EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Unto Uneksija

Unto Uneksija on Veikko Savolaisen piirtäjänimimerkillään Joonas luoma suomalainen sarjakuva, joka ilmestyi Pellervossa vuosina 1966–1999 ja sen seuraajassa Kodin Pellervossa vuosina 2000–2010.Jokinen, Heikki: Unto Uneksija. Teoksessa: Savolaisen ohella sarjaa ovat piirtäneet lyhyen aikaa myös Risto Mäkinen (1969), Tarmo Koivisto (1972–1974) ja Kari Leppänen (1976). Vuonna 1999 Unto Uneksijasta ilmestyi Pellervon kustantamana myös sarjakuva- albumi. Unto Uneksija ehti ilmestyä yhteensä 44 vuotta, mikä teki siitä yhden pisimpään ilmestyneistä suomalaisista sarjakuvista. Muita likimain yhtä pitkään ilmestyneitä ovat olleet Kotiliedessä ilmestynyt, Asmo Alhon luoma Kieku ja Kaiku, joka ehti ilmestyä 43 vuotta; Kuluttajain Lehdessä ilmestynyt, Ola Fogelbergin luoma ja hänen tyttärensä Toto Kailan isänsä kuoltua vuonna 1952 jatkama Pekka Puupää, jota nämä piirsivät vuosina 1925–1976; sekä Jyrki Paavolan ja Risto Nurisalon Puutaheinää, joka on ilmestynyt Hymy-lehdessä vuodesta 1965.Jokinen, Heikki: Pekka Puupää. Teoksessa: ==Lähteet== == Albumi == * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Sarjakuvahahmot
Porin kansallinen kaupunkipuisto

Porin kansallinen kaupunkipuisto on kansallinen kaupunkipuisto Porissa. Toukokuussa 2002 perustettu puisto on Kokemäenjoen suiston eli Porin luotojen rakennettujen sekä yhä viljelykäytössä olevien kulttuuriympäristöjen, puistojen ja puistokatujen, kaupunkimetsien sekä jokivarsiluonnon yhdessä muodostama kansallisesti arvokas kokonaisuus. Porin kansallista kaupunkipuistoa on laajennettu joulukuussa 2006 lisäämällä siihen Käppärän kaupunginosasta Käppäränpuisto. Tällöin kansallisesti merkittäväksi rakennuskulttuurikohteeksi luokiteltu ortodoksinen kirkko ja Käppärän hautausmaalla sijaitsevan vanhan siunauskappelin ja Juseliuksen mausoleumin kokonaisuus sisällytettiin kaupunkipuistoon. Vuonna 2014 Suomen kansalliset kaupunkipuistot voittivat eurooppalaisen puutarhaperinneverkoston (EGHN) puutarhapalkinnon laaja-alaisten viheralueiden sarjassa. Tässä vaiheessa Suomessa oli jo kuusi kansallisia kaupunkipuistoa. Vuoden 2019 lopussa Suomessa oli yhdeksän kansallisia kaupunkipuistoa: Forssassa, Hangossa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Kotkassa, Kuopiossa, Porissa, Porvoossa ja Turussa. Kuva:Kirjurinluoto (007).jpg|Kirjurinluodon etelärantaa. Kuva:Hanhipuisto Hanhiluodossa Porissa.jpg|Hanhiluoto on osa kansallista kaupunkipuistoa. Kuva:Porin tullihuone.jpg|Porin taidemuseo sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla. Kuva:Porttaalitunneli (1).jpg|Rautatien alittava, keskustan ja Tiilimäen yhdistävä Porttaalitunneli kuuluu kaupunkipuistoon. Kuva:Porin metsä lenkkeilypolku.jpg|Lenkkeilypolku kaupunkipuiston eteläosissa sijaitsevassa Porin metsässä. Kuva:Central Pori church spring 2015.jpg|Keski- Porin kirkko kirkkopuistoineen Kokemäenjoen etelärannalla. Kuva:Juseliuksen mausoleumi 3.jpg|Käppärän hautausmaa on kaupunkipuistoa; kuvassa hautausmaalla sijaitseva Juseliuksen mausoleumi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Metsäradio: Kansalliset kaupunkipuistot (26.7.2017, radio-ohjelman kesto 5 min) (areena.yle.fi) Luokka:Porin puistot Luokka:Porin luonto Luokka:Porin nähtävyydet
Samsung Galaxy Gio

Samsung Galaxy Gio on Samsung Electronicsin kosketusnäytöllinen Android- puhelin 3,2" näytöllä ja 800 megahertsin prosessorilla. Testeissä on myös todettu, että Galaxy Gio on yksi kestävimmistä Galaxyistä lukuun ottamatta XCover-sarjaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.samsung.com/fi/consumer/mobile/mobilephones/mobilephones/GT-S5660DSANEE Galaxy Gio Luokka:Android-pohjaiset laitteet‎ Luokka:Vuoden 2011 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
JQuery

jQuery on verkkosivustojen kehittämiseen tarkoitettu ilmainen, avoimen lähdekoodin JavaScript-kirjasto. jQueryn syntaksi on pyritty tekemään mahdollisimman helposti ymmärrettäväksi, mikä osaltaan tekee kirjastosta erittäin suositun. jQuery sopii toimintojen käsittelyyn, animaatioiden tekemiseen, DOM-elementtien valitsemiseen ja Ajax-sovelluksien toteutukseen. jQuery julkaistiin vuonna 2006. Se on nykyään maailman suosituin JavaScript- kirjasto. jQuery-kirjasto on erillinen JavaScript-tiedosto sisältäen kaiken tarvittavan. Se voidaan sisällyttää www-sivuun linkittämällä paikalliseen kopioon tai tallentamalla jollekin tiedostopalvelimelle ja tarjota sieltä staattisena tiedostona. == Ominaisuudet == === Selaintuki === Tällä hetkellä jQuery on aktiivisesti tuettu seuraavien selainten työpöytäversioilla: * Google Chrome: Uusin vakaa versio sekä siitä edellinen vakaa versio * Microsoft Edge: Uusin vakaa versio sekä siitä edellinen vakaa versio * Mozilla Firefox: Uusin vakaa versio, siitä edellinen vakaa versio sekä ESR-versiot * Internet Explorer: 9+ * Safari: Uusin vakaa versio sekä siitä edellinen vakaa versio * Opera: Uusin vakaa versio Mobiilialustoilla jQuery on tuettu myös Android 4.0+ oletusselaimella sekä Safarilla IOS 7+ laitteilla. jQuery saattaa myös toimia näiden selainten vanhemmilla sekä ennakkojulkaistuilla versioilla ilman suuria ongelmia. Näitä versioita ei kuitenkaan aktiivisesti testata eikä niissä esiintyviä ongelmia yleensä korjata. == Esimerkki == Esimerkki koodista joka muuttaa tunnisteella textarea_1 olevan tekstikentän korkeuden 200 pikseliin sitä klikattaessa. $(document).ready(function () { $('#textarea_1').click(function() { $(this).css({"height":"200px"}); }); }); == Jakelu == jQuery-kirjastoa jaetaan tyyppillisesti pelkkänä yksittäisenä Javascript-tiedostona. Kirjasto on ladattavissa suoraan jQueryn omalta verkkosivustolta, mutta sen lataaminen on myös mahdollista useamman paketinhallintajärjestelmän, kuten npm:n, Yarnin tai Bowerin kautta .Kun käyttäjä on ladannut kopion kirjastosta paikallisesti palvelimelleen, voidaan se sisällyttää verkkosivulle esimerkiksi seuraavalla tavalla: jQuery-kirjasto on saatavilla myös lukuisissa sisällönjakeluverkkoissa. Näin ollen kirjaston sisällyttäminen verkkosivulle onnistuu esimerkiksi StackPathin tarjoamasta julkisesta sisällönjakeluverkosta seuraavalla tavalla: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * jquery.com * jQuery-opas (w3schools) Luokka:JavaScript Luokka:Ohjelmakirjastot Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Peace of Mind

Peace of Mind voi tarkoittaa seuraavia: * Peace of Mind, rabbi Joshua L. Liebmanin kirja vuodelta 1946 * Peace of Mind, vuonna 2003 perustettu metallimusiikkiyhtye * Peace of Mind, suomalaisyhtye Slipping Stitchesin entinen nimi * Peace of Mind, Breathen albumi * Peace of Mind, Michael Monroen albumi * Peace of Mind, Teresa Brewerin levyttämä kappale * Peace of Mind, Barry Gibbin kappale * Peace of Mind, Neil Youngin kappale * Peace of Mind, Bostonin kappale * Peace of Mind, Talib Kwelin kappale * Peace of Mind, Will Daileyn kappale * Peace of Mind, Kottonmouth Kingsin kappale * Peace of Mind (Song for Sarah), Axiumin kappale
Niittykummun metroasema

Niittykummun metroasema on yksi vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron metroasemista. Se otettiin käyttöön vuonna 2017 samaan aikaan muiden asemien kanssa.Metro myllää Niittykummulle uuden kaupunkimaisen ilmeen (Länsiväylä 1.5.2011) Asema sijoittuu Merituulentien ja Haukilahdenkadun kulmaukseen.Länsimetro: Niittykummun asema (länsimetro.fi) Asema palvelee Niittykummun lisäksi Haukilahtea, jonne asemalta pääsee Länsiväylän yli. Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon itäosat kattavalle B-maksuvyöhykkeelle. Alun perin länsimetron hankesuunnitelmassa Niittykummun asema oli jätetty varaukseksi, koska sille ei katsottu olevan tarpeeksi käyttäjiä. Lokakuussa 2013 Espoon kaupunginvaltuusto päätti rakentaa aseman samaan aikaan muiden asemien kanssa. Päätöstä perusteltiin säästösyillä, sillä aseman rakennus metroliikenteen jo käynnistyttyä tulisi yli 20 miljoonaa kalliimmaksi. Lemminkäinen rakensi Niittykummun metroaseman 21 miljoonan euron budjetilla. Aseman yhteyteen rakennettiin kauppakeskus Niitty, jossa toimii muun muassa ruokakauppoja sekä kahviloita ja ravintoloita. Metroaseman ja Niitty-kauppakeskuksen päällä sijaitsevat 24-kerroksinen, 78 metriä korkea Niittyhuippu ja sen lähellä 12-kerroksinen Niittytori-asuintorni, jonka korkeus on 42 metriä. Tornit valmistuivat vuosina 2017 ja 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Niittykummun metroasema Länsimetron verkkosivuilla * Niittykummun metroasema HKL:n verkkosivuilla Luokka:Länsimetron asemat Luokka:Espoon metroasemat Luokka:Niittykumpu
Sri Lankan eteläinen provinssi

Eteläinen provinssi (, ) on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Sen pääkaupunki on Galle. Provinssiin kuuluu kolme piirikuntaa, Galle, Matara ja Hambantota. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin asukasluku oli 2 477 285. == Katso myös == * Hikkaduwa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Eteläinen
Kevin Laffan

Kevin Laffan (24. toukokuuta 1922 – 11. maaliskuuta 2003) oli Emmerdalen luoja ja alkuperäinen käsikirjoittaja. Hän kuoli 80-vuotiaana vuonna 2003 sydänleikkauksen jälkeiseen keuhkokuumeeseen. Kevin Laffan käsikirjoitti itse 262 Emmerdalen jaksoa, joista yhtään ei ole näytetty Suomessa. ==Aiheesta muualla== *MTV3 Emmerdale-sivusto * Luokka:Brittiläiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
SACLOS

SACLOS () on yhdysvaltalainen, englanninkielinen lyhenne ja sotilaallinen erikoistermi eli puoli-automaattinen komento(ohjaus) tähtäyslinjaan. Line of sight itsessään lyhennetään muotoon LOS. Termejä käytetään ohjuksien ohjausmenetelmästä, joka lennon aikana vaatii maalin seurannan mutta ei varsinaisia ohjaustoimenpiteitä, joista huolehtii automaattinen laskin. Laskin vertailee maalin sijaintia ohjuksen sijaintiin ja antaa tarvittavat käskyt. Tiedon ohjuksen paikasta laskin saa tähtäimen optiselta ilmaisimelta, joka havaitsee ohjuksessa tarkoitusta varten olevat valosoihdut. ==Katso myös== *Maalinosoituslaser ==Lähteet== Luokka:Ohjukset Luokka:Lyhenteet
Koekelberg

Koekelberg on yksi Belgian valtion 359:stä ja Belgian pääkaupungin Brysselin yhdeksästätoista kunnasta. Kuten muutkin Brysselissä sijaitsevat kunnat, Koekelberg on kaksikielinen. Viralliset kielet ovat flaami ja ranska. Se on pinta-alaltaan yksi Brysselin pienimmistä kunnista, sitä pienempi on ainoastaan Saint-Josse-ten-Noode. Koekelbergillä on yhteistä rajaa neljän muun brysseliläisen kunnan, Molenbeek-Saint-Jeanin, Jetten, Ganshoren ja Bercheme- Saint-Agathen kanssa. ==Maantietoa== Koekelberg sijaitsee Koillis-Brysselissä. Yhteensä pinta-alaa kunnalla on 1,17 km², josta hyvin suuri osa, noin 97,5% on asuttua. Metsää pinta-alasta on tuskin ollenkaan ja maanviljelystarkoituksiin omistettua aluetta 1,25%. Vuonna 2008 Koekelbergin väestöstä noin 23% oli maahanmuuttajia. Melkein neljännes väestöstä oli vuoden 2008 tilastojen mukaan alaikäisiä. 18-64-vuotiaita oli reilut 61,7% ja yli 65-vuotiaita 14,25%. Koko väestöstä naisia on Koekelbergissä noin 51,2% ja miehiä 48,8%. Vuoden 2008 laskennan mukaan työttömyysaste oli 24,58%. Keskimääräiset vuositulot Koekelbergissä asuvilla henkilöillä olivat vuonna 2005 noin 11 305 € asukasta kohti. Koekelbergin postinumero on 1081. Koekelberg on väkiluvultaan pienin Brysselin kunnista, siellä asui vuoden 2010 alussa 19 812 ihmistä. Sitä edeltävänä vuonna siellä oli asunut 432 ihmistä vähemmän, jonka perusteella se on yhdeksänneksi nopeiten kasvava kunta Brysselissä. ==Ystävyyskunnat== Koekelbergillä on yhteensä kuusi ystävyyskuntaa, jotka kaikki sijaitsevat Euroopassa: *: Sanlúcar *: Santarém *: Glostrup *: Borsele *: Bournemouth *: Aigio ==Aiheesta muualla== Luokka:Brysselin pääkaupunkialueen kunnat
City of Westminster

City of Westminster on Sisä-Lontooseen kuuluva kaupunkipiiri, joka sijaitsee Suur-Lontoon sydämessä West Endissä. Se sijaitsee Lontoon Cityn länsipuolella ja Kensington and Chelsean kaupunkipiirin itäpuolella, ja sen eteläisenä rajana on Thamesjoki. City of Westminsterin pinta-ala on 22 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin ihmistä. Kaupunginosa luotiin vuonna 1965, kun Westminsterin, Paddingtonin ja St Marylebonen kaupunkipiirit yhdistettiin. Sen jälkeen Westminster sai kaupunginoikeudet, joita piti ennen hallussaan pienempi Westminsterin metropolihallintopiiri. Lukuisten laajojen puistojen ja avoimien paikkojen lisäksi City of Westminsterin väestötiheys on korkea. Monet yleisesti tunnetut Lontoon nähtävyydet sijaitsevat Westminsterin kaupunkipiirissä, kuten Buckinghamin palatsi, Westminsterin palatsi ja Downing Street 10. City of Westminster on jaettu useisiin toisistaan erottuviin alueisiin, kuten Westminsterin vanhaan poliittiseen alueeseen, johon kuuluu Westminsterin palatsi, ostosalueisiin Oxford Streetin, Regent Streetin, Piccadillyn ja Bond Streetin ympärillä, ja yöviihteen Sohon alueeseen. Kaupunkipiiriä hallinnoi Westminsterin kaupunginvaltuusto. ==Lähteet== *
McLaren 12C

McLaren 12C (alkuperäinen nimi oli Mclaren MP4-12C on McLaren Automotiven valmistama superauto. Se on kaksipaikkainen, keskimoottorinen ja takavetoinen. Autoa pidetään valmistajan erittäin suorituskykyisen McLaren F1-mallin manttelinperijänä. Auto on nimetty McLaren-formulatallin vuonna 1997 käyttämän MP4/12-mallin mukaan. Kyseisellä autolla kilpailivat Mika Häkkinen sekä David Coulthard. Mallin julkinen ensiesittely tapahtui Goodwood Festival of Speed -tapahtumassa heinäkuussa 2010. ==Moottori== 12C on varustettu sitä varten suunnitellulla McLarenin M838T -moottorilla joka on 90-asteen kulmaan sijoitettu 3,8 litran "flat plane" V8-moottori kahdella turboahtimella. Moottori tuottaa 440 kW (n. 600 hv) huipputehonsa 7000 rpm käyntinopeudella, mutta silti jopa 80 % huippuväännöstä (601 Nm) on käytettävissä jo 2000 rpm käyntinopeudella. Voimansiirto on toteutettu seitsenportaisella "Seamless Shift Gearbox" -kaksoiskytkinvaihteistolla. ==F1-peräinen tekniikka== Autossa käytetään paljon Formula 1-peräistä tekniikkaa, kuten "brake steer" -järjestelmää, joka jarruttaa sisämutkan puoleista takarengasta nopean käännöksen aikana aliohjautumisen vähentämiseksi. Autossa on runsaasti hiilikuitukomposiittisia osia, 12C:n runkokin on F1-autojen tapaan hiilikuidusta valmistettu monokokki jonka etuja ovat keveys (vain n. 80 kg) ja jäykkyys. == Lähteet == 12C Luokka:Superautot Luokka:2010-luvun autot
Joonas (sarjakuva)

Joonas on Veikko Savolaisen luoma suomalainen sarjakuva. Se ilmestyi yksirivisinä strippeinä Helsingin Sanomissa vuosina 1950–1958 sekä kaksirivisinä strippeinä ensin Seurassa vuosina 1959–1961 ja sitten Kotipostissa vuosina 1961–1972. Erillisiä tarinoita näistä kertyi 30.Jokinen, Heikki: Joonas. Teoksessa: 1970-luvulla joitakin Joonas-sarjoja julkaistiin uudestaan Sarjis-lehdessä ja sittemmin niitä on julkaistu myös albumeina. Joonaksella oli Jonni-poika, tarinassa Jonni ja maailmanmestari. Seura-lehden jatkosarjana joskus 80-luvun puolivälissä ja sitten Suuri sarjakuvakirja 3:ssa (1986, Jalava)http://sarjakuvat.eurocomics.info/lehdet/suuri_sarjakuvakirja.html ==Albumeita== * * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Timo Ronkainen: Vanha kunnon Joonas . Kvaak.fi 11.11.2004. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Strippisarjakuva
Milenko Topić

Milenko Topić (; s. 6. maaliskuuta 1969 Pančevo) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Topić hankittiin Profikolor Banatsko Novo Selon juniorijoukkueisiin vuonna 1991. Hän oli seurassa vuoteen 1995 asti, jolloin hänet hankittiin BFC Beočiniin. Seuran paidassa hänet valittiin Jugoslavian-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi kausina 1995–1996 ja 1996–1997. Vuonna 1997 Topić siirtyi KK Crvena zvezdaan, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen KK Budućnost Podgoricaan. Seuran paidassa hän voitti maansa mestaruuden vuosina 2000 sekä 2001, ja hänet valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella 1999–2000. Topić siirtyi ulkomaille kaudeksi 2001–2002 ja pelasi Montepaschi Sienan joukkueessa. Hän voitti seuran kanssa vuoden 2002 Saporta Cupin. Kauden 2002–2003 Topić vietti KK Hemofarmissa, josta hän siirtyi kauden päätteeksi Olimpia Milanoon. Topić pelasi Milanossa puoli kautta ja palasi Hemofarmiin tammikuussa 2004. Hän edusti loppukauden Hemofarmia ja pelasi seurassa vuoteen 2007 asti. Kauden 2007–2008 Topić edusti kreikkalaista Rethymnoa. === Maajoukkue === Maajoukkuetasolla Topić edusti Jugoslaviaa. Hän voitti maansa kanssa olympiahopeaa vuoden 1996 olympialaisista. EM-kisoista hän voitti EM-kultaa vuonna 1997 ja pronssia vuonna 1999. Lisäksi Topić voitti maailmanmestaruuden vuonna 1998. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Euroliigan pelaajaprofiili *Sports-Reference Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Pierre Darroussin

Jean-Pierre Darroussin (s. 4. joulukuuta 1953 Courbevoie, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lähes 90 elokuvassa ja myös ohjannut. Darrousinilla on poliisipäällikkö Monet'n rooli Aki Kaurismäen ohjauksessa Le Havre. Hän kiinnostui roolista jo kun Kaurismäellä oli elokuvasta vasta hahmotelmia, ei vielä käsikirjoitusta aloitettuna, heidän tavatessaan Pariisissa.Kalle Kinnunen, Le Havren oikeudentuntoinen poliisi, Suomen Kuvalehti. 50/2011 sivu 62 Apteekkari roolista televisioelokuvassa Seitsemäs valamies hän on saanut Biarritzissa Kultaisen FIPAn ja Monte Carlon televisiofestivaalilla Kultaisen nymfin. Vuosina 2015–2018 Darroussin esiintyi Henri Duflot'n roolissa ranskalaisessa vakoilusarjassa Le Bureau, vakoojaverkosto. ==Palkinnot== * César-palkinto, paras sivuosanäyttelijä, elokuvasta Perhe on pahin 1997 * Louis Delluc -palkinto esikoiselokuvasta Le Pressentiment 2006 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heino Enden

Heino Enden (s. 13. joulukuuta 1959 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on aktiiviuransa lopettanut virolainen koripalloilija, koripallovalmentaja sekä maailman- ja euroopanmestari, joka edusti urheilu-urallaan Neuvostoliittoa. Enden kuului Neuvostoliiton maajoukkueeseen sen voittaessa maailmanmestaruuden vuonna 1982. EM-kilpailuista hän saavutti Neuvostoliiton pelaajana kolme mitalia, joista yhden kultaisen vuonna 1985.http://www.fiba.com/pages/eng/fa/p/rpp//q/Heino%20ENDEN/pid/6608/_//players.html Enden pelasi seuratasolla muun muassa suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1988–1989.http://www.neljas.ee/est/?news=967744&category;=27 Hän teki Pyrinnölle yhteensä 333 pistettä, ja oli koko kauden syöttötilaston sekä onnistuneissa vapaaheitoissa toinen.http://www.basket.fi/sarjat/pelaajat/pelaaja/?player_id=1243933&season;_id=10093 Kaudella 1990–1991 Enden toimi naisten SM-sarjassa Pyrinnön seitsemänneksi sijoittuneen ja sarjasta pudonneen joukkueen päävalmentajana.http://www.basket.fi/sarjat/joukkueet/joukkue/?team_id=138&season;_id=14853 == Lähteet == * Heino Enden baskethotel.fi === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Wilms

André Wilms (29. huhtikuuta 1947 Strasbourg, Ranska – 9. helmikuuta 2022) oli ranskalainen näyttelijä. Wilms sai European Film Awards -palkinnon parhaana sivuosanäyttelijänä 1992 roolistaan Aki Kaurismäen elokuvassa Boheemielämää. Hän näytteli muissakin Kaurismäen elokuvissa, kuten Leningrad Cowboys Meet Moses, Juha ja Le Havre sekä yli 60 muussa elokuvassa, joista ensi-iltaan tuli vuonna 2012 Asterix ja Obelix Britanniassa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Mikko Koskinen

Mikko Koskinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Mikko Koskinen, suomalainen koripalloilija * Mikko Koskinen, suomalainen jääkiekkomaalivahti
Hondurasin ilmavoimat

Hondurasin ilmavoimat on Hondurasin asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava osa. Ne ovat toimineet lähes 80 vuotta. Ilmavoimilla on kolme tukikohtaa, jotka on nimetty varhaisten sotasankareiden mukaan: Armando Escalón Espinal (perustettu 1969), Héctor Caraccioli Moncada ja Hernan Acosta Mejia.Mensaje de Bienvenida Fuerza Aérea Ilmavoimien virallinen sivu Ensimmäiset lentokoneet hankittiin 1920-luvulla. Kalustoa täydennettiin toisen maailmansodan aikana, kun Honduras oli julistanut sodan akselivalloille. Kalustoa uusittiin 1957 Nicaraguaa vastaan käydyn rajaselkkauksen jälkeen sekä vuoden 1969 jalkapallosodassa. 1970-luvulta alkaen uusia koneita on ostettu Yhdysvalloista ja Israelista.Honduran Air Force Aeroflight == Lähteet == Ilmavoimat Luokka:Ilmavoimat
Pulkovon observatorio

Pulkovon tähtitieteellinen observatorio () on Venäjän tiedeakatemian pääobservatorio. Se sijaitsee 19 km Pietarin keskustan eteläpuolella kohoavalla Pulkovon (Pulkkalan) mäellä 75 metriä meren pinnan tasosta. Observatorio kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin. ==Historia== Aleksandr Brjullovin suunnittelema observatorio valmistui 1839. Se rakennettiin saksalaistaustaista tähtitieteilijä Wilhelm von Struvea varten, joka toimi laitoksen ensimmäisenä johtajana vuoteen 1861 asti, jolloin johtoon astui hänen poikansa Otto Wilhelm von Struve. Tähtitornissa on 38 cm:n kaukoputki, joka valmistuessaan oli maailman suurin ja aikanansa huipputekniikalla valmistettu. Observatorion päätehtävä oli aluksi kaksoistähtien koordinaattien ja joidenkin tähtitieteellisten vakioiden kuten prekessioiden, nutaatioiden ja aberraatioiden määrittäminen. Siellä tehtiin myös Venäjän maantieteelliseen alueeseen ja navigointiin liittyvää tutkimusta. Observatorio julkaisi tähtien tarkat koordinaatit sisältävät tähtiluettelot vuosina 1845, 1865, 1885, 1905 ja 1930; lopulta kartoitettuja tähtiä oli 558. Observatorion tutkijat työskentelivät myös yhteistyössä Krimillä sijaitsevan Semeizin observatorion ja Ukrainan Nikolajevin tähtitieteen tutkimusaseman kanssa voidakseen tutkia eteläisempiä tähtiä jotka eivät Pulkkalaan näkyneet. Neuvostoliiton aikana 1930-luvun lopun Stalinin vainot verottivat raskaasti observatoriota. Muiden muassa sen johtaja Boris Gerasimovitš teloitettiin. Toisessa maailmansodassa observatorio oli pommitusten kohteena, ja kaikki sen rakennukset tuhottiin. Tutkimuslaitteet, kaukoputken linssi mukaan lukien, sekä kirjasto kuitenkin oli viety turvaan Leningradiin ja säilyivät. Vuonna 1997 suurin osa kirjastoa menetettiin tai vahingoittui tuhopolton yhteydessä. Sodan jälkeen observatorio rakennettiin uudelleen, ja se jatkoi toimintaansa laajennettuna vuonna 1954. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Observatorion sivut (gao.spb.ru) * Luokka:Observatoriot Luokka:Venäjän tutkimuslaitokset Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Venäjällä
Hondurasin perustuslaki

Hondurasin perustuslaki on Hondurasin vuodesta 1982 voimassa ollut perustuslaki. Hondurasissa perinteisesti perustuslain merkitys on ollut melko pieni, ja sitä on pidetty vain ihanteena eikä varsinaisena poliittisena asiakirjajana. Se määrittelee maan vallan kolmijako-opin mukaan, mutta yleensä toimeenpanovaltaa käyttänyt taho on käyttänyt myös huomattavaa valtaa lainsäädännössä ja tuomiolaitoksessa. Hondurasin ensimmäinen perustuslaki laadittiin jo 1825, kun se oli vielä osa Keski-Amerikan liittovaltiota.Valladares Lanza, s. 381. Honduras itsenäistyi lokakuussa 1938, ja sen ensimmäinen itsenäisyyden ajan perustuslaki oli seuraavalta vuodelta. Hondurasissa koettiin 1800-luvulla useita vallankaappauksia ja samalla maassa luotiin perustuslaki monesti uudestaan. Vuoden 1865 perustuslaki toi ensimmäistä kertaa habeas corpus -menettelyn. Vuoden 1880 perustuslaki tunnusti kunnallishallinnon itsenäisyyden ja erotti ensimmäistä kertaa valtion ja kirkon toisistaan. Siihen saakka katolinen kirkko oli virallinen valtion kirkko. Hondurasin edistyksillisin perustuslaki oli maan yhdeksäs, ja se laadittiin 1894. Se muun muassa kielsi kuolemanrangaistuksen. Vaikka monia sen sääntöjä ei lopulta huomiotu, se oli pohjana tuleville perustuslaeille. Ramón Villeda Moralesin presidenttikaudella 1957 luotu perustuslaki muodosti vaaleja valvovan viranomaisen. Sotilasjuntan aikakaudella 1965 kirjoitettu perustuslaki oli lähes identtinen edelliseen verrattuna. Perustuslaki oli voimassa vuoteen 1982, jolloin nykyinen laki astui voimaan. Se on jo nyt Hondurasin pisimpään voimassa ollut perustuslaki.Valladares Lanza, s. 382. Siinä on seitsemän kappaletta ja 379 artiklaa. == Lähteet == * * === Viitteet === Perustuslaki Luokka:Perustuslait
Kirjomaasälpä

Kirjomaasälpä on graniittisiin syväkiviin kuuluva seosmineraali. Kirjomaasälpä on muodostunut lasimaisesta, tumman ruskeasta kvartsista (27 %), punertavasta maasälvästä (73 %). Sitä esiintyy graniittisten syväkivien pegmatiiteiksi kutsutuissa juonikivissä, joita on muodostunut syväkivien syntymisprosessin loppuvaiheessa. Näissä voi kvartsin ja maasälvän ohella olla kiillettä ja harvinaisten alkuaineiden muodostamia mineraaleja. Se on Kanta-Hämeen maakuntakivi. Kirjomaasälpää löydettiin 1700-luvun malminetsinnän yhteydessä Tammelan seudulta kymmenien pegmatiittijuonteiden rakenteesta. Kivilajia esiintyy kuitenkin koko Suomessa. Syväkivet ovat karkearakeisia, koska niiden jähmettyminen tapahtuu hitaasti. Mineraalit kiteytyvät tietyssä järjestyksessä, viimeisinä kiteytyvät maasälvät ja kvartsit. Kvartsi muodostaa kolmiulotteisen verkostorakenteen vaaleanpunertavan maasälvän sisälle. Kirjomaasälvän maasälpä on tavallisesti kalimaasälpää, mutta voi olla myös albiittia eli Na-maasälpää. Kirjomaasälvän hiotun poikkileikkauspinnan kuvionti muistuttaa kulmikasta arabialaista tai hebreankielistä kirjoitusta. Kirjomaasälpää käytetään korukivenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geologinen sanakirja: Kirjomaasälpä Luokka:Mineraalit
Clet Feliho

Clet Feliho (s. 14. helmikuuta 1954 Conakry Ranskan Guinea) on beniniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Parakoun hiippakuntaan Nestor Assogba 21. heinäkuuta 1979. Hänet nimitettiin Kandin hiippakunnan piispaksi 29. tammikuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 10. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Nestor Assogba ja Felix Alaba Adeosin Job.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Clet Feliho == Lähteet == Luokka:Beniniläiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päiväntasaajan Guinean lippu

Päiväntasaajan Guinean lippu on Päiväntasaajan Guinean kansallissymboli vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Päiväntasaajan Guinean lippu koostuu sinisestä kolmiosta sekä vihreästä, valkoisesta ja punaisesta vaakaraidasta. Maan itsenäistyessä lipussa ei vielä ollut maan vaakunaa, vaan se on lisätty lippuun myöhemmin. Päiväntasaajan Guinean ensimmäisen presidentin Francisco Macías Ngueman aikana lippuun vaihdettiin uusi vaakuna, mutta 21. elokuuta 1979 lippu ja siinä oleva vaakuna palautettiin alkuperäiseen asuunsa. Lipun mittasuhteet ovat suunnilleen 2:3. Lipun sininen kolmio symboloi merta, joka yhdistää valtion osat toisiinsa. Vihreä raita symboloi maan kasvillisuutta, johon suuri osa maan kansasta luottaa elinympäristönään. Valkoinen kuvaa rauhaa ja punainen maan itsenäisyyden puolesta kuolleiden vuodattamaa verta. Keskellä olevassa vaakunassa on kuitukapokkipuu, jonka alla kirjoitettiin kertomusten mukaan ensimmäinen sopimus paikallisen hallitsijan ja Espanjan välillä. Vaakunan kuusi tähteä kuvaavat puolestaan valtion koostumista viidestä erillisestä saaresta ja manneralueesta. == Entiset liput == Kuva:Flag of Equatorial Guinea.svg|Päiväntasaajan Guinean lippu vuosina 1968–1973 Kuva:Flag of Equatorial Guinea (1973–1979).svg|Päiväntasaajan Guinean lippu vuosina 1973–1979 == Lähteet == Luokka:Päiväntasaajan Guinea Luokka:Valtioiden liput
Montserratin vaakuna

Montserratin vaakuna on Yhdistyneelle kuningaskunnalle (Britannia) kuuluvan Karibianmerellä sijaitsevan saaren Montserratin tunnus. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1909. Vaakunan vihreäpukuinen nainen kuvaa Ériu- mytologiaan perustuvaa Irlannin personifikaatiota Eriniä. Naisella on kädessä kultainen harppu, joka viittaa Irlantiin ja Irlannin vaakunaan. Risti symboloi kristinuskoa. Vaakuna viittaa saaren asukkaiden irlantilaiseen taustaan, koska väestö on Oliver Cromwellin saarelle karkottamien irlantilaisten jälkeläisiä. == Lähteet == Luokka:Montserrat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunat
Kulkurin tyttö

Kulkurin tyttö on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1952. Sen on käsikirjoittanut Martti Larni. == Juoni == Elokuva on epookkikomedia, jonka tapahtumat sijoittuvat vuoden 1862 tienoille, jolloin avattiin Helsingin ja Hämeenlinnan välinen rata. Ahne metsänvartija hamuaa itselleen torpparin tonttia ja juonittelee tälle häädön mailta. Helsingistä maata kiertämään lähteneet ylioppilaskaverukset sattuvat paikalle, ja toinen heistä rakastuu torpparin tyttäreen. Hämmennystä aiheuttaa maanomistajan paroni Metterin puoliso, vaalea kartanonrouva Olivia, joka myös iskee silmänsä komeaan opiskelijakulkuriin. Ylioppilas Vaara keksii juonen torpan pelastamiseksi, ja ihastunut paronitar lupaa auttaa häntä. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Larni oli aiemmin tehnyt elokuvakäsikirjoituksia muiden teosten pohjalta. Tämän elokuvan käsikirjoitus on Larnin ainoa alkuperäiskäsikirjoitus. Se otettiin tuotanto-ohjelmaan kesällä 1951. Käsikirjoituksessa nimi oli Maantieritari, mutta lopulliseksi nimeksi tuli kulkuriromantiikkaan viittaava Kulkurin tyttö. Taustaa. Viitattu 17.12.2011. Tarinan tapahtuma-ajaksi sanotaan alkuteksteissä 1860-luku, ja eräässä repliikissä viitataan vuoteen 1862, jolloin rautatie Helsingistä Hämeenlinnaan avattiin. Kahdessa kohtauksessa kuitenkin luetaan Hämeen Sanomia, joka alkoi ilmestyä 1879. Vaala muokkasi käsikirjoitusta kuvausten aikana poistamalla ja lisäämällä jaksoja. Lisäys on esimerkiksi keskustelu majatalossa. Kulkurin tytössä näyttelivät ensiroolinsa Heikki Heino ja Tea Ista, joka sai torpantytön osan sanomalehti-ilmoituksen kautta. Oopperalaulaja Veikko Tyrväinen teki elokuvassa suurimman roolinsa, ja elokuva oli kuvaaja Erkki Imbergin ensimmäinen pitkä elokuva. Tuotantoyhtiö anoi elokuvalle verovapautta, mutta 15 prosentin veroa perusteltiin kuitenkin sillä, ettei elokuvassa ollut ”arvoja” vaan se oli lähinnä operettifarssi. ==Arviot== Aikalaisarvioissa käsikirjoituksen puutteet todettiin melko yksimielisesti. Siitä on kuitenkin taitava ohjaaja hyvien näyttelijöiden avulla saanut kokoon ”viihdyttävän historiallisen draaman”, kuten Jerker A. Eriksson (Nya Pressen) arvioi, ja myös Modest Savtschenko (Työkansan Sanomat) toteaa, että sitä ”sittenkin katselee mielellään alusta loppuun” aivan loppukohtausta lukuun ottamatta, joka saa ”katsojan hieman kiemurtelemaan tuolissaan”. Lehdistöarvioita. Viitattu 17.6.2013. Myöhemmin elokuvaa on arvioitu Vaalan välityönä, jossa on turhan pitkiä puhejaksoja.Päivän elokuvia. Tv-maailma 50/2011 s. 5. Vaalan roolituskyky ja into nostaa esiin uusia kasvoja on saanut kiitostaJK: Kulkurin tyttö. Viikon elokuvia, Tv-maailma 36/2014, s. 11.. ==Lähteet== Luokka:Valentin Vaalan ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset komediat Luokka:Suomalaiset seikkailuelokuvat
Sverige-luokka

Sverige-luokka oli kolmen Ruotsin merivoimien vuosina 1917–1922 valmistuneen rannikkopanssarilaivan muodostama alusluokka. == Alukset == Sverige-luokan rannikkopanssarilaivatWhitley, M. J. s. 232 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Sverige Götaverken, Göteborg joulukuu 1912 3. toukokuuta 1915 10. toukokuuta 1917 poistettu palveluksesta 30. tammikuuta 1953 HMS Drottning Victoria Götaverken 1915 15. syyskuuta 1917 5. joulukuuta 1921 poistettu palveluksesta 1. huhtikuuta 1957 HMS Gustav V Kockums, Malmö 1915 31. tammikuuta 1918 9. tammikuuta 1922 poistettu palveluksesta 1. huhtikuuta 1957 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== *
Luettelo Ruotsin merivoimien monitoreista

Luettelo Ruotsin merivoimien monitoreista listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet monitorit. Ensimmäinen laskettiin vesille 1865 ja viimeinen 1875. == 2. luokan panssarilaivat == *HMS John Ericsson (1865)Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 99 *HMS Tordön (1865) *HMS Tirfing (1866) *HMS Loke (1869)Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 100 == 3. luokan panssarilaivat == *HMS Garmer (1867)Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 101 *HMS Sköld (1868)Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 102 *HMS Fenris (1871) ;Gerda- luokkaHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 103 *HMS Gerda (1871) *HMS Hildur (1871) ;Berserk-luokka *HMS Ulf (1873) *HMS Björn (1873) *HMS Berserk (1874) *HMS Sölve (1874) *HMS Folke (1875) == Lähteet == * === Viitteet === * Monitorit Monitorit
Luettelo Ruotsin merivoimien fregateista

Luettelo Ruotsin merivoimien fregateista listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet fregatit. Fregatit voidaan jakaa kahteen osaan eli purjefregatteihin, joita olivat saaristofregatit ja varsinaiset purjefregatit, ja hävittäjistä toisen maailmansodan päätyttyä muutettuihin fregatteihin. ==Saaristofregatit== ;Turuma-luokkaNikula 1933, s. 364–367. *HMS Birger Jarl (1785) *HMS Björn Järnsida (1774) *HMS Erik Segersäll *HMS Frej *HMS Lodbrok (1771) *HMS Norden (1761) *HMS Ivar Benlös (1774) *HMS Ivar Vitsärk *HMS Ragvald (1774) *HMS Sigurd Ormöga (1774) *HMS Sällan Värre (1764) *HMS Tor (1791) *HMS Yngve ;Pojama-luokkaNikula 1933, s. 364–365. *HMS Brynhilda (1776) *HMS Disa (1764) *HMS Fröja (1764) *HMS Gamla Pojama (1760) ;Udema-luokka *HMS Gamla Udema (1760) *HMS Ingeborg (1790) *HMS Torborg (1772) ;Hemmema- luokkaNikula 1933, s. 366–367. *HMS Birger Jarl (1809) *HMS Erik Segersäll (1809) *HMS Hjalmar (1790) *HMS Oden (1764) *HMS Starkotter (1790) *HMS Styrbjörn (1790) ==Purjefregatit== *HMS Delfin (1677) *HMS Fama (1678) *HMS Falken (1689) *HMS Delfin (1701) *HMS Charlotta (1702) *HMS Falken (1703) *HMS Anclam (1707) *HMS Vita Örn (1711) *HMS Dücker (1715) *HMS Gripen (1715) *HMS Fenix Lilla (1715) *HMS Ebeneser (1717) *HMS Ekholmsund (1724) *HMS Gröna Jägaren (1725) *HMS Göteborgs Vapen (1726) *HMS Drottningholm (1731) *HMS Fama (1738) *HMS Svarta Örn (1745) *HMS Gripen (1750) *HMS Charlotta (1752) *HMS Delfin (1755) *HMS Falken (1755) *HMS Jarramas (1759) *HMS Enigheten (1767) *HMS Enigheten (1769) *HMS Gripen (1775) ;Bellona-luokka *HMS Bellona (1782) *HMS Diana (1783) *HMS Venus (1783) *HMS Camilla (1784) *HMS Galathea (1785) *HMS Euredice *HMS Fröja *HMS Minerva *HMS Zemire *HMS Thetis *HMS Alexander (1789) *HMS af Chapman (1803) *HMS Fredrika (1809) *HMS af Chapman (1830) *HMS Göteborg (1839) *HMS Desiree (1843) *HMS Eugenie (1844) *HMS Vanadis (1862) == Hävittäjistä muutetut== Nimi Käyttöönotto Muutosvuosi Uusi runkonumero HMS Ehrensköld 1927 1952 - 1953 71 HMS Nordenskjöld 1927 72 HMS Malmö 1939 1958 - 1963 F 78 HMS Karlskrona 1940 F 79 HMS Gävle 1941 F 80 HMS Mode 1942 1954 - 1955 73 HMS Magne 1942 74 HMS Munin 1943 75 HMS Mjölner 1942 76 HMS Visby 1943 1965 F11 HMS Sundsvall 1943 F12 HMS Hälsingborg 1943 F13 HMS Kalmar 1944 F14 HMS Öland 1947 1975 F16 HMS Uppland 1949 F17 == Lähteet == * * * === Viitteet === Fregatit Fregatit
Olof Rudbeck

Olof Rudbeck voi tarkoittaa seuraavia: * Olof Rudbeck vanhempi (1630-1702), ruotsalainen lääkäri, anatomi, historioitsija ja kielitieteilijä * Olof Rudbeck nuorempi (1660-1740), ruotsalainen kasvitieteilijä ja kielitieteilijä
Westheverin majakka

Westheverin majakka () on Eiderstedtin niemimaalla Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Saksassa, sijaitseva majakka. Majakan rakennukset aloitettiin vuonna 1906 ja se otettiin käyttöön 26. toukokuuta 1908. Majakka kohoaa 41 metrin korkeuteen ja sen valo loistaa 40 metrin korkeudessa. Majakka on alueen tunnetuimpia maamerkkejä ja se ilmestyi vuonna 2005 postimerkissä. == Aiheesta muualla == Luokka:Nordfriesland Luokka:Saksan majakat Luokka:Schleswig- Holsteinin liikenne
Maitoahven

Maitoahven (Lactarius lactarius) on ahvenkaloihin kuuluva indopasifisella merialueella tavattava kala. Se on maitoahventen heimon (Lactariidae) ainoa laji. ==Koko ja ulkonäkö== Tyypillisesti maitoahvenet kasvavat noin 30 cm:n pituisiksi, mutta voivat saavuttaa 40 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan ne ovat melko suuripäisiä. Maitoahvenella on kaksi selkäevää; taempi selkäevä on suomupeitteinen ja sen ruodot ovat pehmeämmät. Myös peräevä on suomupeitteinen. Pyrstöevä on haarautunut. Maitoahvenen suomut ovat hopeanharmaat ja selässä sinertävänhohtoiset. Evät ovat vaaleankeltaiset. Suu on suuri ja kummassakin leuassa on kaksi hammasta. Alaleuka työntyy hieman yläleukaa pidemmälle. ==Levinneisyys ja elintavat== Maitoahventen levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta ja Persianlahdelta Tyynellemerelle Kiinan, Japanin, Australian ja Filippiinien rannikkoseuduille. Ne elävät parvissa matalissa vesissä. Ne ovat pääasiassa merikaloja, mutta menestyvät myös murtovedessä. Laji liikkuu lähellä pehmeitä pohjia. Maitoahvenen ravinto koostuu kaloista, kuten makrilleista sekä selkärangattomista pohjaeläimistä. Maitoahvenilla ei ole erityistä kutuaikaa. Naaras laskee kerrallaan 9 000 – 1 000 000 munaa. Maitokala on hyvä ruokakala, jota myydään ja käytetään tuoreena. Pääasiallisesti kala kuitenkin kuivataan tai suolataan. ==Lähteet== Luokka:Piikkimakrillikalat
Artsakhin lippu

Artsakhin lippu on yksipuolisesti itsenäiseksi julistautuneen Artsakhin tasavallan kansallistunnus. Lippu on identtinen Armenian lipun kanssa pois lukien oikeassa reunassa oleva valkoinen siksak-kolmio. Tämä symboloi alueen armenialaista perintöä, kulttuuria ja väestöä, joka on erillään Armeniasta. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Vuoristo-Karabah Luokka:Liput en:Flag of Armenia#Flag of Nagorno-Karabakh
Žarko Paspalj

Žarko Paspalj (; s. 27. maaliskuuta 1966 Pljevlja, Montenegron ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän voitti urallaan kaksi olympiahopeaa sekä useita muita arvokisamitaleita. Paspalj tuli jo koripallourallaan tunnetuksi ketjutupakoinnistaan. Uransa jälkeen hän on kärsinyt useista sydänkohtauksista. == Ura == === Seurajoukkueet === Paspalj pelasi nuoruudessaan useita eri urheilulajeja, mutta hän aloitti seurakoripallon KK Budućnost Podgoricassa. Hänet otettiin junioreiden ykkösjoukkueeseen mukaan vuonna 1982. Paspaljin sukupolvi oli lahjakas, ja joukkueeseen kuuluivat muun muassa Luka Pavićević sekä Zdravko Radulović. Paspalj oli joukkueen nuorin pelaaja. Myöhemmin hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen. Monet seurat huomasivat hänen potentiaalinsa ja esimerkiksi KK Cibona yritti saada hänet seuraansa. Siirto ei kuitenkaan ikinä toteutunut ja hänet myytiin myöhemmin KK Partizaniin. Partizaniin siirtyi myös Vlade Divac, jonka lisäksi Duško Vujoševićin valmentamassa seurassa pelasi entuudestaan jo Aleksandar Đorđević. Joukkue voitti Jugoslavian-mestaruuden heti kaudella 1986–1987. Seura voitti lisäksi Korać Cupin ja taisteli tasaisesti Jugoplastika Splitin kanssa maan mestaruudesta. Vuonna 1989 Paspalj siirtyi NBA-seura San Antonio Spursiin. Hän sai vain vähän vastuuta valmentaja Larry Browninlta, mutta nousi fanien keskuudessa kulttimaineeseen. Paspalj pelasi 28 ottelua, joissa hän sai peliaikaa keskimäärin 6,5 minuuttia. Hän teki 2,6 pistettä ottelua kohden. Kolme päivää ennen pudotuspelien alkua Spurs antoi hänelle potkut. Paspalj jatkoi uraansa tämän jälkeen Partizanissa, jossa hän voitti liigan korikuninkuuden. Partizanista Paspalj siirtyi kreikkalaiseen Olympiakosiin, jossa hän voitti seuralle vuosien odotuksen jälkeen Kreikan- mestaruuden. Hänestä muotoutui kannattajien suosikkipelaaja, mutta siirto kilpailevaan Panathinaikosiin raivostutti kannattajat. Kaudeksi 1995–1996 Paspalj siirtyi Panionisiin, josta hän lähti kauden jälkeen Paris Basket Racingiin. Pariisin joukkueessa Paspalj voitti Ranskan-mestaruuden. Kauden 1997–1998 hän pelasi kreikkalaisessa Arisissa. Paspalj lopetti uransa italialaisessa Virtus Bolognassa. === Maajoukkue === Paspalj voitti Jugoslavian koripallomaajoukkueessa kolme kertaa Euroopan mestaruuden. Hän kuului maan niin kutsuttuun "kultaiseen sukupolveen", joka hallitsi kansainvälistä koripalloa 1990-luvun taitteessa. Paspalj voitti myös maailmanmestaruuden vuonna 1990. Olympialaisista hän voitti kaksi hopeamitalia vuosina 1988 ja 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * NBA:n pelaajaprofiili Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New Tomorrow

New Tomorrow on tanskalaisen A Friend in London-yhtyeen kappale, jolla se edusti Tanskaa vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale sijoittui kilpailun viidenneksi 134 pisteellä.Eurovision.tv Viitattu 31.1.2016 Kappale sai täydet 12 pistettä Alankomailta, Irlannilta ja Islannilta. == Listasijoitukset == lista (2011) paras sijoitus (Ultratip Flanders) 48 (Tracklisten) 2 (Mega Single Top 100) 58 (IRMA) 9 (M-1) 6 (Schweizer Hitparade) 39 UK singles (The Official Charts Company) 78 UK Indie (The Official Charts Company) 10 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet
Rosario Mining Company

Rosario Mining Company oli yhdysvaltalainen kaivosyhtiö, joka toimi Keski- Amerikassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1880, jolloin se hankki Hondurasista Rosarion hopeakaivoksen kuusi valtausta. Vuoteen 1904 mennessä sen maaomaisuus oli kasvanut 20 neliömailiin. Maata tarvittiin paitsi itse kaivoksiin, myös niissä tarvittavan puutavaran saamisen varmistamiseen. Report of the New York & Honduras Rosario Mining Company Columbia Úniveristy Library Rosarion kaivos oli yksi Keski-Amerikan suurimmista kullan ja hopean tuottajista. Se on suljettu 1900-luvun puolivälissä ja nykyisin osa La Tigran kansallispuistoa.El Rosario, Honudras Mining Swindles Myöhemmin yhtiö hankki Hondurasista El Mochiton hopeakaivoksen, Sen tuotoilla vuoden 1954 jälkeen yhtiö laajensi toimintaansa Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Meksikon, Peruun, Nicaraguaan ja Dominikaaniseen tasavaltaan. Jalometallien ja teollisuusmineraalien lisäksi se osallistui öljyn ja kaasun hyödyntämiseen. Vuonna 1969 yhtiö löysi Dominikaanisesta tasavallasta Pueblo Viejon kultaesiintymän, josta tuli yksi maailman rikkaimmista kultakaivoksista. Vuonna 1976 Rosariosta tuli yrityskaupan jälkeen Amerikan suurin hopeantuottaja.Reininger, Robert M. Mining Hall of Fame Inductees Database Mining Hall of Fame and Museum Vuonna 1980 Rosario myytiin AMAX-yhtiöille. == Lähteet == Luokka:Kaivosyhtiöt Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset
Riad Asmat

Riad Asmat (s. 17. marraskuuta 1971 Petaling Jaya, Selangor, Malesia) on malesialainen henkilö ja yksi Caterham-tallin toimitusjohtajista. Hän on myös Team Air Asia GP2-tallin tallipäällikkö. Asmat on aiemmin manageroinut malesian A1 Grand Prix tallia. Vuonna 2014 hän jätti Caterham -tallin ja myös GP2-tallin päällikkönä toimimisen. Luokka:Malesialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natsi-Saksan ydinohjelma

Natsi-Saksan ydinohjelma oli Saksan toisen maailmansodan aikana toteuttama hanke, jonka tavoitteena oli valmistaa ydinase. Hanke aloitettiin uraanin isotooppien erottamisena, raskaan veden tutkimustyönä ja valmisteluna. Ohjelma käynnistettiin huhtikuussa 1939 ja keskeytyi toisen maailmansodan alettua syyskuussa 1939. Ohjelma aloitettiin uudelleen tammikuussa 1942. Saksan kansallissosialistinen hallinto aiheutti koulutuksen politisoitumista vuoden 1933 jälkeen. Monet fyysikot, insinöörit ja matemaatikot olivat joutuneet lähtemään ulkomaille eikä juutalaisilla tiedemiehillä ollut mahdollisuutta tehdä työtä ydintekniikan parissa. Vaikutusvaltaisia ihmisiä olivat Kurt Diebner, Abraham Esau, Walther Gerlach ja Erich Schumann. Schumann oli yksi voimakkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista fyysikoista Saksassa. Hermann Göring nimitti Abraham Esaun Ydinvoimafysiikan tutkimuksen johtajaksi joulukuussa 1942. Hänen seuraaja tässä tehtävässä oli Walther Gerlach joulukuusta 1943 eteenpäin. Adolf Hitler antoi määräyksen RFR:n uudelleenorganisointia varten 9. kesäkuuta 1942. Uudelleenjärjestely tehtiin valtakunnanministeri Albert Speerin aloitteesta. Se oli tarpeen, koska RFR:n toiminta oli tehotonta: opetusministeri Bernhard Rustin alaisena RFR ei ollut saavuttanut sille asetettuja tavoitteita. Tavoitteena oli, että Göring huolehtisi RFR kanssa samaa kurinalaisuutta ja tehokkuutta noudattaen kuin hän oli toiminut ilmailualalla. Kokous pidettiin 6. heinäkuuta 1942, jolloin oli määrä keskustella RFR:n toiminnasta ja asettaa se asialistalle. Kokous oli käännekohta kansallissosialismin suhtautumisessa tieteeseen sekä sen politiikkaan, joka ajoi juutalaiset tiedemiehet pois Saksasta – mikä oli virhe, sillä valtio olisi tarvinnut heidän asiantuntemustaan. Viime kädessä, Göringin alaisella RFR:n hallinnollisella valvonnalla oli vain vähän vaikutusta Saksan ydinenergiaprojektiin. Neuvostoliitto vei Saksasta ydinfysikkaan liittyvää tietoutta ja asiantuntijoita maahansa valtion ydinohjelmaa varten sodan jälkeenNorman M. Naimark The Soviets in Germany: A History of the Soviet Zone of Occupation, 1945–1949 (Belkanp, 1995) 203–250.. == Koejärjestelyt == Saksassa tutkijat oli jaettu kolmeen ryhmään, jotka suorittivat erillisiä kokeita: ryhmät nimettiin kaupungin mukaan Berlin (B), Gottow (G) ja Leipzig (L). Werner Heisenbergin johtama Berliinin koe siirrettiin Haigerlochin kylään, jossa ryhmä suoritti B-VIII -kokeen. Kokeessa 664 uraanikuutiota roikkui lentokonekaapelista, jotka oli upotettu raskaaseen veteen grafiittiseinän ympäröimänä. Järjestely ei ollut riittävä jatkuvaan ketjureaktioon, mutta olisi voinut toimia 50% suuremmalla määrällä uraanikuutioita. Kurt Diebnerin Gottowin ryhmässä käyttämät samanlaiset kuutiot olisivat riittäneet saavuttamaan kriittisyyden B-VIII -reaktorissa. Heisenberg hautasi kokeessa käytetyt uraanikuutiot pellolle, josta liittoutuneet kaivoivat ne esiin. == Lähteet == Luokka:Ydinvoima Luokka:Natsi- Saksa
Edgardo Paz Barnica

Edgardo Paz Barnica (s. 1934) on hondurasilainen poliitikko ja kirjailija. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1982–1985Bibliographic Index of the Honduran Short Story s 88-89. Atlantic international University. Roberto Suazo Córdovan toimiessa maan presidenttinä. Vuonna 1985 Paz Barnica ilmoitti, että Honduras karkottaa maasta Yhdysvaltojen tukemat Nicaraguan hallitusta vastaan taistelleet contrat.The Suazo Córdova Administration Honduras: A Country Study. Library of Congress, 1995. Paz Barnica väitteli oikeustieteen tohtoriksi Madridin yliopistossa. Hän on toiminut kansainvälisissä järjestöissä, yliopiston professorina ja diplomaattina. Paz Barnica on kirjoittanut yhden romaanin sekä useita maansa lähihistoriaa ja politiikkaa käsitteleviä teoksia. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rafael López Gutiérrez

Rafael López Gutiérrez (28. helmikuuta 1855 Tegucigalpa, Honduras – 10. maaliskuuta 1924 Amapala, Honduras) oli hondurasilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1920–1924. López Gutiérrez syntyi 1855, ja hänen vanhempansa olivat Juan López Gutiérrez ja Soledad Gutiérrez López. Hän oli naimisissa Ana Lagosin kanssa. López Gutiérrez oli Miguel R. Dávila kaudella 1909–1911 sota- ja laivastoministerinä. Myöhemmin hänestä tuli Tegucigalpan kuvernööri, ja hän toimi uudestaan sota- ja laivastoministerinä 1919–1920. López Gutiérrez organisoi Liberaalipuolueen vastaiskun, kun presidentti Francisco Bertrand ei ollut vuonna 1919 valmiina luopumaan vallasta vaan pyrki jatkamaan presidenttikauttaan. López Gutiérrez sai hallinnon vastaisille toimilleen tukea Nicaraguasta ja Guatemalasta. Bertrand luopui vallasta Yhdysvaltain puututtua asiaan. Seuraavana vuonna Hondurasissa järjestettiin vaalit, jotka López Gutiérrez voitti helposti. Lokakuussa 1923 Hondurasissa järjestettiin presidentinvaalit, ja López Gutiérrez hyväksyi poikkeuksellisen vapaan vaalikampanjan. Vaaleissa ei kuitenkaan löytynyt voittajaa, sillä kukaan kolmesta ehdokkaasta ei saanut tarvittavaa äänimäärää. López Gutiérrez ilmoitti tammikuussa 1924 jatkavansa vallassa, kunnes uudet vaalit oltaisiin järjestetty. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa suostunut määrittelemään uutta vaalipäivää. Samaan aikaan vaaleissa eniten ääniä saanut Tiburcio Carías Andino julistautui presidentiksi, ilmeisesti United Fruit Companyn tuella, jolloin maassa syttyi aseellinen konflikti. Helmikuussa alkanut sisällissota kesti huhtikuulle asti, mutta López Gutiérrez kuoli ennen sodan päättymistä. Hän kuoli marraskuussa 1924. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Hondurasin presidentit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet