EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Finlandia Cheese

Finlandia Cheese Inc. on Valion yhdysvaltalainen tytäryhtiö. Henkilökuntaa yhtiössä on 19 ja liikevaihto on 50 miljoonaa euroa. Finlandia Cheese on keskittynyt pääasiassa myymään ja markkinoimaan Suomesta tuotavia Valion juustoja. Yhtiön tunnetuin brändi on Finlandia. Valion emmentaljuustot johtavat Yhdysvaltain tuontitilastoja ja Finlandia-tuotemerkki on Yhdysvaltain koillisalueen tunnetuin emmentaljuustobrändi. Emmentalin lisäksi yhtiö myy Valio Oltermannia nimellä Baby Muenster ja Polar-juustoa nimellä Heavenly Light. Yhtiö on laajentanut markkina-aluetta myös Keski-Länteen. == Historia == Yhdysvaltain markkinoilla Valion juustoja on ollut jo vuodesta 1958 lähtien. Finlandia Cheese Inc. perustettiin vuonna 1992 omaksi yhtiökseen, kun Valio osti aiemman maahantuojan liiketoiminnan ja tytäryhtiöksi se tuli vuonna 1998. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset Luokka:Valio
Kuka teki huorin

Kuka teki huorin on Sielun Veljien vuonna 1986 julkaistu neljäs albumi. Sen tuottajana toimi T. T. Oksala. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpanodiscogs.com == *Ismo Alanko *Alf Forsman *Jouko Hohko *Jukka Orma === Vierailevat muusikot === *Jorma Tapio – bassoklarinetti *Esko Heikkinen – trumpetti *Edward Vesala – puhallinsovitukset === Tuotanto === *T. T. Oksala – tuottaja, äänittäjä, miksaaja (Finnvox-studiot) *Stefan Bremer – kansi *Sanni Seppo – sisäpussin kuva == Singlet == === Museossa === # # Kappale 'Viimeinen mohikaani on julkaistu vuonna 1983 Sielun veljien Lapset-EP:llä nimellä 'Lännen tie'. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Jukka Hauru sanoi tämänkin albumin osoittavan, miten Sielun Veljet ovat aivan omassa sarjassaan ja avautuvan yllättävän moneen suuntaan: ”Möyrintä ihmisyyden mullassa on saanut tanssittaviakin piirteitä ja kitarat roiskivat karhean ilmeikkäästi jopa ZZ Top -rytmejä.” == Lähteet == Luokka:Sielun Veljien albumit Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:T. T. Oksalan tuottamat albumit
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix oli Long Beachin katuradalla Etelä-Kaliforniassa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu vuosina 1976–1983. Long Beachin rata oli ahdas katurata, ”Yhdysvaltain Monacon GP”. Kilpailu on harvinainen siinä mielessä, että sitä ei ole kukaan voittanut useammin kuin kerran. Viimeisen kilpailun voitti John Watson, joka teki samalla voittoennätyksen voittamalla mahdollisimman kaukaa kärkipaikasta, 22. lähtöruudusta. == Voittajat == Kausi Kuljettaja Valmistaja Rata Raportti 1976 Clay Regazzoni Ferrari Long Beach Raportti 1977 Mario Andretti Lotus-Ford Long Beach Raportti 1978 Carlos Reutemann Ferrari Long Beach Raportti 1979 Gilles Villeneuve Ferrari Long Beach Raportti 1980 Nelson Piquet Brabham-Ford Long Beach Raportti 1981 Alan Jones Williams Long Beach Raportti 1982 Niki Lauda McLaren-Ford Long Beach Raportti 1983 John Watson McLaren-Ford Long Beach Raportti == Lähteet == Länsi
La Brea

La Brea voi tarkoittaa ainakin: *La Brea, kaupunki Trinidad ja Tobagossa *La Brean tervahaudat, fossiiliesiintymä Los Angelesissa, Kaliforniassa
Victoria Memorial Hall

Victoria Memorial Hall (usein vain lyhyemmin Victoria Memorial) on Kalkutassa Intiassa sijaitseva Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattarelle ja Intian keisarinnalle Viktorialle pystytetty muistomerkki. Sen suunnittelusta on vastannut William Emerson, ja sen tyyli heijastelee Agran Taj Mahalia . Emersonia pyydettiin alun perin suunnittelemaan muistomerkki italialaiseen renessanssityyliin, mutta hän oli kuitenkin pelkästään eurooppalaisten tyylien käyttöä vastaan ja lisäsi muistomerkkiin Mughal-vaikutteita. Valvovana arkkitehtina toimi Vincent Esch, ja muistomerkkiä ympäröivien puutarhojen suunnittelusta vastasivat lordi Redesdale sekä David Prain. Muistomerkki rakennettiin vuosina 1906-1921. Sen julkisivu on verhoiltu valkoisella marmorilla. Rakennukseen on sijoitettu museo, ja sitä valvoo Intian kulttuuriministeriö. Victoria Memorial, Iconic view of Victoria Memorial on the lake, Kolkata, India.jpg Victoria Memorial, King Edward VII Arch, Kolkata, India.jpg Victoria Memorial and Trees, Calcutta, India.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Intian monumentit ja muistomerkit Luokka:Intian museot Luokka:Kalkutan rakennukset ja rakennelmat
Taivaan tulet

Taivaan tulet tarkoittaa seuraavia asioita: * revontulet, valoilmiö Maan pohjoisilla ja eteläisillä napa-alueilla * Taivaan tulet, suomalainen televisiosarja * Taivaan tulet, Robert Jordanin Ajan pyörä -fantasiakirjasarjan osa.
Ognian Vassilev

Ognian Vassilev (s. 1952 Haskovo) on Porissa asuva bulgarialaissyntyinen kuoronjohtaja. Vassilev suoritti vuonna 1977 Sofiassa Vasil Arnaudovin johdolla kuoronjohtajadiplomin. Vuosina 1981–84 hän työskenteli Bulgarian television taiteellisena kuoronjohtajana ja toimi 1987–91 Plovdivin musiikkiakatemian kuoronjohtolinjan opettajana. Vuonna 1991 hän muutti Suomeen. Porissa hän on työskennellyt useiden kuorojen parissa, muun muassa Katajanmarjat-kuoron, Porfission ja Sempren sekä perustamiensa Porin Filharmonisen kuoron, Balanssin ja Temporin kanssa. Lapsi- ja nuorisokuoro Katajanmarjat: Johtajat http://www.pori.fi/sinfonietta/php/juttu.php?id=52 Vuodesta 1997 hän on työskennellyt myös Porin kaupungin kulttuuritoimen kuoronjohtajana.http://www.pori.fi/kulttuuri/kulttuuritoimisto/kuorotj.html Hänen johtamansa kuorot ovat menestyneet hyvin kansainvälisissä kilpailuissa. Suomen Kuoronjohtajayhdistys valitsi Vassilevin Vuoden kuoronjohtajaksi 2011.Ognian Vassilev on Vuoden Kuoronjohtaja 2011 www.sulasol.fi ==Lähteet== Luokka:Kuoronjohtajat Luokka:Bulgarialaiset muusikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chhatrapati Shivaji Terminus

