EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Testeboånin vesistö

Testeboånin vesistö (, vesistöaluetunnus 51) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Testeboånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 112 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Testeboån, jonka pituus on 85 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Testeboånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Ljusnanin vesistön (tunnus 48) ja Daljoen vesistön (tunnus 53) välisessä taskussa, jossa on neljä pientä päävesistöä. Sillä on yhteinen vedenjakaja neljän vesistön kanssa. Testeboånin vesistö luoteispuolella on sekä Ljusnanin- että Daljoen vesistöllä vedenjakajasta pieni osuus ja Daljoen jälkeen sen eteläpuolella on yhteistä vedenjakajaa Gavleånin vesistön (tunnus 52) kanssa. Testeboånin vesistön koillispuolella on vielä Hamrångeånin vesistö (tunnus 50). Testeboånin joensuun ympäristössä sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden valuma-alueiden yhteispinta-ala on vaatimaton. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (62,8 %), turve (15,2 %), kalliomaa (4,8 %), hiekka ja sora (4,1 %), multamaa (4,5 %), savimaa (0,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,5 %), soita ja kosteikkoja (7,1 %), viljelymaita (3,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0 %) sekä joutomaita (1,3 %). Näiden lisäksi on 5,9 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Testeboånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 13,0 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 52,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,15 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 12,1 m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 57 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,5 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 72,4 m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 1,5 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 42 patoa . Testeboånin pääuomassa on 6 vesivoimalaitosta: Strömsbro, Oslättfors, Strömsborg, Bosågen, Åmotsbruk ja Masugnsdammen. Voimaloiden yhteisteho on 2,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 10,3 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Kuun halkaisemisen ihme

Kuun halkaisemisen ihme () on islamilaiseen Koraanin tulkintaan perustuva kertomus, jonka mukaan Kuun suuran ensimmäiset jakeet 54: 1–2 kertovat, miten profeetta Muhammed halkaisi kuun. Jakeet kuuluvat Koraanissa: "Hetki on tullut lähelle, ja kuu on jakaantunut! Jos he näkevät tunnusmerkin, he kääntyvät pois sanoen: ’Tarkkaa taikuutta!’"Koraani, 1995 Muhammedin elämäkerran kirjoittaneet Ibn Ishaq (700-luvulla) ja Ibn Hisham (800-luvulla) eivät mainitse tapausta, mutta se esiintyy 800-luvulla tallennetuissa haditheissa. Peruskoulun islaminuskon oppikirja antaa tapauksesta islamin tafsir -perinteeseen eli Koraanin selitykseen perustuvan kuvauksen. Kirja kertoo: "Allah antoi myös ihmeen, jossa hän jakoi kuun kahtia. Tämä tapahtui ennen hijraa. Silloin mekkalaiset olivat pyytäneet ihmettä Profeetalta. He lupasivat kääntyä islamin uskoon ihmeen nähtyään. Profeetta osoitti kohti kuuta ja Allah halkaisi kuun kahtia: toinen puoli kuusta oli al Safa –vuoren yllä ja toinen vastapäisen Qayqaan vuoren yllä."Aboulfaouz ym., 2012, s. 81 == Todisteita == Islamilainen sivusto antaa seuraavat varmat todistukset sille, että ihme todella tapahtui: # Muhammedin rehellisten ja oikeamielisten kumppanien todistukset # Monien tafsir -oppineiden yksimielisyys asiasta. # hadith -oppineiden yhtäpitävät kertomukset # kertomukset pyhiltä miehiltä, joilla on kyky nähdä tuntemattomia asioita # yhtäpitävät näkemykset monilta kalam -imaameilta, oppineilta ja asiantuntijoilta, joilla yleensä on hyvin erilaisia mielipiteitä # Muhammedin umman yksimielinen usko; yksimielisenä se ei koskaan erehdy. Egyptiläinen O. K. AbouEassa perustelee ihmeen tapahtumista kuuta koskevalla astrologisella tiedolla International Journal of Astronomy - lehdessä. Hän katsoo osoitetun, että jäljet kuussa eivät ole 1388 vuotta vanhempia. Julkaisussa Journal of Islamic Education indonesialaiset tutkijat katsovat, että NASA:n ottamat valokuvat kuusta todistavat kuun halkaisemisen ihmeestä. Akilu Muhammad Aliu Nigerian valtionyliopistosta ja Adibah Abdul Rahim Malesian kansainvälisestä islamilaisesta yliopistosta ihmettelevät, miksi kristityt orientalistit kieltävät kuun halkaisemisen ihmeen, vaikka siitä on todisteina lukuisia autenttisia traditioita, jotka he luettelevat. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ihmeet Luokka:Jumalan lähettilään elämäkerta
Roberto Matta

Roberto Matta, alun perin Roberto Antonio Sebastian Matta Echaurren, (11. marraskuuta 1911 Santiago, Chile – 23. marraskuuta 2002 Civitavecchia, Italia), oli chileläissyntyinen taidemaalari, joka asui lähes koko aikuisikänsä synnyinmaansa ulkopuolella. Mattan työt edustavat surrealismia. Matta valmistui arkkitehdiksi Santiagon katolisesta yliopistosta vuonna 1931. Hän muutti Pariisiin 1933 työskennelläkseen vaikutusvaltaisen Le Corbusierin arkkitehtitoimistossa. Työskennellessään siellä Matta alkoi kiinnostua maalaustaiteesta. Hän tutustui eri puolilla Eurooppaa merkittäviin kulttuurihenkilöihin kuten Gertrude Steiniin, Marcel Duchampiin, Walter Gropiukseen, Salvador Dalíin, Federico García Lorcaan ja André Bretoniin. Nämä vaikutteet herättivät hänen kiinnostuksensa surrealismiin, ja vuonna 1936 Matta hylkäsi arkkitehdin uransa. Mattan taiteellinen kehitys oli nopeaa. Hän muutti New Yorkiin ollessaan 28-vuotias, ja oli jo tuolloin kehittänyt omintakeisen visuaalisen kuvastonsa, joka koostui biomorfisista muodoista, jotka kieppuivat kolkoissa, ahdistavissa maisemissa. Hänen moniulotteinen kuvitteellinen maailmansa oli täynnä väkivaltaisia konflikteja ja kiihkeää liikettä. Matta pyrki yhdistämään surrealistiset pyrkimyksensä psyykkiseen automatismiin kuvaten teoksissaan epämääräisä hahmoja, jotka olivat juuttuneet virtauksen ja kriisin tilaan. Hänen taiteensa heijastaa sitä syrjäytymisen ja ahdistuksen tunnetta, joka johti eksistentialismin syntyyn toisen maailmansodan jälkeen. Matta vaikutti vahvasti Arshile Gorkyn ja Robert Motherwellin kaltaisiin taiteilijoin. Duchamp piti Mattaa "sukupolvensa syvällisimpänä taidemaalarina". Poliittinen aktivismi vei Mattan viimeisinä vuosina suurimman osan hänen ajastaan. Hän teki kuitenkin numeroidun sarjan teoksia, jotka pohjautuivat Miguel de Cervantesin, Arthur Rimbaudin, Alfred Jarryn ja William Shakespearen kirjoituksiin. == Lähteet == Luokka:Chileläiset taidemaalarit Luokka:Surrealistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Ernst Zahn

