EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Melhem Barakat

Melhem Barakat (; 15. elokuuta 1945Google honors veteran Melhem Barakat with a google doodle Egypt Today Kfarshima, Baabdan piirikuntaLebanese singer and composer Melhem Barakat dies after illness Arab America – 28. lokakuuta 2016 BeirutLegendary Composer and Singer Melhem Barakat Dies after Battle with Illness Naharnet) oli libanonilainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Barakat kuunteli varttuessaan egyptiläisen Mohammed Abdel Wahabin musiikkia. Hän peri intohimonsa musiikkiin isältään, joka oli puuseppä ja opetti pojalleen ud-luutun soittamista. Barakat opiskeli musiikki-instituutissa musiikin teoriaa, solmisaatiota ja itämaista laulua, mutta keskeytti opintonsa neljän vuoden jälkeen aloittaakseen 1960-luvulla ammattimaisen uransa esiintyjänä. Barakat esiintyi monissa Rahbanin veljesten musikaaleissa ja opereteissa, kunnes suuntautui soolouralle vuonna 1968. Hän suosi lauluissa Libanonissa puhuttua arabian kielen murretta osan libanonilaisista laulajista käyttäessä kaupallisista syistä mieluummin Egyptissä puhuttua arabian muotoa. Hän nousi huomattavaan suosioon useimmissa arabimaissa, erityisesti Libanonissa, Syyriassa ja Jordaniassa. Barakatin suosittujen kappaleiden joukossa olivat "Amaren", "Farah Ennass", "Habibi Inta", "Kboush El Touti" ja "Wahdi Ana". Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa olivat Najwa Karam, Karol Sakr, Shatha Hassoun ja Majida El Roumi. Barakat esiintyi myös monissa libanonilaisissa elokuvissa 1980-luvulla ja libanonilaisessa näytelmässä Wemsheet Bee Tariki tanssija Dany Bustrosin kanssa 1990-luvulla. Barakatilla oli kolme lasta avioliitosta Randa Azarin kanssa ja yksi lapsi toisesta avioliitosta laulaja May Haririn kanssa. Barakat kuoli 71-vuotiaana Hôtel-Dieu de France -sairaalassa Beirutissa. Hän oli ollut sairaalassa viikkoja. Hän oli kärsinyt syöpätaudista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Libanonilaiset laulajat Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Näyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Hoivakieli

Hoivakieli eli hoivapuhe tai lässyttäminen on pienelle lapselle suunnattu helppo ja tunteenomainen puheen muoto. Hoivakielen puhuja muun muassa käyttää helppoja äänteitä, korostaa sanojen alkuja, vaihtelee puheen sävelkorkeutta lasta kiinnostavalla tavalla, puhuu hempeästi ja ilmehtii kasvoillaan. Hän voi myös täydentää lapsen sanoja kokonaisiksi lauseiksi. Hoivakielen tarkoitus on tukea lasta kielen oppimisessa, korjata vaikeiden äänteiden ääntämistä sekä laajentaa lapsen tunneilmaisua, tunneskaalaa ja vuorovaikutustaitoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kielenopetus
Luhanskin kansallinen yliopisto

Luhanskin kansallinen yliopisto (lyhennys LNU () tai täsmällisemmin Luhanskin kansallinen Taras Ševtšenkan yliopisto (, lyhennys LTSNU) on Ukrainassa kansallinen yliopisto. Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1921 käynnistetyistä opettajakoulutuksen kursseista. Vuodesta 1924 lähtien opetusta jatkettiin Donetskin kansankoulutusinstituutin haaraosastona. Vuonna 1931 perustettiin opettajankoulutuslaitos, joka vuonna 1934 nimettiin Luhanskin opettajankoulutusinstituutiksi (korkeakoulu). Vuonna 1993 korkeakoulusta tuli osa Itä-Ukrainan valtionyliopistoa, mutta jo 1997 Luhanskin korkeakoulu erkani jälleen itsenäiseksi. Vuonna 1998 siitä muodostettiin Luhanskin kasvatustieteellinen valtionyliopisto. Kansallisen yliopiston aseman yliopisto sai vuonna 2003. Venäjän vuodesta 2014 lähtien osin nukkehallinnon nimissä käymissä sotatoimissa monia yliopiston toimipaikkoja on tuhottu tai otettu miehittäjien käyttöön. Vuonna 2014 yliopisto siirsi keskustoimintonsa Starobilskiin, Venäjän hyökkyssodan alettua Pultavaan vuonna 2022. Sivutoimipisteet sijaitsevat Myrhorodissa ja Lubnyssä. Vuonna 2020 yliopistossa opiskeli noin 9 300 opiskelijaa. Verkkonäkyvyyttä painottavassa Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista 43. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Luhansk Luokka:Pultava
Emokotilot

Emokotilot (Viviparidae) tai suokotilot on makean veden nilviäisheimo. == Monimuotoisuus ja rakenne == Elossa olevat emokotilot jaetaan kolmeen alaheimoon ja 31 sukuun. Lajeja on 125-150. Suurimmat emokotilot voivat kasvaa 3,5-6 cm pitkiksi. Kuori on kartiomainen tai pyöreähkö ja aina kierteinen. Väriltään kuori on ruskea tai vihertävä ja siinä voi olla tummia juovia. Kuoressa on ohut sarveisaineesta muodostunut sulkulevy. Silmät sijaitsevat pitkien tuntosarvien juuressa. ==Levinneisyys ja elintavat== Emokotiloita tavataan hyvin laajalta alueella pohjoisella pallonpuoliskoltla sekä Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa. Ne ovat useimmiten hitaasti virtaavien makeiden vesien eläimiä. Ravintonsa ne suodattavat vedestä. Emokotilot synnyttävät eläviä poikasia. Etelä-Suomessa tavataan paikoittain kärkiemokotiloa (Viviparus contectus). Tylppäemokotilon (Viviparus viviparus) tilanne Suomessa on epäselvä. == Lähteet == Luokka:Kotilot
Gavriel Lipkind

Gavriel Lipkind (; s. 1977 Tel Aviv) on israelilainen sellisti.Gavriel Lipkind (Cello) Bach-Cantatas Lipkind syntyi Venäjältä emigroituneen akateemisen perheen toisena lapsena. Hän aloitti sellonsoiton 6-vuotiaana ja teki ensimmäisen radioesiintymisensä 8-vuotiaana. Häntä opetti Tel Avivin yliopiston Rubin-musiikkiakatemiassa Uzi Wiesel. Lipkind valmistui Tel Avivin yliopistosta, Frankfurtin musiikki- ja teatteriyliopistosta ja New England Conservatorysta. Hän on voittanut palkintoja useissa merkittävissä kilpailuissa ja esiintynyt lukuisten orkesterien solistina. Lipkindin kanssa esiintyneitä kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Zubin Mehta, Philippe Entremont, Giuseppe Sinopoli, Gidon Kremer, Juri Bašmet, Pinchas Zukerman, Yehudi Menuhin, Eliahu Inbal, Juozas Domarkas ja Valeri Gergijev. Lipkind on tulkinnut sellolle laaditun ohjelmiston keskeisten teosten lisäksi harvinaisia teoksia, uusia tilattuja sävellyksiä sekä omia sovituksiaan ja transkriptioitaan. Hän teki yhteistyötä pianisti Roman Zaslavskyn kanssa ja perusti Lipkind Quartetin. Lipkind on järjestänyt eri maissa sellonsoiton mestarikursseja. Hän on asettunut Saksaan ja mennyt naimisiin viulisti Anna Lipkindin kanssa. Hänen instrumenttinsa on italialainen "Aloysius Michael Garani (Bologna, 1702)" -sello, joka on kuitenkin arvioitu vuosien 1670–1680 välillä valmistuneeksi. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset sellistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bougainville-luokka

Bougainville-luokka oli Ranskan laivaston kymmenen siirtomaa sluupin muodostama alusluokka. == Alukset == Bougainville-luokan sluupitJordan 2016 s. 10 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Bougainville Forges et Chantiers de la Gironde, Bordeaux 25. marraskuuta 1929 21. huhtikuuta 1931 15. helmikuuta 1933 Dumont d'Urville AC Maritime du Sud-Ouest 19. marraskuuta 1929 21. maaliskuuta 1931 4. kesäkuuta 1932 Savorgnan de Brazza AC Maritime du Sud- Ouest 6. joulukuuta 1929 18. kesäkuuta 1931 21. helmikuuta 1933 D'Entrecasteaux AC de Provence, Port de Bouc 29. tammikuuta 1930 21. kesäkuuta 1931 6. toukokuuta 1933 Rigault de Genouilly FC Gironde, Bordeaux 7. heinäkuuta 1931 18. syyskuuta 1932 14. maaliskuuta 1934 Amiral Charner AC Maritimedu Süd-Ouest 27. toukokuuta 1931 1. lokakuuta 1932 20. huhtikuuta 1934 D'Iberville AC de Provence, Port de Bouc 13. kesäkuuta 1932 23. syyskuuta 1934 22. syyskuuta 1935 Ville D'Ys AC de Provence, Port de Bouc 23. helmikuuta 1938 22. kesäkuuta 1939 20. kesäkuuta 1940 Beautemps-Beaupré FC Gironde, Bordeaux 3. toukokuuta 1938 20. kesäkuuta 1939 ei La Pérouse FC Gironde, Bordeaux ei ei ei ==Lähteet== * === Viitteet === *
Uzi Wiesel

thumb|right|Uzi Wiesel Uzi Wiesel (; 1927 Tel Aviv, Israel – 2019 lähellä Canberraa, Australia) oli israelilainen sellisti ja musiikkipedagogi.Cellist Uzi Wiesel has died aged 92 The Strad Wiesel opiskeli Tel Avivin musiikkiakatemiassa ennen pääsyään New Yorkin Juilliard Schooliin, jossa häntä opettivat Felix Salmond ja Bernard Greenhouse. Hän sai vuonna 1953 Yhdysvalloissa Piatigorsky-palkinnon, lähti valmistumisensa jälkeen Eurooppaan ja vietti vuonna 1954 useita kuukausia Ranskan Pradesissa Pablo Casalsin kanssa. Vuonna 1957 Wiesel voitti kansainvälisen kilpailun Moskovassa ja vuonna 1961 kansainvälisen Pablo Casals -sellokilpailun.Uzi Wiesel, Cellist Internet Cello Society Wiesel esiintyi kansainvälisesti orkesterien solistina ja resitalistina. Hän painotti barokkikauden sello-ohjelmistoa, mutta erikoistui myös 1900-luvun ohjelmistoon ja tulkitsi teoksia muiden muassa Luciano Beriolta, György Ligetiltä ja Witold Lutosławskilta. Wiesel kantaesitti ja levytti monia konserttoja sekä soolokappaleita, jotka hänelle olivat säveltäneet ja omistaneet israelilaiset säveltäjät. Hän teki esiintymisiä muiden muassa Yehudi Menuhinin, Pinchas Zukermanin, Itzhak Perlmanin ja Lukas Fossin kanssa. Wiesel oli myös kamarimuusikko, joka muun muassa kuului perustajajäsenenä Tel Avivin jousikvartettiin. Sen kanssa hän esiintyi ja levytti eri puolilla maailmaa vuosikymmenten ajan. Wiesel esiintyi usein myös poikansa, pianisti Arnan Wieselin kanssa. Wiesel sai vuonna 1965 nimityksen professoriksi Tel Avivin musiikkiakatemiaan ja toimi tässä virassa vuoteen 1997. Hän opetti myös vierailevana professorina eri maissa, erityisesti Saksassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Indianan yliopiston musiikkikoulu (myöhempi Jacobs School of Music) myönsi hänelle marraskuussa 1996 tunnustuksena ansioista sellonsoitossa ja sellonsoiton opetuksessa arvonimen Chevalier du Violoncelle. Wiesel kutsuttiin myös usein pitämään mestarikursseja eri maihin. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Hillel Zori, Tamás Varga, Gavriel Lipkind, Uri Vardi ja Leonard Elschenbroich. Vuonna 1975 Wiesel sai Israelin kulttuurin ja taiteiden neuvoston myöntämän kansallisen erikoispalkinnon. Wiesel toimi yli vuosikymmenen ajan kamarimusiikkijohtajana Bayreuthin kansainvälisellä nuorisofestivaalilla Saksassa. Hän oli myös usein tuomariston jäsenenä kansainvälisissä kilpailuissa ja pääsi Berliinin Emanuel Feuermann -sellokilpailun tuomariston puheenjohtajaksi. Wiesel osallistui sekä esiintyjänä että panelistina ensimmäiseen maailman sellokongressiin. The Strad -lehti julkaisia monia Wieselin kirjoittamia artikkeleita. Wiesel kuoli 92-vuotiaana Australiassa, johon hän oli muuttanut ollakseen lähellä poikaansa. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset sellistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet ’
Hyytelösienet

pienoiskuva|oikea|Keltasarvikka (Calocera viscosa) Hyytelösienet on kantasienten muotoryhmä, jonka lajeilla on hyytelömäinen itiöemä. Hyytelösienet ovat loisia tai lahottajia. Suomessa kasvavat hyytelösienet eivät juurikaan kelpaa ruokasieniksi. Orahyty (Pseudohydnum gelatinosum) on kuitenkin syötävä laji. Kiinalaisessa keittiössä hyytelösieniin kuuluvat puunkorvat (Auricularia) ovat suosittuja ruokasieniä. Niitä ei kasva Suomen luonnossa. Lähes samansisältöinen ryhmä hyytelösienten kanssa on jakokantaiset sienet (Heterobasidiomycetes).Valste (päätoim.) 2005, s. 246–247Kotiranta, Heikki et al.: Kääväkkäät. Teoksessa Jakokantaisilla itiökanta on ainakin jossain kasvuvaiheessa jakautunut väliseinillä useiksi soluiksi. Jakokantaisia voi pitää lepokantaisten (nokisienet ja ruostesienet) ja kokokantaisten (helttasienet, tatit, kupusienet ja useimmat kääväkkäät) välimuotoina.Valste (päätoim.) 2005, s. 303 Hyytelösieniä ja muita jakokantaisia voi pitää myös kääväkkäinä, mutta joissakin lähteissä kääväkkäiksi lasketaan vain kokokantaisia sieniä. == Hyytelösieniä sisältäviä sukuja == Hyytelösieniä on ainakin seuraavissa suvuissa: * Achroomyces * Rustikat (Aporpium) * Puunkorvat (Auricularia) * Liekotalit (Basidiodendron) * Keltasarvikat (Calocera) * Keritalit (Ceratosebacina) * Kaarnakat (Cerinomyces) * Napikat (Colacogloea) * Tipakat (Dacrymyces) * Riukutipakat (Dacryonaema) * Tippahytykät (Ditangium) * Rustotapikat (Ditiola) * Oratalit (Eichleriella) * Oksahytykät (Exidia) * Puuntalit (Exidiopsis) * Femsjonia * Suppilohytykät (Guepinia) * Guepiniopsis * Hyalodon * Mycostilla * Myhkyt (Myxarium) * Liuskahytykät (Phaeotremella) * Savutalit (Proterochaete) * Protoacia * Protomerulius * Orahytyt (Pseudohydnum) * Loistalit (Pseudostypella) * Renatobasidium * Stypellopsis * Hyyrykät (Syzygospora) * Pahkakalvot (Tetragoniomyces) * Poimuhytykät (Tremella) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kääväkkäät Luokka:Sienten morfologia
Onni Eerikäinen

