EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Onni Kelo

Onni Olavi Kelo (7. toukokuuta 1930 Viipuri – 3. tammikuuta 2015 Muurame) oli suomalainen kapellimestari.Kapellimestari Onni Kelo on kuollut – Johti useita kaupunginorkestereita Keskisuomalainen Kelo opiskeli Sibelius-Akatemiassa Leo Funtekin johdolla. Samassa vuonna 1949 opinnot aloittaneessa ryhmässä olivat Kelon kanssa Jorma Panula ja Paavo Berglund. Myöhemmin Kelo sai diplomin myös Leningradin konservatoriosta. Hän johti vuosina 1970–1977 Jyväskylä Sinfoniaa, jonka toiminnasta tuli hänen aikanaan aktiivisempaa ja ammattimaisempaa. Kelon säännölliseen ohjelmistoon kuului tuolloin musiikkia venäläisiltä säveltäjiltä, kuten Sergei Prokofjevilta, Pjotr Tšaikovskilta, Dmitri Šostakovitšilta, Igor Stravinskylta, Modest Mussorgskilta ja Nikolai Rimski- Korsakovilta, mutta myös esimerkiksi Arnold Schönbergiltä, Anton Weberniltä ja Eino Tambergilta. Kelon kaudella erityistä huomiota sai Neuvostoliiton säveltäjäliiton pääsihteri Tihon Hrennikovin vierailu orkesterin solistina, joka tilaisuudessa esitti muun muassa oman pianokonserttonsa nro 2. Kelon kausi vaikeutui sen loppua kohden hänen sekä osan kulttuuriväestä ja poliitikoista välillä vallinneiden ristiriitojen johdosta.Jyväskylä Sinfonian kapellimestarit 1970-2014 Jakke Jähi Kelo johti 1960–1990-luvuilla useita muitakin suomalaisia kaupunginorkestereita, kuten Oulu Sinfoniaa.Orkesteri Oulu Sinfonia Hän kuoli 84-vuotiaana hoivakodissa sairastettuaan pitkään. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Rafflesia arnoldii

Rafflesia arnoldii on rafflesiakasvien (Rafflesiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se tunnetaan sen suurikokoisista kukista, jotka ovat maailman suurimpia yksittäisiä kukkia. Rafflesia arnoldii valittiin vuonna 1993 yhdeksi Indonesian kolmesta kansalliskukasta. Sen tieteellinen lajinimi arnoldii on annettu luonnontieteilijä Joseph Arnoldin mukaan, joka yhdessä Stamford Rafflesin kanssa löysi kasvin. R. arnoldiin kukat ovat väritykseltään punertavia. Sillä on viisi terälehteä, ja niissä on valkoisia kuvioita. Kukat voivat olla kahden sentin paksuisia ja halkaisijaltaan jopa metrin mittaisia. Ne voivat parhaimmillaan painaa 11 kilogrammaa. R. arnoldii -lajilla ei ole juuria, lehtiä, eikä vartta. R. arnoldii -kasvia tavataan Malesiassa ja Indonesiassa. Indonesiassa sen levinneisyysalue rajoittuu Bengkulun provinssiin. Lajin elinympäristöjä ovat varjoisat sademetsät. R. arnoldii on yksineuvoinen. Sen mätänevän lihan haju houkuttelee raatokärpäsiä pölyttämään sitä. Jyrsijät levittävät sen hedelmiä. R. arnoldii loisii kastanjaviineissä (Tetrastigma), joista se imee kaiken ravintonsa. Kasvin elinkaari kestää kolmesta ja puolesta vuodesta viiteen vuoteen. == Lähteet == Luokka:Rafflesiakasvit
S/S Karhula

S/S Karhula oli suomalainen Ragnar Nordströmin varustamon rahtilaiva joka upposi sunnuntaiaamuna 12. helmikuuta 1950 Pohjanmerellä Alankomaiden rannikolla lähellä Den Helderiä. Onnettomuudessa kuoli 11 ja pelastui 16 henkilöä.11 suomalaista merimiestä hukkui, Laatokka, 14.2.1950, nro 36, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotWrecksite.eu : D/S Karhula Karhula oli rakennettu 1909 Flensburgissa Saksassa ja sen vetoisuus oli 2 103 bruttorekisteritonnia. Laivan pituus oli 93 metriä, leveys 12,9 metriä ja syväys 5,8 metriä. Laivan kolmisylinterinen kompoundihöyrykone oli teholtaan 192 hevosvoimaa ja laivan nopeus oli 10,5 solmua. Nordströmin varustamon omistukseen laiva tuli 1932. Aiemmin se oli saksalaisessa omistuksessa 1909–1920 nimillä S/S Gluckauf ja S/S Franz Dahl sekä sen jälkeen Englannin hallituksen omistuksessa vuoteen 1927 ja cardiffilaisen Stranaghan J. S. & Co. Ltd-varustamon omistuksessa nimellä S/S Clyne Rock, kunnes Nordström osti laivan. Karhula oli puumassalastissa matkalla Hangosta ranskalaiseen St. Louis de Rhonen satamaan Välimerellä. Laiva sai myrskyn aikana vuodon ja kallistui sunnuntaiaamuna 12. helmikuuta noin kello 10 aikaan niin paljon, että kahta pelastusvenettä ei voitu laskea vesille. Yksi pelastusvene saatiin laskettua ja muutamat miehistön jäsenet hyppäsivät mereen ja pääsivät sitten tähän veneeseen. Laivan komentosillalla oli vielä muutamia henkilöitä, kun laiva katkesi kahtia ja upposi sitten. Hukkuneista kymmenen kuului laivan miehistöön ja yksi oli laivaan Hangosta tullut salamatkustaja. Pelastuneista 14 oli suomalaisia ja 2 saksalaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * S/S Karhula oli ilmeisesti myös hyväkuntoinen rahtilaiva , Seteli ry 5.8.2014 Luokka:Höyrylaivat Luokka:Rahtilaivat Luokka:Laivaonnettomuudet Luokka:Vuoden 1950 onnettomuudet
Jorma Svanström

Jorma Antero Svanström (20. maaliskuuta 1929 – 18. joulukuuta 2017) oli suomalainen kapellimestari ja musiikkineuvos.Syntymäpäivät, 19.3.1999 Helsingin Sanomat Hänen oma soittimensa oli pasuuna.Kapellimestari rakastui balettiin, 20.3.1999 Helsingin Sanomat Svanström pääsi Helsingin poliisisoittokunnan kapellimestariksi vuonna 1967 ja toimi tässä tehtävässä vuoteen 1971. Hän johti kaudellaan klassisen ohjelmiston esityksiä ja esimerkiksi marssinäytöksiä.Historiaa Helsingin Poliisisoittokunta Svanström toimi Jyväskylä Sinfonian ylikapellimestarina Onni Kelon seuraajana vuosina 1977–1980. Hän keskittyi kaudellaan pitkälti suomalaiseen ohjelmistoon, kuten Jean Sibeliuksen, Aulis Sallisen, Joonas Kokkosen, Erkki Salmenhaaran ja Helvi Leiviskän tuotantoihin. Svanströmin kaudella orkesteriin liittyivät sen ensimmäiset ulkomaalaiset jäsenet. Svanström haki paikkaa myös seuraavalle kaudelle, mutta hänen tilalleen valittiin Kyösti Haatanen.Jyväskylä Sinfonian kapellimestarit 1970-2014 Jakke Jähi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Sappijuurekas

Sappijuurekas (Rhodocollybia fodiens) on Suomessa esiintyvä säiejuurekaslaji. Sen ensisijaiset elinympäristöt ovat kangasmetsät. Sappijuurekkasta on Suomessa 18 näytettä ja 16 havaintoa.Laji.fi: Sappijuurekas (Rhodocollybia fodiens) == Lähteet == Luokka:Säiejuurekkaat
Culex hainanensis

Culex hainanensis on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Chen vuonna 1977. Lajia tavataan Kiinasta. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Culex hainanensis Luokka:Hyttyset
Bretonilaiset romaanit

Bretonilaiset romaanit eli Artur-romaanit ovat ritarirunouteen kuuluvaa kirjallisuutta.Ritarirunous, Tieteen termipankki. Viitattu 14.2.2020 Romaaniryhmällä tarkoitetaan sitä kertovaa kirjallisuutta, jonka aineksia ovat tarinat Arthur-kuninkaasta ja hänen ritareistaan ja jonka historiallisina lähtökohtina on pidettävä Nenniuksen latinankielinen kronikka 900-luvulta, Galfred Monmouthilaisen Historia regum Britanniæ (noin 1135) ja Robert Wacen Roman du Brut (noin 1155). Niiden antamat aiheet sulautuivat ensiksi Ranskassa osaksi omiin, karolingilaisen (Kaarle Suuren) tarinapiirin aineksiin, osaksi alkuperäisiin bretagnelaisiin kelttiläismuistoihin, osaksi ajan kehittynyt loistelias ritarihenki antoi niille väritystään. Näistä aineksista loi Chrétien de Troyes vuosien 1160 ja 1175 välillä romaaninsa Erec, Cligès, Tristan, Ywain, Lancelot, Perceval, jotka vasta oikeastaan loivat sen tarinapiirin, jota nykyisin nimitetään bretonilaiseksi. Varsinaista alkuperäistä kelttiläistä ei näissä sanottavasti liene, ainoastaan arkaiseeraavaa taidollista kelttiläis-väritystä.Bretonilaiset romaanit, Tietosanakirja osa 1, palsta 1254, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Chrétien de Troyes’n aiheet olivat niin ajan hengen mukaisia, että hänen romaanejaan jäljiteltiin ja muokattiin runsaasti ja niiden aiheita kehiteltiin itse Ranskassa ja samoin varsinkin Saksassa, jossa Hartmann von Aue kirjoitti Erecin ja Iweinin, Gottfried von Strassburg Tristanin, Wolfram von Eschenbach Parcifalin. Italiankin runouteen nämä bretonilaisromaanit ovat vaikuttaneet, Danten kuuluisa episodi Francesca da Riministä on kirjoitettu Artur-tarinain henkeen, ja myöhemmät Luigi Pulci, Matteo Maria Boiardo ja varsinkin Ludovico Ariosto käyttävät hyväkseen tämän tarinapiirin aiheita. Rabelais’n Pantagruelissa ja Gargantuassa voi nähdä Artur-tarinain jälkiä, ja myöhemmässäkin kirjallisuudessa on tämän tarinapiirin aiheita käsitelty: esimerkkeinä Christoph Martin Wielandin Oberon, Karl Immermannin Tristan und Isolde, Carl Jonas Love Almqvistin Kung Arturs jagt, Richard Wagnerin oopperat ynnä muut. == Lähteet == Luokka:Keskiajan kirjallisuus
Jan ten Brink

Jan ten Brink (1834–1901) oli alankomaalainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Hän oli alkuaan koulunopettaja, sittemmin professori. Hän kirjoitti uudemman kirjallisuuden alalta sarjan tutkielmia, joita kuitenkin haittaa yksipuolinen vihamielisyys ajan uusia suuntia vastaan. Kaunokirjailijana hän kirjoitti runsaasti romaaneja ja novelleja. Romans en novellèn ilmestyi koottuna 1885 ja Litterarische schetsen en kritiken 1882–1888.Brink, Jan ten, Tietosanakirja osa 1, palsta 1261, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Brink, Jan ten, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 3. palsta 159–160 Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Alankomaalaiset professorit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
William Lind

William Lind (s. 1985) on ruotsalainen suunnistaja. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia pitkällä matkalla ja viestissä sekä pronssia viestissä Strömstadin MM-kilpailuissa 2016. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Lind voitti viestin maailmanmestaruuden. Suunnistuksen EM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi pitkällä matkalla Palmelassa vuonna 2014. Suunnistuksen maailmancupissa hänellä on yksi osakilpailuvoitto ja hän on sijoittunut kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Vuonna 2012 hän sijoittui Jukolan Viestissä toiseksi Malungsin joukkueessa. ==Lähteet== * http://runners.worldofo.com/williamlind.html Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uranet

Uranet on Suomessa kehitetty digitaalinen alusta verkkovalmennuspalveluiden, kuten esimerkiksi verkkokurssien tuottamiseen digipalveluna. Uranet poikkeaa muista verkkovalmennusympäristöistä siten, että siinä on opettajalta- opettajalle toiminto. Se mahdollistaa digipalvelun siirtämisen organisaatiosta toiseen. Uranet on suunniteltu toimimaan samalla tavalla kuin Netflix tai Spotify, joissa teknologia on maksutonta ja ainoa kustannus on sisältöjen käyttö. Uranet-digialusta on perustettu vuonna 2018 Suomessa Matkailudiili -hankkeen yhteydessä. Vuonna 2019 joulukuussa Uranetissa oli 500 käyttäjätunnusta yli 50:stä organisaatiosta. 15\. helmikuuta 2021 Uranetiin integroitiin älykkäät ominaisuudet, jotka toimivat älyavaimilla. Niiden avulla Uranetissa toimivat verkkovalmennuspalvelut muuttuvat älykkäiksi palveluiksi, jossa älykäs palvelu ymmärtää eri palvelun käyttötarkoituksen, verkostot, sisällöt, valmentajat ja käyttökohteet riippumatta siitä missä palveluita käytetään. Yksi älyavain on 9-18 merkkiä pitkä koodi, joka voi sisältää esimerkiksi verkokurssin tai kokonaisen koulutusohjelman. Koodien avulla voidaan palveluita missä ja koska tahansa käyttöön ilman, että pitäisi tehdä verkkovalmennuspalveluita uudestaan, koska älyavaimiin rakennettu äly ymmärtää käyttötarkoituksen. Älykkäät palvelut ensi esitellään Hyvinkään Yritysvoimalan webinaarissa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset verkkosivustot
AMD Jaguar

AMD Jaguar on AMD:n valmistama APU-suoritinarkkitehtuuri. Jaguar on seuraaja vähävirtaiselle AMD Bobcatille ja sisältää siihen yhtäläsyyksiä. Jaguarin seuraaja on AMD Puma. Suoritinta käytetään PlayStation 4- ja Xbox One- konsoleissa. Piirille integroitu grafiikkasuoritin (GPU) eroaa konsoleissa. == Lähteet == Jaguar
Varpasen rautatieasema

Varpasen rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mäntyharjulla. Se avattiin liikenteelle 9. lokakuuta 1889. Vuonna 1941 Varpaseen rakennettiin uusi puinen ja vaatimaton rakennus. Samanlainen rakennettiin myös Vuohijärvelle. Miehitys lopetettiin 1. lokakuuta 1976, ja henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Ratapihaa käytettiin vuoteen 2000 saakka tavaravaunujen säilytyspaikkana, mutta varsinainen tavaraliikenne oli lakkautettu jo 1976. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 18. lokakuuta 2001. Asema-alueen rakennukset siirtyivät Senaatti- kiinteistöille 2007. == Lähteet == Luokka:Mäntyharjun rautatieliikennepaikat Luokka:Etelä-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat
Marjatta Nissinen

Salme Marjatta NissinenWhite Dot Oy Finder (s. 6. toukokuuta 1954 Kuopio) on suomalainen pukusuunnittelija.Huippumuoti vaihtui verisiin lumipukuihin – Marjatta Nissinen puvusti uuden Tuntemattoman ET-Lehti Hän sai vuonna 2016 Jussi-palkinnon parhaasta pukusuunnittelusta työstään Mika Kaurismäen elokuvassa Tyttökuningas.Pro Finlandia -palkittu Tuntemattoman sotilaan pukusuunnittelija: "Kengät ovat näyttelijän ensimmäinen puku" – Louhimiehestä ei pahaa sanottavaa Yle Sama elokuva toi hänelle vuonna 2017 Canadian Screen Awards -ehdokkuuden.Marjatta Nissinen Academy of Canadian Cinema & Television Muita elokuvia, joissa Nissinen on työskennellyt pukusuunnittelijana, ovat olleet muiden muassa Tali-Ihantala 1944 ja Aku Louhimiehen Tuntematon sotilas. Vuoden 2018 itsenäisyyspäivänä Nissinen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla. Nissinen muutti 18-vuotiaana Helsinkiin ja työskenteli aluksi Anna- sekä Muoti + Kauneus -lehdissä. Vuonna 1973 hän lähti työskentelemään malliksi Pariisiin ja Milanoon yli vuosikymmenen ajaksi. Hän kävi Diorin mallikoulun, ja hänen kuviaan oli esimerkiksi La Mode International - ja Vogue Paris -lehdissä. Uransa elokuvissa Nissinen aloitti kuvaussihteerinä ja puvustoharjoittelijana Edvin Laineen elokuvassa Viimeinen savotta. Hän pyrki epäonnistuneesti Taideteolliseen korkeakouluun ja päätti palata Italiaan teatteritöihin. Suomessa hän pääsi pukusuunnittelijaksi Timo Linnasalon elokuvaan Aurinkotuuli. Hän myös pääsi Taideteolliseen korkeakouluun ja sai valmistumisensa yhteydessä vuonna 1986 stipendin parhaasta lopputyöstä. Nissinen johtaa vuonna 1987 perustettua White Dot Oy -suunnittelutoimistoa.White Dot Oy suomeksi White Dot Elokuva-alan ulkopuolella Nissinen on suunnitellut puvut esimerkiksi Veli-Matti Puumalan Anna Liisa -oopperaan.Ooppera-arvio: Anna Liisa on vahvaa musiikkidraamaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvapukusuunnittelijat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Elävät henkilöt
Rusotäpläjuurekas

Rusotäpläjuurekas (Rhodocollybia maculata) on Suomessa esiintyvä säiejuurekaslaji. Sen kasvupaikkoja ovat kangasmetsät. Rusotäpläjuurekkaasta on tehty Suomessa 48 havaintoa ja otettu 12 näytettä. Lajista on kaksi muunnosta: (Rhodocollybia maculata var. maculata) ja (Rhodocollybia maculata var. scorzonerea).Laji.fi: Rusotäpläjuurekas (Rhodocollybia maculata) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Säiejuurekkaat
Georg Albert Hellström

Georg Albert Hellström (27. syyskuuta 1869 Pietari – 9. kesäkuuta 1926 Viipuri) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 15.2.2020) Hellströmin vanhemmat olivat kauppa- asiamies, kollegineuvos Thomas Leonard Hellström ja Carolina Fredrika Charlotta Synnerberg ja puoliso vuodesta 1903 Ljubov Klaudijevna Fley. Hellström suoritti Pietarissa 1. kadettikoulun 1888, jatkaen opintojaan Nikolain ratsuväkiopistossa. Sieltä valmistuttuaan hänet määrättiin kornettina Suomen Rakuunarykmenttiin Lappeenrantaan 1890. Seuraavana vuonna Hellström komennettiin 4. Pihkovan, H.M. Keisarinnan henkivartiorakuunarykmenttiin, josta hän kuitenkin palasi Suomen Rakuunarykmenttiin ja sai ylennyksen luutnantiksi 1894 ja aliratsumestariksi 1897. Hellström toimi rykmenttinsä ase-esimiehenä 1896–1898. Kouluttajaksi upseerien ratsuväkikouluun Pietariin hänet siirrettiin 1900 ja edelleen 1902 3. Kirsanovin reserviratsuväkirykmenttiin, mutta pysytettynä upseerien ratsuväkikoulun palveluksessa. Hellström osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja ylennettiin jälkimmäisenä vuonna ratsumestariksi. Hänet määrättiin pysyvästi upseerien ratsuväkikoulun 1907 ja nimitettiin 1909 koulun kirjastonhoitajaksi, everstiluutnantiksi ylennettynä. Vuonna 1912 Hellström siirrettiin 1912 armeijaratsuväkeen ja asetettiin Suomen Kenraalikuvernöörinkanslian käytettäväksi. Hän toimi siellä vt. nuorempana kielenkääntäjänä 1912–1913 ja kielenkääntäjänä 1913–1914. Eron sotapalveluksesta Hellström sai kenraalimajurina 1914, mutta työskenteli vielä reservissä Suomen Kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana helmikuun vallankumoukseen 1917 saakka. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
August Reinhold Magnus Holmberg

August Reinhold Magnus Holmberg (16. lokakuuta 1835 Viipuri – 18. lokakuuta 1919 Vaasa) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 15.2.2020) Holmbergin vanhemmat olivat kamreeri, kamarineuvos Johan Reinhold Holmberg ja Elisabet Pistolekors ja puoliso vuodesta 1872 Sofia Gerasimova. Holmberg tuli palvelukseen aliupseerina 3. reservin tarkk’ampujapataljoonaan 1854, osallistuen pataljoonan mukana Krimin sotaan 1854–1855. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1855, aliluutnantiksi 1856 ja luutnantiksi 1859. Vuonna 1861 Holmberg komennettiin opettajaksi Aleksanterin kadettikouluun Pietariin, josta hänet siirrettiin opettajaksi Bahtinin kadettikouluun Orjoliin vuonna 1863. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1864 ja määrättiin palvelukseen 87. Savonlinnan jalkaväkirykmenttiin. Kapteeniksi Holmberg ylennettiin 1865, majuriksi 1873 ja everstiluutnantiksi 1878. Hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi 7. reservin tarkk’ampujapataljoonaan everstinä 1882, sijoitettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikunnan pysyvään kaaderiin 1883 ja määrättiin ensin Suomen 7. Ravannin kylän reservikomppanian vt. päälliköksi 1883 ja Suomen 5. Kärsämäen reservikomppanian vt. päälliköksi 1884. Hänestä tuli 2. Turun suomalaisen tarkk’ampujapataljoonan reservipiirin alue-esiupseeri 1886. Holmberg toimi tässä tehtävässä helmikuuhun 1890 saakka, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. Reservissä Holmberg toimi Vaasan ja Oulun läänin viinapolttimoiden ylitarkastajana 1890–1900. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Kortesjärvi (järvi Kauhavalla)

Kortesjärvi on järvi Kauhavan Kortesjärvellä Etelä-Pohjanmaalla. Se on osa Purmonjoen vesistöä. Luokka:Purmonjoen vesistö Luokka:Kauhavan järvet Luokka:Kortesjärvi
Petter Honoldt

Petter Honoldt (7. helmikuuta 1810 – 9. marraskuuta 1879 Venäjä) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 15.2.2020) Petter Honoldtin isä oli tittelineuvos J. Honoldt. Petter Honoldt tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1823 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Liettuan sapööripataljoonaan 1830. Hän osallistui Puolan kapinan kukistamiseen 1831–1832, ylennettiin luutnantiksi ja siirrettiin 2. sapööripataljoonaan 1833. Alikapteeniksi 1834 ylennettynä hänet komennettiin vuoden 1835 alussa kouluttajaksi Novgorodin kadettikouluun ja vakinaistettiin 1836. Vuonna 1845 hänet määrättiin siellä komppanianpäälliköksi kapteeniksi ylennettynä. Hänet ylennettiin majuriksi 1848. Everstiluutnantiksi 1852 ylennettynä Honoldt siirrettiin komppanianpäälliköksi Moskovan kadettikouluun ja määrättiin siellä pataljoonankomentajaksi 1853. Everstiksi Honoldt yleni 1856 ja kenraalimajuriksi 1863, jolloin hän sai myös eron sotapalveluksesta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Georg Fredrik Hultman

Georg Fredrik Hultman (18. tammikuuta 1836 Hämeenkylä – 28. maaliskuuta 1912 Hämeenlinna) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 15.2.2020) Hultmanin vanhemmat olivat alikapteeni, tilanomistaja Anton Georg Hultman ja Wilhelmina Henrietta Gustava Adolfina Fredrika von Zansen ja puoliso vuodesta 1863 Olga Antoinette Ruuth. Hultman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1849 ja määrättiin sieltä 1855 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 3. krenatööritykistöprikaatiin. Hän osallistui Krimin sodan aikana Tammisaaren rannikkoalueen puolustukseen 1855–1856. Aliluutnantiksi ylennettynä hänet siirrettiin palvelukseen 22. tykistöprikaatiin Hämeenlinnaan 1857. Luutnantiksi hän yleni 1859. Hultman oli komennettu prikaatinsa harjoituspatteriin Tsarskoje Seloon 1860–1861. Tykistöprikaatin siirryttyä Viipuriin Hultman toimi prikaatinsa kasöörinä vuodesta 1864. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1867 ja kapteeniksi 1868 ja siirrettiin 27. tykistöprikaatin 3. patterin päälliköksi Vilnaan 1873. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1874 ja everstiksi 1880, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina maaliskuussa 1890. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Carl Gustaf von Brinkman

Carl (Karl) Gustaf von Brinkman, myös: Brinckman, kirjailijanimi Selmar (25. helmikuuta 1764 Nacka − 25. joulukuuta 1847 Tukholma)Karl Gustaf von Brinkman, Nordisk familjebok 1905, s. 160−163 oli ruotsalainen diplomaatti ja runoilija. Hän kirjoitti myös saksan kielellä. Oleskeltuaan nuoruutensa ajan Saksassa hän esiintyi ensiksi saksalaisena runoilijana ja kirjoitti muun muassa kokoelmat Elegien, Gedichte. Vasta 1821 hän julkaisi ensimmäisen ruotsinkielisen runoelmansa Snillets värld. Ruotsinkieliset runoelmansa hän julkaisi kokoelmanimellä Vitterhetsförsök (1842), joiden painokkain osa on Tankebilder. Runoilijana Brinkman on huomattavampi muototaiteilijana, tarkkana runoseppänä kuin varsinaisena runoilijana. Hänen taiteellisena esikuvanaan oli antiikkinen runous. Diplomaattina Brinkman toimi Berliinissä ja Lontoossa. Hänellä oli suuri kirjasto, jonka hän lahjoitti Uppsalan yliopistolle, sekä laaja käsikirjoituskokoelma, jota säilytetään nimellä Brinkmanin arkisto Trolle-Ljungbyn linnassa Ruotsissa.Brinkman, Karl Gustaf von, Tietosanakirja osa 1, palsta 1261, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Brinkman valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1828. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1764 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Károlin Raamattu

Károlin Raamattu on ensimmäinen unkarinkielinen Raamattu. Sen on kääntänyt pappi Gáspár Károli. Se on painettu vuonna 1590 kirjapainossa Vizsolyn vuoristokylässä, joka sijaitsee noin 60 kilometriä Miskolc-Tapolcasta koilliseen.Pohjois-Unkari, Visi Hungary, viitattu 15.2.2020 (Archive.org, arkistoitu 12.3.2013.) ==Lähteet== Luokka:Raamatunkäännökset Luokka:Kristinusko Unkarissa Luokka:Unkarin historia
Luigi Pulci

Luigi Pulci (1432−1484) oli italialainen kirjailija, Lorenzo de’ Medicin ja Angelo Polizianon ystävä. Hänen maineensa perustuu koomiseen eepokseen Il Morgante maggiore (1481), joka sisältää 28 laulua. Runo, jonka päähenkilöitä ovat Roland ja hänen aseenkantajansa, jättiläinen Morgante, kertoo paladiinien taisteluista saraseeneja vastaan. Kertomukseen liittyy myös tarina Kaarle Suuren rinnalla taistelleista Haimonin pojista ja muita (myös kelttiläisiä) tarinoita. Sävy on lähes kauttaaltaan ironinen ja parodioiva. Vaikuttaa siltä kuin Pulci olisi halunnut antaa tyrmäysiskun italialaisille runoeepoksille, niin kuin Cervantes sittemmin antoi proosamuotoisille ritariromaaneille. Eepoksen kieli on vanhaa toscanalaista kansankieltä jokseenkin puhtaana.Pulci 2. Luigi, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 22. palsta 576 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1432 syntyneet Luokka:Vuonna 1484 kuolleet
Laurentius Paulinus Gothus

Laurentius Paulinus Gothus (Lars Paulsson, 10. marraskuuta 1565 Söderköping, Ruotsi – 29. marraskuuta 1646 Uppsala) oli ruotsalainen professori, Uppsalan yliopiston rehtori, Skaran ja Strängnäsin hiippakunnan piispa ja Uppsalan arkkipiispa. == Elämä == Laurentius Paulinus Gothus oli Ruotsin 1600-luvun alun merkittävimpiä kirkonmiehiä ja kulttuurivaikuttajia. Hänen isänsä, kultaseppä, pormestari Påwel Pedersson oli Ruotsin ensimmäisen luterilaisen arkkipiispan Laurentius Petri Gothuksen veli. Hän opiskeli Saksassa, Rostockissa, jossa hän tutustui Philipp Melanchtonin ajatuksiin. Hän suoritti maisterin tutkinnon Helmstedtin yliopistossa 1592 ja toimi Uppsalan kokouksessa 1593 aktuaarina, sihteerinä. Hänet vihittiin papiksi 1598 ja 1601 hänet nimitettiin teologian professoriksi ja Uppsalan yliopiston ensimmäiseksi rector magnificukseksi. Hän esitti tohtorinväitöskirjansa Uppsalan yliopiston ensimmäisessä teologisen tiedekunnan promootiossa 1617 yhdessä kolmen muun opiskelijan kanssa. Hän toimi Uppsalan yliopistossa logiikan, matematiikan, astronomian ja lopuksi teologian professorina. 1608 hänet nimitettiin Skaran ja 1609 Strängnäsin piispaksi. Sieltä hänet vielä valittiin Uppsalan arkkipiispaksi 1637, kun hän oli 71-vuotias. Hän johti hiippakuntaansa tarmokkaasti. Vielä 77-vuotiaana hän teki piispantarkastusmatkan Norrlantiin, aina Tornioon saakka. Hänen kirjallinen tuotantonsa oli laaja. Tärkein hänen teoksistaan oli yli 3700-sivuinen kristillinen etiikka, Ethica Christiana, joka oli katekismuksen kommentaari ja tarkoitettu pappien käyttöön. Se ilmestyi 1631. Toinen hänen merkittävimmistä teoksistaan oli Clenodium, joka oli etiikan kirjan ”kansanpainos”; se oli samalla virsikirja, rukouskirja ja evankeliumikirja. Se ilmestyi 1633 ja siinä oli hänen kirjoittamiaan virsiä. Niistä on säilynyt virsi ”Lof prijs och tack ske tigh, o Fader käre”. Se on Suomen kirkon virsikirjassa virsi 326 ”Sinulle kiitos, Isä maan ja taivaan”. Se on tavallaan kirjoittajansa nimikkovirsiː akrostikon, sen alkutekstin 11 säkeistön alkukirjaimista muodostuu nimi L. Paulinus G-s. Virsi on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 702. Virsi on suomennettu vuoden 1701 virsikirjaan. Nykyinen teksti on uudistettu 1880 ja 1937. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1565 syntyneet Luokka:Vuonna 1646 kuolleet Luokka:Ruotsin luterilaiset arkkipiispat Luokka:Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat
Carl Liander

Carl Gotthard Liander (1. marraskuuta 1847 Morakarla, Uplanti, Ruotsi – 25. toukokuuta 1916 Bollnäs) oli ruotsalainen opettaja, opettajaseminaarin johtaja, virsirunoilija. == Elämä == Liander valmistui kansakoulunopettajaksi Upsalassa 1874 ja seuraavana vuonna hänestä tuli Bollnäsin seminaarin opettaja sekä viisi vuotta myöhemmin seminaarin johtaja. Hän jätti johtajan tehtävät 1908. Liander oli etevä koulumies ja otti osaa kristilliseen toimintaan, Ruotsin Evankelisen Isänmaasäätiön (Evangeliska Forsterlandsstifelsen) toimintaan saarnaajana ja piiriasiamiehenä. Yksi hänen kirjoittamansa ja säveltämänsä virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 77 ”Käy yrttitarhasta polku” (Från örtagården leder). Se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 715, mutta ei Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa.. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Ocean Eyes (Billie Eilishin kappale)

Ocean Eyes on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Billie Eilishin kappale ja ensimmäinen single hänen ensimmäiseltä EP-levyltään Don’t Smile at Me. Eilish julkaisi kappaleen ensimmäistä kertaa SoundCloudissa 19. marraskuuta 2015 ja se julkaistiin singlenä 18. marraskuuta 2016. Kappaleesta tuli SoundCloud- julkaisun seurauksena viraalihitti ja sitä pidetään Eilishin läpimurtokappaleena. == Tausta == Eilishin veli, Finneas kirjoitti ja tuotti ”Ocean Eyes” -kappaleen. Hän oli alun perin tehnyt sen omaa yhtyettään varten, mutta ajatteli sisarensa äänen sopivan siihen hyvin. He päätyivät nauhoittamaan kappaleen, kun Eilishin tanssinopettaja toivoi heidän kirjoittavan kappaleen, johon hän voisi tehdä koreografian. ”Ocean Eyes” tuotettiin lyyristä nykytanssia ajatellen. Kappaleeseen tehty tanssi oli tarkoitus esittää myöhemmin, mutta kappaletta ei ollut tarkoitettu julkaistavaksi muuten. Sisarukset jakoivat sen SoundCloudissa vain tanssinopettajaa varten. Ennen tätä he olivat julkaisseet siellä kaksi muuta kappaletta huvin vuoksi. == Julkaisu ja vastaanotto == Eilish julkaisi kappaleen SoundCloudissa 19. marraskuuta 2015. ”Ocean Eyes” kiinnitti nopeasti palvelun käyttäjien huomion ja sitä kuunneltiin ensimmäisen vuorokauden aikana tuhat kertaa. Julkaisupäivänä uuden musiikin etsimiseen erikoistunut Hillydilly-sivusto julkaisi kappaleesta ensimmäisen artikkelinsa, jossa Eilishin laulutaitoa ylistettiin. Musiikkivideo kappaleelle julkaistiin maaliskuussa 2016 ja ”Ocean Eyes” julkaistiin singlenä Darkroomin kautta 18. marraskuuta 2016. Vogue kuvaili kappaletta toisaalta kypsäksi, mutta silti jollain tavalla lapselliseksi. Julkaisun aikaan noin 14-vuotias Eilish laulaa syvällisesti rakastumisesta, mutta samalla pitää rakkautta lapsenomaisesti epäreiluna. Hänen nuoresta iästään huolimatta kappale onnistui kuitenkin vakuuttamaan Eilishiä itseään huomattavasti vanhemmat kuuntelijat. Zane Lowe piti Eilishiä kappaleen perusteella ihmeellisenä tulokkaana. Marraskuuhun 2024 mennessä ”Ocean Eyes” oli kerännyt noin 67 miljoonaa kuuntelukertaa SoundCloudissa ja yli 1,5 miljardia kuuntelukertaa suoratoistopalvelu Spotifyssa. === Listasijoitukset === Lista Sijoitus Canadian Hot 100 68\. Sverigetopplistan 88\. Uuden-Seelannin singlelista 38\. Britannian singlelista 72\. Billboard Hot 100 84\. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Billie Eilishin kappaleet Luokka:Finneasin tuottamat kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset synthpop-kappaleet
Óscar Zafra

Óscar Zafra (myös Óscar Sánchez Zafra, 1969 – 5. kesäkuuta 2021) oli espanjalainen näyttelijä. Hän näytteli useissa teatteriryhmissä, televisiotuotannoissa ja muutamassa valkokangaselokuvassa. == Ura == Zafran teatteritausta oli vahva. Hän oli mukana perustamassa ryhmäteatteri Thiasosta ja tuonnempana hän työskenteli Teatro Meridionalissa ohjaajana, muusikkona ja näyttelijänä. Zafra näytteli myös useissa televisiosarjoissa, kuten Viva la banda (1996), Querido maestro (1997–1998), El porvenir es largo (2009), La república - tasavalta (2011) ja Paratiisi (2020). Zafran elokuvaura alkoi vuonna 1989 sivuosalla teoksessa Si me las dan me las tomo. Vuonna 2009 hän näytteli keskeisen roolin kauhuelokuvassa REC 2. Vuonna 2014 Zafra näytteli sivuosan asianajajana draamaelokuvassa Flow. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Filmoteca de Cine: Óscar Zafra (Óscar Sánchez Zafra) Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Emilio Palacios

Emilio Palacios (s. 15. tammikuuta 1992 Málaga) on espanjalainen näyttelijä. == Ura == Palacios opiskeli näyttelijän ammattiin Estudio Corazza para el Actor -oppilaitoksessa ja valmistui 2016, jolloin hänen rooliluettelossaan jo oli muun muassa sivuosa television komediasarjassa B&B; Magazine (2014) ja pääosa teatterielokuvassa Los héroes del mal (2015). Kolmesta teinipojasta kertova elokuva vie päähenkilönsä alati syvenevään rikoskierteeseen. Palaciosin taiteellinen ura sai vauhtia ennen kaikkea televisiosarjoista- ja elokuvista. Vuonna 2016 hänellä oli Jaume Comellesin rooli Espanjan sisällissotaan sijoittuvassa televisioelokuvassa Ebre, del bressol a la batalla. Vuosina 2017–2018 Palacios näytteli poliisiaiheisessa saippuaoopperassa Servir y proteger. Vakavampaa poliisidraamaa edustavat roolit sarjoissa Malaka ja Paratiisi. Palaciosin teatteritehtäviä on muun muassa rooli näytelmässä Dime Iggy Pop ohjaajana Tanis San Nicolás. == Filmografia == === Elokuvat === *Los héroes del mal (2015) *Rumbos (2016) *Ebre, del bressol a la batalla (2016) *La puerta abierta (2016) *1898. Los últimos de Filipinas (2016) *No sé decir adiós (2017) *La trinchera infinita (2019) === Televisiosarjat === *B&B; Magazine (2014) *El Príncipe (2015–2016) *La zona (2017) *Servir y proteger (2017–2018) *Malaka (2019) *Paratiisi (2020) *La línea invisible (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aisge.es: Emilio Palacios Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustavatukka

Mustavatukka (Rubus allegheniensis) on ruusukasvien heimoon ja vatukoiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka on erittäin yleinen Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosissa. Laji on villiintynyt myös muutamiin paikkoihin Kaliforniassa ja Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa. == Ulkonäkö ja koko == Ulkomuodoltaan mustavatukka on varsin vaihteleva. Tavallisesti se on puolentoista metrin korkuinen pystykasvuinen vatukkapensas, mutta joskus se voi kasvaa jopa 240 senttimetrin korkuiseksi. Yksittäisten pensaiden leveys voi olla yli 240 senttimetriä; kasvi muodostaa usein useiden yksilöiden tiheikköjä. Lehdet ovat vuorottaisia, lehdykällisiä, munanmuotoisia ja hammaslaitaisia. Oksissa on teräviä piikkejä. Mustavatukan valkoiset, viisiteräiset, 19 millimetrin levyiset kukat ilmestyvät loppukeväällä. Loppukesällä niistä kypsyy kiiltäviä, syvänvioletteja-mustia kerrannaishedelmiä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Monissa Yhdysvaltain itäosien metsissä mustavatukka vaikuttaa metsien aluskasvillisuuteen, sillä tiheät mustavatukkapensaikot suojaavat nuoria puuntaimia. Kun kasvinsyöjäeläimet (esim. hirvet) vähentävät mustavatukoita, tämän kilpailija tesmasaniainen (Dennstaedtia punctilobula) yleistyy. Jos kyseinen saniaislaji pääsee liian yleiseksi, puuntaimien kasvu häiriintyy. Mustavatukan esiintymistiheys lisääntyy huomattavasti, kun jokin tapahtuma tuhoaa korkeammat pensaat ja puut antaen enemmän valoa aluskasvillisuudelle; mustavatukka ei nimittäin siedä lainkaan varjoa. Tällaisia tapahtumia ovat muun muassa metsäpalot ja voimakkaat syöksyvirtausparvet. Nämä kasvustot vähenevät tavallisesti muutaman vuoden kuluttua, kun kasvin suojelemat puuntaimet varttuvat ja vähentävät aluskasvillisuuteen tulevan valon määrää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Mustavatukka (Rubus allegheniensis) Luokka:Vatukat
Malakanjambolaani

Malakanjambolaani (Syzygium malaccense) on myrttikasvien heimoon ja jambolaanien sukuun kuuluva puulaji, joka on kotoisin Kaakkois-Aasiasta ja Karibialta. Kasvin punakuorinen hedelmä muistuttaa omenaa, vaikkei malakanjambolaani ole läheistä sukua omenapuulle. Malakanjambolaani voidaan helposti sekoittaa myös läheiseen sukulaiseensa kellojambolaaniin (Syzygium samarangense), mutta on tätä pienempi ja tiiviimpi. Kirkkaassa, mehukkaassa hedelmälihassa on suuri vesipitoisuus. Joidenkin lajikkeiden hedelmät ovat miellyttävän happamia. == Ulkonäkö ja koko == Malakanjambolaani on pystykasvuinen puu, jolla on tiheä, pylväs- tai lieriömäinen latvus. Kasvukorkeudeksi ilmoitetaan eri lähteissä 4,5–12 tai 7,5–20 metriä. Rinnankorkeusläpimitta on 20–140 senttimetriä. Kuori on vaaleanruskeaa ja sileää tai hieman halkeilevaa. Sisempi kuorikerros on ruskearaitaista, pintapuu vaaleanruskeaa. Malakanjambolaanin kaksineuvoiset, 5–7 senttimetrin levyiset kukat ovat kirkkaan vaaleanpunaisia. Kukat sijaitsevat tavallisesti kolmittain lyhytvartisissa kukinnoissa tai lehdettömissä oksanhaaroissa 2–8 kukan ryhmissä. Kukissa on neljä leveähköä ja paksua verholehteä. Neljä pyöreää terälehteä ovat väriltään vaaleanpunaisia, oransseja tai tummanpunaisia, joskus keltaisia tai valkoisia. Ulkonevilla, 2,5–3 senttimetrin pituisilla heteillä on keltaiset ponnet. Päärynää tai omenaa muistuttavat hedelmät ovat punaisia, joskus vaaleanpunaisia tai valkoisia; niiden pituus on 5–10 ja leveys 2,5–7,5 senttimetriä. Hedelmien kuori on ohut ja pehmeä. Hedelmäliha on kiinteää ja omenamaista, melko hapanta. Jokainen hedelmä sisältää vain yhden suurehkon siemenen, jonka halkaisija 18 millimetriä. == Levinneisyys == Nykyisin malakanjambolaania kasvatetaan Vietnamissa, Jaavalla, Filippiineillä, Bengalissa, Etelä-Intiassa, Tahitilla ja Havaijilla syömäkelpoisten hedelmiensä vuoksi. Vuonna 1793 William Bligh toi puun yhdessä leipäpuun kanssa Tahitilta Jamaikalle. Tämän jälkeen kasvia on istutettu myös Karibian saarille ja osaan trooppista Amerikkaa, kuten Venezuelaan ja Brasiliaan. Lajin alkuperäistä levinneisyysaluetta ei nykyisin voida enää määrittää, mutta sen on esitetty olevan nykyisessä Malesiassa. == Käyttö == Malakanjambolaania kasvatetaan pääasiassa vetisten, raikkaanmakuisten hedelmiensä vuoksi. Kypsinä hedelmät ovat tavallisesti makeita; niitä voi syödä raakana tai valmistaa säilykkeiksi. Raaoista hedelmistä voi valmistaa hyytelöä; Puerto Ricossa niistä käytetään myös hedelmäviiniä. Karibian saarilla ja Etelä-Amerikassa malakanjambolaania käytetään koristepuuna tai osana tuulensuojaistutuksia. Puuaineksella ei ole suurta taloudellista merkitystä, sillä se on kovaa ja vaikeasti työstettävää. Sisemmällä kuorella on supistava vaikutus. == Lähteet == Luokka:Jambolaanit
Rautatienomenapuu

Rautatienomenapuu (Malus ’Hyvingiensis’) on ruusukasvien heimoon ja omenapuiden sukuun kuuluva kasvi, jota pidetään joskus siperianomenapuun (Malus prunifolia), joskus hupeinomenapuun (Malus hupehensis) lajikkeena. Lajike on peräisin Valtionrautateiden keskuspuutarhan taimistolta Hyvinkäältä, mihin sekä suomenkielinen nimi että lajikenimi viittaavat. Rautatienomenapuuta ei kasva missään luonnonvaraisena. == Ulkonäkö ja koko == Rautatienomenapuu on 2–4 metrin korkuiseksi kasvava kesävihanta puu, jolla on riippuvat oksat ja leveä, sateenvarjomainen latvus. Kasvin suuret, vihreät lehdet ovat soikeita ja sahalaitaisia. Ruskaväri on keltainen. Rautatienomenapuu kukkii touko–kesäkuussa. Sarjakukintoihin järjestäytyneet kukat ovat neljä senttimetriä leveitä ja valkoisia, nuppuisena vaaleanpunaisia. Pölyttyneistä kukista kypsyy loppukesällä suurehkoja, 4–5 senttimetrin levyisiä hedelmiä, jotka ovat väriltään keltaisia tai punertavia. == Kasvupaikka == Rautatienomenapuu vaatii aurinkoisen kasvupaikan sekä kuivan–tuoreen, ravinteikkaan, kalkitun, runsasmultaisen ja vettäläpäisevän maaperän. Runko ja alemmat oksat kannattaa suojata talveksi. Juuristo ei siedä kylmää tai märkää maata, joten kasvi kannattaa istuttaa loivaan kumpuun. == Käyttö == Rautatienomenapuun hedelmät ovat mehukkaita ja syömäkelpoisia; niistä voi valmistaa mehua ja sosetta. Murskatut siemenet ovat myrkyllisiä, mutta pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita. Rautatienomenapuu on myös suosittu koristepuu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Rautatienomenapuu – Malus 'Hyvingiensis' Luokka:Omenapuut Luokka:Omenalajikkeet
Chanel Terrero

Chanel Terrero (s. 28. heinäkuuta 1991 Havanna, Kuuba), tunnettu myös pelkällä nimellä Chanel, on espanjalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hänen juurensa ovat Kuubassa. Terrero on näytellyt useissa teatterimusikaaleissa sekä television sketsisarjoissa ja draamatuotannoissa. Terrero voitti Espanjan euroviisukarsinnan Benidorm Festin ja täten hän edusti Espanjaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”SloMo”. Hän on tunnustanut katsoneensa kilpailua ja haaveeilleensa siihen osallistumisesta pienestä pitäen. ”SloMo” on Terreron ensimmäinen kappale, jonka hän julkaisi levyttävänä artistina. Terrero kilpaili Eurovision laulukilpailun finaalissa 14. toukokuuta ja sijoittui finaalin kolmanneksi. Sijoitus oli Espanjan paras sitten vuoden 1995. == Ura == Chanel Terrero muutti kolmevuotiaana Kuubasta Olesa de Montserratin pikkukaupunkiin Barcelonan lähistölle. Terreron kiinnostus esittäviin taiteisiin vei hänet jo yhdeksänvuotiaana tanssitaiteisiin erikoistuneeseen opinahjoon. 16-vuotiaana hän valitsi urapolukseen musiikkiteatterin. Terrerolla on yli vuosikymmenen kokemus musiikkiteatterissa esiintymisestä. Terrero on näytellyt keskeisiä rooleja teatterimusikaaleissa, kuten Mamma mia (2009), El Gran Libro Mágico (2017) ja Flashdance (2019). Hän on näytellyt myös musiikkiteatterissa Leijonakuninkaan espanjalaisessa tuotannossa. Ensimmäisen televisioroolinsa Terrero teki vuonna 2011 romanttisessa seikkailusarjassa Águila Roja. Vuosina 2015–2016 hän näytteli Deisyn roolia sketsisarjassa Gym Tony. Sittemmin Terrero on näytellyt muun muassa draamasarjoissa Perdóname, Señor (2017), El Continental (2018) ja Paratiisi (2020). Terrero on myös tanssinut lavalla Shakiran kanssa vuoden 2010 MTV Europe Music Awards -gaalassa. Terreron elokuvarooleja on muun muassa Yamilén osa 1990-luvun Kuubaan sijoittuvassa draamassa El Rey de la Habana (2015). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cordopolis: Chanel Terrero y Octavi Pujades traen al Gran Teatro la experiencia emocionante de ‘El Guardaespaldas’ Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Espanjalaiset tanssijat Luokka:Espanjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aino Hurmalainen

Aino Aliina Hurmalainen (16. helmikuuta 1880 Viipuri – 30. joulukuuta 1952) oli suomalainen opettaja ja kansalaisopiston johtaja.Aikalaiskirja 1934Geni.com : Aino Aliina Hurmalainen Hurmalaisen vanhemmat olivat liikkeenjohtaja Aleksanteri Hurmalainen ja Eeva Ristola. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin jatko-opistosta 1902 ja kävi Helsingin jatko-opiston valmistuen kansakoulunopettajaksi 1905. Hurmalainen teki opintomatkoja Skandinavian maihin 1910 sekä Tanskaan ja Saksaan 1921.Ylioppilasmatrikkeli 1902, matrikkelinumero 27928 Aino Hurmalainen oli Viipurin uuden valmistavan koulun opettajana 1905–1911 ja 1913–1918, Viipurin uuden yhteiskoulun opettajana 1905–1912 ja Viipurin kaupungin kansakoulun opettajana 1912–1919. Hän oli Viipurin seudun huoltokeskuksen perustaja ja sihteeri 1919–1923, Viipurin työväenopiston opettaja ja luennoitsija 1919–1923 sekä vt. johtaja 1920–1923, Porin tyttölyseon sijaisopettaja 1924–1925, Porin suomalaisen yhteislyseon opettaja 1926–1927 ja Porin työväenopiston johtaja 1923–1927. Hurmalainen oli sitten Terijoen kansalaisopiston johtajana toistakymmentä vuotta vuodesta 1927 alkaen.Johtaja Aino Hurmalainen 60 vuotta, Käkisalmen Sanomat, 15.02.1940, nro 11, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hurmalainen oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1924. Hänen kirjoituksiaan ja suomennoksiaan ilmestyi eri julkaisuissa ja sanomalehdissä. == Toimitustöitä == * Viipurin suomalainen tyttökoulu 1881–1925 : Viipurin tyttölyseo 1925–1931. Liitteenä Viipurin suomalainen Jatko–opisto - Viipurin Naisopisto 1899–1925 ; toimikunta Aino Hurmalainen ym. Viipuri 1931 * Elämänkouluni : Aino Hurmalaisen muistelmia. Risto Hurmalainen, Helsinki 2014 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Xiaomi Redmi Y3

Xiaomi Redmi Y3 on Xiaomin huhtikuussa 2019 julkistama matkapuhelin. Puhelin on tehty muovista paitsi 6,26 tuuman näyttö, joka on Gorilla Glass 5-lasia. == Tekniset tiedot == Xiaomi Redmi Y3-puhelimessa on 4 000 milliampeeritunnin litiumpolymeeriakku. Se kestää maksimissaan kaksi päivää ja siinä on 40 tuntia puheaikaa. Puhelimessa on FM-radio ja kaksi takakameraa: yksi 12 megapikselin pääkamera ja kahden megapikselin syvyyskamera. Edessä on kolmenkymmenenkahden megapikselin kamera. Puhelimessa on 32 gigatavua tallennustilaa, jota voi laajentaa microSDXC-kortilla ja kaksi gigatavua RAM-muistia eli keskusmuistia. Puhelimessa on paikka kahdelle nano-SIM-kortille ja se on roiskekestävä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet Luokka:Xiaomin matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Ceol

Ceol (k. 597) oli Wessexin kuningas 591– 597. Ceol saattoi olla sukua edellisen kuninkaan Ceawlinin veljelle Cuthalle. Worcesterin Florencen ja William Malmesburylaisen mukaan Ceol oli Cuthan poika eli Ceawlininin veljenpoika.Ceol voitti Ceawlinin Wodnesbeorgissa (Wiltshire) vuonna 592 ja hallitsi sen jälkeen Wessexiä viisi vuotta. Hänen jälkeensä kuninkaaksi nousi Ceolwulf. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 597 kuolleet
Nokia 6.1

Nokia 6.1 on HMD Globalin vuonna 2018 julkaisema matkapuhelin. Nokia 6.1:ssa on 5,5 tuuman Gorilla Glass 3 -näyttö, jonka tarkkuus on 1 080 × 1 920 pikseliä. Tallennustilaa on valittavana 32 tai 64 gigatavua ja keskusmuistia 3 tai 4 gigatavua. Grafiikkapiiri on Adreno 508 ja prosessori Qualcomm Snapdragon 630. Puhelimessa on Zeissin 16 megapikselin takakamera ja kahdeksan megapikselin etukamera. Akun kapasiteetti on 3 000 milliampeerituntia ja se tukee 18 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen taakse. Käyttöjärjestelmänä oli julkaisuhetkellä Android 8 Oreo. Puhelin sai päivityksen Android 9 Pie -versioon syksyllä 2018 ja päivityksen Android 10 -versioon alkuvuodesta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nokia 6.1 Nokian sivuilla Luokka:Vuoden 2018 matkapuhelimet 6.1 Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Wace

Wace, joskus Robert Wace,Wace, Robert Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 31. palsta 217 (noin 1110 − 1174 jälkeenWace Tietosanakirja osa 10, palsta 405, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909) oli anglonormannilainen runoilija. Wace kirjoitti Brutus-romaaninsa Le roman de Brut Englannissa. Hän sai aiheen tähän teokseensa, joka on muinaisranskalaisen kirjallisuuden kiinnostavimpia tuotteita, englantilaisen kirkonmiehen Geoffrey Monmouthilaisen latinankielisestä proosateoksesta Historia Regum Britanniae (noin 1135), jonka ansiosta Arthur-legendat tunnettiin Englannin kanaalin molemmin puolin.Englannin kirjallisuus, Tietosanakirja osa 2, palsta 696, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Wacen anglonormandialaisella alueella sepittämiä runoteoksia ovat La geste des Bretons eli Le roman de Brut ja La gestedes Normands eli Le roman de rou (1160- ja 1170-luvuilla).Ranskan kirjallisuus, Tietosanakirja osa 7, palsta 1497-1498, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Wace, Arthurian Chronicles: Roman de Brut, (Archive.org) Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Keskiajan kirjailijat Luokka:Normannit Luokka:1110-luvulla syntyneet Luokka:1170-luvulla kuolleet
Nokia X71

Nokia X71 on HMD Globalin valmistama älypuhelin, jonka se julkaisi huhtikuussa 2019. Puhelinta myydään ainoastaan Kiinassa ja Taiwanissa. Puhelimessa on Zeissin triplakamera: 48 megapikselin pääkamera, kahdeksan megapikselin ultralaajakamera ja viiden megapikselin syvyyskamera. Puhelimen runko on valmistettu alumiinista ja takakuori lasista. Puhelimessa on sormenjälkilukija takana ja sivulla on virtapainikkeeseen upotettu LED-valo ilmoituksia varten. Puhelimen grafiikkapiiri on Adreno 512 ja prosessori on Qualcommin valmistama Snapdragon 660. Puhelimessa on 6,39 tuuman näyttö 1 080 × 2 316 pikselin tarkkuudella. Nokia X71:n paino on 180 grammaa. Puhelimessa on kuusi gigatavua keskusmuistia ja 128 gigatavua tallennustilaa, mutta sitä voi laajentaa microSDXC-muistikortilla. Puhelimessa on myös kameralovi vasemmassa yläkulmassa. Puhelimessa on 3 500 milliampeeritunnin akku ja 18 woltin pikalataus. == Lähteet == X71 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Pirjo Yli-Maunula

Pirjo Yli-Maunula (s. 20. tammikuuta 1959) on suomalainen tanssija, koreografi ja taiteilijaprofessori.Pirjo Yli-Maunula Tanssin Tiedotuskeskus Hänelle myönnettiin vuonna 2019 Pro Finlandia -mitali.Tanssitaiteilija Pirjo Yli- Maunula saa Pro Finlandian Yle Yli-Maunula opiskeli Kalevi Merikallion (1975–1977) sekä Leena Ortolan (1976–1983) balettikouluissa ja vuosina 1981–1985 Oulun balettikoulussa. Viimeksi mainitussa oppilaitoksessa hänen opettajinaan toimivat Seppo Koski, Heli Hentilä ja Maria Littow. Yli-Maunula on suorittanut monia baletti-, jazz- ja nykytanssiin sekä tanssinopetukseen liittyviä kursseja Suomessa ja ulkomailla. Hän on itse tehnyt opetustyötä muun muassa Oulun konservatoriossa ja Oulun taidekoulussa. Hän oli mukana perustamassa Oulun Tanssistudiota vuonna 1982 ja Tanssi Tyrkyllä -festivaalia vuonna 1994. Hän oli Oulun läänin tanssitaiteen ohjaavana läänintaiteilijana vuosina 1990–1991. Vuosina 1982–1998 Yli-Maunula toimi tanssija-koreografina, toiminnanjohtajana ja tanssinopettajana Oulun Tanssistudion ryhmässä. Vuosina 1998–2002 hän oli JoJon – Oulun tanssin keskuksen taiteellinen johtaja, ja vuonna 2006 hänestä tuli Flow Productionsin taiteellinen johtaja. Yli-Maunulan saamien palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat olleet Pro Finlandian ohella Oulun kaupungin kulttuuripalkinto (2005), Suomen Tanssitaiteilijain liiton (myöhemmin STST:n) Tanssin mainetekopalkinto (2008), nimitys Oulun Vuoden taiteilijaksi (2011), STST:n ansiomerkki (2017) sekä Pirkko-palkinto (2022), joka syntyi Pirjo Yli-Maunulan toiminnan innoittamana. Vuonna 2013 Yli- Maunulalle myönnettiin taiteilijaprofessoriapuraha.Pirjo Yli-Maunulasta tai­tei­li­jap­ro­fes­so­ri Kaleva == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Pro Finlandia -palkitut