Ern(e)st Zahn (24. tammikuuta 1867 Zürich, Sveitsi – 12. helmikuuta 1952) oli sveitsinsaksalainen kirjailija. Hänen isänsä oli Zürichissä ravintoloitsijana, ja hän ryhtyi itsekin ravintoloitsijaksi ja omisti rautatieravintolan Göschenenissä. Hän oli Urin maaneuvoston puheenjohtaja. Zahnin teoksissa ilmenee todellisuudentuntua ja taiteellista kypsyyttä.Zahn, Ernst. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922Zahn, Ernst, Deutsche Biographie, viitattu 15.12.2020 Zahn oli tuottelias ja suosittu kotiseutukirjailija. Hän kuvaa Alppeja ja niiden asukkaita, persoonia ja elämänkohtaloita. Monet kertomukset ovat taideteoksia, mutta myöhemmässä tuotannossaan hän siirtyi viihdekirjallisuuteen. Hän kirjoitti myös näytelmiä. Zahn, Ernst. Nordisk familjebok 33. 1922 ==Suomennetut teokset== * Suurtilallinen (Lukas Hochstrassers Haus), suom. Aukusti Simelius, Hämeenlinna: Karisto 1921 * Severin Imbodenin rakkaus: romaani, suom. Vilho Elomaa. Hämeenlinna: Karisto 1919. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Saksankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Germa (Libya)

Germa () on pikkukaupunki Libyan Wadi al-Hayan piirikunnassa. Se sijaitsee historiallisella Fezzanin alueella 30 kilometriä Awbarista itään. German pohjoispuolella sijaitsevat garamantien muinaisen pääkaupungin Garaman rauniot. Antiikin historioitsijoiden tuntemaa kaupunkia on tutkittu arkeologisin kaivauksin 1930-luvulta lähtien. German lounaispuolella sijaitseva Zinchecra on ollut asuttu 300-luvulta eaa. lähtien. Garaman asutus lienee alkanut ajanlaskun alun jälkeen. Sen rakennuksissa on havaittavissa roomalaisia vaikutteita. Lähistöllä sijaitseva Qasr Watwatin mausoleumi lienee jopa roomalaisten käsityöläisten rakentama. Garaman rakennuksista osa on bysanttilaiselta ja islamilaiselta ajalta. Kaupungissa on pieni museo. ==Lähteet== Luokka:Libyan kaupungit
Tuukka Andberg

Tuukka Andberg (s. 1. toukokuuta 1998 Vantaa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Pallokerho-35:ttä. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Juniori-ikäisenä Andberg on edustanut Itä-Hakkilan Kilpaa ja Pallokerho-35:ttä. Kausilla 2017–2020 Andberg edusti Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Kaudella 2018 hän oli mukana nostamassa HIFK:n takaisin Veikkausliigaan. Vuonna 2021 Andberg siirtyi Ykkösessä pelanneeseen Ekenäs IF:ään.http://www.veikkausliiga.com/uutiset/2021/01/04/tuukka-andberg-jatkaa- uraansa-ykkosessa 4.1.2021 Andberg on ollut nimettynä vuonna 2019 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueryhmään. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1795

Kirjallisuusvuosi 1795 käsittelee vuoden 1795 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Venäjän 1100-lukua kuvaava runoelma Laulu Igorin sotaretkestä () löytyi kreivi Aleksei Musin- Puškinin kirjastosta. * Venäjän kansalliskirjasto aloitti toimintansa Pietarissa. == Julkaisuja == * Johann Wolfgang von Goethe - Römische Elegien * Immanuel Kant - Zum Ewigen Frieden. Ein philosophischer Entwurf (suom. Ikuiseen rauhaan, 2000) * Markiisi de Sade - La philosophie dans le boudoir (suom. Filosofia budoaarissa, eli, Epämoraaliset kasvattajat, 2003) * Markiisi de Sade - Aline et Valcour ou Le Roman philosophique * Friedrich von Schelling - Vom Ich als Princip der Philosophie oder über das Unbedingte im menschlichen Wissen ('Minästä filosofian prinsiippinä, tai ehdottomuudesta inhimillisessä tiedossa') * Friedrich Schiller - Über naive und sentimentalische Dichtung (kirjallisuustiedettä) * Friedrich Schiller - Über die ästhetische Erziehung des Menschen in einer Reihe von Briefen (kasvatustiedettä) * Thomas Spence - Spensonia * Jakob Tengström - Läseöfing för mina barn == Palkintoja == == Lähteet == 1795 Luokka:1795
Gavleånin vesistö

pienoiskuva|Joen kaupunkialueen uomaa Gävlessä. Gavleånin vesistö (, vesistöaluetunnus 52) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Gavleånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 2 460 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gavleån, jonka pituus on 129 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,7 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Ljusnanin vesistön (tunnus 48) ja Daljoen vesistön (tunnus 53) välisessä taskussa, jossa on neljä pientä päävesistöä. Gavleånin vesistö on niistä suurin ja sen ympäröi eteläpuolelta kokonaan Daljoen vesistö ja pohjoispuolelta Testeboånin vesistö (tunnus 51). Rannikolla joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma- alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (60,8 %), turve (12,4 %), kalliomaa (4,1 %), hiekka ja sora (5,0 %), multamaa (5,2 %), savimaa (1,6 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,2 %), soita ja kosteikkoja (4,1 %), viljelymaita (5,0 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,0 %) sekä joutomaita (2,2 %). Näiden lisäksi on 8,6 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Gavleånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 21,6 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 71,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 5,34 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 21,1 m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 78 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,5 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 96,3 m³/s on mitattu huhtikuussa 1999 ja pienin 5,1 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 152 patoa, joista 29,2 % säännöstellään vesistöjä. Säännöstelykapasiteetti on 195 miljoonaa kuutiometriä. Gavleånin pääuomassa on 8 vesivoimalaitosta: Strömsborg, Strömdalen, Tolvfors, Prästforsen, Åbyfors, Mackmyra, Hälleströmmen ja Forsbacka. Vesistön sivu-uomissa on vielä 20 voimalaa lisää: * Borrsjöånissa on Åttersta, Urfors ja Åshammar, * Hoånissa on Hammarby, Bergs nedre, Bergs övre, Tjärnäs, Hofors, Dammfallet ja Gammelstilla Bruk, * Jädraånissa on Kvarnfallet, Djupdal, Sågfallet, Hammarfallet, Kungsfors, Ivantjärn, Jädraås, Pallanite, Svartnäs Nedre ja Svartnäs Övre. Voimaloiden yhteisteho on 24,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 98,7 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *
Thalia-juhla 2020

Thalia-juhla 2020 pidettiin Tampereen Komediateatterissa 9. maaliskuuta 2020. Tilaisuudessa palkittiin 19 eri alan ansioitunutta tekijää. Juhlan järjesti Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto. Tilaisuuden juonsi näyttelijä Karoliina Blackburn. == Voittajat == Palkinto Myöntäjä Saaja Dramaturgitunnustus Suomen teatteriohjaajat ja dramaturgit STOD Merja Turunen Kiitos kotimaisesta näytelmästä -tunnustuspalkinto Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat Q-teatteri Lasten- ja nuortenteatterin kunniamaininta Suomen Assitej Jaana Taskinen Lavastus-säde Lavastus -ja pukusuunnittelijat LP Markus Tsokkinen Ohjaajatunnustus Suomen teatteriohjaajat ja dramaturgit STOD Susanna Airaksinen Pukusäde-palkinto Lavastus -ja pukusuunnittelijat LP Riikka Aurasmaa Sirkuksen lumo -palkinto Sirkuksen tiedotuskeskus Kalle Lehto Sirkuksen mainetekopalkinto Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat STST Sanna Silvennoinen Tanssin mainetekopalkinto Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat STST Titta Court Valosäde-palkinto Suomen valo-, ääni- ja videosuunnittelijat SVÄV Ada Halonen Videosäde-palkinto Suomen valo-, ääni- ja videosuunnittelijat SVÄV Jarmo Jääskeläinen Voimavarapalkinto Teatterialan Ammattilaiset TAM Pipsa Keski-Hakuni Vuoden nukketeatteriteko Suomen Unima Tip-Fest Vuoden Teatteri -palkinto: Suomen Teatterit Flow Productions Vuoden teatterinäyttelijä Suomen näyttelijäliitto Miiko Toiviainen Vuoden Teatteriteko Teatterikeskus Turkulainen nykytaidetila Kutomo Yhteisvoimapalkinto Teatterialan Ammattilaiset TAM Kajaanin kaupunginteatterin puvusto Äänisäde-palkinto Suomen valo-, ääni- ja videosuunnittelijat SVÄV Joona Outakoski == Lähteet == Luokka:Thalia-juhla Luokka:2020
Puolan liettualaiset

Puolan liettualaiset ovat Puolan alueella asuvia liettualaisia. Vuoden 2002 väestönlaskennassa liettualaisia oli yhteensä 5 639 ja vuoden 2011 väestönlaskennassa 7 374 henkeä. Liettualaisista suurin osa asui 2011 väestönlaskennassa Podlasian voivodikunnan alueella. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa 5 303 henkilöä ilmoitti liettuan kotikielekseen, joista 3 597 henkilöä ilmoitti liettuan ainoaksi kotikielekseen.Struktura narodowo- etniczna, językowa i wyznaniowa ludności Polski PDF. s. 173 Liettualaisilla oli vuoden 2011 väestönlaskennassa Podlasian voivodikunnan kunnista yli 10 prosentin osuus Puńskin ja Sejnyn kuntien väestöstä, joista ensinmainitussa liettua on määritelty viralliseksi avustavaksi kieleksi.Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) == Lähteet == Liettualaiset
Dalkarby

Dalkarby on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän pohjoispuolella. Dalkarbyn naapurikylät ovat Tjuda, Trotby, Skarpböle ja Makila. Dalkarbybäcken tekee mutkan kylän kohdalla, jolloin purosta muodostuu kylälle luonnollinen pohjois-, länsi- ja eteläraja. Dalkarby ulottuu purolta itään Björndalsbergetille, joka on korkea kalliomäki. Kylän itäosat ovat mäkistä metsämaata ja puron vartta myötäilee tasainen peltoalue. Kylän asutus sijoittuu mäkien rinteille kylän länsiosiin. Dalkarby on ollut 1500-luvulla viiden talon muodostama kylä. Kylän taloluku on hiljalleen laskenut ja lopulta 1900-luvun alussa koko Dalkarby on ollut Fredriksforsin talon omaisuutta. Kylässä on ollut mylly. 1930-luvulla Fredriksforsin neljä torppaa itsenäistyivät ja kantatalo jaettiin lisäksi neljään osaan. Dalkarbybäckenissä on ollut kylän paikkeilla järvi Dalkarbyträsket, joka kuivattiin 1950-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Mili (nimi)

Mili on naisen etunimi. Se voi olla lyhentymä Emiliasta tai Ludmilasta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mili on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 80–90 naisella. Vuoteen 2014 saakka Milillä oli nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 19. toukokuuta. Koska nimi oli käytössä vain harvalla, vuonna 2015 se poistettiin kalenterista ja sen tilalle otettiin suositumpi Milla. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 olivat 12. jalkapallon alle 17-vuotiaiden naisten EM-kisat. Bulgaria, joka valittiin 9. joulukuuta 2016, isännöi turnauksen. Turnaukseen otti osaa 8 joukkuetta. Vuonna 2002 tai myöhemmin syntyneet saivat olla mukana. Saksa voitti mestaruuden voittamalla Hollannin. == Lähteet == Alle 17-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailut 2019 Alle 17-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Bulgarian jalkapallo Luokka:Dobritšin alue
Millettiat

Millettiat (Millettia) on hernekasvisuku. Siihen kuuluu 181 lajia puita, pensaita ja liaaneja. Niitä esiintyy vanhan maailman tropiikissa ja subtropiikissa, Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Kaakkois-Aasiassa. == Millettialajeja == * lujamillettia (Millettia dura) – trooppinen Keski- Afrikka. * wengemillettia (Millettia laurentii) – trooppinen Keski-Afrikka. * verhomillettia (Millettia oblata) – Kenia ja Tansania. * Millettia pinnata, syn. Pongamia pinnata Etelä-Aasia – Australia. * Millettia thonningii == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Millettia Luokka:Hernekasvit
Merbaupuut

Merbaupuut (Intsia) on hernekasvisuku, johon kuuluu kaksi trooppista puulajia. Ne esiintyvät luonnossa Aasian ja Australian tropiikissa sekä Afrikassa Tansaniassa ja Madagaskarilla. == Lajit == * rantamerbaupuu (Intsia bijuga) * malesianmerbaupuu (Intsia palembanica) Sukuun aiemmin sijoitettu filippiinienmerbaupuu (Afzelia rhomboidea, syn. Intsia acuminata) viedään palkomahonkien sukuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Intsia Luokka:Hernekasvit
Kassiat

Kassiat (Cassia) on hernekasvisuku. Siihen kuuluu 37 lajia puita, harvoin pensaita. Niitä esiintyy koko maailman tropiikissa. == Lajeja == * thaimaankassia (Cassia bakeriana) – Thaimaa ja Myanmar * kultasadekassia eli putkikassia (Cassia fistula) – Intian niemimaa * isokassia (Cassia grandis) – Väli-Amerikka – Karibia – Brasilia * jaavankassia (Cassia javanica) – Kaakkois-Aasia – Australia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cassia Luokka:Hernekasvit
Liekkipuut

Liekkipuut (Delonix) on hernekasvisuku. Siihen kuuluu 12 lajia puita. Niitä esiintyy alkuperäisenä Afrikassa ja Arabian niemimaalla, mutta viljelyperäisenä paljon laajemmin tropiikissa eri mantereilla. == Lajeja == * neidonliekkipuu (Delonix decaryi) * keltaliekkipuu (Delonix elata) * punaliekkipuu eli liekkipuu (Delonix regia) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Delonix Luokka:Hernekasvit
Mission Viejo

Mission Viejo on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 93 653. Kaupunki perustettiin 31. maaliskuuta 1988. Mission Viejon pormestarina toimii Brian Goodell. == Väestö == Kaupungin asukkaista 78,71 prosenttia on valkoisia, 11,10 prosenttia aasialaisia, 0,97 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,28 prosenttia intiaaneja. 6,32 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 45 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Mission Viejo Library.jpg|Kaupunginkirjasto. Tiedosto:20131214-0131 Lake Mission Viejo.JPG|Lake Mission Viejon järvi. Tiedosto:20131228-0459 Mission Viejo.JPG|Monitoimitalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Orangen piirikunta (Kalifornia)
Siglufjörður

Siglufjörður [ˈsɪklʏˌfjœrðʏr] on pieni kalastajakylä Pohjois-Islannissa. Vuonna 2011 siellä oli 1 206 asukasta. Siglufjörður sijaitsee Fjallabyggðin (suom. vuoristokylä) kunnassa, joka syntyi vuonna 2006, kun aiemmat Ólafsfjörðurin ja Siglufjörðurin kunnat yhdistyivät. Luokka:Islannin kylät
Bhumi Pednekar

Bhumi Pednekar (s. 18. heinäkuuta 1989 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän teki ensiesiintymisensä ylipainoisena morsiamena romanttisessa komediassa Dum Laga Ke Haisha (2015), mistä hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Pednekar nousi laajempaan suosioon näyttelemällä itsepäisiä pikkukaupunkien naisia draamakomedioissa Toilet: Ek Prem Katha (2017), Shubh Mangal Saavdhan (2017), Bala (2019) ja Pati Patni Aur Woh (2019). Roolistaan iäkkäänä tarkka-ampujana elämäkerrallisessa draamassa Saand Ki Aankh (2019) hän voitti parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon. Myöhemmin hän on saanut positiivisia arvosteluja roolisuorituksistaan elokuvissa kuten draamakomediat Dolly Kitty Aur Woh Chamakte Sitare (2020) ja Badhaai Do (2022). == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2015 Dum Laga Ke Haisha Sandhya Varma 2017 Toilet: Ek Prem Katha Jaya Joshi Shubh Mangal Saavdhan Sugandha Joshi 2018 Lust Stories Sudha Zoya Akhtarin osassa 2019 Sonchiriya Indumati Tomar Saand Ki Aankh Chandro Tomar Bala Latika Trivedi Pati Patni Aur Woh Vedika Tripathi 2020 Shubh Mangal Zyada Saavdhan Devika Bhoot – Part One: The Haunted Ship Sapna Prakashan Dolly Kitty Aur Woh Chamakte Sitare Kajal ”Kitty” Yadav Durgamati Chanchal Singh Chauhan/Durgamati 2022 Badhaai Do Suman ”Sumi” Singh Raksha Bandhan Sapna Govinda Naam Mera Gauri Waghmare 2023 Bheed Renu Sharma Afwaah Nivedita Singh Thank You for Coming Kanika Kapoor The Lady Killer Jansey Burman 2024 Bhakshak == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Elokuva Palkinto Kategoria Tulos 2016 Dum Laga Ke Haisha Filmfare Awards Paras naistulokas Producers Guild Film Awards Paras naistulokas Screen Awards Paras naistulokas Zee Cine Awards Paras naistulokas Stardust Awards Huomisen naissupertähti BIG Star Entertainment Awards Viihdyttävin naisnäyttelijä yhteiskunnallisessa roolissa International Indian Film Academy Awards Paras naistulokas 2017 Toilet: Ek Prem Katha Zee Cine Awards Paras naisnäyttelijä (yleisön valinta) Paras naisnäyttelijä (raadin valinta) Shubh Mangal Saavdhan Screen Awards Paras naisnäyttelijä (yleisön valinta) Filmfare Awards Paras naispääosa News18 Reel Movie Awards Paras naispääosa International Indian Film Academy Awards Paras naispääosa 2020 Saand Ki Aankh Filmfare Awards Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) (jaettu Taapsee Pannun kanssa) Screen Awards Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) (jaettu Taapsee Pannun kanssa) Zee Cine Awards Paras naisnäyttelijä (raadin valinta) Bala Paras naissivuosa Sonchiriya Filmfare Awards Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) 2021 Dolly Kitty Aur Woh Chamakte Sitare Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bíldudalur

Bíldudalur on hieman reilun 200 ihmisen kylä Länsi-Islannissa Vestfirðirin alueella Vesturbyggðin kunnassa. Kylän lähellä sijaitsee kirjallisesti merkittävä Geirþjófsfjörður-vuono, johon sijoittuu islantilainen Gísli Súrinpojan saaga. Luokka:Islannin kylät
Kalliandrat

Kalliandrat (Calliandra) on hernekasvisuku. Siihen kuuluu 149 lajia puita ja pensaita, joita esiintyy alkuperäisenä Amerikan mantereella: Yhdysvalloista Kaliforniasta Karibialle ja Etelä-Amerikkaan Chileen ja Argentiinaan. Viljeltyinä ne ovat levinneet myös vanhan maailmaan tropiikkiin. == Lajeja == * Calliandra calothyrsus (syn. C. houstoniana var. calothyrsus) * guatemalankalliandra (Calliandra emarginata) * boliviankalliandra (Calliandra haematocephala) * surinaminkalliandra (Calliandra surinamensis) * liekkikalliandra eli kalliandra (Calliandra tweedii tai tweediei) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Calliandra Luokka:Hernekasvit
Peder

Peder on miehen etunimi. Suomessa nimi Peder on vuoden 2020 loppuun mennessä annettu 182 miehelle ja nimi Peeder alle viidelle miehelle ja alle viidelle naiselle. Peder on yksi muunnelma raamatusta peräisin olevasta etunimestä nimestä Pietari. == Tunnettuja Peder-nimisiä == * Peder Aadnes (1739–1792), norjalainen taidemaalari * Peder Als (1727–1776), tanskalainen taidemaalari * Peder Anker (1749–1824), norjalainen kamariherra, kartanonomistaja, Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja Norjan ensimmäinen pääministeri Tukholmassa * Peder Bagge (k. aikaisintaan noin 1599), ruotsalainen sotapäällikkö * Peder Balke (1804–1887), norjalainen taidemaalari * Peder Biese (1950–2017), suomalainen ekonomi, yritysjohtaja ja pääomasijoittaja * Peder Furubotn (1890–1975), norjalainen kommunistipoliitikko * Peder Waldemar Granberg (1864–1938), suomalainen lääkäri * Peder Joninpoika (k. n. 1342), ritari, valtaneuvos ja Viipurin linnan päällikkö * Peder Kolstad (1878–1932), norjalainen opettaja ja maanviljelijäpuolueen poliitikko * Peder Losnegård, "Lido" (s. 1992), norjalainen muusikko * Peder Lunde (1918–2009), norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti * Peder Lykkeberg (1878–1944), tanskalainen uimari * Peder Marcussen (1894–1972), tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja * Peder Månsson (n. 1464–1534), ruotsalainen piispa * Peder Oxe (1520–1575), tanskalainen valtiomies * Peder Skram (n. 1503–1581), tanskalainen amiraali * Peder Svart (k. 1562), ruotsalainen piispa ja historiankirjoittaja * Peder Eriksson Wald (1602–1653), ruotsalaissyntyinen johtaja * Peder Østlund (1872–1939), norjalainen pikaluistelija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Esparsetit

Esparsetit (Onobrychis) on hernekasvisuku. Siihen kuuluu 205 lajia ruohoja ja pensaita, jotka kasvavat alkuperäisenä Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Esparsetit ovat läheisintä sukua nätkimille. == Lajeja == * kainoesparsetti (Onobrychis alba) * Onobrychis arenaria * Onobrychis caput-galli * Onobrychis conferta * Onobrychis gracilis * Onobrychis radiata * Onobrychis saxatilis * Onobrychis supina * rehuesparsetti eli esparsetti (Onobrychis viciifolia) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Onobrychis Luokka:Hernekasvit
Emil Andrae

Emil Valentin Andrae (s. 23. helmikuuta 2002 Västervik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue HV71:ssä. == Ura == === Seuraura === Andrae on Västerviks IK:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2017–2018 IK Oskarshamnin organisaatioon. Andrae voitti seuran J18-junioreiden sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hän debytoi kauden aikana myös Oskarshamnin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa vain 15-vuotias Andrae pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Samalla kaudella hän toimi TV-Puckenissa Smålandin joukkueen kapteenina. Andrae voitti turnauksen syöttöpörssin ja puolustajien pistepörssin tehoilla 3+13=16. Kaudeksi 2018–2019 Andrae siirtyi HV71:n organisaatioon. Hän oli seuran J18-junioreiden tehokkain puolustaja sekä J18 Elitissä tehoilla 2+14=16 että J18 Allsvenskanissa tehoilla 2+8=10 Victor Sjöholmin kanssa. Kaudella 2019–2020 Andrae voitti tehoilla 11+27=38 koko J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin. Hän debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa Andrae pelasi kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa vain 17-vuotiaana 28. marraskuuta 2019 vieraissa Växjö Lakers HC:tä vastaan. Andrae jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SHL:ssä seuraavassa ottelussa, kotidebyytissään 30. marraskuuta 2019 Brynäs IF:ää vastaan. Andrae sai ottelussa jääaikaa 4.46 minuuttia. Syyskuussa 2020 Andrae teki HV71:n kanssa kolmivuotisen SHL-sopimuksen. Philadelphia Flyers varasi hänet toisella kierroksella 54. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Andraesta tuli kaikkien aikojen toinen NHL:ään varattu Västerviks IK:n kasvatti Niklas Erikssonin (1989) jälkeen. === Maajoukkueura === Andrae pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston voiton Noel Gunlerin kanssa lukemalla +3. Andrae pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Ruotsin kapteenina ja johdatti joukkueen pronssiin. Andrae pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina ja voitti pronssia. Yhteensä Andrae on pelannut viisi nuorten ja 33 poikien maaottelua. == Muuta == Andraen isoveli Carl pelaa hyökkääjänä Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTrean-joukkue Valdemarsviks IF:ssä. == Tilastot == 2017–2018 IK Oskarshamn Allsvenskan 4 0 0 0 0 – – – – – 2018–2019 HV71 SuperElit 23 2 5 7 22 3 0 0 0 2 2019–2020 HV71 SuperElit 40 11 27 38 82 – – – – – HV71 SHL 10 0 0 0 4 – – – – – 2020–2021 HV71 SuperElit JMM 5 0 1 1 2 HV71 SHL 1 kausi yhteensä SHL 10 0 0 0 4 – – – – – 1 kausi yhteensä Allsvenskan 4 0 0 0 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:HV71:n pelaajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uskonto Tansaniassa

Tansanian merkittävin uskonto on kristinusko, johon CIA World Factbookin mukaan kuului 61,4% väestöstä vuonna 2010. Muslimeja oli 35,2%, luonnonuskontoja harjoitti 1,8%, muita uskontoja 0,2% ja uskonnottomia oli 1,4%. Joidenkin uskontojen kannatus voi olla hyvin alueellisesti painottunutta, esimerkiksi Sansibarilla väestö on lähes kokonaisuudessaan islaminuskoista. Käytännössä eri uskontokuntien kannattajakunnan selvittäminen on hankalaa, sillä Tansaniassa uskontoa ei merkitä syntymätodistukseen eikä uskontoa ole muutenkaan tilastoitu vuoden 1967 jälkeen. Siksi eri luvut ovat vain arvioita. Vuonna 2006 arvioitiin esimerkiksi, että kristityt ja muslimit muodostaisivat kumpikin noin 30-40% väestöstä niin, että kristittyjä olisi jonkin verran enemmän. Suurin osa Tansanian muslimeista on sunneja. Muina merkittävinä uskontoina pidettiin hindulaisuutta, sikhiläisyyttä ja luonnonuskontoja. == Lähteet == Luokka:Uskonto Tansaniassa
Sarviruosteet

Sarviruosteet (Gymnosporangium) on kasvipatogeeninen sienten suku, joka vuorotellen tartuttaa sypressikasveja, pääasiassa katajia, ja ruusukasveja esimerkiksi omenia, päärynöitä, tuomipihlajia ja orapihlajia. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 90 lajia. Sieni ei aiheuta vakavia vahinkoja katajille, mutta omena- ja päärynäpuut voivat kärsiä vakavista hedelmätuotannon menetyksistä sienen vaikutusten vuoksi. Suvun lajeja esiintyy Pohjois- ja Keski-Amerikassa, Aasiassa, Euroopassa ja Lähi- idässä. == Lajeja == Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi. * orapihlajan-katajanruoste (Gymnosporangium clavariiforme) * pihlajan-katajanruoste (Gymnosporangium cornutum) * omenan- katajanruoste (Gymnosporangium tremelloides) == Lähteet == Luokka:Ruostesienet
Pikkalan kartano

Pikkalan kartano () on kartano Siuntion kunnassa Uudellamaalla. Nykyinen päärakennus on valmistunut vuonna 1850 Engelin koulukuntaan kuuluneen arkkitehti A. F. Granstedtin piirrosten mukaan. Pikkalan kartano kuuluu Suomen rakennetun kulttuuriperinnön luetteloon. Kartano on yksityisomistuksessa. == Historia == Lähellä nykyistä Pikkalan kartanoa sijaitsee autioitunut, nykyisin täysin tyhjä, Pikkalan kylätontti, jolla myös kartano on ennen 1660-lukua sijainnut. Kartano perustettiin alun perin vuonna 1590, kun Suitian linnan omistaneet Flemingit perustivat Pikkalanjoen varrelle säteritilan. Pikkala erotettiin Suitian linnan maista vuonna 1815 ja liitettiin Sjundbyn linnan maihin, johon se oli jo aiemmin historiassa kuulunut. Saman vuosisadan aikana Pikkalasta tuli lopulta itsenäinen tila. Kartano sijaitsee hyvien kulkuyhteyksien päässä. Suuri rantatie kulkee kartanon ohi tilan pohjoispuolelta. Pikkalanlahdessa sijaitsi myös ennen satama, joka paransi huomattavasti liikenneyhteyksiä. Nykyään kartanolla viljellään siirtonurmikkoa ja maissia. === Päärakennus === Pikkalan kartanon päärakennus, joka sijaitsee puukujan päässä, valmistui vuonna 1850. Empiretyylisen päärakennuksen rakennutti kenraali A. F. Silfverhjelm arkkitehti A. F. Granstedtin piirustusten mukaan. Silfverhjelmin aikana rakennettiin kartanon pihapiiriin myös suuri kivinavetta. Kartanon pihapiiriin kuuluu lisäksi leipomomökki 1700-luvulta, inspehtorin asunto 1800-luvulta, sekä vuonna 1913 valmistunut jugendtyylinen tallirakennus. Kartanon puutarha ja puisto ovat säilyneet miltei muuttumattomina sitten vuoden 1872. === Porkkala-parenteesin aika === Neuvostoliiton Porkkalan vuokra-alue käsitti myös koko Pikkalan kartanon alueen. Kartanossa asui noin 20 neuvostoliittolaista ruokakuntaa taloon rakennettujen puuhellojen määrästä päätellen. Vuokra-ajan lakattua kartano palautui vanhoille omistajilleen, mutta vaati mittavia korjaustöitä. Kartanon pihapiiriin johtaa mukulakivillä päällystetty niin kutsuttu Kabanovin tykkitie. Neuvostoliittolaiset päällystivät tien mukulakivillä, jotta se kestäisi paremmin panssaroitujen ajoneuvojen painon. Kabanovin tykkitien varrella on säilynyt jäljellä neuvostoliittolainen riemukaari, joka on lajissaan Suomen ainoa. == Kuvia == Tiedosto:Pickala från porten 1912 SLS 1555 444.jpg|alt=|Pikkala pohjoisesta, portilta (1912) Tiedosto:Pickala från norra sidan 1912 SLS 1555 443.jpg|alt=|Pikkala pohjoisesta, (1912) Tiedosto:Pickala från trädgårdssidan 1912 SLS 1555 445.jpg|alt=|Pikkala etelästä, puutarhasta (1912) == Lähteet == Luokka:Siuntion kartanot Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Siuntion suojellut rakennukset
Stende

Stende () on pieni kaupunki Länsi-Latviassa Kuurinmaalla. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1991. Vuonna 2020 siellä oli 1 656 asukasta. == Historia == Kaupungin nimi tulee itämerensuomalaisen liivin kielen paikannimestä Testenden. Ikivanhassa, 10. lokakuuta 1288 päivätyssä asiakirjassa mainitaan Stende-joki, jonka rannalla on kylä nimeltä Padestende. Asutus on syntynyt 1400-luvulla perustetun Stendenin kartanon alueelle. Aikoinaan koko alueen omisti Westfalenista kotoisin ollut kartanonherra Philipp von der Brüggen, jolle Liivinmaan ritarikunta oli sen myöntänyt. Nykyisen Stenden kirkon perusti vuonna 1668 Ernest Brigen; tosin rakennustyöt valmistuivat vasta vuonna 1751. Kylä alkoi kehittyä, kun rautatie Ventspilsistä Rybinskiin rakennettiin vuonna 1897. Tukums-Ventspils -rautatieasema rakennettiin vuosina 1897–1904. Alun perin kylällä ei ollut virallista nimeä, ja ensimmäinen maanvuokrasopimus on päivätty 27. kesäkuuta 1900. Heinäkuussa 1915, ensimmäisen maailmansodan aikana, Saksan keisarikunnan joukot miehittivät koko Kuurinmaan. Seuraavana vuonna he alkoivat rakentaa kapearaiteisia rautatielinjoja parempien liikenneyhteyksien saamiseksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Stenden kylästä tuli osa itsenäistä Latviaa. Vuonna 1935 siellä oli 719 asukasta, joista 96 prosenttia oli latvialaisia. Vuonna 1946 Stendestä tuli työkylä ja vuonna 1949 kaupunkikylä. Kaupunkioikeudet Stende sai 14. marraskuuta 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Stenden kotisivut Luokka:Latvian kaupungit
Varsovan sopimus (1970)

Varsovan sopimus (saksaksi: Warschauer Vertrag, puola: Układ PRL-RFN) oli sopimus Länsi-Saksan ja Puolan kansantasavallan välillä. Liittokansleri Willy Brandt ja pääministeri Józef Cyrankiewicz allekirjoittivat sen presidentinlinnassa Varsovassa 7. joulukuuta 1970, ja Länsi-Saksan liittopäivät vahvisti sen 17. toukokuuta 1972. Sopimuksessa molemmat osapuolet sitoutuivat väkivallattomuuteen ja hyväksyivät olemassa olevan rajan - Oder- Neisse-linjan, jonka liittoutuneiden valtiot asettivat Saksalle toisen maailmansodan päättymisen jälkeen vuonna 1945 pidetyssä Potsdamin konferenssissa.Willy Brandt Biography: Foreign Minister and Federal Chancellor in Bonn Tämä oli ollut siitä lähtien melko arkaluontoinen aihe koska Länsi- Saksassa asui runsaasti alueilta karkotettuja saksalaisia jälkeläisineen. Toisaalta Puola oli huolissaan siitä, että Saksan hallitus saattaisi yrittää saada takaisin entisiä itäisiä alueitaan. Puolan näkökulmasta näiden alueiden siirtämistä pidettiin korvauksena entisten Puolan Curzonin linjan itäpuoleisten alueiden menettämisestä Neuvostoliittolle vuonna 1939. Varsovan sopimus oli tärkeä osa liittokansleri Brandtin Ostpolitikia. Vuonna 1990 tehdyn Saksan lopullista järjestelyä koskevan sopimuksen seurauksena Oder- Neisse-linja vahvistettiin uudelleen Saksan ja Puolan rajaksi.The Treaty on the Final Settlement with respect to Germany ==Lähteet== Luokka:Saksan historia Luokka:Puolan historia Luokka:Varsovan historia Luokka:1970
Gaultier

Gaultier on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Denis Gaultier (1603–1672), ranskalainen säveltäjä ja luutisti *Jean-Paul Gaultier (s. 1952), ranskalainen muotisuunnittelija.
Tämnarånin vesistö

Tämnarånin vesistö (, vesistöaluetunnus 54) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen sen eteläreunalle laskevan Tämnarånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma- alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 258 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Tämnarån, jonka pituus on 60 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,3 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Tämnarånin vesistö sijaitse kahden suuren vesistön Daljoen vesistön (tunnus 53) ja Norrströmin vesistön (tunnus 61) välissä. Vain nämä päävesistöt seuraavat sen vedenjakajaa; Norrströmin vesistö sen kaakkoispuolelta ja Daljoen vesistö sen länsipuolelta. Tämnarånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien purojen ja ojien valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (47,1 %), turve (12,9 %), kalliomaa (5,4 %), hiekka ja sora (5,2 %), multamaa (7,9 %), savimaa (16,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (70,7 %), soita ja kosteikkoja (1,5 %), viljelymaita (18,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,3 %) sekä joutomaita (4,8 %). Näiden lisäksi on 3,4 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Tämnarånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 9,99 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 41,2 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,48 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 9,5 m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 46 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,35 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 52,6 m³/s on mitattu huhtikuussa 1982 ja pienin 1,4 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 16 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia . Tämnarånissa on 4 vesivoimalaitosta: Västland, Strömsberg, Husbykvarn ja Ullfors. Voimaloiden yhteisteho on 0,7 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 3,0 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Giger

Giger on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Albert Giger (1946–2021), sveitsiläinen maastohiihtäjä *Daniel Giger (s. 1949), sveitsiläinen miekkailija *H. R. Giger (1940–2014), sveitsiläinen kuvataiteilija.
Gasparin

Gasparin on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Agénor de Gasparin (1810–1871), ranskalainen valtiomies ja kirjailija *Aita Gasparin (s. 1994), sveitsiläinen ampumahiihtäjä *Elisa Gasparin (s. 1991), sveitsiläinen ampumahiihtäjä *Selina Gasparin (s. 1984), sveitsiläinen ampumahiihtäjä *Valérie de Gasparin (1813–1894), sveitsiläinen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Forsmarksånin vesistö

Forsmarksånin vesistö (, vesistöaluetunnus 55) muodostuu Itämeren pohjoisosaan Ahvenanmereen laskevan Forsmarksånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma- alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 376 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Forsmarksån. Joen kokonaispituus on 10 kilometriä, mutta koko pääuoman pituus on 55 kilometriä. Joki laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) koillispuolella ja pienen Olandsånin vesistö (tunnus 56) länsipuolella. Kumpikin päävesistö sivuaa sen vedenjakajaa näistä suunnista, mutta lisäksi sen länsipuolella sijaitsee mereen laskevien pienien purojen ja ojien valuma- alueita, joiden yhteispinta-ala on Forsmarksånin vesistöä suurempi. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,7 %), turve (25,1 %), kalliomaa (13,2 %), hiekka ja sora (2,1 %), multamaa (3,0 %), savimaa (4,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,6 %), soita ja kosteikkoja (8,4 %), viljelymaita (5,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (3,1 %). Näiden lisäksi on 5,0 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Forsmarksånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,21 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 12,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,58 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 7,2 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 18,9 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,3 m³/s viimeksi vuonna 2007. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Bützow (täsmennyssivu)

Bützow, joka on saksalaisen kaupungin nimi (Bützow), on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Bjarne Bützow (1897–1966), suomalainen metsänhoitaja, metsäneuvos *Helene Bützow (s. 1955), suomalainen kääntäjä *Yngve Bützow (1898–1953), suomalainen sotilas ja kilparatsastaja, Bjarne Bützowin veli.
Parikkalan yhteiskoulu

Parikkalan yhteiskoulu on entinen suomalainen oppilaitos, jossa oli keskikoulu ja lukio. Se toimi yksityiskouluna vuosina 1907-1955, jolloin se muutettiin valtiolliseksi kouluksi ja jonka jälkeen toimintaa ovat jatkaneet ensin Parikkalan yhteislyseo ja vuodesta 1975 alkaen Parikkalan lukio.SUOMEN YKSITYISTEN OPPIKOULUJEN DIGITAALINEN MATRIKKELI: Parikkalan yhteiskoulu 1907-1955 Viitattu 16.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Parikkala
Zwinger

Zwinger (saks.) on keskiaikaisten kaupunkien tai linnojen kehämuurien välinen kiertokäytävä, jota paikoin pihamaiseksi väljennettynä käytettiin esimerkiksi ritarien aseharjoituksiin, metsäneläin-, etenkin karhutarhana (Bärenzwinger), myllyn paikkana, kasvi- ja peltomaanakin.Zwinger. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 ==Katso myös== * Zwinger (Dresden) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Pyhäsalmi (taajama)

pienoiskuva|Pyhäsalmen rautatieasema. Pyhäsalmi on Pyhäjärven kaupungin keskustaajama. Sen alueella asui vuoden 2021 lopussa 2 270 asukasta. Pyhäsalmessa sijaitsevat Pyhäjärven kaupungin keskeisimmät palvelut. Iisalmi- Ylivieska-radan taajamajunat pysähtyvät keskustaajamassa sijaitsevalla Pyhäsalmen rautatieasemalla. Vuonna 1897 valmistunut Pyhäjärven kirkko sijaitsee noin viisi kilometriä Pyhäsalmesta etelään. Pyhäjärven kaupunki käytti Pyhäsalmi-nimeä vuosina 1993–1995. ==Lähteet== Luokka:Pyhäjärven kylät Luokka:Suomen kuntakeskukset Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat
San Juan Capistrano

San Juan Capistrano on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 35 196. Kaupunki perustettiin 19. huhtikuuta 1961. San Juan Capistranon pormestarina toimii John Taylor. == Väestö == Kaupungin asukkaista 72,01 prosenttia on valkoisia, 2,53 prosenttia aasialaisia, 0,91 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,64 prosenttia intiaaneja. 11,65 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 42,9 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Crossing in San Juan Capistrano California.jpg|Kaupungin keskustaa. Tiedosto:San Juan Hills High School in San Juan Capistrano, CA.jpg|San Juan Hills High School. Tiedosto:Statue of Saint Sera and the Native American Boy.jpg|Espanjalainen lähetysasema kaupungissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Orangen piirikunta (Kalifornia)
Parkkima

Parkkima on kylä Pyhäjärvellä noin kymmenen kilometriä Pyhäsalmen keskustasta länteen Haapajärven suuntaan. Vuonna 2000 kylässä oli 300 asukasta. Ensimmäiset asutuksen merkit Parkkimassa ovat jo kivikaudelta, Suomusjärven kulttuurin ajalta noin 6500–3000 eaa. Pysyvä asutus syntyi 1500-luvun lopulla, jolloin Matti Kyllönen raivasi Parkkimajärven pohjoispuolelle Kyllösen uudistilan. Toinen, samanniminen talo perustettiin vuonna 1606. Tulpon (nyk. Malila) uudistila Parkkimajärven etelärannalla syntyi vuonna 1645 Heikki Simonpoika Tulpon eli Tulpoin perustamana ja Parkkimaan rakensi ja raivasi samalle alueelle Juho Paavonpoika vuonna 1688. Kylällä toimi Parkkiman koulu, mutta se lakkautettiin vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven kylät
Kirjallisuusvuosi 1794

Kirjallisuusvuosi 1794 käsittelee vuoden 1794 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Ensimmäinen suomalainen lukuseura perustettiin Vaasaan. * Useita apotti Ignác Martinovicsin johtamaan salaliittoon osallistuneita kirjailijoita vangittiin Unkarissa. Heidän joukossaan olivat Ferenc Kazinczy ja Ferenc Verseghy. == Julkaisuja == * William Blake - * Samuel Taylor Coleridge & Robert Southey - The Fall of Robespierre (näytelmä) * Johann Gottlieb Fichte - Einige Vorlesungen über die Bestimmung des Gelehrten * Johann Gottlieb Fichte - Grundlage der gesammten Wissenschaftslehre (alkuosa) * Thomas Hiärne - Ehst-, lyf- und lettlandische geschichte * Thomas Paine - The Age of Reason (ensimmäinen osa) * Ann Radcliffe - The Mysteries of Udolpho * Madame de Staël - Zulma : fragment d'un ouvrage * Mary Wollstonecraft - An Historical and Moral View of the Origin and Progress of the French Revolution == Palkintoja == == Lähteet == 1794 Luokka:1794