EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Monastyrštšina

Monastyrštšina () on kaupunkityyppinen taajama ja Monastyrštšinan piirin keskus Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Vihrajoen (Вихра) varrella, Smolenskista 60 kilometriä länsilounaaseen. Valko- Venäjän rajalle on linnuntietä vajaa 30 kilometriä. Vuonna 2010 taajamassa asui 2 293 ja koko piirissä 5 958 henkeä. Asutus, tulliasema ja kauppahuone paikkakunnalle perustettiin 1300-luvulla. Uskomusten mukaan paikalla sijaitsi jo aiemmin luostarin skiitta eli munkkiyhteisö. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1784. Neuvostovuosina paikkakunnalla oli pellavantuotantoa, juustonvalmistusta, tiilituotantoa ja asfalttiasema. Kuva:Church monastyrshchina.jpg|Kirkko Monastyrštšina. Kuva:Heroes alley.jpg|Monastyrštšinan sankarivainajien muistopatsaat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piirin sivusto (admin-smolensk.ru) Luokka:Smolenskin alueen kaupunkimaiset taajamat
Puolan Fed Cup -joukkue

Puolan Fed Cup -joukkue edustaa Puolaa Fed Cupissa. Se toimii Puolan Tennisliiton alaisuudessa. Puola osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Kaiken kaikkiaan Puola on pelannut 123 maaottelua, joista voittanut 65 ja hävinnyt 58. Puola on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin vuonna 1992. == Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet == * Alicja Rosolska * Iga Świątek * Magdalena Fręch * Maja Chwalińska * Magda Linette == Lähteet == Luokka:Fed Cup -joukkueet Fed Cup
Loman

Loman on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Judy Loman (s. 1936), kanadalais- yhdysvaltalainen harpisti * Teuvo Loman (s. 1962), suomalainen vaate- ja sisustussuunnittelija, stylisti Luokka:Sukunimet
Työaikalautakunta

Työaikalautakunta oli aiemmin Suomessa valtion lautakunta työaika-asioiden valmistelua varten. == Toiminta ja kokoonpano == Työaikalautakunta asetettiin valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1919.Valtioneuvoston päätös työaikalautakunnasta (28.5.1919) Lautakunnan tehtävänä oli valmistella asioita, jotka koskivat kahdeksan tunnin työajasta annetussa laissaLaki kahdeksan tunnin työajasta (27.11.1917), 12 §. mainittuja poikkeuksia työaikalain mukaisesta työn järjestelystä sekä vaadittaessa antaa lausuntoja muistakin lain soveltamisalaa koskevista kysymyksistä. Lautakunnan asetti valtioneuvosto aina vuodeksi kerrallaan. Lautakunnassa oli kuusi jäsentä, joista puheenjohtajan ja varapuheenjohtaja tuli olla puolueettomia lakimiehiä sekä neljästä muusta jäsenestä kahden olla työnantajien ja kahden työntekijöiden edustajia. == Lähteet == === Lakiviitteet === Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Kardymovo

Kardymovo () on kaupunkityyppinen taajama ja Kardymovon piirin keskus Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Smolenskista 25 kilometriä itään. Taajama on myös Smolenskista itään johtavan Venäjän rautateiden päärataverkostoon kuuluvan radan varrella; taajamassa on rautatieasema (Kardymovo). Vuonna 2010 taajamassa asui 2 522 ja koko piirissä 6 319 henkeä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piirin sivusto (kardymovo.ru) Luokka:Smolenskin alueen kaupunkimaiset taajamat
Kanadan Fed Cup -joukkue

Kanadan Fed Cup -joukkue edustaa Kanadaa Fed Cupissa. Se toimii Kanadan tennisliiton alaisuudessa. Kanada osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Kanada on pelannut 171 maaottelua, joista voittanut 102 ja hävinnyt 69. Kanada on päässyt parhaimmillaan välieriin vuonna 1988 ja puolivälieriin vuosina 1964, 1967 ja 1987. == Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet == * Bianca Andreescu * Rebecca Marino * Gabriela Dabrowski * Françoise Abanda == Lähteet == Luokka:Fed Cup -joukkueet Fed Cup
Ranskan Fed Cup -joukkue

Ranskan Fed Cup -joukkue edustaa Ranskaa Fed Cupissa. Se toimii Ranskan tennisliiton alaisuudessa. Ranska osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Ranska on pelannut 151 maaottelua, joista voittanut 92 ja hävinnyt 59. Ranska on saavuttanut kaksi mestaruutta, vuosina 1997 ja 2003. == Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet == * Caroline Garcia * Alizé Cornet * Pauline Parmentier * Fiona Ferro == Lähteet == Luokka:Fed Cup -joukkueet Fed Cup
Alden Nowlan

thumb|right|Alden Nowlanin hautakumpu Alden Nowlan (25. tammikuuta 1933 Windsor, Nova Scotia – 27. kesäkuuta 1983 Fredericton, New Brunswick) oli kanadalainen runoilija. Hän toimi myös lehtimiehenä ja oli pitkälti itseoppinut. Runokokoelma Bread, Wine and Salt (1967) palkittiin Governor General's Awardilla. Muita merkittäviä teoksia ovat Playing the Jesus Game (1970) ja Between Tears and Laughter (1971). Nowlanin tuotantoon kuuluu myös näytelmiä, tarinoita ja romaani (Various Persons Named Kevin O'Brien, 1973). Useita hänen teoksiaan julkaistiin vielä postuumisti.The Canadian Encyclopedia: Alden Nowlan Vuonna 1969 Nowlanista tuli New Brunswickin yliopiston nimikkokirjailija. Hän sai Guggenheim-stipendin vuonna 1967. Hänellä todettiin kurkkusyöpä 1966.Russell Hunt: Plays: Companion == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset runoilijat Luokka:Kanadalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
2 Chainz

2 Chainz (oikealta nimeltään Tauheed Epps, s. 12. syyskuuta 1977) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän muodostaa Dolla Boyn kanssa Playaz Circle -rap-duon. 2 Chainz räppäsi aiemmin nimellä Tity Boi. == Soolo-ura == 2 Chainz julkaisi ensimmäisen virallisen sooloalbuminsa Based on a T.R.U. Story 14. elokuuta 2012. Albumi nousi parhaimmillaan Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kärkeen. Albumilta julkaistiin kolme singleä ”No Lie”, ”Birthday Song” ja ”I’m Different”. Based on a T.R.U. Story myi Yhdysvalloissa kultaa joulukuussa 2012, ja se oli ehdolla parhaana rap-albumina vuoden 2013 Grammy-gaalassa. Toinen sooloalbumi B.O.A.T.S. II: Me Time julkaistiin 9. syyskuuta 2013. Se sijoittui parhaimmillaan Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle. Toiselta albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Feds Watching” ja ”Used 2”. == Diskografia == === Studioalbumit === * Based on a T.R.U. Story (2012) * B.O.A.T.S. II: Me Time (2013) * Pretty girls like trap music (2017) * Rap Or Go To The League (2019) * No Face, No Case (2020) * ColleGrove 2 (2020) * So Help Me God (2020) * Dope Don’t Sell Itself (2022) === Singlet === * ”No Lie” (mukana Drake) (2012) * ”Birthday Song” (mukana Kanye West) (2012) * ”I’m Different” (2012) * ”Feds Watching” (mukana Pharrell) (2013) * ”Used 2” (2013) * ”Watch Out” (2015) * ”Big Amount” (mukana Drake) (2016) * ”Good Drank” (mukana Quavo & Gucci Mane) (2017) * ”It’s a Vibe” (mukana Ty Dolla Sign, Trey Songz & Jhené Aiko) (2017) * ”4 AM” (mukana Travis Scott) (2017) * ”2nd to None” (mukaana Dreezy) (2018) * ”Alive” (mukana Lil Jon & Offset) (2018) * ”Proud” (mukana YG & Offset) (2018) * ”Bigger Than You” (mukana Drake & Quavo) (2018) * ”Kill ’Em with Success” (mukana Eearz, ScHoolboy Q, 2 Chainz & Mike WiLL Made-It) (2018) * ”Hot Wings” (2018) * ”Girl’s Best Friend” (feat. Ty Dolla Sign) (2018) * ”Rule the World” (feat. Ariana Grande) (2019) * ”Dead Man Walking” (featuring Future) (2020) * ”NO TV” (2020) * ”Devil Just Trying to Be Seen” (mukana Skooly) (2020) * ”Money Maker” (feat. Lil Wayne) (2020) * ”Quarantine Thick” (feat. Latto) (2020) * ”Grey Area” (2021) * ”Top of the Hill” (mukana Iakopo, Uneekint featuring DNoRRi & Edison) (2021) * ”Touch Down 2 Cause Hell (Bow Bow Bow)” [Remix] (mukana Hd4president & Fredo Bang) (2021) * ”Mortgage Free” (mukana DJ Premier) (2021) * ”Motorola Era” (mukana AZ) (2022) * ”Million Dollars Worth of Game” (feat. 42 Dugg) (2022) * ”Pop Music” (feat. Moneybagg Yo & BeatKing) (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimo Raimela

Raimo Olavi Raimela (25. helmikuuta 1916 Kristiinankaupunki – 24. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija, animaattori ja Mainosgraafikkojen koulun rehtori.Raimo Raimela, Come to Finland -verkkokauppa Raimela aloitti opinnot Taideteollisuuskeskuskoulussa 1936 ja sai ne päätökseen juuri talvisodan kynnyksellä 1939. Jatkosodassa Raimela haavoittui ja komennettiin toipilaana elokuvaajaksi puolustusvoimien valokuvaosastolle. Vuonna 1943 hänet lähetettiin Berliinin UFA-studiolle opiskelemaan animaatiofilmien tekoa. Sieltä hän toi Suomeen trikkikameran, jonka avulla alkoi tehdä opetuskäyttöön tarkoitettuja animaatioelokuvia sekä puolustusvoimille että lääketieteen ja terveysvalistuksen tarpeisiin.Mari Vesanummi: Suomalaisanimaation lyhyt oppimäärä, 3.3.2004, Tampereen elokuvajuhlien juhlalehti Festival News Eräs hänen kuvaajankykyjään tarvinnut oli hammaslääketieteellisiä röntgenkuvauslaitteita kehittänyt professori Yrjö Paatero. Raimela teki animaatioita etenkin yhtiöille Fennada-Filmi ja Felix- Filmi. Animaatioelokuvien lisäksi Raimela suunnitteli valtavan määrän erilaisia painotuotteita, kuten yritysten liikemerkkejä, kirjelomakkeistoja, vuosikertomuksia ja historiikkeja sekä valomainoksia ja messuosastoja. Erityisen tunnetuksi Raimela tuli julisteistaan, joita hän teki muun muassa Suomen Filmiteollisuudelle, Punaiselle Ristille. Painettujen, ympäri Suomen elokuvateattereita levinneidien elokuvajulisteiden ohella Raimela maalasi säännöllisesti käsin helsinkiläisen elokuvateatteri Rexin katolle tarvittavia elokuvamainoksia. Raimela toimi yli 20 vuotta Postipankin konttoreiden julkisivugrafiikan ja mainosjulisteiden suunnittelijana. Raimela oli yksi Mainosgraafikkojen koulun perustajajäsenistä ja opettajista. Hän toimi koulun rehtorina vuodesta 1963 aina 1980-luvun alkuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle. ==Palkintoja== Raimelan verenluovutuksen edistämiseksi suunnittelema juliste Taas tarvitaan verta sai ensimmäisen palkinnon kansainvälisen Punaisen Ristin Monacossa pidetyssä julistekilpailussa 1959.Muita painotuotteita 1918-2009, Hannu Kautto Vuonna 1955 Raimela voitti sekä Vuoden juliste- että Vuoden elokuvajuliste -palkinnot. Elokuvajulisteistaan hänet palkittiin myös 1957 ja 1958. Raimo Raimela sai taideteollisuuden valtionpalkinnon 1981. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Andreas Brantelid

Andreas Brantelid (s. 1987) on ruotsalais-tanskalainen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton pienenä lapsena isänsä Ingemarin opettamana. 14-vuotiaana hän esitti Tanskan kuninkaallisen orkesterin kanssa Kööpenhaminassa Edward Elgarin sellokonserton. Brantelid on sittemmin soittanut muiden muassa Zürichin Tonhalle-orkesterin, Wienin sinfoniaorkesterin, Hampurin sinfoniaorkesterin, Brysselin filharmonisen orkesterin, BBC:n sinfoniaorkesterin ja Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelidin kanssa yhteistyötä tehneisiin kapellimestareihin ovat lukeutuneet Andris Nelsons, Jonathan Nott, Sakari Oramo, Jukka-Pekka Saraste ja Robin Ticciati. Brantelid on myös esiintynyt resitaaleissa ja kamarimuusikkona eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois- Amerikkaa.Askonas Holt: Artists: Andreas Brantelid Brantelidin ensimmäisenä konserttolevytyksenä julkaistiin vuonna 2008 EMI:llä Pjotr Tšaikovskin, Robert Schumannin ja Saint-Saënsin konserttojen levytys Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelid voitti vuonna 2006 ensimmäisen palkinnon Kansainvälisessä Paulon sellokilpailussa. Lisäksi hän on voittanut Eurovision Young Musicians -kilpailun (2006). Hän soittaa Stradivariuksen Boni-hegar- sellolla (1707). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Tanskalaiset sellistit Luokka:Ruotsalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raschèr-saksofonikvartetti

Raschèr-saksofonikvartetti on vuonna 1969 perustettu saksofonikvartetti. Se jatkaa klassisen saksofonin edelläkävijän ja kokoonpanon perustajajäsenen Sigurd Raschèrin perintöä. Kvartetti on esiintynyt säännöllisesti merkittävissä konserttisaleissa Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Säveltäjiä, jotka ovat omistaneet teoksia sille, on ollut satoja. Lukuisat säveltäjät ovat myös luoneet teoksia Raschèr-saksofonikvartetille ja orkesterille. Lisäksi kvartetti on tehnyt yhteistyötä useiden kuorojen kanssa.Raschèr-saksofonikvartetin kotisivut == Jäsenet == * Bruce Weinberger, tenorisaksofoni * Christine Rall, sopraanosaksofoni * Kenneth Coon, baritonisaksofoni * Elliot Riley, alttosaksofoni == Lähteet == Luokka:Saksofonikvartetit Luokka:Saksalaiset yhtyeet
Legenda Langen

__NOTOC__ Legenda Langen on rap-artisti Tommishockin 11. lokakuuta 2013 julkaistu pitkäsoitto. Albumin julkaisi Monsp Records. == Kappaleet == # # (mukana Paperi T) # # # # # (mukana Riku Mellakka) # (mukana Eino Antiwäkki) # # # (mukana Samae Koskinen) == Biitit == * DJ Kpia: 1, 2, 3, 4, 11 * Erow: 5, 6, 7, 8 * Kalifornia-Keke: 9 * DJ Kpia & Tommishock: 10 == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Keskisuomalainen: positiivinenKeskisuomalainen == Lähteet == Luokka:Tommishockin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Ashtabula

Ashtabula on Yhdysvalloissa Ohion osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on Ashtabulan piirikunnan suurin kaupunki. Vuonna 1801 perustetussa Ashtabulassa on 19 124 asukasta (2010). Kaupungin läpi virtaa Ashtabulajoki. Ashtabula tunnetaan muun muassa vilkkaana rautatieristeyksenä sekä Eriejärven rannalla sijaitsevasta satamastaan, joka on Suurten järvien suurimpia hiilisatamia. Kaupunki oli aikoinaan Ohion osavaltion merkittävin amerikansuomalaisten keskus. Tunnetuimpia kaupungissa vaikuttaneita amerikansuomalaisia ovat Ashtabulassa syntyneet Juha Mannerkorpi ja T-Bone Slim sekä kaupunkiin kaksivuotiaana muuttanut Maila Nurmi. == Lähteet == *Ashtabulan kaupungin kotisivut == Aiheesta muualla == Luokka:Ashtabulan piirikunta Luokka:Ohion kaupungit Luokka:Suomalaisen siirtolaisuuden historia
Rock and roll (täsmennyssivu)

Rock and roll on rockmusiikin vanhin alalaji, joka kehittyi 1940- ja 1950-luvuilla Yhdysvalloissa. Rock and roll tai rock ’n’ roll voi myös tarkoittaa seuraavia asioita: * rock ’n’ roll, kilpatanssi * Rock ’n’ Roll, Elvis Presleyn albumi vuodelta 1956 * Rock ’n’ Roll, John Lennonin albumi vuodelta 1975 * Rock ’n’ Roll, Motörheadin albumi vuodelta 1987 * ”Rock and Roll”, Led Zeppelinin kappale vuodelta 1971 * ”Rock ’n’ Roll”, The Soundsin kappale vuodelta 2006. * ”Rock n Roll”, Avril Lavignen kappale vuodelta 2013.
The Popular Wobbly

The Popular Wobbly on amerikansuomalaisen lauluntekijän, kolumnistin ja ammattiyhdistysaktiivin T-Bone Slimin eli Matti Huhdan tunnetuin kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920 Industrial Workers of the World -ammattiliiton kustantamassa Little Red Songbook -laulukirjassa."The Popular Wobbly" (T-Bone Slim) Folkarchive. Viitattu 4.11.2013. "The Popular Wobbly" on parodia kolme vuotta aikaisemmin ilmestyneestä iskelmästä They Go Wild Simply Wild Over Me, jonka tekivät Joseph McCarthy ja Fred Fisher. Kappaleen nimessä esiintyvä "Wobbly" on IWW-ammattiliiton jäsenistä käytetty lempinimi. Sanoitus kertoo rauhanomaisesta ammattiyhdistysaktiivista, joka joutuu virkavallan ja oikeuslaitoksen ahdistelmaksi ja pääsee näin ollen kappaleen nimen mukaisesti heidän "suosioonsa". Koska T-Bone Slim ei ollut varsinainen muusikko, vaan pelkästään sanoittaja, ei hän milloinkaan levyttänyt kappaletta. Ensimmäinen levytetty versio on tiettävästi legendaarisen amerikkalaisen folklaulajan Pete Seegerin 1950-luvun alussa tekemä."the Popular Wobbly" Smithsonian Folkways. Viitattu 4.11.2013. Sen jälkeen kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Guy ja Candie Carawan 1960-luvun lopulla sekä Utah Phillips vuonna 1981. Laulu nousi suosioon 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen keskuudessa, jolloin se sanoitettiin uudelleen paremmin ajan henkeen sopivaksi. 1960-luvun versio tunnetaan nimellä They Go Wild Over Me.They GO Wild Over Me (Candie Anderson- Carawan) Folkarchive. Viitattu 4.11.2013. Kappale on säilyttänyt suosionsa amerikkalaisen työväenliikkeen ja folkmusiikin harrastajien keskuudessa aina nykypäivään saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Utah Phillipsin versio "The Popular Wobbly" -kappaleesta Luokka:Työväenlaulut Luokka:Protestilaulut Luokka:Folkmusiikkikappaleet Luokka:Amerikansuomalainen kulttuuri
Gérard de Villiers

Gérard de Villiers (8. joulukuuta 1929 – 31. lokakuuta 2013) oli ranskalainen jännityskirjailija. Agenttiseikkailuja kirjoittaessaan hän sai innoituksensa eri maiden tiedustelupalveluista.Suosittu jännityskirjailija on kuollut, Helsingin Sanomat 4.11.2013 sivu B 2 Villiersiä on agenttiseikkailujen kirjoittajana verrattu Ian Flemingiin. ==Suomennetut teokset== * Ansa Budapestissa, suom. Kalevi Machin. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-512-X * Arktinen agenttisota, suom. M. Sarko. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-572-3 * Bagdadin hirsipuu, suom. Kalevi Machin. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-594-4 * Belfastin hornankattila, suom. Matti Hossa. Stockholm ; Harlequin : 1981 ISBN 951-854-143-4 * Che Guevaran perilliset, suom. Matti Hossa. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-513-8 * Erikoistehtävä Las Vegasissa, suom. Kalevi Machin. Stockholm ; Harlequin : 1981 ISBN 951-854-122-1 * Harlemin maratoonarit, suom. Kalevi Machin. Stockholm ; Harlequin : 1981 ISBN 951-854-142-6 * Jäljet johtavat Valkoiseen taloon, suom. M. Sarko. Stockholm : Harlequin, 1985 ISBN 951-854-739-4 * Kabulin vanki, suom. Matti Kalevi. Stockholm : Harlequin, 1985 ISBN 951-854-731-9 * Kateissa Singaporessa, suom. Matti Kalevi. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-653-3 * Kauppasaarto, suom. Matti Kalevi. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-604-5 * Kohtalona Shanghain pikajuna, suom. M. Sarko. Stockholm : Harlequin, 1985 ISBN 951-854-738-6 * Kolme leskeä Hong Kongissa, suom. Matti Kalevi. Stockholm : Harlequin, 1985 ISBN 951-854-772-6 * Lissabonin noidat, suom. Matti Hossa. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-514-6 * Murhatapaus Ateenassa, suom. Pertti Koskela. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-617-7 * Persialaiset kaksoset, Engl. laitoksesta SAS versus the CIA suom. Veijo Laurila. Hki : Otava, 1971. * Pikkusormi paholaiselta Engl. laitoksesta SAS west of Jerusalem suom. Veijo Laurila. Hki : Otava, 1971 * Pirullista vehkeilyä, suom. Kalevi Machin. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-515-4 * Ristipainetta Rhodesiassa, suom. Matti Hossa. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-511-1 * Toivoton tehtävä Somaliassa, suom. Matti Kalevi. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-654-1 * Tokion terroristi, suom. Matti Hossa. Stockholm ; Harlequin : 1981 ISBN 951-854-123-X * Varsovalainen ruletti, suom. M. Sarko. Stockholm : Harlequin, 1984 ISBN 951-854-603-7 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Michaela Gerg-Leitner

Michaela Gerg-Leitner o.s. Gerg (s. 10. marraskuuta 1965 Bad Tölz, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1980–1996. Hän edusti SC Lenggries -seuraa. Gerg- Leitner voitti suurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden Auronissa 1982 ja Sestrieressä 1983. Hän sai Sestrieressä lisäksi hopeaa syöksylaskussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Crans-Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa kahdeksas ja suurpujottelussa kymmenes. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi. Gerg-Leitner saavutti Vailin MM- kilpailuissa 1989 pronssia supersuurpujottelussa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Ulrike Maierille 0,04 ja hopeaa saaneelle Sigrid Wolfille 0,01 sekuntia. Syöksylaskussa hän sijoittui kuudenneksi. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän oli supersuurpujottelussa kahdeksas, syöksylaskussa 11:s ja suurpujottelussa 14:s. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Gerg-Leitner sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1989–1990, kahdeksanneksi 1988–1989 ja yhdeksänneksi 1990–1991. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kausilla 1988–1989 ja 1989–1990, supersuurpujottelun maailmancupssa toinen kaudella 1989–1990, kolmas 1990–1991 ja viides 1985–1986 sekä alppiyhdistetyn maailmancupissa toinen kaudella 1989–1990 ja viides 1990–1991. Hän voitti kaikkiaan neljä maailmancupin osakilpailua, oli seitsemän kertaa toinen ja kolmetoista kertaa kolmas. == Maailmancupin osakilpailuvoitot == Lähde: FIS Päivä Kilpailupaikka Laji 12\. joulukuuta 1985 Val d'Isère syöksylasku 29\. marraskuuta 1986 Park City suurpujottelu 8\. elokuuta 1989 Las Lenas syöksylasku 20\. tammikuuta 1995 Cortina d’Ampezzo syöksylasku == Lähteet == Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anteosaurinae

Anteosaurinae on sukupuuttoon kuollut permikautinen Dinocephaliaan kuuluva terapsidien alaheimo. Sen jäsenet olivat suuria lihansyöjiä, jotka todennäköisesti saalistivat muita suuria eläimiä ja saattoivat myös murskata luita.Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Brithopodidae / Anteosauridae Kheper.net (viitattu 3. 11. 2013) Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 ==Fylogenia== Cisneros et al., (2012): File:Anteosaurus magnificus BW lateral.png|Anteosaurus magnificus ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Karin Dedler

Karin Dedler-Feigele o.s. Dedler (s. 2. helmikuuta 1963 Dietmannsried, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1984–1992. Dedler sijoittui Crans-Montanan MM- kilpailuissa 1987 syöksylaskussa 12:nneksi ja alppiyhdistetyssä 13:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli yhdistetyssä neljästoista. Hän sai Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia syöksylaskussa. Hän hävisi hopeamitalisti Karen Percylle 0,01 sekuntia ja kukisti neljänneksi sijoittuneen Heidi Zurbriggenin 0,04 sekunnilla. Hän oli samoissa kisoissa suurpujottelussa viides ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi. Dedler sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa neljänneksi kaudella 1990–1991. Hän oli maailmancupin osakilpailuissa toinen supersuurpujottelussa Garmisch- Partenkirchenissä kaudella 1990–1991 sekä kolmas syöksylaskussa Haus im Ennstalissa ja Veysonnaz'ssa kaudella 1989–1990. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carina (nimi)

Carina on naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti Katariina-nimen mukaelma, samoin kuin suomalainen Kaarina-nimikin, mutta se on voinut syntyä myös johdannaisena latinan sanasta cara, joka merkitsee rakasta, kallista tai arvossa pidettyä. Suomessa nimi Carina on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2600 henkilölle, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Carinan nimipäivä on Katariinan päivänä 25. marraskuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 4. marraskuuta. == Tunnettuja Carina-nimisiä == * Carina Aaltonen (s. 1964), ahvenanmaalainen poliitikko * Carina Appel (1967–2012), suomalainen valokuvaaja * Carina Ari (1897–1970), ruotsalainen tanssija, koreografi ja kuvanveistäjä * Carina Bär (s. 1990), saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Carina Christensen (s. 1972), tanskalainen poliitikko ja ministeri * Carina Geber- Teir (s. 1972), suomalainen viestintäjohtaja * Carina Henriksson (s. 1971), ruotsalainen oopperalaulaja ja teatterinjohtaja * Carina Juselius (s. 1961), suomalainen kestävyysjuoksija * Carina Kirssi (s. 1976), suomalainen maantiepyöräilijä * Carina Kjellman (s. 1963), suomalainen yleisurheilija * Carina Ohlsson (s. 1957), ruotsalainen poliitikko ja europarlamentaarikko * Carina Räihä (s. 1967), suomalainen vuorikiipeilijä * Carina Vogt (s. 1992), saksalainen mäkihyppääjä * Carina Wenninger (s. 1993), itävaltalainen jalkapalloilija * Carina Wiese (s. 1970), saksalainen näyttelijä * Carina Witthöft (s. 1995), saksalainen tennispelaaja * Carina Wolff-Brandt (s. 1960), suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja kustantaja * Carina Åkerström (s. 1962), ruotsalainen juristi ja Handelsbankenin toimitusjohtaja == Kuvitteellisia Carina-nimisiä == * Carina Smyth, elokuvasarjassa Pirates of the Caribbean == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Mikko Fritze

pienoiskuva|Mikko Fritze vuonna 2010. Mikko Fritze (s. 27. marraskuuta 1963 Tampere) on Suomessa syntynyt saksalainen tulkki, kääntäjä ja opettaja. Hän on toiminut vuodesta 2021 alkaen Suomen Saksan-instituutin johtajana. Hän siirtyi tehtävään Alankomaiden Goethe-Institutin johtajan tehtävästä. Fritze toimi aiemmin myös Suomen Goethe-Institutin johdossa 2010–2017. Vuosina 2007–2010 Fritze johti säätiötä, joka vastasi Tallinnan Euroopan kulttuuripääkaupunkivuoden järjestelyistä. Fritze syntyi Suomessa saksalaiseen perheeseen ja asui 10-vuotiaaksi saakka Tampereella ja Helsingissä. Hän kävi Helsingin saksalaista koulua. Hän kävi lukion Kölnissä ja opiskeli saksan kieltä, biologiaa ja kasvatustiedettä Hampurin yliopistossa 1984–1990. Vuonna 1987 hän oli stipendiaattina Montrealin yliopistossa Kanadassa ja 1988 assistenttina Helsingin yliopiston biologian laitoksella.Mikko Fritze CV Fritze on työskennellyt 25 vuotta Goethe-instituutin tehtävissä eri puolilla maailmaa. Vuosina 1995–1998 Fritze toimi Goethe-instituutin opettajana Kroatian Zagrebissa, sitten instituutin johtajana Tallinnassa 1998–2004 ja Uruguayn Montevideossa 2004–2008.Mirjam Mäekivi: Tallinna kultuuripealinna projekti juhib Mikko Fritze, Postimees 12.10.2007 Hän muutti perheineen takaisin Eurooppaan vetämään Tallinnan kulttuuripääkaupunkihanketta, mutta siirtyi kesken toimikautensa Goethe-instituutin johtajaksi Helsinkiin.Mirko Ojakivi: Fritze asub tööle Soomes ja hoiab kultuuripealinna tegudel silma peal, Eesti Päevaleht, 12.4.2010 Myös Fritzen isä toimi aikoinaan Goethe- instituutin johtajana Suomessa, ensin Tampereella ja sitten Helsingissä. Viron presidentti Arnold Rüütel myönsi Fritzelle 2004 Marianmaan ristin ritarikunnan 5. luokan ansiomerkin Viron ja Saksan kulttuurisuhteiden edistämisestä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuusi kuvaa Suomen Saksan-instituutin johtaja Mikko Fritzen elämästä Yle Areena. 3.6.2023. Luokka:Saksalaiset kielenkääntäjät Luokka:Kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Tulkit Luokka:Saksalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšaroiitti

Tšaroiitti on korukiviin ja muihin koriste-esineisiin käytetty mineraali. Sen nimi johtuu siitä, että se löydettiin Siperiasta Tšarajoelta. Sitä ei ole löydetty muualta kuin Siperiasta. == Ulkoasu == Tšaroiitti on väriltään violetinsävyinen tai purppura. Siinä on lasin- tai silkinkiilto. Harvemmin siinä on helmiäismäinen kiilto. == Työstäminen == Hiontaan käytettyjä tapoja ovat pyöröhionta tai hiominen gemmeiksi. == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Korukivet
T. rex (täsmennyssivu)

T. rex voi tarkoittaa: *T. Rex, brittiläinen glam rock -yhtye **T. Rex, T. Rexin albumi *Tyrannosaurus rex, eräs hirmulisko ===Muut lajit=== * Tachyoryctes rex, nisäkäslaji (jyrsijä) * Tetragonodon rex, raakkuäyriäislaji * Thoristella rex, kotilolaji * Trialeurodes rex, jauhiaislaji * Tyrannasorus rex, esihistoriallinen kovakuoriaislaji * Tyrannobdella rex, juotikaslaji * Tyrannoberingius rex, esihistoriallinen kotilolaji
Valkokurkkupyy

Valkokurkkupyy (Dendrortyx leucophrys) on amerikanviiriäisiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Väli-Amerikan metsistä. ==Koko ja ulkonäkö== Valkokurkkupyy voi kasvaa 28-36 cm pitkäksi. Valkokurkkupyy on selästään, siivistään ja rinnastaan tumman punaruskea, niska on muuta ruumista punertavampi. Linnun otsa on vaaleanruskea tai valkoinen ja kurkku on valkoinen. Valkokurkkupyyn vatsa on sinertävän harmaa tai harmaa. Silmien ympärillä on höyhenistä paljas ja väriltään punainen ihoalue. Alalaji D. l. hypospodius on yleisväritykseltään nimialalajia D. l. leucophrys tummempi. Koiraat ja naaraat muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. ==Levinneisyys ja elintavat== Valkokurkkupyyn nimialalajia tavataan eteläisestä Meksikosta Guatemalan pohjoisosiin ja alalajia D. l. hypospodius tavataan Costa Ricasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteahkot mänty-tammimetsät ja ainavihannat vuoristometsät. Erityisesti sitä tavataan ruohikkoista ja pensaikkoista aluskasvillisuutta kasvavilta alueilta. Tyypillisesti laji elää 600&ndash3; 000 metrin korkeudella. Naaras munii 4-5 punertavaa ja ruskeapilkullista munaa. ==Lähteet== Luokka:Amerikanviiriäiset
Antti Mäkinen (urheiluselostaja)

Antti Mikko Vihtori Mäkinen (s. 24. huhtikuuta 1979 Oulu Viitattu 4.11.2013.) on suomalainen urheiluselostaja. Pääasiassa jääkiekko-otteluita selostava Mäkinen siirtyi kesällä 2013 V Sport Urheilun ykkösselostajaksi Viasatin hankittua NHL-ottelujen televisiointioikeudet. Kanava näytti aiemmin myös KHL- liigan otteluita, joita hän selosti.http://www.iltasanomat.fi/muutlajit/art-1288587576942.html Ilta- Sanomat. Viitattu 4.11.2013. Aiemmin Mäkinen selosti otteluita kilpailevalla Nelonen Pro -kanavalla.http://m.iltalehti.fi/nhl/2013062417186322_nh.shtml Iltalehti. Viitattu 4.11.2013. Hän oli Viasatin pääselostaja Jääkiekon World Cupissa 2016. Vuodesta 2024 lähtien hän selostaa myös Viaplaylla esitettävien maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita. Mäkinen pitää Kimanttia-podcastia yhdessä entisen jääkiekkoilijan Kimmo Timosen kanssa. Podcastissa pääaiheena ovat NHL:n tapahtumat. Mäkinen pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Tapparan junioreissa, mutta joutui kahden A-juniorikauden jälkeen lopettamaan selkävaivojen vuoksi. Hänen isänsä Pekka Mäkinen on kaksinkertainen Suomen mestari, ja pelasi pääsarjatasolla 14 kauden ajan.http://www.eliteprospects.com/player.php?player=77609 Eliteprospects. Viitattu 4.11.2013. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ESPN The Magazine

ESPN The Magazine on joka toinen viikko julkaistava aikakauslehti Pohjois- Amerikassa. Sitä julkaisee Bristolissa, Connecticutissa toimiva ESPN- televisiokanava. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 11. maaliskuuta 1998. Lehti keskittyy pääasiassa Pohjois-Amerikan suosituimpien ammattilaisliigojen, kuten NFL:n ja MLB:n asioihin. Luokka:Urheilulehdet Luokka:ESPN
Jetpack Joyride

Jetpack Joyride on Halfbrick Studios-yhtiön kehittämä peli. Pelin idea on lentää mahdollisimman pitkälle. Pelissä voi kerätä kolikoita, joilla voi ostaa mm. vaatteita, rakettireppuja ja lisävarusteita. Pelissä pääsee korkeammalle tasolle suorittamalla tehtäviä. Peli on ilmainen, mutta siihen voi ostaa oikealla rahalla pelirahaa. Luokka:Vuoden 2011 videopelit Luokka:Android-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:IOS-pelit Luokka:PlayStation Network -pelit
Laszlo Gati

Laszlo Gati (25. syyskuuta 1925 Timișoara – 20. heinäkuuta 2014) oli romanialaissyntyinen kapellimestari, viulisti ja alttoviulisti. Hän aloitti opintonsa Romaniassa, mutta muutti vuonna 1946 Budapestiin, jossa hän sai opetusta muiden muassa Zoltán Kodálylta. Vuonna 1957 Gati emigroitui Kanadaan. Siellä hän toimi Igor Markevitchin ja Zubin Mehtan johtaman Montrealin sinfoniaorkesterin alttoviulistina. Markevitch oli myös hänen opettajansa. Vuonna 1964 hän täydensi opintojaan Hans Swarowskyn johdolla Nizzassa Canada Councilin myöntämän apurahan turvin.The Canadian Encyclopedia: Laszlo Gati Gati toimi Victorian sinfoniaorkesterin kapellimestarina vuosina 1967–78 ja Windsorin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana 1979–85. Romanttisen musiikin ja 1900-luvun unkarilaisen ohjelmiston lisäksi hän tulkitsi muun muassa kanadalaisia teoksia. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Do Nothin’ till You Hear from Me

”Do Nothin’ till You Hear from Me” (vap. suom. Älä tee mitään ennen kuin kuulet minusta) on Duke Ellingtonin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1943. Laulun sanoitti Bob Russell ja sen esitti ensimmäisenä Duke Ellingtonin orkesteri laulajanaan Al Hibbler. Ellingtonin levytys nousi Yhdysvaltojen R&B-listan; kärkeen alkuvuodesta 1944, ja alle vuoden sisällä kappaleen julkaisusta siitä tekivät cover-versioita muun muassa Woody Herman, Billie Holiday, The Delta Rhythm Boys ja Stan Kenton. Sittemmin kappaleen on levyttänyt suuri määrä jazzartisteja, mukaan lukien Louis Armstrong, Charles Mingus, Art Tatum, Oscar Peterson, Nina Simone ja Wynton Kelly. Kappale sai alkunsa instrumentaalisävellyksenä, jonka Ellington levytti jo vuonna 1940 nimellä ”Concerto for Cootie” (suom. Cootien konsertto). Kappaleen alkuperäinen nimi viittasi Ellingtonin orkesterin soolotrumpetisti Cootie Williamsiin. Kolme vuotta myöhemmin Bob Russell kirjoitti valmiiseen melodiaan sanat, ja siitä lähtien kappale on tunnettu uudella nimellä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1943 kappaleet Luokka:Duke Ellingtonin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit
Telefoni bianchi

Il cinema dei telefoni bianchi (”valkoisten puhelinten elokuva”) on 1930- ja 1940-luvun vaihteen italialaisen elokuvan tyylilaji. Se käsittää kepeitä komedioita ja melodraamoja, jotka yleensä kertovat hienostuneen yläluokan elämästä valkoisine puhelimineen. Cinecittàn studioilla vuosina 1938–1943 kuvatut telefoni bianchi -elokuvat tehtiin vastaamaan amerikkalaisten elokuvayhtiöiden Italiasta vetäytymistä seuranneeseen kotimaisen kysynnän kasvuun. Niiden mallina toimivat Hollywoodin screwballkomediat ja Unkarissa 1920-luvulta lähtien kukoistanut komediatyyppi. Monet elokuvista sijoittuivat enemmän tai vähemmän kuvitteelliseen Budapestiin. Telefoni bianchi -elokuvien ohjaajia olivat muun muassa Carmine Gallone, Mario Mattoli, Raffaello Matarazzo ja Carlo Ludovico Bragaglia sekä eräät Italiassa työskennelleet keskieurooppalaiset kuten Max Neufeld, László Vajda ja László Kish. Myös joidenkin tunnetumpien ohjaajien kuten Vittorio De Sican, Mario Camerinin ja Alessandro Blasettin eräitä elokuvia voidaan pitää tyylilajin edustajina. Telefoni bianchi -elokuvat saivat yleisön keskuudessa valtavan suosion. Kriitikot suhtautuivat niihin usein kielteisesti vaatien realistisempaa ja kriittisempää yhteiskuntakuvausta. Toisen maailmansodan jälkeen tyylilajia pidettiin fasistien epäsuorana propagandana, jonka tarkoitus oli viedä katsojien huomio pois karusta todellisuudesta. ==Lähteet== Luokka:Italian elokuva
Inkilän kalliomaalaus

Inkilän kalliomaalaus on entinen kalliomaalaus Tuohtiaisen itärannalla Luumäellä Etelä-Karjalassa. Sen löysi Timo Miettinen vuonna 1980 ja maalaus näkyi vielä 1990-luvun alussa, mutta sitten on rapakivigraniitin pinta rapautunut ja kuviot ovat hävinneet. Maalaukset ajoitettiin kivikaudelle tai pronssikauden alkuun. == Kalliomaalaus ja sen sijainti == Maalauskohta sijaitsi 5−6 metriä Tuohtiaisen järven pinnasta, noin 4−5 metriä korkean maakannaksen päällä 1,5 metrin korkeudella maasta. Kallio on rapakiveä, jonka luontainen rapautuminen on ollut hyvin voimaksasta. Löydettäessä tunnistettiin yksi ihmishahmo ja sen läheltä punaväriläiskä. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Luumäki Luokka:Etelä- Karjalan historia
Hyacinthe Jadin

Hyacinthe Jadin (27. huhtikuuta 1776 Versailles – 27. syyskuuta 1800 Versailles) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi tulevaa romanttista musiikkia ennakoivista sävellyksistään pianolle. Hänen isänsä Jean B. Jadin oli viulisti ja todennäköisesti kotoisin Brysselistä. Hyacinthe opiskeli musiikkia isänsä ja myöhemmin Nicolas-Joseph Hüllmandelin johdolla. Myös hänen vuotta vanhempi veljensä Louis-Emmanuel oli säveltäjä.AllMusic: Hyacinthe Jadin Huhtikuussa 1789 Jadin soitti yhden omista konsertoistaan pianolle Concerts Spirituels -sarjan konsertissa. Ranskan vallankumouksen jälkeen sekä hän että hänen veljensä toimivat kosketinsoittajina Théâtre de Monsieurissa. Jadin sai nopeasti mainetta kosketinvirtuoosina. Vuonna 1794 hän soitti Institute National de Musiquen festivaaliesityksissä. Hänestä tuli tämän jälkeen Pariisin konservatorion ensimmäinen pianonsoiton professori. Jadin sävelsi vokaalimusiikkia vallankumousaiheista, kolme pianokonserttoa, 12 jousikvartettoa, muuta kamarimusiikkia, pianosonaatteja ja pienimuotoisia teoksia pianolle. Parhaiten Jadin muistetaan sonaateistaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös näyttämöteoksia.Operone.de: Jadin, Hyacinthe Jadin kuoli 24-vuotiaana sairastuttuaan tuberkuloosiin.Hyacinthe Jadin's Concerti for Pianoforte: A Stylistic Analysis - Deanna Cash Moore, s. 25 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Hyacinthe Jadin: ilmaisia nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1800 kuolleet
Anna Saari

Anna Katariina Saari (s. 5. tammikuuta 1982 Kalajoki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2000 asti Kalajoen Junkkareita ja vuodesta 2001 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Vuosina 1999–2001 häntä valmensi Petteri Jouste ja vuodesta 2001 lähtien Jarkko Finni. Kalevan kisoista Saari on voittanut hopeaa 100 metrin juoksussa vuonna 1999. Lisäksi hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kisoissa kolme kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 2001, 2002 ja 2003. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on voittanut pronssia 60 metrin juoksussa vuonna 2001, pronssia 200 metrin juoksussa vuonna 2000 ja hopeaa 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2001. Yleisurheilu-uransa jälkeen Saari on pelannut jääkiekkoa ja salibandya. Kaudella 2010–2011 hän pelasi jääkiekon naisten SM-sarjassa Espoo Bluesissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Titaniitti

Titaniitti on silikaattimineraaleihin kuuluva mineraali. Sen värisävy vaihtelee vihreän ja ruskean sekä harmaan ja mustan välillä. Titaniitin kemiallinen kaava on CaTiSiO5. == Epäpuhtaudet == Titaniitin seassa on usein rautaa ja alumiinia. Harvinaisempia epäpuhtauksia ovat cerium ja yttrium. == Esiintyminen == Yleisimpiä titaniittia sisältäviä kivilajeja ovat pegmatiitti, gneissi ja liuskekivet. Jalokivilaatuista titaniittia on löydetty Meksikosta. Mineraalia on löydetty myös Sveitsistä, Yhdysvalloista, Uralin vuoristosta ja Kuolan niemimaalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Titanite Mineral Data * Mindat: Titanite * Handbook of Mineralogy: Titanite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Ievasvuoren kalliomaalaus

Ievasvuoren kalliomaalaus sijaitsee Hiijärven länsirannalla Luumäellä Etelä- Karjalassa. Maalaus on ajoitettu kivikaudelle. == Kallio ja sen sijainti == Maalauskohde on Väliväylällä olevien lukuisten maalauspaikkojen läheisyydessä kohdassa, missä Tuohtiaisesta kuorutuu irti Hiijärvi ja Myllylampi. Maalauskallio sijaitsee Hiijärven länsirannalla matalan Ievasvuoren rannan puoleisella sivulla, jossa kallio muodostaa pienen niemekkeen. Kallion erottaa järvestä kapea maakannas. == Maalaus == Ievasvuoressa on todettu neljä maalauskohtaa. Maalaus on säilynyt heikosti. Kahden vaakasuuntaisen halkeaman välistä erottuu vielä punaväriä. Ulos työntyvän kalliolipan alta erottuu leveitä pystysuuntaisia läiskiä. Hahmoja ei enää tunnista, sillä väri on levinnyttä. Oikealla näkyy viisi peräkkäistä kulmaviivaa, jotka muodostavat erityisen kuvioryhmän. Tämän lähellä vasemmalla näkyy suuri punaväriläistä, josta saattaa erottua kolmiomaisia silhuetteja. Oikealle mennessä löytyy kauempana erillään vielä muutama punavärikuvio, jotka eivät yhdessä muodosta tunnistettavaa kuviota. Kauempana vasemmalla rannan puuston vieressä erottuu koukkupolvinen ihmishahmo, jonka kädet on maalattu koholleen. Jalkojen välissä on nähty pidempi vartalon jatke, mikä merkinnee ihmisen esittävän mieshahmoa. ==Lähteet== * * * Luukkonen, Ismo: Ievasvuori * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Luumäki Luokka:Etelä-Karjalan historia
Jean-Frédéric Edelmann

Jean-Frédéric Edelmann (1749–1794) oli ranskalainen säveltäjä ja kosketinsoittaja. Hän opiskeli oikeustiedettä synnyinkaupungissaan Strasbourgissa ja asettui Pariisiin noin vuonna 1773. Hän saavutti siellä mainetta säveltäjänä, pianistina ja kosketinsoittajien opettajana. Edelmann palasi vuonna 1789 Strasbourgiin ja sai hallinnollisen työn Bas-Rhinin alueella. Hänet teloitettiin giljotiinilla poliittisten ja byrokraattisten toimiensa takia.HOASM: Jean-Frédéric [Johann Friedrich Edelmann] Edelmann sävelsi näyttämömusiikkiteokset La bergere des Alpes (1781), Ariane dans l'isle de Naxos (1782) ja Diane e l'amour (1802). Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu oratorio Esther (1781), sinfonioita, kamarimusiikkia ja kosketinsoitinsävellyksiä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Kosketinsoittajat Luokka:Ranskalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1749 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Valuuttaindeksi

Valuuttaindeksi on mittaamisjärjestelmä, jolla mitataan jonkin maan rahan ulkoista arvoa.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. , WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Suomessa otettiin valuuttaindeksi käyttöön vuonna 1977, kun rahalakiin tehtiin muutos, jonka mukaan markan ulkoinen arvo ilmaistiin valuuttaindeksilukuna, joka osoitti Suomen ulkomaankaupan kannalta tärkeiden valuuttojen kurssien keskimääräisen muutoksen. Siinä indeksissä laskettiin Suomen ulkomaankaupan kannalta keskeisimpien maiden valuuttojen kursseille painot, jotka vastasivat kyseisten maiden osuutta Suomen ulkomaankaupasta. Kun markka revalvoitiin tai devalvoitiin, sen ulkoista arvoa osoittavan valuuttaindeksi vaihteluväli muuttui. Järjestelmää ovat soveltaneet myös esimerkiksi ruotsi ja Norja. Suomi luopui valuuttaindeksin käytöstä vuonna 1991, kun markka kiinnitettiin heinäkuussa ecuun ja suurlaman hellittäessä markka liitettiin lokakuussa 1996 ERM:iin, mikä oli valmistautumista euroon vuoden 1999 alusta lähtien kurssilla 5,94573 mk = 1.Erkki Pihkala, Keskiajan markasta setelieuroon, Kansantaloudellinen aikakauskirja – 98.vsk., 1/2002 s. 28-29 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Valuuttaindeksi, Suomen Pankki Luokka:Valuutta Luokka:Taloustieteen käsitteet
Mihail Tarasenko (jääpalloilija)

Mihail Tarasenko (, s. 23. helmikuuta 1986 Habarovsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut kakkostason eli Venäjän mestaruussarjan jääpalloseuroja, kuten Habarovskin kakkosjoukkuetta, Murmanskin Murmania ja Koroljovin Vympeliä. Tarasenko aloitti uransa 16-vuotiaana eli vuonna 2002 kotipaikkansa SKA-Habarovskin kakkosjoukkueessa. Vuodesta 2007 hän on edustanut Murmania ja Vympeliä.HK Murman: Mihail Tarasenko, 2011 Tarasenko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2007 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää viisi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2007, 2008, 2009, 2012 ja 2013). ==Saavutukset== Maajoukkueessa * MM-kisoissa Valko-Venäjän edustajana vuodesta 2007 kaikkiaan viisi kertaa vuoteen 2013 mennessä. ==Lähteet== * Bandysidan: Mihail Tarasenko * Tarasenko Venäjän jääpalloliigan tietokannassa ] === Viitteet === Luokka:Valkovenäläiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mangrove Cay

Mangrove Cay on yksi Bahaman hallintoalueista. Sen katsotaan olevan keskimmäinen osa Androksen saarta, vaikka matalat salmet ja suot käytännössä erottavat alueen muusta saaresta. Mangrovekasvillisuuden ja metsien peittämällä alueella asuu vain 892 asukasta, jotka elävät saaren itärannikolla. Mangrove Cayn suurin asutuskeskus on Moxey Town alueen koilliskulmassa. ==Lähteet== Luokka:Bahaman alueet
Utah Phillips

Bruce Duncan ”Utah” Phillips (15. toukokuuta 1935 Cleveland, Ohio – 23. toukokuuta 2008 Nevada City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen folkmuusikko, runoilija ja ammattiyhdistysaktiivi. Hän toimi anarkosyndikalistisessa Industrial Workers of the World -ammattiliitossa ja piti poliittisilta näkemyksiltään itseään anarkistina.Utah Phillips The Progressive, syyskuu 2003. Viitattu 4.11.2013. Phillips palveli Yhdysvaltain armeijassa kolmen vuoden ajan 1950-luvun lopulla ja työskenteli Koreasta palattuaan aluksi kahdeksan vuoden ajan katolisen työväenliikkeen hyväntekeväisyysjärjestössä sekä myöhemmin erilaisissa työläisammateissa muun muassa varastomiehenä. Phillips oli ehdolla senaattiin vuonna 1968 sekä presidenttiehdokkaana vuoden 1976 vaaleissa. == Diskografia == === Albumit === *Nobody Knows Me (1961) *Good Though! (1974) *El Capitan (1975) *All Used Up: A Scrapbook (1980) *We Have Fed You All a Thousand Years (1983) *I’ve Got to Know (1992) *The Past Didn’t Go Anywhere (Ani Difrancon kanssa, 1996) *Fellow Workers (Ani Difrancon kanssa, 1999) *Loafer’s Glory (Mark Rossin kanssa, 1997) *The Telling Takes Me Home (1997) *The Moscow Hold (1999) *Making Speech Free (2000) *Starlight on the Rails: A Songbook (kokoelma, 2005) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset folkmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset poliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset presidenttiehdokkaat Luokka:Yhdysvaltalaiset anarkistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Laitilan keskustaajama

Laitilan keskustaajama on Laitilan kaupungin suurin taajama, jossa on 5 245 asukasta (31.12.2011). Laitilan kylän lisäksi myös Pappilan, Kaukolan, Hartikkalan ja Tuunan maarekisterikylät ulottuvat ainakin osittain taajaman alueelle. Valtatie 8 Turusta Raumalle ja kantatie 43 Uudestakaupungista Euraan risteävät taajaman alueella. Suuri osa Laitilan keskustaajaman asukkaista asuu kerrostaloissa, joita on verrattain paljon. Esimerkiksi Ilomäki on tunnettu lähiömäisenä kerrostaloalueena, mutta kerrostaloja on runsaasti muuallakin keskustassa. Taajaman tärkeimpiin palveluihin kuuluvat muun muassa kaupungintalo, Laitilan kirkko, kirjasto, terveyskeskus ja paloasema. Taajamassa sijaitsevia oppilaitoksia ovat Kappelimäen koulu (luokat 1.–6.), Varppeen koulu (luokat 7.–9.), lukio ja aikuiskoulutuskeskus Winnova. Muita taajaman palveluita ovat esimerkiksi jäähalli, uimahalli, hotelli, kolme ruokakauppaa sekä ABC:n ja Shellin huoltoasemat. Ruokakauppoja ovat K-supermarket, S-market, Sale, sekä Abc-Market. Näiden lisäksi jonkinlaisiksi ruokakaupoiksi voidaan lukea mukaan myös Virolainen kauppa sekä Thaimaalainen kauppa. Taajamassa on myös yksi R-Kioski. ==Lähteet== Luokka:Laitila Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset Luokka:Varsinais-Suomen maakunnan taajamat
Haukkasalon kalliomaalaus

Haukkasalon kalliomaalaus on Päijänteen Haukkasalon saaressa sen rantakalliossa oleva pieni kalliomaalaus Padasjoella Päijät-Hämeessä. Maalaus on ajoittamaton. == Kallio ja sen sijainti == Kallio kuuluu Haukkasalon saareen, jonka jyrkänteessä erottuu maalausjälkiä 3−4 metrin korkeudella Päijänteen vedenpinnan yläpuolella. == Maalaus == Kalliossa on jälkiä valumavesien jättämistä mineraalijäljistä ja joukossa on paljon luontaista hematiittia, joka näkyy punamultamaisen punaisena. Muutamien metrien matkalla on punaväriä siellä täällä. Jyrkänteen puolivälissä olevan männyn vierestä löytyy yksi maalattu jälki. Se esittää vasemmalle katsovaa täyteisesti maalattua hirveä, jonka vartalon yläreuna on melko selvä. Digitaalivalokuvaa vahvistamalla erottuu vielä jalat ja niiden alla olevat läikät. Hirven takana erottuu vielä punaväriläikkä, joka ei kuitenkaan esitä mitään. Maalattujen kohtien väliin on kuivunut vaalea mineraalijälki. Hirvestä muutama metri kaakkoon päin löytyy lisää väriläikkiä, joita ei ole vielä valokuvattu. Ne muistuttavat pienien pystyviivojen ja kaaren vuoksi venekuviota. Tätä ei ole vielä varmistettu. ==Lähteet== * Luukkonen, Ismo: Haukkasalo * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Siljander, Eero: Padasjoen Haukkasalon kalliomaalaus , Hiisi 1/2013 Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Padasjoki Luokka:Päijät- Hämeen historia