EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gilles Mureau

Gilles Mureau tai Mureue (n. 1450–1512) oli ranskalainen renessanssisäveltäjä ja -laulaja. Hän vaikutti Keski-Ranskassa, etupäässä Chartresissa. Mureau aloitti kuoropoikana ja nousi vuonna 1469 kuoromestariksi. Hänestä tuli kaniikki 1472, ja hän teki maaliskuusta marraskuuhun 1483 pyhiinvaellusmatkan Jerusalemiin. Hän vieraili myös Santiago de Compostelassa. Mureaun tiedetään tunteneen Johannes Tinctorisin ja Johannes Ockeghemin henkilökohtaisesti. Mureau kuoli heinäkuussa 1512 tai hieman tätä aiemmin. Mureaulta on säilynyt vain neljä teosta, kaikki rondeau-kappaleita. Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1450-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1512 kuolleet
Ferrari 330 P4

Ferrari 330 P4 on Ferrarin valmistama GT-luokan kilpa-auto. Autoja valmistettiin vain kolme kappaletta vuonna 1967. Auton suunnitteli Drogo. Siinä oli V12, josta saatiin 450 hevosvoimaa (113 hv/l).UltimateCarPage.com: Ferrari 330 P4 == Aika ennen Ferrari 330 P4 == Moottoriurheilun puolella 330 P4 mallia edelsi Ferrarin ensimmäinen keskimoottorinen kilpa-auto Ferrari Dino 246. Muutama vuosi tämän jälkeen julkaistiin Ferrari 250 P, jossa oli ensimmäinen V12-moottori automerkin historiassa. Autolla voitettiin 1963 Le Mansissa kautta historian ensimmäinen keskimoottoristen voitto. Henry Ford II oli halukas ostamaan koko Ferrarin 1960-luvun puolivälissä, mutta Enzo Ferrarin kieltäydyttyä kaupoista Ford alkoi valmistaa tulevaa mestarikilpuria Ford GT40. Ford GT40:llä voitettiin useita kilpailuja.50th Targa Florio 1966 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ferrarin viralliset sivut 330 P4
Eila Pellinen

Eila Pellinen (oik. Eila Reima, 6. elokuuta 1938 Sulkava – 10. huhtikuuta 1977 Espoo) oli suomalainen iskelmälaulaja. ==Ura== Eila Pellinen syntyi viisilapsisen sulkavalaisperheen esikoiseksi, ja hänen laulunlahjansa huomattiin jo varhain. Muutettuaan Helsinkiin 1956 Pellinen meni töihin kirjapainoon ja aloitti lauluopinnot päivätyönsä ohessa. Musiikki Fazerin tuotantopäällikkö Toivo Kärki keksi hänet vuonna 1957 koelaulutilaisuudesta ja antoi hänelle levytysmahdollisuuden samana vuonna. Kärjen näkökulmasta Eila Pellisen tulo musiikkimaailmaan tapahtui juuri oikealla hetkellä, sillä hän oli kaivannut talliinsa nuorta, persoonallista ja varsinkin huippulahjakasta naislaulajaa. Iskelmä eli tuolloin murrosvaihettaan, kun tango oli syrjäytymässä foxtrotien tieltä, ja levytilastojen kärjessä olivat kilpailevan levy-yhtiön Scandian naislaulajat Annikki Tähti, Brita Koivunen ja Laila Kinnunen. Pellisen ensimmäinen levytys oli singlelevy ”Pakoon, pakoon” / ”Valtameressä on saari”, joka ilmestyi lokakuussa 1957. Vuosina 1958–1962 Pellinen levytti 20 Kärjen originaalisävellystä, joista tunnetuimpia ovat "Onni jonka annoin pois", "Nyt maksaa saan sen" ja "Nyt sataa" . Kaikkiaan hän levytti 20 Kärjen originaalia vuosina 1958-1962, suurin osa jazzillisia foxtroteja. Kaikki olivat Reino Helismaan sanoittamia paitsi vuoden 1962 tango "Laulu rakkaudesta", jossa oli Helena Eevan teksti Kärki 2015, s. 506. Pellisen asemaa Kärjen sävelmien luotettavana tulkkina osoitti se, että Kärki antoi hänen levytettäväkseen foksin "Things happen that way", jolla Kärki oli osallistunut voitokkaasti kansainväliseen sävellyskilpailuun vuonna 1939. Reino Helismaan sanoin kappale päätyi vuonna 1958 levylle nimellä "Näin kai määrätty on" Kärki 2015, s. 438. Pellisen ominta alaa olivat lisäksi käännöskappaleet, kuten "Kaksi kitaraa", "Kultaiset korvarenkaat", "Vihreät niityt", "Surullinen sunnuntai" ja "Särkyneen toiveen katu". Pellinen liittyi Ossi Runteen yhtyeeseen 1950-luvun lopulla . Hän esiintyi myös elokuvissa sekä lauluäänenä lukuisille näyttelijöille. Pellisellä oli oma orkesteri 1960-luvulla. Uudet tuulet musiikkirintamalla sekä perhesyyt vähensivät kuitenkin levytyksiä sekä myös esiintymisiä. 1970-luvulle tultaessa hän esiintyi enää oikeastaan pääkaupunkiseudulla. Viimeisen levynsä hän julkaisi vuonna 1975.Eila Pellinen. Pomus.net. Viitattu 14.10.2019 ==Yksityiselämä== Eila Pellinen avioitui vuonna 1964 rikospoliisi ja harrastajamuusikko Ari Reiman kanssa, ja heille syntyi poika. Pellinen kuoli syöpään vain 38-vuotiaana. ==Diskografia== * Tuula ja Eila (1957) * Eila ja Jorma (1959) * Eri esittäjiä: 16 tähteä – 16 iskelmää (1975) * Eila Pellinen (1977) * Unohtumattomat (1993) * 20 suosikkia: Kultaiset korvarenkaat (1998) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Voiteluöljy

Voiteluöljyä käytetään esimerkiksi moottoreissa, vaihteistoissa ja hydrauliikkajärjestelmissä. Voiteluaineen tehtäviä ovat muun muassa vähentää kosketuspintojen välistä kitkaa, siirtää energiaa ja sitoa epäpuhtauksia. Voiteluöljyjä luokitellaan muun muassa viskositeetin, käyttötarkoituksen, perusöljyn ja laatuluokitusten mukaan. == Luokittelu perusöljyjen mukaan == *Eläinöljy *Kasviöljy *Mineraaliöljy *Synteettinen öljyhttp://www2.tech.purdue.edu/at/courses/at403/Lubrication_systems.ppt Sivu 2 jaottelu perusöljyjen mukaan == Luokittelu käyttötarkoituksen mukaan == *Hydrauliikkaöljy *Moottoriöljy *Teräketjuöljy *Vaihteistoöljy == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Öljyt
Jean Braconnier

Jean Braconnier (k. noin 1512) oli ranskalainen renessanssinajan säveltäjä ja laulaja. Varhaisin maininta asiakirjoista on löytynyt vuodelta 1478. Hän toimi vuodesta 1496 Filip IV:n palveluksessa ja matkusti pariin otteeseen Espanjaan. Vuonna 1507 hän liittyi Ludvig XII:n laulajiin ja toimi Ranskan hovissa ilmeisesti loppuikänsä. Maininta Braconnierin kuolemasta on säilynyt useissa merkinnöissä. Se tapahtui ilmeisesti 22. tammikuuta 1512 tai hieman tätä aiemmin. Guillaume Crétin kirjoitti Braconnierin muistolle elegian. Ainoa tunnettu kappale, joka varmuudella on Braconnierin käsialaa, on neliosainen polyfoninen chanson Amours me trocte par la pancé. Ajalle tyypillisesti useat sävellykset ovat saattaneet säilyä anonyymeinä tai väärille tekijöille merkittyinä. Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät
Murtovaara

Murtovaara tarkoittaa seuraavia kohteita: * Murtovaara, kylä Kuusamossa * Murtovaara, kylä Lieksassa * Murtovaara, kylä Suomussalmella * Murtovaara, talomuseo Valtimolla
Borovitinovin senaatti

Borovitinovin senaatti oli toinen ns. "sapelisenaatti", jossa oli yhdenvertaisuuslakiin perustuen myös syntyperäisiä venäläisiä. Suomalaisetkin olivat lisäksi hyvin pitkään Venäjällä uraa tehneitä sotilaita, jotka olivat täysin lojaaleja kenraalikuvernööri Seynin johdolla tehtävissä venäläistämistoimissa. Keisari Nikolai II luopui vallasta 15. maaliskuuta 1917. Seuraavana päivänä vangittiin kenraalikuvernööri Seyn ja talousosaston varapuheenjohtaja Borovitinov ja toimitettiin vangittuina junalla Pietariin. Helmikuun manifestista lähtien säädetyt venäläistämislait peruttiin. Autonomia astui siis voimaan. Vara-amiraali Wirenius hoiti talousosaston puheenjohtajan tehtäviä vt:nä aina parlamentaarisen suomalaisen Tokoin senaatin nimittämiseen 26. maaliskuuta 1917 asti. == Kokoonpano == Senaattori Tehtävissä Kansallisuus Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Mihail Borovitinov Anders Wirenius vt. 16.5.1913 – 16.3.1917 17.3.1917 – 26.3.1917 venäläinen suomalainen Oikeustoimituskunnan päällikkö Konstantin Kasanski Vsevolod Baranovski 24.1.1913 – 26.6.1914 10.3.1914 – 26.3.1917 venäläinen venäläinen Oikeustoimituskunnan apulaispäällikkö Arthur Brofeldt 26.6.1914 – 26.3.1917 suomalainen Siviilitoimituskunnan päällikkö Mihail Ganskau 20.6.1912 – 26.3.1917 venäläinen Siviilitoimituskunnan apulaispäällikkö Aleksander Strandman 18.6.1913 – 26.3.1917 suomalainen Kamaritoimituskunnan päällikkö Ernesti Rikhard Rainesalo 1913 – 26.3.1917 suomalainen Valtiovaraintoimituskunnan päällikkö Viktor Hedlund 14.10.1909 – 26.3.1917 suomalainen Kirkollistoimituskunnan päällikkö Anders Wirenius 10.10.1909 – 26.3.1917 suomalainen Kirkollistoimituskunnan apulaispäällikkö Viktor Semenov 29.7.1912 – 26.3.1917 venäläinen Maanviljelystoimituskunnan päällikkö Aleksander von Kothen 1910 – 26.3.1917 suomalainen Kulkulaitostoimituskunnan päällikkö Erik Berg 19.10.1909 – 26.3.1917 suomalainen (oik. vironsaksalainen) Kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkö Paul Kraatz 1912 – 26.3.1917 suomalainen Luokka:Suomen senaatit
Albiitti

Albiitti on maasälpiin kuuluva plagioklaasimineraali. Plagioklaasi on kahden eri maasälvän, albiitin ja anortiitin, seossarja, ja albiitti onkin plagioklaasin kiinteäliuosseossarjan päätejäsen. Albiitin kemiallinen kaava on NaAlSi3O8, ja sen anortiittipitoisuus on alle 10 %. Albiitti on natriumrikas mineraali, ja siksi sitä kutsutaan joskus natriummaasälväksi. Albiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6–6,5 ja ominaispaino noin 2,62. Mineraalin väri on yleensä valkoinen tai vihertävä. Albiitin nimi tulee latinan kielen sanasta albus eli valkoinen. Mineraalia käytetään raaka-aineena muun muassa lasi- ja posliiniteollisuudessa. == Lähteet == * Webmineral: Albite * Mindat: Albite * Handbook of Mineralogy: Albite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Corey Feldman

Corey Scott Feldman (s. 16. heinäkuuta 1971 Chatsworth, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Feldman sai ensikosketuksensa viihdemaailmaan jo kolmen vuoden ikäisenä, kun hän esiintyi McDonalds-mainoksessa. Pian tämän jälkeen vuonna 1979, Feldman sai ensimmäisen televisioroolinsa lyhytaikaiseksi jääneessä sarjassa The Bad News Bears. Vaikka sarja oli käytännössä floppi, se toimi kuitenkin päänavauksena Feldmanin uraa ajatellen. Feldman on esiintynyt yli 50 elokuvassa, joista kenties tunnetuimpia ovat The Lost Boys ja Stand by Me – viimeinen kesä, joissa hän esiintyi muun muassa Kiefer Sutherlandin kanssa. Myös elokuva Arkajalat (The Goonies, 1985) on hyvin tunnettu. Feldman on naimisissa Susie Feldmanin kanssa ja heillä on yhteinen lapsi nimeltään Zen Scott Feldman (s. 7. elokuuta 2004). == Valikoitu filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1984 Riiviöt Gremlins Pete Fountaine 1984 Friday the 13th Part 4: The Final Chapter Friday the 13th: The Final Chapter Tommy Jarvis 1985 Arkajalat Goonies Clark 'Mouth' Devereaux 1986 Stand by Me – viimeinen kesä Stand by me Teddy Duchamp 1987 The Lost Boys The Lost Boys Edgar Frog 1990 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat Teenage Mutant Ninja Turtles Donatello (ääni) 1991 Rock 'n' Roll High School Forever Rock 'n' Roll High School Forever Jesse Davis 1993 Ladattu ase 1 National Lampoon's Loaded Weapon 1 Nuori poliisi 1993 Teinimutanttininjakilpikonnat III Teenage Mutant Ninja Turtles III Donatello (ääni) 1994 Maverick Maverick Pankkiryöstäjä 2004 Puppet Master vs Demonic Toys Puppet Master vs Demonic Toys Robert Toulon 2008 Lost Boys: The Tribe Lost Boys: The Tribe Edgar Frog 2010 Lost Boys: The Thirst Lost Boys: The Thirst Edgar Frog 2013 Zombie King Zombie King Kalfu 2013 Zero Dark Thirty Zero Dark Thirty Samuel Stilman == Aiheesta muualla == * * Corey Feldman kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Léon Boëllmann

Léon Boëllmann (s. 9. syyskuuta 1862, Alsace - 15\. elokuuta 1897, Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Hänen opettajiaan olivat Eugène Gigout, joka oli hänen anoppinsa lanko, ja Gustave Lefèvre. Boëllmann nimitettiin urkuriksi Saint-Vincent-de-Paul-kirkkoon Pariisissa, mutta ehti toimia virassa vain lyhyen aikaa, sillä hän kuoli tuberkuloosiin 35-vuotiaana. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu uruille sävelletty Suite gothique (Goottilainen sarja), jonka osat ovat # Introduction-Choral (Johdanto-koraali) c-molli # Menuet gothique (Goottilainen menuetti) C-duuri # Prière à Notre-Dame (Rukous Notre- Damessa) As-duuri # Toccata c-molli. Boëllmann muistetaan etenkin tästä ja muista urkuteoksistaan, mutta etenkin elinaikanaan hän sai ansaittua huomiota myös mm. kamarimusiikillaan. == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Soil