Onni Albin Eerikäinen (22. huhtikuuta 1887 Sulkava – 19. tammikuuta 1962 Heinola) oli suomalainen kirkkoherra ja uskonnollinen kirjailija.Kirkkoherra Onni Eerikäinen 50-vuotias, Heinolan Sanomat, 22.04.1937, nro 43, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKkhra Onni Eerikäinen 50-vuotias, Heinolainen, 22.04.1937, nro 43, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotGeneaNet : Onni Albin Eerikäinen Onni Eerikäinen pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1909 ja hänet vihittiin papiksi 1915. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1917. Eerikäinen oli ylimääräisenä pappina Savonlinna- Säämingissä, Puumalassa, Kotkassa ja Koivistolla. Hän oli Kangaslammilla v.t. kirkkoherrana 1917–1919, Sortavalan diakonissalaitoksen pappina 1919–1922 ja Lempäälän kappalaisena 1922–1927. Viimeksi Eerikäinen oli Heinolan maaseurakunnan kirkkoherrana 1928–1956.Pappisluettelo - Heinolan maaseurakunta == Julkaisuja == * Nuori elämä: viitteitä nuoruuden kultaisia päiviä viettävälle nuorisolle; kirj. Onni Eerikäinen ym. Kristillisen työväen nuorisoliitto, Tampere 1925 * Tulta maan päälle: uskonnollis-yhteiskunnallisia puheita. WSOY 1927 * Enemmän vanhurskautta!: uskonnollis-yhteiskunnallisia puheita. Kansanvalta, Helsinki 1931 * Iloa enemmän. Kristillisen työväen nuorisoliitto, Tampere 1936 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Milyan kieli

Milyan kieli, toisinaan myös lyykia B, oli muinaisessa Anatoliassa puhuttu indoeurooppalainen kieli. Se oli erittäin läheistä sukua lyykian kielelle, josta käytettiin myös nimeä lyykia A. Näiden kahden välistä suhdetta ei ole kuitenkaan täysin selvitetty vielä. == Lähteet == Luokka:Heettiläiset kielet Luokka:Aasian kuolleet kielet
Constance Mayer

Marie-Françoise Constance Mayer La Martinière (9. maaliskuuta 1775 Chauny - 26. toukokuuta 1821 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Eräiden lähteiden mukaan hän olisi syntynyt vuonna 1778. Hän maalasi sekä muotokuvia että allegorisia maalauksia. https://www.encyclopedia.com/women/encyclopedias- almanacs-transcripts-and-maps/mayer-constance-c-1778-1821 Yhdessä Pauline Auzoun, Marie-Denise Villersin ja Hortense Haudebourt-Lescot´n kanssa Mayer kuuluu Ranskan vallankumouksen aikaisten menestyneiden naistaiteilijoiden joukkoon. http://www.brooklynmuseum.org/opencollection/exhibitions/950 == Elämänvaiheita == Constance Mayer syntyi tullivirkailijan tyttäreksi. Hän sai yksityisopetusta taidemaalari J. B. Suveelta, joka pidätettiin Ranskan vallankumousta seuranneen hirmuvallan aikana. Sen jälkeen häntä ja hänen parasta ystäväänsä Jeanne Philiberte Ledoux´a opetti Jean-Baptiste Greuze. Hänen työnsä herättivät huomiota jo opiskeluaikana. Ensimmäisen näyttelynsä Mayer piti vuonna 1796. Pian sen jälkeen hänet esiteltiin taidemaalari Pierre- Paul Prud’honille. Tapaaminen muodostui kohtalokkaaksi. Prud’hon kutsui Mayerin opiskelemaan ateljeeseensa ja avustamaan maalauksissa. Mayerin kädenjälki näkyy selvästi eräissä Prud’honin töissä kuten Rakkaus viettelee viattomuuden. Mayerin maalausten aiheet olivat aikansa muodin mukaisia, mutta hänen hahmonsa ja tapahtumansa ovat eloisia. Keisarinna Josephine osti yhden hänen töistään. Kun Mayerin isä oli kuollut vuonna 1810, sai Mayer Prud’honilta tarjouksen muuttaa Sorbonneen, lähelle Prud’honia. Mayer hyväksyi tarjouksen ja taiteilijat alkoivat työskennellä yhdessä ja he myös ruokailivat yhdessä. Juoruiltiin, että he eivät olleet vain työtovereita vaan rakastajia. Mayer alkoi saada töistään huonoja arvosteluja, niiden sanottiin muistuttavan liikaa Prud’honin töitä. Vuoden 1818 paikkeilla Mayerin mielenterveys alkoi horjua. Kolme vuotta myöhemmin, Mayer ja Prud’hon tekivät yhteisen lomamatkan ja sen jälkeen Mayer sai tietää, että hänet oli häädetty asunnostaan. Mayerilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin muuttaa Prud’honin luo. Jotenkin Mayer oli käsityksessä että Prud’hon, joka oli nyt leskimies solmisi hänen kanssaan avioliiton. Tämä kuitenkin ilmoitti päättäväisesti, että ei enää solmi uutta liittoa. Masentunut Mayer päätti asian ymmärrettyään tehdä itsemurhan. == Teoksia == Tiedosto:Amable Tastu by Constance Mayer.jpg|Runoilija Amable Tastun muotokuva, öljy kankaalle, Musée de Metz, Ranska Tiedosto:Marie-Constance Mayer - The Sleep of Venus and Cupid - WGA14700.jpg|Venus ja Cupido nukkumasssa, Wallace Collection, Lontoo Tiedosto:Constance Mayer - The Happy Mother.jpg|L'heureuse mère, Musée du Louvre, Paris Tiedosto:Constance-mayer-muse.jpg|Une muse == Lähteet == Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1775 syntyneet Luokka: Vuonna 1821 kuolleet
Mikael Gam

Mikael Gam (14. helmikuuta 1901 Silkeborg – 24. toukokuuta 1982) oli tanskalainen opettaja ja sitoutumaton poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1960–1964 ja toimi samoina vuosina Tanskan Grönlanti-ministerinä. Hän asui Grönlannissa, jossa hän johti koululaitosta ja jonka edustajana hänet valittiin kansankäräjille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mikael Gam Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Ribordone

Ribordone () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Ribordone Sapere.it Ribordone Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 49 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Viggo Kampmannin II hallitus

Viggo Kampmannin II hallitus oli Tanskan hallitus 18.11.1960–3.9.1962. Se koostui Sosiaalidemokraattisesta puolueesta ja Radikaalista Venstrestä. ==Ministerit== Pääministeri * Viggo Kampmann (Sosiaalidemokraatit) Ulkoministeri * Jens Otto Krag (Sosiaalidemokraatit) Valtiovarainministeri * Kjeld Philip (Radikaali Venstre) 18.11.1960–7.9.1961 * Hans R. Knudsen (Sosiaalidemokraatit) 7.9.1961–3.9.1962 Opetusministeri * Jørgen Jørgensen (Radikaali Venstre) 18.11.1960–7.9.1961 * Kristen Helveg Petersen (Radikaali Venstre) 7.9.1961–3.9.1962 Talousministeri * Bertel Dahlgaard (Radikaali Venstre) 18.11.1960–7.9.1961 * Kjeld Philip (Radikaali Venstre) 7.9.1961–3.9.1962 Sosiaaliministeri * Julius Bomholt (Sosiaalidemokraatit) 18.11.1960–7.9.1961 Kulttuuriministeri * Julius Bomholt (Sosiaalidemokraatit) 7.9.1961–3.9.1962 Kirkkoministeri * Bodil Koch (Sosiaalidemokraatit) Oikeusministeri * Hans Erling Hækkerup (Sosiaalidemokraatit) Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri) * Kai Lindberg (Sosiaalidemokraatit) Puolustusministeri * Poul Hansen (Sosiaalidemokraatit) Työministeri * Kaj Bundvad (Sosiaalidemokraatit) 18.11.1960–7.9.1961 Työ- ja sosiaaliministeri * Kaj Bundvad (Sosiaalidemokraatit) 7.9.1961–3.9.1962 Maatalousministeri * Karl Skytte (Radikaali Venstre) Kauppaministeri * Lars P. Jensen (Sosiaalidemokraatit) 18.11.1960–7.9.1961 * Hilmar Baunsgaard (Radikaali Venstre) 7.9.1961–3.9.1962 Asuntoministeri * Carl P. Jensen (Sosiaalidemokraatit) Sisäministeri * Hans R. Knudsen (Sosiaalidemokraatit) 18.11.1960–7.9.1961 * Lars P. Jensen (Sosiaalidemokraatit) 7.9.1961–3.9.1962 Kalastusministeri * A. C. Normann (Radikaali Venstre) Grönlanti-ministeri * Mikael Gam (sit.) ==Lähteet== Luokka:Tanskan hallitukset
Teräksen talo

Teräksen talo eli Uusi Seurahuone, on vuonna 1884 valmistunut Hugo Neumanin suunnittelema kivirakennus Oulussa, osoitteessa Rantakatu 4. Rakennuksen nimi tulee rautakauppa Teräs Oy:stä, joka toimi rakennuksessa vuodesta 1902 aina 1980-luvulle saakka, jolloin rakennukseen muutti Oulun yliopiston arkkitehtuurin osaston tiloja. Nykyisin rakennus on liike- ja ravintolakäytössä. == Historia == Oulun palossa 1882 suurin osa Oulun Torinrannan rakennuksista paloi maan tasalle. Merikapteeni J.F. Petrell rakennutti uusrenessanssia edustavan kivirakennuksen Rantakadun ja Pakkahuoneenkadun kulmaukseen, ja se valmistui vuonna 1884. Rakennuksen omisti Petrellin jälkeen konsuli Pentzin, ja varatuomari Lundberg, ennen sen siirtymistä pitkäksi aikaa Rautakauppa Osakeyhtiö Teräksen haltuun vuonna 1902. 1930-luvulla Teräksen talon julkisivut saneerattiin ajan hengelle tyypillisesti funktionaaliseen tyyliin. Rakennuksen siirryttyä Oulun Yliopiston käyttöön vuonna 1981 se suojeltiin Oulun kaupunginvaltuuston päätöksellä vuonna 1986. Vuonna 2001 rakennuksessa toteutettiin mittavat saneeraustyöt, kun sen alkuperäistä mukaileva uusrenessanssijulkisivu palautettiin, ja katutason tilat muutettiin soveltuviksi ravintolatoimintaan. Rakennuksen Rantakadun puoleisella sivulla toimii nykyään useita ravintoloita, ja Pakkahuoneenkadun puolella on Danske Bankin Oulun konttori. ==Lähteet== Luokka:Pokkinen Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat
Tjörnin siltaonnettomuus

pienoiskuva|200px|Sortunut silta mantereen puolelta nähtynä.Tjörnin siltaonnettomuus tapahtui Ruotsin länsirannikolla aamuyöllä 18. tammikuuta 1980. Rahtialus Star Clipper törmäsi sumussa Tjörnin mantereeseen yhdistävään Almöbron-siltaan, joka sortui. Kahdeksan ihmistä sai surmansa, kun he eivät sumussa nähneet tien katkenneen ja ajoivat sillalta alas veteen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Onnettomuudet Ruotsissa Luokka:Vuoden 1980 onnettomuudet Luokka:Ruotsin tieliikenne Luokka:Tjörnin kunta
Concordian temppeli (Rooma)

pienoiskuva|right|Concordian temppeli keisari Tiberiuksen sestertiuksessa. Concordian temppeli, latinaksi Aedes Concordiae oli Rooman Forumilla sijainnut temppeli, josta on nykyään jäljellä vain vähäisiä jäännöksiä. Rakennuksen ulkonäköä voidaan nykyään lähinnä arvailla. http://visit-colosseum- rome.com/temple-concord/ Perinteisen käsityksen mukaan temppeli olisi perustettu vuonna 367 eaa juhlistamaan patriisien ja plebeijien välistä yhteiskuntasopimusta ja omistettu sovun jumalatar Concordialle. Ensimmäisen temppelin olisi rakennuttanut M. Furius Camillus. Varmuudella tiedetään, että rakennus oli olemassa vuonna 121 eaa ja että sitä olisi korjattu vuonna 10 jaa ja korjauksen yhteydessä sitä koristeltiin arvokkaalla marmorilla ja se oli hienosti koristeltu. Viimeisen kerran sitä olisi korjattu vuonna 284 jaa. Keskiajan alkupuolella se raunioitui ja sen marmorit ja tiilet olisi käytetty uudisrakennuksiin 1400- luvulla. http://www.jeffbondono.com/TouristInRome/WaltersTours/TempleOfConcord.html http://penelope.uchicago.edu/~grout/encyclopaedia_romana/romanforum/concord.html Temppeliä käytettiin sekä senaattorien, että pappien kokoustilana. Senaattorit keskustelivat siellä tärkeistä valtiollisista asioista ja papit kokoontuivat siellä ennen uhritoimituksia, joissa toivottiin hyvää satoa. Cicero piti temppelissä kuuluisan puheensa Catilinaa vastaan. Antiikin aikana temppeliin oli sijoitettu arvokkaita kreikkalaisia maalauksia ja patsaita. Se oli näin ollen eräänlainen museo. Temppelin vähäiset jäännökset ovat peräisin vuosien 10 jaa ja 121 jaa korjauksista. == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://www.routeyou.com/en-it/location/view/47529445/temple-of-concord * http://www.getty.edu/art/collection/object/107V86 Luokka: Antiikin Rooman rakennukset ja rakennelmat
Maja lapsuuden reunalla

Maja lapsuuden reunalla (Petite maman) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut elokuva jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Céline Sciamma. Elokuvan päärooleissa ovat kaksoset Joséphine ja Gabrielle Sanz. == Juoni == Maja lapsuuden reunalla -elokuvassa 8-vuotias Nelly (Joséphine Sanz) lähtee vanhempiensa kanssa tyhjentämään isoäidin asuntoa tämän kuoleman jälkeen. Hänen äidilleen käy tavaroiden pakkaaminen lapsuudenkodissa kuitenkin liian raskaaksi, ja hän lähtee kotiin, ja Nelly jää isänsä kanssa tekemään sen loppuun. Kun Nelly leikkii isoäidin talon takana samassa metsässä jossa hänen äitinsäkin leikki pienenä, hän tapaa siellä Marionin (Gabrielle Sanz) jonka kanssa he rakentavat majaa yhdessä, ja ystävystyvät. Ilmenee että he ovat saman ikäisiä, ja kun tutustuvat toisiinsa alkaa heidän elämässään tulla esiin yhtäläisyyksiä. Jossain vaiheessa Nelly ymmärtää että Marion on hänen äitinsä saman ikäisenä kun hän itse on. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Fantasiaelokuvat Luokka:Vuoden 2021 ranskalaiset elokuvat
Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopisto

Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopisto ( on ukrainalainen, Kiovassa toimiva esittävän ja audiovisuaalisen taiteen ja tuotannon alojen yliopisto-opetusta antava oppilaitos. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainan elokuva Luokka:Kiovan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Ukrainan televisio
Lara Colturi

Lara Colturi (s. 15. marraskuuta 2006) on Italiassa syntynyt albanialainen alppihiihtäjä. Colturi kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2022 oltuaan ensimmäisessä kilpailussa 33:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Killingtonin suurpujottelussa marraskuussa 2022 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa tammikuussa 2024 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Gurglin pujottelussa marraskuussa 2024. Colturi sijoittui Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 suurpujottelussa seitsemänneksi. Colturin äiti on supersuurpujottelun olympiavoittaja Daniela Ceccarelli. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matteo Baud

Matteo Baud (s. 26. kesäkuuta 2002) on ranskalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen paras sijoituksensa talviolympialaisissa henkilökohtaisilla matkoilla on 18. sija normaalimäen Gundersen-kilpailussa Pekingin olympialaisissa 2022. MM- kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on seitsemäs sija suurmäen Gundersen-kilpailussa Planican MM-kilpailuissa 2023. Yhdistetyn maailmancupin osakilpailussa hänen paras saavutuksensa on toinen sija Rukan yhteislähtökilpailussa kaudella 2022–2023. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on 13. sija kaudella 2022–2023. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ernestasin työväentalo

Ernestasin työväentalo (Folkets hus Ernestas) on työväentalo Porvoon Ernestasissa. == Historiaa == Lapualaisvuonna 1930 Karl-August Fagerholmin eduskuntavaalipuhetilaisuuden jälkeen Drägsbyn torpparikylässä päätettiin pitää työväenyhdistyksen perustamistilaisuus. Drägsby socialdemokratiska småbrukar och arbetarförening (Drägsbyn pienviljelijäin ja työväen sosialidemokraattinen yhdistys) perustetiin 26.10.1930. == Rakennus == Ernestasin työväentalon rakentaminen aloitettiin vuonna 1950 Allan Karlsonin myymälle tontille. Talossa on 160-paikkainen juhlasali näyttämöineen sekä ravintola ja keittiö. Lisäksi vuonna 1976 rakennettiin ulkorakennus. Työväentalolle on Porvoon keskustasta matkaa kuusi kilometriä. Rakennuksen pinta-ala on 110 m², juhlasalin 90 m². Saliin mahtuu 120 henkeä. Lisäksi talossa on pieni keittiö, tarjoiluhuone, eteinen ja sisä-WC.Folkets hus, Ernestas, Porvoon demarit. Viitattu 28.11.2022 == Toimintaa == Yhdistyksen toiminta lähti vilkkaasti käyntiin heti perustamisen jälkeen. Vuonna 1931 rakennettiinkin jo tanssilava asukkaiden viihdyttämiseksi sekä varain keruuta varten yhdistykselle. Silloin 1930-luvulla tehtiin paljon retkiä, esimerkiksi veneretki Svartbäckiin ja henkilöautoilla Punkaharjulle. Vuonna 1938 osallistuttiin Pohjoismaisen kansanvallan suurille juhlapäiville, jotka pidettiin Turussa. Kesällä 1980 työväentalossa ja sen pihalla pidettiin Suomen ruotsalaisen työväenliiton maakuntajuhlat. ==Lähteet == === Viitteet === Luokka:Työväentalot Luokka:Porvoon rakennukset ja rakennelmat
Skånska Dagbladet

Skånska Dagbladet on ruotsalainen vuonna 1888 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Malmö. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan keskustalainen ja kuuluu Bonnier-koserniin. Vuodesta 2004 lehti on ollut tabloid-kokoinen. Skånska Dagbladet, Malmö.jpg|Lehden toimitus Malmössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Bonnier Luokka:Malmö
Sojonata

Sojonata (Festuca stricta) on pikkunatojen sukuun ja lampaannataryhmään (Festuca ovina -ryhmä) kuuluva heinäkasvi. Laji voidaan rajata eri tavoin. Suppeasti määritettyä sojonataa esiintyy Keski-Euroopassa Itävallan, Tšekin, Slovakian, Unkarin, Romanian, Italian ja entisen Jugoslavian alueella.Plants of the World Online: Festuca stricta Host Viitattu 27.11.2022. Laajemmassa rajauksessa jäykkänata (lajina Festuca trachyphylla (Hack.) Hack. / (Hack.) R.P.Murray, alalajina Festuca stricta subsp. trachyphylla) on yhdistetty sojonadan alalajiksi.Suomen Lajitietokeskus: Festuca stricta sec. Kurtto & al. (2019) Viitattu 27.11.2022. Jäykkänata kasvaa alkuperäisesti Keski- ja Itä- Euroopassa sojonadan alkuperäisalueen pohjoispuolella ja myös Pohjois- Amerikassa melko suurelle alueelle levinneenä tulokkaana.Plants of the World Online: Festuca trachyphylla (Hack.) Hack. Viitattu 27.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Sojonadan (Festuca stricta) levinneisyys Suomessa. Luokka:Nadat
Kilvekkäät

Kilvekkäät (Peltaria) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jonka on kuvannut Nicolaus Joseph von Jacquin 1762. Niiden läheisiä sukulaisia ovat muun muassa samaan sukuryhmään kuuluvat siipitaskuruohot ja litulaukat.BrassiBase: Peltaria Viitattu 27.11.2022. Suvussa on kolme lajia, joita esiintyy Kaakkois-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa. Lajit: * laukkakilvekäs (Peltaria alliacea) * kaitakilvekäs (Peltaria angustifolia) * Peltaria turkmena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Peltaria * Suomen Lajitietokeskus: Kilvekkäät – Peltaria Luokka:Ristikukkaiskasvit
Uusluddismi

Uusluddismi on maailmankuva tai periaate, joka vastustaa monia modernin teknologian muotoja. Termiä luddiitti käytetään yleensä halventavasti ihmisiin, jotka osoittavat teknofobisia taipumuksia.Brosnan, M.J. (1998). Technophobia: the psychological impact of Information Technology. pg 155. London: Routledge. Nimi pohjautuu vuosina 1811–1816 toimineihin englantilaisiin luddiitteihin. Uusluddismi on johtajaton liike, joka vastustaa modernia teknologiaa ja pyrkii palauttamaan joitain tai kaikkia teknologioita primitiivisemmälle tasolle. Uusludiiteille on ominaista yksi tai useampi seuraavista käytännöistä: passiivinen teknologian käytöstä luopuminen, ympäristölle haitallista teknologiaa tuottavien henkilöiden vahingoittaminen, yksinkertaisen elämän puolustaminen tai teknologian sabotointi. Modernilla uusludiittiliikkeellä on yhteyksiä globalisaation vastaiseen liikkeeseen, anarkoprimitivismiin, radikaaliin ympäristönsuojeluun ja syväekologiaan. == Liike == Nykyaikaiset uusludiitit ovat monipuolinen joukko löyhästi tai ei ollenkaan sidoksissa olevia ryhmiä, joihin kuuluu esimerkiksi kirjailijoita, tutkijoita, opiskelijoita, perheitä, amisseja, mennoniittejä, kveekareita, ympäristönsuojelijoita ja nuoria idealisteja, jotka pyrkivät luomaan teknologiavapaata ympäristöä. Jotkut luddiitit näkevät itsensä teknologian uhreina, ja yrittävät estää lisävahingon aiheutumista itselleen tai läheisilleen. Toiset pitävät itseään luonnollisen järjestyksen puolestapuhujina ja vastustavat tekniikan aiheuttamaa ympäristön pilaamista. Tunnettuja uusludiitteja ovat esim. S. D. George, Stephanie Mills, Theodore Roszak, Scott Savage, Clifford Stoll, Bill McKibben, Neil Postman, Wendell Berry, Alan Marshall ja Gene Logsdon.Basney, Lionel. Questioning Progress, Books and Culture magazine, 1998 Postman ei kuitenkaan pitänyt itseään luddiittina. == Katso myös == * Pentti Linkola * Tiedevastaisuus * Anarkoprimitivismi == Lähteet == Luokka:Maatalouspolitiikka Luokka:Politiikan tutkimuksen teoriat
Haikuruoho

Haikuruoho eli aasiansavuruoho (Iljinskaea planisiliqua, syn. Conringia planisiliqua) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji.Suomen Lajitietokeskus: Haikuruoho – Iljinskaea planisiliqua Viitattu 27.11.2022. Laji on siirretty savuruohoista vuonna 2021 kuvattuun uuteen sukuun haikuruohoihin (Iljinskaea), jossa se on ainoa laji. Haikuruohoa esiintyy Kaakkois-Euroopassa Kreikassa ja Bulgariassa sekä Keski-Aasiassa Kaukasiasta Itä-Kiinaan ja Mongoliaan. Suomessa lajia on havaittu tulokkaana kerran, 1950-luvulla Raisiossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Haikuruohon (Iljinskaea planisiliqua) levinneisyys Suomessa. Luokka:Ristikukkaiskasvit
Al Saleelin kansallispuisto

Al Saleelin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Omanin sisämaassa, al-Kamil wa al-Wafin wilayassa Ash-Šarqiyyan eteläisessä kuvernementissä. Puisto perustettiin vuonna 1997. Sen pinta-ala on 220 neliökilometriä. Valtaosa puistosta on tasankoa, jossa kasvaa akaasioita. Hajarvuoristo ulottuu puiston pohjoisosaan. Kaikkiaan kansallispuistossa on tavattu yli sata putkilokasvilajia, 57 lintulajia, kahdeksan matelijalajia ja 166 hyönteilajia. Nisäkkäisiin kuuluvat arabiangaselli, arabiantari, kapinrusakko ja kettu. Kansallispuistossa arvioidaan elävän noin 7% maailman arabiangaselleista. == Lähteet == Luokka:Omanin maantiede Luokka:Kansallispuistot
Noam Sheriff

thumb|right|Noam Sheriff Noam Sheriff (; 1935 Tel Aviv – 2018) oli israelilainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.Noam Sheriff Jewish Music Research Centre Sheriff opiskeli sävellystä ja orkesterinjohtoa Paul Ben-Haimin johdolla Tel Avivissa, Boris Blacherin johdolla Berliinissä ja Igor Markevitchin johdolla Salzburgissa. Lisäksi hän opiskeli filosofiaa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.Noam Sheriff Israel Music Institute Sheriff debytoi säveltäjänä teoksellaan Akdamot Lemoed, jonka kantaesitti vuonna 1957 Leonard Bernsteinin johtama Israelin filharmoninen orkesteri. Sittemmin Sheriffin teoksia on esitetty säännöllisesti Israelissa ja ulkomailla. Hänen tuotantoonsa kuuluu orkesteriteoksia (kuten konserttoja), teoksia lauluäänille ja orkesterille, kamarimusiikkia sekä soolosoitinteoksia. Uransa aikana Sheriff käytti vaihtelevia tyylejä. Varhaisella urallaan hän sävelsi kevyempiä kansansävelmiin perustuneita teoksia, mutta hän kehitti myös omanlaisensa uusromanttisen tyylin. Joissain teoksissaan hän hyödynsi klustereita, mikrotonaalisuutta ja aleatoriikkaa. Sheriff yhdisteli myös länsimaisia ja itämaisia aineksia; hän omaksui vaikutteita etenkin juutalaisesta perinteestä ja piti itseään ennen kaikkea juutalaisena säveltäjänä. Sheriff tuli tunnetuksi Saksassa, jossa hänen teoksiaan esitettiin usein. Hänen musiikkiaan kustansivat Israelin musiikki-instituutti ja Saksassa Edition Peters. Sheriff toimi vuosina 1973–1982 Kibbutz- kamariorkesterin ja vuosina 1989–1995 Israelin Rishon LeZion -sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana. Hän teki myös säännöllisiä esiintymisiä vierailevana kapellimestarina eri puolilla maailmaa. Sheriff opetti orkestrointia Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistossa vuosina 1983–1986, piti orkesterinjohtokurssia Salzburgin Mozarteumissa ja oli vuodesta 1990 professorina Tel Avivin yliopiston Rubin-musiikkiakatemiassa. Viimeksi mainittua oppilaitosta hän johti vuosina 1998–2000. Sheriff toimi Ono Academic Collegessa musiikin tiedekunnan dekaanina. Hän myös istui monien vuosien ajan Kansainvälisen Arthur Rubinstein -musiikkiseuran johtokunnan jäsenenä.Noam Sheriff Arthur Rubinstein International Music Society Sheriffille myönnettiin useita palkintoja, kuten EMET-palkinto vuonna 2003 ja Israel-palkinto vuonna 2011. Sheriff oli elämänsä viimeiset 36 vuotta naimisissa säveltäjäkollegansa Ella Milch-Sheriffin kanssa. Hänellä oli lapsia. Hän kuoli 83-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset säveltäjät Luokka:Israelilaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Paul Gosar

Paul Anthony Gosar (s. 27. marraskuuta 1958 Rock Springs, Wyoming) on yhdysvaltalainen republikaanipoliittikko ja hammaslääkäri, joka on edustanut Arizonaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 2011 lähtien. Hän edusti 1\. vaalipiiriä vuosina 2011–2013, 4. vaalipiiriä 2013–2023 ja on edustanut 9. vaalipiiriä vuodesta 2023 lähtien. Gosaria on luonnehdittu äärioikeistolaiseksi. Gosar on saanut julkisuutta muun muassa salaliittoteorioiden tukemisesta. Gosar tunnetaan myös vankkana presidentti Donald Trumpin tukijana. Gosar on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petrichor

Petrichor tarkoittaa voimakasta sateen jälkeistä tuoksua. Sana on muodostettu antiikin kreikan sanoista πέτρα (pétra) 'kivi' tai πέτρος (pétros) 'kivestä' ja ἰχώρ (ikhṓr), eteerisestä nesteestä, joka on jumalien verta kreikkalaisessa mytologiassa. Vaikka luonnonilmiö on tunnettu vuosituhansia, vasta 1960-luvulla australialaiset tutkijat keksivät tuoksulle nimen petrichor. == Lähteet == Luokka:Sade Luokka:Hajuaisti
Arie Vardi

Arie Vardi (; s. 1937 Tel Aviv) on israelilainen pianisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi.ARIE VARDI IS ISRAEL PRIZE LAUREATE IN MUSIC, 2017 Arthur Rubinstein International Music Society Vardin opettajiin Israelissa kuuluivat Ilona Vincze-Krausz ja Frank Pelleg. Baselissa hän opiskeli pianonsoittoa Paul Baumgartnerin johdolla. Sävellyksessä hänen opettajiaan olivat Pierre Boulez ja Karlheinz Stockhausen.Prof. Arie Vardi Hochschule für Musik, Theater und Medien Hannover Lisäksi hän sai ulkomailla ollessaan opetusta Nadia Boulangerilta. Hän on myös valmistunut Tel Avivin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Vardi aloitti konserteissa esiintymisen 15-vuotiaana. Vuonna 1960 hän voitti Israelin Chopin-kilpailun ja vuosi myöhemmin Bukarestissa George Enescu -palkinnon. Sittemmin Vardi on tehnyt usein sekä Israelissa että ulkomailla esiintymisiä pianistina ja kapellimestarina. Hän on konsertoinut lukuisten merkittävien orkesterien solistina maailmanlaajuisesti muiden muassa Paul Parayn, Zubin Mehtan, David Zinmanin ja Kurt Masurin johdolla. Vardin ohjelmistoon kuuluvat esimerkiksi kaikki Johann Sebastian Bachin ja Wolfgang Amadeus Mozartin pianokonsertot sekä kaikki Claude Debussyn ja Maurice Ravelin teokset pianolle. Useat Vardin levytyksistä RCA Recordsille ovat tulleet kansainvälisesti palkituiksi. Vardi on pitänyt tavanomaisten konserttien lisäksi luentoihin yhdistettyjä konsertteja sekä livenä että radiolähetyksinä. Hän on juontanut omia televisio-ohjelmiaan, kuten Intermezzo with Arik -ohjelmaa, jossa hän isännöi tapaamisia muusikoiden kanssa. Vardi on työskennellyt professorina Buchmann- Mehtan musiikkikoulussa (Tel Aviv) ja vuodesta 1987 Saksan Hochschule für Musik, Theater und Medien Hannoverissa. Mestarikursseja pitämään Vardi on matkustanut muun muassa New Yorkin Juilliard Schooliin ja Kiinan Harbiniin. Vardi on toiminut Kansainvälisen Arthur Rubinstein -pianomestarikilpailun musiikillisena neuvonantajana ja tuomariston puhemiehenä. Hän on myös vieraillut tuomaristojen jäsenenä muun muassa Kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa (Varsova), Kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa (Moskova), Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa ja Yhdysvaltain Kansainvälisessä Van Cliburn -pianokilpailussa. Vuonna 2017 Vardille myönnettiin Israel-palkinto musiikista. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset pianistit Luokka:Israelilaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esihistoriallinen lääketiede

Esihistoriallinen lääketiede tarkoittaa lääketiedettä, jota ihmiset harjoittivat aikana ennen kuin luku- ja kirjoitustaito oli syntynyt. Esihistoria kattaa ajan kivikaudelta rautakaudelle. Esihistoriallisten ihmisten käytössä olleet lääketieteelliset keinot ja uskomukset ovat myös olleet erilaisia alueesta ja kulttuurista riippuen. Antropologit eivät ole varmoja siitä, millaista esihistoriallinen lääketiede oli. He voivat ihmisten ja esineiden jäänteiden ja yhä olemassa olevien syrjäisten yhteisöjen perusteella kuitenkin arvella, millaisia keinoja heillä saattoi olla. Arvatenkin hoitokeinot ja uskomukset sairauksien aiheuttajista olivat kuitenkin yhdistelmä sekä luonnollisia että yliluonnollisia asioita. Esihistoriallisista hautalöydöistä voi päätellä, että esihistorialliset ihmiset luultavasti tiesivät ainakin jotain ihmisen luurangon rakenteesta. Arkeologiset löydöt viittaavat myös siihen, että jotkin esihistorialliset yhteisöt harjoittivat kannibalismia. Nämä yhteisöt todennäköisesti tiesivät, että ihmisellä on sisäelimiä ja mihin kohdin ihmisen kehoa kertyi eniten rasvaa tai muuta kudosta. Luultavasti ihmisillä oli kuitenkin vain vähän tietoa viruksista, bakteereista ja muista taudinaiheuttajista. Esihistoriallisena aikana yleisiä sairauksia olivat luultavasti nivelrikko, selän ja selkärangan rasitusvammat kuten spondylolyysi, vitamiinien puutostilat ja haavat, ruhjeet ja luunmurtumat sekä niistä seuranneet tulehdukset. == Hoitokeinot == Hoitokeinot rajoittuivat luultavasti haavojen ompeluun, ainakin Australiassa murtuneiden luiden kipsaamiseen savella, lääkekasvien käyttöön ja šamanistisiin rituaaleihin. Hautalöytöjen perusteella kaikilla yhteisöillä ei kuitenkaan ollut osaamista korjata murtuneita luita. Geofagia eli esimerkiksi saven syöminen ja kallonporaus olivat luultavasti myös mahdollisia hoitokeinoja. Nomadiset yhteisöt saattoivat käyttää myös lääkekasveja, joita ei kasvanut heidän silloisella asuinalueellaan, vaan jotka he olivat poimineet kaukaisemmalta alueelta. Tuohon aikaan käytettyjen lääkekasvien sisältämillä aineilla saattoi olla vahvojakin vaikutuksia elimistössä. Varhain käytettyjä kasviperäisiä lääkeaineita ovat ainakin oopiumiunikko ja siitä saatava oopiumi, kiinapuista saatava kiniini, strykniinipuusta saatava strykniini, oksetusjuuresta saatava emetiini ja kokapensaista saatava kokaiini. Myös kofeiinin piristävä vaikutus on keksitty jo hyvin varhain ja useissa eri kulttuureissa toisistaan riippumatta. == Katso myös == * Farmasian historia == Lähteet == Luokka:Lääketieteen historia Luokka:Esihistoria
Malmin kaupallinen keskikoulu

Malmin kaupallinen keskikoulu oli Helsingissä Malmin kaupunginosassa 1945–1965 toiminut yksityinen oppikoulu. Se aloitti toimintansa viisiluokkaisena Helsingin maalaiskunnassa, johon Malmi ennen vuoden 1946 suurta alueliitosta kuului. Koulun omisti 1945–1957 Tehtaitten koulu Oy ja vuodesta 1957 lähtien Malmin kaupalliset oppilaitokset Oy. Opetustoiminta alkoi Malmin Sähkölaitos Oy:n omistamassa entisessä suojeluskuntatalossa ja jatkui 1959 valmistuneessa omassa koulutalossa. Oikeuden myöntää keskikoulutodistuksia koulu sai tammikuussa 1949. Ensimmäisenä lukuvuonna 1945/1946 koulussa työskenteli seitsemän opettajaa ja opiskeli 67 oppilasta. Lukuvuonna 1960–1961 opettajia oli 25 henkilöä ja oppilaita 372. Keväällä 1964 koulusta tuli kahdeksanluokkainen, mutta ylioppilastutkintojen suoritusoikeuden sai vasta koulun seuraaja, yksityinen Malmin yhteiskoulu tammikuussa 1968. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Kortetjärvi-Nurmi, Sirkka: Tehtaitten koulusta se alkoi : kauppaopetusta Malmilla 50 vuotta. 2007. ISBN 9529218508. Luokka:Helsingin oppilaitokset Luokka:Malmi
Leikkausrobotti

Leikkausrobotti on robotti, joka siirtää konsolilla työskentelevän kirurgin käsien liikkeen potilaassa olevien instrumenttien päähän. Se ei toimi itsenäisesti robottien tapaan. Se mahdollistaa etäleikkausten tekemisen, mutta usein kirurgi työskentelee samassa leikkaussalissa missä potilaskin on. Helsingin yliopistollinen sairaala suunnittelee käynnistävänsä myöhemmin etäleikkaukset yhteistyössä Alankomaissa sijaitsevan Utrechtin yliopiston kanssa. Leikkausrobottien kehitys käynnistyi avaruus- ja sotilaslääketieteen tarpeisiin. Yhdysvaltalainen Intuitive Surgical -yhtiö on kehittänyt Da Vinci -leikkausrobotin.Yhdysvalloissa FDA hyväksyi sen käyttöön 1999 kirurgiaan ja 2005 gynekologiseen kirurgiaan. Siihen on kehitetty tärinänpoisto ja robotin liikelaajuudet on skaalattu. Robottikirurgia ei vaadi pitkien viiltojen tekoa ja tämä nopeuttaa potilaan toipumista. Robotin kamerat mahdollistavat näkemisen alueille, joihin normaalisti ei nähdä. Leikkausrobotti vähentää myös kipua, infektioriskiä sekä vuodeosastohoidon tarvetta. Suomessa ensimmäinen robottiavusteinen gynekologinen toimenpide tehtiin Tampereen yliopistollisessa sairaalassa maaliskuussa 2009. Seuraavaksi sen käyttöönotto eteni Helsingin yliopistolliseen sairaalaan, Turun yliopistolliseen sairaalaan sekä Oulun yliopistolliseen sairaalaan. Keski-Suomen Sairaala Novaan hankittiin ensimmäisenä keskussairaalana Da Vinci leikkausrobotti toukokuussa 2021. Robotin hinta on yli kaksi miljoonaa euroa. Leikkaurobotteja käytetään Suomessa esimerkiksi esimerkiksi keuhko- ja ruokatorvi, ruokatorven syövän, kateenkorvan, paksu- ja peräsuolisyövän, vatsanpeitteiden tyrien, lantionpohjan laskeumien ja endometrioosin leikkaushoitoon. Kuopion yliopistollisessa sairaalassa Rosa-leikkausrobottia käytetään neurokirugiaan ja siellä esimerkiksi epilepsiakirurgiaan, aivokoepalojen ottamiseen, parkkinsonin taudin syväaivosimulaattoreiden asentamiseen sekä tähystyksellä tehtäviin aivoleikkauksiin. Kuopion yliopistollisessa sairaalassa, Oulun yliopistollisessa sairaalassa, Mikkelin keskussairaalassa ja Satasairaalassa Porissa on tekonivelleikkausrobotit. Tekonivelleikkausroboteilla pyritään parempaan tekonivelen osien sijoittumiseen, pehmytkudosten parempaan tasapainoon ja lopulta parempaan leikkaustulokseen. Tutkimusnäyttöä tekonivelleikkausrobotilla tehdyn leikkauksen eduista verrattuna perinteiseen leikkausmenetelmään ei vielä ole. == Lähteet == Luokka:Lääketieteellinen tekniikka Luokka:Sairaalatekniikka Luokka:Robotit
Dia Succari

Dia Succari (1938 Aleppo – 2010) oli Ranskaan asettunut syyrialainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.Biographie UK Dia Succari Succari opiskeli musiikkia aluksi isänsä ja Michael Boricenkon johdolla. Vuonna 1951 hän pääsi Pariisin konservatorioon. Siellä hän opiskeli musiikin teoriaa Henri Challanin, Noël Gallonin, Marcel Bitschin ja Jeanine Rueffin johdolla. Lisäksi Succari sai Pariisin konservatoriossa sävellyksen opetusta Tony Aubinilta ja Olivier Messiaenilta sekä orkesterinjohdon opetusta Robert Blotilta ja Manuel Rosenthalilta. Hänelle myönnettiin konservatorion ensimmäiset palkinnot harmoniassa, kontrapunktissa, fuugassa ja sävellyksessä. Succari toimi aktiivisena säveltäjänä, ajoittaisena kapellimestarina ja opettajana Pariisissa vuodesta 1969. Hän oli musiikin teorian professorina Pariisin aluekonservatoriossa (Conservatoire à rayonnement régional de Paris) ja Pariisin yliopistossa. Lisäksi hän oli konservatorion opettajana Suresnesissa. Succarin sävellystuotannon joukossa on muun muassa kamarimusiikkia ja orkesteriteoksia. Hän tutki maqameja ja niiden rytmistä monipuolisuutta. Lähi-idän perinteiden vaikutus on kuultavissa Succarin musiikissakin; siinä niitä on sovitettu yhteen länsimaisten tyylien kanssa. Succarin teoksia kustansivat Editions Jobert, Editions Fertile Plaine ja Éditions Billaudot. Succari kirjoitti myös didaktisia kirjoja musiikin teorian aiheista. == Lähteet == Luokka:Syyrialaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Kapellimestarit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sternin–Gerlachin koe

Sternin–Gerlachin koe on saksalaisen, myöhemmän fysiikan nobelistin Otto Sternin ideoima ja hänen Walther Gerlachin kanssa ensimmäisen kerran 1922 menestyksellisesti toteuttamansa koe, jossa atomin magneettisen momentin todettiin olevan kvantittunut. Koejärjestelyssä sähköisesti neutraalien hopea- atomien suihku kulki magneetin napojen välistä kohtiolle. Osumat eivät jakautuneet klassisen fysiikan ennustamalla tavalla tasaisesti, vaan magneettikentän poikkeuttamat atomit jakautuivat kentän suunnassa kahteen, toisistaan erilliseen ryhmään. Se tarkoitti, että atomeilla oli magneettinen momenttivektori, joka sai mitattaessa vain kaksi diskreettiä arvoa, eikä sen suunta ollut jakautunut atomeilla satunnaisesti. Sternin ja Gerlachin kokeen tulos katsottiin heti vahvistukseksi Niels Bohrin atomimallille, jonka tämä oli esitellyt 1913 ja joka nojautui vasta kehittyneeseen kvanttiteoriaan. Sternin tavoite oli ollut testata Arnold Sommerfeldin ja Peter Debyen töiden tuloksena syntynyttä oletusta, jonka mukaan Bohrin atomissa ydintä kiertävien elektronien ratatasot asettuisivat ulkoisen kentän vaikutuksesta vain tiettyihin harvoihin suuntiin. Myöhemmin ymmärrettiin koetuloksen syyn olevan atomaaristen hiukkasten ominaisuus nimeltä spin. ==Lähteet== Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Tieteelliset kokeet