Anderson Silva

Anderson da Silva (s. 14. huhtikuuta 1975), joka tunnetaan myös nimellä Anderson "The Spider" Silva, on brasilialainen vapaaottelija. Hän on otellut keski- ja alemmassa raskaassasarjassa ja oli Ultimate Fighting Championshipin keskisarjan mestari vuodesta 2006 aina vuoteen 2013 saakka. Seitsemällätoista peräkkäisellä voitollaan Silvalla on nimissään kaikkien aikojen pisin voittoputki UFC:ssa ja hänen 10 menestyksellisen mestaruuspuolustusten sarjansa on organisaation historian pisin. Arvostettu vapaaottelusivusto Sherdog sekä Yahoo Sports arvioivat Silvan vuonna 2012 maailman parhaaksi vapaaottelijaksiSherdogcoms Pound for Pound To 10 Sherdog.com ja UFC:n presidentti Dana White on kutsutunut Silvaa modernin vapaaottelun historian parhaaksi ottelijaksi. ==Vapaaottelu-ura== ===Lapsuus ja nuoruus=== Anderson Silva syntyi 14. huhtikuuta 1975 São Paulossa ja oli neljästä lapsesta keskimmäinen. Andersonilla oli vaikeuksia kotona asuessaan, mutta hän muutti nuorena Curitibaan tätinsä ja enonsa luokse, joka toimi kaupungissa poliisina. Silva eli paljon elämäänsä kotinsa ja perheensä ulkopuolella, vaikka ei sekaantunutkaan jengielämään tai järjestäytyneeseen rikollisuuteen, mikä oli hänen asuinalueellaan kuitenkin hyvinkin yleistä. Näillä seuduilla hän myös kiinnostui kamppailulajeista. Hän alkoi ystävystyä lähistön lasten kanssa, joiden perheillä oli varaa viedä lapsensa opettelemaan brasilialaista jujutsua. Pian he alkoivat opettaa perusteita myös nuorelle Andersonille. Silva itse kertoo, että se ei ollut varsinaisesti ohjattua tai virallista harjoitusta, mutta uskaltaa sanoa harjoittelunsa alkaneen tästä. Andersonin oltua noin kolmetoistavuotias hänen perheellään oli vihdoin varaa viedä hänet harjoittelemaan taekwondoa. Runsas puoli vuotta myöhemmin hänen ollessaan neljätoista hän pääsi aloittamaan Capoeiran harjoittelun koulussa, joka harjoitteli aina kaduilla, puistoissa ja muissa ulkotiloissa. Andersonin oli helppo päästä mukaan, koska hyväntahtoisen mestarin tarkoitus oli saada lapsia ja nuoria pois kaduilta tekemään jotain hyödyllistä, mutta hän ei vaatinut heiltä muuta vastineeksi kuin, että hän saisi heidät oppilaikseen. Vielä viisitoista-vuotiaana Silva kuuli eräältä ystävältään, jonka kanssa tämä kävi harjoittelemassa taekwondoa, että hän käy mielellään harjoittelemassa myös thainyrkkeilyä, sillä sen pitäisi olla hyvä vastapaino taekwondolle. Silva kiinnostui ajatuksesta ja alkoi työskennellä itse, jotta voisi mennä myös harjoittelemaan thainyrkkeilyä. Kuusitoistavuotiaana Silvalla oli tarpeeksi varaa ja alkoi harjoitella thainyrkkeilyä ja länsimaista nyrkkeilyä toisella salilla. Vaikka Silva hyödyntääkin parhaiten thainyrkkeilyä ja on muutenkin kaikin puolin parempi pystyssä, hän alkoi harjoitella myös vapaaottelu-uransa alussa viimein virallisesti brasilialaista jujutsua sekä judoa, joissa Antonio Rodrigo Nogueira myönsi Silvalle mustat vyöt vuonna 2006 tämän ollessa 31-vuotias. ===Uran alku: 1997-2002=== Silva aloitti ammattilaisvapaaottelijan uransa Brasiliassa voittamalla kaksi ottelua vuonna 1997. Kahden vuoden kilpailutauon jälkeen hän kärsi ensimmäisen tappionsa toukokuussa 2000 Luiz Azeredoa vastaan. Sen jälkeen hän avasi vuoteen 2003 kestäneen yhdeksän ottelun voittoputken. Vuosina 2002 Silva otteli sekä kotimaansa vale tudo -otteluissa että japanilaisessa Shooto-organisaatiossa. Toisessa Shooto- ottelussaan Silva voitti organisaation keskisarjan mestarin, Hayato Sakurai. Tappio oli Sakurain uran ensimmäinen ja katkaisi 20 ottelua jatkuneen voittoputken. ===Pride, Cage Rage, Rumble on the Rock: 2003-2006=== Toukokuusta 2002 kesäkuuhun 2003 Silva otteli neljästi Pride -organisaatiossa Japanissa. Pridessa Silva kohtasi siihenastisen uransa nimekkäimmän vastustajan, entisen UFC:n välisarjan mestarin Carlos Newtonin, jonka tyrmäsi polvella päähän maaliskuussa 2003 Pride 25 -tapahtumassa. Saman vuoden kesäkuussa Silvan voittoputki katkesi Pride 26 -tapahtumassa, kun altavastaajana pidetty Daiju Takase pakotti hänet luovuttamaan kolmiokuristuksella. Tappion jälkeen Silva voitti kolme seuraavaa otteluaan eri promootioissa. Kesäkuussa 2004 hän voitti aiemmin mm. Chuck Liddellia vastaan menestyneen Jeremy Hornin ja saman vuoden syyskuussa Silva voitti Cage Rage-promootion välisarjan mestaruuden Lee Murraylta. Silva kärsi seuraavan tappionsa palatessaan Pride-promootioon joulukuussa 2004, Ryo Chonanin pakotettua hänet luovuttamaan kiertävällä polvilukolla Shockwave 2004 -tapahtumassa. Vuonna 2005 Silva otteli vain kahdesti, puolustaen molemmilla kerroilla menestyksekkäästi Cage Rage -mestaruuttaan. Tammikuussa 2006 Silva osallistui Rumble on the Rock -promootion 80-kiloisten turnaukseen. Ennakkosuosikkina pidetty Silva hävisi ensimmäisessä turnausottelussaan Yushin Okamille. Selällään ollut Silva potkaisi Okamia kasvoihin, kun tämän polvet olivat maassa, mikä tulkittiin sääntörikkomukseksi. Ottelun jälkeen Silva kertoi, ettei ollut tietoinen että kyseinen potku oli sääntörikkomus. Lisäksi hän syytti Okamia pelkuruudesta, koska tämä oli kieltäytynyt mahdollisuudesta jatkaa ottelua ja valinnut hylkäysvoiton.. ===UFC: Keskisarjan mestaruuden alkuvuodet: 2006-2008=== Hävittyään Okamille Silva puolusti vielä kerran Cage Rage:n keskisarjan mestaruutta. Huhtikuussa 2006 UFC julkisti solmineensa sopimuksen Silvan kanssa. Hänen ensiesiintymisensä promootiossa tapahtui Ultimate Fight Night 5 -tapahtumassa sitkeänä pystyottelijana tunnettua, viiden ottelun voittoputkessa ollutta Chris "The Crippler" Lebeniä vastaan. Silva voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä 49 sekunnissa. Vakuuttavan suorituksen ja yleisöpalautteen vuoksi Silva siirtyi suoraan haastamaan Rich Franklinin UFC:n keskisarjan mestaruudesta lokakuussa 2006 UFC 64 -tapahtumassa. Silva voitti mestaruuden ylivoimaisella suorituksella alle 3 minuutissa muay thai -tyylisen polvipotkun murrettua Franklinin nenän. Silvan ensimmäiseksi mestaruuspuolustukseksi suunniteltua ottelua Travis Lutterin kanssa UFC 67 -tapahtumassa helmikuussa 2007 pidettiin yleisesti pettymyksenä, sillä ottelua ei voitu käydä mestaruusvyöstä Lutterin tultua punnitukseen ylipainoisena. Silva voitti ottelun luovutuksella toisessa erässä. Vuonna 2007 hän puolusti mestaruuttaan vielä kahdesti, voittaen Nate Marquardtin UFC 73:ssa ja Rich Franklinin uusintaottelussa UFC 77:ssä. Maaliskuussa 2008 Silva kohtasi hallitsevan Priden keskisarjan mestarin Dan Hendersonin UFC 82 -tapahtumassa. Ottelulla oli erityistä painoarvoa, sillä UFC:n omistajayhtiö Zuffa oli hiljattain ostanut Priden ja ottelun oli määrä yhdistää promootioiden keskisarjan mestaruudet. Kahdesti olympialaisissa painiin osallistuneen Hendersonin odotettiin hallitsevan ottelun mattokamppailuosuuksia mutta Silva voitti kuristuksella toisessa erässä. Heinäkuussa 2008 Silva puolusti mestaruuttaan menestyksekkäästi James Irviniä vastaan UFC Fight Night 14 -tapahtumassa. ===UFC: Epätasaisten mestaruuspuolustusten kausi: 2008-2010=== Voitettuaan Irvinin Silvan ura siirtyi erikoiseen laskusuhdanteeseen suoritusten, joskaan ei lopputulosten kannalta. Hän voitti mestaruuspuolustuksen Patrick Côtéta vastaan UFC 90 -tapahtumassa lokakuussa 2008, Côtén loukattua jalkansa ottelun kolmannessa erässä. Ottelun jälkeen media ja UFC:n presidentti Dana White kritisoivat Silvaa aiempaa huomattavasti passiivisemmasta ottelutyylistä. Silva puolustautui toteamalla, että oli pyrkinyt houkuttelemaan Côtén tekemään virheitä myöhemmissä erissä. UFC 97 -tapahtumassa , toukokuussa 2009, Thales Leiteksestä tuli ensimmäinen ottelija, joka selvisi UFC-häkissä täydet viisi erää Silvan kanssa. Mestari voitti ottelun tuomariäänin, mutta sai jälleen kritiikkiä passiivisesta ottelutyylistä ja yrityksistään provosoida Leites hyökkäämään. Elokuussa 2009 Silva siirtyi kevyeen raskaaseen sarjaan kohdatakseen Forrest Griffinin UFC 101 -tapahtumassa. Silva hallitsi ensimmäisessä erässä tekniseen tyrmäykseen päättynnyttä ottelua täysin, lyöden Griffinin kolmasti maahan ja pitäen käsiään pitkiä aikoja alhaalla, väistellen pystyottelijana tunnetun Griffinin iskut pelkästään pään liikkeillä. Ottelun jälkeen Griffin poistui häkistä juosten ennen virallista voittajan julistamista. Silvan oli seuraavaksi määrä palata keskisarjaan puolustamaan mestaruuttaan Vitor Belfortia vastaan. Alustavasti ensin UFC 108 ja sitten UFC 109 tapahtumaan suunniteltu ottelu peruuntui, koska Silva ei toipunut leikkauksesta odotetussa aikataulussa. Kohtaaminen sovittiin uudelleen UFC 112:een, mutta tällä kertaa Belfort loukaantui ennen ottelua. Hänen tilalleen Silvaa vastaan asettui Demian Maia. Huhtikuussa 2010 käyty ottelu sai kautta linjan negatiiviset arviot. Silva hallitsi kahta ensimmäistä erää nopeilla, yksittäisille iskuilla, antamatta Maialle mahdollisuuksia vastahyökkäyksiin. Kolmessa viimeisessä erässä Silva tyytyi kiertämään vastustajaansa ja pilkkaamaan tätä suullisesti sekä mm. riiputtamalla käsiään alhaalla ja ottamalla tanssiaskelia, paeten joka kerran kun Maia hyökkäsi. Silva voitti ottelun tuomariäänin. Dana White, joka yleensä pukee mestaruusvyön ottelijan päälle henkilökohtaisesti, jätti tämän tekemättä omien sanojensa mukaan ensimmäistä kertaa, ja poistui häkin ääreltä 4. erän aikana. Ottelun jälkeen Silva pyysi suoritustaan anteeksi. ===UFC: 2010-=== Elokuussa 2010 Silva kohtasi Chael Sonnenin UFC 117 -tapahtumassa. Ottelu oli Silvalle hänen UFC- uransa haasteellisin. Sonnen onnistui horjuttamaan Silvaa lyönneillä ja viemään tämän mattoon, missä hän tyypilliseen tapaansa hyökkäsi väsymättä lyönneillä Silvan guardista. Paljon kertovana tilastotietona Sonnen löi Silvaa ottelun aikana onnistuneesti 320 kertaa, kun tätä oli yhteensä lyöty kaikkien aikaisempien UFC-otteluidensa aikana vain 208 kertaa. Viidennen ja viimeisen erän puolivälissä Sonnen johti kaikkien arvostelutuomareiden pisteissä, mutta ajassa 3:25 Silvan onnistui lukita kolmiokuristus-käsivarsilukkoyhdistelmä, joka pakotti Sonnenin luovuttamaan. Ottelun jälkeen Silva kertoi loukanneensa kylkiluunsa ennen ottelua, harjoitellessaan judon olympiavoittaja Satshi Ishiin kanssa, ja loukkaantuminen oli haitannut Sonnenin maahanvientiyritysten torjuntaa. UFC:n presidentti Dana White ilmoitti Silvan ja Sonnenin kohtaavan välittömästi uudelleen. Sonnenin näytteestä löytyi kuitenkin Kalifornian urheilukomission testeissä raja-arvot ylittävä testosteroni-epitestosteroni- suhde, joka viittasi doping-rikkeeseen. Sonnen puolustautui lääkärintodistuksella, joka määräsi hänelle testosteronipistoksia normaalin hormonitason ylläpitämiseksi. Urheilukomission tutkimuksen lopputulos oli doping-rikkeen osalta vapauttava, mutta Sonnenin katsottiin rikkoneen ilmoitusvelvollisuuttaan ja valehdelleen komissiolle. Näin ollen Silvan ja Sonnenin ottelun tulosta ei muutettu, mutta Sonnen sai väliaikaisen kilpailukiellon. Silva kohtasi Vitor Belfortin lopulta helmikuussa 2011 UFC 126:ssa. Ottelu alkoi yli kaksi minuuttia pitkällä tunnusteluvaiheella. Lyhyen iskujen vaihdon jälkeen Silva yllätti Belfortin suoralla etupotkulla leukaan ja jatkoi lyönneillä maassa kunnes ottelu keskeytettiin ajassa 3.25. Tyrmäystappio oli Belfortin uran ensimmäinen. UFC 134 -tapahtumassa elokuussa 2011 Silvaa vastaan asettui viimeinen hänet voittanut mies, Yushin Okami. Silva osoitti jälleen ylivoimaisuutensa, väistellen Okamin iskuja suojaus alhaalla ja voittaen vakuuttavasti teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. UFC 134:n jälkeen Silva piti pitkän ottelutauon toipuakseen Okamia vastaan otellessaan saamastaan vammasta. Ottelutauon aikana Chael Sonnen ansaitsi mahdollisuuden mestaruusotteluun voittamalla Michael Bispingin. Silvan ja Sonnen toinen kohtaaminen oli määrä otella kesäkuussa 2012 Silvan kotimaassa Brasiliassa mutta logististen ongelmien vuoksi ottelu siirtyi UFC 148 -tapahtumaan Las Vegasiin.. Ottelun alla yleensä rauhallisesti julkisuudessa käyttäytyvä Silva vastasi Sonnenin suulliseen piikittelyyn poikkeuksellisen voimakkaasti, mm. uhkaamalla katkoa tämän hampaat ja töytäisemällä Sonnenia olkapäällään punnitustilaisuudessa . Silvan ja Sonnenin toinen kohtaaminen tapahtui 7. heinäkuuta 2012 MGM Grand hotellin areenalla Las Vegasissa. Noustuaan häkkiin Silva ryhtyi pyyhkimään kasvoilleen levitettyä vaseliinia yläruumiiseensa. Ottelijoiden kasvoille levitetty vaseliini ehkäisee haavojen aukeamista iskujen seurauksena mutta muualle ruumiiseen sen levittäminen on kiellettyä koska se tekee otteen saamisen vaikeammaksi. Ottelun tuomari Yves Lavigne huomasi Silvan toimet ja pyyhki vaseliinen pois. Sonnen onnistui välittömästi ottelun alussa kahden jalan alasviennissä ja hallitsi mattopainia koko erän, ohittaen Silvan guardin lähellä erän loppua. Haastaja ei kuitenkaan pystynyt erän aikana juurikaan vahingoittamaan Silvaa. Toisen erän alussa Sonnen pyrki jälleen alasvientiin mutta Silvan onnistui torjua yritys, joskin tuomari varoitti häntä Sonnenin housuihin tarttumisesta. Sonnenin kiertolyöntiyritys epäonnistui pahoin ja hän menetti tasapainonsa, kaatuen päin häkkiä. Silva hyödynsi tilanteen välittömästi, potkaisemalla haastajaa polvella rintaan ja jatkamalla lyönnein kunnes tuomari Lavigne keskeytti ottelun ajassa 1.55. Huolimatta ennen ottelua vaihdetuista loukkauksista, Sonnen kertoi ottelun jälkeen ihailevansa Silvaa. Silva voitti suorituksellaan 70 000 dollarin palkinnon illan parhaasta tyrmäyksestä. 6\. Heinäkuuta vuonna 2013 käydyssä UFC 162 tapahtumassa Silva lopulta hävisi titteliottelun tyrmäyksellä yhdysvaltalaista Chris Weidmania vastaan. Saman vuoden joulukuussa kaksikko kohtasi kehässä uudelleen jolloin Silva hävisi toistamiseen murtaessa tällä kertaa sääriluunsa Weidmenin blokatessa hänen alapotkuaan. Tämän jälkeen Silva on otellut UFC:ssä kuusi kertaa, joista saldona on yksi voitto, neljä tappiota ja yksi ratkaisematon ottelu. Viimeisimmän ottelunsa hän kävi 11.05.2019 yhdysvaltalaista Jared Cannonieria vastaan, jossa hän jälleen loukkasi jalkansa vastustajan potkaistessa häntä vasemman polven seutuville. ===Ottelutyyli=== Anderson Silva hallitsee suvereenisti kaikki vapaaottelun osa-alueet. Hänen erikoispiirteitään ovat ensiluokkainen pään liike, iskujen tarkkuus sekä jalkatyö, johon liittyy myös taito vaihtaa vaivattomasti kätisyyttä kesken ottelun. Mattopaini on yleisesti arvioitu hänen heikoimmaksi osa-alueekseen mutta tälläkin saralla hän on kyennyt voittamaan maailman huippuja kuten Dan Hendersonin ja Chael Sonnenin. Silva on UFC:n historian tarkin iskijä sekä useimmin vyötään puolustanut ja pitkäaikaisin mestari. Silvalla on Minotauro Nogueiran myöntämä musta vyö brasilialaisessa jujutsussa . Silva on harjoitellut vuodesta 2006 lähtien Black House-tiimissa, johon hänen lisäkseen kuuluvat mm. Lyoto Machida, Vitor Belfort ja Nogueiran veljekset Minotaruo ja Rogério. ===Doping=== Silva on sanonut syksyllä 2014 että steroideja käyttävät pitäisi sulkea pois. Hän itse jäi kuitenkin kiinni anabolisista steroideista 9. tammikuuta 2015. ==Yksityiselämä== Anderson Silva on naimisissa Dayane Silvan kanssa. Pariskunnalla on viisi lasta. Silva on vuonna 2011 julkaistun dokumenttielokuvan Like Water päähenkilö. Elokuva kertoo hänen valmistautumisestaan otteluun Chael Sonnenin kanssa UFC 117:ssä. Ennen urheilu-uraansa Silva työskenteli McDonald'sissa. ==Ottelut== Tulos Tilasto Vastustaja Tyyli Tapahtuma Päivämäärä Erä Aika Paikka Huomautuksia Tappio 33-7 (1) Michael Bisping Päätös (Yksimielinen) UFC Fight Night 84 27. helmikuuta 2016 5 Lontoo, Iso-Britannia Ei tulosta 33-6 (1) Nick Diaz NC (Ei tulosta) UFC 183 31. tammikuuta 2015 5 Las Vegas, Nevada, USA Silva voitti ottelun tuomariäänin yksimielisesti, mutta jäi kiinni dopingtestissä, samoin kuin myös vastustajansa Diaz ja ottelun tulos mitätöitiin. Tappio 33-6 Chris Weidman TKO (murtunut jalka) UFC 168 28. joulukuuta 2013 2 1:16 Las Vegas, Nevada, USA UFC:n keskisarjan mestaruusottelu Tappio 33-5 Chris Weidman KO (Lyönnit) UFC 162 6. heinäkuuta 2013 2 1:18 Las Vegas, Nevada, USA Menetti UFC:n keskisarjan mestaruuden. Voitto 33-4 Stephen Bonnar TKO (Polvi ja lyönnit) UFC 153 13. lokakuuta 2012 1 4:40 Rio de Janeiro, Brasilia Kevyen raskaansarjan ottelu. Voitto 32-4 Chael Sonnen TKO (Lyönnit) UFC 148 7. heinäkuuta 2012 2 1:55 Las Vegas, Nevada, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Teki uuden ennätyksen mestaruuden puolustamisessa (10 kertaa). Voitti Knockout of the Night -palkinnon. Voitto 31-4 Yushin Okami TKO (Lyönnit) UFC 134 27. elokuuta 2011 2 2:04 Rio de Janeiro, Brasilia Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitto 30–4 Vitor Belfort KO (Potku ja lyönnit) UFC 126: Silva vs. Belfort 2. helmikuuta 2011 1 3:25 Las Vegas, Nevada, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitto 29–4 Chael Sonnen Luovutus (Triangelikuristus) UFC 117: Silva vs. Sonnen 7. elokuuta 2010 5 3:32 Oakland, Kalifornia, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitti Fight of the Night ja Submission of the Night -palkinnot. Voitto 28–4 Demian Maia Päätös (Yksimielinen) UFC 112: Invincible 10. huhtikuuta 2010 5 5:00 Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta Voitto 27–4 Forrest Griffin KO (Lyönti) UFC 101: Declaration 8. elokuuta 2009 1 3:23 Philadelphia, Pennsylvania, USA Raskaan keskisarjan ottelu. Voitti Fight of the Night -ja Knockout of the Night -palkinnot. Voitto 26–4 Thales Leites Päätös (Yksimielinen) UFC 97: Redemption 18. huhtikuuta 2009 5 5:00 Montreal, Quebec, Kanada Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitto 25–4 CôtéPatrick Côté TKO (Polvivamma) UFC 90: Silva vs. Côté 25. lokakuuta 2008 3 0:39 Rosemont, Illinois, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitto 24–4 IrvinJames Irvin KO (Lyönnit) UFC Fight Night 14: Silva vs Irvin 19. heinäkuuta 2008 1 1:01 Las Vegas, Nevada, USA Raskaan keskisarjan ottelu. Voitto 23–4 HendersonDan Henderson Luovutus (Kuristus) UFC 82: Pride of a Champion 1. maaliskuuta2008 2 4:50 Columbus, Ohio, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitti Fight of the Night ja Submission of the Night -palkinnot. Priden World Welterweight -mestaruus ja UFC:n keskisarjan mestaruus yhdistyivät. Voitto 22–4 FranklinRich Franklin TKO (Polvet) UFC 77: Hostile Territory 20. lokakuuta2007 2 1:07 Cincinnati, Ohio, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitti Knock out of the Night -palkinnon. Voitto 21–4 MarquardtNate Marquardt TKO (Lyönnit) UFC 73: Stacked 7. heinäkuuta 2007 1 4:50 Sacramento, Kalifornia, USA Puolusti UFC:n keskisarjan mestaruutta. Voitto 20–4 LutterTravis Lutter Luovutus (Triangelikuristus) UFC 67: All or Nothing 3. helmikuuta 2007 2 2:11 Las Vegas, Nevada, USA Ei-titteli ottelu. Voitto 19–4 FranklinRich Franklin KO (Polvi) UFC 64: Unstoppable 14. lokakuuta 2006 1 2:59 Las Vegas, Nevada, USA Voitti UFC:n keskisarjan mestaruuden. Voitto 18–4 LebenChris Leben KO (Polvi) UFC Ultimate Fight Night 5 26. kesäkuuta 2006 1 0:49 Las Vegas, Nevada, USA UFC Debyytti Voitto 17–4 FryklundTony Fryklund KO (Kyynärpää) Cage Rage 16: Critical Condition 22. huhtikuuta 2006 1 2:02 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia Puolusti Cage Ragenn keskisarjan mestaruutta. Tappio 16–4 OkamiYushin Okami DQ (Laiton potku) Rumble on the Rock 8 20. tammikuuta 2006 1 2:33 Honolulu, Havaiji, USA ROTR WW -turnauksen avauskierros. Voitto 16–3 StoutCurtis Stout KO (Lyönnit) Cage Rage 14: Punishment 3. joulukuuta 2005 1 4:59 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia Puolusti Cage Ragen keskisarjan mestaruutta. Voitto 15–3 RiveraJorge Rivera TKO (Polvet ja lyönnit) Cage Rage 11: Face Off 30. huhtikuuta 2005 2 3:53 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia Puolusti Cage Ragen keskisarjan mestaruutta. Tappio 14–3 ChonanRyo Chonan Luovutus (Flying Scissor Heel Hook) Pride Shockwave 2004 31. joulukuuta 2004 3 3:08 Saitama, Saitama, Japani Voitto 14–2 MurrayLee Murray Päätös (Yksimielinen) Cage Rage 8: Knights of the Octagon 11. syyskuuta 2004 3 5:00 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia Voitti Cage Ragen keskisarjan mestaruuden. Voitto 13–2 HornJeremy Horn Päätös (Yksimielinen) Gladiator FC: Day 2 27. kesäkuuta 2004 3 5:00 Etelä-Korea Soul, Etelä-Korea Voitto 12–2 dos AnjosWaldir dos Anjos TKO (Kulman lopetus) Conquista Fight 1 20. joulukuuta 2003 1 5:00 Vitoria da Conquista, Brasilia Tappio 11–2 TakaseDaiju Takase Luovutus (Triangelikuristus) Pride 26: Bad to the Bone 8. kesäkuuta 2003 1 8:33 Jokohama, Japani Voitto 11–1 NewtonCarlos Newton KO (Lentävä polvi ja lyönnit) Pride 25: Body Blow 16. maaliskuuta 2003 1 6:27 Jokohama, Japani Voitto 10–1 OtsukaAlexander Otsuka Päätös (Yksimielinen) Pride 22: Beasts From The East 2 29. syyskuuta 2002 3 5:00 Nagoya, Japani Voitto 9–1 StiebingAlex Stiebling TKO (Lääkärin keskeytys) Pride 21: Demolition 23. kesäkuuta 2002 1 1:23 Saitama, Saitama, Japani Voitto 8–1 CarneiroRoan Carneiro Luovutus (Lyönnit) Mecca: World Vale Tudo 6 31. tammikuuta 2002 1 5:32 Curitiba, Brasilia Voitto 7–1 SakuraiHayato Sakurai Päätös (Yksimielinen) Shooto: To The Top 7 26. elokuuta 2001 3 5:00 Osaka, Japani Voitti Shooton keskisarjan mestaruuden Voitto 6–1 AlbuquerqueIsrael Albuquerque Luovutus (Iskut) Mecca: World Vale Tudo 5 9. kesäkuuta 2001 1 6:17 Curitiba, Brasilia Voitto 5–1 KatoTetsuji Kato Päätös (Yksimielinen) Shooto: To The Top 2 2. maaliskuuta 2001 3 5:00 Tokio, Japani Voitto 4–1 FontinelleClaudionor Fontinelle TKO (Iskut) Mecca: World Vale Tudo 4 16. joulukuuta 2000 1 4:35 Curitiba, Brasilia Voitto 3–1 BarretoJose Barreto TKO (Iskut) Mecca: World Vale Tudo 2 12. elokuuta 2000 1 1:06 Curitiba, Brasilia Tappio 2–1 AzeredoLuiz Azeredo Päätös (Yksimielinen) Mecca: World Vale Tudo 1 25. kesäkuuta 1997 1 25:14 Curitiba, Brasilia Voitto 2-0 CamõesFabrício Camões TKO (Luovutus) BFC 2 25. kesäkuuta 1997 1 25:14 Campo Grande, Brasilia Voitto 1-0 PinheiroRaimundo Pinheiro TKO (Kuristus) BFC 1 25. kesäkuuta 1997 1 1:53 Campo Grande, Brasilia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Brasilialaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit