EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yrjö Ilvessalo

Yrjö Ilvessalo (vuoteen 1911 Sarén; 1. joulukuuta 1892 Tampere – 6. joulukuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja metsätieteilijä. ==Henkilöhistoria== Ilvessalon vanhemmat olivat vankilanjohtaja Karl Sarén ja Amanda Sahlbom ja puoliso vuodesta 1920 Lyyli Metsäpelto. Hänen veljensä oli metsätieteilijä Lauri Ilvessalo. Ilvessalo tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1911, suoritti Helsingin yliopistossa metsänhoitotutkinnon 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja lisensiaatiksi 1920 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1921. Hän oli Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen dosentti 1932–1948 ja työskenteli ajoittain virkaatekevänä professorina. Ilvessalo oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioinnin professori 1922–1948 ja Suomen Akatemian jäsen vuosina 1948–1962. Hänen merkittävin työnsä oli laajojen alueiden metsävarojen inventointimenetelmien kehittäminen ja inventointien tekeminen. Hän suunnitteli ja johti ensimmäisen valtakunnallisen metsävarojen inventoinnin linja-arviointimenetelmällä 1921–1924 sekä vielä kolmesti sen jälkeen.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1181. Otava 1968. Valtiotieteen tohtori, kaupallinen neuvos Jaakko Ilvessalo on Yrjö Ilvessalon poika.Kuka kukin on 1978, s. 278. ==Julkaisuja== * Mäntymetsikköjen valtapuitten kasvusta mustikka- ja kanervatyypin kankailla Salmin kr. puistossa, 1916. * Tutkimuksia metsätyyppien taksatoorisesta merkityksestä, 1920. * Kasvu- ja tuottotaulukot Suomen eteläpuoliskon mänty-, kuusi- ja koivumetsille, 1920. * Tutkimuksia yksityismetsien tilasta Hämeen läänin keskiosissa, 1923. * Suomen metsät: Metsävarat ja metsien tila, 1924. * Suomen metsät viljavuusalueittain kuvattuina, 1930. * Pohjoismaiden metsävarat toisiinsa verrattuina, 1931. * Metsätyyppien esiintyminen eri maalajeilla, 1933. * Metsä- ja suotyyppien esiintymisen keskinäisestä suhteesta, 1934. * Metsämaitten jyvityksen perusteet, 1938. * Metsän arvioiminen, Tapion taskukalenteri, useita painoksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Y. Ilvessalo : Villin Lännen jättiläisiä, Suomen Kuvalehti, 13.10.1928, nro 42, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Bonifacio Edu

Bonifacio Edu N'Dong (s. 3. kesäkuuta 1969) on päiväntasaajanguinealainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä yhdeksänneksi. Hän osallistui lisäksi 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa hän myös putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä viidenneksiBonifacio Edu Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com yhdessä Ponciano Mbomion, Casimiro Asumu Nzen ja Gustavo Envelan kanssa.Equatorial Guinea Athletics at the 1996 Atlanta Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Päiväntasaajanguinealaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosti Aaltonen

Kosti Feliks Aaltonen (12. tammikuuta 1894 Ulvila – 7. tammikuuta 1983 Joensuu) oli suomalainen kauppaneuvos. Hän toimi 55 vuotta sanomalehti Karjalaista julkaisevan Pohjois-Karjalan Kirjapaino oy:n toimitusjohtajana. Hän sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1948 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1967. Aaltonen kävi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun. Vuonna 1916 hänet kutsuttiin Joensuun Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijäksi. Vuonna 1919 yhtiö yhdistettiin Pohjois-Karjalan Kirjapainoon, ja hänestä tuli toimitusjohtaja. Siirryttyään eläkkeelle 1970-luvun alussa hänestä tuli yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Työssään hän korosti levikkityön ja erityisesti asiamiesverkoston merkitystä Karjalaisen liiketoiminnan perustana. Joensuun kaupunginvaltuustossa Aaltonen oli vuosina 1934–1954. Hän oli myös Joensuun evankelisluterilaisen seurakunnan kirkkovaltuuston ja -neuvoston jäsen. Hän oli Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallintoneuvoston jäsen. Hän oli Suomen Kalamiesten Keskusliiton valtuuskunnassa. Aaltonen oli jalkapallo- ja jääpallomies. Hän oli Pohjois-Karjalan ensimmäinen 1. luokan tuomari. Urheiluseura Joensuun Kalevaisissa hän toimi varapuheenjohtajana. Hänen kunniakseen on Joensuussa nimetty Kosti Aaltosen tie. Se johtaa Noljakassa Pohjois-Karjalan Kirjapainon toimitalolle. ==Lähteet== * Kosti Aaltosen muistokirjoitus, Karjalainen 9.1.1983. * Aimo Salonen: Herrasmies Kosti ja hönen uutterat ahertajansa. Karjalainen 2.10.2004 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Fletcher Wamilee

Fletcher Wambo Wamilee (s. 6. tammikuuta 1972) on vanuatulainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä oli 100 metriltä 11,02 vuodelta 1990. == Lähteet == Luokka:Vanuatulaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valentin Ngbogo

Valentin Ngbogo (s. 14. helmikuuta 1969) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja putosi sekä miesten 100 että 200 metrin juoksukilpailuissa ensimmäisellä kierroksella. 100 metrin juoksussa hän jäi eränsä kuudenneksi ja 200 metrin juoksussa viidenneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Keskiafrikkalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Le Pion

Le Pion on ranskalaisen Christian Gionin ohjaama elokuva vuodelta 1978. == Rooleissa == == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1978 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Ivo Daneu

Ivo Daneu (s. 6. lokakuuta 1937 Maribor) on slovenialainen uransa lopettanut koripalloilija sekä koripallovalmentaja. Hänet valittiin vuonna 1967 Jugoslavian vuoden urheilijaksi. Daneu tunnettiin erityisesti hook-heitostaan, jonka hän pystyi heittämään kaukaakin. Uransa jälkeen hänet valittiin FIBA Hall of Fameen. Daneu pelasi vuosina 1949–1956 Branik Mariborin joukkueessa ennen siirtymistään KK Union Olimpijaan. Hän voitti Olimpijassa Jugoslavian- mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1957, 1959, 1961, 1962, 1966 sekä 1970. Daneu lopetti pääsarjauransa viimeisen mestaruuden jälkeen ja jatkoi uraansa Olimpijan valmentajana yhden kauden ajan. Myöhemmin hän valmensi myös Rudar Trbovljea. Daneu pelasi menestyksekkään maajoukkueuran Jugoslavian koripallomaajoukkueessa. Hän osallistui kolme kertaa sekä olympialaisiin että MM-kilpailuihin. Olympialaisista Daneu voitti hopeaa ja MM-kisoissa hän voitti kolme mitalia. Vuoden 1970 MM-kilpailuissa Daneu voitti kultaa ja vuoden 1967 kisoissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. EM-tasolla Daneu saavutti kolmesti hopeaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * FIBA Hall of Fame Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset koripallovalmentajat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Länsi-Niilin virus

Länsi-Niilin virus on flaviviruksiin kuuluva virus, joka tarttuu hyttysten välityksellä. Se voi levitä myös verensiirrossa sekä myös raskauden aikana sikiöön. Noin 80 prosenttia kantajista ei saa mitään oireita, mutta loput saavat pahoinvointia ja päänsärkyä, noin yksi prosentti aivokalvontulehdus- tai aivotulehdustyyppisiä oireita. Tauti voi johtaa kuolemaan. Tautia vastaan ei ole rokotetta. Hoito on oireenmukainen, tarvittaessa suonensisäinen nesteytys. Viruksen isäntäeläin on lintu ja sen levinneisyys kasvaa muuttolintujen mukana. Virusinfektiota on esiintynyt Länsi-Afrikassa pitkään, ja se on eristetty ensimmäisenä Ugandassa vuonna 1937. Tauti on levinnyt pikku hiljaa varsin maailmanlaajuiseksi. == Leviäminen == Virus tarttuu linnuista hyttysiin, joista se edelleen voi tarttua ihmisiin ja hevosiin. Virus voi tarttua myös suoraan naarashyttysen muniin. Viruksen isäntäeläimille varpuslinnuille, se on yleensä oireeton. Virusta levittävät monet Culex-suvun hyttyset, kuten Culex pipiens ja Culex modestus. Infektoituneella ihmisellä on veressä virusta vain vähän, eikä se siksi tartu ihmisestä toiseen hyttysenpiston välityksellä. Ihmisten välinen tartunta on mahdollinen verensiirroissa, elinsiirroissa, äidiltä sikiölle tai imetyksessä vauvalle. Muuttolinnut levittävät virusta uusille maantieteellisille alueille. Aiemmin virusta esiintyi vain Aasiassa, Afrikassa ja Välimeren alueella. Sairautta on esiintynyt Länsi-Afrikassa pitkään, ja se on eristetty ensimmäisenä Ugandassa vuonna 1937. 2000-luvun alkuvuosikymmeninä virus on levinnyt jo erittäin laajalle alueelle: läpi Afrikan ja Lähi-idän, osaan Eurooppaa ja aiemman Neuvostoliiton aluetta, Etelä-Aasiaan, Australiaan ja Amerikan mantereelle. Yhdysvalloissa sitä todettiin ensi kerran 1999 New Yorkissa. Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen (ECDC) mukaan Länsi-Niilin kuume tunnistettiin vuonna 2017 (lokakuun 26. päivään mennessä) Euroopan yhteisön maissa yhteensä 197 ihmiseltä, ja lähialueella 71 ihmiseltä. Useat taudin saaneista kuolivat. Infektiotautia tavattiin vuonna 2017 seuraavasti (luvuista ensimmäinen kertoo sairastuneiden, jälkimmäinen kuolleiden lukumäärän): Romania (64 tapausta, 13 kuollutta), Italia (55, 1), Serbia (49, 2), Kreikka (48, 5), Unkari (19, 1), Israel (17), Turkki (5, 1), Kroatia (5), Itävalta (4), Ranska (1) ja Bulgaria (1). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Zoonoosit Luokka:RNA-virukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2010

Suomen vuoden 2010 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Seinäjoella 19.-20.12.2009. === Miesten yleismestaruus === Kaikki matkat luistelleet. Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Niko Räsänen 39,77 2 7.24,22 1 1.59,30 1 15.30,89 1 170,503 2 Joel Vähä-Salo 39,84 3 7.44,25 3 2.01,45 2 16.41,36 5 176,816 3 Samuli Ollanketo 40,59 4 7.44,31 4 2.04,98 4 16.04,98 2 176,930 4 Jarkko Viertola 41,30 7 7.55,37 5 2.11,77 7 16.15,23 3 181,522 5 Verneri Kinnunen 41,53 9 8.05,13 6 2.12,02 8 16.51,87 6 184,644 6 Joonatan Pappinen 42,62 13 8.07,15 8 2.14,04 11 17.10,09 7 187,519 7 Antero Kotijärvi 44,19 17 8.06,64 7 2.17,16 13 16.32,01 4 188,174 8 Pertti Kiiskinen 41,15 5 8.18,15 11 2.13,58 10 17.39,38 8 188,461 9 Tapani Renko 45,22 19 8.26,34 13 2.21,34 16 17.39,73 9 195,953 10 Ari Hiltunen 44,10 15 8.43,25 14 2.23,31 18 18.00,17 10 198,204 \- Robert Brandt 41,40 8 7.38,87 2 2.07,44 6 DSQ – – === Naisten yleismestaruus === Mitalistit. Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 500 m # 5 000 m # Pisteet 1 Laura Koriseva 44,27 2 4.56,95 2 2.19,63 2 8.46,46 2 192,951 2 Saana Hyttinen 42,70 1 5.04,96 3 2.19,57 1 8.51,10 3 193,160 3 Pia Humisto 45,85 8 4.56,91 1 2.23,52 3 8.35,92 1 194,767 == Lähteet == * Luisteluliiton tuloskalenteri Luokka:Vuoden 2010 pikaluistelu Luokka:Seinäjoen urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen- mestaruuskilpailut
Nižnevartovskin piiri

thumb|80px|Nižnevartovskin piirin vaakuna Nižnevartovskin piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan itäosissa Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 118 500 neliökilometriä (mikä on yli 1/3:aa Suomen pinta-alasta). Nižnevartovskin piirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 35 745 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Nižnevartovsk (251 694 asukasta vuonna 2010) muodostaa oman, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Muita Nižnevartovskin piirin sisälle sijoittuvia, paikallishallinnollisesti erillisiä, petrokemian tuotantotaajamista kasvaneita kaupunkeja ovat: Megionin kaupunkipiiri (56 382 as.), Radužnyin kaupunkipiiri (43 399 as.), Langepasin kaupunkipiiri (41 670 as.) ja Pokatšin kaupunkipiiri (17 171 as.). ==Piirin kunnat== Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Nižnevartovskin piiri jakautuu kahteen kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan. Nižnevartovskin piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat (alla ktt= kaupunkityyppinen taajama): * Izlutšinskin kaupunkikunta, 17 848 asukasta, joista kuntakeskus ktt Izlutšinskissa (Излучинск) 17 399 ja maaseutukylissä 449 henkeä. * Novoaganskin kaupunkikunta, 11 027 asukasta, joista kuntakeskus ktt Novoaganskissa (Новоаганск) 10 343 ja maaseudulla 684 henkeä. Nižnevartovskin piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat: * Aganin maalaiskunta (keskuksena Aganin taajama, Аган), 535 as., * Larjakin maalaiskunta (Larjakin kylä, Ларьяк), 1 941 as., * Pokurin maalaiskunta (Pokurin kylä, Покур), 688 as., * Vahovskin maalaiskunta (Vahovskin taajama, Ваховск), 2 226 as., * Vatan maalaiskunta (Vatan kylä, Вата), 526 as. * Zaitseva Retškan maalaiskunta (Zaitseva Retškan taajama, Зайцева Речка) 703 as., Lisäksi väestönlaskennassa kirjattiin kyläkuntien ulkopuolelle 251 maaseutuasukasta. Osa Nižnevartovskin piirin kylistä sijaitsee kunnollisen, ympärivuotisen tieyhteyden ulkopuolella. Piirin huolto- ja liikenneyhteyksiä hoidetaan siksi kesäaikaan osin vesiteitse, talvella moottorikelkoilla ja ympärivuotisesti myös säännöllisten helikopterivuorojen avulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nižnevartovskin piirin sivusto (nvraion.ru) * Nižnevartovskin piiri Hanti-Mansian sivustolla (admhmao.ru) Luokka:Hanti-Mansian piirit
Tomi Leivo (jääpalloilija)

Tomi Leivo (s. 21. toukokuuta 1971) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija. Hän edusti Suomessa ainoastaan kasvattajaseuraansa Narukerää, jossa Leivo pelasi Bandyliigaa 16 kauden aikana yhteensä 303 ottelua ja teki niissä 119 maalia. Lisäksi hän pelasi yhden kauden Norjan pääsarjassa Eliteserienissä. Leivo toimi Narukerän pelaajavalmentajana vuosina 2000–2004 sekä 2007–2009. Kaudella 2009–2010 hän oli mukana Akilleksen valmennusryhmässä.Suomen Jääpalloliitto. Viitattu 25.1.2013. ==Saavutukset pelaajana== *SM-kultaa: 1999 *SM-hopeaa: 2005 *SM-pronssia: 1998, 2002, 2006 ==Lähteet== *International Bandy Database *Urheilusuomi *Aimo Miinalainen: Narukerä 40 – Mestareiden tekijä ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpallovalmentajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nina Vislova

Nina Gennadijevna Vislova (; s. 4. lokakuuta 1986 Moskova) on venäläinen sulkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssia naisten nelinpelissä yhdessä Valeria Sorokinan kanssa.Nina Vislova Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Vislovasta tuli nelinpelissä Sorokinan kanssa ensimmäiset venäläiset sulkapallon Euroopan-mestarit vuonna 2010. Hän sai EM-kisoissa myös pronssia vuosina 2008 ja 2012.Badminton Europe: Nina Vislova == Lähteet == Luokka:Venäläiset sulkapalloilijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Magalie Pottier

Magalie Pottier (s. 16. maaliskuuta 1989 Nantes) on ranskalainen pyöräilijä. Hän sijoittui vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa seitsemänneksi naisten BMX-pyöräilyssä.Magalie Pottier Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Hänellä on lukuisia Ranskan-, Euroopan- ja maailmanmestaruuksia. Häntä on valmentanut Fabrice Vettoretti.Magalie Pottier: BIO == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset pyöräilijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Smulders

Laura Smulders (s. 9. joulukuuta 1993 Nijmegen) on alankomaalainen pyöräilijä. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssimitalin naisten BMX-pyöräilyssä.Laura Smulders Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset pyöräilijät Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nouakchottin kansainvälinen lentoasema

Nouakchottin kansainvälinen lentoasema (IATA: NKC, ICAO: GQNN) on Nouakchottissa, Mauritaniassa sijaitseva lentoasema.Great Circle Mapper: NKC - Airport Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie (3010 × 45 m).World Aero Data: NOUAKCHOTT Kyseessä on yksi Mauritanian kolmesta kansainvälisestä lentoasemasta; muut ovat Nouadhibou ja Atar. Näistä Nouakchott on vilkkain.Lonely Planet: Mauritania: Getting there & away == Lähteet == Kansainvälinen lentoasema Luokka:Mauritanian lentoasemat
Pekka Hiltunen (jääpalloilija)

Pekka Hiltunen (s. 15. lokakuuta 1978) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Kalix bandyä. Hiltunen on pelannut urallaan yli 60 A-maaottelua ja ollut mukana yhdeksän kertaa MM-kisoissa. Hän kuului Suomen hopea joukkueeseen myös vuoden 2016 MM-kilpailuissa. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa *SM-kultaa: 2000, 2002, 2004, 2005, 2006 ja 2007 ToPV:n riveissä, *SM-hopeaa: 2001, ja 2003 ToPV:n riveissä, *Jääpallon Champions Cup-mestaruus: 2011 ja 2012 Zorkin riveissä Maajoukkueessa *MM- hopeaa: 2011, 2016 *MM-pronssia: 2008, 2009 ja 2010 Henkilökohtaisesti *Bandyliigan All Stars: 2017-2018 ==Lähteet== *International Bandy Database *Suomen Jääpalloliitto – Miesten MM-kisojen infopaketti Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jubzang Jubzang

Jubzang Jubzang (s. 7. toukokuuta 1971) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa miesten yksilökilpailussa 63. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle. Kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa hän jäi yksilökilpailussa 48. ja kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä 43. sijalle.Jubzang Jubzang Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Jubzang myös toimi näissä kolmissa perättäisissä kisoissa maansa lipunkantajana.Bhutan | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Bhutanilaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karma Tenzin

Karma Tenzin (s. 1. joulukuuta 1972) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja jäi siellä 71. sijalle miesten yksilökilpailussa. Lisäksi hän osallistui joukkuekilpailuun, jossa hän jäi yhdessä Pema Tsheringin ja Jubzang Jubzangin kanssa 20. sijalle.Karma Tenzin Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Bhutanilaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arena Vänersborg

Arena Vänersborg on Ruotsissa Vänersborgin kaupungissa sijaitseva jääpallohalli. Syyskuussa 2009 käyttöön otettu halli on Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavan IFK Vänersborgin kotiareena. Jääpallohallin lisäksi samalla alueella Vänersborgin urheilukeskuksessa sijaitsevat muun muassa jalkapallostadion Vänersvallen, jäähalli, käsipallohalli sekä vanha jääpallostadion. Arena Vänersborgilla järjestetään jääpallo-otteluiden lisäksi myös erilaisia messuja, näyttelyitä sekä konsertteja. Asennettavan lattian avulla sitä voidaan käyttää myös eri sisäpalloilulajien peliareenana. Hallissa on ravintola, kahvila sekä neljä konferenssihuonetta neuvottelukäyttöön. Halli on toiminut vuoden 2013 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä. Vuonna 2019 halli on jälleen jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä. ==Lähteet== *Arena Vänersborgin kotisivut Luokka:Ruotsin jääpallohallit Luokka:Vänersborgin kunta Luokka:Ruotsin urheiluhallit
Finnish Graffiti 3

Finnish Graffiti 3 – Kannat kattoon on suomalaisen rockin historiaa valottavan sarjan kolmas kokoelma. Äänitteet ovat monofonisia, ja ne ovat vuosilta 1956, 1959, 1960, 1961 ja 1962. Kokoelman on julkaissut Oy Finnlevy Ab vuonna 1980. Tuottaja on Unto Torniainen ja kannesta vastaa RAZ. == Kappaleet == ; Raita 1 # Onni Gideon: "Havaiian rock" (O. Gideon) – 2:55. 1956 Manus / Scandia # Lasse Liemola & Erkki Ertaman yhtye: "Anna pois" (Trad. / LaLa / sov. E. Ertama) – 2:08. 21.7.1959 Manus / PSO # Lasse Liemola & Ossi Aallon skiffle- yhtye: "Diivaillen" ("Puttin' on the Style") (N. Cazden / LaLa / sov. Erkki Ertama) – 2:58. Heinäkuu 1959 Scandia / PSO # Vesa Enne & Ossi Runnen yhtye: "Nuori rytmi" (T. Kärki / R. Helismaa / T. Kärki) – 2:17. 21.9.1959 Fazer / Finnlevy # Jorma Kalenius & His Rock Devils: "Mä tahdon rokata" (J. Kalenius) – 1:32. 23.5.1960 Fazer / Finnlevy # Jorma Kalenius & His Rock Devils: "Takaan sen" ("Stuck on You") (A. Schroeder / J. Leslie McFarland / K. Tuomisaari / sov. J. Kalenius) – 2:02. 23.5.1960 Gladys Music Inc. / Finnlevy # Eino Grön, Kukonpojat & Arthur Fuhrmannin orkesteri: "Sininen kuu" ("Blue Moon") (R. Rodgers / Saukki / sov. A. Fuhrmann) – 2:33. Joulukuu 1961 Big 3 / Finnlevy # Pekka Loukiala rock-yhtyeineen: "Tutti Frutti" (R. Penniman - J. Lupin – D. Bostrie / P. Saarto / sov. O. Runne) – 2:35. Helmikuu 1961 Venice / Finnlevy ; Raita 2 # Pekka Loukiala rock-yhtyeineen: "Kannat kattoon" (Trad. / A. Lohimies / sov. O. Runne) – 3:11. Helmikuu 1961 Manus / Finnlevy # Eero ja Jussi rock-yhtyeineen: "Lapsenvahdin rock" ("Baby Sittin' Boogie") (J. Parker / R. Helismaa / sov. A. Fuhrmann) – 1:56. 11.4.1961 Morris / Finnlevy # Timo Jämsen & Jaakko Salon orkesteri: "Kohtalon tähti" ("Flaming Star") (S. Edwards / Saukki / sov. J. Salo) – 2:21. 29.11.1961 Belinda / Finnlevy # Timo Jämsen & Jaakko Salon orkesteri: "Tuollainen tyttö" ("Girl Like You") (J. Lordan / Saukki / sov. J. Salo) – 2:34. 29.11.1961 Scandia / Scandia # Ali Sommar & Four Dogs: "One Way Ticket" (To the Blues) (H. Hunter - J. Keller / sov. J. Petersen) – 2:08. 2.2.1962 Scandia / PSO # Ali Sommar & Four Dogs: "It's Drivin' Me Wild" (B. Russell - E. Haft / sov. J. Petersen) – 2:32. 2.2.1962 PSO # Rock-Jerry: "Party" (Trad. / sov. O. Malinen) – 1:55. Elokuu 1960 EMI # Rock-Jerry: "Long Tall Sally" (R. Penniman – E. Johnsson) – 2:06. Helmikuu 1960 Belinda / EMI == Lähteet == * C-kas. Finnish Graffiti 3 – Kannat kattoon (Finnlevy FK 2504) 1980 Luokka:Vuoden 1980 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
The Ratchet & Clank Trilogy

The Ratchet & Clank Trilogy (Pohjois-Amerikassa Ratchet & Clank Collection ja Japanissa Ratchet & Clank 1+2+3) on teräväpiirrolla remasteroitu Ratchet & Clank -pelisarjan ensimmäinen kokoelmapeli. Kokoelma sisältää kolme alun perin PlayStation 2:lle julkaistua peliä, Ratchet & Clankin, Ratchet & Clank 2:n ja Ratchet & Clank 3:n 1080p-kuvanlaadulla, ja ne sisältävät 720p:n stereoskooppisen 3D-tuen. Peli sisältää mahdollisuuden myös moninpelin pelaamiselle Ratchet & Clank 3:ssa PlayStation Networkin kautta. Alun perin Amazon Francen 2. maaliskuuta 2012 vuodattamana pelin olemassaolon vahvistivat Insomniac Games ja Sony Computer Entertainment 15. maaliskuuta 2012. Pelin kehitti Insomniac Games yhdessä Idol Mindsin kanssa. Pohjois-Amerikassa God of War Sagan sekä inFamous Collectionin rinnalla se on ensimmäinen peli Sonyn uudessa PlayStation Collections -luokassa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:Ratchet & Clank -pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Tasohyppelyt he:Ratchet & Clank (סדרת משחקים)#Ratchet & Clank Collection
Maijala

Maijala on länsisuomalainen sukunimi, joka on syntynyt siten, että talo on nimetty Maija-emännän mukaan Maijalaksi ja tästä on tullut sitten myös sukunimi.Pirjo Mikkonen, Sirkka Paikkala: Sukunimet, s. 330 Tunnettuja nimenkantajia: * Eero Maijala (1938–1969), näyttelijä * Eeva-Maria Maijala (s. 1967), Keskustan kansanedustaja * Juhani Maijala (s. 1939), yritysjohtaja * Kalle Maijala (1927–2016), kotieläintutkija, professori * Kauko Maijala (1924–2006), vuorineuvos, Perusyhtymän pääjohtaja * Lauri Maijala (s. 1986), teatteriohjaaja ja muusikko * Lilli Maijala (s. 1981), alttoviulisti * Marika Maijala (s. 1974), kuvittaja, graafikko ja lastenkirjailija * Marjaana Maijala (s. 1968), näyttelijä * Matti Maijala (1923–2007), Keskustan kansanedustaja, pankinjohtaja ja kunnallisneuvos * Meri Maijala (s. 1993), ampumahiihtäjä * Minna Maijala (s. 1975), tietokirjailija ja kirjallisuushistorioitsija * Paavo Maijala (1911–1991), tekniikan tutkija, professori * Seppo Maijala (s. 1944), näyttelijä. == Lähteet ==
Jevgeni Ivanuškin

Jevgeni Aleksandrovitš Ivanuškin (, s. 26. kesäkuuta 1979, Krasnoturjinsk) on venäläinen jääpallovalmentaja. Hän toimii Venäjän Superliigassa pelaavan Moskovan Dynamon päävalmentajana. Ennen valmentajan uraa Ivanuškin loi mittavan pelaajauran Superliigassa ja Venäjän maajoukkueessa. ==Pelaajaura== Ivanuškinin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1996–2001 ennen siirtymistään Sibskana-Energijan riveihin kausiksi 2002–2004. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2005 Arkangelin Vodnikissa. Sen jälkeen kaudesta 2006 lähtien hän on pelannut Moskovan Dynamossa. Venäjän mestari hän ollut kaikkiaan seitsemän kertaa eli vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012. ==Maajoukkueura== Venäjän maajoukkueessa Ivanuškin debytoi kaudella 1998–1999. MM-joukkueessa hän oli ensimmäisen kerran keväällä 2006, jonka jälkeen hän ollut joka vuosi joukkueen tärkeänä hyökkääjänä. Hän on ollut voittamassa maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa kevääseen 2016 mennessä osallistumissaan 12 MM-kisoissa. MM-kisoissa hän on tehnyt kaikkiaan 140 maalia. Paras maalintekijä hän on ollut kaksi kertaa eli vuonna 2010 jaettu maalikuninkuus ja vuonna 2012. ==Valmentajaura== Ivanuškin on toiminut Moskovan Dynamon päävalmentajana keväästä 2019 lähtien. Hänen komennossaan Dynamo on voittanut kaksi Venäjän mestaruutta vuosina 2020 ja 2022. Keväällä 2022 Ivanuškin teki Dynamon kanssa jatkosopimuksen.http://www.rusbandy.ru/news/15827/ ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 8 Venäjän mestaruutta vuosina 2005 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013 (Moskovan Dynamo) * 4 Venäjän mestaruushopeaa 2011, 2014, 2015, 2017 (Moskovan Dynamo) * 2 Venäjän mestaruuspronssia: 2016 (Dynamo), 2018 (Baikal-Energija) * 4 Jääpallon maailmancup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, * 4 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä, * 5 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008, 2013 ja 2015 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * 7 maailmanmestaruutta vuosien 2006, 2007, 2008,2013, 2014, 2015 ja 2016 MM-kisoissa * 4 maailmanmestaruushopeaa vuosien 2005, 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa * Nuorten maailmanmestari 1998. Henkilökohtaisesti * MM-kisojen paras hyökkääjä: 2013, 2014 ja 2015, * MM- kisojen maalikuningas: 2012 (jaettu) ja 2012. ==Lähteet== * Ivanuškin Bandysidan-tietokannassa * Ivanuškin rusbandy.ru-tietokannassa * Ivanuškin Moskovan Dynamon sivuilla === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Azerbaidžanin manat

Azerbaidžanin manat (kansainvälinen ISO 4217 -valuuttatunnus AZN) on Azerbaidžanin rahayksikkö. Manat jaetaan 100 qepikiin (). == Nykyiset käteisrahat, 2006 == Uusi manat otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2006, ja se korvasi vanhan manatin suhteessa 1 uusi manat = 5000 vanhaa manatia. Samalla otettiin uudelleen käyttöön qepik-arvoiset kolikot, joita ei ollut käytetty vuodesta 1993 lähtien inflaation vuoksi. Aiempi manat (ISO 4217 -valuuttatunnus AZM) pysyi käytössä 31. joulukuuta 2006 asti. === Kolikot === Käytössä on 1, 3, 5, 10, 20 ja 50 qepikin kolikot. Viimeinen on kaksimetallinen ja muistuttaa kahden euron kolikkoa. Muissakin kolikoissa on yhdennäköisyyttä eurokolikoihin. === Setelit === Käytössä on 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 manatin setelit. Niiden suunnittelija on itävaltalainen Robert Kalina, jonka suunnittelemia ovat myös ensimmäisen sarjan eurosetelit. Manat- seteleiden yleinen ulkonäkö on samanhenkinen kuin euroseteleiden, jotka olivat esikuvina. Nykyinen setelisarja Kuvat Nimellisarvo Mitat Pääväri Kuvaus Etupuoli Kääntöpuoli Teema Etupuoli Kääntöpuoli 1 manat 120 × 70 mm Harmaa Kulttuuri Azerbaidžanin kansanmusiikkisoittimia (dəf, kamança, tar) Ornamentteja muinaisista azerbaidžanilaisista matoista 5 manatia 127 × 70 mm Oranssi Kirjoitustaito ja kirjallisuus Historiallisia azerbaidžanilaisia kirjoittajia, runoilijoita ja kirjoja sekä ote Azerbaidžanin kansallishymnistä ja nykyisen azerin kielen kirjaimia Kalliopiirroksia Qobustanista, näytteitä vanhasta turkin kielestä 10 manatia 134 × 70 mm Sininen Historia Vanha Baku, Shirvanshahien palatsi ja Neitsyttorni, taustalla İçərişəhərin eli Bakun vanhankaupungin muuri Ornamentteja muinaisista azerbaidžanilaisista matoista 20 manatia 141 × 70 mm Vihreä Karabah Voiman merkkejä (miekka, kypärä ja kilpi) Rauhan merkki (xarıbülbül) 50 manatia 148 × 70 mm Keltainen Historia ja tulevaisuus Nuoria, portaat (edistyksen merkkinä), aurinko (voiman ja valon merkkinä) sekä kemiallisia ja matemaattisia symboleja (tieteen merkkeinä) Ornamentteja muinaisista azerbaidžanilaisista matoista 100 manatia 155 × 70 mm Violetti Talous ja kehitys Arkkitehtonisia symboleja antiikista nykypäivään, manatin symboli () ja taloudellisen kasvun vertauskuvia Ornamentteja muinaisista azerbaidžanilaisista matoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Azerbaidžanin keskuspankin sivut * Luokka:Aasian rahayksiköt Manat
Faber

Faber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Brock Faber (s. 2002), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Emmanuel Faber (s. 1964), ranskalainen manageri * Ernest Faber (s. 1971), alankomaalainen jalkapalloilija ja valmentaja * François Faber (1887–1915), luxemburgilainen maantiepyöräilijä * Frederick William Faber (1814–1863), brittiläinen teologi ja virsirunoilija * Klaas Carel Faber (1922–2012), alankomaalais-saksalainen sotarikollinen * Marc Faber (s. 1946), sveitsiläinen suursijoittaja * Michel Faber (s. 1960), alankomaalais-australialainen kirjailija * Peter Faber, Piere Favre (1506–1546), ranskalainen teologi, jesuiittajärjestön perustajajäsen ja pyhimys * Sandra Faber (s. 1944), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä * Urijah Faber (s. 1979), yhdysvaltalainen vapaaottelija. Saksalainen ruhtinassuku Faber-Castell tunnetaan nykyään kynä- ja piirtotuotteistaan.
Pema Tshering

Pema Tshering (s. 15. heinäkuuta 1951) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa miesten yksilökilpailussa 76. ja joukkuekilpailussa 22. sijalle. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän jäi yksilökilpailussa 75. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle.Pema Tshering Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Bhutanilaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filip Jaatinen

Niilo Vihtori Filip Jaatinen (7. joulukuuta 1897 Tyrvää – 11. helmikuuta 1966 TurkuOtavan Iso tietosanakirja, osa 10 (ei sivunumeroa). Otava 1967.) oli suomalainen juristi. Hän oli oikeusneuvos 1945–1949 ja Turun hovioikeuden presidentti 1949–1966.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1473. Otava 1968. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
20X Kari Peitsamo

20X Kari Peitsamo on Kari Peitsamon kokoelma-albumi vuodelta 2013. Levy on osa Universal Music Groupin julkaisemaa 20X-sarjaa, joka koostuu Love Recordsin ja Johannan katalogeista. Albumin on masteroinut Minerva Pappi ja koostanut Timo Vuorio. Levyn kappaleet ovat Peitsamon viideltä ensimmäiseltä, Love Recordsin kautta julkaistuilta levyiltä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kari Peitsamo, paitsi 8. Säv. Kari Peitsamo - H. Siirtola Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Kari Peitsamon kokoelma-albumit
Jakob Ulfsson

Jakob Ulfsson l. Jakob Ulvsson (k. 1521) oli Uppsalan arkkipiispa 1469–1514. Hän oli Sturejen vastustaja ja kannatti rauhaa ja unionia. Osallistui vuonna 1497 Sten Sture vanhemman erottamiseen ja toimi sen jälkeenkin sukua vastaan. Hän oli Uppsalan yliopiston perustajia 1477.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1471 Jakob Ulfsson osallistui arkkipiispana vuonna 1514 Turussa piispa Hemmingin autuaaksijulistamisjuhlaan yhdessä Strängnäsin piispa Mattiaksen kanssa.Diplomatarium Fennicum: 5725 , viitattu 5.3.2016. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin katoliset arkkipiispat Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1521 kuolleet
Christopher Boardman

Christopher Alan Boardman (11. kesäkuuta 1903 Norwich – 29. syyskuuta 1987 Norwich) oli brittiläinen purjehtija.Christopher Boardman Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Boardman opiskeli Dartmouthin Royal Naval Collegessa ja Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa. Valmistuttuaan hän siirtyi Colman's Mustard -perheyrityksen palvelukseen ja sen hallitukseen. Boardman kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja voitti Lalagella kultaa 6mR-luokassa. Hän toimi perämiehenä. Myös hänen veljensä Humphrey Boardman oli olympiaurheilija. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet Luokka:Brittiläiset kilpapurjehtijat
Fredrik Isacsson

Fredrik Donatus Isacsson (13. heinäkuuta 1883 Vestanfjärd – 6. elokuuta 1962 Naantalin maalaiskuntaOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10 (ei sivunumeroa)) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko, director musices. ==Henkilöhistoria== Isacssonin vanhemmat olivat puuseppämestari Isak Maurits Isaksson ja Antoinette Karolina Wikström. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Ellen Maria Åström (k. 1949). Pariskunnan lapsista reservin vänrikki, varatuomari Fredrik Kalevi Inhala (s. 1911) palveli talvisodassa Kannaksella ja kaatui Kosejoella tehdyssä vastahyökkäyksessä 12. joulukuuta 1939. Isacsson opiskeli kanttori-urkuriksi Turun lukkari- ja urkurikoulussa. Vuosina 1904–1905 hän opiskeli urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla Helsingin musiikkiopistossa, Häntä pidettiin "lupaavana urkutaiteilijana". Ensikonserttinsa hän piti vuonna 1905. Isacsson kaihtoi julkisuutta ja siksi hänen sävellystuotantonsa pysyi Turun ulkopuolella tuntemattomana. Urkuteoksensa Katedraalissa hän esitti ensi kerran itse Turun tuomiokirkossa, luultavasti lokakuussa 1921.Eija Virtanen, Fredrik Donatus Isacsson (1883–1962) ja hänen urkuteoksensa "Katedraalissa" (opinnäyte, Sibelius- akatemia, tiivistelmä) Isacsson toimi Turun kirkkomusiikkiopiston opettajana 1909–1951 ja johtajana 1928–1951, Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina 1936–1953 ja jo sitä ennen 1913–1935 Oscar Pahlmanin sijaisena. Hän toimi myös musiikkikriitikkona Turun Sanomissa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1342Kuka kukin on 1954 Hän toimi myös kuoronjohtajana. Director musices -arvonimi Isacssonille myönnettiin 1929. ==Sävellyksiä== Isacsson sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, orkesterisarjoja, sävelrunot Marjatta ja Yöllisiä fantomeja, yksin- ja kuorolauluja sekä urkukappaleita: * Marjatta, sävelruno * In memoriam, sinfoninen sarja * Pieni sarja I ja II * Ouverture tragico * Sinfonia I * Historiallisia muistoja, 5-kohtauksinen sarja * Juhannus, lyyrillinen sarja * Yöllisiä fantomeja, sävelruno * Varsinaissuomalaisia kansansävelmiä * Ilta ja yö arolla, sarja * Kalevalaisia kuvia * Sinfonia II * Nuori Pan * Nuorten laulu * Carmen semisaeculare * Rakkauden voittoretki, kantaatti * yksinlauluja, kuorolauluja, yli sata koraalialkusoittoa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Daniel Andersson (jääpalloilija)

Daniel Andersson, syntynyt 18. toukokuuta 1983, on en ruotsalainen jääpalloilija. Andersson aloitti jääpallouransa kaudella 1999/2000 juniorivuosien seurassaan Nässjö IF, jossa hän pelasi aina vuoteen 2002. Sen jälkeen hän siirtyi Lidköpingin Villa-Lidköping BK:hon kahdeksi kaudeksi, josta siirtyi kaudeksi Edsbyn IF:ään ja edelleen Venäjän sarjaan Krasnogorskin Zorkiin. Sen jälkeen hän palasi Ruotsiin pelaten vuodesta 2007 alkaen Lidköpingissä. Andersson on pelannut seitsemät MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta (2005, 2009, 2010, 2012). Daniel Andersson on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaudella 2013. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 2 MM-kultaa: 2010 ja 2012, * 3 MM-hopeaa: 2007, 2008, 2013 ja 2014, * MM-pronssi: 2011. Seurajoukkueessa * 2 Ruotsin mestaruutta: 2005 ja 2006 Edsbyn riveissä, * Venäjän mestaruushopeaa: 2007 Zorkin riveissä. Henkilökohtaisesti * Ruotsin vuoden pelaaja: 2013 == Lähteet == *Internet Bandy Database === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naëmi Ingman-Starck

Naëmi Ingman-Starck (4. heinäkuuta 1855 Ristiina – 24. huhtikuuta 1932 Sortavala) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano) sekä laulun- ja pianonsoitonopettaja.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3, s. 129. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9Martti Strangin Geneanet-sivusto: Naëmi Ingman Ingman- Starckin vanhemmat olivat Padasjoen kirkkoherra Magnus Ingman (1819–1868) ja Antoinette Kristina Åberg (1829–1866). Hän oli naimisissa vuodesta 1883 piirilääkäri Werner Starckin kanssa. Naëmi Ingman-Starck opiskeli Helsingissä ja Tukholmassa ja sen jälkeen vielä kolme vuotta 1873–1876 Pariisissa laulunopettaja Jean Masset’n konservatorioluokalla. Hän lauloi vuosina 1876–1879 Suomalaisen teatterin lauluosastossa useita merkittäviä osia. Myöhemmin hän piti konsertteja ja toimi laulupedagogina. Hän oli Sortavalan lyseon laulunopettajana 1899–1926 ja Sortavalan opettajaseminaarin pianonsoiton- ja laulunopettajana vuodesta 1905 lähtien.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1235. Otava 1968.Ignatius, Jaakko: Duodecim-seura 125 vuotta. Jäsen n:o 10: Werner Starck – Suomen järjestyksessä toinen kunnanlääkäri. ==Muistelmat== * Starck, Naëmi: Laulajattaren muistelmia. Suomentanut Eliel Wartiainen. WSOY, 1928. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Muutamia kesäisiä päiviä Ranskan Angoulêmessä. Laulajatar Naëmi Ingman- Starckin muistiinpanoista, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.12.1933, nro 52, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Neitosen matkahaaveiluja... Naëmi Ingman-Starckin jälkeenjättämistä muistelmista. Naëmi Ingman oli Suomalaisen Oopperan laulajattaria vv. 1877-80, Helsingin Sanomat, 12.08.1934, nro 214, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Laulajattaren muistelmia, Suomen Kuvalehti, 19.12.1935, nro 51-52, s. 40, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Víctor Castellanos

Víctor Manuel Castellanos Barrios (20. huhtikuuta 1934 Guatemala – 21. helmikuuta 1999 Guatemala) oli guatemalalainen ampuja. Hän voitti kultamitalin 25 metrin olympiapistoolissa vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa. Kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa hän jäi olympiapistoolissa 33. ja kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä 50. sijalle. == Lähteet == Luokka:Guatemalalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Medakat

Medakat (Adrianichthyidae) on nokkakalohin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Aasiasta. Eräitä medakalajeja pidetään akvaarioissa. ==Lajit ja anatomia== Medakojen heimoon kuuluu 4 sukua ja 28 lajia. Heimo jaetaan 3 alaheimoon, jotka ovat nokkamedakat (Adrianichthyinae), lasimedakat (Horaichthyinae) ja medakat (Oryziinae). Aikaisemmin näiden alaheimojen katsottiin olevan omat heimonsa. Kooltaan heimon kalat ovat pieniä tai keskikokoisia. Suurimmat medakalajit voivat saavuttaa 18-20 cm:n pituuden, mutta useimmat lajit ovat sukukypsiä jo noin 3 cm:n pituisina. Tyypillisiä piirteitä ovat pieni suu, kookkaat silmät, ruumiin takaosassa, lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja kylkiviivan puuttuminen. Nokkamedakojen alaheimon lajeilla leuat ovat pidentyneet. Väriltään medakat ovat tyypillisesti hopeavärisiä ja pienimmät lajit lähes läpikuultavia. Keskiruumiissa kulkee usein tummempi juova. ==Levinneisyys ja elintavat== Medakalajeja tavataan Intiasta Japaniin ulottuvalta alueelta ja Malaijien saaristosta. Ne ovat pääasiassa makean veden lajeja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä, kuten suistoista ja magrovea kasvavilta alueilta. Heimon kalat liikkuvat tyypillisesti parvissa ja niiden ravintoa ovat vesihyönteiset ja hyönteisten toukat sekä pienet äyriäiset ja nilviäiset. Osalla lajeista on sisäinen hedelmöitys ja naaraat kutevat hedelmöittyneitä munia. Eräitä lajeja, kuten medakaa (Oryzias latipes) pidetään akvaariokaloina. ==Lähteet== Luokka:Nokkakalat
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia

Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia tai Kansallisen kalastuksen erikoisuudet () on venäläinen komediaelokuva vuodelta 1998. Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi vuonna 1995 valmistuneen Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia -elokuvan tavoin Aleksandr Rogožkin. Tämän komedian pääosissa esiintyvät Aleksei Buldakov (kenraali Ivolgin), Viktor Bytškov, Semjon Strugatšjov ja Ville Haapasalo. == Juoni == Elokuvassa venäläisystävysten vodkan kostuttamasta kalaretkestä kehittyy värikäs farssi. Seurue eksyy myös Venäjän ja Suomen välisen rajan toiselle puolelle. Sieltä onnistutaan palaamaan takaisin Venäjänmaalle, mutta sitten huomataan, että jotain oleellista jäi matkan varrelle... == Lähteet == Luokka:Venäläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1998 elokuvat Luokka:Komediaelokuvat
Matti Jalava

Matti Jalava (10. tammikuuta 1893 Virrat – 24. heinäkuuta 1975Kuka kukin on 1978, s. 72 Runeberg.org. Viitattu 14.3.2018.) oli suomalainen metsätieteilijä. ==Henkilöhistoria== Jalavan vanhemmat olivat rakennusmestari, maanviljelijä Antti Robert Jalava ja Aina Sofia Törnqvist ja puoliso vuodesta 1919 laulajatar, laulunopettaja Martta Elisabet Sohlman. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1911 ja suoritti Kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1913, metsänhoitotutkinnon 1917, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1926 ja lisensiaatin tutkinnon 1930. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Jalava väitteli 1933. Jalava työskenteli metsänhoitajana ja metsäpäällikkönä Suomessa sekä saha- ja metsäalalla Yhdysvalloissa, samoin kuin eri tehtävissä Metsähallituksen, Metsäntutkimuslaitoksen, Helsingin yliopiston, Teknillisen korkeakoulun ja VTT:n palveluksessa. Hän oli Metsäntutkimuslaitoksen professori 1944–1948 ja Helsingin yliopiston metsäteknologian professori 1948–1960.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1492 ==Julkaisuja== * Pyöreän pinopuutavaran mittauksesta, 1929 * Maapallon metsävarat, 1930 * Puun kosteuspitoisuuden, koon ja muodon muutoksista, 1932 * Metsä- ja puutavarakauppaoppi, 1932 * Suomalaisen männyn lujuusominaisuuksista, 1933 * Suomalaisen männyn lujuusominaisuuksista II, 1934 * Havaintoja puun aseman vaikutuksista puun ominaisuuksiin, 1934 * Pinopuutavaran mittauksesta ja ylimitoista, 1934 * Koivujen lujuusominaisuuksista, 1937 * Vaneritutkimuksia I, 1937 * Rasiin kaadettujen havupuiden kuivuminen, 1940 * Polttopuun rasiin kaato, 1943 * Suomalaisen männyn, kuusen, koivun ja haavan lujuusominaisuuksista, 1945 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Eeva Jalavisto

Eeva Ottilia Jalavisto (vuoteen 1934 Elmgren; 21. maaliskuuta 1909 Kerimäki – 12. kesäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen fysiologian professori, joka vaikutti merkittävästi suomalaisen vanhustenhoidon kehittymiseen. Jalaviston vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Robert Elmgren ja Ines Helena Meurman. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1927, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937 ja väitteli tohtoriksi samana vuonna. Jalavisto toimi Helsingin yliopistossa ensin assistenttina ja sitten dosenttina. Yliopiston ylimääräinen fysiologian professori hän oli vuodesta 1949 ja vanhuusilmiöiden tutkimusyhdistyksen Societas Gerontologica Fennican puheenjohtaja vuodesta 1952 kuolemaansa saakka 1966. Vanhainsuojelun keskusliiton puheenjohtajana Jalavisto oli sen perustamisvuodesta 1949 vuoteen 1953 ja Suomen Akateemisten Naisten Liiton puheenjohtajana vuodesta 1957.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1493. Otava 1968 Jalavisto kirjoitti tutkimustensa tuloksista vanhenemista käsitteleviä artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Hänet kutsuttiin Suomen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1957.Tiedenaisia: Eeva Jalavisto. Helsingin yliopisto. Jalavisto oli myös useiden muiden alansa kotimaisten ja kansainvälisten yhdistysten ja järjestöjen jäsen. Jalavisto nimesi erytropoietiinin yhdessä Eva Bonsdorffin kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kivalo, Erkki: Eeva Jalavisto vanhusten terveydenhuollon uranuurtajana Suomessa. * Saarela, Mika – Pitkälä, Kaisu: Professori Eeva Jalaviston kirjallista tuotantoa. * Luokka:Suomalaiset fysiologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Eino Jamalainen

Eino Armas Jamalainen (17. heinäkuuta 1902 Hietamäki, Inkeri – 29. marraskuuta 1982 Helsinki) oli inkeriläissyntyinen suomalainen kasvipatologi. Hän valmistui agronomiksi vuonna 1930Eino Jamalainen. Inkerin kulttuuriseura. ja väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi vuonna 1935. Hän oli Helsingin yliopiston kasvipatologian ja kasvibiologian dosentti vuodesta 1943 ja Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvitautien tutkimuslaitoksen johtaja (professori) vuodesta 1944.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1512. Otava 1968. Hän jäi virasta eläkkeelle 1969. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Maglite

Maglite (vaihtoehtoisesti Mag-Lite) on yhdysvaltalaisen Mag Instrumentsin tuottama taskulamppubrändi, jota on tuotettu vuodesta 1979.Nick Freeth Made in America: from Levis to Barbie to Google MBI Publishing Company, 2005. ISBN 0-7603-2270-8, s.180-181 Mag Instrumentsin päämaja sijaitsee Ontariossa. Taskulamput koostuvat lähinnä anodisoidusta alumiinista, ja niissä on säädettävä valokeila. Magliteja valmistetaan useina eri väreinä ja erilaisilla kuvioinneilla. Alun perin Maglite käytti Krypton- tai Xenon-hehkulamppuja, mutta uudemmissa lampuissa käytetään LEDejä. Maglite tekee myös erilaisia lisätarvikkeita taskulampuillensa. Näitä ovat esimerkiksi vyökotelot, erilaiset kannattimet, eriväriset linssit ja normaalia tehokkaammat lamput.William Lidwell, Gerry Manacsa Deconstructing Product Design: Exploring the Form, Function, Usability, Sustainability, and Commercial Success of 100 Amazing Products Rockport Publishers, 2009 ISBN 1-59253-345-0, pp.116-117 ==Maglitet viranomaiskäytössä== Ennen useat viranomaiset käyttivät Magliteja, sillä ne olivat kestäviäja tuottivat paremman valokeilan kuin muut markkinoilla olevat edullisemmat taskulamput. Vartijat ja poliisit käyttävät Maglite-taskulamppuja, sillä niitä voi käyttää myös itsepuolustukseen tarvittaessa. Magliteja käytetään myös liikenteen valvonnassa ja yhteenotoissa, sillä valokeilalla voi häiritä hyökkääjää. Vuonna 2007 LAPD ilmoitti siirtyvänsä pienempiin ja kevyempiin LED-taskulamppuihin, joita ei voi käyttää lyömäaseena. Syynä oli paljon julkisuutta saanut välikohtaus, jossa poliisia syytettiin liiallisen voiman käytöstä Maglitella. ==Keräily== Magliteja keräilevät useat yksityiset keräilijät. Yhtiö julkaiseekin tuotteitaan erilaisilla kuvioinneilla erityisesti keräilijöitä ajatellen. On myös joitain massatuotettuja malleja, joita ei ole laajasti saatavilla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Valaisimet