EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hydra (mytologia)

Hydra (, Vesikäärme) oli kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä. Sen pystyi tappamaan vain polttamalla tai katkaisemalla sen kaikki päät nopeasti, sillä se sai uusia päitä menetettyjen tilalle nopeaan tahtiin. Se eli suolla lähellä Lernan muinaista kaupunkia Argoliissa. Hydra oli Orthoksen, Kerberoksen ja Khimairan tavoin Ekhidnan ja Tyfonin jälkeläinen.Hesiodos: Jumalten synty:307-315 (engl. käännös) Hydran päiden määrä vaihteli eri myyttiversioissa - yleensä se oli joko yhdeksänHyginus: Fabulae xxx (engl. käännös)Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.2 (engl. käännös) tai sata.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 4.11.5 (engl. käännös)Ovidius: Muodonmuutoksia ix.67 (engl. käännös) Yksi päistä oli kuolemattomuuden lähde, ja se kasvoi muiden suojissa. Hydra oli niin myrkyllinen, että jopa pelkkä sen hengitys riitti tappamaan miehen. == Herakleen toinen urotyö: Lernan hydra == Eurystheuksen toinen tehtävä toi Herakleen Lerna-järvelle veljenpoikansa ja avustajansa Iolaoksen kanssa tappamaan Lernan hydraa, joka terrorisoi kaupunkia ja koko Argolista. Kun he viimein löysivät hydran piilopaikan, Herakles neuvoi Iolaosta jäämään vahtimaan hevosia sillä aikaa kun hän houkutteli hirviön luolastaan tulinuolia ampumalla. Herakles hyökkäsi hydraa kohden katkoen päitä miekallaan. Jokaisen menetetyn pään tilalle kasvoi kuitenkin kaksi uutta. Lisäksi valtava rapu saapui auttamaan hydraa tarttuen Heraklesta jalasta. Suuttunut Herakles surmasi ravun, jonka Hera sittemmin korotti tähtikuvioksi,Hyginus: Astronomica ii.23 (engl. käännös) ja kutsui vuorostaan Iolaosta apuun hevosten luota käskien häntä tuomaan mukanaan leimuavan tulisoihdun. Kun Herakles leikkasi hydran päitä yksi kerrallaan, Iolaos poltti tyngät kiinni niin, etteivät päät päässeet taas kasvamaan. Herakleen taistellessa hirviötä vastaan hän oli lähellä kuolla myrkylliseen hengitykseen, mutta Iolaoksen avulla hän sai loputkin päistä leikattua ja poltettua. Hän leikkasi pois kaikki paitsi yhden, ikuisen elämän antavan pään, jota ei voimakeinoin pystynyt vahingoittamaan. Herakles murskasi viimeisen pään nopealla, voimakkaalla liikkeellä, ja rutisti pään irti. Hän hautasi pään syvälle maahan, sijoittaen valtavan kiven sen päälle. Hydran surmaamisen jälkeen Heraklesista tuli Jumala ja hän kastoi nuoliensa päät hydran myrkyssä tehden ne kuolettavan vaarallisiksi. Nämä nuolet tappoivatkin myöhemmin muun muassa Nessoksen, Kheironin, Foloksen ja välillisesti myös Herakleen itsensä. Tämä urotyö ei lopulta kuitenkaan auttanut Heraklesta suorittamaan hyvitystöitänsä, koska Eurystheus ei hyväksynyt tehtävää suoritetuksi veljenpojalta saadun avun vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Herakleen urotyöt Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Mytologioiden hirviöt
Kirjaimisto

500px|thumb|Eräiden aakkoskirjoitukseen käytettyjen kirjaimistojen levinneisyys maailmassa Kirjaimisto on kokoelma kirjaimia, joista on valittu aakkoskirjoitusta käyttävien eri kielten aakkoset. Yhden kirjaimiston kirjainvalikoima on yleensä suurempi kuin yhdenkään siihen pohjautuvan aakkoston, sillä kukin aakkosto käyttää yleensä vain osaa kirjaimiston kaikista kirjaimista. Esimerkiksi italian kielen aakkostosta puuttuvat latinalaisen kirjaimiston kirjaimet J, K, W, X ja Y; ja toisaalta monissa eurooppalaisissa kielissä käytetään muissa kielissä tuntemattomia tarkkeilla muodostettuja kirjaimia kuten Å, Ș ja Ü. Tunnetuimpia kirjaimistoja ovat: * arabialainen kirjaimisto * aramean kirjaimisto * armenialainen kirjaimisto * etiopialainen kirjaimisto * foinikialainen kirjaimisto * georgialaiset kirjaimistot * heprealainen kirjaimisto * kreikkalainen kirjaimisto * kyrillinen kirjaimisto * latinalainen kirjaimisto * thain kirjaimisto *
Arabialainen kirjaimisto

Arabialainen kirjaimisto käytössä maailmassa Maat, joissa arabialainen kirjaimisto: → on ainoa virallinen kirjaimisto → on virallinen muiden kirjaimistojen rinnalla → on virallinen kirjaimisto kansallisella tasolla alueellisesti Arabialainen kirjaimisto on kirjaimisto, jota käytetään muun muuassa arabian ja persian kirjoittamiseen. Kirjoitussuunta on oikealta vasemmalle, ylhäältä alas. Kirjaimistossa ei ole erikseen isoja ja pieniä kirjaimia. Kirjoitus muistuttaa kaunokirjoitusta siten, että kirjaimet kirjoitetaan yhteen toisiinsa ja niiden muoto vaihtelee kirjaimen sijaintipaikan sanassa mukaan. Tämä antaa myös mahdollisuuden kalligrafisiin erikoisuuksiin. Myös kašmiria (devanagarin rinnalla), kurdia (latinalaisten aakkosten rinnalla), pandžabia (gurmukhin ohella), paštoa, ja urdua kirjoitetaan arabialaisin kirjaimin. Ennen lokakuun vallankumousta monia Keski-Aasian kieliä (azeri, uzbekki, kirgiisi, tadžikki, kazakki, turkmeeni) kirjoitettiin myös arabialaisilla kirjaimilla, joista 1920-luvulla siirryttiin latinalaisiin kirjaimiin, 1940-luvulla kyrillisiin kirjaimiin ja osassa näistä edelleen 1990-luvulla taas latinalaisiin aakkosiin. Turkissa siirryttiin arabialaisesta kirjaimistosta latinalaiseen kirjaimistoon Mustafa Kemal Atatürkin aloittaman laajan uudistusohjelman yhteydessä. Tataarit (myös Suomessa) kirjoittivat arabialaisilla kirjaimilla ennen siirtymistä latinalaisiin. == Historiallinen tausta == Arabialainen kirjaimisto voidaan jäljittää aramean nabatealaisen murteen kirjoittamiseen käytettyyn nabatealaiseen aakkostoon, joka puolestaan periytyi foinikialaisesta kirjaimistosta. Koraanin kirjoittamista edeltäneeltä ajalta arabialaisesta kirjoituksesta on säilynyt vain muutamia hajaesimerkkejä. == Arabian kielessä == Arabian kielen kirjoittamiseen käytetään 28 kirjainta. Muiden kielien, kuten persian ja urdun kirjoittamisessa käytetään lisäkirjaimia. Arabian kielessä kirjoitukseen ei yleensä merkitä lainkaan lyhyitä vokaaleja tai kaksoiskonsonantteja, eikä monissa tietokoneohjelmissa ja matkapuhelimissa ole edes mahdollisuutta käyttää vokalisointia. Merkittävin poikkeus on Koraani, jossa vokaalimerkintöjä on käytettävä. Pitkillä vokaaleilla (/a:/, /u:/ ja /i:/) on omat kirjaimensa. Kirjainten ns. abjadī-järjestys on: أ ب ج د ه و ز ح ط ي ك ل م ن س ع ف ص ق ر ش ت ث خ ذ ض ظ غ Muistisääntö: *. tai * ==Kalligrafia== Arabialaista kalligrafiaa eli kaunokirjoitustaidetta käytetään paljon islamilaisessa arkkitehtuurissa, koristelussa, kolikoissa ja Koraanissa. Kalligrafia on noussut arvostettuun asemaansa islamilaisessa maailmassa koska ihmisten piirtäminen on nähty epäjumalien palvontana. Yleisimpiä kaunokirjoitustyylejä ovat pyöreälinjainen naskh ja korkeaviivainen thuluth. == Katso myös == * Arabialainen chat-merkistö * Luettelo arabialaista kirjaimistoa käyttävistä kielistä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Transliteration of Arabic (PDF) Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Arabian aakkoset

Arabian aakkoset ovat arabian kielen kirjoittamiseen käytetyt arabialaisen kirjaimiston kirjaimet. Arabian perusmerkistöön kuuluu 28 konsonanttikirjainta. Näistä merkeistä kolmea käytetään myös pitkien vokaalien /a:/, /u:/ ja /i:/ merkkeinä. Koska lyhyitä vokaaleja ei merkitä muualla kuin Koraanissa, oikeat lyhyet vokaalit on lukijan vain tiedettävä. Myöskään konsonanttien kahdennusta ei yleensä merkitä. Kirjaimet, niiden nimet ja ääntämys: Kirjain Kirjaimen nimi Klassinen ääntämys Murteellisia ääntämyksiä ا alif /aː/ ب baː /b/ ت taː /t/ ث θaː /θ/ /t/ /s/ ج ʤiːm /ʤ/ /g/ /ʒ/ ح ḥaː /ħ/ خ khaː /x/ د daːl /d/ ذ ðaːl /ð/ /d/ /z/ ر raː /r/ ز zain/ zaːi /z/ س siːn /s/ ش šiːn /ʃ/ ص ṣaːd /sˤ/ ض ḍaːd /dˤ/ ط ṭaː /tˤ/ ظ ẓaː /ðˤ/ ع ʕain /ʕ/ غ ghain /ɣ/ /g/ ف faː /f/ ق qaːf /q/ /g/ /ʔ/ ك kaːf /k/ ل laːm /l/ م miːm /m/ ن nuːn /n/ ه haː /h/ و waw /w/ /u:/ /o:/ ي jaː /j/ /i:/ /e:/ أ hamza /ʔ/ Pitkiä vokaaleja merkitään kirjaimilla ا (ā), ي (ī) ja و (ū). Lyhyet vokaalit merkitään lisämerkeillä konsonanttikirjainten päälle tai alle, esimerkiksi d-kirjaimen kanssa: دَ /da/, دِ /di/, دُ /du/. Kaksoiskonsonantin merkkinä on kirjaimen päälle merkittävä lisämerkki ّ (šadda), esimerkiksi دّ /dd/. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Arabialainen kirjaimisto
Atlas II

Atlas II oli Atlas-rakettiperheeseen kuuluva kantoraketti, jota käytettiin 1991–2004. Sitä valmistettiin kolmea mallia: II, IIA ja IIAS. == Viimeinen laukaisu == Viimeinen Lockheed-Martin -yhtiön Atlas II -kantoraketti laukaistiin 31. elokuuta 2004. Tämä oli 63. Atlas II- kantoraketin onnistunut laukaisu ja kaikkiaan 584. Atlas-raketin laukaisu. Atlas II toimi moitteettomasti 13 viimeisen vuotensa ajan – ei yhtään räjähdystä. Raketti oli täten maailman luotettavimpia kantoraketteja. Atlas II:n korkea luotettavuus oli Suomellekin onneksi, koska vuonna 1995 ESA:n SOHO-luotain laukaistiin Atlas II:lla. Siinä oli ensimmäiset suomalaiset suuret avaruuslaitteet, ERNE ja SWAN, jotka tutkivat edelleen Aurinkoa. Muiden kantorakettien (Ariane 5, Pegasus, Proton) kyydissä on menetyksiä koettu useita kertoja. Laukaisu oli samalla viimeinen, joka tehtiin Cape Canaveral Air Force Basen laukaisutorni 36A:sta. Torni 36A oli käytössä 42 vuotta ja siitä tehtiin 68 laukaisua. Etelä-Floridan "Cape Kennedy" alun perin oli Ilmavoimien rakettien laukaisukeskus. Laukaisutorni 36A oli ensin Ilmavoimien käytössä, sitten NASA käytti sitä miehittämättömien lentojen laukaisuihin ja palautti sen Ilmavoimille 1980-luvulla. 15-kerroksisen kerrostalon korkuisella (47 metriä) Atlas IIAS-kantoraketilla oli kuormanaan U.S. National Reconnaissance Office’n (NRO) NROL-1-satelliitti. Lennonjohto antoi satelliitille kutsumanimen "Nemesis". Koska NRO:n toimiala on vakoilu satelliittien avulla, satelliitista ei saada enempää tietoa muutamaan vuosikymmeneen. Laukaisun toteutti International Launch Services (ILS) yhtiö, joka käytti pääomistajansa Lockheed-Martinin rakettia. Raketti oli aiemmin General Dynamicsin tuote, kunnes se myi 1990-luvulla kaiken avaruuteen liittyvän toimintansa. Atlas on Convair-yrityksen suunnittelema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * * * * Luokka:Kantoraketit
Aegukga (Pohjois-Korea)

Aegukga (, hanja 愛國歌, McCune–Reischauer Aegukka) on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean kansallislaulu. Se tunnetaan ensimmäisten säkeidensä mukaan myös nimellä Achimeun pinnara. Laulun nimi merkitsee ’isänmaallista laulua’. Virallisen kertomuksen mukaan laulun sävelsi Kim Il- sungin käskystä Kim Won-gyun vuonna 1946. Sanoituksen kirjoitti Pak Se-yong. Laulu hyväksyttiin kansallislauluksi seuraavana vuonna. Myös Korean tasavallan kansallislaulu Aegukga on samanniminen, ja muistuttaa melodialtaan pohjoiskorealaista laulua. Sanoitus on kuitenkin erilainen. == Lähteet == Luokka:Kansallislaulut Luokka:Pohjois-Korean kansallissymbolit
Jouni Hynynen

Jouni Kalervo Hynynen (s. 15. helmikuuta 1970 Joutseno) on lappeenrantalainen muusikko. Hän on lappeenrantalaislähtöisen Kotiteollisuus-yhtyeen laulaja, kitaristi ja sanoittaja. Hynynen on toiminut myös kolumnistina ja juontajana ja julkaissut kirjoja. == Ura == Vuosina 1995–2000 Hynynen vaikutti Pronssinen Pokaali -yhtyeen kitaristina. Kotiteollisuus-yhtyeessä hän toimii säveltäjänä ja sovittajana yhdessä muun yhtyeen ja joskus myös tuottaja Mikko Karmilan kanssa. Hynynen on toiminut pakinoitsijana muun muassa Etelä-Saimaa-, Kouvolan Sanomat- ja Kymen Sanomat -lehtien Seepra-viikkoliitteessä, Keskisuomalaisessa ja Ilosaarirockin Internet-sivuilla. Jouni Hynynen ja Jone Nikula juonsivat Subin Äijät-ohjelmaa. Ohjelmaa tehtiin kaksi tuotantokautta. Hynysestä tuli kirjailija, kun Like Kustannus julkaisi elokuussa 2007 teoksen Rakkaudella, Hynynen, joka koostuu Hynysen kirjoittamista kolumneista. Kirjasta on otettu yhdeksän painosta. Syksyllä 2009 Jouni Hynynen julkaisi kaksi kirjaa. Ukonhauta kertoo levyn syntyprosessista. Se sisältää niin päiväkirjoja kuin muitakin merkintöjä sekä Mikko Karmilan valokuvia. Elokuussa 2009 ilmestyi runokokoelma Mies katoaa, joka on Hynysen toinen kaunokirjallinen teos. Osasta Hynysen kirjoista on tehty myös äänikirja (muun muassa Rakkaudella Hynynen, Mies Katoaa), jossa kirjailija itse lukee teoksensa. Jouni on pyörittänyt vuodesta 2019 lähtien Maanalainen armeija -sooloprojektiaan. Hynynen osallistui Vain elämää -tv-ohjelman 14. tuotantokaudelle, joka esitettiin Nelosella syksyllä 2023. Hänen osallistuminen ohjelmaan herätti paljon keskustelua etenkin fanien keskuudessa, sillä Hynynen on aiemmin kritisoinut avoimesti ohjelmaa ja sen konseptia. Hän on näytellyt Kummeli esittää: Kontio & Parmas -sarjassa. == Yksityiselämä == Hynysen puoliso on vuodesta 2012 saakka ollut näyttelijä Mari Perankoski. He kihlautuivat toukokuussa 2016 ja avioituivat syyskuussa 2016. Etelä-Karjalaan Hynysen vanhemmat muuttivat, kun hänen äitinsä oli raskaana. Muusikon lähes koko suku on kotoisin Ylä-Savosta, erityisesti Iisalmesta. Hynynen on viettänyt lapsuuden kesiä akselilla Paisua- Sonkajärvi-Iisalmi. == Instrumentit ja laitteisto == === Kitarat === *Les Paul Studio *Les Paul Standard *Les Paul Voodoo *Arto Piiraisen custom-kitara Heavymachinery (malli muistuttaa Gibson Exploreria) *Sävellyskitarana akustinen Takamine == Kirjat == * * * * * * * * * *Hynynen, Jouni: Muistikuvia. Helsinki: Like, 2018. ISBN 978-952-01-1790-0. == Lähteet == * (alasivu, joka sijaitsee osoitteessa http://www.kotiteollisuus.com/) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jouni Hynysen henkilökuva Image-lehdessä 8/2007. * * Jouni Hynynen lauluntekijänä - Fono.fi Luokka:Kotiteollisuus (yhtye) Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Surya Bonaly

Surya Bonaly (s. 15. joulukuuta 1973 Nizza, Ranska) on ranskalainen taitoluistelija. Bonaly tunnetaan parhaiten taaksepäin voltista luistimet jalassa. Bonalysta tuli Yhdysvaltojen kansalainen marraskuussa 2003. Bonaly on osallistunut kolme kertaa talviolympialaisiin: Vuoden 1992 talviolympialaisissa hän tuli viidenneksi, 1994 talviolympialaisissa neljänneksi ja 1998 talviolympialaisissa epäonnistuttuaan kymmenenneksi. Bonalylla on kolme maailmanmestaruushopeaa vuosilta 1993, 1994 ja 1995 ja Euroopanmestaruuden hän on voittanut viisi kertaa (1991, 1992, 1993, 1994, 1995). Bonalylla on myös yksi euroopanmestaruushopea vuodelta 1996. Nuorempana hän on myös voittanut maailmanmestaruuden telinevoimistelusta. Bonaly aloitti luistelemisen 18 kuukauden ikäisenä, ja hänen äitinsä Suzanne Bonaly valmensi häntä. Kun Bonaly vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa epäonnistui kolmoissalchowissa ja menetti mahdollisuuden mitalisijoille, hän päätti lopettaa amatööriuransa näyttävästi. Hän esitti vapaaohjelmassaan tuomariston edessä bravuurinsa, taaksepäin voltin, mikä on kiellettyä kilpailuissa. Tuomaristo rankaisi häntä, ja hän päätyi vapaaohjelmassa sijalle 11 ja kokonaispisteissä kymmenenneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Surya Bonaly: Official site Luokka:Ranskalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuotantoyksikkö Kantti

Kantti on Yleisradion sekä pohjoissavolaisten tieteen- ja koulutuksen organisaatioiden ylläpitämä sisältötuotantoyksikkö, joka tuottaa journalistisin periaattein toimitettuja radio-, internet- ja tv-sisältöjä. Kantissa ovat esillä tieteen, opetuksen ja kulttuurin tekijät, tutkijat ja kokijat. Tieteen arkipäivä ja opiskelumahdollisuudet sekä eri alojen opiskelijoiden kokemukset ovat Kantin keskeiset teemat. Kantin opetusohjelmien ja verkkoluentojen valikoimasta jokainen löytää omansa: osa tuotannosta on yleissivistävää, ja osa liittyy tutkinnon suorittamiseen. Kantti on myös osa Yle Multifoorumia, joka on verkottunut monimediakanava. Kantin tuottamaa ohjelmaa jaellaan säännöllisesti seuraavilla jakeluteillä: *Yle TV1 *Yle TV2 *Yle Radio Suomi ja maakuntaradiot Yle Puhe: *Helsinki 103,7 MHz *Iisalmi 107,1 MHz *Kuopio 88,1 MHz *Lahti 90,5 MHz *Oulu 107,7 MHz *Rovanniemi 106,8 MHz *Tampere 88,3 MHz *Turku 96,7 MHz *Vaasa 105,2 MHz *Radio Savo, Kuopio 98,1 MHz *Radio Savo, Iisalmi 96,5 MHz Lisäksi Kantin tuottamaa ohjelmamateriaalia versioidaan muille Ylen radio- ja tv-kanaville. == Aiheesta muualla == * Tuotantoyksikkö Kantti Luokka:Ylen osastot
HomePNA

HomePNA on Ethernet-tekniikkaan pohjautuva mukaelma, joka toimii tyypillistä ethernet-kaapelointia sähköisesti heikommalla kaapeloinnilla. HomePNA on suunniteltu käyttämään taloihin jo aiemmin asennettuja puhelimien parikaapeleita. HomePNA 1.0:n enimmäisnopeus on 1 Mbps, 2.0-version 10 Mbps. Uusimman, HomePNA 3.1 -standardin nopeus on 320 Mbps, mikä riittää jo teräväpiirtokuvan suoratoistoon. HomePNA käyttää taajuusalueenaan 5,5–9,5 MHz, joten sitä voi käyttää samaan aikaan tavallisen puhelimen, faksin tai DSL- tekniikoiden kanssa. Luokka:Dataliikenne
John G. Avildsen

John Guilbert Avildsen (21. joulukuuta 1935 Oak Park, Illinois – 16. kesäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Vuonna 1978 hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon nyrkkeilyelokuvastaan Rocky. Menestyselokuvan käsikirjoitti ja siinä pääosaa näytteli Sylvester Stallone. Rocky sai sittemmin useita jatko-osia, joista Avildsen itse ohjasi Rocky V:n vuonna 1990. Rocky-kaavaa Avildsen kokeili myös ohjaamissaan Karate Kid -elokuvissa 1980-luvulla, mutta ne eivät saavuttaneet vastaavaa menestystä. Rocky ja Karate Kid -elokuvien lisäksi Avildsen ohjasi muun muassa elokuvat Luota minuun (1989), Yksin kaikkia vastaan (1992) ja Inferno (1999). Avildsen kuoli haimasyöpään 81-vuotiaana Cedars-Sinai Medical Centerissä, Los Angelesissa. Kuolinsyyn vahvisti hänen vanhin poikansa, Anthony Avildsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Meripeninkulma

Meripeninkulma eli merimaili (, nykyinen tunnus M, lyhenteenä suomessa käytössä myös mpk, muualla maailmassa NM, Nm ja nmi) on pituusyksikkö, jota käytetään meri- ja ilmaliikenteessä. Yksi meripeninkulma on tasan 1 852 metriä. Kyseessä ei ole SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö, mutta sitä saa käyttää SI-järjestelmän yksiköiden rinnalla merenkulussa ja ilmailussa. Meripeninkulman kymmenesosaa (185,2 m) kutsutaan kaapelinmitaksi. Meripeninkulma määriteltiin alun perin leveysasteen kuudeskymmenesosaa eli kaariminuuttia vastaavaksi matkaksi maapallon pinnalla pituuspiiriä pitkin. Maapallo ei kuitenkaan ole täydellinen pallo, joten kaariminuutin pituus vaihtelee riippuen siitä, millä leveyspiirillä ollaan. Koska maantieteellinen leveyspiiri (latitudi) määritellään pinnan normaalin ja päiväntasaajan tason väliseksi kulmaksi, kaariminuutin pituus riippuu pinnan kaarevuudesta eikä etäisyydestä keskipisteestä. Maapallon navoilla kaarevuussäde on suurimmillaan, jolloin kaariminuutin määrittelevä kulma on kauimpana ja vastaava matka maapallon pinnalla on suurimmillaan. Päiväntasaajan tasolla kaarevuus on jyrkin ja siten vastaavan kaariminuutin pituus pinnalla lyhin. Yhteenlaskettu etäisyys päiväntasaajalta navalle (pituuspiiriä pitkin) olisi kuitenkin tasan 90 × 60 = 5 400 näin määriteltyä meripeninkulmaa. WGS84-mallin määrittelemän maapallon muodon mukaisesti laskettu maantieteellisen latitudin kaariminuutin pituus päiväntasaajalla on noin 1 842,90 metriä ja navoilla noin 1 861,57 metriä. Jakamalla napojen kautta meridiaaneja pitkin kulkevan ellipsin pituus (40 007,863 km) 360 asteeseen ja edelleen 60 minuuttiin, päädytään keskiarvoon 1 852,22 metriä. Monacossa 1929 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella meripeninkulman pituudeksi on sovittu tasan 1 852 metriä. Ero sovitun meripeninkulman ja latitudin kaariminuutin pituuden välillä on suurimmillaan, navoilla ja päiväntasaajalla, hieman yli 9 metriä (0,5 %). Merikartalta etäisyydet voidaan mitata riittävällä tarkkuudella käyttämällä meripeninkulman pituutena matkaa, joka vastaa yhtä leveysasteen minuuttia. Leveyskaariminuutit näkyvät merikartan pystysivuilla. Karttaprojektion muuttuvan mittakaavan takia minuutit on kuitenkin mitattava samalta leveydeltä mitattavan etäisyyden kanssa. Aluksen ja lentokoneen nopeus ilmoitetaan tavallisesti solmuina (knot, kn) eli meripeninkulmaa tunnissa (1 kn = 1 852 m/h). Käytännön likiarvo on 1 kn = 0,51 m/s tai 1 kn = 1,9 km/h. MPH- eli mailia tunnissa -nopeudet puolestaan liittyvät maamaileihin, joka on eri yksikkö ja jolla ei ole luonnontieteellistä perustaa. Hyvä muistisääntö merimailin 1,852km (sekä veneiden nopeuksista puhuttaessa) muistamiseen on puhelimien ja taskulaskimien näppäimistön keskimmäinen pystyrivi 852. == Lähteet == Luokka:Pituusyksiköt Luokka:Navigointi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Michael Winner

Robert Michael Winner (30. lokakuuta 1935 – 21. tammikuuta 2013) oli brittiläinen toimintaelokuvien ohjaaja ja tuottaja. Hän kuoli 77-vuotiaana 21. tammikuuta 2013 pitkällisen sairauden tuomien maksaongelmien seurauksena. Winner teki lukuisia toimintaelokuvia Charles Bronsonin kanssa, muun muassa Mestaritappaja vuodelta 1972 ja tunnetuimpana Väkivallan vihollinen vuodelta 1974. Hän myös ohjasi vuonna 1978 uudestaan klassisen Raymond Chandlerin teokseen pohjautuvan Syvä uni -elokuvan, jossa Philip Marlowena nähtiin Robert Mitchum. Muita Winnerin ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Skorpioni vuodelta 1973, pääosissa Burt Lancaster ja Alain Delon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Tsiolkovskin laki

Tsiolkovskin laki on venäläisen opettajan Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alussa kehittämä rakettien liikeyhtälö. Sen mukaan raketin saavuttama nopeus riippuu raketin tyhjämassan ja täyden massan välisestä suhteesta ja raketin palokaasujen nopeudesta. Tällöin on edullista, että raketin polttoaine virtaa mahdollisimman nopeasti suuttimesta ulos, ja että raketin polttoainesäiliöt ovat kevyitä, mutta sisältävät paljon polttoainetta. Tsiolkovskin laki kirjoitetaan tavallisesti muotoon :\Delta v\ = v_e \ln \frac {m_0} {m_1}, jossa :\Delta v = raketin loppunopeus tai nopeuslisä, :v_e = palokaasujen nopeus, :{m_0} = raketin alkumassa polttoaine mukaan luettuna, :{m_1} = raketin massa ilman polttoainetta. Suhde m_0 / m_1 on raketin massasuhde. Yhtälöä voidaan soveltaa yksivaiheiseen ohjukseen tai monivaiheiseen kantorakettiin. Se osaltaan selittää, miksi loppuunpalaneet rakettivaiheet irrotetaan kantoraketista. Ominaisimpulssi riippuu muun muassa rakettimoottorin suuttimesta, ajoaineen palamislämpötilasta ja -paineesta, palamiskaasujen moolimassasta ja ominaislämpöjen suhteesta. Korkea ominaisimpulssi on perusteena esimerkiksi nestevedyn ja -hapen käytölle kantorakettien ajoaineena. == Tsiolkovskin lain eri muotoja == Avaruudessa tehtävät nopeusmuutokset merkitään \Delta v:llä: :\Delta v\ = v_e \ln \frac {m_0} {m_1}. Yhtälöstä voidaan myös ratkaista aluksen tyhjämassa ja lähtömassa :m_1=m_0 e^{-\Delta v\ / v_e} tai m_0=m_1 e^{\Delta v\ / v_e}, jossa :\Delta v = raketin loppunopeus tai nopeuslisä, :v_e = palokaasujen nopeus, :m_0 = raketin alkumassa, joka on täyteen tankattu raketti hyötykuormineen, :m_1 = raketin loppumassa, joka koostuu hyötykuormasta, tyhjästä raketista jne., :e = Neperin luku 2,71828.... Massasuhde m_0 / m_1 riippuu muun muassa käytetystä polttoaineesta. Ruutiraketeissa se on tyypillisesti noin 2–3, jolloin raketin saavuttama nopeus on samaa luokkaa kuin palokaasujen poistumisnopeus. Kehittyneemmissä raketeissa se voi olla luokkaa 4–5. Kun polttoaineena käytetään vedyn ja hapen seosta, purkautumisnopeus voi olla noin 4 km/s. Pakonopeus maan pinnalta on kuitenkin noin 11 km/s. Tämän vuoksi avaruusaluksissa käytetään monivaiheraketteja. Ne koostuvat useista erillisistä raketeista, joista kukin irrotetaan sitten, kun siitä on polttoaine lopussa. Tällöin koko monivaiheraketin massasuhde on eri rakettivaiheiden massasuhteiden tulo. Esimerkiksi, jos kolmen peräkkäisen rakettivaiheen massasuhde on 2:1, 4:1 ja 5:1, koko raketin massasuhde on 40:1. ==Katso myös== *Massasuhde *Ominaisimpulssi *Muuttuvamassainen systeemi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raketin liikeyhtälön johtaminen Luokka:Fysiikan lait Luokka:Rakettitekniikka Luokka:Astrodynamiikka
Delta (rakettiperhe)

Delta-kantorakettiperhe on vuodesta 1960 Yhdysvalloissa käytössä ollut kertakäyttöinen (expendable launch vehicle, ELV) kantorakettimalli. Ensimmäistä Delta-mallia kutsutaan usein nimellä Delta I. Lukuisia muitakin nimikkeitä esiintyi, esim. Delta B. Siitä on myöhemmin kehittyneet Delta II, Delta III ja Delta IV. Näistä Delta II on kehitetty suoraan Delta I:stä. Boeing valmistaa Delta-kantoraketteja. Delta oli alun perin Thor-Delta, neljäs Thorin perusversio (Δ on kreikkalaisten aakkosten 4. kirjain). Nyttemmin Delta-raketista ja sen edeltäjistä on tehty 50 eri versiota. NASA tilasi 1959 kaksitoista Thor-raketin siviiliversiota, jotka nimettiin Deltaksi. Delta I -raketti alkoi toimintansa toukokuussa 1960. Se osoittautui luotettavaksi – noin 40 laukaisusta 1960–1966 vain kolme epäonnistui. Raketti kuljetti tiede- ja sääsatelliitteja, v. 1962 Ison-Britannian ensimmäisen satelliitin Ariel 1:n sekä Telstar- ja Syncom -tietoliikennesatelliitteja. 1972 Deltalla laukaistiin Euroopan avaruusjärjestön (silloin ESRO) kaksi satelliittia, toisen nimi oli TD-1A, jossa TD tulee kantoraketin nimestä – se ei ollut kovin kummoinen nimi eurooppalaisen avaruusjärjestön tuolloin suurimmalle satelliitille. 1983–1990 laukaistiin Delta-kantoraketilla 24 luotainta, joissa laukaisuissa tapahtui vain yksi epäonnistuminen (maaliskuussa 1983). Tässä vaiheessa Avaruussukkula oli jo NASAn käytössä. NASA ja puolustusministeriö olivat sopineet, että kaikki satelliitit pitäisi kuljettaa Avaruusukkulalla avaruuteen. Challenger- sukkulan tuhon jälkeen tämä päätös loi eurooppalaiselle Ariane 4-raketille loistavan kaupallisen mahdollisuuden aikana, jolloin tietoliikennesatelliitteja otettiin enenvästi käyttöön kautta maailman. Sukkulan tuhoutuminen esti myös Deltan ja muiden kertakäyttöisten kantorakettien tuotannon lopettamisen Yhdysvalloissa. == Aiheesta muualla == * Luettelo kaikista Delta-laukaisuista Luokka:Kantoraketit
Delta III

Delta III on Boeing IDS:n Delta-kantorakettiperheeseen kuuluva kantorakettimalli. Sen ensimmäinen laukaisu tapahtui 21. elokuuta 2000. Sen kolmesta laukaisusta kaksi epäonnistui ja kolmas kuljetti koekuorman. Delta III:n seuraaja on Delta IV. == Katso myös == * Delta II Luokka:Kantoraketit
PS2

PS2 tarkoittaa seuraavia asioita: * PlayStation 2, Sonyn pelikonsoli * PS/2 eli Personal System/2, IBM:n vuonna 1987 julkaistu mikrotietokonemallisto * PS/2-liitin, IBM PS/2 -tietokoneessa esitelty hiiri- ja näppäimistöliitäntä.
Luistelu

Luistelu on jäällä tapahtuvaa liikuntaa, jossa käytetään erityisesti tähän tarkoitukseen soveltuvia jalkineita eli luistimia. Luistimessa on kiinteä metalliterä, joka liukuu kevyesti jään pintaa pitkin ja mahdollistaa siten nopean liikkumisen. Luistelua voi harrastaa joko luonnonjäällä tai tähän tarkoitukseen jäädytetyllä luistinradalla. Luistelun tekniikka on sittemmin siirtynyt myös hiihtourheiluun, jossa sitä kutsutaan luisteluhiihdoksi. Uusi luistelun muoto on myös rullaluistelu, jossa luistimessa on metalliterän asemasta pienet pyörät, jolloin luistelu on mahdollista myös asfaltilla tai muulla riittävän tasaisella alustalla. ==Luistelu urheilulajina== Luistelun eri muotoja ovat * luistelu eli alkuperäinen luonnonjäällä tapahtuva luistelu * taitoluistelu ja sen alalajit: yksinluistelu, jäätanssi, pariluistelu ja muodostelmaluistelu * pikaluistelu, kaukalopikaluistelu eli short track tai lyhyen radan pikaluistelu * matkaluistelu * retkiluistelu * rullaluistelu * alamäkiluistelu ;Jäällä pelattavia pallopelejä * jääkiekko * ringette * kaukalopallo * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit ca:Patinatge
Alexandre Piankoff

Alexandre Piankoff (; 18. lokakuuta 1897 Pietari — 20. heinäkuuta 1966 Bryssel) oli venäläinen arkeologi ja egyptologi. Hänet tunnetaan parhaiten uskonnollisten tekstien käännöstyöstä. Alexandre Piankoff syntyi Pietarissa Venäjällä vuonna 1897. Hän kiinnostui egyptologiasta jo nuorella iällä tutustuessaan venäläisten museoiden kokoelmiin. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Piankoff opiskeli kirjallisuutta, vieraita kieliä sekä muinaisen egyptin kieltä. Sodan alkaessa hän joutui keskeyttämään opiskelunsa mutta jatkoi niitä taas sodan päätyttyä Berliinissä. Hän muutti vuonna 1924 Pariisiin, jossa hän opiskeli Pariisin yliopistossa. Vuonna 1930 hän valmistui filosofian tohtoriksi. Toisen maailmansodan alettua Piankoff liittyi Ranskan joukkoihin vuonna 1940. Hän päätyi ennen pitkää Kairoon, johon jäi sodan jälkeen asumaan. Hän työskenteli Ranskan itämaisen arkeologian instituutissa, Kairossa, jossa hän erikoistui muinaisen egyptin, arabian, koptin, persian, turkin, ranskan, saksan, englannin sekä venäjän kieliin. Piankoff työskenteli Kuninkaiden laaksossa Ramses V:n ja Ramses VI:n haudassa (KV9), jossa hän dokumentoi seinämaalauksia ja käänsi niiden tekstejä. Hän tutki vuonna 1958 myös faarao Tutankhamonin haudan hautatekstejä. Merkittävin osa Piankoffin työstä tapahtui Theban nekropolissa, jossa hän tulkitsi useita muinaisia uskonnollisia tekstejä mm. Ran litanian, Unaksen hautatekstejä sekä Yön ja Päivän kirjat. Piankoff kuoli vuonna 1966 Brysselissä Belgiassa. == Aiheesta muualla == * Alexandre Piankoff (1897-1966) Archéologie des Sociétés Méditerranéennes Luokka:Venäläiset arkeologit Luokka:Egyptologit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Artikkeli

Artikkeli voi tarkoittaa seuraavia asioita: *artikkeli, kieliopillinen apusana *artikkeli, lyhyehkö asiakirjoitus *myyntiartikkeli eli kauppatavara luettelossa *uskonkappale kristinuskossa. ==Katso myös== *artikla, sopimuksen, säädöksen tai muun sellaisen osa
Oulun ortodoksinen hiippakunta

Oulun hiippakunta on vuonna 1980 perustettu Suomen ortodoksisen kirkon hiippakunta. Hiippakunta perustettiin sittemmin jo haudatun kirkkokunnan autokefaliahankkeen takia. Oulun hiippakunnan keskuspaikkana on Oulu ja hiippakunnan piispan arvonimi on Korkeasti Pyhitetty Oulun metropoliitta. Piispan virassa oli viimeeksi vuodesta 2015 vuoteen 2024 metropoliitta Elia. Seurakuntia hiippakunnassa on kaksi: # Pohjois-Suomen ortodoksinen seurakunta # Tampereen ortodoksinen seurakunta Kiuruveden ortodoksinen seurakunta kuului aiemmin Oulun hiippakuntaan, mutta se liitettiin osaksi Karjalan hiippakuntaa seurakuntaliitoksessa Iisalmen ortodoksiseen seurakuntaan vuonna 2016. Tampereen seurakunta siirtyi Helsingin hiippakunnasta Oulun hiippakuntaan vuoden 2020 alusta.Tampereen seurakunta osaksi Oulun hiippakuntaa Vaasan ortodoksinen seurakunta liittyi vuoden 2021 alussa Tampereen ortodoksisen seurakunnan kappeliseurakunnaksi. ==Piispat== Oulun metropoliitat Oulun metropoliitat Oulun metropoliitat Oulun metropoliitat Oulun metropoliitat Nimi Vuodet virassa Leo 1980–1996 Ambrosius (Jääskeläinen) 1996–2002 Panteleimon (Sarho) 2002–2013 Elia (Wallgrén) 2015–2024 == Katso myös == * Uskonto Oulussa * Uskonto Lapissa * Uskonto Pohjois-Pohjanmaalla * Uskonto Pohjanmaalla * Uskonto Etelä-Pohjanmaalla * Uskonto Tampereella ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oulun hiippakunnan kotisivut , , , *
Chobits

Chobits on Clampin piirtämä manga-sarja, jossa on kahdeksan osaa. Siitä tehty anime-sarja (26 varsinaista jaksoa ja yksi OVA; Chibits) valmistui vuonna 2002. Sarja on huomattavan tunnettu. Mangaa ei ole julkaistu suomeksi, mutta sitä on julkaissut englanniksi Tokyopop. Tämän menetettyä oikeudet sarjaan Chobits päätyi Dark Horse Comicsille uudelleenjulkaistavaksi. Animea on julkaistu Yhdysvalloissa englanninksi käännettyinä DVD:inä, josta sitä myös tuodaan Suomeen. ==Juoni== Chobitsin päähenkilö on Motosuwa Hideki, 18-vuotias ikänsä maalla asunut nuori mies, joka lähtee Tokioon preppauskouluun opiskelemaan - tavoitteenaan yliopisto. Sarja sijoittuu tulevaisuuteen, jossa tietokoneet ovat kehittyneet ihmismäisiksi ja ihmisen tavoin eläviksi laitteiksi, persocomeiksi. Hidekillä ei ole varaa tällaiseen laitteeseen, mutta kuin ihmeen kaupalla hän löytää kadulta hylätyn persocomin, joka osaa sanoa vain "Chii". Ja hän nimeää tämän Chiiksi. Hideki ottaa Chiin itselleen, mutta siinä on jotain outoa. Chii käyttäytyy aivan erilaisesti kuin muut persocomit. Olisiko vanha nettilegenda Chobitsista, erikoisesta persocom- sarjasta, joka pystyy itsenäiseen ajatteluun ja tunteisiin, sittenkin totta? Chii oppii myös kaikenlaista Hidekin avulla, jopa uusia sanoja ja eleitä. Samalla kun Chii oppii Hidekiltä jokapäiväisiä asioita, Hideki oppii paljon persocomeista ja Chiistä. Varsinkin sen että jokainen päivä Chiin kanssa on seikkailu. Voiko persocomia rakastaa? Voivatko ne rakastaa ihmistä? Ja jos voivat niin mitä sitten tapahtuu? Kysymykset pyörivät Hidekin päässä loppuun asti. Vasta aivan lopussa Hideki saa tietää mikä Chiin salaisuus on. Luokka:Animesarjat Luokka:CLAMP Luokka:Kuvitteelliset robotit Luokka:Mangasarjat Luokka:Seinen Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Romanttinen anime ja manga Luokka:Science fiction -anime ja -manga
Koulu

Koulu on oppilaitos, jossa opetetaan ja opitaan yhteiskuntaan liittyviä taitoja. Myös rakennusta, jossa koulu toimii, sanotaan kouluksi tai koulurakennukseksi. Koulu on usein valtiollinen tai kunnallinen, harvemmin yksityinen, instituutio, jonka tehtävänä on järjestää virallista, tutkintoihin johtavaa koulutusta. Koulunkäynti perustuu Suomessa oppivelvollisuuteen, johon liittyy perustuslain takaama oikeus ilmaiseen peruskoulutukseen ja jatkokoulutukseen varallisuuden estämättä. Oppivelvollisuusiän ylittäneiden osalta puhutaan yleensä oppilaitoksesta. Suomen sana koulu tulee latinan ja ruotsin kautta kreikan sanasta skhole. Kreikan sana merkitsi vapaiden miesten vapaa-aikaa, joutenoloa, jota he käyttivät henkiseen ja ruumiilliseen itsensä kehittämiseen. Koulua voidaan pitää instituutiona, jonka tehtävä on alun perin ollut ratkaista sosiaalistumisen ongelma. Nykyisin koululle sälytetään muitakin kasvatuksellisia ongelmia, kuten syrjäytyminen, huumeiden käyttö ja niin edespäin. == Historia == Jo muinaisessa Kreikassa koulutuksen tavoitteena oli varmistaa seuraavan sukupolven kansalaistaidot, sivistys ja sotilaskunto. Kuuden tai seitsemän vuoden iästä alkaen poijille opetettiin lukemista, kirjoittmaista, laskentoa, historiaa, musiikkia ja etiikkaa. Noin 7-9 vuotta myöhemmin oppiaineisiin lisättiin filosofia, retoriikka ja korkampi matematiikka. Myös liikunnan opetus oli keskeisessä roolissa. Keskiajalla kirkolla oli keskeinen rooli Euroopan koulutuksessa. ==Suomen koulutusjärjestelmä== Suomen koulujärjestelmä jakautuu peruskouluun (kaikille yhteinen), toiseen asteeseen (lukiot ja ammattioppilaitokset) sekä korkea- asteeseen (yliopistot ja ammattikorkeakoulut). Näiden rinnalla toimii aikuis- ja täydennyskoulutusta antavia yksiköitä, joista osa on yksityisiä. Myös peruskoulun ja toisen asteen oppilaitoksen ylläpitäjä voi olla yksityinen. Oppivelvollisuuden voi suorittaa myös peruskoulua korvaavassa koulussa kuten steinerkoulussa, mutta tämä on harvinaista. Koulut voidaan toisaalta jakaa niiden tarkoituksen mukaan perustaitoja tarjoaviksi, yleissivistäviksi, ammatillisiksi, erikoissivistäviksi tai tieteellisiksi. Kouluksi kutsutaan myös esikoulua. Peruskoulussa noudatetaan opetussuunnitelmaa, joka voi hieman vaihdella riippuen esimerkiksi omasta äidinkielestä. == Katso myös == * Koulutus * Päiväkoti * Kouluvalinta * Kansainvälinen koulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Opetushallituksen sivut Luokka:Koulutus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nunna

Nunna on eri uskontokuntien perinteessä nainen, joka viettää tiukan uskonnollista ja askeettista elämää usein saman elämäntavan valinneiden ihmisten yhteisössä, luostarissa.Heikkilä 2002, s. 106 Nunnan miespuolinen vastine on munkki. == Nunna kristinuskossa == === Nunna katolisessa kirkossa === Katolisessa traditiossa on hyvin paljon eri sääntökuntia. Yleisesti ottaen, kun henkilö menee luostariin, hän käy läpi joitakin vuosia kestävän kokelasajan, jonka jälkeen hän antaa luostarilupauksen. Benediktiinisissä sääntökunnissa lupaukset koskevat pysyvyyttä yhden tietyn luostarin jäsenenä, kuuliaisuutta luostarin johtajaa kohtaan ja elämäntapojen muutosta (mukaan lukien naimattomuutta ja köyhyyttä). Toisissa sääntökunnissa lupaukset koskevat naimattomuutta, köyhyyttä ja kuuliaisuutta. Useimmat sääntökunnat katolisessa kirkossa ovat aktiivisia. Sisaret työskentelevät opettajina, sairaanhoitajina, sosiaalityöntekijöinä, professoreina jne. tai seurakuntien palveluksessa. Kontemplatiivisissa sääntökunnissa nunnat elävät klausuurissa, mikä tarkoittaa, että he lähtevät harvoin luostarin ulkopuolelle, mutta he voivat ottaa vastaan vieraita tarkoitusta varten rakennetuissa tiloissa. Klausuuriluostarit ovat omavaraisia ja ne ansaitsevat rahaa myymällä esimerkiksi hilloja, makeisia tai leivonnaisia tai valmistamalla kirkossa käytettäviä esineitä tai tekevät muuta sopivaa työtä, kuten alihankintatöitä. Nunnaluostarin johtajaa kutsutaan abbedissaksi vain benediktiiniluostareissa tai vanhoissa birgittalaisluostareissa, muutoin häntä sanotaan priorinnaksi eli luostarin johtajaksi. === Nunna ortodoksisessa kirkossa === Ortodoksisessa kirkossa tie nunnaksi kulkee kokelaskauden kautta. Ensin luostarielämään tutustuva nainen on kuuliaisuussisar ilman mitään vihkimyksiä. Sopivaksi katsotun ajan jälkeen kuuliaisuussisar vihitään viitankantajaksi eli niin sanotuksi puolinunnaksi. Kuuliaisuussisarta voidaan nimittää myös noviisiksi ja häntä kutsutaan puhuttelunimellä sisar (esimerkiksi sisar Anna). Noviisikauden jälkeen seuraa vihkimys nunnaksi ja puhuttelunimenä käytetään Suomessa kirkollisen nimen yhteydessä äitiä. Nunnaluostarin johtajaa kutsutaan igumeniaksi. Lintulan luostari on merkittävä suomalainen ortodoksinen nunnaluostari. == Nunna buddhalaisuudessa == Buddhalaisessa perinteessä nunnat elävät munkkien tapaan selibaatissa, mutta nunnat ja munkit saattavat elää samassa luostarissa. Buddhalaisnunnien asuja on lukuisia erilaisia, mutta munkkien tapaan nunnatkin ajavat päänsä kaljuiksi. == Kuuluisia nunnia == * Tenzin Palmo * Äiti Teresa (katolinen nunna) * Pyhä Maria Pariisilainen eli Äiti Maria (Skobtsova) (ortodoksinen nunna, emigrantti) * Pyhä Birgitta == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Ortodoksi.net / Munkki/nunna ortodoksisessa kirkossa *Lintulan luostarin kotisivut *Ortodoksi.net / Lintulan luostari ==Kirjallisuutta== * Kathryn Hulme: Nunnan tarina (The Nun’s Story, 1956/1959; suomeksi 1957) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lotharingia

Lotharingia oli kuningaskunta Euroopassa. Sen nimi oli peräisin kuningas Lothar II:n nimestä, joka hallitsi maata 855–869. Hän sai maan vuonna 855 isältään Lothar I:ltä, joka hallitsi maata 795–855. Lotharingia käsitti seuraavat alueet: * Alankomaat * Belgia * Luxemburg * Saksan osavaltiot Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland * Ranskan alueet Lothringen (Lorraine) ja Elsass (Alsace) Lotharingian kuningaskunnan historia päättyi kuninkaan kuoleman myötä ja siitä tuli Lothringenin herttuakunta. Alue jaettiin ja siitä tuli Ranskan ja Saksan välinen kiistakapula. Alueen nimestä on peräisin nykyinen Lothringen (). Luokka:Euroopan historia Luokka:Keski- Euroopan historia
Igumeni

Igumeni tai igumeeni, (, hēgoúmenos; , igumen) on ortodoksisessa kirkossa käytettävä katolista apottia vastaava nimitys mies- eli munkkiluostarin johtajasta. Puhuttelutapa on 'isä igumeni'. Igumenilla on oikeus käyttää igumeninsauvaa, jota on olemassa kahta mallia: yläpäässä olevalla poikkipuulla varustettu sauva, jota käytetään jumalanpalveluksissa, sekä suora matkasauva, jota igumeni käyttää ulkona liikkuessaan. Suomessa Valamon luostarin igumenille kuuluu erityisenä arvomerkkinä Venäjän keisari Aleksanteri I:n myöntämä oikeus kantaa koruristiä ja käyttää jumalanpalveluksissa mitraa. Nais- eli nunnaluostarin johtajasta puhuttaessa arvonimi on igumenia. == Lähteet == * Luokka:Kirkolliset virat Luokka:Kristityt munkit
Igumenia

Igumenia on ortodoksisessa kirkossa käytössä oleva katolista abbedissaa vastaava nimitys nais- eli nunnaluostarin johtajasta. Mies- eli munkkiluostarin johtajasta käytettävä vastaava nimitys on igumeeni. == Tunnukset == Igumeniasta käytetään puhuttelunimeä äiti igumenia. Hänellä on oikeus antaa papillinen siunaus. Igumenialla on oikeus käyttää ortodoksista papinristiä, jossa on keskellä erityinen sädekuvio ja hänelle voidaan myöntää myös koruristi. Kuten igumeenillakin, myös igumenialla on oikeus käyttää igumeeninsauvaa. Näitä on olemassa kahta mallia: yläpäässä olevalla poikkipuulla varustettu toimitussauva sekä suora matkasauva, jota käytetään kirkon ulkopuolella. == Suomalaiset igumeniat == Ensimmäinen suomalaissyntyinen igumenia on ollut vuonna 2012 kuollut Lintulan luostarin johtajatar, äiti igumenia Marina (Maria Iltola). Hänen edeltäjänsä, vuonna 1999 edesmennyt äiti igumenia Antonina oli viimeinen alkuperäisestä Kivennavan Lintulasta tullut nunna; Heinävedelle hän tuli nuorena noviisina. Myös uusi johtajatar, äiti igumenia Mikaela, joka vihittiin tehtäväänsä vuonna 2012, on suomalainen.http://www.ortodoksi.net/index.php/Etusivu == Katso myös == * Igumenia Marina * Igumenia Mikaela == Lähteet == Luokka:Kirkolliset virat *
Bosseyn ekumeeninen instituutti

Bosseyn ekumeeninen instituutti on kansainvälinen tutkimuskeskus, joka pyrkii edistämään ekumeniaa ja Kirkkojen maailmanneuvoston työtä. Se on perustettu vuonna 1946, ja se sijaitsee Sveitsissä. Instituutti sijaitsee Bogis-Bosseyn kunnassa Vaud’n kantonissa Célignyn kunnan naapurissa noin 15 kilometriä Genevestä pohjoiseen Château de Bossey -nimisessä vanhassa kartanossa pari kilometriä Genevenjärven luoteisrannalta. Instituutin johtajana toimii romanialainen isä Ioan Sauca. Instituuttia ylläpitää Geneven lähellä Le Grand- Saconnex’ssa päämajaansa pitävä Kirkkojen maailmanneuvosto. ==Aiheesta muualla== *Ekumeenisen instituutin kotisivut * Kirkkojen maailmanneuvoston kotisivut Luokka:Ekumeeniset järjestöt Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Vaud Luokka:Kirkkojen maailmanneuvosto
Arkkimandriitta

Arkkimandriitta ( ja ), on ortodoksisessa kirkossa pappismunkille annettava arvonimi. Arvonimen myöntää piispa. Se vastaa seurakuntapapiston rovastin arvonimeä. Venäläisessä perinteessä arkkimandriitan arvo myönnettiin yleensä vain luostarin johtajalle eli igumeenille. Kreikkalaisessa perinteessä samassa luostarissa voi olla useita arkkimandriittoja. Uudessa Valamossa arvonimi otettiin käyttöön 1970-luvun lopussa piispainkokouksen päätöksellä. Siihen asti sitä oli käytetty vain merkkinä eläkkeelle siirtymisestä. == Katso myös == *Ortodoksinen kirkko *Suomen ortodoksinen kirkko *Uuden Valamon luostari *munkki ==Aiheesta muualla== *Valamon luostarin kotisivut *Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut *Ortodoksi.net / Arkkimandriitta Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt
Ekumeeninen kirkolliskokous

Ekumeeninen kirkolliskokous (, ’synodi’, , konsiili) on koko (tunnettua tai tunnustettua) kristikuntaa koskeva piispainkokous, jonka päätösten katsotaan edustavan koko kristikunnan yleistä ja yhteistä kantaa. Ekumeenisten kirkolliskokousten ekumeeninen (ts. koko maan piiriä koskeva) luonne ja arvostus on peräisin paikalliskirkkojen kattavasta osallistumisesta niihin sekä tehtyjen päätösten myöhemmästä hyväksymisestä kautta kristikunnan. Eri kirkoilla on eri näkemyksiä siitä, mitkä kirkolliskokoukset ovat ekumeenisia. Lisäksi erityisesti monet protestanttiset kirkot, vaikka hyväksyvätkin useiden kirkolliskokousten ekumeenisuuden, usein painottavat, etteivät ne ole opillisissa asioissa Raamatun kaltaisesti arvovaltaisia. Alla olevassa listassa on merkitty mistä lähtien mikäkin kirkko ei katso kirkolliskokouksia ekumeenisiksi. Katolisen kirkon mukaan kaikki luetellut kokoukset ovat ekumeenisia. == Kirkolliskokoukset == #Nikean ensimmäinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 325 Nikeassa #Konstantinopolin ensimmäinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 381 Konstantinopolissa # Efesoksen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 431 Efesoksessa # Khalkedonin kirkolliskokous, kokoontui vuonna 451 Khalkedonissa #Konstantinopolin toinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 553 Konstantinopolissa # Konstantinopolin kolmas kirkolliskokous, kokoontui vuosina 680–692 Konstantinopolissa ja Trullossa # Nikean toinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 787 Nikeassa ja Konstantinopolissa #Konstantinopolin neljäs kirkolliskokous, kokoontui vuosina 867–870 Konstantinopolissa #Ensimmäinen lateraanikonsiili, kokoontui vuonna 1123 Roomassa # Toinen lateraanikonsiili, kokoontui vuonna 1139 Roomassa #Kolmas lateraanikonsiili, kokoontui vuonna 1179 Roomassa # Neljäs lateraanikonsiili, kokoontui vuonna 1215 Roomassa # Lyonin ensimmäinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 1245 Lyonissa # Lyonin toinen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 1274 Lyonissa # Viennen kirkolliskokous, kokoontui vuosina 1311–1313 Viennessä # Konstanzin kirkolliskokous kokoontui vuosina 1414–1418 Konstanzissa # Firenzen kirkolliskokous, kokoontui vuonna 1431 Baselissa, Ferrarassa ja Firenzessä # Viides lateraanikonsiili, kokoontui vuosina 1512–1517 Roomassa # Trenton kirkolliskokous, kokoontui vuosina 1545–1563 Trentossa # Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous, kokoontui vuosina 1867–1870 Vatikaanissa # Vatikaanin toinen kirkolliskokous, kokoontui vuosina 1962–1965 Vatikaanissa ==Huomautuksia== ==Lähteet== *
Efesoksen kirkolliskokous

Efesoksen kirkolliskokous pidettiin Efesoksessa, nykyisen Turkin alueella vuonna 431. Kyseessä oli kolmas ekumeeninen kirkolliskokous eli yleinen, koko "yhdeksi, pyhäksi, yhteiseksi ja apostoliseksi" tunnustetun seurakunnan piispojen kirkolliskokous. Kirkolliskokouksen kutsui koolle Rooman keisari Theodosius II. Puheenjohtajana oli Kyrillos Aleksandrialainen. Koolla oli lähes 200 kirkkoisää, lähinnä itäisiltä alueilta. Rooman piispan eli paavi Celestinus I:n edustajina oli kolme legaattia. Kokous pidettiin Efesoksen Marian kirkossa tai sen yhteydessä. Kokouksen tarkoitus oli käsitellä kristologista eli Kristuksen olemusta käsittelevää kiistaa, jonka nestorialaiset olivat saaneet aikaan. Konstantinopolin arkkipiispa Nestorios väitti, että Kristuksessa oli kaksi persoonaa, jumalallinen ja inhimillinen.Russell, Bertrand: Länsimaisen filosofian historia poliittisten ja sosiaalisten olosuhteiden yhteydessä varhaisimmista ajoista nykyaikaan asti, 1. osa , s. 437–349, WSOY 1992, ISBN 951-0-17867-5 Katolinen (=yleinen) kirkko piti kiinni Nikean kirkolliskokouksen vuoden 325 kannasta, jonka mukaan Kristus ja Isä Jumala ovat samaa olemusta (kreik. homoūsios), ja Efesoksen kirkollis­kokous tuomitsi nestoriolaisuuden harhaoppisena. Kokous vahvisti, että Kristuksella on kaksi luontoa (Jumala ja ihminen) yhdessä persoonassa. Päätöksestä seurasi samalla, että Neitsyt Maria oli Jumalansynnyttäjä, mitä nimitystä Nestorios ei ollut hyväksynyt. Marian kunnioitus lisääntyi, ja hänet tunnustettiin Efesoksessa Jumalan äidiksi. Marialta sai pyytää esirukouksia, ja hänelle sai omistaa kirkkoja, mutta näin oli ollut jo ennen kokousta. Itä- Suomen yliopiston professorin, ortodoksisen pappismunkin Serafim Seppälän sanoin: Itäisissä sääntökokoelmissa on tälle kirkolliskokoukselle merkitty kahdeksan kanonia eli sääntöä ja yhdeksäntenä kirkolliskokouksen lähetyskirje Pamfylian paikalliselle kirkolliskokoukselle. Efesoksen kirkolliskokous paljasti jälleen kerran patriarkaattien välisen kilpailun sekä Aleksandrian ja Antiokian koulukuntien erot. ==Katso myös== * Rosvosynodi, Efesoksen 2. tai 3. kirkolliskokous == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Efesos Luokka:Ekumeeniset kirkolliskokoukset Luokka:Katolisen kirkon kirkolliskokoukset Luokka:Orientaaliortodoksisen kirkon kirkolliskokoukset Luokka:Ortodoksisen kirkon kirkolliskokoukset
Konstantinopolin toinen kirkolliskokous

Viides ekumeeninen eli yleinen, koko "yhdeksi, pyhäksi, katoliseksi ja apostoliseksi" tunnustetun kirkon piispojen kirkolliskokous pidettiin vuonna 553 Konstantinopolissa. Tämä kirkolliskokous oli kutsuttu käsittelemään dogmaattisia asioita, mm. monofysitismia. Kirkolliskokouksen kutsui koolle keisari Justinianus I. == Katso myös == *Ekumeeniset kirkolliskokoukset *Ortodoksinen kirkko *Katolinen kirkko *Protestanttisuus *Patriarkka *Paavi *Kanonit Luokka:Ekumeeniset kirkolliskokoukset Luokka:Katolisen kirkon kirkolliskokoukset Luokka:Ortodoksisen kirkon kirkolliskokoukset Luokka:Istanbulin historia