SOiL on vuonna 1997 Yhdysvalloissa perustettu viisihenkinen hard rock -yhtye. SOiLin perustivat death metal -yhtye Oppressorin (Tim King – laulu ja basso, Adam Zadel – kitara, Tom Schofield – rummut) sekä Broken Hopen (Shaun Glass – basso) entiset jäsenet. Yhtyeen kolme ensimmäistä julkaisua eli EP:t SOiL ja El Chupacabra sekä täyspitkä albumi Throttle Junkies eivät saaneet suurempaa suosiota. Näihin aikoihin SOiLin jäsenet sitoutuivat soittamaan SOiLissa muiden yhtyeiden sijaan. SOiLin läpimurto tuli, kun orlandolainen radioasema WJRR otti SOiLin demon Halo laajaan soittoon, minkä ansiosta yhtye pääsi J Records -levy-yhtiölle (osa RCA Recordsia). SOiLin seuraava albumi Scars saavuttikin jopa maailmanlaajuista suosiota. J Recordsin ja SOiLin tiet kuitenkin erosivat, kun seuraava albumi Re•de•fine oli paha pettymys. Heti sen jälkeen Ryan McCombs ilmoitti jäävänsä taka-alalle perheensä takia. McCombs korvattiin AJ Cavalierilla 21\. syyskuuta 2005 SOiL teki levysopimuksen newyorkilaisen DRT Entertainmentin kanssa. Yhtyeen neljäs levy True Self julkaistiin keväällä 2006. 2008 SOiL on kertonut soittavansa muiden kirjoittamaa materiaalia uuteen julkaisuunsa. Uuden levyn, Picture Perfect, on luvattu ilmestyvän vuoden 2009 syyskuussa. == Jäsenet == * AJ Cavalier – laulu (2004–) * Adam Zadel – kitara, laulu * Shaun Glass – kitara * Tim King – basso * Tom Schofield – rummut === Entiset jäsenet === * Ryan McCombs – laulu (1997–2004) == Albumit == * * * * * == Aiheesta muualla == *Yhtyeen kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet
Maria Pietilä-Holmner

Maria Pietilä-Holmner (s. 25. heinäkuuta 1986 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalainen alppihiihtäjä, jonka suurin saavutus on suurpujottelun MM-hopea Åren maailmanmestaruuskilpailuista 2007. Maria Pietilä-Holmneria valmentaa hänen suomalainen isänsä Tom Pietilä, joka on entinen pääsarjatason jääkiekkoilija. Pietilä-Holmner sijoittui Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa 13:nneksi ja suurpujottelussa 16:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli suurpujottelussa kymmenes ja pujottelussa sijalla 21. Samana talvena hän voitti pujottelun junioreiden maailmanmestaruuden. Pietilä-Holmner saavutti Åressa 2007 suurpujottelun MM-hopeaa Nicole Hospin jälkeen. Lisäksi hän sijoittui yhdenneksitoista pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa kahdeksas ja Vancouverin olympialaisissa 2010 pujottelussa neljäs. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän otti pronssia joukkuekilpailussa ja pujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa, oli kuudes pujottelussa ja 18:s suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi. Vailin / Beaver Creekin MM- kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi ja pujottelussa 14:nneksi. Hän sai MM-pronssia joukkuekilpailussa myös Sankt Moritzissa 2017. Pujottelussa hän oli neljästoista. Pietilä-Holmner saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupissa oltuaan toinen Levin pujottelussa kaudella 2008–2009. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän otti kaudella 2010–2011 Aspenin pujottelussa. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti myös Münchenin olympiapuistossa käydyn paripujottelukilpailun. Pujottelucupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui Aspenin pujottelussa toiseksi. Kaudella 2013–2014 Pietilä-Holmner sijoittui Val d’Isèren suurpujottelussa kolmanneksi, Bormion pujottelussa toiseksi, Flachaun pujottelussa kolmanneksi ja Åren pujottelussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs, suurpujottelucupissa kolmas ja pujottelucupissa neljäs. Maailmancupkaudella 2014–2015 Pietilä-Holmner voitti Åren pujottelun. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Tukholman paripujottelussa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noita palaa elämään (elokuva)

Noita palaa elämään on suomalainen kauhuelokuva vuodelta 1952. Sen on ohjannut Roland af Hällström ja tuottanut Mauno Mäkelä. Käsikirjoituksen ovat tehneet Kaarlo Nuorvala ja Hällström itse kirjailijanimellään Viljo Hela. Se pohjautuu Mika Waltarin samannimiseen näytelmään, joka sai ensi-iltansa vuonna 1946. Näytelmästä suunniteltiin elokuvaa jo vuonna 1950, jolloin ohjaajana olisi ollut Hannu Leminen ja miespääosassa Hannun roolissa Tauno Palo, mutta Birgitin osaan ei löydetty sopivaa näyttelijää. Elokuvan ensi-ilta oli 3. lokakuuta 1952 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa. Elokuvaa on pidetty yhtenä ensimmäisistä suomalaisista kauhuelokuvista Valkoisen peuran (1952) ja Linnaisten vihreän kamarin (1945) rinnalla. Sen alastomuuskohtaukset herättivät aikoinaan kohua, ja niiden ansiosta se myytiin sekä Yhdysvaltoihin että Länsi-Saksaan. Suomessa sensuuri leikkasi elokuvasta 14 metriä, ja siitä poistettiin muun muassa repliikki: ”Tahdon sulkea syliini nuoren lämpimän ruumiin - niityllä, kukkien luona alastomana, tulen lämmössä, veren lämmössä.” ==Palkinnot== Noita palaa elämään sai kaksi Jussi-palkintoa: parhaasta kuvauksesta (Esko Töyri) ja parhaasta lavastuksesta (Lauri Elo). ==Arviot== Nuori Mirja Mane sai osastaan sekä kiitosta että kritiikkiä: Panu Rajala on laskenut, että naiskriitikot yleensä kritisoivat häntä, mutta joidenkin mieskriitikoiden mielestä hänen suorituksensa ilmensi selvää lahjakkuutta. Myöhemmät arviot elokuvasta ovat usein olleet kielteisiä. Sitä on luonnehdittu kömpelöksi ja jopa tahattoman koomiseksi.Suomen Kansallisfilmografia 4, artikkeli elokuvasta. Ohjausta on pidetty epätasaisena.Päivän elokuvia, Tv- maailma, 37/2011 sivu 13 Rajalan mukaan elokuva ei löydä omaa tyyliään, ja kun se harhailee unen ja toden rajamailla, se ei ole kovin uskottava. Toisaalta se on yksi harvoja kotimaisia kauhuelokuvia ja siten kuriositeettina kiehtova. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset kauhuelokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Mika Waltarin teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Roland af Hällströmin ohjaamat elokuvat
Eila Pienimäki