Chhatrapati Shivaji Terminus (CST, aiemmin Victoria Terminus, VT) on historiallinen rautatieasema Mumbaissa, Intiassa. Se on yksi Intian vilkkaimmista rautatieasemista. Se on ollut listattuna kulttuurillisena kohteena Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2004 lähtien. Asema nimettiin alun perin Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattaren ja Intian keisarinnan Viktorian mukaan. Nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1996 lähtien. == Asemarakennus == CST:n asemarakennuksen suunnitteli brittiläinen arkkitehti Frederick William Stevens. Se edustaa viktoriaanista uusgoottilaista arkkitehtuuria, ja siinä on myös vaikutteita perinteisestä intialaisesta arkkitehtuurista. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1878, ja ne saatiin lopulta päätökseen vuonna 1888. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * UNESCO World Heritage List: Chhatrapati Shivaji Terminus (formerly Victoria Terminus) Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Intiassa Luokka:Intian rautatieliikennepaikat Luokka:Mumbain liikenne
Katekoli

Katekoli on orgaaninen yhdiste (fenoli) muodostuen bentseenirenkaasta ja siihen liittyneestä kahdesta hydroksyyliryhmästä (OH). Katekoli on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, värittömiä kiteitä, joilla on tunnusomainen haju. Kiteet muuttuvat ruskeiksi ilman tai valon vaikutuksesta. Sen kemiallinen kaava on C6H6O2 ja rakennekaava on C6H4(OH)2. Katekolista käytetään myös nimityksiä pyrokatekoli, 1,2-bentseenidioli, ja 1,2-dihydroksibentseeni. Katekoli on bentseenidiolin isomeerinen muoto resorsinolin (1,3-bentseenidioli) ja hydrokinonin (1,4-bentseenidioli) kanssa. Katekolin moolimassa on 110,11 g/mol, sulamispiste 105 °C, kiehumispiste 245,5 °C, suhteellinen tiheys 1,344 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 127 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 510 °C sekä CAS-numero 120-80-9. Katekolia liukenee veteen 43 g/100 ml. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistus ärsyttää ihoa, hengitys- ja ruoansulatusteitä sekä syövyttää silmiä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa, johtaen keskushermoston toiminnan heikkenemiseen, kouristuksiin ja hengitysvajeeseen. Altistuminen voi aiheuttaa verenpaineen nousua. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen. == Valmistus ja käyttö == Varhaisimmat katekolin valmistusmenetelmät perustuivat kivihiilitervan tislaukseen tai 2-kloorifenolin hydrolyysiin, mutta nämä menetelmät ovat nykyään vain vähän käytettyjä. Katekolia voidaan valmistaa fenolin ja vetyperoksidin välisellä reaktiolla, eliminaatioreaktiolla 1,2-syklohekseenidiolista tai kuumentamalla pfenoli-sulfonihappoa emäksen kuten kaliumhydroksidin läsnä ollessa. Katekolia käytetään hapetuksenestoaineena ja valokuvien kehityksessä reagenssina. Tärkeimmät käyttökohteet ovat kuitenkin muiden yhdisteiden, kuten guajakolin, väriaineiden ja maatalouskemikaalien karbofuraanin ja propoksuurin valmistaminen.Léon Krumenacker, Michael Constantini, P. Pontal & J. Sentenac: Hydroquinone, Resorcinol, and Catechol, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 20.04.2013Helmut Fiege, Heinz-Werner Voges, Toshikazu Hamamoto, Sumio Umemura, Tadao Iwata, Hisaya Miki, Yasuhiro Fujita, Hans-Josef Buysch, Dorothea Garbe& Wilfried Paulus: Phenol Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 20.04.2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: Catechol *DrugBank: 1,2-Dihydroxybenzene *KEGG: Catechol *ChemBlink: Pyrocatechol *
Lufthansa CityLine

Lufthansa CityLine GmbH on saksalainen alueellinen lentoyhtiö. Se on täysin Lufthansan omistuksessa ja osa Lufthansa Regionalia. Lufthansa City Line on Euroopan suurin alueellinen lentoyhtiö. Yhtiön virallinen kotipaikka on Köln- Bonnin lentoasema, ja tärkeimmät solmukohdat ovat Frankfurtin lentoasema ja Münchenin lentoasema. ==Historia== Lentoyhtiö perustettiin nimellä Ostfriesische Lufttaxi vuonna 1958. Yhtiö uudelleenorganisoitiin ja nimettiin uudelleen DLT Luftverkehrsgesellschaftiksi 1. lokakuuta 1974. Se aloitti yhteistyön Lufthansan kanssa lyhyillä reiteillä vuonna 1978. Vuonna 1988 kaikki yhtiön toiminnot siirtyivät Lufthansan alaisuuteen. Maaliskuussa 1992 DLT:stä tuli kokonaan Lufthansan tytäryhtiö ja nimi vaihtui Lufthansa City Lineksi. Lufthansa City Line työllistää 2 332 henkilöä. == Kohteet == *Kotimaan kohteet: Berliini, Bremen, Köln, Dortmund, Dresden, Düsseldorf, Frankfurt, Friedrichshafen, Hampuri, Hannover, Leipzig/Halle, München, Nürnberg ja Stuttgart. *Ulkomaan kohteet: Amsterdam, Barcelona, Basel/Mulhouse, Belgrad, Bilbao, Birmingham, Bologna, Bordeaux, Bratislava, Bryssel, Budapest, Bukarest, Edinburgh, Firenze, Gdańsk, Geneve, Graz, Göteborg, Helsinki, Katowice, Kiova, Krakova, Kööpenhamina, Linz, Lontoo, Luxemburg, Lyon, Madrid, Manchester, Marseille, Milano, Napoli, Newcastle, Nizza, Oslo, Pariisi, Poznań, Praha, Riika, Rooma, Rostov, Sarajevo, Sofia, Stavanger, Tallinna, Torino, Toulouse, Tukholma, Varsova, Wien, Vilna, Zagreb ja Zürich. Lufthansa CityLine on myös liikennöinyt Turkuun. == Laivasto == Laivaston keski-ikä syyskuussa 2022 on 15,1 vuotta. Lufthansa Citylinen laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Airbus A319-100 12 1 Bombardier CRJ-900 28 — Embraer 190 9 — Yhteensä 49 1 Lufthansa Cityline Cargon laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Airbus A321-200P2F 2 — Operoidaan Lufthansa Cargolle. Yhteensä 2 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lufthansa CityLine *Lufthansa CityLine Fleet *Lufthansa Group *Miles & More *Star Alliance Luokka:Lufthansa
Landau–Kleffnerin oireyhtymä

Landau–Kleffner syndrooma (LKS) on lapsuusiän epileptinen oireyhtymä, jolle on tyypillistä jo opitun puheen tuottamisen ja ymmärtämisen häviäminen. Diagnosoinnin kriteeri on poikkeavuus EEG- eli aivosähkökäyrässä. Poikkeavuus tarkoittaa unen aikana ilmenevää aivojen sähköistä häiriötä, joka näkyy aivosähkökäyrässä piikkeinä tai piikkihidasaaltoina. 70–80 prosentilla diagnosoiduista esiintyy varsinaisia epileptisiä kohtauksia, kuten yleistyviä tajuttomuus-kouristuskohtauksia tai poissaolokohtauksia. Landau–Kleffner oireyhtymän syytä ei tunneta. Oireyhtymä puhkeaa lapsuusiällä (yli 2-vuotiailla, tavallisimmin 5–7-vuotiailla) niillekin, joilla ei aiemmin ole ollut minkäänlaisia puheen kehitykseen liittyviä ongelmia. Kuulohahmottaminen saattaa häiriintyä pahoin, alkuvaiheessa lapsi ei esimerkiksi välttämättä reagoi puhelimen tai ovikellon ääneen. Erityisiä piirteitä käytöksessä saattavat olla levottomuus, tarkkavaisuushäiriöt, masennus ja ärtyneisyys. Haastava käyttäytyminen johtuu suurelta osin puheen ymmärtämisen ja tuottamisen vaikeuksista. Oireet ovat yleensä hyvin hoidettavissa epilepsia- tai kortisonilääkityksellä. Muita hoitokeinoja ovat epilepsiakirurgia ja immunoglobuliinihoito. Kohtaukset loppuvat yleensä murrosiän jälkeen, ja aivosähkökäyrä on tavallisesti normaali jo noin viidentoista vuoden iässä. Puheen ymmärtämisen ja tuottamisen palautumisennuste on hyvin yksilöllinen. Kielelliset ongelmat saattavat jatkua jonkinasteisina aikuisuuteen saakka, vaikka joillakin diagnosoiduilla edistystä tapahtuu ajan kanssa. Ennuste on sitä huonompi, mitä myöhemmin aivojen sähköinen häiriö saadaan hallintaan ja mitä varhaisemmin LKS puhkeaa. Landau–Kleffnerin oireyhtymän esiintyvyys on suurempi miehillä kuin naisilla. Sairaus havaittiin ensimmäistä kertaa vuonna 1957. Kuuden ensimmäisenä tunnistetun potilaan tapaukset raportoivat William Landau ja Frank Kleffner.Landau-Kleffner Syndrome (LKS or Infantile Acquired Aphasia) MedicineNet, viitattu 31.7.2023 Kuvattuja tapauksia on yhä alle 200. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Harvinaissairaudet
Albert Ingman

Albert Konstantin Ingman (11. maaliskuuta 1871 Helsingin pitäjä – 28. joulukuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908. Ingman oli suomenruotsalaisen työväenliikkeen alkuvuosien johtohahmoja, mutta luopui järjestötehtävistään jo eduskuntakautensa päätyttyä. == Elämä == Tapanilassa syntyneen Ingmanin vanhemmat olivat talollisen poika Albert Ingman (1839-1875) ja Maria Sofia Lindberg (s. 1845). Hän oli jonkin aikaa merimiehenä ja työskenteli sen jälkeen maalarina Helsingissä. Vuosisadan vaihteessa Ingman kuului Helsingin ruotsalaisen työväenyhdistyksen (HSAF) sekä Suomen ruotsalaisen työväenliiton (FSA) perustajajäseniin ja toimi molempien puheenjohtajana. Vuosina 1903-1905 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen työväestön edustajana ruotsalaisen puolueen listalta. Ingman vaikutti myös maalarien ammattiyhdistyksessä ja oli suurlakon jälkeen muodostetun Helsingin työväenasiainlautakunnan jäsen. Vuonna 1907 Ingman valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hänen ainoaksi jäänyt kansanedustajakautensa päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Eduskuntatyönsä jälkeen Ingman jätti aktiivipolitiikan, mutta jatkoi järjestötoimintaa rivijäsenenä. Viimeisinä vuosinaan häntä pidettiin suomenruotsalaisen työväenliikkeen arvostettuna veteraanina, joka oli myös FSA:n kunniajäsen. Ingman kuoli Kivelän sairaalassa 77-vuotiaana joulukuussa 1948. Hänet on haudattu Helsinkiin Suomen kaartin hautausmaalle. == Perhe == Ingmanin puoliso oli Ida Lovisa Lindström (1877-1954), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Pariskunnalla oli kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Pendredin oireyhtymä

Pendredin oireyhtymä on autosomin kautta peittyvästi periytyvä oireyhtymä, jonka oireita ovat kuurous, kilpirauhashormonin tuotannon häiriö ja sen johdosta laajentunut kilpirauhanen, kehitysvammaisuus sekä mahdollisesti kasvanut kilpirauhassyövän riski. Oireyhtymän aiheuttaa kromosomin 7 mutaatio. Vaughan Pendred kuvasi oireyhtymän vuonna 1896, ja siihen johtava virhe löydettiin vasta 1996.http://www.medterms.com/script/main/art.asp?articlekey=9049 Pendredin oireyhtymä on harvinainen. Siitä kärsii noin 1–10 100 000:sta syntyvää lasta kohden, ja esiintyvyydessä on alueellisia eroja.http://www.orpha.net/consor/cgi-bin/OC_Exp.php?Lng=GB&Expert;=705 == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät
Laeva

Laeva oli kunta Tartumaalla Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Tarton kunta, Laeva ja Piirissaar sekä Tabivere Jõgevamaalta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi. Pinta-alaa kunnalla oli 233,18 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 879 (1.1.2008). Kunnan keskus oli nimeltään Laeva. Laevan kunnanjohtaja oli Väino Kivirüüt. Laevan naapurikunnat olivat Puhja etelässä, Tähtvere kaakossa, Tartu idässä, Tabivere (Jõgevamaalla) koillisessa, Puurmani (Jõgevamaalla) pohjoisessa ja Kolga-Jaani (Viljandimaalla) luoteessa. Laevan suomalainen ystävyyskunta oli Vähäkyrö (vuodesta 1994). Valion virolaisella tytäryhtiöllä Valio Eestillä on meijeri Laevan kylässä. == Kylät == Laevan kylät () ja niiden väkiluvut 1. tammikuuta 2008: Kylä Väkiluku Kämara 39 Kärevere 155 Laeva 478 Siniküla 101 Valmaotsa 57 Väänikvere 44 Lähde: Ensimmäinen maininta Laevan kylästä on vuodelta 1295. Kärevere mainittiin puolestaan ensimmäistä kertaa vuonna 1296. ==Väestö== Vuonna 2011 Laevan kunnassa oli 797 asukasta, joista 768 (96,4 %) oli virolaisia, 21 (2,6 %) venäläisiä ja 9 (1,1 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tarton kunta Luokka:Viron entiset kunnat
Andrea Caracciolo

Andrea Caracciolo (s. 18. syyskuuta 1981 Milano, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Caracciolo edustaa tällä hetkellä Serie A:n Bresciaa. ==Ura== Caracciolo aloitti uransa amatööriseurassa Sancolombanossa, jossa hän pelasi yhteensä 53 ottelua ja teki 11 maalia. Ensimmäiset ammattilaisseurat olivat Serie C -tason Pro Vercelli ja Como. Ensiesiintymisensä Serie A:ssa Caracciolo teki Brescian paidassa tammikuussa 2002 Bolognaa vastaan. Serie A:n tulokaskaudella Caracciolo teki 2 maalia 7 ottelussa, jonka seurauksena hänet lainattiin Perugiaan kaudeksi 2002-2003. Maaleja Caracciolo ei tehnyt kahta enempää ja lainasopimuksen päätyttyä hän palasi takaisin Bresciaan. Kaudet 2003-2004 ja 2004-2005 ovat olleet Caracciolon parhaita kausia tähän astiseen uraansa nähden, kun hän teki 12 maalia kautta kohti Serie A:ssa. US Palermon kiinnitettyä huomionsa Caraccioloon, siirtyi Caracciolo seuraavaksi kaudeksi uuteen seuraansa ja oli saman tien joukkueensa paras maalintekijä 9 osumalla. Kausi 2006-2007 ei mennyt kovin vakuuttavasti Caracciololla, sillä hän teki vain 5 maalia 27 ottelussa. Kaudeksi 2007-2008 Caracciolo siirtyi lainasopimuksella UC Sampdoriaan. Tammikuussa 2008 hän teki sopimuksen entisen seuransa Brescian kanssa. Maajoukkueessa Caracciolo pelasi ensi kerran marraskuussa 2004 Suomea vastaan. Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Tuuli

Erkki Viktor Tuuli (25. heinäkuuta 1914 Johannes – 19. tammikuuta 1994 Vantaa) oli suomalainen varatuomari. Hän oli patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja 1963–1978. Tätä ennen hän toimi Kouvolan kauppalan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1949–1963. Hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 1954–1966. Hänen vanhempansa olivat laivuri Joel Viktor Tuuli ja Hilja Maria Kaukiainen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1941 Eeva Lyylikki Alonen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Haastattelu: Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kouvolan kaupunginjohtajat Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Herbert S. Goldstein

Herbert S. Goldstein (1890–1970) oli tunnettu yhdysvaltalainen rabbi ja juutalaisjohtaja. Goldstein valmistui Jewish Theological Seminary of America -korkeakoulusta. Goldstein tunnettiin aktiivisena juutalaisten oikeuksien puolustajana. Luokka:Yhdysvaltalaiset rabbit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Rosemary Sutcliff

Rosemary Sutcliff (14. joulukuuta 1920 – 23. heinäkuuta 1992) oli brittiläinen romaanikirjailija, joka muistetaan parhaiten historiallisesta fiktiostaan. Hänen tuotantonsa on suunnattu etupäässä lapsille. Vuonna 2008 The Times asetti Sutcliffin sijalle 49 listatessaan Britannian merkittävimpiä sodanjälkeisiä kirjailijoita.Larkin is nation's top poet, BBC News, 23.10.2003; The 50 greatest British writers since 1945 , The Times, 5.1.2008. ==Elämä ja ura== Sutcliff syntyi Surreyssä, mutta merivoimien upseerina toimineen isän työn vuoksi perhe kiersi tukikohdissa eri puolilla maailmaa, kunnes tytär oli kymmenvuotias. Sutcliff sairastui kaksivuotiaana Stillin tautiin, vaikeaan niveltulehdukseen, joka rajoitti olennaisesti hänen liikkumiskykyään ja pakotti hänet lopulta pyörätuoliin. Sutcliff sai varhaisen koulutuksen äidiltään mennen kouluun vasta yhdeksänvuotiaana. Äiti opetti häntä suurelta osin ääneen lukien, ja Sutcliff oli erityisen kiinnostunut legendoista ja muinaishistoriasta. Kirjallisuudesta hänen suosikkejaan olivat muun muassa H. C. Andersenin sadut sekä Nalle Puh ja Kaislikossa suhisee. Toisaalta hän kuunteli innolla myös isänsä ja tämän kollegoiden tosikertomuksia. 14-vuotiaana Sutcliff siirtyi taidekouluun opiskelemaan maalariksi. Toisen maailmansodan aikana hän ansaitsi elantoaan maalaamalla miniatyyrikuvia sotapalveluksessa olevista miehistä heidän perheilleen tai puolisoilleen. Hänen vammansa vuoksi hänen ei katsottu voivan maalata suurempia maalauksia, joten hän kääntyi kirjoittamisen pariin – siitä huolimatta, että koulutodistuksissa häntä pidettiin käytännössä lukutaidottomana. Sutcliff kirjoitti versioita brittiläisistä legendoista, ja hänen tietämättään eräs ystävä näytti käsikirjoitusta Oxford University Pressin edustajille. Sitä ei kelpuutettu, mutta Sutcliffiä kehotettiin kirjoittamaan Robin Hoodista ja hänelle tarjottiin 50 punnan ennakkomaksu. Sutcliffin esikoisteos, perinteisiin balladeihin pohjautuva The Chronicles of Robin Hood, ilmestyi vuonna 1950. Vuonna 1960 Sutcliff palkittiin Carnegie- mitalilla edellisenä vuonna ilmestyneestä kirjastaan The Lantern Bearers. Se on kolmas osa sarjasta, joka sijoittuu roomalaisvallan alaisille Britteinsaarille. Sarjan ensimmäinen osa The Eagle of the Ninth ilmestyi vuonna 1954. Vuonna 1975 Sutcliffille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi työstä lastenkirjallisuuden eteen. Sutcliff asui suuren osan aikuisiästään Arundelissa, Sussexissa. Hän voitti vuonna 1985 Phoenix- palkinnon. Hän ei mennyt koskaan naimisiin ja kuoli Arundelissa 1992. == Suomennettu tuotanto == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rosemary Sutcliff in viralliset kotisivut Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Historiallisten romaanien kirjoittajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Maria Goeppert-Mayer

Maria Goeppert-Mayer (28. kesäkuuta 1906 – 20. helmikuuta 1972) oli saksalais- yhdysvaltalainen fyysikko. Goeppert-Mayer oli Marie Curien jälkeen ensimmäinen nainen, joka on saanut Nobelin fysiikanpalkinnon. Goeppert-Mayer sai palkintonsa vuonna 1963 atomin kuorirakenteen tutkimisesta. == Elämä == Maria Goeppert syntyi Saksan Kattowitzissä (nykyisin Puolan Katowice) 1906. Vuonna 1910 hänen isänsä sai lastenlääketieteen professuurin Göttingenistä, missä Maria kävi koulunsa ja asui naimisiinmenoonsa asti. Hän väitteli teoreettisesta fysiikasta Göttingenissä 1930. Hiukan aikaisemmin hän tapasi amerikkalaisen Joseph Edward Mayerin joka oli Göttingenissä stipediaattina. He menivät naimisiin ja muuttivat Yhdysvaltoihin 1930. Lama-aikana professorin rouva ei saanut omaa työtä, mutta hänelle osoitettiin erilaisia avustavia puuhia. Vasta vuonna 1946 Chicagon yliopistossa hän sai koulutustaan ja taitojaan vastaavia töitä. Hänestä tuli pian fysiikan professori ydintutkimuksen laitoksella. Keskustelut Enrico Fermin kanssa olivat hedelmällisiä. Vuonna 1948 Marie Goeppert-Mayer alkoi tutkia maagisia lukuja. Häneltä meni vuosi niiden selityksen löytämiseen ja toinen vuosi sen seurausten ymmärtämiseen. Hänestä oli rohkaisevaa, että Jensen, Haxel ja Suess päätyivät samaan selitykseen riippumattomasti. Goeppert-Mayer tapasi Hans D. Jensenin, ja joitakin vuosia myöhemmin nämä kilpailijat eri puolilta Atlanttia päättivät julkaista yhteisen kirjan. Teos Elementary Theory of Nuclear Shell Structure ilmestyi vuonna 1955, ja vakiinnutti Goeppert-Mayerin aseman ydinfysiikan johtavana asiantuntijana.Maria Goeppert Mayer Encyclopedia Britannica Hans D. Jensen sai Nobelin yhdessä Goeppert-Mayerin kanssa. == Tunnustuksia ja palkintoja == Goeppert-Mayer on ensimmäinen nainen joka sai Nobelin teoreettisesta fysiikasta. Hänet kutsuttiin Heidelbergin tiedeakatemian jäseneksi 1950 ja Yhdysvaltojen kansalliseen tiedeakatemiaan 1956. American Physical Society jakaa vuosittain hänen mukaansa nimetyn palkinnon huomattavalle naispuoliselle fyysikolle. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Tuulten torni

Tuulten torni ( tai Αέρηδες, Aérides) eli Horologion () on antiikin aikainen torni, joka toimi sekä tuuliviirinä, aurinkokellona että vesikellona. Torni sijaitsee Roomalaisella agoralla siitä nimen saaneessa Aérideen kaupunginosassa Ateenassa, Kreikassa. == Historia == Tuulten torni on rakennettu todennäköisesti hellenistisellä ajalla 100-luvun jälkimmäisellä puoliskolla eaa. Aiemmin torni ajoitettiin usein ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Tornin rakennutti Syyrian Kyrrhoksesta kotoisin ollut kreikkalainen tähtitieteilijä Andronikos. Siksi sitä kutsutaan myös Andronikos Kyrrhoslaisen horologioniksi. Varhaiskristillisenä aikana torni toimi kirkon kellotornina. Osmanivallan aikana sitä käytettiin puolestaan suufilaisena mietiskelypaikkana (tekke). Tämän vuoksi torni on säilynyt nykyaikaan varsin hyvin. Torni hautautui vähitellen osittain maahan, mutta Ateenan arkeologinen seura kaivoi sen esiin vuosina 1837–1845. == Rakennus == Tuulten torni on kahdeksankulmainen ja sen korkeus on 12,8 metriä ja halkaisija kahdeksan metriä. Rakennuksen ulkopuoli edustaa korinttilaista ja sisäpuoli doorilaista tyyliä. Tornin kahdella sivulla oli pienet pylväikkökatokset ja takapuolella eli etelän puolella sen kyljessä oli pienempi pyöreä torni. Torni on rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Antiikin aikana tornin katolla oli Triton-hahmoinen tuuliviiri, joka osoitti tuulen suunnan, sillä kahdeksan sivua olivat tarkasti pää- ja väli-ilmansuuntia kohti. Tornin huipulla olevassa friisissä on kuvattuna kahdeksan kreikkalaisen mytologian tuulen jumaluutta, anemosta. Tornissa neljä niistä on kuvattu mieshahmoisina ja neljä naishahmoisina. Anemokset ovat: * Boreas (pohjoistuuli, mies) * Kaikias (koillistuuli, mies) * Euros (itätuuli, mies) * Apeliotes (kaakkoistuuli, nainen) * Notos (etelätuuli, nainen) * Lips (lounaistuuli, nainen) * Zefyros (länsituuli, nainen) * Skiron (luoteistuuli, mies) Tornin sisällä oli vesikello, joka toimi Akropoliilta tulleen veden voimalla ja näytti kellonajan, päivämäärän ja vuodenajan. Lisäksi torni toimi aurinkokellona, sillä sen jokaisella kahdeksalla sivulla oli aurinkokellon osoitin ja pyöreän tornin huipulla yhdeksäs. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Ateenan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Roomalainen agora Luokka:Tornit
O. V. Johansson

Oscar Vilhelm Johansson (22. helmikuuta 1882 Pernaja – 31. toukokuuta 1947 Turku) oli suomalainen juristi, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908. Varsinaisen työuransa hän teki Tullihallituksen palveluksessa. == Elämä == Oskar Johanssonin vanhemmat olivat Malmgårdin kartanon lampouti Johan Karlsson (1842-1918) ja Eva Stina Jungström (1846-1933). Johansson kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon lyseosta vuonna 1903 ja aloitti oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän työskenteli muun muassa Uudenmaan lääninhallituksen kanslistina. 1900-luvun alussa Johansson vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä toimien lähinnä Itä-Uudenmaan ruotsinkielisten maatyöläisten keskuudessa. Vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Puolueen sisäisessä esivaalissa Johansson oli voittanut kirjailija Arvid Mörnen. Hänen ainoaksi jäänyt kansanedustajakautensa päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Seuraavissa vaaleissa Johansson jäi varasijalle ja jätti puoluepolitiikan. Vuonna 1910 Johansson suoritti ylemmän hallintotutkinnon ja siirtyi Tullihallituksen palvelukseen kamarikirjuriksi. Vuosina 1915-1917 Johansson työskenteli Porin Mäntyluodossa tullitarkastajana ja 1917–1925 Pietarsaaren tullikamarin kirjurina. Hän suoritti oikeustutkinnon 1922 ja sai varatuomarin arvon 1925. Vuosina 1925–1932 Johansson oli Vaasassa tullitarkastajana, 1932–1936 Helsingin raastuvanoikeuden tullisyyttäjänä ja vuodesta 1936 lähtien Turun tullikamarin tullinhoitajana. Vuosina 1934-1936 hän toimi myös Tullivirkamiesliiton puheenjohtajana. Lisäksi Johansson oli Pietarsaaren kaupunginvaltuuston sekä Helsingin kaupunginhallituksen jäsen. Johansson kuoli lyhyen sairauden jälkeen 65-vuotiaana toukokuussa 1947. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle. == Perhe == Oskar Johanssonin puoliso oli Agnes Alice Kumlin (1892-1977). Pariskunnalla oli kaksi lasta. Heidän poikansa oli kanslianeuvos Torsten Johansson (1915-1992). == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pietarsaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Nereus

Nereus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pontoksen ja Gaian, meren ja maan, vanhin poika. Nereus asui Aigeianmerellä Doriksen kanssa saamiensa tytärten, nereidien, kanssa.Hesiodos: Theogonia ('Jumalten synty') 233-264 (engl. käännös). Nereus, kuten myös Proteus, oli yksi Meren vanhuksen, meren jumalan, ilmentymistä, jonka Poseidon syrjäytti Zeuksen suistettua Kronoksen vallasta. Iliaassa kerrotaan Meren vanhuksen olevan nereidien isä, joskaan Nereusta ei koskaan mainita nimeltä.Homeros: Ilias i.358, 538, 556; xviii.141; xx.107; xxiv.562 Kuten muillakin meren jumalilla, myös Nereuksella mainitaan olevan kyky vaihtaa hahmoansa. Vergilius mainitsee hänen kantavan kolmikärkeä.Vergilius: Aenais 2.411 (engl. käännös). Nereus oli kuuluisa myös kyvystään tietää mennyt ja tulevaEuripides: Helena i (engl. käännös ).. Herakleen tarussa mainitaan Nereuksen auttavan tätä kertomalla Hesperidien omenan sijainnin, kun Herakles on ensin saanut pidettyä Nereuksen tiukasti otteessaan, vaikka tämä vaihtaa muotoansa jatkuvasti.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.11 (engl. käännös). ==Lähteet== Luokka:Kreikkalainen mytologia
Monsanto Park

Monsanto Park oli 5,440 kilometriä pitkä maantierata Portugalissa lähellä Lissabonia. Rata isännöi Formula 1 -sarjan Portugalin Grand Prix'ta kaudella 1959. Radalla ajamista pidettiin vaikeana, koska radan pinta oli vaihtelevaa. Yhdessä kohdassa rataa jouduttiin jopa ylittämään rautatiekiskot. Rata isännöi useita kilpailuja vuodesta 1954 vuoteen 1959, mutta sillä ajettiin vain yksi Formula 1 -sarjan Grand Prix, Portugalin Grand Prix 1959. Kilpailun voitti Stirling Moss. == Formula 1 -kilpailut == Kausi Voittaja Talli Raportti 1959 Stirling Moss Cooper-Climax Raportti == Lähteet == * F1-ruutu – Monsanto Luokka:Portugalin moottoriradat Luokka:Formula 1 -radat * Luokka:Lissabonin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lissabonin urheilu
Kaarlo Rantanen

Kaarlo Verneri Rantanen (s. 14. joulukuuta 1988 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vuoden 2007 alussa FC Lahden riveihin siirtyneen Rantasen kasvattiseuroina ovat toimineet Tampereen Ilves, Orimattilan Pedot sekä Lahden Reipas. Rantanen debytoi Veikkausliigassa 11.toukokuuta 2007 FC Lahti–HJK-ottelussa, ja oli voittamassa SM-pronssia kaudella 2008. Kaudella 2010 Rantanen vietti puoli vuotta Slovakiassa MFK Topvar Topoľčanyn riveissä ja siirtyi syksyllä Tampereen Ilvekseen. Rantanen ehti edustaa Ilvestä kolmessa Kakkosen ottelussa, nousukarsinnoissa sekä muutamassa Suomen Cupin ottelussa, joissa hän saavutti muun muassa pikkufinaalin hopean.http://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid;=558&cntnt01origid;=53&cntnt01returnid;=53 Rantanen oli Valkeakosken Hakan testissä joulukuussa 2010.http://www.fchaka.fi/etusivu/1165-hakalla-tukku-testipelaajia Hän siirtyi Meistriliigassa pelaavaan JK Nõmme Kaljuun helmikuussa 2011http://www.jkkalju.ee/?mid=1&id;=570, mutta palasi Ilvekseen jälleen kaudeksi 2013. ==Saavutukset== * SM-pronssi 2008 ==Lähteet== * Profiili transfermarkt.com:issa * Profiili soccerway.com:issa ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeepers Creepers

Jeepers Creepers on vuonna 2001 tehty kauhuelokuva. Elokuvan nimi tulee kappaleesta "Jeepers Creepers". Elokuva sai jatko-osan, Jeepers Creepers 2, vuonna 2003. Elokuvan on ohjannut Victor Salva. Elokuva kertoo kahdesta opiskelijasta, Trishistä ja Darrystä, jotka ovat matkalla kotiin collegesta. Heidän ohitseen ajaa ylinopeutta auto, joka melkein suistaa kaksikon auton ojaan. Vähän ajan päästä he pääsevät vanhan kirkon luokse ja sitä ohittaessaan he huomaavat saman auton ja kuinka auton kuljettaja heittää verisen säkin kaivoon. Tutkiessaan kaivoa he saavat tietää helvetillisestä pedosta Creeperistä ja nuoret ovat seuraavia hänen ruokalistallaan. == Creeper == Creeper on demoni, joka tulee suoraan helvetistä maan päälle. Joka 23. vuosi se tulee tappamaan ihmisiä syödäkseen heidän ruumiinosiaan. Creeper on 23 päivää maan päällä, jonka jälkeen hänen täytyy palata takaisin helvettiin. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Elokuvat hirviöistä
Ihmeköynnökset

Ihmeköynnökset (Bougainvillea) on kasvien suku, jonka jäseniä kasvaa tropiikin ja subtropiikin alueilla sekä Aasiassa että Etelä-Amerikassa. Suku on saanut nimensä ranskalaisesta amiraali Louis Antoine de Bougainvillestä, joka löysi ihmeköynnöksiä Brasiliassa vuonna 1768.A short biography of Louis-Antoine de Bougainville Ihmeköynnökset ovat puuvartisia piikikkäitä köynnöksiä, jotka kasvavat 1–12 metriä pitkiksi ja kiipeävät rakennusten tai muiden kasvien päälle tarttuen piikeillään mihin tahansa. Jos kosteutta riittää, ihmeköynnös on ainavihanta, mutta sellaisilla alueilla, joilla on kuiva kausi, ihmeköynnös pudottaa lehtensä sen ajaksi. Kukka on pieni ja vaatimaton, mutta kukinnon ympärillä on suuret kirkasväriset suojalehdet, jotka säilyvät pitkään.Floridata Ihmeköynnöksiä kasvatetaan koriste- ja huonekasveina. == Lajeja == * jaloihmeköynnös (Bougainvillea × buttiana) * kaljuihmeköynnös (Bougainvillea glabra) * isoihmeköynnös (Bougainvillea spectabilis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bougainvillea * Suomen Lajitietokeskus: Ihmeköynnökset – Bougainvillea Luokka:Ihmekukkakasvit Luokka:Huonekasvit
Kansainvälinen maatalousrahasto

Kansainvälinen maatalousrahasto eli IFAD (International Fund for Agricultural Development) on YK:n erityisjärjestö, joka perustettiin vuonna 1977 yhtenä Maailman ruokakonferenssin saavutuksista. Järjestö pyrkii vähentämään köyhyyttä kehitysmaiden maaseuduilla. 75 prosenttia maailman köyhimmistä ihmisistä asuu maaseudulla ja on riippuvaisia maataloudesta. IFADin perustamiselle antoivat sysäyksen 1970-luvulla Sahelin aluetta vaivanneet kuivuus ja nälänhätä. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöt
Sabrina (portugalilainen laulaja)

Teresa Villa-Lobos, taiteilijanimeltään Sabrina (s. 1983) on portugalilainen pop-laulajatar, joka edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä. Hän on kotoisin Setúbalista. Sabrina aloitti laulamisen koulussa ja perhejuhlissa, ja 16-vuotiaana hän oli jo voittanut karaokekilpailuja. Futsal oli hänen tärkeä harrastuksensa. Sabrina oli vuoteen 2006 jäsenenä portugalilaisessa Teenagers-tyttöbändissä, mutta lähti soolouralle. Hän voitti Festival da Canção 2007 -kilpailun 8 874 pisteellä ja pääsi siten maansa euroviisuedustajaksi. Hänen kilpailukappaleensa on "Dança Comigo (Vem Ser Feliz)". Sabrina työskentelee esikoisalbuminsa parissa. Hän on naimisissa jalkapalloilija Nandinhon kanssa. ==Lähteet== Luokka:Portugalin euroviisuedustajat Luokka:Portugalilaiset laulajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeepers Creepers 2

Jeepers Creepers 2 on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Se on jatko-osa vuoden 2001 elokuvalle Jeepers Creepers. Elokuvan ohjasi Victor Salva, joka ohjasi myös ensimmäisen osan. Elokuva kertoo maanviljelijästä nimeltä Jack, joka asuu maatilallaan kahden poikansa, Billyn ja Jack Jr:n kanssa. Eräänä päivänä Jack kuulee poikansa Billyn avunhuutoja pellolta. Jack juoksee toisen poikansa kanssa ääniä kohti niin kovaa kuin he vain pystyvät, mutta on jo liian myöhäistä, sillä silloin keskeltä peltoa nousee siivekäs olento, joka lentää pois kiljuva Billy mukanaan. Jack jää katsomaan tätä avuttomana. Samaan aikaan koulubussi kuljettaa joukkueellista poikia takaisin kotiin voitetun ottelun jälkeen. Matka kuitenkin keskeytyy siihen, kun bussin rengas puhkeaa ja renkaasta löytyy outo esine, jossa on neljä terävää kynttä. Kuljettaja vaihtaa renkaan ja matka voi jatkua, mutta he eivät pääse pitkällekään, kun rengas puhkeaa uudelleen ja siitä löytyy taas samanlainen outo esine. Toista vararengasta ei enää ole eikä auta muu kuin odotella seuraavaa paikalle tulevaa autoa. Illan pimetessä taivaalta lentää sama siivekäs olento, joka vei Billyn, ja tällä kertaa hän nappaa mukaansa joukkueen valmentajan ja kuljettajan. Nuoret jäävät yksin bussiin ja alkavat vähitellen tajuta tilanteen vakavuuden ja sen mikä peto heitä ajaa takaa. == Creeper == Creeper on demoni, joka tulee suoraan helvetistä maan päälle. Joka 23. vuosi se tulee tappamaan ihmisiä syödäkseen heidän ruumiinosiaan. Creeper on 23 päivää maan päällä, jonka jälkeen hänen täytyy palata takaisin helvettiin. == Näyttelijät == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Elokuvat hirviöistä
Marija Šestić

Marija Šestić (s. 5. toukokuuta 1987, Banja Luka) on bosniahertsegovinalainen laulaja ja muusikko. Hänen isänsä Dušan Šestić sävelsi Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulun Intermecon. Hän edusti Bosniaa ja Hertsegovinaa Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä. Šestićin kilpailukappale oli "Rijeka bez imena". ==Lähteet== Luokka:Bosniahertsegovinalaiset muusikot Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olga Jokisalo

Olga Karoliina Jokisalo (o.s. Koskinen, 12. syyskuuta 1879 Tammela – 17. maaliskuuta 1916 Tampere) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1909. == Elämä == Tammelassa syntyneen Olga Jokisalon vanhemmat olivat renki Josef Koskinen ja Vilhelmiina Johanintytär. Hän kävi kansakoulun Kalvolassa ja työskenteli sen jälkeen palvelijana. Vuonna 1898 Jokisalo muutti Tampereelle saatuaan työpaikan villakutomosta. Hän liittyi Tampereen työväenyhdistykseen vuonna 1899 ja toimi muun muassa Tampereen sosialidemokraattisen naisyhdistyksen sihteerinä 1901-1903. Vuoden 1905 suurlakon aikana Jokisalo oli Tampereen suurlakkokomitean jäsen. Hän kuului myös Työläisnaisten liiton perustamaan Tampereen naisten äänioikeuskomiteaan 1905-1906. Vuodesta 1906 lähtien Jokisalo työskenteli sosialidemokraattisen piirijärjestön puhujana. Jokisalo valittiin kansanedustajaksi vuonna 1908. Hän putosi eduskunnasta seuraavissa vaaleissa, eikä enää asettunut ehdokkaaksi, mutta vaikutti Tampereen työväenyhdistyksessä ja sosialidemokraattisessa naisliikkeessä kuolemaansa saakka. Jokisalo kuoli keuhkotautiin maaliskuussa 1916. == Perhe == Olga Jokisalon puoliso oli Kansan Lehden taloudenhoitajana työskennellyt K. J. Jokisalo, jonka kanssa hän solmi raastuvanoikeuden vahvistaman siviiliavioliiton vuonna 1907. Pariskunnalla oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
World Wide Live

World Wide Live on Scorpionsin vuonna 1985 julkaisema live-albumi. Kappaleet on nauhoitettu eri keikoilta kiertueen aikana. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Klaus Meine - Laulu * Rudolf Schenker - Kitara ja Laulu * Matthias Jabs - Kitara * Francis Buchholz - Basso * Herman Rarebell - Rummut == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Scorpions.com * * Luokka:Vuoden 1985 konserttitallenteet Luokka:Scorpionsin albumit
Inger-Mari Aikio

Inger-Mari "Ima" Aikio (ent. Aikio-Arianaick, s. 14. tammikuuta 1961 Utsjoki) on saamelainen kirjailija, toimittaja ja elokuvantekijä. Hän kirjoittaa pohjoissaameksi. == Elämä ja ura== Aikio kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1980. Hän opiskeli saamen ja suomen kieltä Oulun yliopistossa 1980–1982 ja suoritti virallisen kääntäjän saame-suomi/suomi-saame-tutkinnot vuonna 1992. Aikio on suorittanut myös multimediajournalistikoulutuksen Saamelaisalueen koulutuskeskuksessa 2003–2005 ja media-assistentin tutkinnon 2005. Aikio työskenteli vuosina 1982–1988 toimittajana, kuvaajana ja kielenhuoltajana Sámi Áigi -lehdelle. Hän työskenteli radiotoimittajana Yle Saamen radiossa Inarissa ja Utsjoella 1988–2008. Sivutoiminaan Aikio on tehnyt käännöstöitä ja kielentarkistusta sekä toimittanut Mánáid Bláđđi -lastenlehteä 1980-luvulla. Aikio on julkaissut seitsemän runokirjaa. Máimmis dása (2001) oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston ja Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Hän vieraili Göteborgin kirjamessuilla 2004. Aikio sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon 2015. Myös Aikion isä Niilo Aikio on kirjailija. ==Tuotanto== === Runokokoelmat === * Gollebiekkat almmi dievva (DAT 1989) * Jiehki vuolde ruonas giđđa (DAT 1993) * Silkeguobbara lákca (DAT 1995) * * * Beaivváš čuohká gába (DAT 2014) * Roađđi: Rosa Boreal (2016) yhdessä Niillas Holmbergin kanssa * 69 čuoldda (DAT 2018). Suomentanut Inger-Mari Aikio ja Helena Sinervo. Kuvat Sunná Valkeapää. === Romaanit === * Tropihka rievssat (DAT 2016) ===Lastenkirjat=== * Riebana bihpporgáhkut (DAT 2006) * Čáhcerávgga gazza (DAT 2011) === Musiikki === *Ima ipmašat (DAT 2007) *Ima hutkosat (DAT 2011) *Ima mánážat (DAT 2015) *Ima da Tiina päärna DAT 2017) *Ima já Heli párnááh (DAT 2017) ===Lyhytelokuvat=== * Inarinsaame - uhanalainen muttei kuoleva (2004) * Naurun pisaroita (2005) * Lapintakin pukeminen (2005) * Perinteinen talvivaatetus (2006) *Kahden maailman lapsi (2007) *Siivekkäät (2013) *Suomi- saame-suomi (2013) *Amoc – Ensimmäinen (2015) Lähde == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kolehmainen, Ritva: Maailmalta maailmalle Kiiltomato.net. 17.9.2007. * Tolppi, Anni: Saamelaiset ovat kyllästyneet posken silittäjiin Yle Uutiset. 6.2.2013. * Luokka:Saamelaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christianus-kuoro

Christianus-kuoro aloitti toimintansa Salossa syksyllä 1973 kymmenen henkilön lauluryhmänä. Nykyään Christianus on noin 25 laulajan kamarikuoro, jonka vakituisena säestysryhmänä on piano ja kontrabasso. Kuoroa on johtanut alusta lähtien dir. mus. Arto Tinell. Kuoro esiintyy omissa konserteissaan sekä enimmäkseen seurakunnallisissa tilaisuuksissa. Kuoro on harrastanut yhteistyötä kotiseutunsa muiden kuorojen kanssa sekä vieraillut kotimaassa ja naapurimaissamme. Ensimmäinen levy julkaistiin vuonna 1975, minkä jälkeen on julkaistu viisi albumia, joista viimeinen vuonna 2007. Christianus-kuoron ohjelmisto on käsittänyt tyyliltään monipuolisen valikoiman hengellisiä lauluja perinteisestä kuorolaulusta negro-spirituaaleihin ja gospel-sävelmiin. Konsertinomaisia tilaisuuksia varten mukaan on otettu myös musiikillisesti haastavampia teoksia. ==Diskografia== * Elämäsi (1975) * Suurta on elää (1976) * Hän elää (1979) * Christianus-kuoro (1988) * Soli Deo Gloria (2002) * Paavo Virtasen kauneimmat laulut (2007) ==Aiheesta muualla== * Christianus-kuoron kotisivu * Luokka:Salon kulttuuri Luokka:Suomalaiset sekakuorot
Oiva Arvola

Oiva Väinö Arvola (1. heinäkuuta 1935 Kolari – 23. tammikuuta 2021 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija ja opettaja. Keskeisiä teemoja hänen kirjallisuudessaan ovat Lapin luonto ja ihminen. ==Henkilöhistoria== Kolarissa syntynyt Arvola valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1958 Kemijärveltä ja asui sittemmin Rovaniemellä. Opettajana ja koulunjohtajana Arvola ehti toimia Ylitorniolla, Kittilässä, Rovaniemen maalaiskunnassa ja Rovaniemellä. Hän perusti 1985 Nivankylään niin sanotun Kampsuherran valtakunnan. ==Kirjallinen tuotanto== Romaanien ohella Arvola kirjoitti kuunnelmia, runoja, saagoja, novelleja ja televisionäytelmiä; useat hänen teatterinäytelmistään ovat syntyneet yhteistyössä Jorma Eton kanssa. Arvola tunnettiin etenkin saagoistaan ja ”sagaismeistaan”, joita on käännetty yli kymmenelle kielelle ja joita hän itse esitti – merkittävimpänä saavutuksena Kampsuherrain saagat. Arvola toimi myös Kalevan ja Lapin Kansan teatteri- ja kirjallisuuskriitikkona sekä Lapin Kansan pakinoitsijana. Vuonna 2009 Oiva Arvola julkaisi koko saagatuotantonsa viiden äänilevyn kokonaisuutena. Tallenne sisältää 262 saagaa ja on kestoltaan 20 tuntia.Oiva Arvola äänitti koko saagatuotantonsa. Luoteis- Lappi 19.11.2009. Viitattu 26.9.2017. == Teoksia == * Helvetin 16, näytelmä (1968), Jorma Eton kanssa * Hyvää iltaa – henki menee: Poromies Heikin seikkailut sota-ajassa (1970), Jorma Eton kanssa * Rakkaudesta viis eli Madame B:n asiakkaat (1970), Jorma Eton kanssa * Jietaran juustoista (1970), Jorma Eton kanssa * Saatanan seitsemäntoista: Kaamos-revyy (1972), Jorma Eton kanssa * Kesäpäivän seisaus, romaani (1972) * Vieraat ajat, romaani (1973) * Taivaan painamat, romaani (1975) * Kaamosmaa, romaani (1976) * Linnustajan maa, runokokoelma (1977) * Kampsuherrain saagat (1981) * Talvisilmut, novellikokoelma (1983) * Neljän tuulen saagat (1985) * Seittemän siulan saagat (1986) * Selvänäkijäin saagat (1990) * Yhtäkoska. Yliperän kielen sanakirja (1999) * Kultaisen kaivon saagat (2000) * Kenkähullun matka, romaani (2005) == Palkintoja == * J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1958 * Maakuntakirjailijat- mitali 2008 * Lapin Tarinamestareiden kunniajäsen 2012 * Kolarin kulttuuripalkinto 2015 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka: Suomalaiset runoilijat Luokka: Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka: Suomalaiset novellikirjailijat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka: Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Elektroterapia

Elektroterapia on käsite sähkövirroilla suoritettavasta hoidosta, joka liitetään perinteiseen lääketieteeseen, erityisesti fysioterapiassa. Toisaalta elektroterapialla käsitetään joukkoa uskomus- tai vaihtoehtolääkintään kuuluvaa menetelmää. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Lääketieteelliset hoidot Luokka:Uskomuslääkintä
Gabry Ponte (albumi)

Gabry Ponte on vuonna 2002 julkaistu Gabry Ponten debyyttialbumi. == Kappaleet == #Man in the Moon #Geordie #Got to Get #Sharm Café #Time to Rock #Always on My Mind #Waterfall #De Musica Tonante #My Butterfly #Voyage #Memories #Midnight #Terra Libera #Story of Geordie == Aiheesta muualla == * Gabry Ponte discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit Luokka:Gabry Ponten albumit
Prince George Circuit

Prince George Circuit on pitkä kilparata East Londonissa, Etelä-Afrikassa. Rata avattiin 1930-luvulla. Se isännöi Etelä-Afrikan Grand Prix'ta 1934 ja 1936–1939. Radasta rakennettiin Formula 1 -säännöksiä vastaava versio vuonna 1959. Radalla järjestettiin kolme kertaa Formula 1 -sarjan Etelä-Afrikan Grand Prix 1960-luvulla, mutta koska rata oli liian pieni F1-autoille, siirrettiin kilpailu Kyalamin radalle. F1-sarjan kilpailuista ainoastaan brittiläisiä kuljettajia on yltänyt voittoon. Eniten voittoja on Jim Clarkilla, jolla voittoja on kaksi. == Tulokset == === Grand Prix === Grand Prix -kilpailuja ajettiin 1930-luvulla. Kausi Kuljettaja Talli Raportti 1934 Whitney Willard Straight Maserati 8CM 3.0L Raportti 1936 Mario Massacuratti Bugatti 35B Raportti 1937 Pat Fairfield ERA-B Raportti 1938 Buller Meyer Riley Raportti 1939 Luigi Villoresi Maserati 6CM Raportti === Formula 1 === Kausi Kuljettaja Talli Raportti 1962 Graham Hill BRM Raportti 1963 Jim Clark Lotus-Climax Raportti 1965 Jim Clark Lotus-Climax Raportti == Lähteet == * F1-ruutu – East London Luokka:Formula 1 -radat * Luokka:Etelä-Afrikan moottoriradat