EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ensimmäinen kuolemansynti

Ensimmäinen kuolemansynti (engl. The First Deadly Sin) on Brian G. Huttonin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1980. Se perustuu Lawrence Sandersin samannimiseen yli 800-sivuiseen romaaniin vuodelta 1973, jonka Weilin+Göös julkaisi suomeksi 1988. Elokuvan pääosia esittävät Frank Sinatra, Faye Dunaway, David Dukes, George Coe, Brenda Vaccaro, James Whitmore ja Martin Gabel. Bruce Willis tekee elokuvassa cameoroolin miehenä, joka saapuu ravintolaan. ==Juoni== Manhattanilla työskentelevä poliisikomisario Delaney (Sinatra) on jäämässä eläkkeelle, ja hänen vaimonsa (Dunaway) toipuu sairaalassa kovin hitaasti munuaisoperaatiosta. Mies pääsee murhasarjan jäljille, jossa satunnaisia ihmisiä surmataan kadulla terävällä, käyrällä esineellä. Teot siirtyvät poliisipiiristä toiseen, minkä takia muut poliisit eivät näe tai halua nähdä toistuvaa kuviota. Delaneyn uusi öykkärimäinen esimies haluaisi miehen vain unohtavan jutun. Delaney vakuuttuu tapausten yhteydestä toisiinsa ja alkaa tutkia asiaa osin epäpoliisimaisin keinoin, muun muassa lahjomalla ja yksityisetsiväksi tekeytyen. Katsoja pääsee yläluokkaisesta sarjatappajasta selville jo Delaneytä aiemmin. Koska ei saa apua juuri muilta kuin innokkaalta asemuseon intendentiltä (Martin Gabel) asetyypin määrittelyssä, Delaney joutuu hoitamaan jutun loppuun lähes yksin, löytää sekopäisen tekijän tämän kotoa ja tekee oman ratkaisunsa. Työpaikalla Delaney luovuttaa poliisitunnuksensa ja aseensa pois ja kuulee ettei häntä tulla syyttämään mutta hän menettäisi eläkkeensä. Delaney menee taas sairaalaan katsomaan vaimoaan, joka kuolee rauhallisesti Delaneyn lukiessa hänelle lapsuudesta tuttua tyttökirjaa. ==Vastaanotto== Elokuvaa ei ole esitetty Suomen teattereissa eikä julkaistu suomeksi videolla, mutta se esitettiin televisiossa kesäkuussa 1993. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti silloin, ettei tarinassa ole mitään sankarillista, vaan poliisin työ kuvataan arkiseksi ja kovaksi. Hänestä elokuva tiivistyy ja terästyy koko ajan, mutta jännitys nousee vasta aivan lopussa. Sinatra hoitaa Fräntistä roolinsa tyylikkään eleettömästi ilman tähden elkeitä. Chicago Sun-Times -sanomalehden Roger Ebert ihasteli, miten Sinatra on kyennyt näin hienoon roolityöhön kymmenen vuoden jälkeen edellisestä elokuvapääosasta Dingus – lännen kauhu (1970), joka ei ollut kovin hyvä. Hänestä Sinatran lämmin ja pidättyvä työskentely kannattaa jopa koko elokuvan ajan kestävää vaimon kuolonkohtausta, joka on muutoin jokseenkin tarpeeton sivujuoni. Ebert kritisoi myös murhaajan näyttämistä silloin tällöin pelkkänä varjomaisena hahmona ilman taustaa ja motiiveja teoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Brian G. Huttonin ohjaamat elokuvat
Dynaaminen sivistysyliopisto

Dynaaminen sivistysyliopisto: Sata puhetta ja kirjoitusta vuosilta 1987–2010 on Ilkka Niiniluodon vuonna 2011 ilmestynyt kirjoituskokoelma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sisällysluettelo kustantajan sivuilla. * Rami Nissilä: Yliopiston roolista suomalaisessa yhteiskunnassa Agricola 14.6.2011. * Pekka Wahlstedt: Autonomia on yliopiston kivijalka Helsingin Sanomat 30.6.2011. * Mai Allo: Rakkaudesta yliopistoon. Acatiimi 6/2011. * Kimmo Jylhämö: Yliopistokurjistus . Fifi 21.6.2011. Luokka:Suomalaiset esseekokoelmat Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Christoffer Kloo

Christoffer Kloo (s. 1. maaliskuuta 1973 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Kloo on Vasa IFK:n kasvatti. Hän edusti pelaajaurallaan Bollklubben-IFK:ta, Vaasan Palloseuraa sekä ruotsalaista Östers IF:ää. Ensiesiintymsensä Veikkausliigassa hän teki 30. huhtikuuta vierasottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Onnistuneen debyyttikauden ansiosta Kloo siirtyi Allsvenskanissa pelanneeseen Östers IF:n joukkueeseen, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 40 ottelua. Hän palasi Ruotsista VPS:ään vuonna 1999, mutta ensimmäiset kaksi vuotta Kloo kärsi useista loukkaantumisista ja hän esiintyi vain 13 ottelussa. Kloo lopetti peliuransa vuonna 2002 VPS:n pudottua Veikkausliigasta pelattuaan yhteensä 85 pääsarjaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän teki kuitenkin paluun pelikentille vuonna 2007 kasvattajaseuraansa VIFK:hon. Viimeisellä kaudellaan hän toimi seuran pelaajavalmentajana ennen täyttä siirtymistä valmennukseen. Kaudella 2010 hän toimi VIFK:n päävalmentajana, luotsaten joukkueen kuudenneksi Kakkosen C-lohkossa. Marraskuussa 2010 ilmoitettiin Kloon siirtyneen Seinäjoen Jalkapallokerhon valmentajaksi. SJK saavutti Kloon johdolla sarjanousun Ykköseen heti ensimmäisellä kaudella, päihittäen nousukarsinnassa ensin Tampereen Ilveksen ja finaalissa Bollklubben-46:n. SJK ei hävinnyt kaudella yhtäkään ottelua. Kloo toimi seinäjokisten ensimmäisellä Ykkösen kaudella päävalmentajana elokuuhun 2012 saakka, saaden potkut joukkueen jouduttua seitsemän ottelun voitottomaan putkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laurent Foirest

Laurent Foirest (s. 18. syyskuuta 1973 Marseille) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Foirest aloitti ammattilaiskoripallon Olympique Antibesin joukkueessa, jossa hän debytoi kaudella 1989–1990. Hän voitti seuran paidassa Ranskan-mestaruuden vuosina 1991 ja 1995. Kauden 1995–1996 päätteeksi Foirest siirtyi Pau-Ortheziin, jossa hän voitti Ranskan-mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Viimeisen mestaruuden jälkeen hän jatkoi uraansa Saski Baskoniassa, jossa hän voitti Espanjan- mestaruuden kaudella 2001–2002. Vuonna 2003 Foirest siirtyi takaisin Pau- Ortheziin, jossa hän voitti Ranskan-mestaruuden kaudella 2003–2004. Sama kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa Euroopassa, sillä hän teki Euroliigassa 14,8 pistettä ottelua kohden. Foirest edusti seuraa vuoteen 2006 asti, kunnes siirtyi ASVEL Lyon-Villeurbanneen. Hän edusti seuraa vuoteen 2011 asti. Foirest voitti seuran paidassa Ranskan-mestaruuden kaudella 2008–2009. === Maajoukkue === Foirest kuului maansa juniorijoukkueisiin ja hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1992. Hän debytoi Ranskan maajoukkueessa ensimmäistä kertaa vuonna 1995. Hän edusti maata vuosien 1997, 1999, 2001 ja 2003 EM-kilpailuissa. Foirest oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa hän voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska sijoittui hopealle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroliigan pelaajaprofiili Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Heinonen (kansliapäällikkö)

Paavo Aarne Sakari Heinonen (s. 18. elokuuta 1940 Ypäjä) on suomalainen juristi, joka työskenteli Turun kaupungin kansliapäällikkönä vuodesta 1985 vuoteen 2003. Heinonen luki joulurauhan julistuksen tekstin Brinkkalan talon parvekkeelta vuodesta 1985 lähtien 18 vuoden ajan. Hän jäi virastaan eläkkeelle lokakuussa 2003. Paavo Heinosen katkeamaton 18 joulurauhanjulistuksen ketju on ennätyksellinen. Hänelle ei ollut edes nimetty sijaista esimerkiksi mahdollisen sairastumisen takia, tosin tarvetta sille ei ilmeisesti olisi ollut. Heinonen on kertonut radiohaastattelussa, että yhden kerran joulurauhan julistus oli jäädä häneltä lukematta äänen pettämisen takia, mutta flunssalääkkeet auttoivat. Vuonna 1999 Heinonen käytti mökkitapaturmassa loukkantuneen, osittain tunnottoman oikean kätensä takia rannelenkkiä varmistuksena, jotta tuuli ei veisi tekstin sisältävää pergamenttikääröä kädestä. Varatuomari Heinonen tuli Turun kaupungin palvelukseen vuonna 1972 teknilliseksi apulaiskaupunginsihteeriksi. Hän toimi myös apulaiskaupunginsihteerinä ja kaupunginsihteerinä. Kansliapäällikkönä hän oli vuodesta 1985, ja vuosina 1995–1996 hän hoiti palvelutoimen apulaiskaupunginjohtajan virkaa väliaikaisena. Joulurauhan julistaminen on kuulunut Turussa kaupungin virkamiesten tehtäviin. Paavo Heinosen edeltäjä oli kaupunginsihteeri Paavo Mäkinen ja seuraaja kansliapäällikkö Jouko Lehmusto. Suurimman osan 1900-lukua joulurauhan julistivat maistraatin sihteerit. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Joulurauha
Paavo Heinonen (täsmennyssivu)

Paavo Heinonen voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Paavo Heinonen, jalkapalloilija * Paavo J. Heinonen, kulttuurialan työntekijä * Paavo Heinonen, Turun joulurauhan julistuksen pitkäaikainen lukija * Paavo Heinonen, kauppaneuvos.
John Hadley

John Hadley (16. huhtikuuta 1682 – 14. helmikuuta 1744) oli englantilainen matemaatikko ja oktantin keksijä. John Hadley syntyi Bloomsburyssa, Lontoossa. Hänen isänsä George Hadley oli lakimies ja harrastelijameteorologi, joka tunnetaan ehdotuksestaan pasaatituulten syntymekanismista. John Hadleystä tuli Royal Societyn jäsen vuonna 1717 ja myöhemmin sen varapresidentti. Oktanttia käytetään tähtitieteellisessä navigoinnissa leveysasteen määrittämiseen auringon tai muiden taivaankappaleiden korkeusaseman avulla. Oktantissa kahden kohteen, esimerkiksi tähden ja horisontin, kuvat siirretään vierekkäin peilien avulla, ja asteikolta voidaan lukea niiden välinen kulma.Institute and Museum of the History of Science, Florence, Italy: Picture of Hadley's octant Kun tunnetaan esimerkiksi auringon asema ja mittausajankohta, voidaan taulukoista lukea leveysaste, jolla mittaus on tehty. Hadley keksi laitteen noin vuonna 1730. Tuohon aikaan oli merenkulun kehittyessä syntynyt tarve parantaa paikannusta. Oktantin kehitti samoihin aikoihin myös amerikkalainen Thomas Godfrey. Hadley kehitti myös tapoja tehdä asfäärinen linssi ja paraboloidisia objektiivipeilejä peilikaukoputkelle. Vuonna 1721 hän esitteli Royal Societylle ensimmäisen paraboloidisen peilikaukoputken.amazing-space.stsci.edu – Hadley’s Reflector Tämä 150 mm peilillä varustettu kaukoputki on edistyksellinen verrattaessa nykyisiinkin teleskooppeihin. The complete Amateur Astronomer – John Hadley's Reflector Hän teki myös keskisesti rakennetun kaksipeilikaukoputken tarkasti hiotuilla peileillä.Henry C. King – The history of the telescope – page 77telescopeѲptics.net – 8.2. Two-mirror telescopes Hadleyn mukaan on nimetty Kuussa sijaitseva vuori Mons Hadley ja laakso Rima Hadley. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Biography from the School of Mathematics and Statistics at the University of St Andrews, Scotland Luokka:Vuonna 1682 syntyneet Luokka:Vuonna 1744 kuolleet Luokka:Englantilaiset tähtitieteilijät Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Royal Societyn jäsenet
Märta Torén

Märta Torén (myös Marta Toren; 21. toukokuuta 1925 Tukholma – 19. helmikuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä lavalla että elokuvissa 1940–1950-luvuilla. Hänen kuvansa oli Life-lehden kannessa 13. kesäkuuta 1949. Erään merkittävän elokuvaesiintymisensä hän teki Humphrey Bogartin vastanäyttelijänä elokuvassa Damaskus – vaarojen kaupunki (1951). Torén oli naimisissa Leonardo Bercovicin kanssa vuodesta 1952 kuolemaansa, ja parille syntyi lapsi. Torénin kuoleman 31-vuotiaana aiheutti aivoverenvuoto. == Elokuvia == * Miekka erämaassa (1949) * Damaskus – vaarojen kaupunki (1951) * Pariisin pikajuna (1952) * Assignment – Paris (1952) * Suuri Puccini (1953)Elonet: Märta Torén == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
The Sound of the Smiths

__NOTOC__ The Sound of the Smiths on The Smiths -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Pitchfork Media: 7.5/10 Pitchfork Media: Album review ' * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:The Smithsin albumit
Tripolin katedraali

Tripolin katedraali () on entinen roomalaiskatolinen katedraali, joka on muutettu moskeijaksi. Libyan toinen katolinen kirkko avattiin vuonna 1928 ja vuonna 1970 muutettiin moskeijaksi jälleenrakennuksen jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Katedraalit Luokka:Libyan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Moskeijat Katedraali
Standard Fruit Company

Standard Fruit and Steamship Company (SFSC) oli Vaccaron veljesten perustama elintarvikeyhtiö. Standard Fruitin taustalla oli veljesten 1898 New Orleansin alueelle perustama Vaccaron Brothers Company. Vaccaron veljekset hankkivat 1903 Hondurasista luvan rautatien rakentamiseen La Ceibaan, mistä he voisivat kuljettaa banaaneja. Seuraavien vuosien aikana yrityksen markkinaosuus New Orleansiin vietävistä banaaneista kasvoi 10–15 prosenttiin, ja siitä tuli United Fruit Companyn jälkeen toiseksi suurin banaaninviejä. Standard Fruit hankki vuosille 1908–1919 yksinoikeudet uusien rautateiden ja satamien rakentamiseen. Samalla se laajensi tuotantoaan myös muihin maataloustuotteisiin. Yritys teki yhteistyösopimuksia muiden tuottajien kanssa ja näin laajensi tuotantoaan Kuubaan, Meksikoon ja Panamaan.Josling & Taylor, s. 75–76. Standard ja Cuyamel Fruit Company tekivät 1926–1929 yhteistyötä, jotta pystyisivät haastamaan paremmin United Fruitin. Yhteistyö päättyi, kun United hankki Cuyamelin. Standard hankki 1930 Jamaikalta maata ja oikeudet paikallisilta tuottajilta Yhdysvaltain kauppaan. Standard ajautui 1950-luvun alkuun mennessä lähes konkurssiin. Joseph D’Antoni otti yrityksen johtoonsa 1953 ja teki merkittäviä organisaatiomuutoksia. Hän siirsi panostusta markkinointiin ja tutkimukseen. Yritys siirtyi 1950-luvulla käyttämään Cavendish-lajiketta Gros Michelin sijaan. Samaan aikaan United epäröi vaihdosta, joka antoi kuitenkin Standardin etulyöntiasemaa. Standardin osuus Yhdysvaltain markkinoilla kasvoikin vuosien 1950–1965 välillä 8,9 prosentista 31,4 prosenttiin.Josling & Taylor, s. 80–81. Castle & Cooke hankki 1964 Standardista 55 prosentin osuuden ja neljä vuotta myöhemmin koko yrityksen. Castle & Cooke korvasi 1972 Standardin käyttämän Cabana-merkin Dolella. Se myös laajensi toimintaansa Costa Ricaan ja Nicaraguaan ja sai markkinajohtajan paikan Unitedilta 1973. Castle & Cooke siirsi hedelmätoimintansa Dole Food Companyn alle 1991. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset Luokka:Yhdysvaltalaiset elintarvikeyhtiöt
Tampereen aikuislukio

Tampereen aikuislukio on Tampereella Kalevan kaupunginosassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulussa voi suorittaa lukion, kirjoittaa ylioppilaaksi sekä suorittaa yksittäisiä lukiokursseja. Aikuislukio on toiminut Sammon keskuslukion tiloissa rakennuksen valmistumisesta lähtien. Oppilaitoksen rehtorina toimii lukuvuonna 2012–2013 Vesa Rantanen ja apulaisrehtorina Eija Haverinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tampereen aikuislukion internetsivut Aikuislukio Luokka:Suomen aikuislukiot Luokka:Kaleva
Omenamehu

Omenamehu on hedelmämehua, jota valmistetaan mehustamalla ja uuttamalla omenoita. Omenamehua voi valmistaa mehutiivisteestä, mutta sitä myydään yleensä täysmehuna. Tuoremehuaseman pusertimilla kilosta omenia saadaan 5–7 desilitraa mehua.Tuoremehut Martat 100 gramman eli noin 1 desilitran omena sisältää 10 g hiilihydraatteja ja 180 kJ (42 kCal) energiaa. Eräät valmistajat lisäävät C-vitamiinia niin, että sitä on yhteensä 40 mg per 100g.Valio Omenatäysmehu, ravintosisältö Valio C-vitamiini suojaa tuotetta hapettumiselta.Tuoremehu – täysmehu Alavuden tuoremehuasema Omenamehulla on eräiden lääkeaineiden kanssa yhteisvaikutuksia, sillä se voi vaikuttaa feksofenadiinillä ja atenololillä toteutettaviin hoitotuloksiin. Omenamehu vähentää merkittävästi korkean verenpaineen hoidossa käytettävän aliskireenin pitoisuuksia veriplasmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Annikka Kalliokoski: Ruoka ja juoma voivat muuttaa lääkkeiden vaikutuksia, Suomen Lääkärilehti 5/2013 vsk 68 (pdf) Luokka:Mehut Luokka:Hedelmäjuomat
El Salvadorin asevoimat

El Salvadorin asevoimat () on El Salvadorin puolustuksesta vastaava organisaatio. Siihen kuuluvat maavoimat, laivasto ja ilmavoimat. El Salvadorissa on 12 kuukautta kestävä vapaaehtoinen asepalvelus. Maa käytti 0,6 prosenttia bruttokansantuotteesta puolustusmenoihinsa vuonna 2009. Presidentti on asevoimien ylikomentaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Asevoimien kotisivut Asevoimat Luokka:Asevoimat maittain
The Demon Princes

The Demon Princes on Jack Vancen viisiosainen tieteisromaanien sarja. Teokset ovat The Star King (1963), The Killing Machine (1964), The Palace of Love (1967), The Face (1979) ja The Book of Dreams (1981). Kirjat on julkaistu myös kaksiosaisena kokoomateoksena 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heloise Merlin: The Demon Princes, Vol. 1 ja The Demon Princes, Vol. 2. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Tieteiskirjasarjat
Arktinen yliopisto

Arktinen yliopisto on vuonna 2001 perustettu arktisten maiden välinen yhteistyöverkosto, johon kuului vuoden 2011 kesällä 138 yliopistoa, ammattikorkeakoulua tai muuta koulutusta antavaa organisaatiota. Verkosto toimii kahdeksassa arktisessa maassa, joita ovat Kanada, Venäjä, Yhdysvallat, Ruotsi, Norja, Suomi, Tanska/Grönlanti ja Islanti, mutta liitännäisjäseniä on myös arktisen alueen ulkopuolelta, kuten Japanista. Arktinen yliopisto on merkittävä arktisen alueen kouluttaja ja toimija. Arktinen yliopisto perustettiin Arktisen neuvoston aloitteesta, ja sillä on pysyvä läsnäolo- oikeus kaikissa neuvoston kokouksissa. Arktisen yliopiston ensimmäinen neuvoston kokous pidettiin Rovaniemellä kesäkuussa 2001. Yliopistoon kuului 30 korkeakoulua, kun se perustettiin, ja vuonna 2011 siihen kuului 138 yliopistoa, ammattikorkeakoulua ja tutkimuslaitosta. Yliopiston tarkoituksena on muun muassa tarjota koulutusta sekä tutkija-, opiskelija- ja opettajavaihtoa ja tarkempaa tietoa ilmastonmuutoksen vaikutuksista pohjoisilla alueilla. Arktiseen yliopistoon kuuluvat korkeakoulut ovat kehittäneet yhdessä muun muassa arktisen lääketieteen koulutusta, ja tulevaisuudessa koulutustarjontaan tulee esimerkiksi arktiseen matkailuun ja oikeustieteisiin erikoistuneita tutkintoja. Lapin yliopisto vastaa Arktisen yliopiston hallinnollisesta johtamisesta ja koordinaatiosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Arktis Luokka:Lapin yliopisto
Kilisee, kilisee kulkunen

Kilisee, kilisee kulkunen () on virolainen joululaulu, jonka Leo Virkhaus sävelsi vuonna 1934. Teksti on peräisin Julius Oengon vuonna 1921 kirjoittamasta runosta Jõuluteel (Joulutiellä). Laulun on suomentanut Aukusti Simojoki. Virolaisten arvioiden mukaan se tunnetaan vähintään 70 maassa.Postimees 18.12.2010, Tartus tähistati Leo Virkhausi 100. sünniaastapäeva Lastenkirjailija ja runoilija Julius Oengo (kirjailijanimi J. Oro) syntyi vuonna 1901 Hiidenmaalla. Hänet tiettävästi teloitettiin Paldiskissa elokuussa 1941. Säveltäjä Leo Virkhaus syntyi kuuluisaan Wirkhausien muusikkosukuun vuonna 1910 Tartumaalla. Hän pakeni vuonna 1944 Saksaan ja edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli vuonna 1984. Koska tekijät eivät ole voineet valvoa oikeuksiaan, joululaulua on julkaistu myös kansansävelmänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1934 kappaleet Luokka:Virolaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Psykovsky

Psykovsky (oikealta nimeltään Vasili Markelov) on venäläinen dark psy -artisti. Julkaisuja: *Debut 2005 *Da Budet 2008 *Na Ve Ka 2011 ==Lähteet== *http://www.discogs.com/artist/Psykovsky Luokka:Venäläiset muusikot Luokka:Psytrance Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kindzadza

Kindzadza, oikealta nimeltään Lev Grešilov (), on venäläinen muusikko, joka soittaa dark psytrancea. Hän on kotoisin Moskovasta. Hänen taiteilijanimensä tulee suositusta neuvostoelokuvasta nimeltä Kin-dza-dza!. == Albumit == *Kindzadza — Waves From Outer Space (Parvati Records, 2004) *Kindzadza And Friends — 13 Dimension Connection (Insomnia Records, 2005) *Kindzadza — Waves From Inner Space (Osom Music, 2007) *Kindzadza — Insoluble (Osom Music, 2010) *Kindzadza — Nano Ninja (Osom Music, 2012) *Kindzadza — I’d like You to be a Mind Reader (Osom Music, 2016) *Kindzadza — Mindbenders (Osom Music, 2019) == Lähteet == Luokka:Venäläiset muusikot Luokka:Psytrance Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
The Driller Killer

The Driller Killer on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut ns. slasher-elokuviin laskettu kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Abel Ferrara. Elokuva oli aikanaan kielletty Isossa-Britanniassa sen väkivaltaisuuden takia. Nykyään elokuva on vapaasti yleisessä käytössä (public domain). == Roolit == == Kohtelu Yhdistyneessä kuningaskunnassa == Vaikka elokuvan sisällön ja väkivallan ympärillä ei noussut kohua sen kotimaassa Yhdysvalloissa, tilanne Isossa- Britanniassa oli toinen, eikä vähiten elokuvan videojulkaisun taustalla olleen levitysyhtiö Vipcon räväkän mainoskampanjan, joka poiki viranomaisvalituksia. Seurauksena elokuva nostettiin kuuluisalle ”video nasties” -listalle ja siellä päätyi niiden 39 kaikkein pahamaineisimman elokuvan (ns. DPP 39 -lista) joukkoon, joita vastaan maassa nostettiin onnistuneesti syytteitä moraalittomuudesta ja säädyttömyydestä.West, Jake: Video Nasties: Moral Panic, Censorship & Videotape. Dokumenttielokuva. Nucleus Films (2010). Elokuva julkaistiin (silloinkin leikattuna) maassa vasta 1999 ja alkuperäisessä muodossaan DVD-versiona vuonna 2002. == Kohtelu Suomessa == Elokuvan piti saada virallinen Suomen ensi-iltansa Rakkautta & Anarkiaa -elokuvafestivaaleilla 1993, mutta festivaalin järjestäjät siirsivät elokuvan näytöksen Viron puolelle yhdessä Jörg Buttgereitin jo Suomessa esityskiellon saaneen elokuvan Nekromantik kanssa arvellen elokuvan joutuvan kielletyksi Suomessa ennen festivaalia. Virallinen ensi-ilta jäi saamatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Driller Killer katsottavissa/ladattavissa Internet Archivessa (96 min leikkaamaton versio) Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1979 yhdysvaltalaiset elokuvat
Brodin

Brodin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Daniel Brodin (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija * Hanna Erikson, aik. Brodin (s. 1990), ruotsalainen maastohiihtäjä * Jonas Brodin (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkoilija
Kirillovin piiri

Kirillovin piiri () on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 17 500 henkeä (vuonna 2010). Kirillovin piiri rajoittuu idässä Vologdan alueen Vožegan, Ust-Kubinskojen ja Vologdan piireihin, etelässä Šeksnan ja Tšerepovetsin piireihin, lännessä Belozerskin, Vaškin ja Vytegran piireihin sekä pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 67 % on metsää. Tärkein joki on Šeksna ja suurin järvi Vože. Hyötykaivainnaisiin kuuluvat turve ja sapropeeli. Hallinnollinen keskus on Kirillovin kaupunki, josta on 127 kilometriä alueen pääkaupunkiin Vologdaan. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Aljošino (keskuspaikka Šindalovo), Ferapontovo, Goritsy, Kovarzino, Lipovo (Vognema), Nikolski Toržok, Talitsy ja Tšarozero. Kaupunkiväestön osuus on 45,0 %. Piirin kautta kulkee Vologdan ja Karhumäen välinen maantie. Tärkeimmät elinkeinot ovat elintarvike- ja metsäteollisuus sekä maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut maatalous. Nähtävyyksiin kuuluvat Kirill Valkeajärveläisen, Ferapontin, Goritsyn ja Nil Sorskin luostarit. Seudulla sijaitsee vuonna 1992 perustettu Russki Sever -kansallispuisto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirillovin piirin sivusto * Kirillovin piiri Vologdan alueen sivustolla *
Armand Augustin Louis de Caulaincourt

Armand Augustin Louis, markiisi de Caulaincourt, (9. joulukuuta 1773 Caulaincourt, Aisne, Ranska – 19. helmikuuta 1827 Pariisi) palveli Napoleon I:stä ulkoministerinä aina satapäiväisen keisarikunnan loppuun saakka. Hän oli toiminut Ranskan suurlähettiläänä Pietarissa ja varoitti Napoleonia hyökkäämästä Venäjälle. Caulaincourt oli käynyt Talleyrandin koulua. Hän oli Ranskan armeijan kenraali, Vicenzan herttua. Hän kirjoitti muistelmateoksen Napoleonin mukana Venäjällä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Ranskan ulkoministerit Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Markiisit Luokka:Vuonna 1773 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet
The Return of Bruno (elokuva)

The Return of Bruno on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut tunnin pituinen komediaelokuva, jonka on ohjannut James Yukich. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Michael J. Fox, Elton John, Bill Graham, Dick Clark, Ronnie Cook ja Tommy Goodwin. Elokuvassa esiintyy lukuisia oikeita henkilöitä, kuten Phil Collins, Jon Bon Jovi, Ringo Starr, Clive Davis ja Joan Baez. Elokuva kertoo Bruno Radolini -nimisestä rockhenkilöstä. Elokuvan kaikki kappaleet ovat Bruce Willisin sooloalbumilla The Return of Bruno. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Bill Klatt

William ”Bill” Klatt (16. lokakuuta 1947 – 23. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Klatt aloitti ammattilaisuransa vuonna 1969 Central Hockey Leaguen Oklahoma City Blazersissä, mitä ennen hän oli pelannut kolme kautta Minnesotan yliopiston joukkueessa Golden Gophersissa yliopistosarja Western Collegiate Hockey Associationissa. Vuonna 1972 hän siirtyi World Hockey Associationin Minnesota Fighting Saintsiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 143 runkosarja- ja 17 pudotuspeliottelua. Hän teki WHA:n runkosarjassa 78 tehopistettä, 50 maalia ja 28 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhdeksän tehopistettä, neljä maalia ja viisi syöttöpistettä. Klatt palasi vuonna 1974 Central Hockey Leagueen ja pelasi yhden kauden Omaha Knightsissa ennen kuin siirtyi pelaamaan vuosiksi 1975–1979 Itävaltaan. Hän pelasi yhden kauden HC Salzburgissa ja kolme kautta ATSE Grazissa. Hän oli voittamassa Itävallan jääkiekkoliigan (Österreichische Eishockey-Liga) mestaruutta vuonna 1978 ja oli kahdesti liigan paras pistemies. Hän lopetti pelaajauransa Itävallassa pelattujen vuosien jälkeen. Klatt edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta yksissä arvokilpailuissa, jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1976. Yhdysvallat sijoittui tuossa turnauksessa neljänneksi. Klatt kuoli 64-vuotiaana joulukuussa 2011. Hän sairasti leukemiaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Bartolomé de Selma y Salaverde

Bartolomé de Selma y Salaverde oli espanjalainen fagotisti ja säveltäjä. Hän syntyi Espanjassa 1500-luvun lopulla ja kuoli vuoden 1638 jälkeen todennäköisesti Itävallassa tai Puolassa. Hän kuului augustinolaisiin ja työskenteli eri hoveissa. Ainoat häneltä tunnetut sävellykset on julkaistu vuonna 1638 Venetsiassa kokoelmassa Primo Libro Canzoni, Fantasie et Correnti da suonar a 1, 2, 3, 4 voci con Basso Continuo.HOASM: Bartolomé de Selma y Salaverde == Lähteet == == Aiheesta muualla == * International Music Score Library Project: Ilmaisia nuotteja Luokka:Espanjalaiset fagotistit Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:1600-luvulla kuolleet
Spondonin rautatieasema

Spondonin rautatieasema on Network Railin omistama miehittämätön rautatieasema Derbyssä Englannissa. Asemalaitureita on kaksi, joita kumpaakin suunnitellaan pidennettävän vuoden 2012 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Derbyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Derbyshiren rautatieliikennepaikat
Karl Gustaf Ehrström

Karl Gustaf Ehrström (17. maaliskuuta 1822 Turku – 23. lokakuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, professori ja oikeusosaston senaattori. Hän oli lyhyen aikaa myös Suomen prokuraattori ennen kuolemaansa vuonna 1886. K. G. Ehrströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Erik Gustaf Ehrström ja Ulrika Lovisa Ahlstedt. Ehrström opiskeli lakia Aleksanterin yliopistossa Helsingissä vuodesta 1840 alkaen. Hän oli opiskeluvuosinaan keskeinen henkilö eteläpohjalaisessa osakunnassa ja näkyvä ylioppilasaktivismin harrastaja. Hän oli mukana myös joulukuussa 1855 Töölön päivällisinä tunnetussa illanvietossa, jossa ylioppilaat olivat kohottaneet maljoja Venäjän vihollisille. Tapauksen johdosta Ehrström joutui eroamaan yliopiston lainopillisen tiedekunnan kuraattorin virasta, johon hän samana syksynä oli päässyt. Hänen uransa ei kuitenkaan katkennut ja hän sai pian uuden viran tiedekunnasta. Vuonna 1859 Ehrström väitteli tohtoriksi ja jo seuraavassa tammikuussa hänet nimitettiin rikoslainopin ja oikeushistorian professoriksi. Hän oli professorina 1860–1877 ja edusti yliopistoa valtiopäivien pappissäädyssä 1872 ja 1877–1878. Ehrström kuului myös Helsingin kaupunginvaltuustoon 1875–1878. Ehrström kirjoitteli aktiivisesti lehtiin ja tuki julkisuudessa J. V. Snellmania. Vuosina 1865–1875 hänellä oli avainrooli rikoslain uudistamista valmistelleessa komiteassa ja lopulta valmistunut komiteamietintö oli keskeisiltä osiltaan hänen aikaansannoksensa. Hän perehtyi myös Suomen vankeinhoidon uudistamiseen ja oli 1869 mukana Vankeinhoitoyhdistyksen perustamisessa. Vuosina 1877–1886 Ehrström oli senaattorina senaatin oikeusosastossa ja 1880–1882 myös jäsenenä Suomen asiain komiteassa Pietarissa. Muutamaa kuukautta ennen kuolemaansa hänet nimitettiin kesäkuussa 1886 Suomen prokuraattoriksi. K. G. Ehrströmin poikia olivat diplomaatti Erik Ehrström ja sisätautiopin professori Robert Ehrström. ==Lähteet== Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Bakun kuvernementti

Bakun kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa. Sen pinta-ala oli 39 100 neliökilometriä ja asukasluku 826 700 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementti syntyi vuonna 1859, kun sen pääkaupunki siirrettiin Şamaxın maanjäristyksen jälkeen Bakuun. Vuonna 1860 siihen yhdistettiin Quban kihlakunta. Nuxan ja Şuşan kihlakunnat liitettiin myöhemmin Jelizavetpolin kuvernementtiin. Bakun kuvernementti käsitti nykyisen Azerbaidžanin tasavallan itäosan Kaspianmeren länsirannalla. Se rajoittui pohjoisessa Dagestanin alueeseen, lännessä Jelizavetpolin kuvernementtiin ja etelässä Persiaan. Kuvernementtiin kuului 1800-luvun lopussa (1897) kuusi kihlakuntaa: Baku, Cavad (keskuspaikka Salyan), Göyçay, Lənkəran, Quba ja Şamaxı. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan asukkaista 58,7 % oli azereja ja muita turkkilaisia, 10,8 % tateja, 8,9 % venäläisiä, 6,3 % armenialaisia, 5,8 % lezgejä ja 4,2 % tališeja. Seudun elinkeinoja olivat öljyn tuotanto sekä maanviljely ja puutarhanhoito. Bakun kuvernementti lakkautettiin vuonna 1920. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona * Luokka:Azerbaidžanin historia Luokka:Bakun historia Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Kapitaali

Kapitaali ( ’perussumma’) voi merkitä seuraavia asioita: * pääoma eli kapitaali, taloudellinen tuotannontekijä * Kapitaali, Kansantaloustieteen opiskelijat ry:n julkaisema ainejärjestölehti == Katso myös == * Kapital, useita merkityksiä * kapitalismi * kapiteeli, useita merkityksiä
Jelizavetpolin kuvernementti

Jelizavetpolin kuvernementti (myös lääni, tai Елизаветпольская губерния, Jelizavetpolskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa. Sen pinta-ala oli 44 100 neliökilometriä ja asukasluku 878 415 henkeä (vuonna 1897). Hallinnollinen keskus oli Jelizavetpolin kaupunki (nykyinen Gəncə). Vuonna 1868 perustettu kuvernementti rajoittui lännessä Jerevanin ja Tbilisin kuvernementteihin, pohjoisessa Zaqatalan piirikuntaan ja Dagestanin alueeseen, idässä Bakun kuvernementtiin ja etelässä Persiaan. Se koostui aluksi Jelizavetpolin, Nuxan ja Şuşan kihlakunnista sekä osasta entistä Ordubadin piirikuntaa. Myöhemmin muodostettiin Ərəşin (keskuspaikka Ağdaş), Cavanşirin (Tərtər), Cəbrayılin, Qazaxin ja Zəngəzurin (Goris) kihlakunnat. Alue muodostaa nykyään Azerbaidžanin tasavallan länsiosan ja osan Armeniaa. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin väestöstä 60,8 % oli azereja, 33,3 % armenialaisia, 1,7 % lezgejä ja 1,6 % venäläisiä. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, karjanhoito ja kaivosteollisuus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona * Luokka:Armenian historia Luokka:Azerbaidžanin historia Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Ernst Linder (poliitikko)

Christoffer Alexander Ernst Linder (1. tammikuuta 1838 Tallinna – 13. toukokuuta 1868 Pohja) oli suomalainen liberaali poliitikko ja toimittaja. Ernst Linder kuului Linderin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Carl Anton Linder ja Helena von Brewern. Linder sai kartanonherran elämään tähtäävän kasvatuksen, eikä hän käynyt lainkaan kouluja. Jo nuorena hän liikkui ruotsinkielisten liberaalien (”verettömien”) piirissä ja avusti vuonna 1859 Svenska Familjejournalenia ja liberaalia Wiborg-lehteä. Hänen sanottiin olleen yksi tammikuun valiokuntaa huhtikuussa 1861 Helsingissä vastustaneen katumielenosoituksen johtajista. Samana syksynä Linder perusti opiskelija Leo Mechelinin kanssa ruotsinkielisen Barometern- viikkolehden ja toimi sen päätoimittajana. Vaikka Barometern ehti ilmestyä vain neljän kuukauden ja 17 numeron verran, se toi esiin liberaalien keskeiset vaatimukset ja lienee vaikuttanut valiokunnan koostumukseen. Se käsitteli siihen asti lehdistössä vaiettuja aiheita kuten sensuuria, esitteli suurelle yleisölle Suomen suuriruhtinaskunnan perustuslait ja vaati säännöllisesti kokoontuvia valtiopäiviä. Barometern lakkautettiin joulukuussa 1861, ja pian ruotsinkielisten liberaalien uudeksi äänitorveksi perustettiin Helsingfors Dagblad, johon Linder sen jälkeen kirjoitti nimimerkeillä E. L., -d-r, -er ja -t-r. Linder perusti myös vuosina 1863–1865 Helsingissä ilmestyneen suomenkielisen Päivätär-viikkolehden. Hän osallistui valtiopäiville aatelissäädyssä Möllersvärd-suvun edustajana vuosina 1863–1864 ja 1867.Linder, Christoffer Alexander Ernst, Tietosanakirja osa 5, palsta 991, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Linder oli valtiopäivien talousvaliokunnassa tärkeimpiä elinkeinovapauden puolustajia. Hän kirjoitti ahkerasti vuosien 1863–1864 ensimmäisten valtiopäivien asioista Päivättäreen, Helsingfors Dagbladiin, Åbo Underrättelseriin ja Suomettareen. Kielikysymyksessä hän oli maltillinen suomen kielen oikeuksien puolustaja. Pankkiasioita Linder käsitteli kirjassaan Om penningar och banker (1867). Lehtiensä jäätyä lyhytikäisiksi Linder hankki vuonna 1866 isälleen kuuluneen Åminnen kartanon Pohjan kunnasta ja vetäytyi vähitellen politiikasta. Hänet valittiin vuonna 1867 Pohjan kunnanvaltuuston varapuheenjohtajaksi. Linder kuoli nälkävuosien aikana lavantautiin perustettuaan Åminneen sairastuvan hoitamaan epidemian uhreja. Linderin puolisona oli vuodesta 1865 Maria Amelie Albinia Lavonius, jonka isä oli lääninkuvernööri Alexander Lavonius. Heidän ainoa aikuiseksi elänyt lapsensa oli Ruotsin ja Suomen armeijassa palvellut ratsuväenkenraali Ernst Linder. Linderin kuoltua hänen leskensä Maria muutti vuonna 1870 Ruotsiin ja nai konsuli Oscar Ekmanin. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja ja ministerivaltiosihteeri Constantin Linder oli Ernst Linderin veli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Pohjan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Shaolin Temple (elokuva)

Shaolin Temple (, Shao Lin Si) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut hongkongilainen taisteluelokuva. Elokuvan ohjasi Chang Hsin-yen ja pääosassa esiintyvät muun muassa Jet Li ja Yu Hai. == Juoni == Orjatyöläinen joutuu tapetuksi ja hänen poikansa Chieh Yuan onnistuu pakenemaan orjuudesta. Hän eksyy Shaolin temppeliin, jossa munkit ottavat hänet yhteiskuntaansa. Chieh Yuan näkee heidän taitavan Shaolin Kungfuta ja haluaa myös oppia kamppailemaan, mutta ensiksi hänestä täytyy tulla munkki. Chieh Yuan karkaa myöhemmin temppelistä kostamaan isänsä murhaajalle ja muut munkit päättävät lähteä auttamaan häntä. Matkalla he onnistuvat pelastamaan todellisen keisarin, jota hänen kenraalinsa olivat pettäneet. == Rooleissa == == Palkinnot == === Ehdokkuudet === *Hong Kong Film Award **1983 Paras toimintakoreografia: Yue Hoi, Ma Yin-tat, Pan Qingfu, Wong Seung-hoi == Aiheesta muualla == * Leffatykin arvostelu Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1982 elokuvat Luokka:Kungfuelokuvat
Simon Després

Simon Després (s. 27. heinäkuuta 1991 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Pittsburgh Penguins varasi hänet 30. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Peruspuolustajan vahvuuksia ovat fyysinen peli ja syöttötaito. Hän pitää esikuvanaan Detroit Red Wingsin Pavel Datsjukia. ==Ura== Després pelasi vuodet 2007–2011 QMJHL:n Saint John Sea Dogsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsiin, mutta pelasi suurimman osan ensimmäisestä sopimuskaudestaan AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. ===Maajoukkueura=== Després pelasi alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa vuonna 2011 ja voitti hopeaa.Elite Prospects Després pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. ==Tilastot== 2007–2008 Saint John Sea Dogs QMJHL 64 1 13 14 30 14 0 4 4 18 2008–2009 Saint John Sea Dogs QMJHL 66 2 30 32 74 4 0 4 4 2 U18 6 0 2 2 8 2009–2010 Saint John Sea Dogs QMJHL 63 9 38 47 87 21 2 17 19 18 2010–2011 Saint John Sea Dogs QMJHL 47 13 28 41 54 19 4 8 12 16 JMM 7 0 3 3 0 2011–2012 Pittsburgh Penguins NHL 18 1 3 4 10 3 0 0 0 2 Wilkes-Barre/Scranton AHL 44 5 10 15 45 10 1 1 2 2 2012–2013 Pittsburgh Penguins NHL 33 2 5 7 20 3 0 0 0 0 Wilkes-Barre/Scranton AHL 27 4 3 7 28 – – – – – 2013–2014 Pittsburgh Penguins NHL 34 0 5 5 26 – – – – – Wilkes- Barre/Scranton AHL 35 6 17 23 37 17 2 7 9 32 2014–2015 Pittsburgh Penguins NHL 59 2 15 17 64 – – – – – Anaheim Ducks NHL 16 1 5 6 22 16 1 6 7 6 2015–2016 Anaheim Ducks NHL 32 0 4 4 8 7 0 0 0 6 San Diego Gulls AHL 4 1 1 2 6 – – – – – 2016–2017 Anaheim Ducks NHL 1 0 0 0 0 – – – – – 2017–2018 HC Slovan Bratislava KHL 44 4 7 11 84 – – – – – 2018–2019 Laval Rocket AHL 5 1 1 2 4 – – – – – Kölner Haie DEL 7 0 3 3 6 10 1 3 4 43 2019–2020 IK Oskarshamn SHL 41 4 13 17 55 – – – – – 2020–2021 Eisbären Berlin DEL 19 3 7 10 14 9 1 4 5 6 2021–2022 Eisbären Berlin DEL 52 2 17 19 23 11 0 2 2 12 2022–2023 Villacher SV ICEHL 43 3 12 15 26 5 0 0 0 4 6 kautta yhteensä NHL 193 6 37 43 150 29 1 6 7 14 5 kautta yhteensä AHL 116 17 31 48 122 27 3 8 11 34 3 kautta yhteensä DEL 78 5 27 32 43 30 2 9 11 61 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Kanadanranskalaiset Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Novgorodin kuvernementti

Novgorodin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1727–1927. 1800-luvun lopussa sen pinta-ala oli 122 342 neliökilometriä. Asukkaita oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 1 367 000 henkeä. Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Novgorodin kaupunki. Novgorodin kuvernementti erotettiin Pietarin kuvernementista vuonna 1727. Aluksi se koostui Novgorodin, Pihkovan, Velikije Lukin, Tverin ja Belozerskin provinsseista. Pihkovan ja Velikije Lukin provinsseista muodostettiin vuonna 1772 Pihkovan kuvernementti. Vuonna 1773 perustettiin Aunuksen provinssi ja vuonna 1775 Tverin käskynhaltijakunta. Vuonna 1776 perustettu Novgorodin käskynhaltijakunta koostui aluksi Novgorodin ja Aunuksen alueista. Vuonna 1777 siitä erotettiin Jaroslavlin käskynhaltijakunta. Aunuksen alue ja Uuden- Laatokan kihlakunta liitettiin vuonna 1781 Pietarin kuvernementtiin. Osa lakkautetusta Aunuksen kuvernementista kuului vuosina 1796–1801 jälleen Novgorodin kuvernementtiin. 1800–1900-lukujen vaihteessa kuvernementti koostui yhdestätoista kihlakunnasta, joiden keskuksina toimivat Belozersk, Borovitši, Demjansk, Kirillov, Kresttsy, Novgorod, Staraja Russa, Tihvinä, Tšerepovets, Ustjužna ja Valdai. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan väestöstä 96,8 % oli venäläisiä, 0,7 % karjalaisia, 0,7 % vepsäläisiä ja 0,3 % saksalaisia. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maatalous ja käsityöammatit. Pohjoisista Belozerskin, Kirillovin, Tihvinän, Tšerepovetsin ja Ustjužnan kihlakunnista muodostettiin vuonna 1918 Tšerepovetsin kuvernementti. Luoteiseen alueeseen vuodesta 1921 lähtien kuulunut Novgorodin kuvernementti lakkautettiin vuonna 1927, jolloin se liitettiin Leningradin alueeseen. ==Lähteet== *
Patrick Miller

Patrick Miller (1730–1815) oli skotlantilainen pankkiiri ja Carron Company -nimisen rautaruukin osakkeenomistaja sekä innostunut ase- ja laivatekniikan kokeilija. Laivatekniikassa hänen kiinnostuksensa kohteena olivat myös kaksi- ja kolmirunkoiset huvialukset, joiden runkojen väliin oli asennettu kammella pyöritettävä siipiratas. Miller syntyi Dalswintonin kylässä hieman pohjoiseen Dumfriesistä. Miller yritti herättää useiden Euroopan maiden laivastojen kiinnostusta erikoissota-alustaan kohtaan, mutta vain Ruotsin laivasto osoitti jotakin kiinnostusta. Fredrik af Chapman kutsui alusta englantilaiseksi ”merimöröksi”. Ruotsin kuningas Kustaa III lähetti Millerille kiitokseksi itse aluksesta ruotsalaisia lantun siemeniä hienossa nuuskarasiassa, joka nykyään löytyy Victoria ja Albert museosta Lontoossa. Millerin lasten opettaja James Taylor ehdotti Millerille, että tämän veneissä voitaisiin kokeilla höyrykonetta. Nähtyään insinööri William Symingtonin tekemän esitteen keksimästään höyrykoneesta vaunussa, Miller pyysi Symingtonin rakentamaan kyseisen höyrykoneversion käyttömekanismeineen kaksirunkoiseen siipirattaalla varustettuun huvialukseen. Sitä kokeiltiin onnistuneesti Millerin talon lähellä Dalswinton Loch -järvellä 14. lokakuuta 1788. Seuraavana vuonna isompi höyrykone sovitettiin 10 metriä pitkään kaksirunkoiseen alukseen, jota kokeiltiin Forthin–Clyden kanavalla. Siipiratas repesi 2. joulukuuta testeittä, mutta alkuvaikeuksien jälkeen alus kulki 26. ja 27. joulukuuta 1789 jonkin matkaa kanaalissa yli 10 km/h nopeudella. Miller oli valittanut kehittämisen kustannuksista, eikä hän ollut tyytyväinen Symingtonin höyrykoneeseen ja lopetti projektin. Kymmenen vuotta myöhemmin lordi Dundas käynnisti Symingtonin työn uudelleen, mikä johti kuuluisaan Charlotte Dundas -nimiseen siipiratasalukseen.Höyrykoneiden ja laivojen historia sivusto, perustuu Robert H. Thurstonin kirjaan vuodelta 1878 ==Lähteet== *Michael S. Moss, ‘Miller, Patrick (1731–1815)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, Sept 2004; online edn, Oct 2007 *Charles Dawson, "Patrick Miller's 'Sea Spook'", The Mariner's Mirror, Vol. 88, No.1, Feb. 2002, page 95. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Tästä höyrykone-sivustosta löytyy kuva Millerin ja Symingtonin aluksesta Luokka:Laivanrakentajat Luokka:Skotlantilaiset henkilöt Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan vesiliikenne Luokka:Vuonna 1730 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
Penzan kuvernementti

Penzan kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti. Se perustettiin vuonna 1780 ja lakkautettiin vuonna 1927. Alueen pääkaupunki oli Penza. Kuvernementti rajoittui Nižni Novgorodin, Simbirskin, Saratovin ja Tambovin kuvernementteihin. Nykyään alue käsittää noin Penzan oblastin ja Mordvan tasavallan. Alue oli jaettu vuonna 1897 väestönlaskennan aikaan kymmeneen kihlakuntaan eli ujestiin: *Gorodištše *Insar *Kerensk (myöhemmin Vadinsk) *Krasnoslobodsk *Mokšan *Narovtšat *Nižni Lomov *Penza *Saransk *Tšembar (myöhemmin Belinski). Vuonna 1897 kuvernementin väkiluku oli 1 470 474\. Tästä venäjänkielisten osuus oli 83,0 % väestöstä. Merkittäviä kielivähemmistäjä edustivat mordvalaiset (12,8 %) ja tataarit (4,0 %). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Kalugan kuvernementti

Kalugan kuvernementti () oli yksi Venäjän keisarikunnan hallintoalueista. Se perustettiin vuonna 1796 ja lakkautettiin Neuvostoliitossa 1929. Sen pääkaupunki oli Kaluga. Kalugan kuvernementti sijaitsi keskellä Venäjän Euroopan-puoleista osaa. Sitä reunusti pohjoisessa Moskovan kuvernementti, etelässä Orjolin kuvernementti, idässä Tulan kuvernementti ja lännessä Smolenskin kuvernementti. Vuonna 1897 kuvernementin väkiluku oli 1 132 843\. Kuvernementti oli tällöin haettu yhteentoista ujestiin eli kihlakuntaan, joiden keskukset olivat Borovsk, Kaluga, Kozelsk, Malojaroslavets, Medyn, Meštšovsk, Mosalsk, Peremyšl, Tarusa, Tšekalin ja Žizdra. Väestön kielellinen rakenne oli hyvin venäläinen (99,4 % väestöstä). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * *
Nallekarkki

Nallekarkit ovat pieniä hedelmämakeisia, jotka ovat nallen muotoisia. Se on Haribon tunnettu makeinen, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1922Old Time Candy - Gummi Bears. Viitattu 5. heinäkuuta 2013., kaksi vuotta yhtiön perustamisen jälkeen. Nallekarkkeja on erivärisiä ja ne ovat kaksi senttimetriä pitkiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Makeiset
Moskovan kuvernementti

Moskovan kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti. Kuvernementti perustettiin vuonna 1708 ja lakkautettiin 1929. Kuvernementtiä reunusti Tverin kuvernementti pohjoisessa ja luoteessa, Vladimirin kuvernementti koillisessa ja idässä, Rjazanin kuvernementti kaakossa, Tulan ja Kalugan kuvernementit etelässä ja Smolenskin kuvernementti lännessä. Vuonna 1897 kuvernementin väkiluku oli 2 430 581\. Kuvernementin keskus oli miljoonakaupunki Moskova (1 038 591 asukasta). Suurimpia kihlakuntakaupunkeja olivat Serpuhov (30 571 as.) ja Kolomna (20 277 as. vuonna 1897). Vuosina 1802–1918 kuvernementti käsitti 13 kihlakuntaa eli ujestia: *Bogorodsk *Bronnitsy *Vereja *Volokolamsk *Dmitrov *Zvenigorod *Klin *Kolomna *Možaisk *Moskova *Podolsk *Ruza *Serpuhov Kielellis-etniseltä koostumukseltaan kuvernementti oli vuonna 1897 hyvin venäläinen (97,6 % väestöstä); saksalaisia oli 0,8 % ja puolalaisia 0,5 %. Muut kieliryhmät olivat tätä pienempiä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * *
Hei, kuka puhuu

Hei, kuka puhuu () on vuonna 1989 kuvattu romanttinen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät John Travolta, Kirstie Alley, George Segal, Olympia Dukakis, Twink Caplan, Joy Boushel ja Abe Vigoda. Bruce Willis ääninäyttelee elokuvassa Mikeyta, jonka hahmoa puolestaan näyttelevät Jason Schaller ja Jacob Haines. Elokuvan on ohjannut Amy Heckerling. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 297 miljoonaa, mikä teki elokuvasta John Travoltan menestyneimmän elokuvaroolin. Myöhemmin elokuva sai kaksi jatko-osaa Hei, kuka puhuu myös (1990) ja Hei, kuka puhuu nyt (1994). == Juoni == Nuori nainen (Alley) saa vauvan ja päättää etsiä sille isän. Biologinen sellainen (Segal) on aivan liian kiireinen ja muutkin tarjolla olevat vaihtoehdot kammottavat. Bruce Willisin äänellä puhuva vauva näyttää lopulta äidilleen, että ratkaisu (Travolta) on lähempänä kuin hän luulikaan. == Näyttelijät == == Vastaanotto ja myöhempi arvostus == Helsingin Sanomien Pertti Avola sanoo elokuvaa herttaiseksi, joutuisaksi ja notkeaksi hömppäkomediaksi, joka onnistuu paikoin olemaan aidosti hauska. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvaa sympaattiseksi komediaksi, jossa Williskin on hauska. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Amy Heckerlingin ohjaamat elokuvat