EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tuorlan kartano

Tuorlan kartano on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva kartano, joka tunnetaan muun muassa ruotsalaisen kirjailijan Fredrika Bremerin synnyinkotina ja pitkästä historiastaan maatalousoppilaitoksena. Nykyisin kartanossa toimii Ammattiopisto Livia (ent. Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitos). Kartano sijaitsee Piikkiönlahden pohjoisrannalla, entisen Helsinki–Turku-valtatien eli nykyisen Seututie 110:n varrella Tuorlan kylässä, 13 kilometrin päässä Turun keskustasta. Kartanon pihapiirissä sijaitsee myös Livian opetusrakennuksia ja opiskelija-asuntoja sekä Tuorlan majatalo. Kartanon päärakennus on rakennettu maaston korkeimmalle kohdalle ja sen vanhimmat osat saattavat olla 1600-luvulta. Rakennuksen kaksikerroksista osaa reunustavat yksikerroksiset siivet on rakennettu 1810-luvulla. Päärakennusta on uudistettu arkkitehti Erik Bryggmanin johdolla 1929. Kartanon talousrakennukset muodostavat muurimaisen seinämän maantielle päin. Puistossa sijaitsee 1800-luvun alkupuolella valmistunut viljamakasiini. Vanhojen rakennusten eteläpuolelle on 1980-luvulla rakennettu maaseutuoppilaitoksen uusi koulurakennus, asuntoloita ja talousrakennuksia. ==Historiaa== Tuorlan kartano toimi keskiajalla nimellä Hulkkis-Tuorla ja oli ilmeisesti piispan karjatila eli osa salmen toisella puolella sijainnutta Kuusiston piispanlinnaa. Kustaa Vaasa takavarikoi 1500-luvulla katolisen kirkon omaisuutta ja määräsi piispanlinnan purettavaksi. 1600-luvulla Sabelfana-suvulle läänitetty Tuorlan tila palautettiin kruunun omistukseen isossa reduktiossa vuonna 1683, ja Tuorlasta tuli kruunun ratsutila. Vuonna 1693 kartanon osti turkulainen kauppias Arppe. Tuorla oli hänen suvullaan vuoteen 1774, jolloin se siirtyi Bremerin kauppiassuvulle. 1800-luvulla varakkaat omistajat laajensivat viljelyksiä ja kartanon maaomaisuus kasvoi. Kartanon käyttö koulutustarkoituksiin juontaa vuoteen 1885, jolloin metsänhoitaja Alfred Michael von Haartman perusti sinne kaksivuotisen maanviljelyskoulun. Tilalla toimi myös tyttöjen puutarhakoulu ja pidettiin Suomen ensimmäiset karjakkokurssit. Koulun toiminta lakkasi 1908, ja vuonna 1924 Tuorlan osti kunnallisneuvos Akseli Haikio. Hän lahjoitti kartanon 1944 Turun yliopistolle, joka perusti Tuorlaan uuden maatalouskoulun. Tilan siirryttyä valtion omaisuudeksi 1974 siellä aloitti jälleen uusi maanviljelyskoulu ja 1977 myös puutarhakoulu.Tuorlan historia, Tuorlan majatalo. Viitattu 17.6.2014. Nykyisin Ammattiopisto Livian opetuskäytössä ovat kartanon 155 hehtaarin peltoalueet, 423 hehtaarin metsät ja 3 500 neliömetrin kasvihuoneet.Maaseutuopisto Tuorla , Ammattiopisto Livia. Viitattu 17.6.2014. Kartanon läheisyydessä toimivat myös Turun yliopistolle kuuluvat Tuorlan observatorio ja planetaario. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Mäkinen, Kalervo: Aateliskartanosta ammatilliseksi oppilaitokseksi : 120 vuotta Tuorlan taivalta. Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitoksen kuntayhtymä, 2005. ISBN 952-91-9392-0. Luokka:Piikkiö Luokka:Kaarinan oppilaitokset Luokka:Kaarinan kartanot
Kruunupyyn kirkko

Kruunupyyn kirkko valmistui vasta 1822. Rakennustyö oli aloitettu Ruotsin yli- intendentinviraston piirustusten pohjalta jo vuonna 1799, mutta työ oli jäänyt tuntemattomasta syystä keskeneräiseksi muutaman vuosikymmenen ajaksi. Kirkon loppuunrakentajaksi mainitaan Heikki Kuorikoski. Kirkko on mitä luultavimmin pitäjän neljäs kirkko. Ensimmäisestä kappelikirkosta on mainintoja jo vuodelta 1611. Seuraava, puinen pitkäkirkko rakennettiin vuonna 1613 ja kolmas, edellistä suurempi pitkäkirkko valmistui 1660. Kirkko on arkkitehtuuriltaan tasavartinen ja sisäviisteinen ristikirkko. Sakaroiden ja viisteiden yläpuolella on kookas kahdeksankulmainen attika ja sen päällä vielä lyhty. Sakaroiden ulkokatteena on satulakatto ja sisällä laakeat puiset tynnyriholvit. Attikaosassa on neljä pientä ikkunaa. Tyylillisesti kirkko liittyy 1700- ja 1800-lukujen vaihteen sisäviisteisten ja attikalla korostettujen kirkkojen ryhmään. Kirkkoa on korjattu ainakin vuosina 1847, 1901, 1925, 1952 ja 2000. Kirkon lattiapinta-ala on 450 m2 ja siellä on istumapaikat 850 henkilölle. Kirkon 18+3-äänikertaiset, 2-sormioiset pneumaattiset urut ovat vuodelta 1935. Urut ovat saksalaiset ja niiden rakentaja on Gebrüder Rieger. Kirkon alttaritaulu on peräisin edellisestä kirkosta. Se on nimeltään Valaiseva pelastuksen tie ja sen on maalannut Johan Backman noin vuonna 1756. Kirkossa on myös muita Backmanin tekemiä seinämaalauksia. Kirkon saarnatuolin on veistänyt Hans Biskop ja se on vuodelta 1759. Kirkon vieressä on puinen kellotapuli, jonka rakentamisvuosi on noin 1694. Tapuli on uusittu vuonna 1822. Tapulin kolme kelloa ovat vuosilta 1675, 1694 ja 1829. Isonvihan aikaan kaksi suurinta kelloa olivat korjattavana Ruotsissa, mutta alkuperäinen "pikkukello" päätyi venäläisten sotasaaliiksi. ==Aiheesta muualla== * Kronoby församling: kyrkan Luokka:Kruunupyyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Luokka:Suomen 1820-luvulla rakennetut kirkot
Koulumurhat

Koulumurhat on Jussi Särkelän vuonna 2008 WSOY:n Barrikadi-sarjassa julkaisema pamflettikirja koulusurmista. == Aiheesta muualla == * Elias Krohn: Psykologisoinnilla sopeutetaan ihmisiä tehokkuusyhteiskuntaan. Kansan uutiset 8.12.2008. * Jyrki Räikkä: Heittolaukaukset yhteiskuntaa päin eivät osu maaliin . Helsingin sanomat 7.11.2008. * Veikko Lindroos: Johdatus pimeään. Uutispäivä Demari 18.3.2009. * Tomi Kiilakoski: Yhteiskuntapolitiikka syytettynä. Tieteessä tapahtuu 8/2009. (PDF) Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Pamfletit
Butaperatsiini

