EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tšernihiv

Tšernihiv (, , Tšernigov) on vanha kaupunki Pohjois-Ukrainassa. Vuonna 2012 sen väkiluku oli runsaat 250 000. Se on Tšernihivin alueen hallinnollinen keskus ja sijaitsee Dneprin merkittävän sivuhaaran Desnan varrella. ==Historia== Paikkakunnan sijainti vesireitin varrella näkyy kaupungin asutushistoriassa. Nykyisen Dneprin ja Desnan varrella liikkui metsästäjiä pian edellisen jääkauden mannerjään vetäytymisen jälkeen. Myöhäispaleoliittisen kauden Kostjonkin kulttuuri kattoi Desnan jokivarren. Nykyisen Tšernihivin alueelta on löydetty asutuksen jälkiä sekä nuoremmalta kivikaudelta että pronssikaudelta. Myös Ukrainan historiallisella ajalla kaupunki on merkittävä. Vanhimmat kronikkamaininnat Tšernihivistä ovat vuodelta 907, mutta paikkakunnan katsotaan olleen itäslaavilaisten heimojen asuttama jo satoja vuosia aiemmin. Nämä heimot sulautuivat osaksi Kiovan Venäjää. 1100-1300-luvuilla kaupunki oli vauraan Tšernihivin ruhtinaskunnan keskus. Tämän ruhtinaskunnan ensimmäinen hallitsija Mstislav oli Vladimir Suuren poika. Kaupungissa on useita vanhoja luostareita ja vauraita kirkkoja eri vuosisadoilta. ==Asukasluvun kehitys== Vuosi 1840 1897 1959 1970 1979 1989 2012 Väkiluku (arvio) ==Liikenteen kauttakulkupaikka== Tšernihivin rautatieasema on Valko- Venäjältä ja Venäjältä tulevan rautatieliikenteen merkittävä solmukohta. Valtatie M01 ohittaa kaupungin länsipuolelta. Se on osa Pietarista Kiovaan ja edelleen Mustallemerelle johtavaa eurooppatietä , sitä pitkin päsee lähiseudun metropoleihin. Desna-joen varrella on kaupungin jokisatama. == Kuvia == 2014 Чернігів Україна Адміністративний будинок.jpg Чернігів. Обласна філармонія.JPG Дзвіниця, 5 ярусів,висота 58 метрів, Троїцький монастир.jpg Chernigiv Desna hotel IMG 8722 74-101-0076.JPG Чернигов, храм Михаила и Федора.JPG Драматичний театр ім.Т.Г.Шевченка - Teatro Dramático Shevchenko.jpg|Tšernihivin musiikki- ja draamateatteri Введенська церква. Чернігів.jpg Церква параскеви П'ятниці, Чернігів.jpg BudArhiepiskop.JPG ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Tšernihivin rautatieasema *
Eco (valuutta)

Eco on suunnitteilla oleva eräiden Länsi-Afrikan talousyhteisön (ECOWAS) jäsenvaltioiden rahayksikkö. Viisi maata, Gambia, Ghana, Nigeria, Sierra Leone ja Guinea ovat muodostaneet West African Monetary Zonen (WAMZ), joiden lisäksi myös Liberia saattaa liittyä mukaan yhteisvaluuttaan. Lopullisena tarkoituksena on yhdistää eco ja CFA-frangit ja siten luoda yhteisvaluutta kaikille läntisen ja keskisen Afrikan maille. Valuutan käyttöönottoa valmistelee West African Monetary Institute, joka sijaitsee Accrassa, Ghanassa. Eco-valuutta on pitänyt ottaa käyttöön jo useita kertoja, mutta sen käyttöönottoa on aina lykätty. Viimeksi vuonna 2009 ECOWAS asetti tavoitteeksi, että eco pitäisi saada käyttöön vuoteen 2020 mennessä. CFA- frangi oli tarkoitus korvata eco-valuutalla vuoden 2020 lopulla. Valuutan arvo olisi sidottu euroon. Kesäkuussa 2021 ECOWAS-maat päättivät, että uusi takaraja yhteisvaluutalle on 2027. Yhdeksi syyksi viivästykselle mainittiin koronaviruspandemian aiheuttamat talousvaikeudet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * West African Monetary Institute Luokka:Afrikan talous Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Länsi-Afrikan talousyhteisö
Alanko

Alanko tarkoittaa maantieteessä laajaa aluetta, joka pinnanmuodostuksesta riippumatta on muuta maan pinnan korkeutta alempana, 0–200 metriä merenpinnan yläpuolella. Alankoja korkeammalla olevia alueita kutsutaan ylängöiksi. Suomen pinta-alasta 80 prosenttia on määriteltävissä alangoksi.Matti Tikkanen: Suomen pinnanmuodot Tanska on korkeimmillaan 170 metriä merenpintaa ylempänä ja on siten kokonaan alankoa. == Maantieteellisiä alankoja == * Länsi-Siperian alanko * Mustanmeren alanko == Lähteet == *
Tšernivtsi

Tšernivtsi (, , , , puol. Czerniowce, jidd. Tšernovits) on kaupunki Länsi- Ukrainassa Prutjoen varrella Karpaattien juurella. Kaupunki on Tšernivtsin alueen hallinnollinen keskus. Vuonna 2022 väkiluvuksi arvioitiin 264 298 asukasta. Kaupunki on Ukrainan sisämaan vanhimpia. Arkeologisissa tutkimuksissa löydetty asutus on perustettu 1100-luvun jälkipuoliskolla. Kirjalliset lähteet mainitsevat sen kaupunkina vuonna 1408, mutta Moldavia oli saanut sen valtaansa jo 1300-luvun puolivälissä. Tšernivtsi on kuulunut vuosisatojen varrella myös turkkilaisille, Itävaltaan (1775–) ja Itävalta- Unkariin, Romaniaan (1918–), Neuvostoliittoon (1940–), uudelleen Romaniaan ja Neuvostoliittoon ja vuodesta 1991 itsenäiseen Ukrainaan. Tšernivtsi on maantie- ja rautatieliikenteen risteyspaikka (Tšernivtsin rautatieasema). Kaupungissa on myös kansainvälistä lentoliikennettä palveleva Tšernivtsin lentoasema (IATA: CWC, ICAO: UKLN). Tšernivtsin yliopisto on perustettu 1875. Lisäksi kaupungissa on 1200-luvun linnoitus, 1600-luvun puinen kirkko ja 1800-luvun tuomiokirkko. Kaupungissa on elintarvike-, tekstiili- ja puunjalostusteollisuutta. Vuonna 1944 perustettu Bukovinan lääketieteellinen valtionyliopisto ja 1995 perustettu yksityinen Bukovinan yliopisto toimivat myös kaupungissa. Chernivtsi University.jpg|Tšernivtsin yliopistoa. Чернівці, Вірменська церква, вул.Українська 30.jpg|Armenialainen katolinen kirkko (1875). Paikallistasolla kaupunki jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin: * Peršotravnenyin piiri (Першотравневий район, ’Toukokuun ensimmäisen päivän piiri’) * Sadhoran piiri (Садгірський район) * Ševtšenkon piiri ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tsernivtsi (ukraine.ua) * Vanhoja valokuvia Tsernivtsi *
Durmitorin kansallispuisto

Durmitorin kansallispuisto sijaitsee Montenegrossa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1952. Kansallispuiston pinta-ala on 390 neliökilometriä ja korkein huippu, Bobotov kuk, kohoaa 2 522 metrin korkeuteen. Tarajoen laakso on Euroopan syvin kanjoni. == Maantiede ja ilmasto == Durmitorin kansallispuisto sijaitsee Dinaarisilla Alpeilla 450–2522 metrin korkeudessa lähellä Välimeren ja Tonavan välistä vedenjakajaa.Durmitor National Park, s. 2. Durmitorin massiivin huipuista 48 yltää 2 000 metriin. Niistä korkein on 2 522 metrin korkuinen Bobotov Kuk. Kansallispuiston maisemia hallitsevat kalkkikivimuodostelmat, jotka ovat peräisin keski- ja myöhäistriaskaudelta sekä myöhäisjura- ja myöhäisliitukausilta. Jää ja vesi on kaivertanut kalkkikiveen erilaisia muodostelmia. Tarajoen kanjoni on Euroopan syvin. Joki virtaa 60 kilometrin ajan jopa 1 300 metriä syvässä kanjonissa. Kansallispuistossa on 18 jäätikköjärveä, joista suurin on Crno jezero, ”Mustajärvi”. Osa järvistä laskee vetensä maanalaisiin luoliin, joista suurin on 897 metriä syvä. Kansallispuiston ilmasto vaihtelee laaksojen välimerellisestä ylätasankojen viileään ilmastoon. == Luonto == Durmitorin kansallispuistosta on löydetty noin 700 kasvilajia. Kasvillisuus vaihtelee laaksojen ainavihannoista metsistä, välimerellisiin havumetsiin, alpiinisiin metsiin ja soihin sekä alppiniittyihin. Kansallispuiston metsien nisäkkäisiin kuuluvat karhu, saukko, villisika, villikissa ja gemssi. Birdlife Internationalin mukaan puistossa elää 130 lintulajeja. Niihin kuuluvat maakotka, käärmekotka, muuttohaukka, mehiläishaukka, kivikkopyy, metso ja teeri.Durmitor National Park, s. 3. Puiston vesissä elää useita lohikaloja, kuten tonavanjokilohi, purotaimen, puronieriä ja harjus. == Durmitorin kansallispuisto ja ihminen == === Asutus === Kansallispuiston alueella elää noin 1 500 ihmistä, joista suurin osa saa elantonsa maanviljelystä ja paimentamisesta. Suurinta osaa korkeimmista niityistä paimentaa kesäisin lampaita ja karjaa. Puiston itärajalla on Žabljakin kylä, jossa on noin 2 000 asukasta. === Suojelu === Kansallispuisto perustettiin 1952, mutta aluetta on suojeltu jo vuodesta 1907, jolloin Crno jezero -järvi suojeltiin. Kansainvälistä tunnustusta sille tuli 1976, jolloin Tarajoen laakso listattiin Unescon biosfäärialueeksi. Maailmanperintöluetteloon se otettiin 1980. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *United Nations Environment Programme Data Sheet Luokka:Montenegron kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Montenegrossa
Tara (Montenegro)

Tara on joki Montenegrossa. Se muodostuu Dinaarisilla Alpeilla Ospanica- ja Veruša-jokien yhdistyessä. Tara virtaa 144 kilometriä pohjoiseen ja lähellä Bosnia ja Hertsegovinan rajaa yhdistyy Pivan kanssa muodostaen Drinan. Tara- joki on leikannut vuoriseudulle 78 kilometriä pitkän ja jopa 1300 metriä syvän kanjonin, joka on maailman toiseksi suurin heti Yhdysvaltojen Grand Canyonin jälkeen. Rotko sijaitsee UNESCOn maailmanperintökohteen Durmitorin kansallispuiston alueella. Bosnian ja Montenegron hallitukset ovat suunnitelleet rotkon täyttämistä vedellä rakennuttamalla Drinaan vesivoimalan. Vuonna 2005 he kuitenkin hylkäsivät suunnitelmansa useiden rotkon säilyttämisen puolestapuhujien onnistuneiden vastalauseiden ansiosta. Luokka:Montenegron joet Luokka:Tonavan vesistö Luokka:Rotkot
Kamjanets-Podilskyi

Kamjanets-Podilskyi (, , ) on kaupunki Ukrainan länsiosassa Hmelnytskyin alueella. Kaupunki toimii Kamjanets-Podilskyin piirin hallinnollisena keskuksena. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 97 908 ( 2021; 2013: 102 743). Kamjanets-Podilskyi on yksi Ukrainan vanhimmista kaupungeista. Siellä on 1500-luvulla rakennettu Kamjanets-Podilskyin linnoitus, joka sijaitsee suuren luonnollisen rotkon laidalla. Kaupungissa järjestetään vuosittain kasakkakisat, joissa käy noin 140 000 matkailijaa. Niiden yhteydessä on kuumailmapalloilun Ukrainan-mestaruuskilpailu. Kaupungissa oli lyhyen aikaa 1918 perustettu Kamjanets-Podilskyin Ukrainan valtionyliopisto. ==Galleria== Kamianiec Podilsky Stary Zamek DSC 0829 68-104-9007.jpg Frozen waterfall.jpg Міст над Смотричем у Кам'янці.jpg Armenian Bell Tower.jpg Будинок культури в КП.jpg Minaret, Saint Peter an Saint Paul Cathedral, Kamianets-Podilskyi.JPG Stephen Báthory Gate.JPG Арт-об'єкт "Я кохаю Кам'янець-Подільський".jpg Будинки по вулиці П'ятницькій.jpg Twierdza w Kamiencu Podolskim 2012 005.jpg Тріумфальна арка.jpg Kamianets-Podilskyi Castle (Tenchynska Tower).JPG Фортеця і міст в весний день.jpg 68-104-9007 Kamianets-Podilskyi Fortress RB 18 2.jpg Twierdza w Kamiencu Podolskim3.jpg L.Ukrainky street 52.jpg 2017 - Кам'янець- Подільський - Фортеця.jpg Картинна галерея, Кам'янець-Подільський.jpg Здвиженська церква у Карвасарах P1770773.jpg Новопланівський міст в осінній день.jpg Kamyanets-Podilskiy - City of a Dream (2013).webm ==Lähteet== Luokka:Hmelnytskyin alueen kaupungit Luokka:Kamjanets-Podilskyin piiri
Popliini

Popliini (ransk.) on tiukkaloiminen, tavallisesti merseroitu puuvillakangas (myös muita materiaaleja voidaan käyttää, kuten silkkiä tai villaa), jossa on hienoja ripsiraitoja. Popliinia valmistetaan ohuista keskipaksuihin laatuihin. Loimilankoja paksummasta kudelangasta muodostuu kankaan pintaan hentoja kohoraitoja - ripsiraitoja. Eripaksuisia popliinikankaita käytetään paidoissa, päällystakeissa, housuissa, jakuissa jne. == Lähteet == *Gummeruksen Tietojätti-tietosanakirja A-Ö, 1999 * Eaton, J. 1988. Suuri Ompelukirja. Gummerus. ===Viitteet=== Luokka:Puuvillatekstiilit
Kuohenmaa

Kuohenmaa on Kangasalan osa-alue, kylä ja kaupunginosa 20Kangasala sai kaupunginosat; Kangasalan Sanomat 24.9.2020, joka sijaitsee Kangasalla seututie 310 (Kaarina Maununtyttären tie) varrella lähellä Valkeakosken rajaa. Kuohenmaasta on matkaa Kangasalan keskustaan noin 20 kilometriä ja Valkeakosken keskustaan noin 15 kilometriä. Kuohenmaassa on lähes 200 asukasta. Kylälle on muuttanut paljon nuoria lapsiperheitä. Vakituisia asuntoja on hiukan alle 70. Kuohenmaalla toimii Kangasalan Kisan Kuohenmaan- Haapaniemen alaosasto, Kuohenmaan kyläyhdistys sekä Etelä-Kangasalan metsästysseura. Kuohenmaa valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi 2015. Kuohenmaalla on paljon kylätoimintaa ja talkootyötä. Kuohenmaalla sijaitsee Kuohenmaan vanha kyläkoulu, tanssilava ja Rissan laavu ja veneranta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuohenmaan kyläyhdistys * Kisa Kuohenmaan- Haapaniemen ao *
Antonio José de Sucre

Antonio José de Sucre (3. helmikuuta 1795 – 4. kesäkuuta 1830) oli eteläamerikkalainen itsenäisyystaistelija, yksi Simón Bolívarin lähimmistä ystävistä, kenraali ja valtiomies. Hän toimi sekä Perun että Bolivian presidenttinä. Sucre syntyi rikkaaseen ja yläluokkaiseen perheeseen Cumanássa, joka oli osa Espanjan Uuden-Granadan varakuningaskuntaa ja Venezuelan kenraalikapteenin alaisuudessa. Heinäkuussa 1810, kolme kuukautta Caracasin kapinan jälkeen, Sucre liittyi itsenäisyystaistelijoiden riveihin ja osoittautui osaavaksi komentajaksi; 1817 hänet ylennettiin everstiksi ja vuonna 1819 24-vuotiaana prikaatikenraaliksi. Boyacán taistelun jälkeen Bolívar otti hänet esikuntapäällikökseen. Bolívar nimitti hänet komentajaksi kampanjaan vapauttaa Quito ja Sucre sai ratkaisevan voiton Pichinchassa 24. toukokuuta 1822. Toisen merkittävän voittonsa hän sai Perussa 6. elokuuta 1824 Junínin taistelussa ja ratkaisevan voiton espanjalaisista ja vangitsi varakuningas José de la Sernan Ajacuchossa 9. joulukuuta 1824. Vangittu varakuningas allekirjoitti antautumisen ja espanjalaiset vetäytyivät, mikä antoi Perulle ja Alto Perúlle, josta perustettiin Bolivian, itsenäisyyden. Sucre sai voitostaan arvonimen Gran Mariscal de Ayacucho, Suurmarsalkka Ayacucholainen, 29-vuotiaana. Pian voiton jälkeen Bolívar itse kirjoitti ylistävän lyhyen elämäkerran Resumen Sucinto de la Vida del General Sucre luutnantistaan. Sucre valittiin 1826 Bolivian presidentiksi, mutta hän pettyi pian politiikkaan. Vuonna 1828 suuri liike nousi Bolívaria, hänen seuraajiaan ja Bolívirin perustuslakia vastaan. Sucre erosi ja muutti Quitoon. Saman vuoden lopulla Suur-Kolumbian kongressi valitsi nimitti hänet puheenjohtajakseen tarkoituksena saada hänestä presidentti Bolívarin seuraajaksi. José Antonio Páezin johtaman komitean mukana hän matkusti Venezuelaan 1829 tukahduttamaan paikallista separatismia. Vaikea tehtävä vahvisti Sucren pettymystä Suur-Kolumbian politiikkaan. Alkuvuodesta 1830 Sucre sai tietää Bolívarin eronneen ja aikovan jättää maan. Tuolloin hän päätti palata Quitoon ja vetäytyä yksityisyyteen. Kuitenkin matkalla hänet ammuttiin väijyksistä lähellä Pastoa Etelä-Kolumbiassa 4. kesäkuuta 1830. Tekijöistä ja motiivista ei ole varmaa tietoa. Sucren mukaan on nimetty Sucren departementti Kolumbiassa ja Bolivian pääkaupunki Sucre. Ecuadorin entinen valuutta oli samanniminen ja hänen synnyinmaakuntansa Venezuelassa on nimetty hänen mukaansa. Myös latinalaisamerikkalaisten ALBA-maiden suunniteltu uusi valuutta on nimetty sucreksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Antonio José de Sucre. Biografía escrita por Simón Bolívar * The Grand Marshl of Ayacucho, ote kirjasta Pages of Glory on Simón Bolívar, The Southamerican Washington * Gran Mariscal Antonio José de Sucre, su vida y obra (venezueladigital.net) Sucre, Antonio José de Sucre, Antonio José de Sucre, Antonio José de Sucre, Antonio José de
Lahti Energia

Lahti Energia on lahtelainen energiayhtiö, joka tuottaa asiakkailleen kaukolämpöä, kaukolämmön lisäpalveluita ja sähkön verkkopalvelua sekä räätälöityjä energiaratkaisuja yrityksille ja taloyhtiöille. Kaukolämpö tuotetaan kahdessa voimalaitoksessa Kymijärven voimalaitoksella, eri puolilla jakeluverkkoa sijaitsevissa pienvoimaloissa sekä hukkalämmöllä. Sähköä tuotetaan Lahti Energian omien voimalaitosten lisäksi myös osuusvoimayhtiöissä, joista saadaan vesivoimaa, tuulivoimaa ja ydinvoimaa. Lahti Energia toimittaa kaukolämpöä oman verkkonsa alueelle Lahdessa, Hollolassa ja Asikkalassa. Sähkön jakeluverkko ulottuu Lahden ja Hollolan lisäksi osin myös Iitin ja Asikkalan kuntiin. Sähkönjakeluun liittyvistä asioista huolehtii Lahti Energian tytäryhtiö Lahti Energia Sähköverkko Oy. Lahti Energia on myös osakkaana sähkön vähittäismyyntiyhtiössä Oomissa, joka myy sähköä kaikkialle Suomeen. Lahti Energia on yksi paikallisista energiayhtiöistä, jotka perustivat Oomin vuonna 2020. Lahti Energia Oy luopui maakaasuliiketoiminnastaan 2018. Lahti Energian entisten noin kolmensadan maakaasuasiakkaan maakaasun jakelu siirtyi Auris Kaasunjakelu Oy:lle ja myynti Suomen Kaasuenergia Oy:lle. == Historia == Lahden kaupungin sähkölaitos perustettiin vuonna 1907. Ensimmäiset katuvalot syttyivät 8. joulukuuta. Kolme päivää myöhemmin yksityisasuntoihinkin oli sähköä saatavilla. Tasavirrasta vaihtovirtaan vaihdettiin 1922. Kaukolämmitys alkoi Lahdessa 1962. Tuulivoiman tuotanto alkoi vuonna 1999. Vuotta myöhemmin Salpakankaan Lämpö Oy sulautui Lahti Energia Oy:n kanssa. http://www.lahtienergia.fi/lahti-energia/historia ==Energiantuotanto== ===Lauhdevoima=== *Kymijärven voimalaitos ===Tuulivoima=== *Suomen Hyötytuuli Oy ==Yhteiskuntasuhteet== Lahti Energialla on Lahden radiomäellä kahdessa kuuluisassa Lahden vertauskuvaksi muodostuneessa radiomastossa väriä illalla ja yöllä vaihtava valaistus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lahti Energian Kotisivut Luokka:Suomalaiset energiayhtiöt Luokka:Suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Tasauspyörästö

Tasauspyörästö () on autoissa ja muissa pyörillä liikkuvissa laitteissa voimansiirron osa, jonka tehtävänä on antaa yhtä paljon vääntöä kummallekin vetävälle pyörälle, vaikka ne pyörisivätkin eri nopeudella. Tasauspyörästöä tarvitaan siksi, että laitteen samalla akselilla olevat pyörät pyörivät kaarteessa eri nopeudella. Tavanomaisen tasauspyörästön heikkoutena on se, että jos yksi pyörä on liukkaalla ja toinen pitävällä pinnalla, niin vain liukkaalla oleva pyörä pyörii ja laite jää sutimaan paikalleen. Laitteissa, joissa tällainen ominaisuus häiritsee liikaa, kuten maastoautoissa, työkoneissa ja kilpa-autoissa, käytetään tasauspyörästön lukkoa tai luistonestoa. == Toiminta == Tasauspyörästö toimii siten, että molemmilla pyörillä on oma akselinsa, joiden sisemmät päät menevät pienten kartiopyörien kanssa hammaskosketuksessa olevien suurempien kartiopyörien sisään. Suoraan ajettaessa molemmat pyörät pyörivät samalla nopeudella, jolloin pienet kartiopyörät eivät pyöri akselillaan, vaan muodostavat ikään kuin kiinteän yhteyden akselien välille. Kaarrettaessa sisäkaarteen puoleisella pyörällä on lyhyempi matka kuljettavanaan kuin ulkokaarteen pyörällä, josta seuraa pyörimisnopeusero pyörien välille. Tällöin pienet kartiopyörät joutuvat pyörimään ja koska ne ovat hammaskosketuksessa kumpaisenkin akselin päissä olevien suurempien kartiopyörien kanssa, pyörittävät ne ulkokaarteen puolesta pyörää nopeammin. Autoteollisuudessa käytetylle termille viimeiselle välitykselle () tarkoitetaan viimeistä hammasratasta auton voimansiirrossa. Etuvetoisessa autossa vaihteisto on usein yhdistetty samaan transakselikonfiguraatiossa. == Historia == Tasauspyörästön perusrakenne on pysynyt samanlaisena 1800-luvun alusta lähtien, jolloin ranskalainen Onésiphore Pecqueur käytti sitä höyryvoimalla kulkeneessa ajoneuvossa. == Aktiivinen tasauspyörästö == Ennen sääntömuutoksia World Rally Car -autoissa sallittiin aktiivinen tasauspyörästö edessä, keskellä ja taka-akselilla. Aktiivista tasauspyörästöä ohjattiin hydraulisesti tai sähkövirralla. Järjestelmä oli yhteydessä auton moottorinohjausyksikköön, joka mahdollisti jokaisen tasauspyörästön ohjauksen kartan sekä anturien avulla, jolloin jokaiselle pyörälle välitettävää väännön määrää voitiin muuttaa. == Kuvia == Tiedosto:BAUMA 2004 ZF Differentialgetriebe.jpg|Poikkileikkauskuva takavetoisen auton tasauspyörästöstä. Valmistaja ZF noin vuonna 2004. Tiedosto:13-04-05-Skoda Museum Mladá Boleslav by RalfR-009.jpg|Škoda 422:n tasauspyörästö, jousitus ja akselit. == Katso myös == * Transakseli * Jäykkä akseli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.wimp.com/how-a- differential-gear-works/ Luokka:Autotekniikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Cumaná

Cumaná on Venezuelan Sucren osavaltion pääkaupunki. Se sijaitsee Cariaconlahdessa Manzanaresjoen suistossa. Se oli yksi ensimmäisistä kaupungeista, jonka espanjalaiset perustivat Etelä-Amerikan mantereelle. Kaupungissa on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 310 763 asukasta. == Historia == Fransiskaanimunkit perustivat kaupungin vuonna 1515, mutta alueen alkuperäiset asukkaat tuhosivat sen useaan kertaan. Espanjalainen pappi Bartolomé de las Casas yritti perustaa seudulle vuonna 1520 kuninkaan myötävaikutuksella kristillisillä periaatteilla toimivan ihannesiirtokunnan, mutta yritys epäonnistui paikalla jo käyneiden espanjalaisten toiminnan vuoksi. Kaupungin tuon aikaisista vaiheista kertoo italialainen Girolamo Benzoni Milanese matkakirjassaan La Historia del Mondo Nuovo. Girolamo Benzoni, joka vieraili Cumanássa kaksikymmentä vuotta Las Casasin epäonnistuneen yrityksen jälkeen, kertoo kokemuksistaan: Vuonna 1521 Gonzalo de Ocampon retkikunta perusti kaupungin uudelleen nimellä Nueva Toledo ja 1523 kapteeni Jácome Castellónin johdolla Nueva Córdoba. Kaupungin tuhosivat ajoittain intiaanit, maanjäristykset ja merirosvot. Vuonna 1569 se sai nimen Cumaná, joka tarkoittaa alkuperäisasukkaiden kielellä meren ja maan liittoa. Kuningas Filip II antoi sille 2. kesäkuuta 1591 kaupunginoikeudet. Maanjäristykset ovat tuhonneet kaupunkia 1766, 1797, 1853 ja 1929, mutta siellä on edelleen siirtomaa-ajan rakennuksia, kuten linnoitukset Castillo de San Antonio de la Eminencia ja Castillo de Santa Maria de la Cabeza, joka rakennettiin 1669. Museo del Marissa on näytteillä merenkäyntiin liittyvää esineistöä. Universidad de Orientella on toimintoja kaupungissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan kaupungit
Trypsiini

Trypsiini on entsyymi, joka aiheuttaa proteolyysiä eli pilkkoo valkuaisaineita eli proteiineja. Tällaisia valkuaisaineita pilkkovia entsyymejä kutsutaan proteaaseiksi. Trypsiini pilkkoo valkuaisaineita suhteellisen pieniksi peptideiksi. Se on spesifinen arginiini- ja lysiini-nimisten aminohappojen tähteiden viereisiin peptidisidoksiin. Haima erittää trypsiinin esiastetta trypsinogeenia. Trypsinogeeni on inaktiivista, mikä suojaa sitä erittäviä soluja proteolyysiltä. Trypsinogeeni muuttuu trypsiiniksi ohutsuolessa ohutsuolen tuottaman enteropeptidaasin vaikutuksesta. Veren trypsiinipitoisuuksia mitataan haimasairauksien diagnostiikassa. Haiman vaurioissa trypsiinin entsyymit vuotavat vereen ja antavat kuvan vaurion vakavuudesta. Esimerkiksi akuutin haimatulehduksen yhteydessä tavataan korkeita veren trypsiiniarvoja. Ruokailu saattaa ohimenevästi nostaa seerumin trypsiinipitoisuutta. Akuutissa pankreatiitissa trypsiinipitoisuus on yleensä merkittävästi suurentunut. Myös haimatiehyiden tukkeutuminen nostaa arvoja. Munuaisten vajaatoiminnassa pitoisuudet kohoavat verenkiertoon joutuneen trypsiinin hidastuneen eliminaation seurauksena. Kroonisessa pankreatiitissa todetaan kirjallisuuden mukaan yli 50 %:lla potilaista alentuneita arvoja. Näillä potilailla trypsiinitaso ei kohoa myöskään koeaamiais- eikä kolekystokiniinistimulaatiolla. Matalia pitoisuuksia nähdään myös yli puolella insuliinidiabeetikoista ja lähes aina juveniilissa diabeteksessa. Haimasyövässä arvot ovat koholla noin 50 %:lla potilaista, mutta pitoisuus saattaa olla myös alentunut. Trypsiinin entsyymikoodi on EC 3.4.21.4 ja CAS- numero 9002-07-7. Trypsiinin kemiallinen kaava on C6H15O12P3 ja sulamispiste 115 °C. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Brenda: EC 3.4.21.4 - trypsin *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): EC 3.4.21.4 *ChemBlink: Trypsin Luokka:Ruoansulatusentsyymit
Seamus

Seamus (alun perin Poor Seamus) on suomalainen vuonna 2002 perustettu popyhtye. Yhtye perustettiin alun perin Loimaalla tarkoituksena esiintyä yhdessä tilaisuudessa cover-yhtyeenä. Kokoonpano alkoi toimia ja tehdä omia kappaleita.Yhtyeen demobiisi Them Stars oli viikon demona YleX:llä ja nousi radioaseman Himotuimmat-listalle. Tämän jälkeen yhtyeeltä ilmestyi omakustannesingle, Home of the Owl, joka pääsi jälleen tehosoittoon YleX:lle. Toukokuussa 2005 Poor Seamus solmi levytyssopimuksen Elements Musicin kanssa, ja ensimmäinen albumi Sydney 5 Miles ilmestyi syyskuussa 2006. Levyltä soittoa sai mm. uudelleen äänitetty kappale Them Stars, jonka animaatiovideo pyöri musiikkikanava The Voice TV:llä. Yhtye keikkaili ahkerasti ympäri Suomea, ja oli mukana Leevi and the Leavings -tribuuttilevyllä Melkein vieraissa versiollaan kappaleesta Nainen toiselta planeetalta. Keväällä 2008 alkoivat uuden albumin äänitykset. Yhtyeessä tapahtui myös miehistönvaihdoksia, ja nimi lyhentyi nykyiseen muotoonsa. Kakkosalbumi Million Ways To Fuck Up ilmestyi helmikuussa 2009. Siltä näkyvyyttä sai mm. kappale Like Soldiers Go, joka oli TOP40:n joukossa ensimmäisessä Uuden Musiikin Kilpailussa. Seamuksen kolmas albumi Always / Never julkaistiin helmikuussa 2013 Yume Recordsin kautta. Sen ykkössingle Last Call nousi Radio Novan soittolistalle. Biisiin tehtiin myös mm. fanien videopätkistä koottu suvaitsevaisuusteemainen musiikkivideo. Niin ikään kappale Like Never Before sai videon, jossa sarjakuvataiteilija Johanna Ristimäki esittää rakkautta janoavaa neitoa. Yhtyeessä on alusta asti ollut mukana kaksi sisarusta, Anni-Maija ja Jussi Suominen, mutta vuosien varrella bändissä on syntynyt myös kaksi avioparia. Myöhemmin avioparinelikko Suominen & Koskinen on tehnyt suomenkielistä musiikkia kokoonpanossa Ketunhautaintie. == Kokoonpano == * Jussi Suominen, kitara * Anna Suominen (o.s. Valtonen), laulu ja koskettimet * Anni-Maija Koskinen (o.s. Suominen), laulu ja akustinen kitara * Jussi Koskinen, basso * Mikko Arlin, rummut * J-P Linna, kitara Aiemmat jäsenet: * Jarkko Rantanen, rummut * Juho Kivivuori, basso * Jussi Lentovaara, kitara * Mikko Tirronen, kitara * Ossi Nurmela, rummut * Mika Tuominen, basso ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Seamus-yhtyeen haastattelu Starassa 2.3.2009 * Ketunhautaintien Facebook-sivu * Virallinen Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Virtanen (yhtye)

Virtanen oli suomalainen rock-yhtye. Se perustettiin Tampereella vuoden 1973 syksyllä. Yhtyettä perustettaessa nimeksi otettiin Suomen yleisin sukunimi, yhdysvaltalaisen Smith-yhtyeen esimerkin mukaan. Virtanen lopetti toimintansa vuonna 1977, kun Veltto Virtanen aloitti soolouran. Muu yhtye jatkoi nimellä Kontravirtanen, mutta muutti jo samana vuonna nimensä muotoon Kontra. == Kokoonpano == * Veltto Virtanen – kitara, laulu * Moog Konttinen – laulu * Timo Huovinen – kitara, taustalaulu * Veli-Matti Toivonen – bassokitara * Kari Holm – rummut, lyömäsoittimet * Markku Lampi – kitara (1975) ===Viimeinen kokoonpano=== Kokoonpano esiintyy singlellä "Loinen" / "Temppu"http://www.finnmusic.net/main.php?6b585e5c0155615c1f * Veltto Virtanen – kitara, laulu * Moog Konttinen – laulu * Eetu Tuominen – kitara * Jyrki Melartin – bassokitara * Kari Holm – rummut == Levytykset == ===LP:t=== * HAL-00 (1974) * Uusi jääkausi uhkaa (1975) **Edelliset saatavina CD:einä, mukana kaikki singleillä julkaistut kappaleet * Klassikot – Ne surkeimmat (1990, sisältää koko tuotannon) ===Singlet=== * Ikiliikkuja (1974) * Lolita (1974) * Rolls Royce (1975) * Loinen (1976) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ylen Elävä arkisto: Virtanen – Elektroninen xtaasi Luokka:Moog Konttisen yhtyeet Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
H’rustalnyi

H’rustalnyi (, ), 12. toukokuuta 2016 asti Krasnyi Lutš (, ) on kaupunki Itä- Ukrainassa, Luhanskin alueella, maanteitse 62 kilometriä Luhanskista. Vuoden 2017 alussa kaupungissa arvioitiin olevan 81 389. Koko Krasnyi Lutšin kaupunkipiirissä asukkaita oli 120 675, mihin sisältyi neljä eri kaupunkia, kahdeksan kaupunkityyppistä taajamaa ja joitain maaseutukyliä. Paikkakunta perustettiin Venäjän keisarikunnan aikana vuonna 1895 kaivostaajamaksi nimellä Krindatševka () seutua hallinneen Krindatš-suvun (Криндач) nimen mukaan. Ideologista syistä paikkakunnan nimeksi vaihdettiin Krasnyi Lutšiksi vuonna 1920. Osana Ukrainan laajempaa pyrkimystä luopua kommunistisen ja kansallis- sosialistisen (natsiajan) mukaisista paikannimistä, kaupungin nimi vaihdettiin toukokuussa 2016 muotoon H’rustalnyi. H’rustalnyi (Krasnyi Lutš) on Donetsin laakion hiilikaivospaikkakunta, siellä on toiminut viisi hiilikaivosta. Kaupunkipiirissä valmistetaan myös rakennusmateriaaleja, kalusteita, vaatteita, lihatuotteita ja konepajateollisuuden tuotteita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Rovenkyn piiri
Vinnytsja

Vinnytsja (, ) on kaupunki läntisessä Ukrainassa sekä Vinnytsjan alueen ja sen Vinnytsjan piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2012 Vinnytsjan kaupungissa oli 370 814 asukasta. Vinnytsjassa asui ukrainalainen kirjailija Myh’ailo Kotsjubynskyi (k. 1913), jonka kotitalosta tuli 1934 museo. Kaupungissa on ollut suuri ilmavoimien tukikohta toisesta maailmansodasta alkaen, ja nykyisin siellä on Ukrainan ilmavoimien esikunta. Vinnytsjassa on 354 metriä korkea televisiotorni. ==Historia== === Varhainen historia === Ensimmäinen tunnettu maininta Vinnytsjasta on vuodelta 1363, jolloin paikalla oli liettualainen linnoitus. Pienestä etuvartioasemasta kehittyi vähitellen ensin maanviljelyyn keskittynyt kylä, ja myöhemmin kauppapaikka. Jo 1500-luvulla Vinnytsja tunnettiin vilkkaana kaupan keskuksena. Vuosina 1400–1569 rajakaupunkiin hyökättiin ainakin 30 kertaa. Seuraavien vuosisatojen aikana Vinnytsja oli Liettuan suuriruhtinaskunnan, Puolan kuningaskunnan, Puola-Liettuan ja Osmanien valtakunnan osa. Vuoden 1793 Puolan jaossa Vinnytsjasta tuli osa Venäjän keisarikuntaa. === 1900-luvun sodat === Ukrainan vapaustaistelun aikana 1917–1921 Vinnytsja oli molempien osapuolten päämajakaupunki. Nikolai Ježovin johdolla Neuvostoliiton NKVD teloitti Vinnytsjassa 1937–1938 tuhansia ukrainalaisia. Toisen maailmansodan aikana natsi-Saksa valloitti kaupungin. Kaupungin lähellä sijaitsi kesäkuusta 1942 helmikuuhun 1943 saksalainen Führerhauptquartier Werwolf, jossa Adolf Hitler vietti useita viikkoja. Natsien tuhoamisryhmät tappoivat tai siirsivät alueelta keskitysleireille eri arvioiden mukaan 28 000–35 000 juutalaista. === Suljettu vakoilukaupunki === Kylmän sodan vuosina keväällä 1959 ruotsalainen sotilaslehti Kontakt med krigsmakten julkaisi majuri Per Lindgrenin artikkelin, jonka mukaan Vinnytsjassa toimi tuolloin suuri neuvostovakoilijoiden koulutuskeskus. Ulkopuolisilta tarkoin suljettu kaupunki oli hänen mukaansa erikoistunut Yhdysvaltoihin solutettavien vakoilijoiden koulutukseen, ja tarkoitusta varten kaupungissa jäljiteltiin amerikkalaista elämänmuotoa sieltä tuotuine autoineen, muine tuotteineen ja televisio-ohjelmineen. Vuosittain tuhatkunta neuvostokoulujen ylioppilaiden parhaimmistoa valittiin Vinnytsjan vakoilukoulutukseen, joka saattoi kestää jopa 13 vuotta. === Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022 === Venäjä ampui sukellusveneestä aamulla 14. heinäkuuta 2022 kolme Kalibr-ohjusta kaupungin keskustaan. Iskussa kuoli ainakin 23 ja loukkaantui ainakin 66 ihmistä. Ukraina tuomitsi sen terroritekona, Venäjä iski 11. lokakuuta 2022 kahdella Shaded-droonilla Ladyžynskan voimalaitokseen. == Kuvia == Tiedosto:Централната ЖП гара във Виница,Украйна .jpg|Rautatieasema Tiedosto:Vinnytsia-gorkij-park.jpg|Gorkinpuisto Tiedosto:Museum Vinnytsja.jpg|Kansallismuseon sisäänkäynti. Tiedosto:Ovodov street, Vinnytsia.jpg|Keskustan katunäkymä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vinnytsjan alueen kaupungit Luokka:Vinnytsjan piiri
Vinnitsa

