EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Al Jean

Al Jean (s. 9. tammikuuta 1961 Farmington Hills, Michigan) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta Simpsonit. Hän on myös kirjoittanut National Lampoon -lehteen, The Tonight Show -ohjelmaan, Alfiin ja The PJs -sarjaan. Vuonna 1994 hän teki Mike Reissin kanssa sarjan The Critic, joka laukkautettiin Foxilla ja ABC:llä ennen kuin ehti saada suosiota Comedy Centralilla. Jean on kuulunut Simpsonien käsikirjoitustiimiin aivan alusta alkaen, tosin hän oli 1990-luvulla muutaman vuoden poissa sarjasta kehitellessään omia sarjojaan kuten The Criticiä. Jean oli Simpsonien vastaava tuottaja eli showrunner yhdessä Mike Reissin kanssa 3.–4. tuotantokaudella vuosina 1991–1993 ja on ollut tehtävässä yksinään 13. tuotantokaudelta eli vuodesta 2001 alkaen. Hän on näin ollen sarjan ylivoimaisesti pitkäaikaisin showrunner, koska vuoteen 2001 saakka henkilöä vaihdettiin muutaman tuotantokauden välein. Hän oli myös yksi The Simpsons Movie -elokuvan käsikirjoittajista ja tuottajista. Jeanin vaimo Stephanie Gillis on myös käsikirjoittanut useita jaksoja Simpsoneihin. ==Simpsonien jaksot== Jean on käsikirjoittanut seuraavat Simpsonien jaksot: *"Perheterapiaa" - Mike Reissin kanssa. *"Lisan blues" - Mike Reissin kanssa. *"Sankarin pää" - Matt Groeningin, Mike Reissin ja Sam Simonin kanssa. *"Kultainen nuoruus" - Mike Reissin ja Sam Simonin kanssa. *"Mies vaaleanpunaisessa paidassa" - Mike Reissin kanssa. *"Painajaisia" *"Lisan ratsu" - Mike Reissin kanssa. *"Kauhuja kerrassaan" (yksi tarina) - Mike Reissin kanssa. *"Taivaalliset jamit" - tarina Mike Reissin kanssa. *"Apua taivaalta" - Mike Reissin kanssa. *"Saksofonin tarina" *"Pop-taiteilija" *"Ruokakriitikko" *"Keilailumestari" *"Älyn jättiläinen" *"Bobin kosto" *"Hylätyt lapset" *"Harmaa joulu" *"Herkku-Homer" - David Mirkinin kanssa *"Menneiden synttärien henki" *"Flanders floppaa" - Joel H. Cohenin ja John Frinkin kanssa *"Sankaritarina" == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Simpsoneiden tekijät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauppiaitten Kustannus

Kauppiaitten Kustannus Oy on entinen K-ryhmän kustannusyhtiö, joka on julkaissut K-ryhmän lehtiä sekä kirjoja. Kustantamon lehtiin ovat kuuluneet Pirkka, Birka, Maatilan Pirkka ja Åker Birka. Yhtiö järjesti 1960-luvun lopulla nuorten kirjoituskilpailun, jonka pohjalta julkaistiin vuonna 1970 ensimmäiset Kontakti-sarjan kirjat. Vuonna 2001 kustannustoiminta siirtyi Kynämies Oy:lle, joka on Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n tytäryhtiö. Kauppa on jatkoa Keskon strategialle keskittyä ydinliiketoimintoihin. Kauppiaitten Kustannus Oy:n liikevaihto oli vuonna 2000 noin 70 miljoonaa markkaa. Maatilan Pirkka 1/2001 ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset kirjankustantamot
Kultainen nuoruus

Kultainen nuoruus voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * ”Kultainen nuoruus”, Kullervo Linnan säveltämä valssi * Kultainen nuoruus, Tapani Kansan albumi vuodelta 1972 * ”Kultainen nuoruus” (”The Way We Was”), jakso Simpsonit- animaatiosarjan toisella tuotantokaudella * Thumbsucker (televisioesityksessä Kultainen nuoruus), Mike Millsin ohjaama elokuva vuodelta 2005.
Mustaveitsikala

Mustaveitsikala (Apteronotus albifrons) on musta ja puikkomainen kala, joka voi luoda samantapaisen sähkökentän kuin sukulaisensa veitsikala ja sähköankerias. Mustaveitsikaloja myydään akvaarioihin, mutta nopea ja suureksi kasvava kala tarvitsee ison altaan sekä valikoituja muita kaloja seurakseen, sillä se syö useimmat pienet naapurinsa.Paratiisikala == Ulkonäkö ja koko == Mustaveitsikala kasvaa 60 cm pitkäksi, mutta jää akvaario-oloissa usein pienemmäksi. Se on muuten musta, mutta pyrstössä on kaksi valkoista rengasta. Myös selän ja pään poikki voi kulkea kapea valkoinen juova. Väritys on hyvin yksilöllinen. Kala ui lähinnä aaltoilevan, helmamaisen vatsaevänsä avulla. == Alkuperä == Mustaveitsikalaa tavataan luonnossa Venezuelasta Paraguay- ja Paraná-joelle asti, sekä Perun puoleisessa osassa Amazonin vesistöä. == Käyttäytyminen == Mustaveitsikala on aktiivinen öisin ja löytää saaliinsa pimeässä sähköaistinsa avulla. Akvaariossa tulee olla hieno hiekkapohja ja paljon piilopaikkoja. Suositeltava altaan koko aikuiselle kalalle on tuhat litraa.Helsingin Akvaariokeskus == Vesiolot ja ravinto == Mustaveitsikala syö eläinpitoista ruokaa. Sopiva pH on 6,6 ja lämpötila 25–28 astetta. Veden pitää olla kirkasta ja puhdasta Harrastajan sivu (vertaa veitsikalaan, joka elää sameassa vedessä). == Katso myös == * teräkala (Xenomystus nigri) == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Veitsikalat
Päivi Junttila

Päivi Inkeri Junttila (Junttila-Csonka) (1971) on suomalainen äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, lukutaitotyön edistäjä ja kirjailija. Hän on toiminut myös copywriterina. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena suomen kieli ja toisena pääaineena Suomen kirjallisuus. Päivi Junttila tekee lisäopintoja Helsingin yliopistoon lukuvuonna 2024-2025 ja valmistuu erityisopettajaksi toukokuussa 2025. Junttila ylläpitää kaikille avointa opetuskanavaa ÄKK (Äidinkieli, kirjallisuus ja kirjoittaminen) YouTubessa. ==Teokset== === Runot === * (linkki) === Tietokirjat === * (linkki) === Romaanit === * * === Antologiat === * Sanojen sirkus - kirjailijat kohtaavat Pentinkulmalla; toim. Helena Sinervo (Väinö Linnan seura, 1996) ISBN 952-90-7736-X * Kaipaus niin kuin Catullus (Mot mot, 1998) * Että iloni olisi tuuli joka kantaa (Mummon Kammari, 2005) === Näytelmät === * Näytelmäkäsikirjoitus Naimakauppa lukudraamana Nuori draama -festivaalilla (1994) == Luottamustehtäviä == * Pirkkalaiskirjailijat ry hallitus 1997-1999 * Teatteri 2000 hallituksen varajäsen 1997-1999 * Pirkanmaan kirjoituskilpailun raadin jäsen 1998-1999 ja 2000-2001 == Aiheesta muualla == * Äidinkieli, kirjallisuus ja kirjoittaminen -kanava YouTubessa Luokka:Suomalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat
Löytäjä saa pitää

__NOTOC__ Löytäjä saa pitää on Stella-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2008. Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin single Korkokengät, johon kuvattiin myös video. Toisena singlenä julkaistiin Suden silmät, kolmantena albumin nimikkokappale Löytäjä saa pitää ja neljäntenä albumin avausraita Säikyn aina kun puhelin soi. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2., ja on edeltäjiensä tavoin myynyt kultaa, eli yli 15 000 kappaletta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio * V2.fi: V2.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Stellan albumit
Lene Kaaberbøl

Lene Kaaberbøl (s. 1960) on tanskalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä rikoskirjailija. Lene Kaaberbøl on kirjoittanut lapsesta asti. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa 15-vuotiaana, ja 17-vuotiaana hän oli jo kirjoittanut sarjan hevos­kirjoja. Hän siirtyi fantasia­kirjallisuuteen, mutta eläimet ovat olleet tärkeässä osassa hänen fantasiakirjoissaankin. Tanskassa häneltä on ilmestynyt myös aikuisten fantasiakirjoja. Hänellä on lukijoita monissa eri maissa. Kaaberbøl on opiskellut englantia ja draamaa Aarhusin yliopistossa. Hän on itse kääntänyt Näkijä-sarjan kirjat englanniksi, ja kirjojen suomennokset on tehty kirjailijan omien englanninkielisten käännösten pohjalta. Ennen ryhtymistään päätoimiseksi kirjailijaksi Kaaberbøl työskenteli muun muassa englanninopettajana, kustannustoimittajana, mainostoimiston tekstitoimittajana ja ratsastuksenopettajana. Vapaa-aikanaan hän harrastaa petankin pelaamista ja on saavuttanut lajissa maailmanmestaruushopeaa. Kaaberbøl tunnetaan parhaiten neliosaisesta Näkijä-sarjasta (2002–2003). Sarja kertoo harvinaisen Näkijän kyvyn äidiltään perineestä Dina-tytöstä ja hänen perheestään, jolla on tärkeä osa taistelussa julmaa hirmuhallitsijaa Drakania vastaan. Kaaberbøl on kirjoittanut myös useita W.i.t.c.h.-sarjan kirjoja. Hän kirjoitti myös kolmeosaisen Katrionan tarinan, joka kertoo Katriona-nimisestä tytöstä, joka opiskelee bredinariksi. Vuonna 2008 julkaistiin Kaaberbølin ensimmäinen rikosromaani, yhdessä Agnete Friisin kanssa kirjoitettu Drengen i kufferte (julkaistu suomeksi vuonna 2013 nimellä Poika matkalaukussa). Teos palkittiin Harald Mogensen -palkinnolla ja se oli ehdolla Lasiavain-palkinnon saajaksi. Lene Kaaberbølin teoksia on suomentanut muun muassa Annika Eräpuro. == Suomennetut teokset == W.I.T.C.H. * Kamppailu sydämestä - 1. osa - julkaistu 2002 * Matkalla kotiin - 2. osa - julkaistu 2002 * Taistelu syvyyksissä - 3. osa - julkaistu 2003 * Kevään paluu - 4.osa - julkaistu 2003 * Tehtävä menneisyydestä - 5. osa - julkaistu 2003 W.I.T.C.H.: Ajan verkko * Kivinen haukka - 1. osa - julkaistu 2004 * Kotkan kynnet - 2. osa - julkaistu 2004 * Pöllön varjo - 3. osa - julkaistu 2004 * Kultainen Feeniks - 4. osa - julkaistu 2005 Näkijän kirja * Näkijän tytär - 1. osa - julkaistu 2005 * Näkijän amuletti - 2. osa - julkaistu 2005 * Käärmeen lahja - 3. osa - julkaistu 2006 * Näkijän sota - 4. osa - julkaistu 2007 Katrionan tarina * Hopeahevonen - 1. osa - julkaistu 2008 * Kärppä - 2. osa - julkaistu 2008 * Keskiyö -3. osa -julkaistu 2009 Nina Borg * Poika matkalaukussa (2013) * Hiljainen huomaamaton murha (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Näkijän tytär ja Käärmeen lahja . Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt. * Hopeahevosen ja Kärpän esittelyt Otavan sivuilla. * Salla Simukka: Liian tuttua hevosfantasiaa. * Mervi Heikkilä: Elämää Potterin jälkeen. Ilkka 2.9.2008. Luokka:Tanskalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Tanskalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Tanskalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarl Eklund

Jarl Eklund (20. helmikuuta 1876 Kirkkonummi – 30. elokuuta 1962 HelsinkiJarl Eklund kuollut. Helsingin Sanomat, 1.9.1962, s. 12.) oli suomalainen arkkitehti. ==Henkilöhistoria== Eklundin vanhemmat olivat juristi, tilanomistaja, valtiopäivämies Gustaf Viktor Eklund ja Karolina Maria Vilhelmina Oelze. Hänen puolisonsa vuodesta 1893 oli Margareta Gesellius (k. 1911) ja vuodesta 1912 Martha Magdalena von Wendt.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1934, s. 107. Viitattu 24.1.2021. Eklund valmistui arkkitehdiksi Suomen Polyteknillisestä opistosta vuonna 1899. Hän työskenteli ensin Gustaf Nyströmin ja Gesellius-Lindgren-Saarisen arkkitehtitoimistoissa sekä yleisten rakennusten ylihallituksessa kunnes vuonna 1905 perusti oman arkkitehtitoimiston. == Eklundin suunnittelemia rakennuksia ja kohteita == Eklundin suunnittelutuotanto käsittää pääasiassa teollisuusrakennuksia, kartanoita ja yksityisiä asuintaloja. === Helsingissä === * Kasarmikatu 38, Helsinki 1908 * Ehrensvärdintie 3, Helsinki – 1911 * Engelinaukio 8, Helsinki – 1914 * Armfeltintie 8, Helsinki – 1917 * Merimiehenkatu 29, Helsinki – 1923 * Stenbäckinkatu 26 – Lastenlinnantie 15, Helsinki – 1927 *Taidehalli, Nervanderinkatu 3 – 1928, Hilding Ekelundin kanssa * Kalastajatorppa, Helsinki Munkkiniemi – 1936 * Vuorikatu 20, Helsinki – 1938 * Merimiehenkatu 34, Helsinki – 1951 === Muualla Suomessa === * Ranuan kirkko – 1914 *Rilaxholmin kartano, Kirkkonummi – 1910-luku *Oitbackan kartanon hevostalli, Kirkkonummi – 1912 * Hirvihaaran kartano, Mäntsälä – 1918 * Pyynikinlinna, Tampere – 1924 * Finlaysonin voimalaitos, Tampere – 1926 * Useita Kemi Oy:n tehdasrakennuksia ja tehdasalueen toimistorakennuksia, Kemi – 1926–1928 *Porin Konepajan teollisuusrakennuksia – 1930-luku *Laukonhelmen julkisivun uudistaminen, Tampere 1934 *Westendin tennishalli, Espoo 1935 *Erikstorpin huvila Pihlavan huvila-alueella 1937 * Honkahovi, Mänttä 1938 *Anolan kartanon päärakennus 1937–1938 *Kolsin voimalaitos 1940 *Tyrvään voimalaitos 1946 *Villateollisuuden muistomerkki, Hyvinkää, 1956 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Morgan Tsvangirai

Morgan Tsvangirai (10. maaliskuuta 1952 Gutu, Etelä-Rhodesia – 14. helmikuuta 2018 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli zimbabwelainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä 2008–2013 ja demokratialiike MDC:n johtajana 2005–2013. Tsvangirai oli myös ihmisoikeusaktivisti. Tsvangirai oli presidenttiehdokas vuoden 2008 vaaleissa istuvaa presidenttiä Robert Mugabea vastaan. Hän sai maaliskuussa 2008 järjestetyllä presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella 47,9 % äänistä Mugaben saadessa 43,2 %. MDC sai myös enemmistön parlamenttipaikoista. Tsvangirai vetäytyi presidentinvaalien toiselta kierrokselta 22. kesäkuuta 2008 syyttäen Mugabea ja tämän hallintoa vaalien tekemisestä mahdottomaksi. Tsvangirai kuvaili maan tilannetta ”kansanmurhaksi”. Morgan Tsvangirai oli naimisissa Susan Tsvangirain kanssa vuodesta 1978. Pari sai kolme tytärtä ja kolme poikaa. Susan Tsvangirai sai surmansa 6. maaliskuuta 2009 auto-onnettomuudessa, jossa Morgan Tsvangirai loukkaantui lievästi. Tsvangirai kuoli paksusuolen syöpään 65-vuotiaana Etelä- Afrikassa 14. helmikuuta 2018. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Zimbabwen pääministerit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Curt Lundmark

Curt Lundmark (s. 9. syyskuuta 1944 Byske) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja. Hän on voittanut Ruotsin maajoukkueen päävalmentajana olympiakultaa ja apuvalmentajana kaksi maailmanmestaruutta. Lundmark aloitti jääkiekkopelaajana Skellefteå AIK:ssa ja edusti IFK Kirunaa kausina 1963–1968 ja Västerås IK:ta kausina 1968–1975. Tämän jälkeen hän siirtyi valmentajaksi. Lundmark on valmentanut Ruotsissa Västerås IK:ssa, jonka päävalmentaja hän oli kausina 1976–1978 ja 1982–1985, HV71:ssä päävalmentajana kausina 1985–1989 sekä Leksands IF:ssä uransa lopulla kauden 2005–2006 jälkipuoliskolla. Suomen SM-liigassa hän valmensi Helsingin Jokereita kauden 1996–1997, jolloin joukkue voitti liigamestaruuden, ja kaudella 1997–1998 lokakuusta helmi-maaliskuun vaihteeseen. Kaudella 1995–1996 hän valmensi Saksassa Berliner SC Preussenia. Lundmark oli kaudella 1989–1990 Ruotsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja. Sen jälkeen hän siirtyi Ruotsin A-maajoukkueen apuvalmentajaksi ja voitti siinä tehtävässä maailmanmestaruuden vuosina 1991 ja 1992. Tämän jälkeen hän nousi maajoukkueen päävalmentajaksi. Lillehammerin olympialaisissa 1994 Ruotsi voitti ensimmäisen kerran jääkiekon olympiakultaa. MM-kilpailuissa Ruotsi saavutti Lundmarkin johdolla hopeaa vuonna 1993, pronssia vuonna 1994 ja hopeaa kotikisoissaan vuonna 1995, jolloin joukkue hävisi loppuottelussa Lundmarkin kaiman ja maanmiehen Curt Lindströmin valmentamalle Suomelle. Lundmarkilla todettiin 2010-luvulla hyvänlaatuinen eturauhassyöpä, joka leikattiin. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emily Rodda

Emily Rodda (s. 1948) on australialainen kirjailija. Hän kirjoittaa sekä lapsille että aikuisille. Aikuisille hän kirjoittaa jännitysromaaneja nimellä Jennifer Rowe. Emily Rodda on voittanut lukuisia palkintoja lasten- ja nuortenkirjoistaan, muun muassa viisi kertaa Australian Lasten- ja nuortenkirjaneuvoston myöntämän vuoden kirja -palkinnon. ==Suomennetut teokset== * Jennifer Rowe, Kuolema kauneusfarmilla (The makeover murders) Karisto 1993. ISBN 951-23-3307-4 * Emily Rodda, Deltoran vyö. 1-8, Tammi 2007–2012 == Aiheesta muualla == * Reetta Saine: Hiljaiset metsät . Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt. Luokka:Australialaiset fantasiakirjailijat Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Australialaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hallonbergen

Hallonbergen on kaupunginosa ja Tunnelbanan asema Sundbybergin kunnassa Ruotsissa. Kaupunginosan nimi tarkoittaa suomeksi 'vadelmakukkulat'. Se on pääosin 1970-luvulla miljoonaohjelman puitteissa rakennettu Tukholman lähiö. Rakennuskanta muodostuu pelkästään betonisista kunnan omistamista vuokrakerrostaloista. Kaupunginosan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin 1960-luvun lopussa. Siitä suunniteltiin 4 000–5 000 asukkaan aluetta.Sundbyberg från 1941 till 1971 Viitattu 26.7.2013. Vuonna 1968 aloitettiin räjäytystyöt johtoja ja talojen perustuksia varten. Vuonna 1975 avattu Hallonbergenin metroasema on osa Sinistä linjaa ja sijaitsee Näckrosenin ja Kistan asemien välissä. Kaupunginosassa asuu pääosin maahanmuuttajia, ja jengit ja väkivalta ovat yleisiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hallonbergen, Freden och Råsta Luokka:Ruotsin kaupunginosat Luokka:Sundbyberg Luokka:Betoniarkkitehtuuri
Eija Pokkinen

Eija Tuulikki Pokkinen (s. 6. joulukuuta 1939 Kirvu) on suomalainen näyttelijä, malli, elokuvien ja kirjojen suomentaja sekä kuvataiteilija. Pokkinen on esiintynyt pääosassa Risto Jarvan elokuvissa Onnenpeli, Loma ja Jäniksen vuosi, Jaakko Pakkasvirran elokuvassa Vihreä leski, yhdysvaltalaisen ohjaajan Tony Loverin elokuvassa Distance (Etäisyys) sekä myöhemmin mm. Joukon äitinä sarjassa Rauta-aika. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut valokuvamallina ja mannekiinina muun muassa Pariisissa, Barcelonassa, Roomassa ja Milanossa. Pokkisen parisuhde Risto Jarvan kanssa päättyi tämän kuolemaan auto-onnettomuudessa. Pokkinen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1964. Hän on suomentanut 800–900 englannin-, italian- ja ranskankielistä elokuvaa sekä kirjallisuutta sarjakuvista ja lastenkirjoista tietokirjoihin ja aikuisten kaunokirjallisuuteen. Kuvataiteilijana hän on järjestänyt vuodesta 2012 lähtien useita yksityisnäyttelyitä. == Teokset == * Pokkinen, Eija: Kiiltokuvatyttö. Muistelmat. Jyväskylä: Docendo, 2019. == Filmografia == * Lumottu lapsi 2004 * Tulevaisuus ei ole entisensä. Dokumenttielokuva. Ohjaus Mika Taanila, 2002 * Rauta-aika 1982 * Jäniksen vuosi 1977 * Pieniä kansanlauluja (Lyhytelokuva) 1977 * Loma 1976 * Etäisyys USA, 1975 * Kesäkapina 1970 * Rautaiset sankarit 1969 (nimellä Eya Tuli) * Ne jouez pas avec les Martiens Ohjaus Henri Lanoë, 1968 (nimellä Eya Pokkinnen) * Pockpicket - Katkelmia helsinkiläisen porvarisnuoren elämästä (Lyhytelokuva) 1968 * Vihreä leski 1967 * Onnenpeli 1965 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Malmi, Timo: ”Etäisyyksiä ja eskapismia”, Eija Pokkisen haastattelu. Filmihullu 4/2017. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomentajat Luokka:Sarjakuvien suomentajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelä-Atlantin välähdys

Etelä-Atlantin välähdys oli amerikkalaisen Vela-satelliitin havaitsema kaksoisvälähdys Etelä-Afrikasta etelään Intian valtameren ja Etelä-Atlantin välisellä merialueella 22. syyskuuta 1979 kello 00:53 UTC. Välähdyksen on arveltu liittyneen Etelä-Afrikan tai Israelin ydinaseohjelmiin. Kyse saattoi olla myös suuren meteoriitin kaasuuntumisesta ja räjähdyksestä Maan ilmakehässä. Vela 6911 havaitsi ensin lyhyen, terävän, kirkkaan välähdyksen ja sitten pitempikestoisen ja himmeämmän välähdyksen. Velat olivat tunnistaneet oikein aiemmin 41 ydinkoetta. Räjähdyspaikka oli Crozetsaarten ja Prinssi Edwardin saarten välissä paikassa hydroakustisten tietojen perusteella. Räjähdyksen voima oli vain kolmen kilotonnin luokkaa. == Katso myös == * Israelin joukkotuhoaseet * Etelä-Afrikan joukkotuhoaseet == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *South Africa and the affordable bomb (David Albright) *Proliferation: A flash from the past (David Albright) *Report on the 1979 Vela Incident *1979 South Atlantic "Flash" is Consistent with a Nuclear Explosion, According to Newly Declassified Energy Department Documents *Israeli Nuclear Weapons Testing *The Vela Incident Nuclear, Test or Meteoroid?, National Security Archive Electronic Briefing Book No. 190, May 5, 2006 Luokka:Mysteerit Luokka:Ydinaseet Luokka:Atlantin historia Luokka:1979
Halvar Björk

Erik Halvar Bertil Björk (22. syyskuuta 1928 – 12. marraskuuta 2000) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi Malmön kaupunginteatterissa vakituisena tähtenä vuosina 1962–1986, mutta teki myös merkittäviä elokuvarooleja; hänet nähtiin esimerkiksi Ingmar Bergmanin Syyssonaatissa (1978). Roolistaan Yngve Gamlinin elokuvassa Badarna (1968) Björk voitti parhaan miespääosan Guldbagge- palkinnon. Hän kuoli keuhkosyöpään. == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Hannu Valtonen

Hannu Valtonen -nimisiä henkilöitä ovat: * Hannu Valtonen, Puntti Valtonen (s. 1961), suomalainen näyttelijä ja muusikko * Hannu Valtonen (s. 1960), suomalainen jalkapalloilija * Hannu Valtonen, suomalainen upseeri, museonjohtaja ja ilmailukirjailija
HC Kuusankoski

HC Kuusankoski eli lyhennettynä HC KSNK oli kuusankoskelainen jääkiekkoseura. Se pelasi aiemmin II-divisioonassa, mutta nousi kauden 2007–2008 päätteeksi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolla eli Suomi-sarjaan. Vielä kaudella 2005–2006 seura pelasi Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla III- divisioonassa. Tuolla kaudella se ei hävinnyt yhtään ottelua.http://www.kouvolansanomat.fi/page.php?page_id=6&news;_id=200621601256 Seura on perustettu 5. kesäkuuta vuonna 2005. Seura perustettiin, koska Kuusankosken Puhdin edustusjoukkueen johto sekä valmentajat päättivät perustaa oman seuran juuri, kun paikka Suomi-sarjassa varmistui. Vuonna 2011 HC Kuusankoski lopetti toimintansa koska järjesti KooKoon kanssa yhteisen seuran, KooKoo-65. == HC Kuusaa (2023-2024) == HC Kuusaa oli Kuusankosken uusi edustusjoukkue, joka pelasi kaudella 2023-24 III-divisoonan Kymi-Saimaa lohkossa. Kausi oli joukkueen debyyttikausi mutta myöhemmin joukkue Luovutti kesken kauden ja myös otteluiden tulokset mitätöitiin. == Maineikkaita pelaajia == * Petri Anttila * Niko Koskinen * Eemeli Arola * Antti Huuhka * Marko Levänen * Jaakko Räty * Mikko Tarkiainen * Jari Suorsa * Michael Tuomi ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat Luokka:Kuusankoski
Brita Borg

Brita Kerstin Gunvor Borg (10. kesäkuuta 1926 Tukholma – 4. toukokuuta 2010 Borgholm) oli ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja revyytaiteilija. Hän loi muusikkona laajan levytys-, radio- ja showuran, jonka aikana hän teki huomattavaa yhteistyötä Povel Ramelin kanssa. Borg esiintyi useissa elokuvissa, monesti yhdessä Ramelin kanssa; hän työskenteli niin ikään teatterissa. Borg oli Ruotsin euroviisuedustajana vuonna 1959. Hän sijoittui laulullaan ”Augustin” neljällä pisteellä jaetulle yhdeksännelle sijalle. Muita Brita Borgin laulamia tunnettuja kappaleita oli Ruotsin Svensktoppenissa monta viikkoa kesällä 1969 soinut "Ljuva sextital". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Vuoden 1959 euroviisuedustajat
Kaukaisen Maan laulut

Kaukaisen Maan laulut () on Arthur C. Clarken tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1986. Romaani julkaistiin suomeksi vuonna 1987. Romaani pohjaa Clarken samannimiseen, vuonna 1958 julkaistuun novelliin. Vuonna 1994 Mike Oldfield julkaisi kirjasta innoituksensa saaneen albumin The Songs of Distant Earth. == Juoni == Romaani sijoittuu 3000-luvulle. Tiedemiehet olivat havainneet jo 1960-luvulla, että Aurinko tuottaa teoriaan nähden liian vähän neutriinoja (ns. Auringon neutriinomysteeri) ja ainoa selitys sille oli, että Auringon elinkaari on loppumassa yllättävän pian – jo muutaman tuhannen vuoden kuluttua tulevaisuudessa. Tämän johdosta ihmiskunta rupesi tutkimaan mahdollisuuksia perustaa avaruussiirtokuntia. Yksi tällainen siirtokunta - yksi harvoista, joiden onnistuneesta perustamisesta Maan asukkaat saivat varman tiedon - perustettiin planeetalle nimeltä Thalassa, joka on suurimmaksi osaksi valtamerten peitossa. Koska ihmiset eivät voi selvitä hengissä satojen vuosien tähtimatkoista, tämän planeetan asuttamisessa käytettiin hyväksi geenipankkeja ja keinotekoisia kohtuja: Thalassalaisten ensimmäinen sukupolvi oli kokonaan koneiden kasvattama. Thalassan siirtokunta kuitenkin menetti yhteyden Maahan tulivuorenpurkauksen tuhottua suuren radioantennin. Romaanin tapahtuvat käynnistyvät, kun thalassalaiset huomaavat epätavallisen avaruusaluksen saapuneen. Magellan-nimisen avaruusaluksen matkustajina ovat viimeiset jäljellä olevat Maan asukkaat; viimeisinä vuosisatoina teknologia oli kehittynyt huomattavasti, mikä mahdollisti paitsi syväjäädytyksen käytön ja elävien matkustajien kuljettamisen, myös kvanttienergioita käyttävän moottorin. Magellan on matkalla planeetalle nimeltä Sagan 2, joka on mahdollista muuttaa asumakelpoiseksi, jos sen kiertorataa muutetaan aluksen kvanttimoottorien avulla. Magellan pysähtyy Thalassaan tutkimaan, mitä siirtokunnalle tapahtui, ja samalla rakentamaan uudelleen loppuun kuluneen, jäästä tehdyn etukilven, joka suojelee alusta avaruuspölyltä. Maan asukkaat kohtaavat thalassalaiset ystävinä, mutta ongelmiakin syntyy: Osa aluksen miehistöstä haluaa jäädä Thalassaan, ja rupeavat salaiseen kapinaan. Lisäksi Magellanin miehistö ystävystyy thalassalaisten kanssa, mikä vaikeuttaa lähtöä. == Vastaanotto == New York Timesin Gerald Jones kirjoitti kirjasta positiivisen arvion, jossa hän ylisti kirjan laaja-alaisuutta ja filosofisten kysymysten pohdintaa: "Clarkea kiinnostava draama näytellään paljon suuremmalla näyttämöllä. Se koskee tietämyksemme houkutuksia ja rajoituksia, ihmiskunnan osaa, ja universumin kohtaloa". Toni Jerrmanin (Tähtivaeltaja 4/1987) mukaan Clarke yrittää osin keskittyä ihmissuhteisiin saadakseen tarinasta kirjan mittaisen, mutta kyvyt eivät riitä. Tärkeintä tuntuu olleen taustan tieteellisyys, mutta pyrkimykset sen varmistamiseen johtavat Jerrmanin mukaan aina vain kirjan nopeaan vanhenemiseen. Aikuisten tieteiskirjallisuuden sijaan kyse on enemmän lapsille suunnatusta helposta scifistä. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1986 kirjat Luokka:Arthur C. Clarken teokset
Derek Bickerton

Derek Bickerton (25. maaliskuuta 1926 – 5. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä. Hän valmistui Cambridgen yliopistosta ja työskenteli useilla yliopistoilla Leedsin ja Havaijin lisäksi aina Ghanassa ja Guyanassa asti. Bickerton erikoistui kreoleihin ja kielen kehittymiseen. Hän julkaisi useita kirjoja, joiden joukossa on näitä asioita pohdiskeleva Roots of Language (1981). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Brändinhallinta

Brändinhallinta () tarkoittaa markkinointitekniikoiden soveltamista johonkin tiettyyn tuotteeseen tai brändiin. Sillä halutaan nostaa tuotteen arvoa asiakkaan silmissä ja siten lisätä myyntiä ja nostaa itse brändin arvoa. Brändin arvo määritellään sillä, miten paljon se tuottaa voittoa yritykselle lisääntyneen kysynnän (markkinaosuus) tai nousseen hinnan kautta (voittomarginaali). Brändinhallinnan kehitti Neil McElroy toukokuussa vuonna 1931. Hän laati Procter & Gamblelle tunnetun muistion, jossa hän esitti brändinhallinnasta vastaavan työntekijän palkkaamista yritykseen. ==Tehtävät== Brändinhallinnan neljä suurinta tehtävää ovat seuraavat: * Organisaatiomalli ja prosessit tulee muokata sellaisiksi, että ne tukevat brändien rakentamista. Jonkun (tai jonkun) tulee johtaa brändien hallinnointia, jotta prosessissa ei unohtuisi kokonaisvaltainen näkökulma brändinhallintaan. * Brändiarkkitehtuurin tulee olla selvillä, jotta brändinhallinnassa saavutetaan synergioita eri brändien välillä ja brändien markkinointi olisi selkeää asiakasta kohtaan. * Brändi tarvitsee identiteetin ja position, jotta sitä voidaan kehittää yhteen tiettyyn suuntaan. * Jotta haluttu identiteetti brändille saavutetaan, tarvitaan siihen sopivaa viestintää. ==Brändijohtaminen== Brändijohtaminen () on brändikonsultti David A. Aakerin mukaan kehittyneempi ja nykyaikaisempi versio brändinhallinnasta. Brändijohtamisessa näkökulma on enemmän strateginen kun brändinhallinnassa se on taktinen. Tällöin myös päätökset tehdään ylempänä organisaatiossa kuin brändinhallinnassa perinteisesti ja näkökulma on globaali. Brändijohtamisen kantava voima on myynnin lisäämisen sijaan brändin identiteetin rakentaminen. ==Lähteet== Luokka:Markkinointi
Teräkala

Teräkala (Xenomystus nigri) on teräkalojen heimoon kuuluva pitkänomainen kalalaji, joka elää Afrikan sisävesissä. Se on sukunsa Xenomystus ainoa laji. Teräkala muistuttaa ulkonäöltään veitsikalaa, mutta on läheisempää sukua arapaimalle. Joskus se sekoitetaan akvaariokaupassa mustaveitsikalaan. == Ulkonäkö ja koko == Teräkala on litteän puikkomainen, harmahtava kala joka kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Sen suomut ovat hyvin pienet niin että kala näyttää sametinsileältä. Teräkalan selkä- ja peräevät ovat sulautuneet yhdeksi pitkäksi eväksi, jonka ansiosta se voi uida eteen- ja taaksepäin muuttaen suuntaa nopeasti. Se liikkuu usein pää alaspäin ja etsii pohjasta ruokaa tarkkojen silmiensä ja pienten viiksiensä avulla. Teräkala on yöaktiivinen ja sillä on hyvä hämäränäkö. == Levinneisyys == Teräkala esiintyy laajalla alueella Tšadin, Niilin, Kongon ja Nigerin vesistöalueilla, ja myös Länsi- Afrikan jokien alajuoksulla Sierra Leonessa, Liberiassa, Togossa, Beninissa ja Kamerunissa. == Käyttäytyminen == Teräkala elää nuorena parvessa, mutta erakoituu vanhemmiten. Se voi syödä samaan akvaarioon joutuneet pienemmät kalat. Nuoret yksilöt ovat päivälläkin aktiivisia, vanhemmiten ne viettävät päivän koloissa.Jannen kalaverkko (harrastajan sivu) == Ravinto ja vesiolot == Teräkala syö lihapitoista ruokaa. Sille sopii pehmeä, humuspitoinen vesi, jonka lämpötila on 22–28 celsiusastetta.Helsingin akvaariokeskus == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Arapaimakalat
Menno Meyjes

Menno Meyjes (s. 1954) on alankomaalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on työskennellyt muiden muassa elokuvissa Häivähdys purppuraa (1985), Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989), Poikkeustila (1998) ja Max (2002). Meyjes syntyi Eindhovenissa, mutta muutti vuonna 1972 Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä. Hän on ollut Oscar- sekä Bafta-ehdokkaana ja voittanut Goyan. == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mathias Nygård

Mathias "Warlord" Nygård on metallimusiikkiyhtye Turisaan perustaja. Hän on yhtyeen laulaja, mutta studiossa hän myös soittaa pianoa, nokkahuilua ja lyömäsoittimia. Nygård on suureksi osaksi säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen musiikin. Hän on syntyisin Hämeenlinnasta ja nykyään hän asuu Helsingissä. ==Diskografia== * 1998 Taiston Tie - The Battle Path * 1999 Unnamed Promo * 2001 So Pale Is the Light (yhtyeessä Cadacross) * 2001 The Heart of Turisas * 2004 Battle Metal * 2007 The Varangian Way * 2011 Stand Up and Fight * 2013 Turisas2013 ==Lähteet== * http://www.metal- observer.com/articles.php?lid=1&sid;=5&a;=ls&s;=18style=19 ==Aiheesta muualla== * Turisaan virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Virginian armeija

Pohjois-Virginian armeija oli Konfederaation armeijan yhtymä Yhdysvaltain sisällissodassa. Sen komentajana toimi ensin prikaatikenraali P. G. T. Beauregard, sitten kenraali Joseph E. Johnston, kenraalimajuri G.W Smith ja viimein etelävaltioiden kuuluisin sotilaskomentaja Robert E. Lee. Armeija juonsi juurensa konfederaation Potomacin armeijasta, joka oli perustettu kesäkuussa 1861. Pohjois-Virginian armeijaksi nimi vaihdettiin 14. maaliskuuta 1862. Armeijaan kuului rykmenttejä kaikkialta konfederaatiosta, Teksasista ja Arkansasista saakka, vaikka se oli muodostettu Virginiassa. Merkittävin Pohjois-Virginian armeijan käymä taistelu oli Gettysburgin taistelu (1.–3. heinäkuuta 1863), jonka se kuitenkin hävisi. Armeija käsitti seuraavat armeijakunnat Robert E. Leen komennossa: * I armeijakunta * II armeijakunta * III armeijakunta * Andersonin armeijakunta * Ratsuväen armeijakunta ==Pohjois- Virginian armeijan sotaretket ja taistelut== * Jamesin niemimaan sotaretki 1862 - Seven Pinesin taistelu * Seitsemän päivän taistelu 1862 - Gaine´s Millin ja Malvern Hillin taistelut * Pohjois-Virginian sotaretki 1862 - toinen Bull Runin taistelu (eli toinen Manassasin taistelu) * Marylandin sotaretki 1862 - Antietamin taistelu * Fredericksburgin sotaretki 1862 - Fredericksburgin taistelu * Chancellorsvillen sotaretki 1863 - Chancellorsvillen taistelu * Gettysburgin sotaretki 1863 - Gettysburgin taistelu * Bristoen sotaretki 1863 * Mine Runin sotaretki 1863 * Overlandin sotaretki 1864 - Wildernessin taistelu, Spotsylvanian käräjätalon taistelu, Cold Harborin taistelu * Richmond-Petersburgin sotaretki 1864-65 - Petersburgin piiritys * Appomattoxin sotaretki 1865 - Five Forksin taistelu Luokka:Konfederaation sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa Luokka:Virginia Yhdysvaltain sisällissodassa
Åke Grandell

Rolf Åke Grandell (18. maaliskuuta 1938 Lapinjärvi – 21. helmikuuta 2015 KauniainenKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 8.3.2015 s. C27) oli suomenruotsalainen Kauniaisissa asunut toimittaja, säveltäjä ja sanoittaja, joka voitti vuonna 1986 Pispalan Sottiisin sävellyskilpailun ensimmäisen palkinnonFimic. Grandell vaikutti myös kokoonpanossa HalsbrytarnaKauniainen . Grandell pääsi ylioppilaaksi 1957 Loviisan ruotsalaisesta yhteislyseosta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Åbo Akademista 1964. Hän oli englanninkielen opettajana 1965–1966 ja sen jälkeen Yleisradion ruotsinkielisen radiotoimituksen viihdetoimittajana vuodesta 1967 aina eläkkeelle siirtymiseen saakka vuonna 2001. Hän jatkoi vielä tämän jälkeenkin freelance-toimittajana. Grandell oli Tondiktarna-järjestön perustajajäsen ja pitkäaikainen puheenjohtaja. Grandell sävelsi laulu- ja laulelmatekstejä, toimi levytuottajana ja kirjoitti runoja joita julkaistiin kolmena kokoelmana. Kauniaisten kaupunginkirjasto : Kauniaiskirjailijat == Kirjallista tuotantoa == * Vindhänder : runokokoelma. 1993 * Hjärtevisor : diktantologi. Tondiktarna, Oravais 1997 * Bäckalopp. 1998 * '+ - 0. Okay's music, Grankulla 2007 * Smått. Okay's music, Grankulla 2010 ==Nuottivihkot== * Viseverser (1991) * Nu säg mig, min kära (1998) * Spelmannens aftonbön (2005) ==Diskografia== * Jag vet en dejlig rosa... och annat ur Åkes visbok (1987) * Viseverser - Nyvisa (1991) * Marknan i Fjär (1994) * Nu säg mig, min kära (1998) * Teater (2001) * Ett barn blir oss givet (2002) * Spelmannens aftonbön (2003) * Vägen väntar vandrare (2005) * Bortom skogen dunkelgrön (2005) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Albert Londres

Albert Londres (1884–1932) oli ranskalainen journalisti ja kirjailija. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä tutkivan journalismin edelläkävijöistä. Londres matkusti Etelä-Amerikassa, Neuvostoliitossa, Afrikassa ja Aasiassa. Omiin havaintoihinsa pohjautuvissa kirjoituksissaan hän kritisoi pakkotyötä ja kolonialismia. Ranskalaisen kielialueen merkittävin vuosittain jaettava journalistipalkinto on nimetty hänen mukaansa. Albert Londres -palkintoa on jaettu alkaen vuodesta 1933. Londresin kuuluisin sitaatti on: "Lehtimiehen ei pidä kirjoittaa miellyttääkseen tai tehdäkseen vääryyttä, hänen tehtäväänsä on kastaa kynäänsä veriseen haavaan". == Teoksia == ;Runoutta * Suivant les heures (1904) * L'Âme qui vibre (1908) * Le poème effréné (1911) ;Reportaaseja ja tutkimuksia * Au bagne (1923) * Dante n'avait rien vu (1924) * Chez les fous (1925) * La Chine en folie (1925) * Le Chemin de Buenos Aires (1927) * Marseille, porte du sud (1927) * Figures de nomades (1928) * L'Homme qui s'évada (1928) * Terre d'ébène (1929) * Le Juif errant est arrivé (1930) * Pêcheurs de perles (1931) * Les Comitadjis ou le terrorisme dans les Balkans (1932) * Histoires des grands chemins (1932) * Mourir pour Shanghai (1932) * Si je t'oublie, Constantinople (postuumisti 1985) * En Bulgarie (postuumisti 1989) * D'Annunzio, conquérant de Fiume (postuumisti 1990) * Dans la Russie des soviets (postuumisti 1996) * Les forçats de la route(postuumisti 1996) * Contre le bourrage de crâne (postuumisti 1997) * Visions orientales (postuumisti 2002) ==Kirjallisuutta== * Assouline, Pierre, Albert Londres. Vie et mort d'un grand reporter (1884-1932), Balland, 1989, rééd. Gallimard « Folio » * Londres, Florise, Mon père, Albin Michel, 1934 * Mousset, Paul, Albert Londres, l'aventure du grand reportage, Paris, Bernard Grasset, 1972, 267 pp. * Redfern, Walter, Writing on the move : Albert Londres and investigative journalism, - Oxford ; Bern ; Berlin ; Brussels ; Frankfurt am Main ; New York ; Wien : Lang, 2004 == Aiheesta muualla == *Le prix Albert Londres Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Juhannussalko

Juhannussalko (ruots. midsommarstång tai majstång) kuuluu Ruotsin, Ahvenanmaan ja Suomen ruotsinkielisten rannikkoseutujen juhannusperinteisiin. Koristesalon pitkään, lipputankoa muistuttavaan varteen asetetaan poikkipuita, jotka koristellaan kukkasin ja lehväköynnöksin. Usein kylät kilpailevat siitä, missä on kauneimmin koristeltu salko. Juhannussalkoa muistuttavia rakennelmia ja niihin liittyviä perinteitä esiintyy myös Saksassa, Itävallassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tšekissä, Slovakiassa, Sloveniassa ja Unkarissa. == Historia == Ensimmäiset merkinnät Ahvenanmaan juhannussaloista ovat 1700-luvulta. Juhannussalkojen sanotaan saaneen alkunsa merenkulusta, sillä ne muistuttavatkin muodoltaan laivan mastoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== salko Luokka:Ruotsalainen kulttuuri Luokka:Suomenruotsalainen kulttuuri
M/S Daewoo Frontier

M/S Daewoo Frontier () on italialaisen Grimaldi Linesin omistukseen rekisteröity ro-ro/konttialus. Alus on rakennettu vuonna 1988 Italiassa. Alus on rekisteröity Italian lipun alle, ja sen kotisatama on Napoli. Daewoo Frontierin sisaralus on M/S Repubblica Di Amalfi. == Käyttöhistoria == 18\. joulukuuta 1985 alus tilattiin. 27. helmikuuta 1986 tapahtui kölinlasku, ja seuraavan vuoden elokuussa alus luovutettiin Grimaldi Linesin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Italian lipun alle nimellä Repubblica Di Genova. Kotisatamaksi tuli Napoli. 8\. maaliskuuta 2007 Repubblica Di Genova oli Antwerpenin satamassa, kun se sai kallistuman ja kaatui alle puolessa tunnissa. Kukaan aluksen 42 hengen miehistöstä ei loukkaantunut, mutta he menettivät muun muassa kaikki rahansa ja vaatteensa. Miehistö oli kotoisin Italiasta ja Romaniasta. Lastina aluksella oli kontteja ja Fiatteja. 31\. elokuuta alus saatiin käännettyä oikein päin, ja 18. marraskuuta se hinattiin antwerpenilaiselle telakalle korjattavaksi. Helmikuussa 2008 alus sai nimen Daewoo Frontier, ja se hinattiin Etelä-Koreaan mahdollisesti jälleenrakennettavaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Repubblica Di Genova *Kuvia Antwerpenin satamassa makaavasta Repubblica Di Genovasta *Lisää kuvia kaatuneesta aluksesta Daewoo Frontier Daewoo Frontier Luokka:Vuoden 2007 onnettomuudet
Rubicon (yhtye)

Rubicon, on vuonna 1991, Fields of the Nephilim-yhtyeen pohjalta muodostunut brittiläinen goottirockyhtye. Fields of the Nephilim solistin Carl McCoyn lähtiessä yhtyeestä muut yhtyeen jäsenet halusivat jatkaa yhdessä korvaten McCoyn uudella solistilla Andy Delaneyllä. Uusi kokoonpano otti samalla itselleen uuden Rubicon-nimen McCoyn perustaessa sooloprojektinsa nimelle The Nefilim. Rubicon on julkaissut kaksi albumia. What Starts, Ends julkaistiin sekä Atlantic Recordsilla että Beggars Banquetillä vuonna 1992 (BBQ CD 128). Levyn tuottajana oli Mark Freegard, ja siltä julkaistiin myös kaksi singleä; "Crazed" (BBQ 4CD) ja "Before My Eyes" (BBQ 10CD). Room 101 albuni julkaistiin Beggars Banquet levy-yhtiölle vuonna 1995. Sen tuotti ja miksasi Richard James Burgess taiteilijanimella Caleb Kadesh. Albumista julkaistiin myös single, "Insatiable" (BBQ47CD). == Levytykset == Vuosi Albumi Single 1992 Watch Without Pain 1992 What Starts, Ends 1992 Crazed 1993 Before My Eyes 1995 Room 101 1995 Insatiable Discogs.com == Yhtyeen jäsenet == * Andy Delaney - laulu * Peter Yates - kitara ja kosketinsoittimet * Paul Wright - kitara * Tony Pettitt - bassokitara * Nod Wright - rummut ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset goottirockyhtyeet
William Hope Hodgson

William Hope (W. H.) Hodgson (15. marraskuuta 1877 – huhtikuu 1918) oli englantilainen kirjailija. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu esseitä, novelleja ja romaaneja. Nykyisin hänet muistetaan erityisesti romaaneistaan, joissa yhdistyy kauhun, fantasian ja tieteiskirjallisuuden piirteitä. == Suomennettuja teoksia == * Sarja: Jalavan kauhusarja, n:o 2 (romaani) ;Novellit * Kummituslaiva Jarvee, antologiassa: Pirunpullo: ja muita vanhoja kauhukertomuksia, toim. Matti Järvinen. Nysalor-kustannus 2018 ISBN 978-952-7275-01-6 * Hylky, antologiassa: Englantilaiset aaveet, Helsinki: WSOY 1994 ISBN 951-0-19413-1 * Kultaa! Suom. Reijo Kalvas, antologiassa: Mahdottomat murhat, Hyvinkää: Book Studio 1993 Sarja: Jännityksen mestarit ISBN 951-611-551-9 * Kuoleman jumalatar (Goddess of Death), antologiassa: Kummituksen käsi ja muita vanhoja kauhukertomuksia, toim. ja uudet suomennokset: Matti Järvinen. Nysalor-kusannus 2016 ISBN 978-952-68587-0-8 * Menetettyjen lasten laakso, suom. Pertti Koskela, antologiassa: Suuri kummituskirja Hyvinkää: Book Studio 1993 Sarja: Collector antologia: 7 ISBN 951-611-550-0 * Viheltävä huone, antologiassa: Murhamystiikkaa: okkulttisia etsivätarinoita, toim. Tuomas Saloranta ja Jyrki Pitkä, Helsinki: Tajunta Media 2014 Sarja: Aavetaajuus-kirjat 1 ISBN 978-952-6657-28-8 * Ääni yössä (The Voice in the Night, 1907) novellikokoelmassa == Aiheesta muualla == * P. A. Manninen: Kauhujen talo. Aikakone 3/1989. Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset kauhukirjailijat Luokka:Englantilaiset kirjailijat
René Caillié

René Caillié (19. marraskuuta 1799 – 17. toukokuuta 1838) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen, joka saavutti myyttisen Timbuktun kaupungin Malissa. René Caillié oli lähtöisin vaatimattomista olosuhteista ja jäi orvoksi jo lapsena. Hänellä oli kova kaukokaipuu ja hän lähti maailmalle 16 vuoden ikäisenä. Vuosina 1824–1825 hän vietti aikaa Pohjois-Afrikassa maurien parissa ja perehtyi heidän tapoihinsa, arabian kieleen ja islaminuskoon. Saatuaan kuulla Ranskan maantieteellisen seuran ensimmäiselle eurooppalaiselle Timbuktun-kävijälle lupaamasta palkinnosta Caillié päätti matkata sinne. Timbuktua oli pidetty myyttisenä kaupunkina jo keskiajan arabialaisten tarinankertojien ajoista lähtien. Caillié pukeutui pohjoisafrikkalaisiin vaatteisiin ja lähti kulkemaan jalan, aseitta ja lähes rahatta halki Saharan. Hän uskoi, että tekeytymällä vaatimattomaksi islaminuskoiseksi oppineeksi hän voisi välttää monet hankaluudet. Matka oli silti vaikea ja vaarallinen. Caillié sairastui ja joutui viettämään viisi kuukautta Tiémén kaupungissa. 20. huhtikuuta 1828 hän kuitenkin löysi Timbuktuun, mutta kohtasi vain kovin raunioituneen kaupungin, jonka menneestä loistosta ei ollut enää kovin paljon nähtävissä. Kun Caillié palasi vuonna 1830 Ranskaan 16 vuoden poissaolon jälkeen, vastaanotto oli yllättynyt. Hänen ei ollut uskottu enää palaavan. Maantieteellinen seura kuitenkin palkitsi hänet lupaamillaan 10 000 frangilla. Vuonna 1830 Caillié julkaisi matkastaan kertomuksen Journal d’un voyage à Temboctou et à Jenné dans l’Afrique centrale. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1838 kuolleet
Risto Astikainen

Risto Astikainen (s. 1945 tai 1946) on suomalainen dokumenttitoimittaja ja televisiosarjojen käsikirjoittaja. Koulutuksensa Astikainen sai Tampereen yliopistossa. Hän on urallaan tehnyt yli 300 itsenäisesti otsikoitua ohjelmaa. Lisäksi hän on ollut tuottajana suuressa osassa tuotoksiaan. Hänen ohjelmilleen on tyypillistä huumori, monikerroksisuus sekä tarttuminen sivuutettuihin näkökulmiin.http://moreeni.uta.fi/ Astikaisen tunnetuimmat tv- sarjat ovat Suomen historiaa käsittelevät Nuijasota – 1500-luvun tarinoita (1993) sekä Veijareita ja leijona. Astikainen työskenteli Yleisradiossa, josta hänet irtisanottiin joulukuussa 2006. Huhtikuussa 2007 Yle kuitenkin perui irtisanomisen ja teki Astikaisen kanssa sopimuksen, jonka mukaan Astikainen jatkoi Ylellä eläkkeellejääntiinsä vuoteen 2008 saakka. Vuonna 2011 Astikaiselle myönnettiin opetusministeriön ylimääräinen sanomalehtimieseläke. == Teokset == * Ylen onnekas mies, Mediapinta, 2022 ISBN 978-952-81-1286-0 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Risto Astikainen Radio- ja tv-arkiston Ritva-tietokannassa * Kuusi kuvaa toimittaja Risto Astikaisen elämästä, 11.9.2022, Yle Radio 1 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:1940-luvulla syntyneet
Tauno Aho

Tauno Aukusti Aho (10. heinäkuuta 1914 Hibbing, Minnesota, Yhdysvallat – 8. joulukuuta 1996 Kuortane, Suomi) oli suomalainen harmonikansoittaja ja mestaripelimanni. Häntä pidetään eräänä 1900-luvun merkittävimmistä suomalaisista kaksirivisen harmonikan taitajista. == Tausta== Aho syntyi Minnesotassa ja oli Kusti Ahon ja Hilja o.s. Mustapään esikoinen. Jo pienenä hän kuuli isänsä ja serkkunsa "Kaarangan Jaakkoon" kaksirivisen soittoa. Hän alkoi soittaa, aluksi isältään salaa, isänsä kaksirivistä jo 5–6-vuotiaana. Perhe muutti Suomeen Taunon käytyä kaksi vuotta koulua. Aluksi lomamatkaksi aiottu matka muuttuikin muuttomatkaksi, ja isä-Kusti lähti yksin takaisin Amerikkaan. == Pelimanni == Aho alkoi soittaa tansseja jo 13–14-vuotiaana, ja rippikoulun jälkeen hän hankki viisirivisenkin. Jatkosodan loppuaikoina Aho osallistui myös viihdytyskiertueille muun muassa yhdessä Viljo Vesterisen kanssa. Soitettuaan pitkään viisirivistä Ahon kiinnostus takaisin kaksiriviseen elpyi 1950-luvulla. == Palkinnot ja tunnustukset == *Suomen pelimannimestari 1977 *mestaripelimannin arvonimi 1977 *valtion taiteilijaeläke 1986 == Levytykset == *Sitähä voi inspiroira (Sibelius- Akatemia, 1978) *Mestaripelimanni (Kuortaneen kulttuurilautakunta, 1985) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Lauteet

Lauteet ovat saunan kiinteitä istuimia. Laudemateriaalina on Suomessa käytetty perinteisesti haapa- ja kuusipuuta. Nykyisin käytetään myös usein apachia, tervaleppää, lämpöhaapaa, lämpöleppää ja tuijaa. Runkomateriaalina voidaan käyttää puun lisäksi myös terästä tai alumiinia.Halla 1995, s. 18 Lauteet voidaan tukea lattiasta, seinästä tai molemmista, ja rungon rakenne riippuu valitusta tukemistavasta. Suorat, lyhyet lauteet (I-malli) voidaan tukea pelkästään seinästä. Kulman (L-malli) tai kaaren (U-malli) muotoiset lauteet on tuettava ainakin osittain myös lattian varaan, jotta niistä tulee vakaat ja kestävät. Perinteisten lauteiden istuinosa on vaakasuora, tasainen pinta. Istumamukavuuden parantamiseksi kehitettyjä laudemalleja ovat muotolauteet sekä istujan mukaan muotoutuvat riippulauteet. ==Lauteiden muotoja== I-malli Suora laudemalli tulee saunan yhdelle seinälle ja yleensä kiuasta vastapäätä. L-malli L-malli tulee saunan yhteen kulmaan yleensä siten, että lauteen pitkä sivu tulee saunan pidemmälle seinälle ja lyhyt sivu lyhyemmälle seinälle. U-malli Malli kiertää saunaa kahden kulman kautta. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Huonekalut Luokka:Istuimet Luokka:Sauna