Ärviäkasvit

Ärviäkasvit (Haloragaceae) on laajalle levinnyt, mutta pienehkö kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa. == Tuntomerkit == Ärviäkasvit ovat melko pieniä, tavallisesti yksikotisia, usein vaihtelevissa määrin ruohovartisia kasveja. Niiden aineenvaihdunta tuottaa flavoneja, ja usein niillä on oksalaattikiteitä karvamaisissa kuorikerroksen soluissa. Lehdet sijaitsevat tavallisesti vastakkaisesti tai harvemmin kierteisesti, ja ovat tavallisesti yksinkertaisia, joskus parilehdykkäisiä, sahalaitaisia tai syväliuskaisia ja pieniä. Kukinto on viuhkomainen tai kukat ovat ryhmissä tai yksittäin. Kukat ovat pieniä (poikkeuksena Haloragodendron), neljälukuisia, ja niissä on kariseva teriö. Heteitä on kahdeksan, ponnet ovat palhoja paljon pidempiä. Sikiäin on kehänalainen ja vartalot ovat paksutyvisiä, luotit pensselimäisiä, toisinaan nuppimaisia. Kussakin emilehdessä on yksi fertiili siemenaihe, joka riippuu kärki-istukasta. Hedelmä on pähkinämäinen, avautumaton, ja hedelmäseinän ulkokerros (eksokarppi) on usein kuviollinen. Siemenen endospermi on tärkkelyspitoinen, alkioripustin on imujuurinen ja sirkkalehdet ovat melko lyhyet.Stevens 2001–, viittaus 8.3.2015. == Levinneisyys == Arviäkasveja tavataan kosmopoliittisesti levinneinä maapallolla, erityisesti kuitenkin Australiassa. Ärviäkasvien heimoon kuuluvista kasveista Suomessa tavataan ainoastaan neljää ärviöihin (Myriophyllum) kuuluvaa lajia. == Luokittelu == Ärviäkasvien heimossa on yhdeksän sukua ja 145 lajia, jotka jakautuvat evolutiivisesti kahteen haaraan, jotka lienevät noin 47 miljoonaa vuotta vanhoja. Suvut Haloragodendron ja Glischryocaryon muodostavat heimon kehityshaaroista toisen. Niiden yhdeksän lajia ovat ruohoja, joilla on puutuva juuristo, tai pieniä puita. Kukat ovat kaksineuvoisia ja hedelmät siivellisiä ja yksisiemenisiä. Suvut kasvavat Australian etelä- ja länsiosissa. Toista evoluutiohaaraa voidaan nimittää tribusnimellä Myriophylleae. Sen kasvit ovat vesikasveja tai pensaita. Kukat ovat yksikotisesti (joskus kaksikotisesti) yksineuvoisia tai harvemmin kaksineuvoisia. Joskus niistä puuttuu teriö. Hedelmä on 1–4-siemeninen. Sukuja kehityshaaraan kuuluu seitsemän, lajeja 136. Runsaslajisimmat suvut ovat ärviät (Myriophyllum, 60 lajia), Gonocarpus (41 lajia) ja sahiot (Haloragis, 28 lajia). === Suvut === Ärviäkasvisuvut:http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/haloragaceaegen.htmlFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haloragaceae * Glischrocaryon Endl. * Gonocarpus Thunb. * Haloragis (Halorrhagis) J.R.Forst. & G.Forst. – sahiot * Haloragodendron Orchard * Laurembergia P.J.Bergius * Meionectes R.Br. * Myriophyllum L. – ärviät * Proserpinaca L. – kampalehdet * Trihaloragis Moody & Les == Kuvia == A Sketch of the Vegetation of the Swan River Colony - Figure 1.png|Glichrocaryon aureum Gonocarpus micranthus.jpg|Gonocarpus micranthus Myriophyllum alterniflorum.jpg|Ruskoärviä (Myriophyllum alterniflorum) Proserpinaca palustris 001.jpg|Proserpinaca palustris -kampalehtilaji == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/haloragidaceaemap.gif Luokka:Kasviheimot