Vinnitsa voi tarkoittaa seuraavia: * Vinnytsja (, ), kaupunki Ukrainassa * Winnica (), maalaiskunta Puolassa ==Katso myös== * Vinnitsy (), kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Podporožjen piirissä Venäjällä
Barysau

Barysau (, IPA: [baˈrɨsau̯]) eli Borisov (; ) on teollisuuskaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjällä Minskin alueella. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 147 371 ja ympäröivän maaseudun sisältävässä hallintopiirissä 188 142 ihmistä. Barysau on Valko-Venäjän yhdeksänneksi suurin kaupunki ja sijaitsee maanteitse 75 kilometriä maan pääkaupungin Minskin koillispuolella Berezinajoen yläjuoksulla.Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. (& )Е.Л. Макаревич (toim): Атлас автомобиьных дорог (Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:500 000. Tilastotiedot sivulta 71. Издательство Янсеян, Minsk, 2005. ISBN 985-6501-12-1. Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), 1:1 200 000, Квадрограф, Minsk, 2008. . == Historiaa== Kaupunki mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1102. Saksalaiset ovat miehittäneet Barysaun kahdesti: vuosina 1918–1920 ja 1941–1944. Jälkimmäisellä kerralla yli 33 000 ihmistä surmattiin kuolemanleireillä kaupungin ympäristössä. == Liikenneyhteyksiä== Valko-Venäjän läpi moottoritienä kulkeva Varsova–Brest–Minsk–Orša–Moskova-valtatie M1 (E30) sivuaa Barysauta kaupungin eteläpuolella. Vuonna 1871 Brestistä Moskovaan kulkeva rautatie rakennettiin kulkemaan Barysaun kautta. Nykyisin tämä Minsk–Orša-rata haarautuu Oršan jälkeen Vitsebskin kautta Pietariin ja Smolenskin kautta Moskovaan johtaviksi radoiksi. Minskin lähiliikenteen junat pysähtyvät useilla piirin asemilla ja seisakkeilla. Vesireiteistä merkittävin on Berezinajoen ammattiliikenteelle navigoitavalla osuudella Barysausta alaspäin. == Kulttuuri ja liikunta== Barysau on jalkapalloseura FK BATEn kotikaupunki. |Barysaun kaupungin perustaneen ruhtinas Boris Vseslavovitšn patsas ortodoksisen Ylösnousemuksen kirkon (1874) edustalla. Kuva:Barysau.jpg|Ylösnousemuksen kirkko (1874). Kuva:Kasciol Naradzennia NPM (Barysau).jpg|Katolinen Pyhän Neitsyt Marian syntymälle omistettu kirkko. Kuva:Borstadair.jpg|Kaupungin stadion ilmakuvassa. Kuva:Borisov town stad BATE-Makedonia.JPG|UEFA:n Champions-liigan karsintaottelua BATE–Makedonia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lyhyt kuvaus kaupungista (BYcity.org) *Kaupunkikartta (BYcity.org) *Katukartta kaupunkiin (tgt.ru) *Wikimapia karttalinkki kaupunkiin, kohteiden selitykset pääosin tai * Минское отделение Белорусской железной дороги - Выберите станцию - Minskin lähijunien sivusto reitteineen ja aikatauluineen - Barysaun aseman aikataulut (Valko-Venäjän rautateiden Minskin osasto) *Valko-Venäjän juna- aikatauluja *Valokuvia kaupungista razima.org *Borisov City -kaupunkiportaali borisovcity.net *Elektronnyi Borisov -kaupunkiportaali borisov-e.info Luokka:Minskin alueen kaupungit
Fumigaatio

Sanalla fumigaatio (engl. fumigation) on kaksi eri merkitystä. Sillä voidaan tarkoittaa: (1) tuholaisten, kuten bakteerien, hyönteisten tai jyrsijöiden, tuhoamista esimerkiksi huonetiloista tai välineistä altistamalla ne myrkyllisille kaasuille. (2) ilmansaastepitoisuuksien nopeaa kasvua ilmakehän rajakerroksessa. Tällainen fumigaatio syntyy usein, kun lämpötilainversio estää saasteita hajaantumasta ylöspäin. ==Lähteet== *Kemp, David D.: The Environment Dictionary, Routledge, 1998. Luokka:Tuholaisten torjunta Luokka:Meteorologia
Edmund Phelps

Edmund Strother Phelps (s. 26. heinäkuuta 1933, Evanston, Illinois) on yhdysvaltalainen Columbian yliopiston taloustieteen professori. Hänet palkittiin Nobelin taloustieteen palkinnolla vuonna 2006. Hänet tunnetaan makrotaloustieteen ja etenkin kasvuteorian tutkimuksesta. 1960-luvun lopulla Phelps kehitti odotuksiin perustuvan mikroperustan työllisyyden määräytymiselle ja palkkadynamiikalle. Lisäksi hän teki uraauurtavaa tutkimusta niin sanotun luonnollisen työttömyysasteen () alustavan version parissa.Edmund S. Phelps encycloepdia Britannica ==Julkaisuja== *Phelps, Edmund S. (1961): The Golden Rule of Capital Accumulation. American Economic Review, 51, 638–643. *Phelps, Edmund S. (1966): Golden Rules of Economic Growth. *Phelps, Edmund S. (1966): Models of Technical Progress and the Golden Rule of Research. Review of Economic Studies, 33, 133–146. *Phelps, Edmund S. (1968): Money-Wage Dynamics and Labor Market Equilibrium. Journal of Political Economy, 76, 678–711. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mamma Mia!

Mamma Mia! on englantilaisen Cathrine Johnsonin käsikirjoittama musikaali, joka perustuu Abban musiikkiin. Musikaalin nimi tulee Abban vuoden 1975 hitistä ”Mamma Mia”. Musikaali sisältää lukuisia muitakin yhtyeen hittejä, kuten kappaleet ”Dancing Queen”, ”The Winner Takes it All”, ”Money, Money Money” ja ”Knowing Me, Knowing You”. Sen ensiesitys oli Lontoossa Prince Edward Theatre'ssa 6. huhtikuuta 1999. Musikaalin on käynyt katsomassa yli 60 miljoonaa ihmistä ympäri maailman. Musikaalista on tehty myös samanniminen elokuva vuonna 2008. Elokuvan tuotti Justin Haffley vaimonsa Rita Haffleyn kanssa. Mamma Mia! sai Suomen-ensi-iltansa Svenska Teaternissa 27. syyskuuta 2014 ja sitä esitettiin vuoden 2015 loppuun saakka. Musikaalin suomenkielisen version ensi-ilta oli 4. toukokuuta 2018 Messukeskuksen Amfi-salissa. Laulujen suomennoksista vastasi Paula Vesala. == Laulut == === Ensimmäinen näytös === * Overture / Prologue * Honey, Honey * Money, Money, Money * Thank You for the Music * Mamma Mia * Chiquitita * Dancing Queen * Lay All Your Love on Me * Super Trouper * Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight) * The Name of the Game * Voulez-Vous === Toinen näytös === * Entr'Acte * Under Attack * One of Us * S.O.S. * Does Your Mother Know * Knowing Me, Knowing You * Our Last Summer * Slipping Through My Fingers * The Winner Takes It All * Take a Chance on Me * I Do, I Do, I Do, I Do, I Do * I Have a Dream === Encore === * Mamma Mia * Dancing Queen * Waterloo == Rooleissa Suomessa == Hahmo Svenska Teatern 2014–2015 Messukeskus 2018 Donna Mia Hafrén Laura Voutilainen Rosie Anna Hultin, Maria Sid Nina Tapio Tanya Veera Railio Johanna Kokko Sam Vallu Lukka Veeti Kallio Bill Kristofer Möller Arne Nylander Harry Riko Eklundh Vallu Lukka Sophie Lineah Svärd Petra Pääkkönen Sky Anton Häggblom Jukka Nylund Pepper Tuukka Raitala Lasse Lipponen Ali Katariina Lantto Marissa Lattu Lisa Tara Toya Nea-Maria Alanko == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen Mamma Mia! -sivu * Mamma Mia! The Musical * Virallinen ABBA-sivu * Suomenkielinen Mamma Mia! -musikaali Luokka:Abba Luokka:Musikaalit
Mazyr

Mazyr (, IPA [ma'zɨr]) eli Mozyr (, ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjän kaakkoisosassa Homelin alueella. Idempänä sijaitsevaan maakuntakeskus Homeliin on maanteitse 131 kilometriä. Pinskiin lännessä on matkaa noin 250 km ja Ukrainan Tšernobyliin kaakossa noin 110 km.Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), 1:1 200 000. Квадрограф, Minsk, 2008. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Mazyrin kaupungissa asui 108 792 ihmistä. Myös ympäröivän maaseudun sisältävän Mazyrin hallintopiirin () asukasluku oli 128 817. thumb|left|Pripetjoki Mazyrissa Mazyrissä on öljynjalostus-, konepaja- ja elintarviketeollisuutta. N. K. Krupskajan mukaan nimetty Mazyrin valtiollinen pedagoginen instituutti kouluttaa paikkakunnalla opettajia. Venäjältä saapuva Družba-öljyputki haarautuu Mazyrissä kahtia: toinen haara jatkaa Ukrainaan, toinen Puolaan. Myös yksi Valko-Venäjältä Ukrainaan johtavista rautateistä kulkee Mazyrin kautta. Valko-Venäjän eteläosia yhdistävä valtatie M10 (Brest–Kobryn–Pinsk–Homel) kulkee yhdeksän kilometrin päässä Mazyrin keskustan pohjoispuolella. Dneprin läntinen sivuhaara Pripetjoki kulkee kaupungin koillisosien halki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mozyr. Summary * Tiivis kaupunkikuvaus (BYcity.org) * Kaupunkikartta (BYcity.org) * WikiMapia karttalinkki kaupunkiin, kohteiden selitykset pääosin tai * Mazurin valtiollinen pedagoginen instituutti * Portaali My Mozyr * Mozyr aiheinen sivusto * freemazyr portaali * Valokuvia Mozyrista Radzima.org Luokka:Mazyr
Pienimünsterinseisoja

Pienimünsterinseisoja () on keskikokoinen, seurallinen ja pitkäkarvainen koirarotu, jota alun perin hyödynnettiin linnunmetsästyksessä. == Ulkonäkö == Pienimünsterinseisoja on keskikokoinen, pitkäkarvainen ja seisova lintukoira. Ulkonäölle tyypillistä ovat kevyet liikkeet sekä tunnusomainen, hieman surumielinen ilme. Se soveltuu ruumiinrakenteeltaan metsästyssuorituksiin. Väriltään se on ruskea-valkoinen tai ruskea päistärikkö. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkähapsuinen viirihäntä sekä hapsut korvissa, jaloissa ja mahan alla. Pienimünsterinseisojalla on hieman eripituiset karvat; esimerkiksi raajojen takapuolella on pitkät karvat ja etupuolella lyhyet. Korvat riippuvat ja silmät ovat ruskeat. Ominaista rodulle lisäksi ovat pääosin ruskeat ikenet, huulet ja kirsu sekä mustat kynnet. Säkäkorkeus on uroksilla 52–56 cm ja nartuilla 50–54 cm. == Luonne == Pienimünsterinseisojan riistavietti on vahva ja liikunnan tarve suuri. Rotu on nuorena erittäin vilkas, mutta vanhempana vilkkaus vähenee. Koulutus on aloitettava varhain. Pienimünsterinseisojan vainu on yleensä erinomainen. Rotu on sosiaalinen ja valpas. == Metsästys == Pienimünsterinseisoja soveltuu monenlaiseen tehtävään metsästyksessä. Vuosisatojen kuluessa rodun seisontaominaisuudet vakiinnutettiin ankaralla jalostusvalinnalla. Päätoimisesti se on seisova lintukoira, joka etsii ja paikantaa riistan maastosta vainunsa avulla. Löydettyään riistan pienimünsterinseisoja jähmettyy paikalleen, minkä jälkeen se käskystä ajaa seisonnan kohteen ylös ja pysähtyy ammunnan ajaksi käskystä paikalleen. Luvan saatuaan se noutaa saaliin talteen. Pienimünsterinseisojan vahvuuksia ovat luontainen noutohalukkuus, suostuvaisuus vesityöskentelyyn sekä hyvät jäljestystaipumukset. Se on tehokas sorsastuksessa ja opetettavissa myös jäljestäjäksi. Pohjoismaissa pienimünsterinseisojaa on opetettu pienpetoeläinten ja pienien hirvieläinten metsästykseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kennelliiton rotumääritelmä (pdf) *Pienimünsterinseisoja Suomen Münsterikerhon sivulla *Pienimünsterinseisoja Saksanseisojakerhon sivulla Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Spanielit Luokka:Saksalaiset koirarodut
Lutsk

Lutsk (, , ) on kaupunki luoteisessa Ukrainassa. Vuonna 2022 siellä oli noin 215 000 asukasta. Se on Volynian alueen ja sen Lutskin piirin hallinnollinen keskus. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lutsk (puolaksi Łuck) liitettiin Puolaan. Vuonna 1939 Lutsk liitettiin Molotov–Ribbentrop-sopimuksen perusteella Neuvostoliittoon. Puolalaisia surmattiin, karkotettiin ja lähetettiin työleireille. == Lähteet == Luokka:Volynian alueen kaupungit Luokka:Lutskin piiri
Lysytšansk

Lysytšansk (, , Lisitšansk) on kaupunki Donetsjoen varrella Luhanskin alueella Ukrainan Itä-osassa. Kaupunki sijaitsee 90 kilometriä Luhanskista luoteeseen. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Lysytšansk liitettiin osaksi Siverskodonetskin piiriä. Kaupunki joutui heinäkuun 2022 alussa Venäjän asevoimien miehittämäksi. Vuonna 2021 Lysytšanskissa asui 95 031 asukasta. Vuonna 2001 Lysytšanskin väkiluku oli 115 229 ja koko kaupunkipiirin 133 140\. Tuolloin asukkaista etnisesti ukrainalaisia oli 66,7 prosenttia, venäläisiä 30,5 prosenttia ja valkovenäläisiä 1 prosentti. Lysytšanskin kaupunkipiiriin kuuluivat tuolloin myös Novodružeskin (per. 1935; 6 806 as./2021) ja Pryvilljan (per. 1753; 6 679 as./ 2021) pikkukaupungit. Tammikuun keskilämpötila on -6,6 ja heinäkuun +21,8 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 494 millimetriä. Seudulla on ollut ihmisasutusta jo ennen, kuin nykyinen asutus on perustettu vuonna 1710. Vuonna 1721 siellä aloitettiin hiilikaivostoiminta ensimmäisenä koko Donetsin laakion alueella. Vuonna 1917 alue tuli osaksi Neuvostoliittoa, ja vuonna 1938 se sai kaupunkioikeudet. Nykyisin kaupungin elinkeinoihin kuuluvat hiilikaivosten lisäksi hiilen muuttaminen kaasuksi maan alla, kemianteollisuus ja lasinvalmistus.The Coal Fields of Lysychansk Ukraine.com Öljynjalostamo Linos avattiin 1970-luvulla. Venäläinen TNK osti sen vuonna 2000. Vuonna 2001 se tuotti kolmanneksen Ukrainassa jalostetusta öljysta.LiNOS refinery owner seeking Western alliance Kyiv Post 2001 Venäjän hyökkäyssodassa (2022–) kaupungista käytiin ankaria taisteluja. Venäjän asevoimat miehittivät kaupungin heinäkuussa 2022. City Executive Committee, Lisichansk (03).jpg|Kaupungintalo. ВокзалЛисичанськ2016-08.jpg|Rautatieasema. LysychanskMC4.jpg|Eräs kaupungin kirkoista. Museum of the History of the Coal Industry Lisichansk Stone-Coal District (03).jpg|Lysytšanskin hiilialueen historian museo. ПК ім. В. М. Сосюри (Лисичанськ, 12-10-2020).jpg|Kulttuuritalo. 44-118-0031,Гірничий технікум (мур.),1953, Лисичанськ, пр-т Перемоги, 84.jpg|Valtion kaivos- ja teollisuusalan oppilaitos. Lysychansk 16.jpg|Itä-Ukrainan sodassa 2014 vaurioitunut rakennus. Melnykov coal mine in Lysychansk 006.jpg|Melnykovin hiilikaivos. Шахта20210108.jpg|Pryvilljan hiilikaivos. З-дПролетарій(2020-04-29).jpg|Teollisuutta. Troops of pro-Russian separatist forces advance towards Lisichansk.png|Venäjän tai sen nukkevaltioiden taistelijoita lähestymässä Lysytšanskia kesäkuussa 2022. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Siverskodonetskin piiri
Korsunin Jumalanäiti

Korsunin Jumalanäidin ikoni on muunnelma ns. Hellyyden Jumalanäiti -ikonista ja yksi Jerusalemin Jumalanäiti -ikonin johdannaisista. Perimätiedon mukaan tämänkin ikonin alkuperäisen mallin valmisti apostoli ja evankelista Luukas. Ikonin historiasta on erilaisia tarinoita. Ikonin nimi viittaa Krimin niemimaan Korsuniin eli Khersonesokseen (nyk. Sevastopolin lähellä), jonka kautta ikonin oletetaan saapuneen Kreikasta Venäjälle vuoden 1000 tienoilla tai 1100-luvulla. Alkuperäisen Jerusalemin Julalanäidin ikonin toi Korsunista Kiovaan Korsunissa kasteen ottanut Kiovan ruhtinas Vladimir Suuri vuonna 998, ja sieltä ikoni joutui edelleen Novgorodiin. Novgorodissa valmistetuista ikonin jäljennöksistä alettiin käyttää nimeä Korsunin Jumalanäidin ikoni. Toisen version mukaan ikoni olisi saapunut Korsunin kautta Venäjälle vuonna 1162 Efesoksesta. Ikonin tuonnin oli järjestänyt pyhittäjä Efrosyne Polotskilainen. Matkallaan Polotskin Vapahtajan luostariin ikoni viipyi vuoden Korsunissa ja sai siitä lisänimensä. Myöhemmin 1239 Polotskin ruhtinaan tytär Aleksandra vei ikonin Toropetsiin naidessaan pyhän Aleksanteri Nevskin. Ortodoksisessa kirkossa Korsunin Jumalanäidin ikonin muistojuhlaa vietetään lokakuun 9. päivänä. == Lähteet == *Ortodoksi.net / Korsunin Jumalanäiti Luokka:Ikonityypit Luokka:Sevastopolin historia
East Anglia

East Anglia (vanhentunut ) on alue itäisessä Englannissa. East Anglia käsittää Norfolkin ja Suffolkin sekä löyhemmin Cambridgeshiren ja Essexin. Alueella sijaitsee 1961 perustettu University of East Anglia ja Anglia Ruskin University.East Anglia Britannica, viitattu 31.12.2023 Alue on saanut nimensä anglosaksien Itä-Anglian kuningaskunnan mukaan. Nimi viittaa anglien heimoon, joka oli alkujaan lähtöisin Angelnin alueelta Pohjois-Saksasta. Kuningaskunta käsitti Norfolkin ja Suffolkin, mutta alueen rajat ovat epäselvät. Mercian kuningaskunta valloitti Itä-Anglian kuningaskunnan vuonna 792. == Lähteet == Luokka:Englannin maantiede
Yrjö Kokko (kauppaneuvos)

Yrjö Ensi Kokko (19. maaliskuuta 1933 Viipuri – 31. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja urheilujohtaja. Kokko valmistui ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1952 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1955. Kokko työskenteli A-lehdet Oy:ssä vuosina 1962–1990, joista viimeisimmät vuodet hallituksen puheenjohtajana. Muita toimia olivat Aikakauslehtien Liiton pj. vuosina 1972–1982, Helsingin Jalkapalloklubin pj. 1968–1971, Suomen Urheiluliiton pj. 1975–1976, Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsen 1975–1976, Helsingin Kisa-Veikkojen pj. 1981–1984 ja SUL:n liittovaltuuston pj. 1981–1984. Sotilasarvoltaan Kokko oli reservin kapteeni. Kauppaneuvoksen arvonimen Kokko sai vuonna 1983. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvaikuttajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Dartmoor

Dartmoor on nummialue Englannin lounaiskärjessä Devonissa. Alue on pohjois- eteläsuunnassa noin 37 km pitkä ja itä-länsisuunnassa 32 km. Kansallispuistona suojellun alueen pinta-ala on 945 km². Korkein kohta High Willhays on 623 metriä merenpinnan yläpuolella. Dartmoorille ovat ominaisia nummimaisemasta pilkistävät pienet graniittikukkulat. Tyypillistä kasvillisuutta ovat kanervanummet. Osia Dartmoorista on käytetty 200 vuotta armeijan ampumaharjoitusalueena. Muu osa on suosittu matkailukohde. Dartmoorissa on paljon historiallisia ja esihistoriallisia kohteita. Dartmooriin on perinteisesti liitetty erilaisia myyttejä ja kummitustarinoita, ja sitä ovat hyödyntäneet monet kirjailijat, kuten Arthur Conan Doyle ja Agatha Christie. Christie hankki sieltä perheelleen loma-asunnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Devonin maantiede Luokka:Englannin kansallispuistot