Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (SVR) perustettiin valtionhoitaja Gustaf Mannerheimin päätöksellä 28. tammikuuta 1919 korvaamaan samalla päivämäärällä keskeytetyn Vapaudenristin ritarikunnan toiminta. Ritarikunta on sekä siviili- että sotilasritarikunta. Merkit on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. Suurmestarina toimii tasavallan presidentti. Kunniamerkki on valkoiseksi emaloitu yrjönristi, jonka keskuksessa on hopeinen ruusu, joita esiintyy myös Suomen vaakunassa. Ristin sakaroiden välissä on Suomen leijonan pää kohotettuine miekkoineen. ==Historiaa== Keväällä 1963 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan hallitus käsitteli tasavallan presidentin toivomuksen, että SVR:n suurristin ketjun hakaristit korvattaisiin toisella tunnuskuvalla. Taustalla oli presidentti Urho Kekkosen edellisvuoden valtiovierailu Ranskaan, jolloin presidentti Charles de Gaullelle luovutettiin suurristi ketjuineen. Presidentti de Gaulle kuitenkin peitteli takillaan hakaristein koristeltua ketjua, sillä juuri hän johti toisessa maailmansodassa ranskalaisten vastarintaa hakaristiä tunnuksenaan käyttänyttä natsi-Saksaa vastaan. Heraldikko Gustaf von Numers sai tehtäväkseen laatia muutosehdotuksia. Monien vaiheiden jälkeen suurmestari hyväksyi lopulta kuusenhavuristin. Itsenäisyyspäivänä 1963 presidentti Kekkonen kantoi ensimmäisenä uutta ketjua. Hakaristin korvaamisesta havuristillä seurasi, että vanhat suurristit pyrittiin vaihtamaan uusiin. Muun muassa vuonna 1967 Belgian kuningas Baudouin I:lle vuonna 1954 myönnetty kunniamerkki vaihdettiin hänen pyynnöstään ja vuonna 1986 presidentti Mauno Koiviston Japaniin tekemän valtiovierailun yhteydessä vaihdettiin keisari Hirohitolle jatkosodan aikana vuonna 1942 luovutettu suurristi. == Kunniamerkit == * Suomen Valkoisen Ruusun suurristi ketjuineen (SVR SR ketj.) – korkein suomalainen kunniamerkki * Suomen Valkoisen Ruusun suurristi (SVR SR) * Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n komentaja (SVR K I) * Suomen Valkoisen Ruusun komentaja (SVR K) * Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n ritari (SVR R I) * Suomen Valkoisen Ruusun ritari (SVR R) * Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi (SVR Ar) * Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n mitali kultaristein (SVR M I kr) * Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n mitali (SVR M I) * Suomen Valkoisen Ruusun mitali (SVR M) Lähde: == Kunniamerkkien myöntämisestä == Suurristi ketjuineen myönnetään yleensä vain valtionpäämiehille, ja niitä on myönnetty noin sadalle henkilölle. Suomen istuvalle pääministerille on useimmiten myönnetty SVR:n suurristi. Poikkeuksen muodostavat Anneli Jäätteenmäki, Mari Kiviniemi ja Alexander Stubb, joille suurristiä ei ole myönnetty. Mauno Pekkala ja Väinö Tanner eivät ottaneet kunniamerkkiä vastaan periaatteesta. Rafael Paasio otti vastaan, mutta ei kantanut. Keijo Liinamaalle myönnettiin Suomen Leijonan suurristi. Presidentti Mauno Koiviston aikana alkoi käytäntö, jonka mukaan tasavallan presidentin puolisolle myönnetään Suomen Valkoisen Ruusun suurristi. Tellervo Koivisto oli ensimmäinen suomalainen nainen, joka sai suurristin.Helsingin Sanomat 6.12.1992 Valkoisen Ruusun ritarikunnan, sekä Suomen Leijonan ritarikunnan, kunnianosoituksia jaetaan miekkoineen ainoastaan sodan aikana ja sotilasansioista. Muiden ritarikuntien tavoin hakemuksia uusista nimityksistä otetaan vastaan vuosittain heinäkuun loppuun asti. Hakemuksen tekijä, joka ei saa olla se, jolle kunniamerkkiä haetaan, lunastaa kunniamerkit ja maksaa lunastusmaksun, joka vaihtelee ritarikunnan ja merkin luokan mukaan. Esimerkiksi Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki maksaa 580 euroa. === Erityisiä huomionosoituksia === *Suurristi jalokivien ja miekkojen kera on myönnetty vain Carl Gustaf Emil Mannerheimille 4. kesäkuuta 1944. * Suurristi jalokivien kera on myönnetty kolmelle suomalaiselle: senaattori Otto Stenrothille 6. joulukuuta 1938, ulkoministeri Carl Enckellille 7. kesäkuuta 1946 ja Jean Sibeliukselle 8. joulukuuta 1950. * Suurristi miekkojen kera on myönnetty kolmelle suomalaiselle kenraaliluutnantille: Hjalmar Siilasvuolle, Edvard Hanellille ja Aksel Airolle. Merkin on saanut myös muutama korkea ulkomaalainen upseeri kuten saksalainen kenraalieversti Eduard Dietl. * Vuosittain äitienpäivänä myönnetään I lk: mitaleita kultaristein äitienpäivänkunniamerkkeinä tunnustukseksi äideille heidän työstään kasvattajana. Tämä perinne alkoi vuonna 1946 Väestöliiton aloitteesta, mutta liitto päätti luopua siitä vuonna 1992, jolloin mitalin sai yhteensä 149 äitiä. Saajien esittäminen siirtyi lääninhallituksille ja myöhemmin aluehallintovirastoille. Mannerheimin Lastensuojeluliitto otti tehtäväkseen äitienpäiväjuhlan järjestämisen. * Lisäksi kunniamerkkeihin kuuluu Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan pronssinen ansiomerkki, jota ei ole koskaan myönnetty kenellekään. Juha E. Tetrin mukaan se sijoittuisi keskinäisessä arvojärjestyksessä ensimmäiseksi ritarikunnan nauhassa kannettavista merkeistä. ===Ulkomaalaiset, jotka ovat saaneet ritarikunnan arvon ketjuineen=== Vuosi Henkilö Asema 1919 Kustaa V Ruotsin kuningas 1919 Kristian X Tanskan kuningas 1920 Paul Deschanel Ranskan tasavallan presidentti 1920 Raymond Poincaré Ranskan tasavallan presidentti 1920 Vittorio Emanuele III Italian kuningaskunnan kuningas 1925 prinssi Gustaf Adolf Ruotsin kruununprinssi 1926 Jānis Čakste Latvian tasavallan presidentti 1926 Haakon VII Norjan kuningas 1926 Olavi V Norjan kruununprinssi 1926 prinssi Fredrik Tanskan kruununprinssi 1930 Tomas Masaryk Tšekkoslovakian tasavallan presidentti 1930 Ignacy Moscicki Puolan tasavallan presidentti 1931 Albert I Belgian kuningas 1931 Henrik Mecklenburg-Schwerin Alankomaiden prinssipuoliso 1931 Miklós Horthy Unkarin valtionhoitaja 1932 Albert Kviesis Latvian tasavallan presidentti 1932 Antanas Smetona Liettuan tasavallan presidentti 1932 Vilhelmina Alankomaiden kuningatar 1935 Fuad II Egyptin kuningas 1937 Konstantin Päts Viron tasavallan presidentti 1937 Getulio Vargas Brasilian tasavallan presidentti 1940 Alfredo Baldomir Uruguayn tasavallan presidentti 1940 Roberto María Ortiz Argentiinan tasavallan presidentti 1941 Hermann Göring Saksan valtakunnanmarsalkka 1942 Joachim von Ribbentrop Saksan ulkoasiainministeri 1942 Mihail I Romanian kuningas 1942 Hirohito Japanin keisari 1954 Ásgeir Ásgeirsson Islannin tasavallan presidentti 1954 Baudouin I Belgian kuningas 1955 Kliment Vorošilov Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja 1956 kuningatar Louise Ruotsin kuningatar 1957 kuningatar Ingrid Tanskan kuningatar 1958 Margareeta II Tanskan kruununprinsessa 1960 Adolf Schärf Itävallan liittopresidentti 1960 Giovanni Gronchi Italian tasavallan presidentti 1961 prinssi Harald Norjan kruununprinssi 1962 Elisabet II Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar 1962 Charles de Gaulle Ranskan tasavallan presidentti 1963 Josip Broz Tito Jugoslavian sosialistinen liittotasavallan presidentti 1963 Habib Bourguiba Tunisian presidentti 1963 Julius Nyerere Tanganjikan presidentti 1964 Adolfo López Mateos Meksikon tasavallan presidentti 1964 Aleksander Zawadzki Puolan valtakunnanneuvoston puheenjohtaja 1965 Sarvepalli Radhakrishnan Intian tasavallan Presidentti 1965 Edward Ochab Puolan valtakunnanneuvoston puheenjohtaja 1967 Gamal Abdel Nasser Yhdistyneen arabitasavallan presidentti 1968 Georgi Traikov Bulgarian kansalliskokouksen puhemiehistön puheenjohtaja 1969 Ludvik Svoboda Tšekkoslovakian tasavallan presidentti 1969 Nicolae Ceaușescu Romanian valtioneuvoston puheenjohtaja 1969 Nikolai Podgornyi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja 1969 Pál Losonczi Unkarin kansantasavallan puhemiesneuvoston puheenjohtaja 1970 Mohammad Reza Pahlavi Iranin šaahi 1970 Farah Pahlavi Iranin šaahitar 1971 Giuseppe Saragat Italian tasavallan presidentti 1971 Cevdet Sunay Turkin tasavallan presidentti 1972 Kristján Eldjárn Islannin tasavallan presidentti 1970 Franz Jonas Itävallan liittopresidentti 1970 kuningatar Juliana Alankomaiden kuningaskunnan kuningatar 1970 Bernhard zur Lippe-Biesterfeld Alankomaiden prinssi 1973 Léopold Sédar Senghor Senegalin tasavallan presidentti 1973 Henri de Laborde de Monpezat Tanskan prinssi 1974 Willi Stoph Saksan demokraattisen tasavallan valtionneuvoston puheenjohtaja 1974 Kaarle XVI Kustaa Ruotsin kuningas 1975 Juan Carlos I Espanjan prinssi 1976 Walter Scheel Saksan liittotasavallan presidentti 1976 Leonid Brežnev Neuvostoliiton Kommunistisen Puolueen Keskuskomitean pääsihteeri 1977 Rudolf Kirchschläger Itävallan liittopresidentti 1977 Fahri Korutürk Turkin tasavallan presidentti 1977 Erich Honecker Saksan demokraattisen tasavallan valtionneuvoston puheenjohtaja 1978 Sofia Espanjan kuningatar 1980 Valéry Giscard d'Estaing Ranskan tasavallan presidentti 1982 Silvia Sommerlath Ruotsin kuningatar 1982 Vigdís Finnbogadóttir Islannin tasavallan presidentti 1983 François Mitterrand Ranskan tasavallan presidentti 1985 Richard von Weizsäcker Saksan liittotasavallan presidentti 1986 Radovan Vlajkovic Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan presidenttineuvoston puheenjohtaja 1986 Akihito Japanin kruununprinssi 1987 Gustáv Husák Tšekkoslovakian sosialistisen tasavallan presidentti 1987 Hussein Jordanian kuningas 1989 Wojciech Jaruzelski Puolan valtakunnanneuvoston puheenjohtaja 1990 Birendra Bir Bikram Shah Dev Nepalin kuningas 1990 Beatrix Alankomaiden kuningatar 1990 Claus von Amsberg Alankomaiden prinssi 1990 Mario Soares Portugalin tasavallan presidentti 1993 suurherttuatar Charlotte Luxemburgin suurherttuatar 1993 suurherttua Jean Luxemburgin suurherttua 1993 Oscar Luigi Scalfaro Italian tasavallan presidentti 1993 Lech Walesa Puolan tasavallan presidentti 1994 Roman Herzog Saksan liittopresidentti 1995 Tuanku Ja’Afar ibni Malesian Yang di-Pertuan Agong 1995 Árpád Göncz Unkarin presidentti 1995 Lennart Meri Viron tasavallan presidentti 1995 Leonid Kutšma Ukrainan presidentti 1996 Jabir al-Ahmad al- Jabir al-Sabah Kuwaitin emiiri 1996 Zayid ibn Sultan Al Nahyan Yhdistyneiden arabiemiirikuntien presidentti 1996 Albert II Belgian kuningas 1996 Konstantínos Stefanópoulos Kreikan presidentti 1997 Carlos Menem Argentiinan tasavallan presidentti 1997 Fernando Henrique Cardoso Brasilian federatiivisen tasavallan presidentti 1997 Eduardo Frei Ruiz-Tagle Chilen tasavallan presidentti 1997 Aleksander Kwasniewski Puolan tasavallan presidentti 1997 Nelson Mandela Etelä-Afrikan tasavallan presidentti 1997 Olafur Ragnar Grimsson Islannin tasavallan presidentti 1998 Emil Constantinescu Romanian tasavallan presidentti 1999 Ernesto Zedillo Meksikon tasavallan presidentti 1999 Jacques Chirac Ranskan tasavallan presidentti 1999 Carlo Azeglio Ciampi Italian tasavallan presidentti 2001 Vaira Vīķe-Freiberga Latvian tasavallan presidentti 2001 Johannes Rau Saksan liittotasavallan presidentti 2001 Arnold Rüütel Viron tasavallan presidentti 2002 Valdas Adamkus Liettuan tasavallan presidentti 2002 Ricardo Lagos Chilen tasavallan presidentti 2002 Jorge Sampaio Portugalin tasavallan presidentti 2002 Ferenc Mádl Unkarin tasavallan presidentti 2009 Nursultan Nazarbajev Kazakstanin presidentti 2009 Károlos Papoúlias Kreikan tasavallan presidentti 2009 Stjepan Mesić Kroatian tasavallan presidentti 2009 Ellen Johnson Sirleaf Liberian tasavallan presidentti 2009 Abdoulaye Wade Senegalin tasavallan presidentti 2009 Bašar al-Assad Syyrian arabitasavallan presidentti 2010 Danilo Türk Slovenian tasavallan presidentti 2010 Valdis Zatlers Latvian tasavallan presidentti 2010 Yayi Boni Beninin tasavallan presidentti 2010 Abdullah II Jordanian kuningas 2011 Ivo Josipović Kroatian tasavallan presidentti 2013 Dalia Grybauskaitė Liettuan tasavallan presidentti 2013 Andris Berzins Latvian tasavallan presidentti 2013 François Hollande Ranskan tasavallan presidentti 2015 Bronislaw Komorowski Puolan tasavallan presidentti 2015 Enrique Peña Nieto Meksikon presidentti 2017 Kersti Kaljulaid Viron tasavallan presidentti 2017 Guðni Thorlacius Jóhannesson Islannin tasavallan presidentti 2017 Andrzej Duda Puolan tasavallan presidentti 2017 Sergio Mattarella Italian tasavallan presidentti 2018 Emmanuel Macron Ranskan tasavallan presidentti 2018 Frank- Walter Steinmeier Saksan liittopresidentti 2022 Victoria Ruotsin kruununprinsessa 2024 Alar Karis Viron tasavallan presidentti Haakon Norjan kruununprinssi Lähde: ==Kanslerit== Suomen Valkoisen Ruusun ja Suomen Leijonan ritarikunnilla on yhteinen hallitus, johon kuuluvat suurmestari, kansleri, varakansleri ja vähintään neljä jäsentä. Kanslereina ova toimineet: * Otto Stenroth 1919–1938 * Oskari Mantere 1938–1942 * Antti Tulenheimo 1942–1952 * Eero Rydman 1952–1963 * Toivo Tarjanne 1963–1973 * Erik Serlachius 1973–1980 * K. A. Fagerholm 1980–1983 * Klaus Waris 1983–1987 * Esko Rekola 1987–1996 * Jaakko Iloniemi 1996–2004 * Aino Sallinen 2004–2017 * Jussi Nuorteva 2017– == Katso myös == * Pyhän Karitsan ritarikunta * Suomen Leijonan ritarikunta * Vapaudenristin ritarikunta ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * == Aiheesta muualla == * Kuva Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkeistä * Ruusun ja leijonan matkassa, Yle Areena Luokka:Suomalaiset ritarikunnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit