EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sami Mahlio

Sami Petteri Mahlio (s. 12. tammikuuta 1972 Valkeakoski) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Mahlion ura jalkapalloilijana alkoi Valkeakosken Koskenpojista. Hän siirtyi Valkeakosken Hakaan kaudeksi 1991 ja oli mukana voittamassa SM-pronssia. Mahlio pelasi Hakassa neljä kautta. Seuraavaksi Mahlio suuntasi Myllykosken Palloon, jossa hän voitti kaksi SM-hopeaa kausilla 1995 ja 1996. Mahlio edusti MyPaa vielä kaksi kautta. Vuonna 1999 hän siirtyi norjalaiseen Odd Grenlandiin. Kolmen Odd Grenland -kauden jälkeen Mahlio pelasi myös Sandefjordissa ja Pors Grenlandissa ennen paluutaan Suomeen FC Lahteen kaudella 2005. Kauden jälkeen Mahlio palasi Norjaan Tollnes Ballklubbiin. Uransa aikana Mahlio pelasi Veikkausliigassa 179 ottelua ja teki 16 maalia. Maajoukkueessa Mahlio pelasi 25 maaottelua. Hänet muistetaan myös Unkarin viime hetken tasoitusmaalista, jonka vuoksi Suomi putosi 1998 MM-kisojen jatkokarsinnasta. Mahlion maaliviivalta pelastama pallo kimposi Teuvo Moilasesta omaan maaliin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Allen B. DuMont

Allen Balcom DuMont (29. tammikuuta 1901 New York, New York – 15. marraskuuta 1965 New York) oli yhdysvaltalainen insinööri ja keksijä. Hänet tunnetaan erityisesti työstään katodisädeputken kehittämisessä. DuMont sairastui 11-vuotiaana polioon. Hän oli vuoteenomana vuoden ajan, jona aikana hän kiinnostui radioista hänen isänsä ostettua hänelle kidekoneen. 15-vuotiaana DuMont suoritti laivasähköttäjän tutkinnon, jota työtä hän teki kesäisin usean vuoden ajan. DuMont valmistui sähköinsinööriksi 1924, ja hän siirtyi Westinghouse Lamp Companyn palvelukseen Bloomfieldiin, New Jerseyn osavaltioon, jossa hänen tehtäviinsä kuului muun muassa tuotanto- ja testilaitteiden kehittäminen. 1928 DuMontista tuli De Forest Radio Companyn pääinsinööri. Siellä ollessaan hän kiinnostui Charles F. Jenkinsin jo 1920-luvun alkupuolella kehittelemistä televisiolaitteista. Omien kokeilujensa tuloksena DuMont päätyi siihen, että televisio tulisi toteuttaa elektronisesti sähkömekaniikan sijaan. Vuonna 1931 DuMont perusti DuMont Laboratories -nimisen yrityksen, joka valmisti pitkän käyttöiän saavuttavia katodisädeputkia. Seuraavana vuonna Dumont ehdotti Yhdysvaltain armeijalle radioaaltoihin perustuvaa paikannusjärjestelmää. Häntä ei kuitenkaan usein mainita ensimmäisien tutkan kehittäjien joukossa, sillä armeija halusi pitää keksinnön salaisena ja neuvoi DuMontia olemaan hakematta patenttia. Hän kuitenkin osallistui pitkän kantaman tutkan kehitystyöhön toisen maailmansodan aikana. Dumont Laboratories toi ensimmäisen täyselektronisen televisionsa markkinoille 1938. Allen B. Dumont oli merkittävässä roolissa National Television Systems Committeessa, joka vuonna 1941 määritteli käyttöön otettavat televisiostandardit. Omien televisiovastaanottimiensa myyntiä vauhdittamaan Dumont Laboratories perusti DuMont Television Networkin, joka toimi 1946–1955. Dumont Laboratoriesien fuusioitua Fairchild Camera and Instrumentin kanssa 1960, Allen B. DuMont toimi konsulttitehtävissä kuolemaansa saakka vuonna 1965. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset keksijät Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
The Power of Movement in Plants

The Power of Movement in Plants on Charles Darwinin yhdessä poikansa Francis Darwinin kanssa kirjoittama vuonna 1880 julkaistu kirja, joka käsittelee fototropismia kasveissa. ==Aiheesta muualla == * The Power of Movement in Plants Gutenberg-projektissa. Luokka:Charles Darwin Luokka:Kirjat kasvitieteestä
Joan Waste

Joan Waste (1534 – 1. elokuuta 1556) oli sokea englantilainen nainen, joka poltettiin roviolla Derbyssä hänen kieltäydyttyään luopumasta protestanttisesta uskostaan.The History of the County of Derby, Stephen Glover, Thomas Noble, 1829John Foxe's Book of Martyrs , 1563, republished 2006 == Elämä == Waste syntyi sokeana vuonna 1534 yhdessä kaksoisveljensä Rogerin kanssa derbyläiselle parturille William Wastelle ja hänen vaimolleen Joanille. Kaksitoistavuotiaana hän oppi punomaan niin hyvin, että saattoi tehdä köysiä (hänen isänsä oli myös köydenpunoja). Vuonna 1553 Englannin valtaistuimelle nousi katolinen Kuningatar Maria, joka määräsi protestanttisten suuntausten kannattamisen laittomaksi. Hän tuomitsi 277 ihmistä harhaopista. Osa tuomituista oli tunnettuja henkilöitä, kuten piispat Thomas Cranmer, Hugh Latimer ja Nicholas Ridley, mutta monet ”Maria Verisen” nelivuotisen hallintokauden aikana mestatuista olivat peräisin alemmista yhteiskuntaluokista.Mary Tudor, Catholic Encyclopedia Katolisen Lichfieldin ja Coventryn piispan Ralph Bainesin kansleri Anthony Draycot kutsui Wasten puolustamaan ajatuksiaan, joista hänet myös tuomittiin. Hän vastusti latinaksi pidettäviä jumalanpalveluksia. Waste tuomittiin siitä, että hän oli ostanut Uuden testamentin ja pyytänyt ystäviään lukemaan siitä hänelle pennyn kertakorvauksesta.A Martyr in the Parish, St Peters Derby Hän myös kiisti transsubstantiaationBlind Faith - Joan Waste, Derby's martyr, J.Bunting Wasten oikeudenkäynti käytiin paikassa, joka oli silloin Kaikkien Pyhien seurakunnan kirkko. Itse kirkkorakennus on rakennettu uudelleen, mutta torni on vuodelta 1530. Nykyisin se on Derbyn katedraali. Kuolinpäivänään Wasten kerrotaan pitäneen kaksoisveljeään kädestä kävellessään kuolemaansa. Wasten saattoivat kirkkoon viimeisen saarnan pitänyt Anthony Draycot, Thomas Powthread, Sir John Port, Henry Vernon ja Newhallin mestari John Dethick. Julkinen teloitus suoritettiin Windmill Pitissä Burton Roadilla Derbyssä. Waste roikkui tulen yläpuolella köyden varassa ja putosi tuleen kun köysi paloi poikki. Wasten uskottiin kärsivän vakaumuksestaan ikuisesti. Wastelle on muistomerkki Birchoverin kirkossa. Wasten teloituspaikalla on nykyään katolinen kirkko.A History of the Life, Trial, & Execution of Joan Waste, who was burnt in Windmill Pit near Derby in the year 1556 , Foxes Book of Martyrs, 1563 Coventryn ja Lichfieldin piispalta Ralph Bainesilta riistettiin hänen piispanvirkansa 21. kesäkuuta 1559 Elisabet I:n noustua valtaistuimelle,"Bishops", Fasti Ecclesiae Anglicanae 1541–1857, osa 10, Coventry and Lichfield diocese (2003), s. 1–5. ja Lontoon protestanttinen piispa Edmund Grindal tuomitsi hänet vankilaan. == Lähteet == Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Englantilaiset teloitetut Luokka:Harhaopista teloitetut Luokka:Derbyn historia Luokka:Vuonna 1534 syntyneet Luokka:Vuonna 1556 kuolleet
X Club

X Club oli vuosina 1864–1893 toiminut darwinismia kannattaneen pienen ryhmän ruokailuseura (). Seuraan kuuluivat George Busk, Edward Frankland, Thomas Archer Hirst, Joseph Dalton Hooker, Thomas Henry Huxley, John Lubbock, Herbert Spencer, William Spottiswoode ja John Tyndall. Ryhmä kokoontui kerran kuussa paitsi heinä - syyskuussa. Ryhmän alkuperäinen tarkoitus oli sen jäsenten mukaan pitää ystävykset kasassa ja antaa mahdollisuus tieteelliseen keskusteluun ilman, että kirkko sekaantuisi asiaan.Moni ryhmän jäsenistä tunsi toisensa jo ennen ryhmän perustamista. Nimi X Club valittiin, koska se ei sitonut jäseniä mihinkään ajatusmalliin. Ryhmä oli aikanaan hyvin vaikutusvaltainen, koska monet jäsenistä saavuttivat vaikutusvaltaisia asemia yhteiskunnassa. Ryhmän jäsenten vanhetessa ja kuollessa seura alkoi hajoamaan, ja viimeisessä kokouksessa oli vain kaksi seuran yhdeksästä alkuperäisjäsenestä. == Lähteet == Luokka:Järjestöt
Kirja jota ette koskaan lukeneet

Kirja jota ette koskaan lukeneet on raumalaisen taiderock-yhtye Itkevän tytön toinen singlejulkaisu. Se julkaistiin digitaalisessa muodossa yhtyeen internet-sivuilla ladattavine levynkansineen, mutta myös CD-versio on saatavilla. Singlen nimikkokappale sekä B-puolen Kopioikaa kaikki kirjeenne päätyivät myös yhtyeen vuonna 2009 julkaistulle pitkäsoitolle Meri. Nimikkokappaleeseen on myös tehty musiikkivideo. == Kappaleet == # # # Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Itkevän tytön kappaleet
Ann Curry

thumb|Ann Curry vuonna 2012. Ann Curry (s. 19. marraskuuta 1956 Guam) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja ja uutisankkuri. == Ura == Curry on toiminut kesäkuusta 2011 kesäkuuhun 2012 NBC:n aamutelevisio-ohjelma Todayn juontajana. Hän juonsi ohjelmaa yhdessä Matt Lauerin kanssa. Ennen siirtymistään ohjelman juontajaksi hän toimi maaliskuusta 1997 alkaen sen uutisankkurina. Curry on Todayn historian toiseksi pitkäaikaisin uutisankkuri Frank Blairin jälkeen. Hän on toiminut lisäksi Dateline NBC -ajankohtaisohjelman juontajana toukokuusta 2005 syyskuuhun 2011. Vuosina 1991–1996 hän työskenteli NBC News at Sunrise -uutisohjelman ankkurina, mitä ennen hän oli ollut vuodesta 1990 NBC Newsin Chicagon kirjeenvaihtaja. Curry joutui jättämään paikkansa Todayn juontajana yhden vuoden jälkeen heikentyneiden katsojalukujen vuoksi. Hän jatkoi kuitenkin NBC:n toimittajana ja uutisankkurina. Curry opiskeli journalismia University of Oregon School of Journalismissa ja valmistui vuonna 1978. Hän aloitti televisiotoimittajan uransa samana vuonna KTVL-televisioasemalla Oregonin Medfordissa, mistä hän siirtyi uutistoimittajaksi ja -ankkuriksi portlandilaiselle KGW-asemalle. Molemmat olivat NBC:n tytärasemia. Vuodesta 1984 vuoteen 1990 hän oli toimittajana CBS Corporationin losangelesilaisella KCBS-TV-televisioasemalla. Curry on uutisoinut paikan päällä monista kansainvälisistä ja Yhdysvaltain sisäisistä kriiseistä, muun muassa Israelin–Libanonin konfliktista 2006, Kosovon sodasta, syyskuun 11. päivän iskuista ja vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksestä. Maaliskuun 2006 ja maaliskuun 2007 välillä hän matkusti kolmesti Sudaniin uutisoidakseen Darfurin konfliktista ja hänet palkittiin myöhemmin uutistyöstään Emmy-palkinnolla. Aiemmin hänet oli palkittu Emmyllä KCBS-TV-vuosinaan uutisoinneistaan Los Angelesin vuoden 1987 maanjäristyksestä ja San Bernardinon kaasuputkiräjähdyksestä 1989. == Perhe == Curry syntyi japanilaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle. Hän on naimisissa ja hänellä on puolisonsa Brian Rossin kanssa kaksi lasta, poika Walter ja tytär McKenzie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset uutisankkurit Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zygmunt Smalcerz

Zygmunt Antoni Smalcerz (s. 6. elokuuta 1941http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=SMALCZYG01) on puolalainen entinen painonnostaja, jonka menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1970-luvulle. Münchenin 1972 olympialaisissa Smalcerz voitti 52 kilogramman painoluokassa olympiakultaa yhteistuloksella 337,5 kilogrammaa. MM-kultaa hän voitti 1971 Limassa ja 1975 Moskovassa. Lisäksi hän saavutti MM- hopeaa 1970 Columbuksessa ja pronssia 1973 Havannassa. EM-kultaa hän voitti vuosina 1971–1972 ja 1974–1975.http://www.chidlovski.net/liftup/l_athleteResult.asp?a_id=249 Vuonna 2002 Smalcerz nimettiin painonnoston Hall of Fameen.http://www.iwf.net/iwf/organization/members.php ==Lähteet== Smalcerz, Zygmunt Smalcerz, Zygmunt Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Surusäppikala

Surusäppikala (Melichthys vidua) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala. Sitä pidetään joskus suurissa merivesiakvaarioissa. == Koko ja ulkonäkö == Surusäppikala kasvaa noin 40 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, kellanvihreä. Selkäevä ja varsinkin pyrstö ovat vaaleanpunaiset. Pyrstön tyvessä on valkoinen raita, ja evissä on mustat reunat. Keskeltä musta, vaaleareunainen silmä erottuu selvästi kalan muusta värityksestä.Meerwasser- lexicon (hyviä kuvia) == Alkuperä == Surusäppikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella Sen levinneisyysalue ulottuu Punaiseltamereltä Etelä-Afrikan Durbaniin, sieltä Havaijille ja Marquesassaarille, Japanin eteläosaan, Australian Isolle valliriutalle ja Uuteen-Kaledoniaan asti. Se elää yleensä yli 60 metrin syvyydessä lähellä koralliriuttaa alueilla, joissa virtaus on voimakas.Encyclopedia of life == Ravinto == Surusäppikala syö lihapitoista ravintoa: äyriäisiä, mustekalaa, simpukoita ja pieniä kaloja.Pet Education Näiden lisäksi se tarvitsee levää, akvaariossa sille annetaan usein norilevää. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Säppikalat
Ruostesäppikala

Ruostesäppikala (Sufflamen chrysopterum) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala. == Koko ja ulkonäkö == Ruostesäppikala kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, ruskeansävyinen. Silmän takana kulkee keltainen pystyviiva. Pyrstö on keltainen, valkoreunainen. Nuoret yksilöt ovat aivan toisen värisiä: selkä on keltainen, kylkimusta ja vatsa valkoinen.Australian Museum Online == Alkuperä == Ruostesäppikala elää luonnossa Intian valtamerellä ja Tyynenmeren länsiosassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Etä-Afrikasta Etelä-Afrikkaan, sieltä Samoalle ja Japanin eteläosiin. == Käyttäytyminen == Ruostesäppikala on säppikalaksi melko rauhallinen, ja sitä voi pitää varauksin jopa riutta-akvaariossa. Suositellaan että se on akvaarionsa pienin kala, ja tuodaan sinne vasta kun muuta kalat ovat asettuneet ja vallanneet reviirinsä.Aquarium Fish: Triggerfish Advanced Aquarist == Ravinto == Ruostesäppikala syö lähinnä pieniä selkärangattomia. Koska se syö luonnossa saaliinsa perkaamattomina, on akvaariossa sen ravintoon lisättävä vitamiineja, joita ei saa pelkästä liharavinnosta. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Säppikalat
Sinileukasäppikala

Sinileukasäppikala (Xanthichthys auromarginatus) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala. __NOTOC__ == Koko ja ulkonäkö == Sinileukasäppikala jää alle 25 cm pitkäksi. Sillä on pienempi suu kuin muilla säppikaloilla. Sen vartalo on harmaanruskehtavan kullansävyinen, ja sitä peittävät pienet hohtavansiniset pilkut. Koiraan leuka on sininenReefkeeping.com ja sen evissä on keltainen reunus. == Alkuperä == Sinileukasäppikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Sen levinneisyysalue ulottuu Itä-Afrikasta Havaijille, pohjoisessa Japanin Ryūkyūsaarille ja etelässä Kookossaarille ja Uuteen-Kaledoniaan. Sitä tavataan yleensä noin 20 metrin syvyydessä riuttojen rinteillä, missä virtaus on kova. == Käyttäytyminen == Sinileukasäppikala on säppikalaksi melko rauhallinen, mutta saattaa siirrellä akvaariossa kiviä. Se päästelee murahtelevia ääniä.Pet education == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Säppikalat
Rotterdamin filharmonikot

Rotterdamin filharmonikot () on Rotterdamissa toimiva alankomaalainen sinfoniaorkesteri. Se perustettiin 1918. Orkesteria kehitti voimakkaasti sen pitkäaikaisin ylikapellimestari Eduard Flipse vuosina 1930–1962. == Ylikapellimestarit == * Willem Feltzer (1918–1928) * Alexander Schmuller (1928–1930) * Eduard Flipse (1930–1962) * Franz-Paul Decker (1962–1967) * Jean Fournet (1968–1973) * Edo de Waart (1973–1979) * David Zinman (1979–1982) * James Conlon (1983–1991) * Jeffrey Tate (1991–1995) * Valeri Gergijev (1995–2008) * Yannick Nézet-Séguin (2008–2018) * Lahav Shani (2018–)Lahav Shani Intermusica == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Sinfoniaorkesterit Luokka:Rotterdam Luokka:Alankomaiden musiikki
Alexander Schmuller

Alexander Schmuller (5. joulukuuta 1880 – 29. maaliskuuta 1933) oli venäläis- alankomaalainen viulisti ja kapellimestari. Hän toimi vuosina 1928–1930 Rotterdamin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Hänen seuraajakseen astui Eduard Flipse, jonka aikana (1930–1962) orkesteri nousi täyteen kukoistukseensa.Bach-cantatas.com == Lähteet == Schmuller, Alexander
Eduard Flipse

Eduard Flipse (26. helmikuuta 1896 – 12. syyskuuta 1973) oli alankomaalainen kapellimestari. Johtaessaan Rotterdamin filharmonikkoja vuosina 1930–1962 hän nosti orkesterin täyteen kukoistukseensa.Bach-cantatas.com Myöhemmin hän johti Antwerpenin filharmonikkoja (1959-1970).Instituut voor Nederlandse Geschiedenis == Lähteet == Flipse, Eduard Flipse, Eduard Flipse, Eduard
Edo de Waart

Edo de Waart (s. 1. kesäkuuta 1941) on alankomaalainen kapellimestari. Hän opiskeli pianon- ja oboensoittoa sekä orkesterinjohtoa.LA Phil presents Ennen menestymistään kapellimestarina hän soittikin oboetta Concertgebouw- orkesterissa. Hän myös johti Nederlands Blazers Ensembleä, Alankomaiden puhallinorkesteria.Arts at Argonne Waart on ollut useiden orkesterien ylikapellimestarina. Hän on johtanut myös oopperaa. Hänen levyttämiensä teosten joukossa on muiden muassa John Adamsin, Steve Reichin ja Sergei Rahmaninovin tuotantoa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset kapellimestarit Luokka:Alankomaalaiset oboistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miehet jotka vihaavat naisia (elokuva)

Miehet jotka vihaavat naisia () on tanskalaisen elokuvaohjaajan Niels Arden Oplevin ohjaama elokuva vuodelta 2009. Elokuvan käsikirjoitus pohjautuu ruotsalaisen kirjailijan Stieg Larssonin menestysromaaniin Miehet jotka vihaavat naisia. Kirjasta muodostui sittemmin rikosromaanitrilogian ensimmäinen osa. Myös kaksi jatko-osaa on sovitettu elokuvaksi: Tyttö joka leikki tulella (2009) ja Pilvilinna joka romahti (2009). Elokuva on julkaistu myös kaksiosaisena TV-sarjana, joka on kokonaiskestoltaan noin puoli tuntia pitempi kuin teatterielokuva. Elokuva julkaistiin Suomessa DVD:llä ja Blu- raylla elokuussa 2009 ja TV-sarja heinäkuussa 2010. Elokuvasta on tehty yhdysvaltalainen versio, jonka nimi on The Girl with the Dragon Tattoo. Elokuvan ohjasi David Fincher (mm. Fight Club), ja pääosissa nähdään Daniel Craig ja Rooney Mara sekä sivuosissa Stellan Skarsgård, Robin Wright ja Christopher Plummer. == Juoni == Teoksen päähenkilö, toimittaja Mikael "Kalle" Blomkvist on tuomittu liikemies Wennerströmin herjauksesta, ja hän tuntee olevansa Tukholmassa rasite toimittamalleen yhteiskunnalliselle ja kriittiselle Millennium-lehdelle. Asianajaja Dirch Frode valtuuttaa Milton Security turvallisuusalan yrityksen tutkimaan Blomkvistin taustan, asialle laitetaan paras tutkija, Lisbeth Salander. Sukufirman entiseltä johtajalta Henrik Vangerilta hän saa näennäisesti tehtäväksi kirjoittaa Vangerin perheen sukuhistorian, mutta tosiasiassa Vanger haluaa hänen tutkivan tarkemmin veljentyttärensä Harrietin merkillistä katoamista elokuisena iltapäivänä vuonna 1966. Suvun ahneet ja omaa etuaan ajavat jäsenet juonittelevat toisiaan vastaan. Vangerin mielestä joku näistä 1966 ryhmäkuvassa näkyvistä 22:sta on syyllinen Harrietin mahdolliseen murhaan. Blomkvist majoittuu Vangerin yksityissaarella olevaan mökkiin ja saa tutkittavakseen valtavan tausta- aineiston, mukaan lukien poliisin aiemmin keräämän aineiston, katoamispäivänä kuvatun kaitafilmin ja paikallisen lehden valokuvaajan ottamia kuvia sekä Harrietin päiväkirjan. Tapausta aikoinaan tutkinut poliisi Morell oli joutunut umpikujaan. Juttu ei näytä edistyvän mihinkään, kunnes Blomkvist saa tuntemattomasta osoitteesta sähköpostiviestin, jossa ehdotetaan selittämättömän koodin ratkaisua. Blomkvist saa näin yllättäen avukseen nuoren ja epäsovinnaisen, sisäänpäinkääntyneen hakkerin Lisbeth Salanderin, jonka menneisyyteen tuntuu niin ikään mahtuvan arvoituksellisuutta. Hänen valokuvan tarkka muistinsa on tutkimuksessa ratkaiseva tekijä. Holhouksen alaisena vielä aikuisiässäkin pidetty Lisbeth on itse kokenut raakaa väkivaltaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä. Vangerin perheen menneisyyteen kaivautuessaan he sotkeutuvat synkempään ja verisempään tarinaan kuin olisivat voineet kuvitellakaan. Molempien henki on vaarassa useaan otteeseen. Mukana on natsimenneisyyttä, mahtisuvun sisäisiä ristiriitoja, sairasta mielivaltaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä. == Näyttelijöitä == ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2009 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Tanskalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset jännityselokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Raiskaus ja kosto -elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Albrecht Holder

Albrecht Holder (s. 24. elokuuta 1958 Reutlingen) on saksalainen fagotisti. Hän aloitti fagotinsoiton opintonsa Siegfried Jerusalemin johdolla lukioaikanaan 1970. Hän suoritti siviilipalveluksensa vuonna 1977. Myöhemmin hän jatkoi soitonopintojaan Stuttgartissa Hermann Herderin ja Manchesterissa William Waterhousen johdolla. Holder on soittanut fagottia Stuttgartin filharmonikoissa ja Bayreuthin juhlaorkesterissa. Hän on myös opettanut Würzburgin Musikhochschulessa. Hän on levyttänyt Peter Josef von Lindpaintnerin, Johann Melchior Molterin, Conradin Kreutzerin, Jan Kalivodan, Franz Danzin ja Antonio Rosettin säveltämiä konserttoja soittimelleen. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Levytykset: Classicsonline.com Luokka:Saksalaiset fagotistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maksimos Tunnustaja

Maksimos Tunnustaja, myös Maksimos Konstantinopolilainen, (noin 580 – 13. elokuuta 662) oli munkki, teologi ja Bysantin keisarin Herakleioksen avustaja. Häntä kunnioitetaan pyhimyksenä sekä itäisessä että läntisessä kristikunnassa. Hän vastusti jyrkästi monoteletisminä tunnettua oppia. Konstantinopolin kolmas kirkolliskokous tunnusti hänen teologiansa oikeaksi. Maksimos karkotettiin maanpakoon harhaopista syytettynä vuonna 658 ja uudestaan 662. ==Kirjoituksia== *Kysymyksiä Thalassiukselle *Scholia *Ambigua Luokka:Bysanttilaiset kirjailijat Luokka:Pyhät Luokka:Vuonna 580 syntyneet Luokka:Vuonna 662 kuolleet
Pitkäoja

Pitkäoja on kylä entisen Halikon kunnan alueella Salossa. Kylä sijaitsee syrjässä aivan Halikon keskiosissa suunnilleen Perälän ja Kydön kylien välissä. Pitkäojantie kulkee kylän halki Vaskiolta Juvan, Melkolan ja Pitkäojan halki Hajalaan. Vaikka Pitkäoja sijaitsee aivan Halikonjoen läheisyydessä, se on saanut kylämuotoisen asutuksen vasta 1300- ja 1400-lukujen aikana. 1500-luvun ja vuonna 1780 toteutetun isojaon välisenä aikana kylästä on hävinnyt kantatiloja, joista on tähän päivään saakka säilynyt Perttula, Isotalo ja Vähätalo edelleen vanhalla kylämäellä. Pitkäoja on kuulunut muun Vaskion ohella Marttilan hallintopiiriin vuoteen 1860 asti, jolloin kunnallishallinto otettiin Halikossa käyttöön. Pitkäojan laajan kyläalueen ydinalue sijaitsee Halikonjokeen laskevan Alustaojan varrella kylämäellä. Mäen länsipuolelta Alustaojaan laskee Myllyoja. Mäen ja ojien väliset alueet ovat peltomaata. Kylän rakennuskanta sijaitsee mäkien reunoilla. Mäistä korkein on Hiittenmäki. Kyläalue jatkuu pitkälle luoteeseen, jossa on pääasiassa laajaa suota. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon SARAKUM- projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot Luokka:Halikon kylät
Cosmo Jones Beat Machine

Cosmo Jones Beat Machine on suomalainen rock/blues-yhtye. Se perustettiin Varpaisjärvellä vuonna 1998. Yhtyeen tunnuskuvaksi ovat muodostuneet kitarariffit, eteenpäin puskeva rytmi sekä laulaja Pekka Pirttikankaan kurkkusoundi. Yhtye on saavuttanut pienen kulttimaineen esiintyen ympäri Suomea ja Keski-Eurooppaa. ==Kokoonpano== * Pekka Pirttikangas - laulu, kitara * Marko Lukkarinen - kitara, taustalaulu * Timo Kinnunen - rummut * T.V.O. Vänttinen - perkussiot * Paul Staufenbiel - moog-basso. == Julkaisut == === Albumit === * My Style Is Eurostyle (2000) * Negrospiritualized (2003) * No Matter How You Pray (2005) * Belzeboogie (2008) * Skunkadelicatess (2015) * Skeleton Elevator (2021) === EP:t ja singlet === * Interplanetary Cosmobile EP (2001) * "NYC Fire" / "Jitterbug Swing" 7" (2005) * "The Nature Of This Deal" / "Wolf Ticket" 7" (2008) * Married Woman / Safe As Milk (2016) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen viralliset kotisivut Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet Luokka:Varpaisjärvi
Gene Kurkijärvi

Gene Kurkijärvi (s. 10. kesäkuuta 1967) on suomalainen arkkitehti, kuvittaja ja sarjakuvantekijä. Kurkijärvi valmistui arkkitehdiksi 1993. Vuonna 2009 julkaistussa sarjakuva-albumissaan hän on tehnyt Kullervosta kyberpunk- henkisen tarinan, jossa kalevalamitta on muuttunut Helsingin puhekieleksi ja ympäristö on kaupunkilainen. == Teokset == * *Hankien tarinoita : suomalaisen hiihdon monituhatvuotinen historia / Arto Paasilinna ; [kuvitus: Gene Kurkijärvi], Tietosanoma, 1998. ISBN 951-885-145-X **Tales of the snowfields : Finnish skiing through the ages / Arto Paasilinna ; käännös Greg Coogan ; [illustrated by Gene Kurkijärvi], 1998. ISBN 951-885-148-4 * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Katariina Norontaus: Kroonisen mokaajan elämä ja teot. Turun sanomat 28.2.2009. * Anni-Helena Leppälä: Kullervon tarina elää yhä. Kansan uutiset 4.3.2009. * Juha Veltti: Perisuomalainen tragedia. Kvaak.fi 13.4.2009. * Juha Mäkinen: Kullervo cyberpunk-nistinä . Keskisuomalainen 4.5.2009. Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koirala

Koirala voi tarkoittaa seuraavia: ==Paikannimi== * Koirala, kylä Muolaassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ==Sukunimi== * Koirala, nepalilainen poliitikkosuku. Suvun jäseniä ovat mm. seuraavat: ** Bishweshwar Prasad Koirala (1914–1982), Nepalin pääministeri 1959–1960 ** Girija Prasad Koirala (1925–2010), Nepalin pääministeri useita kertoja 1990-luvulla, valtionhoitaja 2007–2008 ** Matrika Prasad Koirala (1912–1997), Nepalin pääministeri 1951–1952 ja 1953–1955 ** Sushil Koirala (1939–2016), Nepalin pääministeri 2014–2015 * Manisha Koirala (s. 1970), nepalilainen näyttelijä Luokka:Sukunimet
Herbert Weissberg

Herbert Weissberg (s. 1939) on itävaltalainen huilisti. Hän opiskeli Wienissä pianon- ja huilunsoittoa sekä orkesterinjohtoa. Hän oli vuosina 1971–2005 Wienin sinfoniaorkesterin ensihuilistinaOrchestral principal flutists, ja solistina hän on levyttänyt muun muassa Mozartin kaksi huilukonserttoa Naxokselle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Herbert Weissberg Naxoksen sivuilla Luokka:Itävaltalaiset huilistit
Joldaš

Joldaš (kymykiksi Ёлдаш, ”Toveri”) on Mahatškalassa Dagestanin tasavallassa ilmestyvä kumykinkielinen sanomalehti. Lehti on perustettu huhtikuussa 1917. Aluksi se ilmestyi nimillä Zaman (”Aika”), Musavat (”Tasa-arvo”), Išči xalk (”Työkansa”), ”Al bairaq” (”Punalippu”), Dağystan fuqarasy (”Dagestanin köyhälistö”). Vuonna 1922 nimeksi tuli Joldaš ja 1930-luvulla Lenin jolu (”Leninin tie”). Vuonna 1973 lehti ilmestyi kolmesti viikossa 18 000 kappaleen painoksena. Nykyään lehti ilmestyy kerran viikossa 5 000 kappaleen painoksena. Julkaisijoina toimivat Dagestanin kansankokous ja hallitus. Päätoimittaja on Kamil Alijev. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Joldašin sivusto (kumykiksi), Luokka:Dagestanilaiset sanomalehdet
Vankkakoruahven

Vankkakoruahven (Pseudanthias hypselosoma) on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa. Sitä pidetään yhtenä kymmenestä parhaiten akvaarioon sopivasta koruahventen alaheimon meriahvenesta.Drs Foster & Smith == Koko ja ulkonäkö == Vankkakoruahven kasvaa enimmillään 20 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään oranssinsävyinen, vatsapuoleltaan valkoinen. Pyrstö on tulipunainen. Silmän alta lähtee ohut valkoinen juova. Tärkein tuntomerkki, jolla sen erottaa muista koruahvenissta, on selkäevän tummanpunainen läikkä.World Database on Marine Species Naaraan pyrstö on voimakkaasti haaraantunut, ja sen kummankin osan kärjessä on punainen täplä. == Alkuperä == Vankkakoruahvenia tavataan Indopasifisella merialueella. Se elää yleensä ryhminä riutoilla suojaisissa laguuneissa tai lahdissa.Encyclopedia of life == Käyttäytyminen ja ravinto== Vankkakoruahvenet elävät haaremiparvissa, joissa on paljon enemmän naaraita kuin koiraita. Akvaariossakaan niitä ei suositella pidettäväksi yksin. Ne syövät lihapitoista ruokaa kuten kidusjalkaisia ja muuta elävää ruokaa, ja niitä olisi hyvä ruokkia useita kertoja päivässä.Meerwassre-lexicon == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Koruahvenet
József Sike

József Sike (s. 1. toukokuuta 1968 Eger) on unkarilainen riistamaaliampuja ja maailmanmestari. Sike on saavuttanut MM-kilpailuista yhteensä neljä kultaista, kaksi hopeaista ja kuusi pronssista mitalia. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000. ==Lähteet== * * * * Luokka:Unkarilaiset ampujat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bouchon

Bouchon [buʃɔ̃] on ravintolatyyppi Lyonissa Ranskassa. Bistron kaltainen epämuodollinen bouchon tarjoilee perinteisiä lyonilaisia ruokalajeja, kuten makkaraa, hanhenmaksapateeta ja paistettua porsaanlihaa. Muihin ranskalaisen keittiön muotoihin verrattuna ruokalajit ovat melko rasvaisia, ja ne ovat lihapitoisia, erityispiirteenä sisäelimet. Seudulla on 20 virallisesti luokiteltua perinteistä bouchonia, mutta nimitystä käyttävät monet muutkin ravintolat. Bouchoneissa tarjoiltava ruoka ei yleensä edusta haute cuisinea, vaan paikoille on ominaista iloinen tunnelma ja omistajan läsnäolo. ==Lähteet== Luokka:Ranskalainen keittiö Luokka:Ravintolat Ranskassa Luokka:Lyon
Frendit (2. tuotantokausi)

Televisiosarjan Frendit 2. tuotantokausi esitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1995–1996. == Rossin uusi tyttö == == Herra Hecklesin kuolema == == Vauvasotkua == == Rachel paljastuu == == Ystävyyslahja == == Tohtori Ramoray kuolee == == Katso myös == * Luettelo televisiosarjan Frendit jaksoista Luokka:Frendit-tuotantokaudet
Outsourced

Outsourced (suom. "Ulkoistettu") on John Jeffcoatin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2006. Se kertoo Todd Andersonista, puhelinmyyntikeskuksen päälliköstä, joka lähetetään Intiaan kouluttamaan paikallisia työskentelemään firmalleen. Elokuvan pääosissa nähdään Josh Hamilton ja Ayesha Dharker. Elokuvan pohjalta on luotu myös televisiosarja, joka aloitti televisiossa 23. syyskuuta 2010. ==Näyttelijät== *Josh Hamilton - Todd Anderson *Ayesha Dharker - Asha *Asif Basra - Purohit N. Virajnarianan * Matt Smith - Dave *Sudha Shivpuri - Aunt Ji *Larry Pine - Bob ==Aiheesta muualla== *Elokuvan viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat
Janice Weber

Janice Weber on yhdysvaltalainen pianisti ja kirjailija. Hän valmistui Eastman School of Musicista. Hän on levyttänyt muiden muassa Lisztin, Rahmaninovin, Messiaenin ja Ornsteinin teoksia. Hän on tulkinnut myös Paderewskia, jonka tuotanto tunnetaan nykyisin melko huonosti.Janice Weber, giving renewed light to Paderewski Weberin ensimmäinen romaani oli The Secret Life of Eva Hathaway (1985). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ayesha Dharker

Ayesha Dharker (s. 16. maaliskuuta 1978) on intialais-brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti roolistaan intialaisessa elokuvassa The Terrorist (1999). Hän on esiintynyt myös Hollywood-elokuvissa, kuten Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys ja Rakkauden kaikki mausteet, sekä televisiosarjoissa ja Broadway-musikaalissa. == Filmografia== === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli Muuta 1989 Manika, Manika – tyttö, joka eli kahdesti Manika Kallatil 1992 Ilon kaupunki Amrita H. Pal 1997 Saaz Kuhu Vrundavan 1999 The Terrorist Malli 1999 Split Wide Open Leela 2000 The Mystic Masseur Leela 2001 Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys Kuningatar Jamillia 2002 Anita and Me Daljeet Kumar 2005 Rakkauden kaikki mausteet Hameeda 2005 Colour Me Kubrick: A True...ish Story Dr. Stukeley 2006 Outsourced Asha 2007 Loins of Punjab Presents Opama Menon 2010 Red Alert Radhakka === Televisio === Vuosi Nimi Rooli Muuta 1991 Misteri della giungla nera, I Nuori tyttö 1995 A Mouthful of Sky 2000 Arabian Nights Coral Lips 2001 Tohtorit Meena Chauhan 2002 Leikaten Sunni Khadir 2003 Tohtorit Mina Patel 2003 Elämä se ei ole silkkiä vaan Chila 2005 Murhan jäljet Mary Sharman 2008 Doctor Who Solana Mercurio 2008–2009 Coronation Street Tara Mandal 2010 Tohtori Intiasta Kamini Sharma == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helmi Lehosti

Helmi Matilda Lehosti (ent. Lindström, o.s. Pennanen; 6. kesäkuuta 1898 Viipuri – 9. heinäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Lehosti aloitti teatteriuransa vuonna 1920 esiintyen useissa työväen teattereissa. Ensimmäisessä elokuvaroolissaan vuoden 1953 komediassa Pekka Puupää kesälaitumilla hän oli jo 55-vuotias. Lehosti ehti kuitenkin näytellä vuosina 1953–1959 yli 20 elokuvassa, joista suuri osa oli Pekka Puupää -elokuvia. Lehosti esiintyi myös muun muassa elokuvissa Niskavuoren Aarne (1954) ja Rakas varkaani (1957). Lehosti teki viimeisen roolinsa vuonna 1959 elokuvassa Kohtalo tekee siirron. == Yksityiselämä == Lehosti oli pitkään naimisissa teatterinjohtajan ja näyttelijän Vili Lehostin kanssa. Lehostit on haudattu samaan hautaan Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin. == Filmografia == *Pekka Puupää kesälaitumilla (1953) *Opri (1954) *Onnelliset (1954) *Hilmanpäivät (1954) *Minäkö isä! (1954) *Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) *Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955) *Neiti talonmies (1955) *Minä ja mieheni morsian (1955) *Isän vanha ja uusi (1955) *Muuan sulhasmies (1956) *Juha (1956) *Yhteinen vaimomme (1956) *Silja – nuorena nukkunut (1956) *Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957) *Rakas varkaani (1957) *Nuori mylläri (1958) *Lumisten metsien tyttö (1958) *Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958) *Kohtalo tekee siirron (1959) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Joanna Kozłowska

Joanna Kozłowska (s. 1959) on puolalainen sopraano. Oopperaroolien lisäksi hän on tulkinnut myös runsaasti lauluja. Kozłowska syntyi ja opiskeli Poznańissa. Hänen levytystensä joukossa on Henryk Góreckin Surullisten laulujen sinfonia, jossa orkesterina oli Varsovan filharmoninen ja kapellimestarina Kazimierz Kord.Nedzynski.com Kozłowskalla on ollut rooleja muiden muassa Verdin ja Puccinin oopperoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , , , , , Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauliaukusti Haapanen

Pauliaukusti Haapanen (s. 19. kesäkuuta 1946 Töysä) on akvarellisti, kuvataiteilija ja opettajaperheen nuorin poika. Haapasen alaa ovat akvarellit, akryylimaalaukset ja lyijykynäpiirrokset. Haapasen teoksia oli ensi kerran esillä Raumalla vuonna 1966. Hän on aktiivinen yhdistysihminen ja toiminut Pohjalaisen Taiteilijaliiton puheenjohtajana ja Suomen Akvarellitaiteen yhdistyksen hallituksessa.Taiteilijan CV Hän on ollut mukana sadoissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä. Haapanen valmistui Rauman seminaarista 1970 teknisen työn opettajaksi ja on toiminut taiteilijauransa ohella vuodet 1977–2000 myös yläasteen ja lukion opettajana. Pyhäjärvellä asuvalla Pauliaukusti Haapasella on koti, galleria ja näyttely Patuvaarin akvarellipaja Art Aukustissa. == Julkaisut == * Elämäni palapeli. Elämäkerta. Tampere: Pilot-kustannus, 2006. ISBN 952-464-515-7, II Uudistettu painos, 2009: Painopaikka: Ykkös-Offset Oy, Vaasa. ISBN 978-952-92-5057-8. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Taiteilijan omat sivut Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonteri (Kivennapa)

Tonteri oli Kivennavalla, luovutetussa Karjalassa sijainnut kylä. Siellä oli suomalaista tullirajan vartiotoimintaa jo autonomian ajalla. Nykyään Tonteri on autiona. ==Autonomian ajan tullivartiot== Suomen suuriruhtinaskunnan ja Venäjän välillä oli alkujaan seitsemän tullivartiota: Kuokkala, Rajajoki, Tonteri, Lipola, Raasuli, Sirkiänsaari ja Tappari. Vuonna 1917 muodostettiin lisäksi Tulokkaan vartio. Vartiot olivat maantievartioita kohdissa, joissa tie ylitti rajan.Tuokko 2000,132 Koska Tonteri ei ollut varsinainen rajanylityspaikka, sinne ei rakennettu tullilaitoksen vartiotaloa tullaamista varten vaan ainoastaan rajavartioston vartiotupa.Tuokko 2000,133 ==Rajavartiot sisällissodan jälkeen== Sisällissodan jälkeisessä tilanteessa levottomalla rajalla kohtasivat sotilaallisen läsnäolon ja rajavartioinnin intressit. Syyskuussa 1918 ylipäällikkö määräsi muodostettavaksi Terijoen rajavartiopataljoonan, joka siirtyi Karjalankannaksen vartioksi 18. lokakuuta majuri Oskar Stenbergin komennossa.Tuokko 2000,118-119 Kannaksen rajavartiointi järjestettiin uudelleen vuoden 1920 alussa. Käskyllä 17. tammikuuta 1920 vartiotehtävän sai uusi erikoisyksikkö, Käkisalmen läänin rykmentti. Kivennavalla oli tuolloin maantievartiopaikka.Tuokko 2000,121-122 Tonteriin oli sijoitettuna osia em. rykmentin II pataljoonasta. ==Liikenneyhteydet ja posti== Tonterissa oli postipysäkki (numero 1617) 1. maaliskuuta 1910 lähtien vuoteen 1940 asti.Luovutettujen alueiden postileimat ja -numerot Vuodesta 1937 lähtien viipurilainen Kannaksen Matka-auto Oy liikennöi reittiä Viipuri–Kivennapa–Tonteri REO Safety Bus -seka- autolla.Northern models ==Uskonnollista elämää== Tonteriin saapui 1880-luvulla lestadiolainen herätys Pietarista käsin. Tonterin ohella sitä esiintyi Kivennavalla kirkonkylässä sekä Raivolassa.Kinnunen, Mauri 2004: Herätysliike kahden kulttuurin rajalla: lestadiolaisuus Karjalassa 1870-1939 s. 124, 315 Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto ==Tonteri toisessa maailmansodassa== Jatkosodan etenemisvaiheessa JR 7 ylitti rajan Tonterissa 31. elokuuta 1941.Koskimaa 1996,86 Asemasotavaiheessa Tonteri muodosti 2. divisioonan lohkojaossa oikeanpuolimmaisen lohkon helmikuusta 1943 lähtien. Muut lohkot olivat Riihiö ja Ohta. Suurhyökkäyksen alettua 2. divisioonan puolustama linja kulki Tonterin läpi 10. kesäkuuta 1944 keskiyöllä.Koskimaa 1996, 189 Taisteluosasto Ahola vetäytyi Tonterista 11. kesäkuuta 1944. Kylä vallattiin takaisin JR 7:n 2. komppanian vastaiskulla, mutta menetettiin samana iltana neuvostojoukkojen painostaessa Tonterista ja Vihtaniemestä Hartosiin johtavien teiden suunnissa.Koskimaa 1996,188-190 ==Tonteri tänään== Monet Kivennavan kylistä tuhoutuivat sodissa ja jäivät tyhjilleen. Tonteri kuuluu näihin.Lehtipuu 2006,146 ks. myös http://wikikarelia.com/index.php/KIVENNAPA ==Katso myös== * Tonteri (sukunimi) ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kivennavan kylät
Suvilahti

Suvilahti voi tarkoittaa seuraavia: * Suvilahti, kaupunginosa Vaasassa * Suvilahti, entinen voimalaitosalue Helsingin Sörnäisissä * Suvilahti, kulttuurikeskus entisellä voimalaitosalueella Helsingin Sörnäisissä * Suvilahti, kylä ja taajama entisessä Suojärven kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Sotilaan tytär

Sotilaan tytär () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2005. Elokuvan pääosassa esiintyy Danny Glover. == Juoni == Jake on Vietnamin sodan veteraani, joka elää erakoituneena metsän keskellä. Eräänä päivänä hänen entinen alaisensa Henry tulee vieraisille tyttärensä kanssa. Jaken elämässä kääntyy uusi lehti, kun Henry kertoo sairastuneensa keuhkosyöpään ja jättää tyttärensä Jaken hoidettavaksi. == Aiheesta muualla == * Elokuvan virallinen kotisivusto * * Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Tulivilkuttaja

Tulivilkuttaja (Paracheilinus octotaenia) on koralliriuttojen pienikokoinen huulikala. == Koko ja ulkonäkö == Tulivilkuttaja kasvaa enintään 9 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeanoranssilla pohjalla kahdeksan ohutta sinistä vaakaraitaa. Evät ovat leveät, ja niissä on neonsininen reuna. Kutuajan lähestyessä koiraan värit kirkastuvat, evät levenevät ja muuttuvat kirkkaanpunaisiksi.Flasher Wrasses, the Genus Paracheilinus Wet Web Media == Alkuperä == Tulivilkuttaja elää luonnossa Punaisellamerellä ja Intian valtameren länsiosassa. Se pysyttelee koralliriutan merenpuoleisilla rinteillä 25 metrin syvyyteen asti.Encyclopedia of Life == Käyttäytyminen == Tulivilkuttaja on aktiivinen, melko aggressiivinen kala. Kutuvalmis koiras tekee nopeita syöksyjä pitkin riutan pintaa ja vilkuttelee upeita soidinvärejään. Kala saattaa hypätä ulos akvaariosta, joten kansi tai hyppysuoja on tarpeen. Akvaariossa suositellaan pidettäväksi vain yhtä koirasta, tai jos allas on iso, yhden koiraan seurassa useampia naaraita. Koiras voi ärhennellä myös lähilajien koiraille, sillä tämä on sukunsa suurin ja aggressiivisin laji. Ne tarvitsevat sekä vapaata uimatilaa että koloja piiloutumiseen. == Ravinto == Tulivilkuttaja syö luonnossa planktonia, akvaariossa monipuolista lihapitoista ruokaa kuten pakastettuja massiäyriäisiä. Suositellaan, että sitä ruokitaan kolme kertaa päivässä. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Huulikalat
Delta Cygni

Delta Cygni(δ Cyg / δ Cygni), Rukh, Urakhga tai Al Fawaris, on Joutsenen tähdistön tähti, jonka näennäinen kirkkaus on 3.15. Tähti on napatähtenä nelisensataa vuotta noin vuonna 11250, koska Maan akseli kiertyy prekessio­liikkeen mukana. ==Aiheesta muualla== * * by Jim Kaler. * * Luokka:Kolmoistähdet Luokka:B-spektriluokan tähdet Luokka:F-spektriluokan pääsarjan tähdet Luokka:K-spektriluokan pääsarjan tähdet
Rubiinihuulikala

Rubiinihuulikala (Cirrhilabrus rubriventralis) on pienikokoinen, värikäs huulikala. == Koko ja ulkonäkö == Rubiinihuulikala kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi. Sen vatsa on valkoinen, kylki tiilenpunainen, evät punaiset, sinireunaiset. Koiraan vatsaevät ovat erityisen pitkät.Pet education == Alkuperä == Rubiinihuulikala elää luonnossa Punaisenmeren pohjoisosassa ja Intian Valtameren länsiosassa Omanin ja Sri Lankan ympäristössä. Sitä on tavattu 3–43 metrin syvyydessä. == Käyttäytyminen == Rubiinihuulikala on päivisin aktiivinen, uiskentelee ympäriinsä ja saattaa hypätä ulos akvaariosta. Yöksi ne kaivautuvat pohjahiekkaan jopa seitsemän sentin syvyyteen. Siksi akvaariossa pitäisi olla mielellään paksusti hiekkaa ainakin jossakin kohti. Jos hiekkaa ei ole, suojaisa kivenkolo kelpaa yleensä. Kalat voivat kaivautua hiekkaan muutenkin stressaantuessaan, esimerkiksi muutettuaan juuri uuteen altaaseen.Dakin, N.: Wrasses for the Marine Aquarium All tropical fish Kalat elävät luonnossa haaremeina, joissa on yksi koiras ja useita naaraita. == Ravinto == Rubiinihuulikala syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa sille annetaan lihapitoista pakasteruokaa kuten kidusjalkaisia ja massiäyriäisiä.Meerwasser-lexicon (upea kuva) == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Huulikalat
Charles Francis Jenkins

Charles Francis Jenkins (22. elokuuta 1867 Dayton, Ohio - 6\. kesäkuuta 1934 Washington DC) oli yhdysvaltalainen keksijä.The Museum of Broadcast Communications: Jenkins, Charles Francis Jenkins sai kaikkiaan yli 400 patenttia. Hänen keksintöjensä joukkoon kuuluivat muun muassa ensimmäinen käytännöllinen elokuvaprojektori ja etumoottorilla varustettu auto. Hän kehitti myös huomattavia parannuksia polttomoottoreihin. Jenkins kehitti myös mekaanisia televisiojärjestelmiä. Hän järjesti Yhdysvaltojen ensimmäisen julkisen televisionäytöksen 13. heinäkuuta 1925, vain kolme kuukautta sen jälkeen kun John Logie Baird oli järjestänyt Englannissa vastaavanlaisen. Hänen Washingtonissa sijainnut W3XK-asemansa oli ensimmäinen Yhdysvalloissa toimiluvan saanut televisioasema. Säännölliset radioelokuvien lähetykset se aloitti 2. heinäkuuta 1928. Saman vuoden joulukuussa perustettiin Jenkins Television Corporation myymään Radiovisor-merkkisiä vastaanottimia yksityishenkilöille ja lähetyskalustoa muille kokeellisille asemille. Laitteet olivat kuitenkin kalliita lama-aikana, ohjelmatarjonta vähäistä, kuvanlaatu keskinkertainen ja elektroninen televisio oli odotettavissa lähitulevaisuudessa. Maaliskuussa 1932 yhtiön koko omaisuus myytiin De Forest Radiolle, joka puolestaan meni konkurssiin muutamaa kuukautta myöhemmin. De Forest Radion omistukset siirtyivät RCA:lle, joka lakkautti aseman toiminnan. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Himalajan panttilainaamon iltasoitto

Himalajan panttilainaamon iltasoitto on Martti "Huuhaa" Innasen kahden CD:n kokoelmajulkaisu, joka ilmestyi 8. huhtikuuta 2009. Se sisältää Martti "Huuhaa" Innasen levytyksiä ja kuunnelmia 1980-luvulta alkaen. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * Rocket Records: Martti "Huuhaa" Innanen: Himalajan panttilainaamon iltasoitto Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Martti Innasen albumit Luokka:Rocket Recordsin albumit
The Middle Kingdom

The Middle Kingdom on Cruachanin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2000. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Keith Fay – kitarat, kosketinsoittimet, laulu, bodhran, mandoliini, lyömäsoittimet. * Karen Gilligan – laulu, lyömäsoittimet * John Clohessy – basso * Joe Farrell – rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Cruachanin albumit
Is This Love

Is This Love on brittiläisen hard rock -yhtye Whitesnaken kappale/single albumilta 1987 vuodelta 1987. Kappale on balladi eli tempoltaan hidas ja rauhallinen. Single menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa. ”Is This Love” on myös vakiinnuttanut paikkansa Whitesnaken keikkasetissä. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.Listalevyt: Whitesnake == Kappaleet == ;A-puoli #Is This Love (Edit) (säv. John Sykes) ;B-puoli # * Standing in the Shadows (1987) == Kokoonpano == * David Coverdale – laulu * John Sykes – kitara * Neil Murray – basso * Aynsley Dunbar – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Whitesnaken kappaleet Luokka:Vuoden 1987 kappaleet Luokka:Balladit
Folk-Lore

Folk-Lore on folk metal -yhtye Cruachanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Keith Fay – kitarat, koskettimet, laulu, bodhrán, mandoliini, lyömäsoittimet. * Karen Gilligan – laulu, lyömäsoittimet * John Clohessy – basso * Joe Farrell – rummut, lyömäsoittimet * Shane McGowan – laulu (kappaleet ”Ride on” ja ”Spancill Hill”) == Arvostelut == * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Emeritus review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Cruachanin albumit
Fool for Your Loving

Fool for Your Loving on brittiläisen hard-rockyhtye Whitesnaken single vuodelta 1980. Se julkaistiin albumilla Ready an' Willing. Kappale on yksi yhtyeen suosituimpia ja se on vakiintunut Whitesnaken keikkasetissä. Kappale sisältää tunnetun riffin ja kertosäkeen. Siitä tehtiin uusintaversio vuonna 1989 albumilla Slip of the Tongue. ==Kappaleet== 7"-versio # # # Kahden kappaleen 7"-versio # # == Kokoonpano == * David Coverdale – laulu * Bernie Marsden – kitara * Jon Lord – koskettimet * Neil Murray – basso * Micky Moody – kitara * Ian Paice – rummut ;Uusintaversion kokoonpano * David Coverdale – laulu * Steve Vai – kitara * Rudy Sarzo – basso * Tommy Aldridge – rummut Luokka:Whitesnaken kappaleet Luokka:Vuoden 1980 kappaleet
Baijerin radion sinfoniaorkesteri

Baijerin radion sinfoniaorkesteri () on Müncheninssä toimiva Bayerischer Rundfunkin sinfoniaorkesteri, jonka ylikapellimestari kaudesta 2023 alkaen on Simon Rattle. Se on saksalaisen kielialueen arvostetuimpia klassisen musiikin orkestereita. Esimerkiksi Gramophone-lehti valitsi sen 2008 maailman kuudenneksi parhaaksi sinfoniaorkesteriksi. Se on yksi Münchenin kolmesta keskeisestä orkesterista. Eugen Jochum perusti orkesterin vuonna 1949. Sillä on erityisen pitkät perinteet nykymusiikin esilletuomisessa, ja esiintymiset Karl Amadeus Hartmannin vuonna 1945 perustaman "musica viva" -konserttisarjan yhteydessä on yksi orkesterin päätehtävistä alusta alkaen. Näissä konserteissa Münchenin yleisö on nähnyt legendaarisia nykyteosesityksiä, joissa säveltäjät itse ovat yleensä seisoneet orkesterin korokkeella. Näihin kuuluivat Igor Stravinsky, Pierre Boulez ja Karlheinz Stockhausen. BRSO oli myös oli ainoa saksalainen orkesteri, jonka kanssa Leonard Bernstein teki säännöllisesti yhteistyötä useiden vuosien ajan. Orkesteri on julkaissut vuodesta 2009 alkaen esityksiään CD-levyinä omalla levymerkillään BR-Klassik. Erityisesti Mariss Jansonsin kaudella levyjä ilmestyi useita. Hän täydensi BRSO:n kanssa muiden orkesterien kanssa aloittamaansa sarjaa Dmitri Šostakovitšin sinfonioista numeroilla 2, 3, 4, 12, 13 ja 14. == Ylikapellimestarit == Orkesterin ylikapellimestarit toimivat aina myös Baijerin radiokuoron johtajina. * Eugen Jochum (1949–1960) * Rafael Kubelík (1961–1979) * Sir Colin Davis (1983–1992) * Lorin Maazel (1993–2002) * Mariss Jansons (2003–2019) * Simon Rattle (2023 alkaen) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Official website * Discography at SonyBMG Masterworks Luokka:München Luokka:Saksalaiset sinfoniaorkesterit Luokka:Radio- ja televisio-orkesterit