni == Mad Gear rikosorganisaation hajottua täysin jäljelle jääneet rikolliset jäivät tappelemaan Metro Cityn alueista. Skull Cross nousi jengisodan jälkeen johtavaksi katujengiksi Metro Cityssä. Guyn palattua Metro Cityyn harjoittelureissultaan pormestari Haggarin luokse, Skull Cross jengi on aloittanut mellakan kaupungissa. Haggar lähtee Guyn, etsivä Lucian ja yllättäen paikalle ilmestyneen katutappelijan Deanin kanssa estämään Skull Cross jengiä tekemästä enempää tuhoa. == Pelattavuus == Pelissä on neljä hahmoa valittavana; alkuperäisten Haggarin ja Guyn lisäksi pelissä on kaksi uutta hahmoa, Lucia ja Dean. Edellisten pelien tavoin hahmoilla on omat erityisliikkeet, sekä vahvuudet ja heikkoudet. Uutena ominaisuutena hahmot saivat uusia hyökkäys ja niskalenkki liikkeitä, sekä erityisesti Street Fighter peleistä tuttuja comboja. Liikettä varten kuvaruudun alalaidassa on combomittari, joka täyttyy pisteiden myötä. Mikäli liikettä ei käytä ollenkaan mittari tyhjenee automaattisesti itsekseen. Se myös tyhjenee myös käytön myötä. Normaalin yksin- ja kaksinpelin lisäksi pelaaja voi pelata tietokoneen kanssa pelin läpi. Mukana on myös edellisten versioiden tavoin energiaa ja pisteitä lisääviä esineitä, jotka useimmiten ovat tynnyreiden ja laatikoiden sisällä. Myös eri aseita voi saada haltuunsa, joko maasta tai lyömällä esimerkiksi puukkoa pitävää roistoa. Edeltäjiensä tavoin pelissä on yhteensä kuusi tasoa ja kaksi bonus tasoa. Pelin lopputekstit puolestaan määräytyvät valitun hahmon mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Beat ’em up -pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Final Fight ja:ファイナルファイト#ファイナルファイト タフ
Paul Lemström

Paul Lemström (20. heinäkuuta 1941 Helsinki – 19. kesäkuuta 2004 Siuntio) oli suomalainen urheilutoimittaja. Lemström työskenteli suurimman osan urastaan Hufvudstadsbladetin palveluksessa. Hän aloitti lehden urheilutoimittajana vuonna 1966 ja jäi eläkkeelle vuonna 2002. Hän toimi vuodesta 2000 kuolemaansa asti, vajaan kolmen kauden ajan, Urheilutoimittajain liiton puheenjohtajana. Hän kuului liiton hallitukseen vuodesta 1990 ja toimi myös Helsingin Urheilutoimittajien puheenjohtajana. Vuonna 1993 Suomen Valmentajat ry valitsi Lemströmin vuoden urheilutoimittajaksi. Lemström, lempinimeltään ”Pille”, pelasi nuoruudessaan käsipalloa SM-tasolla. Hän oli voittamassa Suomen mestaruutta helsinkiläisseura Arsenalissa vuonna 1963. Lemström kuoli vuonna 2004, 62-vuotiaana, äkilliseen sairauskohtaukseen kesäpaikallaan Siuntiossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Kumatetralyyli

pienoiskuva|Kumatetralyyliä et al sisältävä syötti. Kumatetralyyli on rotanmyrkyissä käytettävä myrkyllinen tuholaistorjunta-aine.Rakumin Morte -rotanmyrkyn käyttöturvallisuustiedote Ensimmäisen sukupolven 4-hydroksikumariini-johdannainen. Kumatetralyyli on toistomyrkky, joka vaatii useita syöntikertoja, koska se poistuu elimistöstä nopeasti. Myrkkysyöttiä on pidettävä vähintään 10 vrk rottien saatavilla, ja syöttejä täytyy ennemmin lisätä useita kertoja viikossa kuin laittaa kerralla paljon. Muuten syötti voi homehtua ja pilaantua, jolloin se ei enää tehoa eikä maistu rotille.Jyrsijäntorjunta Kumatetralyylin laskettu LD50-arvo on rotalla noin 33 000 mg/kg, aine on erittäin myrkyllistä joutuessaan iholle tai nieltynä. Toistomyrkyt häviävät rotan elimistöstä nopeasti, siksi myrkyn tehoamista joutuu odottamaan. Kumatetryylin ja muiden vastaavien 4-hydroksikumariini- myrkkyjen teho perustuu siihen että ne heikentävät veren hyytymistä ja aiheuttavat vaurioita verisuoniin ja maksaan. Koska rotanmyrkky vaikuttaa viiveellä, rotta ei tiedä syövänsä myrkkyä. Vaikka kumatetralyyli on myrkyllistä, se ei välttämättä tehoa esimerkiksi hiiriin, siksi sitä on syytä käyttää vain rottien torjuntaan. Kumatetralyyliä sisältävä rotanmyrkky on vaarallista myös lemmikeille, erityisesti koirille. Oireena ilmenee voimattomuutta, kalpeutta limakalvoilla ja mahdollista verenvuotoa tai veristä virtsaa. Hoitona annetaan K1-vitamiinia.Rotanmyrkky tulee pitää poissa lemmikin ulottuvilta Eläinlääkäri.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Coumatetralyl *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Coumatetralyl *ChemBlink: Coumatetralyl Luokka:K-vitamiinin antagonistit Luokka:Jyrsijöiden torjunta-aineet
Slovenian sosialistinen tasavalta

Slovenian sosialistinen tasavalta, lyhenteeltä Slovenian ST () eli Slovenian kansantasavalta, lyhenteeltä Slovenian KT (), vuosina (1945-1963) oli sosialistinen tasavalta osana Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa vuodesta 1944 vuoteen 1991. Ennen vuotta 1963 alueen nimi ollut Slovenian kansantasavalta. Vuonna 1990, kun alue oli edelleen osa Jugoslaviaa, Slovenian kommunistit sallivat muiden poliittisten puolueiden perustamisen, mikä johti valtion muuttumiseen demokraattiseksi.Worldstatesmen - Slovenia 8\. maaliskuuta 1990 Slovenian sosialistinen tasavalta poisti sanan ”sosialistinen” nimestään, jolloin siitä tuli Slovenian tasavalta, joka itsenäistyi 25. kesäkuuta 1991. == Itsenäistyminen == Maaliskuussa 1990 Slovenian sosialistisen tasavallan hallitus hyväksyi alueen perustuslakiin joitakin muutoksia, jotka mahdollistivat demokraattisen yhteiskuntajärjestyksen. Heti saman vuoden huhtikuussa pidettiinkin demokraattiset vaalit. Parlamenttivaalit voitti oppositio Jože Pučnikin johdolla. Samaan aikaan Milan Kučan, aiempi kommunistisen puolueen kansanedustaja, äänestettiin alueen presidentiksi. Kristillisdemokraattien Lojze Peterlesta tuli pääministeri, ja hän lopetti 45 vuotta kestäneen kommunistipuolueen hallinnon virallisesti. Tänä ajanjaksona Slovenia palautti vanhan lippunsa ja vaakunansa, mikä viittasi vahvasti alueen tulevaan itsenäistymiseen. Vanhan kansallislaulun, Naprej zastava slaven, tilalle oli tullut kappale nimeltä Zdravljica jo maaliskuussa 1990. 23\. joulukuuta 1990 Sloveniassa pidettiin kansanäänestys itsenäisyydestä. Kansanäänestyksen äänistä 92,3 % kannatti Slovenian itsenäistymistä Jugoslaviasta. 25. kesäkuuta 1991 Slovenian parlamentti vahvisti alueen itsenäisyyden. Lyhyen 10 päivää kestäneen sodan jälkeen Slovenian armeija oli turvannut alueen itsenäisyyden. Pian tämän jälkeen muut valtiot alkoivat tunnustamaan Slovenian. Syntyi Slovenian tasavalta. == Katso myös == *Jugoslavia == Lähteet == Luokka:Slovenian historia Luokka:Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Nina Zanjani

Nina Zanjani (s. 1. syyskuuta 1981 Iran) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Wallander-elokuvissa poliisiharjoittelijaa sekä ollut yksi päähenkilöistä useassa ruotsalaisessa elokuvassa. Hän on näytellyt myös teatterissa ja televisiosarjoissa. Zanjani on valmistunut Tukholman teatterikorkeakoulusta. Hänen vielä opiskellessaan ohjaaja Eva Bergman kiinnitti huomiota Zanjanin lahjakkuuteen ja tarjosi hänelle pääosaa kuningatar Elisabethina näytelmässä Don Carlos. Teatterikorkeakoulussa yksi hänen opettajistaan oli Krister Henriksson, jonka ehdotuksesta Zanjani otettiin Wallander-elokuviin. Zinjani on lähtöisin Iranista, josta hän muutti kuusivuotiaana Ruotsiin vanhempiensa kanssa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sverrir Gudnason

Sverrir Gudnason (; s. 12. syyskuuta 1978 Lund, Ruotsi) on syntyperältään islantilainen näyttelijä. == Varhainen elämä == Gudnason muutti vanhempiensa kanssa Islannista Ruotsiin vuonna 1990. Hän harrasti lapsena Islannissa näyttelemistä koulussa. Hän pääsi nuorena esittämään pää­osaa Halldór Laxnessin kirjoittamaan näytelmään Maailman valo Reykjavíkin kaupungin­teatterissa, missä hän esiintyi noin vuoden ajan. == Ura == Gudnasonin tavoitteena oli päästä ammatti­näyttelijäksi. Muutettuaan Ruotsiin hän oppi ruotsin kielen nopeasti. Hän opiskeli teatteri­lukiossa ja sai pieniä televisio­rooleja. Vuonna 2007 hän esiintyi pää­osassa ruotsalaisessa televisio­sarjassa Upp till kamp. Seuraavana vuonna Shanghain kansain­välisillä filmi­festivaaleilla hän sai palkinnon parhaasta mies­pää­osasta suorituksestaan ruotsalais-tanskalaisessa elo­kuvassa Original. Vuonna 2009 hänet valittiin keskeiseen rooliin Wallander- elo­kuva­sarjassa, jossa hän esiintyi 12 elo­kuvassa. Gudnason näytteli keskeistä roolia suomalaisessa Omerta 6/12 -toiminta­elo­kuvassa, joka sai ensi-iltansa marras­kuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Parhaan miessivuosan Guldbagge-palkinnon saajat
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 metrin kajakkiyksikkö

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkiyksiköiden 10 000 metrin melontaan osallistui 17 melojaa. Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna 27. heinäkuuta Soutustadionilla. ==Loppukilpailu== Sija Nimi Maa Aika 1 Thorvald Strömberg 47.22,8 2 Gert Fredriksson 47.34,1 3 Michel Scheuer 47.54,5 4 Ejvind Hansen 47.58,8 5 Hans Gulbrandsen 48.12,9 6 Miloš Pech 48.25,8 7 Ivan Sotnikov Neuvostoliitto 48.36,8 8 Joachim Bobeldijk 49.36,2 9 Alfred Schmidtberger 49.45,6 10 Pierre Derivery 49.48,5 11 Hilaire Deprez 50.20,6 12 Geoffrey Colyer 50.55,3 13 Josip Lipokatic 51.01,3 14 William Schuette 52.44,6 15 Aldo Albera 53.49,2 16 Raymond Kamber 54.57,3 17 Léon Roth 56.02,9 ==Lähteet== * Tulokset puolaksi Luokka:Melonta kesäolympialaisissa 1952
Marja Tyrnin Joulushow

Marja Tyrnin Joulushow on spin-off-sarja suomalaisesta sketsiohjelma Putouksesta. Lifestyle-ohjelman muotoon rakennetussa ohjelmassa Vuoden sketsihahmo -tittelin Putouksessa voittanut pallivahalainen leskirouva Marja Tyrni esittelee katsojille vieraidensa kera erilaisia vinkkejä jouluvalmisteluihin. Kaikkiaan kuuden jakson mittainen ohjelma esitettiin MTV3-kanavalla vuodenvaihteessa 2010–2011. Sarjaa on esitetty uusinnoin jouluisin. Marja Tyrniä ohjelmassa näyttelee Aku Hirviniemi. Lisäksi ohjelmassa esiintyvät Marja Tyrnin apulaiset; Jucci Hellström ("Marja's Personal Assistent") sekä tonttutytöt Hilla Ruoppila ja Mimosa Willamo. Loppulaulun pianistina nähdään Larry Läskinen (Leri Leskinen). Jokaisessa jaksossa nähdään lisäksi useita vieraita. == Viittaukset Putoukseen == Ohjelmassa tehdään useita viittauksia Putous-ohjelman hahmoihin. Ensimmäisessä jaksossa vierailee "Tyrnin kuumalinja" -osiossa Putouksessa tutuksi tullut sketsihahmo Raisa Reikänaama (Krista Kosonen), viimeisessä jaksossa Jättipipariluukun vieraana on Vuoden sketsihahmo -kilpailussa toiseksi selviytynyt Kete Rahkonen (Riku Nieminen). Lisäksi Raisa Reikänaama ja Kete Rahkonen mainitaan ohjelmassa useaan kertaan; muista Putouksen hahmoista mainitaan Birger Borg ja "moppitukka" eli ohjelman juontaja Jaakko Saariluoma. == Jaksot == Alla olevaan taulukkoon on listattu jaksoittain osioiden "Hannu Karpolta pöllitty pukintunnistusformaatti", "Jättipipariluukku" ja "Tyrnin kuumalinja" vieraat. Jakso Ensiesitys Katsojia Hannu Karpolta pöllitty pukintunnistusformaatti Jättipipariluukku Tyrnin kuumalinja Loppulaulu 1\. 27.11.2010 507 000 Jani Wickholm Anu Harkki Raisa Reikänaama Äidin porsaat 2\. 04.12.2010 435 000 Ressu Redford Jorma Piisinen Aira Samulin Hei tonttu-ukot 3\. 11.12.2010 391 000 Susanna Sievinen Ilkka Kanerva Juha Mieto Joulupuu on rakennettu 4\. 18.12.2010 420 000 Jaakko Kolmonen Juhani Tamminen Jethro Rostedt Jouluyö, juhlayö 5\. 25.12.2010 301 000 Teuvo Loman Simo Salminen Vesa-Matti Loiri Varpunen jouluaamuna 6\. 01.01.2011 ei tiedossa Janne Kataja Kete Rahkonen – Hallelujah == Katso myös == * Putous == Aiheesta muualla == * * Marja Tyrnin kotisivut MTV3:n sivuilla == Lähteet == Luokka:Marja Tyrni
Almoreksantti

Almoreksantti on oreksiini-reseptorin antagonisti, joka on kehitteillä ollut lääke unettomuuteen. Lääkettä kehitti lääkeyhtiö Actelion melko pitkälle. Lääkkeen kehitystyö alkoi 2007. Tammikuussa 2011 lääkeaineen kehittely kuitenkin katkaistiin FDA:n määräyksestä, sillä almoreksantin vaikutusprofiilissa oli ilmennyt haittavaikutuksia. Oreksiini on hypotalamuksessa kylläisyyteen ja pirteyteen (uneliaisuuteen) vaikuttava välittäjäaine. == Aiheesta muualla == *ChemBlink: Almorexant Luokka:Sedatiivit Luokka:Lääkeaineet joilla ei ole ATC-koodia Luokka:Asetamidit
Iain Clark

Iain Clark (s. 20. elokuuta 1946) on brittiläinen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Uriah Heep ja Cressida. Ensin mainitussa hän oli vuoden 1971 ajan ja soitti studioalbumilla Look at Yourself. Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Uriah Heepin jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mäski (kalastus)

Mäski on kalastuksessa veteen heitettävää jauhettua viljatuotetta, jonka tarkoitus on houkutella kaloja. Mäski toimii parhaiten särkikaloille. Mäskin tehokkuutta voidaan korostaa lisäämällä sekaan eläviä syöttejä, maissia tai keitettyjä hampunsiemeniä. Mäskääminen on yleistynyt Suomessa, mutta voi olla vaikeata löytää kaupoista. Mäskiä ei ole saatavissa läheskään kaikista kalastusliikkeistä. ==Eri merkkejä== * TopMix * Starfish * Swedbait * Evezet Fishing * Colmic * Milo * Traper * Martin SB == Katso myös == * Mäski Luokka:Kalastusvälineet
Terhit

Terhit (Asperugo) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin vain yksi laji: terhi (Asperugo procumbens). Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu kuuluvaksi muutamia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samaksi lajiksi kuin terhi tai todettu muihin sukuihin, lähinnä rastien (Anchusa) sukuun, kuuluviksi. Terhit ovat yksivuotisia ja karheakarvaisia ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat särmikkäitä ja kasvutapa vaihtelee maanmyötäisestä kohenevaan. Lehdet ovat ruodittomia tai lyhytruotisia ja muodoltaan suikeita. Lehtiasento on kierteinen, joskin ylimmät lehdet näyttävät olevan vastakkaisesti. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa yksittäin tai pareittain lyhyiden kukkaperien päissä. Kukkien verhiöt ovat viisiliuskaisia ja kasvavat hedelmävaiheessa yhteen hedelmien kanssa. Teriöt ovat pieniä ja suppilomaisia sekä aluksi väriltään punaisia, mutta myöhemmiten sinivioletteja. Heteet ovat keskenään yhtä pitkiä, ja emit yksiluottisia. Hedelmänä on lohkohedelmä. Suvun tieteellinen nimi (Asperugo) tulee latinan sanasta asper (suom. karhea) ja viittaa terhien karheakarvaisiin varsiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Terhit – Asperugo Luokka:Lemmikkikasvit
Vaskionjoki

Vaskionjoki on Halikonjoen vesistöön kuuluva joki Vaskiolla Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Toivilanjoen ja Kumionojan yhtymässä. Vaskionjoki yhdistyy Vaskion taajaman eteläpuolella Kuusjoen kanssa muodostaen Halikonjoen. Vaskio on saanut nimensä joen mukaan. Vaskionjokea kuormittavat Vaskion vedenpuhdistamo ja maanviljely. 30 prosenttia joen valuma-alueesta on peltoa. Vaskionjoki, kuten muutkin alueen joet, virtaa syvässä uomassa savimaassa. Joen alkulähteet sijaitsevat Vaskion soisilla reuna-alueilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Halikonjoen vesistö Luokka:Salon joet Luokka:Halikko
Charles Brackett

Charles Brackett (26. marraskuuta 1892 Saratoga Springs, New York - 10\. maaliskuuta 1969 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Lakiopintojensa jälkeen hän kirjoitti lehtiartikkeleita ja romaaneja, joihin moniin ostettiin elokuvaoikeudet äänielokuvan tultua. Bracket päätyi pian kirjoittamaan suoraan elokuvakäsikirjoituksia. Hän kirjoitti studion vaatimuksesta paljon yhteistyössä Billy Wilderin kanssa ja yhteistyö jatkui Wilderin ryhdyttyä elokuvaohjaajaksi. Yhteistyö oli välillä riitaisaa ja päättyi pian Auringonlaskun kadun valmistumisen jälkeen. Brackett voitti kolmesti Oscar- palkinnon. Palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta hän sai vuoden 1945 elokuvasta Tuhlattuja päiviä. Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen palkinnon Brackett sai elokuvista Auringonlaskun katu (1950) ja Titanic (1953). == Osittainen filmografia == * Ninotchka (Ninotchka, 1939), käsikirjoittaja * Tie Kairoon (Five Graves to Cairo, 1943), käsikirjoittaja, tuottaja * Tuhlattuja päiviä (The Lost Weekend, 1945), käsikirjoittaja, tuottaja * Kuolematon rakkaus (To Each His Own, 1946), käsikirjoittaja, tuottaja * Berliinin raunioitten keskellä (A Foreign Affair, 1948), käsikirjoittaja, tuottaja * Auringonlaskun katu (Sunset Blvd, 1950 ), käsikirjoittaja, tuottaja * Titanic (Titanic, 1953), käsikirjoittaja, tuottaja * Niagara (Niagara, 1953), käsikirjoittaja, tuottaja * Kuningas ja minä (The King and I, 1956) tuottaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Jack Cummings

Jack Cummings (1905 New Brunswick, Kanada - 28\. huhtikuuta 1989 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän oli Louis B. Mayerin sisarenpoika ja työskenteli suurimman osan urastaan Metro-Goldwyn-Mayerilla, jossa hän aloitti juoksupoikana. Myöhemmin Cummings ohjasi ja käsikirjoitti MGM:n lyhytelokuvia, kunnes vuonna 1934 hän eteni tuottajaksi. Asemansa tuottajana hän vahvisti Cole Porter musikaalin Tanssijattareksi syntynyt (1936) avulla. Cummingsin myöhemmin tuottamia elokuvia ovat muun muassa Miehen voitto (1949), Muistojen Pariisi (1954) ja Seitsemän veljeksen morsiamet (1954). Hän jäi eläkkeelle vuonna 1964 tuotettuaan juuri sitä ennen Elvis- elokuvan Viva Las Vegas!. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Saint Vincent (Kalifornia)

Saint Vincent (aik. Saint Vincent Station) on kunnallishallinnoton alue Marinin piirikunnassa Kaliforniassa.Gnis Se sijaitsee Northwestern Pacific Railroadin varrella 12 metrin korkeudessa puolitoista kilometriä Gallinasista pohjois-koilliseen. Saint Vincentissä oli vuosina 1896–1922 postitoimisto. Paikkakunta on saanut nimensä Pyhän Vincentiuksen poikakoulun (Saint Vincent School for Boys) mukaan. Koulun rakennutti sinne 1855 Saint Vincent de Paulin laupeuden tyttäret -niminen järjestö. ==Lähteet== Luokka:Kalifornian kunnallishallinnottomat alueet Luokka:Marinin piirikunta
Pekka Mattila (professori)

Pekka Juhani Mattila (17. kesäkuuta 1978 Helsinki – 23. tammikuuta 2024 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 18.2.2024, s. B 29. oli Aalto- yliopiston kauppakorkeakoulun markkinoinnin professori, kouluttaja, neuvonantaja ja kirjoittaja. Toukokuusta 2011 joulukuuhun 2021 Mattila työskenteli Aalto University Executive Education -yhtiön toimitusjohtajana. == Ura == Mattila valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2003 pääaineinaan sosiologia. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 2006 aiheenaan muutoksen johtamisen ja muutosvastarinnan käytänteet. Tämän jälkeen hän suoritti liikkeenjohdon Executive MBA -tutkinnon London Business Schoolissa (2010) ja opiskeli New Yorkin Columbia Business Schoolissa. Mattila on julkaissut erityisesti strategisen johtajuuden, johtoryhmätyöskentelyn, kuluttajakäyttäytymisen, markkinoinnin ja myynnin johtamisen sekä muutoksen johtamisen ja esimiestyön teemoista muun muassa Talentumin ja Kauppalehden kustantamana. Elokuusta 2010 alkaen Mattila toimi Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa ensin markkinoinnin vierailevana opettajana ("visiting professor", 2010–2013) ja elokuusta 2013 helmikuuhun 2023 työelämäprofessorina (Professor of Practice). Helmikuusta 2023 alkaen Mattila toimi Aalto-yliopistossa markkinoinnin apulaisprofessorina.Pekka Mattila, Aalto-yliopisto, viitattu 25.10.2023 Ennen yliopistotehtäviä Mattila toimi yli kymmenen vuotta finanssialan kehitys- ja johtotehtävissä sekä markkinointiviestintäyrityksen divisioonanjohtajana. Talvella 2010 Mattila oli perustamassa yritysmarkkinoinnin ja myynnin ratkaisuihin keskittyvää Funnel- ryhmää, jonka hallituksen puheenjohtajana hän toimi kevääseen 2016, Vuosina 2012-2014 hän toimi Helsingin OP Pankki Oyj:n hallituksen jäsenenä. Mattila toimi myös A-lehdet Oy:n, Aro Systems Oy:n, Greenlux Finland Oy:n, FMA Creations Oy:n ja Verso Food Oy:n hallitusten jäsenenä, Nordic Institute of Business and Society (NIBS) -ajatushautomon perustajajäsenenä sekä Helsinki Advanced Interaction Studies Instituten hallituksen puheenjohtajana. Hän oli myös Suomen Taideteollisuusyhdistyksen (Design Forum Finland) hallituksen jäsen, ja lisäksi Mattila nimitettiin vuonna 2017 Kansallisgallerian hallitukseen. Mattila oli entinen kokoomuslainen ja oli muun muassa vuodesta 2009 Helsingin juhlaviikoista vastaavan säätiön hallituksen puheenjohtajana sekä Helsingin kaupunginvaltuuston varajäsenenä vuoteen 2017 saakka. Mattila kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen tammikuussa 2024. == Yksityiselämä == Pekka Mattilan aviopuoliso oli kapellimestari Hannu Lintu. He erosivat vuonna 2023. == Teokset == * * * * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pekka Mattilan verkkosivut ja blogi Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Työelämäprofessorit Luokka:Markkinointitieteilijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Jalkapallon cup-kilpailu 1940

Jalkapallon cup-kilpailu 1940 järjestettiin ylimääräisenä cup-kilpailuna kesä- heinäkuussa 1940 ennen Mestaruussarjan kauden 1940–41 alkua, kun Palloliiton edustajakokous päätti 28. huhtikuuta 1940 siirtää sarjojen alkamisajankohtaa toukokuun alusta elokuun alkuun. Kilpailu oli avoin liiton sarjaseuroille ja siihen ilmoittautui 18 seuraa. Kun kilpailusta päätettäessä ei ollut tietoa osanottajien määrästä, Palloliitto päätti, että cup ei ole virallinen kilpailu Suomen mestaruudesta.Suomen Palloliiton edustajakokouksen pöytäkirja 28.4.1940 Cup-kilpailun voitti Sudet, kun se löi loppuottelussa TPS:n Leo Turusen ja Arvo Hyyrysen maaleilla 2–0. Susia on myöhemmin pidetty epävirallisena vuoden 1940 Suomen mestarina. SPL on listannut myöhemmin 1940 cup-kilpailun Susien voiton Suomen mestaruudeksi ilman mainintoja kilpailun ylimääräisyydestä tai voitetun SM:n epävirallisuudesta. Noin esitetään jalkapallokirjojen Suomen mestarit listauksissa ensimmäisen kerran 1989, samoin esittää myös viimeisin listaus vuodelta 2015, == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Arsenal Helsinki Helsingfors IFK (HIFK) Helsinki Helsingin Jalkapalloklubi (HJK) Helsinki Helsingin Palloseura (HPS) Helsinki Helsingin Toverit (Toverit) Helsinki Kronohagens IF (KIF) Helsinki Kokkolan Pallo-Veikot (KPV) Kokkola Kuopion Palloseura (KuPS) Kuopio Kuopion Pallo-Toverit (KPT) Kuopio Pallo-Pojat (PP) Helsinki Tampereen Palloilijat (TaPa) Tampere Turun Palloseura (TPS) Turku Vaasan Palloseura (VPS) Vaasa Vaasan Pallo-Veikot (VPV) Vaasa Vasa IFK (VIFK) Vaasa Viipurin Sudet (Sudet) Helsinki Yhdistyneitten Villatehtaitten Palloilijat (YVP) Hyvinkää Ylä-Vuoksen Palloseura (YVPS) Tainionkoski == Tulokset == === Karsintakierros === \---- === Neljännesvälierät === \---- \---- \---- \---- \---- \---- \---- === Puolivälierät === \---- \---- \---- === Välierät === \---- === Loppuottelu === Susien joukkueessa pelasivat: Viljo Taivainen (mv), Toivo Asikainen, Kalle Hahl, Viljo Heinonen, Arvo Hyyrynen, Eino Karhu, Runo Kilpi, Sulo Kilpi, Tauno Paakkanen, Reino Pietikäinen, Leo Turunen.Juha Kanerva (toim.): Jalkapallon pikkujättiläinen (WSOY, 2003), s. 463 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1940 jalkapallo
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1942

Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1942 järjestettiin korvaamaan Mestaruussarjan kausi 1942–43 sen jälkeen kun Palloliitto katsoi, ettei sillä ollut jatkosodan vuoksi mahdollisuuksia käynnistää jalkapallosarjoja elokuun alussa 1942. Kilpailu järjestettiin cup-muotoisena ja Palloliitto kutsui ensimmäistä kertaa myös Työväen Urheiluliiton (TUL) seurat suomenmestaruuskilpailuihin. Cupiin ilmoittautui 15 seuraa, joista Helsingin Kullervo TUL:sta.Suomen Palloliiton toimintakertomus 1942, s. 16 Cupin ja Suomen mestaruuden voitti Toverit, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa 4. lokakuuta, kun se voitti loppuottelussa Sudet Lasse Salon (3), Harry Henellin (2) ja Verner Peltosen maaleilla 6–4.Helsingin Sanomat 5.10.1942 == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Helsingfors IFK (HIFK) Helsinki Helsingin Jalkapalloklubi (HJK) Helsinki Helsingin Kullervo (Kullervo) Helsinki Helsingin Palloseura (HPS) Helsinki Helsingin Toverit (Toverit) Helsinki Kokkolan Pallo-Veikot (KPV) Kokkola Kronohagens IF (KIF) Helsinki Kuopion Palloseura (KuPS) Kuopio Pallo-Pojat (PP) Helsinki Turun Palloseura (TPS) Turku Vaasan Palloseura (VPS) Vaasa Vaasan Pallo-Veikot (VPV) Vaasa Viipurin Ilves (Ilves) Viipuri Viipurin Sudet (Sudet) Viipuri Ylä-Vuoksen Palloseura (YVPS) Ruokolahti Ruokolahti oli maalaiskunta. == Tulokset == === Neljännesvälierät === \---- \---- \---- \---- \---- \---- \---- * = uusintaottelu TPS eteni suoraan puolivälieriin. === Puolivälierät === \---- \---- \---- === Välierät === HPS ei saanut sotilasotteluiden vuoksi joukkuetta Viipuriin pelaamaan cupin välierää Susia vastaan, joten Sudet eteni luovutusvoitolla loppuotteluun.Helsingin Sanomat 13.9.1942 === Loppuottelu === == Suomen mestarit == Pelaaja Paavo Salminen (mv) Erkki Gustafsson Harry Henell Viljo Kaivola Leevi Kekkonen Tauno Kekkonen Kaarlo Lehtinen Veli Leskinen Ensio Partanen Verner Peltonen Lasse Salo Lähde: Suomen mestaruuskilpailut ja mestarit 1908−2002, Jalkapallon pikkujättiläinen.Juha Kanerva (toim.): Jalkapallon pikkujättiläinen (WSOY, 2003) == Lähteet == Luokka:Jalkapallon Suomen mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1942 jalkapallo
Tetraetyleenipentamiini

Tetraetyleenipentamiini (C8H23N5) on alifaattinen polyamiini. Yhdistettä käytetään pääasiassa polymeeri- ja öljynjalostusteollisuudessa. Aineesta käytetään myös nimiä 3,6,9-triatsaundekametyleenidiamiini, 1,11-diamino-3,6,9-triatsaundekaani, tetreeni ja TEPA. ==Valmistus== Tetraetyleenipentamiinia valmistetaan muiden polymamiinien tavoin 2-aminoetanolista ja etyleenidiamiinista kuumentamalla niitä oksidi-, fosfaatti-, tai volframaattikatalyytin läsnä ollessa, josta se voidaan erottaa tislaamalla. Tekninen tuote sisältää usein myös tetraetyleenipentamiinin syklisiä tai haarautuneita isomeerejä.Srivasan Sridhar & Richard G. Carter : "Diamines and Higher Amines, Aliphatic", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Tetraetyleenipentamiinia muodostuu myös sivutuotteena valmistettaessa etyleenidiamiinia 1,2-dikloorietaanista ja ammoniakista. Vuonna 1999 kilo tetraetyleenipentamiinia maksoi 3,90 Yhdysvaltain dollaria. ==Käyttö== Tetraetyleenipentamiinia käytetään liuottamaan rikkiä, väriaineita ja muoveja, kumin ja hartsien valmistuksessa, öljyjen ja polttoaineiden lisäaineena sekä lisäaineiden valmistuksessa ja pinta-aktiivisena aineena. ==Myrkyllisyys== Tetraetyleenipentamiini ärsyttää hengityselimiä ja silmiä. Yhdiste on vahvasti emäksistä, minkä vuoksi se voi aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon tai silmien kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Inchem: Tetraethylenepentamine CAS N°: 112-57-2 (pdf) *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tetraethylenepentamine *ChemBlink: Tetraethylenepentamine Luokka:Amiinit
Lena Endre

Lena Endre (s. 8. heinäkuuta 1955 Lidingö) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pitkän ja moni­puolisen uran teatterissa, elo­kuvissa ja televisio­sarjoissa. Hän on näytellyt televisio­sarjoissa Öhmanin tavaratalo (Varu­huset) ja Mustamaalattu. Hän on esiintynyt myös syyttäjä Katarina Ahl­sellin roolissa Wallander-elo­kuvissa. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 1996 Jerusalem Barbro 2000 Gossip Rebecca Ols­son-Fri­gårdh 2000 Uskoton Marianne 2009 Kosto Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Syyllisyys Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Kuriiri Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Varas Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Sellisti Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Pappi Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Vuoto Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Ampuja Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2009 Miehet jotka vihaavat naisia Erika Berger 2009 Tyttö joka leikki tulella Erika Berger 2009 Pilvilinna joka romahti Erika Berger 2010 Kuoleman enkeli Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2010 Haamu Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2010 Perintö Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2010 Velkoja Katarina Ahl­sell, syyttäjä 2010 Todistaja Katarina Ahl­sell, syyttäjä Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 1987–1988 Öhmanin tavaratalo 2015–2016 Mustamaalattu == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon saajat