EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Persianlahden rupia

Persianlahden rupia () on Persianlahden alueella vuosina 1959–1970 käytetyn Intian rupian nimitys. Se toimi rahayksikkönä nykyisissä Kuwaitissa, Bahrainissa, Qatarissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Omanissa. Intian rupiaa oli käytetty Persianlahden brittiläisten protektoraattien valuuttana 1800-luvulta lähtien. 1950-luvun lopulla ongelmaksi muodostuivat Intiasta Persianlahdelle salakuljetetut rupiat, joilla ostettiin kultaa salakuljetettavaksi Intiaan. Persianlahden maiden pankit vaihtoivat salakuljetetut rupiat Intiassa Englannin punniksi, mikä verotti maan valuuttavarantoa. Intia, Persianlahden maat ja Britannia sopivat vuonna 1959 järjestelystä, jossa Intia laski liikkeelle aluetta varten Persianlahden rupioiksi tai ulkomaanrupioiksi kutsutut 1, 5, 10, ja 100 rupian setelit, jotka poikkesivat ulkonäöltään jonkin verran tavallisista intialaisista seteleistä. Vanhat setelit vaihdettiin uusiin Persianlahden alueen pankeissa touko-kesäkuussa 1959. Samaan aikaan julkaistiin Mekkaan matkustavia pyhiinvaeltajia varten erilliset 10 ja 100 ruplan setelit, joilla estettiin salakuljetetun rahan päätyminen Intiaan Saudi-Arabian kautta. Persianlahden rupian ohella alueella käytettiin vanhaan tapaan muita rahoja, varsinkin Maria Teresian taalereita ja brittiläisiä kultasovereigneja. Rupioista luopui ensimmäisenä Kuwait, joka otti käyttöön dinaarin vuonna 1961. Bahrain siirtyi omaan dinaariin vuonna 1965. Intia devalvoi rupian vuonna 1966, mikä sai loputkin maat luopumaan sen käytöstä. Qatar ja Dubai ottivat käyttöön yhteisen rialin ja Abu Dhabi siirtyi käyttämään Bahrainin dinaaria. Oman vaihtoi rupiat omiksi rialeikseen vuonna 1970. ==Lähteet== Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt
Taistelupelastaja

pienoiskuva|Taistelupelastajaryhmä evakuoi haavoittuneen taistelunäytöksessä Kokonaisturvallisuus 2015 messuilla Tampereella. Taistelupelastaja on ryhmän jäsen, joka on saanut muita ryhmän taistelijoita paremman lääkintäkoulutuksen ja -varustuksen. Hän kouluttaa taisteluensiapua ryhmässä. Taistelupelastajat täydentävät haavoittuneille annettua hätäensiapua sekä järjestävät haavoittuneiden evakuointia sekä täydentävät lääkintämateriaalia. Taistelupelastajalta ei vaadita mitään alan aiempaa koulutusta. Varusmieskoulutuksen aikana jokaisesta ryhmästä koulutetaan yksi tehtävään halukas ja kykenevä jääkäri taistelupelastajaksi. Taistelupelastaja ei korvaa lääkintämiestä. Joukkueen lääkintämies perustaa hoitopaikan (HP), antaa välittömän henkeä ylläpitävän ensiavun paikalla ja organisoi haavoittuneen kuljetuksen eteenpäin. Taistelupelastajille on kehitetty omat lääkintätarvikkeet omaan tarvikesarjaan. Taistelupelastajien käytössä on muun muassa kiristys- ja ensisiteitä, nenänieluputkia, välineet paineilmarinnan purkamiseen jos taistelupelastaja on saanut koulutuksen välineiden käyttöön, venttiilisiteitä rintakehävammoihin, hypotermiapussi ja luokittelu-/hoitokortteja. Tätä koulutusta annetaan erityisesti maavoimissa. Suomessa taistelupelastajien välineistö tullaan jatkossa osoittamaan jääkäritoimintaa toteuttaville yksiköille, mutta myös muille joukkoyksiköille. Taistelupelastajat koulutetaan tunnistamaan paineilmarinta sekä tarvittaessa laukaisemaan se. Taisteluensiavusta on tuotettu verkkomateriaali, jota voidaan käyttää taisteluensiavun opetuksessa jokaiselle sotilaalle, taistelupelastajalle sekä lääkintähenkilöstöön kuuluvalle läpi koko kenttälääkintäketjun. Varusmieskoulutuksessa painopiste on yhä enemmän taistelijoiden, taistelijaparien, partioiden ja ryhmien taisteluensiapukoulutuksessa (TCCC, TC3, Tactical Combat Casualty Care). Suomessa taistelupelastajakoulutus käynnistyi Kaartin jääkärirykmentissä syksyllä 2008. Koulutuksen käynnisti yksittäinen kouluttaja omiin kansainvälisissä operaatioissa saamiinsa kokemuksiin, yhdysvaltalaisiin hoitosuosituksiin ja opetusmateriaaleihin perustuen. Taistelupelastajakoulutus perustuu Yhdysvalloissa 1990-luvun lopulla käynnistettyyn Tactical Combat Casualty Care3 (TCCC) -toimintaan. Yhdysvallat käyttivät toimintamallia Afganistanin ja Irakin operaatioissa ja tämä sai taisteluvammoihin menehtyneiden lukumäärän laskemaan ennätyksellisen alas. Suomessa maavoimien uuden taistelutavan myötä joukkoyksiköt saivat ohjeen käynnistää taisteluensiavun koulutuksen kaikille varusmiehille sekä käynnistää myös taistelupelastajakoulutuksen. == Lähteet == Luokka:Sotilaslääketiede Luokka:Suomen puolustusvoimien koulutushaarat
Juuso Toivola

Juuso Toivola (s. 17. maaliskuuta 1971 Seinäjoki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on toiminut Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana vuoden 2022 olympialaisista alkaen. == Ura == Ennen jääkiekkovalmentajan uraansa Toivola pelasi jääkiekkoa keskushyökkääjänä Suomi-sarjaa vastaavalla tasolla Seinäjoen S-Kiekossa ja jalkapalloa Törnävän Pallossa sekä Sepsi-78:ssa. Jääpallossa hän saavutti nuorten MM-pronssia. Rovaniemelle Toivola muutti opiskellakseen liikunnanohjaajaksi. Toivolan valmennusura käynnistyi Ounasvaaran urheilulukiossa vuonna 1994, ja pian hän valmensi myös Rovaniemen Kiekon juniorijoukkueita. RoKi:n edustusjoukkueen päävalmentajaksi Toivola nousi 26-vuotiaana vuonna 1997. Naisten jääkiekkomaajoukkueen apuvalmentajana Toivola toimi ensimmäisen kerran vuosina 2004–2006. Vuosina 2010–2014 hän toimi Suomen alle 18-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. Naisten jääkiekkomaajoukkueen apuvalmentajaksi Toivola palasi vuonna 2014 toimien apuvalmentajana aina vuoteen 2022 asti. Kesäkuussa 2021 ilmoitettiin, että Toivola aloittaa Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana vuoden 2022 Pekingin olympialaisten jälkeen. Hänen sopimuksensa kestoksi ilmoitettiin kaksi vuotta, ja siihen kuului myös optio kahdesta seuraavasta kaudesta. Toivola nousi kuitenkin päävalmentajaksi jo olympialaisten aikana, kun päävalmentaja Pasi Mustonen lähti vakavien perhesyiden takia kotiin kesken turnauksen. Suomi saavutti olympialaisissa pronssia. Vuoden 2022 naisten jääkiekon MM- kilpailuissa maajoukkue jäi ensimmäistä kertaa mitalipelien ulkopuolelle ja putosi B-lohkoon sijoittuen turnauksessa lopulta kuudenneksi. Valmentamisen lisäksi Toivola on työskennellyt Lapin urheiluopiston valmennusosaamisen koordinaattorina. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ildar Gilmutdinov

Ildar Irekovitš Gilmutdinov (, , s. 3. syyskuuta 1962, Kamsko-Ustiskin alue, Tataarien ASNT) on Yhtenäinen Venäjä -puolueen kansanedustaja Venäjän federaation seitsemännessä valtionduumassa. Gilmutdinov on taustaltaan tataari. Gilmutdinov toimii myös jäsenenä presidentin alaisen etnisten ryhmien välisten suhteinen neuvostossa, Tatarstanin tasavallan opetus- ja tiedeministeriön hallituksessa, Venäjän kansojen kokouksen neuvoston ensimmäisenä varapuheenjohtajana, sekä Venäjän ylioppilasurheiluliiton johtokunnan jäsenä. Gilmutdinov on lukuisasti palkittu työstään. Kunnianosoituksiin kuuluu muun muassa mitali "ansioista isänmaalle" (2012). Vuonna 2022 Gilmutdinov joutui kansainvälisten pakotteiden alaiseksi osoitettuaan tukensa Ukrainan hyökkäykselle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tafofobia

Tafofobia on fobia, josta kärsivä pelkää tulevansa elävänä haudatuksi virheellisen kuolleeksi julistamisen seurauksena. Se oli yleistä Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1700-luvun loppukymmeniltä 1900-luvun alkukymmenille.https://kalmistopiiri.fi/2017/03/01/elavalta-hautaamisen-pelko- ja-viktoriaaniset-turva-arkut/ Ennen nykylääketiedettä fobia ei ollut täysin järjenvastainen, sillä historiasta tunnetaan useita tapauksia joissa ihminen on vahingossa haudattu elävältä. Huomattavia tafofoobikkoja olivat ainakin Frédéric Chopin, joka pyysi sydämensä poistamista kuolemansa jälkeen jotta varmistettaisiin hänen olevan kuollut, George Washington, Hans Christian Andersen ja Alfred Nobel, joista kaksi jälkimmäistä vaativat valtimon avaamista kuoleman jälkeen. Elävänä hautaamisen välttämiseksi perustettiin "kuolleiden sairaaloita", joissa valvottiin kuolleiden hajoamista ja joissa olleet ruumiit sai haudata vasta, kun ne olivat jo hyvin mädäntyneet. Joidenkin ruumiiden varpaaseen kiinnitettiin laite, joka hälytti, jos jalka selvästi liikkui. Lisäksi rakennettiin ja myytiin turva-arkkuja, ts. hauta- arkkuja, joissa olevalla laitteella olisi voitu ilmoittaa ulkomaailmalle, että he ovat edelleen elossa. Sitä ei kuitenkaan ilmeisesti koskaan tapahtunut. Joihinkin arkkuihin laitettiin ase tai riittävä määrä myrkkyä tapettavaksi, jotta haudassa elävät voisivat tehdä helpon, nopean itsemurhan. Ranskan akatemia palkitsi tohtori Jostin, kun hän keksi nipistäviä pihtejä, joilla voitiin osoittaa, että ruumis ei enää tunne mitään ja on siksi kuollut. == Lähteet == Luokka:Fobiat
Nordstern Arena Horsens

Nordstern Arena Horsens (aik. CASA Arena Horsens, Horsens Idrætspark) on kunnallinen jalkapallostadion Horsensin kunnassa, Tanskassa. Stadion toimii Superliiga-seura AC Horsensin kotikenttänä, mutta sitä käytetään myös konsertteihin ja tapahtumiin. Horsens Stadium vihttiin käyttöön 16. kesäkuuta 1929 ja sitä kutsuttiin silloin Horsensin liikuntapuistoksi (). Vuonna 2006 Horsensin kunta päätti rakentaa uuden stadionin, joka sai nimensä 30. huhtikuuta 2008 ja valmistui vuoden 2009 alussa. left|thumb|Arena Horsens sisältä. == Lähteet == Luokka:Tanskan jalkapallostadionit Luokka:Horsensin kunta
DEED

DEED oli suomalainen televisiokanava, joka toimi vajaat kaksi kuukautta keväällä 2023. Se aloitti toimintansa 1. huhtikuuta 2023 INEZ-televisiokanavan tilalla. DEED näkyi kanavapaikalla 19, kunnes kanava pimeni toukokuun 2023 lopulla. Kanavalla julkisuuden henkilöt esittivät monologia suoraan kameralle staattisessa lähikuvassa, jonka valaistus ja tausta saattoivat vaihtaa usein väriä. Puhujia olivat muun muassa Jari Sarasvuo ja Kaj Kunnas. Jotkut esiintyjät lauloivat ilman säestystä, räppäsivät tai lausuivat runoa, jotkut vain tuijottivat vaiti kameraan. Välillä leikattiin erikoislähikuvaan heidän silmästään tai käsistään. Ohjelmatiedoissa luki vain ”Ystävä”. Kanavaa hallinnoi SomeTV Oy, joka oli myös aiemman INEZ-kanavan takana. Kanavan verkko-osoitteessa nimi kirjoitetaan muodossa d33d. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2023 perustetut televisiokanavat Luokka:Vuonna 2023 lakkautetut televisiokanavat
Ceres Park

Ceres Park (aik. Aarhus Idrætspark) on jalkapallostadion Aarhusin kunnassa, Tanskassa. Stadion toimii Superliiga-seura Aarhus GF;n kotikenttänä ja sen on osa Ceres Park & Arena -urheilu- ja tapahtumakeskusta, jonka omistaa vuoden 2023 alusta lähtien Aarhusin kunta. Stadionin on suunnitellut arkkitehti Axel Høeg Hansen, joka useiden Aarhusin rakennusten takana. Stadionin ensimmäinen jalkapallo-ottelu pelattiin 27. toukokuuta 1920. Stadion on remontoitu vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Tanskan jalkapallostadionit Luokka:Aarhusin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Aarhusin urheilu
Maura Healey

Maura Healey (s. 8. helmikuuta 1971) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on vuodesta 2023 lähtien toiminut Massachusettsin kuvernöörinä. Hän edustaa demokraattista puoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Healey syntyi Marylandissa vuonna 1971. Perhe muutti kuitenkin Hampton Fallsin kaupunkiin, New Hampshiren osavaltioon. Perheeseen kuului Mauran lisäksi neljä nuorempaa sisarusta. Äiti oli aluksi yksinhuoltaja ja työskenteli sairaanhoitajana. Sittemmin perheeseen tuli isäpuoli, joka toimi opettajana ja paikallisen ammattiliiton puheenjohtajana. Healey opiskeli oikeustiedettä Harvardissa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1992. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Northeastern University -yliopistossa, josta hän valmistui lakimieheksi vuonna 1998. Hän työskenteli useissa eri lakifirmoissa erikoistuen kaupankäyntiin ja turvallisuuteen. Healey on parisuhteessa Joanna Lydgaten kanssa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Healey on katolilainen. == Poliittinen ura == Vuonna 2007 Healey alkoi työskennellä Massachusettsin oikeusministeri Martha Coakleyn alaisuudessa. Healey itse valittiin Coakleyn seuraajaksi oikeusministeriksi vuonna 2014. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien John Miller, jonka Healey voitti saatuaan 61,7 % annetuista äänistä. Oikeusministerinä hän oli mm. mukana haastamassa Donald Trumpin allekirjoittamaa presidentin määräystä nro 13769 (ns. muslimikielto). Healey uusi paikkansa vuonna 2018. === Kuvernöörinä === Healey ilmoitti lähtevänsä ehdolle osavaltionsa kuvernöörinvaaleihin tammikuussa 2022. Republikaanit asettivat omaksi ehdokkaakseen Geoff Diehlin, jonka Healey voitti saatuaan 63,5 % annetuista äänistä. Tullessaan valituksi Healeysta tuli Oregonin Tina Kotekin kanssa Yhdysvaltain ensimmäiset avoimesti homoseksuaalit kuvernöörit. Healey vannoi virkavalansa 5. tammikuuta 2023. Helmikuun 2024 alussa Healey sai osakseen kritiikkiä, kun ilmoitti aikomuksestaan nimittää Gabrielle Wolohojianin osavaltion korkeimman oikeuden tuomariksi. Wolohojian ja Healey ovat aikaisemmin olleet parishteessa. Kuun lopussa nimitystä tutkiva komitea tuli kuitenkin äänin 6–1 siihen tulokseen, ettei Wolohojianin nimitykselle ole esteitä. == Lähteet == Luokka:Massachusettsin kuvernöörit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Signe Klinting

Signe Klinting (s. 17. huhtikuuta 1990https://web.archive.org/web/20120213184444/http://landshold.do-f.dk/loebere/lbrdetail.asp?navn=Signe%20Klinting Hillerød, Tanska) on tanskalainen suunnistaja. MM-kilpailuista Klintingin paras saavutus on viestin MM-hopea Strömstadin MM-kilpailuista 2016. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on sprintin 12:s sija Lausannen MM-kilpailuista 2012. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailusta. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras sijoituksensa on 41:s sija. EM-kilpailuista hänen paras saavutuksensa on keskimatkan 40:s sija Falunin EM-kilpailusta 2012. Juniorien MM-kilpailuista hän saavutti yhden MM-kullan viestistä vuonna 2010, yhden MM- hopean viestistä vuonna 2008 ja kaksi MM-pronssia keskimatkalta vuonna 2006 ja viestistä vuonna 2009. http://runners.worldofo.com/signeklinting.html == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
JPEG XL

JPEG XL on Joint Photographic Experts Group -ryhmän kehittämä kuvatiedostomuoto, joka tukee häviötöntä ja häviöllistä kuvan pakkausta. Formaatti on standardoitu nimellä ISO/IEC 18181. JPEG XL on yksi tiedostomuodoista, joiden on tarkoitus korvata JPEG. JPEG XL tukee suurempia värisyvyyksiä ja HDR-dynamiikkaa. Lisäksi se sisältää tuen alfa-kanavalle (läpinäkyvyydelle), tasot, esikatselukuvan. Formaatti on myös maksuton ja referenssitoteutus on avointa lähdekoodia ja vapaa. JPEG XL:n etuna on, että vanhat JPEG-kuvat voi muuntaa häviöttömästi uuteen formaattiin. Toisaalta JPEG XL -kuvan voi muuntaa takaisin JPEG-kuvaksi, jolloin esimerkiksi web- palvelimella voidaan kuva pitää yhdessä formaatissa ja tarjota vanhan tiedostomuodon kuva selaimille, jotka eivät tue uutta formaattia. Hankkeen kannattajien mukaan uusi kuvaformaatti voisi vähentää internetin kaistankulutusta 25-30 %.https://www.newscientist.com/article/2282648-streamlined-jpeg-xl-images- could-cut-global-data-use-by-30-per-cent/ ==Kehitys== JPEG XL:ää alettiin kehittää 2017, kun JPEG-komitea pyysi ehdotuksia uudesta tiedostomuodosta. Komitea tuotti elokuussa 2019 esityksen, joka perustui pääasiassa Googlen ehdottamaan Pik-tiedostomuotoon ja Cloudinaryn ehdottamaan FUIF-muotoon. Lokakuussa 2022 Google päätti kuitenkin poistaa JPEG XL:n tuen Chrome- selaimesta. Googlen selityksen mukaan kuvaformaattiin ei ollut riittävää kiinnostusta, siitä ei ole merkittäviä etuja ja koska tuki oli kokeellinen, ei sitä voi jättää tähän tilaan vaan tuki poistetaan selaimen ylläpidon helpottamiseksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://arxiv.org/abs/1908.03565 Luokka:Kuvatiedostomuodot
X PixMap

XPM (X PixMap / X11 Portable Pixmap File) on lähinnä X Window Systemissä ohjelmoinnissa käytetty kuvatiedostomuoto. Tiedostomuodon kehittivät Daniel Dardailler ja Colas Nahaboo Bull Research Centerissa Ranskassa tammikuussa 1989. Ehdotus lähtettiin X Consortiumille huhtikuussa 1989.https://web.archive.org/web/19970607024723/http://www.w3.org/People/danield/xpm_story.html XPM on tekstimuotoinen, itseasiassa se on C-lähdekoodia. Kuvatiedoston voi ottaa C-kieliseen ohjelmaan #include-direktiivillä, jonka jälkeen siitä tehdään ohjelmassa XpmCreatePixmapFromData() -funktiolla kuva palvelimelle. Kuva voi sisältää myös läpinäkyvyyden ja sitä voi käyttää esimerkiksi kuvakkeena. ==Lähteet== * http://www.xfree86.org/current/xpm.pdf === Viitteet === Luokka:Kuvatiedostomuodot
Eero Paatero

Eero-Sakari (Eero) Paatero (1. heinäkuuta 1920 Pirkkala – 2. maaliskuuta 2018 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies, koulunjohtaja ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet. Viitattu 17.4.2023. Paateron vanhemmat olivat sahanisännöitsijä Aarne Paatero ja Impi Hankomäki ja puolisot 1948–1992 Alli Maria Anttila ja sitten Hilkka Tellervo Nuotio. Paatero tuli ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta 1939 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1946. Hän oli metsänhoitaja Metsähallituksen Muonion hoitoalueella 1946–1948, piirimetsänhoitaja Pohjois-Savon metsähoitolautakunnassa 1948–1953, Pohjois- Savon metsänhoitokoulun johtaja 1953–1963 ja Pohjois-Savon piirimetsälautakunnan päämetsänhoitaja 1964–1987. Paaterolla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen hän sai 1970 ja metsäneuvoksen arvonimen 1978. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
CGM

Computer Graphics Metafile (CGM) on 2D-vektorigrafiikkaan perustuva kuvatiedostomuoto, joka on standardoitu vuonna 1986 (ANSI X3 122-1986, ISO/IEC 8632), CGM perustuu Graphical Kernel Systemin (GKS) piirtomalliin, joka oli 1970-luvulla standardoitu grafiikkarajapinta. Tämä piirtomalli oli käytössä ikkunointijärjestelmissä aina 2000-luvulle (kunnes Windows GDI+, Quartz, Cairo). CGM-tiedosto voi sisältää piirtokomentoja viivoille, kaarille, ympyröille, ellipseille, polygoneille ja tekstille. Primitiiviin voi liittää tyylejä, kuten täytön, viivan värin, leveyden, jne. Tiedostomuoto tukee myös bittikarttakuvien sisällyttämistä. Version 2 tiedostomuoto mahdollistaa monimutkaisemmat täytetyt kuviot. Versio 3 sisältää Bézier-käyrät, NURBS- käyrät, paraabeli- ja hyperbelikäyrät ja pakatut rasterikuvat. CGM-tiedosto tukee valmistajan määrittelemiä laajennuksia. Lisäksi monet sitä käyttävät ohjelmat eivät täytä edes standardin määriteltyjä minimivaatimuksia, joten yhteensopivuus ohjelmien välillä voi olla huono. ==Lähteet== * https://www.itl.nist.gov/div897/ctg/graphics/cgm_std.htm Luokka:Vektorigrafiikkatiedostomuodot
Saija Östlund

Saija Östlund (s. 27. huhtikuuta 1996 Rusko) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja mutta on pelannut myös keskuspuolustajana. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi TPS:ssä ensimmäisen liigaottelunsa kaudella 2012 ja on pelannut TPS:n liigajoukkueessa myös kausina 2013–2017, 2019–2020 ja 2023. Kaudella 2016 hän pelasi 21 liigaottelua ja teki kausikohtaiseksi maaliennätyksekseen kuusi maalia. Kausina 2021–2022 hän pelasi TPS:n joukkueessa Naisten Ykkösessä. Östlund aloitti pelaamisen Ruskon Pallossa. Östlund on pelannut Suomen alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
X BitMap

XBM (X BitMap) on lähinnä X Window Systemissä ohjelmoinnissa käytetty mustavalkoinen kuvatiedostomuoto. Tiedostomuoto on kehitetty MIT:ssa 1980-luvulla. Myöhemmin sille on kehitettiin seuraajaksi XPM-muoto, joka tukee myös värillisiä kuvia. XBM on tekstimuotoinen, itseasiassa se on C-lähdekoodia. Kuvatiedoston voi ottaa C-kieliseen ohjelmaan #include- direktiivillä, jonka jälkeen siitä tehdään ohjelmassa XCreateBitmapFromData()-funktiolla kuva palvelimelle. Kuvan voi myös ladata tiedostosta XReadBitmapFile()-funktiolla. Kuvaa voi tämän jälkeen käyttää kuvakkeena tai osoittimena. Monet selaimet tukivat XBM:ää World Wide Webin alkuaikoina. Sen tuki jätettiin pois Internet Explorerista versiossa 6 ja Firefoxista vuonna 2009. ===Esimerkki XBM-tiedostosta=== #define test_width 16 #define test_height 7 static unsigned char test_bits[] = { 0x13, 0x00, 0x15, 0x00, 0x93, 0xcd, 0x55, 0xa5, 0x93, 0xc5, 0x00, 0x80, 0x00, 0x60 }; ==Lähteet== Luokka:Kuvatiedostomuodot
Marie Lous Mohr

Marie Lous Mohr (19. helmikuuta 1892 – 25. marraskuuta 1973) oli norjalainen pasifisti ja rauhanliikkeen aktiivi. Hän oli Naisten kansainvälisen rauhan ja vapauden liiton (WILPF) Norjan-osaston puheenjohtaja 1934–1947 ja koko järjestön puheenjohtaja 1952–1956. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui väkivallattomaan vastarintaan saksalaisia miehittäjiä vastaan ja joutui kahdeksi vuodeksi Grinin vankileirille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Sodanvastaiset aktivistit Luokka:Pasifistit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Ultramafinen

Ultramafinen eli ultraemäksinen on kivilajin tai mineraalin ominaisuus. Ultramafiset kivilajit reagoivat herkästi hiilen kanssa ja täten sitovat hiiltä tehokkaasti. Monet ultramiset kivilajit sisältävät paljon tummanvärisiä mineraaleja ja niitä muodostuu syvällä maan vaipassa. Ne nousevat joskus vaipasta maan pinnalle muun muassa mannerlaattojen liitosalueilla, missä mannerlaatat törmäävät toisiinsa. Ultramafisia kivilajeja ovat duniitti ja peridotiitti. Eräs ultramafisten kivilajien sisältämä mineraali on peridootti, joka on oliviinin jalokivimuoto. Sitä tulee maan pinnalle tulivuorenpurkauksissa ja sitä esiintyy basaltissa. Ultramafisia kivilajeja on joskus liuskekivialueilla, mistä löytyy myös vulkaanisia kivilajeja. Myös vihreäkivi- ja granuliittialueilla saattaa esiintyä ultramafisia kivilajeja. Esimerkiksi Itä-Lapissa sijaitsevilla liuskekivi-, vihreäkivi- ja granuliittialueilla on ultramafisia kivilajeja. == Lähteet == Luokka:Ultramafiset kivilajit Luokka:Petrologia
Viivi Ollonqvist

Viivi Ollonqvist (s. 17. huhtikuuta 2003 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin Damallsvenskanissa pelaavaa KIF Örebrota. == Ura == Ollonqvist on porilaisen Musan Salaman kasvatti, joka juniorivuosinaan pelasi myös NiceFutiksessa, Euran Pallossa ja Pallo-Iiroissa. Ollonqvist pelasi ensimmäiset ottelunsa aikuisten sarjoissa vuonna 2019 Naisten Kakkosessa Pallo-Iiroissa. Vuonna 2020 Ollonqvist siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2020. Ollonqvist pystyi loukkaantumisen vuoksi pelaamaan kaudella vain seitsemän ottelua. Hän pelasi TPS:n joukkueessa Naisten Ykkösessä kausina 2021–2022. Kaudeksi 2023 TPS ja Ollonqvist palasivat liigaan. Talvella 2024 Ollonqvist siirtyi Ykkösessä pelaavaan Kotkan Työväen Palloilijoihin. Elokuussa hän teki sopimuksen KIF Örebron kanssa. Ollonqvist on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Netta Hanhimäki

Netta Hanhimäki (s. 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi ensimmäiset liigaottelunsa Åland Unitedissa kaudella 2022, jolloin hänelle kertyi 11 ottelua. Hän teki ensimmäisen liigamaalinsa kauden 2023 avausottelussa, kun TPS voitti vieraskentällä PK-35:n maalein 0–3. Hanhimäki on kotoisin Vöyriltä ja on edustanut juniorisarjoissa sekä kausilla 2018–2019 Naisten Ykkösessä ja kaudella 2021 Naisten Kakkosessa FC Sportia. Hanhimäki on edustanut Suomea alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelly Lehtilä

Nelly Lehtilä (s. 19. tammikuuta 2000 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi TPS:ssä ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2018 ja on edustanut seuraa liigassa myös kausina 2019, 2020 ja 2023 sekä Naisten Ykkösessä kausina 2021–2022. Hän pelasi Naisten Ykkösessä myös Turun Weikkojen joukkueessa kaksi ottelua kaudella 2019. Lehtilä aloitti jalkapallon pelaamisen Liedon Pallossa]. Lehtilä on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Berndt Israel Söderman

Berndt Israel Söderman (10. huhtikuuta 1850 Vesilahti – 5. maaliskuuta 1909 Kurikka) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja rovasti. Söderman toimi useilla paikkakunnilla kirkkoherrana ja Porin alarovastikunnan vt. lääninrovastina vuodesta 1888. Rovastin arvonimen Söderman sai joulukuussa 1899. Söderman valmistui ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1873. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1877. Söderman vihittiin papiksi 8. heinäkuuta 1873 ja hänet määrättiin Keuruun vt. kappalaiseksi. Saman vuoden joulukuussa hän aloitti Alavuden Kuortaneella kirkkoherran apulaisena ja vt. kirkkoherrana vuodesta 1875. Lappajärven vt. kirkkoherra ja vt. kappalainen hän oli maaliskuusta 1876. Kurun vt. kappalainen maaliskuusta 1878, Tyrvännön kappalainen elokuusta 1878, Köyliön kirkkoherra vuosina 1882–1891, Porin alarovastikunnan vt. lääninrovasti vuodesta 1888, Nurmon kirkkoherra 1891–1997 ja Kurikan kirkkoherra vuodesta 1898 kuolemanasa saakka. Söderman kuului Suomen evankeliseen liikkeeseen. Södermanin ensimmäinen puoliso oli Hulda Evelina Runstén (vuosina 1847–1883), jonka vanhemmat olivat kappalainen Moses Runstén ja Gustava Juliana Salovius. Södermanin toinen puoliso oli vuodesta 1885 Hilda Josefina Karén, jonka vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Adolf Karén ja Vilhelmina Lindström. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Antti Arasto

Antti Arasto (s. 1980) suomalainen tekniikan tohtori ja VTT:n teollisuus ja vety -tutkimusalueen johtaja. Arasto on energiaan liittyvien teemojen moniosaaja ja tutkinut muun muassa biotaloutta ja aurinkoenergiaa. Arasto on työskennellyt myös CCS:n, eli hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiteknologioiden parissa ja tutkinut sen mahdollisuuksia esimerkiksi päästöintensiivisessä teollisuudessa. Hän on Suomen ilmastopaneelin jäsen kaudella 2020–2023. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kemin työväentalo

pienoiskuva|Kemin vanha työväentalo ennen vuotta 1939 Kemin työväentalo sijaitsee Kemin kaupungin keskustassa. ==Historia== Kemin työväenyhdistys on perustettu vuonna 1887. Kari Silvennoisen toimittamassa historiikissa vuodelta 1969 kerrotaan yhdistyksen vaiheista vuosilta 1887–1967. Kemin ensimmäinen työväentalo oli rakennettu vuonna 1903. Tämä talo paloi vuonna 1954. Uuden työväentalon on piirtänyt Ermola, rakennuspiirustukset on tehnyt G. Riskula vuosina 1954–1955. Uuden talon avajaisia vietettiin huhtikuussa 1955. Lopullisesti talo valmistui vuonna 1956. Talkootunteja kertyi 120 000\. Osittain taloa rakennettiin myös palkkatyövoimalla. Kemin työväenyhdistys toimi talossa vuosina 1955–1995. Sen jälkeen talossa on toiminut Lapin ammattikorkeakoulu, ja siitä on käytetty nimeä Sauvotalo. Vuonna 2021 sen toiminta talossa on loppunut, ja taloa on huutokaupattu. ==Rakennus== Vuonna 1955 rakennettu talo on kivirunkoinen. Talon ulkoseinät ovat rappausta, tiiltä ja lautaa. Katteena on ollut huopa. Se on vuonna 1963 vaihdettu kaksinkertaiseen huopaan. Sisäseinät ovat rapattu ja tapetoitu, ja osassa on puupaneelit. Sisäkatot ovat betonia ja tojalevyä. Ikkunat on uusittu osittain vuonna 1962 ja osittain vuonna 1975. Alun perin talossa on ollut kivihiili- ja öljykeskuslämmitys. Vuonna 1978 talo on liitetty kaukolämpöverkkoon. Rakennuksella on suojelumerkintä Sr-2, eli se on rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas, eikä sitä tai sen osia ei saa purkaa eikä siinä saa tehdä isoja muutostöitä. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö sekä kahden huoneen ja keittiön asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia ja juhlia. Sitä on myös vuokrattu ulkopuolisille.(1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kemin rakennukset ja rakennelmat
Kotalan kansantalo

Kotalan kansantalo on Sallassa sijaitseva työväentalo. ==Historia== Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu keräyksillä. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa. ==Rakennus== Vuonna 1952 rakennettu talo on hirsirunkoinen. Talon ulkovuoraus on lautaa. Ulkoseinät on punamullattu. Katteena on peltiä. Sisäseinät ja sisäkatto ovat lautaa. Lämmityksestä huolehtii kamiina. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja pukuhuone. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on ollut omassa käytössä, ja siellä on järjestetty elokuvanäytöksiä.(1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sallan rakennukset ja rakennelmat
Sodankylän kansantalo

Sodankylän kansantalo on Sodankylän kyläkeskuksessa sijaitseva työväentalo. ==Historia== Ensimmäinen työväentalo on rakennettu vuonna 1906. Uusi talo on rakennettu vuonna 1947 ja siihen on tehty laajennuksia vuonna 1964. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla ja keräyksillä. Talon piirustukset on KTL:n Lapin piirijärjestön arkistossa. ==Rakennus== Vuonna 1947 rakennettu talo on lauta- ja kivirunkoinen. Ulkoseinät ovat lautaa ja tiiltä. Sisäseinät ja sisäkatto ovat lastulevyä. Ovia, ikkunoita ja kuisteja on uusittu vuonna 1964. Talossa on öljykeskuslämmitys. Vesijohto ja viemäri on vuodelta 1964. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, kaksi kerho- ja kokoushuonetta, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on ollut omassa käytössä sekä vuokrattuna ulkopuolisille. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.(1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sodankylän rakennukset ja rakennelmat
Viirinkankaan kerhotalo

Viirinkankaan Kerhotalo on sijainnut Rovaniemellä. ==Historia== Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla. Talon piirustukset on KtK:n Lapin piirijärjestön arkistossa. ==Rakennus== Vuonna 1965 rakennettu talo on lautarakenteinen. Ulkovuoraus on mineriittiä ja kiveä. Katteena on huopaa. Sisäseinät ja sisäkatto ovat paneelia. Talossa on keskuslämmitys, vesijohto, viemäri ja wc:t. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, voimailusali ja huoneen ja keittiön asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, urheiluharjoituksia ja juhlia.(1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Rovaniemen rakennukset ja rakennelmat
Puuluodon järjestötalo

Puuluodon järjestötalo sijaitsi Torniossa Puuluodon kyläkeskuksessa. ==Historia== Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla ja keräyksillä. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa. ==Rakennus== Vuonna 1963 rakennettu talo on lautarakenteinen. Katteena on huopaa. Talo on maalattu punaiseksi. Sisäseinät ovat lautaa ja sisäkatto on paneelia. Talossa on uunilämmitys. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja eteinen. ==Toimintaa työväentalolla== 1980-luvun alussa talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Tornion rakennukset ja rakennelmat
Koppelon järjestötalo

Koppelon Järjestötalo on sijainnut Inarissa, Ivalon Viekkalassa. ==Historia== Talo on rakennettu talkoilla. Talon piirustukset on KtK:n Lapin piirijärjestön arkistossa. ==Rakennus== Vuonna 1965 rakennettu talo on lautarakenteinen. Katteena on huopaa. Sisäseinät ja sisäkatto ovat lautaa. Talon lämmityksestä huolehtii kamiina. Talossa on juhlasali. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, tansseja, elokuvia ja juhlia.(1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Inarin rakennukset ja rakennelmat
Perävaaran huvikeskus

Perävaaran Huvikeskus sijaitsee Kemijärvellä. ==Historia== Talo on rakennettu osittain talkoilla. Talon ovat piirtäneet Olavi Nurmi ja Y. Huovinen vuonna 1968. Talon piirustukset ovat Kemijärven Työväentalolla. ==Rakennus== Vuonna 1968 rakennettu talo on lautarakenteinen. Talo on vuorattu ulkoa laudoilla. Katteena on huopa. Sisäseinät ovat lastulevyä, ja sisäkatto on lautaa. Taloon on vuonna 1974 hankittu lämminilmapuhallin sekä vesijohto ja viemäri. Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö ja eteinen. ==Toimintaa työväentalolla== Taloa on vuokrattu ulkopuolisille.(1982) Talossa järjestetään tansseja. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kemijärven rakennukset ja rakennelmat
Kouvolan työväentalo

Kouvolan työväentalo oli 1912 rakennettu talo. Nykyisin Kouvolan Työväenyhdistyksen toimitilat sijaitsevat Kouvolassa osoitteessa Oikokatu 4. ==Historia== Kouvolan Työväenyhdistys on perustettu vuonna 1905. Vuonna 1910 ostettiin tontti ja ensimmäinen työväentalo valmistui vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana työväenyhdistyksen toiminta lamaantui, työväentaloon majoitettiin venäläisiä sotilaita. Kun talo oli saatu siivottua sotilaiden jäljiltä, alkoi sisällissodan kauhut. Sisällissodassa vuonna 1918 yhdistys menetti paitsi suuren osan vastuunkantajista, myös työväentalon ja kaikki yhdistyksen arkistot. Työväentalo palautettiin yhdistykselle vuonna 1919. 1920-luvulla työväentalon ikkunoita kivitettiin öisin ja punaisten hautausmaasta oli tehty karjalaidun. Urheilu ja nuorisotyö kuitenkin vauhdittivat toimintaa. Työväentalolla alettiin järjestää tansseja ja näyttämötoimintaa. 1940-luvulla jouduttiin työväentalo myymään talousvaikeuksien vuoksi Kouvolan kaupungille. Sotavuodet keskeyttivät taas yhdistyksen toiminnan neljäksi vuodeksi. Syksyllä 1944 toiminta alkoi elpyä. 1960-luku oli muutosten vuosikymmen. Jäsenmäärä kasvoi. Toimintaan tuli uusia muotoja. Perustettiin oma lehti Uusi-Kouvola. ==Rakennus== Nykyinen rakennus on vuonna 1974 valmistunut betonitalo. Talon on piirtänyt arkkitehti Tarmo R. Paju vuosina 1972–1973. Katteena on valkoiseksi maalattu huopa. Sisäkatto on maalattu betoni, sisäseinillä on tapetit. Talossa on keskuslämmitys ja kaikki mukavuudet. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa toimii hotelli ja kauppoja. Omassa käytössä on kaksi kokoushuonetta. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kouvolan rakennukset ja rakennelmat
Komatiitti

Komatiitti on vulkaaninen kivilaji, joka sisältää runsaasti magnesiumia ja vähän piioksidia. Tämä kivilaji on ultraemäksinen eli ultramafinen. Komatiitti sisältää monesti oliviinikiteitä, jotka ovat muodoltaan neulamaisia ja pitkiä. Joskus oliviinikiteitä sisältävä komatiitti voi muuntua muuksi kivilajiksi siten, että sen sisältämät oliviinikiteet muuttuvat serpentiiniksi. Maapallon varhaisten vaiheiden aikana tapahtuneiden maankuoren liikkeiden yhteydessä 3,3 miljardia vuotta sitten on syntynyt komatiittia samalla kun merivettä on sekoittunut laavaan. Kuitenkaan suurin osa näistä komatiiteista ei säilynyt sellaisenaan kovin pitkään kiteytymisen jälkeen. Sen sijaan suurin osa näistä komatiiteista muuntui pian muunlaiseksi kiveksi. Kuitenkin noilta ajoilta on säilynyt oliviinimineraaleja, joista on löydetty todisteita muinaisen meriveden ja laavan yhtymisestä ja myöskin komatiitin syntymisestä. == Lähteet == Luokka:Magmakivilajit Luokka:Ultramafiset kivilajit
Mikko Kalliomaa (ralliautoilija)

Mikko Kalliomaa on suomalainen aktiiviuransa päättänyt ralliautoilija. Hän saavutti vuonna 1988 junioreiden SM-hopeaa ja vuonna 1991 yli 2000-kuutioisten N-ryhmän SM-pronssia. == Ura == Mikko Kalliomaa oli 1980-luvun loppupuolen lahjakkaimpia suomalaiskuljettajia. Ralliuransa hän aloitti vuonna 1985 ja kuului Tapiolan Urheiluautoilijoiden juniorijoukkueeseen. Kalliomaa osallistui kaudella 1988 junioreiden SM-sarjaan, jonka mestaruuden hän hävisi kuitenkin niukasti Marcus Grönholmille. Sarjan mestaruus ratkesi vasta kauden viimeisessä osakilpailussa Lammilla, kun Kalliomaa ajoi kuudennella erikoiskokeella ja hänen autonsa tukivarsi katkesi. Myös Grönholm kaatoi samassa kilpailussa, mutta pääsi Kalliomaasta poiketen ajamaan maaliin ja voitti junioreiden Suomen-mestaruuden. Kauden jälkeen Kalliomaa kuitenkin palkittiin 50 000 markan arvoisella Nokia Mobiran stipendillä. Juniorisarjan jälkeen Kalliomaa lähti kiertämään Länsi-Saksan rallisarjaa Lancia Delta Integralella. Jälkikäteen Kalliomaa on arvioinut, että päätös Saksaan lähtemisestä vei hänen mahdollisuutensa ralliammattilaisuuteen, vaikka Kalliomaa ajoikin rallia aktiivisesti kotimaassa vuoteen 1994 asti. Vuonna 1991 Kalliomaa sijoittui SM-sarjan yli 2000-kuutioisten N-ryhmässä kolmanneksi Toyota Celica GT-4i:lla. Toistaiseksi viimeisen rallikilpailunsa Kalliomaa ajoi vuonna 2009. Kalliomaan kartanlukijana toimi vuoden 1989 puoliväliin asti Timo Rautiainen, josta tuli myöhemmin Marcus Grönholmin kartturi ja kaksinkertainen maailmanmestari. Oman ralliuransa jälkeen Kalliomaa ajoi useita vuosia Marcus Grönholmin etuautoa rallin MM-sarjassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ralliautoilijat Luokka:Elävät henkilöt
Matti Hämäläinen

Matti Hämäläinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Matti Hämäläinen (1903–1988), inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen kielitieteilijä * Matti Hämäläinen (1904–1999), suomalainen arkkitehti, Jyväskylän kaupunginarkkitehti * Matti Hämäläinen (s. 1899), suomalainen kestävyysuimari * Matti Hämäläinen (s. 1957), suomalainen sotakirjailija. * Matti Hämäläinen (s. 1958), Harvard Medical Schoolin radiologian professori ja Aalto-yliopiston professori == Lähteet ==
Folk och Rackare

Folk och Rackare oli ruotsalais-norjalainen folk rock -yhtye, joka toimi pääosin vuosina 1972–1986. Heitä pidetään joskus osana monipuolista Progg- liikettä. Aikana, jolloin ruotsalaista kansanmusiikkia hallitsi instrumentaalinen spelmansmusik, Folk och Rackare erottui yhdistämällä lauluperinteitä, erityisesti keskiaikaisia balladeja, jotka saivat vihjeitä pääasiassa brittiläisestä folk rock -skenestä. == Historia == Carin Kjellman (s. 1950) ja Ulf Gruvberg (s. 1946) perustivat yhtyeen vuonna 1972 opiskellessaan musiikkitiedettä Göteborgin yliopistossa. He esiintyivät ensimmäisen kerran yhdessä 1970 Västervikin kansanmusiikkifestivaalilla."P2/Felicia: Carin Kjellman" (ruotsiksi). sverigesradio.se. Haettu 5. toukokuuta 2020. Vuonna 1974 he julkaisivat albumin "Med rötter i medeltiden" ("Juurilla keskiajalla", nimellä Carin Kjellman & Ulf Gruvberg). Folk och Rackare (1976) sisälsi vierailevia muusikoita Kalle Almlöfin, Jonny Solingin ja Jørn Jensen. Jensen ja Trond Villa, molemmat norjalaisen Folque-yhtyeen jäsenet, tulivat pian kokopäiväisiksi jäseniksi, mikä loi ryhmän ytimen. Tätä kansainvälistä jäsenyhdistelmää pidettiin tuolloin jonkin verran sensaatiomaisena. Folk och Rackaren musiikki veti vahvasti brittiläisten folk rock -yhtyeiden, kuten Fairport Conventionin ja Pentanglen musiikkiin. Kun Carin Kjellman tajusi, että näiden bändien soittamaa materiaalia oli olemassa myös Ruotsissa, hän alkoi etsiä kappaleita arkistokokoelmista. Tämä kohtasi aluksi jonkin verran skeptisyyttä joillakin tahoilla, jotka olivat huolissaan perinteisen materiaalin vääristymisestä tai kaupallistamisesta. Bändi esitti lähes yksinomaan perinteisiä kappaleita, mutta usein käsitteli materiaalia uudella tavalla, esimerkiksi yhdistämällä eri lähteitä tai lisäämällä alkuperäisiä melodioita. 1970-luvun lopulla yhtye menestyi kansainvälisesti ja esiintyi kansanmusiikkifestivaaleilla ympäri Eurooppaa. Albumi Stjärnhästen ("Tähtihevonen", 1981) koostui perinteisistä joulu- ja Pyhä Stefanin päivä -lauluista (kuten ruotsalaisista muunnelmista kappaleesta "Pyhä Stephen ja Herodes"). Rackbagissa (1985) ryhmään liittyi kolme uutta jäsentä, Affe (Alf) Byberg (rummut), Olle Westbergh (koskettimet) ja Micke Jahn (sähkökitara) sekä vieraileva muusikko Richard Thompson. Uusien jäsenten liittyminen aiheutti jännitystä ryhmän sisällä ja lisääntyneitä kustannuksia, jotka saivat konsertinjärjestäjät epäröimään bändin varaamista, ja heidän tiensä päätyivät eroon. == Perintö == Pian yhtyeen hajoamisen jälkeen Kjellman nauhoitti sooloalbumin Amalthea -yhtyeelle. Kjellman, Jensen ja Gruvberg liittyivät kaikki radioon. Gruvberg tuotti Hedningarnain läpimurtoalbumin Kaksi!. Vuonna 1996 yhtye kokoontui jälleen esiintymään Tanskan ja Ruotsin festivaaleilla ja vuonna 2017 jälleen Norrbostämmanissa. Muita esityksiä suunniteltiin vuodelle 2020, mutta niitä jouduttiin siirtämään pandemian vuoksi. Huhtikuussa 2022 kiertue vihdoin eteni. Folk och Rackare on säilyttänyt merkittävän vaikutuksen ruotsalaiseen nykykansanmusiikkiin, inspiroinut bändejä, kuten Garmarna ja Ranarim, sekä kansanlaulaja ja -muusikko Lena Willemark. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset folk rock -yhtyeet
Stella Harasek

Stella Harasek (s. 1981, Ruotsi) on suomalainen bloggaaja, valokuvaaja ja kirjailija. Harasek syntyi Ruotsissa, josta hän muutti vauvaikäisenä vanhempiensa mukana Australian Melbourneen. 11-vuotiaana Harasek muutti äitinsä ja veljänsä kanssa Suomeen Lappiin. Vuonna 2007 silloin levy-yhtiön markkinointitiimissä työskennellyt Harasek perusti blogin, joka nousi nopeasti suosituksi. Harasekin mukaan hänen tyylibloginsa oli ensimmäinen kaupallistettu blogi Suomessa. Harasek bloggasi vuodesta 2009 sittemmin lopetetun naistenlehti Olivian sivustolla. Alkujaan Paras aika vuodesta -nimellä julkaistu blogi muutti neljä vuotta Olivia-kiinnityksen jälkeen nimensä Notes on a lifeksi. Vuoden 2019 alussa blogilla oli 30 000-40 000 kuukausittaista seuraajaa. Blogiin kirjoittaa myös Harasekin puoliso, valokuvaaja Jarno Jussila. Tammi julkaisee Harasekin esikoisromaanin Pimeä aine syksyllä 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harasekin blogi "Notes on a life" Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Mrunal Thakur

Mrunal Thakur (s. 1. elokuuta 1992 Dhule, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa sekä joissakin telugun- ja marathinkielisissä elokuvissa. Hän aloitti näyttelijänuransa television saippuaoopperoissa Mujhse Kuchh Kehti… Yeh Khamoshiyaan (2012) ja Kumkum Bhagya (2014–2016). Jälkimmäisestä hän voitti Indian Telly Awards -palkinnon parhaasta naissivuosasta vuonna 2015. Thakur teki hindinkielisen debyyttinsä elokuvassa Love Sonia (2018) ja sai tunnustusta vuoden 2019 elämäkerrallisilla elokuvilla Super 30 ja Batla House. Useiden kaupallisten epäonnistumisten jälkeen Thakur saavutti menestystä telugunkielisellä romanttisella draamaelokuvalla Sita Ramam (2022).<ref name="The Indian Express> == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2014 Vitti Dandu Sandhya Jain Marathi Surajya Dr. Swapna Marathi 2018 Love Sonia Sonia Gupta Hindi 2019 Super 30 Supriya Singh Hindi Batla House Shobhna Yadav Hindi 2020 Ghost Stories Irawati Kapoor Hindi 2021 Toofaan Dr. Ananya Prabhu Hindi Dhamaka Saumya Mehra Hindi 2022 Jersey Vidya Rao Talwar Hindi Sita Ramam Sita Mahalakshmi/prinsessa Noor Jahan Telugu 2023 Selfiee Nimetön Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Kudiyee Ni Teri” Gumraah Shivani Mathur Hindi Lust Stories 2 Veda M. Kaushal Hindi Aankh Micholi Paro Singh Hindi Pippa Radha Mehta Hindi Hi Nanna Yashna/Varsha Telugu 2024 The Family Star Indu Telugu Pooja Meri Jaan Pooja Hindi === Televisio === Vuosi Ohjelma Rooli Muuta 2012–2013 Mujhse Kuchh Kehti… Yeh Khamoshiyaan Gauri Bhonsle 2013 Har Yug Mein Ayega Ek Arjun Sakshi Anand 2014–2016 Kumkum Bhagya Bulbul Arora Khanna 2014 Box Cricket League 1 Kilpailija Joukkue: Mumbai Warriors 2015 Nach Baliye 7 8. sija 2016 Saubhagyalaxmi Itsenään Vierasesiintyminen Tuyul & Mbak Yul Reborn 2017 Nadin Tara == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arkiliikunta

Arkiliikunta tarkoittaa arjessa tapahtuvaa liikkumista. Arkiliikunta sisältää kaiken fyysisen aktiivisuuden ja liikkumisen arjessa, työssä ja vapaa-ajalla sekä lihasvoimin suoritetut työ- ja asiointimatkat. Keskeisiä arkiliikunnan osa-alueita ovat asumisen ja arkisen toiminnan liikunnallisuus sekä arkisen liikkumisen mahdollistavat liikuntaympäristöt ja -olosuhteet. Arkiliikunnan käsitteeseen kuuluvat alueiden lähiliikuntapaikat, ulkoilu- ja luontoliikuntaolosuhteet ja -palvelut. Arkiliikunta käsittää myös oppilaitosten välituntien, työpaikkojen sekä laitosten arjessa harjoitettavan liikunnan. == Katso myös == * Omaehtoinen liikunta * Hyötyliikunta * Työmatkaliikunta * Työpaikkaliikunta == Lähteet == Luokka:Liikunta
Sixgun Renegades

Sixgun Renegades on espoolainen hard rock -yhtye, joka on perustettu vuonna 2008. Yhtyeen musiikissa voi kuulla vaikutteita 1970–1980-luvun raskaan musiikin kivijaloilta kuten Thin Lizzy, Van Halen, Judas Priest, Whitesnake sekä Peer Günt etunenässä. == Historia == Sixgun Renegades on perustettu vuonna 2008 Espoossa laulaja-kitaristi Niko Rädyn, rumpali Teemu Rädyn, kitaristi Samu Tuomen ja basisti Otto Ahon toimesta. Vuonna 2013 basisti Miko Mattila liittyi yhtyeeseen Otto Ahon jäädessä pois yhtyeen toiminnasta. Sixgun Renegades on nähty esiintymässä uransa aikana festivaalilavoilla muun muassa Kivenlahti Rockissa (2013), Karjurockissa (2018) ja Metallivuori-festivaalila (2021). Sixgun Renegades on julkaissut yhden EP:n (Big Trouble, 2015) ja kolme täyspitkää albumia: debyyttialbumi Sixgun Renegades (2018), Push (2020) ja Fuel for Life (11. elokuuta 2023). == Jäsenet == * Niko Räty (2008–) laulu, kitara * Teemu Räty (2008–) rummut, taustalaulu * Samu Tuomi (2008–) kitara, taustalaulu * Miko Mattila (2013–) basso, taustalaulu === Entiset jäsenet === * Otto Aho (2008–2013) basso, taustalaulu == Diskografia == === Albumit === * Sixgun Renegades (2018) * Push (2020) === EP:t === * Big Trouble (2015) === Singlet === * Unbreakable (2016) * Loaded Gun (2017) * Push (2019) * Antidote (2019) * Don't Take it For Granted (2019) * There Where I Go (2019) * Fuel for Life (2022) * Rock the Night Away (2023) * Death Race (2023) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hard rock -yhtyeet
Sarvikolibri

Sarvikolibri (Heliactin bilophus) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. == Koko ja ulkonäkö == Sarvikolibri voi kasvaa 10-11 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Sarvikolibrin nokka on lyhyehkö, noin 2 cm, ja pyrstö on pitkä. Koiraan päälaki on kiiltävän sininen. Silmäkulmasta lähtee sinisen, punaisen ja kullan sävyissä kimaltava tupsu. Niska, selkä ja siivet ovat metallinkiiltoisen vihreät. Rinta on musta ja vatsa valkoinen. Sarvikolibrinaaraan päälaki on vihreä ja tupsuja ei ole. Sarvikolibri räpyttää siipiään hyvin nopeasti, jopa 90 kertaa sekunnissa. Tämä on lintujen siiveniskujen nopeusennätys. ==Levinneisyys ja elintavat== Sarvikolibria tavataan Brasilian itäosista Boliviaan ja paikallisesti Surinamesta. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoiset savannit, avoimet metsät sekä puistot ja puutarhat. Laji liikkuu yksin ja sen ravintoa ovat muun muassa sitruspuiden, tulikruunujen ja tulimalvojen mesi. == Lähteet == Luokka:Kolibrit
Omaehtoinen liikunta

Omaehtoinen liikunta tarkoittaa liikuntaa, joka tapahtuu henkilön omasta halusta ja mielenkiinnosta joko yksin tai yhdessä muiden kanssa. Omaehtoista liikuntaa ei organisoi mikään seura tai yhdistys, vaan se on lähtöisin yksilön omista motiiveista. Omaehtoinen liikkuminen on usein spontaanisti keksittyä ajanvietettä, jonka tulee sopia yhdessäolon muodoksi tietyssä seurassa. == Katso myös == * Arkiliikunta * Hyötyliikunta * Työmatkaliikunta * Työpaikkaliikunta == Lähteet == Luokka:Liikunta
Työmatkaliikunta

Työmatkaliikunta tarkoittaa työpaikan ja kodin välillä suoritettua liikuntaa esimerkiksi kävellen, pyöräillen tai muulla fyysistä aktiivisuutta vaativalla välineellä. UKK-instituutin mukaan työmatkaliikunta voi edistää hyvinvointia, vähentää liikenteen melua ja saasteita sekä säästää työnantajan kustannuksissa. Instituutin mukaan työmatkaliikunnalla on terveyshyötyjä. == Katso myös == * Arkiliikunta * Omaehtoinen liikunta * Hyötyliikunta * Työpaikkaliikunta == Lähteet == Luokka:Liikunta