EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Simpsonit (9. tuotantokausi)

Simpsoneiden 9. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 1997 ja päättyi 17. toukokuuta 1998. Kauden DVD sisältää myös The Simpsons -elokuvan trailerin, animaationäytteitä, kommenttiraidan joka jaksolle, koosteet "A Moment With U2" ja "A Riff From Matt Groening", poistettuja kohtauksia, kuvagallerian ja TV-spotteja. The Simpsons Collectors Edition "Lisa Head" DVD -boksi sisältää kaikki kauden jaksot ja Simpsoneiden kahdennensadannen jakson "Homer ja roskakuskit". Boksi sisältää 4 DVD:tä, postikortteja ja jakso- oppaan. == Jaksoluettelo == === Hätä ei lue lakia (The City of New York vs. Homer Simpson) === === Rehtorin kahdet kasvot (The Principal and the Pauper) === === Saksofonin tarina (Lisa's Sax) === === Kauhujen talo osa 8 (Treehouse of Horror VIII) === === Mies ja pyssy (The Cartridge Family) === === Valmentajan poika (Bart Star) === === Kaksi rva Nahasapeemapetilonia (The Two Mrs. Nahasapeemapetilons) === === Enkelinäyttely (Lisa the Skeptic) === === Kaksi totuutta (Realty Bites) === === Jouluvaras (Miracle on Evergreen Terrace) === === Simpsonin laulava perhe (All Singing, All Dancing) === === Työni on huvini (Bart Carny) === === Homer hurmahenki (The Joy of Sect) === === Haaksirikko (Das Bus) === === Koomikon paluu (The Last Temptation of Krust) === === Rikos ja rakkaus (Dumbbell Indemnity) === === Perimä pelottaa (Lisa the Simpson) === === Avain onneen (This Little Wiggy) === === Maailman merille (Simpson Tide) === === Biljoonan dollarin seteli (The Trouble with Trillions) === === Perheen ankkurit (Girly Edition) === === Homer ja roskakuskit (Trash of the Titans) === === Kukkulan kunkku (King of the Hill) === === Missä Lisa? (Lost Our Lisa) === === Marge, eletään vaarallisesti! (Natural Born Kissers) === Simpsonit (09. tuotantokausi)
Jairzinho

Jair Ventura Filho (s. 25. joulukuuta 1944) eli Jairzinho on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja lajin maailmanmestari. Jairzinhoa pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista oikean laidan hyökkääjistä . Jairzinho halusi itse pelata keskushyökkääjänä, mutta hänen parhaina pelivuosinaan maajoukkueen keskushyökkääjänä pelasi Pelé. Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan Englannissa 1966 Jairzinhon saavutukset olivat vaatimattomia. Brasilia ei päässyt jatkoon alkulohkostaan, ja yhden kolmesta Brasilian ottelusta Jairzinho istui vaihtopenkillä. Seuraavana vuonna hänen oikea jalkansa murtui kahdesti, mutta mies kuntoutti itsensä ja palasi takaisin kentille. Meksikon MM-kisoissa 1970 Jairzinho oli uransa huipulla. Jokaisessa Brasilian ottelussa hän teki vähintään yhden maalin oikealta laidalta, ja Brasilia voitti maailmanmestaruuden. Kolmannet MM-kisansa Länsi-Saksassa 1974 Jairzinho pääsi pelaamaan mielipaikallaan keskushyökkääjänä. Hän teki kisoissa kaksi maalia. Brasilia jäi kisoissa mitaleitta, kun Puola voitti sen pronssiottelussa maalein 1-0. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åkeshovin linna

thumb|Åkeshovin linna Åkeshovin linna () on linna Tukholman Åkeshovin kaupunginosassa, Bromman kaupunginosa-alueella. Linna valmistui vuonna 1642 vapaaherra ja valtakunnanmarsalkka Åke Axelsson Natt och Dagille,Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 339–340. Norstedts, Tukholma 2012. joka oli ostanut tilan jo vuonna 1635 sen silloiselta omistajalta Christoffer Ludvig Raschelta. Tila tunnettiin tuolloin nimellä Nockeby. Linnaa on sen jälkeen muutettu useaan otteeseen, ja arkkitehti Carl Hårleman suunnitteli vuonna 1723 ja 1740-luvulla rakennetut lisäosat. Linnan viimeisin restaurointi toteuttiin vuonna 1958. Tukholman kaupungin ostettua linnan vuonna 1904 siitä tehtiin mielisairaala. Myöhemmin se muutettiin kouluksi, kunnes se siirtyi Bromman seurakunnan haltuun. Vuodesta 1988 lähtien linna on toiminut konferenssikeskuksena ja hotellina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Linnan kotisivut Luokka:Tukholman linnat
Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna oli Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 14. helmikuuta 1937. Vaakuna pohjautuu Neuvostoliiton vaakunaan. Siinä on maanviljelyn (puuvilla, vehnäja sirppi) ja raskaan teollisuuden (vasara) symbolit, sekä lisäksi uzbekkien symboli, matto. Nouseva aurinko Keski-Aasian kartan yllä kuvaa tulevaisuutta tässä maanosassa. Punaisen tähden viisi sakaraa kuvaa "sosialistista vallankumousta kaikilla viidellä mantereella". Lipussa on Neuvostoliiton motto ("Kaikkien maiden työläiset, liittykää yhteen!") sekä venäjäksi että uzbekiksi (Бүтүн дүне пролетарлари, бирлашинтиз!; nykyisin latinalaisin kirjaimin: Bütün düne proletarlari, birlashintiz!). Maan nimi on lyhennetty vaakunaan vain uzbekistanilaisilla aakkosilla: Ўз. С.С.Р., joka tulee sanoista Ўзбекистон Совет Социалистик Республикаси, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta. Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta käytti toisintoa tästä vaakunasta, jossa valtion motto oli sekä karakalpakiksi että uzbekiksi, ja tasavallan nimi oli lyhennetty muotoon: ҚҚ АССР. Vaakuna vaihdettiin vuonna 1992 nykyiseen Uzbekistanin vaakunaan, johon säästettiin paljon osia neuvostotasavallan vaakunasta. == Katso myös == * Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu Luokka:Neuvostotasavaltojen vaakunat vaakuna Luokka:Uzbekistanilainen kulttuuri
Musée d’Art Moderne Grand-Duc Jean

Musée d'Art Moderne Grand-Duc Jean, lyhyemmin Mudam, on modernin taiteen museo Luxemburgin kaupungissa Luxemburgissa. Se vihittiin käyttöön 1. heinäkuuta 2006. Museo on omistettu Luxemburgin suurherttua Jeanille. Museon rahoituksesta vastaa Luxemburgin valtion kulttuuriministeriö. Museorakennuksen on suunnitellut Pritzker-palkittu arkkitehti I. M. Pei, ja se maksoi noin 88 miljoonaa euroa. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Luxemburgin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Taidemuseot
Armeijaryhmä B (länsirintama)

Armeijaryhmä B () oli Saksan vuoden 1940 länsirintaman taisteluihin osallistunut armeijaryhmä. Sen komentajana oli sotamarsalkka Fedor von Bock syyskuusta 1939 joulukuuhun 1941. Armeijaryhmä muodostettiin 10. lokakuuta 1939 ja sen ensimmäiseksi tehtäväksi asetettiin Saksan rajan turvaaminen Emsjoelta armeijaryhmä C:n rajalle asti ja samalla valmistautua hyökkäykseen Alankomaihin ja Belgiaan. Erich von Mansteinin suunnitelman mukaan armeijaryhmä B:n tehtävä Ranskan valloituksessa oli vetää osa brittiläisistä ja ranskalaisista joukoista Belgian suuntaan ja siten viedä painetta pois armeijaryhmä A:n Ardenneille suuntautuneelta päähyökkäykseltä. Bockin komennossa oli 29 divisioonaa, joista kolme panssaroituja. Lisäksi armeijaryhmää tuki Luftwaffen toinen lennosto. == Joukot == Armeijaryhmä BLexikon der Wehrmacht Pvm Yhtymät Huom! Marraskuu 1939 4., 6. ja 8. armeija Toukokuu 1940 6. ja 18. armeija Kesäkuu 1940 4., 6., 9. armeija ja Panssariryhmä Kleist Heinäkuu 1940 4. ja 7. armeija Elokuu 1940 4., 6. ja 7. armeija Syyskuu 1940 4., 6. ja 18. armeija Tammikuu 1941 4., 17., 18. armeija ja 2. panssariryhmä Toukokuu 1941 4. ja 9. armeija ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset armeijaryhmät toisessa maailmansodassa Luokka:Länsirintama (toinen maailmansota)
Vapaaherran elämää

Vapaaherran elämää on Ultra Bran ensimmäinen pitkäsoitto. Albumi oli Suomen virallisella listalla yhteensä seitsemän viikkoa, korkeimmillaan sijalla 11. Se on myös Ultra Bran ainoa albumi, josta on julkaistu C-kasettiversio. Sen A-puolella ovat kappaleet 1-7 ja B-puolella kappaleet 8-14. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # Kappaleet 1, 3, 6, 8–10, 13 ja 14 on sovittanut Kerkko Koskinen, kappaleet 2, 4, 5, 7 ja 11 Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi sekä kappaleen 12 Koskinen ja Lehtinen. ==Kokoonpano== * Terhi Kokkonen, laulu * Vuokko Hovatta, laulu * Anna Tulusto, laulu * Arto Talme, laulu * Olli Virtaperko, laulu * Joel Melasniemi, kitara * Tommi Saarikivi, basso * Kerkko Koskinen, piano, laulu * Kari Pelttari, trumpetti, pikkolo, flyygelitorvi * Marko Portin, tenorisaksofoni, bassoklarinetti * Ilmari Pohjola, pasuuna * Jan Pethman, lyömäsoittimet * Antti Lehtinen, rummut, patarumpu ===Vierailijat=== * Niko Kokko, bassopasuuna (1–3, 5, 6, 8, 9, 11–14) * Mikko Koponen, trumpetti (3, 6, 11, 14) * Timo Lassy, huilu (2, 3, 9), alttosaksofoni (1, 6, 11) * Mikko Karjalainen, trumpetti (1, 2), flyygelitorvi (9) * Janne Murto, huilu (2, 3) * Saija Lahtinen, harppu (14) ====Jouset==== kappaleissa 3, 6, 11, 13 ja 14 * Pasi Heikkilä, viulu * Villeveikko Honkkila, viulu * Jussi Jaatinen, viulu * Babe Kokkonen, viulu * Elli Palovaara, viulu * Marja Sinbel, viulu * Maarit Holkko, alttoviulu * Joona Nissinen, alttoviulu * Sasha Mäkilä, sello * Olli Virtaperko, sello ====Kuoro==== kappaleessa 14 Ultra Bra, Agit-prop, Jussi Chydenius, Anni Eerikäinen, Kristiina Halkola, Samuli Harjunpää, Maarit Holkko, Virpi Moskari, Laura Mäkelä, Sasha Mäkilä, Samuli Mäkisalo, Juha Partanen, Petriikka Pohjanheimo, Ville Putro, Jukka Puurula, Katja Pätiälä, Ilona Rinne, Johanna Rusama, Jesse S., Timo S., Tuuli Saksala, Peppe Träskman ja Miira Tuominen ==Singlet== == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 esikoisalbumit Luokka:Ultra Bran albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Kroketti (albumi)

Kroketti on vuonna 1997 julkaistu Ultra Bran albumi. Albumi oli Suomen virallisella listalla (top 40) vuosina 1997–1999 yhteensä 90 viikkoa. Korkeimmillaan se oli sijalla kolme. Yhtyeen paluukiertueen vuoksi Svart Records julkaisi albumista LP-versiot kesäkuussa 2017. Levyjä oli kolme erivärista. Punaista levyä julkaistiin 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Myös kullanvärisiä levyjä oli saatavilla vain pieni määrä. Vuonna 2020 Levykauppa Äx julkaisi levystä C-kasetti-version levymerkillä Lipposen levy ja kasetti. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # Kappaleet 1, 3, 11 ja 13 on sovittanut Kerkko Koskinen ja kappaleet 2, 4–10 ja 12 Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi. ==Kokoonpano== * Vuokko Hovatta, laulu * Terhi Kokkonen, laulu * Anna Tulusto, laulu * Arto Talme, laulu, baritonisaksofoni * Olli Virtaperko, laulu * Kerkko Koskinen, piano * Joel Melasniemi, kitara * Tommi Saarikivi, basso * Antti Lehtinen, rummut, kirkonkellot, patarummut * Jan Pethman, lyömäsoittimet * Kari Pelttari, trumpetti, flyygelitorvi, wah-trumpetti * Ilmari Pohjola, pasuuna * Marko Portin, saksofoni, klarinetti, bassoklarinetti ===Vierailijat=== * Tuomo Eerikäinen, käyrätorvi (10) * Mikko Karjalainen, trumpetti (13) * Sari Koljonen, huilu, alttohuilu (7) * Niko Kokko, bassopasuuna (1, 3) * Timo Lassy, huilu (1, 3, 4, 11), tenorisaksofoni (13) * Piia Maunula, oboe (7) * Anna-Riitta Ropo, käyrätorvi (10) * Tuomas Setälä, käyrätorvi (10) * Jarna Stedt, käyrätorvi (10) * Mika Ylärakkola, fagotti (5, 7), kontrafagotti (7) * Marisa Östberg, huilu, pikkolohuilu (7) ====Jouset==== kappaleissa 5, 11 ja 13 * Marja Sinbel, viulu * Laura Airola, viulu * Pasi Heikkilä, viulu * Maarit Holkko, viulu * Lotta Nykäsenoja, viulu * Ninni Poijärvi, viulu * Antti Untamala, viulu kappaleissa 3, 6 ja 12 * Laura Airola, viulu * Elina Jalas, viulu * Pauliina Kokkonen, viulu * Lotta Nykäsenoja, viulu * Elina Palovaara, viulu * Ari Poutiainen, viulu * Maarit Holkko, alttoviulu * Jukka Puurula, alttoviulu * Tiia Makkonen, sello * Olli Virtaperko, sello ====Kuoro==== kappaleessa 2 Ultra Bra, Pekka Aarnio, Petriikka Pohjanheimo, Krista Putkonen ja Susanna Torvinen == Singlet == == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Asmo Jaakkola: Ultra bra -yhtyeen yhteiskunnallinen ja ulkomusiikillinen imago. 18.11.1997. Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Ultra Bran albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Thomas Conrad von Baldenstein

Thomas Conrad von Baldenstein (14. syyskuuta 1784 Baldenstein – 28. tammikuuta 1878 Baldenstein) oli sveitsiläinen ornitologi, entomologi ja mehiläishoitaja. Conrad tutki Alppien linnustoa ja julkaisi lukuisia kirjoituksia aiheesta. Hän myös ensimmäisenä kuvaili hömötiaisen. Conrad von Baldenstein, Thomas Conrad von Baldenstein, Thomas Conrad von Baldenstein, Thomas Luokka:Mehiläishoitajat
Kalifornia (albumi)

Kalifornia on vuonna 1999 julkaistu Ultra Bran albumi. Albumi debytoi Suomen virallisen listan ykkösenä, pysyi kärjessä kahdeksan viikkoa ja pysyi listalla 29 viikon ajan. Yhtyeen paluukiertueen vuoksi Svart Records julkaisi albumista LP-versiot elokuussa 2017. Levyjä oli kolmea eri väriä. Läpinäkyvää kultaista levyä julkaistiin 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Myös kullanväristä vinyyliä oli saatavilla vain rajoitettu, pieni erä. Levyn kannessa on kuva sveitsiläisen taidemaalarin ja kuvanveistäjän Alberto Giacomettin teoksesta Annette IV. == Arvostelut == Soundin Alex Nieminen antoi albumille neljä tähteä ja totesi sen olevan "seesteinen, mietiskelevä ja selkeästi bändin kunnianhimoisin pitkäsoitto". ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # Kappaleet 1–3, 5, 7, 8, 10, 11 ja 13 ovat sovittaneet Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi, Jan Pethman ja Tommi Saarikivi, kappaleet 4 ja 9 Koskinen, Melasniemi, Pethman ja Saarikivi sekä kappaleet 6 ja 12 Koskinen. ==Kokoonpano== * Vuokko Hovatta, laulu * Terhi Kokkonen, laulu * Arto Talme, laulu * Olli Virtaperko, laulu * Kerkko Koskinen, piano, urku, rhodes, taustalaulu * Joel Melasniemi, kitara, syntetisaattori * Tommi Saarikivi, basso * Antti Lehtinen, rummut, taustalaulu * Jan Pethman, lyömäsoittimet, rummut * Kari Pelttari, trumpetti * Ilmari Pohjola, pasuuna * Marko Portin, saksofoni, baritonisaksofoni, klarinetti, bassoklarinetti ===Vierailijat=== * Tommi Hyytinen, käyrätorvi (1, 6, 10) * Heikki Hämäläinen, viulu (11) * Krista Jäänsola, viulu (4) * Niko Kokko, bassopasuuna (11) * Mikko Koponen, trumpetti (11) * Juha Kortehisto, pasuuna (11) * Satu Laine, viulu (11) * Yrjö Lasonpalo, viulu (11) * Timo Lassy, huilu (1, 2, 5–7, 9, 11, 12) * Tanja Louhelainen, käyrätorvi (1, 6, 10) * Lotta Nykäsenoja, viulu (4) * Jussi Pesonen, viulu (11) * Mikko Pesonen, viulu (11) * Jukka Puurula, taustalaulu (10) * Seppo Rautasuo, viulu (11) * Tuomas Setälä, käyrätorvi (1, 6, 10) * Anna Tulusto, laulu (4, 11) ====UB-jouset==== kappaleissa 2–7, 9 ja 12 * Minna Pensola, 1-viulu * Laura Airola, 1-viulu * Sakari Laukola, 1-viulu * Antti Untamala, 1-viulu * Maija Linkola, 2-viulu * Petra Rönkkö, 2-viulu * Pauliina Valtasaari, 2-viulu * Maarit Holkko, alttoviulu * Mikko Perkola, alttoviulu * Joel Laakso, sello * Tiia Makkonen, sello ==Singlet== Kappaleella Eniten laulavat Kerkko Koskinen, Arto Talme, Antti Lehtinen, Tommi Saarikivi ja Joel Melasniemi.Ultra Bra 1999: Ilmiöitä / Eniten. Helsinki: Johanna Kustannus. Pyramid CD 1000 264 732 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Otto Talvio: Patetiaa pakoon Kaliforniaan. Ylioppilaslehti 5.3.1999. * Alex Nieminen: Kalifornia . Soundi 4/1999. Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Ultra Bran albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Vesireittejä

Vesireittejä on Ultra Bran musiikkialbumi vuodelta 2000. Albumi nousi ilmestyessään suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen ja pysyi top 40:ssä yhteensä 19 viikkoa. Yhtyeen paluukiertueen vuoksi Svart Records julkaisi albumista LP-versiot elokuussa 2017. Levyjä oli kolmea eri väriä. Sinistä levyä julkaistiin 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Myös kullanvärinen painos oli rajoitettu. Levyn teon yhteydessä nauhoitettiin myös muun muassa kesällä 2000 singlenä julkaistu ”Villiviini” ja vuonna 2001 kokoelma-albumilla Sinä päivänä kun synnyin julkaistu ”Kalpeat kasvot” sekä keskeneräisiksi jääneet ”Aukioille kiiruhtava tuuli” ja ”Maailman rikkain tyttö”. == Arvostelut == Soundin Asko Alanen antoi albumille neljä tähteä. Hänen mukaansa ”laulut möyrivät rinnassa ja raikuvat korvissa vahvasti ja nautittavasti”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # Kaikki kappaleet ovat sovittaneet Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi. ==Kokoonpano== * Vuokko Hovatta, laulu * Terhi Kokkonen, laulu * Arto Talme, laulu * Olli Virtaperko, laulu * Kerkko Koskinen, piano, laulu * Joel Melasniemi, kitara * Tommi Saarikivi, basso, laulu * Antti Lehtinen, rummut * Jan Pethman, lyömäsoittimet * Kari Pelttari, trumpetti * Ilmari Pohjola, pasuuna * Marko Portin, saksofoni, huilu ===Vierailijat=== * Tuomo Eerikäinen, käyrätorvi (13) * Tommi Hyytinen, käyrätorvi (13) * Jonte Knif, skalmeija (7, 9), säkkipilli (7) * Marko Nyberg, ohjelmointi (13) * Jukka Puurula, taustalaulu (1) * Milla Unkila, käyrätorvi (13) * Tuukka Vihtkari, fagotti (13) * DJ Zäppä, levarit (1) ====Jouset==== kappaleissa 4, 8, 11 ja 13 * Minna Pensola, viulu * Laura Airola, viulu * Sakari Laukola, viulu * Maija Linkola, viulu * Eriikka Maalismaa * Petra Rönkkö, viulu * Antti Untamala, viulu * Pauliina Valtasaari, viulu * Mikko Perkola, alttoviulu * Lotta Poijärvi, alttoviulu * Joel Laakso, sello * Tiia Makkonen, sello * Olli Virtaperko, sello ==Singlet== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ultra Bra – Kappale kappaleelta: Vesireittejä * Asko Alanen: Levyarvostelu - Vesireittejä (Soundi 11/2000) * Radiomafian artistihaastattelu levyyn liittyen Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Ultra Bran albumit
Tadžikistanin lippu

Tadžikistanin lippu on Tadžikistanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 24. marraskuuta 1992 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Lipun värit ovat samat kuin entisen Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan lipussa, eli punainen, valkoinen ja vihreä. Punainen on voiton ja auringon symboli, valkoinen kuvaa maan tärkeintä viljelykasvia, puuvillaa ja vihreä taasen maan antimia. Valkoisessa kentässä lipun keskellä on maan täydellistä itsenäisyyttä kuvaava kultainen kruunu. Kruunun yläpuolella on kaaressa seitsemän viisisakaraista tähteä. Numero seitsemän ilmentää tadžikkien kulttuurissa inhimillisiä hyveitä. Taivaassa oli legendan mukaan seitsemän hedelmätarhaa, joita erotti seitsemän vuorta ja jokaisen vuoren huipulla oli tähti. Kuvio kuvaa kokonaisuutena kaikkien luokkien yhtenäisyyttä ja kaikkien kansojen ystävyyttä. == Katso myös == * Tadžikistanin vaakuna * Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu == Lähteet == Luokka:Valtioiden liput Luokka:Tadžikistan
Sinä päivänä kun synnyin

Sinä päivänä kun synnyin on Ultra Bran vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi. Kaksois-CD:n ensimmäisellä levyllä on vanhoja, jo varsinaisilla albumeilla julkaistuja kappaleita. Toisella levyllä on harvinaisempia kappaleita, joista kaikkia ei ollut aikaisemmin edes levytetty. Toisella levyllä on mukana myös Ultra Bran ensimmäisen julkaisun, vuosia aiemmin loppuunmyydyn Houkutusten kiihottava maku -EP:n sisältö. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla (top 40) vuosina 2001–2003 yhteensä 26 viikkoa, joista kaksi viikkoa sijalla yksi. Albumin ensimmäisen cd:n sisällöstä julkaistiin 19. toukokuuta 2017 kahden LP-levyn kokoelma-albumi nimellä Sinä päivänä kun synnyin (vol. 1). Albumin uudelleenjulkaisu liittyy yhtyeen kesällä 2017 tekemään paluukiertueeseen. LP-kokoelman julkaisi Ainoa Productions. Kokoelman jälkimmäinen levy julkaistiin hieman myöhemmin osana kokoelma-albumia Sinä päivänä kun synnyimme, joka sisältää levyn kappaleet hieman toisessa järjestyksessä sekä joitain muita yhtyeen singleillä julkaistuja remix- versioita kappaleista sekä muutamia aiemmin julkaisemattomia nauhoituksia. ==Kappaleet== ===CD 1=== # (Kroketti 1997) # (Kalifornia 1999) # (Kroketti 1997) # (Kroketti 1997) # (Vesireittejä 2001) # (Vapaaherran elämää 1996) # (Kroketti 1997) # (Vesireittejä 2001) # (Kroketti 1997) # (Vesireittejä 2001) # (Vapaaherran elämää 1996) # (Vapaaherran elämää 1996) # (Kalifornia 1999) # (Kalifornia 1999) # (Kalifornia 1999) # (Vesireittejä 2001) # (Vesireittejä 2001) # (Kalifornia 1999) # (Kroketti 1997) # (Vesireittejä 2001) # (Kroketti 1997) Vuoden 2017 LP-kokoelmassa kappaleet ovat samassa järjestyksessä. Ensimmäisen levyn molemmilla puolilla ja toisen levyn A-puolella on viisi kappaletta. Toisen levyn B-puolella on kuusi kappaletta. ===CD 2=== # (single, 2001) # (Villiviini -single 2000) # (Tehty poliittisten laulujen kilpailuun 1997) # (Kroketille tarkoitettu, sittemmin pois jäänyt kappale) # (Tyttöjen välisestä ystävyydestä -single 1998) # (Rubikin kuutio -single 2000) # (Eurovision laulukilpailuihin tehty kappale, 2000) # (Aikaisemmin julkaisematon kappale) # (Telialle tehty mainoskappale 1998) # (Aikaisemmin julkaisematon kappale) # (Ilmiöitä -single 1999) # (Kahdeksanvuotiaana -single 1997) # (Vapaaherran elämää 1996) ;Houkutusten kiihottava maku (1995) # * # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jussi Niemi: Sinä päivänä kun synnyin . Soundi 10/2001. * Otto Talvio: Komissaareista villiviiniin - Ultra Bra. Ylioppilaslehti 19.10.2001. Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka:Ultra Bran albumit
Cristofano Allori

Cristofano Allori (17. lokakuuta 1577 – 1. huhtikuuta 1621) oli italialainen taidemaalari, joka edusti myöhempää firenzeläistä manierismia ja keskittyi muotokuvamaalaukseen. Allori syntyi Firenzessä ja sai ensimmäiset maalarinoppinsa isältään Alessandro Allorilta. Hän opiskeli Gregorio Paganin (1558–1605) alaisuudessa, joka pyrki yhdistämään venetsialaisen maalaustaiteen rikkaan värimaailman firenzeläiseen yksityiskohtien tarkkuuteen. Allorin maalauksille on tunnusomaista luonnonmukaisuus ja yksityiskohtien tekninen täydellisyys. Hänen maalaustaiteen tekniikan hallintaa osoittaa sekin, että hänen Correggion teoksista tekemiään kopioita pidettiin Correggion tekeminä kopioina. Hänen parhaimpana teoksenaan pidetään Palazzo Pittissä sijaitsevaa maalausta "Judit surmaa Holoferneen". Juditin mallina oli Allorin rakastajatar, kaunis Mazzafirra, joka esiintyi myös hänen Magdalan Maria maalauksessaan; Holoferneen pään uskotaan esittävän Alloria itseään. Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1577 syntyneet Luokka:Vuonna 1621 kuolleet Luokka:Manierismin taiteilijat Luokka:Muotokuvamaalarit
Gëlle Fra

Gëlle Fra, virallisemmin Monument du Souvenir, on muistomerkki Luxemburgin kaupungissa, Luxemburgissa. Se sijaitsee Place de la Constitution -aukiolla, Ville Hauten kaupunginosassa, Luxemburgin keskustassa. Sen on suunnitellut luxemburgilainen kuvanveistäjä Claus Cito, ja se edustaa nykyisin luxemburgilaista vapautta ja vastarintaa. == Kuvaus == Muistomerkin keskeisin osa on 21 metrin korkeuteen kohoava graniittinen obeliski. Obeliskin päällä on kullattu pronssipatsas, joka esittää naista pitelemässä laakerinseppelettä. Muistomerkin juurella on kaksi pronssista hahmoa, esittäen niitä luxemburgilaisia sotilaita jotka osallistuivat vapaaehtoisesti ensimmäiseen maailmansotaan Ranskan puolesta. Toinen hahmoista on makuuasennossa, palveluksessa kuolleena, kun taas toinen hahmoista istuu murehtien toveriaan. == Historia == Gëlle Fra pystytettiin alun perin vuonna 1923 niiden tuhansien luxemburgilaisten muiston kunniaksi, jotka taistelivat ensimmäisessä maailmansodassa ranskalaisten rinnalla. Luxemburgia miehittäneet saksalaiset kuitenkin purkivat muistomerkin Elokuun 6. päivänä vuonna 1940. Tämä synnytti mielenosoituksia, jotka Gestapo hajotti. Gëlle Frasta tuli näin luxemburgilaisen vapauden ja vastarinnan symboli. Vuonna 1985 se pystytettiin uudelleen Place de la Constitutionille. Luokka:Luxemburgin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Muistomerkit Luokka:Obeliskit
Pihlajaveden rautatieasema

Pihlajaveden rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Pihlajaveden kylässä Keuruun kaupungissa, entisen Pihlajaveden kunnan alueella rataosalla . Liikennepaikalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät taajamajunat. Kaikki henkilöjunat käyttävät raidetta 1. Haapamäen rautatieasemalle on matkaa 12,3 kilometriä. Vuonna 1883 käyttöön otettu Pihlajaveden pysäkki sijoitettiin syrjäiselle paikalle muutamia kilometrejä kirkosta itään lähinnä junien kohtaamispaikaksi ja korotettiin asemaksi vuonna 1888. Aseman seutu kasvoi merkittävyydessään pian kirkonkylän veroiseksi, mutta ei koskaan erityisen suureksi taajamaksi. Arkkitehti Knut Nylanderin suunnittelema asemarakennus on valmistunut vuonna 1883 ja sitä laajennettiin arkkitehti Bruno Granholmin piirustusten mukaan vuonna 1902. Lipunmyynti asemalla lopetettiin vuonna 1972. Asemarakennus vaurioitui 1980-luvulla sattuneessa tulipalossa, minkä jälkeen junasuoritus siirrettiin parakkirakennukseen. Asemarakennus korjattiin entiselleen, mutta asema muutettiin samoihin aikoihin miehittämättömäksi.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 193. Helsinki: Karttakeskus, 2010. Junakohtaukset miehittämättömällä liikennepaikalla tulivat mahdollisiksi, kun Pihlajavedelle asennettiin aukiajettavat vaihteet vuonna 1996 ja otettiin käyttöön radio-ohjaukseen perustuva kauko-ohjaus vuonna 1998 ensimmäisenä rautatieliikennepaikkana Suomessa. Tavaraliikenne Pihlajaveden asemalla lakkautettiin vuonna 1999, mutta asema on edelleen henkilöliikenteen käytössä ja junien kohtauspaikkana. Asema-alueen rakennukset siirtyivät vuonna 2007 Senaatti-kiinteistöille ja edelleen myyntiin. Asemarakennus on ollut postitoimiston ja nahka-alan yrityksen toimintojen loputtua tyhjillään. Aseman lähettyvillä sijaitsee Pihlajaveden kyläkoulu. Koulun entinen nimi oli Pihlajaveden kunnan Aseman kansakoulu. Koulun ulkonäössä on vaikutteita asemarakennusarkkitehtuurista. Pihlajaveden asemaa pommitettiin talvisodassa. Kolme puna-armeijan lentokonetta pudotti noin 30 pommia 29. joulukuuta 1939. Kolme ihmistä kuoli ja kolme raidetta vaurioitui. Aseman oven vieressä on tapausta käsittelevä muistolaatta. ==Pihlajaveden asemapäälliköt== * Matti Aatami Ravantti, 1967–70 * Bruno Vilhelm Helminen, 2.9.1952–1.1.1967 * Hugo Henrik Puusaari, 17.6.1937–2.9.1952 * Väinö Verner Louhivaara, 12.6.1930–17.6.1937 * Edvard Alarik Lybeck, 2.6.1928–12.6.1930 * Väinö Gustaf Nikolainen, 31.5.1926–2.6.1928 * Oskar Alvar Gröndahl, 28.5.1909–31.5.1926 * Johan Ulrik Nörlund, 1895–1909 * Karl Alfred Hjelt, 1893–95 * Johan Alfred Holm, 1887–88 Lähdehttp://pihlajavesi.keuruu.fi/kuvagalleriat/kylaen- historiaa/1169-pihlajaveden-rautatieasema-aino-korja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pihlajaveden kylä *Ilmakuva Pihlajaveden rautatieasemalta *Vanha ja uusi Pihlajaveden asemalla 1997 Luokka:Keski-Suomen henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Keuruun rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Rautatieasema Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Carl Peter Holböll

Carl Peter Holböll (1795 – 1856) oli tanskalainen upseeri Tanskan kuninkaallisessa laivastossa. Hollböll palveli kruunun virkamiehenä Etelä- Grönlannissa 1820-luvulta alkaen. Hän kiinnostui Grönlannin luonnosta ja kuvaili ensimmäisenä tundraurpiaisen. Hän kuvaili myös härkälinnun ja tunturihaukan, mutta myöhemmät nimistötutkijat ovat muuttaneet näiden lajien taksonomian ja antaneet Hollböllin nimen härkälinnun Amerikassa ja Itä- Siperiassa esiintyvälle alalajille. Hollböll hukkui laivan haaksirikkoutuessa ollessaan palaamassa Kööpenhaminasta Grönlantiin. == Lähteet == * Mearns, Barbara & Mearns, Richard 1988: Biographies for Birdwatchers. - Academic Press. ISBN 0-12-487422-3 Luokka:Tanskalaiset ornitologit Luokka:Tanskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
Ab urbe condita (kirja)

__NOTOC__ Ab urbe condita () on roomalaisen historioitsija Titus Liviuksen kirjoittama kirja, joka kertoo Rooman osittain myyttisestä menneisyydestä, alkaen Rooman perustamisesta vuonna 753 eaa. Teos kertoo roomalaisten urhoollisista saavutuksista. Teokseen viitataan usein nimellä Rooman historia. Livius aloitti teoksen kirjoittamisen noin vuonna 27 eaa. ja se päättyy vuoteen 9 eaa. Ab urbe condita on alun perin sisältänyt 142 kirjaa, mutta nykypäiviin niistä on säilynyt vain 35. Kirjat 1–10 kertovat Rooman perustamisesta ja samnilaissodista, kirjat 21–45 kertovat toisesta puunilaissodasta ja päättyvät sotaan Perseusta vastaan. Ab urbe conditasta on säilynyt hyvin toista puunilaissotaa kuvaava jakso, jossa on erityisesti kuvattu sodan puhkeamiseen johtaneet tapahtumat, roomalaisten ja karthagolaisten välien kiristyminen ja vaivalloinen Alppien ylittäminen. Kirjasta kuvastuu roomalaisten voimakas kansallinen ilo ja ylpeys siitä, että heidän onnistui lopulta selviytyä voittajina "viekkaasta ja vaarallisesta perivihollisestaan" Hannibalista. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Alkuteos === * === Suomennokset === * * * * * * == Aiheesta muualla == * Ab urbe condita (Rooman historia), Kirjat I–III * Ab urbe condita (Rooman historia), Kirjat IX–XXVI * Ab urbe condita (Rooman historia), Kirjat XXVII–XXXVI Luokka:Antiikin latinankieliset kirjat Luokka:Kirjat historiasta
Otmar von Verschuer

Otmar Freiherr von Verschuer (16. heinäkuuta 1896 – 8. elokuuta 1969) oli saksalainen biologi, joka tuli tunnetuksi eugeniikan ja rotuhygienian tutkijana. Verschuer uskoi, että kansallissosialistien haaveileman ”herrarodun” kehittämisessä tarvittaisiin kaksostutkimusta. Otmar von Verschuer työskenteli Frankfurtin perinnöllisysbiologian ja rotuhygienian laitoksessa. Hänen tunnetuin oppilaansa oli Josef Mengele, josta tuli myöhemmin Auschwitzin keskitysleirin johtava lääkäri, jota kutsuttiin ”kuolemanenkeliksi”.Anu Nousiainen: Helsingin Sanomat/Kuukausiliite Huhtikuu 2007, s. 51 Vuonna 1942 von Verschuerinsta tuli Berliinin Antropologian ja perinnöllisyystieteen laitoksen johtaja. Mengele lähti mukaan työskentelemään entisen opettajansa kanssa rotuhygienian parissa.Skeletons in the Closet of German Science Deutsche Welle == Lähteet == Luokka:Saksalaiset biologit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Valter Thomé

Valter Thomé (5. elokuuta 1874 Pudasjärvi – 1. helmikuuta 1918 Vihti) oli suomalainen arkkitehti. Thomé valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1898. == Elämä == Thomé työskenteli 1890-luvun loppupuolella Lars Sonckin, Grahn, Hedman & Wasastjernan ja Onni Törnqvistin toimistoissa. Vuonna 1900 hän perusti toimiston yhdessä opiskelutoverinsa Karl Lindahlin kanssa. Oman toimiston hän perusti vuonna 1905. Vuosina 1909–1912 hänellä oli toimisto yhdessä Bröderna Uddin kanssa. Vuonna 1912 Valter Thomé perusti toimiston yhdessä veljensä Ivar Thomén kanssa. Lisäksi hän teki itsenäisiä töitä ja toimi vuonna 1900 Yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina. Thomén veljekset voittivat vuonna 1916 arkkitehtikilpailun Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalosta. Rakennus toteutettiin vasta vuonna 1930, ja silloin sen sai tehtäväkseen Sigurd Frosterus. Lauri Karan johtama Hyvinkään punakaartin osasto surmasi sisällissodan aikana Vihdissä Thomén ja tämän veljet Williamin ja Ivarin. Kuolintavoiksi on Kansallisarkiston sotasurmat -sivustossa ilmoitettu sekä pistimenhaava vatsassa että ampuminen. William Thomé oli ammatiltaan metsänhoitaja. Veljessarjan neljäs, taiteilija Verner Thomé, ei ollut veljiensä mukana tuona traagisena päivänä. == Tuotantoa == thumb|Pallaksen talo. === Valter Thomé === * Perhon kirkko – 1903 * Pallaksen talo, Kirkkokatu 8, Oulu – 1907 * Vanha PYP:n talo, Pekurinkulma, Kirkkokatu 12, Oulu – 1910 * Wikkulan talo, Asemakatu 12, Oulu – 1911 * Engelinaukio 1, Eira, Helsinki – 1913 * Erottajankatu 9, Helsinki – (1911) * Voikkaan tehdaspalokunnan talo – 1912 * Kemin tullikamari (nyk Jalokivigalleria) – 1912 * Mäntän paperitehdas, Mänttä (1905–1914) * Aino ja Oskar Kallaksen talo, Tartto, Viro – 1914 === Karl Lindahl & Valter Thomé 1900–1905 === * Oulun kauppahalli – 1901 * Otavan talo, Uudenmaankatu 10, Helsinki – 1906 * Vanha Poli, Lönnrotinkatu 29, Helsinki – 1903 * Hovinsaaren kansakoulu, Ruununmaankatu 2, Kotka – 1908 === Valter Thomé & Bröderna Udd 1909–1912 === * Erottajankatu 5, Helsinki – 1910 * Erottajankatu 7, Helsinki – 1910 * Bulevardi 22, Helsinki – 1911 * Annankatu 2, Helsinki – 1911 === Valter ja Ivar Thomé 1912–1918 === * Varkauden keskustan asemakaava – 1913 (ja kaavan täydennys 1917) * Laakspohjan kartano, Lohja – 1914 * Noormarkun ruukin virkailija-asunnot – 1915 * Porvoon säästöpankki, nykyinen seurakuntatalo – 1915 * Suomen yhdyspankin konttori, Raahe – 1915 * Mäntän Klubi, Mänttä – 1920 Rakennus valmistui vasta Thomén veljesten kuoleman jälkeen, ja sen suunnittelun vei loppuun arkkitehti W. G. Palmqvist. * Hotelli Finlandia (nyk. parantola), Punkaharju – 1914 * Pieksämäen vanha kaupungintalo, Pieksämäki – 1918 ==Katso myös== * Vihdin teloitukset == Lähteet == == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Hermann Werner Siemens

Hermann Werner Siemens (20. elokuuta 1891 Charlottenburg – 1969) oli saksalainen kaksostutkimuksen pioneereihin lukeutuva lääketieteen tohtori. Siemens opiskeli Münchenissä ja Berliinissä ja väitteli tohtoriksi 1918. Siemensin mukaan on nimetty perinnöllinen kehityspoikkeama Christ-Siemens- Tourainen oireyhtymä, perinnöllinen ihosairaus Hallopeau-Siemensin oireyhtymä ja lapsilla esiintyvä ihosairaus Siemensin oireyhtymä I.http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/919.html ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Invercargill

Invercargill on Uuden-Seelannin Eteläsaaren eteläosassa, Foveaux’nsalmen poukamassa sijaitseva kaupunki. Asukkaita on 49 830 (2001). Kaupunki toimii keskuksena alueensa lypsykarja- ja lampaanhoitotaloudelle. Siellä on myös lannoiteteollisuutta. Valtaosa kaupankäynnistä kulkeutuu kohteeseensa noin 25 kilometrin päässä sijaitsevan Bluffin sataman kautta. Kaupungin tunnetuin maamerkki on luultavasti William Sharpin suunnittelema punaisista tiilistä rakennettu 42,5 metriä korkea vesitorni, joka valmistui 1889. ==Historia== Maorit saapuivat Invercargillin seudulle viimeistään 1100-luvulla Bluffin runsaiden kala- ja lintuvarantojen houkuttelemina. He harjoittivat valaanpyyntiä ja pellavakauppaa. Ensimmäiset eurooppalaiset tulivat Eteläsaaren etelärannikolle 1700-luvun lopulla. Vuonna 1856 kenraalikuvernööri Thomas Gore Browne myöntyi maanviljelijöiden esittämään pyyntöön Bluffin sataman perustamisesta. Samalla hän ehdotti vastaavalle kaupungille nimeä Invercargill kunnianosoitukseksi skotlantilaiselle William Cargillille, joka vaikutti Otagon ja Southlandin alueiden hallinnossa. Invercargillin alkuvaiheiden maanmittauksesta vastanneen John Turnbull Thomsonin suunnittelu leveine katuineen antaa kaupungille yhä merkittävän leimansa. ==Ilmasto== Rannikkoseudulla sijaitsevan Invercargillin ilmasto on leuto, ja vuosittainen lämpötilanvaihtelu asettuu keskimäärin vain noin kymmenen celsiusasteen välille. Keskilämpötila on tammikuussa 18,6 °C ja heinäkuussa 9,5 °C. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Uuden-Seelannin kaupungit
Sano että rakastat mua

Sano että rakastat mua () on ruotsalainen nuortenelokuva vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Daniel Fridell. == Juoni == Sano että rakastat mua on tarina tytöistä, jotka haluavat tulla keinolla millä hyvänsä rakastetuksi. Minihameet ja napapaidat, pojat saavat väärän käsityksen ja päähenkilö Fatou joutuu raiskatuksi. Niin itseään kuin muitakin piiloutumalla hän yrittää kätkeä tapahtuneen, mutta totuus selviää ja pojat joutuvat oikeuteen. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Nuortenelokuvat
Cullen Jones

Cullen Jones (s. 29. helmikuuta 1984 Bronx, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Jones nousi kuuluisuuteen vuoden 2006 Pan Pacific- mestaruuskilpailuissa. Siellä hän ui uuden kilpailuennätyksen 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21.84. Lisäksi hän oli mukana maailmanennätyksen rikkoneessa 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa Michael Phelpsin, Jason Lezakin ja Neil Walkerin kanssa. Samalla joukkueella Jones oli voittamassa MM- kilpailuissa 2007 kultaa, rikkoen samalla kilpailuennätyksen. Samoissa MM- kilpailuissa hän jäi toiseksi 50 metrin vapaauinnissa, häviten Benjamin Wildman-Tobrinerille ainoastaan kuusi sekunnin sadasosaa. Pekingissä 2008 Jones oli mukana voittamassa kultamitalia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa uivat myös Michael Phelps, Garret Weber-Gale ja Jason Lezak. Voitto tuli Lezakin huiman päätösosuudella, jolla hän ohitti Ranskan Alain Bernardin tuoden Yhdysvallat maailmanennätysajalla täpärään voittoon. Rooman MM- kilpailuissa 2009 hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti lopulta maailmanmestaruuden. Jones saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,54 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka voitti loppukilpailussa kultaa. Jones on opiskellut Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan yliopistossa. == Ennätykset == * 50 jaardin vapaauinti (25 jaardin rata) – 19,07 * 50 metrin vapaauinti (50 metrin rata) – 21.40 * 100 metrin vapaauinti (50 metrin rata) – 48,31 == Lähteet == * Saavutukset swimrankings.net- sivustolla ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * USA Swimming Bio Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moritz Balthasar Borkhausen

Moritz Balthasar Borkhausen (3. joulukuuta 1760 Gießen – 30. marraskuuta 1806 Darmstadt) oli saksalainen luonnontieteilijä. Borkhausen opiskeli Gießenin yliopistossa. Hän työskenteli virkamiehenä Hessenissä. Borkhausen kuvaili ja nimesi ensimmäisenä isokäpylinnun. Hänen nimeämiensä kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Borkh.. == Teoksia == * Naturgeschichte der europäischen Schmetterlinge (1788–94) * Versuch einer Erklärung der zoologischen Terminologie (1790) * Versuch einer forstbotanischen Beschreibung der in Hessen-Darmstädter Landen im Freien wachsenden Holzarten (1790) * Tentamen dispositionis plantarum Germaniae seminiferarum secundum new fact methodum A staminum situ proportione(1792) * Botanisches Wörterbuch (1797) * Theoretisch-praktisches Handbuch der Forstbotanik und Forsttechnologie (1800–1803) * Deutsche Ornithologie oder Naturgeschichte aller Vögel Deutschlands (1810). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1760 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Kastilian rajavuoret

Kastilian rajavuoret () on vuorijono Iberian niemimaalla. Se kulkee itä–länsi- suunnassa kutakuinkin Espanjan Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen etelärajaa pitkin kohti Portugalia ja halkaisee niemimaan keskustasangon (mesetan) kahtia. Vuorijono koostuu useasta pienemmästä vuoristosta, joista suurimmat ovat Kastilia ja Leónin ja Madridin itsehallintoalueiden rajalla kulkeva Sierra de Guadarrama ja Kastilia ja Leónin, Kastilia-La Manchan ja Extremaduran itsehallintoalueiden rajalla kulkeva Sierra de Gredos. Läntisin vuoristoista, Serra da Estrela, sijaitsee Portugalin puolella. Kastilian rajavuorten korkein huippu on Sierra de Gredosin alueella, Ávilan maakunnassa sijaitseva Pico de Almanzor, 2 592 metriä. Luokka:Espanjan vuoret Luokka:Kastilia ja León
Stefan Nystrand

Stefan Nystrand (s. 20. lokakuuta 1981 Haninge, Ruotsi) on ruotsalainen uimari, MM-mitalisti ja maailmanennätysmies. Hänen päälajinsa on vapaauinti. Nystrand on voittanut kuusi henkilökohtaista mitalia ja neljä viestimitalia MM-kisoissa. Ainoan pitkän radan MM-mitalinsa hän on voittanut Melbournen MM- kilpailuissa 2007 uidessaan 50 metrin vapaauinnissa pronssia uudella Ruotsin ennätyksellä 21,97. Pitkän radan EM-kilpailuissa Nystrand on saavuttanut yhden kullan, seitsemän hopeaa ja kolme pronssia. Lyhyen radan EM-kilpailuista hänellä on 16 mitalia, joista 11 on kultaisia. Kultamitaleista neljä on 50 metrin vapaauinnista, kaksi 100 metrin vapaauinnista ja loput viesteistä. Marraskuussa 2007 Nystrand ui maailmancupissa Berliinissä 50 metrin (20,93) ja 100 metrin vapaauinnin (45,83) lyhyen radan maailmanennätykset, joista jälkimmäinen paransi entistä ennätystä lähes puoli sekuntia. Jo elokuussa 2007 hän oli uinut pitkässä altaassa 100 metrillä vapaata 47,91 jääden vain 0,07 sekuntia Pieter van den Hoogenbandin ME:stä. Aftonbladet arvioi syksyllä 2007, että Nystrand on Carolina Klüftin jälkeen Ruotsin toiseksi suurin suosikki kultamitalistiksi Pekingin olympiakisoissa. Nystrand on osallistunut olympialaisiin vuosina 2000, 2004 ja 2008, ja hänen paras sijoituksensa olympialaisissa on neljäs sija 50 metrin vapaauinnissa. 50 metrin vapaauinnissa lyhyellä radalla hänellä oli aikanaan kaikkien aikojen kolmanneksi paras aika 21,15, jonka hän ui EM-kilpailuissa 2001. Nystrand edustaa Neptun-seuraa ja hänen valmentajanaan toimii entinen Ruotsin päävalmentaja Anne Forsell. Nystrandin mukaan hänen kuntonsa parantumisen selitys on ennen kaikkea ruokatottumusten muuttaminen. Nystrand jätti roskaruoan pois 2005, minkä jälkeen hänen painonsa on pudonnut 10 kiloa. == Ennätykset == === Pitkä rata === * 50 metrin vapaauinti – 21,45 * 100 metrin vapaauinti – 47,37 === Lyhyt rata === * 50 metrin vapaauinti – 20,70 * 100 metrin vapaauinti – 45,54 ==Lähteet== *Saavutukset ja ennätykset swimrankings.net-sivustolla === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilari Äijälä

Ilari Äijälä (s. 30. syyskuuta 1986 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisenä Ykkösessä Honkaa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai laitalinkki. Äijälä ilmoitti jalkapallouransa päättymisestä 22.11.2017Ilari Äijälä lopettaa pelaajauransa – ”Päätös kypsyi viime kauden aikana”. ==Seurajoukkueura== Äijälä aloitti jalkapallon Malmin Palloseurassa ja siirtyi kahdeksanvuotiaana Helsingin Jalkapalloklubin Malmin kaupunginosajoukkueeseen. Samassa joukkueessa pelasi muiden muassa Perparim ja Mehmet Hetemaj. HJK:ssa hän oli mukana voittamassa B-juniorien Suomen mestaruutta. Kaudeksi 2004 hänet nostettiin vasta perustettuun reservijoukkueeseen Klubi 04:än. Äijälä nousi kaudeksi 2005 ensimmäistä kertaa HJK:n edustusjoukkueeseen. Alkukaudesta 2007 hänet vuokrattiin peliajan perässä FC KooTeePeen joukkueeseen Grant Smithin tultua HJK:hon. Kaudeksi 2008 hän siirtyi Myllykosken Palloon, jossa Äijälä kuului runkopelaajien joukkoon kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2011 hän siirtyi FC Honkaan. Äijälä jakoi kauden 2011 Liigacupin maalipörssin voiton KuPSin Ilja Venäläisen kanssa kuudella osumalla.Dudu Liigacupin maalipörssin piikkipaikalla Tammikuussa 2015 Äijälä solmi kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigaan nousseen KTP:n kanssa. ==Maajoukkueura== Äijälä on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 EM-kilpailuissa. Äijälä osallistui maajoukkueen Trinidad & Tobagon pelileirille 2012. Maajoukkue koostui lähinnä Pohjoismaissa pelaavista pelaajista.http://www.fchonka.fi/uutiset/ilari_aijala_a_maajoukkueen_kanssa_karibian_pelileirille ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Profiili Veikkausliigan sivustolla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sharpen luku

Sharpen luku tai Sharpen mittari on rahoituksessa käytetty riskin suhdeluku, jolla mitataan salkunhoitajien ja portfolion suorituskykyä. Se vertaa sijoitukselta odotettua ylituottoa sen tuoton volatiliteettiin eli arvonvaihteluun, eli kuinka monta lisätuottoprosenttia on pystytty saavuttamaan kutakin riskiyksikköä kohden. Yksinkertainen sijoituksen onnistumisen arviointi pelkän voiton tai tappion perusteella ei kerro sitä kuinka hyvin salkunhoitaja on onnistunut työssään. Absoluuttisista tuotoista ei voida päätellä sitä miten salkunhoitaja on onnistunut suhteessa muihin sijoittajiin tai vertailuindeksiin, mutta Sharpen luku pyrkii edustamaan sijoitusten tuoton määrää suhteessa sen riskiin. Toisin sanoen, ammattimaiset salkunhoitajat pyrkivätkin hyödyntämään rahoitusmarkkinoiden epätäydellisyydet ja tehottomuudet (ks. markkinoiden tehokkuus) investoimalla alihinnoiteltuihin sijoituskohteisiin. Käytännössä Sharpen luku kuvaa siis sitä, kuinka paljon kyseessä olevan tuoton saamiseksi on jouduttu kantamaan riskiä. Esimerkiksi jos kaksi salkunhoitajaa on onnistunut saamaan 10% tuoton salkulleen, niin alhaisemman riskitason salkku on onnistunut suhteessa vielä paremmin. Mittarissa riskittömän koron ylittävää osuutta eli "ylituottoa" tai "epänormaalia tuottoa" (ks. CAP-malli) verrataan salkun sisältämään kokonaisriskiin, eli mitä suurempi Sharpen luku on, niin sitä suurempi on salkun tuotto suhteessa sen sisältämään riskitasoon. Nobel-palkittu taloustieteilijä William F. Sharpe (1966, 1994) määritteli mittarinsa matemaattisen kaavan seuraavasti: : S_i = \frac{E[r_i-r_f]}{\sigma_i} = \frac{E[r_i-r_f]}{\sqrt{Var[r_i-r_f]}}, missä r_i kuvaa sijoituksen i tuottoa, r_f on riskittömän vertailusijoituksen tuotto (esimerkiksi S&P500; -indeksin riskitön tuotto tai 3 kk:n Euriborin arvo), E[r_i-r_f] on odotettu "ylituotto" eli riskittömän sijoituksen ylittävä tuotto ja \sigma_i kuvaa sijoituksen i volatiliteettia eli keskihajontaa. Positiivinen Sharpen luku kertoo kannattavasta riskinotosta ja negatiivinen luku kertoo riskitöntä korkoa huonommasta tuotosta. == Katso myös == * Treynorin luku * Jensenin alfa * Capital Asset Pricing -malli == Lähteet == Luokka:Rahoitus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bob Gerard

Frederick Roberts ”Bob” Gerard (19. tammikuuta 1914 Leicester, Iso-Britannia – 26. tammikuuta 1990 South Croxton, Iso-Britannia) oli brittiläinen kilpa- autoilija. Hän menestyi parhaiten Grand Prix -kilpailuissa ennen Formula 1 -sarjaa. Gerardin ura kilpa-ajajana alkoi 1930-luvulla tämän ajaessa erilaisissa sprintti- ja trial-kilpailuissa. Hän menestyi 1940-luvulla voittamalla vuosien 1946-1949 välisenä aikana ERA:n autoilla Empire Trophyn kolme kertaa peräkkäin sekä voittamalla kahdesti Jerseyn katuradalla. Saavutustensa ansiosta vuonna 1949 hänet palkittiin Brittiläisten kilpa- ajajien kerhon kultaisella tähdellä. Formula 1:n MM-sarjassa Gerard ajoi kahdeksassa kilpailussa vuosina 1950–51, 1953–54 ja 1956–57, muttei saavuttanut yhtään pistettä (parhain sijoitus kuudes), koska eroavuudet suorituskyvyssä kärkitalleihin ja hänen kalustoonsa olivat liian suuret. Lopullisesti Gerard eläköityi kilpa-ajoista vuonna 1961 ja alkoi johtaa kilpatalleja 1980-luvulle saakka, mm. F2-sarjassa ajattamalla veljenpoikaansa Julian Gerardia. Vuonna 1974 Gerard perusti autoliikkeen Bob Gerard Ltd:n Leicestershireen. Lisäksi Leicestershiren Mallory Parkin radan yksi kaarteista on nimetty hänen mukaansa. ==F1-tulokset== Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet 1950 Bob Gerard ERA B ERA 1.5 L6s GBR 6 \- 0 1950 Bob Gerard ERA A ERA 1.5 L6s MON 6 500 SUI BEL FRA ITA - 0 1951 Bob Gerard ERA B ERA 1.5 L6s SUI 500 BEL FRA GBR 11 GER ITA ESP - 0 1953 Bob Gerard Cooper T23 Bristol BS1 2.0 L6 ARG 500 NED BEL FRA 11 GBR Kesk. GER SUI ITA - 0 1954 Bob Gerard Cooper T23 Bristol BS1 2.0 L6 ARG 500 BEL FRA GBR 10 GER SUI ITA ESP - 0 1956 Bob Gerard Cooper T23 Bristol BS1 2.0 L6 ARG MON 500 BEL FRA GBR 11 GER ITA - 0 1957 Bob Gerard Cooper T44 Bristol BS2 2.2 L6 ARG MON 500 FRA GBR 6 GER PES ITA - 0 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Grand Prix -kuljettajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Eteläiset Alpit

Eteläiset Alpit tai Uuden-Seelannin Alpit () on vuorijono Uuden-Seelannin Eteläsaaren länsiosassa. Vuoriston nimesi James Cook 23. maaliskuuta 1770. Vuoriston korkein vuori on Mount Cook, joka yltää 3 754 metrin korkeuteen. Se on myös koko Uuden-Seelannin korkein kohta. Vuoristossa on Mount Cookin lisäksi 16 muuta yli 3 000 metriä korkeaa huippua. Siellä on myös noin 360 jäätikköä, joista suurin on 27 kilometriä pitkä Tasmanin jäätikkö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden-Seelannin maantiede Luokka:Oseanian vuoristot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit