Sophie Pascoe

Sophie Pascoe (s. 8. tammikuuta 1993, Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen parauimari, joka on osallistunut kolmiin kesäparalympialaisiin. Hän on saavuttanut niissä yhdeksän kultaa ja kuusi hopeaa, ja hän on Uuden-Seelannin parhaiten paralympialaisissa menestynyt urheilija. Hän on lisäksi voittanut MM-kisoissa pitkällä radalla kahdeksan kultaa, neljä hopeaa ja neljä pronssia ja lyhyellä radalla neljä kultaa ja kolme pronssia. == Varhainen elämä == Sophie Pascoe syntyi 8. tammikuuta 1993 Christchrurchissa Gary ja Jo Pascoelle. Hänellä on isosisko nimeltään Rebecca. Noin kaksi- ja puolivuotiaana Sophie jäi isänsä ajaman ruohonleikkurin alle, ja hänen jalkansa jouduttiin tämän vuoksi amputoimaan polvesta alaspäin. Sophie kävi koulua aluksi Halswell Primsty Schoolissa ja myöhemmin Lincoln High Schoolissa. Sophie Pascoe aloitti uimisen seitsemänvuotiaana. Häntä valmentaa Roly Crichton, joka on valmentanut häntä jo yli 14 vuotta, ja hän edustaa seuratasolla QEII Swim Clubia. == Ura == Pascoe kilpailee luokassa S10 vapaauinnissa, perhosuinnissa ja selkäuinnissa, luokassa SB9 rintauinnissa ja luokassa SM10 sekauinnissa. Hän osallistui 15-vuotiaana Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 ja on Uuden-Seelannin nuorin paralympiaedustaja. Hän voitti kisoissa kolme kultaa ja yhden hopean ja oli näin myös maan nuorin paralympiamitalisti. Vuoden 2009 vammaisuinnin MM- kisoissa hän saavutti neljä kultaa ja kolme pronssia. Lisäksi hän rikkoi neljä maailmanennätystä 100 metrin perhosuinnissa, 100 metrin selkäuinnissa sekä 100 ja 200 metrin sekauinneissa. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Pascoe saavutti kullan 100 metrin perhosuinnissa rikkoen samalla maailmanennätyksen. Lisäksi hän voitti kolme hopeaa. Lontoon kesäparalympialaisissa vuonna 2012 Pascoe osallistui kuuteen uintitapahtumaan ja saavutti kolme kultaa ja kolme hopeaa. Hän teki kaksi maailmanennätystä ja yhden paralympiaennätyksen. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän voitti viisi kultaa tehden samalla kolme maailmanennätystä 50 ja 100 metrin vapaauinneissa ja 100 metrin perhosuinnissa. Kaksi vuotta myöhemmin MM-kisoissa hän saavutti kolme kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia. Kullat tulivat 200 metrin sekauinnista, 100 metrin perhosuinnista ja 100 metrin vapaauinnista. Rio de Janeiron kesäparalympialaisissa vuonna 2016 hän osallistui viiteen uintitapahtumaan ja saavutti kolme kultaa ja kaksi hopeaa. Näin hänen paralympiamitaliensa määrä nousi viiteentoista, ja hän ohitti jousiampuja Eve Rimmerin, joka voitti 14 mitalia, menestyneimpänä uusiseelantilaisena paralympiaurheilijana. == Ennätykset == Tapahtuma Tulos Paikka Aika Muuta 50 m vapaauinti S10 27.78 Montreal, Kanada 18. elokuuta 2013 AR 100 m vapaauinti S10 59.77 Auckland, Uusi-Seelanti 16. huhtikuuta 2016 AR 200 m vapaauinti S10 2:12.35 Auckland, Uusi-Seelanti 9. joulukuuta 2016 AR 50 m selkäuinti S10 31.62 Auckland, Uusi-Seelanti 10. elokuuta 2014 AR 100 m selkäuinti S10 1:05.95 Montreal, Kanada 17. elokuuta 2013 AR 100 m rintauinti SB9 1:17.53 Montreal, Kanada 14. elokuuta 2013 AR 50 m perhosuinti S10 28.38 Auckland, Uusi-Seelanti 19. maaliskuuta 2013 WR 100 m perhosuinti S10 1:02.60 Auckland, Uusi-Seelanti 31. maaliskuuta 2016 WR 200 m sekauinti SM10 2:24.90 Rio de Janeiro, Brasilia 11. syyskuuta 2016 WR 400 m sekauinti SM10 5:23.67 Auckland, Uusi-Seelanti 19. joulukuuta 2015 WR Lyhenteiden selitykset: *AR = Alueen ennätys *WR = Maailmanennätys == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset uimarit Luokka:Uusiseelantilaiset vammaisurheilijat Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt