EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Robert Ek

Robert Ek (7. kesäkuuta 1830 Pori – 24. helmikuuta 1914 Hamina) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. Robert Ekin vanhemmat olivat kauppalaivuri, kunnallisraatimies Karl Jakob Ek ja Sofia Elisabet Thurman ja puoliso vuodesta 1859 Sofia Katarina Charlotta Tams. Ek tuli ylioppilaaksi 1846 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1850. Opiskeltuaan lääketiedettä Pariisissa 1851–1854 hän oli lääketieteen kandidaatti Uppsalassa 1854 ja työskenteli vuoden ajan Karoliiniseen instituuttiin kuuluvilla laitoksilla Tukholmassa. Lääketieteen lisensiaatti ja lääketieteen ja kirurgian tohtori hänestä tuli Uppsalassa 1856. Ek oli Turun piirin vt. piirilääkäri 1856 ja Lääkintöylihallituksen ylimääräinen lääkäri 1857. Haminan kadettikoulun esikuntalääkärinä hän toimi 1861–1892. Hän sai hovineuvoksen arvon 1866 ja kollegineuvoksen arvon 1870. Ek edusti porvarissäädyssä Haminan kaupunkia valtiopäivillä 1877–1878. Haminan kaupunginvaltuuston jäsen Ek oli 1875–1882 ja 1885–1890. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Robert Ek. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 29.11.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Haminan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Jaime Lorente

Jaime Lorente López (s. 12. joulukuuta 1991) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Daniel "Denver" Ramosin roolista Rahapajassa ja Fernando "Nano" García Domínguezin Élite-televisiosarjassa. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli Huomioita 2016 Historias románticas (un poco) cabronas David 2018 Everybody Knows Luis (Peluquero joven) 2018 Gun City León 2018 Bedspread Fran Lyhytelokuva 2019 ¿A quién te llevarías a una isla desierta? Marcos === Televisiosarjat === Vuosi Nimi Rooli Huomioita 2011 The Office - The Seminar Seminar attendee 2016 El secreto de Puente Viejo Elías Mato 27 jaksoa 2017– Rahapaja Daniel Ramos (Denver) Päärooli 2018–2020 Élite Fernando "Nano" García Domínguez Päärooli (kaudet 1–2) Vieralijana (Kausi 3, ääni); 14 jaksoa 2020 El Cid Rodrigo Díaz de Vivar "El Cid" Päärooli Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Solmuvihvilä

Solmuvihvilä (Juncus articulatus) on vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi. == Lajikuvaus == Solmuvihvilä on 20–100 cm korkea monivuotinen kasvi, jolla on vaakasuora juurakko. Lajin muunnokset eroavat ulkonäöltään selvästi toisistaan. == Levinneisyys == Solmuvihvilää kasvaa laajasti pohjoisella pallonpuoliskolla. Se on levinnyt ihmisen mukana myös eteläiselle pallonpuoliskolle, esimerkiksi Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Peruun. Suomessa sitä kasvaa maan eteläosassa. == Elinympäristö == Solmuvihvilä kasvaa monenlaisissa kosteissa elinympäristöissä. Sitä tavataan esimerkiksi järven- ja merenrannoilla, lähdesoistumissa ja ojissa. Se viihtyy ajoittain tulvivissa paikoissa ja myös matalassa vedessä. == Lähteet == Luokka:Vihvilät
Syke (9. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan yhdeksännen tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 4. joulukuuta 2020. Kaudella on 24 jaksoa, jotka muodostavat 6 jaksokokonaisuutta. Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa esitettiin 4. joulukuuta 2020 televisiossa Nelosella samana päivänä, kun maksullisena Ruudussa julkaistiin ensimmäiset neljä jaksoa. Sen jälkeen kauden esitys jatkui Ruudussa niin, että perjantaisin julkaistiin kaksi uutta jaksoa. Jaksojen julkaisu Ruudussa ilmaisena alkoi kesäkuussa 2021. Televisiossa kausi esitetään Livillä marraskuusta 2021 alkaen. == Rooleissa == === Keskeisissä rooleissa === === Sivurooleissa === === Vierailevissa rooleissa === == Jaksot == Jakso Nimi Julkaisu Ruutu+:ssa Julkaisu Ruudussa Ensiesitys Livillä Ikäraja / Sisältörajoitukset 1 Laulujen lunnaat 4. joulukuuta 2020 4. joulukuuta 2020 4. joulukuuta 2020 (Nelonen) 18\. marraskuussa 2021 (Liv) / / 9\. kesäkuuta 2021 19. marraskuuta 2021 / / 2 Ylipainetta 11. joulukuuta 2020 25. marraskuuta 2021 / / 18\. joulukuuta 2020 16. kesäkuuta 2021 26. marraskuuta 2021 / / 3 Riivatut 25. joulukuuta 2020 23. kesäkuuta 2021 2. joulukuuta 2021 / / 1\. tammikuuta 2021 30. kesäkuuta 2021 3. joulukuuta 2021 / / 4 Puukkohippa 8. tammikuuta 2021 7. heinäkuuta 2021 9. joulukuuta 2021 / / 15\. tammikuuta 2021 14. heinäkuuta 2021 10. joulukuuta 2021 / / 5 Viraton lääkäri 22. tammikuuta 2021 21. heinäkuuta 2021 16. joulukuuta 2021 / / 29\. tammikuuta 2021 28. heinäkuuta 2021 17. joulukuuta 2021 / / 6 Hirvikolari 5. helmikuuta 2021 4. elokuuta 2021 23. joulukuuta 2021 / / 12\. helmikuuta 2021 11. elokuuta 2021 24. joulukuuta 2021 / / == Keskeiset tekijät == * Ohjaajat: Toni Laine ja Annika Grof * Pääkäsikirjoittajat: Anne Prokofjeff ja Hanna Leivonniemi * Käsikirjoittajat: Antero Arjatsalo, Hannamaija Matila, Solina Riekkola ja Heikki Veijola * Stooritiimi: Antero Arjatsalo, Hannamaija Matila, Solina Riekkola, Ninni Saajola, Heikki Veijola ja Susanna Åke * Kuvaajat: Jyri Hakala ja Antti Ruusuvuori * Leikkaajat: Pekka Lehtikangas, Meri Itakodes ja Jerem Tonteri * Äänisuunnittelija: Tuukka Nikkilä * Lavastaja: Pirjo Rossi * Tuottaja: Lotta Westerberg * Vastaavat tuottajat: Olli Haikka, Marko Talli ja Tea Panula (Nelonen Media) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Ruutu-palvelussa Luokka:Syke-tuotantokaudet
Metarklippan

Metarklippan on linnustoltaan monipuolinen puuton kallioluoto Espoon ulkosaaristossa Kopplorna-saarten eteläpuolella. Metarklippanin lounaispuolella sijaitsevat Långgrundsklackenin ja Långgrundetin kallioluodot. Sen koillispuolella sijaitsevat Alskärsklackenin kallioluodot, joiden itäpuolella on Alskärin saari. Virallisessa kaupunginosajaossa Metarklippan kuuluu Suvisaaristoon.Metarklippan Espoon opaskartalla Metarklippan on rauhoitettu ja se on yksityisomistuksessa. Sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Metarklippanin etäisyys Helsingin ydinkeskustasta on viitisentoista kilometriä lounaaseen. Saaren eteläpuolella avautuu Suomenlahden ulappa. == Viitteet == == Aiheesta muualla == *Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi *Metarklippan, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Espoon saaret Luokka:Suvisaaristo
Viikin–Malmin pikaraitiotie

Viikin–Malmin pikaraitiotie on suunnitteilla oleva pikaraitiotieyhteys Helsingissä Kumpulan kampuksen ja Malmin lentoaseman välillä. Malmilta rata haarautuisi kahteen suuntaan, joista läntisen haaran päätepysäkki olisi Malmin sairaalan lähettyvillä ja itäisen haaran päätepysäkki Jakomäen kaupunginosassa. Hankkeen lähtökohtana on toteuttaa noin kahdeksan kilometrin pituinen Kumpula–Malmi-rata, ja toinen tai mahdollisesti molemmat Malmin sairaalan ja Jakomäen haaroista. Pikaraitiotie tulisi kulkemaan suurimman osan matkasta omalla väylällään, erillään muusta liikenteestä, ja matka-aika päätepysäkeiltä Kumpulan kautta edelleen Helsingin päärautatieasemalle on noin 42 minuuttia. Reitin varrelle on alustavasti kaavailtu asuntoja 86 000 ihmiselle ja työpaikkoja 65 000:lle. Vantaan pikaraitiotietä hyödyntäen Malmin yhteys voisi jatkua Jakomäestä edelleen Hakunilan urheilupuistoon asti, ja Vantaan raitiotien yleissuunnitelmassa on mainittu myös mahdollisuus Malmin yhteyden jatkamisesta Tikkurilaan. Viikin tiedepuistossa Viikin–Malmin pikaraitiotiellä olisi vaihtoyhteys pikaraitiotie 15:n kanssa. == Hankkeen eteneminen == Viikin–Malmin pikaraitiotien alustava yleissuunnitelma valmistui vuonna 2021, ja poliitikkojen käsittelyyn hanke tulee syksyllä 2023. Rakentaminen voisi alkaa vuonna 2028, jolloin liikennöinti linjalla voisi alkaa 2030-luvun alussa. Pikaraitiotiehankkeen työnimi on ”Viima”. Hankkeen kustannusarvio on noin 270 miljoonaa euroa, ja kalusto maksaisi noin 60,8 miljoonaa euroa. ==Katso myös== *Helsingin raitioliikenne ==Lähteet== Luokka:Helsingin liikenne Luokka:Helsingin seudun pikaraitiotiet Luokka:Ratasuunnitelmat Suomessa Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Ellen Segerstråle

Ellen Elisabet Segerstråle (22. kesäkuuta 1890 – 22. tammikuuta 1970) oli suomalainen arkkitehti ja piirustuksenopettaja. == Elämä ja ura == Segerstrålen vanhemmat olivat Knut Albert Segerstråle ja taidemaalari Hanna Frosterus. Hänen sisaruksiaan olivat eläintieteilijä Sven Segerstråle, taidemaalari Lennart Segerstråle ja kirjailija Solveig von Schoultz. Segerstråle sai diplomin arkkitehtitutkinnon suorittamisesta vuonna 1917. Hän oli suunnitellut vanhemmilleen näyttävän puutalon Porvooseen jo 1910-luvun alussa. Segerstråle suunnitteli myös Villa Gluschkoffin Geitlinin suvun omistamalle Tallholmin huvilasaarelle Espooseen.Härö, s. 179–182 Segerstråle työskenteli sittemmin piirustuksenopettajana Porvoossa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Itäväylä: ”Täällä voimme elää unelmaamme todeksi” – Porvoolainen muusikkopariskunta teki jugend-asunnosta kulttuurikodin Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Claes Jakob Gripenberg

Claes Jakob Gripenberg (17. toukokuuta 1768 Ulvila – 3. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja valtioneuvos. Hän oli päätullijohtokunnan ylijohtaja 1816–1822 ja Suomen Pankin johtokunnassa 1822–1837. Gripenberg- aatelissukuun kuulunut Claes syntyi Ulvilan Haistilassa everstiluutnantti Odert Johan Gripenbergin (1722–1803) poikana. C. J. Gripenberg palveli upseerina Porin läänin jalkaväkirykmentissä ja osallistui Kustaa III:n sotaan (1788–1790), Ruotsin Pommerin puolustukseen (1807) ja Suomen sotaan (1808–1809). Sotilasarvoltaan hän yleni majuriksi. Suomen sodan jälkeen hän toimi Viipurin läänin lääninrahastonhoitajana 1812–1822 ja päätullijohtokunnan ylijohtajana 1816–1822. Suomen pankin johtokunnassa hän toimi 1822–1837. Gripenberg kuoli Helsingissä 3. huhtikuuta 1856. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Tullivirkamiehet Luokka:Suomen Pankin johtajat Luokka:Vuonna 1768 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
John Campbell (kenraalikuvernööri)

John George Edward Henry Douglas Sutherland Campbell (6. elokuuta 1845 – 2. toukokuuta 1914) oli englantilainen aatelismies, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä 1878–1883. Campbell sai Lornen markiisin arvonimen, kun hänen isästään tuli Argyllin herttua. (Englanninkielisessä kirjallisuudessa häneen viitataan siksi usein nimellä Lorne.) Hän meni naimisiin kuningatar Viktorian tyttären prinsessa Louisen kanssa vuonna 1871. Vuonna 1878 Campbell nimitettiin Kanadan kenraalikuvernööriksi. Kuningatar Viktoriasta oli kauheaa, että tytär lähti niin kauas, mutta prinssi Albertin mielestä oli hyvä, että lapset osallistuivat siirtomaiden hallintaan. Campbell perusti Kanadan taideakatemian (Royal Canadian Academy of Arts) 1880 ja tiedeakatemian (Royal Society of Canada) 1882. Hän viihtyi Kanadassa hyvin, paremmin kuin synkässä Britanniassa, ja esitteli maan länsiosat vaimolleen, joka oli myös ihastunut maisemiin ja ilmastoon. Pariskunta kuitenkin palasi Britanniaan vuonna 1883. Vuonna 1900 Campbellista tuli isänsä kuoltua Argyllin 9. herttua. Hän julkaisi anoppinsa kuningatar Viktorian elämäkerran sekä kirjoja Kanadasta. ==Lähteet== Luokka:Kanadan kenraalikuvernöörit Luokka:Brittiläiset herttuat Luokka:Brittiläiset markiisit Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Röyhyvihvilä

Röyhyvihvilä (Juncus effusus) on vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi. == Lajikuvaus == Röyhyvihvilä on 40–120 cm korkea, tiiviisti mätästävä, monivuotinen kasvi. Sen tyvitupet ovat tummanruskeat ja himmeät. Varret ovat pystyjä. 10–20 cm pitkä kukinnon alin tukilehti on kuin varren jatke. Kukinto on pallomainen, ei yhtä tiheä kuin keräpäävihvilällä. == Levinneisyys == Röyhyvihvilä on kosmopoliittinen laji eli sitä tavataan monissa maissa ympäri maailmaa. Suomessa sitä kasvaa maan eteläosassa. == Elinympäristö == Röyhyvihvilä kasvaa esimerkiksi järven- ja merenrannoilla, märillä niityillä, soilla ja ojissa. == Lähteet == Luokka:Vihvilät
Kamieńin piirikunta

Kamieńin piirikunta () on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 46 999\. Piirikunta jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Dziwnów, Golczewo, Kamień Pomorski, Misdroy, Świerzno sekä Wolin. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Kamień Pomorskin kaupunki. Kamieńin piirikunnan pinta-alasta 28 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Kamieńin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 14,1 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Kamieńin piirikunnassa oli 46 999 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 48 512 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 35 376 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 16 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 23,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 395 lasta. == Lähteet == Luokka:Länsi-Pommerin piirikunnat
Suoloppi

Suoloppi on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Muurlan länsilaidalla Ylisjärven länsirannalla. Suoloppi muodostuu nykyään lähinnä Ylisjärven rannan kesäasutuksesta. Muutamia ympärivuotisesti asuttuja taloja kylästä löytyy vielä. Suolopin historiallinen keskus on kylän kantatila Träskvik kylän eteläosassa. Valtaosa kylän alueesta on mäkistä metsämaata peltojen sijoittuessa kylän pohjois- ja eteläreunoille. Suoloppi on kuulunut aikoinaan Uskelan pitäjän Karjaskylän jakokuntaan, mikä viittaisi Suolopin asutuksen alkuperään. Alkujaan Suoloppi on ollut yksinäistila, josta 1920-, 1930- ja 1940-luvuilla itsenäistyi useita tiloja. ==Lähteet== Luokka:Muurlan kylät
Huang Xiaomin

Huang Xiaomin (, s. 14. huhtikuuta 1970 Qiqihar, Heilongjiang) on kiinalainen uimari ja olympiamitalisti. Huang edusti Kiinaa Soulin kesäolympialaisissa 1988 saavuttaen pronssia 200 metrin rintauinnissa. 100 metrin rintauinnissa hän sijoittui seitsemänneksi. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Huang saavutti kaksi hopeamitalia Brisbanessa 1987 ja Tokiossa 1989 sekä yhden pronssimitalin Brisbanessa 1987. Aasian kisoissa hän voitti kolme kultamitalia sekä kaksi hopeamitalia Soulissa 1986 ja Pekingissä 1990. Huang on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja painaa 68 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset uimarit Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julianna Avdejeva

Julianna Andrejevna Avdejeva (; s. 3. heinäkuuta 1985 Moskova) on venäläinen pianisti.Yulianna Avdeeva The Fryderyk Chopin InstituteGlobal festivals, musicians lit up Istanbul in 2019 Hürriyet Daily News Avdejeva aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana Gnesin-musiikkiakatemiassa. Sittemmin hän sai opetusta Konstantin Štšerbakovilta ja Vladimir Troppilta. Comojärven kansainvälisessä pianoakatemiassa häntä opettivat muiden muassa William Grant Naboré, Dmitri Baškirov, Fou Ts'ong.Yulianna Avdeeva LA Phil Vuonna 2010 Avdejeva voitti 16. kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun. Hän on tullut palkituksi myös muissa kilpailuissa, kuten Genèven kansainvälisessä musiikkikilpailussa. Avdejeva on tehnyt pitkäaikaista yhteistyötä Fryderyk Chopin -instituutin kanssa. Avdejeva on esiintynyt eri maanosissa solistina ja orkesterien kanssa. Kamarimusiikissa hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Kremerata Baltican ja Julia Fischerin kanssa. Levytyksiä Avdejeva on tehnyt Fryderyk Chopin -instituutille, Mirarelle ja Deutsche Grammophonille.Yulianna Avdeeva AllMusic == Lähteet == Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hongkongin evankelis-luterilainen kirkko

Hongkongin evankelis-luterilainen kirkko () on luterilainen kirkkokunta Hongkongissa. == Historia == Hongkongin evankelis-luterilainen kirkko perustettiin 27. helmikuuta 1954 Tao Fung Shanissa Sha Tinissä. Perustamisen taustaorganisaatioita olivat Amerikan evankelisluterilainen kirkko (ELCA), Norjan lähetysseura (NMS) ja Suomen Lähetysseura. == Toiminta == Hongkongin evankelis-luterilaisen kirkon työhön kuuluvat olennaisena osana kirkollisen toiminnan lisäksi koulut ja sosiaalityö. Kirkolla on 4 yläastetta ja lukiota, 7 ala-astetta ja 7 päiväkotia. Kirkon sosiaalityöllä on yhdeksän erilaista palveluohjelmaa, joiden joukossa on muun muassa teiniäitien tukemisprojekti ”When Teens Meet Angels”. Kirkko ylläpitää myös Suomen Lähetysseuran perustamaa Ling Oin huumevieroitus- ja kuntoutuskeskusta, joka siirtyi kirkolle maaliskuussa 2014. == Seurakuntajako == Alue Seurakuntia Hongkongin saari 7 Itäinen Kowloon 9 Läntinen Kowloon 8 Tsuen Wan, Kwai Tsing ja Lantaun saari 8 Sha Tin ja Ma On Shan 6 Yuen Long, Tuen Mun ja Tin Shui Wai 9 Pohjoiset Uudet territoriot 4 Yhteensä 51 Lähde == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luterilaiset kirkot Evankelis-luterilainen kirkko, Hongkongin
Avdejev

Avdejev on muun muassa seuraavien venäläisten henkilöiden sukunimi: * Aleksandr Avdejev (s. 1946), poliitikko ja diplomaatti * Julianna Avdejeva (s. 1985), pianisti * Mihail Avdejev (1821–1876), kirjailija * Sergei Avdejev (s. 1956), kosmonautti.
Cai Huijue

Cai Huijue (, s. 4. tammikuuta 1980 Shanghai) on kiinalainen uimari, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Cai kilpaili Atlantan kesäolympialaisissa 1996 kuuluen Kiinan pronssia voittaneeseen joukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 100 metrin perhosuinnissa hän sijoittui seitsemänneksi. Cai saavutti maailmanmestaruuden sekä MM-hopeaa Göteborgin MM-kilpailuissa 1997. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän voitti yhden pronssimitalin Fukuokassa 1997. Cai on pituudeltaan 174-senttimetrinen ja painaa 63 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset uimarit Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aiways U5

Aiways U5 on Aiwaysin vuodesta 2019 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Sen tuotantoversio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2019. Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä U5 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == U5 Luokka:Sähköautot Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
203 mm haupitsi M1931 (B-4)

203 mm haupitsi M1931 (B-4) ( ) oli 203 mm (8 tuumaa) neuvostoliittolainen raskas haupitsi. Toisen maailmansodan aikana se oli Stavkan strategisen reservin alaisuudessa. Näitä aseita käytettiin menestyksekkäästi suomalaisia bunkkereita vastaan Mannerheim-linjalla, Saksan raskaita linnoituksia vastaan ja asutuskeskustaisteluissa suojattujen rakennusten ja bunkkereiden tuhoamisessa. == Lähteet == * Shunkov VN - The Weapons of the Red Army, Mn. Harvest, 1999 (Шунков В. Н. - Оружие Красной Армии. - Мн .: Харвест, 1999. ) Luokka:Haupitsit
Raines

Raines on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Ella Raines (1920–1988), yhdysvaltalainen näyttelijä *Robert Raines (1893–1983), suomalainen jääkärivänrikki
Yusheng S330

Yusheng S330 on JMC Yushengin vuosina 2016–2018 valmistama crossover-tyyppinen automalli. Jiangling Motors -konserni on Fordin kiinalainen yhteistyökumppani, mistä syystä mallia myydään myös nimellä Ford Territory. S330 sijoittui mallistossa suuremman S350:n alapuolelle. Moottorina oli turboahdettu 1,5-litrainen (163 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen manuaali- tai automaattivaihteisto ja vetotapana etu- tai neliveto. Nelivetoinen versio oli aina varustettu automaattivaihteistolla. Mallille tehtiin vuonna 2017 vielä pieni kasvojenkohotus, mutta valmistus Yusheng- merkkisenä päättyi jo seuraavana vuonna. Auto sai pintapuolisia uudistuksia ja sen valmistusta jatkettiin nimellä Ford Territory. == Lähteet == == Aiheesta muualla == S330 Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot
John Campbell Hamilton-Gordon

John Campbell Hamilton-Gordon (3. elokuuta 1847 – 7. maaliskuuta 1934) oli skotlantilainen aatelismies, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä 1893–1898 ja Irlannin lordiluutnanttina 1886 ja 1905–1915. Hamilton-Gordon oli pääministeri William Ewart Gladstonen merkittävä tukija parlamentissa 1880-luvun puolivälissä, mistä hänet palkittiin Irlannin lordiluutnantin asemalla 1886. Kausi loppui lyhyeen kun Gladstone hävisi vaalit. Hamilton- Gordon perheineen lähti maailmanympärysmatkalle kiertämään Brittiläisen kansanyhteisön maita. He viihtyivät Kanadassa ja tutustuivat kenraalikuvernööri Stanleyyn. Gladstonen voitettua seuraavat vaalit Hamilton- Gordon toivoi voivansa palata Irlantiin, mutta hänelle tarjottiin tilalle paikkaa Intiasta tai Kanadasta ja hän valitsi jälkimmäisen. Kenraalikuvernöörinä Hamilton-Gordon pyrki vähentämään jännitteitä ranskan- ja englanninkielisten kanadalaisten välillä sekä eri uskonnollisten ryhmien kesken. Hamilton-Gordon palasi Irlantiin 1905 ja toimi lordiluutnanttina kymmenen vuoden ajan. ==Lähteet== Luokka:Kanadan kenraalikuvernöörit Luokka:Brittiläiset markiisit Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Chitose

Chitose () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ishikarin kehitystoimiston alueella Hokkaidōn lounaisosassa. Kaupungin läpi virtaa Ishikarijoen sivujoki Chitose. Lännessä kaupungin alue kohoaa Shikotsun kraatterijärvelle. Chitosessa on 97 344 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 594,50 neliökilometriä. Chitosen lentoaseman ansiosta kaupunki on tärkeä Hokkaidōlle suuntautuvan liikenteen solmukohta. Chitosen nimi lienee peräisin ainun kielestä. Japanilaisten uudisasutus alueella alkoi vuonna 1869. Sysäyksen kaupungin kehitykselle antoi Chitosejoen patoaminen vesivoiman tuotantoa varten 1900-luvun alussa, ja vuonna 1939 sinne rakennettiin keisarillisen Japanin laivaston lentotukikohta. Nykyisinkin kaupungissa on kaksi Japanin itsepuolustusvoimien tukikohtaa. Chitosen lentoasema oli vuodesta 1951 lähtien ilmavoimien ja siviililiikenteen yhteiskäytössä, mutta 1980-luvun lopulla sen yhteyteen valmistui uusi kokonaan siviilikäyttöön tarkoitettu lentoasema. Kaupunkioikeudet Chitoselle myönnettiin vuonna 1958. Lentoaseman ansiosta kaupunkiin on sijoittunut logistiikkaa ja monipuolista teollisuutta, kuten elintarvike-, paino-, kumi-, kone- ja puuteollisuutta. Chitosen merkittävin nähtävyys on Shikotsujärvi ympäröivine vuoristoalueineen. Osa seudusta kuuluu Shikotsun–Tōyan kansallispuistoon, ja siellä toimii muun muassa Shikotsuko-onsenin kuuma lähde. Chitosea palvelevat JR Hokkaidōn Chitose-linja ja Sekishō-linja. == Kuvia == Tiedosto:Hokkaido New Chitose Airport13n4272.jpg|Chitosen lentoasemaa Tiedosto:Shikotsuko1.jpg|Shikotsujärvi Tiedosto:千歳神社 Chitose shrine - panoramio (1).jpg|Chitose-jinja Tiedosto:Chitose Station Hokkaido01s5s3200.jpg|Chitosen rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hokkaidōn prefektuurin kaupungit
Aiways

Aiways Automobiles Co Ltd on kiinalainen vuonna 2017 perustettu sähköautovalmistaja. Sillä on yksi malli, jonka ennakkomyynti Euroopan markkinoilla alkoi huhtikuussa 2020. Valmistaja toimitti saman vuoden heinäkuussa 500 autoa Korsikan saarelle, missä ne tulivat vuokrattaviksi Hertzin kautta. == Mallit == * Aiways U5 (2019–) == Lähteet == *
Rafał Blechacz

Rafał Blechacz (s. 30. kesäkuuta 1985 Nakło nad Notecią) on puolalainen pianisti.Rafał Blechacz Culture.pl Blechacz aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana ja valmistui vuonna 2007 Bydgoszczin Feliks Nowowiejski -musiikkiakatemiasta Katarzyna Popowa-Zydrońin luokalta. Hän voitti kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun vuonna 2005 ja solmi tämän jälkeen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Blechaczista tuli ensimmäinen pianisti, joka oli voittanut Chopin-kilpailussa kaikki viisi jaettavina ollutta palkintoa. Hän voitti myös Hamamatsun kansainvälisen pianokilpailun vuonna 2003.Rafał Blechacz AllMusic Blechaczin Frédéric Chopinin pianokonsertoista Jerzy Semkowin johtaman Concertgebouw-orkesterin kanssa tekemä levytys palkittiin Preis der deutschen Schallplattenkritikilla vuonna 2009. Heinäkuussa 2010 Blechaczille myönnettiin Accademia Musicale Chigianan kansainvälinen palkinto ja tammikuussa 2014 Gilmore-palkinto. Vuoden 2013 jälkeen Blechacz piti nelivuotisen levytystauon ja aloitti filosofian tohtoriohjelman suorittamisen Toruńin Nikolaus Kopernikus -yliopistossa. Hän sai vuonna 2015 Polonia Restituta -ritarikunnan ritarin ristin. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hämähäkkitontti

thumb|upright|Network-ympäristötaideteos hämähäkkitontin tunnelin suulla Hämähäkkitontti on Turun kaupungin III kaupunginosassa sijaitseva tontti, jonka alaosa on pysäköintialuetta ja yläosa kallioista Samppalinnanpuistoaluetta. Tontti sijaitsee Aurajoen rannalla Itäisen rantakadun, Samppalinnan maauimalan ja Turun kaupunginteatterin välissä. == Nimi ja hämähäkinverkko == Tontti on saanut nimensä kallioon louhitun luolan suuaukossa sijaitsevasta Network-ympäristötaideteoksesta, joka muistuttaa hämähäkinverkkoa. Taideteoksen on suunnitellut ja tehnyt kaupungilla työskennellyt arkkitehti Outi Sarjakoski vuonna 1995. Verkko toteutettiin yritysten tuella ja se on tehty polyesterköydestä. == Historia == Tontti on yksi harvoista keskusta-alueen jokirannassa olevista rakentamattomista rakennuspaikoista, joten siihen on suunniteltu lukuisia hankkeita, jotka eivät ole toteutuneet. Alun perin tontille suunniteltiin rakennettavaksi uusi rakennus Turun yliopiston kirjaston käyttöön Hotelli Phoenixissa sijaitsevien käytyä pieniksi. Kirjastoa varten kallioon louhittiin vuoden 1946 lopulta vuoteen 1948 asti tunnelia, joka on edelleen näkyvillä. Sen jälkeen tonttia on ainakin 1970-luvulta lähtien käytetty pysäköintialueena. Vuonna 2020 tontille rakennettiin koronaviruspandemian asettamien rajoitusten vuoksi iso terassi, jossa voitiin järjestää mm. musiikkitapahtumia ulkotiloissa. 1970-luvulla paikalle suunniteltiin väestösuojaa. 1980-luvulla Suomen Pankki järjesti tontille rakennettavasta sivukonttorista arkkitehtuurikilpailun. Myöhemmin paikalle suunniteltiin myös Turun kaupunginkirjaston pääkirjastoa ja Turun konserttitalon korvaavaa musiikkitaloa mm. Turku 2011-kulttuuripääkaupunkivuotta varten sekä 2010-luvun loppupuolella. Pääkirjasto rakennettiin kuitenkin vanhan viereen Linnankadulle, ja Turun musiikkitalo Fuuga nousee Itsenäisyydenaukiolle kaupunginteatterin toiselle puolelle. == Lähteet == Luokka:III kaupunginosa Luokka:Turun puistot
Taiminen

Taiminen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Aarne Taiminen (1900–1986), pesäpalloilija *Ari Taiminen (s. 1972), kitaristi
Zanon

Zanon on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Greg Zanon (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija *Åsa Zanon (1907–1989), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Kim Ye-rim

Kim Ye-rim (kor. 김예림, s. 5. maaliskuuta 1999 Soul, Etelä-Korea), taiteilijanimeltään Yeri on eteläkorealainen laulaja, esiintyjä ja näyttelijä. Hän on Red Velvet -tyttöryhmän nuorin jäsen. Hänet lisättiin ryhmään maaliskuussa 2015 noin puoli vuotta ryhmän debyytin jälkeen. == Filmografia == === TV-sarja === * Show! Music Core - 2015 * Descendants of the Sun - 2016 * The Viewable SM - 2016 * Secret Unnie - 2018 * Law of the Jungle in Thailand - 2019 * Yeri's Room - 2020 === Elokuva === * SMTown: The Stage - 2015 * Trolls: Maailmankiertue - 2020 == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset muusikot Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Saukkonen

Matti Johannes Saukkonen (17. tammikuuta 1927 Humppila – 20. kesäkuuta 1979)Jyväskylän seurakunta, Saukkonen, Matti Johannes, Jyväskylän seurakunnan Vanha hautausmaa, osasto 12, rivi 10, paikkanumero 014, viitattu 2021-07-19 oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Jyväskylän Weikkoja, ja oli pituudeltaan 182 cm. Saukkonen voitti 200 metrin juoksun Suomen- mestaruuden Helsingissä 1951 ajalla 22,2. Hän sai samalla matkalla SM-pronssia 1953, 100 metrin juoksussa hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa 1951 ja pronssia 1953. Saukkonen kilpaili aikuisten maaotteluissa vuosina 1951–1955. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi kaikissa neljässä 100 metrin maaottelujuoksussaan. Hän oli voittamassa 4 × 100 metrin maaottelujuoksua Helsingissä heinäkuussa 1951 Suomen ennätys -ajalla 41,7. Saukkosen ennätys 100 metrillä oli 10,8 (Helsinki 13. heinäkuuta 1951) ja 200 metrillä 22,1 (Helsinki 13. syyskuuta 1951). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Vangaži

Vangaži () on kaupunki Liivinmaalla Latviassa. Vuonna 2016 siellä oli 3 778 asukasta. == Historia == Vangaži mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvulla paikallisen kartanon nimenä; se on ilmeisesti yhdistelmä liivin kielen sanoista vang (pelto, kenttä) ja aži (paikka). 1600-luvulta lähtien alueella on ollut myös luterilainen kirkko. 1800-luvulla alueelle syntyi useita tehtaita, joissa valmistettiin mm. paperia, lasia ja kuparituotteita. Moderni Vangažin kaupunki syntyi 1950-luvulla, kun alueelle perustettiin betonitehdas. Vuonna 1957 perustettiin kylä nimeltä Oktobra ciemats, joka uudelleennimettiin neljä vuotta myöhemmin Vangažiksi. Kaupunkioikeudet asutus sai vuonna 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vangažin kotisivut Luokka:Latvian kaupungit
Pentti Salonen

Pentti Ilmari Salonen (20. tammikuuta 1918 Hausjärvi – 27. syyskuuta 1989 Riihimäki)Salonen Pentti Ilmari, Riihimäen hautausmaa, Riihimäki, osasto 4B, rivi 28, hauta 13, viitattu 6.6.2023Kirkollisia ilmoituksia, Riihimäki, kuollut: Pentti Ilmari Salonen 71 v, Etelä-Suomen Sanomat, 1989, No 277, sivu 21, julkaistu 11.10.1989 oli suomalainen kestävyysjuoksija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Salonen, Pentti, sivu 929, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974Pentti Salosen Sao Paulo-valmistelua: 8 nimen asiakirjat; Riihimäen Kiskon Pentti Ilmari Salonen tekemässä matkavalmistelujaan, Helsingin Sanomat, 1951, No 336, sivu 12, julkaistu 13.12.1951 (artikkelissa valokuva Pentti Salosesta) Hän edusti Riihimäen Kiskoa ja yhden vuoden Riihimäen Pyrkivää. Hän oli pituudeltaan 170 cm. Salonen voitti 10 000 metrin Suomen-mestaruuden Jyväskylässä 1950 ajalla 30.55,8. Hän sai samalla matkalla SM-hopeaa 1951. Hän saavutti Kalevan kisojen 5 000 metrillä hopeaa 1948 ja 1949. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sijoittui viidellä kilometrillä toiseksi 1946. Salonen edusti Suomen aikuisten maaotteluissa vuosina 1949–1951. Hän voitti 10 000 metrin maaottelujuoksun Colombes'ssa lokakuussa 1950. Salosen ennätys 1 500 metrillä oli 3.57,0 (1949), 3 000 metrillä 8.13,6 (1951), 5 000 metrillä 14.27,2 (1949) ja 10 000 metrillä 30.22,6 (1951). Salonen oli ammatiltaan maanviljelijä ja hänen kotikuntansa oli Riihimäki.Jouppila, Niemi ja Salonen uudet mestariluokan yleisurheilijat, Työkansan Sanomat, 1949, No 187, sivu 2, julkaistu 14.8.1949 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Pļaviņas

Pļaviņas () on kaupunki itäisessä Latviassa Väinäjoen oikealla rannalla. Vuonna 2016 siellä oli 3 402 asukasta. Kaupungin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. == Historia == Kahden linnavuoren arkeologisten kaivausten perusteella Väinäjoen ranta ja entisen Stockmannin kartanon alue ovat olleet asuttuja 3. vuosisadalta eKr. lähtien. Linnavuorista vanhempi, Loxtenin linnavuori, oli käytössä 400−600-luvuilla, kun taas nuorempi Oliņkalnsin linnavuori on varhaiskeskiajalta. Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä Puolan sodan aikana, jolloin alueella sijaitsi ruotsalaisten sotaleiri. Vuonna 1629 kaupunki joutui kokonaan Ruotsin vallan alle. Ruotsin aikakausi päättyi vuonna 1721, jolloin venäläiset valloittivat Vidzemen. 1800-luvun alussa läheinen Gostiņin kaupunki alkoi muodostua. Tuolloin Pļaviņas oli vain pieni kylä Stockmannshofin seurakunnassa. Vuonna 1861 Riika-Daugavpils-Orla-rautatieyhteys avattiin silloisen Stockmannshofin kohdalle ja kaupunki alkoi kehittyä. Vuonna 1878 kaupunkiin avattiin apteekki ja vuonna 1894 lasitehdas, joka tuhoutui ensimmäisessä maailmansodassa. Vuonna 1922 Pļaviņasille myönnettiin kaupungin oikeudet. 26. huhtikuuta 1927 kaupunkia laajennettiin yhdistämällä se Gostiņin kanssa. 1930-luvun alussa Gostiņi erotettiin jälleen Pļaviņasista, mutta ne yhdistettiin uudelleen vuonna 1956. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pļaviņasin kotisivut Luokka:Latvian kaupungit
Viļāni

Viļāni () on kaupunki Latgalliassa Latviassa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1928. Vuonna 2016 siellä oli 3 156 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viļānin kotisivut Luokka:Latvian kaupungit
Veltins

Brauerei C. & A. Veltins on saksalainen olutpanimo. Panimon historia alkaa vuodesta 1852 kun Clemens Veltins hankki itselleen pienen paikallispanimon Grevensteinin kylässä. Clemensin jälkeen panimon johtoon siirtyivät hänen poikansa Carl ja Anton Veltins, joiden mukaan panimo nimettiin nykyisellä nimellään. C. & A. Veltinsin tuotteisiin kuuluvat nykyään muun muassa Veltins Pilsener, Grevensteiner oluet, Pülleken helles-olut ja V+ olutmix-juomat. ==Sponsorointi== Veltins toimii jalkapalloseurojen FC Schalke 04 ja VfL Wolfsburg sekä mäkihypyn maailmancupin Keski-Euroopan mäkiviikkojen sponsorina. Vuonna 2020 Veltins sponsoroi myös Kuusamossa järjestettävää mäkihypyn maailmancupin Ruka Nordic -kisaa. FC Schalke 04:n kotistadion on nimeltään Veltins-Arena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *viralliset kotisivut Luokka:Saksalaiset panimot ja olutmerkit
Väinämöisen Tuonelan-matka

Väinämöisen Tuonelan-matka, joskus myös Tuonelassa käynti on suomalaisen kansanrunouden kertomus, jossa Väinämöinen matkaa kuolleiden maahan Tuonelaan. Motiivina voi olla esimerkiksi veneen rakentamiseen tai reen korjaamiseen tarvittavan työvälineen tai puuttuvien sanojen (luote) hakeminen.Haavio 1950, s. 105–107. Kalevalassa kertomus esiintyy kahdesti, 16. ja 21. runossa; näistä ensimmäisessä Väinämöinen tarvitsee sanoja rakentaakseen veneen, toisessa puolestaan etsii "orasta" tai "vääntiätä" eli jonkinlaista poraa korjatakseen rikkoutuneen reenjalaksen. Väinämöisen Tuonelan-matkasta kertovan runon toisintoja on kerätty pääasiassa Vienasta ja Repolasta, mutta yksittäisiä hajatapauksia on tavattu muualtakin. Eräässä toisinnossa runo on sulautunut yhteen Lemminkäisen virren kanssa, ja sen päähenkilönä on Väinämöisen sijaan Kaukomieli.http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr01103660 == Juoni == Kertomuksen sisältö vaihtelee eri toisinnoissa. Pääpiirteissään Kalevalan 16. runon kertomusta muistuttava vienalaisen runonlaulajan Arhippa Perttusen toisinto alkaa Oluen uhkauksella ja Päivölän pidoilla, joissa Väinämöisen reki rikkoutuu. Väinämöinen pyytää paikallaolijoita hakemaan Tuonelasta "oran" eli "vääntiön", mutta nämä kieltäytyvät. Varoituksista huolimatta Väinämöinen lähtee itse Tuonelaan. Perille päästyään hän pyytää Tuonen lautturia Tuonen tyttiä saattamaan hänet Tuonen mustan virran yli, jolloin tytti vaatii häntä kertomaan tulosyynsä.http://dbgw.finlit.fi/skvr/teksti.php?id=skvr01103620 Väinämöinen valehtelee olevansa kuollut, mutta tytti tietää tarkalleen, millaisia ovat eri tavoin kuolleet – rautaan kuolleet ovat verisiä, hukkuneet vetisiä ja palaneen vaatteet ovat tulessa. Väinämöinen kuitenkin lopulta pääsee Tuonelle kerrottuaan tytille matkansa todellisen tarkoituksen.Haavio 1950, s. 110, 117–119. Tuonelassa Väinämöinen ruokitaan kelvottomalla ruoalla ja laitetaan nukkumaan käärmevuoteeseen. Hän onnistuu kuitenkin pakenemaan Tuonen tytin rautaverkon läpi muuttumalla käärmeeksi, kuten šamaaneille on tyypillistä Manalan-matkoillaan. Palattuaan Väinämöinen kertoo eläville Tuonelan oloistaHaavio 1950, s. 119–127. ja varoittaa heitä matkaamasta elävinä kuolleiden maahan. Väinämöinen käy myös vaarallisella matkalla ammoin kuolleen tietäjä Antero Vipusen vatsassa hakemassa kolmea puuttuvaa sanaa, jotka hän saakin taottuaan raudasta korennon.Haavio 1950, s. 132–138. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalainen kansanrunous Luokka:Väinämöinen
Virtuaalityöpöytä

Virtuaalityöpöytä on tietotekniikassa graafisen käyttöliittymän toiminto, jonka avulla ikkunointijärjestelmän ikkunointialue on laajempi kuin fyysinen näyttöalue. Erilaisia tapoja tietokonenäytön jakamiseen sovelluksien kesken ovat: # Muuttuva näytön käyttö: käyttäjä voi valita näyttöalueen käytön eri sovelluksille # Muokatut näkymät: ikkunat voidaan pienentää ikoneiksi, jotka muistuttavat alkuperäisestä ikkunasta # Suuret virtuaaliset työtilat: kaikki sovellukset ovat yhdessä näyttöä suuremmassa työtilassa, jossa näyttö on liikkuva näkymä työtilassa # Useita virtuaalisia työtiloja: sovelluksia voi siirtää työtilasta toiselle ja on useita työtiloja Varhainen toteutus oli Xeroxin Rooms, joka myös patentointiin. Patentoitu menetelmä käsittelee vaihdettavia työtiloja (). Ensimmäinen virtuaalityöpöydän sisältävä ikkunanhallintaohjelma X Window Systemille oli Tom LaStrangen swm, jonka jälkeen tulivat muun muassa vtwm, tvtwm ja olvwm. Amiga sisälsi "vedettäviä näyttöjä" (), jolloin ohjelmat olivat omilla näytöillään ja laitteistotuen avulla pystyi katsomaan toisen näytön takana olevaa. Kaikki ohjelmat oli mahdollista avata omille näytöille. == Katso myös == * Työpöytäympäristö == Lähteet == Luokka:Käyttöliittymät
Mats Perämaa

Mats Perämaa (s. 12. lokakuuta 1964 Ahvenanmaa) on suomalainen poliitikko, jonka puolue on Ahvenanmaan liberaalit.http://www.regeringen.ax/sites/www.regeringen.ax/files/attachments/page/cv- mats- peramaa.pdf&ved;=2ahUKEwiRlLXW3KntAhUE2SoKHeVuBzAQFjAJegQIGRAB&usg;=AOvVaw3XrtXKd6VdJQ0Zj0RFJIXV Vuodesta 2015 Perämaa on toiminut Ahvenanmaan valtiovarainministerinä, vuosina 2011–2015 jäsenenä Ahvenanmaan parlamentissa ja puheenjohtajana Kumlingen kunnanhallituksessa vuosina 1998–2007. == Lähteet == Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Kumlingen kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilho Partanen

Vilho Eemeli Partanen (21. joulukuuta 1919 Kajaanin maalaiskunta – 22. lokakuuta 2004)Laukaan seurakunta, Partanen Vilho Emil, Laukaan hautausmaa, Laukaa, osio 12, viitattu 29.4.2022 oli suomalainen kestävyysjuoksija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Partanen, Vilho Eeemeli, sivu 907, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän edusti Vihtavuoren Pamausta, ja oli pituudeltaan 158 cm. Partanen sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 maratonilla 12:nneksi ajalla 2.45.26. Hän saavutti maratonin Pohjoismaiden- mestaruuskilpailuissa pronssia 1951. Partanen voitti maratonin Suomen- mestaruuden Miehikkälässä 1950 ajalla 2.39.59. Hän saavutti samalla matkalla SM-hopeaa 1951 ja SM-pronssia 1949. Maastojuoksun pitkän matkan joukkuekilpailussa hän sai SM-hopeaa 1949. Partanen juoksi maratonennätyksensä 2.31.00,2 Turussa lokakuussa 1952. Partanen työskenteli happomiehenä ja asui Vihtavuoressa. Hän juoksenteli Vihtavuoressa vielä 1980-luvulla ja juoksumahdollisuuksien vähettyä ajeli pitkiä lenkkejä polkupyörällä. Harjoituksissa kerrotaan hänen käyttäneen juoksupohjana Vihtavuoren tehtaiden lähellä olevaa Sikosuota. Talvella piti juosta jopa junanradalla, jossa ei ollut niin paljon lunta. Kerran Mikko Hietanen harjoitteli kovassa pakkasessa yhdessä Partasen kanssa. He eivät kuulleet tavarajunan lähestyvän heitä takaapäin, koska molemmilla oli juostessaan kovan pakkasen takia karvahatut päässä ja korvat hyvin suojattuna. Mutta he huomasivat kuitenkin junan ja onnistuivat hyppäämään tavarajunan edestä pois viime hetkellä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Helge Nylund

Helge Johannes Nylund (1. maaliskuuta 1930 – 2013) oli suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti aktiiviurallaan IK Kronania. Hän oli pituudeltaan 185 cm. Nylund voitti kuulantyönnön Suomen-mestaruuden Jyväskylässä 1950 tuloksella 14,76. Hän kilpaili kahdesti aikuisten maaottelussa sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Turussa 1950. Hän työnsi ennätyksensä 14,97 Vaasassa elokuussa 1954. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Villa Salin

Villa Salin on huvila Lauttasaaressa. Huvilan rakennuttivat leskirouvat Ida Salin ja Josefina Nyman-Sjöberg tontille, jonka he olivat ostaneet vuonna 1900 saaren omistaneelta Ivan Wavulinilta. Ida Salinin isä rakensi huvilan vuonna 1901 kesäkäyttöön ja se sai nimekseen Solvik Torp tai Solvikstorp. Kuusi vuotta myöhemmin huvila siirtyi kokonaan Salinille, joka laajensi ja kohensi taloa. == Rakennus ja puutarha == Rakennus on kokenut useita muodonmuutoksia. Sen koristeelliset osat ovat muuttuneet ja alkuperäinen lautaverhous on muuttunut kivirappaukseksi. Rakennus oli tehty talviasuttavaksi jo 1930-luvulla. Solvikstorpin muotopuutarha on Paul Olssonin suunnittelema. Ida Salin, joka oli saanut ensimmäisten naisten joukossa puutarhurikoulutuksen, osallistui omena-, kukka- ja vihannestarhan suunnitteluun ja hoitoon. == Omistajat == Ida Salinin kuollessa vuonna 1952 huvila siirtyi Naiasialiitto Unionin omistukseen Salinin testamentattua sille koko omaisuutensa. Yhdistyksen omistuksessa puutarhaa yksinkertaistettiin ja huvila peruskorjattiin vuonna 1999. Yhdistys käyttää rakennusta ja sen puutarhaa koulutustilaisuuksien järjestämiseen ja vuokraa niitä erilaisiin tilaisuuksiin, tapahtumiin ja juhliin. Huvila nimettiin myöhemmin rakennuttajansa mukaan Villa Saliniksi. == Lähteet == Luokka:Helsingin huvilat ja villat
Matti Danielsson

Matti Valfrid Danielsson (27. marraskuuta 1926 Viipuri – 7. tammikuuta 2007) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Turun Rientoa. Danielsson voitti 800 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Vaasassa 1948 ajalla 1.53,3. Hän sai samalla matkalla SM-pronssia 1948. Hän saavutti viestijuoksun SM- kilpailuissa 4 × 800 metrin viestissä kultaa 1948 ja hopeaa 1949 sekä 4 × 400 metrin viestissä pronssia 1947. Danielsson kilpaili viidessä aikuisten maaottelussa vuosina 1948–1950. Hän voitti 800 metrin maaottelujuoksun Helsingissä heinäkuussa 1949. Danielsson juoksi 800 metrin ennätyksensä 1.52,8 Colombes'ssa 19. syyskuuta 1948. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Mikko Kaasalainen

Mikko Kaasalainen (1965 – 12. huhtikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja matematiikan professori Tampereen yliopistossa. Kaasalainen oli yksi Suomen menestyneimmistä matemaatikoista. == Elämä ja ura == Kaasalainen aloitti uransa Helsingin observatoriosta ja Helsingin yliopistosta 1980-luvun lopulla. 1990-luvun alussa Kaasalainen liittyi Oxfordin yliopistoon työskentelemään Hamiltonin mekaniikkaan integroituvuuteen keskittyvän väitöskirjansa parissa ja jatkoi myöhemmin muotojen jälleenrakentamista Helsingin yliopistossa. Yksi Kaasalaisen uran kohokohdista oli vuonna 2007 ilmestynyt tutkimus, jossa selvitettiin auringon säteilyn vaikutuksia asteroidien liikkeisiin. Kaasalainen oli Kansainvälinen tähtitieteellinen unionin ja Ursan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Heikki Nieminen (korkeushyppääjä)

Heikki Hjalmar Nieminen (29. tammikuuta 1922 – 15. toukokuuta 2002) oli suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Nieminen voitti korkeushypyn Suomen-mestaruuden Helsingissä 1944 tuloksella 192 cm ja Vaasassa 1948 tuloksella 193. Hän saavutti lisäksi SM-hopeaa 1943 ja SM- pronssia 1945. Nieminen kilpaili kolmessa aikuisten maaottelussa vuosina 1945–1950 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Helsingissä heinäkuussa 1945. Nieminen hyppäsi ennätyksensä 195 cm Oslossa 7. syyskuuta 1945. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Erkki Latvala (ampumahiihtäjä)

Erkki Juhani Latvala (s. 20. elokuuta 1965 Teuva) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Kauhajoen Karhua. Latvala sijoittui 1994 talviolympialaisissa pikakilpailussa (10 km) 54:nneksi ja viestissä viidenneksi. MM-kilpailuissa hän oli Antholzissa 1995 pikakilpailussa 34:s ja viestissä kymmenes sekä Ruhpoldingissa 1996 normaalimatkalla (20 km) 31:s ja viestissä kuudes. Latvala sijoittui maailmancupin osakilpailussa normaalimatkalla seitsemänneksi Lillehammerissa kaudella 1992–1993 ja kymmenenneksi Oslossa kaudella 1991–1992. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voitto Jalava

Voitto Armas Jalava (11. toukokuuta 1924 Kajaani – 19. heinäkuuta 1994) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Helsingin Kisa-Tovereita vuoteen 1947 ja sittemmin Helsingin Jyryä. Jalava voitti 100 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1947 ajalla 11,0. Hän saavutti samalla matkalla SM-hopeaa 1942, 1943, 1945, 1946 ja 1948. Jalava edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1945–1949. Hän voitti 100 metrin maaottelujuoksun Brysselissä 1946 ja Kööpenhaminassa 1947. Jalava juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,8 Helsingissä 11. syyskuuta 1946. 200 metriä hän juoksi parhaimmillaan aikaan 22,4 Helsingissä 5. lokakuuta 1947. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Jorma Lindell

Jorma Uolevi Lindell (13. heinäkuuta 1924 Helsinki – 13. toukokuuta 1995) oli suomalainen pikajuoksija. Jorma Lindell pelasi sotavuosina kori- ja käsipalloa Eiran Kisa-Veikoissa, mutta yleisurheilusta ja erityisesti pikajuoksuista tuli sodan jälkeen hänen päälajinsa. Yleisurheilussa hänen seurakseen tuli Helsingin Kisa-Veikot (HKV). Lindell voitti 200 metrin juoksun Suomen- mestaruuden Tampereella 1947 ajalla 23,0. Hän sai samoissa kisoissa pronssia 100 metrillä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 1947 ja 1948 sekä hopeaa 1949. Lindell juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,1 Helsingissä 22. syyskuuta 1946 ja 200 metrin ennätyksensä 22,7 Uppsalassa 27. syyskuuta 1947. Urheilu-uransa jälkeen Lindell toimi urheilun järjestötyössä ja vuodesta 1962 lähtien hän toimi Stadion-säätiön palveluksessa, ensin apulaisisännöitsijänä ja vuodesta 1965 isännöitsijänä aina eläköitymiseensä eli vuoteen 1988 asti. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Ruben Casén

Seth Ruben Casén (30. kesäkuuta 1916 Kokkola – 24. maaliskuuta 1999) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Gamlakarleby IF:ää. Casén voitti 800 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1947 ennätyksellään 1.54,4. 1 500 metriä hän juoksi parhaimmillaan aikaan 4.02,2 Uumajassa 1946. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Johanna Saarinen

Johanna Maria Saarinen (s. 8. syyskuuta 1973 Köyliö) on suomalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili talviolympialaisissa vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmari Karppanen

Ilmari Karppanen (21. maaliskuuta 1918 Sakkola – 23. toukokuuta 2007)Urjalan seurakunta, Karppanen Ilmari, Urjalan hautausmaa, osasto 16, viitattu 3.5.2022 oli suomalainen kymmenottelija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Karppanen, Ilmari, sivu 1357, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän edusti Helsingin Kisa- Veikkoja, Oriveden Ponnistusta, Tampereen Pyrintöä ja vuodesta 1948 Urjalan Urheilijoita. Karppanen voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden Seinäjoella 1946 pistein 5757. Hän saavutti samassa lajissa SM-hopeaa 1945. Hän otteli ennätyspisteensä 5878 Mäntässä 1946. Karppanen kuului Lontoon olympiavalmennusryhmään, mutta joutui imusuonen tulehduksen vuoksi jäämään pois olympialaisista. Kuulantyönnössä hän oli vain kerran piirinmestari, sillä usein "kantona kaskessa" oli Sulo Bärlund, joka oli Suomen parhaita työntäjiä. Karppanen oli aktiivisesti mukana nuorisoseuratyössä ja kuului 15 vuotta Urjalan Urheilijoiden johtokuntaan. Karppanen oli ammatiltaan Urjalassa asunut maanviljelijä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Heikki Nieminen (täsmennyssivu)

Heikki Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat: * Heikki Nieminen (1926–2016), suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko * Heikki Nieminen (1922–2002), suomalainen korkeushyppääjä * Heikki Nieminen (s. 1994), suomalainen pikajuoksija * Heikki-Tapio Nieminen (1938–2013), suomalainen teologi ja toimittaja.