EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Wilfrid Sellars

Wilfrid Stalker Sellars (20. toukokuuta 1912 - 2\. heinäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hänen isänsä oli tunnettu kanadalais- yhdysvaltalainen filosofi Roy Wood Sellars. Sellars lukeutui analyyttisiin filosofeihin ja hänen kiinnostuksen kohteitaan olivat ennen kaikkea mielenfilosofia, tietoteoria, pragmatismi ja filosofian historia. Sellars tunnetaan parhaiten niin sanotun “annetun myytin” kritiikistään, joka voidaan ymmärtää myös tietoteoreettisen foundationalismin kritiikkinä. Sellars esitti kyseisen kritiikin kuuluisimmassa artikkelissaan “Empirismi ja mielenfilosofia” (1956/1997). Lisäksi hänet tunnetaan inferentialistisen semantiikan kehittäjänä; erottelustaan ilmenevän maailmankuvan () ja tieteellisen maailmankuvan () välillä; ajatuksestaan, että psykologiset käsitteet vertautuvat teoreettisiin käsitteisiin; sekä tieteellisen realismin puolestapuhujana. == Kirjallisuutta == === Suomennetut teokset=== * * Sellars, Wilfrid: "Empirismi ja mielenfilosofia", teoksessa === Englanninkielisiä === * Sellars, Wilfrid: Autobiographical Reflections. Teoksessa * Empiricism and the Philosophy of Mind * Philosophy and the Scientific Image of Man == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Chrucky, Andrew (toim.): Problems from Wilfrid Sellars Luokka:Tietoteoreetikot Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit
Laupias samarialainen (järjestö)

Laupias Samarialainen on Joensuussa toiminut kristillinen vapaaehtoisjärjestö. Sen toiminnanjohtaja oli Matti Karppinen. Nimensä yhdistys sai Raamatun kertomuksesta laupiaasta samarialaisesta, joka ainoana pysähtyi auttamaan henkihieveriin pahoinpideltyä matkamiestä. ==Yömaja== Järjestön toimitilat ja yömaja olivat vuosina 2003–2007 Niinivaaralla lähellä Joensuun rautatieasemaa. Laupiaan samarialaisen majatalossa oli tilaa 15 hengelle. Yömaja oli päihteetön. Tammikuussa 2007 yhdistys ilmoitti, ettei se tilanpuutteen takia voi jatkaa yömajatoimintaansa eikä yhdistys jatkanut enää yömajatoimintaa. ==Ruoka-apu == Vuonna 2006 majatalon kautta jaettiin 250 000 kiloa ruokaa. Säännöllistä ruokakassiapua sai 450 kotitaloutta.Karjalainen 14.12.2006 Kaikki ruoka saatiin lahjoituksina kaupoista ja leipomoista. Ruokakasseja jaettiin kolme kertaa viikossa. Yhdistys jakoi ruokaa viikoittain myös Rantakylässä Soropissa ja Utrassa puukoululla. Avun saajien joukossa oli eniten yksinäisiä miehiä, opiskelijoita ja lapsiperheitä. Ruokajakelu on siirtynyt eri seurakuntiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Laupias Samarialaisen kotisivut Luokka:Kristinusko Joensuussa Luokka:Suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt Luokka:Suomalaiset kristilliset järjestöt
Otto Neurath

Otto Neurath (10. joulukuuta 1882 Wien - 22\. joulukuuta 1945 Oxford) oli itävaltalainen tieteenfilosofi, sosiologi ja kansantaloustieteilijä. Hän oli yksi Wienin piirin johtohahmoista, ennen kuin joutui jättämään kotimaansa ja muuttamaan Isoon-Britanniaan. Neurath edusti Wienin piirin ”vasemmistoa”. Hän kritisoi vahvasti metafysiikkaa, hänen mukaansa kaikki mielekkäät väitteet tuli pystyä palauttamaan fysikaalisiksi väitteiksi, jotka puhuvat havaittavista ominaisuuksista. Neurath perusti Wienissä laajalle yleisölle suunnatun yhteiskunnan ja talouden museon, Gesellschafts- und Wirtschaftsmuseum, jossa hän 1925 alkaen kehitti kuvallisen viestinnän menetelmää, niin kutsuttua wieniläistä kuvatilastojen menetelmää, jota myöhemmin nimettiin Isotypeksi, International System Of Typographic Picture Education. Neurath kehitti Isotypen yhdessä graafisen suunnittelijan Gerd Arntzin ja suunnittelijan Marie Reidemeisterin (myöh. Neurathin) kanssa, ja sen perusteluna oli kansanvalistaminen kuvien avulla. == Teoksia == ===Saksaksi=== * Antike Wirtschaftsgeschichte. Wien, 1909. * Lesebuch für Volkswirtschaftslehre. Wien 1910. * Wirtschaftsplan und Naturalrechnung: Von der sozialistischen Lebensordnung und vom kommenden Menschen. Belin 1925. * Wissenschaftliche Weltauffassung – der Wiener Kreis (Rudolf Carnapin ja Hans Hahnin kanssa). Wien 1929. * Gesellschaft und Wirtschaft: 100 Bildtafeln. Leipzig, 1931. * Empirische Soziologie: Der wissenschaftliche Gehalt der Geschichte und Nationalökonomie. Wien 1931. * Bildstatistik nach Wiener Methode in der Schule. Wien–Leipzig 1933. * Einheitswissenschaft und Psychologie. Wien 1933. ===Englanniksi=== * Neurath, Otto, 1939. Modern Man in the Making. Alfred A. Knopf. * Neurath, Otto, 1946. From Hieroglyphics to Isotypes. Nicholson and Watson. Katkelmia * Neurath, Otto – Rudolf Carnap – Charles W. Morris, toim. International Encyclopedia of Unified Science. University of Chicago Press. * Marie Neurath ja Robert Cohen, toim. Empiricism and Sociology. * Marie Neurath ja Robert Cohen, yhdessä Carolyn R. Fawcettin kanssa, toim. Philosophical Papers, 1913–1946. === Suomeksi === * Neurath, Otto: ”Protokollalauseet”, teoksessa ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * * Shalizi, C. R.: Otto Neurath: 1882–1945 Luokka:Itävaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet Luokka:Wienin piiri
George Island

George Island voi viitata seuraaviin maantieteellisiin kohteisiin: * George Island, eräs Falklandinsaarten saarista. * George Island, Ontario, Kanada. * George Island, majakkasaari Winnipegjärvellä Manitobassa Kanadassa.
George Island (Manitoba)

George Island on saari Winnipegjärven pohjoisaltaassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 400 kilometriä pohjoiseen Winnipegin kaupungista, Grand Rapidsin ja Poplar Riverin välisellä alueella. Saarella on majakkatorni. Saaren länsipuolella sijaitsee Little George Islandin saari ja luonnonsuojelualue. Saari on veneilijöiden suosima pysähdyspaikka suojaisan luonnonmuovaaman sataman ja saarta ympäröivien laajojen hiekkarantojen vuoksi. ==George Island Light== Nimellä George Island Light tunnettu majakka on rakennettu vuonna 1906 Winnipegjärven pohjoisosan vesiliikenteen avustamiseksi. Majakkatorni on rakenteeltaan avoin, 15,5 metrin korkuinen ristikkorakenteinen torni, jonka huipussa on loistolaite. Valon korkeus on 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Valotunnuksena on yksi valkoinen vilkku joka neljäs sekunti. Valon kantomatka on 24 kilometriä. George Islandin majakka oli Winnipegjärven viimeinen miehitetty majakka. Vaikka majakkaan asennettiin automaattinen lyhtylaite vuonna 1968, se täysautomatisoitiin vasta vuonna 1981, jolloin miehitys lopetettiin. Viimeisenä majakanvartijana toimi vuodesta 1951 lähtien Willard Olson. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lighthouse Explorer Database: George Island Light * Manitoba Lighthouses Luokka:Manitoban saaret Luokka:Majakat
Friedrich Waismann

Friedrich Waismann (21. maaliskuuta 1896 - 4\. marraskuuta 1959) oli itävaltalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Wienin piirin jäsenenä ja yhtenä loogisen positivismin pääteoreetikoista. Waismann syntyi Wienissä ja opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Wienin yliopistossa. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana. Waismann muutti Isoon- Britanniaan vuonna 1938. Hän opetti tieteenfilosofiaa Cambridgen yliopistossa vuodesta 1937 vuoteen 1939 ja matematiikkaa Oxfordin yliopistossa vuodesta 1939 kuolemaansa saakka. Vuosien 1927 ja 1936 välisenä aikana Waismann kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgensteinin kanssa matematiikan filosofiasta ja kielifilosofiasta. Nämä keskustelut julkaistiin teoksessa Ludwig Wittgenstein and the Vienna Circle (1979, toim. B. F. McGuinness). Myös muut piirin jäsenet (mukaan lukien Schlick, Rudolf Carnap ja Herbert Feigl) kävivät keskusteluja Wittgensteinin kanssa, mutta eivät yhtä paljon kuin Waismann. Vuonna 1934 Wittgenstein ja Waismann suunnittelivat yhteistä kirjaa, mutta suunnitelmasta luovuttiin, kun heidän filosofiset eronsa tulivat ilmeisiksi. Teoksessa Introduction to Mathematical Thinking: The Formation of Concepts in Modern Mathematics (1936) Waismann esitti, että matemaattiset totuudet ovat totta vain tavan vuoksi, ei välttämättöminä (tai todennettavina) totuuksina. Hänen kootut luentonsa, The Principles of Linguistic Philosophy (1965) sekä How I See Philosophy (1968, toim. R. Harré), kokoelma kirjoituksia, julkaistiin postuumisti. Luokka:Itävaltalaiset filosofit Luokka:Wienin piiri Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Youth Celebration

Youth Celebration on kristillinen nuorisotapahtuma. Festariviikonloppuun kuuluu muun muassa Raamatun opetusta ja musiikkia. Paikkana toimii Keuruulla sijaitseva Ison Kirjan koulutus- ja konferenssikeskus. Puhekielessä tapahtumasta käytetään usein nimiä juutti tai yysee (kirjoitetaan YC). == Aiheesta muualla == *YC:n internetsivusto *YC:n Facebook-sivusto Luokka:Helluntaiherätys Suomessa Luokka:Kristilliset tapahtumat Suomessa Luokka:Keuruu
Wabowden

Wabowden on kylä Manitoban provinssin pohjoisosassa Kanadassa. Se sijaitsee Manitoba Provincial Highway 6 -valtatien ja Hudson Bay Railway -rautatien varrella The Pas'n ja Thompsonin kaupunkien välillä. Kylän asukasluku on noin 500, ja pinta-ala 31,7 neliökilometriä.Broadband.gc.ca: Community Profile Wabowden perustettiin 1900-luvun alussa The Pas'n ja Hudsoninlahden välille rakennettavan rautatien väli- ja varikkoasemaksi. Paikkakunta ja Wabowdenin rautatieasema on nimetty silloisen Kanadan rautatie- ja kanavalaitoksen pääinsinöörin W. A. Bowdenin mukaan. Nimeen otettiin mukaan myös Bowdenin etunimien alkukirjaimet, jotta rautatieaseman nimi erottuisi Canadian Nationalin rataverkolla olevasta Bowdenin asemasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Community of Wabowden Luokka:Manitoban kylät
André-Charles Boulle

thumb|Boullen tekemä pöytä. André-Charles Boulle (11. marraskuuta 1642 Pariisi – 28. maaliskuuta 1732 Pariisi) oli ranskalainen koristeupotuksen uranuurtaja. Hän saavutti mestarin arvonimen vuonna 1666. Hän työskenteli pitkän uransa aikana eniten Ranskan hovissa ja oli varsinkin Ludvig XIV:n suosiossa. Nimitys boulle-tekniikka on yhä käytössä, kun hänen kehittämistä tekniikoistaan keskustellaan. Tekniikat ovat yhä käsityöläisten käytössä. Vaikka jo ainakin keskiajalta lähtien erityisesti Italiassa oli luostarien seinissä käytetty koristeupotustekniikkaa muutenkin kuin perinteisenä intarsiana eli puuta puuhun, juuri Boullen nimi yhdistetään metallien, helmiäisen, norsunluun ja kilpikonnankuoren yhdistämiseen upotustekniikkaan, ja Boullea pidetään etenkin arkkujen ja rasioiden upotusmenetelmien kehittäjänä ja keksijänä. Hänen työtään jatkoivat hänen neljä poikaansa, ja boulle-upotuksista tuli hyvin suosittuja Ranskassa ja muuallakin Euroopassa. Boullen kehittämässä tekniikassa koristekuviot tehdään kahdesta materiaalista, joista toinen on vuoroin kuviona, toinen taustana. Kuviot leikataan kahdesta päällekkäisestä, eri materiaalista olevasta ohuesta levynkappaleesta samalla kertaa, jolloin saadaan aina yksi taustakappale ja yksi kuviokappale. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Boulle, André Charles Tietosanakirja 1909 * André-Charles Boulle (Getty Museum) Luokka:Puuntyöstö Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Huonekaluvalmistajat Luokka:Vuonna 1642 syntyneet Luokka:Vuonna 1732 kuolleet
Herbert Feigl

Herbert Feigl (14. joulukuuta 1902 Liberec, Tšekki – 1. kesäkuuta 1988 Minneapolis, Yhdysvallat) oli itävaltalainen filosofi ja Wienin piirin jäsen. Feigl syntyi Liberecissä (Reichenberg), Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria, ja pääsi Wienin yliopistoon vuonna 1922. Hän opiskeli fysiikkaa ja filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 tutkielmalla, joka käsitteli todennäköisyyttä ja induktiota luonnontieteissä tietoteoreettiselta kannalta. Hänestä tuli Wienin piirin aktiivijäsen, ja hän oli Schlickin ja Friedrich Waismannin ohella yksi harvoja piirin jäseniä, joka kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgenstein ja Karl Popperin kanssa. Vuonna 1930 Feigl tapasi fyysikko Percy Williams Bridgmanin, filosofi Willard Van Orman Quinen ja psykologi Stanley Smith Stevensin, jotka hän näki sukulaissieluinaan. Vuonna 1931 Feigl esitti, että looginen positivismi tulisi nimetä uudelleen loogiseksi empirismiksi, koska hän katsoi aikansa tieteenfilosofialla ja vanhemmalla positivistisella liikkeellä olleen tiettyjä eroja. Vuonna 1931 Feigl meni naimisiin Maria Kasparin kanssa ja muutti Yhdysvaltoihin asettuen Iowaan, jossa hän opetti Iowan yliopistossa. Heidän poikansa Eric Otto syntyi vuonna 1933. Vuonna 1940 hän hyväksyi viran Minnesotan yliopiston filosofian professorina. Tässä virassa hän toimi 31 vuotta. Hän työskenteli läheisesti yhdessä Wilfrid Sellarsin kanssa, ja he kirjoittivat yhdessä mm. teoksen Readings in Philosophical Analysis sekä toimittivat lehteä Philosophical Studies, jonka he perustivat vuonna 1949. Vuonna 1953 Feigl perusti Minnesota Center for Philosophy of Science -keskuksen. Feigl uskoi, että empirismi on ainoa kokeelliselle tieteelle tarkoituksenmukainen filosofia. Vaikka hänestä tuli filosofi kemistin sijasta, hän ei koskaan kadottanut käytännöllisen luonnontieteilijän näkemystään. Feigl jäi eläkkeelle vuonna 1971 ja kuoli syöpään Minneapolisissa vuonna 1988. Luokka:Itävaltalaiset filosofit Luokka:Itävaltalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Wienin piiri Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Manitoba Provincial Highway 6

right|thumb|200px|Manitoba Provincial Hwy 6 Manitoba Provincial Highway 6 on Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva valtatie. Se alkaa Thompsonin kaupungin etelälaidalta, ja jatkuu Winnipegjärven länsirantaa Wabowdenin, Grand Rapidsin ja Gypsumvillen kautta Winnipegin kehätielle Perimeter Highwaylle. Tie on rakennettu nikkelin kuljetusta varten, ja se on pohjoisen Manitoban päätie. Tietä on suunniteltu jatkettavaksi pohjoiseen Hudsoninlahden rannalle Churchillin kaupunkiin ja edelleen Nunavutin territorion etelärajalle. Mikäli suunniteltu Churchillin–Arviatin–Chesterfield Inletin valtatie rakennetaan, tulisi siitä Nunavutin ensimmäinen tieyhteys muuhun Kanadaan. Luokka:Manitoban tiet
Nelson House

Nelson House on kylä sekä Nisichawayasihk Cree Nation -intiaanireservaatin keskuspaikka. Kylä sijaitsee Nelsonjoen sivuhaaran varrella Winnipegjärven pohjoispuolella Manitobassa Kanadassa, noin 65 kilometriä Thompsonin kaupungista länteen. Vuonna 2006 kylän väkiluku oli 54Broadband.gc.ca: Community Profile: Nelson House, MB , ja sitä ympäröivän reservaatin väkiluku oli 3 373Broadband.gc.ca: Community Profile: Nelson House No. 170. Kylän pinta-ala on 7,06 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nisichawayasihk Cree Nation Luokka:Manitoban kylät
Lara Flynn Boyle

Lara Flynn Boyle (s. 24. maaliskuuta 1970 Davenport, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Boyle tunnetaan televisiorooleistaan muun muassa sarjoissa Twin Peaks ja Oikeus ja kohtuus. Hän on myös näytellyt useissa elokuvissa, kuten elokuvissa Onni (1998) ja Men in Black II (2002). Boyle meni naimisiin vuonna 2006 Donald Ray Thomasin kanssa. Aikaisemmin hän on seurustellut muun muassa Jack Nicholsonin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Yppäri

Yppäri on kylä ja taajama Pyhäjoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Perämeren rannalla valtatien 8 varrella noin yhdeksän kilometriä Pyhäjoen keskustaajamasta lounaaseen. Kylässä on kalasatama. Liekki-patsas on Oskari Jauhiaisen veistämä Isovihan muistomerkki. Yppärin taajamassa on 345 asukasta (31.12.2016) ja postinumeroalueen 86170 Yppäri väkiluku on 583 henkeä (31.12.2015). Yppärissä on aikoinaan toiminut kaksi koulua, Krekunperän koulu ja Yppärin koulu. Krekunperän koulu on lakkautettu. Yppärissä oli myös Kesoilin huoltoasema, joka on sittemmin muuttunut Nesteen huoltoasemaksi. Huoltoasema sijaitsee valtatien 8 ja yhdystien 7840 risteyksessä. Samassa rakennuksessa on myös elintarvikemyymälä, kylän ainoa kyläkauppa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ratsukahakka Yppärissä. Eräs tapahtuma Suomen sodassa 1808, Helsingin Sanomat, 12.03.1939, nro 69, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Pyhäjoen kylät Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Hyvä Ankka joulun tuopi

Ankalliskirjasto 2: hyvä Ankka joulun tuopi on Sanoma Magazinesin julkaisema sarjakuva-albumi Carl Barksin jouluaiheisia Aku Ankka -tarinoita. Kirjan esipuheen on kirjoittanut kirjailija Mauri Kunnas. == Tarinat == # Koettakaa arvata (You can’t guess!) # Uudet lelut (New toys) # Aku Ankka Korvatunturilla (Donald Duck in Toyland) # Ankkalinnan joulu (Christmas in Duckburg) # Joulu Karhuvuorella (Christmas on Bear Mountain) # Joulupukin myrskyisä vierailu (Santa’s Stormy Visit) # Kolme kullannuppua (Three Good Little Ducks) # Joulu on taas, cha cha chaa! (The Christmas Cha Cha!) # Jouluista parhain (Donald Duck’s Best Christmas) # Jouluiloa (Christmas Cheers) # Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun (A Christmas for Shacktown) == Uudistettu laitos == * ==Aiheesta muualla== *Kirjan esittely Luokka:Carl Barks -kokoelmat
Siddhartha (Hermann Hessen romaani)

Siddhartha on Hermann Hessen vuonna 1922 julkaistu romaani. Saksankielisen alkuteoksen alaotsikko on Eine indische Dichtung (”Intialainen runoelma”). Siddhartha sijoittuu Buddhan aikaan. Vaikka kirjan päähenkilö jakaakin saman nimen Buddhan eli Siddhartha Gautaman kanssa, on kyseessä eri henkilö. Romaani kertoo brahmaanin (ks. kastilaitos) pojan Siddharthan pyrkimyksestä valaistumiseen. Mukana matkassa hänellä on ystävänsä Govinda. Kaksikko liittyy vaeltaviin munkkeihin, ja kun he kuulevat Buddhasta, valaistuneesta, ryhtyy Govinda tämän seuraajaksi. Siddhartha päättää kuitenkin etsiä valaistumista ominensa koska on vakuuttunut että todellinen totuus ja pelastus löytyy vain henkilökohtaisten kokemusten kautta, eikä muiden opetusten perusteella. Siddhartha jatkaa vaellustaan, kohdaten matkallaan mm. lautturi Vasudevan, joka kuljettaa hänet ilman korvausta joen toiselle puolelle. Matkan päätteeksi Siddharta ihastuu Kamalaan, kurtisaaniin. Kamala lupaa opastaa nuorta miestä ruuminnautintojen maailmaan (maksua vastaan). Ansaitakseen Kamalaa varten tarvitsemaansa rahaa Siddharta aloittaa työskentelynsä liikemiehenä, aluksi apulaisena mutta pian menestyen uudessa ammatissaan - oppien myös nauttimaan tästä uudesta elämäntavastaan. Hänellä ja Kamalalla on tiivis rakkaussuhde, josta Siddharta kuitenkin lopuksi luopuu masentuessaan ja päättäessään että tällainen normaali elämä ei kuitenkaan ole hänen oikea kohtalonsa. Vaelluksellaan Siddharta palaa lautturin kuljetettavaksi, ihastuu jokeen ja lautturin sisäiseen rauhaan, ja tämän elämäntyyliin. Lautturi ottaa hänet kumppanikseen. Samaan aikaan Kamala synnyttää Siddhartalle lapsen. Vanhettuaan ja urasta luovuttuaan Kamala luovuttaa omaisuutensa uskonnollisille ryhmittymille, ja lyöttäytyy mukaan seuraamaan Buddhaa. Joen lähettyvillä käärme puree Kamalaa, ja hänen vaelluksella mukana oleva poikansa lähtee kutsumaan apua lauttureilta. Kamala ja Siddharta tunnistavat toisensa, ja Kamala kertoo pojan olevan Siddhartan poika. Kamalan kuoltua poika jää asumaan lauttureiden luokse, mutta suhteesta muodostuu vaikea. Lopulta Siddhartan on hyväksyttävä se että hänen poikansa jättää hänet taakseen, kuten hän kirjan alussa jätti omat vanhempansa. Kirja päätyy kertomaan Siddhartan uudet ajatukset, joiden mukaan liiallinen onnen ja totuuden etsintä vaikeuttaa niiden löytämistä. Hän uskoo että viisaat sanat ovat turhia, aika on illuusiota, ja lopulta kaikki on yhtä, samaa alkuperää ja olemusta. ==Aiheesta muualla== *Siddhartha alkuperäisenä kokotekstinä saksaksi ja englanniksi Gutenberg-projektissa *Siddharthalle omistettu julkinen wiki * Siddhartha äänikirjana Librivoxista *Siddhartha study guide and teacher's guide - themes, quotes, literary devices, multimedia Luokka:Hermann Hessen teokset Luokka:Vuoden 1922 kirjat Luokka:Uskontoteemainen kaunokirjallisuus
Combat Rock Industry

Combat Rock Industry on suomalainen, riippumaton levy-yhtiö. Se julkaisee pääasiassa hardcore punk-, punk rock- ja metalcore-yhtyeiden levyjä. Julkaisuja on 60 kappaletta lokakuun 2008 alkuun mennessä. Yhtiön ovat perustaneet Endstandissa soittava Janne Tamminen ja I Walk The Linessa soittava Jani Koskinen vuonna 2000. Keväällä 2004 avattiin Combat Rock Shop -niminen levykauppa Helsingin keskustaan. Se myy CRI:n julkaisujen lisäksi muita punk-levyjä, -lehtiä ja oheistuotteita. ==Combat Rock Industrylle levyttäneitä yhtyeitä== * Abduktio * Another Sinking Ship * Atom Notes * Bombshell Rocks * Confusa * Cigarette Crossfirehttp://www.cigarettecrossfire.com * A Death in the Family * Deathbed * Down My Throat * First Times * Endstand * The Heartburns * Hero Dishonest * I Walk The Line * Kakka-hätä 77 * Karanteeni * Kieltolaki * Kuudes silmä * Lama * Lighthouse Projecthttp://tikari.com/lighthouseproject/index3.html * Austin Lucas * Manifesto Jukebox * Nine * Oi Polloi * On a Solid Rock * The Phoenix Foundation * Rotten Sound * Selfish * St. Hood * Särkyneet * Unkind * Victims * Wasted ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Combat Rock Industry * Combat Rock Shop Luokka:Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
Music for the Jilted Generation

Music for the Jilted Generation (XLCD114) on brittiläisen The Prodigyn toinen albumi. Albumin julkaisi XL Recordings 4. heinäkuuta 1994.http://www.theprodigy.nl/files/albums/albums.php Albumin kappaleista "No Good", "Voodoo People", "One Love" ja "Poison" on julkaistu singleinä. Music for the Jilted Generation nousi monien kriitikoiden listauksissa yhdeksi vuoden 1994 parhaista teknolevyistä. ==Kappaleet== #"Intro" (Liam Howlett) – :45 #"Break & Enter" (Liam Howlett) – 8:24 #"Their Law" (Liam Howlett/Pop Will Eat Itself) – 6:40 #"Full Throttle" (Liam Howlett) – 5:02 #"Voodoo People" (Liam Howlett) – 6:27 #"Speedway" (Theme from Fastlane) (Liam Howlett) – 8:56 #"The Heat (The Energy)" (Liam Howlett) – 4:27 #"Poison" (Liam Howlett/Maxim Reality) – 6:42 #"No Good (Start the Dance)" (Liam Howlett) – 6:17 #"One Love" (Edit) (Liam Howlett) – 3:53 #"3 Kilos" (Liam Howlett) – 7:25 #"Skylined" (Liam Howlett) – 5:56 #"Claustrophobic Sting" (Liam Howlett) – 7:13 ==Listasijoitukset== *UK Albums Chart - #1 *The Billboard 200 - #198 *Heatseekers - #15 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:The Prodigyn albumit
Lauri Posti

Lauri Albert Posti (17. maaliskuuta 1908 Lieto – 6. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen fennougristi, Helsingin yliopiston itämerensuomalaisten kielten professori ja akateemikko. Vuonna 1975 hän toimi Suomen opetusministerinä 13. kesäkuuta – 30. marraskuuta ETY-kokouksen aikaan. == Elämäkerta == Posti opiskeli sekä Turun että Helsingin yliopistossa, jossa väitteli vuonna 1942 liivin kielen äännehistoriaa käsitelleellä työllä. 1930-luvulla hän teki tutkimusmatkoja vatjalaisten, vepsäläisten ja liiviläisten luo. Opiskeluaikanaan hän toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa. Vuodesta 1945 Posti toimi suomalaisen filologian apulaisena (apulaisprofessorina). Vuonna 1953 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston itämerensuomalaisten kielten professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1971 saakka. Klassikon aseman on saavuttanut Postin tutkimus From Pre-Finnic to late Proto-Finnic, jossa kirjoittaja ensimmäistä kertaa esittää kantasuomen äänteenmuutosten olleen germaanisten kielten vaikutusta. Näin Postin tutkimukset tulivat luoneeksi pohjaa itämerensuomalaisten ja germaanisten kielten kontaktien tutkimukselle, joka sittemmin ennen kaikkea Jorma Koivulehdon ansiosta mullisti kuvan suomen kielen historiasta. Posti tutki myös itämerensuomalaisten kielten balttilaisia lainasanoja. Posti kuului Urho Kekkosen ystäväpiiriin ja kohosi 1960-luvulla Suomen kielitieteen keskeiseksi organisaattoriksi. Hän oli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisen osaston (nykyisen humanistisen tiedekunnan) dekaani ja ylioppilastutkintolautakunnan puheenjohtaja. Posti oli myös tärkeässä asemassa perustettaessa Kotimaisten kielten tutkimuskeskusta ja ehti toimia opetusministerinä Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa. Hän oli Suomalaisen tiedeakatemian ja Suomen Tiedeseuran jäsen. Suomen ja Viron televisioyleisölle Lauri Posti tuli tutuksi Naapurivisan toisena tuomarina Paul Aristen rinnalla vuosina 1966–1970. ==Julkaisuja== *Grundzüge der livischen Lautgeschichte. Väitöskirja. Suomalais-Ugrilaisen Seuran toimituksia. Helsinki, 1942. *The Origin and Development of the Reflexive Conjugation in the Finnic Languages. 1980. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ministerikortisto: Lauri Posti * * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Suomen opetusministerit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Kotikaupunkipolku

Kotikaupunkipolku on kartalle koottu kävelyreitti, joka esittelee kaupunkia tai kaupunginosaa sen uusille ja vanhoille asukkaille tarkoituksena näiden kotiutumisen edistäminen ja kotipaikkatuntemuksen lisääminen. Joskus kotikaupunkipolkuja kutsutaan lyhyemmin kaupunkipoluiksi, mutta kaupunkipolulla voidaan tarkoittaa myös laajemmin erilaisia kaupunkeihin määriteltyjä sisältöpolkuja.Urbaanin retkeilyn portaali http://www.kaupunkipolut.fi/ Maalaiskunnissa vastaavia polkuja voidaan kutsua kotiseutupoluiksi. Kotikaupunkipolkujen kohteiden sisältö on monipuolinen ja monialainen. Kohteiden aiheita voivat olla muun muassa paikallinen geologia, biologia, historia, kulttuuri, kaavoitus, arkkitehtuuri, henkilöhahmot ja tulevaisuudennäkymät. Kotikaupunkipolkujen erityisenä piirteenä onkin useiden eri aihealueiden yhdistäminen kokonaiskuvan muodostamiseksi kohdealueesta. Kotikaupunkipolku on kehittynyt Leppävaaran Neliapila-reitistöstä, jonka Leppävaara-seura julkaisi vuonna 2000. Sen jälkeen kotikaupunkipolkuja on laadittu ainakin Espoossa, Helsingissä, Vantaalla, Järvenpäässä ja Riihimäellä. Kotikaupunkipolkujen keskeinen kohderyhmä ovat uudet asukkaat: niin maassamuuttajat kuin maahanmuuttajat. Polut kuitenkin soveltuvat kaikkien kotikulmistaan kiinnostuneiden kuljettavaksi ja myös matkailijoiden käyttöön joko yksin tai ryhmissä. Kotikaupunkipolkuja voi soveltaa koulujen retkipäivien sekä työpaikkojen tyky-toiminnan ohjelmaksi. Kaikille avoimia opastettuja kävelyretkiä kotikaupunkipoluilla on järjestetty esimerkiksi kaupunkijuhlien ja vastaavien tapahtumien yhteydessä. Kotikaupunkipolkujen suunnitteluun ja toteutukseen ovat osallistuneet kaupunginosayhdistykset sekä eri alojen viranomaiset ja asiantuntijat: muun muassa kulttuuri- ja museoihmiset, matkailuoppaat, paikallishistorian harrastajat, biologit, geologit, arkkitehdit ja kaupunkisuunnittelijat. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotikaupunkipoluista lisää. * Linkkejä erityyppisiin kaupunkipolkuihin. Luokka:Retkeily Luokka:Kotiseututyö
Otto Donner (kielitieteilijä)

Otto Donner (15. joulukuuta 1835 Kokkola – 17. syyskuuta 1909 Helsinki) oli Helsingin yliopiston sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori, kansallisten tieteiden organisaattori sekä kirkollisasiain toimituskunnan päällikkö (nyk. opetusministeriä vastaava tehtävä), valtiopäivämies ja senaattori Mechelinin senaatissa. == Henkilöhistoria == Donner väitteli tohtoriksi vuonna 1863 intialaisia ja suomalaisia maailmanluomisselityksiä käsitelleellä teoksella. Hän opiskeli myös Berliinissä ja toimitti useita suomalais-ugrilaisia kieliä ja indoeurooppalaisia kieliä käsitelleitä teoksia, muun muassa ensimmäisen vertailevan suomalais-ugrilaisen sanakirjan. Hän oli perustamassa Suomalais-Ugrilaista Seuraa ja organisoimassa muinaismuistojen keruuta. Lisäksi hän toimi sihteerinä ja varapuheenjohtajana Suomen muinaismuistoyhdistyksessä, jonka kokoelmista tuli myöhemmin Suomen kansallismuseon kokoelmien perusta. Hän opetti joukkoa tärkeimpiä suomalaisia kielitieteilijöitä, muun muassa E. N. Setälää, G. J. Ramstedtia ja Artturi Kannistoa. Donner otti osaa pappissäädyn edustajana valtiopäiville vuosina 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905. Otto Donnerin vanhemmat olivat kauppaneuvos Anders Donner ja Olivia Mathilda Dahlström. Otto Donnerin ensimmäinen puoliso oli Louise Malm ja toinen Minette Munck. Hänen lapsiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat teollisuusyrittäjä ja diplomaatti Ossian Donner, Agda Matilda Wasastjérna (o.s. Donner), taiteenharrastaja ja mesenaatti Otto Donner sekä insinööri, teollisuusjohtaja ja antroposofi Uno Donner. Hänen lapsiaan toisesta avioliitosta olivat fennougristi ja poliittinen aktivisti Kai Donner, tilanomistaja, sukututkija ja päätoimittaja Harry Donner sekä Lotta Svärd -aktiivi Eva Louise Tigerstedt (o.s. Donner). == Teoksia == * Kalevipoeg jumalaistarulliselta ja historialliselta kannalta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1866. * Vertaileva sanakirja suomalais-ugrilaisten kielten alalla = Vergleichendes Wörterbuch der finnish-ugrischen Sprachen. 1. Frenckell ja pojan kirjakauppa, 1874. * Vertaileva sanakirja suomalais-ugrilaisten kielten alalla = Vergleichendes Wörterbuch der finnish-ugrischen Sprachen. 2. Frenckell ja pojan kirjakauppa, 1876 * Vertaileva sanakirja suomalais-ugrilaisten kielten alalla = Vergleichendes Wörterbuch der finnish-ugrischen Sprachen. 3. G. W. Edlund, 1888. * Suomen ja Venäjän välisistä kauppa- ja tullisuhteista. WSOY, 1893. * Eduskunnan laatimat ehdotukset uusiksi kunnallisasetuksiksi. Suomalainen Kansa, 1909. == Lähteet == * Otto Donner 375 humanistia -sivustolla 26.4.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. * Vapaasti ladattavia Otto Donnerin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta. === Viitteet === == Katso myös == * Donner-suku Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Joulupuu on rakennettu

Joulupuu on rakennettu on tunnetuimpia suomalaisia joululauluja. ==Laulun historia== Laulun sanoitus julkaistiin ensi kerran nimellä ”Joulu-kuusi” vuonna 1876 ilmestyneessä Uusi Kuwa-Aapinen -nimisessä lukukirjassa. Laulun sanoittajaa ei mainita sen yhteydessä, mutta Uudessa Kuwa-Aapisessa julkaistut laulut olivat yleensä kirjan toimittajan K. O. Kaunosen käsialaa. Tämä nimimerkki kuului Jyväskylän kaupunginsaarnaajalle pastori Gustaf Oskar Schönemanille. Joululaulujen taustoja tutkinut Reijo Pajamo ja G. O. Schönemanin henkilöhistoriaa tutkinut Kalevi Toiviainen ovat pitäneet selvitettynä, että ”Joulupuu on rakennettu” on Schönemanin sanoittama. Myös Schönemanin suvun perimätiedon perusteella asiaa pidetään selvänä. Schöneman on myös vuonna 1883 suomentanut itävaltalaisen Joseph Mohrin vuonna 1818 sanoittaman joululaulun ”Jouluyö, juhlayö” (Stille Nacht, heilige Nacht). ”Joulupuu on rakennettu” -laulun sävelmä on suomalainen kansansävelmä. Sama sävelmä oli ”Lapsen laulu” -nimisellä laululla, joka sisältyi vuonna 1864 ilmestyneeseen laulukirjaan 50 Koulu-Laulua. Tämän laulukirjan oli toimittanut viipurilainen musiikinopettaja Heinrich Wächter. ==Laulun sanat== Laulun viisi ensimmäistä säkeistöä vakiintuneessa muodossaan: :1. Joulupuu on rakennettu: :joulu on jo ovella; :namusia ripustettu :ompi kuusen oksilla. :2. Kuusen pienet kynttiläiset :valaisevat kauniisti; :ympärillä lapsukaiset :laulelevat sulosti. :3. Kiitos sulle Jeesuksemme :kallis Vapahtajamme, :kun sä tulit vieraaksemme, :paras joululahjamme. :4. Tullessasi toit sä valon, :lahjat runsaat, rikkahat; :autuuden ja anteeksannon :kaikki taivaan tavarat. :5. Anna, Jeesus, henkes hyvän :meidän sydämihimme :viritellä uskon valon! :Siunaa, Jeesus, joulumme! G. O. Schönemanin alkuperäinen runo vuodelta 1876: :Joulu-kuusi :(weisataan niinkuin "Lapsen laulu") :Joulupuu on rakennettu: :Joulu on jo owella; :Namusia ripustettu :Ompi kuusen oksilla, :Kuusen pienet kynttyläiset :Walasewat kauniisti; :Ympärillä lapsukaiset :Laulelevat sulosti: :Kiitos sulle Jesuksemme, :Kallis Wapahtajamme, :Kun sä tulit armaaksemme, :Paras Joulu-lahjamme. :Tullessasi toit Sä walon, :Lahjat runsaat, rikkahat; :Autuuden ja anteeks' annon :Kaikki taiwaan tawarat. :Anna, Jesu, Henkes hywän :Meidän sydämmihimme :Wiritellä uskon walon! :Siunaa Jesu Joulumme! ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset joululaulut Luokka:1876
Piipsa

Piipsa on maaseutuasutusalue Vihannin Lumimetsässä. Alueen talot sijaitsevat Piipsanjoen varrella. Piipsaksi käsitetään muutaman kilometrin matkalta Piipsanjoen varsi. Piipsa sijaitsee koordinaateissa 25°10' itäistä pituutta ja 64°21' pohjoista leveyttä. Piipsantie kulkee Piipsan läpi. Asukkaita karkeasti arvioituna pari kymmentä. Alue on nuorta metsämaata, joskin paljolti peltoja. 1900-luvun alkupuoliskolla alue oli vielä pitkälti soista. Vapon käytössä oleva turvesuo Kuuhkamonneva sijaitsee Piipsalla. Luokka:Vihannin kylät
Jasuko

Japanin suomalainen koulu eli Jasuko oli Shigan prefektuuriin Japaniin vuonna 1964 perustettu koulu, jonka toiminta suomalaisena kouluna päättyi 2003. Jasukon rakennus sijaitsee nykyään Kamitanakamin kylässä Ōtsun kaupungissa. Koulu perustettiin opinahjoksi Japanissa lähetystyötä tekevien suomalaisten lapsille, mutta koulu oli avoin kaikille Japanissa asuville suomalaisille koululaisille. Ensimmäinen kouluvuosi syksyllä 1964 käytiin Ōtsun Chausuyamalla ja oppilaita oli seitsemän. Koulun perusti Suomen vapaa ulkolähetys Fida International, myöhemmin liittyivät mukaan Lähetysyhdistys Kylväjä, Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys sekä Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys Suurimmillaan koulun oppilasmäärä oli keväällä 1987, jolloin oppilaita oli 43. Sisäoppilaitoksen uusi asuntolarakennus otettiin käyttöön tammikuussa 1987 ja uusi koulusiipi syyslukukaudella. Sitä ennen koulua pidettiin huonokuntoisissa parakeissa. Asuntolan rakentamisen aikana Jasuko toimi väliaikaisissa tiloissa Azuchissa. 1990-luvun lama-aikana lähettien määrää Japanissa vähennettiin ja neljän lähetysjärjestön Jasuko- yhteistyö lopetettiin 2003. Vuonna 2006 toiminta käynnistyi uudestaan sekä suomen-, englannin- että japaninkielisenä ja jatkui vuoteen 2008. 2004-2011 Jasukossa toimi pieni kansainvälinen esikoulu. == Historia vuosilukuina == * 1964, Jasuko aloittaa toimintansa Ōtsun Chausuyamalla * keväällä 1969 Jasukon kouluparakki siirretään Kiriyuchusiin ja koulu toimii siellä yhden lukukauden * 1970, Jasuko siirtyy Ōtsun Kamitanakamiin * 1987, nykyinen Jasukon rakennus (asuntola+koulu) valmistuu * 2003, toiminta Jasukona loppuu * 2004, kansainvälinen esikoulu aloittaa toiminnan Jasukon tiloissa * 2006, Jasukon toiminta alkaa uudestaan * 2008, toiminta Jasukona loppuu toistamiseen * 2011, kansainvälinen esikoulu loppuu == Jasuko nykyään == Jasukossa ei ole ollut päivittäistä toimintaa vuoden 2011 jälkeen kun kansainvälinen esikoulu päättyi siellä. Nykyään Jasuko on TPKF:n ylläpidossa, missä se pitää koulutuksia, kesäleirejä ja vastaavia satunnaisia tapahtumia. == Jasukoon liittyvää kirjallisuutta == * Meitä oli seitsemän Teehuhmarenvuoren koulussa, 1965. Ristinvoitto. Hanna Helimäki. * Koulu ja kirsikankukka, 1978. Ylioppilaslähetys. Mailis Janatuinen. * Japani yllättää yhä uudelleen, 2013. Uusi tie. Seppo Vänskä. == Aiheesta muualla == * Tahara, Masako (田原 昌子). "Music Education in Finland I : Case Study of Practical Applications at the Finnish School in Japan and Music Classes in Finnish Primary Schools" (Archive; フィンランドの音楽教育I : 日本フィンランド学校での指導とフィンランドの小学校音楽科授業視察を事例として). Journal of Poole Gakuin University (プール学院大学研究紀要) 49, 299-310, 2009-12. Poole Gakuin University. See profile at CiNii. Luokka:Japanilaiset oppilaitokset Luokka:Ōtsu Luokka:Suomalaiset oppilaitokset ulkomailla
Francesco Provenzale

Francesco Provenzale (n. 1624 – 1704) oli italialainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Provenzale toimi uransa aikana muun muassa s. Maria di Loreton konservatorion johtajana Napolissa sekä Alessandro Scarlattin sijaisena Napolin varakuninkaan hovin kuoromestarina. Provenzalea pidetään yhtenä napolilaisen oopperakoulun perustajista. Vain kaksi Provenzalen säveltämää oopperaa on säilynyt nykypäiviin asti: Il schiavo di sua moglie (1672) ja La Stellidaura vendicata (1674). == Lähteet == * HOASM:Francesco Provenzale Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1620-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1704 kuolleet
Onslow

Onslow on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Onslow'ta näytteli Geoffrey Hughes. Onslow on naimisissa Hyacinth Bucketin sisaren Daisyn kanssa ja heillä on tytär nimeltään Stephanie. Onslow'n ja Daisyn kanssa asuu myös Daisyn sisar Rose, ja siskojen isä (eng. Daddy). He asuvat rapistuneella halvalla asuinalueella. Onslow vieroksuu työntekoa eikä ole koskaan ollut pahemmin työelämässä. Hyacinth paheksuu Onslow'ta ja tämän elämäntapaa suuresti. Kaikista puutteista huolimatta Daisy rakastaa ja jumaloi miestään suuresti. Onslow'n, kuten Daisyn tai Rosenkaan sukunimiä ei ole koskaan mainittu sarjassa. Onslow'lla on aina yllään valkoinen hihaton paita ja päässään sininen lippalakki. Hänellä on myös tatuoinnit molemmissa käsivarsissaan. Suurimman osan ajastaan hän viettää kotona nojatuolissa löhöillen ja katsoen televisiota, joka toimii kun sitä läimäyttää. Onslow polttaa tupakkaa ja juo samalla olutta. Onslow pitää perunalastuista ja pekonivoileivistä. Onslow omistaa vanhan autonrämän, Ford Cortinan, joka paukkuu aina kun sen pysäköi. Onslow on mitä ilmeisimmin Everton FC:n kannattaja, ja hän vihaa Liverpool FC:tä niin paljon, että oli erota vaimostaan kuherruskuukauden aikana saatuaan tietää vaimonsa kannattavan kyseistä joukkuetta. Onslow'n pääharrastus on vedonlyönti ja etenkin television laukkakisat. Kun jokin asia menee vikaan, Onslow yleensä huudahtaa sarkastisesti ”Kiva juttu!” (”Oh nice!”). Luokka:Pokka pitää -sarjan hahmot
Reinhard Keiser

Reinhard Keiser (1674–1739) oli saksalainen oopperasäveltäjä. Keiser johti Hampurin oopperaa vuosina 1706–1709 ja työskenteli vuodesta 1728 kaupungin katedraalin kanttorina. Kirkko- ja instrumentaalimusiikin lisäksi Keiser sävelsi uransa aikana noin sata oopperaa Carl Philipp Emanuel Bach kertoi kirjeessä Johann Nikolaus Forkelille Keiserin olleen yksi hänen isänsä arvostamista säveltäjistä. ==Lähteet== * Reinhard Keiser 1674–1739 * HOASM: Reinhard Keiser Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1674 syntyneet Luokka:Vuonna 1739 kuolleet
Piipsanjoki

Piipsanjoki on Pyhäjoen vesistössä sijaitseva pieni, noin viisi metriä leveä joki Raahen, Haapaveden ja Oulaisten kuntien alueella. Piispanjoen alkupisteeksi voitaisiin sanoa Haapaveden Ainalissa sijaitsevat järvet Osmanki ja Ainali. Täältä asti laskettuna joen pituus on noin kolmekymmentä kilometriä. Joki laskee alajuoksullaan Oulaisten Piipsjärven läpi ennen yhtymistään Pyhäjokeen. Tätä ennen Piipsanjokeen ehtii laskea useat laskuojat, kuten Lumioja sekä Kilpuanoja. Myös Vihanninjoki laskee Piipsanjokeen. Piipsan alue on syntynyt Piipsanjoen myötä sen varrelle. Luokka:Suomen joet Luokka:Pyhäjoen vesistö Luokka:Vihannin luonto Luokka:Haapavesi Luokka:Oulaisten luonto
Daisy (Pokka pitää)

Daisy on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Daisyä näyttelee Judy Cornwell. Daisy on Hyacinth Bucketin sisar ja naimisissa Onslow'n kanssa. Pariskunnalla on Stephanie-niminen tytär. Stephaniella on avioton lapsi nimeltään Kylie. Daisyn ja Onslow'n kanssa samassa talossa asuvat myös Daisyn sisar Rose ja siskojen isä. Daisyn sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa. Daisyn mielipuuhaa on rakkausromaanien lukeminen. Hän muistelee useasti ääneen aikoja, jolloin hänellä ja Onslow'lla oli vielä seksielämää. Daisy kannattaa Liverpool FC:tä. Luokka:Pokka pitää -sarjan hahmot
Lumijärvi (Raahe)

Lumijärvi on pienehkö järvi Raahen Alpuan ja Lumimetsän liepeillä. Lumijärvestä laskee Lumioja Piipsanjokeen ja edelleen Piipsjärveen.Lumijärvi Järviwikissä, Viitattu 15.7.2014. Lumijärvi tarkoittaa myös kylää järven ympärillä. Suomessa on useita pieniä Lumijärvi-nimisiä järviä, esimerkiksi Akaassa.Suomen Lumijärvet Järviwikissä, Viitattu 15.7.2014. ==Lähteet== Luokka:Vihannin järvet Luokka:Pyhäjoen vesistö
Corpse paint

Corpse paint (suora käännös ) on varsinkin black metal -yhtyeiden käyttämä, yleensä mustavalkoinen kasvomaalaus. Yksinkertaisimmassa kasvomaalauksessa huulet ja silmänympärykset ovat mustat ja loppuosa kasvoista on valkoinen, joskus pingviinimaskin piirteitä. Vain muutamat yhtyeet, muun muassa Gorgoroth ja Ragnarok käyttävät muita värejä tehokeinona, yleisimmin punaista väriä antaakseen vaikutelman kasvoilla olevasta verestä. Corpse paintin historia alkaa jo 1960- ja 1970-luvuilta. Joidenkin artistien kasvomaalaukset, kuten Kissin kabukimainen meikki ja Alice Cooperin musta silmämeikki muistuttavat jonkin verran nykyaikaista corpse paintiä. Psykedeelistä rokkia soittanut Arthur Brown käytti myös corpse paintia muistuttavia kasvomaalauksia 1960-luvulla. 1980-luvulla punk-yhtye The Misfits ja vampyyrikulttuuriin mieltynyt The Damned -laulaja Dave Vanian lanseerasivat omat versionsa corpse paintistä, mutta ensimmäiset varsinaiset black metal -aiheiset kasvomaalaukset nähtiin sveitsiläisen Hellhammer-yhtyeen jäsenillä ja tanskalaisen Mercyful Faten King Diamondilla. Myös brasilialainen Sarcofago käytti maalausta jo 1980-luvulla. Muita tunnettuja corpse paintissa näyttäytyviä yhtyeitä ovat muun muassa Immortal, Dimmu Borgir, Mayhem, Celtic Frost, Powerwolf ja Darkthrone. Luokka:Metallimusiikkiin liittyvät käsitteet Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Martti Romppanen

Martti Romppanen (myös virheellisesti nimellä Martti Romppainen, 2. heinäkuuta 1927 Kuhmo - 12\. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Romppanen opiskeli Teatterikoulussa Helsingissä vuosina 1947–1950. Samalla kurssilla olivat myös mm. Mikko Niskanen, Jussi Jurkka, Pia Hattara, Ahti Haljala, Rauni Mollberg, Veikko Sinisalo, Tiina Rinne ja Leo Jokela. Romppanen aloitti uransa Kotkan kaupunginteatterissa 1950–52, elämäntyö Suomen Kansallisteatterissa Helsingissä vuodesta 1952 aina 1960-luvun lopulle. Huonetoverinaan Kansallisessa hänellä oli mm. Ekke Hämäläinen. Romppanen näytteli Kansallisteatterissa vuosien varrella mm. Laertesin osan Hamletissa, Richardin osan Oi nuoruudessa, Tyykon osan Karkureissa, Laurin ja Juhanin osat Seitsemässä veljeksessä, Hippolytoksen osan Phaidrassa, Tybaltin osan Romeossa ja Juliassa, Jerryn osan Zoo Storyssä sekä Teemun osan Nummisuutareissa. Suomalaisen teatteritaiteen huippuihin nousivat näistä hänen tulkintansa Kiven näytelmissä ja Shakespearen klassikoissa. Hänen mieliohjaajiansa olivat mm. Wilho Ilmari ja Ralf Långbacka. Teatterivalokuvauksen klassikoihin kuuluu yhteinen roolikuva Eeva-Kaarina Volasen kanssa August Strindbergin Uninäytelmästä. Romppanen oli myös tunnettu elokuvarooleistaan. Kaiken kaikkiaan Romppanen esiintyi 25 elokuvassa. Romppanen tunnetaan kenties parhaiten elokuvista Tuntematon sotilas, jossa Romppanen esitti sotamies Sihvosta, sekä Skandaali tyttökoulussa. Martti Romppanen oli usein kuultu lausuja (mm. Arvo Turtiaisen runot) radiossa. Romppanen kuoli vain 47-vuotiaana pitkän sairauden murtamana. Romppanen on haudattu Kansallisteatterin näyttelijöiden yhteishautaan Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. Näyttelijä oli kolmesti naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Ensimmäinen puoliso oli kollega, näyttelijä Aino Lehtimäki. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Legoland

Legolandit ovat leluvalmistaja Lego Groupin perustamia Lego-aiheisia huvipuistoja. Legolandeja on Tanskassa, Yhdysvalloissa, Malesiassa, Saksassa, Dubaissa, Koreassa, Italiassa, Japanissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Legolandit sisältävät kaikenlaista Legoihin liittyvää aina Lego-kaupasta legoista rakennettuihin taloihin saakka. Niissä on myös huvipuistolaitteita ja minilandeja, joissa on esimerkiksi legoista rakennettuja autoja ja rakennuksia, jotka usein suunnitellaan vastaamaan oikeita. Siellä täällä legolandeja on legoista rakennettuja eläimiä ja ihmishahmoja. Ammattirakentajat rakentavat kaikki mallit. Vanhin ja laajin legoland, Legoland Billund rakennettiin Tanskan Billundiin vuonna 1968. Se on jaettu kahdeksaan maailmaan: Duplo Landiin, Imagination Zoneen, Legoredo Towniin, Adventure landiin, Minilandiin, Pirate Landiin, Lego Cityyn ja Knights Kindomiin. == Legolandit== Kaupunki Valtio Avattu Billund 7. kesäkuuta 1968 Windsor 17. maaliskuuta 1996 Günzburg 17. toukokuuta 2002 Castelnuovo del Garda 15. kesäkuuta 2021 Carlsbad, Kalifornia 20. maaliskuuta 1999 Winter Haven, Florida 15. lokakuuta 2011 Goshen, New York 29. toukokuuta 2021 Johor Bahru 15. syyskuuta 2012 Dubai 31. lokakuuta 2016 Nagoya 1. huhtikuuta 2017 Chuncheon 5. toukokuuta 2022 ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Legolandin kotisivut * Legoland Saksan kotisivu Luokka:Lego Luokka:Saksan huvipuistot Luokka:Tanskan huvipuistot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan huvipuistot Luokka:Yhdysvaltain huvipuistot Luokka:Billundin kunta Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lego Sports

Lego Sports on Lego-yhtiön tuotesarja, joka kattaa Legon urheiluaiheiset sarjat kuten jalkapallolegot. Vuodesta 2006 Lego-yhtiö on valmistanut Sports- tuotesarjassa vain jalkapallolegoja. ==Tuotteita== ===Jalkapallo=== *Suuri jalkapallostadion 3569 *Pelaaja ja maalivahti 3568 *Pieni jalkapallokenttä 3570 ===NBA=== *Suuri (tunnetaan myös iso) koripallokenttä ==Aiheesta muualla== * Lego Sports tuoteryhmän virallinen verkkosivu Sports
Motelli Skronkle

Motelli Skronkle on suomalainen yhtye, joka on toiminut 1980-luvun puolesta välistä lähtien. Yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon muusikot olivat Hannu Raatikainen, Esko Varonen ja Markku Peltola. Sekä Varonen että Peltola tunnettiin myös teatteri- ja elokuvanäyttelijöinä, tässä järjestyksessä. Vuonna 1987 yhtyeeseen liittyi Veli-Petteri Rajanti ja Jakke Kivelä vuonna 1990. Yhtye levytti 1990-luvulla kolme pitkäsoittoa Seal on Velvet -levymerkille. Yhtye herätti huomiota alun perin tavanomaista teatraalisemmalla esiintymisellä. Yhtye otti vaikutteita performanssitaiteesta ja Australian alkuperäiskansojen eli aboriginaalien kulttuurista. Motelli Skronkle esiintyi Provinssirockissa 1990 ja 2006 sekä Karmarockissa 2003. Esko Varonen menehtyi vuonna 2019, ja sen jälkeen Motelli Skronklen rumpaliksi palasi Jakke Kivelä. Vuonna 2020 yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat perustajajäsen Hannu Raatikaisen, Veli-Petteri Rajannin (basso, kitara) ja Kivelän lisäksi Tuomas Luukkonen (kitara) ja Mirkku Mattinen (sello, laulu).https://piikkikasvi.fi/wp-content/uploads/motelli_skronkle_bio.pdf ==Diskografia== *Motelli Skronkle (1990) *Susien laki (1992) *Koi (1994) *Collection (kokoelma, 2000) *Juna (2016) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaltio – Hoga hoga ja huutavia ämmiä (yhtyeen historiaa) Luokka:Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Vihanninjoki

Vihanninjoki on pieni joki Pyhäjoen vesistössä Vihannissa, Pohjois- Pohjanmaalla. Joki laskee Vihannin kirkonkylällä sijaitsevasta Kirkkojärvestä eteläkaakkoon Piipsanjokeen, jota kautta Piipsjärveen Oulaisten kaupungin pohjoispuolelle. == Lähteet == Luokka:Vihannin luonto Luokka:Suomen joet Luokka:Pyhäjoen vesistö
Libyan HIV-oikeudenkäynti

Libyan HIV-oikeudenkäynnillä viitataan vuonna 1999 alkaneeseen rikostutkintaan Libyassa, jossa viittä bulgarialaishoitajaa (Kristijana Valtševa, Nasja Nenova, Valentina Siropulo, Valja Tšervenjaška ja Snežana Dimitrova) ja yhtä palestiinalaislääkäriä (Ashraf al-Hajuj, tunnettu myös nimellä al-Hadjudj) syytettiin HIV:n levittämisestä tahallisesti satoihin lapsipotilaisiin verituotteilla, joissa oli virusta. Viimeisin oikeusjuttu tapauksessa päättyi 19. joulukuuta 2006: syytetyt todettiin jälleen syyllisiksi ja tuomittiin kuolemaan ampumalla. Tuomitut saivat kuitenkin edelleen valitusoikeuden Libyan korkeimpaan oikeuteen. Bulgarian presidentti Georgi Părvanov armahti sairaanhoitajat ja palestiinalaislääkärin, jotka tuomittiin Libyassa, mutta myöhemmin vapautettiin ja lennätettiin Bulgariaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Bulgarialaisten hoitajien tuomio lievenemässä elinkautiseksi Libyassa * Kuolemaantuomittujen bulgaarihoitajien kohtalo ratkeamassa * Bulgarialaishoitajille uusi kuolemantuomio Libyassa * Libyan aids-skandaalissa uusi tuomio joulukuussa * HS.fi: Hiv-tragedia alkoi 1999 Luokka:1990-luvun oikeustapaukset Luokka:2000-vuosikymmenen oikeustapaukset Luokka:Libyan historia Luokka:Bulgarian historia Luokka:AIDS