Eila Pienimäki (nyk. Pienimäki-Kuukkula) (s. 18. helmikuuta 1939 Töysä) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän osallistui useisiin iskelmälaulukilpailuihin ja voitti niistä useita. Vuonna 1958 saavutettu voitto vei hänet levytysstudioon, ja hänestä tuli usean vuoden ajaksi Toivo Kärjen luottolaulaja . Hänen läpimurtonsa tapahtui maaliskuussa 1959 Kärjen-Reino Helismaan kappaleella Vanhan veräjän luona. Muita hänen tunnettuja Kärki- Helismaa -levytyksiään ovat Laulu tulipunaisesta kukasta, Tulenliekki ja Älä lähde pois. 1960-luvulla hän avioitui yhdysvaltalaisen seiväshyppääjän John Cramerin kanssa ja muutti Yhdysvaltoihin. Avioliiton purkauduttua vuonna 1980 Pienimäki palasi Suomeen ja jatkoi keikkailua ja levyttämistä. Kaikkiaan levytyksiä on kertynyt lähes 200, Kärjen originaaleja 27 vuosina 1959-1981 . Nykyisin hän asuu maaseudun rauhassa Ikaalisissa. ==Diskografia== * Vanhan veräjän luona (1972) * Vanhan veräjän luona (1975) * Eila ja Tuulikki Pienimäki (1982) * Joulutunnelmia (1984) * Yksi ainoa ihminen (1990) * Keikalla (1990) * Jorma Kuukkulan kanssa (1992) * Yksi katse (1994) * Suurimmat hitit (1994) * Mieli maasta (1995) * Ota Syliin (1997) * 20 suosikkia - Vanhan veräjän luona (1999) * Tuurin tyttö (1999) * Muistan jälleen eilisen (2006) * Jouluöinä kuusen alla (2011) * 40 muistorikasta laulua - Vanhan veräjän luona (2012) ==Kirjallisuus== * Eila Pienimäki: Kotiinpaluu (1988) * Eila Pienimäki: Rakkauden päiväkirja (1990) * Eila Pienimäki: Hellyyden siivet (1991) * Eila Pienimäki: Valokeilassa (1994) * Eila Pienimäki: Valitut runot (1999) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Ylen Elävä arkisto: Eila Pienimäki: Vanhan veräjän luona Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylösvetovastus

Ylösvetovastus on vastus, joka varmistaa, että elektronisen komponentin tuloliitäntä on ylätilassa eli looginen ykkönen silloin, kun liitäntään ei ole kytketty muuta signaalia. Avokollektorilähtöinen kytkentä ei ykköstilassa ollessaan anna ollenkaan jännitettä, mutta ylösvetovastuksella seuraavan komponentin tuloon saadaan oikea ykköstilaa merkitsevä jännite. Kun avokollektorilähtö siirtyy nollatilaan, transistori alkaa johtaa, jolloin ylösvetovastuksen kautta tuleva sähkövirta ei riitä pitämään lähtöä ykköstilassa ja jännite putoaa nollatilaa vastaavaksi. Transistorin tilalla voi olla myös vaikkapa kytkin, jolla tulon tila saadaan tarvittaessa pakotettua nollaksi. Mikäli transistorin tilalle kytketään kondensaattori, asettuu jännite virran kytkemishetkellä nollatasolle, mutta kondensaattorin varauduttua jännite nousee ykköstasoa vastaavaksi. Tällaista vastuksen ja kondensaattorin muodostamaa RC-piiriä käytetään, kun halutaan esimerkiksi nollata mikropiiri virran kytkemishetkellä. Alasvetovastus toimii samalla periaatteella kuin ylösvetovastus, mutta varmistaa tuloliitännän tilan nollaksi, jos muuta signaalia ei ole kytketty. Luokka:Elektroniikka de:Open circuit#Pull-up
Vanhan veräjän luona

20 suosikkia – Vanhan veräjän luona on Eila Pienimäen vuonna 1999 julkaistu kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Katso myös == * 20 suosikkia -sarjan muut levyt == Lähteet == * CD-levy 3984-26304-2 (Warner Music Finland, 1999) Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
Hardyn–Littlewoodin maksimaalifunktio

Hardyn–Littlewoodin maksimaalifunktio eli Hardyn–Littlewoodin maksimaalioperaattori avaruudessa \mathbb{R}^n on lokaalisti Lebesgue- integroituville funktioille f\in L^1_{loc} (\mathbb{R}^n) määritelty operaattori Mf \,: : Mf(x)=\sup_{r>0}\frac{1}{m(B_r(x))}\int_{B_r(x)} |f(y)|\, dy , missä m(B_r(x)) on x-keskisen r-säteisen pallon B_r(x)\in \mathbb{R}^n Lebesguen mitta. Funktio on alaspäin puolijatkuva ja sublineaarinen, eli M(af + bg) \leq |a|Mf + |b|Mg kaikilla lokaalisti integroituvilla funktioilla f ja g ja skalaareilla a ja b. ==Taustaa== Ensimmäisen yksiulotteisen maksimaalifunktion kehitti intohimoisena kriketinpelaajana tunnettu matemaatikko G.H. Hardy kollegansa J.E. Littlewoodin kanssa 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla (ks. Hardy ja Littlewood 1930, ja Young 1981). Tämä mietiskeli pelin pisteiden laskua ja totesi kuinka yhdessä pelissä epäonnistuminen tasoittuu aiempien taikka tulevien pelien hyvillä tuloksilla, ja etenkin, mikäli jokin edeltävä peli on ollut todellinen menestys, voisi se keskiarvoja laskeskelemalla vaikuttaa tulevien pelien tuomaan tason notkahdukseen lohduttavasti vielä pitkänkin ajan päästä. Tutkiakseen suurimpien arvojen vaikutusta keskiarvoihin, Hardy ja Littlewood kehittivät reaalisuoralle etäisyydellä painotetun ”suurimman keskiarvon” funktion: maksimaalifunktion, joka kuvaa funktioita niiden suurimpien ”massakeskittymien” avulla. Luokka:Reaalianalyysi ==Maksimaalilause== Eräs keskeisimpiä maksimaalifunktiota koskevia tuloksia on Maksimaalilause. ===Maksimaalilause=== Olkoon f:\mathbb{R}^n \rightarrow \mathbb{R} \, . (a) Jos f\in L^p (\mathbb{R}^n), 1\leq p\leq {\infty}, niin funktio Mf on äärellistä melkein kaikkialla. (b) Jos f\in L^1 (\mathbb{R}^n) , niin jokaiselle \alpha > 0 : m(\\{x: (Mf)(x) > \alpha\\} ) \leq \frac{A}{\alpha} \int_ {(\mathbb{R}^n)} |f| dx , missä A on vain dimensiosta n riippuva vakio (esimerkiksi A= 5^n kelpaa). (c) Jos f\in L^p (\mathbb{R}^n), 1 < p\leq {\infty}, niin Mf \in L^p (\mathbb{R}^n) ja : \Vert Mf \Vert_{p} \leq A_{p} \Vert f \Vert_{p} , missä A_{p} riippuu vain luvusta p ja dimensiosta n . ===Maksimaalilauseen seurauksia=== Maksimaalilauseen seurauksena saadaan (ks. esimerkiksi Stein 1970) muun muassa Lebesguen differentioituvuuslause. ==Lähteet== *G.H. Hardy ja J.E. Littlewood, A Maximal Theorem with Function-Theoretic Applications. Acta Math. 54 (1930), 81-116 *Elias M. Stein, Singular Integrals and Differentiability Properties of Functions. Princeton University Press, 1970 *Laurence Chisholm Young, Mathematicians And Their Times. North-Holland Mathematics Studies 48, 1981
Alppihiihto talviolympialaisissa 1994

XVII talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1994 Lillehammerissa, Norjassa. Alppihiihdossa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa. ==Miehet== ===Syöksy=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Tommy Moe 1.45,75 2 Kjetil André Aamodt 1.45,79 3 Ed Podivinsky 1.45,87 ===Supersuurpujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Markus Wasmeier 1.32,53 2 Tommy Moe 1.32,61 3 Kjetil André Aamodt 1.32,93 ===Suurpujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Markus Wasmeier 2.52,46 2 Urs Kälin 2.52,48 3 Christian Mayer 2.52,58 ===Pujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Thomas Stangassinger 2.02,02 2 Alberto Tomba 2.02,17 3 Jure Košir 2.02,53 ===Yhdistetty=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Lasse Kjus 3.17,53 2 Kjetil André Aamodt 3.18,55 3 Harald Christian Strand Nilsen 3.19,14 ==Naiset== ===Syöksy=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Katja Seizinger 1.35,93 2 Picabo Street 1.36,59 3 Isolde Kostner 1.36,85 ===Supersuurpujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Diann Roffe 1.22,15 2 Svetlana Gladyševa 1.22,44 3 Isolde Kostner 1.22,45 ===Suurpujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Deborah Compagnoni 2.30,97 2 Martina Ertl 2.32,19 3 Vreni Schneider 2.32,97 ===Pujottelu=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Vreni Schneider 1.56,10 2 Elfi Eder 1.56,35 3 Katja Koren 1.56,61 ===Yhdistetty=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Pernilla Wiberg 3.05,16 2 Vreni Schneider 3.05,29 3 Alenka Dovžan 3.06,64 Luokka:Talviolympialaiset 1994 1994 Luokka:Norjan alppihiihto Luokka:Ringebu
Tervenitši

Tervenitši (, ) on noin 300 asukkaan kylä ja kylähallinto Lotinapellon piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kylässä sijaitsee luostari. Kylähallintoon kuuluvat seuraavat kylät: * Bolšije Kokovitši (Большие Коковичи) * Hmelezero (Хмелезеро, ) * Krasnyi Bor (Красный Бор) * Olhovo (Ольхово) * Pirozero (Пирозеро) * Rebovitši (Ребовичи) * Tervenitši (Тервеничи, ) * Tšidovo (Чидово) * Vethoje Selo (Ветхое Село) * Vonozero (Вонозеро, ) ==Lähteet== Luokka: Lotinapellon piiri Luokka:Vepsäläiskylät
Ternin maakunta

Ternin maakunta () on maakunta Umbrian alueella Italiassa. Se on pienempi kahdesta Umbrian alueen maakunnasta. Ternin maakunnassa on 33 kuntaa, ja sen pääkaupunki on Terni. Muita kaupunkeja ovat Narni, Orvieto ja Amelia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Janne Marvaila

Janne Marvaila (s. 1965)Liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomerkit vuodelle 2012 OPM (pdf) Viitattu 2.12.2016 on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri ja hänellä on ammattivalmentajan tutkinto. Marvaila toimi Suomen Golfliitossa valmennus- ja nuorisopäällikkönä vuosina 1995–1998 ja kilpa- ja huippu-urheilupäällikkönä 2010–2017. Suomen Hiihtoliiton mäkihypyn ja yhdistetyn lajijohtaja hän toimi vuosina 1998–2008. Nuori Suomi ry:ssä hän toimi kehityspäällikkönä vuosina 2009–2010. Marvaila oli Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n mäkihypyn Varusteet ja kehitys -alakomitean jäsen toimikaudella 2008–2010. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen mäkihyppy Luokka:Suomen yhdistetty
Kudosluovutuskortti

Kudosluovutuskortti on samanlainen kuin elinluovutuskortti: sen avulla autetaan elinsiirtoa odottavia potilaita sekä sairauksien tutkimista ja parantamista. Lisäksi sen avulla voi elinten lisäksi luovuttaa myös kudoksia lääketieteellisiin tutkimuksiin. Kudokset otetaan vasta kuoleman jälkeen. Tämä edesauttaa uutta vaihtoehtoa eläinkokeille. Kudosluovutuskortin ottaja toivoo erityisesti, että luovuttamalla kudoksiaan hän poistaa koe-eläinten kärsimystä ja vähentää eläinkokeita. Kudosluovutuskortin voi ottaa kuka vain, myös alaikäinen, ja sen on ottanut käyttöön Juliana von Wendtin säätiö. == Aiheesta muualla == * Kudosluovutuskortti Juliana von Wendtin säätiö Luokka:Lääketiede
Propaganda (lehti)

Propaganda on vuonna 1978 perustettu suomalainen pienlehti, joka ilmestyi aktiivisesti vuosina 1979–1984. Lehden päätoimittajana ja kustantajana toimi Heikki Vilenius. Propaganda records -levy-yhtiö on perustettu lehden vaikutuksesta vuonna 1981 punkmusiikin kustannustoimintaan. Lehtiä ilmestyi myös levyjen välissä bookletteina vuosina 1982–1984. Barabbas korvasi lehden kuitenkin ulkoisena mediana vuosien 1982–1984 pyörteissä. Uusin jälkipainos Propaganda-lehdestä on muun muassa Hardcore`83-levyn välissä vuodelta 2006. Keväästä 2015 alkaen joitain Propaganda-lehden numeroita on voinut lukea Oranssi ry:n pienlehtiarkistosta internetistä. == Aiheesta muualla == * Oranssin pienlehtiarkisto * Propagandan kotisivu Luokka:Suomalaiset musiikkilehdet
Sinikka Kontu

Sinikka Marjatta Kontu (o.s. Tyynelä; s. 17. maaliskuuta 1954 Laitila) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Kontu, tuolloin vielä Tyynelä, oli 1970-luvun parhaita suomalaisia naisjuoksijoita. Kontu juoksi jo vuonna 1970, vasta 16-vuotiaana 800 metriä alle 2.08 ja juoksi myös mitaleille SM- kilpailuissa, sekä hallissa että ulkona. Ensimmäisen mestaruutensa Kalevan kisoissa hän voitti vuonna 1971 voittaessaan sekä 800 että 1 500 metrin juoksun. Näistä 1 500 metriä hän voitti SE-ajalla. Hän voitti 800 ja 1 500 metriä myös 1972 ja 1973. Kontu osallistui myös Helsingin EM-kilpailuihin 1971 joissa hän juoksi jälleen uuden Suomen ennätyksen 4.22,0 karsiutuen kuitenkin alkuerissä. Vuoden 1972 aikana Kontu paransi jälleen 1 500 metrin Suomen ennätystä, parhaallaan hän juoksi 4.14,5, joka oli 18-vuotiaiden tyttöjen maailmanennätys. Hän osallistui myös Münchenin olympialaisiin mutta jäi sielläkin alkueriin. Kontu osallistui maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1973–1977. Vuonna 1973 hän juoksi henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja joukkuekilpailussa toiseksi (Suomen joukkueessa lisäksi Irja Pettinen, Nina Holmén ja Aila Koivistoinen) ja vuonna 1974 joukkuekilpailussa kolmanneksi (joukkueessa Nina Holmén, Pirjo Vihonen ja Irja Pettinen). Usean jalkavaivoista kärsityn vuoden jälkeen Kontu oli vuonna 1977 uransa parhaassa kunnossa. Tampereen Kalevan kisoissa 29.–31.7. hän voitti 1 500 metriä, 3 000 metriä ja 800 metriä ja voitti samat matkat myös seuraavana vuonna 1978 Kokkolassa. Kontu onkin ainoa urheilija joka on samoissa Kalevan kisoissa voittanut kaikki kolme keskimatkaa. Nykyään 3 000 metriä ei enää juosta Kalevan kisoissa. Vuonna 1977 kaksi viikkoa Kalevan kisojen jälkeen Kontu juoksi Eurooppa Cupissa Helsingin Olympiastadionilla ensin 800 metrin Suomen ennätyksen 2.03,48 ja seuraavana päivänä 14. elokuuta 1 500 metrin Suomen ennätyksen 4.06,01. Tuo oli ainoa kerta urallaan kun hän pääsi 1 500 metrillä alle 4.10. Aika säilyi Suomen ennätyksenä kesäkuuhun 2021, jolloin Sara Kuivisto alitti sen. Kontu lopetti uransa jalkavammoihin 1979 vain 25-vuotiaana. Hän edusti vuoteen 1976 asti Laitilan Jyskettä ja sen jälkeen Uudenkaupungin Urheilijoita. Häntä valmensi Kari Sinkkonen. Kontu meni naimisiin vuonna 1980 Mauri Kontun kanssa ja heillä on kaksi lasta. == Saavutukset == Kalevan kisat * 800 m ** Kultaa 1971, 1972, 1973, 1977, 1978 ** Hopeaa 1970, 1976 * 1 500 m ** Kultaa 1971, 1972, 1973, 1977, 1978 ** Hopeaa 1974, 1976, 1979 ** Pronssia 1970 * 3 000 m ** Kultaa 1974, 1977, 1978 Halli-SM * 800 m **Kultaa 1970, 1971, 1972, 1973 * 1 500 m ** Kultaa 1977 ** Hopeaa 1973 Maastojuoksu * MM-kisat ** 1973 (4 km) viides, hopeaa joukkuekilpailussa ** 1974 (4 km) 15:s, pronssia joukkuekilpailussa ** 1975 (4 km) 31:s, kahdeksas joukkuekilpailussa ** 1976 (5 km) 33:s, 11. joukkuekilpailussa ** 1977 (5 km) 19:s, kahdeksas joukkuekilpailussa * SM- kisat http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm ** 1976 Kultaa (6 km) ** 1977 Kultaa (6 km) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Schysteemi

__NOTOC__ Schysteemi on Hausmyllyn vuonna 1990 julkaistu debyyttialbumi. Albumi pysyi Suomen virallisella albumilistalla syksyllä 1990 yhdeksän viikkoa. Parhain sijoitus listalla oli 11. sija. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # Albumin C-kasetti- ja LP-versio eivät sisällä kappaleita 11 ja 12. == Kappaleiden esittelyä == Albumin nimikkokappale ”Schysteemi” kertoo ylitöitä tekevästä pikkolosta, joka haaveilee lottovoitosta, ja näin rupeaa suunnittelemaan "systeemiä", jolla saisi jättipotin itselleen. Kappaleen lopussa selviää, että hänen lottokupongissaan ei ole yhtään numeroa oikein. Albumin muita kappaleita ovat muun muassa ”Töpseli-Tuija”, joka kertoo Tuija- nimisen prostituoidun naisen elämästä, ”Mua haluttaa”, jossa vihjaillaan seksuaalisista haluista ja ”Kiitolinjan moppitukka”, joka kertoo reggae- rekkamiehestä. Albumin kappaleista tehtiin remixversioita, jotka julkaistiin yhtyeen Remix Schysteemi -albumilla ja Hausmylläkkä-kokoelmalevyllä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Albumi Äänitearkistossa Luokka:Vuoden 1990 esikoisalbumit Luokka:Hausmyllyn albumit
Adam-ondi-Ahman

Adam-ondi-Ahman (joskus myös muodossa Diahman, lyhennettynä sanoista Adam- ondi-Ahman) on historiallinen paikka Grand River -joen laaksossa Daviessin piirikunnassa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Myöhempien aikojen pyhien liikkeen eli mormonismin perustaja ja ensimmäinen profeetta Joseph Smith selitti 19. toukokuuta 1838, että Adam-ondi-Ahmanin laakso on se paikka, jonne Aadam karkotettiin Eedenin puutarhasta. Eedenin puutarha oli hänen mielestään sijainnut uudella mantereella, Independencen kaupungin tienoilla Missourissa. Tultuaan karkotetuksi paratiisista Aadam ja hänen vaimonsa Eeva asettuivat asumaan kauniiseen Adam-ondi-Ahmanin laaksoon. Ennen kuolemaansa Aadam kokosi jälkeläisensä luokseen Adam-ondi-Ahmanin laaksoon ja siunasi heidät sekä profetoi heille. Smithin mukaan Nooa oli purjehtinut arkillaan Meksikonlahdelta vanhalle mantereelle. Mormonin kirja kertoo, että eräs Jared johti ryhmän ihmisiä vanhalta mantereelta uuteen maailmaan kielten sekoittamisen aikaan eli Baabelin tornin rakentamisen ja tuhoutumisen aikoihin. Smith selitti, että laaksossa oli kaksi (tai mahdollisesti kolme) Aadamin omin käsin rakentamaa alttaria, joilla hän uhrasi Jumalalle paratiisista karkotuksen jälkeen. Smithin mukaan alueella oli sekä rukouksen alttari että uhrialttari. Smith oli myös vakuuttunut sitä, että Adam-ondi- Ahmanin laakso on se paikka, jonne ihmiskunta, Aadamin jälkeläiset, tullaan kokoamaan viimeiselle tuomiolle Jeesuksen tultua takaisin. Varhaiset mormonit alkoivat asuttaa Adam-ondi-Ahmanin laaksoa Smithin saaman ilmoituksen mukaan. Alueelle muutti lyhyessä ajassa noin 1 500 mormonia. He aikoivat rakentaa laaksoon temppelin, mutta hanke jäi toteutumatta. Adam-ondi-Ahmanin laaksossa käytiin myös eräs mormonisodan ratkaisutaisteluista, jonka tuloksena liikkeen jäsenet karkotettiin Missourin osavaltiosta. Myös Yhdysvaltain sisällissodan aikana laaksossa kärhämöitiin. Smithin mukaan Adam-ondi-Ahman on Aadamin paratiisissa puhumaa kieltä. Sana esiintyy hänellä jo vuonna 1832, tosin ilman viittausta tiettyyn paikkaan. Sanan Adam-ondi-Ahman on tulkittu merkitsevän "Jumalan laakso, jossa Aadam asui" (kirkon varhainen teologi Orson Pratt), "Jumalan laakso, jossa Aadam siunasi lapsiaan" (John Corrill, MAP-kirkkoon kuuluva historioitsija), "Aadamin hauta" (Herman C. Smith, Kristuksen yhteisöön kuuluva historioitsija) tai "Aadam Jumalan kanssa". Nykyään MAP- kirkko omistaa suurimman osan laaksosta. Se on enimmäkseen maatalouskäytössä. Vaikka alueen uskonnonhistoriallinen merkitys on kirkon opin mukaan valtava, siellä ei ole toimitettu arkeologisia kaivauksia. Smithin mainitsemia Aadamin alttareita ei ole löydetty. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Adam-ondi- Ahman Encyclopedia of Mormonism, Vol. 1, Luokka:Mormonismiin liittyvät paikat Luokka:Mormonitemppelit Luokka:Missouri Luokka:Missourin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kristinusko Missourissa
Kuolemansyy

Kuolemansyy eli kuolinsyy on sairaus tai tapahtuma, joka aiheuttaa henkilön kuoleman. Lääkäri kirjaa kuolemansyyn kuolintodistukseen. Kuolintodistukseen merkitään myös kuolemanluokka, joita ovat Suomessa tauti, ammattitauti, tapaturma, lääketieteellinen hoito tai tutkimustoimenpide, itsemurha, henkirikos, sota ja epäselvä kuolema. Kuolemansyyn selvittämiseksi voidaan tehdä lääketieteellinen tai oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus. Suomessa on tilastoitu vuodesta 1987 lähtien peruskuolemansyy, välitön kuolemansyy, välivaiheen kuolemansyy ja kolme myötävaikuttavaa kuolemansyytä, jotka ilmoitetaan kuolintodistuksessa. Tilastoissa mainittu kuolemansyy on lähes aina peruskuolemansyy. Suomessa kuolemansyyn selvittämistä säädellään lailla (459/1973) ja asetuksella (948/1973) kuolemansyyn selvittämisestä. Niitä tarkentaa Lääkintöhallituksen yleiskirje n:o 1789 (1.4.1983). ==Peruskuolemansyy== Peruskuolemansyy tarkoittaa tautia, josta kuolemaan johtavien sairaustilojen sarja alkoi. Jos kuolemanluokka on muu kuin tauti, peruskuolemansyyllä ilmaistaan niitä tapaturmaan tai väkivaltaan liittyviä olosuhteita, joista kuolemaan johtanut vamma tai myrkytys aiheutui. Peruskuolemansyyn merkitsemisessä käytetään WHO:n kansainvälistä ICD-10-tautiluokitusta. Suomessa Tilastokeskus kokoaa peruskuolemansyyt vuosittain kuolemansyytilastoiksi. Uusimpien vuoden 2005 tilastojen mukaan yleisimmät kuolemansyyt työikäisillä miehillä olivat alkoholisyyt ja sepelvaltimotauti ja naisilla rintasyöpä ja alkoholisyyt.Tilastokeskus: Alkoholikuolemat lisääntyivät edelleen vuonna 2005. Tiedote (31.10.2006). Sivu luettu 14.2.2007. ==Välitön kuolemansyy== Välitön kuolemansyy tarkoittaa tautia, vikaa tai vammaa, jonka oireisiin henkilö kuolee. Välittömäksi kuolemansyyksi ei kuitenkaan lueta kuoleman mekanismeja kuten sydänpysähdystä. Toisinaan peruskuolemansyystä kuolemaan johtava kausaalinen sarja puuttuu, jolloin peruskuolemansyy on samalla myös välitön kuolemansyy. Välitöntä kuolemansyytä ei yleensä ilmaista kuolemansyytilastoissa.Tilastokeskus: Käsitteet ja määritelmät. Sivu luettu 14.2.2007. Välitön kuolemansyy voi olla esimerkiksi keuhkokuume. ==Välivaiheen kuolemansyy== Välivaiheen kuolemansyy on tauti tai tila, joka johtaa peruskuolemansyystä välittömään kuolemansyyhyn. ==Myötävaikuttava kuolemansyy== Myötävaikuttava kuolemansyy on henkilöllä ollut muu sairaus tai tila, joka on myötävaikuttanut kuolemaan johtaneen tilan kehittymiseen. Myötävaikuttava kuolemansyy ei ole kuitenkaan suorassa syy- seuraussuhteessa kuolemaan. Kuolintodistukseen voidaan merkitä enintään kolme myötävaikuttavaa kuolemansyytä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuolemansyyt 2015 (Tilastokeskus, 30.12.2016) (Tilasto kuolemansyistä Suomessa) (stat.fi) *Itsemurhien määrä väheni edelleen vuonna 2015 (30.12.2016) - Lisätietoa eri kuolemansyistä eriteltynä löytyy linkeistä (stat.fi) *Global and regional mortality from 235 causes of death for 20 age groups in 1990 and 2010: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2010 (Lancet. 2012 Dec 15;380(9859):2095-128) (thelancet.com) *
Heikki Vilenius

Heikki Vilenius on levymoguli, Propaganda-lehden perustaja ja päätoimittaja. Hän perusti kansainvälisesti tunnetuksi tulleen Propaganda records -yhtiön vuonna 1981. Yhtiön kuumin kärki oli hardcore-genren yhtyeitä, jotka keikkailevat yhä ympäri maailmaa. 1980-luvun alkupuoliskolla Vilenius toimitti Suomirock -nimistä sarjaa Yleisradion Ocsid -ohjelmissa Nuorten Radiolle. Musiikkituottajana Vileniuksen pääasiallisina kohteina ovat olleet hardcore, punk ja rock -yhtyeet, mutta hän on myös kunnostautunut rhythm & blues -tuottajana. Useassa ohjelmatoimistossa toimineella Vileniuksella on ollut artisteina mm. Pelle Miljoona, Ne Luumäet, Rauli Badding Somerjoki, Eeki Mantere ja Nuket -yhtye. == Aiheesta muualla == * Propagandan kotisivu * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
The Daily Show

The Daily Show (tällä hetkellä The Daily Show with Trevor Noah) on amerikkalaisen Comedy Central -kanavan tuottama, Trevor Noahin juontama puolen tunnin satiirinen uutistelevisiosarja. Yhdysvaltalaisessa satiirissa käsitellään usein Yhdysvaltojen medioiden sekä poliitikkojen heikkoa ja tekopyhää maailman- ja todellisuudentajua sekä maan yleistä tilaa mutta ajoittain myös muun maailman tapahtumia. Jakso koostuu tyypillisesti parista juontajan kertomasta ja mahdollisesti kirjeenvaihtajan raportoimasta jutusta, jonkun vieraan haastattelusta ja lopun Moment of Zen -videopätkästä. Ohjelmaa lähetettiin ensimmäistä kertaa kesällä 1996, jolloin juontajana aloitti Craig Kilborn. Vuosina 1999-2015 juontajana toimi Jon Stewart. Kesällä 2013 John Oliver toimi sijaisjuontajana. Syksyllä 2015 juontajana aloitti Trevor Noah, joka ilmoitti lopettavansa syksyllä 2022. Ohjelman entisiä esiintyjiä ovat muun muassa Steve Carell, Stephen Colbert, Larry Wilmore ja John Oliver. Daily Show’n aiempien esiintyjien ohjelmista Stephen Colbertin The Colbert Report (2005–2014) ja Larry Wilmoren The Nightly Show with Larry Wilmore (2015–) ovat jossain määrin suoria spin-offeja ja Comedy Centralin ohjelmia. Myös John Oliverin Last Week Tonight with John Oliver on jossain määrin spin-off vaikkakin se on HBO:n ohjelma. == Vaikutuksia == Ohjelma nousi suosituksi etenkin Yhdysvaltain vuosien 2000 ja 2004 vaalien aikana. Daily Show’ta katsovat etenkin nuoret aikuiset. Tutkimusten mukaan ohjelman katsojat ovat keskimäärin paremmin perillä maailman tapahtumista kuin tiettyjä vakaviksi tarkoitettuja yhdysvaltalaisia uutislähteitä seuraavat. Yhdysvalloissa onkin herännyt keskustelua ohjelman merkityksestä nuorten poliittisen osallistumiseen ja äänestysaktiivisuuteen. Joidenkin mukaan ohjelma edistää yhteiskunnallista osallistumista, kun taas toisten mukaan se aiheuttaa apatiaa nuorison keskuudessa. == Muuta == Vuonna 2015 Jon Stewartin tilalle ohjelman juontajaksi tuli Trevor Noah, joka ilmoitti jättävänsä työn seitsemän vuoden jälkeen loppuvuodesta 2022. Canal+ esitti The Daily Show’ta Suomessa vuoden 2007 tammikuuhun asti. CNN International esittää viikoittaista versiota nimeltä The Daily Show – Global Edition, joka koostuu viikon parhaista paloista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ohjelman virallinen kotisivu Luokka:1990-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:Viihdeohjelmat Luokka:Satiirisarjat Luokka:Comedy Centralin televisio-ohjelmat
Faunin iltapäivä

Faunin iltapäivä () on ranskalaisen impressionistin Claude Debussyn vuonna 1894 valmistunut orkesteriteos. Teos on Debussyn tunnetuimpia teoksia, ja sitä pidetään yhtenä musiikin historian käännekohdista. Vuonna 1892 Claude Debussy oli vielä lähes tuntematon 30-vuotias säveltäjä. Runoilija Stéphane Mallarmén (1842–1898) runon ”L’après-midi d’un faune” innoittamana hän alkoi säveltää kolmiosaista orkesteriteostaan, joka kantoi nimeä Prélude, Interlude et Paraphrase finale pour ”L’après-midi d’un faune”. Debussy työskenteli samoihin aikoihin oopperan Pelléas et Mélisande parissa, luopui lopulta Interluden ja Paraphrase finalen kirjoittamisesta ja sävelsi vain preludiosan. Hän sävelsi sitä koko kesän 1894 ja sai tämän ensimmäisen orkesteriteoksensa valmiiksi syyskuussa 1894. Teoksen kantaesitys pidettiin kolme kuukautta myöhemmin 22. joulukuuta 1894 Société nationale de musiquen esittämänä ja Gustave Doret’n johtamana. Yleisönsuosio oli niin valtava, että teos oli pakko esittää heti uudestaan. Loppuvuodesta 1895 Concerts Colonne -orkesteri esitti teoksen, ja pian se alkoi levitä ympäri maailman ja teki Debussysta kuuluisan. == Kokoonpano == Debussy käytti teokseensa tavallista pienempää orkesteria saadakseen haluamansa äänimaailman aikaiseksi. *3 huilua *2 oboeta *englannintorvi *2 A-klarinettia *2 fagottia *4 käyrätorvea *antiikkisymbaalit (cymbales antiques) *2 harppua *jouset == Yle Radio 1:n ohjelma == Faunin iltapäivä on antanut nimensä Yle Radio 1 -kanavan myöhäisiltapäivien (klo 16.10–17) klassisen musiikin lyhyiden kappaleiden äänilevykonsertille. Lauantaista torstaihin se on musiikkitoimittajien koostama, perjantaisin koottu radioyleisön toiveista. == Lähteet == *, erityisesti Maurice Cauchien johdanto teokseen *Hendrik Lücke: Mallarmé - Debussy. Eine vergleichende Studie zur Kunstanschauung am Beispiel von „L'Après-midi d'un Faune“. Studien zur Musikwissenschaft, Bd. 4. Hamburg 2005, ISBN 3-8300-1685-9. * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *http://patachonf.free.fr/musique/debussy/partition/p01.htm partituuri *http://www.columbia.edu/cu/cuo/audio.html Columbia University Orchestran ilmainen äänitys teoksesta Luokka:1890-luvun musiikkiteokset Luokka:Claude Debussyn teokset
Gloria Gaynor

Gloria Gaynor (oik. Gloria Fowles, s. 7. syyskuuta 1943 Newark, New JerseyYou Will SurviveGloria Gaynor Preaches Survival on Inspiring New Gospel AlbumNewarkPublicSchools.pdf (s. 47)) on yhdysvaltalainen soul-laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten discohiteistään ”Never Can Say Goodbye” (1974) ja ”I Will Survive” (1979). Gaynor oli laulaja Soul Satisfiers -jazz-popyhtyeessä 1960-luvulla. Gaynorin ensimmäinen soolosingle oli ”She'll Be Sorry/Let Me Go Baby” (1965). Kappaleen ”I Will Survive” on laulanut suomeksi mm. Virve Rosti nimellä ”Oon voimissain”. Hänen varsinainen läpimurtonsa oli vuoden 1975 albumi Never Can Say Goodbye, joka pohjusti hänen maineensa diskoartistina. Levyn ykköspuoli käsitti vain kolme diskokappaletta (”Honey Bee”, ”Never Can Say Goodbye” ja ”Reach Out, I’ll Be There”) ilman kappaleiden välisiä taukoja. Tämä 19 minuuttia kestävä tanssimaraton tuli suosituksi etenkin klubeilla. ==Diskografia== ===Albumit=== *1975: Never Can Say Goodbye (MGM) - US Pop #25, US R&B; #21 *1975: Experience Gloria Gaynor (MGM) - US Pop #64, US R&B; #32 *1976: I’ve Got You (Polydor) - US Pop #107, US R&B; #40 *1977: Glorious (Polydor) - US Pop #183 *1978: Park Avenue Sound (Polydor) *1978: Love Tracks (Polydor) - US Pop #4, US R&B; #4 *1979: I Have a Right (Polydor) - US Pop #58, US R&B; #56 *1980: Stories - US Pop #178 *1981: I Kinda Like Me (Polydor) -US Pop #206 *1982: Gloria Gaynor (Ecstasy) - US Pop #210 *1983: I Am Gloria Gaynor (Chrysalis) *1986: The Power of Gloria Gaynor (Stylus) *1990: Gloria Gaynor ’90 *1992: Love Affair *1995: I’ll Be There (Radikal) *1997: The Answer (Florical) *2002: I Wish You Love (Bell) *2005: Live! At John J. Burns Town Park (Instant Live) *2007: Christmas Presence (Glolo) ===Kokoelma-albumit=== *1977 – The Best of Gloria Gaynor *1982 – Greatest Hits *1994 – Reach Out *1995 – I’ll Be There *1996 – The Collection *1998 – I Will Survive: The Anthology *1998 – The Gloria Gaynor Album *2000 – 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Gloria Gaynor *2001 – Ten Best: The Millennium Versions *2002 – I Will Survive *2006 – All The Hits Remixed ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martin Jørgensen

Lars Martin Jørgensen (s. 6. lokakuuta 1975, Århus, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Jørgensen edusti urallaan kotimaassaan AGF:ää sekä Italiassa Udinesea ja Fiorentinaa. Jørgensen lukeutuu Tanskan maajoukkueen vakionimiin. Hän on edustanut Tanskaa muun muassa MM- kisoissa vuosina 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa vuosina 2000 ja 2004. Kaikkiaan hän pelasi 102 maaottelua ja teki niissä 12 maalia vuosina 1997–2011. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt