EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oware

thumb| Oware Akan Oware on Mancala-peleihin kuuluva afrikkalainen lautapeli. Pelistä käytetään myös nimityksiä: Abapa, Wari, Warri ja Awele. Oware on kahden hengen peli, jossa ei ole sattumaa. Pelissä pärjääminen riippuu pelaajan keskittymiskyvystä ja laskutaidosta. Pelilaudassa on kaksi kuuden kolon / kupin riviä. Lisäksi laudassa voi olla isot päätykupit siementen säilyttämistä varten, mutta niillä ei ole merkitystä itse pelin kannalta. Pelissä on käytössä 48 siementä, jotka jaetaan 12 kuppiin tasaisesti eli 4 kuhunkin kuppiin / koloon. Pelaajat asettuvat laudan molemmin puolin. Kumpikin pelaaja hallitsee oman puolensa kuuden kolon rivistöä. Tavoite on voittaa yli puolet siemenistä eli vähintään 25 siementä kylvämällä siemeniä omista kupeista ja ryöstämällä siemeniä vastustajan kupeista. Peli voi päättyä myös tasapeliin. ==Pelin kulku== Pelaajat arpovat aloittajan. Jos peliä pelataan useampi kierros, aloitetaan vuoron perään. Aloittaja poimii valitsemastaan oman puolen kupista kaikki siemenet ja kylvää ne yksi kerrallaan vastapäivään seuraaviin kuppeihin / koloihin. Jos laudassa on pääty- / varastokupit, ne hypätään yli. Kylvö voi ylettyä ympäri pelilaudan. Tässä tapauksessa kuppi, josta kylvö alkoi hypätään yli. Pelaaja ryöstää vastustajan siemeniä seuraavissa tapauksissa: *Kylvön viimeinen siemen päätyy kuppiin, jossa on ennestään 1 tai 2 siementä. Tällöin kuppiin tulee 2 tai 3 siementä. *Jos kylvön viimeinen siemen saa aikaan ryöstön, myös sen viereiset peräkkäiset kupit ryöstetään saman ehdon täyttyessä. *Ryöstö tapahtuu vastustajan puoleisella laudan osalla. Pelaaja siirtää ryöstämänsä siemenet eteensä alustalle tai oikeankäden puoleiseen varastokuppiin. Kylvön jälkeen on seuraavan pelaajan vuoro kylvää. Pelin aikana on pakko kylvää kupista, jonka siemenet on ottanut käteensä. Siemeniä ei saa siirtää laskeakseen montako niitä kupissa on. Jos vastustajan kolot tyhjenevät pelin kuluessa, on niihin kylvettävä, jos mahdollista. ==Pelin päättyminen== Peli päättyy seuraavissa tapauksissa: *Laudalla on niin vähän siemeniä ettei ryöstö ole mahdollinen. *Jos pelaaja ei kykene kylvämään vastustajan tyhjentyneelle puolelle. *Pelaajat ovat yksimielisiä siitä, ettei peliä kannata jatkaa. *Jompikumpi pelaaja on saanut yli puolet siemenistä ryöstettyä. Turnauksissa peliä pelataan yleensä periaatteella paras viidestä. Eli kumpi pelaaja voittaa ensin kolme peliä on voittaja. ==Lähteet== ===Kirjat=== * ===Verkko=== *Mancalaworldin säännöt *Viralliset turnaussäännöt Luokka:Mancala Luokka:Kilpapelit
Martina Ratej

thumb|Martina Ratej Martina Ratej (s. 2. marraskuuta 1981) on slovenialainen keihäänheittäjä. Ratej karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2000 ja Göteborgin EM-kilpailuissa 2006. Hän sijoittui toiseksi heittolajien Euroopan talvicupissa Splitissä 2008 Slovenian ennätystuloksella 63,16. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Ratej saavutti 2009 pronssia Välimeren kilpailuissa Pescarassa tuloksella 59,08 sekä oli kymmenes Berliinin MM-kilpailuissa ja seitsemäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Hän voitti Euroopan talviheittocupin maansa tuolloisella ennätyksellä 65,96 Arles'ssa 2010. Hän heitti ennätyksensä ja Slovenian ennätyksen 67,16 Dohassa 14. toukokuuta 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 Ratej sijoittui kuudenneksi. Ratej voitti Euroopan talviheittocupin Montenegron Barissa 2012 tuloksella 63,59. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Helsingin EM-kilpailuissa. Lontoon olympialaisissa Ratej sijoittui alun perin seitsemänneksi. Hänen suorituksensa kuitenkin hylättiin myöhemmin dopingin takia. Hänen Lontoon olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2020, ja siitä löytyi merkkejä klostebol-nimisen anabolisen steroidin käytöstä. Ratej sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 9.3.2020–8.3.2022 ja hänen tuloksensa hylättiin aikaväliltä 9.8.2012–9.8.2014. Hylättyihin tuloksiin sisältyi vuoden 2013 Välimeren kilpailuiden voitto (tuloksella 60,28), Moskovan MM-kilpailuiden karsiutuminen ja vuoden 2014 Euroopan talviheittocupin kolmossija. Zürichin EM-kilpailuissa Ratej sijoittui kuudenneksi. Hän voitti Euroopan talviheittocupin Leiriassa 2015 tuloksella 62,43. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa ja karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa. Ratej voitti heittolajien Euroopan talvicupin Las Palmasissa 2017 tuloksella 60,66. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdeksänneksi, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 neljänneksi ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 kymmenenneksi. Kilpailukieltonsa jälkeen hän oli viides Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset keihäänheittäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut slovenialaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefan Borgman

Stefan Dan Ole Borgman (s. 17. syyskuuta 1965 Sipoo) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. IF Sibbo-Vargarnaa edustavaa Borgmania valmensi hänen veljensä Ingemar Borgman. Pontalierin MM- kilpailuissa 1992 Borgman voitti viestikultaa ja sijoittui lyhyellä matkalla 17:nneksi. Viestin aloitti Eero Haapasalmi, Borgman hiihtosuunnisti toisen osuuden, Anssi Juutilainen kolmannen osuuden ja Vesa Mäkipää viimeisen osuuden. Pohjoismaiden mestaruuskisoista Borgman voitti hopeaa viestistä vuosina 1987 ja 1989 ja pronssia 1991. Suomen-mestaruuskilpailuissa Borgman sai kultaa viestistä vuosina 1989, 1991 ja 1992 sekä hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1987. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vanhala

Vanhala on suomenkielinen nimi, joka esiintyy sekä sukunimenä että paikannimenä. ==Paikannimi== * Vanhala, kylä Mikkelissä * Vanhala, kylä Vihdissä ==Sukunimi== * Jari Vanhala (s. 1965), suomalainen jalkapalloilija * Juho Vanhala (s. 1994), suomalainen pikajuoksija * Keijo Vanhala (1940–2003), suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija * Markus Vanhala (s. 1981), suomalainen kitaristi * Matti Vanhala (1946–2004), suomalainen talousvaikuttaja * Mauno Vanhala (s. 1949), suomalainen yleislääketieteen professori * Petri Vanhala (s. 1963), suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja * Sinikka Vanhala, Helsingin kauppakorkeakoulun professori * Tuomas Vanhala (1872–1959), suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (kokoomus) * Verner Jalmari Vanhala (1897–1957), suomalainen jääkärivääpeli * Ville Vanhala (s. 1965), suomalainen kirjailija ==Fiktiossa== * Vanhala, henkilöhahmo Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Alonso Edward

Alonso Reno Edward Henry (s. 8. joulukuuta 1989 Panama, Panama) on panamalainen pikajuoksija. Edward sai Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa São Paulossa 2007 pronssia miesten 4 × 400 metrin viestissä ja kultaa alle 20-vuotiaiden 100 metrillä. Vuonna 2008 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän jäi 100 metrin juoksussa alkueriin. Vuonna 2009 hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa 100 ja 200 metriä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Edward juoksi 200 metrillä toiseksi tuloksella 19,81 s. Kilpailun voitti Usain Bolt maailmanennätysajalla 19,19 s. Edwardin aika oli uusi Etelä-Amerikan ennätys ja hänestä tuli nuorin MM-mitalisti miesten 200 metrillä. Hänestä tuli myös Usain Boltin jälkeen toinen alle 20-vuotias, joka on juossut 200 metriä alle 20 sekunnin. Edward voitti Panaman Keski-Amerikan kisoissa 2010 kultaa 100 metrillä ajalla 10,24. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 200 metrillä loppukilpailuun, jossa hän ei kuitenkaan päässyt maaliin asti.Daegun MM- kilpailut 2011: 200 metrin loppukilpailu Hän voitti 200 metrin Keski-Amerikan mestaruuden Managuasa 2012. Hänet hylättiin samalla matkalla Lontoon olympialaisten alkueräjuoksussa. Edward voitti kultaa Keski-Amerikan kisojen 200 metrillä San Joséssa 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan välierissä. Hän voitti 200 metriä maanosien cupissa 2014 ajalla 19,98 ja sai pronssia Pan-Amerikan kisoissa 2015 ajalla 19,90. Pekingin MM- kilpailuissa 2015 hän sijoittui neljänneksi ajalla 19,87. Rion olympialaisissa 2016 hän oli seitsemäs juosten ajan 20,23. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Edward voitti Etelä-Amerikan kisoissa 2018 kultaa 100 metrillä Panaman ennätysajalla 10,01. Saman vuoden Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän sai 200 metrillä pronssia. Hän voitti 2018 Maanosien cupissa 200 metriä. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän keskeytti 200 metrin välieräjuoksun. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Eugenen MM- kilpailuissa 2022. Hän saavutti 200 metrillä vuonna 2023 pronssia Keski- Amerikan ja Karibian kisoissa sekä hopeaa Etelä-Amerikan- mestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui alkuerissä Budapestin MM-kilpailuissa. Edwardilla on Panaman ennätykset 100 metrillä (10,01) ja 200 metrillä (19,81). ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metriä: 10,01 (2018) * 200 metriä: 19,81 (2009) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Panamalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herzenin pedagoginen yliopisto

Herzenin pedagoginen yliopisto, virallisesti A. I. Herzenille nimetty Venäjän valtion pedagoginen yliopisto () on Pietarissa Venäjällä toimiva korkeakoulu. Yliopisto on nimetty filosofi Aleksandr Herzenin mukaan. Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1918 perustetusta Pietarin kolmannesta pedagogisesta instituutista. Vuosina 1921–1925 siihen liitettiin joukko opettajankoulutuslaitoksia, joista muodostettiin Herzenille nimetty Leningradin valtiollinen pedagoginen instituutti (ven. ЛГПИ им. Герцена, LGPI im. Gertsena). Vuonna 1991 instituutti muutettiin yliopistoksi. Nykyään yliopisto on yksi Venäjän suurimmista. Siihen kuuluu yli 20 tiedekuntaa ja sata ainelaitosta sekä useita täydennyskoulutuslaitoksia, keskuksia ja instituutteja. Asiantuntijoita koulutetaan yli 30 alalla, joihin kuuluu mm. kasvatustiede, luonnontieteet, venäjän kieli ja vieraat kielet, historia ja yhteiskuntatieteet, musiikki ja kuvataiteet. Yliopistossa harjoitetaan myös korkeatasoista tieteellistä tutkimusta. thumb|left|Herzenin pedagoginen yliopisto iltavalaistuksessa Herzen-yliopiston vakinainen opettajakunta käsittää yli 1700 henkilöä. Opiskelijoita on noin 20 000\. Yliopistoon kuuluu ainutlaatuinen Peräpohjolan kansojen tiedekunta, joka kouluttaa opettajia ja muita asiantuntijoita Venäjän pieniä kansoja varten. Se jatkaa vuonna 1930 perustetun Pohjoisten kansojen instituutin toimintaa. Vuosittain yliopistossa opiskelee yli 500 ulkomaalaista opiskelijaa, joiden joukossa on perinteisesti myös suomalaisia. Yliopiston päärakennus on Pietarin keskustassa Moikan rantakadulla sijaitseva Razumovskin palatsi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Herzenin pedagogisen yliopiston sivusto , Luokka:Pietarin yliopistot ja korkeakoulut
Aila Flöjt

Aila Tuulikki Flöjt (o.s. Jaakola, s. 1946) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Hyvinkään MM-kilpailuissa 1975 Flöjt voitti viestikultaa ja sijoittui henkilökohtaisella matkalla seitsemänneksi. Viestissä hän hiihtosuunnisti keskimmäisen osuuden Raili Sallisen aloittaessa ja Sinikka Kukkosen lopettaessa viestin. Velingrad MM-kilpailuissa 1977 Flöjt uusi viestikultansa ja sijoittui henkilökohtaisella matkalla viidenneksi. Viestin aloitti Kaija Halonen, Flöjt hiihtosuunnisti toisen osuuden ja Sinikka Kukkonen viimeisen osuuden. Hänen miehensä Heikki Flöjt oli ampumahiihdon MM- hopeamitalisti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eero Haapasalmi

Eero Juhani Haapasalmi (s. 29. tammikuuta 1959 Lahti) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Lahden Suunnistajia edustavaa Haapasalmea valmensi Antero Vauhkonen. Skellefteån MM-kilpailuissa 1990 Haapasalmi sijoittui normaalimatkalla kymmenenneksi ja lyhyellä matkalla 19:nneksi. Pontalierin MM-kilpailuissa 1992 hän voitti viestikultaa ja sijoittui kahdeksanneksi lyhyellä matkalla ja yhdeksänneksi normaalimatkalla. Haapasalmi aloitti viestin, Stefan Borgman hiihtosuunnisti toisen osuuden, Anssi Juutilainen kolmannen osuuden ja Vesa Mäkipää viimeisen osuuden. Val di Nonin MM-kilpailuissa 1994 Haapasalmi sijoittui 17:nneksi normaalimatkalla. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Haapasalmi voitti viestihopeaa 1991. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nipsinginoja

Nipsinginoja on eräs Limingan lakeuden metsien, soiden ja peltomaiden kautta virtaava, alultaan itsestään syntynyt luonnonoja. Sitä on kanavoitu ja perattu vastaamaan suurten peltoalueiden veto-ojan tarpeita. Se yhtyy Ala-Temmeksellä noin 80 kilometrin mittaiseen Temmesjokeen, joka laskee vetensä Pohjanlahden Liminganlahteen. Siihen yhtyvät alempana ennen merta Tyrnävän- ja Ängeslevänjoet. Nipsinginoja matkaa Limingan, entisen Temmeksen sekä Tyrnävän kuntien alueilla. Alkuperäinen Nipsinginoja kulki latva-alueillaan esimerkiksi Tyrnävän Korvenkylässä, Sääskelän niityn takaa kohden Leppi- eli Järvinevaa. Nipsinginojassa sijaitsi pieniä lampeja, ”poukamia”, joissa eli haukea. Poukamat kuivuivat metsäojituksien ja Nipsinginojan kanavointien myötä. Latva- alueilla on nykyisin mahdotonta löytää alkuperäisen, luonnonvaraisen Nipsinginojan kulkureittejä. Järvi- eli Leppinevalla sijaitsi pieni Leppijärvi. Se kuivattiin valtion työttömyystöinä vuosina 1953–1955 niin sanotulla Leppiojan kanavoinnilla. Osaltaan Leppijärveä tai oikeammin Leppinevaa kuivattanutta Nipsinginojankanavaa on kaivettu, etupäässä peltoalueiden kohdilta, kaivinkoneilla, ennen niin sanotuilla ”Hullu–Jusseilla”. Ala-Temmeksellä sijaitsevan Lakeuden kuntainliiton omistaman kunnalliskoti Marttilan kookkaan metsäsaran reunaan, Tyrnävän Korvenkylässä kanava kaivettiin työttömyystöinä vielä lapiopelillä. Nipsinginojan seutua nelostien vieressä Ala-Temmeksellä on uudemmalle ajalle asutettu Limingan kunnan kunnallisena asuntoalueena. Sinne on kaavoitettu lisäalue asuntoja varten. Tyrnävän kirkonkylän ja Ala-Temmeksen välillä kulkeva seututie 827 kulkee Nipsingin kautta. Nipsinkiin on tehty kaavoitussuunnitelmia Tyrnävän kunnan teollisuuskylää varten. ==Lähteet== * http://www.ymparisto.fi/download.asp?contentid=81308&lan;=sv * http://www.edu.liminka.fi/netdays/temmes.htm * http://www.tyrnava.fi/kaavoitus/kaavoitus_alueittain/kirkonkyla/documents/Tyrnava_Nipsinki_oas.pdf * http://www.liminka.fi/tiedostot/ymparistoosasto/Ala-Temmes%20asemakaava.pdf * http://www.kalasaalis.com/kalastushaku/Temmesjoki/ * http://maps.google.fi/maps?q=leppij%C3%A4rvi%20tyrn%C3%A4v%C3%A4&hl;=fi&um;=1&ie;=UTF-8&sa;=N&tab;=wl Luokka:Limingan luonto Luokka:Tyrnävän luonto Luokka:Temmesjoen vesistö
Intendentti

Intendentti ( 'jännittää, innokkaasti harjoittaa jotakin' > ransk. intendant > ’laitoksen tai osaston johtaja’) on tiede- tai taidelaitoksen johtajan virka tai orkesterin hallinnollisen ja usein myös taiteellisen johtajan virka. Eri aikoina intendentuuri on merkinnyt erilaisia esimiehen, valvojan tai tarkastajan tehtäviä. Intendentuuri on ollut useimpien maiden armeijan hallinto- ja huolto-osaston aikaisempi nimitys. Intendentuuri vastasi joukkojen huollosta ja sotatarvikkeiden sekä muonan hankinnasta. Suomeen perustettiin 1800-luvulla Yleisten rakennusten intendentinkonttori johtamaan ja valvomaan valtion rakennustöitä. Konttorin päällikkö oli virkanimikkeeltään intendentti. Pääesikunnan taloushuolto-osaston nimi oli vuoteen 1960 saakka intendenttiosasto, ja talouspäällikön nimike oli intendenttiAikio & Vornanen 1993, s. 291. Sen vuoksi varusteissa luki SA int., josta tuli puolustusvoimien puhekielinen nimitys intti. Ranskassa intendentti puolestaan oli ennen vallankumousta hallituksen korkein edustaja maakunnissa. Myös Suomen toiseksi vanhin pursiseura NJK perusti intendentin viran: tehtävänä oli toimia seuran paviljongin vastaavana hoitajana, nykytermein isännöitsijänä. Aluksi Korkeasaaren eläintarhan toimintaa johti intendentti, mutta nimike muutettiin vuonna 1988. == Intendentin arvonimi == Intendentti on myös suomalainen arvonimi. == Lähteet == *Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. ISBN 951-1-11365-8. === Viitteet === Luokka:Julkishallinto Luokka:Musiikkialan ammatit
Nestepaine

Nestepaine Oy on suomalaisomisteinen hydrauliikan komponenttien, tarvikkeiden ja järjestelmien toimittaja. ==Yritys== Nestepaine Oy on Etola-yhtiöiden päätoimija hydrauliikan alalla. Nykyisin yli 50 hengen ja noin 20 miljoonan euron liikevaihdon omaava Nestepaine aloitti vuonna 1973 kolmen hengen autotalliyrityksenä. Nestepaine tarjoaa asiakkailleen hydrauliikan kokonaispalvelua. Sillä on omaa valmistusta, suunnittelupalveluita ja noutomyymälä. Toimipisteet sijaitsevat Vantaalla, Tampereella, Seinäjoella, Raumalla ja Kokkolassa. Varastossa on 12 000 aktiivista nimikettä. ==Katso myös== * Etola ==Aiheesta muualla== *Yrityksen kotisivut Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Sanomia Turusta

Sanomia Turusta oli Turussa vuosina 1850–1903 ilmestynyt sanomalehti. Turun Wiikko-Sanomien lakattua Turku jäi kahdeksi vuosikymmeneksi vaille suomenkielistä sanomalehteä. Uuden lehden perusti Åbo Underrättelseriä julkaissut J. W. Lillja. Vuoden 1850 kieliasetuksen rajoittama Sanomia Turusta oli aluksi hyvin vaatimaton pieni lehti, joka sisälsi lähinnä maatalousvalistusta ja uskonnollista aineistoa. Vuonna 1853 toimittajaksi tuli G. E. Eurén, joka teki siitä hyvin toimitetun uutislehden. 1860-luvulla Sanomia Turusta oli läntisen Suomen maaseudun valtalehti, jonka levikki hipoi Suomettaren lukuja. Sanomia Turusta oli linjaltaan maltillisen suomenmielinen. Poliittisesti värittömänä uutislehtenä sen suosio kääntyi 1870-luvulla jyrkkään laskuun. G. W. Wilenin vuodesta 1863 lähtien julkaisema lehti vuokrattiin vuonna 1900 sen toimitussihteerille Kaarle Hemmille. Turun perustuslailliset nuorsuomalaiset ottivat sen haltuunsa vuoden 1902 lopulla. Viranomaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet sille uutta päätoimittajaa, minkä takia lehden oli lakattava. Sen tilalle nuorsuomalaiset perustivat Turun Sanomat. Lehti ilmestyi vuosina 1851–1852 joka toinen viikko, vuodesta 1853 lähtien kerran, vuodesta 1876 kahdesti, vuodesta 1880 kolmesti, vuodesta 1882 neljästi ja vuodesta 1884 kuudesti viikossa. Vuonna 1902 ilmestyi myös viikkopainos ja vuonna 1903 kolmipäiväinen painos. Levikki kohosi vuonna 1855 yli tuhannen, vuonna 1863 kahden tuhannen, vuonna 1875 kolmen tuhannen ja oli suurimmillaan lähes 4 500 kappaletta vuonna 1878. 1880- ja 1890-luvuilla levikki vakiintui kahden ja kolmen tuhannen välille. Päätoimittajina työskentelivät Fredrik Bergstadi (1851–1853), Gustaf Erik Eurén (1853–1857), Antti Liljefors (1857–1862 ja 1864–1870), J. Aulén (1863), Paavo Salonius (1871–1873), Erkki Almberg (1873–1875), Johan Aksel Malmgren (1875–1886 ja 1888–1901), Simo Hirvonen (1887), Kaarlo Hemmi (1901–1903) ja Hugo K. Eneberg (1903). Vuonna 1857 lehdessä julkaistiin ensimmäinen suomennettu sarjakuva, sveitsiläisen Rodolphe Töpfferin Herra Koipeliini. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sanomia Turusta digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Turun media
Jaakko Tuomikoski

Vieno Jaakko Tuomikoski (28. heinäkuuta 1885 Liminka – 14. kesäkuuta 1971 Tampere) oli suomalainen toimittaja, joka oli Tampereella ilmestyvän Aamulehden päätoimittajana 25 vuotta. Tuomikoski myös suomensi kirjallisuutta.50-vuotias. Päätoimittaja V. J. Tuomikoski, Helsingin Sanomat, 28.07.1935, nro 199, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu:07.07.2024 Tuomikosken vanhemmat olivat kunnallisneuvos Antti Tuomikoski ja Vilhelmiina Tuorila. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907 ja maisteriksi 1910. Hän teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Itävaltaan. Tuomikoski aloitti toimittajan uransa vuonna 1905 Mikkelin Sanomien aputoimittajana. Tuomikoski oli kirjankustannusalalla 1908 ja 1911–1912, Vaasa-lehden päätoimittajana 1913–1924, Uuden Suomen päätoimittajan apulaisena 1924–1927 sekä Iltalehden päätoimittajana 1927–1930. Aamulehden päätoimittajana hän oli vuosina 1931–1956. 1930-luvulla Tuomikoski vaikutti toiminnallaan siihen, ettei Aamulehti lähentynyt Lapuan liikkeen ja IKL:n linjaa. Tuomikosken päätoimittajakaudella Aamulehden levikki kasvoi tasaisesti niin, että se oli 1950-luvun puolivälissä jo yli 80 000\. Tuomikoski kuului Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton johtokuntaan ja oli sen puheenjohtajana sekä Syväranta- säätiön jäsenenä. Hän oli myös mukana perustamassa Vaasan Sanomalehtimiesyhdistystä ja Vaasan Yhteiskouluyhdistystä. == Teoksia == * Helsinkiläinen Lontoossa. Kirja, Helsinki 1927 * Kirjoitusohjeita Aamulehteä varten, tekijät Jaakko Tuomikoski ja Uuno Sinisalo. Tampere 1940 == Suomennoksia == * John Keats : Runoelmia ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. WSOY 1917 * Ernst von Feuchtersleben : Sielun hoitoa ; saksasta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Elämän arvoja, ajattelulukemisto 20-vuosisadan ihmisille 3. Karisto 1919 * Georg Brandes : Cajus Julius Caesar, edellinen ja jälkimmäinen osa, tekijän luvalla tanskankielestä suom. Jaakko Tuomikoski. Karisto 1922 * Immanuel Kant : Ikuiseen rauhaan : valtio-oikeudellinen tutkielma ; suom. ja johdannolla varustanut Jaakko Tuomikoski. Kariston klassillinen kirjasto 21. Karisto 1922, 2. painos 1955, 3. painos 1989, 4. painos 2000. (alkuteos Zum ewigen Frieden) * Oskar F. Walzel : Saksalainen romantiikka ; 3. painoksesta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kariston tietokirjoja 18. Karisto 1927 * P. B. Shelley : Shelleyn runoja ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki 1929 == Lähteet == * * Projekt Runeberg : Aikalaiskirja 1934 * Tiina Aisla: Aamulehden historiaa 1940–1960, Koskesta voimaa -sivusto == Viitteet == ==Aiheesta muualla == * Jaakko Tuomikosken elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Pistesija

Pistesija on kilpailuissa sijoitus, joka oikeuttaa pisteiden saamiseen.Raevuori, Antero (2005): Urheilusanakirja. s. 200 Yleisurheilun arvokilpailuissa, kuten EM- tai MM-kilpailuissa, lasketaan mitalitaulukon lisäksi pistetaulukkoa, jossa jokaisesta sijoituksesta kahdeksan parhaan joukkoon saa pisteitä. Voitosta saa kahdeksan pistettä ja seuraavista sijoista aina yhden pisteen vähemmän niin että sijasta kahdeksan saa yhden pisteen. Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelussa lajeista jaetaan pisteitä sijoitusten mukaan kaavalla 7–5–4–3–2–1. Viesteissä voittajamaa saa 5 ja häviäjä 2 pistettä. Ilman tulosta jääneille ei pisteitä jaeta. Eri lajien maailmancupeissa tai MM-sarjoissa jaettujen pisteiden määrä vaihtelee. Ampumahiihdon maailmancupissa pisteitä jaetaan 40 parhaalle (yhteislähtökilpailussa 30 parhaalle) ja maastohiihdon maailmancupissa pisteitä on kaudesta 2022–2023 lähtien jaettu 50 parhaalle, kun sitä ennen pisteitä jaettiin 30 parhaalle. Formula 1:n osakilpailuissa pisteet on vuodesta 2010 lähtien jaettu kymmenelle parhaalle kaavalla 25–18–15–12–10–8–6–4–2–1Iltalehti: Näin F1:n pistelasku muuttuu. Eurovision laulukilpailussa jokainen osallistujamaa antaa pisteitä tuomaristo/puhelinäänestyksessään kymmenelle eniten ääniä saaneelle maalle, vuodesta 1975 lähtien kaavalla 12–10–8–7–6–5–4–3–2–1. ==Lähteet== Luokka:Urheilutermit
Mertsi-Ilmari Laurikainen

Mertsi-Ilmari Laurikainen (4. marraskuuta 1916 Lappee – 22. lokakuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. == Teoksia == * Kerttu Ketterän seikkailuja, satukirja. Kuva ja sana 1960 * Kerttu Ketterä ja Jeppe Kapotti, satukirja. Kuva ja sana 1961 * Onnimanni ja Kukkaliina, lastenkirja. Kuvitus Risto Mäkinen. Valistus 1965 * Jääkiekkosolisti, nuortenkirja. Karisto 1972 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Laurikainen

Laurikainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aune Laurikainen (1909–1989), kommunisti, Suomi-Kiina-seuran pääsihteeri 1959–1969 * Bengt Laurikainen (1748–1816), lautamies, valtiopäivämies ja Suomen lähetyskunnan talonpoikaisedustaja * Eetu Laurikainen (s. 1993), jääkiekkoilija * Fanny Laurikainen, Fanny Pajula (1857–1918), suomalainen opettaja, kansanrunouden kerääjä ja ylioppilasaktiivi * Joonas Laurikainen (s. 1983), jalkapalloilija ja futsal-pelaaja * Kalervo Vihtori Laurikainen (1916–1997), ydin- ja hiukkasfyysikko * Kauko Laurikainen (1924–1993), näyttelijä ja teatteriohjaaja * Mertsi-Ilmari Laurikainen (1916–1984), lasten- ja nuortenkirjailija * Mika Laurikainen (s. 1963), jalkapallovalmentaja * Tuomas Laurikainen (1841–1904), maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies, Fanny Laurikaisen puoliso.
Filosofien perimysjärjestykset

Filosofien perimysjärjestykset () oli usean hellenistisellä ajalla kirjoitetun teoksen nimi. Teosten tarkoituksena oli kuvata eri koulukuntien filosofeja osana jotain opettaja-oppilas-perimysjärjestystä. 200-luvun eaa. ja ensimmäisen vuosisadan eaa. välisenä aikana oli olemassa Perimysjärjestykset (, Diadokhai) ainakin sellaisilta henkilöiltä kuin Antigonos Karystoslainen, Sotion, Herakleides Lemboslainen (Sotionin teoksen tiivistelmä), Sosikrates, Aleksandros Polyhistor, Iason Nysalainen, Antisthenes Rhodoslainen ja Nikias Nikaialainen. Ne kaikki ovat kadonneet. Nykyaikaan säilynyt Diogenes Laertioksen Merkittävien filosofien elämät ja opit on käyttänyt tämän tradition teoksia lähteenään. Näiden lisäksi tunnettiin yksittäisten koulukuntien historioita. Tällaisia kirjoittivat muun muassa Fanias Eresoslainen (Sokraatikoista), Idomeneus Lampsakoslainen (Sokraatikoista), Sfairos (Eretrialaisista filosofeista) ja Stratikles (Stoalaisista). Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrusten joukosta on löydetty stoalaisten, akatemialaisten ja epikurolaisten, , , perimysjärjestyksiä käsitteleviä teoksia. Myöhemmällä ajalla Plutarkhos kirjoitti teokset Ensimmäisistä filosofeista ja heidän seuraajistaan sekä Kyreneläisistä, ja Galenos teokset Platonin lahkosta sekä Hedonistisesta lahkosta (eli epikurolaisista). Lisäksi kirjoitettiin yksittäisten filosofien elämäkertoja, joihin kuului myös seuraajien suppea käsittely. Tällaisia olivat Aristoksenoksen Pythagoraan elämä, Andronikoksen Aristoteleen elämä, Ptolemaioksen Aristoteleen elämä ja Iamblikhoksen Pythagoraan elämä. == Lähteet == Luokka:Antiikin filosofia Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat Luokka:Kadonneet kirjat
Ville Vuoksinen

Ville Vuoksinen (sukunimi aik. Akkanen; 12. maaliskuuta 1894 Jääski – 22. heinäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti nimimerkeillä Ville Jääskeläinen, A. Vuoksinen ja V. Vuoksinen. == Teoksia == * Kun naiset pelkäävät : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 117. Karisto 1912, 7. painos 1950 (nimellä Ville Akkanen) * Nikoteemuksen kosijat : 2-näytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 147. Karisto 1912, 6. painos 1947 (nimellä Ville Akkanen) * Kun naiset miehistyvät : yksinäytöksinen pila. Seuranäytelmiä n:o 195. Karisto 1916, 2. painos 1923 (nimellä Väinö Jääskeläinen) * Karjalaa vapauttamassa : kaksinäytöksinen näytelmä vapaussodasta. Näytelmäkirjasto 167. Kirja, Helsinki 1923 (nimellä Ville Akkanen) * Elämän naamiohuvit. WSOY 1929 (nimellä A. Vuoksinen) * Eros ja puuhevonen, romaani. WSOY 1930 (nimellä A. Vuoksinen) == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Ville Vanhala

Ilkka Ville Vanhala (s. 12. syyskuuta 1965 Kotka) on suomalainen kirjailija. Vanhala on julkaissut kolme romaania ja yhden runoteoksen. == Teokset == *Käpykaartilaisen kauhu, Pohjoinen, 1992 ISBN 951-749-160-3 *Napataatta : romaani, Pohjoinen, 1995 ISBN 951-749-217-0 *Kuolemanpaikka, Pohjoinen, 1996 ISBN 951-749-247-2 ===Runot=== *Surmanajajan tuliaiset : runoja, Pohjoinen, 1993 ISBN 951-749-183-2 *Pikku-Politska pesee jalkansa suihkulähteessä, Aviador, 2021 ISBN 978-952-381-0273 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katso ihmistä

Katso ihmistä voi tarkoittaa seuraavia: * Katso ihmistä!, Michael Moorockin tieteisromaani vuodelta 1966 * Katso ihmistä: Johdatus tieteelliseen ihmiskäsitykseen ja politiikkaan, Markku Lahtelan tietokirja vuodelta 1972 * Katso ihmistä, suomalainen televisiosarja vuodelta 2008 * ”Katso ihmistä”, CMX:n single vuodelta 2017. == Katso myös == * Ecce homo, latinalainen Raamatusta peräisin oleva sanonta, jolla on useita merkityksiä * Älä katso ihmistä, Aivolävistyksen albumi
Sinikka Vanhala

Sinikka Vanhala on suomalainen professori Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun johtamislaitoksella. Vanhala on ma. Organisaatiot ja johtaminen -aineen professori.Sinikka Vanhala, Aalto.fi Hän vastaa Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun henkilöstöjohtamisen opetuksesta ja tutkimuksesta. Kiinnostuksen kohteina hänellä ovat strateginen henkilöstöjohtaminen ja henkilöstökäytännöt sekä niiden vaikutukset organisaatio- ja yksilötasolla, työhyvinvointi, organisaatiokäyttäytyminen, organisaatiokulttuuri, naisten asema työmarkkinoilla ja naisjohtajuus.Henkilöstöjohtaminen, työhyvinvointi ja yritysten tuloksellisuus (HIPERCO), Tutkimusprojektit, Aalto.fi == Lähteet == Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Ebberød Bank

