EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Charles Cousin-Montauban

Charles Guillaume Marie Apollinaire Antoine Cousin-Montauban, Palikaon kreivi (24. kesäkuuta 1796 Pariisi – 8. tammikuuta 1878 Versailles)Charles-Guillaume- Marie-Apollinaire-Antoine Cousin-Montauban, count de Palikao Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.2.2014. oli ranskalainen kenraali, joka toimi Ranskan toisen keisarikunnan viimeisenä pääministerinä Ranskan–Saksan sodan aikana elo–syyskuussa 1870. Cousin-Montauban liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1814 ja osallistui vuoden 1823 Espanjan-sotaretkeen. Vuosina 1831–1857 hän palveli Algeriassa ja yleni 1847 everstiksi, 1851 prikaatinkenraaliksi ja 1855 divisioonankenraaliksi, minkä jälkeen hän oli Oranin alueen kuvernöörinä. Cousin-Montauban oli pari vuotta divisioonankomentajana Ranskassa, kunnes vuoden 1859 lopussa hänet valittiin komentamaan ranskalaista armeijaa, joka yhdessä brittijoukkojen kanssa lähti sotaretkelle Kiinaan. Brittien tuella hän löi kiinalaiset 21. syyskuuta Palikaon taistelussa lähellä Pekingiä ja eteni pääkaupunkiin 12. lokakuuta. Kiinan johto joutui pakon edessä taipumaa rauhaan 25. lokakuuta. Cousin- Montaubanin joukot osallistuivat myös kansainvälistä paheksuntaa herättäneeseen Pekingin kesäpalatsin ryöstöön. Häntä pidettiin kuitenkin Ranskassa sankarina, ja kotimaahan palattuaan hän sai monia kunnianosoituksia. Joulukuussa 1860 hänet nimitettiin senaattoriksi ja 1862 keisari Napoleon III antoi hänelle Palikaon kreivin arvon. Sen jälkeen hän toimi armeijakunnan komentajana.Nordisk familjebok (1906), s. 812 Runeberg.org. Viitattu 21.2.2014. Ranskan–Saksan sodan sytyttyä vuonna 1870 Palikao kutsuttiin Ranskan sotaministeriksi ja 9. elokuuta sijaishallitsijana toiminut keisarinna Eugénie nimitti hänet pääministeriksi eronneen Émile Ollivierin tilalle. Hänen pääministerikautensa jäi alle kuukauden mittaiseksi. Palikao ryhtyi järjestämään uusia armeijakuntia Ranskan ja Pariisin puolustamiseksi, aluksi suurella menestyksellä. Hän oli myös johtavana henkilönä laatimassa suunnitelmaa, jonka mukaisesti Patrice MacMahonin komentama armeija lähti vapauttamaan Metziin saarroksiin jääneitä F. A. Bazainen joukkoja. Ponnistelut valuivat kuitenkin hukkaan Ranskan joukkojen kärsittyä katastrofaalisen tappion Sedanin taistelussa 1.–2. syyskuuta. Keisarin jäätyä vangiksi Palikaolle ehdotettiin diktaattoriksi ryhtymistä, mutta hän kieltäytyi ja pakeni 4. syyskuuta puhjenneen vallankumouksen myötä Belgiaan. Palikao palasi sodan jälkeen vuonna 1871 Ranskaan, ja puolusti itseään kansalliskokouksen asettaman tutkintakomitean edessä. Puolustuksekseen hän julkaisi myös samana vuonna kirjan Un Ministre de la guerre de vingt-quatre jours. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Ranskalaiset kreivit Luokka:Vuonna 1796 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Otto Talasmo

Otto Talasmo, sukunimi vuoteen 1935 Frilander (17. elokuuta 1896 Pieksämäki – 16. heinäkuuta 1967 Kyyjärvi) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija. Talasmo toimi opettajana Kyyjärvellä. Talasmo käytti ensimmäisenä kuunnelma- sanaa ehdottaessaan nimeä radiossa esitettäville näytelmille Helsingin Sanomissa vuonna 1928.50 vuotta sitten : Kirkkojen huippukokous Pyhällä maalla samalla muutoksen enne, Helsingin Sanomat 4.1.2014 == Teoksia == Nimellä O. Talasmo: * Vanhan merimiesarkun salaisuus : seikkailukertomus pojille. Valistus, Helsinki 1946 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Nikolai Zatejev

Nikolai Vladimirovitš Zatejev (, 30. kesäkuuta 1926 Nižni Novgorod — 28. elokuuta 1998 Moskova) oli Neuvostoliiton laivaston sukellusveneupseeri. Kapteeni Zatejev oli 1960-luvulla ydinsukellusvene K-19:n päällikkö. Hän vastusti sitä, ettei alukseen asennettu varajärjestelmää sen ydinkäyttöisten turbiinien jäähdytykseen, kuten esimerkiksi hätätilanteita silmällä pitäen.Ydinsukellusvene K-19 kuoleman sukellusvene. Viitattu 21.2.2014. Viimeinen Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov yritti esittää Zatejeville ja hänen miehistölleen Nobelin rauhanpalkintoa, mutta sitä ei heille kuitenkaan myönnetty. == Katso myös == *Vasili A. Arhipov == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
The Other Boleyn Girl

The Other Boleyn Girl voi tarkoittaa seuraavia: * The Other Boleyn Girl, Philippa Gregoryn historiallinen romaani vuodelta 2001 * The Other Boleyn Girl, Gregoryn romaanin sovitus televisioelokuvaksi vuodelta 2003 * Kuningattaren sisar (engl. The Other Boleyn Girl), Gregoryn romaanin elokuvasovitus vuodelta 2008.
Louis Buffet

Louis Joseph Buffet (26. lokakuuta 1818 Mirecourt – 7. heinäkuuta 1898)Nordisk familjebok (1905), s. 523–524 Runeberg.org. Viitattu 21.2.2014. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1875–1876. Buffet oli alkuperäiseltä ammatiltaan lakimies. Hänet valittiin vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hän lukeutui oikeistoon. Hän asettui tukemaan toisen tasavallan presidentiksi valittua Louis-Napoleon Bonapartea. Buffet toimi syksyllä 1849 maatalous- ja kauppaministerinä ja oli 1851 uudelleen hallituksessa, mutta vetäytyi politiikasta Napoleonin joulukuussa 1851 suorittaman vallankaappauksen jälkeen. Vuonna 1863 hänet kuitenkin valittiin lainsäätäjäkuntaan ja hän tuki voimakkaasti keisarikunnan loppuaikojen liberalisoimispyrkimyksiä. Hänestä tuli tammikuussa 1870 Émile Ollivierin hallituksen valtiovarainministeri, mutta hän erosi jo huhtikuussa pelätessään keisari Napoleonin jälleen tavoittelevan itsevaltiutta. Buffet valittiin 1871 kolmannen tasavallan kansalliskokoukseen, jonka puhemieheksi hän kohosi Jules Grévyn seuraajana huhtikuussa 1873. Nyt hän lukeutui keskustaoikeistoon ja puolusti innokkaasti uutta tasavaltaista perustuslakia. Perustuslain hyväksymisen jälkeen Buffet kokosi 10. maaliskuuta 1875 vanhoillisista tasavaltalaisista muodostuneen hallituksen, jossa hän toimi itse myös sisäministerinä. Hän menetti vuoden 1876 tammi- ja helmikuussa pidetyissä vaaleissa sekä senaatin että edustajainkamarin tuen, ja erosi 24. helmikuuta. Pian sen jälkeen hänet valittiin kuitenkin elinikäiseksi senaattoriksi. Senaatissa hän liittyi kirkollisiin konservatiiveihin. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Aarne Heino

Aarne Heino (16. toukokuuta 1897 Viipuri – 24. maaliskuuta 1992 Kotka) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Heino, Aarne, sivu 124, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Heino tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1916. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1956 ja filosofian lisensiaatiksi vuonna 1963. Heino työskenteli vuosina 1919–1964 kanslia-apulaisena, lääninkanslistina, ja lääninkirjaajana Viipurin läänin ja sittemmin Kymen läänin lääninhallituksessa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1970 Helsingin yliopistossa, väitöskirjan aiheena oli runoilija Otto Mannisen Homeros-suomennoksissaan käyttämä kuvakieli. Heinon vanhemmat olivat pika- ajuri Juhana Matinpoika Heino (vuoteen 1895 Häkämies) ja kotiapulainen Josefina Davidintytär Sandell. Puoliso oli Toini Lyyli Heino (o.s. Holopainen) (1899–1981) vuodesta 1933. Heino työskenteli vielä eläkeläisenä leikearkistonhoitajana Kirkon Tiedotuskeskuksessa vuosina 1967–1971. Heinot asuivat tällöin Helsingissä Munkkiniemessä, mutta muuttivat Kotkaan vuonna 1977. == Teoksia == * Otto Mannisen Homeros-suomennosten kuvakielestä, väitöskirja. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 296. Helsinki 1970 == Lähteet == * * Eläkevaari väitteli Homeroksen kielestä. Helsingin Sanomat 10.12.1970, HS Aikakone. (maksullinen artikkeli) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
René Goblet

René Goblet (26. syyskuuta 1828 Aire-sur-la-Lys – 13. syyskuuta 1905 Pariisi)Nordisk familjebok (1908), s. 1380 Runeberg.org. Viitattu 21.2.2014. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1886–1887. Goblet väitteli 1850 oikeustieteen tohtoriksi ja toimi asianajajana Amiensissa, jonka pääprokuraattoriksi hänet nimitettiin kolmannen tasavallan perustamisen yhteydessä 1870. Seuraavana vuonna hän omistautui politiikalle ja hänet valittiin kansalliskokoukseen tasavaltalaisen vasemmiston edustajana. Goblet oli 1879 oikeusministeriön alivaltiosihteerinä sekä 1882 sisäministerinä Charles de Freycinetin hallituksessa. Hän kannatti hallinnon hajauttamista ja perustuslainmuutosta. 1885–1886 Goblet oli opetusministerinä kahdessa peräkkäisessä tasavaltalaisten hallituksessa, jotka uudistivat yliopistolaitosta ja siirsivät alkeisopetuksen pois kirkolta. Hänestä tuli pääministeri joulukuussa 1886, mutta hänen hallituksensa kaadettiin jo seuraavan vuoden toukokuussa. Lyhyelle hallituskaudelle mahtui rajaselkkaus Saksan kanssa, jota lietsoi puolustusministerinä toiminut kenraali Georges Boulanger. Goblet toimi 1888–1889 ulkoministerinä. Hän putosi vuoden 1889 vaaleissa edustajainkamarissa, mutta pääsi kaksi vuotta myöhemmin senaattiin ja 1893 takaisin edustajainkamariin. Uransa viimeisessä vaiheessa Goblet siirtyi enemmän vasemmalle ja perusti eräiden muiden poliitikkojen kanssa Petite république française -nimisen lehden. Hän vetäytyi politiikasta jäätyään valitsematta vuoden 1898 vaaleissa. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Ranskan ulkoministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Ranskalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Mikaël Kingsbury

Mikaël Kingsbury (s. 24. heinäkuuta 1992) on kanadalainen freestylehiihtäjä. Kingsbury voitti kumparelaskun kultamitalin Pyeongchangin olympialaisissa 2018 ja sai hopeaa Sotšin olympialaisissa 2014. Hän voitti kumparelaskun maailmanmestaruuden Voss-Myrkdalenissa 2013, missä sai lisäksi parikumpareissa hopeaa. Kreischbergissä 2015 hän voitti parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai kumparelaskussa hopeaa. Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti parikumpareissa hopeaa ja kumparelaskussa pronssia. Vuoden 2017 MM-kisoissa hän saavutti pronssia kumparelaskusta. Vuoden 2019 MM-kisoissa hän voitti kultaa kumparelaskussa ja parikumparelaskussa. Kingsbury voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että kumparelaskun cupin kausilla 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017 ja 2017–2018. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 kolmanneksi kumparelaskun cupissa ja neljänneksi kokonaiscupissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kanadalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adi Sjöblom

Adi Lovisa Sjöblom (29. maaliskuuta 1898 Turku – 26. toukokuuta 1968 Kruunupyy) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. == Teoksia == Nimimerkillä A. S-m: * Mot ljuset : berättelser. Svenska luth. evangeliföreningen i Finland, Helsingfors 1937 * Bröllopskläderna : berättelse av A. S-m. Svenska luth. ev.-föreningens förlag, Helsingfors 1944 * Stormnatten : berättelse av A. S-m. Svenska luth. ev.-föreningens förlag, Helsingfors 1944 * Till Guds ära : berättelser av A. S-m. Svenska luth. ev.-föreningens förlag, Helsingfors 1945 == Kirjallisuutta == * Ingvar Dahlbacka : "På blodsnådens grund" : om Adi Sjöblom och hennes författarskap. Evangeliföreningens förlag, Vasa 1997 == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Aleksandr Smyšljajev

Aleksandr Smyšljajev (s. 3. maaliskuuta 1987) on venäläinen freestylehiihtäjä. Hän sai kumparelaskun pronssimitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Se oli Venäjän ensimmäinen mitali kumparelaskussa 20 vuoteen. Hän sijoittui olympialaisten kumparelaskussa kymmenenneksi Vancouverissa 2010 ja 13:nneksi Torinossa 2006. Smyšljajev saavutti kumparelaskun MM-pronssia Kreischbergissä 2015. Hän sijoittui MM-kilpailuissa samassa lajissa viidenneksi Deer Valleyssä 2011 ja 13:nneksi Voss-Myrkdalenissa 2013. Parikumpareissa hän oli kahdeksas 2015, kymmenes 2011, yhdestoista 2013 ja seitsemästoista Inawashirossa 2009. Smyšljajev kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sauze d'Oulx- Jouvenceaux'ssa helmikuussa 2005 sijoittuen kumparelaskussa 33:nneksi. Kahdeksan päivää myöhemmin hän saavutti ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan samassa lajissa kymmenes Vossissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Deer Valleyn kumparelaskussa tammikuussa 2009. Toistaiseksi ainoan voittonsa hän saavutti Voss-Myrkdalenin kumparelaskussa maaliskuussa 2014. Toiseksi hän on sijoittunut kahdesti ja kolmanneksi kahdeksan kertaa. Hän sijoittui toiseksi kumparelaskun maailmancupin kokonaispisteissä kaudella 2014–2015. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset freestylehiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Frédéric Chapuis

Jean-Frédéric Chapuis (s. 2. maaliskuuta 1989) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän sai skicrossin kultamitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Vossissa 2013 ja sai MM- hopeaa Kreischbergissä 2015. Skicrossin maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017 sekä sijoittui neljänneksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Hän on voittanut 15 maailmancupin osakilpailua (tilanne 8.2.2018). == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Bergmark Elfgren

Sara Bergmark Elfgren (s. 13. maaliskuuta 1980) on ruotsalainen fantasiakirjailija. Hän on laatinut myös käsikirjoituksia elokuviin ja televisioon. Mats Strandbergin kanssa kirjoitetut nuortenkirjat ovat saaneet Ruotsissa monia palkintoja ja ne on käännetty yli 20 kielelle. Teokset Piiri, Tuli ja Avain muodostavat Engelfors-trilogian, jonka kaikki osat ovat ilmestyneet suomeksi. == Teokset == * Cirkeln (2011, yhdessä Mats Strandbergin kanssa, suom. Piiri, 2012, Riie Heikkilä / Basam Books) * Eld (2012, yhdessä Mats Strandbergin kanssa, suom. Tuli, 2013) * Nyckeln (2013, yhdessä Mats Strandbergin kanssa, suom. Avain, 2016) * Norra Latin (2017) * Grim (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sara Bergmark Elfgren Kirjasammossa Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Ruotsalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaston de Galliffet

Gaston Alexandre Auguste de Galliffet (23. tammikuuta 1830 Pariisi – 8. heinäkuuta 1909 Pariisi)Gaston-Alexandre-Auguste, marquis de Galliffet Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.2.2014. oli ranskalainen markiisi ja kenraali, joka osallistui Pariisin kommuunin kukistamiseen vuonna 1871 ja toimi Ranskan sotaministerinä vuosina 1899–1901. Galliffet liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1848 ja osallistui Krimin sodan Sevastopolin piiritykseen sekä Ranskan sotaretkiin Algeriassa, Italiassa ja Meksikossa. Meksikon sotaretkellä hän haavoittui vakavasti Pueblan taistelussa. Ranskan–Saksan sodassa vuonna 1870 hän komensi prikaatikenraalina ratsuväkijoukkoja Sedanin taistelussa, jossa jäi muun Ranskan armeijan tavoin saksalaisten sotavangiksi. Vuonna 1871 Galliffet sai tehtäväkseen Pariisin kommuunin kukistamisen. Hän suoritti tehtävän tehokkaasti, mutta ei kaihtanut julmuutta kommunardien kohtelussa. Tämän seurauksena hän sai Ranskan vasemmiston keskuudessa elinikäisen kielteisen maineen, vaikka olikin itse tasavaltalainen.Nordisk familjebok (1908), s. 628 Runeberg.org. Viitattu 21.2.2014. Myöhemmin Galliffet palasi Algeriaan, jossa hän yleni 1875 divisioonankenraaliksi. Palattuaan kotimaahan hänestä tuli Léon Gambettan suojatti ja hän osallistui Ranskan ratsuväen kehittämiseen. Vuosina 1880–1882 hän toimi Pariisiin sijoitettujen joukkojen komentajana. Vuonna 1885 hänestä tuli ylimmän sotaneuvoston jäsen. Galliffet palveli vielä vuosina 1889–1895 armeijassa, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän oli kuitenkin kesäkuusta 1899 toukokuuhun 1900 sotaministerinä Pierre Waldeck-Rousseaun hallituksessa. Dreyfus-jutussa hän tuki syytettynä ollutta Alfred Dreyfusia. Galliffet ei kuitenkaan sopinut politiikkaan, ja maine Pariisin kommuunin ankarana kukistajana vainosi häntä edelleen. Ranskan ja koko Euroopan sosialistien parissa paheksuttiin erityisesti sosialistisen ministerin Alexandre Millerandin osallistumista samaan hallitukseen Galliffet’n kanssa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Ranskan ministerit Luokka:Markiisit Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Fridolf Michael

Hjalmar Fridolf Martin Michael (6. marraskuuta 1898 Houtskari – 4. syyskuuta 1975 Turku) oli suomalainen pappi ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Michael toimi ylimääräisenä pappina Paraisilla 1935–1941, Vaasan ruotsalaisen seurakunnan virallisena apulaisena 1942–1945, Liljendalin vt. kirkkoherrana 1947–1949 ja Paraisten ruotsalaisen seurakunnan kappalaisena 1952. == Teoksia == Nimellä F. M. Michael: * Modern gudstro. Söderström, Helsingfors 1948 * Härlig är jorden. Söderström, Helsingfors 1950 * Stoft och himmel : religiös nutid jämte en "katekes". Åbo tidnings och tryckeri ab, Åbo 1956 * Vad skall jag tro? : utkast till en "katekes" för nutiden. Åbo 1956 * Sång och sanning. Åbo tidnings och tryckeri ab, Åbo 1958 * Sanningen i en ny tid. Åbo tidnings och tryckeri ab, Åbo 1964 * Den nya jorden. Åbo tidnings och tryckeri ab, Åbo 1965 * Mänskligheten vid skiljevägen : En trosbekännelse i rymdåldern. Åbo tidnings och tryckeri ab, Åbo 1967 * Fäderna : Vänligt tillägnan från en bland sönerna. Författare, Åbo 1971 == Lähteet == * * Pappisluettelo - Parainen * Pappisluettelo - Vaasan ruotsalainen seurakunta * Pappisluettelo - Liljendal * Pappisluettelo - Paraisten ruotsalainen seurakunta Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Liisa Tiiro

Liisa Lusiina Tiiro, o. s. Viljamaa (20. maaliskuuta 1898 Alavieska – 6. huhtikuuta 1984 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija. Tiiron vanhemmat olivat itsellinen Jaafet Viljamaa (1856–1929) ja tämän toinen puoliso Hanna Gunnari (1853–1942). Liisa Tiiro oli naimisissa talollinen, pankinjohtaja ja kirkonisäntä Yrjö Erik Tiiron (1902–1966) kanssa. Tiiro toimi vuodesta 1928 alkaen opettajana Alavieskassa, Vihannissa, Iissä ja Kempeleessä. == Teoksia == * Varjojen leikki : runoja. Pohjoinen, Oulu 1976 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Liisa Tiiro * Annel Kotisaari : Christina Wegelia s. 28.8.1700 Tyrvää ja hänen jälkeläisiään yhteensä 207 taulua, taulu 149 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Paranormaali avaruus

Topologiassa paranormaali avaruusNyikos:Problem Section: Problem B. 25, Top. Proc. volume 9 1984 on topologinen avaruus, jonka jokaisella numeroituvalla deskreetillä kokoelmalla suljettuja joukkoja on lokaalisti äärellinen laajennus. ==Katso myös== * Normaali avaruus - topologinen avaruus, jossa jokaisella kahdella erillisellä suljetulla joukolla on erilliset avoimet ympäristöt. * Parakompakti avaruus - topologinen avaruus, jossa jokaisella avoimella peitteellä on lokaalisti äärellinen hienonnus. == Lähteet == Luokka:Topologia
Minsk-Matšulištšy

Minsk-Matšulištšy (; ) on 15 kilometriä Minskin keskustan eteläpuolella, Valko-Venäjän Minskin alueen Minskin piirissä, Matšulištšyn kaupunkimaisen taajaman länsipuolella sijaitseva valkovenäläinen lentotukikohta. thumb|250px|Matšulištšyn lentotukikohdan käytössä on helikoptereita ja kuljetuskoneita, kuten kuvan Il-76MD -kuljetuskone. Matšulištšyyn nykyään sijoitettu joukko-osasto muodostettiin alun perin Afganistanin sotaa varten vuoden 1989 alkupuolella. Se toimi maaliskuusta 1980 helmikuuhun 1989 Kabulin lentokentältä käsin 50. erillisenä yhdistettynä lentorykmenttinä (kirjaimellisesti "sekalentorykmenttinä"). Pääkalustona joukko-osastolla oli Antonov An-12-, An-26 ja An-26RT -sotilaskuljetuskoneita sekä Mi-24V/D ja Mi-8MT -helikoptereita. Toukokuusta 1989 lähtien rauhanolohin palannut 50. erillinen yhdistetty lentorykmentti harjoitteli aluksi Minskin varuskunnan Lipkin lentokentällä (аэродром Липки, , paikka ollut viime aikoina ainakin sisäministeriön joukkojen käytössä). Vuodesta 1994 lähtien 50. yhdistetyksi lentotukikohdaksi edelleennimetty joukko-osasto on toiminut Matšulištšyn kentältä käsin. Esimerkiksi Voitonpäivän ja maan itsenäisyyspäivän sotilasparaateihin Minskissä osallistuvat lentojoukot harjoittelevat tyypillisesti yhteistoimintaa Matšulištšyn lentotukikohdasta käsin. Paraatiin osallistui esimerkiksi kesällä 2012 maan ilmavoimien taitolentoryhmä Belaja Rus (Белая Русь) L-39-harjoituskoneilla, sekä Mi-8- ja Mi-24 -koptereita, sekä Su-25, Su-27 ja MiG-29 -sotilaslentokoneita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Minsk-Matšulištšy kartalla (selitykset pääosin ja ) (wikimapia.org) * Vojennoje obozrednije 10.9.2013. Aviabaza v Matšulištšah (video) (youtube.com) * 50-ja smešannaja aviationnaja baza formirovals spetsialno dlja Afganistana (sis. linkki 8 minuutin videoon) (ctv.by) * Luokka:Valko-Venäjän lentotukikohdat Luokka:Minskin piiri
Cristian Herrera

Cristian Ignacio Herrera López (s. 13. maaliskuuta 1991 Las Palmas, Gran Canaria) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Herrera on syntynyt Gran Canarialla Las Palmasissa ja on kaupungin jalkapalloseura Unión Deportiva Las Palmasin junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen kerran seuran reservijoukkueessa kaudella 2010–2011. 9. heinäkuuta 2013 Herrera kieltäytyi seuran sopimustarjouksesta ja siirtyi Elchen reservijoukkueeseen.Cristian rompe con la UD y se marcha el filial del Elche La Provincia. Viitattu 22.2.2014. 24\. marraskuuta 2013 Herrera teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ottelussa Valenciaa vastaan. Hän laukaisi samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.Herrera late show downs Valencia ESPN. Viitattu 22.2.2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cristian Herreran esittely ja tilastot Futbolme-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unapologetic

Unapologetic on Rihannan seitsemäs albumi. Se palkittiin vuoden 2014 Grammy- palkinnolla sarjassa Best Urban Contemporary Album. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Pitchfork Media: 4.5/10Pitchfork Media == Aiheesta muualla == * Unapologetic discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Rihannan albumit
Washington Senators (1891–1899)

Washington Senators oli Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa 1890-luvulla toiminut baseballjoukkue, joka tunnettiin myös nimillä Washington Statesmen ja Washington Nationals. Joukkue aloitti vuonna 1891 American Association -liigassa nimellä Washington Statesmen. Kun AA heti tämän kauden jälkeen lakkautettiin, joukkue siirtyi National Leagueen ja otti nimekseen Senators. Vuonna 1899 NL supisti joukkuemääränsä kahdestatoista kahdeksaan ja poistettavien joukkoon kuului myös Senators. Senatorsin menestys ei koko aikana ollut kaksinen, sen voittosuhde kaiken kaikkiaan oli 0,366. Joukkueen tunnetuimmat pelaajat olivat Deacon McGuire ja Baseball Hall of Fameen myöhemmin valittu Jim O'Rourke. Vuoden tauon jälkeen Senators palasi, mutta kyseessä ei enää ollut sama joukkue. Toinen Senators jätti Washingtonin vuonna 1960 ottaen nimen Minnesota Twins, mutta sen paikan otti välittömästi uusi samanniminen joukkue, joka puolestaan muutti kaupungista 1971. Tämä joukkue tunnetaan nykyisin nimellä Texas Rangers. Major League Baseball palasi pääkaupunkiin, kun Montreal Expos siirtyi sinne vuonna 2005 ja otti käyttöönsä nimen Washington Nationals. ==Aiheesta muualla== * Washington Senators: Team History & Encyclopedia Baseball-reference.com. Luokka:Entiset Major League Baseball -seurat Luokka:Washingtonin (DC) urheilu Luokka:Vuonna 1891 perustetut urheiluseurat
Kerttu Vuorinen

Kerttu Alisa Vuorinen (26. maaliskuuta 1899 Huittinen – 25. kesäkuuta 1993) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. == Teoksia == Nimellä Kerttu Vuorinen: * Aamulla varhain: romaani. WSOY 1945 * Satuja; kuvittanut Onni Mansnerus. WSOY 1945, 2. painos 1950 * Pitsitaivas: romaani. Vihreä kirjasto 2. WSOY 1952 * Jumala kuulee. Agricola-seuran traktaattisarja 8. Agricola- seura, Helsinki 1953 * Välipalavalaskala: lastennäytelmä. 1954 * Isän tuliaiset: traktaatti varhaisnuorison tytöille. Agricola-seura, Helsinki 1959 * Tytöt talosilla: kinkeritraktaatti varhaisnuorison tytöille. Agricola-seura, Helsinki 1960 * Kuin taivaan linnut. Nuorten toivekirjasto 157. WSOY 1964, 3. painos 1975 Nimimerkillä Alisa Mylly: * Sokeripuu ja muita satuja; kuv. Heljä Lahtinen. Lasten oma kirjasto 14. WSOY 1954 == Lähteet == * (Arkistolinkki) * Kerttu Vuorinen Näytelmät.fi === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Žan Košir

Žan Košir (s. 11. huhtikuuta 1984 Kranj) on slovenialainen lumilautailun olympia- ja MM-mitalisti sekä paripujottelun ja parisuurpujottelun maailmancupin kokonaisvoittaja. Hän on edustanut SBC Bled- ja KD Zakon -seuroja ja on pituudeltaan 184 cm. Košir sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 parisuurpujottelussa kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2010 hän sai samassa lajissa pronssia. Paripujottelussa hän sai hopeaa hävittyään finaalissa Venäjän Vic Wildille. Košir on sijoittunut MM- kilpailuissa Gangwonissa 2009 parisuurpujottelussa yhdeksänneksi ja paripujottelussa 13:nneksi, La Molinassa 2011 parisuurpujottelussa kuudenneksi ja paripujottelussa kymmenenneksi sekä Stonehamissa 2013 parisuurpujottelussa neljänneksi. Lachtalissa 2015 hän saavutti hopeaa parisuurpujottelussa ja oli viides paripujottelussa. Hän sai Universiadeissa hopeaa parisuurpujottelussa 2005 ja suurpujottelussa 2007. Košir sijoittui kaudella 2012–2013 maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi paripujottelussa, viidenneksi parisuurpujottelussa ja kolmanneksi näiden lajien yhteiskilpailussa. Kaudella 2013–2014 hän oli parisuurpujottelun cupissa kolmas, paripujottelun cupissa neljäs ja yhteispisteissä kolmas. Kaudella 2014–2015 hän voitti paripujottelun ja parisuurpujottelun sekä yhteiskilpailun maailmancupit. Košir on voittanut maailmancupin paripujottelukilpailun Bad Gasteinissa tammikuussa 2013 ja 2015. Asahikawassa hän voitti maailmancupin paripujottelun ja parisuurpujottelun kaudella 2014–2015. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailuissa lisäksi kuusi kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset lumilautailijat Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Viktor Hellman

Anders Viktor Hellman (24. huhtikuuta 1851 Pietarsaari – 24. helmikuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen opettaja. Hellmanin vanhemmat olivat värjäri Johan Hellman ja Katarina Kristina Kjellberg. Opettajat Hilda Hellman ja Alba Hellman olivat sisariaan. Hellman toimi jo ylioppilasaikanaan seitsemän vuoden ajan opettajana sisartensa perustamassa lastenkoulussa Vaasassa, tuli opettajakandidaatiksi 1878 ja kutsuttiin seuraavana vuonna Hämeenlinnan suomalaiseen normaalilyseoon opettajaksi. Vuodesta 1887 hän oli latinan ja ruotsin kielten kollega Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa. Opettajana Hellman oli lahjakas ja innostava. Hän julkaisi laajasti käytetyt ja uudenaikaisina pidetyt oppikirjat Ruotsalainen lukemisto I-II (1885–1887) ja Latinan lukukirja aloitteleville (1891, Carl Synnerbergin kanssa). Hän oli myös huomattava hevosjalostuksen harrastaja. 1890-luvulla Hellman toimi köyhäinhoidon tarkastajan apulaisena. Hellmanin puoliso vuodesta 1882 oli Annie Ida Charlotta af Enehjelm (k. 1933). Heidän lapsiaan olivat asianajaja, kansanedustaja Karl Holma ja diplomaatti, assyriologi Harri Holma. == Lähteet == * Sivu 288. ==Aiheesta muualla== * Viitattu 22.2.2014. Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Yhdysvallat talviolympialaisissa 2014

Yhdysvallat osallistui vuoden 2014 Sotšin talviolympialaisiin 230 urheilijalla 15 lajissa. Maan lippua avajaisissa kantoi Todd Lodwick. ==Mitalit== Mitali Urheilija Laji Päivämäärä Sage Kotsenburg Lumilautailu 8. helmikuuta Jamie Anderson Lumilautailu 9. helmikuuta Kaitlyn Farrington Lumilautailu 12. helmikuuta Joss Christensen Freestylehiihto 13. helmikuuta Meryl Davis Charlie White Taitoluistelu 17. helmikuuta David Wise Freestylehiihto 18. helmikuuta Ted Ligety Alppihiihto 19. helmikuuta Maddie Bowman Freestylehiihto 20. helmikuuta Mikaela Shiffrin Alppihiihto 21. helmikuuta Devin Logan Freestylehiihto 11. helmikuuta Gus Kenworthy Freestylehiihto 13. helmikuuta Noelle Pikus-Pace Skeleton 14. helmikuuta Andrew Weibrecht Alppihiihto 16. helmikuuta Elana Meyers Lauryn Williams Rattikelkkailu 19. helmikuuta Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue Jääkiekko 20. helmikuuta Eddy Alvarez J.R. Celski Christopher Creveling Jordan Malone Kaukalopikaluistelu 21. helmikuuta Hannah Kearney Freestylehiihto 8. helmikuuta Jeremy Abbott Marissa Castelli Gracie Gold Ashley Wagner Jason Brown Meryl Davis Simon Shnapir Charlie White Taitoluistelu 9. helmikuuta Julia Mancuso Alppihiihto 10. helmikuuta Erin Hamlin Ohjaskelkkailu 11. helmikuuta Kelly Clark Lumilautailu 12. helmikuuta Nick Goepper Freestylehiihto 13. helmikuuta Matthew Antoine Skeleton 15. helmikuuta Bode Miller Alppihiihto 16. helmikuuta Steven Holcomb Steven Langton Rattikelkkailu 17. helmikuuta Alex Deibold Lumilautailu 18. helmikuuta Aja Evans Jamie Greubel Rattikelkkailu 19. helmikuuta Christopher Fogt Steven Holcomb Steven Langton Curtis Tomasevicz Rattikelkkailu 23. helmikuuta ==Lähteet== * Sochi.ru Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2014 Luokka:Yhdysvallat olympialaisissa
Bayside

Bayside on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa vuonna 2004. Sen jälkeen yhtye on julkaissut viisi muuta studioalbumia, joista viimeisimmän, Cult, vuonna 2014. == Jäsenet == * Anthony Raneri – laulu, kitara (2000–) * Jack O'Shea – kitara, taustalaulu (2003–) * Nick Ghanbarian – bassokitara, taustalaulu (2004–) * Chris Guglielmo – rummut (2006–) === Entiset jäsenet === * Mike Kozak – kitara (2000–2002) * J.R. Manning – kitara (2002–2003) * Chris Jackson – bassokitara (2000–2001) * Andrew Elderbaum – bassokitara (2001–2004) * Vinny Daraio – rummut (2000–2001) * Jason Enz – rummut (2001–2003) * Jim Mitchell – rummut (2003–2004) * John "Beatz" Holohan – rummut (2004–2005) * Gavin Miller – rummut (2006) === Aikajana === ImageSize = width:900 height:300 PlotArea = left:150 bottom:60 top:0 right:50 Alignbars = justify DateFormat = dd/mm/yyyy Period = from:01/01/2000 till:14/09/2014 TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy Colors = id:vocals value:red legend:Laulu/kitara id:guitar value:green legend:Kitara/laulu id:bass value:blue legend:Basso/laulu id:drums value:orange legend:Rummut id:Lines value:black legend:Studioalbumit Legend = orientation:horizontal position:bottom ScaleMajor = increment:2 start:2000 BarData = bar:Anthony text:"Anthony Raneri" bar:Jack text:Jack O'Shea bar:Nick text:"Nick Ghanbarian" bar:Chris text:"Chris Guglielmo" bar:Andrew text:"Andrew Elderbaum" bar:Jim text:"Jim Mitchell" bar:John text:"John "Beatz" Holohan" PlotData= width:10 textcolor:black align:left anchor:from shift:(10,-4) bar:Anthony from:05/02/2000 till:end color:vocals bar:Jack from:05/02/2003 till:end color:guitar bar:Nick from:05/02/2004 till:end color:bass bar:Chris from:05/02/2006 till:end color:drums bar:Andrew from:05/02/2001 till:02/03/2004 color:bass bar:Jim from:05/02/2001 till:15/05/2004 color:drums bar:John from:15/05/2004 till:31/10/2005 color:drums LineData = at:27/01/2004 color:black layer:back at:01/09/2005 color:black layer:back at:06/02/2007 color:black layer:back at:30/09/2008 color:black layer:back at:22/02/2011 color:black layer:back at:14/02/2014 color:black layer:back == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Baysiden kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Aune Brotherus

Aune Liisa Inkeri Brotherus (o. s. Kahelin; 7. huhtikuuta 1899 Helsinki – 12. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä. Hänen isänsä oli oikeusneuvos ja oikeusministeri Hjalmar Kahelin, myöh. Kahanpää. Aune Brotherus pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1917. Hän meni naimisiin 1920 maanjako-oikeuden puheenjohtaja Harry Brotheruksen kanssa. Kääntäjäntyön lisäksi Aune Brotherus oli mukana sotilaskotityössä. Rouva Aune Brotherus, Helsingin Sanomat Kuolleita 19.3.1990 (Tilaajille) Kuka kukin on 1954: Harry Brotherus == Suomennoksia == * Knut Hamsun: August, maapallonkiertäjä. WSOY 1930 * Zachris Topelius: Kootut teokset 7 osa, Tähtien turvatit: ajan- ja luonteenkuvaus Kuningatar Kristiinan ajoilta. (Planeternas skyddslingar) 2. painos WSOY 1930, 8. painos 1995 * Walter Scott: Perthin kaunotar. WSOY 1932 * John Galsworthy: Tyttö odottaa: romaani. (Maid in waiting) WSOY 1932 * J. B. Priestley: Yön yllättämät: romaani. WSOY 1933 * Marjorie Kinnan Rawlings: Matkamies. (The sojourner) WSOY 1934 * D. H. Lawrence: Pojat ja heidän rakkautensa: romaani. (Sons and Lovers) WSOY 1934, 3. painos nimellä Poikia ja rakastajia (Sons and Lovers) WSOY 1967, 4. painos 1980 * Hervey Allen: Anthony Adverse: romaani. WSOY 1935, 3. painos 1959 * John Galsworthy: Kukkiva erämaa: romaani (Flowering Wilderness). WSOY 1936 * John Galsworthy: Yli virran: romaani (Over the River). WSOY 1936 * Eugene O'Neill: Ristin paikka: yksinäytöksinen näytelmä. WSOY 1937 * Eugene O'Neill: Traania: yksinäytöksinen näytelmä. WSOY 1937 * Florence Nightingale: Sairaanhoidosta (Notes on nursing). WSOY 1938, 3. painos 1964 * George Santayana: Viimeinen puritaani: muistelma romaanin muodossa. WSOY 1938 * Marjorie Kinnan Rawlings: Elämän kevät: romaani. (The yearling)WSOY 1939, 7. painos 1960 * Taylor Caldwell: Kuoleman kauppiaat: romaani 1-2 (Dynasty of death) WSOY 1939 * John Galsworthy: Pyhimys: romaani. (Saint's Progress) WSOY 1939 * Bo Giertz: Kalliopohja (Stengrunden). WSOY 1942, 7. painos 2005 * John Galsworthy: Punainen huvila (Villa Rubein). WSOY 1942 * Marjorie Kinnan Rawlings: Kultaiset hedelmät (Golden apples). WSOY 1943 * D. H. Lawrence: Leppäkerttu ja muita novelleja. (Ladybird) WSOY 1945 * Nathaniel Hawthorne: Tulipunainen kirjain: romaani. (The scarlet letter)WSOY 1945 * George Eliot: Rehdin miehen rakkaus. (Adam Bede) WSOY 1946 * Felix Timmermans: Muheva maa: romaani Flanderista (Pallieter); suom. Aune Brotherus ; runot suom. Antero Kajanto. WSOY 1947 * Eugene O'Neill: Köysi: yksinäytöksinen näytelmä. (The rope) WSOY 1948 * Eugene O'Neill: Vaaravyöhykkeessä: yksinäytöksinen näytelmä. (In the zone) WSOY 1948 * Pearl S. Buck: Naisten piha. (Pavilion of women) WSOY 1949, 5. painos 1960 * Jane Austen: Emma: romaani. WSOY 1951, 10. painos 1998 * Jane Austen: Järki ja tunteet. (Sense and sensibility) WSOY 1952, 12. painos 2011 * Nathaniel Hawthorne: Seitsenpäätyinen talo (The house of seven gables). WSOY 1957 == Lähteet == * (Arkistoitu artikkeli) * Kirjasampo.fi: Aune Brotherus * ==Viitteet== Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Matteo Renzi

Matteo Renzi (s. 11. tammikuuta 1975 Firenze)Chi sono Renzin kotisivu. Viitattu 21.2.2014. on italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 2014–2016. Renzi toimi Firenzen maakunnan presidenttinä 2004–2009 ja Firenzen kaupungin pormestarina 2009–2014. Vuonna 2013 hänet valittiin ensimmäisen kerran demokraattisen puolueen johtajaksi. Renzi oli Italian pääministeri 22. helmikuuta 2014 – 12. joulukuuta 2016.Nuori Renzi sai Italian hallitukseen OECD:n pääekonomistin, Yle Hän oli Italian historian siihen asti nuorin pääministeri.Onko Matteo Renzistä Italian uudistajaksi? Yle Renzi ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä hävittyään 4. joulukuuta 2016 pidetyn kansanäänestyksen maan perustuslain muuttamisesta.Italian pääministeri hävisi selvästi kansanäänestyksen - ilmoitti eroavansa. Yle uutiset 5.12.2016. Viitattu 5.12.2016. Renzi erosi puoluejohtajan tehtävästä helmikuussa 2017, mutta hänet valittiin tehtävään uudelleen huhtikuussa 2017 äänestyksessä, johon osallistui noin kaksi miljoonaa italialaista. Renzi sai 70 prosenttia äänistä. Demokraattien koettua tappion vuoden 2018 vaaleissa Renzi ilmoitti eroavansa puolueen johdosta maaliskuussa 2018. Syyskuussa 2019 Renzi ilmoitti erovansa Demokraattisesta puolueesta ja perustavansa uuden puolueen, Italia Vivan. Renzi on naimisissa Agnese Landinin kanssa ja heillä on kolme lasta. ==Renzin hallitus== Virka Ministeri Puolue Pääministeri Matteo Renzi DP Sisäministeri Angelino Alfano Uusi keskustaoikeisto Ulkoministeri Federica Mogherini DP Ulkoministeri Paolo Gentiloni DP Valtiovarainministeri Pier Carlo Padoan Sitoutumaton Puolustusministeri Roberta Pinotti DP Oikeusministeri Andrea Orlando DP Kehitysministeri Federica Guidi Sitoutumaton Työministeri Giuliano Poletti Sitoutumaton Liikenneministeri Maurizio Lupi Uusi keskustaoikeisto Maatalousministeri Maurizio Martina DP Opetusministeri Stefania Giannini Scelta civica Terveysministeri Beatrice Lorenzin Uusi keskustaoikeisto Ympäristöministeri Gian Luca Galletti Keskustaunioni Kulttuuriministeri Dario Franceschini DP Alueellinen ministeri Maria Carmela Lanzetta DP Perustuslaillinen ministeri Maria Elena Boschi DP Julkisen hallinnon ministeri Marianna Madia DP Valtiosihteeri Graziano Delrio DP ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Matteo Renzin kotisivut (italiaksi) Luokka:Italian pääministerit Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ossian Procopé

Berndt Ossian Procopé (25. lokakuuta 1871 Turku – 23. joulukuuta 1942 Nokia Viitattu 22.2.2014.) oli suomalainen varatuomari. Tampereella lakimiehenä toiminut Procopé nimitettiin sisällissodan aikana 18. helmikuuta 1918 valkoisen armeijan poliisipäälliköksi ja sotavankilaitoksen johtajaksi.Lakimieskohtaloita vuoden 1918 sodassa Juristiuutiset. Viitattu 22.2.2014. Hän johti myös laitoksen poliisiasiainosastoa, jonka tehtävänä oli etsiä ”yhteiskunnalle vaarallisia henkilöitä”. Poliisiasianpäällikön ja tutkintotuomarin ominaisuudessa Procopén tehtäviin kuului myös joidenkin kuolemantuomioiden hyväksyminen.Westerlund, Lars: "Uudenkaarlepyyn vankileirin satakunta venäläissurmaa" s. 37. Teoksessa "Venäläissurmat Suomessa 1914–1922, Osa 2.2. Sotatapahtumat 1918–22", Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 2004. Viitattu 22.2.2014. Procopé valmisteli ylipäällikkö Gustaf Mannerheimin nimissä 25. helmikuuta 1918 annetun niin sanotun ”Ammutaan paikalla” -julistuksen.Antero Jyränki: Kansa kahtia, henki halpaa – Oikeus sisällissodan Suomessa?, s. 110. Art House, Helsinki 2014. Sotilasarvoltaan Procopé oli majuri. Sisällissodan jälkeen hän vaikutti Helsingissä liikemiehenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Kaikkien pyhien kirkko (Norton Fitzwarren)

Kaikkien pyhien kirkko () on 1200-luvun lopussa rakennettu kirkko Englannin Somersetissä Bathin ja Wellsin hiippakunnassa. Kirkkorakennus, joka on rakennussuojeluluokassa Grade II*, remontoitiin 1800-luvun puolivälissä. Kirkkomaan lounaiskulman sanotaan olleen mustalaisten hauta-aluetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seurakunnan sivut Luokka:Kivikirkot Luokka:Somersetin kirkot Luokka:Grade II* -luokan rakennukset Englannissa
Arnaud Bovolenta

Arnaud Bovolenta (s. 6. syyskuuta 1988) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän sai skicrossin hopeamitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Kreischbergin MM- kilpailuissa 2015 hän oli kymmenes. Bovolenta on voittanut yhden Euroopan cupin osakilpailun Val Thorensissa vuonna 2010, sijoittunut toiseksi Sudelfeldissa 2009, Jerzensissä ja Zweisimmenissä 2010 sekä Alpe d'Huezissa 2013 ja kolmanneksi Le Sauzessa 2010. Hän voitti skicrossin Euroopan cupin kaudella 2009–2010. Maailmancupissa hän on ollut parhaimmillaan viides Val Thorensissa tammikuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cneiffin kivi

Cneiffin kivi () on Kaskisissa sijaitseva muistokivi, johon Pohjanmaan lääninlampurina toiminut Johan David Cneiff (1722–1791) kaiversi vuonna 1784 latinan kielellä oman elämäkertansa. Cneiff toimi Pohjanmaan lääninlampurina vuosina 1743–1766. Hän vuokrasi 1743 Kaskisissa sijainneen Herrmansin kruununtilan ja asui tilalla kuolemaansa saakka. Kun Kaskisten kaupunki perustettiin 1785, Herrmansin tila siirtyi uudelle kaupungille. Cneiff sai kuitenkin pitää tilan pihatontin asuinrakennuksineen. Lisäksi hän sai puoli tynnyrinalaa peltoa, jolla hän saattoi viljellä korvausta vastaan humalaa. Paikallisen perimätiedon mukaan Cneiff olisi kaivertanut kiveen kirouksen uudelle kaupungille jouduttuaan luopumaan tilastaan. Kirouksen mukaan kaupunki ei tulisi kehittymään seuraavaan sataan vuoteen. Todellisuudessa Cneiff kaiversi kiveen vain oman elämäkertansa. Väärinkäsitys pääsi syntymään, koska paikallinen väestö ei osannut Cneiffin käyttämää latinan kieltä. Kiven arvoitus ratkesi vasta vuonna 1860, kun saarnaaja Lars Vilhelm Schalin sai kaiverretun tekstin luettua poistettuaan sitä ennen kiven pinnalle kertyneen jäkälän ja sammaleen. == Lähteet == * Kaskisten muistomerkit Luokka:Kaskinen Luokka:Suomen muistomerkit
Piero D’Inzeo

Piero D’Inzeo (4. maaliskuuta 1923 Rooma – 13. helmikuuta 2014 Rooma) oli italialainen esteratsastaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Yhdessä veljensä Raimondon kanssa Piero D’Inzeo oli ensimmäinen urheilija, joka osallistui olympialaisiin kilpailijana kahdeksan kertaa. D’Inzeo osallistui kaikkiin kesäolympialaisiin Lontoon kisoista 1948 Montréalin kisoihin 1976. Olympiaurallaan hän voitti kaikkiaan kaksi hopeaa ja neljä pronssia. EM- tasolla D’Inzeo voitti neljä mitalia kirkkaimpana yksilökilpailun kultamitali Pariisista 1959.Olympics at Sports-Reference.com D’Inzeo kuoli Roomassa hieman ennen 91-vuotissyntymäpäiväänsä 13. helmikuuta 2014. Raimondo kuoli kolme kuukautta aikaisemmin.http://www.gazzetta.it/Sport- Vari/Equitazione/13-02-2014/morto-piero-d-inzeo-raimondo-equitazione- olimpiadi-formo-coppia-fratelli-invincibili-8058626924.shtml == Lähteet == * Piero D'Inzeo Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset esteratsastajat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ruotsi talviolympialaisissa 2014

Ruotsi osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa 106 urheilijalla 9 lajissa. ==Mitalit== Mitali Urheilija Laji Päivämäärä Anna Haag Ida Ingemarsdotter Charlotte Kalla Emma Wikén Maastohiihto 15. helmikuuta Marcus Hellner Lars Nelson Johan Olsson Daniel Richardsson Maastohiihto 16. helmikuuta Charlotte Kalla Maastohiihto 8. helmikuuta Marcus Hellner Maastohiihto 9. helmikuuta Teodor Peterson Maastohiihto 11. helmikuuta Charlotte Kalla Maastohiihto 13. helmikuuta Johan Olsson Maastohiihto 14. helmikuuta Christina Bertrup Agnes Knochenhauer Maria Prytz Margaretha Sigfridsson Maria Wennerström Curling 20. helmikuuta Ruotsin miesten jääkiekkomaajoukkue Jääkiekko 23. helmikuuta Emil Jönsson Maastohiihto 11. helmikuuta Daniel Richardsson Maastohiihto 14. helmikuuta Ida Ingemarsdotter Stina Nilsson Maastohiihto 19. helmikuuta Emil Jönsson Teodor Peterson Maastohiihto 19. helmikuuta Anna Holmlund Freestylehiihto 21. helmikuuta Niklas Edin Oskar Eriksson Sebastian Kraupp Viktor Kjäll Fredrik Lindberg Curling 21. helmikuuta == Lähteet == * Sochi.ru Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2014 Talviolympialaisissa 2014
Mustakurkkumesikko

Mustakurkkumesikko (Nesoptilotis leucotis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustakurkkumesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Keltakurkkumesikko

Keltakurkkumesikko (Nesoptilotis flavicollis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltakurkkumesikkoa tavataan Australiassa Tasmanian osavaltiossa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Kultakruunumesikko

Kultakruunumesikko (Lichenostomus melanops) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultakruunumesikkoa tavataan Australian itä- ja kaakkoisosissa. Nimialalajia on kuvattu yleiseksi, mutta alalajia cassidix harvinaiseksi. Kultakruunumesikko on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Punaviiksimesikko

Punaviiksimesikko (Lichenostomus cratitius) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punaviiksimesikkoa tavataan Australian eteläosissa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Harmaapäämesikko

Harmaapäämesikko (Ptilotula keartlandi) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaapäämesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Herbert Blöcker

Herbert Blöcker (1. tammikuuta 1943 Fiefharrie – 15. helmikuuta 2014 Elmshorn) oli saksalainen kenttäratsastaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Blöcker saavutti Münchenin kesäolympialaisissa 1976 hopeaa joukkuekilpailusta ja oli yksilökilpailussa 13:s. Hän palasi olympiatasolle Barcelonassa 1992, jossa voitti yksilökilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Atlantassa 1996 Blöcker oli yksilökilpailussa 16:s.Olympics at Sports- Reference.com MM-kilpailujen joukkuekilpailusta Blöcker saavutti neljä mitalia.http://www.vielseitigkeitsreiten.de/weltmeisterhistorie.html EM- kilpailuihin hän osallistui kahdeksan kertaa. Blöcker kuoli syöpään 71-vuotiaana 15. helmikuuta 2014.http://holsteiner- verband.de/front_content.php?client=1⟨=1&idart;=6405 http://www.kn- online.de/Sport/Reiten/Aktuelles/Reitlegende-Herbert-Bloecker-gestorben == Lähteet == * Herbert Blöcker Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Saksalaiset kenttäratsastajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Viirulaulumesikko

Viirulaulumesikko (Ptilotula ornata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viirulaulumesikkoa tavataan Australian eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Savannimesikko

Savannimesikko (Ptilotula plumula) eli aiemmalta nimeltään savannilaulumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Savannimesikkoa tavataan laajalla alueella Australiassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Pihamesikko

Pihamesikko (Ptilotula fusca) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pihamesikkoa tavataan Australian kaakkois- ja itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot