EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ryan Bailey (vesipalloilija)

Ryan Bailey (s. 28. elokuuta 1975 Long Beach) on yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Bailey pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa ensimmäisissä arvokisoissaan 1998, jolloin USA oli MM-kisoissa seitsemäs. Hän oli seuraavalla kaudella voittamassa ensimmäistä neljästä Pan-Amerikan kisojen mestaruudestaan ja vuonna 2000 teki kolme maalia olympialaisissa, joissa joukkue sijoittui kuudenneksi. Bailey oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa jälleen Ateenan olympialaisissa 2004 ja teki kaksi maalia USAn ollessa seitsemäs. Hän pelasi samalla kaudella ammattilaisena kroatialaisessa JUG Dubrovnikissa ennen kuin meni Moskovan Dynamoon. Bailey on edustanut seuratasolla myös muun muassa kreikkalaista Panioniosia sekä VK Partizan Belgradia. Bailey iski MM-kisoissa 2007 kahdeksan maalia ja onnistui maalinteossa myös Pekingin olympialaisten finaalissa seuraavana vuonna. Yhdysvallat sai kyseisistä kisoista hopeaa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2009, joissa USA sijoittui neljänneksi ja oli joukkueensa paras maalintekijä 13 osumallaan Lontoon olympiakisoissa 2012. Bailey on australialaisen ratapyöräilijä Shane Kellyn lanko. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset vesipalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikkutunneilla

Pikkutunneilla tai Kello yksi yöllä (One A.M.) on Charles Chaplinin ohjaama yhdysvaltalainen vuoden 1916 mykkäelokuva. Chaplin esiintyy siinä käytännössä yksin. Chaplin esittää elokuvassa humalaista, joka tulee kotiin. Chaplinin hahmo ei löydä ensin avaintaan ja sisään päästyään törmäilee kalusteiden kanssa.Robinson, s. 209. Elokuvan ainoa toinen näyttelijä on Albert Austin, joka esittää Chaplinin kotiin heittävää taksikuskia. Vaikka Chaplin ei elokuvassa olekaan Kulkuri, niin humalaisella hahmolla on monia yhtäläsyyksiä Kulkuriin. Hahmolla on kampaamattomat hiukset, viikset ja ylisuuret kengät.Kamin, s. 41. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1916 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Charles Chaplinin ohjaamat elokuvat
Carl Arvid Klingspor

Carl Arvid Klingspor (1829–1903) oli ruotsalainen genealogi ja majuri. Hän oli valtakunnanheraldikko 1880–1903. Hän julkaisi kirjoja heraldiikan alalta sekä yksin että yhdessä Bernhard Schlegelin kanssa, muun muassa Svensk heraldik (1874).Otavan Iso tietosanakirja osa 4 p. 1146 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset sotilaat Luokka:Ruotsalaiset heraldikot Luokka:Sukututkijat Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Kristina Mladenovic

Kristina Mladenovic (s. 14. toukokuuta 1993 Saint Pol sur Mer) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-maailmanlistan sijalla 10 lokakuussa 2017 ja nelinpelissä toisena lokakuussa 2016. Hän on voittanut urallaan 19 WTA-turnausta nelinpelissä ja yhden kaksinpelissä. Mladenovic on voittanut sekanelinpelin mestaruuden Daniel Nestorin kanssa Wimbledonissa 2013 ja Australian avoimissa 2014 sekä naisten nelinpelimestaruuden Caroline Garcian kanssa Ranskan avoimissa 2016 ja Tímea Babosin kanssa Australian avoimissa 2018. Vuonna 2009 Mladenovic voitti Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Hän oli junioreiden maailmanlistalla ykkössijalla vuonna 2009. 5\. helmikuuta 2017 Mladenovic otti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoiton kaksinpelissä voitettuaan Pietarin turnauksen loppuottelussa Julija Putintsevan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ernanodon

Ernanodon antelios on sukupuuttoon kuollut nisäkäslaji, joka eli myöhäisellä paleoseenikaudella Kiinan alueella. Lajin ensimmäinen 1970-luvulla löydetty fossiili oli puutteellisesti säilynyt eivätkä tutkijat päässeet yhteisymmärrykseen siitä, mihin nisäkäsryhmään eläin kuului. Sen ajateltiin olleen joko muurahaiskarhujen ja vyötiäisten tai muurahaiskäpyjen sukulainen. Vuonna 2012 tutkijat selvittivät Mongoliasta löytyneen fossiilin perusteella, että Ernanodon antelios oli luultavimmin sukua muurahaiskävyille, vaikkakin se oli erkaantunut hyvin varhain omaksi kehityshaarakseen. ==Lähteet== Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Julia Glushko

Julia Glushko (s. 4. tammikuuta 1990 Donetsk, Ukraina) on israelilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-maailmanlistan sijalla 79 kesäkuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä. Hän aloitti pelaamisen 4-vuotiaana. Hänen vanhempansa ovat tennisohjaajia. Glushko muutti perheensä mukana vuonna 1999 Ukrainasta Israeliin, kun hän oli 9. Hän asuu nykyään Modiinissa, Israelissa. Glushko oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla kymmenen vuonna 2007. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Glushko pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012 häviten ensimmäisellä kierroksella Yanina Wickmayerille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Julia Glushkon kotisivut * * Luokka:Israelilaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lusa

Lusa on paperiteollisuudessa käytetty paperin leikkaustyökalu. Perinteinen lusa valmistetaan vuolemalla mineraaliöljyssä liotetusta koivuisesta puuaihiosta, jonka syysuunta on pidemmän särmän suuntaan. Tyypillinen lusa on noin 25 senttimetriä pitkä, 10 senttimetriä korkea ja yhden senttimetrin paksu. Myös muunmittaisia lusia käytetään muissa kohteissa. Lusia on valmistettu myös muovista ja metallista. Ennen paperiteollisuuden aikaa lusaksi on nimitetty puista työkalua, jota käytettiin männyn nila- ja jälsikerroksen irrottamiseen pettua valmistettaessa. Luokka:Työkalut Luokka:Paperikoneet
Rami Tuokko

Rami Tuokko (s. 7. tammikuuta 1987) on suomalainen estejuoksija, joka edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Heikki Aalto. Hänellä on kaksi pronssimitalia Kalevan kisoista 2010 ja 2011 sekä hopeaa 2012. Hänen ennätyksensä 3000 metrin estejuoksussa on 8.56,12. Hänellä on maaotteluedustuksia. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elektroniikan perusteet

Elektroniikan perusteet on kirja joka havainnollistaa elektroniikan perusasiat. Kirja käsittelee sekä analogia että digitaalielektroniikkaa melko teoreettisesti. Lukuja ovat esimerkiksi: Bipolaaritransistorit, Kanavatransistorit, Operaatiovahvistimet ja Laitteiden valmistaminen. Kirja on tarkoitettu Helsingin yliopiston Fysiikan laitoksen elektroniikan peruskurssille. Teoksen 2. korjattu painos ilmestyi vuonna 2000. Luokka:Kirjat tekniikasta
Darlingtonkytkentä

pienoiskuva|400A 600V taajuusmuuttajan Darlingtontransistori. Darlingtonkytkentä on kahdella transistorilla toteutettu elektroninen kytkentä, joka muistuttaa transistoria, jolla on erittäin suuri virtavahvistus.Elektroniikan perusteet Kytkentä voi olla integroituna mikropiiriin, transistorin koteloon tai sen voi tehdä kahdesta erillisestä transistorista. Tällöin virtavahvistus lasketaan kummankin transistorin HFE:n tulona. Kytkentää voidaan hyödyntää esimerkiksi audiovahvistimissa tai anturissa, joka toimii vesivahinkoa ilmaisevassa systeemissä. Heikko veden läpi kulkeva virta voidaan darlingtonkytkennällä vahvistaa niin isoksi, että voidaan järjestää huomiovalo vilkkumaan ja aiheuttaa voimakkaan äänimerkin. == Lähteet == Luokka:Elektroniikka
Sajany-Hakasija

Sajany-Hakasija () on venäläinen jääpalloseura Abakanin kaupungista Hakassiasta. Seura on perustettu vuonna 1980. Vuoteen 2009 asti seura käytti nimeä Sajany, jolloin nimeen lisättiin Hakassian tasavallan nimi. Seuran nimi tulee Sajanvuorista. Sajanvuoret koristavat myös seuran logoa ja pelipaitaa. == Historia == Sajany nousi Neuvostoliiton mestaruussarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1985. Se putosi 1980-luvulla pariin otteeseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta nousi aina seuraavana kautena takaisin. Seuran parhaat vuodet osuvat 1990-luvun alkuun; vuosina 1991 ja 1992 se oli Neuvostoliiton/IVY:n mestaruussarjan kuudes. Seuran historian paras saavutus on vuoden 1994 Venäjän liigan pronssi. Seura vetäytyi liigasta ja meni alemmalle sarjatasolle kaudella 2009-2010. Takaisin pääsarjaan se nousi kaudeksi 2012-13, voitettuaan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden 2012. Kaudella 2012-2013 seura sai myös suomalaisväriä, kun se hankki Marko Herajärven ja Pekka Hiltusen riveihinsä. Molemmat ovat torniolaislähtöisiä jääpalloilijoita, Herajärvi toimi maalivahtina ja Hiltunen puolustajana. Sajanyn aika pääsarjassa jäi yhteen kauteen. Vuodet 2013-2023 seura pelasi Mestaruussarjaa. Keväällä 2023 Sajany voitti sarjan ja palasi kaudeksi 2023-2024 Superliigaan.http://www.rusbandy.ru/news/16804 == Saavutuksia == Saavutuksia Venäjän liigassa: *1 pronssi 1994 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Venäläiset jääpalloseurat Luokka:Vuonna 1980 perustetut urheiluseurat
Stephen Douglas

Stephen Arnold Douglas (23. maaliskuuta 1813 Brandon, Vermont – 3. kesäkuuta 1861 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti Illinoisia Yhdysvaltain edustajainhuoneessa sekä senaatissa. Lisäksi hän yritti presidentiksi vuoden 1860 vaaleissa, mutta hävisi republikaanien vastaehdokkaalle Abraham Lincolnille.http://www.history.com/topics/stephen-a- douglas Fyysisesti Douglas oli melko pienikokoinen, mutta oli politiikan parissa vahva ja dominoiva. Tämän vuoksi hänet tunnetaan hyvin myös lempinimellä ”Little Giant” (). Douglasin tunnetuimpia poliittisia tekoja ovat orjuuden asemaa käsitelleet Vuoden 1850 kompromissi ja Kansas-Nebraska Act. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1861 kuolleet
HK Martin

HK Martin on slovakialainen jääkiekkojoukkue Martinin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1932 ja joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligassa. Seura jatkaa MHC Martinin toimintaa, joka jouduttiin lopettamaan kauden 2016–2017 päätteeksi. == Joukkue kaudella 2023–2024 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Pavol Maťovčik L 2023 Martin, Slovakia Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka Lukáš Belica L 2023 Martin, Slovakia Igor Bobček R 2023 Myjava, Tšekkoslovakia Michal Dvořák L 2023 Martin, Slovakia Marcel Petran L 2023 Liptovský Mikuláš, Tšekkoslovakia Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka Matej Dírer L KH 2023 Martin, Tšekkoslovakia Viktor Durina R OLH 2023 Trenčín, Slovakia Tomáš Klempa L OLH 2024 Piešťany, Tšekkoslovakia Michal Murček L KH 2023 Martin, Tšekkoslovakia Tomáš Nauš L LH 2023 Martin, Slovakia ===Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Daniel Babka * Apuvalmentaja: Ján Tabaček * Huoltopäällikkö: Tomáš Pokrivčák Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/173/hk-martin Viitattu 29.9.2021. ==NHL-pelaajat== * Peter Bartoš * Miroslav Ihnačák * Martin Lojek * Vladimír Országh * Richard Pánik * Luke Sellars * Peter Smrek * Radovan Somík * Jānis Sprukts * Jaroslav Svoboda == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran sivusto Luokka:Slovakialaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat Luokka:Žilinan alue
Huittisten varavankila

Huittisten varavankila oli vuosina 1935–1998 Huittisissa toiminut vankila. Sen itsenäinen toiminta päättyi 20.3.1998 , kun se yhdessä Köyliön varavankilan kanssa liitettiin Satakunnan vankilan alaisuuteen. Nykyään se tunnetaan nimellä Satakunnan vankilan Huittisten osasto. Vankila sijaitsee Lauhansuolla noin viisi kilometriä kaupungin keskustaajamasta Lauttakylästä länteen.Edilex.fi == Historia == Kriminaalihuoltolaitoksen suuntaviivoja uudistettiin itsenäisyyden alkuaikoina ja virisi idea perustaa maaseutuvankiloita purkamaan täpötäysiä kaupunkivankiloita. Suovankilaksi alettiin kutsua sellaisia vankiloita, jonka toiminta perustui suon raivaamiseen peltomaaksi, sen viljelyyn ja myöhäisempi lohkominen asutustoimintaan. Köyliön varavankila perustettiin 3.5.1935 julkaistulla asetuksella (asetuskokoelma 178/1935) ja 16.7.1935 julkaistulla asetuksella Huittisten varavankila. Vuonna 1935 perustetun Huittisten varavankilan piti alun perin olla vain väliaikainen laitos. Tarkoituksena oli vankityövoimalla kuivattaa ja raivata läheistä Lauhansuota viljelyskäyttöön. Turpeennostoa varten alueelle rakennettiin muun muassa kapearaiteinen rautatie. Vankeja käytettiin myös vuonna 1938 alkaneeseen Raijalanjärven kuivattamiseen. Raivattua suota on nykyään vankilan omassa viljelyskäytössä noin 215 hehtaaria. Jatkosodan aikana Huittisten varavankilassa toimi parin kuukauden ajan Sotavankileiri 3, jossa säilytettiin poliittisia sotavankeja. Vuonna 1960 lakkautetun Karvian varavankilan vangit siirrettiin kokonaisuudessaan Huittisten varavankilaan. Kuuluisin Huittisten varavankilan vangeista lienee ollut Toivo Koljonen, jota on kutsuttu myös "Kirves-Koljoseksi". Useista varkauksista tuomittu Koljonen pakeni vankilasta keväällä 1943 ja tappoi pakomatkansa aikana kuusihenkisen perheen eräällä lähistöllä sijainneella maatilalla, mistä hänet tuomittiin kuolemaan viimeisenä siviilihenkilönä Suomessa. Kuolemantuomio oli mahdollinen tuolloin voimassa olleen sotatilan vuoksi. ==Lähteet== *Satakunnan vankilan kotisivut === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Huittisten ja Köyliön varavankiloissa raivaavat vangit suuria soita asutusalueiksi, Aamulehti, 30.08.1936, nro 234, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vankilat
Muljula

__NOTOC__ == Muljula == Muljulan kylä Kiteellä sijaitsee valtatie 6:n, rautatien, Orivesi-järven ja lentokentän läheisyydessä. Kyläyhteisössä (Muljula, Piimäjärvi, Hammaskallio) asuu n. 300 henkeä ja asukasluku on tasaisesti kasvanut. === Yritykset === Toimeentuloa saadaan monenlaisesta yritystoiminnasta, erilaisista teollisuus- ja palveluammateista sekä maa- ja metsätaloudesta. Läheiseltä pienteollisuusalueelta löytyy metalli-, moottori-, metsäkone- ja kuljetusalan yrityksiä. Paikallisia yrityksiä ovat muiden muassa Annin Kartano, Eräskin Oy, Hyvän Olon Kristallisäde, Mest-Ari Ilvonen, T:mi Aki Hukka ja UllanTila. === Luonto === Alueen järvet Orivesi ja Piimäjärvi ja lukuisat lammet ovat puhdasvetisiä ja runsas kalaisia. Muljulassa vanhalla Puottolaiturilla on veneiden laskuluiska kalastajien ja veneilijöiden käytössä. Vesistöistä huolehtii Piimäjärven ja Muljulan kalavesien osakaskunnat. Muljulassa sijaitsee Kiteen Erä- ja riistapolku. Paikallisella metsästysseuralla Piimäjärven Erä ry:llä on 6 000 hehtaaria metsästysaluetta, metsiä ja peltoaukeita, käsittäen turvetuotantosuon laajat nostoalueet. Metsästetyimmät riistalajit ovat hirvi, jänis ja metsäkanalinnut. Seuralla jäsenyys on lisääntynyt nuoremmalla metsästäjäsukupolvella ja naisilla. === Muljulan kyläyhdistys === Muljulan Kyläyhdistys on rakentanut Salakkaniemeen Rantamajan, saunan ja kodat. Vuosittain järjestetään erilaisia tapahtumia esim. äitienpäiväjuhla, juhannuskokko ja elotapahtuma sekä seurojen yhteistyöllä hirvisoppa ja rantakala. Ympäristöhankkeiden perustana ovat alueen luontokohteet: Muljulan kannas, Hovinlampi-Ylälampi -lintujensuojelualue ja Partiissuo. Hankkeiden myötä on syntynyt uutta yritystoimintaa ja työmahdollisuuksia.Muljulan esittely . Kitee. === Toimivia yhdistyksiä ja yhteenliittymiä Muljulan alueella === Kylällä toimii kaksi osakaskuntaa: Muljula ja Piimäjärvi sekä Muljulan vesiosuuskunta, Muljulan kyläyhdistys ry, Piimäjärven Erä ry, Muljulan maamiesseura ry, jumppakerho ja seurakuntapiiri. === Tapahtumia Muljulan alueella === Väkeä keräävät eniten hirvipeijaiset, rantakala, hirvipaisti ja kalasopat, Elojuhlat, Villen saari -tapahtuma, joulupuuro, seurakuntapiirin tapahtumat, kylämajan siivoukset, juhannus- ja uudenvuoden juhlat, uudet asukkaat (viedään Suomen lippu), rotinat, naisten saunaillat, miesten tapaamiset ja kyläretket kylpylään. === Merkittäviä paikkoja === Vanha hovi, Muljulan hovi, Muljulan kalmisto, Ellolan pihapiiri rakennuksineen, kyläläisten kokoontumispaikka myös Salakkaniemen rantamajalla, Ainon mökki Pukkelonmäessä, Suutarin Jussin mökki Hammaskalliossa, Ullan luomutila, Simonniemi (vanha savolainen maatila) ja Villen saari.Muljulan henkinen ilmapiiri. MSL.fi. == Lähteet == 1\. http://www.kitee.fi/Resource.phx/sivut/sivut-kitee/esittely/muljula.htx 2\. http://www.msl.fi/index.php?pid=72&cid;=2 3\. http://www.maplandia.com/finland/ita-suomi/pohjois-karjala/muljula/ Luokka:Kiteen kylät
Satakunnan vankila

Satakunnan vankila on Länsi-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva vankila. Se koostuu kahdesta osastosta, jotka toimivat Säkylässä (Köyliö) ja Huittisissa. Vankila perustettiin 20.3.1998 yhdistämällä Huittisten ja Köyliön varavankilat yhdeksi hallinnolliseksi kokonaisuudeksi. Se on tarkoitettu pääosin Länsi-Suomesta kotoisin olevien mies- ja naisvankien vankilaksi, josta Huittisten osasto muodostaa avovankilan. Satakunnan vankila on työhön, ammatilliseen koulutukseen ja työkykyä lisäävään kuntouttavaan toimintaan suuntautunut vankilaitos. Se tuottaa ja markkinoi omilla tuotemerkeillään laadukkaita metallituotteita, tilaelementtejä, raskasompelimon tuotteita, liikennemerkkejä sekä luomumaataloustuotteita. Vankipaikkoja on vuonna 2010 ollut yhteensä 169 . Huittisten osastolla ilmoitetaan olevan 65 ja Köyliössä 73, joista 10 on varattu naisille (vuonna 2022). == Lähteet == Luokka:Suomen vankilat Luokka:Köyliön rakennukset ja rakennelmat Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat
Koiviston vapaaherrakunta

Koiviston vapaaherrakunta oli 124 taloa käsittänyt Koiviston pitäjän osa lähellä Viipuria. Se nimitettiin vapaaherrakunnaksi, kun vapaaherran arvon saanut Hans Wachtmeister (1609-1652) sai oikeuden nimeen Koiviston vapaaherra (friherre Hans Wachtmeister af Björkö) sen jälkeen, kun hän oli saanut alueen lahjoitusmaaksi vuonna 1649.Otavan Iso tietosanakirja osa 4 p. 1190 Kun Hans Wachtmeister 1651 korotettiin vapaaherrasäätyyn, hän sai oikeuden kantaa arvonimeä Koiviston vapaaherra Viipurin läänissä olevan Koiviston pitäjän mukaan, josta hän oli 1649 saanut 129 taloa (45 ½ manttaalia) käsittävän lahjoitusmaan Norrköpingin päätöksen () ehdoilla. Vaikka tämä alue ei ollut todellinen vapaaherrakunta, se kulki kuitenkin sillä nimellä, ja vapaaherrakuntana se peruutettiin jo 1681. Silloin siinä arvioitiin olevan 78 ½ manttaalia.Koiviston vapaaherrakunta, Tietosanakirja osa, 4, palsta 1161, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Mauno Jokipii: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1 Luokka:Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat Luokka:Koivisto Luokka:Lahjoitusmaat Luokka:Luovutettujen alueiden historia
Louis Ncamiso Ndlovu

Louis Ncamiso Ndlovu (15. maaliskuuta 1945 – 27. elokuuta 2012) oli swazimaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli serviittien jäsen 12. huhtikuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 4. toukokuuta 1978. Hänet nimitettiin Manzinin hiippakunnan johtoon 1. heinäkuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mansuet Dela Biyase, jota avustivat George Francis Daniel ja Wilfrid Fox Napier. Ndlovu kuoli 67-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Louis Ncamiso Ndlovu, O.S.M. == Lähteet == Luokka:Swazimaalaiset henkilöt Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Pekka Kokkonen

Pekka Aaron Kokkonen (14. elokuuta 1887 Iisalmen maalaiskunta – 16. helmikuuta 1951 Helsinki)Professori Pekka Kokkonen kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 17.2.1951, HS Aikakone. Viitattu 3.3.2018. oli maataloustieteilijä ja Teknillisen korkeakoulun maanjakotekniikan professori 1936–1951.Otavan Iso tietosanakirja osa 4 p. 1202 Kokkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aaro Kokkonen ja Reeta Huttunen. Hän tuli ylioppilaaksi IIsalmen yhteiskoulusta, suoritti diplomimaanviljelysinsinööritutkinnon 1916 ja metsänhoitotutkinnon 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, maisteriksi 1923 ja lisensiaatiksi 1924. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Kokkonen väitteli 1927 aiheesta Tutkimuksia viemärien kuntoon vaikuttavista seikoista. Hän toimi asutushallituksessa insinöörinä 1918–1919, maataloushallituksessa insinöörinä 1919–1924, tie- ja vesirakennushallituksessa asiantuntijana 1925–1927, maatalouskoelaitoksen keskusvaliokunnan alaisena tutkijana 1928–1931 ja maanmittausinsinöörinä 1931–1936. Maanviljelystekniikan vt. assistentti hän oli mainittujen tehtävien ohella 1922–1936 ja dosentti vuodesta 1929. Maanjakotekniikan professoriksi Teknilliseen korkeakouluun hänet nimitettiin 20. maaliskuuta 1936. Pekka Kokkonen suunnitteli vuosina 1921–1922 Päijänteeseen kuuluneiden Kappunan ja Alasen lahtien kuivatuksen viljelysmaaksi Sysmän Hovilan kartanolle. Padot valmistuivat 1924 ja hollantilaismallisilla pengerryksillä ja pumppausmenetelmiä käyttäen saatiin viljelykäyttöön noin 42 hehtaaria entistä järvenpohjaa. Hollantia Suomessa. 50 ha Päijänteen pohjaa padoilla, pengermillä ja pumpuilla viljavaksi vainioksi, Kuva, 19.01.1938, nro 2, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAivan kuin Hollannissa! Viljelysmaata Päijänteestä, Kansan kuvalehti, 04.11.1932, nro 45, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot ==Lähteet== Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka: Suomalaiset metsänhoitajat Luokka: Suomalaiset maanmittarit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Kokkonen

Kokkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Aarne Kokkonen (1898–1981), juristi, virkamies ja tuomari *Akseli Kokkonen (ent. Pumpanen , s. 1984), mäkihyppääjä *Anna Kokkonen (s. 1982), laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja *Anna-Maija Nilsson (o.s. Puonti, ent. Kokkonen, s. 1947), elokuvatuottaja, Ere Kokkosen puoliso 1984–2008 *Antti Kokkonen (s. 1962), päätoimittaja *Antti Kokkonen (s. 1986), juoksija *Arvo Kokkonen (s. 1956), diplomi-insinööri, virkamies, Maanmittauslaitoksen ent. pääjohtaja *Emil Kokkonen (1898–1941), näyttelijä *Ere Kokkonen (1938–2008), elokuvaohjaaja ja näyttelijä *Erkki Kokkonen, Kokkos-Ierikka (1906–1985), runoilija ja pakinoitsija *Heikki Kokkonen (1884–1949), toimittaja ja paikallishistorioita kirjoittanut tietokirjailija *Heikki Kokkonen (s. 1957), luontovalokuvaaja *Henri Kokkonen (s. 1978), kymmenottelija *Janne Kokkonen (Mr. Snack , s. 1978), muusikko *Jenna Kokkonen (s. 2001), pikajuoksija *Jesper Kokkonen (s. 1993), jääkiekkoilija *Joonas Kokkonen (1921–1996), säveltäjä ja akateemikko, professori *Jouko Kokkonen (s. 1950), aitajuoksija *Kaarlo Kokkonen (1848–1914), päätoimittaja, opettaja, lukkari ja valtiopäivämies *Kauko Kokkonen (1916–1992), näyttelijä *Kiti Kokkonen (s. 1974), näyttelijä ja kirjailija, Ere Kokkosen tytär *Lauri Kokkonen (1918–1985), kirjailija, professorin arvonimi *Marketta Kokkonen (o.s. Timonen, s. 1946), kaupunginjohtaja, kaupunkineuvos *Markus Kokkonen (s. 1986), laulaja *Matti Kokkonen (Martti Nora, 1932–1992), radiosähköttäjä ja kirjailija *Mikko Kokkonen (s. 2001), jääkiekkoilija *Orvo Kokkonen (1945–2017), pesäpalloilija *Ossi Kokkonen (1936–2018), diplomi-insinööri, yritysjohtaja *Pasi Kokkonen (s. 1977), pesäpalloilija *Paula Kokkonen (s. 1946), juristi, poliitikko ja kaupunginjohtaja *Pauliina Kokkonen (s. 1981), laulaja *Pekka Kokkonen (1887–1951), maataloustieteilijä, professori *Pekka Kokkonen (1934–2016), nyrkkeilijä *Pentti Kokkonen (s. 1955), mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja *Satu Kokkonen (s. 1980), moukarinheittäjä *Sirkka Kokkonen (1912–1981), näyttelijä *Suvi Kokkonen (s. 2000), lentopalloilija *Taina Kokkonen (s. 1975), laulaja, radiojuontaja ja vuoden 1999 tangokuningatar *Tapio Kokkonen (s. 1934), upseeri *Terhi Kokkonen (s. 1974), laulaja, Pauliina Kokkosen sisar *Timo Kokkonen (s. 1963), balettitanssija ja -pedagogi *Tuija Kokkonen (s. 1961), näytelmäkirjailija ja tutkija, professori *Veli-Pekka Kokkonen (s. 1966), korkeushyppääjä *Venla Kokkonen (s. 1983), toimittaja *Vilho Kokkonen (1913–1997), pesäpalloilija ==Muut== *Villa Kokkonen, säveltäjä Joonas Kokkosen koti *Ere Kokkonen (yritys), elokuvayhtiö
Manuel Iturra

Manuel Rolando Iturra Urrutia (s. 23. kesäkuuta 1984 Temuco, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän seurojaan ovat olleet muun muassa Espanjassa Murcia, Málaga, Granada, Rayo Vallecano ja Villarreal sekä Italiassa Udinese. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Iturra teki ensiesiintymisensä kasvattajaseuransa Universidad de Chilen edustusjoukkueessa vuonna 2003, ollessaan 19-vuotias. Toisella kaudellaan hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusmiehistössä. Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainasopimuksella portugalilaisseura União Leiriaan. Ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa hän pelasi 12. helmikuuta 2011 Nacionalia vastaan. Kaudeksi 2011–2012 Iturra lainattiin espanjalaiseen Real Murciaan, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Hän kuului kauden aikana joukkueen luottopelaajiin ja pelasi yhteensä 35 sarjaottelua. == Maajoukkueura == Iturra pelasi Chilen maajoukkueessa kaikkiaan 35 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2005–2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Manuel Iturran tilastot National Football Teams -sivustolla Luokka:Chileläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aimo Ruusunen

Aimo Ruusunen (s. 4. tammikuuta 1948 Tyrvää) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. == Ura == Tyrvään yhteislyseosta (nykyisin Vammalan lukio) vuonna 1968 ylioppilaaksi kirjoittanut Ruusunen on opiskellut lehdistö- ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa sekä journalistiikkaa Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 2008 hän väitteli tohtoriksi kansandemokraattisen lehdistön suhteesta Neuvostoliittoon vuosina 1964–1973. Ruusunen on toiminut pitkään myös journalismin ja viestinnän opettajana. Tyrvään Sanomien avustajana aloittanut Ruusunen työskenteli Porissa ilmestyneen Satakunnan Työn toimittajana vuodesta 1974 lähtien ja oli vuosina 2004–2012 myös lehden päätoimittaja. Vuosina hän 1986–1988 työskenteli Kansan Uutisten kirjeenvaihtajana Moskovassa. Ruusunen on Neuvostoliiton ja Venäjän asiantuntija ja hän on tässä ominaisuudessa toiminut muun muassa Venäjän Aika -lehden ja Karjala-lehden avustajana. Vuonna 2015 ilmestyi Ruususen ja Markku Salomaan toimittama venäläisen kenraalin Aleksandr Suvorovin sodankäynnin opas Voittamisen taito. Tietokirja Punakankaan suomalaiset ilmestyi syksyllä 2020. Se käsittelee Krasnyi borissa vuosina 1937–1938 Stalinin vainojen aikana teloitettujen suomalaisten kohtaloita. Vuonna 2022 ilmestyi lähes 1300 Neuvostoliiton suomalaisen henkilötietoja käsittävä matrikkeli ja opaskirja Tuomitut. == Teoksia == * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aimo Ruususen kirjablogi Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piikajärvi

Piikajärvi on Järilänharjulla Kokemäellä sijaitseva pieni järvi Satakunnassa ja se kuuluu Eurajoen vesistöön. Vaikka järvellä ei ole laskujokea, se luetaan Köyliönjoen keskiosan valuma-alueeseen. == Maantiede == Piikajärven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja suurin leveys 150 metriä. Järvi on asemoitunut luoteis-kaakkois-suuntaan. Järvellä ei ole laskujokea ja sadevesi suotuu harjun pohjaveteen. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä. Järven kaakkoispäässä on rannat suota, mutta muuten ne ovat kangasmetsää. Järven länsirannalla on Piikajärven lentokentän harrasteilmailijoiden virkistysmaja. Lentokenttä ja huoltorakennukset sijaitsevat ´järven luoteiskulmassa. Noin 1,5 kilometrin päässä sijaitsee Palojärvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön vaikka silläkään ei ole laskuojaa. == Luonto ja historia == Piikajärvi on jääkaudella syntynyt suppa, joka on myöhemmin täyttynyt pohjavedellä. Piikajärvi sijaitsee Järilänharjun ja Koomankankaan välisessä maastossa Kokemäen ja Köyliön välisen rajan tuntumassa. Sen läheisyydessä kulkee vanha historiallinen Huovintien maantie. == Katso myös == * Palojärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalapaikka.net Luokka:Eurajoen vesistö Luokka:Kokemäen järvet
Phan Thiết

Phan Thiết on Vietnamin Bình Thuậnin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Nam Trung Bộn alueella eteläisen Vietnamin rannikolla, lähellä kohtaa, jossa rantaviiva kääntyy jyrkästi etelärannikosta itärannikoksi. Kaupungissa on noin 350 000 asukasta. Siitä on tulossa suosittu turistikohde, sillä kaupungilla on hienot rannat ja miellyttävä, melko kuiva ilmasto.Phan Thiet Vietscape == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vietnamin kaupungit
Leopold Infeld

Leopold Infeld (1898 Krakova – 1968 Varsova) oli puolalainen fyysikko, joka työskenteli kotimaansa lisäksi 12 vuoden ajan Kanadassa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Infeld aloitti opinnot Krakovan yliopistossa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot, mutta sodan jälkeen Infeld jatkoi matematiikan ja fysiikan opiskelua. Saadakseen opetusta teoreettisessa fysiikassa hän vietti joitakin vuosia Berliinin yliopistossa ja tutustui siellä Albert Einsteiniin. He laativat myöhemmin useita julkaisuja yhdessä. 1930-luvun alussa Infeld kävi Saksassa ja työskenteli yhdessä Werner Heisenbergin ja Bartel Leendert van der Waerdenin kanssa. Vuosina 1933–1935 hän opiskeli stipendin turvin Cambridgessä. Paluu Puolaan oli mahdotonta natsien takia. Einsteinin suositusten avulla hän pääsi Princetoniin, Yhdysvaltoihin. Vuonna 1938 Infeld sai professorin paikan Toronton yliopistosta. Toisen maailmansodan jälkeen hän pyysi virkavapaata vieraillakseen Puolassa. Vapaata ei myönnetty, ja Infeld erosi virastaan. Infeldin pelättiin voivan sekaantua ydinaseen kehittämiseen, vaikka hänen alaansa oli suhteellisuusteoria, ei ydinfysiikka. Infeldiltä ja hänen lapsiltaan vietiin Kanadan kansalaisuus. Puolassa Infeldistä tuli yliopiston teoreettisen fysiikan laitoksen esimies ja akateemikko. Infeldin kuoleman jälkeen Toronton yliopisto teki hänestä takautuvasti emeritusprofessorin ja pyysi anteeksi. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset fyysikot Luokka:Puolalaiset professorit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Rengasmatka eli peräkylän pikajuna

Rengasmatka eli peräkylän pikajuna on Ilmari Unhon ohjaama komediaelokuva vuodelta 1952. Elokuva pohjautuu Ylioppilaskunnan laulajien speksiin Rengasmatka 3 eli Peräkylän pikajuna, joka oli tehty kuoron amerikankiertueen rahoittamiseksi ja jota oli esitetty kolmisenkymmentä kertaa eri paikoissa Helsingissä. Elokuvan menestys oli heikohko, sillä katsojamäärät jäivät selvästi alle keskitason. Taustaa. Viitattu 25.5.2014. Tarinana on speksissä esiintyvän Riston ja hänen tyttöystävänsä rakkaustarina.HWR: Rengasmatka eli Peräkylän pikajuna. Päivän elokuvia, Tv-maailma 34/2012, s. 21. == Näyttelijät == == Arviot == Aikalaisarviot olivat melko varauksellisia, eikä niitä ollut monta. Aarno Karhilo (Ylioppilaslehti) ei nähnyt elokuvassa erityistä kiitettävää kuin joissakin joukkokohtauksissa, mutta ”ohjaajalla ei ole tähän enemmän kuin paljon muuhunkaan osuutta”. Lehdistöarvio. Viitattu 25.5.2014. Myöhemmässä kritiikissä elokuvaa pidetään vaatimattomana mutta sille annetaan kuitenkin kuriositeettiarvo.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 29.8.2012, s. D 9. Toisen arvion mukaan tulos on ”melko puuduttava seitsenkymmenminuuttinen”HWR: Rengasmatka. Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma, 21/2014 s. 11. ja kolmannen: ”pikaisesti kyhätty elokuvantapainen”.Rautsi, Ilja: Muut elokuvat. Tv & radio, Helsingin Sanomat 2014, s. B 25. == Lähteet == Luokka:Ilmari Unhon ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat
Sanoma Digital Finland

Sanoma Digital Finland oli Sanoma-konsernin liiketoimintayksikkö. Siihen kuului useita verkkopalveluita, kuten Oikotie.fi, Huuto.net, Keltainenporssi.fi, Hintaseuranta.fi, Rakentaja.fi, Puutarha.fi, Omataloyhtiö.fi ja Sahkovertailu.fi. Oikotie.fi-kokonaisuuteen kuuluvat Oikotie Asunnot ja Oikotie Työpaikat. Sanoma Digital Finland toimi myös Virossa Auto24.ee ja Kuldnebors.ee -verkkopalveluilla. Sanoma Digital Finland on osa Sanoma-konsernin Sanoma Media Finland –liiketoimintaryhmää, johon kuuluvat mm. Helsingin Sanomat ja Ilta-Sanomat. Itsenäisenä toimintayksikkönä Sanoma Digital Finland lakkasi olmemasta marraskuussa 2015. Tuolloin Oikotie- ja Huuto.net -palvelut siirtyivät Suomen toimintayksikölle, loput liiketoiminnot Hollannin yksikölle ja muu Sanoma Digitalin toiminta erilliseksi digitaaliseksi osaamiskeskukseksi.Sanoma lopettaa Sanoma Digitalin - Oikotie ja Huuto.net siirtyvät Suomen yksikköön == Lähteet == * http://www.oikotie.fi * http://www.huuto.net * http://www.hintaseuranta.fi * http://www.sähkövertailu.fi * http://www.autotie.fi * http://www.netwheels.fi * http://www.auto24.ee * http://www.rakentaja.fi * http://www.puutarha.fi * http://omataloyhtiö.fi === Viitteet === Luokka:Sanoma Media Finland
HMCS Corner Brook (SSK 878)

HMCS Corner Brook on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan HMS Ursula == Valmistus == Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin helmikuussa 1987. Se laskettiin vesille 22. helmikuuta 1991 ja valmistui 8. toukokuuta 1992.Gardiner, Robert s. 532 == Palvelus == Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset luovutettiin lainasopimuksella Kanadalle, joka voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin. === Kanadan laivastossa === Aluksella todettiin vuoden 2006 huollon yhteydessä kohonneita lyijypitoisuuksia. Sen uskottiin johtuvan painolastina käytetyistä lyijyharkoista. Toukokuussa 2007 alus osallistui Naton Itämerellä järjestettyyn Noble Mariner -harjoitukseen, jonka aikana alus pääsi huomaamatta ampumaetäisyydelle HMS Illustriousista. Alus palasi Kanadaan, jossa se osallistui elokuussa Iqaluitissa, Baffininsaarella sekä Hudsoninlahdella järjestettyyn sotaharjoitukseen operaatio Nanookiin. Lokakuusta 2006 tammikuuhun 2008 alus oli ainoastaan 81 vuorokautta operatiivisessa palveluksessa. Helmikuussa 2008 alus lähti Halifaxista kolmeksi kuukaudeksi Karibianmerelle, jossa se oli osan aikaa Yhdysvaltain laivaston mukana Joint Interagency Task Force Southissa. Osaston tehtävänä on estää huumeiden ja ihmisten salakuljetus sekä merirosvous Karibianmerellä. Alus palasi Halifaxiin toukokuussa. Tammikuussa 2009 alus oli maalialuksena sukellusveneentorjuntaharjoituksessa, jossa sen paikallistamista yrittivät HMCS Halifax ja HMCS Montreal. Tämän jälkeen alus osallistui helmi-maaliskuun vaihteessä neliviikkoiseen monikansalliseen sotaharjoitukseen Pohjois- Atlantilla, jonka päätyttyä se osallistui UNITAS-harjoitukseen Floridan rannikolla huhtikuun lopulta toukokuun alkuun. Elokuussa alus osallistui operaatio Nanook 2009 -harjoitukseen. Kesäkuussa 2011 alus ajoi karille Vancouver-saaren edustalla, jolloin kaksi miehistönjäsentä loukkaantui lievästi. Alus siirrettiin valmistautumaan modernisoitiin ja telakalle siirtoon. Helmikuussa 2012 julkistettiin telakalla olevasta sukellusveneestä valokuvia, joista voi havaita karilleajon aiheuttamat vauriot. Kanadan lehdistössä esitettiin myös epäilyjä painerungon vahingoittumisesta korjauskelvottomaksi. ==Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Victoria-luokan sukellusveneet Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset
Suuronen

Suuronen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aleks Suuronen (s. 1880), katajaisten puuastioiden valmistaja * Antti Suuronen (1888–1939), jääkärivääpeli * Ilona Juutilainen-Suuronen (1897–1992), suomalainen harpunsoittaja * Kalevi Suuronen (s. 1953), surmanajaja * Kalle Suuronen (1901–1951), antiikin kirjallisuuden suomentaja * Kerttu Suuronen (1907–1992), näytelmäkirjailija * Matti Suuronen (1933–2013), arkkitehti * Minna Suuronen (s. 1968), näyttelijä * Onni Suuronen (1923–2014), surmanajaja * Philip Suuronen (1864–1909), lakimies, eduskunnan ensimmäinen sihteeri * Raimo Suuronen (s. 1954), näytelmäkirjailija ja muusikko * Seppo Suuronen, Erä-lehden ent. päätoimittaja * Seppo Suuronen (s. 1960), ravivalmentaja * Toni Suuronen (s. 1995), jääkiekkoilija * Vesa Suuronen (s. 1948), jalkapalloilija * Väinö Suuronen (1887–1956), yritysjohtaja, kauppaneuvos.
Oikotie (verkkopalvelu)

Oikotie on vuonna 1999 toimintansa aloittanut suomalainen verkkopalvelu, jonka palvelukokonaisuuteen kuuluu Oikotie Asunnot ja Oikotie Työpaikat. Oikotie kuului Sanoma Media Finland -liiketoimintaryhmään kunnes 16. heinäkuuta 2020 Sanoma myi Oikotie.fi-palvelun norjalaiselle Schibstedille 185 miljoonalla eurolla. == Lähteet == * https://www.oikotie.fi * https://www.autotie.fi/ * https://me.oikotie.fi/ ===Viitteet=== Luokka:Sanoma Media Finland Luokka:Media-alan tuotemerkit
HMCS Victoria (SSK 876)

HMCS Victoria on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan HMS Unseen == Valmistus == Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1987. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1989 ja valmistui 20. heinäkuuta 1991.Gardiner, Robert s. 532 == Palvelus == Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadan hallintaan lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin. === Kanadan laivastossa === Halifaxiin saavuttuaan alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Työn oli suunniteltu kestävän kuusi kuukautta, mutta se valmistui vasta 2003. Alus siirrettiin Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan ollen tukikohdan ensimmäinen kanadalainen sukellusvene sitten vuoden 1974. Alus oli vuodet 2004 ja 2005 vuoroin telakalle ja palveluksessa, kun toteutettiin kaksivuotista korjausohjelmaa. Vuodesta 2000 aina vuoteen 2010 alus oli operatiivisessa palveluksessa ainoastaan 115 päivää. Alus aloitti 5. joulukuuta 2011 koeajot ja miehistönkoulutuksen. Se saapui 13. joulukuuta Bangorin laivastotukikohtaan Washingtonissa, jossa alus siirrettiin antimagnetisointiin. Alus palasi 16. joulukuuta Esquimaltiin. Alus laukaisu 16. maaliskuuta 2012 ensimmäisen kerran harjoitustorpedon ja 17. heinäkuuta RIMPAC 2012 -harjoituksessa ensimmäisen Mark 48 -torpedon, joka upotti USNS Concordin. Alus todettiin täysin operaatiokelpoiseksi 2012. ==Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Victoria-luokan sukellusveneet Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset
HMCS Windsor (SSK 877)

HMCS Windsor (viirinumero SSK 877) on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisessa laivastossa Upholder-luokan aluksena HMS Unicorn == Valmistus == Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1990. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1992 ja valmistui 25. kesäkuuta 1993.Gardiner, Robert s. 532 == Palvelus == Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadalle lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuoden kuluttua hankinnasta yhdellä punnalla kunkin. === Kanadan laivastossa === Kanada vastaanotti 6. elokuuta 2001 aluksen, joka liitettiin 4. lokakuuta 2003 muutostöiden päätyttyä laivastoon. Aluksella pidettiin 27.-30. syyskuuta 2004 lehdistötilaisuus, jolla dokumentoitiin sukellusvenemiehistön elämää aluksella. Huhtikuussa 2006 alus osallistui Joint Express -harjoitukseen. Vuonna 2007 alus siirrettiin Halifaxissa telakalle, jossa aloitettiin kaksivuotiseksi suunniteltu modernisointi. Töiden aikana alukselta löytyi ruostetta, mikä rajoitti maksimisukellussyvyyttä. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 2012 oltuaan viisi vuotta kuivatelakalla ja aloitti huhtikuun lopulla kuukausia kestävät koeajot. ==Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Victoria-luokan sukellusveneet Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset
Lehel térin metroasema

Lehel tér on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1981. Se tunnettiin vuoteen 1990 asti nimellä Élmunkás tér. == Lähteet == Luokka:Budapestin metroasemat
Dózsa György útin metroasema

Dózsa György út on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Budapestin metroasemat
Göncz Árpád városközpontin metroasema

Göncz Árpád városközpont (Árpád Gönczin kaupunkikeskusta) on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1984, jolloin sen nimeksi annettiin Árpád híd. 30\. tammikuuta 2020 asema nimettiin uudelleen Árpád Gönczin, Unkarin ensimmäisissä kommunistisen hallinnon jälkeisissä vapaissa vaaleissa valitun presidentin, mukaan. Göncz Árpád városközpontin metroasema sijaitsee Árpádin sillan itäpäässä. Se on molemmilta puolin Tonavaa tulevan liikenteen vilkas vaihtoasema ja useiden pohjoisiin lähiöihin kulkevien bussilinjojen päätepysäkki. == Lähteet == Luokka:Budapestin metroasemat
Huge L(P)

Huge L(P) on rap-artisti Huge L:n 7. syyskuuta 2012 Monsp Recordsin kautta julkaistu albumi. Se julkaistiin vain vinyyliformaatissa rajoitettuna 300 kappaleen painoksena. Albumin kolme ensimmäistä kappaletta ilmestyivät Huge L:n aikaisemmalla Yo yo -albumilla, ja niissä on pieniä muutoksia alkuperäiseen nähden. Kappale "Kristian Stalker (uudelleen kyttäys)" on myös samaiselta albumilta, mutta eri taustalla. Kappaleen "Joo joo" tausta on myös vaihdettu, ja alkuperäinen versio ilmestyi jo Rapinkulta -albumilla nimellä "Joo joo." Kappaleesta on myös julkaistu musiikkivideo. Kappaleet "Ross Kemp", "Radio Yo" ja "Finglish" ovat täysin uusia, joista viimeiselle on tehty musiikkivideo. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29. == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Huge L:n albumit Luokka:Huge L:n tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Anonymus Iamblichi

Anonymus Iamblichi on nimitys, jota käytetään Iamblikhoksen teoksen Protreptikos osana säilyneestä sofistisesta kirjoituksesta. Se ei kuitenkaan ole todellisuudessa Iamblikhoksen kirjoittama.Kerferd, G. B.: "The sophists". Teoksessa Kyseistä tekstiä, joka muodostaa noin kymmenen sivua Iamblikhoksen teoksesta, pidettiin pitkään tämän kirjoittamana muun teoksen ohella. Vuonna 1889 Friedrich Blass osoitti, että teksti olikin todellisuudessa peräisin jostakin 400- tai 300-luvulta eaa. peräisin olevasta, muutoin tuntemattoman sofistin teoksesta. Teksti on kirjoitettu ehkä jopa 700 vuotta ennen Iamblikhosta. Tekstiä ei kuitenkaan ole onnistuttu liittämään kehenkään tuolloin vaikuttaneeseen sofistiin. Blass itse laittoi teoksen Antifonin nimiin, mutta muut tutkijat eivät ole hyväksyneet tätä näkemystä. Nykyisin kirjoittajaksi on arveltu muun muassa jotakuta Protagoraan seuraajaa tai jopa Protagorasta itseään. Anonymus Iamblichi on eräänlainen käsikirja hyvälle elämälle. Sen mukaan oleellista elämässä menestymiselle on hyveen (aretē) saavuttaminen. Tämä vaatii ihmiseltä sekä luontaisia ominaisuuksia että harjoitusta. Hyve toimii yhdessä lain ja oikeuden kanssa ja hyödyttää näin kaikkia takaamalla hyvän hallinnon ja estämällä tyrannian. Näin teos ei hyväksy sitä monien sofistien kannattamaa näkemystä, että luonto ja laki olisivat täysin ristiriidassa toistensa kanssa. Hermann Alexander Dielsin kokoelmassa Die Fragmente der Vorsokratiker Anonymus Iamblichi on luettu osaksi vanhemman sofistiikan teoksia (osa II, C 89). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat Luokka:Sofistit
Forgách utcan metroasema

Forgách utca on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1990. == Lähteet == Luokka:Budapestin metroasemat
Andrzej Panufnik

Andrzej Panufnik (24. syyskuuta 1914 Varsova – 27. lokakuuta 1991 Twickenham, Englanti) oli puolalaissyntyinen säveltäjä. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä 1900-luvun lopun sinfonikoista. ==Elämä ja ura== Panufnik aloitti säveltämisen yhdeksänvuotiaana ja opiskeli sävellystä Varsovan konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1936. Valmistumisen jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtoa Felix Weingartnerin johdolla Wienin musiikkiakatemiassa, sekä Lontoossa ja Pariisissa. Sota-ajan hän eli Varsovassa, jossa muun muassa konsertoi pianistina ystävänsä Witold Lutosławskin kanssa. Hän konsertoi myös laittomasti uhmaten Saksan miehitysvaltaa. Varsovan kansannousun yhteydessä tapahtuneessa tulipalossa 1944 tuhoutuivat Panufnikin kaikki siihen mennessä syntyneet sävellykset, joista ainoastaan kolme on sittemmin rekonstruoitu. Sodan jälkeen hän voitti useita kansainvälisiä sävellyskilpailuja ja sai kansallisia tunnustuspalkintoja Puolan valtiolta. Vuonna 1953 Panufnik matkusti Lontooseen, jonne jäi välttääkseen luovaa työtä rajoittavat, Puolan kommunistisen hallinnon asettamat sosialistisen realismin vaatimukset. Hän toimi Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin johtajana 1957–1959, jonka jälkeen keskittyi kokonaan säveltämiseen. Elämä Englannissa ei ollut hänelle helppoa. Hänen sävellystyylinsä ei ollut muodin mukainen, ja hän pysytteli pois julkisuudesta. Tästä seurasi taloudellisia hankaluuksia, mutta myös tilaa suurelle taiteelliselle vapaudelle. Vuonna 1963 hän voitti Monacon sävellyskilpailun teoksellaan Sinfonia Sacra. Samana vuonna hän avioitui valokuvaaja Camilla Jesselin kanssa. Panufnikin tunnettuus brittiläisessä musiikkielämässä lisääntyi vähän kerrallaan, ja 1970-luvulla liki kaikki eturivin brittiläiset orkesterit esittivät hänen töitään, muun muassa arvostetulla Proms-festivaalilla. Puolassa hän ja hänen sävellyksensä olivat 1970-luvun lopulle asti mustalla listalla. 1960-luvulta elämänsä loppuun asti Panufnik eli Twickenhamissa Thamesin rannalla vaimonsa kanssa. Hän vältteli julkisuutta ja keskittyi säveltämiseen. Andrzej Panufnikin tytär on säveltäjä Roxanna Panufnik. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
RT-kortisto

RT-kortisto on suomalaisen Rakennustieto Oy:n julkaisema kortistomuotoinen tietokokoelma, joka sisältää tietoa ja ohjeita mm. rakenteista, tilasunnittelusta, rakennusalan sopimuksista ja tehtävänjaosta. Myös rakennusalan säädökset ja vertaileva tieto erilaisista rakennusalan tuotteista julkaistaan kortistossa. Kortisto on saatavissa RT Net -nettipalveluna. Sitä julkaistaan myös CD- ja paperimuodossa. Ensimmäiset RT-kortit laati Alvar Aallon aloitteesta 1942 perustettu Suomen Arkkitehtiliiton jälleenrakennustoimisto (vuodesta 1947 nimellä Asemakaava- ja Standardisoimislaitos, nykyisin Rakennustieto) yhteistyössä eri järjestöjen ja alan asiantuntijoiden kanssa sekä Rakennusstandarditoimikunnan valvonnassa. Rakennuksen eri osien ohjeistuksesta RT-kortisto laajeni 1945 myös keittiökalusteiden standardointiin.Kirsi Saarikangas: Rakennetun ympäristön muutos ja asumisen mullistus, s. 104, 109 teoksessa Kai Häggman; Anu-Hanna Anttila. Suomalaisen arjen suuri tarina. Werner Söderström; 2010. ISBN 978-951-0-36732-2. Ratu-kortisto on vastaavanlainen rankennustuotannon tietopaketti. ==Lähteet== Luokka:Rakennussuunnittelu Luokka:Rakentaminen Suomessa