Ebberød Bank on tanskalainen näytelmä, jonka kantaesitys oli Nørrebron teatterissa Kööpenhaminassa 19. tammikuuta 1923. Näytelmän ovat kirjoittaneet Axel Frische ja Axel Breidahl. Näytelmän pankki maksaa talletuksille kahdeksan prosentin koron ja ottaa korkoa vain neljä prosenttia. Ebberød Bank kuvaa toimintaa, jolla tarkoitetaan hyvää mutta joka on huonosti toteutettu ja taloudellisesti järjetön. Näytelmä esitettiin Ruotsissa ensimmäisen kerran Södra Teaternissa Tukholmassa 1. syyskuuta 1923. Sigurd Wallén vastasi ohjauksesta ja näytteli pääroolin räätäli Vipperupina. Näytelmä on filmatisoitu Tanskassa vuonna 1943 ja Ruotsissa kolmasti vuosina 1926, 1935 ja 1946 nimellä Ebberöds bank. Luokka:Tanskalaiset näytelmät
Barcelonan metron linja 4

Barcelonan metron linja 4 on Transports Metropolitans de Barcelonan liikennöimä metrolinja Barcelonan kaupungissa Espanjan Kataloniassa. Se koostuu 22 asemasta, jotka palvelevat lähinnä kaupungin pohjoisia osia. Nykyiset pääteasemat ovat Trinitat Nova ja La Pau, mutta linjaa on suunniteltu laajennettavaksi. Linja 4 avattiin vuonna 1973, mutta sen käytössä on myös muutamia 1920-luvun Gran Metro de Barcelona-järjestelmästä peräisin olevia asemia. Linjan avaamisen jälkeen se kulki Jaume I:n ja Joanicin välillä. 1980-luvulta alkaen linja kulki La Pausta aina Badalonan Pep Venturaan saakka, mutta vuonna 2002 se siirrettiin linjan 2 ajettavaksi ja linja lyhennettiin jälleen La Pauhun. Linja merkitään metrokartoissa keltaisella värillä. ==Asemat== Asemien yhteydessä näkyvät vaihtomahdollisuudet muihin metrolinjoihin, Trambesòs-pikaraitiotiehen ja Renfen juniin. Myös rakennusvaiheessa olevat metrolinjat 9 ja 10 on merkitty. * Trinitat Nova * Via Júlia * Llucmajor * Maragall * Guinardó * Alfons X * Joanic * Verdaguer * Girona * Passeig de Gràcia * Urquinaona * Jaume I * Barceloneta * Ciutadella- Vila Olímpica 30px|link=Trambesòs * Bogatell * Llacuna * Poblenou * Selva de Mar 30px|link=Trambesòs * El Maresme-Fòrum 30px|link=Trambesòs * Besòs Mar * Besòs 30px|link=Trambesòs * La Pau ==Aiheesta muualla== *Linja 4 Trens de Catalunya -sivustolla Luokka:Barcelonan metro
Madison

Madison voi viitata ainakin seuraaviin: ==Henkilöitä== * Sukunimenä: ** Bailee Madison (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Britney Madison (1984–2005), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä **Dolley Madison (1768–1894), Yhdysvaltojen presidentti James Madisonin puoliso ** Guy Madison (1922–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Helene Madison (1913–1970), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja ** Holly Madison (s. 1979), yhdysvaltalainen malli ja televisiokasvo ** Jaak Madison (s. 1991), virolainen poliitikko ja kansanedustaja ** James Madison (1751–1836), Yhdysvaltojen presidentti 1809–1817 ** Martha Madison (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Mikey Madison (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Sarah Danielle Madison, oik. Goldberg (1974–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Tianna Bartoletta, o.s. Madison (s. 1985), yhdysvaltalainen yleisurheilija ja rattikelkkailija * Etunimenä: ** Madison Beer (s. 1999), yhdysvaltalainen laulaja ** Madison Bowey (s. 1995), kanadalainen jääkiekkoilija ** Madison Brengle (s. 1990), yhdysvaltalainen tennispelaaja ** Madison Bumgarner (s. 1989), yhdysvaltalainen baseballpelaaja ** Madison Cawthorn (s. 1995), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ** Madison De La Garza (s. 2001), yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä ** Madison Grant (1865–1937), yhdysvaltalainen lakimies, historioitsija ja antropologi ** Madison Hubbell (s. 1991), yhdysvaltalainen taitoluistelija ** Madison Iseman (s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Madison Ivy (s. 1989), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ** Madison Keys (s. 1995), yhdysvaltalainen tennispelaaja ** Madison Lintz (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Madison Pettis (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä === Kuvitteellisia henkilöitä === * Billy Madison, Adam Sandlerin samannimisen elokuvan päähenkilö ==Kaupunkeja== *Madison, suurin Madison-niminen kaupunki, Wisconsinin pääkaupunki *Madison, Alabama *Madison, Arkansas *Madison, Kalifornia *Madison, Connecticut *Madison, Florida *Madison, Georgia *Madison, Illinois *Madison, Indiana *Madison, Kansas *Madison, Maine *Madison, Minnesota *Madison, Mississippi *Madison, Missouri *Madison, Nebraska *Madison, New Hampshire *Madison, New Jersey *Madison, New York *Madison, Pohjois-Carolina *Madison, Ohio *Madison, Pennsylvania *Madison, Etelä-Dakota *Madison, Tennessee *Madison, Virginia *Madison, Länsi-Virginia *Madison Lake, Minnesota ==Muita== * Madison, polkupyörä *Madison, joki Yhdysvalloissa *Madison, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005 *Madison, kanadalainen televisiosarja *Madison, Lost- televisiosarjassa esiintynyt koira *Madison, suomalainen rockyhtye *Madison, surface-lävistys *Madison Avenue, katu New Yorkissa; myös metonyyminä: New Yorkin mainostoimiala *Madison Square, aukio ja puisto New Yorkissa *Madison Square Garden, areena New Yorkissa *Madison Dearborn Partners, yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö *Madisonin piirikunta, useita piirikuntia Yhdysvalloissa *Ashley Madison, verkkosivusto *Lost Madison, suomalainen hard rock -yhtye * Madison Park, yhdysvaltalainen Electronicaa soittava yhtye ==Katso myös== *Maddison Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Lierosammalet

Lierosammalet (Scorpidium) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu kolme Suomessa esiintyvää lajia. Kaikki lajit ovat elinvoimaisia ja ne esiintyvät lähes koko Suomessa. ==Suomessa esiintyvät lierosammallajit== * Scorpidium cossonii - lettosirppisammal * Scorpidium revolvens - rimpisirppisammal * Scorpidium scorpioides - lettolierosammal ==Lähteet== *
Madeiran lippu

Madeiran lippu on Portugalille kuuluvan Madeiran itsehallinnollisen saariryhmän tunnus. Se hyväksyttiin 12. syyskuuta 1978. Se on malliltaan trikolori ja sen värit ovat vasemmalta oikealle sininen, keltainen ja sininen. Lipun värit symboloivat saaria ympäröivää merta (sininen) sekä Madeiran saarta ja sen ilmastoa (keltainen). Lipun keskellä on Kristuksen veljeskunnan puna- valkoinen risti. Tämä viittaa Madeiran löytäjiin Tristão Vaz Teixeiraan ja João Gonçalves Zarcoon, jotka kuuluivat veljeskuntaan. Luokka:Itsehallintoalueiden liput Luokka:Madeira
Azorien lippu

Azorien lippu on Portugalille kuuluvan Azorien itsehallinnollisen saariryhmän tunnus. Se hyväksyttiin 10. toukokuuta 1979. Lipun sini-valkoinen pohja perustuu Portugalin kuningaskunnan lippuun. Lipun yläkulmaan on kuvattu Portugalin vaakuna ja lipun keskelle on kuvattu kultainen kanahaukka (), josta saaret on saaneet nimensä. Yhdeksän kultaista tähteä kanahaukan yläpuolella symboloivat Azorien saaria, jotka ovat São Miguel, Terceira, Faial, Pico, São Jorge, Santa Maria, Graciosa, Flores ja Corvo. == Lähteet == Luokka:Itsehallintoalueiden liput Luokka:Azorit
Panttikirja

Panttikirja on Suomessa todistus vahvistetusta kiinnityksestä. Panttikirjaan merkitään muun muassa kiinnityksen kohde, kiinnityksen rahamäärä ja hakemuksen vireilletulopäivä. Kiinteistön omistaja luovuttaa panttikirjan tyypillisesti velkojalle lainan vakuudeksi. Panttioikeuden haltijalla on oikeus saada saatavilleen suoritus kiinteistön arvosta panttikirjaan merkittyyn rahamäärään asti. Panttikirja on voimassa ikuisesti tai kunnes se kuoletetaan. Panttikirja valmistettiin aikaisemmin esipainetuille lomakkeille. Kesäkuusta 2017 lähtien panttikirjan on saanut vain sähköisenä versiona. == Lähteet == Luokka:Kiinteistöoikeus
Lauluyhtye Fiori

Lauluyhtye Fiori on kahdeksan naisen lauluyhtye, joka on perustettu Jyväskylässä 1993. Yhtyeen pitkän toiminnana aikana sen ohjelmisto on vaihdellut kansanmusiikista keskiaikaiseen ja renessanssimusiikkiin sekä moderneihin sävellyksiin. Viime vuosina yhtye on esittänyt suomalaista nykykansanmusiikkia, erityisesti Liisa Matveisen ja Tellu Turkan sävellyksiä. Vuonna 2007 alkoi yhteistyö englantilaisen Michael Parsonsin kanssa, kun Parsons sävelsi Fiorille laulusarjan Kolme laulua Sapphon fragmentteihin (Three Sappho songs). Yhteistyö on jatkunut ja syyskuussa 2009 Fiori kantaesitti Parsonsin Kaksi lastenlaulua antiikin Kreikasta (the Cicada song ja the Swallow song). Kesällä 2010 Fiori konsertoi Lontoossa ja äänitti nämä Parsonsin sävellykset. ==Levytykset== *Siiville, 2000 *Marjankukka, 2007 == Aiheesta muualla == *Fiorin sivusto Luokka:Suomalaiset lauluyhtyeet
Kauhajärvi (Lapua)

Kauhajärvi on Lapualla sijaitseva kylä samannimisen järven rannalla. Lapuan ydinkeskustaan kylästä on matkaa noin 30 kilometriä. Kylässä sijaitsee Kauhajärven kirkko. Kylä kuului 1500-luvulla Pietarsaaren seurakuntaan ja vuodesta 1637 Lappajärven seurakuntaan. 1700-luvun puolessa välissä se siirrettiin Alajärven seurakuntaan ja vuonna 1780 takaisin Lappajärven seurakuntaan. Lappajärven kunnan perustamisesta 1865 asti se kuului osaksi Lappajärven kuntaa, ja vuodesta 1938 kylä on kuulunut Lapuaan.Lapua.fi − Kauhajärven koulun historiaa http://helemi.lapua.fi/index.php?iContentID=105 == Lähteet == *
Bruno Kivisalo

Bruno (Bruuno) Kivisalo (27. marraskuuta 1904 Pietari – 7. tammikuuta 1993 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Teknillisen korkeakoulun sillanrakennusopin professorina vuosina 1956–1969. Kivisalo kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1923 ja valmistui insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1928. Hän työskenteli lyhyen aikaa Hämeenlinnan kaupungininsinöörin apulaisena, kunnes siirtyi Tie- ja vesirakennushallituksen siltaosastolle 1930, jossa Kivisalo hoiti eri tehtäviä vuoteen 1956 saakka. Hän oli ennen sotavuosia alansa johtavia suunnittelijoita, joka piirsi kymmeniä teräs- ja puurakenteisia siltoja. Kivisalo oli varsinkin teräksen käytön taitaja. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun professoriksi ainoana hakijana heinäkuussa 1956. Kivisalo jäi eläkkeelle elokuussa 1969. ==Kivisalon suunnittelemia siltoja== * Harjavallan silta * Jorvaksen silta * Jännevirran silta (valmistui 1951, purettiin 2019 uuden sillan valmistuttua) * Koskenniskan silta * Kulosaaren silta * Louhunsalmen riippusilta * Tornion maantiesilta ==Teokset== * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Kivisalo

Kivisalo on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja Kivisaloja ovat muun muassa: *Bruno Kivisalo (1904–1993), Teknillisen korkeakoulun sillanrakennusopin professori *Otto Kivisalo (1875–1945), runoilija *Väinö Kivisalo (vuoteen 1903 Paavi, 1882–1953), sosialidemokraattinen kansanedustaja
Choron-kastike

Choronkastike eli choron-kastike () on vaaleanpunainen emulsiokastike. Se on nimetty kehittäjänsä ranskalaisen keittiömestarin Alexandre Étienne Choronin (1772–1834) mukaan. Tätä kastiketta tarjotaan erityisesti grillatun kalan, keitettyjen kananmunien ja tournedospihvien kera. Kastike valmistetaan keittämällä punaviiniä, etikkaa, hienonnettua sipulia, tomaattisosetta ja rakuunan varsia. Liemen annetaan kiehua puoleen alkuperäismäärästä, jonka jälkeen se jäähdytetään. Liemeen sekoitetaan kananmunan keltuaisia, ja seos keitetään uudelleen. Seoksen kypsyttyä (sisälämpötila n. 82–84 °C) kattila siirretään pois liedeltä, ja joukkoon sekoitetaan kuutioitu voi. Kastikkeen voi tehdä myös béarnaisekastikkeesta lisäämällä siihen tomaattisosetta ja jättämällä kirvelin pois. ==Lähteet== Luokka:Kastikkeet en:Béarnaise sauce#Derivatives of Béarnaise sauce sv:Bearnaisesås#Varianter på bearnaisesås
Nikolai Rukavišnikov

Nikolai Nikolajevitš Rukavišnikov (; 18. syyskuuta 1932 Tomsk – 19. lokakuuta 2002 Moskova) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki kolme avaruuslentoa. Rukavišnikov opiskeli Bauman-instituutissa Moskovassa josta valmistuttuaan insinööriksi hän pääsi Sergei Koroljovin suunnittelutoimistoon. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1967. Hän lensi Sojuz 10, Sojuz 16 ja Sojuz 33 -avaruusaluksilla. Näihin kuului kaksi lentoa, jolloin telekointi Saljut-avaruusasemiin epäonnistui. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1987 siirtyen Energija-yhtiöön. Hän kuoli sydänkohtaukseen. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset fyysikot Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Mustatapakulo

Mustatapakulo (Scytalopus latrans) on pienikokoinen, lähes musta eteläamerikkalainen varpuslintu. __NOTOC__ == Esiintyminen == Mustatapakulot elävät Etelä-Amerikan luoteisosassa Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Venezuelassa noin 220 000 neliökilometrin alalla. Harmaatapakulo (Scytalopus unicolor) jaettiin eli splitattiin kolmeen lajiin vuonna 2005: harmaatapakulo, mustatapakulo ja livertäjätapakulo (Scylatopus parvirostris). == Lisääntyminen == Mustatapakulon pesä sijaitsee maassa tai lähellä maanpintaa. Se on pallomainen ja rakennettu juurista ja muista kuiduista. == Ravinto == Pesäpoikasia ruokitaan hyönteisillä. == Lähteet == * Parental Care of the Blackish Tapaculo (Scytalopus Latrans) in Northeastern Ecuador (Ornitologia Neotropical 16: 283–286, 2005) * Yanayacu Biological Station (kuvat aikuisesta mustatapakulosta ja poikasista) === Viitteet === Luokka:Tapakulot
Peace Sells

Peace Sells on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen Megadethin kappale samannimiseltä studioalbumilta. Se on levyn tunnetuimpia kappaleita singlen Wake Up Dead ohella. Kappaleen alussa kuuluvaa bassoriffiä käytettiin pitkään MTV Newsin tunnusmusiikkina. Mustaine väittää, ettei koskaan saanut mitään rojalteja kappaleen käytöstä. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. VH1 rankkasi kappaleen sijalle 11# listallaan 40 Greatest Metal Songs ja sijalle 51# listallaan parhaista hard rock-kappaleista. Kappale on myös mukana peleissä NHL 10, Grand Theft Auto: Vice City, True Crime: Streets of LA ja soitettavana pelissä Rock Band 2. == Kokoonpano == * Dave Mustaine – kitara, laulu * David Ellefson – basso, taustalaulu * Chris Poland – kitara * Gar Samuelson – rummut Luokka:Megadethin kappaleet Luokka:Vuoden 1986 kappaleet
Juri Artjuhin

Juri Petrovitš Artjuhin (; 22. kesäkuuta 1930 – 4. elokuuta 1998) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki yhden avaruuslennon. Artjuhin väitteli Neuvostoliiton ilmavoimien koulussa tekniikan tohtoriksi ja erikoistui sotilastietoliikenteeseen. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1963. Hän lensi Sojuz 14 -avaruusaluksella vuonna 1974. Artjuhin erosi avaruusohjelmasta vuonna 1982. Hänellä oli eri virkoja avaruustekniikka- alalla, muun muassa kosmonauttien kouluttajana ja Buran-sukkulan kehitystyössä. Artjuhin kuoli syöpään. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Valmet 502

Valmet 502 on vuonna 1971 esitelty takavetoinen traktorimalli, jonka valmistaja oli suomalainen Valmet-yhtiö. Se korvasi aiemman Valmet 500-mallin. Sen ohjaamo oli valmistajan mukaan aikanaan markkinoiden hiljaisin. Ohjaamon lisäksi muita uutuuksia mallissa olivat uusi pidempi välirunko, täysin uudistettu nostolaite ja hydrostaattinen ohjaus. Moottori oli 500 mallista peritty kolmisylinterinen 49 hevosvoimainen 310 B, jonka iskutilavuus oli 2685 cm3 Vuonna 1974 takarenkaiden koko kasvatettiin 28 tuumasta 30 tuumaan ja samalla traktorin omamassa nousi noin sadalla kilolla. Traktoria valmistettiin vuoteen 1982 asti. Valmetin uutuutena oli tuolloin etukuormain. ==Lähteet== * Konedata.net - Valmet 502 ==Aiheesta muualla== *Valmet 502:n huoltokirja Valtran sivustolla Luokka:Valmetin traktorit
Pjotr Klimuk

Pjotr Klimuk (; s. 10. heinäkuuta 1942 Kamaroukan kylä, Brestin piiri, Brestin alue, Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) on syntyjään valkovenäläinen kosmonautti, joka teki kolme avaruuslentoa. Klimuk opiskeli Leninski Komsomol Tsernigov -ilmailukoulussa ja liittyi Neuvostoliiton ilmavoimiin vuonna 1964. Jo seuraavana vuonna hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Hän kävi Gagarinin ilmavoimien akatemian ja Leninin sotilaspoliittisen akatemian. Hänen sotilasarvonsa on kenraalieversti. Klimuk vietti yhteensä 78,76 vuorokautta avaruudessa. Hän lensi Sojuz 13 -avaruusaluksella vuonna 1973. Vuonna 1975 hän lensi Saljut 4 -avaruusasemalle Sojuz 18 -aluksella. Vuonna 1976 hän lensi Intercosmos-ohjelman puitteissa Sojuz 30 -aluksella. Klimuk erosi lentävien kosmonauttien joukosta vuonna 1978 nousten Gagarinin nimeä kantavan kosmonauttikoulun varajohtajaksi. Hän yleni keskuksen johtajaksi vuonna 1991, jossa hän toimi eläkkeelle siirtymiseensä asti, vuoteen 2003. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Pyotr Ilyich Klimuk (astronaut.ru) * Клімук П. Зоры – побач. Кніга аднаго палёту. Мн. : Маст. літ., 1977. Muistelmateos Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset lentäjät Luokka:Valkovenäläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kodinonni

Kodinonni (Soleirolia soleirolii) on pieni, monivuotinen nokkoskasvi, joka on kotoisin Välimeren läntisiltä saarilta – Baleaareilta, Korsikalta ja Sardinialta. Se kasvaa myös vakiintuneena karkulaisena ainakin Ranskassa, Britteinsaarilla, Belgiassa ja Alankomaissa. Suomessa se on suosittu huonekasvi.Blamey, s. 60 Kodinonni kasvaa enintään 5 cm:n korkuiseksi ja 30 cm:n levyiseksi, ja sen kasvutapa on lamoava. Langanohuet varret ovat karvaiset ja nivelistä juurehtivat. Lehdet ovat 2–6 mm leveät, kolmisuoniset ja lähes pyöreät tai munuaisen muotoiset. Vaatimattomat, yksineuvoiset kukat ovat vihreät tai valkoiset (joskus myös punertavat) ja puhkeavat yksittäin lehtihankoihin touko–elokuussa. == Kasvin hoito == Multa pidetään jatkuvasti kosteana. Keväällä ja kesällä kasvia lannoitetaan kahden viikon välein miedolla nestemäisellä huonekasvilannoitteella. Kodinonnea voi leikata saksilla sen pitämiseksi aisoissa. Lisääminen onnistuu täysikasvuisen kasvin juuripaakkuja jakamalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Nokkoskasvit Luokka:Huonekasvit