Butaperatsiini on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Tätä kemiallisesti piperatsiinifentiatsiineihin kuuluvaa lääkeainetta on valmistanut Bayer, lääkeainemarkkinoiden tuotekauppanimellä Randolectil.Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 178 Butaperatsiini ei ole enää aktiivisti käytössä, sillä se aiheutti fentiatsiineille tyypillisiä, ja joitain vakaviakin haittavaikutuksia kuten Parkinsonin taudin tyylisiä, niin kutsuttuja EPS-oireita. Lääke kehitettiin aikakautena, jolloin erilaisia tämän tyyppisiä lääkeainevalmisteita syntetisoitiin ja patentoitiin suhteellisen runsaasti. Nykyisellään (1990-luvulta lähtien) ovat atyyppiset, eli epätyypilliset neuroleptit tulleet laajalti käyttöön ja korvaten mm. Randolectilin. Butaperatsiini oli Pharmaca Fennican (1976) mukaan, aktiivisti käytössä Suomessa 1970-luvulla. Sitä käytettiin muun muassa oksentelun ja pahoinvoinnin estämiseen, mikä tapahtui pienemmin annoksin. Psykoottisuuden hoidossa käytettiin suurempaa annostelua, kuten tämän tyyppisillä lääkeaineilla oli tavallisesti tapana. Silloin eli psykoosia hoidettaessa, saattoi vuosikausimittainen annosvahvuus olla: luokkaa 20–30 mg/vrk.Pharmaca Fennica, PF-76: s. 241 ==Lääkkeen annostelu== Lääkeaineen annostelumuodot olivat: 2,5 mg ja 10 mg vaikuttavaa ainetta/tabletti. ==Vasta-aiheet== Randolectilia ei saanut antaa myrkytyspotilaalle, joka oli ottanut tai saanut liikaa lääkkeitä taikka alkoholia. Butaperatsiini omasi potentoivaa eli vahvistavaa vaikutusta, yhdessä sedatiivien kuten barbituraattien, analgeettien, kuten kodeiinin taikka muitten morfiinin johdosten ja alkoholin kanssa. ==Katso myös== *flufenatsiini *perfenatsiini *perisiatsiini *proklooriperatsiini *tioproperatsiini *trifluoperatsiini ==Lähteet== * Tuomi, Alfering & Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS-WSOY, 1977 ISBN 951-0-06936-1 *Pharmaca Fennica 1976. Helsinki: Suomen Lääkeainetuojat ry., Lääketeollisuusyhdistys ry 1976 ===Viitteet=== Luokka:Tyypilliset antipsykootit
Larri Leeger

Larri Leeger (s. 30. lokakuuta 1986 Bülach, Sveitsi) on sveitsiläis- suomalainenLarri Leeger - Eurohockey.com jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA -joukkue SCL Tigersissa. ==Ura== ===Seuraura=== Leeger on EHC Bülachin kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä GCK Lionsissa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä kaudella 2005–2006, jolloin tulokaskausi toi siellä 40 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Kaudella 2006–2007 Leeger nousi sarjatasoa ylemmäs Nationalliga A:han ZSC Lionsin joukkueeseen, jossa hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kausi 2007–2008 päättyi Sveitsin-mestaruuteen. Kaudeksi 2008–2009 Leeger palasi NLB:hen ja siirtyi HC Lausannen riveihin. Hän voitti sarjan mestaruuden vuosina 2009 ja 2010. Leeger teki neljännellä kaudellaan 2011–2012 NLB:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+19=26, joilla hän jakoi sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan EHC Vispin Beat Heldstabin kanssa. Leeger pelasi sekä kaudella 2010–2011 että kaudella 2011–2012 myös muutaman ottelun lainalla NLA-joukkue Genève-Servette HC:n paidassa. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Lausannessa taas NLB:n mestaruuden ja oli tällä kertaa myös nostamassa joukkuetta NLA:han. Leeger nousi kaudella 2013–2014 Lausannen varakapteeniksi ja hän teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+7=9. Huhtikuussa 2014 Leeger teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. ===Maajoukkueura=== Leeger on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa 12 ottelua ilman tehopisteitä. ==Muuta== Leegerin pikkuveli Lasse pelaa maalivahtina II-divisioonassa Riihimäen Kiekko- Nikkareissa. ==Tilastot== 2005–2006 GCK Lions NLB 40 3 4 7 75 4 1 0 1 6 2006–2007 GCK Lions NLB 10 2 2 4 8 – – – – – ZSC Lions NLA 42 0 1 1 6 2 0 0 0 0 2007–2008 GCK Lions NLB 10 3 1 4 4 – – – – – ZSC Lions NLA 50 1 2 3 14 17 0 0 0 0 2008–2009 HC Lausanne NLB 46 7 7 14 46 23 1 5 6 26 2009–2010 HC Lausanne NLB 47 1 10 11 26 24 1 9 10 16 2010–2011 HC Lausanne NLB 44 4 11 15 57 17 2 9 11 8 Genève-Servette HC NLA 3 0 0 0 0 – – – – – 2011–2012 HC Lausanne NLB 45 7 19 26 40 15 2 6 8 26 Genève-Servette HC NLA 2 0 0 0 2 – – – – – 2012–2013 HC Lausanne NLB 49 5 15 20 68 21 3 6 9 12 2013–2014 HC Lausanne NLA 44 2 7 9 28 6 0 1 1 4 2014–2015 HC Lausanne NLA 50 0 9 9 54 7 1 0 1 2 2015–2016 HC Lausanne NLA 50 0 6 6 26 – – – – – 2016–2017 Fribourg-Gottéron NLA 39 4 8 12 14 – – – – – 2017–2018 Fribourg-Gottéron NLA 12 0 1 1 0 – – – – – EV Zug NLA 31 2 4 6 28 5 0 2 2 4 2018–2019 SCL Tigers NLA 50 1 5 6 34 7 1 3 4 2 2019–2020 SCL Tigers NLA 50 2 7 9 34 – – – – – 11 kautta yhteensä NLA 423 12 50 62 240 44 2 6 8 12 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viki Vuoristo

Ange Viktor (Viki) Vuoristo (28. helmikuuta 1926 Viitasaari – 24. helmikuuta 2002) oli suomalainen pakinoitsija. Vuoristo kirjoitti pakinoita 35 vuoden ajan Tekniikan Maailma -lehteen nimimerkillä Viki.Kirjasampo.fi : Viki Vuoristo == Teoksia == * Nollajakari ja muita pakinoita ; kuvitus Raimo Mäkipää. Tekniikan Maailma, Helsinki 1964 == Lähteet == * * Vesa-Matti Peltola : Suomen Urheilutietäjät : Suomalaisen urheilulehdistön mersu kymmenvuotias === Viitteet === Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Sakeus Koivunen

Sakeus Matinpoika Koivunen (synt. Pesä, 30. marraskuuta 1883 Ruovesi – 1918 Tampere) oli suomalainen sisävesilaivuri, joka sisällissodan jälkeen toimi vanginvartijana Tampereella sijainneella Kalevankankaan vankileirillä. Hänet tunnettiin leirin pahamaineisimpana vartijana, jota vangit kutsuivat muun muassa ”suureksi pyöveliksi”, ”piiskuriksi” ja ”pedoksi”. Koivunen syyllistyi myös lukuisiin vankien murhiin. Koivunen katosi syksyllä 1918 ja hänen ruumiinsa löydettiin seuraavana kesänä. Kuolemantapaus jäi selvittämättä, mutta kyseessä oli todennäköisesti murha. == Toiminta vankileirillä == Ruoveden Ritoniemessä syntyneen Koivusen vanhemmat olivat Matti Taavetinpoika Pesä (1832–1892) ja Riikka Matintytär Rajanen (1853–1905). Ennen sisällissotaa hän asui Murolessa ja työskenteli proomukapteenina Näsijärvellä. Koivunen toimi Tampereen taistelun jälkeen perustetulla Kalevankankaan vankileirillä yhtenä järjestyspäällikkö Johannes Tammisen apulaisista. Hän oli Arthur Hermelinin ohella toinen vangeille määrättyjen ruoskimisrangaistusten toimeenpanijoista. Tutkija Aapo Roseliuksen mukaan Koivunen todennäköisesti myös teloitti useita vankeja. Muistitiedon mukaan hänen kerrotaan ampuneen esimerkiksi leipää vartijalta ostamaan tulleen vangin, ikkunasta kukistaneen pojan ja tämän pihalla seisseen isän sekä ruokaa vankina olevalle miehelleen tuomassa olleen naisen. Koivusen kerrotaan myös innokkaasti kerskailleen tekemisistään. == Kuolema == Tampereella majaillut Koivunen katosi syksyllä 1918. Vuonna 1921 pidetyn Johannes Tammisen oikeudenkäynnin todistajanlausuntojen mukaan Koivunen oli ruoskinut vankeja vielä syyskuun puolivälissä. Hänen pahoin mädäntynyt ruumiinsa löydettiin heinäkuussa 1919 Kalevan kaupunginosasta Tampereen Hippoksen raviradan lähistöllä sijaitsevan ladon alta. Ruumiin vierellä oli sotilaskivääri, minkä vuoksi kalmoa luultiin aluksi Tampereen taistelun aikana haavoittuuneena kuolleeksi punakaartilaiseksi. Koivusen tiedettiin kuitenkin olevan kateissa ja lopulta hänen isäpuolensa tunnisti vainajan. Perimätiedon mukaan lapsia kiellettiin vielä 1950-luvulla menemästä ladon luokse, koska ”siellä oli tapahtunut kauheita”. Tapaus ei milloinkaan selvinnyt, mutta yleisesti otaksuttiin Koivusen joutuneen punaisten kostomurhan uhriksi. Joidenkin väitteiden mukaan surmaajien kuitenkin epäiltiin olleen valkoisia, koska hän tiesi liikaa vankileirillä tapahtuneista rikkomuksista, eikä osannut pitää suutaan kiinni. Esimerkiksi Heikki Ylikangas mainitsee Tie Tampereelle -kirjassaan murhaajien ilmeisesti olleen valkoisten päällystöä. Oikeistolaiset sanomalehdet pitivät tapausta henkirikoksena, mutta työväenlehtien mukaan Koivusella oli riittävästi syitä myös itsemurhaan. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Gresfordin onnettomuus

Gresfordin onnettomuus oli koilliswalesilaisessa hiilikaivoksessa 22. syyskuuta 1934 sattunut voimakas räjähdys, jossa kuoli 265 kaivostyöläistä ja kolme pelastajaa. Vain 11 ruumista pystyttiin noutamaan. == Lähteet == Luokka:1900-luvun kaivosonnettomuudet Luokka:Onnettomuudet Walesissa Luokka:Vuoden 1934 onnettomuudet
Integrum

Integrum () on Venäjällä ja muissa IVY-maissa julkaistuun, erityisesti Venäjää käsittelevään aineistoon keskittynyt venäläinen tiedonhakuportaali. Sen välityksellä on pääsy yli 500 miljoonaan Venäjää koskevaan dokumenttiin, jotka on alkujaan julkaistu yli 7 000 eri tietolähteessä. Suomalaisista yliopistoista voi Integrumiin päästä Nelli-portaalin välityksellä. Integrumin profi-palvelu on tarkoitettu ei-kaupalliseen tutkimus-, opetus- ja opiskelukäyttöön. Palvelun käyttöliittymän kieli valitaan sisäänkirjautumisen yhteydessä; palvelu on käytettävissä sekä venäjäksi että englanniksi. Vaikka pääosa aineistosta on venäjäksi, aineistoa on myös englannin kielellä. Palveluun on kytketty oma konekääntäjä. Inergrumin kautta voi löytää esimerkiksi yli 2 100 alueellista venäläistä sanomalehteä sekä yli 750 venäläistä aikakauslehteä. Usean lehden (kuten Argumenty i fakty, Izvestija, Kommersant, Literaturnaja gazeta, The Moscow Times) saatavuus alkaa 1990-luvun alkupuolelta ja ulottuu nykypäivään. Saatavilla on myös runsaasti venäläistä kirjallisuutta, vaikkei tekijänoikeussyistä uudempaa tuotantoa olekaan aineistossa. Palvelusta löytyy myös tilastoja, lakitekstejä, tietosanakirjoja, sanakirjoja, valtion virastojen tiedotteita ja uutistoimistojen aineistoa. Joiltain osin aineisto jatkuu vuoteen 1925, mutta Venäjän valtiolliset sopimustekstit löytyvät vuodesta 1815. Integrumin avaussivulta löytyy myös esimerkiksi venäjän kielen 10 000 sanan frekvenssisanasto, päivän lehdistössä eniten mainitut 100 henkilöä ja venäjänkielinen Kuka kukin on. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * O nas Integrum World Wide (Integrumin toteuttaja- yritys) (integrumworld.com) * Integrumin käyttö - hakuvinkkejä (Slavica wiki) (helsinki.fi) Luokka:Verkkosivustot Luokka:Venäläiset viestimet Luokka:Kirjastot
Martti Valkonen

Martti Valkonen (s. 1940 Ylistaro) on suomalainen valtiotieteen maisteri, toimittaja ja tietokirjailija. Valkonen toimi Uusi Suomi -lehden kotimaan-, talous- ja ulkomaanosastojen toimittajana ja pääkirjoitustoimittajana 1962–1982 ja hän oli tänä aikana ulkomaankirjeenvaihtajana Kreikassa 1964–1965, Neuvostoliitossa 1969–1973 ja Isossa-Britanniassa 1976–1980. Tämän jälkeen Valkonen oli Helsingin Sanomien pääkirjoitustoimittajana 1982–1991 ja lehden kirjeenvaihtajana Moskovassa 1991–1995 sekä lehden sunnuntaiosaston toimittajana 1996–1998. Valkonen irtisanottiin lojaliteettisyistä hänen julkaistuaan kirjan Suomettaminen jatkuu yhä, jossa hän arvosteli voimakkaasti työnantajansa toimintaaHelsingin Sanomat irtisanoi toimittaja Valkosen, MTV Uutiset 12.12.1998. Viitattu 15.3.2017.. == Teoksia == * Everstien Kreikka ; toim. Martti Valkonen. Huutomerkki-sarja. Tammi 1968 * Harharetki Kreikassa. Tammi 1969 * Uutisia Suomesta : (osittain sellaisina kuin ulkomaalainen kirjeenvaihtaja lähettäisi niitä lukijoilleen kaukaiseen kotimaahansa). WSOY 1989 * Uutisia Moskovasta. WSOY 1992 * Venäjä – jättiläinen tuuliajolla ; kirj. Anne Sailas, Ilmari Susiluoto, Martti Valkonen. Edita, Helsinki 1996 * Suomettaminen jatkuu yhä : Moskovan-kirjeenvaihtajan näkökulma Suomen ja itänaapurin suhteisiin kolmannesvuosisadan ajalta. Tammi 1998 * Venäjä ja rosvokapitalismin haaksirikko ; kirj. Anne Kuorsalo, Ilmari Susiluoto, Martti Valkonen. Edita, Helsinki 1999 * ProKarelia ; työryhmä Heikki A. Reenpää, Martti Valkonen, Veikko Saksi. 2. painos, ProKarelia, Helsinki 2000 * Karjalan reformi – Reforma Karelii – Return of Karelia ; työryhmä Heikki A. Reenpää, Martti Valkonen, Veikko Saksi. ProKarelia, Helsinki 2001 * Journalismin salat 1, Sananvapaus kauppatavarana. Martti Valkonen, Helsinki 2002 * Journalismin salat 2, Ideologia korvaa tiedon. Martti Valkonen, Helsinki 2003 * Salaisen poliisin valtakunta : KGB, FSB ja suhteet Suomeen ; kirj. Anne Kuorsalo, Ilmari Susiluoto, Martti Valkonen. Edita, Helsinki 2003 * Sananvapaus kauppatavarana. Suomalainen matkaopas, Helsinki 2003 * Venäjä : kovan linjan energiajätti ; kirj. Anne Kuorsalo, Ilmari Susiluoto, Martti Valkonen. Edita, Helsinki 2007 == Lähteet == * Journalismi.info : Martti Valkonen lyhyesti (Internet Archive-linkki) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Valkosen kirja Journalismin salat 1, Sananvapaus kauppatavarana (Internet Archive- linkki) * Valkosen kirja Journalismin salat 2, Ideologia korvaa tiedon (Internet Archive-linkki) Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Jose Ahonen

Jose Ahonen (s. 1978) on suomalainen taikuri ja mentalisti. Hän innostui taikuudesta ja alkoi opetella sitä verrattain myöhään, vasta parikymppisenä. Ammattitaikurina ja -mentalistina Ahonen on toiminut noin vuodesta 2006–2007. Hänen esikuviaan ovat muun muassa taikurit Derren Brown, Penn & Teller sekä David Blaine. Ahonen valittiin City-lehden Tampereen äänestyksessä vuoden 2009 Kaupungin Parhaaksi Taikuriksi. Hän on julkaissut kirjat Ajattele kuin mentalisti sekä Huijauksen anatomia (yhdessä Pete Poskiparran kanssa). == Taikuutta koirille == Suurelle yleisölle Ahonen tuli tutuksi viraalivideosta "Taikuutta koirille – Magic for dogs"Taikuutta koirille – Magic for dogs (YouTube), joka saavutti lyhyessä ajassa yli 13 miljoonaa katselukertaa YouTubessa. Videolla hän ojentaa koirille herkkupalaa, joka yllättäen katoaa juuri ennen kuin koira saa sen. Videota esitettiin maailmalla monissa suosituissa televisio-ohjelmissa, kuten NBC:n Today Show’ssa, kanadalaisen CTV News -kanavan Kevin Newman Live -ohjelmassaKevin Newman Live - A little bit of dog magic, Good Morning America -aamuohjelmassa sekä USA Todayn ZoomIN’ssa. Videosta ovat tehneet jutun myös muun muassa Yahoo News, Huffington Post sekä Time. == Huijarit == Ahonen oli mukana Radio Suomipopin Huijarit-sarjassa, jossa hän ja mentalistit Johannes Malkamäki ja Tommi Lahti tekivät huijauksia piilokameratyylisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla: == * Taikuutta.com – virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Constitutional Union Party

Constitutional Union Party (), tunnettiin Kaliforniassa ehdokasparinsa mukaan myös nimellä Bell-Everett Party, oli Yhdysvaltain vuoden 1860 presidentinvaaleja varten perustettu puolue. Puolue halusi estää Yhdysvaltojen hajoamisen orjuuskysymyksen edellä julistamalla, että se ei ottaisi minkäänlaista kantaa orjuuden puolesta tai sitä vastaan. Puolue perustettiin vuonna 1859 ja sen kannattajat koostuivat pääasiassa entisten Whig- ja Know Nothing -puolueiden jäsenistä.http://www.thelatinlibrary.com/chron/civilwar.htmlhttp://www.britannica.com/EBchecked/topic/134361/Constitutional- Union-Party Perustuslaillinen liittovaltio asetti vuoden 1860 vaaleissa presidenttiehdokkaakseen John Bellin sekä varapresidenttiehdokkaakseen Edward Everettin. Puolue sai kannatusta erityisesti Yhdysvaltain rajaseuduilla, jotka kärsivät eniten orjuuskysymyksen aiheuttamista levottomuuksista, ja keräsi vaaleissa yhteensä 39 valitsijamiesääntä 303:sta (Virginian, Kentuckyn ja Tennesseen osavaltiot). Vaalit voitti orjuutta vastustanut republikaanien Abraham Lincoln, mikä johti perustuslaillisen liittovaltion pelkojen mukaisesti etelävaltioiden eroon liittovaltiosta sekä Yhdysvaltain sisällissodan syttymiseen. Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä puolue käytännössä hajosi ja suurin osa puolueen jäsenistä, mukaan lukien presidenttiehdokas John Bell, ryhtyivät kannattamaan etelävaltioiden muodostamaa Konfederaatiota. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain puolueet
Alejandro Cardona

Alejandro Cardona (s. 1959 San José) on costaricalainen säveltäjä. Hän on keskittynyt lähinnä orkesteri-, kamarimusiikki- ja pianoteosten säveltämiseen. Hänen tuotantoaan on esitetty Costa Rican lisäksi Kanadassa, Kolumbiassa, Kuubassa, Ranskassa, Saksassa, Meksikossa, Alankomaissa, Puolassa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa.The Living Composers Project: Alejandro Cardona Cardona sai yksityistä sävellysopetusta Jorge Luis González Fernándezilta vuosina 1975–1976 ja opiskeli sitä sitten Curt Cacioppon, Leon Kirchnerin ja Ivan Tcherepninin johdolla Harvardin yliopistossa (1977–1981). Hän sai lisäksi maisterin arvon kuvasynteesissä ja tietokoneanimaatiossa Hogeschool voor de Kunstenissa Utrechtissa ja Portsmouthin yliopistossa (1999). Cardona on voittanut teoksillaan lukuisia palkintoja. Hän on toiminut myös tutkijana ja keskittynyt tässä ominaisuudessa Karibianmeren ja Mesoamerikan musiikkiin. Cardona syventyi aiheeseen Meksikossa. Hän on esiintynyt populaarimuusikkona muun muassa Calacas Blues -yhtyeen kitaristina. Hän on myös tehnyt elokuvia, joita on esitetty festivaaleilla Amerikan ja Euroopan maissa. Cardona on ollut Costa Rican kansallisen yliopiston professori vuodesta 1986, ja vuonna 1996 hänestä tuli sen kulttuuri-identiteetin, taiteen ja teknologian ohjelman johtaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Costaricalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabourey Sidibe

Gabourey Sidibe (s. 6. toukokuuta 1983 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan debyyttiroolistaan elokuvassa Precious, josta hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Vuosina 2010–2013 hän näytteli televisiosarjassa Viimeistä päivää. Hän on näytellyt myös televisiosarja American Horror Storyn kolmannella, neljännellä, viidennellä ja kahdeksannella tuotantokaudella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iyad Mohammad

Iyad Mohammad (s. 1976 Gräfelfing) on Saksassa syntynyt säveltäjä, jolla on Saksan ja Jordanian kaksoiskansalaisuus. Hänen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksiaan on esitetty Aasiassa ja Euroopassa.The Living Composers Project: Iyad Mohammad Mohammad opiskeli sellonsoittoa ja musiikin teoriaa Noor al-Husseinin säätiön kansallisessa musiikkikonservatoriossa Ammanissa vuosina 1991–4 ja lisäksi yksityisesti huilun- ja pianonsoittoa. Vuodesta 1996 alkaen Mohammad opiskeli sävellystä Valko-Venäjän valtion musiikkiakatemiassa Minskissä, jossa hän sai musiikin tohtorin arvonsa. Mohammad luennoi Noor al-Husseinin kansallisessa musiikkikonservatoriossa vuosina 2003–6. Hän päätti opintonsa Minskissä vuonna 2006, jolloin hänestä tuli Jordanian musiikkiakatemian dekaani Ammanissa. Hän toimi tässä virassa vuoteen 2012. Vuonna 2013 hän aloitti opettamisen Yarmoukin yliopistossa Irbidissä. Mohammadin teosten joukossa ovat On D (pieni konsertto oboelle ja pienelle orkesterille) ja Patterns (Libanesisches Löcher-Spiel in 1-3 Sätzen) pianolle ja pienelle orkesterille. Hänen kamarimusiikkiteoksiaan ovat Metamorphoses klarinetille ja pianolle, '...erforscht huilulle, klarinetille, sellolle ja pianolle, Fibonacci Cycles klarinetille, sellolle, pianolle ja marimballe sekä For Strings. Silent Prayers alttoviululle, sellolle ja pystypianolle. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Jordanialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rachel Getting Married

Rachel Getting Married on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Jonathan Demmein ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Anne Hathaway, Rosemarie DeWitt, Bill Irwin, Tunde Adebimpe, Mather Zickel, Anna Deavere Smith ja Debra Winger. Anne Hathaway sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Jonathan Demmen ohjaamat elokuvat
Fritz Julius Kuhn

Fritz Julius Kuhn (15. toukokuuta 1896 München, Saksa – 14. joulukuuta 1951) oli saksalaissyntyinen antisemitisti ja Yhdysvaltojen kansallissosialistisen liikkeen keskeinen vaikuttaja. Kuhn valittiin German American Bundin johtajaksi 1937, ja hän kehitti Yhdysvaltoihin muun muassa Hitler-Jugendista löyhästi mallia ottanutta kansallissosialistista nuorisotoimintaa. Yhdysvaltain kansalaisuus Kuhnille myönnettiin joulukuussa 1934, mutta hän menetti sen 1943 natsikytköksiensä takia. Vuonna 1945 hänet karkotettiin Saksaan. Kuhn tapasi Adolf Hitlerin käydessään Saksassa kesällä 1936, mutta Saksan natsiviranomaiset eivät arvostaneet Kuhnia tai German American Bundia vaan pitivät Bundia ryhmänä, joka vaikutti vahingollisesti kolmannen valtakunnan maineeseen Yhdysvalloissa. New Yorkin Madison Square Gardenissa 20. helmikuuta 1939 järjestettyyn puhetilaisuuteen Kuhn kuitenkin keräsi 22 000 kuulijaa. Silloin pitämässään puheessa hän hyökkäsi “Franklin D. Rosenfeltin” “Jew Dealia” vastaan. Madison Square Gardenin puhetilaisuuden jälkeen New Yorkin pormestari Fiorello H. La Guardia ja syyttäjä Thomas Dewey tutkivat German American Bundin taloutta saadakseen Kuhnin kiinni veropetoksesta. Tutkimusten ja niihin liittyneen oikeudenkäynnin seurauksena Kuhn sai vankeustuomion varojen kavalluksesta German American Bundille kuuluneilta pankkitileiltä. Hän kärsi tuomiotaan aluksi Sing Singissä. Yhdysvalloista karkotuksensa jälkeen Kuhn oli Saksassa välillä vankilassa ja välillä vapaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka: Saksalaiset kansallissosialistit
Erik Højsgaard

Erik Højsgaard (s. 1954 Aarhus) on tanskalainen säveltäjä. Hän opiskeli Per Nørgårdin johdolla sävellystä Aarhusin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1973–1978 ja sai diplominsa vuonna 1978. Lisäksi hän opiskeli säveltapailua ja solmisaatiota Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa, jossa hän sai diplomin vuonna 1984.Erik Højsgaard: Biography Højsgaardista tuli vuonna 2002 Tanskan kuninkaallisen musiikkiakatemian professori. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Kongegaard-säätiön hallituksen jäsenenä. Højsgaardin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, konsertot pianolle ja sellolle sekä ooppera Don Juan vender tilbage fra krigen. Hänen muita teoksiaan ovat Fragment kamariorkesterille, kamarimusiikkiteokset, kuten kaksi jousikvartettoa sekä teokset soolosoittimille, kuten C’est la mer mêlée au soleil kitaralle ja Épreuve harmonikalle.Edition S: Erik Højsgaard == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Tanskalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo televisiosarjan Girls jaksoista

Girls on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka alkoi Yhdysvalloissa HBO- kanavalla 15. huhtikuuta 2012. Sen on luonut Lena Dunham, joka on myös käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut sarjaa sekä näyttelee myös sarjan pääosaa. ==Yhteenveto== Kausi Jaksot Ensiesitys Avausjakso Päätösjakso 1 10 15. huhtikuuta 2012 17. kesäkuuta 2012 2 10 13. tammikuuta 2013 17. maaliskuuta 2013 3 10 12. tammikuuta 2014 23. maaliskuuta 2014 4 10 11. tammikuuta 2015 22. maaliskuuta 2015 5 10 21. helmikuuta 2016 17. huhtikuuta 2016 ==Jaksolista== ===Ensimmäinen tuotantokausi (2012)=== |} ===Toinen tuotantokausi (2013)=== |} ===Kolmas tuotantokausi (2014)=== |} ===Neljäs tuotantokausi (2015)=== |} ===Viides tuotantokausi (2016)=== |} ==Aiheesta muualla== *Luettelo televisiosarjan Girls jaksoista HBO.comissa * Girls
Paul Verhaegh

Paul Johannes Gerardus Verhaegh (s. 1. syyskuuta 1983 Kronenberg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. Verhaegh edustaa saksalaista FC Augsburgia. Verhaegh teki ensiesiintymisensä Alankomaiden A-maajoukkueessa vuonna 2013. Hänet valittiin mukaan MM-kilpailuihin 2014. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dyhtau

Dyhtau () on Euroopan toiseksi korkein vuori Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallan eteläosassa Kaukasuksen päävuorijonolla, lähellä Georgian rajaa. Tätä korkeampi eurooppalainen vuori on saman vuorijonon Elbrus. Maantieteellisen Euroopan 3. korkein vuori Škhara sijaitsee lyhyen matkan päässä Dyhtaun eteläpuolella, aivan Georgian rajalla. Myös yli 5 000 metriin nouseva Koštantau on puolestaan lähellä Dyhtaun itäpuolella. Dyhtau huippu on 5 204 metrin korkeudella; toinen lähde kertoo korkeudeksi 5204,7 metriä. A. F. Mummery ja H. Zurfluf valloittivat vuoren ensimmäisinä vuonna 1888. Dyhtaun ympäristö kuuluu pääosin Georgian rajan läheisen vuoristoalueen käsittävään, tammikuussa 1976 perustettuun Kabardi-Balkarian luonnonpuistoon (Кабардино- Балкарский Заповедник; 826,49 km2). == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Gora Dykh-Tau, Russia (peakbagger.com) Luokka:Venäjän vuoret Luokka:Karatšai- Tšerkessian maantiede
Hans-Henrik Nordstrøm

thumb|right|Hans-Henrik Nordstrøm Hans-Henrik Nordstrøm (s. 1947) on tanskalainen säveltäjä. Hän aloitti säveltämisen 13-vuotiaana ja opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Virallisen ammattimaisen debyyttinsä hän teki vuonna 1990 teoksella The Mountains of Monestiés. Vuonna 1993 Nordstrømistä tuli yksi Susån festivaalin nykymusiikin taiteellisista johtajista.Hans-Henrik Nordstrøm: Biography Nordstrømin tuotanto on pääasiassa soittimilla esitettävää. Hän saa usein musiikkiinsa innoituksen luonnon aiheista ja myös kirjallisuudesta. Tonaaliselta laadultaan hänen musiikkiaan on usein kuvattu pohjoismaiseksi. Kymmeniä hänen teoksistaan on levytetty. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Freaattinen purkaus

Freaattinen purkaus eli hydrovulkaaninen purkaus on tulivuoren purkaus, jossa kuuma kiviaines pääsee kosketuksiin veden kanssa. Kiviaineksen lämpötila voi olla yli tuhat astetta, joten vesi alkaa kiehua välittömästi. Silloin tapahtuu voimakas räjähdys, jossa syntyy äkillisesti suuri määrä höyryä ja paljon hienoa kivituhkaa. Purkauksessa ei välttämättä ole mukana lainkaan sulaa kiveä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vulkanologia
Eleuthera

Eleuthera (engl. [i'luːθərə]) on Bahaman saari, joka sijaitsee noin 80 kilometriä maan pääsaaresta New Providencesta itään. Luoteesta etelään kaartuva kapea saari on 180 kilometriä pitkä ja paikoin vain pari kilometriä leveä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Eleutheran saarella asui noin 8 000 asukasta. Saaren nimi juontuu sinne 1600-luvun puolivälissä asettuneista ensimmäisistä eurooppalaisista, jotka tunnettiin nimellä ”Eleutheran Adventurers”. Kreikan adjektiivi eleutheros (ἐλεύθερος) tarkoittaa suomeksi ”vapaa”.Eleutheros, Liddell and Scott, "A Greek-English Lexicon".The Early Settlers of the Bahamas and Colonists of North America, p.82, A. Talbot Bethell Saarella on paljon vaaleanpunaista hiekkaa sisältäviä hiekkarantoja ja vanhoja koralliriuttoja. Matkailijoiden suosimia rantoja ovat pohjoisen Surfer’s Beach ja eteläpään Ocean Hole ja Lighthouse Beach. Pohjoispään Preacher’s Cave oli ensimmäisten uudisasukkaiden (”Eleutheran Adventurers”) asuinpaikka 1600-luvun puolivälistä. Saaren hallinnollinen keskus on Governor’s Harbour, ja muita asutuskeskuksia ovat Rock Sound, Tarpum Bay, Harbour Island ja Spanish Wells. Bahaman 31 hallintoalueesta Eleutheran saarella sijaitsee kolme: Pohjois-Eleuthera, Keski-Eleuthera ja Etelä- Eleuthera. Saarella on kolme lentokenttää: North Eleuthera Airport sekä kentät Governor’s Harbourissa ja Rock Soundissa. Saari tunnetaan ananasviljelmistään. Vuonna 2010 perustettiin saaren ensimmäinen kansallispuisto Leon Levy Native Plant Preserve,Leon Levy Native Plant Preserve jossa kasvaa noin 170 paikallista kasvilajia. ==Historiaa== Saaren alkuperäisasukkaat olivat tainoja tai arawakeja, joista valtaosa vietiin 1500-luvulla kaivostöihin Hispaniolan saarelle. Saaren uskotaan olleen asumaton vuonna 1648, jolloin ensimmäiset eurooppalaiset tulivat saarelle Bermudasta. 1950-luvulta 1980-luvulle saari oli vauraiden länsimaisten suosittu lomakohde. Bahaman itsenäistyttyä vuonna 1973 erilaiset poliittiset kiistat aiheuttivat monien yritysten konkursseja etenkin 1980-luvun alkuvuosina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Bahaman saaret Luokka:Englannin entiset siirtomaat
Zorro ja kolme muskettisoturia

Zorro ja kolme muskettisoturia () on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Zorro- ja kolme muskettisoturia -aiheita yhdistelevän elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen pääosaa näyttelee Tarzan-elokuvistaan tunnettu yhdysvaltalainen Gordon Scott. ==Juoni== 1600-luvun alussa Espanja ja Ranska ovat sodassa keskenään. Ranskalaiset vangitsevat Espanjan kuninkaan serkun Isabellan, jonka Zorro vapauttaa muskettisoturien avulla. Kardinaali Richelieun kanssa juonitteleva Sevillan herttua lavastaa Zorron syylliseksi maanpetokseen, mutta Espanjaan saapuneet muskettisoturit auttavat hänet pakoon. Lopuksi herttuan juonet paljastuvat ja Isabella ja Zorro saavat toisensa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Zorro ja kolme muskettisoturia on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Pathécolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on myös komediallisia aineksia. Elokuva on ollut Suomessa videolevityksessä. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa englanniksi dubatuksi mitättömyydeksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1963 italialaiset elokuvat
Shake It (Terence Boylanin kappale)

Shake It on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä, multi-instrumentalisti ja tuottaja Terence Boylanin tekemä kappale. Se ilmestyi hänen tuottamanaan albumilla Terence Boylan (Asylum Records 7E-1091) vuonna 1977. Albumi on äänitetty seuraavissa paikoissa: The Record Plant, Amigo Studios, Capitol Recording Studios, Village Recorders ja Westlake Audio. Viimeksi mainitussa on tehty myös miksaus. Äänittäjinä ovat toimineet Paul Grupp ja Steve Hodge sekä myös Deni King, Lloyd Clift. Masteroinnin on tehnyt Wally Traugott Capitol Mastering -studiossa. Kappaleella soittavat muusikot ovat Terence Boylan (laulu, piano ja Rhodes), Ben Benay (akustinen kitara), Mickey McGee (rummut), David Jackson (basso), Al Kooper (urut), Don Evans (kitara) ja Timothy Schmit (taustalaulu, ABC Recordsin artisti). Musiikkikustantaja on Steamed Clam Music BMI. == Ian Matthewsin EP == Shake It (tai kansikuvan mukaan Shake-It) on brittiläisen laulaja ja lauluntekijä Ian Matthewsin neljän kappaleen EP-levy vuodelta 1978. Valmistuspaikka on Englanti. Kappale on Matthewsin albumilta Stealin' Home (Rockburgh Records ROC 106). Levy-yhtiö on toiminut Lontoossa alueella SW6 2JU. === Kappaleet === "Yank and Mary" on myös muodossa "Yank & Mary". == Lähteet == * Terence Boylan LP Terence Boylan (Asylum Records 7E-1091) 1977 * Ian Matthews EP Shake-It (Rockburgh Records ROCS 209) 1978 Luokka:Yhdysvaltalaiset rockkappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet Luokka:Vuoden 1978 kappaleet
Tue Lassen

Tue Lassen (s. 28. marraskuuta 1985 Faaborg, Tanska) on tanskalainen suunnistaja. Lassen on osallistunut 12 kertaa suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 2007 alkaen. Parhaina henkilökohtaisina saavutuksinaan hän on sijoittunut pronssille sprintissä Trentinossa 2014, seitsemänneksi keskimatkalla Savoiessa 2011 sekä kahdeksanneksi pitkällä matkalla Sotkamossa 2013. Tanskan joukkueessa hän voittanut sprinttiviestissä kultaa 2015 ja 2016, hopeaa 2014 ja 2017 sekä pronssia 2018. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut sprinttiviestissä hopeaa 2016. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa Lassen on kaksi kertaa sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Seuratasolla Lassen on edustanut muun muassa suomalaista Vaajakosken Terää. == Lähteet == * http://runners.worldofo.com/tuelassen.html Luokka:Tanskalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stéphane Ruffier

Stéphane Ruffier (s. 27. syyskuuta 1986 Bayonne, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Ruffier edustaa ranskalaista AS Saint-Étienneä. Ruffier teki ensiesiintymisensä Ranskan A-maajoukkueessa vuonna 2010. Hänet valittiin mukaan MM-kilpailuihin 2014FIFA. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlos Eduardo

Carlos Eduardo -nimisiä henkilöitä: * Carlos Eduardo Marques (s. 1987), jalkapalloilija * Carlos Eduardo de Oliveira Alves (s. 1989), jalkapalloilija
Le calde notti di Poppea

Le calde notti di Poppea (”Poppaean kuumat yöt”) on vuonna 1969 valmistunut italialainen elokuva. Seksikomediaa ja peplum-tyylilajia yhdistävän elokuvan on ohjannut Guido Malatesta alias James Reed. Sen pääosaa Poppaeaa esittää tšekkiläissyntyinen Olga Schoberová alias Olinka Berova. ==Juoni== Pretoriaanikaartilaisten raiskaama kaunis Poppaea lähtee etsimään oikeutta Roomasta. Hänestä tulee prostituoitu, jonka konsuli Marcus Valeriuksen legioonalaiset kaappaavat juhliinsa. Ankaran moraalisen Marcus Valeriuksen saapuminen keskeyttää orgiat ja Poppaea pakenee kuvanveistäjän luokse, jolta keisari Nero on tilannut Venus-patsaan. Nero ihastuu patsaan mallina toimivaan Poppaeaan ja menee tämän kanssa naimisiin. Valtansa huipulla Poppaea päättää kostaa häntä loukanneelle Marcus Valeriukselle ja onnistuu lopulta viettelemään tämän. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja teemat== Le calde notti di Poppea on kuvattu Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksi ensimmäisistä muinaiseen Roomaan sijoittuvista seksikomedioista, joita tehtiin Italiassa 1980-luvun puoliväliin saakka. Tyypillistä peplum- kuvastoa ja -tilanteita hyödyntävän elokuvan huipentuma on tyylilajin kuolemaa symboloiva loppukohtaus, jossa peplum-elokuvien sankari Brad Harris riisuu sotisopansa antautuakseen alastoman viettelijättären syleilyyn. Olga Schoberová oli tuolloin naimisissa Claudius Valeriusta esittävän Harrisin kanssa, mutta erosi tästä pian elokuvan jälkeen. ==Vastaanotto ja julkaisut== Elokuva tuotti Italiassa kohtalaiset 386 miljoonan liiran pääsylipputulot. Se on saatavilla vain saksalaisena VHS-julkaisuna Poppea – Die Kaiserin der Gladiatoren (”Poppaea – gladiaattorien keisarinna”). Televisiossa esitetty saksalainen versio leviää myös piraattina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset historialliset elokuvat Luokka:Seksikomediat Luokka:Vuoden 1969 italialaiset elokuvat
Dedé (jalkapalloilija, 1988)

Anderson Vital da Silva, taiteilijanimeltään Dedé, (s. 1. heinäkuuta 1988 Volta Redonda, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Dedé edustaa brasilialaista Cruzeiroa. Dedé on pelannut Brasilian maajoukkueessa yhdeksän ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dede

Dede tai Dedé voi viitata seuraaviin: Taiteilijanimenä: * Dedé, oik. Leonardo de Deus Santos (s. 1978), brasilialainen jalkapalloilija * Dedé, oik. Adérito Waldemar Alves de Carvalho (s. 1981), angolalainen jalkapalloilija * Dedé, oik. Derivaldo Bezerra Cavalante (s. 1987), brasilialainen jalkapalloilija * Dedé, oik. Anderson Vital da Silva (s. 1988), brasilialainen jalkapalloilija Etunimenä: * Dede Allen (1923–2010), yhdysvaltalainen elokuvien leikkaaja * Dede Gardner (s. 1967), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja * Dede Koswara (k. 2016), indonesialainen "puumies"
Paulão

Paulão-nimisiä henkilöitä: Jalkapalloilijat: * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo César Batista, s. 1967) * Paulão, angolalainen jalkapalloilija (Paulo António Alves, s. 1969) * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo Frederico Benevenute, tunnetaan myös nimellä Paulão Desmaio, s. 1973) * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo Afonso Santos Júnior, s. 1982) * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo Roberto do Carmo, s. 1985) * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo Eduardo Rodrigues Lima, s. 1985) * Paulão, brasilialainen jalkapalloilija (Paulo Marcos de Jesus Ribeiro, s. 1986) Koripalloilijat: * Paulão Prestes, brasilialainen koripalloilija (s. 1988) Lentopalloilijat: * Paulão, brasilialainen lentopalloilija (Paulo André Jukoski da Silva, s. 1963) * Paulão, brasilialainen rantalentopalloilija (Paulo Roberto Moreira da Costa, s. 1969)
Kalevankartano

Kalevankartano on ainoa rakennus, joka on jäänyt jäljelle Oulussa nykyisen Alppilan alueella sijainneesta saksalaisen SS-vuoristodivisioonan rakennuttamasta varuskunta-alueesta, niin sanotusta Pikku Berliinistä. Rakennus toimi Tuiran paloasemana vuodet 1965–2013. Kalevankartanoksi rakennus nimettiin Pohjolan Karjalaisseurojen piirin puheenjohtajan Martti Kokon ehdotuksen mukaan piirin hankittua rakennuksen toimitilakseen vuonna 1949. Saksan armeija rakensi silloiselle Tuiran alueelle 6. SS-vuoristodivisioona Nordin huolto- ja koulutuskeskuksen, viralliselta nimeltään Nachschub kommandantur der Waffen SS-Finnland. SS-Stützpunkt IV. Kalevankartano rakennettiin keskuksen upseerikerhoksi, jossa oli majoitushuoneita, ravintola ja elokuvateatteri. Alppilan kaupunginosa on nimetty myös alppijääkäreiksi kutsuttujen saksalaisjoukkojen mukaan. Pohjolan Karjalaisseurojen piiri osti Kalevankartanon toimitilakseen Suomen puolustusministeriöltä helmikuussa 1949. Piiri maksoi rakennuksesta 3,5 miljoonaa markkaa. Talkoovoimin rakennusta kunnostettiin ja muutettiin "karjalaiseen henkeen" sopivaksi, ja toiminta kartanossa pääsi alkamaan maaliskuun lopulla 1949. Tiloissa järjestettiin juhlia ja esityksiä, rakennusta vuokrattiin myös muille yhteisöille. Elokuvasalissa toimi Bio Erika. Kesäisin kartanossa toimi yleinen kesäkahvila. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi seura myi Kalevankartanon Oulun kaupungille 1952. Oulun kaupunki perusti Tuiran paloaseman Kalevankartanoon vuonna 1965. Tuolloin rakennuksen elokuvateatteri muutettiin autohalliksi. Kalevankartano toimi paloasemana vuoteen 2013 asti, jolloin Tuiran paloaseman henkilöstö ja kalusto siirtyivät uudelle Ruskonselän paloasemalle. Koska kaupungin hallintokunnilta ei ole löytynyt rakennukselle käyttöä aikoo Oulun kaupunki myydä tyhjentyneen Kalevankartanon. Rakennukseen on ehdotettu muun muassa sotamuseota, kulttuuritaloa ja päihdeongelmaisten päiväkeskusta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Alppila (Oulu) Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen paloasemat
Toseranibi

Toseranibi on tyrosiinikinaasireseptorin estäjä, jonka lääketehdas Pfizerin on tuonut markkinoille koirien syöttösolusyöpään tarkoitettuna lääkkeenä. Kyseessä ei ole solunsalpaaja, mutta se on ensimmäinen EU:ssa vain eläinlääkkeeksi hyväksytty syöpälääke. Toseranibia annostellaan suun kautta. Julkaistujen tutkimusten mukaan se tehoaa osassa tapauksia, joissa leikkaus ei tule kyseeseen, lumelääkettä merkitsevästi paremmin. Sen sivuvaikutuksena on yleisesti ruoansulatuselimistön vaivoja, väsymystä ja verenkuvamuutoksia. Toseranibin kauppanimi on Palladia. Samaan kasvaimeen on erityisluvalla saatavissa myös masitinibi Masivet, jolla kasvaimen etenemistä on saatu hidastetuksi. Ihmiskäyttöön on olemassa myös tyrosiinikinaasin estäjiä kuten eräisiin leukemioihin soveltuva imatinibi Glivec. == Lähteet == Luokka:Eläinlääkkeet Luokka:Onkologia
Maanosaliittojen cup 2003

Maanosaliittojen cup 2003 järjestettiin Ranskassa 18-.29. kesäkuuta 2003. Turnauksen voitti isäntämaa Ranska. Kamerunilainen Marc-Vivien Foé kuoli sydänkohtaukseen välieräottelussa Kolumbiaa vastaan. Loppuottelu Ranskan ja Kamerunin välillä meni jatkoajalle, jossa pelaattiin äkkikuolema-periaatteella. Ratkaisevan maalin jatkoajalla teki Ranskan Thierry Henry. == Joukkueet == Joukkue Maanosaliitto Karsiutuminen Osallistumiskerta UEFA Isäntämaa 2. CONMEBOL MM-kilpailujen 2002 voittaja 4. AFC Asian Cupin 2000 voittaja 3. CONMEBOL Copa Américan 2011 voittaja 1. CONCACAF 2002 CONCACAF Gold Cupin voittaja 3. CAF 2002 African Cup of Nationsin voittaja 2. UEFA MM-kilpailujen 2002 pronssia 1. OFC 2002 OFC Nations Cupin voittaja 2. ==Ottelupaikat== Ottelut pelattiin kolmessa eri kaupungissa: Saint-Denis Lyon Saint-Étienne Stade de France Stade de Gerland Stade Geoffroy-Guichard Kapasiteetti: 80 000 Kapasiteetti: 41 200 Kapasiteetti: 36 000 150px 150px == Lohkovaihe == ===Lohko A=== Joukkue Pisteet O V T H TM PM ME 9 3 3 0 0 8 1 +7 6 3 2 0 1 4 2 +2 3 3 1 0 2 4 3 +1 0 3 0 0 3 1 11 -10 ===Lohko B=== Joukkue Pisteet O V T H TM PM ME 7 3 2 1 0 2 0 +2 4 3 1 1 1 4 4 0 3 3 1 1 1 3 3 0 1 3 0 1 2 1 3 -2 === Pudotuspelit === {{Turnauspuu4 | 26.6. Lyon | | 1 | | 0 | 26.6. Saint-Denis | | 3 | | 2 | 29.6. Saint Denis | | 0 | | 1 | 28.6. Saint-Etienne | | 2 | | 1 }} == Maalintekijät == 4 maalia: * Thierry Henry 3 maalia: * Giovanny Hernández * Robert Pirès * Shunsuke Nakamura * Tuncay Şanlı * Okan Yılmaz 2 maalia: * Adriano * Gökdeniz Karadeniz 1 maali: * Alex * Samuel Eto’o * Geremi * Jorge López * Mario Yepes * Djibril Cissé * Ludovic Giuly * Sidney Govou * Olivier Kapo * Sylvain Wiltord * Hidetoshi Nakata * Raf de Gregorio * DaMarcus Beasley ==Lähteet== *http://www.fifa.com/tournaments/archive/confederationscup/france2003/index.html Luokka:Ranskan jalkapallo Luokka:Maanosaliittojen cup Luokka:Vuoden 2003 jalkapallo Luokka:Ranskan urheilutapahtumat Luokka:Lyonin urheilu Luokka:Saint-Étienne