EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Chíoksen linna

Chíoksen linna () on linna Chíoksen kaupungissa Chíoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin satamalahden pohjoispuolella. == Historia == Linnan alueella on ollut asutusta hellenistisellä ja roomalaisella kaudella antiikin Khioksen kaupungin aikaan, ja edelleen bysanttilaisella kaudella eli Kreikan keskiajalla 900- ja 1000-luvuilla, jolloin paikalla on ollut varhaisempi linnoitus. Nykyisin paikalla oleva linna rakennettiin genovalaisvallan aikana. Sen rakennutti Martino Zaccaria, ja sen rakentaminen alkoi vuonna 1328. Bysanttilaiset valtasivat sen jo vuonna 1329 Andronikos III Palaiologoksen aikana ja se pysyi Bysantilla vuoteen 1346. Tämän jälkeen genovalaiset saivat sen takaisin ja se pysyi heidän hallussaan vuoteen 1566, jolloin osmaniturkkilaiset valtasivat sen. Seuranneen turkkilaisvallan aikana linnoituksessa saivat asua vain turkkilaiset ja juutalaiset. Vuoden 1923 Kreikan ja Turkin väestönvaihdon jälkeen tyhjentyneen linnan alueelle asutettiin Turkista tulleita kreikkalaisevakkoja. Vuonna 1924 linna suojeltiin arkeologisena alueena. Monet paikalliset kuitenkin vaativat vieraasta vallasta muistuttaneen linnan tuhoamista aina 1970-luvulle saakka. == Rakennelma == Linna on suurikokoinen ja sulkee sisäänsä useita nykykaupungin asuinkortteleita. Sen pinta-ala on noin 18 hehtaaria. Linnan muurit muodostavat epäsäännöllisen viisikulmion, ja ne voidaan jakaa maa- ja merimuuriin. Maamuureja ympäröi vallihauta, mikä teki linnasta tavallaan saaren. Nykyisin vallihauta on kuivana. Muurissa oli kolme porttia, eteläpuolen pääportti eli ”Suuri portti” (Porta Maggiore), länsi puolen portti (Portello) ja meriportti (Porta di Marina). Sataman puoleinen kaakkoissivun osuus muurista on purettu 1900-luvulla, ja näin myöskään sillä sijainnutta meriporttia ei enää ole olemassa. Muurissa on bastionitorneja, joita on säilynyt kahdeksan. Linnan alueella sijaitsevat muun muassa 1500-luvulla rakennettu Justinianin palatsi, joka toimi hallintorakennuksena ja on nykyisin näyttelytilana; Koulás- tai Koúles-nimellä tunnettu torni; Bairaklin moskeija; Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkko eli entinen Eskin moskeija; turkkilainen kylpylä; ”Kylmä lähde” (Krýa Vrýsi) -nimellä tunnettu suuri vesisäiliö; sekä turkkilainen hautausmaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chíos Luokka:Kreikan linnat
Gramvoúsan linnoitus

Gramvoúsan linnoitus (), myös Gramvoúsan linna (), on linnoitus Kreetan edustalla sijaitsevalla pienemmällä Ímeri Gramvoúsan saarella Kreikassa. == Historia == Gramvoúsan linnoitus rakennettiin venetsialaisvallan aikana vuosina 1579–1584. Se tuhoutui jo vuonna 1588 salaman sytytettyä linnoituksen ruutivaraston. Linnoitus rakennettiin uudestaan vuonna 1630. Gramvoúsan linnoitus säilyi Soúdan ja Spinalóngan tavoin venetsialaisten hallussa vielä senkin jälkeen kun turkkilaiset olivat vallanneet muun Kreetan vuonna 1669. Gramvoúsan turkkilaiset onnistuivat valtaamaan lopulta vuonna 1692 lahjomalla sen komentajan. pienoiskuva|vasen|Gramvoúsan linnoitusta. 15 sfakiálaista kapinallista onnistui valtaamaan linnoituksen Kreikan vapaussodan aikaan 2. elokuuta 1824, ja näin siitä tuli ensimmäinen Kreetan osa, joka vapautui turkkilaisvallasta. Tämän jälkeen se toimi kapinallisten keskuksena. Ajan kuluessa kapinalliset, joiden oli hankala saada elantoa muutoin, ryhtyivät harjoittamaan merirosvousta linnoitus tukikohtanaan. Englantilais-ranskalaiset joukot valtasivat linnoituksen 19. tammikuuta 1828 merirosvouksen lopettamiseksi. Tämän jälkeen linnoitus oli kreikkalaisten, englantilaisten ja ranskalaisten yhteisessä hallinnossa. Muhammad Alin egyptiläiset valtasivat linnoituksen vuonna 1831, jonka jälkeen se autioitui. pienoiskuva|vasen|”Merirosvojen Neitsyt Marian” (Panagía Kleftrína) kirkko. == Rakennelma == Linnoitus on rakennettu Ímeri Gramvoúsan saaren korkeampaan länsipäähän suhteellisen tasalakiselle kukkulalle, ja sijaitsee noin 137 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Sen itäpuolella on saaren luonnonsatamalahti. Linnoitus on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen kolmion muotoinen. Siinä on muureja ja bastioneja itä- ja eteläsivuilla, kun taas länsisivulla sitä suojaa jyrkkä luonnonkallio. Sisäänkäynti on itäsivulta holvatun portiikin kautta. Muurien, jotka on tehty paikallisesta kalkkikivestä, yhteispituus on 272 metriä. Linnoituksen alueella on varuskuntarakennusten raunioita. Paremmin säilyneisiin rakennelmiin lukeutuvat muun muassa kaksi suurta sadevesisäiliötä, ammusvarasto sekä Neitsyt Marian ilmestykselle (Evangelismós) tai ”Merirosvojen Neitsyt Marialle” (Panagía Kleftrína, Panagía Kléftissa) omistettu kirkko. Vuonna 1588 linnoituksessa kerrotaan olleen 24 tykkiä ja myöhemmin turkkilaisaikana 66 tykkiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kíssamos Luokka:Kreetan linnat
Mýrinan linna

Mýrinan linna () on linna Mýrinan kaupungissa Límnoksen saarella Kreikassa. == Historia == Mýrinan linnan kukkula oli alun perin antiikin ajan Myrinan kaupungin akropolis eli linnavuori. Varhaisimmat tunnetut rakennelmat paikalla ovat olleet kyklooppimuuria mykeneläiseltä kaudelta noin 1200-luvulta eaa. Nykyinen linna on rakennettu ensimmäisen kerran bysanttilaisella kaudella 1100-luvulla. Sen linnoitteita vahvistettiin vuonna 1185 keisari Andronikos I Komnenoksen aikana. Tuohon aikaan se tunnettiin vain nimellä Kástro, ”Linna”. Vuonna 1207 Mýrinan linnan saivat haltuunsa venetsialaiset. Sen hallitsijaksi tuli Filocalo Navigajoso, joka kunnostutti linnan. Se toimi koko saaren hallinnon keskuksena. Hänen jälkeensä sieltä hallitsivat hänen poikansa Leonardo Navigajoso ja tämän poika Paolo Navigajoso. Venetsialaisella kaudella linna tunnettiin nimellä Palaiókastro(n) (Paleocastro), ”Vanha linna", erotuksena saaren muista, uudemmista linnoista. Bysanttilaiset valtasivat linnan vuonna 1278 Likarioksen (myös Ikarios) johdolla. Vuonna 1361 linna kunnostettiin keisari Johannes V Palaiologoksen käskystä. Genovalaiset valtasivat Mýrinan linnan vuonna 1453, ja se tuli Gattilusion suvun haltuun. Osmaniturkkilaiset valtasivat linnan vuonna 1462. Se palasi venetsialaisille vuonna 1464. Turkkilaiset yrittivät vallata linnan takaisin vuonna 1476. Venetsialaiset luovuttivat sen heille vuonna 1479. Mýrinan linna oli venetsialaisilla lyhyesti myös vuosina 1656–1657, ja he piirittivät sitä vielä vuonna 1770. Turkkilaiset kunnostivat linnoitteita ainakin vielä vuonna 1780. == Rakennelma == Linna sijaitsee kukkulalla Mýrinan kaupungin länsipuolella olevassa niemessä, ja se on rakennettu noin 120 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Linnan pinta-ala on 14,4 hehtaaria, ja se on kooltaan Egeanmeren saarten suurin linna. Linnassa on kolminkertainen muuri, jonka korkeus on noin kahdeksan metriä ja paksuus noin 1,5 metriä, ja 14 tornia. Linnan itäpuolella linnoituskukkulan erotti muusta Límnoksen saaresta suuri vallihauta, joka ei ole säilynyt. Pääportti oli idän puolelta ja toinen portti pohjoispuolella. Turkkilaisajalla linnassa kerrotaan olleen 150 tykkiä. Linnan sisäosissa on muun muassa turkkilaisaikaisen moskeijan rauniot, maanalaista holvattua tilaa sekä sadevesisäiliöitä. Kukkulan keskiaikaa edeltäneistä rakennusvaiheista ei ole säilynyt mitään, sillä niiden kivet on käytetty myöhempiin rakennelmiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan linnat Luokka:Límnos
Piteå-Tidningen

Piteå-Tidningen (lyh. PT) on ruotsalainen vuonna 1915 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Piitime. Se ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan sosiaalidemokraattinen ja kuuluu NTM-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Piitimen kunta
Oían linna

Oían linna () eli Pyhän Nikolaoksen linna (Καστέλι Αγίου Νικολάου Απανωμερίας, Kastéli Agíou Nikoláou Apanomerías) on venetsialaisaikainen linna Oían kylässä Santorínilla Kreikassa. Oían linna rakennettiin joskus ennen vuotta 1480, jolta ajalta ovat varhaisimmat maininnat sen olemassaolosta. Linna on saanut nimensä paikalla olevasta Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos) omistetusta kirkosta, joka on peräisin noin vuodelta 1450. Linna sijaitsee Santorínin kalderan laidalla olevalla kukkulalla noin 55 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Linnasta on säilynyt vain joitakin osia. Rauniot kärsivät tuhoja vuoden 1956 maanjäristyksessä. Muun muassa siellä olleet Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) ja Neitsyt Maria (Panagía) Platsanín kirkot tuhoutuivat. Viimeksi mainittu siirrettiin uuteen paikkaan kylän keskelle nykyiseksi Panagía Platsanín kirkoksi. Nykyisin linna on paikka, jonne lukuisat turistit kerääntyvät iltaisin katselemaan auringonlaskua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan linnat Luokka:Oía
Langelandin Belt

Langelandin Belt (tanskaksi Langelandsbæltet) on Tanskan saarten, Langelandin ja Lollandin, välissä sijaitseva salmi joka yhdistää Ison-Beltin pohjoisessa ja Fehmarnin Beltin etelässä. Se on yksi vähäisemmistä Tanskan salmista, pituudeltaan 55 km ja leveydeltään 12 km. Salmi on n. 30 metriä syvä Langelandin itärannikon edustalla, ja siinä kulkee laivaväylä. Sen poikki on lauttayhteys Langelandin Spodsbjergistä Lollandin Tårsiin. Ylitys kestää n. 45 minuuttia. ==Historiaa== Sana belt on latinan sanan balteus ’vyö’ (myös sanan Baltia) sukulaissana. Germaanisissa kielissä se tarkoittaa vanhastaan merensalmea. Islantilaisessa saagassa tavataan Tanskan salmiin viittaava nimi, Beltisund, jo 1200-luvulla. Ruotsin kuningas Kaarle X Kustaa marssitti joukkonsa jäätyneen Langelandin Beltin yli 5.-6. helmikuuta 1658 ensimmäisessä sodassaan Tanskaa vastaan. ==Lähteet== Luokka:Tanskan salmet Luokka:Itämeren salmet
Patraksen linna

Patraksen linna (; myös Κάστρο Πάτρας, Kástro Pátras) on linna Patraksen kaupungissa Kreikassa. == Historia == pienoiskuva|vasen|Patraksen linnaa ja kaupunki. Antiikin aikana linnan paikalla oli Patrain kaupungin akropolis eli linnavuori. Nykyisen linnan ensimmäinen vaihe rakennettiin varhaisella bysanttilaisella kaudella eli Kreikan keskiajan alussa 500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Sen rakennutti keisari Justinianus kaupunkia vuonna 551 tuhonneen maanjäristyksen jälkeen. Vuonna 805 Patraksen linnaa piirittivät slaavit ja saraseenit, mutta sen puolustus kesti. Linna oli käytössä edelleen frankkivallan aikana ja vuodesta 1408 alkaneen venetsialaisvallan aikana, ja sitä laajennettiin ja vahvistettiin usein. Vuosina 1430–1458 linna oli bysanttilaisen Morean despotaatin hallussa. Osmaniturkkilaiset valtasivat Patraksen linnan vuonna 1458. Linnan turkkilaiset antautuivat vuonna 1828 Kreikan vapaussotaa tukeneille ranskalaisille joukoille. Linna säilyi hallinnollisessa ja sotilaallisessa käytössä aina toiseen maailmansotaan saakka. Sodan aikana 1941–1944 sitä käyttivät saksalaiset. Linna on ollut suojeltu arkeologinen kohde vuodesta 1973. Nykyisin sitä käytetään myös kulttuuritapahtumiin, ja siellä on pieni teatteri. == Rakennelma == Linna on rakennettu kukkulalle, joka sijaitsee Patraksen keskustan itäpuolella noin 800 metrin päässä merenrannasta. Kukkula on Panachaïkó-vuoren uloke ja sen korkeus on noin 90 metriä merenpinnasta laskettuna. Linnan pinta-ala on neliömetriä. Siinä on useita eri rakennusvaiheita sen pitkän historian varrelta. Nykyisessä, viimeisessä vaiheessaan linna koostuu kolmiomaisesta ulkolinnasta, joka on varustettu torneilla ja bastioneilla, ja sen koilliskulmassa olevasta korkeammasta sisälinnasta. Kumpaakin suojasi alun perin oma vallihauta. Linnan varhaisimman vaiheen rakentamiseen on käytetty paljon kaupungin antiikin aikaisten rakennusten materiaalia. Vanhinta muuria on säilynyt parhaiten linnan pohjoissivulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan linnat Luokka:Patras
Teekki

Teekki (Aphloia theiformis) on Afrikassa kasvava puu, joka luokitellaan nykyisin sukunsa ja heimonsa ainoaksi lajiksi. == Levinneisyys == Teekkiä esiintyy Itä-Afrikassa: Keniassa, Tansaniassa, Mosambikissa, Malawissa, Zimbabwessa, Swazimaassa ja Etelä-Afrikassa. Intian valtameren alueella sitä kasvaa Madagaskarilla, Komoreilla, Mauritiuksella, Maskareeneilla ja Seychelleillä. Laji kasvaa savanneilla ja vuoristometsissä.Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website: Aphloiaceae Viitattu 14.11.2022.IUCN Red List of Threatened Species: Ravimboafotsy (Aphloia theiformis) Viitattu 14.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Teekki – Aphloia theiformis * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Teekki (Aphloia theiformis) Luokka:Crossosomatales Luokka:Seychellien kasvisto
J.J. Ugland Stadion – Levermyr

J. J. Ugland Stadion – Levermyr, useimmiten vain Levermyr stadion on urheilukenttä Norjan Grimstadissa. Sitä käyttää Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaava jalkapalloseura FK Jerv. Sen kapasiteetti on 3300 katsojaa. Kenttä sijaitsee kävelymatkan päässä Grimstadin keskustasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tuoreempia kuvia stadionista Nordic Stadiums sivustolla Luokka:Norjan jalkapallostadionit Luokka:Grimstad
Halkian työväentalo

Halkian työväentalo on Pornaisissa sijaitseva työväentalo. == Historiaa == Halkian ja Kupsenkylän työväenyhdistys perustettiin 21. tammikuuta 1906, ja se liittyi myös sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäseniä oli tuolloin 91 henkilöä. Perustavan kokouksen jälkeen seuraava kokous pidettiin Kupsenkylän Mattilassa, ja yhdistyksessä oli silloin jo 110 jäsentä.Työn ja aatteen talot: työväentalojen historiaa Uudellamaalla, Olavi Hurri, Vuokko Marttala-Hurri. Uudenmaan sosialidemokraattinen piiri, 1997 ISBN 952-90-8468-4 == Rakennus == Yhdistyksen rakennustoimikunta perustettiin 21. lokakuuta 1906. Uudesta tontista tehtiin vuokrasopimus 26. helmikuuta 1907 Johan Kalkkisen kanssa 50 vuodeksi. Rakennustyöt aloitettiin keväällä, ja tupaantuliaisjuhlat pidettiin juhannuksena 1907. Talo oli hirsirakenteinen. Vuonna 1918 sisällissodan takavarikon jälkeen rakennusta tuhottiin voimakkaasti. Talo vapautui takavarikosta kesäkuussa 1919, ja se oli korjausten jälkeen uudelleen käytössä. Mutta uuden työväentalon hanke alkoi 4. syyskuuta 1927, jolloin kauppakirjan mukaan ostettiin V. Nordmanilta 8 500 neliön suuruinen Seurakallio-tontti. Uutta työväentaloa alettiin rakentaa vuonna 1931 osaksi vanhan työväentalon hirsistä ja osaksi jo vuonna 1928 tehdyistä sementtitiilistä. Opetusministeriön tuilla vuosina 1981-1987 korjattiin ja kunnostettiin rakennusta. Vuoden 1996 avutuksella korjattiin talon ravintolapuolen lattia. == Toimintaa == Vuoden 1907 maaliskuussa pidettyjen eduskuntavaalien alla pidettiin leikki- ja harjoitusvaaleja. Kesäkuussa muodostettiin torvisoittokunta ja perustettin naisjaosto. Toukokuun 1907 Vappukulkue marssi Laukkokoskelle asti. Ensimmäisen maailmansodan aikana vilkas toiminta hiljeni, mutta sen jälkeen toiminta lähti uudelleen vauhtiin vuonna 1917. Halkian yhdistyksen kymmenen jäsentä kuolivat kansalaissodan 1918 vankileirillä. Työväentalo oli takavarikoituna kansalaissodan ajan. Halkian työväenyhdistys päätti kokouksessaan 13.3.1921 pysyä Sos.-dem. puolueessa. Toiminta vilkastui. Arpajaisjuhlia pidettiin 1930-luvulta alkaen. Sos.-dem. nuorisojaosto ja Nuoret Kotkat toimivat tiloissa ja Naisjaosto tuki toiminnoillaan yhdistyksen toimia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Pornaisten rakennukset ja rakennelmat
Alexander Bah

Alexander Hartmann Bah (s. 9. joulukuuta 1997 Årslev) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän on ulkomaille lähdettyään edustanut tšekkiläistä Slavia Prahaa ja heinäkuusta 2022 alkaen portugalilaista Benficaa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020. Bah pelasi ensimmäiset aikuisten sarjaottelunsa alemmilla sarjatasoilla Næsbyn ja Køgen joukkueissa. Tanskan Superliigaan hän pääsi kaudella 2018–2019 siirryttyään SønderjyskEn joukkueeseen. Hän voitti vuonna 2020 Tanskan cupin ja pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi cup-ottelua. Tammikuussa 2021 Bah siirtyi Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaan Slavia Prahaan ja voitti samalla kaudella sekä liigamestaruuden että cup-mestaruuden. Bah siirtyi heinäkuussa 2022 Portugalin Superliigassa pelaavaan Benficaan. Hän pelasi kaudella 2022–2023 muun muassa joukkueen kaikki kuusi Mestarien liigan alkulohko- ottelua ja kaksi ensimmäistä pudotuspeliä avauskokoonpanossa, mutta polvivamman vuoksi hän ei pystynyt pelaamaan puolivälierissä. Seuraavalla kaudella hän pelasi kolme Mestarien liigan ja kuusi Eurooppa-liigan ottelua. Hän on kahdella kaudellaan pelannut Portugalin liigassa yhteensä 47 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti liigamestaruuden. Bah pelasi Tanskan alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan ja teki Tanskan kahdesta maalista toisen. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle Ranskaa vastaan pelatun ottelun viime hetkillä, ja Australiaa vastaan hän pelasi toisen jakson. Hän on EM-kilpailujen 2024 kolme alkulohko-ottelua mukaan lukien pelannut 14 A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä yhden maalin. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saarislampi

Saarislampi tarkoittaa seuraavia asioita: * Saarislampi, järvi Jämsässä * Saarislampi, järvi Konnevedellä * Saarislampi, järvi Äänekoskella == Katso myös == * Saarilampi ja Saarilammi * Saarijärvi
Sami Tissari

Sami Tissari (s. 1971 Kuopio) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoiskirjansa Krysa valittiin 2022 kaunokirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Tissari asui Lahdessa yhdeksänvuotiaasta 19-vuotiaaksi. Hän asui Ruolan asuinalueella ja kävi koulua aluksi Möysän koulussa, sitten Lotilan koulussa ja lopulta Tiirismaan lukiossa, jossa kirjoitti ylioppilaaksi 1990. Työuransa Tissari aloitti lahtelaisessa paikallislehdessä toimittajana ja keskittyi sitten teoreettisen filosofian opintoihin. Opintojen jälkeen hän työskenteli 18 vuotta metsurina ja hänen viimeinen työsopimuksensa päättyi lokakuun lopussa 2022. Tissari on ollut koko ajan ahkera kirjallisuuden lukija, mutta itse hän alkoi kirjoittaa vakavissaan vasta 2016. Vuonna 2022 Tissari asuu Joensuussa . Tissarilla on sukuyhteyksiä entiseen Neuvostoliittoon ja hän on opiskellut venäjää sekä nuorempana vieraillut usein maassa. Ilman tällaisia kokemuksia Krysaa tuskin olisi syntynyt. Tissarin esikoisromaani Krysa edustaa spekulatiivista fiktiota. Romaanissa Neuvostoliitto on voittanut kylmän sodan ja hallitsee maailmaa tekoälyn avulla. Finlandia-ehdokkaat valinnut raati perusteli valintaansa romaanin hienolla vaihtoehtohistorian kuvauksella, jossa Neuvostoliitto kehittää ajattelevien koneiden verkoston. "Tämä verkosto myös ennen pitkää hallitsee ihmisiä. Apokalyptisten visioiden ohella teos on sekoitus kujeilevaa nostalgiaa, veijariromaania ja vallatonta naurua, jonka omalakisuus voittaa lukijan helposti puolelleen. Romaani osoittaa loistavalla tavalla spekulatiivisen fiktion voiman kulttuurikritiikin välineenä." Helsingin Sanomien Antti Majander arvioi näin: "Suomalaisittain harvinainen teos ammentaa science fictionin peruskuviosta: apureita itselleen kehitellyt ihminen kompastuu älykkyyteensä. Koneet ottavat vallan. Eikä edes tulevaisuuden Neuvostoliitossa kyetä kehittämään sellaista konetta, jolla olisi tunteet." ==Teokset== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sam Leijonanmieli

Sam Leijonanmieli (s. 6. marraskuuta 1990 Turku, ent. Sami Gustafsson) on suomalainen kunnanjohtaja, yrittäjä ja entinen kadettikoulutettu laivastoupseeri ja laskuvarjojääkäri. Leijonanmieli valittiin kunnanjohtajaksi 2018 johtamaan Vimpelin kuntaa Järviseudulle, josta hänen sukunsa on kotoisin. Leijonanmieli oli Vaasan vaalipiirissä Kokoomuksen kansanedustajaehdokkaana eduskuntavaaleissa 2023 Liikemaailmassa Leijonanmieli on toiminut Suomen koulutusviennin pioneerina Aasiaan suuntautuvilla markkinoilla. Kunnanjohtajana hän on tullut tunnetuksi näkyvyydestään ja tyylistään johtaa ”kentältä”. Hän käynnisti 2019 kampanjan, jossa kuntalaiset saivat kutsua hänet iltakahville keskustelemaan kunnan kehittämiseen liittyvistä asioista. ”Kutsu kunnanjohtaja iltakahville” -kampanjan aikana hän kävi yli 50 perheen luona Vimpelissä. Kampanja sai runsaasti mediahuomiota kansallisesti ja kansainvälisesti. 2022 Vimpelissä järjestettiin Leijonanmielen ideoima Pesisfestari, joka keräsi noin 12 000 kävijää. Leijonanmieli on palkittu sitoutumisestaan Vimpelin kunnan johtamiseen. Vuonna 2020 hänet palkittiin pro-Vimpeli mitalilla esimerkillisestä johtamisesta ja vahvoista näytöistä kriisi, informaatio ja poikkeusolojen onnistuneesta johtamisesta läpi korona- pandemian. Leijonanmieli on isänmaan, huoltovarmuuden, omavaraisuuden, maaseudun tulevaisuuden, kolmannen sektorin, digitalisaation ja elinkeinoelämän kehittämisen puolestapuhuja. Hän on osallistunut uransa aikana lukuisiin tilaisuuksiin puhujana, panelistina, sekä tv-ohjelman vieraana, joissa monissa on myös ollut aiheena nuorisoystävällinen kunta ja Järviseutu. Leijonanmieli on edustanut Suomea täyskontaktikaratessa kansainvälisissä kilpailuissa. Hän edusti Suomea vuoden 2017 Kyokushin karaten EM-kisoissa Ranskan Lyonissa. == Ura ja koulutus == Leijonanmieli syntyi Turussa 6.11.1990. Ala- ja yläasteen hän kävi Ruskolla ja lukion Turun Suomalaisen Yhteiskoulun lukiossa. Hän suoritti varusmiespalveluksen maavoimien erikoisjoukoissa Utin jääkärirykmentissä laskuvarjojääkärinä 2009–2010, jossa hän suoritti reserviupseerikoulun ja valmistui 2010 vänrikin arvolla. 2010 Hänet valittiin kadettikouluun (MPKK) laivasto-opintosuunnalle. Valmistuttuaan luutnantiksi ja sotatieteiden kandidaatiksi, hän palveli valtaosan urastaan Rannikkolaivastossa aluspalveluksessa. Hän suoritti Yhdysvalloissa Havaijin osavaltiossa sotilas ja diplomatiakoulutus ohjelmassa MA in Diplomacy and Military Studies, sekä GC in National Security and Strategic Studies tutkinnot (with academic honors) Hawaii Pacific University:ssa. Hänet valittiin (College of Liberal Arts) ainelaitoksen priimuspuhuja-ehdokkaaksi vuoden 2017 joulukuussa. Vuonna 2018 joulukuussa Leijonanmieli valittiin Vimpelin kunnanjohtajaksi 28-vuotiaana, ja hän astui virkaan 2019 maaliskuussa. == Lähteet == Luokka:Vimpelin kunnanjohtajat Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matolampi

Matolampi tai Matolammi voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Lampi == * Matolampi, lampi Alajärvellä * Matolampi, lampi Alavudella * Matolampi, lampi Enonkoskella * Matolampi, lampi Heinäveden Haapalahdella * Matolampi, lampi Heinäveden Lepikkomäellä * Matolampi, lampi Heinäveden kirkonkylällä * Matolampi, lampi Heinäveden Rasimäellä * Matolampi, lampi Hyrynsalmella * Matolampi, lampi Iissä * Matolampi, lampi Inarissa * Matolampi, lampi Joensuun Lapiovaaralla * Matolampi, lampi Joensuun Kortevaaralla * Matolampi, lampi Joensuun Rahkeella * Matolampi, lampi Joroisissa * Matolampi, lampi Juuassa * Matolampi, lampi Kaavin Yli-Vehkalahdella * Matolampi, lampi Kaavin Suovaaralla * Matolampi, lampi Kajaanin Lehtovaaralla * Matolampi, lampi Karstulassa * Matolampi, lampi Kauhajoella * Matolampi, lampi Kemijärven Ketolassa * Matolampi, lampi Kiteen kirkonkylällä * Matolampi, lampi Kittilän Pallajärvellä * Matolampi, lampi Kontiolahden Hautajärvellä * Matolampi, lampi Kontiolahden Pohjalla * Matolampi, lampi Kuhmon Kalevalassa * Matolampi, lampi Kuhmon Teljossa * Matolampi, lampi Kuopion Hautolahdessa * Matolampi, lampi Kuopion Kukkamäellä * Matolampi eli Hukilampi, lampi Kuopion Likolahdella * Matolampi, lampi Laitilassa * Matolampi, lampi Laukaassa * Matolampi, lampi Leppävirralla * Matolampi, lampi Lestijärvellä * Matolampi, lampi Lieksan Nurmijärvellä * Matolampi, lampi Lieksan Purnuvaaralla * Matolampi, lampi Luumäellä * Matolampi, lampi Multialla * Matolampi, lampi Mäntyharjussa * Matolampi, lampi Nurmeksessa * Matolampi, lampi Oulaisissa * Matolampi, lampi Perhossa * Matolampi, lampi Petäjävedellä * Matolampi, lampi Pihtiputaalla * Matolampi, lampi Polvijärvellä * Matolampi, lampi Rautalammilla lähellä Hankamäkeä * Matolampi, lampi Rautalammin kirkonkylässä * Matolampi, lampi Ruokolahdella * Matolampi, lampi Soinilla * Matolampi, lampi Sotkamon Laakajärvellä * Matolampi, lampi Sulkavan Karjulanmäellä * Matolampi, lampi Sulkavan Tölkkäänniemessä * Matolampi, lampi Tohmajärvellä * Matolampi, lampi Uuraisissa * Matolampi, lampi Viitasaaren Haaralassa * Matolampi, lampi Viitasaaren Kuhankylässä * Matolampi, lampi Viitasaaren Permosranta * Matolampi, lampi Viitasaaren Kakolassa * Matolampi, lampi Virroilla * Matolampi, lampi Ähtärissä * Matolampi, lampi Äänekosken Parantalassa == Lammi == * Matolammi, lampi Asikkalassa * Matolammi, lampi Hämeenlinnan Kalvolassa * Matolammi, lampi Ikaalisissa * Matolammi, lampi Jämsän Elimäessä * Matolammi, lampi Jämsän Koivukylässä * Matolammi, lampi Jämsän Nytkymenjärvellä * Matolammi, lampi Karkkilassa * Matolammi, lampi Karviassa * Matolammi, lampi Kauhajoella * Matolammi, lampi Orivedellä * Matolammi, lampi Petäjävedellä * Matolammi, lampi Salossa * Matolammi, lampi Sastamalassa * Matolammi, lampi Tampereella * Matolammi, lampi Virtain Jähdyspohjalla * Matolammi, lampi Virtain kirkonkylän lähellä * Matolammi, lampi Ylöjärvellä == Katso myös == * Matojärvi Luokka:Järvien täsmennyssivut
Paralepista

Paralepista on malikkamaisten sienten suku. Lajeilla on johteiset ja hyvin tiheät heltat. Suomesta tunnetaan kaksi lajia: ruskomalikka (Paralepista flaccida) ja pisamamalikka (Paralepista gilva). == Luokittelu == Paralepista- lajit luokiteltiin aiemmin malikoihin (Clitocybe) ja rusomalikoihin (Lepista). Vuonna 2012 Paralepista kuitenkin erotettiin omaksi suvukseen, koska fylogeneettisten tutkimusten mukaan se muodostaa oman kehityslinjansa, joka on kaukaista sukua varsinaisille malikoille ja rusomalikoille. Vuonna 2024 kuvattiin Paralepistaceae-heimo, joka sisältää suvut Paralepista, Notholepista ja kalposet (Ripartites). === Lajit === * Paralepista abdita * Paralepista ameliae * Paralepista biformis * Paralepista femoralis * Ruskomalikka (Paralepista flaccida) * Pisamamalikka (Paralepista gilva) * Paralepista lentiginosa * Paralepista maculosa * Paralepista pseudoparilis * Paralepista shafferi * Paralepista splendens == Lähteet == Luokka:Paralepistaceae Luokka:Helttasienet
Tsukishima

Tsukishima () on Tokion kaupunginosa Chūōn erillisalueella. Se sijaitsee Tokionlahteen 1800-luvun lopulla rakennetulla tekosaarella Sumidajoen suulla. Kaupunginosaa ympäröivät vesiväylät kolmelta sivulta, ja siellä on osin säilynyt Tokion vanhojen työläiskaupunginosien (shitamachi) ilmapiiri. Erityisesti Tsukishima tunnetaan okonomiyaki-pannukakkua muistuttavasta monjayaki-ruokalajista. Alueen nimenä Tsukishima voi viitata myös laajempaan kokonaisuuteen, johon kuuluvat Tsukishiman kaupunginosan lisäksi viereisillä Tokionlahden saarilla sijaitsevat Harumin, Kachidokin, Toyomichōn ja Tsukudan kaupunginosat. Tsukishiman pinta-ala on 0,52 neliökilometriä. Kaupunginosa jakautuu neljään osa-alueeseen, jotka on numeroitu Tsukishima 1-chōme–Tsukishima 4-chōme. Niissä on yhteensä 16 902 asukasta (marraskuussa 2022). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 32 500 asukasta neliökilometrillä. == Historia == Tsukishiman alue oli alun perin Sumidajoen suiston kosteikkoa Tsukudajiman saaren edustalla. Meiji-kaudella vuodesta 1885 alkaen alue täytettiin ja yhdistettiin Tsukudajimaan. Saarelta Kōtōn suuralueelle johtava Aioibashi-silta valmistui vuonna 1893, ja sinne alkoi vähitellen sijoittua metalli- ja koneteollisuutta. Nimi ”Tsukishima” kirjoitettiin alun perin ’rakennettua saarta’ merkitsevin kirjoitusmerkein (築島). Tokionlahdella sijaitsi kuitenkin Tsuki no misaki -niminen (’kuunniemi’) Kuun katselupaikkana tunnettu alue, jonka mukaan Tokion kaupunginvaltuusto päätti nimetä uuden kaupunginosan. Nykyinen nimi tarkoittaakin ’kuusaarta’. Ensimmäinen saarelta Tokion keskustan suuntaan Tsukijiin johtava silta, Kachidokibashi, avattiin vuonna 1940. 1900-luvun lopulta lähtien kaupunginosaan on rakennettu paljon korkeita asuinrakennuksia. == Kaupunkikuva ja rakennukset == Tsukishimaa ympäröi vesi kolmelta puolelta: luoteessa virtaa Sumidajoki, lounaassa lyhyt Tsukishimajoki ja kaakossa Asashion kanava. Koillisessa Tsukishima liittyy Tsukudan kaupunginosaan. Naapurikaupunginosia vesiväylien takana ovat Sumidajoen toisella puolella sijaitsevat Akashichō ja Tsukiji, Tsukishimajoen toisella puolella sijaitseva Kachidoki ja Asashion kanavan toisella puolella sijaitseva Harumi. Kaupunginosa on rakennettu ruutukaavaan, ja sen läpi kulkee lounaasta koilliseen pääkatu Kiyosumi-dōri. Sen pohjoispuolella on samansuuntainen ostoskatu Nishinaka-dōri, jonka varrelle on keskittynyt monia monjayaki-ravintoloita. Tiedosto:NDL-DC 2586549-35 Kawase Hasui S05 crd.jpg|Kawase Hasuin puupiirros Tsukishima no yuki, 1930 Tiedosto:Tsukishima old houses (46075420024).jpg|Tsukishiman vanhaa korttelialuetta Tiedosto:Tokyo Route 463 -01.jpg|Kiyosumi-dōri Tiedosto:Tsukishima-station-Exit7.jpg|Tsukishiman metroaseman sisäänkäynti == Liikenne == Tsukishimaa palvelee kaksi Tokion metron linjaa: Tōkyō metron liikennöimä Yūrakuchō-linja ja Toei-metron liikennöimä Ōedo-linja. Molemmat linjat pysähtyvät Tsukishiman metroasemalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tokion kaupunginosat
Narvikin satama

Narvikin satama (, LOCODE: NO NVK ) on Pohjois-Norjan Ofotvuonon pohjukassa, Narvikin kaupungissa toimiva satama. Se on tunnettu erityisesti irtolastisatamana ruotsalaisen LKAB-yhtiön rautamalmin vientisatamana. Narvikin satama toimii myös konttisatamana, kalasatamana ja risteilyalusliikenteen pysähdyspaikkana. Rautatieyhteys (Ofotbanen) Narvikista Ruotsin rajalle rakennettiin 1800-luvun lopulla. 1900-luvun alussa satamatoiminta alkoi muotoutua. Rahdin kokonaismäärällä mitattuna Narvik on Norjan toiseksi suurin satama Bergenin sataman jälkeen. Vuonna 2022 Norjan tilastokeskus kirjasi Narvikin sataman kokonaisrahtimääräksi 23,3 miljoonaa tonnia, joka oli runsas kymmenen prosenttia kaikkien Norjan satamien rahtimäärästä. Tiedosto:Narvik topview.jpg|Narvikin satamaa. Tiedosto:Narvik harbour 2014.jpg|Narvikin sataman irtolastilaitureita (2014). Tiedosto:Malmhamnen i Narvik Norge, Johannes Jansson (2).jpg|Narvikin malmisatamaa. Tiedosto:Malmhamnen i Narvik Norge, Johannes Jansson (1).jpg|Rahtilaiva Narvikin malmisatamassa. Tiedosto:Costa neoRomantica Narvik, Norway.jpg|Risteilyalus Narvikissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Narvikin satama (narvikhavn.no) Luokka:Norjan satamat Luokka:Narvik
Langeland

Langeland on Tanskan saarista yhdeksänneksi suurin. Sen naapurisaaria ovat luoteessa Fyn ja Tåsinge, lännessä Ærø ja idässä Langelandin Beltin takana Lolland. ==Maantiede== Langeland on 52 km pitkä ja 11 leveä, pohjois-etelä- suuntainen saari. Sen korkein kohta on Skøvlebjerg, 46 m merenpinnasta. Se muodostaa parin pienemmän asutun saaren kanssa Langelandin kunnan, joka on osa Etelä-Tanskan aluetta. Saaren suurin asutuskeskus on Rudkøbing länsirannikolla, vastapäätä Siøtä ja Tåsingea. Sen asukasluku on n. 4500 henkeä. Muita asutuskeskuksia ovat Humble, Bagenkop, Lohals, Spodsbjerg, Tranekær ja Tullebølle. ==Liikenneyhteydet== Langelandista on silta pienen Siøn saaren kautta Tåsingeen ja sieltä Fyniin. Saarelta on kolme lauttayhteyttä: Rudkøbingistä Strynøhön ja Ærøhön lännessä, sekä Spodsbjergistä Langelandin Beltin poikki Tårsiin Lollandissa. ==Historiaa== Langeland on ollut asuttuna esihistoriallisista ajoista lähtien. Saarella sijaitsee dolmeneita ja käytävähautoja, joista "Humblen kuninkaan hautana" tunnettu hauta saaren eteläosassa on merkittävin. Siellä on myös viikinkiaikaiset Borrebjergin ja Guldborgin linnavuoret, joihin asukkaat vetäytyivät suojaan vendien hyökkäyksiltä. Valdemar I:n aikana Tranekæriin rakennettiin linna, joka auttoi rauhoittamaan aluetta. Langeland kärsi pahoin Ruotsin ja Tanskan sodassa 1657-1650, mutta toipui seuraavalla vuosisadalla. Tanskalainen fyysikko Hans Christian Ørsted ja tämän veli, Tanskan pääministeri Anders Sandøe Ørsted olivat kotoisin Rudkøbingistä. ==Kuvia== Rudkøbing - Gåsetorvet ved Brogade.JPG|Gåsetorvet ("Hanhitori") Rudkøbingissä. Torilla on H.C. Ørstedin patsas. Rudkøbing Kirke 2007.jpg|Rudkøbingin kirkko Rudkøbing - Langelandsbroen.JPG|1962 avattu silta Langelandista Tåsingeen King Humbles Grave Langeland.jpg|Humblen kuninkaan hauta Hagbølle.jpg|Dolmen Haugebøllen lähellä Tranekærslot.jpg|Tranekærin linna saaren länsirannikolla == Lähteet == Luokka:Tanskan saaret Luokka:Itämeren saaret Luokka:Langelandin kunta
Nel

Nel ASA on norjalainen vedyn energiakäytöön erikoistunut, vuonna 1927 perustettu pörssiyhtiö. Sen osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:OBX-indeksi
Lerøy Seafood Group

Lerøy Seafood Group on norjalainen elintarvikealan yritys, eräs maailman suurimmista kaloja elintarvikkeiksi tuottavista yhtiöistä. Yhtiön kotipaikka on Bergen. Lerøyn osake on noteerattu vuodesta 2002 lähtien Oslon pörssissä. Yrtyksen toiminta jakautuu kolmeen liiketoiminta-alueeseen: The Wild Catch -segmentti sisältää sekä Havfisk AS:n ja Norway Seafoods Group AS:n liiketoiminnot; The Farming -segmentti lohen, taimenen ja muiden kalojen kasvatuksen; ja The VAP, Sales & Distribution -segmentti vastaa erityisesti lohen ja taimenen jalostamisesta asiakastuotteiksi. Yhtiöllä on kalanjalostuksen tuotanto- ja pakkaamotoimintaa Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Alankomaissa, Portugalissa, Espanjassa, Italiassa, Turkissa ja Shetlandinsaarilla. ==Katso myös== * Mowi (aiempi Marine Harvest) * SalMar * Bakkafrost ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Norjalaiset elintarvikeyhtiöt Luokka:Kala- ja äyriäistuotteet Luokka:Kalankasvatus
Storebrand

Storebrand ASA on norjalainen holdingyhtiö, joka hallitsee rahoitus- ja vakuutusalan yrityskonserni Storebrand Groupia. Yhtiön kotipaikka on pääkaupunki Oslon kupeessa sijaitseva Lysaker. Storebrandin osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin. Yritys oli sijalla 1161 yhdysvaltalaisen talousjulkaisun Forbesin maailman suurimpien pörssiyritysten Forbes Global 2000 -listalla vuonna 2022. Yhtiön edellisvuoden liikevaihto oli noin 13,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria, jolla se teki 363,2 miljoonan dollarin liikevoiton. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:OBX-indeksi Luokka:Norjalaiset holdingyhtiöt
Scatec

Scatec ASA on norjalainen uusiutuvan energian tuotantolaitosten suunnitteluun, rakentamiseen ja omistamiseen sekä ylläpitoon keskittynyt pörssiyhtiö. Sen osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin. Vuonna 2022 yhtiöllä oli 20–100 prosentin osuus noin 30 uusiutuvan energian tuotantolaitoksesta eri puolilla maailmaa. Kappalemääräisesti eniten oli aurinkoenergian tuotantolaitoksia, mutta omistuksiin kuului myös muutamia vesi- ja tuulivoiman tuotantolaitoksia. Yhtiöllä on yli 50 MW:n tuotantolaitoskapasiteettia muun muassa Ukrainassa (5 aurinkovoimalaitosta), Etelä-Afrikassa (4 kpl aurinkovoima), Filippiineillä (4 kpl vesivoimalaitosta), sekä yksittäisiä yli 50 MW:n voimalaitoksia (tai niiden osuuksia) Laosissa (vesivoima), Egyptissä (aurinkovoima), Ugandassa (vesivoima), Malesiassa (aurinkovoima), Brasiliassa (aurinkovoima), Argentiinassa (aurinkovoima) ja Hondurasissa (aurinkovoima). Lisäksi useissa muissa maissa on merkittäviä pienempien (9-47 MW) voimalaitosten omistusosuuksia. Yritys on rakentanut energialaitoshankkeitaan muun muassa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) myöntämällä rahoituksella. Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan vaikutuksesta yhtiö kirjasi Ukrainan aurinkovoimalaitoksia (5 kpl, yhteiskapasiteetiltaan 366 MW) koskevan tappiovarauksen keväältä 2022. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Norjalaiset energiayhtiöt
Nordic Semiconductor

Nordic Semiconductor ASA on norjalainen puolijohdealan pörssiyhtiö, joka on keskittynyt vähän virtaa tarvitseviin langattoman viestintäteknologian komponentteihin, joita käytetään muun muassa tietokoneiden ja mobiililaitteiden langattomissa oheislaitteissa ja esineiden internetin (Internet of Things) tuotteissa. Yhtiön osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin. Yhtiön valmistamia elektroniikan komponetteja käytetään muun muassa PC-tietokoneiden langattomissa oheislaitteissa, pelilaitteissa, matkapuhelimen oheislaitteissa, kuluttajaelektroniikan, -terveydenhoidon ja -automatiikan tuotteissa. Logitech M210 - Nordic Semiconductor nRF24LE1-2428.jpg|Esimerkiksi Logitech M210 -hiiressä on Nordic Semicoductorin valmistama mikropiiri. NRF51822 Bluetooth 4.0 Modul.jpg|Nordic Semin Bluetooth 4.0 -moduuli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Puolijohdevalmistajat Luokka:OBX-indeksi
MPC Container Ships

MPC Container Ships ASA on norjalainen alueiden sisäisessä liikenteessä operoivien konttilaivojen varustamotoimintaan keskittynyt, vuonna 2017 perustettu ja huhtikuussa 2018 operatiivisen liiketoiminnan aloittanut pörssiyhtiö. Sen osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin. Yhtiö on keskittynyt erityisesti käytettyinä hankittaviin, kooltaan pieniin ja keskisuuriin, 1 000–5 000 TEU:n konttialuksiin, joita operoidaan alueiden sisäisessä ja alueiden välisessä liikenteessä. Yhtiöllä on yksi tämän kokoluokan suurimmista jakelualuslaivastoista maailmassa. Syksyllä 2022 varustamon laivastoon kuului 69 alusta, joiden arvo oli yhteensä 725 milj. USD. Yhtiön perustajiin ja pääomistajiin kuuluu saksalainen sijoitusyhtiö MPC Capital (MPC Münchmeyer Petersen Capital AG). Pyrkiessään pienentämään laivastonsa hiilidioksidipäästöjä, yhtiö kertoi kesällä 2022 tilanneensa kaksi uutta hiilineutraaleiksi väitettyä 1 300 TEU:n konttialusta kiinalaistelakalta. Loppuvuodesta 2024 valmistuvat alukset varustetaan kahta polttoainetta (myös metanolia) käyttämän kykenevillä laivamoottoreilla ja aikarahdataan eli vuokrataan eli 15 vuodeksi North Sea Container Line AS (NCL) -yhtiölle. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Norjalaiset varustamot
Oryx (verkkosivusto)

Oryx tai Oryxspioenkop on hollantilainen avoimen lähdekoodin tiedustelupalvelun (OSINT) puolustusanalyysisivusto ja sodankäynnin tutkimusryhmä. Sitä johtavat Stijn Mitzer ja Joost Oliemans. Molemmat ovat työskennelleet aiemmin hollantilaisessa Bellingcatissa. Oliemans työskenteli myös Janes Information Servicesissä, brittiläisessä avoimen lähdekoodin sotilastiedusteluyrityksessä. Oryx aloitettiin vuonna 2013, ja se keskittyi alun perin Syyrian sisällissotaan. Mitzer ja Oliemans ovat myös kirjoittaneet kaksi kirjaa Korean kansanarmeijasta. Oryxin mukaan termi spionkop ( afrikaansiksi "vakoojamäki") "tarkoittaa paikkaa, josta voi seurata tapahtumia ympäri maailmaa". Blogi saavutti kansainvälistä näkyvyyttä työllään Venäjän vuonna 2022 aloittaman hyökkäyksen aikana Ukrainaan, ja se laskee ja seurasi aineellisia menetyksiä visuaalisten todisteiden ja sosiaalisen median avoimen lähdekoodin tiedustelutietojen perusteella. Sitä on siteerattu säännöllisesti suurimmissa tiedotusvälineissä, mukaan lukien Reuters, BBC News, The Guardian, The Economist, Newsweek, CNN, ja CBS News. Forbes on kutsunut Oryxia "toistaiseksi luotettavimmaksi lähteeksi konfliktissa" ja kutsunut sen palveluita "erinomaisiksi". Koska Oryx raportoi vain visuaalisesti vahvistetut häviöt, laitehäviöiden luvut ovat muodostaneet absoluuttiset vähimmäisperusviivat vahinkoarvioille. == Lähteet == Luokka:Verkkosivustot Luokka:Sotahistoria
Deerfield

Deerfield tarkoittaa seuraavia asioita: * Deerfield, Chicagon esikaupunki Yhdysvaltain Illinoisissa * Deerfield, kaupunki Yhdysvaltain Massachusettsissa * Deerfield, kaupunki Rockinghamin piirikunnassa Yhdysvaltain New Hampshiressa
Rivalba

Rivalba () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Rivalba Sapere.it Rivalba Enciclopedia Treccani Rivalba Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 151 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Reino Saarinen

Reino Kaarlo Saarinen (2. heinäkuuta 1924 Salmi – 30. joulukuuta 1994 Seinäjoki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Saarisen vanhemmat olivat puuseppä Kalle Saarinen ja Edla Kesseli ja puoliso vuodesta 1952 Alli Marjatta Puro. Saarinen kävi kauppakoulun, kolme luokkaa keskikoulua ja Rovaniemen kauppaoppilaitoksen sekä suoritti liikealan kursseja ja LIFIM:in liikkeenjohdon kurssin 1969–1970. Hän oli T:mi V. J. Auvisen perillisten myyjä Leppävirralla 1940–1943, Tie- ja vesirakennuslaitoksen Lapin piirin työmaakirjuri ja työnjohtaja 1945–1946 ja Keskon palveluksessa varastomies, apualaisvarastohoitaja ja myyjä Rovaniemellä 1948–1952, piirineuvoja 1952–1955, apulaisosastopäällikkö 1958–1961, Joensuun konttorin konttoripäällikkö 1961–1962, neuvottelukunnan sihteeri 1961–1964, kenttäpäällikkö 1963–1964, Myllymäen konttorin johtaja Ähtärissä 1964–1965 ja Seinäjoen konttorin johtaja vuodesta 1965. Hän oli myös Lakeuden Leipä Oy:n perustajia ja kuului yhtiön hallitukseen. Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen Saarinen oli 1968–1972 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan osallistunut Saarinen oli sotilasarvoltaan reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975. ==Julkaisuja== * Maakunnassa on voimaa, 1983, Martti Kaakisen ja Raija Nyrhisen kanssa == Lähteet == Luokka:Seinäjoen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Guy Stenbäck

Guy Olof Jerker Stenbäck (27. heinäkuuta 1924 Porvoo – 4. lokakuuta 2017 Kauniainen) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Stenbäckin vanhemmat olivat teknillinen johtaja Axel Stenbäck ja Mary Nordberg ja puoliso vuodesta1949 Ingrid Maria Bergroth, kauppaneuvos Carl-Martin Bergrothin tytär. Stenbäck tuli ylioppilaaksi 1943 ja valmistui diplomiekonomksi Svenska handelshögskolanista 1950. Hän oli Oy Alftan Ab:n toimitusjohtaja vuodesta 1947 ja appensa perustaman Oy Elektro-Diesel Ab:n toimitusjohtaja vuodesta 1956, samoin kuin Oy Edalf Ab:n toimitusjohtaja vuodesta1971. Stenbäckillä oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1971.Kuka kukin on 1978, s. 931. Viitattu 15.11.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Raimo Halonen

Raimo Pietari Halonen (17. huhtikuuta 1925 Kuopio – 23. marraskuuta 1998) oli suomalainen SOK:n piirissä elämäntyönsä tehnyt yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Halosen vanhemmat olivat talonomistaja Pekka Halonen ja Hanna Väänänen ja puoliso vuodesta 1952 agronomi Ilmi Anja Kaarina Eloranta. Halonen tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1945 ja valmistui agronomiksi 1951. Hän oli SOK:n omistaman Oy Tuote-Välityksen harjoittelija 1952, SOK:n maatalousosaston tuotekaupan neuvoja 1952, Oy Tuote-Välityksen toimistonhoitaja Kotkassa 1952–1953, SOK:n Kotkan konttorin piirisihteeri 1953–1954, Oy Tuote-Välityksen apulaisjohtaja 1955–1957 ja toimitusjohtaja 1958–1969 sekä johtokunnan jäsen vuodesta 1957 ja puheenjohtaja 1958–1969, samoin kuin SOK:n maatalousosaston osastopäällikkö ja johtaja 1958–1983 ja johtokunnan jäsen 1969–1983. Halosella oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin korpraali. Kauppaneuvoksen arvonimen Halonen sai 1975. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Iso-Äiniön työväentalo

Iso-Äiniön työväentalo oli Asikkalan kunnan Iso-Äiniössä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Iso-Äiniön työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo rakennettiin vuosien 1914–1917 aikana. Hirret saatiin lähiseudun maanomistajilta lahjoituksina. Yhdistyksen jäsenmäärä vuonna 1937 oli 16. Alkuvuodesta 1932 työväentalolle murtauduttiin rikkomalla ikkuna. Murtautujat, joita arveltiin Lapuan liikkeen kannattajiksi, tuhosivat talon irtaimistoa: huonekaluja, näyttämön kulisseja, uunien luukkuja ja keittiötarvikkeita, kuten kahvikuppeja ja -pannuja. Lisäksi he naulasivat talon ulko-ovet kiinni. Ilmeisesti syyllisiä ei koskaan saatu selville. Talo oli Asikkalan Sosialidemokraatit ry:n toimitiloina 1990-luvulle saakka. Vuonna 2014 se myytiin uudelle omistajalle. ==Toimintaa työväentalolla== Työväenyhdistys järjesti talossa kokouksia, tansseja ja juhlia. Lisäksi ainakin ennen sotia siellä toimi opintokerho sekä kirjasto, jossa oli 1930-luvulla noin 160 kirjaa. Opintokerhossa opiskeltavia aiheita olivat muun muassa kunnallislait, järjestötyö sekä ”vapaa-aineina” puhe, lausunta ja kertomuksenlukuharjoittelu. Myös näytelmäseura toimi talolla vilkkaasti, ja työväentalon lavalla esitettiin muun muassa Minna Canthin Anna Liisaa. ==Rakennus== Talossa oli alun perin 160 m²:n kokoinen juhlasali. 1960-luvulla taloa laajennettiin 80-neliöisellä keittiösiivellä. Toisen lähteen mukaan talon kokonaispinta-ala olisi kuitenkin vain 192 m². Laajennustyöt tehtiin talkoina, ja talkootunteja kertyi yhteensä 500–600. Vanha osa talosta oli hirsirunkoinen, laajennusosa rankorakenteinen. Talo vuorattiin laudoilla ja maalattiin vaaleaksi vuonna 1965. Vuonna 1972 vaihdettiin alkuperäinen pärekatto peltiin. Talossa ei ainakaan vuonna 1982 ollut vesijohtoa tai viemäröintiä, ja se oli puulämmitteinen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Asikkalan rakennukset ja rakennelmat
Keuruun Suolahden Mäkikylän työväentalo

Keuruun Suolahden Mäkikylän työväentalo on Keuruulla Suolahden Mäkikylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas. Se edustaa aikakaudelleen ja työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. ==Historia== Talon on rakentanut Keuruun Suolahden Mäkikylän työväenyhdistys. ==Rakennus== Työväentalo on osittain hirsirunkoinen satulakattoinen rakennus. Perustana on harmaakivipilarit. Katteena on huopa. Talon ulkoväri on punamulta. Taloon on 1960-ja 1970-lukujen taitteessa rakennettu eteinen laudasta. Talossa on sali näyttämöineen, sisäeteinen, narikka, kamari ja keittiö sekä myöhemmin rakennettu ulkoeteinen. Pihapiirissä on sauna ja wc:t. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on autio ja huonokuntoinen vuonna 1979. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Keuruun rakennukset ja rakennelmat
Harmoisten työväentalo

Harmoisten työväentalo sijaitsee Kuhmoisten Harmoisten kylässä. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja on rakennushistoriallisesti arvokas. ==Historia== Harmoisten työväenyhdistys on perustettu vuonna 1907. Työväentalon tontin on ostanut yhdistyksen toimihenkilö B. Heinonen J. Toivoselta Visalan Töyrynmäeltä. Hän on sitten myynyt tontin työväenyhdistykselle ehdolla, että saa asua siinä edelleen vuokralaisena. Vuonna 1917 on pohjatukkien teko annettu urakalla tehtäväksi Robert Lutoselle. Vuonna 1919 tontille on rakennettu tanssilava ja katettu näyttämö. Vuonna 1922 on taloon tehty ensimmäinen hirsikerros. Talon rakentamista on jatkettu vuonna 1923, ja se on valmistunut vuonna 1924. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja satulakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Rakennuksen perusta on harmaakivestä. Talon ulkoväri on tummanruskea, ja siinä on valkoiset ikkunanpielilaudat. ==Toimintaa työväentalolla== Talo oli vuonna 1979 yksityisasuntona. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kuhmoisten rakennukset ja rakennelmat