EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fenno-Radio

Oy Fenno-Radio Ab, vuodesta 1955 Oy Terate Ab, oli suomalainen vuosina 1924–1981 toiminut elektroniikkatehdas, joka valmisti radio- ja televisiovastaanottimia, radionauhureita, stereolaitteita sekä valaistus- ja sähkölämmitystekniikkaa Helsingissä. Yrityksen omisti vuodesta 1961 hollantilainen elektroniikkajätti Philips, jonka kanssa se oli tehnyt yhteistyötä jo vuodesta 1935 lähtien. 1970-luvun alussa Terate oli Pohjoismaiden suurin radiotehdas. Fenno-Radion perustivat insinöörit Alex Paltschik, Guido Ruotzi ja Eric Lindén pieniin 30 neliömetrin tiloihin Helsingin Punavuoren Merimiehenkadulle vuonna 1924, kaksi vuotta ennen kuin Yleisradio aloitti lähetystoimintansa. Seuraava toimipaikka oli Kampin Simonkatu 4:ssä, josta muutettiin 1936 Kruununhakaan Meritullinkatu 1:een. Vuonna 1943 valmistui oma tehdasrakennus Vallilaan Vääksyntie 2:een, jota laajennettiin monta kertaa ja jossa yritys toimi loppuun saakka. Vuoden 1964 yrityksen 40-vuotisjuhlien aikaan Vallilan tehtaan pinta-ala oli jo 12 000 neliömetriä ja siellä työskenteli 250 henkilöä, pääosin naisia, jotka kokosivat noin 30 000 radio- ja tv-vastaanotinta vuodessa. Kymmenen vuotta myöhemmin työntekijöitä oli 800. Terateksi muuttunut yhtiö (sanoista Televisio- ja RadioTehdas) aloitti 1950-luvun lopulla Philips-televisioiden kokoamisen ja siirtyi 1961 pääosin Philipsin omistukseen. Tehtaasta kehitettiin 1960-luvulla yksi Philipsin EFTA-alueen valmistuskeskuksista, jonka tuotannosta meni vientiin noin 90 prosenttia. Televisiotuotanto loppui väritelevisioaikakauden alussa vuoden 1970 vaihteessa. Oma alkuperäinen tuotemerkki Fenno hylättiin samaan aikaan, mutta Philipsin ja sen Dux- rinnakkaismerkin tuotanto jatkui. Vuonna 1974 Terate fuusioitiin Philipsiin, mutta vuonna 1981 Philips lopetti radioalan tuotannon Suomessa ja tehdas suljettiin. Vääksyntie 2:n rakennus (osoitteena myös Teollisuuskatu 1) oli Teraten jälkeen Electroluxin toimitalona. Vuonna 2017 sen paikalle valmistui OP-ryhmän pääkonttorikokonaisuuteen kuuluva rakennus. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Vallila Luokka:Viihde- elektroniikan tuotemerkit Luokka:Entiset suomalaiset elektroniikkayhtiöt
Gunnar Jahn

Gunnar Jahn (10. tammikuuta 1883 Trondheim – 31. tammikuuta 1971 Oslo) oli norjalainen juristi, taloustieteilijä ja Venstren poliitikko. Hän oli Norjan valtiovarainministeri 1934–1935 ja 1945. Vuosina 1920–1945 hän johti Norjan tilastokeskusta ja vuosina 1946–1954 Norjan keskuspankkia. Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana hän oli yksi Norjan vastarintaliikkeen keskeisistä johtajista. 2011-06-11 Gunnar Jahn.jpg|Jahnia esittävä rintakuva Norjan keskuspankin entisen rakennuksen edustalla Oslossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Norjalaiset taloustieteilijät Luokka:Norjalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Johan Cappelen

Johan Cappelen (25. helmikuuta 1889 Skogn – 18. lokakuuta 1947 Trondheim) oli norjalainen juristi, virkamies ja poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuonna 1945. Vuosina 1931–1934 hän oli Trondheimin pormestari ja 1945–1947 Etelä-Trøndelagin maaherra. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjan maaherrat Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Trondheimin pormestarit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Ceci Flores

Cecilia Patricia Flores Armenta on meksikolainen aktivisti, joka perusti Madres Buscadoras (Etsivät äidit) -järjestön. Siihen kuuluu tuhansia ihmisiä, jotka etsivät yli 100 000 kadonnutta. Keväällä 2020 järjestössä oli 250 jäsentä, ja se oli löytänyt 99 nimetöntä hautaa. Kadonneiden joukossa on kaksi Floresin kuudesta lapsesta. Hänen poikansa Alejando katosi vuonna 2015, ja vuonna 2019 kidnapattiin kaksi muuta poikaa, Marco Antonio ja Jesús Adrián. Flores tunnisti kidnappauksen tehneet rikolliskartellin jäsenet, ja sai uhkailemalla heidät vapauttamaan pojista nuorimman. Flores on saanut tappouhkauksia, ja huhtikuussa 2023 hänestä tehtiin katoamisilmoitus. Myöhemmin kävi ilmi, että hän oli kadonnut vapaaehtoisesti. BBC valitsi Floresin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset henkilöt Luokka:Aktivistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Smaalenenes Avis

Smaalenenes Avis on norjalainen paikallislehti, jonka kotikunta on Askim. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. Smaalenenes Avis syntyi vuonna 2003, kun vuonna 1899 perustettu Indre Smaalenenes Avis ja vuonna 1902 perustettu Øvre Smaalenene yhdistyivät. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Askim
Issoksen taistelu (täsmennyssivu)

Issoksen taistelu voi viitata seuraaviin: * Issoksen taistelu, taistelu Aleksanteri Suuren Makedonian ja Dareios III:n Persian välillä vuonna 333 eaa. * Issoksen taistelu, taistelu Septimius Severuksen ja Pescennius Nigerin välillä vuonna 194 jaa. * Issoksen taistelu, perinteinen mutta virheellinen nimitys Herakleioksen sotaretkelle sassanideja vastaan vuonna 622 jaa.; käytiin todellisuudessa Kappadokiassa * Aleksanteri-mosaiikki eli Issoksen taistelu, oletettavasti vuoden 333 eaa. Issoksen taistelua kuvaava mosaiikki
Mallos (kaupunki)

Mallos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kilikiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Adanan maakunnan Kızıltahtan kylää. == Maantiede == Mallos sijaitsi Kilikian rannikolla Pyramos-joen (nyk. Ceyhan) varrella jonkin verran sisämaahan sen suusta ja noin 29 kilometriä lounaaseen Mopsuestiasta, joka tunnettiin myös nimellä ”Seleukeia Pyramoksen varrella” (Seleucia ad Pyramum).Pseudo-Skylaks: Periplus s. 40; Pomponius Mela: De situ orbis 1.13. Kaupunki on paikannettu joen vanhan ja nykyisen suu-uoman väliseen risteyskohtaan. Klaudios Ptolemaios vaikuttaa erehtyneen sanoessaan, että Mallos olisi sijainnut jonkun matkan päässä joesta.Klaudios Ptolemaios: Geografia 5.8.4. Malloksen kaupunkivaltioon kuuluneen alueen kokoa ei tunneta. Kaupungin satamana toimi joen suussa sijainnut Magarsa (myös Magarsos, Megarsos), jonka paikalle myöhemmin perustettiin Antiokheia (”Antiokheia Pyramoksen varrella”, Antiochia ad Pyramum). Myöhemmässä vaiheessa Malloksella vaikuttaa olleen toinenkin satama, joka tunnettiin latinaksi nimellä Portus Palorum ja vielä keskiajalla nimellä Malo.Geogr. Nub. p. 195; Sanut. Secret. Fid. 2.4, 26; vrt. Kallimakhos, fragmentti 15; Appianos: Mithridateen sodat 96; Dionysios Periegetes, 875; Klaudios Ptolemaios: Geografia 8.17.44; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.22; Stadiasmus Maris Magni §§ 151, 152. == Historia == Mallos perustettiin kreikkalaisen perinteen mukaan jo pronssikaudella. Sen perustajina pidettiin Mopsosta ja Amfilokhosta, jotka kummakin olivat tietäjiä.Strabon: Geografika XIV s. 675; Arrianos: Anabasis 2.5. Myöhempinäkin aikoina kaupungissa oli Amfilokhoksen kultti ja oraakkeli. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Mallōtēs () ja Marlotas (). Mallos oli suhteellisen merkittävä kaupunki, mutta sen vaiheista tiedetään vain vähän. Kaupunki löi omaa persialaisen standardin mukaista hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Aleksanteri Suuri valtasi Malloksen vuonna 333 eaa. Hän lievensi Malloksen veroja, koska kaupunkia pidettiin perustamismyyttinsä vuoksi alkuperältään argoslaisena. Antiokhos IV:n perustettua Antiokheian kaupungin sekä Mallos että sen satama Magarsa tulivat osaksi uutta kaupunkia. Malloksesta oli kotoisin 100-luvulla eaa. elänyt grammaatikko ja filosofi Krates. Pompeius asutti Mallokseen entisiä merirosvoja vuonna 67 eaa. Myöhäisantiikin aikana Mallos kävi rajariitoja Tarsoksen kanssa. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin. Sen historia päättyy seudun arabivalloitukseen. Nykyisin Mallos on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (Mallus, Mallotanus, Mallensis). == Rakennukset ja löydökset == Mallokseen liittyvät arkeologiset löydöt ajoittuvat pääasiassa roomalaiselle kaudelle. Kaupungin paikan läheltä on löydetty muun muassa Mallokseen viittaava piirtokirjoitus, roomalaisaikainen silta sekä uudelleenkäytettyjä antiikin aikaisia rakennuskiviä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Adanan maakunta Luokka:Cilician provinssin kaupungit Luokka:Kilikian kaupungit
Beginnings

Beginnings voi tarkoittaa seuraavia: == Musiikki == === Albumit === * Beginnings, Morris Albertin albumi vuodelta 1983 * Beginnings, The Allman Brothers Bandin albumi vuodelta 1973 * Beginnings, Ambrose Sladen (myöhemmin Slade) albumi vuodelta 1969 * Beginnings, Happy the Manin albumi vuodelta vuodelta 1990 * Beginnings, Steve Howen albumi vuodelta 1975 * Beginnings, Mementon albumi vuodelta 2003 * Beginnings, Meredith Monkin albumi vuodelta 2009 * Beginnings, Trevor Rabinin albumi vuodelta 1977 * Beginnings, Rick Springfieldin albumi vuodelta 1972 Lisäksi: * Beginnings: The Best of the Early Years, Clannadin albumi vuodelta 2008 * Beginnings: Greatest Hits & New Songs, Cilla Blackin albumi vuodelta 2003 * Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991, 2Pacin albumi vuodelta 2007 * Beginnings: Nimmons’n’Braid, Phil Nimmonsin ja David Braidin albumi vuodelta 2004 === Kappaleet === * ”Beginnings”, Chicagon kappale vuodelta 1969 * ”Beginnings”, Mark Gromleyn kappale vuodelta 2009 * ”Beginnings”, Jimi Hendrixin kappale vuonna 1975 julkaistulla livealbumilla Midnight Lightning == Televisiojaksot == * ”Beginnings”, Power Rangers S.P.D.
Tamana Zaryab Paryani

Tamana Zaryab Paryani on afganistanilainen toimittaja ja aktivisti. Ennen Talibanin valtaantuloa elokuussa 2021 Paryani opiskeli oikeustiedettä ja työskenteli sanomalehden toimittajana. Taliban sääti useita naisten elämää rajoittavia lakeja, joihin kuului pakko pukeutua hijabiin. Keväällä 2022 määräyksiä tiukennettiin edelleen niin, että naisten pitää pukeutua koko vartalon ja kasvot peittävään burkaan. Opiskeleminen kiellettiin naisilta, ja kotoa saa lähteä vain miehen seurassa. Paryani oli mukana järjestämässä syyskuun 2021 mielenosoituksia, joihin osallistui satoja naisia. Monia heistä pidätettiin. Tammikuussa 2022 Paryani ja toinen aktivisti Parwana Ibrahimkhel olivat osoittamassa mieltään Kabulin yliopistolla naisten työtä ja opiskelua estäviä määräyksiä vastaan. Pari päivää myöhemmin heidät siepattiin. Paryani ja hänen kolme nuorempaa sisartaan Zarmina, Shafiqa ja Kerishma haettiin yöllä kotoaan, ja heitä pahoinpideteltiin vankilassa kolmen viikon ajan. Kansainvälisten apujärjestöjen painostus vaikutti heidän vapauttamiseensa. Lokakuussa 2022 Paryani ja hänen perheenjäsenensä muuttivat Saksaan. BBC valitsi Paryanin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. == Lähteet == Luokka:Afganistanilaiset henkilöt Luokka:Aktivistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltalainen nationalismi

Yhdysvaltalainen nationalismi eli amerikkalainen nationalismi on tyyppiesimerkki kansalaisnationalismista, jossa tärkeässä asemassa ovat itsenäisyysjulistus, perustuslaki ja perustajaisät, jotka ne ovat luoneet. Tämän lisäksi amerikkalaisessa nationalismissa on ensimmäisten siirtokuntien asukkailta periytyvä uskonnollinen vire. Vaikka Yhdysvalloissa ei perustuslain mukaan voi olla valtiokirkkoa liittovaltion tasolla, Yhdysvaltoja pidetään usein kristillisenä kansakuntana.Pesonen & Sakaranaho 2020, s. 121–123 == Muodot == Amerikkalaisesta nationalismista löytyy useita ulottuvuuksia. Puritaanien ja pyhiinvaeltajaisien uskonnolisuus ja raamatulliset tulkinnat ovat antaneet sille alkumuodon ja symbolisia sisältöjä. Rinnalla on kulkenut anglosaksinen etninen nationalismi sekä yksilön- ja uskonnonvapautta painottanut liberalistinen linja. === Raamatulliset arkkityypit === Yhdysvaltain historiaa on tulkittu erilaisten raamatullisten arkkityyppien valossa. Ensimmäisen presidentin George Washingtonin ajateltiin johdattaneen kansan itsenäisyyteen kuin Mooses. Orjuuden lakkauttanutta ja salamurhattua Abraham Lincolnia taas pidettiin messiaanisena hahmona. === Amerikkalainen erityisyys === Amerikkalaisesta nationalismista voidaan hahmottaa erityyppisiä käsityksiä amerikkalaisten erityisyydestä. 1800-luvulla anglosaksisen kulttuurin ajateltiin selittävän amerikkalaisten ylivertaisuutta. Yhdysvaltojen laajenemista länteen perusteltiin kutsumuskohtalon ajatuksella, jonka mukaan amerikkalaiset käsitettiin ”uutena Israelina” ja edistyksen levittäjinä. == Katso myös == * Yhdysvaltalainen ekseptionalismi == Lähteet == * === Viitteet === *
Kastlähde

Kastlähde (ruots. Dopkällan) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva lähde, jossa perimätiedon ja myöhempien dokumenttien mukaan kastettiin ensimmäiset lohjalaiset kristinuskoon 1200-luvun alussa. Kastlähteen ympäristössä sijaitsee paljon kristinuskoon viittaavia paikannimiä, kuten Kastmäki ja Kyrkstad. Kastlähteellä sijaitsee muistomerkki, jonka ovat pystyttäneet Lohjan Kotiseutututkimuksen Ystävät r.y. ja Lohjan seurakunta vuonna 2005. == Historia == Lohjalla Seututien 112 varrella noin 750 metriä Virkkalan Ristiltä Inkoon suuntaan sijaitsee Kastmäki niminen paikka. Lohjalaisen perimätiedon mukaan mäeltä alkunsa saava runsasvetinen lähde on paikka, jossa ensimmäiset lohjalaiset kastettiin kristinuskoon 1200-luvun alussa. Ajalta ei ole säilynyt kirjallisia lähteitä, mutta 1200-luvun tiedetään olleen levotonta aikaa Itämeren ympäristössä. Monet valtiot yrittivät laajentaa maa-alueitaan ja vaikutusvaltaansa alueella ja yksi näistä valtioista oli Ruotsin lisäksi Tanska. Esimerkiksi vuonna 1219 Tanskan kuningas Valdemar II Sejr sekä tanskalainen Lundin arkkipiispa Anders Sunesen tekivät ristiretken Viroon. Tiedetään myös, että Sunesen johti yhdessä veljensä kanssa ensimmäistä tanskalaisten ristiretkeä Suomeen vuonna 1202. Suomenlahden pohjoispuolta itään kulkeva purjehdusreitti kääntyy Porkkalanniemeltä Tallinnaan. Reitin varrella on Siuntiossa sijaitseva Pikkalan kauppapaikka ja usein kaupan käynnin seurauksena myös kristinusko levisi uusiin paikkoihin. Uskotaan, että tuota reittiä pitkin arkkipiispa Anders Sunesen saapui myös Siuntion kautta Lohjalle ja kutsui ihmisiä massakasteeseen Tötarin kylän Kastlähteelle. Virkkalasta Inkoon satamaan rakennettiin uusi tie palvelemaan Lohjan Kalkkitehtaan tarpeita 1960-luvulla. Tuolloin alkuperäinen Kastlähde jäi tielinjauksen alle. Maan sisäinen vesisuoni kuitenkin purkautui edelleen pintaan tien vieressä ja vuonna 2005 tien vierustalle pystytettiin muistomerkki. == Lähteet == Luokka:Lohjan historia Luokka:Kristinuskon historia Suomessa Luokka:Suomen keskiajan kristinusko Luokka:Suomen lähteet Luokka:Lohjan luonto
Anja Konkka

Anja Tellervo Konkka (os. Koistinen, 17. joulukuuta 1917 Lapua – 28. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän aloitti uransa öljyvärimaalauksilla ja freskoilla, mutta siirtyi myöhemmin mosaiikkeihin. Konkka opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1936–1941 ja suoritti myöhemmin Ravennan Accademia di Belle Artin mosaiikkitaidekurssin 1959–1961. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran esillä Savonlinnassa vuonna 1938. Konkan ensimmäinen yksityisnäyttely oli Taidehallissa vuonna 1954. Hänen töitään on muun muassa Porissa Pihlavan kirkon mosaiikki Enkelinpää. Vuonna 1991 Konkan nimi nousi esille, kun kriitikko Seppo Heikinheimo kyseenalaisti säveltaiteen apurahoja. Virinneessä keskustelussa Konkkaa pidettiin ainoana esimerkkinä kuvataiteilijasta, jonka ansioita apurahansaajien kärjessä ei ymmärretty. Anja Konkan puoliso oli kirjailija Juhani Konkka. Heidän tyttärensä on kirjailija Anita Konkka. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Korealainen kulttuuri

Korealainen kulttuuri kehittyi Koreassa ennen vuotta 1945. Sen jälkeen Etelä- ja Pohjois-Korean kulttuuri ovat kehittyneet suurelta osin eri suuntiin. Siihen kuuluvat Korean perinteiset arvot, taide, musiikki, tanssi, ruoka ja elämäntapa, jolla on rikas ja syvälle juurtunut historia. Vaikka Korean perinteinen kulttuuri perustuu Korean niemimaan alkuperäiskansojen kulttuuriin, joka on säilynyt muinaisista ajoista lähtien, moderni korealainen kulttuuri on kehittynyt nopeasti 1900-luvun alusta lähtien. Korealainen elämätapakulttuuri keskittyy sellaisiin arvoihin kuin perheen ja yhteisön merkitys, kunnioitus ja kuri, luonnon, vanhusten ja esivanhempien kunnioittaminen. Koreassa isähahmo on perheen keskus, ja perhe on erittäin arvostettu arvo. Myös sellaiset ominaisuudet kuin mielen lämpö, nöyryys, kova työ, omistautuminen tietyille asioille ja uskollisuus ovat tärkeitä korealaisessa kulttuurissa. Korealainen musiikki sisältää perinteistä korealaista musiikkia ja moderneja musiikkityylejä, kuten K-pop. Perinteinen korealainen musiikki on inspiroinut musiikkityylejä, kuten K-Pop, joka yhdistää klassisen korealaisen musiikin aristokraattisen tyylin erilaisiin moderneihin tyyleihin, kuten kansanmusiikkiin, populaarimusiikkiin, rockiin ja hip-hopiin. Korealainen taide sisältää erilaisia visuaalisia taiteita. Perinteiseen korealaiseen taiteeseen kuuluvat käsityöt, keramiikka, maalaus, soittimet, tanssi ja teatteri. Korean modernin taiteen näyttämö kattaa monia taiteenaloja, kuten kuvanveisto, maalaus, valokuvaus, videotaide ja performanssitaide. Korealainen keittiö tarjoaa herkullisia ruokia, jotka ovat suosittuja ympäri maailmaa. Korealainen ruoka sisältää monia erilaisia makuja, kuten mausteisia, fermentoituja, paistettuja tai keitettyjä ruokia. Korealainen keittiö on erityisen kuuluisa ruoista, kuten kimchi, bulgogi, bibimbap, dakgalbi, tteokbokki, jjigae ja mandu. Korealainen kulttuuri tunnetaan myös suosituista korealaisista televisiosarjoista, elokuvista ja sarjakuvista. Nämä teokset saivat laajan fanikunnan ympäri maailmaa ja edesauttoivat korealaisen populaarikulttuurin leviämistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Overview of Traditional Culture Seoul City * Korea: Traditional and moodern culture Asian Studies *
Sieglinde Wagner

thumb|right|Sieglinde Wagnerin hautakivi Sieglinde Wagner (21. huhtikuuta 1921 Linz – 31. joulukuuta 2003 Berliini) oli saksalainen ooppera-, oratorio- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan altto.Sieglinde Wagner (Contralto) Bach-Cantatas, viitattu 26.4.2023 Wagner opiskeli Linzin konservatoriossa ja sitten muun muassa Luise Willerin johdolla Münchenissä. Vuonna 1942 hän teki debyyttinsä Linzin kansallisteatterissa Erdan roolissa Richard Wagnerin Reininkullassa. Vuonna 1947 Wagner sai kiinnityksen Volksoper Wieniin, jonka esiintyjistöön hän kuului vuoteen 1952. Tämän jälkeen hän lauloi Deutsche Oper Berlinissä vuoteen 1987 saakka. Wagner lauloi myös vierailevana esiintyjänä muun muassa Milanon La Scalassa, Roomassa, Amsterdamissa, Madridissa ja Barcelonassa. Vuodesta 1949 hän osallistui Salzburgin musiikkijuhlille. Siellä hän esiintyi esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozartin teosten esityksissä ja uusien teosten kantaesityksissä. Bayreuthin musiikkijuhlilla Wagner esiintyi useissa rooleissa Richard Wagnerin eri oopperoissa 1960–1970-luvuilla. Wagner oli myös konsertti- ja oratoriolaulaja, joka tulkitsi erityisesti Johann Sebastian Bachin teoksia. Hänen muuhun konserttiohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Ludwig van Beethovenin Missa Solemnis. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Annie Hopper

Annie Hopper on kanadalainen ydinuskomuskonsultti ja NLP-hypnoterapeutti, joka markkinoi DNRS-itsesuggestioterapiaa hoitona monikemikaaliherkkyyteen, ruoka- aineallergioihin, ME-tautiin, fibromyalgiaan, Lymen tautiin, masennukseen ja POTSiin.https://www.linkedin.com/in/annie-hopper-22989817 Hopper on kertonut julkisuudessa, että sairastui ydinuskomusterapettina toimiessaan fibromyalgiaan, monikemikaaliherkkyyteen ja lopulta myös äärimmäisen pahaan sähköyliherkkyyteen. Koska lääkäreiden tarjoamat hoidot eivät olleet riittävän tehokkaita, hän paransi itse itsensä ja ryhtyi markkinoimaan DNR-hoito- ohjelmaansa samana vuonna, kun valmistui NLP-hypnoterapeutiksi. DNR perustuu monta kertaa päivässä tapahtuviin mielalaa kohentaviin harjoitteisiin sekä visuaalisiin mielikuvaharjoitteisiin ja varovaiseen siedätyshoitoon. Hoidon lähtökohtana on ajatus, että tulehdukset, homealtistus, pitkäkestoinen stressi tai traumat saattavat "muuttaa aivojen rakennetta". Aivojen rakenteelliset muutokset muuttaisivat niiden stressivastetta sekä immuunijärjestelmän ja umpieritysjärjestelmän toimintaa tavalla, joka laukaisisi keskushermoston taistele, pakene tai jähmety -reaktion. Kyseinen reaktio voisi puolestaan häiritä potilaan fyysistä terveyttä ja tunne-elämää. Hopperin mukaan monikemikaaliherkkyydessä, ruoka-aineallergioissa, ME-taudissa, fibromyalgiassa, Lymen taudissa, masennuksessa ja POTSissa esiintyisi limbisen järjestelmän ja HPA-akselin yliaktivaatiota, mistä aiheutuisi esimerkiksi yliherkkyyksiä tai kipua. Kroonisessa väsymysoireyhtymässä esiintyy kuitenkin päin vastoin limbisen järjestelmän aliaktivaatiotaLimbic Perfusion Is Reduced in Patients with Myalgic Encephalomyelitis/Chronic Fatigue Syndrome (ME/CFS). https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC8628916/. == Koulutus == Hopper valmistui hierojaksi vuonna 1990, hyvinvointivalmentajaksi vuonna 2001, ydinuskomuskonsultiksi vuonna 2002 ja NLP-hypnoterapeutiksi vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset henkilöt Luokka:Hypnotisoijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Pukkila

Ilkka Väinämö Pukkila (2. syyskuuta 1929 Valkeala – 24. marraskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 26.4.2023. Pukkilan vanhemmat olivat rakennusmestari Väinö Pukkila ja kansakoulunopettaja Aili Metsäpelto ja puoliso vuodesta 1953 koulunjohtaja Sirkka Petäjänsalo. Pukkila tuli ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1950 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1955, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1957 ja antoi opettajanäytteen Kurun normaalimetsäkoulussa 1957. Pukkila oli Paavo Yli-Vakkurin tutkimusapulainen 1955–1956, Metsähallituksen Kurun hoitoalueen harjoittelijametsänhoitaja 1956–1957, Helsingin yliopiston vt. assistentti 1957–1958 ja Enso-Gutzeit-yhtiössä metsänarvioimisryhmän johtaja 1958, Vuoksenniskan metsänhoitajapiirin ja Lahden metsänhoitajapiirin apulaismetsänhoitaja 1959–1968, Haminan metsänhoitajapiirin piirimetsänhoitaja 1968–1974, metsäosaston kuljetuspäällikkö Imatralla 1974–1975, metsäryhmän apulaisjohtaja 1975–1983, metsätoimialan johtaja 1983–1986 ja metsäpäällikkö 1986–1991. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Pukkila sai 1986. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Super GT -kausi 2023

Super GT -kausi 2023 oli Super GT -sarjan kausi vuonna 2023. Kaudella 2023 polttoaine oli biomassapohjaista selluloosasta tehtyä hiilineutraalia polttoainetta, jonka toimitti saksalainen Haltermann Carless. GT500- ja GT300-luokille tarkoitettu uusi polttoaine otettiin käyttöön GT300-luokassa vasta kauden kolmannessa kilpailussa kesäkuussa johtuen valmistajien, mallien ja moottorityyppien suuresta valikoimasta. Kaudella oli mukana pidempiä 450 kilometrin kilpailuja, joiden mukaantulon tavoitteena oli houkutella moottorien ja renkaiden valmistajia keskittymään tuotteidensa pitkäikäisyyteen. Aiemmin sarjassa oli ajettu tyypillisesti 300 kilometrin kilpailuja, johon poikkeuksena yksi 500 kilometrin kilpailu. Pidempien kilpailujen määrää lisättiin vielä ennen kauden alkua. Sadekelin renkaiden kehityksessä oli merkittävästi kilpailua Bridgestonen, Yokohaman ja Dunlopin välillä. Bridgestone toimitti renkaita Toyotalle, Hondalle ja Nissanille mutta Michelinin renkaita käytti vain Nissan. == Kilpailijat == Kaudella 2023 GT500-luokassa on 15 autoa, joiden valmistajia ovat Toyota, Honda ja Nissan. Kaudella 2023 GT300-luokassa on 27 autoa, joista suuri osa on FIA GT3 -sääntöjen mukaan valmistettuja autoja. GT300:ssa kilpailevat myös GTA-GT300 ja GT300 Mother Chassis -autot. Autovalmistaja apr kilpailee kaudella hybridijärjestelmää käyttävällä Lexus LC500h -autolla, joka kilpailee numerolla 31. Talli kilpailee myös ilman hybridijärjestelmää olevalla GR86 GT -autolla numero 30. Aiemmin apr kilpaili Prius-malliin perustuvalla autolla, jossa oli myös hybridijärjestelmä käytössä. ==Kilpailukalenteri== Kauden kilpailut: Nro Päivämäärä Rata Pituus 1\. 15. - 16\. huhtikuuta Okayama International Circuit 300km 2\. 3. - 4\. toukokuuta Fuji Speedway 450km 3\. 3. - 4\. kesäkuuta Suzuka Circuit 450km 4\. 5. - 6\. elokuuta Fuji Speedway 450km 5\. 26. - 27\. elokuuta Suzuka Circuit 450km 6\. 16. - 17\. syyskuuta Sportsland Sugo 300km 7\. 14. - 15\. lokakuuta Autopolis 450km 8\. 4. - 5\. marraskuuta Mobility Resort Motegi 300km == Lähteet == Luokka:Super GT -kaudet Luokka:Vuoden 2023 moottoriurheilu
Annely Akkermann

Annely Akkermann (s. 5. lokakuuta 1972 Kihnu) on virolainen reformipuolueen poliitikko. Hän toimi Viron valtiovarainministerinä 2022–2023. Hän kuului aiemmin Isänmaa-puolueeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Viron valtiovarainministerit Luokka:Viron reformipuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja-Leena Heikkilä-Horn

Marja-Leena Heikkilä-Horn (s. 1952 Pelkosenniemi) on suomalainen Kaakkois- Aasian tutkija, joka on opettanut alueen historiaa Mahidolin yliopistossa vuodesta 2000. Hän aloitti historian opiskelun Tukholman yliopistossa, mutta teki gradunsa ja väitöskirjansa Åbo Akademissa väitellen filosofian tohtoriksi vuonna 1996. Hän on kirjoittanut useita tietokirjoja Kaakkois-Aasiasta. == Julkaisuja == * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pomenia

Pomenia on Petronella Grahnin luoma satumaailma, joka sai alkunsa Grahnin omille lapsilleen keksimistä iltasaduista. Ensimmäinen Pomenian satukirja Keijun taikapöly julkaistiin omakustanteena v. 2015. Pomeniasta oli alun perin suunnitteilla mobiilipeli, mutta peliyhtiö ajautui vaikeuksiin juuri ennen pelin suunniteltua julkaisua ja peli jäi julkaisematta. Sittemmin Pomenian tarinasta on tehty animaatiosarja- ja elokuvasopimus eurooppalaisen tuotantoyhtiön kanssa ja kansainvälinen levitys on suunniteltu alkavaksi ennen vuotta 2027. Pomenia-kirjasarja perustuu Petronella Grahnin kertomuksiin ja hän myös kuvittaa kirjat. Pomenia yhdistää vahvan suomalaisen satuperinteen moderniin tarinankerrontaan ja visuaalisuuteen, tarjoten ainutlaatuisen maailman, joka kiehtoo sekä lapsia että aikuisia. Kumma-kustannus julkaisi ensimmäisen Pomenia-kirjan syksyllä 2020. Sarjassa on julkaistu alle kouluikäisille suunnattuja kuvakirjoja ja saturomaaneja kouluikäisille. Kirjojen lisäksi Pomenia-aineistoon kuuluu pedagogista materiaalia kuten tunnetaitokortteja ja lautapeli. Marraskuussa 2020 Mitä Suomi lukee -listalla lasten ja nuorten kirjojen kategoriassa Taikapölyn salaisuus oli viidenneksi myydyin ja Taikamaailman suuri seikkailu seitsemänneksi myydyin teos. === Kankaat ja uusi suunta === Petronella Grahn on myös suunnitellut lisenssipohjaisesti Pomenian taikamaailmaan pohjautuvia kankaita, jotka ovat saavuttaneet suosiota niin Suomessa kuin kansainvälisesti. Keväällä 2025 Pomenia julkaisee ensimmäisen oman kangasmallistonsa, mikä edustaa merkittävää askelta brändin kehityksessä ja itsenäisessä kasvussa. Tämä uusi suunta korostaa Pomenian taiteellista ja tarinallista identiteettiä. ==Pomenia- kirjat== * * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pomenian verkkosivut Luokka:Lastenkirjasarjat
Raisa Maria Toivo

Raisa Maria Toivo (s. 1972)Toivo, Raisa Maria, 1972–, Finto, viitattu 26.4.2023. on suomalainen historioitsija, joka toimii historian professorina Tampereen yliopistossa.Raisa Toivo, Tampereen yliopisto, viitattu 26.4.2023. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2006.Jaana Laitinen: Nainen sai valtaa äitinä, emäntänä ja noitana, Helsingin Sanomat, 6.10.2006, viitattu 26.4.2023. Toivo on erikoistunut Suomen ja Ruotsin historiaan varhaismodernilla ajalla. Hän tutkii "monenlaisia varhaismoderniin uskoon ja uskontoon, noituuteen, noitavainoihin, sukupuoleen ja perheeseen sekä perheväkivaltaan ja rikoshistoriaan liittyviä teemoja." Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2021.Varsinaiset jäsenet, Suomalainen Tiedeakatemia, viitattu 26.4.2023. == Julkaisut == * Raisa Toivo: Mother, Wife, Witch: Authority and Status in Court Record Narratives (väitöskirja). 2006. * Raisa Toivo: Witchcraft and Gender in Early Modern Society Finland and the Wider European Experience. Routledge, 2008. * Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo: Noitavaimo ja neitsytäiti: naisten arki keskiajalta uudelle ajalle. Atena, 2009. * Marianna Muravyeva ja Raisa Toivo (toim.): Gender in Late Medieval and Early Modern Europe. Routledhe, 2013. * Marko Nenonen ja Raisa Toivo (toim.): Writing Witch-Hunt Histories: Challenging the Paradigm. Brill, 2014. * Raisa Toivo: Faith and Magic in Early Modern Finland. Palgrave Macmillan, 2016. * Tiina Miettinen ja Raisa Toivo (toim.): Mitä väliä on historialla? Tampere University Press, 2016. Saatavilla internetissä * Raisa Toivo ja Sari Katajala-Peltomaa (toim.): Lived Religion and the Long Reformation in Northern Europe c. 1300–1700. Brill, 2017. * Louise Nyholm Kallestrup, Raisa Maria Toivo (toim.): Contesting Orthodoxy in Medieval and Early Modern Europe: Heresy, Magic and Witchcraft. Palgrave Macmillan, 2017. * Raisa Toivo ja Sari Katajala-Peltomaa (toim.): Parricide and Violence Against Parents throughout History: (De)Constructing Family and Authority? Palgrave Macmillan, 2018. * Marianna Muravyeva, Phillip Shon ja Raisa Toivo: Parricide and Violence against Parents: A Cross-Cultural: View across Past and Present. Routledge, 2021. * Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo: Lived Religion and Gender in Late Medieval and Early Modern Europe. Routledge, 2021. * Raisa Toivo ja Riikka Miettinen (toim.): Varhaismodernin yhteiskunnan historia: Lähestymistapoja yksilöihin ja rakenteisiin. Gaudeamus, 2021. * Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo (toim.): Histories of Experience in the World of Lived Religion. Palgrave Macmillan, 2022. Saatavilla internetissä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tampereen yliopiston tutkimusportaali * ResearchGate * Google Scholar Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Richard Wagner (tuomari)

Richard Wagner (s. 2. huhtikuuta 1957) on kanadalainen juristi, joka on toiminut Kanadan 18. ja nykyisenä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuodesta 2017. Hän toimi aiemmin Kanadan korkeimman oikeuden jäsenenä (2012–2017). Hän toimi Kanadan kenraalikuvernöörin sijaisena usean kuukauden ajan vuonna 2021. Wagner syntyi Montrealissa, Quebecin provinssissa kanadanranskalaiseen katoliseen perheeseen Gisèlen (os. Normandeau) ja entisen kansanedustajan ja senaattorin Claude Wagnerin pojaksi. Hän opiskeli Collège Jean-de-Brébeufissa Montrealissa ennen kuin hän valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Ottawan yliopistosta vuonna 1978. Hän valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi samasta oppilaitoksesta vuonna 1979. == Ura == === Kanadan korkein oikeus === 2\. lokakuuta 2012 pääministeri Stephen Harper nimitti Wagnerin Kanadan korkeimpaan oikeuteen korvaamaan eläkkeellä olevan tuomarin Marie Deschampsin. Hänen nimityksensä vahvistettiin 5. lokakuuta 2012. Pääministeri Justin Trudeau nimitti 12. joulukuuta 2017 Wagnerin Beverly McLachlinin seuraajaksi Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. == Henkilökohtainen elämä == Wagner on roomalaiskatolinen."Richard Wagner". Canadian Who's Who 2014-2015. Toronto: Third Sector Publishing, 2015. Wagnerin isä Claude oli myös juristi. Hänen isoisänsä oli saksanjuutalainen maahanmuuttaja, joka oli kotoisin Baijerista. Wagnerilla on kaksi lasta, jotka ovat myös lakimiehiä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Kanadalaiset henkilöt Luokka:Tuomarit
Hangon museo

Hangon museo (ruots. Hangö museum) on Hangossa Uudellamaalla sijaitseva paikallishistoriallinen museo. Museo hallinnoi esine- ja kuvakokoelmien lisäksi myös arkistoa. Museolla on pysyvän näyttelyn lisäksi myös näyttelytila, jossa tilapäinen näyttely vaihtuu vuosittain. Hangon museo perustettiin vuonna 1909. Hangon museo sijaitsee Hangon vanhimmassa rakennuksessa Itäsataman läheisyydessä. Museon vieressä sijaitsee puutarha ja muistomerkkejä, jotka liittyvät Hangon historiaan. Museoon on pääsy myös Museokortilla. Vuoden 2023 keväällä Hangon kaupunginvaltuusto päätti, että museo tulee muttamaan Mannerin taloon Pitkäkadulle. Uuteen museotilaan rakennetaan pysyvä näyttely Hangon historiasta. == Lähteet == Luokka:Hangon museot Luokka:Suomen paikallismuseot
Marja Jalava

Marja Jalava (s. 1965)Jalava, Marja, 1965–, Finto, viitattu 26.4.2023. on suomalainen historioitsija, joka on toiminut yhteiskuntahistorian professorina Tampereen yliopistossa vuodesta 2022 lähtien.Yhteiskuntatieteiden tiedekunnan uusien professorien juhlaluennot, Tampereen yliopisto, viitattu 26.4.2023.Marja Jalava, Tampereen yliopisto, viitattu 26.4.2023. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2005.Leena Pallari: Väitökset, Helsingin Sanomat, 20.11.2005, viitattu 26.4.2023. Vuosina 2017–2022 hän toimi kulttuurihistorian professorin Hannu Salmen sijaisena Turun yliopistossa.KH50: Marja Jalava ja kulttuurihistoriaa Turussa, Turun yliopisto, 10.3.2022, viitattu 26.4.2023 == Julkaisut == * Marja Jalava: Minä ja maailmanhenki: moderni subjekti kristillis-idealistisessa kansallisajattelussa ja Rolf Lagerborgin kulttuuriradikalismissa n. 1800–1914 (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. Saatavilla internetissä * Marja Jalava: J. V. Snellman: mies ja suurmies. Tammi, 2006. * Marja Jalava: The University in the Making of the Welfare State: The 1970s Degree Reform in Finland. Peter Lang, 2012. * Marja Jalava, Tiina Kinnunen ja Irma Sulkunen (toim.): Kirjoitettu kansakunta: sukupuoli, uskonto ja kansallinen historia 1900-luvun alkupuolen suomalaisessa tietokirjallisuudessa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. Saatavilla internetissä * Diana Mishkova, Balázs Trencsényi ja Marja Jalava (toim.): 'Regimes of Historicity' in Southeastern and Northern Europe, 1890–1945: Discourses of Identity and Temporality. Palgrave Macmillan, 2014. * Marja Jalava, Ilkka Levä, Tuomas Tepora ja Ville Yliaska (toim.): Yhteisöstä yksilöön: Juha Siltalan juhlakirja. Into Kustannus, 2017. * Pertti Haapala, Marja Jalava ja Simon Larsson (toim.): Making Nordic Historiography: Connections, Tensions and Methodology, 1850–1970. Berghahn Books, 2017. * Marja Jalava, Stefan Nygård ja Johan Strang (toim.): Decentering European Intellectual Space. Brill, 2018. * Juha Manninen, Juhani Ihanus, Marja Jalava ja Ilkka Niiniluoto: History of Philosophy and Psychology in Finland, 1809–1917. Suomen Tiedeseura, 2021. Saatavilla internetissä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tampereen yliopiston tutkimusportaali * ORCID * ResearchGate Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miki Koyama

Miki Koyama (, Koyama Miki; s. 5. syyskuuta 1997 Jokohama, Japani) on japanilainen autourheilija. Koyama aloitti kartingissa kilpailemisen vuonna 2003. Hän harrasti nuorena myös teatteria, kamppailulajeja ja tennistä, mutta valitsi lopulta autourheilun, koska miehet ja naiset voivat kilpailla siinä samoissa sarjoissa. Hänet valittiin Formula Toyota Racing Schooliin, ja hän aloitti Japanin Formula 4 -mestaruussarjassa kilpailemisen vuonna 2015. Koyama liittyi kaudeksi 2019 uuteen W Series -kilpasarjaan. Se oli hänen uransa ensimmäinen sarja, jossa hän kilpaili Japanin ulkopuolella. Hän kilpaili sarjassa kaksi kautta, ja parhaimmillaan hän sijoittui sarjassa seitsemänneksi kaudella 2019. W Series -kauden 2021 jälkeen Koyama siirtyi kilpailemaan Japanin Formula Regional -mestaruussarjaan. Hän voitti sarjan mestaruuden kaudella 2022. == W Series -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2019 Hitech GP HOC 7 ZOL 8 MIS 4 NOR 6 ASS Kesk. BRH 20 30 7. 2021 Sirin Racing RBR 5 RBR 18 SIL Kesk. HUN 12 SPA 9 ZAN 10 COA 10 COA 12 14 14. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset autourheilijat Luokka:W Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Richard Wagner (täsmennyssivu)

Richard Wagner -nimisiä henkilöitä ovat: * Richard Wagner (1813–1883), saksalainen oopperasäveltäjä * Richard Wagner (1952–2023), romaniansaksalainen kirjailija * Richard Wagner (s. 1957), Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtaja
Sarah Moore

Sarah Moore (s. 22. lokakuuta 1993 Harrogate, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija. Moore aloitti kartingin nelivuotiaana ja kilpailemisen kahdeksanvuotiaana. Hän voitti Ginetta Junior Championship -sarjan mestaruuden ensimmäisenä naisena vuonna 2009 ja Britcar Endurance Championship -sarjan vuonna 2018. Vuonna 2019 hän liittyi uuteen W Series -sarjaan ja on ajanut sarjassa kolme kautta. Hänen paras sijoituksensa sarjassa on viides kaudella 2021. Hän on ajanut kerran palkintopallille oltuaan toinen kauden 2021 avauskilpailussa Spielbergissä. == W Series -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2019 Hitech GP HOC 5 ZOL 5 MIS 9 NOR Kesk. ASS 10 BRH 10 24 8. 2021 Scuderia W RBR 2 RBR 4 SIL 7 HUN 15 SPA 13 ZAN 9 COA 7 COA 4 56 5. 2022 Scuderia W MIA 8 MIA 8 CAT 10 SIL 10 LEC 8 HUN 7 SIN 7 26 11. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:W Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kemal Kılıçdaroğlu

Kemal Kılıçdaroğlu (s. 17. joulukuuta 1948) on turkkilainen poliitikko, joka toimii Tasavaltalaisen kansanpuolueen johtajana. Hän oli ehdolla Turkin presidentiksi vuoden 2023 presidentinvaaleissa, mutta hävisi niukasti toisella kierroksella istuvalle presidentille Recep Tayyip Erdoğanille. Vaalikampanjassaan Erdoğania vastaan 2023 Kılıçdaroğlu otti nationalistisia kantoja ja sanoi karkottavansa Turkissa oleskelevat 3,5 miljoonaa syyrialaista pakolaista takaisin Syyriaan.https://www.bild.de/politik/ausland/politik- ausland/tuerkei-wahl-der-brutale-fluechtlingsplan-des-erdogan- herausforderers-83910598.bild.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tasavaltalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Turkin suuren kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingá-Máret Gaup-Juuso

pienoiskuva|Beaivváš Sámi Našunálateáhterin näyttelijät Inga-Máret Gaup-Juuso ja Iŋgor Ántte Áilu Gaup Helsingissä 6. syyskuuta 2013. Ingá-Máret Gaup-Juuso tai pohjoissaameksi Gáijjot Piera Ándde-Ovllá Ingá-Máret (s. 1978 Kaaresuvanto, Enontekiö, Suomi) on suomensaamelainen laulaja, joikaaja, näyttelijä ja porotilallinen Enontekiön Kaaresuvannosta. Vuonna 2019 hän työskenteli lääninjoikaajana Niko Valkeapään kanssa. Hänen isoisoisänsä oli saamelainen poromies Aslak Juuso. == Elämäkerta == Gáijjot Piera Ándde-Ovllá Ingá-Máret syntyi vuonna 1978 Kaaresuvannossa, Enontekiössa, Suomessa. Hänen isänsä Ántte-Ovllá Juuso on Enontekiöstä ja hänen äitinsä Kristen Ellen Gaup- Juuso on Koutokeinosta kotoisin. Ingá-Máretilla on sisko, Ellen Margaret, ja kaksi veljeä, Per-Ailu ja Andte. Andte osallistui ensimmäisenä saamelaisena Suomen Big Brotheriin vuonna 2014. Gaup-Juuso valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineena saamen kieli ja kulttuuri. Hän on myös lukenut perinnetietoa ja pedagogiikkaa Saamelaiskorkeakoulussa. == Ura == === Musiikki === Helmikuussa 2015 Gaup-Juuso voitti Sámi Grand Prix'n semifinaalin Hetassa henkilöjoiulla nimeltä Elle-Magreda Gaup Juuso. Tämä oli hänen siskonsa ensimmäinen joiku. Voiton ansiosta hän pääsi suoraan huhtikuun finaaliin, jota järjestettiin pääisäisenä Koutokeinossa. Pääsiäislauantaina Gaup-Juuso osallistui Sámi Grand Prix -finaalin joikuosioon samalla henkilöjoiulla. Hän tuli toiseksi. Saman vuoden keväällä Gaup-Juuso liittyi Luohtemohkit- joikuyhtyeeseen. Yhtyeen viisi joikaajaa — Charlotta Kappfjell, Gaup-Juuso, Berit Alette Mienna, Øystein Nilssen ja Lars-Ánte Kuhmunen — esiintyivät samana vuonna Riddu Riđđussa. Vuonna 2016 Gaup-Juuso ja norjalainen muusikko ja säveltäjä Patrick Shaw Iversen perustivat Tundra Electron. Gaup-Juuso toimii yhtyeen laulajana ja joikaajana. Vuoden 2018 Ijahis idja -musiikkifestivaalissa Gaup-Juuso joikasi Sajoksessa Juáigus já Suõmmkar -iltapäiväkonsertissa Berit Alette Miennan, Ingá Elisá Påve Idivuoman ja Hildá Länsmanin kanssa. Illemmalla hän myös joikasi ulkolavalla Tundra Electron rivissä. Vuonna 2022 Gaup-Juuso osallistui toisen kerran Sámi Grand Prix -kilpailuun, tällä kertaa lauluosioon. Hän pääsi osion kultafinaaliin kappaleella Dovdameahttumii. Kultafinaalissa hän voitti yhtyeen SOÁ ja näin ollen voitti vuoden 2022 Sámi Grand Prix'n lauluosion. == Palkinnot == Vuonna 2016 hän voiti Larin Paraske -palkinnon. == Diskografia == === Studioalbumit === ;Tundra Electro * 2020 – Eanan Gamáda/Earth Shaking === Kokoelmalevyt === * 2005 – Davvi Jienat, kappaleet Ellon Elle, Gáijot Ásllat ja Vilgon Iŋgá * 2016 – Sámi Grand Prix 2014 &amp; 2015, kappale Elle-Magreda Gaup Juuso * 2022 – Sámi Grand Prix 2022, kappale Dovdameahttumii == Aiheesta muualla == == Lähteet == Luokka:Saamelaiset laulajat Luokka:Saamelaiset muusikot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Virta

Johan Erkki Virta (4. lokakuuta 1915 Helsinki – 8. huhtikuuta 2002) oli suomalainen aitajuoksija ja pikajuoksija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Virta, Erkki, sivu 1031–1032, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän teki elokuussa 1939 juuri ennen sotia 400 metrin aitojen Suomen ennätyksen, joka kesti sotavuodet. Erkki Virta aloitti urheilu-uransa 1930-luvun puolivälissä Helsingin Tarmon riveissä, jossa hän oli voittamassa TUL:n viestimestaruuksia kesällä 1937 niin 4 × 100:lla kuin 4 × 400 metrillä. Hän osallistui Antwerpenin työläisolympialaisiin heinäkuussa 1937 ja sijoittui 400 metrin aidoissa toiseksi. Hän siirtyi kaudeksi 1938 SVUL:n alaiseen HKV:hen. Seuraavasta kaudesta 1939 tuli Erkki Virralle läpimurtokausi, sillä hän rikkoi elokuussa 1939 Kalevan kisoissa Helsingissä kovan kilpakumppaninsa ”Bebbe” Storskrubbin Suomen ennätyksen ajalla 53,2 ja voitti samalla Beben. Puolta lyhyemmällä aitamatkalla Virta oli toinen. Samana vuonna Virta kilpaili Ruotsi–Suomi- maaottelussa sijoittuen vielä silloin toiseksi ”Beben” jälkeen. Kesä 1939 oli Virralle muutenkin menestyksellinen, sillä hän teki omat ennätykset kaikilla sileillä pikamatkoilla. Talvisodan jälkeen kesällä 1940 Virta jatkoi uraansa, mutta tulokset eivät vajavaisesta harjoittelusta johtuen olleet entiset. Hän aloitti kautensa Kaatuneiden muistokisoissa heinäkuun lopulla voittaen lajinsa. Syksyn suurimmassa urheilutapahtumassa eli Suomi–Ruotsi–Saksa- kolmimaaottelussa Helsingissä Virta oli kolmas Storskrubbin voittaessa ja Ruotsin Sixten Larssonin tullessa toiseksi. Kaksi viikkoa myöhemmin Virta voitti Unkari–Suomi-maaottelussa 400 m aidat. Tämä jäi Virran viimeiseksi maaotteluksi. Virta joutui lopettamaan uransa vuonna 1941 haavoituttuaan sodassa. Virta toimi useita vuosia Kuopion yleisurheilun kannatuskerhossa ja toimi nuorten ohjaajana. Hän oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti ja harrasti reserviupseeritoimintaa, kalastusta ja kuntoliikuntaa. Virran ammatti oli kyllästyslaitoksen hoitaja ja hänen kotikuntansa oli Kuopio. == Saavutukset == * SM-kultaa 1939 400 m aidoissa * SM-hopeaa 1938 ja 1940 400 m aidoissa ja 1939 200 m aidoissa * SM-pronssia 1940 200 m aidoissa * SM-kultaa 4 × 400 metrin viestissä 1940 * SM-hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 1939, 4 × 800 metrin viestissä 1939 ja 1940 * SM-pronssia 4 × 400 metrin viestissä 1938 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Tasmin Pepper

Tasmin Pepper (s. 19. kesäkuuta 1990 Edenvale, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen autourheilija. Pepper aloitti kartingin nelivuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa viisivuotiaana. Hän oli ensimmäinen nainen, joka voitti Etelä-Afrikan Formula VW -sarjan osakilpailun. Kaudella 2018 hän sijoittui Etelä-Afrikan Volkswagen Polo Cupin kokonaiskilpailussa toiseksi. Vuonna 2019 hän liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui sarjan esikoiskaudella kymmenenneksi ja sai siten ajopaikan myös seuraavalle kaudelle. Kausi 2020 peruuntui kuitenkin koronaviruspandemian vuoksi. Pepperin oli tarkoitus palata sarjaan kaudeksi 2021, mutta kauden alla pandemian vuoksi asetetut maahantulorajoitteet estivät hänen osallistumisensa testeihin, ja hän menetti ajopaikkansa. Sen sijaan hänestä tuli yksi sarjan varakuljettajista. Pepper palasi kahden vuoden kilpailutauon jälkeen kilpailemaan Etelä-Afrikan Volkswagen Polo Cupiin loppuvuodesta 2021. == W Series -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 Pisteet Sijoitus 2019 Hitech GP HOC 8 ZOL 6 MIS 7 NOR 8 ASS Kesk. BRH 12 22 10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Eteläafrikkalaiset autourheilijat Luokka:W Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jessica Hawkins

Jessica Hawkins (s. 16. helmikuuta 1995 Headley, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija ja stunt-ajaja. Hawkins aloitti kartingin vuonna 2005. Ensimmäisen autokilpailunsa hän ajoi vuonna 2013 Renault Clio Cupissa ja on sen jälkeen kilpaillut MRF Challengessa, Mini Challenge Great Britainissa, jossa sijoittui parhaimmillaan toiseksi, ja Jaguar I-Pace eTrophyssa. Hän liittyi vuonna 2019 uuteen W Series -sarjaan, jossa on ajanut kolme kautta. Hänen paras sijoituksensa sarjassa on yhdeksäs sija kaudella 2022 ja paras yksittäinen kilpailutulos toinen sija kauden 2022 avauskilpailusta Miamista. Kaudella 2020, kun W Seriesiä ei ajettu koronaviruspandemian vuoksi, Hawkins teki debyyttinsä British Touring Car Championship -sarjassa. Vuonna 2021 Aston Martinin Formula 1 -talli palkkasi Hawkinsin brändilähettilääkseen. Hän ajoi Aston Martinilla virallisen testin syyskuussa 2023 ollen ensimmäinen F1-autolla testin ajanut nainen viiteen vuoteen. Autourheilu-uransa ohella Hawkins on stunt-ajaja. Hän on tehnyt stuntteja muun muassa Hurjapäät- ja 007-elokuvasarjoissa, muun muassa elokuvassa No Time to Die, sekä Fast and Furious Live -tapahtumissa. Hänellä on myös hallussaan maailmanennätys nopeimmasta kiihdytyksestä ruohonleikkurilla välillä 0–100 mailia tunnissa (0–160 km/h). Hawkins seurustelee autourheilija Abbie Eatonin kanssa, joka niin ikään kilpailee W Seriesissä. == W Series -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2019 Hitech GP HOC 11 ZOL 13 MIS 15 NOR Kesk. ASS 7 BRH 7 12 11. 2021 Racing X RBR 16 RBR 16 SIL 16 HUN 10 SPA 6 ZAN 5 COA 6 COA 15 27 11. 2022 Bristol Street Motors Racing MIA 2 MIA 18† CAT 11 SIL 6 LEC 10 HUN 14 SIN 5 37 9. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:W Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt