EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elli Ansas

Elin (Elli) Ammy Augusta Ansas, o.s. Åkerberg (23. joulukuuta 1872 Kristiinankaupunki – 26. joulukuuta 1950 Vaasa) oli Vaasaan käytännöllisen naisopiston perustaja ja johtaja. Ansaksen vanhemmat olivat värjärimestari Reinhold Emil Åkerberg ja Selma Augusta o.s. Fontell. Hän kävi Helsingin jatko-opiston ja avioitui toimittaja Frans Ossian Ansaan kanssa 26.4.1894. Vuoteen 1916 hän toimi saksankielen ja piirustuksen opettajana Vaasan suomalaisessa ja ruotsalaisessa tyttökoulussa. Ossian Ansas kuoli 1916, ja samana vuonna Elin Ansas perusti Vaasaan käytännöllisen naisopiston, jonka johtajana hän toimi sen lakkauttamiseen, vuoteen 1948, saakka. Koulun idea syntyi, kun hän ensimmäisen maailmansodan sytyttyä joutui jäämään Saksaan ja seurasi siellä samanlaisen koulun toimintaa.Ansas, Elin Emmy Augusta, Kansallisarkisto Ansas kävi jatko-opiston, josta hän valmistui 1894. Hän teki 1892 ja 1914 opintomatkoja Saksaan, 1922 Saksaan, Itävaltaan ja Italiaan ja jälleen 1923 Saksaan. Hän työskenteli valmistavan koulun opettajana Vaasassa 1890–1893 ja jatkoi opetustyötä solmittuaan 1894 avioliiton. Vuosina 1900–1910 ja 1911 hän työskenteli Vaasan suomalaisen ja ruotsalaisen tyttökoulun saksan kielen opettajana. Hän oli Martta-piiriliiton sihteeri Vaasassa 1911–1926.Aikalaiskirja 1934, sivu 35. Hän osallistui Helsingissä järjestettyyn kolmanteen pohjoismaiseen naisasiakongressiin. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Svea: från Viborg till Vasa; några minnesanteckningar av Svea Öberg, toim. Harry Holtti. Hfors, Göteborg: Fria missionsförbundet: Meros förlag, 1982 (Sisältää muistelmia Elli Ansaan koulusta). Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Jozabed

Jozabed Sánchez Ruiz eli Jozabed (s. 8. maaliskuuta 1991 Mairena del Alcor, Sevillan maakunta) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Primera Divisiónin Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Jozabed on Sevillan kasvatti, mutta ei koskaan noussut seuran edustusjoukkueeseen. Parhaimmillaan hän pelasi kakkosjoukkueessa Sevilla Atléticossa kolmanneksi korkeimman sarjatason Segunda División B:n otteluita kausina 2011–2013. Kauden 2012–2013 kevätpuoliskoksi hän siirtyi toiseksi korkeimman sarjatason Segunda Divisiónin Ponferradinaan, ja kaudella 2013–2014 hän edusti saman sarjan Jaénia. Jaénin pudottua Segundasta Jozabed siirtyi kaudeksi 2014–2015 korkeimman sarjatason Primera Divisiónin Rayo Vallecanoon, jonka kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen. Hän debytoi Primerassa 4. lokakuuta 2014 ottelussa Barcelonaa vastaan. Kaudella 2015–2016 hän vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa ja oli liigan eniten maaleja tehneitä keskikenttäpelaajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jozabed La Ligan sivustolla * Jozabed BDFutbol-sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Andorran ruhtinaskumppanit

Andorran ruhtinaskumppanit ovat Andorran valtionpäämiehet, jotka hallitsevat Andorraa yhdessä. Vuonna 1278 tehdyn sopimuksen perusteella ruhtinaskumppanit ovat Urgellin piispa ja Foix’n kreivi. Kyseinen kreivinarvo periytyi lopulta Ranskan kuninkaalle, ja nykyään toinen ruhtinaskumppani onkin Ranskan presidentti. Aikaisemmin Andorra maksoi ruhtinaskumppaneille palkkiota vuorovuosin: Urgellin piispalle maksettiin parillisina vuosina 12 $ sekä kuusi kinkkua, kuusi kanaa sekä kuusi kokonaista juustoa kun taas Ranskan presidentille maksettiin parittomina vuosina 460 $. Palkkioiden maksamisesta on sittemmin luovuttu. Andorran perustuslaki, joka astui voimaan 1993, määrittelee ruhtinaskumppanit maan valtiopäämiehiksi, mutta toimeenpanovalta on Andorran pääministerillä. Lisäksi perustuslaki erottaa toisistaan lainsäädännöllisen, toimeenpanevan ja tuomiovallan. Vuonna 2009 Ranskan presidentti Nicolas Sarkozy uhkasi eroavansa ruhtinaskumppanin virasta vastalauseena Andorran vahvalle pankkisalaisuuslaille. Myös Urgellin piispa on uhannut useaan otteeseen eroavansa ruhtinaan paikaltaan, mikäli Andorra laillistaisi abortin. Nykyiset ruhtinaskumppanit ovat Ranskan presidentti Emmanuel Macron, joka nousi virkaan 14. toukokuuta 2017, ja Urgellin piispa Joan Enric Vives Sicília, joka on toiminut virassa 12. toukokuuta 2003 lähtien. == Katso myös == * Luettelo Andorran ruhtinaskumppaneista == Lähteet == *
Julia Widgrén

Julia Viktorina Rosalie Widgrén (25. joulukuuta 1842 Vaasa – 27. marraskuuta 1917 Vaasa) oli suomalainen valokuvaaja. Hänellä oli pitkä ja menestyksekäs ura ateljeevalokuvaajana Vaasassa. Hänen valokuvaamonsa toimi 1866–1904 ja oli hyvin suosittu. Sillä oli sivuliikkeitä myös Vaasan ulkopuolella. Hän oli yksi naispuolisista suomalaisista valokuvauksen uranuurtajista. Hänen aikanaan 1890-luvun alussa Suomessa oli noin 65 naisvalokuvaajaa. Widgrénin tunnetuimpia valokuvia on kuva kahleissa istuvista Antti Isotalosta ja Antti Rannanjärvestä. Kuva oli esillä Vaasan kotiteollisuusnäyttelyssä ja sai siellä paljon huomiota.Mervi Autti. Agricolan keskustelusivu Vuonna 1876 Widgren otti sarjan kansatieteellisiä kuvia, joista tuli tunnetuksi kuva vöyriläisestä morsiamesta. Näitä kansatieteellisiä kuvia hän myös väritti käsin, jotta värikkäät kansanpuvut pääsivät paremmin esille. Lisäksi Julia Widgrén teki opintomatkan Keski-Eurooppaan1890-luvulla tutustuen eurooppalaisten valokuvaajien toimintaan. Sen jälkeen hän laajensi kuvaustoimintaansa kaupunki- ja maisemakuvaukseen tallentaen runsaasti katumaisemia ja tapahtumia Vaasasta. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Katarina Andersson: Wasafotografer under 1800-talet-Waasalaisvalokuvaajia 1800-luvulla, Pohjanmaan museo,1993. * Lukkarinen, Rita & Widgrén, Julia & Klockars, Britta: Julia Widgrénin jalustanjäljillä : Vaasa nyt ja sata vuotta sitten, Pohjanmaan museo, 2007. ==Aiheesta muualla== * Julia Widgrén Valokuvataiteen museossa * Julia Widgrenin vapaasti ladattavia kuvia Finna.fi:ssä Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Jon Lomberg

Jon Lomberg (s. 1948) on yhdysvaltalainen avaruustaiteilija ja tiedetoimittaja. Hän on ollut mukana muun muassa Carl Saganin alkuperäisessä 1980-luvun Cosmos-televisiosarjassa, josta hän voitti Primetime Emmy- palkinnon, ja suunnittelemassa Voyager-luotaimissa olevia kultaisia äänitteitä. Vuonna 1998 Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni nimesi Marsin lähellä sijaitsevan asteroidin hänen mukaansa Asteroidi Lombergiksi kunnioittaakseen hänen saavutuksiaan tiedejournalismin alalla. Lomberg johtaa One Earth: New Horizons Message Project -projektia, jonka tarkoituksena on luoda joukkoistamisen avulla ulkoavaruuteen lähetettävä viesti NASAn New Horizons -luotaimeen. ==Aiheesta muualla== * Taiteilijan virallinen sivusto * One Earth: New Horizons Message Project ==Lähteet== Luokka:Tiedetoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Avaruustaiteilijat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satisfaction (yhdysvaltalainen televisiosarja)

Satisfaction on yhdysvaltalainen draamakomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 17. heinäkuuta 2014. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta. Suomessa sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yle TV2:lla sunnuntai-iltaisin 13.3.–22.5.2016. Kanava hankki esitysoikeudet myös sarjan toiseen tuotantokauteen, joka esitetään maanantaisin alkaen 12. kesäkuuta 2017. == Juoni == Pankkiiriliikkeessä työskentelevä Neil Truman ja hänen vaimonsa Grace ovat olleet naimisissa 18 vuotta ja heillä on yksi tytär. Heidän on kuitenkin vaikea löytää yhteistä aikaa ja kumpikin kaipaa vaihtelua vanhoihin rutiineihin. Neil saa tietää, että hänen vaimonsa harrastaa seksiä miesprostituoidun, Simonin, kanssa. Neil ryhtyy itsekin seksipalveluiden tarjoajaksi ja päättää uusien kokemusten myötä yrittää korjata suhdettaan vaimonsa kanssa. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Sarjan esittely Ylen sivuilla Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamakomediasarjat Luokka:USA Networkin televisio-ohjelmat
Lappeenrannan keskustaajama

Lappeenrannan keskustaajama on Suomen 12. suurin taajama ja Lappeenrannan kaupungin hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Etelä-Karjalassa Lappeenrannan ja Taipalsaaren alueilla. Taajamassa asuu 56 452 ihmistä, joista Lappeenrannassa 56 446 ja Taipalsaarella 6 henkilöä.Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2017 Taajaman pinta-ala on 55,02 km² ja väestötiheys 1 026,0 as./km². Taajaman alueella on 48 Lappeenrannan keskustan, eteläisen, pohjoisen, läntisen ja Lauritsalan alueen kaupunginosaa. Idässä, etelässä ja lännessä taajama ulottuu pieniltä osin myös kaupunginosien ulkopuolelle maaseudulle. Pohjoisessa taajama ulottuu Kivisalmen yli Taipalsaaren Kuivaketveleelle. Vuonna 2014 taajaman asukkaista vain yksi asui Taipalsaaren puolella. Koko Lappeenrannan väestöstä puolestaan 76 prosenttia asui taajaman alueella. Taajama on myös Lappeenrannan kaupunkiseudun keskustaajama. Kaupunkiseudun lähitaajamia (2019) ovat Hytti, Iitiä (osittain Lemillä), Saimaanharju (Taipalsaarella) ja Taipalsaaren kirkonkylä (Taipalsaarella). Näistä Saimaanharju on Taipalsaaren väestöllinen keskus ja läheinen Taipalsaaren kirkonkylä hallinnollinen keskus. == Lähteet == Luokka:Etelä-Karjalan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset Keskustaajama Luokka:Taipalsaari
Disa Aspegren

Disa Valborg Aspegren, o.s. Lindberg (15. maaliskuuta 1910 Kuopio – 2. syyskuuta 1974 KuopioSport Reference ) oli suomalainen kilpauimari. Aspegren, uransa aikana Lindberg, oli ensimmäinen Pohjoismaiden mestaruuteen yltänyt suomalainen naisuimari. ”Urheilumme kasvot” -teoksen (1973, s. 818) mukaan hänestä kehittyi jo nuorena tyttönä yksi Suomen kaikkien aikojen kansainvälisesti merkittävimpiä naisuimareita. Hänen seuransa oli Helsingfors Simsällskap (HSS). Aspegren saavutti Suomen-mestaruudet naisten 100 metrin vapaa-uinnissa 1930 ja 1932 sekä 400 metrin vapaauinnissa vuodesta 1927. Lisäksi hänellä oli neljä Suomen uintiennätystä. Hän osallistui muun muassa Amsterdamin olympialaisiin 1928 ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin naisten 400 metrin vapaauinnissa Tukholmassa 1929.Aikalaiskirja 1934, sivu 44. Hänet nimitettiin vuonna 1948 Kuopion Uimaseuran naisten valmentajaksi. Amsterdamin olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin vapaauinnissa jo alkuerässä. Vuonna 1934 kaikki vapaauintiennätykset 100 metristä ylöspäin olivat hänen nimissään.Suomen urheilulehti 11-12/1934 s. 18 (pdf) * 100 m: 1.16.6, * 200 m: 2.49.4, * 400 m: 6.08.6 ja * 500 m 7.44.7. Aspegren kävi seitsemän luokkaa tyttölyseota ja toimi sen jälkeen vuodesta 1927 kirjakauppa-alalla. Hän oli naimisissa vuodesta 1933 teknikko, myöhemmin insinööri, Oskar Aspegrenin kanssa. Perhe muutti Helsingistä vuonna 1952 Kuopioon, jossa Oskar Aspegren työskenteli puhelinyhdistyksen toimitusjohtajana ja oli KuUS:n puheenjohtaja vuosina 1952–1959. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Changji

Changji (, ) on piirikuntatason kaupunki Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Se on Changjin hui-kansan autonomisen prefektuurin hallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 7 981 (toisen lähteen mukaan 8 215) nellökilometriä ja väkiluku 426 253 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 30 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä luoteeseen. == Väestö == Kaupungin virallisen verkkosivuston mukaan (viitattu 14.3.2016) kaupungin asukasmäärä on 530 000, josta han-kiinalaisten osuus on 72%. == Lähteet == Luokka:Xinjiangin kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Sampo Suihko

Sampo Suihko (s. 1951) on suomalainen virkamies, joka toimi vuosina 1975-2021 lukuisissa Vantaan ja Espoon kaupunkien viroissa ja luottamustehtävässä. Suihko valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1978 ja valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1979 Helsingin yliopistosta. Suihko aloitti työuransa 1970-luvun alussa Espoon kaupungin kulttuuritoimen tutkijana ja konsultointiyhtiö Viatekin harjoittelijana. Vuonna 1975 hän siirtyi Vantaan kaupungin järjestelysosastolle organisaatiosuunnittelijaksi. Vuodesta 1979 lähtien hän toimi Vantaan apulaiskaupunginsihteerinä ja toimi myös kolmissa vaaleissa vaalitoimiston päällikkönä sekä myös vs. nuorisotoimenjohtajana. Vuonna 1985 hän siirtyi Vantaan edustajana YTV:n liikennesuunnittelijaksi valmistelemaan mittavaa pk-seudun joukkoliikenneuudistusta. Vuonna 1986 hän siirtyi Espoon kaupungin apulaiskaupunginsihteerin virkaan. Hän työskenteli 1986-1984 Espoon sivistystoimen kaupunginsihteerinä vastuualueenaan mm. kulttuuri, liikunta ja nuorisotoimi. Sivistystoimen kehittämisjohtajana ja apulaiskaupunginjohtajan sijaisena hän toimi 1994–2004. Suihko siirtyi Espoonseudun koulutuskuntayhtymän johtajaksi 2004, siirtyen takaisin Espoon kaupungin palvelukseen sivistystoimen apulaiskaupunginjohtajaksi vuosiksi 2012-2017 ja palasi Kuntayhtymä Omnian johtajaksi vuonna 2018. Suihko päätti 47 vuotta kestäneen virkamiesuransa Omnian johtajana vuonna 2021. Unesco antoi syksyllä 2015 Espoon kaupungille oppivana kaupunkina tunnustuksen, jonka Suihko kävi vastaanottamassa kaupungin edustajana. Ammattiosaamisen kehittämisyhdistys KJY:n hallituksen vetäjänä Suihko toimi 2007-2010 ja AMKE ry:ssä varapuheenjohtajana 2010–2012. Hän on ollut Unescon Elinikäisen oppimisen asiantuntija vuodesta 2013 alkaen, EUproVET:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2009–2013 sekä eurooppalaisten ammatillisen koulutuksen järjestöjen (EfVet, EUproVET, EVTA) koollekutsuja ja puheenjohtaja vuodesta 2011 alkaen. Hän toimii Omnia Education Partnership Ltd:n hallituksen puheenjohtajana 20172021 ja Omnia koulutus Oy:n toimitusjohtajana 2017-2021. Suihko toimi Kansallisen koulutuksen arviointineuvoston (Karvi) varapuheenjohtajana 2014–2018 ja ammatillisen koulutuksen arvioinnin asiantuntijaryhmän puheenjohtajana vuodesta 2016. Hän on toiminut Suomen kotiseutuliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 2015, varapuheenjohtajana vuonna 2017 ja puheenjohtajana 2018-. Suihko on Espoon musiikkifestivaalit Emfy ry:n hallituksen puheenjohtaja (2018–). Hän on vuonna 1974 perustetun, vanhaan musiikkiin erikoistuneen Köyhät Ritarit -lauluyhtyeen pitkäaikainen jäsen. Suihko on toiminut projektinjohtajana EU-Twinning-koulutusvientihankkeissa Egyptissä, Kosovossa ja Moldovassa. Tasavallan presidentti myönsi Suihkolle kamarineuvoksen arvonimen vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Espoo Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iitiä

Iitiä on kylä ja taajama Lemillä ja Lappeenrannassa Etelä-Karjalan maakunnassa. Se sijaitsee valtateiden 6 ja 13 risteyksestä luoteeseen 13 kilometriä Lemin kirkonkylästä ja 15 kilometriä Lappeenrannan keskustasta.Google Maps -reittiohjeet. Vuonna 2014 taajaman väkiluku oli 270, pinta-ala 1,68 neliökilometriä ja väestötiheys 160,7 asukasta per neliökilometri. Taajaman asukkaista 24 oli Lappeenrannan puolella. Iitiässä sijaitsee Iitiän lava, jonka perusti Iitiän ja lähikylien vapaapalokunta vuonna 1949. Tanssilavatoimintaa on harjoittanut Lappeenrannan Urheilu-Miehet vuodesta 1997 alkaen. VPK:lla ei lavan vuokraamisen lisäksi ole enää muuta toimintaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Iitiän lava Luokka:Etelä- Karjalan maakunnan taajamat Luokka:Lappeenranta Luokka:Lemi
Aral (Sinkiang)

Aral (, ) on piirikuntatason kaupunki Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 5 265,8 nellökilometriä ja väkiluku 158 593 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 640 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä lounaaseen. Se on Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunnan ensimmäisen divisioonan perustama ja hallinnoima kaupunki. == Lähteet == Luokka:Xinjiangin kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Oikomiskalvot

Oikomiskalvot ovat muovisia oikomiskojeita, joilla oiotaan hampaita. Oikomiskalvoja käytetään korjaamaan purennan virheitä, kuten hampaiden ahtautta, ristipurentaa, syväpurentaa, hampaiden väljyyttä ja alapurentaa. Kalvot valmistetaan potilaan suusta otetun 3D-kuvan tai tarkkuusjäljennöksen avulla. Oikomiskalvot poikkeavat perinteisistä oikomiskojeista siten, että ne ovat huomaamattomat ja ne voidaan poistaa esimerkiksi ruokailun ajaksi. Oikomiskalvot valmistetaan sarjoina hoidon tarpeiden mukaan. Useimmiten hoidot kestävät 9–24 kuukautta, hoidon haastavuudesta riippuen. Hoidossa voidaan hyödyntää hampaan pintaan kiinnitettäviä otepintoja, joiden avulla oikomiskalvo saa paremman otteen hampaasta. == Käyttö == Oikomiskalvoja pidetään suussa noin 22 tuntia päivässä. Kalvot tulisi poistaa vain ruokailun ja hampaiden puhdistamisen ajaksi. Kalvoja käytetään noin kahden viikon ajan, jonka jälkeen siirrytään sarjassa seuraavaan kalvoon, joka taas jatkaa hoitoa eteenpäin. Luokka:Ortodontia
Amy Jackson

Amy Jackson (s. 31. tammikuuta 1992 Douglas, Mansaari) on brittiläinen malli ja näyttelijä, joka työskentelee intialaisissa elokuvissa, pääasiassa tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän aloitti mallin uransa 16-vuotiaana ja voitti Miss Teen World -kilpailun vuonna 2009 sekä Miss Liverpool -kilpailun vuonna 2010. Hänet löysi tamilielokuvaohjaaja A. L. Vijay, joka antoi hänelle roolin vuoden 2010 draamaelokuvassa Madrasapattinam. Samalla kun Jackson jatkoi mallin uraansa Britanniassa, hän jatkoi työskentelyä Intiassa ja teki ensiesiintymisensä myös muunkielisissä elokuvateollisuuksissa. Vuonna 2012 hän teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa romanttisessa draamassa Ekk Deewana Tha ja telugunkielisessä elokuvateollisuudessa toimintaelokuvassa Yevadu. Vuonna 2015 hän näytteli Shankarin romanttisessa trillerissä I, josta tuli hänen menestynein elokuvansa. == Yksityiselämä == Jackson oli kihloissa hotellinomistaja George Panayiotoun kanssa. Heidän poikansa syntyi syyskuussa 2019. Jackson kihlautui näyttelijä Ed Westwickin kanssa tammikuussa 2024. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2010 Madrasapattinam Amy Wilkinson Tamili 2012 Ekk Deewana Tha Jessie Thekekuttu Hindi 2012 Thaandavam Sarah Vinayagam Tamili 2014 Yevadu Shruthi Telugu 2015 I Diya Tamili 2015 Singh Is Bliing Sara Rana Hindi 2015 Thanga Magan Hema D’Souza Tamili 2016 Gethu Nandini Ramanujam Tamili 2016 Theri Annie Tamili 2016 Freaky Ali Megha Hindi 2016 Devi Jennifer Tamili Erikoisesiintyminen laulussa ”Chal Maar” 2016 Abhinetri Jennifer Telugu Erikoisesiintyminen laulussa ”Chal Maar” 2016 Tutak Tutak Tukiya Jennifer Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Chal Maar” 2018 Boogie Man Nimisha Englanti Brittiläinen elokuva The Villain Sita Kannada 2.0 Nila Tamili 2024 Mission: Chapter 1 Sandra James Tamili Crakk Patricia Novak Hindi == Televisio == Vuosi Ohjelma Rooli Muuta 2017–2018 Supergirl Imra Ardeen 9 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Luokka:Brittiläiset mallit Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Missit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mylodontidae

Mylodontidae on hävinnyt laiskiaisten heimo joka ilmestyi oligoseenilla 23 miljoonaa vuotta sitten ja kuoli sukupuuttoon varhaisella holoseenilla 11 000 vuotta sitten. Heimo kuuluu Megatheriidaen, Nothrotheriidaen, Orophodontidaen ja Scelidotheriidaen kanssa maalaiskiaisiin mutta tämä nimitys viittaa vain ulkoisiin piirteisiin. Ne eivät ole lähempää sukua toisillensa kuin nykyisille kaksi- ja kolmivarvaslaiskiaisille. Fylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet että Mylodontidae on läheisintä sukua kaksivarvaslaiskiaisille. Heimon jäännöksiä on löydetty pelkästään Etelä- ja Pohjois-Amerikasta. Mylodontidaen fossiileja on löydetty samoista luolista kuin varhaisten ihmisten ja siksi oli mahdollista että ihmiset vangitsivat maalaiskiaisten poikasia ja pitivät niitä aitauksessa kunnes ne olivat riittävän suuria teurastukseen. Radiohiiliajoitus ei kuitenkaan löytänyt todisteita että ihmiset ja laiskiaiset olisivat eläneet samassa luolassa samaan aikaan. Heimon sisäinen luokittelu on kiisteltyä. Joskus heimo Scelidotheriidae luokitellaan Mylodontidaen alaheimona. Luokka:Laiskiaiset Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Jämijärven rautatieasema

Jämijärven rautatieasema (lyhenne Jmj) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki-Pori-radalla, joka sijaitsi Asematiellä Jämijärven Tykköön kylässä noin 5 kilometriä Jämijärven kirkonkylästä pohjoiseen. Etäisyys Kankaanpään rautatieasemalle noin 16 kilometriä ja Niinisalon rautatieasemalle noin 10 kilometriä. Rata avattiin liikenteelle Porin ja Parkanon välillä vuonna 1935, mutta Jämijärven laiturivaihde avattiin vasta vuonna 1937. Suurehko liikennepaikkarakennus tehtiin muista Haapamäki–Pori-radan asemarakennuksista poikkeavin piirustuksin. Koko pituudeltaan rata Porista Haapamäelle otettiin käyttöön vuonna 1938. Jämijärven rautatieasema sijoittui melko kauas Jämijärven kirkonkylästä ja lähin suurehko asutuskeskittymä oli Tykköön kylä. Noin viisi kilometriä asemalta pohjoiseen kulki kantatie 65 (nykyisin valtatie 23) radan suuntaisesti Porista Parkanoon. Aseman välittömään läheisyyteen ei koskaan muodostunut mainittavaa asutusta. Jämijärven laiturivaihde korotettiin pysäkiksi vuonna 1944, mutta alennettiin takaisin laiturivaihteeksi vuonna 1968 ja muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1976. Henkilöliikenne Porin ja Haapamäen välillä lopetettiin vuonna 1981 ja Jämijärven asemarakennus purettiin myöhemmin. Myös ratapiha sivuraiteineen on purettu. Rataosa Porin Ruosniemestä Kankaanpäähän saakka lakkautettiin kokonaan vuonna 1985 ja tavaraliikenne Kankaanpään ja Parkanon välillä loppui vuonna 1999. Niinisalon rautatieasemasta tuli rataosan läntinen päätepiste kun yhteys Kankaanpään suuntaan suljettiin 1999. Nykyisin Jämijärven raiteilla voi vielä nähdä vuosittain Niinisalon sotilasjunakuljetuksia sekä satunnaisia museojunakyytejä mm. Niinisalon ja Haapamäen välillä, jotka järjestää Haapamäen Museoveturiyhdistys.http://www.hmvy.fi/wp/?page_id=158 == Lähteet == Luokka:Jämijärven liikenne Luokka:Jämijärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Satakunnan rautatieliikennepaikat
Vanhanaikainen (jääkiekko)

Vanhanaikainen () on termi, jota käytetään erityisesti jääkiekossa. Tällä tarkoitetaan tilannetta, jossa kiekollinen pelaaja vie kiekon vastustajan maalin taakse ja pyrkii toimittamaan sieltä maalin (suoritus, jossa pelaaja onnistuu saattamaan kiekon maaliin). Tämä tapahtuu, kun pelaaja luistelee maalin ympäri – sen takakautta – ja liu'uttaa/laukaisee kiekon lopuksi kohti maalia. == Lähteet == Luokka:Jääkiekkotermit
Desmetyyliprodiini

Desmetyyliprodiini eli MPPP on opioidijohdannainen lääkeaine, jolla on kipua lievittävä vaikutus. Desmetyyliprodiinin syntetisoivat ensimmäisen kerran Hoffman-LaRochen tutkijat Albert Ziering ja John Lee vuonna 1947. He huomasivat aineen vaikuttavan morfiinin tavoin rotilla.http://pubs.acs.org/doi/abs/10.1021/jo01170a024 Ziering yritti kehittää synteettisen särkylääkkeen, jolla olisi morfiinia pienempi riippuvuuspotentiaali. Desmetyyliprodiini on johdettu edelleen petidiinistä, ja on petidiiniä voimakkaampi. Sitä ei ole kuitenkaan koskaan markkinoitu lääkekäyttöön. Kyseisen tutkimuksen yhteydessä kehitettiin myös desmetyyliprodiinille hyvin läheistä sukua oleva lääkeaine prodiini. Vuonna 1976 23-vuotias kemian opiskelija Barry Kidston yritti kehittää laillisen viihdekäyttöhuumeen. Hän löysi desmetyyliprodiinista sen kehittäneiden tutkijoiden kirjoittaman artikkelin ja päätteli voivansa käyttää kyseistä kemikaalia tähän tarkoitukseen. Desmetyyliprodiinilla on petidiinin kaltainen vaikutus, mutta sitä ei vielä tuohon aikaan ollut kontrolloitu lailla. Kidston onnistui syntetisoimaan desmetyyliprodiinia ja käytti sitä useita kuukausia säännöllisesti. Hänelle kuitenkin kehittyi äkillisesti Parkinsonin taudin kaltaisia oireita, ja hän joutui sairaalahoitoon. Lääkärit eivät osanneet selittää oireiden syytä, koska Parkinsonin tautia esiintyy harvoin näin nuorilla potilailla. Kidstonia lääkittiin L-dopalla, ja tämä tuntui helpottavan oireita. Myöhemmin kävi kuitenkin ilmi, että Kidstonin oireet johtuivat hänen valmistamansa desmetyyliprodiinin synteesin yhteydessä siihen jääneestä epäpuhtaudesta MPTP:stä, joka on neurotoksiini.http://www.thefreelibrary.com/Aim+high%3A+synthetic+opiates+deliver+surprising+side+effects.-a0151434502 Valmistaessaan ainetta Kidston ei ollut ottanut huomioon sitä, että prosessissa käytettyjen kemikaalien lämpötila ei saa nousta yli 30 °C:n. Hän käytti korkeampaa lämpötilaa, joka oli syynä MPTP:n muodostumiseen. == Lähteet == Luokka:Opioidit Luokka:Piperidiinit Luokka:Hermomyrkyt
Ksenondifluoridi

Ksenondifluoridi (XeF2) on ksenonin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste ja yksi jalokaasuyhdisteistä. Yhdistettä voidaan käyttää fluoraavana reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa ksenondifluoridi on stabiileja värittömiä kiteitä. Rakenteeltaan yhdiste on molekyyli ja geometrialtaan VSEPR-teorian mukaisesti lineaarinen. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi halogenoituihin hiilivetyihin. Se liukenee myös veteen ja laimeisiin happoliuoksiin, mutta hydrolysoituu hitaasti ksenoniksi, hapeksi ja vetyfluoridiksi. Emäksisissä liuoksissa hydrolyysi on nopea reaktio. Ksenondifluoridi ja sen liuokset ovat vahvoja hapettimia. Se on myös voimakas fluoraava reagenssi ja kykenee esimerkiksi luovuttamaan fluoriatomin Lewis- hapoille, jolloin muodostuu XeF+-kationi. Yhdiste muodostaa komplekseja muun muassa hopea-, lyijy- ja magnesiumionien kanssa. Eräiden oksoniumsuolojen kanssa reagoidessa muodostuu voimakkaan magentanpunainen FXeOXeFXeF+-ioni.Peter Häussinger, Reinhard Glatthaar, Wilhelm Rhode, Helmut Kick, Christian Benkmann, Josef Weber, Hans-Jörg Wunschel, Viktor Stenke, Edith Leicht & Hermann Stenger: Noble Gases, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 14.3.2016 ==Valmistus ja käyttö== Ksenondifluoridia voidaan valmistaa ksenonin ja fluorin välisellä reaktiolla 250-400 °C:n lämpötilassa ja kahden baarin paineessa Pyrex-lasista tai nikkelistä valmistetussa reaktorissa. Reaktio saadaan myös käynnistymään kohdistamalla reaktoriin UV-säteilyä. :Xe + F2 → XeF2 Ksenondifluoridi on suhteellisen mieto ja turvallinen fluorausreagenssi, jota käytetään hyvin yleisesti orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä on myös kaupallisesti saatavissa. Alkeenit reagoivat sen kanssa muodostaen fluorialkaaneja, aromaattiset yhdisteet fluorautuvat joko renkaasta tai eräissä tapauksissa alkyylisivuketjusta. Myös eräät toisiintumiset ovat mahdollisia: esimerkiksi aromaattisista aldehydeistä muodostuu difluorimetaanieettereitä, ja Hunsdiecker-reaktion kaltainen dekarboksylaatioreaktio on mahdollinen karboksyylihapoille. : Elektroniikkateollisuudessa ksenondifluoridia käytetään etsatessa piitä, germaniumia ja molybdeeniä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Fluoriyhdisteet Luokka:Ksenonyhdisteet
Bluesman

Bluesman on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin kahdeksas albumi, joka julkaistiin vuonna 1983 levymerkillä MNW. Levy julkaistiin uudelleen vuonna 1990 bonuskappalein. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # === Vuoden 1990 painos === # * # # # # # == Kokoonpano == * Rolf Wikström – kitara, laulu * Ulf Adåker – trumpetti * Christer Eklund – tenorisaksofoni * Björn Hamrin – huuliharppu * Kristoffer Hansén – basso * Thomas Jutterström – urut * Ali Lundbohm – rummut * Lasse Olofsson – piano * Johan Stengård – baritonisaksofoni (kappale Allihop) * Olof Sjögren – basso (kappaleet: Livet är ett gapskratt, Som vattnet flyter i floden) * Håkan Johansson – grand piano urut (kappaleet: Livet är ett gapskratt, Som vattnet flyter i floden) == Aiheesta muualla == * Bluesman discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Rolf Wikströmin albumit
5-DBFPV

5-DBFPV on stimulantti ja substituoitu katinoni, jota on myyty muuntohuumeena internetissä. Se on johdettu MDPV:stä korvaamalla metyleenidioksifenyyliryhmä dihydrobentsofuraanilla. 5-DBFPV on luokiteltu Ruotsissa laittomaksi huumausaineeksi 26. tammikuuta 2016. == Lähteet == Luokka:Pyrrolidinofenonit Luokka:Noradrenaliinin ja dopamiinin takaisinoton estäjät
Imatran keskustaajama

Imatran keskustaajama on taajama Imatralla, Lappeenrannassa ja Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnassa. Vuonna 2014 taajaman väkiluku oli 28 896, pinta- ala 55,46 neliökilometriä ja väestötiheys 521 asukasta per neliökilometri. Imatralla taajama levittäytyy Vuoksen molemmin puolin. Lappeenrannasta taajamaan kuuluu Korvenkylä ja osa Perä-Meltolaa, Ruokolahdelta Imatrankin puolelle ulottuva Huhtanen eli Huhtasenkylä. Vuonna 2014 taajaman väkiluvusta 27 115 oli Imatran, 1 471 Lappeenrannan ja 310 Ruokolahden puolella. Koko Imatran väestöstä 97 prosenttia asui taajaman alueella, ja se oli Imatran ainoa taajama. Taajama on paitsi Imatran itsensä, myös Imatran kaupunkiseudun keskustaajama. Kaupunkiseudun lähitaajamia ovat Ruokolahden kuntakeskus Rasila ja Oritlampi, sekin Ruokolahdella. == Katso myös == * Imatran kaupunginosat == Lähteet == Luokka:Etelä-Karjalan maakunnan taajamat Luokka:Imatra Luokka:Lappeenranta Luokka:Ruokolahti
Arthur Fagerholm

Arthur Axel Ferdinand Fagerholm (1871–1917) oli suomalainen rakennusmestari. Helsingin teknillisessä reaalikoulussa ja Helsingin teollisuuskoulussa opiskellut Fagerholm työskenteli aluksi tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa, kunnes aloitti vuonna 1894 Porin kaupungin rakennusmestarina. Virkansa ohessa hän perusti vuonna 1906 oman arkkitehtitoimiston yhdessä tamperelaislähtöisen arkkitehdin Torkel Nordmanin kanssa. Hieman ennen kuolemaansa Fagerholm siirtyi vuonna 1916 W. Rosenlew & Co:n rakennusosastolle. Fagerholmin ja Nordmanin arkkitehtitoimisto tuli tunnetuksi erityisesti teollisuusarkkitehtuuristaan. Fagerholmilla oli myös suuri panos Porin viheralueiden kehittämiseen. Lisäksi hän toimi kaupungin yhdistyselämässä, Fagerholm oli muun muassa perustamassa Porin taide- ja taideteollisuusyhdistystä. Arthur Fagerholm oli kirjailija Arto Kytöhongan isoisä. == Arkkitehtitoimisto Fagerholm & Nordmanin töitä == *Kauttuan paperitehdas, Eura, 1907. *Hotelli Otavan laajennus, Pori, 1908. *Kirjurinluodon kesäravintola, Pori, 1910. *Varkauden paperitehtaan johtajan asunto Rantala, Varkaus, 1912. *Nybergin talo, Pori, 1912. *Mäntyluodon hotelli, Pori, 1915. *Porin Konepajan konttori ja konehalli, Pori, 1916. *Pihlavan huvila-alueen huviloita, Pori, 1910–1920-luvut. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
4-bromimetkatinoni

4-Bromimetkatinoni on psykoaktiivinen aine ja muuntohuume. Se toimii serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä, mutta vaikuttaa enemmän antidepressantin kuin stimulantin tavoin. == Lähteet == Luokka:Fenetyyliamiinit Luokka:Katinonit
Montefrío

Montefrío on kunta Granadan maakunnassa Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Montefríon asukaslukuon noin 5 700 (2015).Instituto Nacional de Estadística == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Granadan kunnat
Pals

Pals on kunta Gironan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Koillis- Espanjassa. Palsin asukasluku on noin 2500.Instituto Nacional de Estadística Palsissa on keskiajalta peräisin oleva keskusta, joka on restauroitu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gironan kunnat
Väiski Vemmelsääri – Tuhat ja yksi kanitarinaa

Väiski Vemmelsääri – Tuhat ja yksi kanitarinaa (Bugs Bunny's 3rd Movie: 1001 Rabbit Tales) on Warner Bros. -studion tuottama vuonna 1982 valmistunut animaatioelokuva, jonka on ohjannut Friz Freleng. Kyseessä on kooste-elokuva, johon on yhdistetty sisältöä kolmestatoista 1940–1960-luvuilla tehdystä Looney Tunes -lyhytanimaatiosta. Tuhannen ja yhden yön tarinoita parodioivassa kehystarinassa Väiski Vemmelsääri ja Repe Sorsa toimivat kiertävinä satukirjakauppiaina, ja Väiski päätyy vastentahtoisesti lukemaan satuja arabialaisen sulttaanin hemmotellulle pojalle. Suurin osa elokuvaan sisältyvistä lyhyistä tarinoista on Looney Tunes -hahmoilla toteutettuja parodioita klassikkosaduista, kuten Jaakko ja pavunvarsi, Punahilkka, Hannu ja Kerttu, Kultakutri ja kolme karhua sekä Hamelnin pillipiipari. Vanhoja lyhytanimaatioita on useissa kohdin lyhennetty ja niihin on paikoin lisätty uusia kohtauksia ja repliikkejä, jotta ne sopisivat paremmin osaksi elokuvan pääjuonta. Lyhytanimaatioista pääosa on Chuck Jonesin ja Friz Felengin ohjaamia, sekä yksi kohtaus Robert McKimsonin ohjaama. Tämä on järjestyksessä kolmas Warner Bros.:in 1970- ja 1980-luvuilla julkaisemasta neljästä vastaavantyylisestä kooste-elokuvasta, jotka sisälsivät kultakauden Looney Tunes -tarinoita. Lähes kaikkia hahmoja elokuvassa – sekä vanhoissa pätkissä että uusissa kohtauksissa – ääninäyttelee Mel Blanc. Lyhyissä tarinoissa muina näyttelijöinä ovat Arthur Q. Bryan ja June Foray sekä eräiden kehystarinassa esiintyvien sivuhahmojen ääninä Shepard Menken ja Lennie Weinrib. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 kooste saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1982 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Looney Tunes -elokuvat
Ritva Koskensuu

Ritva Helena Koskensuu (s. 22. syyskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Koskensuu näytteli eri lastenteattereissa 1981–2001. Lisäksi hänellä on ollut roolitehtäviä useissa radiokuunnelmissa sekä televisiosarjoissa ja -elokuvissa. ==Ura== Ritva Koskensuu opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1977–1981. Hän näytteli lasten- ja nuortenteatteri Penniteatterissa 1981–1986 ja lastenteatteri Pienessä Suomessa 1987–2001. Vuosina 1983–1984 hän näytteli myös Nukketeatteri Hevosenkengässä. Vuosina 2001–2003 Koskensuu työskenteli Helsingin Kaupunginteatterissa. Vapaaksi näyttelijäksi hän ryhtyi niin ikään 2003. Koskensuu tunnetaan myös pitkästä radiourastaan. Hän näytteli punkkaria Yhtäköyttä -yhdistyksessä 1981–1991 ja teki eri rooleja Kantolan perhe -kuunnelmasarjassa 1981–2005. Koskensuu on näytellyt myös lukuisissa televisiotuotannoissa, muun muassa sarjoissa Kotikatu ja Salatut elämät. Vuonna 1983 hän näytteli pienen sivuosan elokuvassa Iso vaalee. Koskensuu on antanut useita monologi- ja lauluesityksiä. Hän esiintyy solistina kahdella CD-julkaisulla: Vilusta vironnut varpunen (2013) ja Tivolitien lauluja (2014). ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Iso vaalee (1983) ===Televisio=== *Kauhea murhamies Lalli (1981) *Yhtäköyttä -yhdistys kokoontuu (1984) *Naimakauppoja (1985) *Mimmiliiga (1987) *Kovaa maata (1996) *Kotikatu (2003–2004) *Varpuset (2005) *Ullakkokomppania (2005) *Punahilkka (2006) *Kaikki jumalan oikut (2006) *Kansakunnan käännekohta (2007) *Salatut elämät (2007, 2009) ==Lähteet== *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto, toim. Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1983, ISBN 951-30-5727-5 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Deezer.com: Ritva Koskensuu Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klassista musiikkia

__NOTOC__ Klassista musiikkia on ramopunk-yhtye Rehtoreiden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Yhtye etsi albumille kustantajaa puolen vuoden ajan, mutta päätyi julkaisemaan albumin omakustanteena. 200 ensimmäistä albumia sisälsivät lisämateriaalina historiikin “Rehtorit – Mä en välitä historiasta”. == Vastaanotto == Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille kolme ja puoli tähteä viidestä, kehuen yhtyeen taitavan myös melankolisen tulkinnan. Joidenkin kappaleiden sanoitukset saivat kritiikkiä. Lammaszinen Tuomas Koskisen arvio oli yleissävyltään positiivinen, vaikka hän olisikin karsinut muutaman kappaleen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rehtori Reponen Jr. – laulu, kitara * Rehtori Heko – kitara * Rehtori Mikkola – bassokitara, laulu * Mikko – rummut ;Vierailevat muusikot * Janne Sundell – trumpetti * Matti Leinonen – saksofoni == Arvostelut == * Desibeli.net: * Lammaszine: suopea == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Klassista musiikkia finnmusic.net -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Rehtoreiden albumit
Intohimonäytelmä

Intohimonäytelmä on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1986. Se perustuu englantilaisen Peter Nicholsin näytelmään Passion Play ja kertoo keski-ikäisen pariskunnan avioliiton kriisiytymisestä nuoren naisen tultua kuvioihin. ==Juoni== James ja Eleanor ovat olleet pitkään naimisissa ja heillä on kaksi aikuista tytärtä. Jamesilla on vakiintuneet tapansa ja kunniallinen ammatti taidekauppiaana. Eleanorin mielestä hän ja James ovat luontaisesti yksiavioinen pari. Heidän elämänsä monimutkaistuu kun James ihastuu intohimoisesti nuoreen Kateen, joka on Eleanorin vanha ystävä. Kate on tosin kertonut Eleanorille pitävänsä Jamesia kiinnostavana miehenä, mutta James on vakuuttanut Eleanorille, ettei tunne vetoa Katea kohtaan. Kahvilassa Eleanorin ystävätär Agnes näyttää Eleanorille kirjeen, josta Jamesin ja Katen suhde käy ilmi. Eleanor esittää päällepäin välinpitämätöntä, mutta pohjimmiltaan järkyttyy perusteellisesti. Toisaalta Eleanorilla on ollut aikoinaan suhde erään Albertin kanssa, mihin James vetoaa puolustautuessaan. Jamesin ja Katen suhde alkaa rakoilla ja osoittautuu pian pelkäksi intohimoksi, jolla ei ole tulevaisuutta. Niinpä James ja Eleanor pysyvät yhdessä ja avioliitto jatkuu. Intohimonäytelmän erikoisuutena on Jamesin ja Eleanorin alter egot Jim ja Nell, jotka sanovat suoraan päähenkilöiden todelliset tunteet ja ajatukset. James ja Eleanor käyvät tahoillaan pitkiä keskusteluja Jim ja Nellin kanssa ja saavat neuvoja näiltä. ==Tuotanto ja julkaisut== Englantilaisen Peter Nicholsin näytelmän Passion Play suomensi Leena Virtanen. Suomalaisen televisioversion tapahtumat on sijoitettu Englantiin. Ulkokohtauksissa englantilaisuutta on haettu asentamalla autoihin englantilaiset rekisterikilvet ja käyttämällä autoja, joissa on oikeanpuoleinen ohjaus. Puhelinkopit ovat englantilaistyylisiä. Intohimonäytelmä ensiesitettiin MTV1:n Aitiopaikalla keväällä 1986 ja MTV Oy julkaisi sen DVD:nä sarjassaan Suomiviihteen klassikot vuonna 2013. Intohimonäytelmä on sarjan 28:s julkaisu. Lopputeksteissä on mainittu neljän keskeisen henkilön lisäksi näyttelijät Uolevi Vahteristo ja Anu Panula. Intohimonäytelmässä on lisäksi joukko nimeämättömiä avustajia. ==Näyttelijät== ==Lähteet ja viitteet== Luokka:Vuoden 1986 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Hiljaiset sillat (laulu)

"Hiljaiset sillat" on laulu, jonka on säveltänyt Aarne Hartelin ja sanoittanut Timo Mäkinen. Sen on levyttänyt Finlanders vuonna 1999 levylleen Vähän enemmän. Laulusta on tullut viime vuosina yksi Suomen suosituimmista sävellyksistä. Teoston elävän musiikin rekisterin mukaan se oli Suomen toiseksi esitetyin kappale vuonna 2016.Festivaaleilla ja tanssilavoilla soi kotimainen musiikki == Taustaa == Aarne Hartelin ja Timo Mäkinen olivat kirjoittaneet lauluja yhteistyössä jo jonkin aikaa (mm. Sininen ilta, Aaltoihin ym.) 1997 ja 1998 ilmestyneille Finlanders-levyille. Ennen vuosituhannen vaihtumista oli taas uuden Finlanders-albumin aika, johon Aarne ja Timo loihtivat ensiksi levyn vauhdikkaan aloitusraidan Sinä ja sen jälkeen olikin vuorossa balladi joka sai nimekseen Hiljaiset sillat. Näin Aarne Hartelin luonnehtii laulun syntyhistoriaa: “ ¨Sävelsin melodian, jonka lähetin Timolle (Mäkinen) sanoitettavaksi. Tekstin valmistuttua ryhdyin laulamaan sitä ja samassa tunsin voimakkaan elämyksen. Laulu heräsi henkiin ja nousi kuin siivilleen. Eteeni maalautui eteerisiä, unenomaisia näkymiä. Olo oli sellainen, että tässä täytyy olla jotain...¨ ” == Muusikot == * Aarne Hartelin: soololaulu, basso, stemmalaulu * Jussi Lammela: rummut * Lasse Paasikko: haitari * Aku Toivonen: koskettimet * Jussi Eriksson: kitara * Mongo Aaltonen: perkussiot == Uudelleenlevytys == Finlanders levytti "Hiljaiset sillat" uudelleen loppuvuonna 2019 ja uusi versio laulusta julkaistiin 29.10.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen sanat Luokka:Vuoden 1999 kappaleet
Hiljaa!

Hiljaa! on ramopunk-yhtye Rehtoreiden toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Hiljaiset Levyt. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kuraattori Kurki – laulu, tamburiini * Rehtori Heko – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu * Rehtori Reponen Jr. – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu * Rêhtori Mikkola – bassokitara, kosketinsoitin, kitara, tamburiini, rytmimuna, taustalaulu * Artsi – rummut, taustalaulu, tamburiini == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hiljaa! finnmusic.net -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Rehtoreiden albumit Luokka:Janne Saksan tuottamat albumit
Aulikki Miettinen

Aulikki Miettinen (s. 1951 Tampere) on suomalainen kirjailija ja kuvittaja. ==Henkilöhistoria== Miettinen valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta 1974. Jo opiskeluaikoina hän teki animaatioita Pikku kakkoseen ja myöhemmin television muihin lastenohjelmiin. Valmistuttuaan jonkin aikaa graafikkona toiminut Miettinen on ollut sittemmin freelancer -taiteilija. ==Taiteellinen tuotanto== Miettinen on sekä kuvittanut että julkaissut lastenkirjoja, osin nimellä Klas Ahlvik. * Otto ja keijuvauva, 2007 * Kettusten koulutehtävät, yhdessä Riitta Korhosen kanssa, 2000 * Viljamin talviloma, 1999 * Viljamin maja, 1998 * Viljami ja nukkulammas, 1997 * Lunta sataa, Viljami, 1996 * Viliina ja Veli-Pulla, yhdessä Tuula Sandströmin kanssa, 1993 * Kettusten tehtäväkirja 2, yhdessä Riitta Korhosen kanssa, 1992 * Kettusten koulukirja ja siihen liittyvä Kettusten tehtäväkirja, 1991 * Oivalliset apurit, 1990, nimellä Klas Ahlvik * Kettuset Majakkasaarella, 1989 * Kaisa-mummin yövieraat, 1988 * Pienen miehen suuret kengät, 1988, nimellä Klas Ahlvik * Pikku Ollin leikit, 1988 * Olli-vauvan oman touhut, 1987 * Kettusen perheen juhlakirja, 1986 * Kaarlo Kettunen kutsuu kylään, 1985 * Viljamin toriretki, 1985 Miettinen sai Aapiskukko-palkinnon vuonna 2007. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kuvittajat Luokka: Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka: Suomalaiset animaattorit Luokka: Vuonna 1951 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Ailo Gaup

Ailo Gaup (18. kesäkuuta 1944 – 24. syyskuuta 2014) oli norjansaamelainen kirjailija ja uussamaani, jota on kutsuttu ensimmäiseksi ammattimaiseksi samaaniksi. Hän on kirjoittanut runokokoelmia, romaaneja ja omaelämäkerrallisia teoksia sekä ollut perustamassa saamelaisten kansallisteatteria Beaivváš Sámi Našunálateáhteria. == Elämä == Gaup syntyi Finnmarkissa vuonna 1944. Hänet lähetettiin nuorena Norjan eteläosiin sijaisperheeseen, jossa hän sai kristillisen kasvatuksen.Kraft, s. 27. Gaup keskittyi urallaan saamelaiskulttuurin elvyttämiseen. Hän työskenteli toimittajana Aftenpostenissa ja VG:ssä ja oli vuonna 1981 perustamassa saamelaisten kansallisteatteria Beaivváš Sámi Našunálateáhteria. Gaup koki omien sanojensa mukaan ensimmäisen vaiheen hengellisestä heräämisestään osallistuessaan Alattionjokeen rakennetun vesivoimalan vastustamiseen. Gaup kirjoitti 1980-luvulla kolme runokokoelmaa, Joiken og kniven (1982), I Stallos natt (1984) ja Under dobbel stjernehimmel (1986). Hänen ensimmäinen romaaninsa oli vuonna 1988 julkaistu Trommereisen. Gaup vietti 1990-luvulla aikaa useita kertoja Esalen-instituutissa Kaliforniassa. Siellä Michael Harner opetti häntä uussamanismin käytäntöihin.Kraft, s. 28. Gaup asettui tämän jälkeen Osloon ja ryhtyi ammattimaiseksi samaaniksi. Alkuun norjalainen uussamanismi oli pitkälti kopio Harnerin opeista, mutta Gaupin ja muiden norjalaisten uussamaanien johdolla paikallinen uussamanismi liikkui saamelaiseen suuntaan.Fonneland & Kraft, s. 235. Gaup kirjoitti 2000-luvulla omaelämäkerran Sjamansonen. == Lähteet == *Fonneland, Trude & Kraft, Siv Ellen: ”New Age, Sami Shamanisn and Indigenous Spirituality”. Teoksessa: *Kraft, Siv Ellen: ”Sami Neo-shamanism in Norway”. Teoksessa: === Viitteet === Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Saamelaiskirjailijat Luokka:Šamanismi Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Millionääri

Millionääri on ramopunk-yhtye Rehtoreiden esikoisalbumi. Se julkaistiin marraskuussa 1995 levymerkillä Poko Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rehtori Pajunen – laulu, saksofini, urut * Rehtori Heko – kitara * Finski – kitara, taustalaulu * Stindy-Boy – bassokitara, taustalaulu * Kaide – rummut == Aiheesta muualla == * Millionääri finnmusic.net -sivustolla Luokka:Vuoden 1995 esikoisalbumit Luokka:Rehtoreiden albumit Luokka:T. T. Oksalan tuottamat albumit
Office de Radiodiffusion Télévision du Mali

Office de Radiodiffusion Télévision du Mali (ORTM) on Malin valtiollinen yleisradioyhtiö. Radiotoiminta silloisessa Ranskan Sudanissa alkoi vuonna 1957 yhden kilowatin keskiaaltolähettimellä, jonka kuuluvuusalue kattoi Bamakon ja sen lähiympäristön. Vuoteen 1960 saakka radioasema toimi nimellä Radio Soudan. Maan itsenäistyttyä vuonna 1960 perustettiin Radio Nationale du Mali. Vuonna 1962 se sai neljä lyhytaaltolähetintä, jotka mahdollistivat kuuluvuuden koko maassa. Televisiotoiminta alkoi Libyan tuella vuonna 1983, jolloin yhtiö sai nimen Radiodiffusion Télévision du Mali. Nykyinen nimi on peräisin vuodelta 1992. Yhtiöllä on nykyään kansallinen radio-ohjelma, kahdeksan alueellista radioasemaa ja kakkosohjelma Bamakossa. Kansallisen televisiokanavan lisäksi Bamakossa toimii kakkoskanava TM2. Radiolähetykset tapahtuvat etupäässä ULA- alueella, mutta yhtiöllä on käytössään myös yksi sadan kilowatin lyhytaaltolähetin. Televisiolähetykset ovat analogisia, mutta digi-TV:hen siirtyminen on suunnitteilla. Maan hallituksen aiemmin tiukasti valvoma radio tarjoaa uutisia ja ajankohtaissisältöä, opetusohjelmia, viihdettä, kulttuuria ja uskonnollisia ohjelmia. Ranskan ja bambaran ohella käytetään jonkin verran paikallisia kieliä. Etupäässä ranskankielinen televisio näkyy lähinnä vain kaupungeissa. Suosittujen musiikkiohjelmien ja kulttuurikatsausten ohella se näyttää ulkomaisia sarjoja. Vuoden 1992 jälkeen Office de Radiodiffusion Télévision du Malin rinnalle on perustettu lukuisia paikallisia radioasemia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Office de Radiodiffusion Télévision du Malin sivusto Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Malilaiset viestimet Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Vuonna 1957 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1983 perustetut televisiokanavat
Pitkälampi (Ikaalinen)

Pitkälampi on Pirkanmaalla pohjoisessa Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Pitkälampi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta. == Maantietoa == Erämaalammen pituus on 400 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Vahojärvestä etelään Ikaalisten puolella Pitkänevalla, joka on ojitettu suo. Suo-ojat laskevat Pitkäjärveen kahden ojan kautta ja lammen laskuoja lähteen sen pohjoispäästä. Laskuoja laskee puoli kilometriä Ruuppanevalle, jossa sijaitsee Teerilampi. Se laskee vuorostaan Vahojärveen. Rantaviivan pituus on 850 metriä. Se on kokonaan suota ja lampi onkin autio. Lähin tie ohittaa sen 100 metriä pohjoisessa, jossa se haarautuu 150 metrin päässä kulkeviin Tampere-Seinäjoki-junaradan vierusteihin. Pohjoisessa Parkanon rajalle on matkaa 200 metriä. == Lähteet == Luokka:Vahojärven–Aurejoen alue Luokka:Ikaalisten järvet
The Thundermans

Les Thunderman (, ) on yhdysvaltalaisen Nickelodeon-kaapelikanavan nuorille suunnattu tilannekomediasarja. Televisiosarjan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 14. lokakuuta 2013. Sen luoma Jed Spingarnin. == Päähenkilöt == * Phoebe Thunderman (Kira Kosarin), nuori nainen, supersankari * Max Thunderman (Jack Griffo), nuori mies, Phoeben kaksoisveli ja pahis, vastakohta Phoebelle * Hank Thunderman (Chris Tallman), perheen isä ja supersankari Ukkosmies() * Barb Thunderman (Rosa Blasi), Phoeben ja Maxin äiti, Hankin vaimo * Professori Aivonen, (), Maxin suosikki-superkonna * Billy (Diego Velasquez) ja Noora Thunderman (Addison Riecke), perheen nuorempia lapsia * Link Evilman, poikaystävä. == Sarjan juoni == Thundermanin perhe asuu kuvitteellisessa Hiddenvillen kaupungissa. Vanhemmat lapset Phoebe ja Max joutuvat pitämään supervoimansa salaisuutena. Perheen ainoa lapsi, josta tulee supersankari, on Phoebe. == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat Luokka:Televisiosarjojen supersankarit Luokka:Nickelodeonin televisio-ohjelmat