EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pikku pelimanni

Pikku pelimanni on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1939. Pääosan esittäjä Heimo Haitto oli Boris Sirpon oppilas ja jo tunnettu lahjakkuus. Hänen kuvitteellisesta elämästään Sirpo teki käsikirjoituksen yhteistyössä Tuomi Elmgren-Heinosen ja Toivo Särkän kanssa. Nopeasti alkusyksystä 1939 kuvattu elokuva sai ensi-iltansa marraskuussa, jolloin Haitto ja Sirpo olivat jo muuttaneet Yhdysvaltoihin. Haitto kävi kotimaassa seuraavan kerran 1948, jolloin elokuvaan tehtiin pieni lisäjakso Haiton vierailusta SF:n studiolla tapaamassa elokuvanteon aikaisia työtovereita. Tätä versiota lyhennettiin runsaasti muilta osin, ja se sai nimen Pikku pelimannista viulun kuninkaaksi. Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 7.5.2013 Aikalaisarvioissa elokuvaan suhtauduttiin yleisesti ottaen myönteisesti, joskin Greta Brotherus rohkeni todeta, että "onpa poikkeuksellisen huono elokuva - - kun siitä olisi voinut tulla iloinen ja loistava", ja suuntasi syyttävän sormensa Toivo Särkkään, joka hänen mielestään onnistui pilaamaan laatuunkäyvän käsikirjoituksen.Lehdistöarvioita Elonet.fi ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Toivo Särkän ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat‎ Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1939 suomalaiset elokuvat
Francis Scott Key

Francis Scott Key (1. elokuuta 1779 Frederick - 11\. tammikuuta 1843 Baltimore) oli yhdysvaltalainen lakimies, joka kirjoitti sanoituksen Yhdysvaltojen kansallislauluun ”The Star-Spangled Banner”. Key syntyi Frederickin kaupungissa Marylandissa. Hän opiskeli lakitiedettä Annapolisissa ja työskenteli opintojensa jälkeen lakimiehenä kotikaupungissaan. Myöhemmin hän muutti Washingtoniin. Vuonna 1814 Key, joka oli sotilaana vuoden 1812 sodassa, kirjoitti isänmaallisen runon nimeltä ”The Star-Spangled Banner”, jonka hän sovitti englantilaisen juomalaulun ”To Anacreon in Heaven” säveleen. Kappaleesta tuli Yhdysvaltojen kansallislaulu vuonna 1931. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1779 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Songwriters Hall of Fame
Ruostekaulusrastas

Ruostekaulusrastas (Turdus rufitorques) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Ruostekaulusrastasta tavataan Väli-Amerikan alueella El Salvadorissa, Hondurasissa, Guatemalassa ja Meksikossa. Lajin populaatioksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Turdus rufitorques Luokka:Rastaat
Tomi Pienimäki

Tomi Petteri Pienimäki (s. 1973) on Siili Solutionsin toimitusjohtaja 1.2.2022 alkaen. Aiemmin hän on toiminut Finnairin teknologiajohtajana, Vincitin ja Jollan toimitusjohtajana sekä Itellan tietohallintojohtajana. Koulutukseltaan Pienimäki on tekniikan tohtori sekä kauppatieteiden maisteri. Elokuussa 2015 Pienimäki siirtyi it-yritys Vincit Groupin toimitusjohtajaksi, kun Jollan hallituksen puheenjohtajasta Antti Saarniosta tuli Jollan toimitusjohtaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punavatsarastas

Punavatsarastas (Turdus fulviventris) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Punavatsarastasta tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Turdus fulviventris Luokka:Rastaat
Patagonianrastas

Patagonianrastas (Turdus falcklandii) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Patagonianrastasta tavataan Argentiinassa, Chilessä ja Falklandinsaarilla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Turdus falcklandii Luokka:Rastaat
Kolmijalka

Kolmijalka eli tripodi ( tai tripous) on kolmella jalalla tuettu jalusta, pöytä tai istuin. Antiikissa se viittaa erityisesti metalliseen jalustaan, joka kannatteli pronssikattilaa. Kolmijalkoja tehtiin myös keraamisina. Nykyisin kolmijalkoja käytetään muun muassa kameroiden jalustoina. Antiikin Kreikassa kolmijalka toimi usein lebeksen jalustana. Kolmijalkoja käytettiin myös koristeina, palkintoina ja uhrialttareina. Kolmijalat esiintyvät lahjoina jo Homeroksen Iliaassa ja Odysseiassa. 700-luvulta eaa. lähtien kolmijalkoja annettiin votiivilahjoiksi esimerkiksi Olympiaan. Myöhemmin ne toimivat usein lyyristen kilpailuiden ja näytelmäkilpailuiden palkintoina. Ateenassa kolmijalka oli koregien palkinto voitosta Dionysia-juhlien näytelmäkilpailussa. Tunnetuimpia kolmijalkoja oli Delfoin kolmijalka, joka liittyi Delfoin oraakkeliin. Sen ennuspapitar Pythia istui kolmijalalla Apollonin temppelissä ennustuksia lausuessaan. Toinen tunnettu kolmijalka oli Delfoin Käärmepylvään huipulla ollut Plataiain kolmijalka, joka juhlisti persialaissodissa saatua voittoa. Koregipalkintoina toimineista kolmijaloista tunnetuin on Lysikrateen muistomerkin katolla ollut kolmijalka. Tiedosto:Offering table with dolphins, Akrotiri, 17th century BC, MPTh, 176598.jpg|Minolainen kolmi­jalkainen uhripöytä Akrotírista, 1600-luku eaa. Tiedosto:Three-feet support Staatliche Antikensammlungen 7645.jpg|Keraaminen kolmijalka, n. 850 eaa. Tiedosto:1035 - Keramikos Museum, Athens - Tripod, 8th century BC - Photo by Giovanni Dall'Orto, Nov 12 2009.jpg|Keraaminen kolmijalka, 700-luku eaa. Tiedosto:Brasero de Pompeya.jpg|Pronssinen kolmijalka Pompejista, 1. vuosisata jaa.? Tiedosto:Canon PowerShot A430.jpg|Nykyaikainen kolmijalka kameran jalustana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot
Henrik Wilhelm Johan Zilliacus

Henrik Wilhelm Johan Zilliacus (24. kesäkuuta 1823 Pyhäjärvi Vpl – 2. elokuuta 1887 Ruokolahti) oli suomalainen juristi, virkamies, senaattori ja valtiopäivämies. H. W. J. Zilliacuksen vanhemmat olivat henkikirjuri ja kuvernementinsihteeri Petter Vilhelm Zilliacus sekä Elisabet Ulrika Wolter. Zilliacus kävi koulua aluksi Käkisalmella ja kirjoitti vuonna 1840 ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1845 ja maisteriksi 1847 sekä molempain oikeuksien kandidaatiksi 1850. Molempain oikeuksien tohtoriksi hän väitteli vuonna 1860. Zilliacus työskenteli vuodesta 1852 alkaen senaatin talousosaston ylimmäisenä kamarikirjurina, vuosina 1854–1858 Maanmittauksen ja metsänhoitolaitoksen ylihallituksen kanslistina, vuonna 1857 Luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksen sihteerinä sekä vuodesta 1858 Suomen Pankin sihteerinä ja vuodesta 1862 ensimmäisenä kamreerina. Zilliacus nimitettiin vuonna 1866 Helsingin kunnallispormestariksi, vuonna 1873 prokuraattorin apulaiseksi ja vuonna 1875 senaatin talousosaston jäseneksi ja siviilitoimituskunnan apulaispäälliköksi. Hän oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja vuoden 1872 valtiopäivillä, joilla hän toimi myös säädyn puhemiehenä. Zilliacuksen puoliso oli Äyräpään kruununvoudin tytär Ida Charlotta Söderhjelm. Heidän lapsiaan olivat kirjailija ja aktivistipoliitikko Konni Zilliacus sekä lääkäri Henrik Johan Wilhelm Zilliacus. Senaattori Gustaf Adolf Langenskiöld oli Zilliacuksen vävy.Kuka kukin oli (1961) Wikiaineisto. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn puhemiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Jakob Stainer

pienoiskuva|"Jacobus Stainer in Absam prope Oenipontum fecit Cremonae" Stainerin käyttämä etiketti. Jacob Stainer (Jacobus Stainer, Jakob Stainer) (1617? Absam Hallin lähellä, Tiroli – loka-marraskuun vaihde 1683, Absam) oli itävaltalainen viulunrakentaja.Walter Senn ja Karl Roy: "Stainer, Jacob (Jakob)". Grove music online . Haettu 27.2.2016 Stainer-viuluja arvostetaan korkealle, ja ne ovat kalliita.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 110 ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset henkilöt Luokka:Soitinrakentajat Luokka:Vuonna 1617 syntyneet Luokka:Vuonna 1683 kuolleet
Edvard von Boehm

Edvard von Boehm (vuoteen 1903 Boehm; 14. heinäkuuta 1841 Sortavala – 25. tammikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja senaattori. Edvard Boehmin vanhemmat olivat kauppias Christian Edvard Boehm ja Emilia Aurelia Wahlberg. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lukiosta vuonna 1860 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864. Hän opiskeli sen jälkeen lakia ja sai varatuomarin arvon 1869. Boehm toimi vuosina 1883–1895 Suomen passiviraston päällikkönä Pietarissa sekä Hämeen läänin kuvernöörinä 1895–1899. Vuosina 1900–1905 hän oli senaatin talousosaston jäsenenä sekä siviilitoimituskunnan päällikkönä ja sen jälkeen Helsingin keisarillisen palatsin hoitajana vuoteen 1917 asti. Boehm sai valtioneuvoksen arvonimen vuonna 1885, ja hänet aateloitiin vuonna 1903 nimellä von Boehm. Hänestä polveutuu von Boehmin aatelissuku, joka esiteltiin Ritarihuoneelle vuonna 1904. Edvard von Boehmin pojanpoika oli taidemaalari ja -graafikko Tuomas von Boehm. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Eric Gustafsson Stenbock

Eric Gustafsson Stenbock (1538–1602) oli ruotsalainen valtaneuvos vuodesta 1568. Hän osallistui kapinointiin Eerik XIV:tä vastaan. Sigismund nimitti hänet vuonna 1594 Länsi-Götanmaan käskynhaltijaksi, ja hän ei totellut Kaarle- herttuan käskyjä. Hän joutui maanpakoon, kun herttua ryhtyi vuonna 1597 valloittamaan Älvsborgia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 139 Hänen isänsä oli Gustaf Olofsson Stenbock. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1538 syntyneet Luokka:Vuonna 1602 kuolleet
Johan Stiernhöök

Johan Olofsson Stiernhöök (27. helmikuuta 1596 Rättvik, Kopparberg – 25. kesäkuuta 1675 Tukholma) oli ruotsalainen oikeustieteilijä, ”Ruotsin oikeustieteen isä”. Hän otti nimekseen Dalecarlus synnyinseutunsa Taalainmaan mukaan. Stiernhöökin vanhemmat olivat kirkkoherra Olaus Petri Hedemorensis ja Margareta Johansdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1619 ja valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1624 tai 1625. Hän opiskeli myös Saksassa Leipzigissa, Jenassa, Wittenbergissä ja Rostockissa. Stiernhöök oli Västeråsin lukion oikeus- ja valtiotieteen lehtorina 1624–1630 ja opiskeli 1626-1628 Leidenissä, Oxfordissa ja Cambridgessä. Turun hovioikeuteen hän tuli 1630 asessoriksi, ja oli samalla Pohjois-Suomen laamannikunnan alilaamanni 1636–1640. Hän oli Turun akatemian ensimmäinen oikeustieteen professori vuodesta 1640. Ahvenanmaan tuomari hän oli 1641–1646. Hän siirtyi vuonna 1647 Ruotsiin, jossa hänestä tuli revisiosihteeri. Hänet aateloitiin vuonna 1649 nimellä Stiernhöök, ja hän sai hovineuvoksen arvon 1666. Hän julkaisi svealaisten ja götalaisten vanhasta oikeudesta teoksen De jure Sueonum et Gothorum vetusto.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 159Dalecarlus, Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917, osa A–G (arkistolinkki) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset oikeustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset tuomarit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1596 syntyneet Luokka:Vuonna 1675 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Kuningas Fahdin pengertie

Kuningas Fahdin pengertie (() on siltojen ja pengerteiden sarja, joka yhdistää Bahrainin saarivaltion Saudi-Arabiaan. Pengertien suunnittelu alkoi jo vuonna 1968, mutta sen rakentaminen alkoi vasta vuonna 1981 ja loppui vuonna 1986, jolloin se avattiin liikenteelle. == Historia == Pengertien rakentaminen Bahrainista Saudi-Arabian itäiseen maakuntaan alkoi molempien kuningaskuntien aloitteesta. Idea syntyi, kun Saudi-Arabian kuningas Saud teki vierailun Bahrainiin vuonna 1954. Vuonna 1965 Bahrainin pääministeri Khalifa ibn Salman Al Khalifa ja Saudi-Arabian kuningas Faisal I sopivat pengertien rakentamisesta. Molemmat valtiot alkoivat tutkia taloudellisia ja muita rahoitukseen liittyviä asioita pengertien rakentamiselle. Maailmanpankin nimittämä komitea alkoi pohtia pengertien rakennusprojektia. Pengertien rakennustyömaa käynnistettiin vuonna 1981. Vuonna 1985 pengertie saatiin valmiiksi ja se avattiin liikenteelle vuonna 1986. Vuonna 2014 sillan ylitti 10,4 miljoonaa ajoneuvoa eli keskimäärin 28 500 ajoneuvoa päivässä. Matkustajia samana vuonna kulki 23,7 miljoonaa eli keskimäärin 64 900 matkustajaa päivässä. Pengertien rakentaminen maksoi noin 800 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (kolme miljardia Saudi-Arabian rialia). Se oli aikansa suurimpia rakennustyömaita, jonka hollantilainen rakennusyhtiö Ballast Nedam oli rakentanut. On epäselvää, kuinka monta ihmistä työmaalla työskenteli. Pengertien nelikaistainen moottoritie on noin 25 km pitkä ja 23 metriä leveä. Pengertiellä on kolme siltaa Saudi-Arabiasta Bahrainiin. Ne kulkevat Nasanin saaren läpi. == Lähteet == Luokka:Bahrainin sillat Luokka:Saudi-Arabian sillat
Anders Anton von Stiernman

Anders Anton von Stiernman (1695–1765) oli ruotsalainen historioitsija. Hän oli Ruotsin valtionarkiston esimies vuodesta 1740. Hänen julkaisuistaan on Suomen kirjallisuudenhistorian kannalta merkittävä Aboa literata vuodelta 1719.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 159 ==Julkaisuja== * Aboa literata vuodelta 1719 * Alla Riksdagars och Mötens Besluth ifrån år 1521 intill år 1731, 1–3 + lisäosa, 1728–1743 * Svea och Götha Höfdinga-Minne, 1–2 1741, 1835 * Stadgar och förordningar rörande Commerce-, Oeconomie-, Politie- väsendet i Sverige 1–6, 1747–1775 * Matrikel öfver Svea Rikes Ridderskap och Adel, 1–2, 1754, 1755 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1695 syntyneet Luokka:Vuonna 1765 kuolleet
Bubba Gump Shrimp Company

Bubba Gump Shrimp Company on kala- ja äyriäisruokiin erikoistunut teemaravintolaketju. Idea ravintolaketjun perustamiseen tuli vuoden 1994 elokuvasta Forrest Gump. Heinäkuussa 2021 ketjulla oli 36 ravintolaa, joista 24 sijaitsi Yhdysvalloissa, kolme Meksikossa, kaksi Japanissa, kaksi Kiinassa, yksi Britanniassa, yksi Kanadassa, yksi Indonesiassa ja yksi Qatarissa. Bubba Gump -ravintoloiden menu koostuu enimmäkseen katkarapuannoksista, mutta ravintolassa on tarjolla myös muita kala- ja rapuruokia sekä cajun-annoksia. Ravintolassa myydään myös Forrest Gump -fanituotteita ja ravintolan omaa fanituotteistoa. Viacomin tytäryhtiö, Viacom Consumer Products, avasi ensimmäisen Bubba Gump -ravintolan vuonna 1996 Montereyssä, Kaliforniassa. Vuodesta 2010 lähtien Bubba Gump Shrimp Company on ollut ravintolakonserni Landry's Restaurantsin tytäryritys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset ravintolaketjut
August Wilhelm Stiernstedt

August Wilhelm Stiernstedt (1812–1880) oli ruotsalainen numismaatikko ja vuodesta 1855 valtionheraldikko. Hänen pääteoksensa oli Sveriges ridderskaps och adels vapenbok, joka ilmestyi 1857–1865. Sitä jatkoi C. A. Klingspor. Myöhemmin H. F. Antell osti Suomeen hänen suuren rahakokoelmansa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 159 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset numismaatikot Luokka:Ruotsalaiset heraldikot Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Erik von Stockenström

Erik von Stockenström (1703–1790) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän oli Jernkontoretin perustajia ja oli ensimmäisiä valtuutettuja. Hän kuului hattupuolueeseen ja vuodesta 1755 alkaen hän osallistui valtiopäiville. Hän pyrki saamaan sopimusta hattupuolueen ja hovin välille. Hän oli oikeuskansleri vuodesta 1758, ja valtaneuvoskunnan jäsen 1769–1772 sekä 1772–1789. Hänet aateloitiin 1751. Hän oli Turun akatemian kansleri 1771–1772.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 166 ==Lähteet== Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1703 syntyneet Luokka:Vuonna 1790 kuolleet
The Groundhogs

The Groundhogs on brittiläinen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1963. Yhtye on vaikuttanut 6 vuosikymmenellä, mutta oli aktiivisimillaan 1960-luvulla. == Jäsenet == ===Nykyiset=== * Tony McPhee - kitara, laulu (1963-1974, 1976, 1982-2004, 2007-) * Dave Anderson - basso (1987-1988, 2001-2003, 2007-) * Joanna Deacon - laulu (2001-2003, 2011-) * Carl Stokes - rummut (2011-) ===Entiset=== * Peter Cruickshankin - basso (1963-1974, 2003-2004) * Dave Boorman - rummut (1963-1965) * Bob Hall - koskettimet (1963-1965) * John Cruickshankin - huuliharppu, laulu (1963-1964) * Ken Pustelnik - rummut (1965-1972, 2003-2004) * Tom Parker - koskettimet (1965) * Steve Rye - huuliharppu (1969, kuoli 1992) * Clive Brooks - rummut (1972-1974) * Dave Thompson - basso (1972) * Mick Cook - rummut (1976 kuollut) * Martin Kent - basso (1976) * Dave Wellbelove - kitara (1976) * Rick Adams - kitara (1976) * Alan Kala - basso (1982-1994) * Wilgar Campbell - rummut (1982-1984; kuoli 1989) * "Mighty" Joe Young - kitara (1982-1983) * Mick Kirkton - rummut (1984-1989) * Mick Jones - rummut (1989-1994, 2000-2003, 2009-2011) * Jon Camp - basso (1989, 2001) * Eric Chipulina - basso, live;kitara (1994-1996, 1996-2000) * Pete Correa - rummut (1994-1996, 1996-2000) * Pete Chymon - basso (1996) * Dale Iviss - rummut (1996) * Brian Jones - basso (2000-2001) * Marco Anderson - rummut (2007-2009) ==Diskografia== ===Albumit=== The Groundhogs: *Scratching the Surface (1968) *The Groundhogs with John Lee Hooker and John Mayall (1968) *Blues Obituary (1969) *Thank Christ for the Bomb (1970) *Split (971) *Who Will Save the World? The Mighty Groundhogs (1972) *Hogwash (1972) *Solid (1974) *Crosscut Saw (1976) *Black Diamond (1976) *Hoggin' the Stage (livealbumi) (1984) *Razor's Edge (1985) *Moving Fast, Standing Still (1986) *Back Against the Wall (1987) *Extremely Live (1988) *Hogs on the Road (live) (1988) *Groundhog Night... Groundhog Live (1993) *Who Said Cherry Red (1996) *Live at Leeds 71 (live) (1998) *Hogs in Wolf's Clothing (1998) *No Surrender - Razors Edge Tour 1985 (live) (1998) *The Muddy Waters Song Book (1999) *UK Tour '76 (1999) *Live at the Astoria (2001) *Live at the New York Club, Switzerland 1991 (2007) Tony McPhee and the Groundhogs: *No Surrender (live) (1989) Tony McPhee (soolo): *The Two Sides Of T.S. McPhee (1973) *Foolish Pride (1993) *Bleaching the Blues (1997) ===DVD:t ja videot=== *Live At The Astoria (1999) [Video] *60/40 Split (2005) [DVD] Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:Acid rock -yhtyeet Luokka:1960-luvun rockyhtyeet ja -artistit
Luis Vallejos Santoni

Luis Vallejos Santoni (31. tammikuuta 1917 Callao – 8. kesäkuuta 1982) oli perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Callaon hiippakunnan johtoon 20. syyskuuta 1971. Piispaksi konsekroinnin suoritti 21. marraskuuta Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Eduardo Picher Peña ja Lorenzo León Alvarado.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Luis Vallejos Santoni Vallejos Santoni sai 14. tammikuuta 1975 nimityksen Cuzcon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin saman vuoden maaliskuussa. Vallejos Santoni kuoli 65-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Perulaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
José Ramón Gurruchaga Ezama

José Ramón Gurruchaga Ezama (29. maaliskuuta 1931 Barakaldo, Espanja – 11. huhtikuuta 2017) oli Perussa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 11. helmikuuta 1961 ja nimitettiin Huarazin hiippakunnan johtoon 3. tammikuuta 1987. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. helmikuuta Luigi Dossena, jota avustivat Manuel Prado Perez-Rosas ja Emilio Vallebuona Merea.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Ramón Gurruchaga Ezama, S.D.B. 14\. joulukuuta 1996 Gurruchaga Ezama sai nimityksen Lurínin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 17. kesäkuuta 2006. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Perulaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Juan Gualberto Guevara

Juan Gualberto Guevara y de la Cuba (12. heinäkuuta 1882 – 27. marraskuuta 1954) oli perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihki papiksi Ismaele Puirredón 2. kesäkuuta 1906 Arequipan hiippakuntaan. Hänet nimitettiin Trujillon piispaksi 15. joulukuuta 1940, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 2. maaliskuuta 1941 Fernando Cento, jota avustivat Felipe Santiago Hermosa y Sarmiento ja Domingo Juan Vargas.Catholic-Hierarchy.org: Juan Gualberto Cardinal Guevara y de la Cuba Guevarasta tuli 23. toukokuuta 1943 Trujillon arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes sai 16. joulukuuta 1945 nimityksen Liman arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 18. helmikuuta 1946, jolloin hänet nimitettiin Sant'Eusebion kardinaalipapiksi. Guevara toimi toisen viran ohella myös Perun sotilaspiispana 13. tammikuuta 1945 saamastaan nimityksestä lähtien. Guevaran vanhemmat olivat Simón Guevara ja Eulogia Cuba. Arequipassa suorittamiensa opintojen jälkeen Guevara sai tohtorinarvon kanonisessa oikeudessa Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa 1922. Hän oli ensimmäinen perulainen kardinaali. Hän kuoli Limassa sydänkohtaukseen sairastettuaan syöpää, ja hänet haudattiin Liman tuomiokirkkoon.The Cardinals of the Holy Roman Church: GUEVARA, Juan Gualberto == Lähteet == Luokka:Perulaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Monsterit-yliopisto

Monsterit-yliopisto (Monsters University) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Dan Scanlonin ohjaama 3D-animaatioelokuva. Se on esiosa vuoden 2001 elokuvalle Monsterit Oy ja perustuu aikaan ennen kuin Masi ja Tare pääsivät Monsterit Oy:hyn. == Äänirooleissa == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomalainen ääninäyttelijä Rooli Billy Crystal Antti Pääkkönen Matias "Masi" Pallopää John Goodman Jussi Lampi Tarmo "Tare" Karvanen Steve Buscemi Taisto Oksanen Räähkä Poks Helen Mirren Heidi Herala Dekaani Varjomaa Bob Peterson Inkeri Wallenius Raisa Nathan Fillion Ilkka Villi Jonni Vaaramo Joel Murray Peik Stenberg Don Carlton Alfred Molina Pertti Sveholm Professori Kantti Dave Foley & Sean Hayes Jarkko Valtee & Kimmo Vehviläinen Tero & Turo Pete Sohn Tuomas Uusitalo Toni "Pöpi" Töppö Charlie Day Santtu Karvonen Arvi John Krasinski Aku Laitinen Frank McCay Bill Hader Peter Pihlström Etanamonsteri Julia Sweeney Eija Vilpas Teija Töppö John Ratzenberger Mikko Kivinen Jeti Tyler Labine Sami Kuronen Oppilaskunnan varapuheenjohtaja Aubrey Plaza Susanna Laine Oppilaskunnan puheenjohtaja Bobby Moynihan Ilari Hämäläinen Keke Beth Behrs Susa Saukko PNK Carrie == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Monsterit-yliopisto Box Office Majossa * Monsterit-yliopisto Rotten Tomatoesissa * Monsterit-yliopisto Metacriticissä Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:Elokuvat hirviöistä Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Erkki Pälli

Erkki Kauko Kalevi Pälli (5. heinäkuuta 1935 Helsinki – 3. syyskuuta 2018 Vantaa) oli suomalainen äänilevytuottaja, musiikki- ja radiotoimittaja sekä kirjailija. Hän työskenteli 1950-luvulta lähtien useissa eri äänilevy- yhtiöissä, sanoma- ja aikakauslehdissä sekä Yleisradiossa. Erkki Pälli syntyi Helsingissä, ja kasvoi Kallion kaupunginosassa. 4-vuotias Pälli lähetettiin vuoden 1940 alussa siskoineen sotalapseksi Ruotsiin, jossa hän asui aina jatkosodan loppuun asti. Pälli aloitti musiikkilevybisneksessä vuonna 1956 ryhtyessään työskentelemään Hagströmin musiikkikaupassa. Hän työskenteli myöhemmin myös Akkuteollisuus ry:ssä, Scandia-Musiikilla sekä Musiikki- Fazerilla. 1960-luvulla Pälli toimi lyhytikäiseksi jääneen Iskelmä-lehden toimitussihteerinä sekä myöhemmin Rytmi-lehden toimittajana.YLE:n Elävä arkisto Hän oli myös eri levy-yhtiöiden palveluksessa ja kirjoitti muun muassa kansitekstejä lukuisiin musiikkialbumeihin. Pälli toimi myös musiikkituottajana, 1970-luvun alussa hän tuotti kolme Vesa-Matti Loirin soololevyä.Discogs Pälli kirjoitti artikkeleita viihdealalta vuosien varrella muun muassa Helsingin Sanomiin, Ilta-Sanomiin, Hymyyn sekä lukuisiin muihin suomalaisiin lehtiin. Pälli aloittii Yleisradiossa vuonna 1989 Ylen aikaisen toimittajana ja juontajana. Hänet muistetaan varsinkin suorasukaisesta tyylistään sekä erilaisista kommelluksistaan lähetyksissä. Hän jäi Yleisradiosta eläkkeelle vuonna 1998. Vuonna 1999 Pälli julkaisi muistelmansa nimeltä Riemutoimittaja kuuluisuuksien kintereillä. 2000-luvulla Pälli laati useita suomalaisten musiikintekijöiden elämäkertoja Populaarimusiikin museolle.Populaarimusiikin museo Hänelle myönnettiin suomalaisen radio- ja TV- viihteen seuran Studio-Kympin elämäntyöpalkinto vuonna 2010. Pälli ilmoitti maaliskuussa 2018 sairastuneensa parantumattomaan maksasyöpään. Hän hyvästeli ystävänsä 23. elokuuta julkaisemassaan Facebook-päivityksessä, jossa kertoi olevansa viimeistä kertaa kotonaan. Pälli kuoli 3. syyskuuta Vantaalla. == Teokset == *Musavisa (1986) *Riemutoimittaja kuuluisuuksien kintereillä (1999) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Musiikkitoimittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Rainforest Cafe

Rainforest Cafe on ravintolaketju sademetsäteemalla. Syyskuussa 2010 oli toiminnassa maailmanlaajuisesti 30 Rainforest Cafe -ravintolaa kuudessa eri maassa. Ravintoloista 24 sijaitsee Yhdysvalloissa, yksi Tokiossa, yksi Lontoossa, yksi Pariisissa sekä yksi ravintola Dubaissa. Rainforest Cafe on ollut vuodesta 2000 ravintolakonserni Landry's Restaurantsin tytäryritys Luokka:Yhdysvaltalaiset ravintolaketjut
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1958

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1958 pelattiin Alankomaissa heinäkuussa. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta. Alankomaat joutui alkuotteluissaan tiukoille Saksan ja Italian kanssa voittaen molemmat vasta jatkovuoropareissa. Finaalissa Italia kaatui jo hieman helpommin 5-2. ==Ottelut== 1\. kierros Belgia Italia 1–3 Ranska Espanja 4–29 2\. kierros Espanja Länsi-Saksa 0–5 Italia Alankomaat 5–612 hävinneiden lohko Belgia Ranska 17–2 Espanja Italia 3–14 3\. kierros Alankomaat Länsi-Saksa 4–310 hävinneiden lohko Italia Belgia 8–2 Välierä Länsi-Saksa Italia 2–6 Loppuottelu Alankomaat Italia 5–2 ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue Vo Häv Kultaa 3 0 Hopeaa 4 2 Pronssia 1 2 4 1 2 5 Espanja 1 2 6 0 2 Euroopan mestari 1958 Alankomaat 3\. mestaruus ==Lähteet== * the-sports.org/baseball === Viitteet === 1958 Luokka:Vuoden 1958 baseball Luokka:Alankomaiden baseball
Earl of Sandwich

Earl of Sandwich on yhdysvaltalainen kansainvälinen pikaruokaketju, joka on erikoistunut voileipiin. Ensimmäinen Earl of Sandwich -ravintola perustettiin Orlandoon, Floridaan vuonna 2004. Perustajina olivat brittiläinen John Montagu, yhdestoista Sandwichin jaarli, hänen poikansa Orlando Montagu sekä liikemies Robert Earl, joka on myös Planet Hollywood -ravintolaketjun perustaja. ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut
Östman

Östman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adina Östman (1895–1972), suomenruotsalainen uskonnollinen kirjailija * Arnold Östman (1939–2023), ruotsalainen kapellimestari * Gösta Östman, suomalainen jalkapalloilija * Kim Östman (s. 1978), suomalainen tutkija ja tietokirjailija * Peter Östman (s. 1961), suomalainen poliitikko (kristillisdemokraatit) * Richard Östman (s. 1992), suomalainen korkeushyppääjä * Thyra von Beetzen- Östman (1872–1954), ruotsalaissyntyinen naisasianainen ja ihmisoikeusaktivisti.
Action Comics No. 1

Action Comics No. 1 (kesäkuu 1938) on sarjakuvalehti Action Comicsin ensimmäinen numero. Siinä esiintyy ensi kertaa monia sarjakuvasankareita, näistä tunnetuimpana Jerry Siegelin ja Joe Shusterin Teräsmies. Lehti on kaikkien aikojen arvokkain sarjakuvalehden numero: vuonna 2011 siitä maksettiin nettihuutokaupassa ennätysmäiset 2,16 miljoonaa dollaria. == Sisältö == Action Comics No. 1 sisältää 11 eri tarinaa: * "Superman" (s. 1–13), tekijät Siegel ja Shuster. * "Chuck Dawson" (s. 14–19), tekijä H. Fleming. * "Zatara Master Magician" (s. 20–31), tekijä Fred Guardineer. * "South Sea Strategy" (teksti, s. 32–33), tekijä Captain Frank Thomas. * "Sticky-Mitt Stimson" (s. 34–37), tekijä Alger. * "The Adventures of Marco Polo" (s. 38–41), tekijä Sven Elven. * "'Pep' Morgan" (s. 42–45), tekijä Fred Guardineer. * "Scooby the Five Star Reporter" (s. 46–51), tekijä Will Ely. * "Tex Thompson" (s. 52–63), tekijä Bernard Baily. * "Stardust" (s. 64), tekijä "The Star-Gazer". * "Odds 'N Ends" (takakannen sisällä), tekijä "Moldoff" (Sheldon Moldoff). == Julkaisu == DC Comicsin edeltäjä National Allied Publications julkaisi lehden 18. huhtikuuta 1938 (kannen päiväys kesäkuu 1938). Lehteä pidetään ensimmäisenä varsinaisena supersankarisarjakuvalehtenä ja vaikka Action Comics nykyisin onkin Teräsmiehen kuukausittainen lehti, No. 1 oli kuten monet varhaiset sarjakuvalehdet, kokoelma. == Lähteet == Luokka:DC Comics -sarjakuvalehdet
Etelänruttojuuri

Etelänruttojuuri (Petasites hybridus) on asterikasvien heimoon ja ruttojuurten sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa alun perin viljelykarkulaisena Etelä- Suomessa. Sitä kasvatetaan myös perennana, ja se on tuotu Suomeen alkuaan rohdoskasviksi. Etelänruttojuuri on tullut Pohjolaan luostarien munkkien mukana. Sitä on käytetty nimensä mukaisesti keskiaikana haavoja parantavana, mutta ennen kaikkea ruttolääkkeenä. Harvinainen etelänruttojuuri luetaan Suomessa haitallisiin vieraslajeihin.Vieraslajit.fi: Etelänruttojuuri (Petasites hybridus) == Ulkonäkö ja koko == Etelänruttojuuri on monivuotinen, juurakollinen ruohokasvi, jonka kasvukorkeus on 15–40 senttimetriä. Punaruskea-sinipunainen varsi on etenkin latvasta karvainen. Kasvin lehdet ovat laakeita, kookkaita ja pitkäruotisia; suvun tieteellinen nimi (Petasites) tuleekin kreikan kielen sanasta "petasos", joka tarkoittaa leveälieristä hattua. Jopa 50–70 senttimetriä leveä lehtilapa on herttatyvinen, kulmikas, tylppähampainen, alta tiheäkarvainen ja päältä kaljuuntuva; tyviliuskat ovat pyöreäkärkisiä. Etelänruttojuuri kukkii varhain keväällä, joskus jo maalis–huhtikuussa, mutta tavallisimmin kesäkuuhun asti. Se on kaksikotinen eli sen hede- ja emikukat ovat eri kasveissa. Suomessa emikasvit ovat kuitenkin hyvin harvinaisia. Kukinto on 15–50 kukasta koostuva punertava mykerö. Kussakin kukassa on joko viisi hedettä tai yksi kaksiluottinen emi. Hedelmä on kellanruskea pähkylä, jonka päässä on hapsihaivenia; Suomessa hedelmää ei kuitenkaan muodostu ja kasvi lisääntyy suvuttomasti. == Elinympäristö == Etelänruttojuuri kasvaa ojanvarsilla, järvenrannoilla, pellon- ja tienpientareilla, metsänlaiteilla, pihoilla, puistoissa ja joutomailla. Se viihtyy mangaanipitoisessa maassa. == Käyttö == Etelänruttojuuren juurta ja tuoreita lehtiä voi käyttää rohdoksena. Ruttojuurelle tyypillisiä yhdisteitä ovat seksviterpeenialkoholeihin luettavat petasinolit, petasiini, isopetasiini, fukinoni ja furanopetasiini. Petasiinilla ja isopetasiinilla väitetään olevan kouristuksia laukaiseva vaikutus, ja kasvia on käytetty kouristuskipua lievittävänä, maksan ja mahan toimintahäiriöissä, suoliston vaivoissa sekä kuukautiskivuissa. Hiltunen ja Holm, Luonnonlääkkeet 1996 2.p sivut 87-88. Ruttojuuren rohdoksilla on arveltu olevan hidastava vaikutus syöpäkasvainten kasvussa Sen epäillään johtuvan kasvin, etenkin lehtien, suuresta mangaanipitoisuudesta. Kasvi onkin mangaaninsuosija ja mangaanin puutteen ravinnossa arvellaan edistävän syöpiä. Kasvi sisältää myös maksamyrkyiksi luettavia senekioniineja, jotka ovat myös muta- ja teratogeenisia. Siksi kasvia ei tule itse kerätä rohdostuotteeksi. == Lähteet == * * Luontoportti: Etelänruttojuuri (Petasites hybridus) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Yrttitarha: Etelänruttojuuri (Petasites hybridus) * ITIS: Petasites hybridus * United States Department of Agriculture (USDA): Petasites hybridus Luokka:Ruttojuuret Luokka:Lääkekasvit
Attack

Attack tarkoittaa seuraavia asioita: *Attack!!, Yngwie J. Malmstenin levy *Attack (30 Seconds to Mars), single *Attack Attack!, yhdysvaltalainen metal- yhtye *Attack Force, Michael Keuschin ohjaama elokuva vuodelta 2006 *Attack on Pearl Harbor, elokuva *Attack of the Killer B's, Anthraxin kokoelmalevy ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Attack (1794), Conquest-luokan 12-tykkinen tykkipriki * HMS Attack (1804), Archer-luokan tykkipriki * HMS Attack (1911), Acheron-luokan hävittäjä * HMS Attack (tukikohta), Rannikkojoukkojen tukikohta Portlandissa
Stoppage in transitu

Stoppage in transitu eli pysäyttämisoikeus, stoppausoikeus on kaupankäynnin termi, joka tarkoittaa myyjän oikeutta estää tavaran luovutus ostajalle, jos tämä on osoittautunut maksukyvyttömäksi. Suomen laissa on säädöksiä asiasta kauppalaissa, konkurssilaissa ja merilaissa. Oikeutta voidaan käyttää niin että myyjä pitää tavaran hallussaan tai jos se on jo lähetetty, estää sen luovuttamisen ostajalle.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 171 Kauppalain 54 §:n mukaan myyjä menettää pysäyttämisoikeutensa sinä hetkenä, jolloin esineen hallinta on luovutettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lectric Law Library, Lectlaw: Stoppage in transitu * Luokka:Kauppaoikeus
Oscar Straus

Oscar Straus (1870–1954) oli itävaltalainen säveltäjä, joka sävelsi operetteja, muun muassa Valssiunelmia (Ein Walzertraum) ja Viimeinen valssi (Der letzte Walzer). Hän sävelsi myös elokuvamusiikkia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 180 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Johan Stråhlman

Johan (Johannes Caroli) Stråhlman (23. huhtikuuta 1749 Valkjärvi – 16. tammikuuta 1840 Valkjärvi) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja ja kielentutkija. Luettu 6.11.2016. ==Henkilöhistoria== Stråhlmanin vanhemmat olivat Valkjärven kirkkoherra Karl Stråhlman (1719–1778) ja Katarina Susanna Allenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1767. Stråhlman vihittiin papiksi Viipurin hiippakunnassa 1780. Hänestä tuli teologian tohtori 1818. Stråhlman oli Viipurin katedraalikoulun alikonrehtorina vuodesta 1769 ja konrehtorina vuodesta 1773. Valkjärven kirkkoherrana hän oli vuodesta 1780. Stråhlmanista tuli lääninrovasti 1796 ja vuonna 1803 hänet nimitettiin Viipurin tuomiorovastiksi ja tuomiokapitulin esimieheksi mutta hän ei ottanut tehtäviä vastaan, koska Viipurin kirkkoherraksi oli hänen sijastaan nimitetty toinen henkilö. Vuonna 1817 Stråhlman oli synodaaliväitöksen varapreeses pappeinkokouksessa Porvoossa. Stråhlman laati saksaksi suomen kieliopin Finniselle Sprachlehre (1816), jonka hän julkaisi tekijänimellä Johan Strahlmann.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 193Stråhlman, Johanäö, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 92. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Tästä kirjasta tšekkiläinen kirjailija Josef Holeček opetteli suomea, ennen kuin ryhtyi kääntämään Kalevalaa. Stråhlman oli naimisissa 1779–1833 Elisabet Tavastin (k. 1833) kanssa. Heidän poikiaan olivat Taipalsaaren kirkkoherra Karl Teodor Stråhlman (1782–1819), Säämingin kirkkoherra Johan Niklas Stråhlman (1784–1864), Venäjän siirtomaiden sotilasinsinöörijoukkojen kenraalimajuri Peter Emanuel Stråhlman (1794–1855), tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen asessori, laamanni Adolf Eberhart Stråhlman (1809–1868) ja Valkjärven kappalainen Georg Ulrik Stråhlman (1800–1847).Kansallibiografia (kenraalit) == Teoksia == * Finnische Sprachlehre für Finnen und Nicht-Finnen : mit Beziehung auf die Aehnlichkeit der finnischen Sprache mit der ungarischen, und einem Anhange von finnischen Idiotismen und Vergleichung der finnischen und ungarischen Etymologie, mit einem Auszuge in diesen Sprachen verwandter Wörter, verfasst von Johann Strahlmann. St. Petersburg, bei M. C. Iversen 1816 * Sorge-qwäde öfver doctorinnan fru Elisabeth Stråhlmans född Tavast, dödliga frånfälle, stäldt till deltagande slägtingar och wänner vid hennes begrafning å Walkjärvi prestegård, den 29 januarii 1834, af dess bedröfvade make Johan Stråhlman. Anders Cederwaller, Wiborg 1834 (Teos digitoituna Doriassa) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Johan Stråhlmanin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1749 syntyneet Luokka:Vuonna 1840 kuolleet
Otto Reinhold Strömfelt

Otto Reinhold Strömfelt (1649–1746) oli ruotsalainen virkamies ja tuomari. Hänestä tuli vuonna 1719 Västerbottenin läänin maaherra ja sen jälkeen Kopparbergin läänin maaherra. Hän oli vuonna 1721 Ruotsin valtuutettuna Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Vuonna 1723 hänestä tuli kamarikollegion presidentti, vuonna 1736 Svean hovioikeuden presidentti ja vuonna 1743 Turun hovioikeuden presidentti.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 195 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin hovioikeuksien presidentit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1649 syntyneet Luokka:Vuonna 1746 kuolleet
Hiroyuki Kanai

Hiroyuki Kanai (1925–2012) oli japanilainen yritysjohtaja ja filatelisti. Hän seurasi isäänsä yli kymmenen osakalaisen yrityksen johtajana. David Feldmanin mukaan Kanai on yksi harvoista filatelisteista, josta on tullut legenda jo omana elinaikanaan. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin Japanin keisarin kunniamerkki sinisellä nauhalla (Ranju hōshō). == Filatelistina == Kanai keräsi kaikkien aikojen parhaimpiin kuuluvia kokoelmia Mauritiuksen, New Brunswickin, Nova Scotian, Trinidadin ja Suomen postimerkeistä sekä kotimaansa Japanin klassisista merkeistä. Kanai aloitti postimerkkeilyn 5-vuotiaana ja jo 13-vuotiaana harrasti filateliaa vakavasti. Opiskellessaan yliopistossa hän perusti kaksi postimerkkeilykerhoa. Toisen maailmansodan jälkeen hän luopui koko maailman merkkien keräilystä ja keskittyi erityisesti Britannian siirtomaihin ja Japanin klassisiin merkkeihin. Hän myös tutki ja julkaisi artikkeleita keräämistään merkeistä. Kanai kirjoitti muun muassa yhden tärkeimmistä Mauritiuksen klassisen ajan filateliaa käsittelevistä kirjoista. Hän omisti ainoana keräilijänä viisi Mauritius Post Office -merkkiä samanaikaisesti. Kanai myi Mauritius-kokoelmansa David Feldmanin huutokaupassa Zürichissä vuonna 1993. Hän kertoi syyksi haluavansa antaa muillekin keräilijöille mahdollisuuden omistaa Mauritiuksen kauniita postimerkkejä. Kanai saavutti kolmen eri maan kokoelmillaan Grand Prix -palkinnon. Ylpein hän oli Suomi-kokoelmastaan Helsingissä 1988 voittamastaan National Grand Prix -palkinnosta. == Kirjoja == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Collections of Hiroyuki Kanai (Paul Fraser Collectibles) Luokka:Filatelistit Luokka:Tietokirjailijat Luokka:Japanilaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kaarlo Ståhlberg (professori)

Kaarlo Ståhlberg (13. syyskuuta 1894 Helsinki – 2. elokuuta 1977Kuka kukin on 1978, s. 1155 Runeberg.org. Viitattu 16.3.2018.) oli suomalainen tekniikan tutkija. Kaarlo Ståhlberg valmistui ylioppilaaksi 1912 ja valmisti diplomi- insinööriksi 1916. Sen jälkeen hän toimi Kymin ja Kuusankosken selluloosatehtaiden teknisissä johtotehtävissä aina vuoteen 1928. Sen jälken hän oli Veitsiluodon uuden sellulosatehtaan suunnittelu- ja rakentamistehtävissä. Hän toimi Veitsiluodon sahan ja selluloosatehtaan johtajana 1930–1932 ja sen pohjalle perustetun Veitsiluoto Oy:n selluloosatehtaan johtajana 1932–1946. Vuosina 1948–1962 hän oli Teknillisen korkeakoulun kemian koneopin professori.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 205 Kemissä ollessaan hän oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1931-1934. Hänen isänsä oli presidentti K. J. Ståhlberg. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Kemin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen presidenttien lapset Luokka:K. J. Ståhlberg Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Valkiajärvi (Kankaanpää, Niinisalo)

Valkiajärvi on Satakunnassa Kankaanpäässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma- alueeseen. Valkiajärvi on osa Taulunojan valuma-aluetta. Kankaanpäässä on toinenkin Valkiajärvi Hemiänkylällä. == Maantietoa == Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 1,3 kilometriä ja sen pinta-ala on 129 hehtaaria. Se sijaitsee Hämeenkankaan ja Pohjankankaan yhtymäkohdassa Kankaanpään Niinisalon varuskunnan itäpuolella. Järven länsi- ja pohjoisrantaan laskee vain muutama pikkuoja, mutta sen itärantaan, jossa on soita, laskee kymmenkunta suo-ojaa. Itäsrannalla sijaitsee myös järven laskuoja Tauluoja, joka laskee 3,7 kilometrin pituisena Kivijoen valuma-alueen alapäähän kohtaan, mistä alkaa Naurisjoen alue. Rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä. Rannat ovat heikkapohjaista kangasmetsää tai taajama-aluetta, mutta itärannoilla rantaan rajautuu myös soita. Länsi- ja pohjoisrannat kuuluvat Puolustusvoimille. Itärannalla on lähes 20 vapaa-ajan asuntoa tai muuta kiinteistöä. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13225. Järven pohjoisrannalla on uimaranta ja etelärannalla on laavu. == Luonto == Hämeenkangas ja Pohjankangas ovat merkittäviä pohjavesialueita. Valkiajärvi saa varmasti suuren osan vedestään pohjavesistä, sillä järvi lähes katkaisee harjujakson leveydellään. Näin leveä katkos yhtenäisessä harjujaksossa selitetään suuren kuolleen jään kappaleella, joka jäi hiekan alle puristukseen ja suli jääkauden jälkeen pois. Paikalle jäänyt painauma peittyi vedellä järveksi. Järven alla on todennäköisesti vielä kymmeniä metrejä hiekkaa. == Historiaa == Valkiajärven kautta kulki vanha keskiaikainen maantie Kyrönkankaantie. Niinisalon kasarmialuetta rakennettaessa vuosina 1934–1935 päätettiin johtaa kasarmialueen jätevedet sellaisinaan Valkiajärveen. Tämän seuraukset olivat nähtävissä varsin pian, ja keväällä 1937 lähetettiin järvestä vesinäytteet Puolustusvoimien Kemialliselle Koelaitokselle. Tilanne paheni seuraavina vuosina ja elokuussa 1939 uusien vesinäytteiden lähettämisen yhteydessä mainittiin, että todennäköisesti helteisen sään vaikutuksesta järven pinnalle oli muodostunut limakerros, joka peitti liki puolet järvestä ja kulkeutui tuulen mukana lauttana rannalta toiselle. Saman kuun lopulla mainittiin lisäksi, ettei järven vesi kelvannut enää pyykinpesuun ja pienten kalojen kuolleisuus oli huomattavasti lisääntynyt. Järven tilanne pysyi samankaltaisena 1950-luvulle saakka, jolloin varuskunnan jätevesihuolto järjestettiin uudelleen. Näillä toimenpiteillä järvi onnistuttiin pelastamaan.Kalle Kuosa: Niinisalon varuskunta, s. 29. Kankaanpää: Satakunnan Tykistörykmentin Perinneyhdistys, 1985. ISBN 951-99650-4-1. Varuskunnan jätevedenpuhdistamo rakennettiin vuosina 1965–1966.Kuosa 1985, s. 284. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen ympäristökeskuksen Järviwiki * Puolustusvoimat: Niinisalon varuskunta Luokka:Jämijärven valuma-alue Luokka:Kankaanpään järvet
Valkiajärvi

Valkiajärvi-nimisiä järviä on Suomessa ympäristöhallinnon tietokannan mukaan 26 kappaletta. Vain neljä niistä on pinta-alaltaan yli neliökilometrin suuruisia. Nimi voi tarkoittaa muun muassa seuraavia järviä: *Valkiajärvi, järvi Ilomantsissa *Valkiajärvi, järvi Kankaanpään Niinisalossa *Valkiajärvi, järvi Kiteellä *Valkiajärvi, järvi Puumalassa *Valkiajärvi, järvi Seinäjoella *Valkiajärvi, järvi Rovaniemellä *Valkiajärvi, järvi Tampereen Pohtolassa Luokka:Järvien täsmennyssivut
Santasport Lapin Urheiluopisto

Santasport Lapin Urheiluopisto on suomalainen, Rovaniemellä sijaitseva liikunnan ja vapaa-ajan keskus. Santasport on aloittanut toimintansa vuonna 1972 nimellä Lapin Urheiluopisto, ja se on vapaan sivistystyön oppilaitos ja valtakunnallinen liikunnan koulutuskeskus. Se on Suomen urheiluopistoista uusin ja osa Lapin Urheiluakatemiaa. Nykyään nimellä Santasport Lapin Urheiluopisto toimiva yritys tarjoaa lisäksi kattavasti eri liikunnan ja vapaa-ajan palveluita. Urheiluopiston ovat suunnitelleet arkkitehdit Marjatta ja Martti Jaatinen.Arkkitehti ja ARK , Varastokirjastot.fi. Viitattu 3.1.2017. ==Tilat ja liikuntapaikat== Santasport Lapin Urheiluopiston tiloissa: * urheiluhalli * sauna- ja allasosasto * kuntosali * ryhmäliikuntatilat * keilahalli * majoitustilat (Sporthotel-huoneet, Kammi-huoneet ja apartment huoneistot) * eri kokoisia kokoustiloja * Lappset Funpark * CrossFit -sali * ravintolamaailma (Buusti, Puhti ja Leiripaikka) Samassa pihapiirissä: * jalkapallokenttä * palloiluhalli Ounashalli * jäähalli Lappi Areena * Seikkailupuisto Huima Keskuksen välittömässä läheisyydessä: * Frisbeegolf-rata * kattava pururata- ja hiihtolatuverkosto * Ounasvaaran Hiihtokeskus * Sky Hotel Ounasvaara ===Keilahalli=== Santasportin keilahallissa on 12 rataa, hohtokeilausta sekä automaattinen pistelaskujärjestelmä. Keilahallin yhteydessä toimii Buusti Lounge & Deli, josta voi ostaa virvokkeita, välipaloja, keittolounaan, salaattiannoksia, burgereita sekä pientä purtavaa. Buustissa on A-oikeudet. == Lähteet == *http://www.santasport.fi ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu *Lappi oppilaitokset *Studentum Santasport Lapin Urheiluopisto Luokka:Suomen urheiluopistot Luokka:Rovaniemen oppilaitokset
Jitsi

Jitsi (bulgarian kielen sanasta жици) on ilmainen avoimen lähdekoodin pikaviestintä- ja videopuheluohjelma. Ohjelman kehitys aloitettiin Strasbourgin yliopistossa. Vuonna 2020 Jitsillä oli 10 miljoonaa kuukausittaista käyttäjää. Vuonna 2018 8x8 hankki Jitsin Atlassianilta. Atlassian hankki Jitsin vuonna 2015 BlueJimpiltä. == Ominaisuuksia == * Videopuhelut * Kalenteri-integraatio Google-kalenteriin ja Microsoftin kalenteriin * Puhelujen salaus (ZRTP) * Pikaviestiliikenteen salaus OTR- protokollalla * Puhelujen tallennus * Puhelujen striimaaminen YouTubeen * IPv6-tuki SIP- ja XMPP-protokollille * H.264- ja VP8-videopuhelut * Tuki SILK-, G.722-, Speex- ja Opus-äänikoodekeille * Opus-äänikoodekilla suurin näytteenottotaajuus 48 kHz (fullband) * Työpöydän jakaminen (desktop streaming/desktop sharing) * Slack-sovellus === Tuetut protokollat === Jitsi tukee useita protokollia ja pikaviestinverkkoja, kuten OTR, SIP, RTP, SRTP, ZRTP, XMPP (Jabber), ICQ, AIM ja Google Talk. * MSNP (.NET Messenger Service (MSN, .NET, Live) * OSCAR (AIM/ICQ/MobileMe) * SIP/SIMPLE * XMPP/Jingle (Google Talk, LJ Talk, Gizmo5, Facebook Chat) * YMSG (YIM) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jitsin virallinen sivusto * Lähdekoodi GitHubissa Luokka:Pikaviestintäohjelmat Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:MacOS-ohjelmat Luokka:Android-sovellukset Luokka:IOS-sovellukset Luokka:Videopuheluohjelmat
Kalle Lehtovuori

Kalle Lehtovuori (vuoteen 1907 Löfberg, 4. maaliskuuta 1889 Hollola – 18. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli erityisesti puolustusvoimien rakennuksia. Lehtovuoren isä oli räätäli Anselm Löfberg ja äiti Maria Vilhelmiina o.s. Niplander. Hänen puolisonsa oli käsityönopettaja Emmi o.s. Seppälä. Hänen poikansa on valtiotieteiden maisteri Erkki Lehtovuori. Lehtovuori valmistui ensin rakennusmestariksi teollisuuskoulun huonerakennusosastolta vuonna 1909. Hän sai arkkitehdin päästötodistuksen Polyteknisen Instituutin Technikum Strehlitzin huoneenrakennus- ja arkkitehtuuriosastolta Strehlitzissä Saksassa 30. toukokuuta 1913. Hän valmistui ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1919 ja arkkitehdiksi teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1924. Lehtovuori teki useita opintomatkoja Saksaan, Tanskaan, Norjaan ja Ruotsiin. Pääasiallisen elämäntyönsä Lehtovuori suoritti Puolustusministeriön palveluksessa ja suunnitteli puolustusvoimille useita kasarmi- ja varikkorakennuksia. Niistä merkittävimpänä pidetään Niinisalon varuskunnan vuonna 1935 valmistunutta funkistyylistä lamellikasarmia sekä Kuopion ammuslataamon eli nykyisen Kuopion yliopiston geologian tutkimuslaitoksen rakennuksia vuodelta 1937. Puolustusministeriön rakennusosastolla (nykyään Puolustushallinnon rakennuslaitos) hänet nimitettiin vuonna 1949 osastopäälliköksi ja yliarkkitehdiksi, jossa asemassa hän toimi kuolemaansa saakka vuonna 1956. == Töitä == *Jyväskylän sotilaspiirin teknillinen tykistövarikkoKeski-Suomen maakunnallisesti merkittävät rakennetut *Niinisalon varuskunnan kasarmi 1935Museovirasto *Turun laivastoaseman torpedovarikko1935Turun kaupunki *Kuopion ammuslataamo 1937Museovirasto *Hyvinkään keskuskonepajayjtyj *Rautatienkatu 18, ”Rajasen kulma”, Lahti *Pohjoisranta 20, ”Kiholinna”, Helsinki == Kunniamerkit == *Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki *Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet