EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Radio Times

Radio Times on brittiläinen viikkolehti, joka sisältää kuluvan viikon radio- ja televisio-ohjelmatiedot. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1923 alkaen, ja se perustettiin Newspaper Publishers' Associationin vaadittua korvauksia radio- ohjelmatietojen julkaisemisesta jäsenlehdissään. Aluksi lehti tehtiin BBC:n ja kustantamo George Newnes Ltd:n yhteistyönä, mutta vuonna 1935 koko vastuu lehdestä siirtyi BBC:lle. Televisio-ohjelmat lehteen lisättiin marraskuussa 1936. ITV:n aloittaessa 1955, se alkoi julkaista omia alueellisia ohjelmalehtiään, kuten TV Times, The Viewer ja Look Westward, ja lukijat joutuivat ostamaan sekä ITV:n että BBC:n lehdet, saadakseen täydellisen luettelon lähetettävistä ohjelmista. BBC Twon aloittaessa värilähetykset heinäkuussa 1967, myös Radio Timesin kansikuva painettiin useammin väreissä. Aikaisemmin värikansia oli ollut pääasiassa lehden joulunumeroissa. Lehden levikkiennätys on vuoden 1988 joulunumerolla, jota myytiin 11 220 666 kappaletta. Se on samalla eniten myynyt brittiläinen aikauslehti kautta aikain. Vuoden 1990 Broadcasting Actin voimaantuloon saakka, sanomalehdet saivat julkaista ainoastaan ilmestymispäivänsä radio- ja televisio-ohjelmat. Viikoittaisten ohjelmalistausten julkaisuun oli yksinoikeus televisio- ja radioyhtiöillä. Vuoden 1990 lain jälkeen Radio Times on julkaissut kaikkien kanavien ohjelmatiedot. Vuonna 2017 lehden levikki oli noin 660 000 kappaletta. Radio Times oli BBC:n omistuksessa vuoteen 2011 asti, ja tammikuussa 2017 saksalainen mediaryhmä Hubert Burda osti sen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Radio Timesin kotisivu Luokka:Brittiläiset aikakauslehdet
Pesäpallon SM-sarja 1935

Pesäpallon SM-sarja 1935 oli SM-sarjan 14. kausi. Tasaisten kamppailuiden päätteeksi Kuusankosken Veto voitti ensimmäisen mestaruutensa. == Suursarja == === Itälohko === Joukkue O V T H Juoksut Pts KV LMV VKV VPL JK EK Kuusankosken Veto 10 7 2 1 44-16 16 2-1 0-0 3-0 8-1 13-3 Lahden Mailaveikot 10 6 2 2 49-24 14 2-1 5-1 5-4 5-5 15-0 Viipurin Kisa-Veikot 10 5 3 2 28-13 13 2-2 7-0 1-4 3-1 0-0 Viipurin Pallonlyöjät 10 5 1 4 28-20 11 3-4 1-1 0-3 6-1 6-2 Jyväskylän Kiri 10 1 1 8 19-47 3 1-7 0-3 1-7 0-2 4-0 Enson Kisailijat 10 1 1 8 17-65 3 3-4 3-12 0-4 0-2 6-5 === Länsilohko === Joukkue O V T H Juoksut Pts RPL HPL PT TP KP SU Riihimäen Pallonlyöjät 10 7 1 2 38-21 15 6-1 4-2 2-1 6-4 1-1 Helsingin Pallonlyöjät 10 7 1 2 53-20 15 4-3 6-0 14-2 9-2 6-0 Helsingin Pallo- Toverit 10 6 0 4 39-31 12 3-2 2-4 3-0 8-4 4-0 Tampereen Pyrintö 10 5 0 5 31-47 10 4-10 0-6 4-3 2-1 2-1 Keravan KooPee 10 3 0 7 40-57 6 1-3 4-2 6-8 3-11 6-5 Salo-Uskelan sk 10 0 2 8 16-41 2 0-1 1-1 1-6 4-5 3-9 Sääntöjen mukaan tasapisteissä ratkaisivat keskinäiset ottelut. Näin ollen HPL jäi loppuottelujen ulkopuolelle hurjasta juoksusuhteestaan huolimatta. Kiri, Enso, Kerava ja Salo-Uskela putosivat Suursarjasta. Tilalle nousivat Hämeenlinnan Pallokerho (B-mestari), Kotkan Into, Seinäjoen Maila-Jussit ja Siilinjärven Ponnistus. ==Loppuottelu== Kuusankosken Veto – Riihimäen Pallonlyöjät 22.9. Kuusankoski KV RPL 1-0 http://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/eka_finaali.jpg 29.9. Riihimäki RPL KV 2-1 http://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/toinen_finaali.jpg 13.10. Hesperia KV RPL 2-1 (14 vrp) Kuusankosken Veto voitti Suomen mestaruuden yhteistuloksella 4-3 ==Mestarijoukkue== * Kalervo Markkanen * Yrjö Perinne * Lasse Nyman * Leo Hannula * Ahti Hakalainen * Toivo Jokinen * Osmo Leino * Yrjö Kara * Ilkka Törrönen ==Hopeajoukkue== * Pasi Harvela * Martti Huttunen * Valfrid Karvonen * Mauri Kallio * Tauno Luomi * Jorma Matiskainen * Paavo Kae (Kajander) * Uule Petäjä * Alpo Paasikivi * Mäkinen ==Naisten SM== * Naisten mestaruuden vei Tampereen Pyrintö, joka kaatoi loppuottelussa Pieksämäen Palloilijat 6-2 http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/naisten_finaalipeli.jpg {{Turnauspuu8 pronssiotteluton ||Viipurin Pallonlyöjät|6|Kouvolan Pallonlyöjät |5 ||Pieksämäen Palloilijat|4|Lieksan Urheilijat|1 ||Tampereen Pyrintö |3|Kauhajoen Karhu |0 ||Katajanokan Haukat|8|Riihimäen Pallonlyöjät|1 ||Viipurin Pallonlyöjät |4 |Pieksämäen Palloilijat |6 ||Tampereen Pyrintö |4 |Katajanokan Haukat |1 ||Tampereen Pyrintö |6|Pieksämäen Palloilijat|2 }} Mestarit: Irma Jokinen, Valma Hakala, Marjatta Lietsamo, Helvi Kaipola, Tarja Wahlman, Majlis Arasalo (Ahlfors), Hopeajoukkueessa pelasi mm. Kaisa Parviainen ==Lähteet== * Ottelupöytäkirjat * http://www.pesis.fi/@Bin/352420/msu1935.txt * http://www.mrasilainen.com/ Miesten 1935 Luokka:Vuoden 1935 pesäpallo
Mikrovillus

Mikronukkalisäke eli mikrovillus on soluelin, jonka tarkoitus on lisätä epiteelisolujen solukalvojen pinta-alaa. Tämä mahdollistaa solun aktiivisten pumppujen määrän kasvamisen moninkertaiseksi, jonka seurauksena aineiden imeytymispinta-ala moninkertaistuu. Mikrovillukset voivat toimia myös liitoksina eri solujen välillä. Joissain tapauksissa mikrovillukset muuttavat soluun kohdistuvan fysikaalisen ärsykkeen kemialliseksi; tätä tapahtuu mm. korvassa. Mikrovilluksia esiintyy mm. ohutsuolessa sekä munuaistiehyissä. ==Lähteet== Solunetti Luokka:Soluelimet
Maksusuoja

Maksusuoja on velallista suojaava oikeudellinen säännös, jonka perusteella vilpittömässä mielessä toiminut velallinen vapautuu velkakirjaan perustuvasta velastaan maksaessaan velan sille, jolla olettaa olevan velkojan oikeus. Tällainen velkojan oikeus oletetaan olevan sillä, joka pitää haltijavelkakirjaa hallussaan (velkakirjalaki, 622/1947, 13 §) tai määrännäisvelkakirjan haltijalla, joka voi esittää katkeamattoman, itseensä ulottuvan kirjallisten luovutusten sarjan. Velallinen vapautuu sitoumuksestaan, vaikka jälkeenpäin osoittautuisi, ettei velkakirjan haltija ollutkaan oikeutettu saamaan suoritusta. Maksua pidetään pätevänä paitsi milloin velallinen tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää maksun saajan olevan väärä henkilö (velkakirjalaki, 19 §).Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 498–499. ==Lähteet== Luokka:Velvoiteoikeus
Sopimusrikkomus

Sopimusrikkomus on sopimussuhteessa ilmenevä suoritushäiriö, jonka vuoksi sopimussuhteen kehitys ei ole odotetun mukainen. Se ei välttämättä johdu siitä sopijapuolesta, jonka suorituksessa se ilmenee, eikä vastapuoli vättämättä vaadi sen johdosta oikeudellisia seuraamuksia. Häiriötä nimitetään sen sopijapuolen sopimusrikkomukseksi, jonka vastuulla olevasta seikasta se johtuu, eikä siis sen rikkomukseksi, jonka suorituksessa se ilmenee. Sitä sopijapuolta, jonka suorituksessa häiriö ilmenee, nimitetään velalliseksi ja toista sopijapuolta velkojaksi. Sopimusrikkomuksen seuraamuksina käytetään velvoitteen tehosteita, joita ovat esimerkiksi hinnanalennus, luontoissuoritusta koskeva vaatimus, pidättämisoikeus, sopimuksen purku ja vahingonkorvaus. Sopijapuolten vastuun rajoittamiseksi on vedottu muun muassa liikavaikeuteen, mahdottomuuteen, ylivoimaiseen esteeseen ja edellytysoppiin perustuviin väitteisiin. Vastuuta rajoittavat myös kohtuullistaminen ja sosiaaliseen suoritusesteeseen vetoaminen.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 768–770. ==Lähteet== Luokka:Velvoiteoikeus
Varusohjelma

Varusohjelma on tietokoneohjelma, joka mahdollistaa laitteen käytön ja on usein asennettu siihen valmiiksi. Varusohjelmia ovat laitteen alkulatausohjelmat (esimerkiksi bios) ja käyttöjärjestelmä. == Katso myös == * Firmware == Lähteet == Luokka:Ohjelmistotyypit
Kaarina Perola

Kaarina Tellervo Perola (omaa sukuaan Hänninen; s. 24. helmikuuta 1944 Vaajakoski, Jyväskylän mlk) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Hän on työskennellyt dramaturgi-ohjaajana useissa teattereissa eri puolilla Suomea. Hänen lukuisiin ohjaustöihinsä kuuluvat muun muassa Orvokki Aution romaanitrilogiaan perustuva näytelmä Pesärikko sekä Hella Wuolijoen Niskavuori-näytelmät. ==Elämä ja ura== Kaarina Perola syntyi sahaaja Toivo Johannes Hännisen ja liikkeenharjoittaja Esteri Eriikka Hännisen (omaa sukuaan Särkkä) perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964 ja suoritti teatteriohjaajan tutkinnon 1968. Hän jatkoi opintojaan Tampereen yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi 1972. Perolalla on ollut kiinnityksiä useisiin teattereihin: Kuopion Yhteisteatteri 1973–1975, Oulun kaupunginteatteri 1975–1977, Joensuun kaupunginteatteri 1978–1979, Jyväskylän kaupunginteatteri 1979–1985 ja Lappeenrannan kaupunginteatteri 1985–1987, josta hän siirtyi Teatteri 2000:n taiteelliseksi johtajaksi 1987–1990. Hän jatkoi ohjaajantyössä Seinäjoen kaupunginteatterissa 1990–1992, jonka jälkeen hän toimi vapaana taiteilijana vuodet 1993–1998. Vuonna 1998 Perola kiinnitettiin Mikkelin teatteriin.Teatterit ja teatterintekijät 2005, artikkeli Perola, Kaarina Kaarina Perolan ohjaustöihin lukeutuvat muun muassa näytelmät Niskavuoren nuori emäntä, Niskavuoren Heta, Miehen kylkiluu ja Tulitikkuja lainaamassa sekä Rigoletto, Amadeus ja Rouva Dulskan moraali. Uudemmasta tuotannosta hän on ohjannut muun muassa näytelmät Pesärikko ja Liian paksu perhoseksi.http://oppimateriaalit.internetix.fi/fi/avoimet/taiteilijatverkossa/perola/index Perolan näyttämötaiteellisia tulkintoja ovat muun muassa Siipirikko (kappaleessa Niskavuoren Heta), Katri (Työmiehen vaimo) ja Anja (Kirsikkapuisto). Vuonna 1974 Perolalla oli rooli Ilmari Kiannon vaimona Elsa Mariana Mikko Niskasen televisioelokuvassa Kianto – omat koirat purivat. Vuonna 1983 hänellä oli naissivuosa suotyömaan keittäjättärenä Veikko Kerttulan elokuvassa Iso vaalee. Teatterityön ohella Perola työskenteli vuosina 1975–1997 tuntiopettajana Oulun, Jyväskylän ja Tampereen yliopistoissa. 1980-luvun alkupuolella hän toimi Keskisuomalaisen kirjallisuusarvostelijana. Perola on suomentanut kymmenkunta näytelmää, kuten West Side Story ja Punahilkka. Perolalle myönnettiin taiteilijaeläke 2015. Kaarina Perola on ollut naimisissa varatuomari Paavo Perolan kanssa. Hänellä on vuonna 1967 syntynyt poika, Tuomas. ==Lähteet== *Teatterit ja teatterintekijät 2005. ISBN 952-471-629-1. *Oppimateriaalit.internetix.fi *Elonet Kaarina Perola ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Renwick

David Renwick (s. 4. syyskuuta 1951 Luton) on brittiläinen radio- ja televisiokäsikirjoittaja. Hänen tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Toinen jalka haudassa ja Jonathan Creek – illuusioiden mestari. Ennen käsikirjoittajan uraa Renwick työskenteli Luton Newsin toimittajana. Yhteistyössä Andrew Marshallin kanssa hän kirjoitti radiokomedian The Burkiss Way ja televisiosarjat Whoops Apocalypse sekä Alexei Sayle's Stuff. Renwick on myös tehnyt käsikirjoituksia Hercule Poirot -televisiosarjaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * David Renwickin videohaastatteluja Luokka:Brittiläiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anthony Claggett

Anthony Paul Claggett (s. 15. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä. Hän aloitti Major League -uransa vuonna 2009 New York Yankees -seurassa. Detroit Tigers oli kuitenkin varannut hänet jo vuonna 2005. Hän on kotoisin Kaliforniasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anthony Claggett MLB:n sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrzej Śliwiński

Andrzej Józef Śliwiński (6. tammikuuta 1939 – 9. syyskuuta 2009) oli katolisen kirkon puolalainen pappi, joka toimi vuosina 1992–2003 Elblągin hiippakunnan piispana. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1961 ja piispaksi 15. kesäkuuta 1986. Vuosina 1986–1992 hän oli Chełmnon apulaispiispana ja Arindelan titulaaripiispana. == Aiheesta muualla == * Catholic-hierarchy.org: Bishop Andrzej Józef Sliwinski Sliwinski, Andrzej Sliwinski, Andrzej Sliwinski, Andrzej
Väinö Piirainen

Väinö Olavi Piirainen (29. heinäkuuta 1907 Kajaani – 17. joulukuuta 1961 Porvoo) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Väinö Kainuu. Piirainen toimi jatkosodan aikana varusaliupseerina neuvostoliittolaisille siviilivangeille tarkoitetulla Miehikkälän keskitysleirillä. Sodan jälkeen hän julkaisi leiristä kertoneen romaanin jossa leirin henkilökuntaan kuulunut 30-vuotias kersantti rakastui leirillä vankina olleeseen inkeriläistyttöön.Joukkohaudat piilottivat pienen kylän vaietun historian itärajalla – Suomen ainoalle keskitysleirille vietiin 2000 ihmistä, Yle Uutset 19.8.2017 == Teoksia == Omalla nimellä: * Velka : 1-näytöksinen näytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 27. Pori 1935 * Päivä laskee länteen, romaani. WSOY 1937 * Internoidut sydämet, romaani. Tammi 1946 Nimimerkillä Väinö Kainuu: * Suuren veden purjehtija : historiallinen kertomus. Koululaiskirjasto n:o 138. WSOY 1935 * Finnit tulevat : kertomus sotakesästä, romaani. WSOY 1936 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Ale (nimi)

Ale on suomalainen miehen etunimi, Aleksanteri-nimen lyhentymä. Alen nimipäivä on 11. syyskuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Ale on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 180 miehelle ja alle 15 naiselle. == Tunnettuja Aleja == * Ale Holopainen, poliitikko (Maalaisliitto/Keskustapuolue) * Ale Kuoppala, Children of Bodom-yhtyeen kitaristi * Ale Porkka, näyttelijä * Ale Riipinen, voimistelija ja olympiamitalisti * Ale-Einari Riipinen, päätoimittaja * Ale Saarvala, telinevoimistelija ja olympiavoittaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Tähtisumua

Tähtisumua voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tähtisumua, Neil Gaimanin fantasiaromaani vuodelta 1998 * Tähtisumua, elokuvasovitus Gaimanin romaanista vuodelta 2007 * ”Tähtisumua”, amerikkalainen musiikkikappale vuodelta 1929 * Tähtisumua, Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1961 * Tähtisumua, Radio Suomen musiikkiohjelma * Tähtisumua: Unohtumattomia sävelmiä menneestä ajasta, Jake Nymanin musiikkiaiheinen tietokirja. == Katso myös == * Tähtisumu
Ilmari Peitsalo

Oiva Ilmari Peitsalo (20. joulukuuta 1901 Rauma – 29. kesäkuuta 1961 Naantali) Viitattu 11.11.2013 oli suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Peitsalo aloitti uransa vuonna 1919 Porin Työväen Teatterissa. Vuosina 1920–1925 hän oli Turun Työväen Teatterissa, 1926–1927 Viipurin Näyttämöllä, 1928 Imatran Työväen Teatterin johtajana, 1929–1930 Viipurin Työväen Teatterissa ja 1931–1935 Turun sosialidemokraattisen piirijärjestön näytelmäohjaajana, jonka jälkeen hän oli kuolemaansa saakka Turun Teatterin ja sen seuraajan Turun kaupunginteatterin palveluksessa. Vuonna 1938 Peitsalo aloitti Turun teatterin taloudenhoitajana, ja jatkoi samassa tehtävässä vuodesta 1946 lähtien kaupunginteatterissa. Peitsalo teki myös pieniä rooleja kahdeksassa elokuvassa. Viitattu 11.11.2013. Hän kuoli kesäkuussa 1961 Naantalissa Luonnonmaan saaressa. Ilmari Peitsalon puolisoita olivat näyttelijä Ragnhild Leino ja kuiskaaja Ida Miettinen. Ilmarilla ja Idalla oli kolme lasta, joista keskimmäinen oli näyttelijä Eila Peitsalo. Peitsalon isä oli kansanedustaja Otto Peitsalo ja hänen sisaruksistaan tunnettu on toimitusjohtaja Kalervo Peitsalo. == Filmografia == *Poikani pääkonsuli (1940) *Kaksi kivaa kaveria (1944) *Minä jätän sinut (1944) *Pajasta palatsiin (1946) *Irmeli, seitsentoistavuotias (1948) *Laulava sydän (1948) *Hallin Janne (1950) *Sadan miekan mies (1951) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
David Groh

David Lawrence Groh (21. toukokuuta 1939 – 12. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Joe Gerardin roolissa 1970-luvun sarjassa Rhoda, jonka tähtenä oli Rhodan roolissa Valerie Harper. 1980-luvulla Grohilla oli rooli General Hospital -sarjassa. Groh syntyi New Yorkin Brooklynissä ja valmistui Brooklyn Technical High Schoolista sekä Brownin yliopistosta. Hän kuoli munuaissyöpäänDavid Groh, 68; husband on 'Rhoda' Los Angelesissa, Kaliforniassa 68-vuotiaana. Hänellä oli poika Spencer. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Groh, David Groh, David Groh, David
E. F. Juurmaa

Emil Ferdinand Juurmaa (3. huhtikuuta 1901 Viipuri – 10. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen uskonnollinen kirjailija.Juurmaa, E. F. Kirjasampo.fi, viitattu 14.8.2023 == Teokset == * Salaperäinen katoaminen : siirtolaispojan seikkailuja Ruotsissa. Kuva ja sana, Helsinki 1945 * Tuijottavan miehen arvoitus. Kuva ja sana, Helsinki 1945 * Kristuksen sisällinen tunto : Paavo Ruotsalaisen sanoja. Kirjapaja, Helsinki 1948 * Ystävien maa. Herättäjä, Lapua 1959 (hartauskirja) ===Toimittanut=== * Kunniaksi Luojan : virsirunoutta ja suurten mestarien taidetta, toimittanut E. F. Juurmaa. WSOY 1946, 2. painos 1948, 3. painos 1953 * Ihmisen elinpäivät : raamatun runoutta ja suurten mestarien taidetta, toimittanut E. F. Juurmaa. Tammi 1947, 2. painos 1948, 3. painos 1952 * Elämän viittatie : siivekkäitä sanoja ja elämänkuvia suomalaisesta kristillisyydestä, koonnut E. F. Juurmaa. WSOY 1953 * Wilhelmi Malmivaara: Elämän ääni : kirjoitelmia vuosilta 1888–1921, toimittanut E. F. Juurmaa. Kirjapaja, Helsinki 1954 * Suomen kansan kotihartaus : elämän sanaa vuoden joka päivälle, toimittanut E. F. Juurmaa. Tammi 1954 * Salattu viisaus : ajatuksia Paavo Ruotsalaisen, Wilhelmi Malmivaaran & E. W. Pakkalan kirjoituksista ja puheista, koonnut E. F. Juurmaa. WSOY 1955 * Maan yli tuulee : herännäisyyden kuvia kaunokirjallisuudestamme, toimittanut E. F. Juurmaa. Kirjapaja, Helsinki 1956 * Suomen päivä : suurten muistojen kirja, toimittanut E. F. Juurmaa. WSOY 1957 * Viisas vuosi, aforismikokoelma, toimittanut E. F. Juurmaa. Karisto 1961, 2. painos 1991, 3. painos 2001 * Kirkas ehtoo : ajatuksia vanhuudesta, toimittaneet E. F. Juurmaa ja Jauri Juurmaa. Kirjayhtymä, Helsinki 1962 == Lähteet == * (ei arkistoissa) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Martti Lehti

Martti Jooseppi Lehti (12. maaliskuuta 1901 Kuhmalahti – 22. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä J. Kalliomäki. Lehti kävi kauppakoulun Tampereella 1920–1923 ja aloitti työuransa puutavaraliikkeen kirjanpitäjänä ja prokuristina 1924–1929. Vuosiksi 1930–1932 hän siirtyi Heden ja Kumpp. Oy:n toimitusjohtajaksi ja työskenteli samanaikaisesti Vihdin Kirjakauppa Oy:n toimitusjohtajana. Helsinkiläisen Kustannusosakeyhtiö Otavan aikakauslehtiosaston hoitajana Lehti toimi 1932–1934 ja sen jälkeen hän työskenteli Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n palveluksessa aluksi levikkiosaston hoitajana ja sitten toimittajana sekä muissakin tehtävissä. Päätyönsä ohessa Lehti kokosi useita kaskukokoelmia nimimerkillä J. Kalliomäki ja kirjoitti omalla nimellään useita kirjoja. Hän oli lähes koko aikuisikänsä kiinnostunut myös kirjakauppa-alasta. Jo vuonna 1918 hän sai kirjakauppaoikeudet kotipitäjäänsä Kuhmalahdelle käyttäen niitä aina vuoteen 1930 saakka, jolloin hän jatkoi niitä Vihdissä. Otavan ja Yhtyneiden Kuvalehtien palveluksessa ollessaan Lehti teki jatkuvasti yhteistyötä kirjakauppiaskunnan kanssa. == Teoksia == Omalla nimellä: * Uhkaako romahdus? : suoria sanoja spekuloinnista ja inflation syistä. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1945 * Tulemmeko kaikki miljonääriksi? : jokamiehen ajankohtaista talouspolitiikkaa. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1946 * Kenen vuoro? : salapoliisiromaani. Kajava-sarja 1. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1947, uusi painos Seaflower, Helsinki 1997 * Surmanhyppy : salapoliisiromaani. Kajava-sarja 2. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1948, uusi painos Seaflower, Helsinki 1999 * Ihmisryöstäjien jäljillä : poikien seikkailukertomus. Valistus 1949 * Kaskukaruselli, koonnut Martti Lehti. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1956 * Koiranomistajan taskukirja 4, toimittaneet Martti Lehti ja O. Pasanen. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1960 Nimimerkillä J. Kalliomäki: * Kaskuja kansan suusta : Lapatossun, Iiskan ja Parta-Santerin juttuja, koonnut J. Kalliomäki. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1943 * Kaskuja kansan suusta 2, koonnut J. Kalliomäki. Tekijä, Helsinki 1944 * Kaskuja kansan suusta 3–7, koonnut J. Kalliomäki. Tekijä, Helsinki 1944–1947 * Kaskuja kansan suusta 8, koonnut J. Kalliomäki. Tekijä, Helsinki 1947 * Hilpeitä hetkiä, koonnut J. Kalliomäki. Kaskuja 9. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1949 * Aikamme kaskuja, koonnut J. Kalliomäki. Kaskuja 10. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1951 * Uusia aikamme kaskuja, koonnut J. Kalliomäki. Kaskuja 11. Kustannus ja kauppa, Helsinki 1952 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Erkki Pirinen

Eerik Juho (Erkki) Pirinen (30. kesäkuuta 1897 Nilsiä – 30. tammikuuta 1961 Kuopio) oli suomalainen maatyömies ja kirjailija. == Teoksia == * Varjosta aurinkoon, romaani. Kuopion Kansallinen kirjapaino, Kuopio 1950, 2. painos 1951, 3. painos 1951 (Romaanin 3. painos Internet Archivessä) == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Erkki Pirinen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Ceres (täsmennyssivu)

Ceres tarkoittaa seuraavia: * Ceres, kääpioplaneetta ja asteroidi, jota pidettiin planeettana 1800-luvun alussa. * Ceres, roomalainen kasvillisuuden jumalatar * M/S Ceres, uponnut suomalainen rahtilaiva * Ceres, Zürichin yliopiston kehittämä työasema ;Britannian kuninkaallinen laivasto * Ceres- luokka (risteilijä), C-luokan keveiden risteilijöiden alaluokka. *HMS Ceres (1777), Ceres-luokan 18-tykkinen sluuppi *HMS Ceres (1781), Active-luokan 32-tykkinen viidennen luokan alus *HMS Ceres (1809), polttolaiva *HMS Ceres (1833), proomu *HMS Ceres (D59), C-luokan risteilijä *HMS Ceres (tukikohta), huoltoupseerien koulutuskeskus 1946 Wetherbyssä
Jakutianponi

Jakutianponi (, Saxa ata) on pienikokoinen hevosrotu, joka on kotoisin Jakutiasta Venäjältä. Rotu on tyypiltään alkukantainen, ja sen arvellaan polveutuvan tundrahevosesta. Jakutianponi on sopeutunut elämään kylmillä ja lumisilla seuduilla. Se on varmajalkainen ja kasvattaa talvisin paksun turkin. Poneja kasvatetaan maidon ja lihan takia, ja niitä voidaan käyttää ratsuina tai kuormaponeina. Rotu on jakautunut kolmeen alatyyppiin. Alkuperäinen on pohjoinen tyyppi, jota kutsutaan myös nimillä srednekolymskaya ja verhojanskinhevonen. Kaksi muuta tyyppiä ovat pieni ja suuri eteläinen tyyppi. Suurta eteläistä tyyppiä on parannettu risteyttämällä sitä muiden rotujen kanssa. == Katso myös == * Pleistoseenin puisto ==Lähteet== *Jakutianponi Hevosmaailma.netissä , luettu 28.11.2009 Luokka:Venäläiset hevosrodut Luokka:Ponit
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat

Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat on vuonna 1937 perustettu taidetanssin (tanssijat, koreografit, tanssinopettajat) ammattiliitto ja kulttuurijärjestö. Vuodesta 2005 se on toiminut myös sirkustaiteilijoiden edunvalvojana. Liitto on SAK:hon kuuluvan Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton jäsenjärjestö. Vuonna 2009 liittoon kuului noin 800 tanssi- ja sirkusalan ammattilaista ja alan opiskelijaa. STTL toimii alan yhteiskunnallisena ja taiteellisena vaikuttajana sekä kulttuuripoliittisena etujärjestönä, joka kehittää jäsenistön työsuhdeturvaa, työolosuhteita, työllisyyttä sekä tekijänoikeudellista asemaa. Liiton historiassa merkittävässä roolissa ovat olleet alan rakenteiden luominen ja jäsenistönsä ammattikuvan tunnetuksi tekeminen. 2000-luvulla toiminnassa ovat korostuneet taiteilijoiden edunvalvonta ja tekijänoikeuskysymykset. Tanssi- ja sirkustaiteilijoiden työsuhteissa noudatetaan mm. Teatterialan yleissitovaa työehtosopimusta, Ylen freelancer sopimusta, Elokuva- ja tv-tuotantoja koskevaa työehtosopimusta. Tanssinopettajiin noudatetaan Tanssinopettajien yleissitovaa työehtosopimusta. Liitto on Kopioston jäsenjärjestö ja jäsenen antaman valtakirjan valtuuttamana valvoo tekijänoikeuksia. Liitto ottaa aktiivisesti kantaa ja antaa lausuntoja tanssi- ja sirkusalaa koskevissa kysymyksissä. Liitolla on myös rooli ammatti- identiteetin vahvistajana sekä taiteilijaverkoston luojana. Järjestö perustettiin nimellä Suomen Tanssitaiteilijaliitto. Vuonna 1952 nimi muutettiin muotoon Tanssitaiteilijain Liitto, 1963 Suomen Tanssitaiteilijain Liitto ja vuodesta 2013 liiton nimenä on ollut Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat (STST). ==Aiheesta muualla== * http://www.teme.fi/sttl Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:SAK:n jäsenjärjestöt
James Miller

James Jarrett Miller (28. lokakuuta 1963 – 22. syyskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen laskuvarjohyppääjä ja varjoliitäjä. Miller teki tunnetuimman laskuvarjohyppynsä 6. marraskuuta 1993, jolloin hän hyppäsi nyrkkeilykehän laidalle kesken Riddick Bowen ja Evander Holyfieldin välisen nyrkkeilyottelun.http://www.boxrec.com/media/index.php/James_%28Fan_Man%29_Miller Miller totesi myöhemmin tapahtumasta seuraavasti: "It was a heavyweight fight, and I was the only guy who got knocked out." Välikohtauksen vuoksi nyrkkeilyottelu keskeytyi 20 minuutin ajaksi. Noin vuosi Bowen ja Holyfieldin ottelun jälkeen Miller laskeutui Buckinghamin palatsin katolle laskuvarjolla. Tämän jälkeen häntä kiellettiin tulemasta Englantiin ikinä. Miller teki vuoden 2002 syyskuussa itsemurhan. == Lähteet == Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Laskuvarjohyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Viken

Viken voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Vikenin fylke, Norjan lääni, joka syntyi vuoden 2020 lääniuudistuksessa. * Viken, taajama Höganäsin ja Helsingborgin kunnissa, Skånen läänissä, Ruotsissa * Viken, pientaajama Kungsbackan kunnassa, Hallandin läänissä, Ruotsissa * Viken, pientaajama Skellefteån kunnassa, Västerbottenin läänissä, Ruotsissa * Viken, järvi Vaasassa * M/S Viken, suomalainen yhteysalus Paraisilla, Saaristomerellä.
Ruupert Kainulainen

Ruupert (Ruupe) Kainulainen (7. helmikuuta 1886 Suotniemi – 15. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Ruupert Kainulaisen veli oli laulaja ja näyttelijä Iivari Kainulainen. Ruupert Kainulainen kirjoitti tekstit moniin veljensä esittämiin lauluihin. == Teoksia == * Ovelat varkaat : yksinäytöksinen ilveily. Seuranäytelmiä n:o 119. Karisto 1910 (palkittu 3. palkinnolla v. 1910 seuranäytelmäkilpailussa) * Kun hätä on suurin : 2-näytöksinen ilveily. Seuranäytelmiä n:o 130. Karisto 1911 * Kääntymys. Raittiuden ystävien vuorokeskusteluja n:o 19. Raittiuden ystävät, Helsinki 1911 (palkittu kilpakirjoitus) * Karjalan Kannaksella : 3-näytöksinen laulunsekainen kansannäytelmä. WSOY:n näytelmäsarja n:o 46. WSOY 1915, 2. painos 1922 * Laatokan kalastajat : 3-näytöksinen kansannäytelmä lauluineen ja tansseineen. Alkuperäistä näytelmäkirjallisuutta n:o 9 Gummerus 1916 * Rukkaset : 2-näytöksinen näytelmä. Raittiuden ystävien näytelmiä n:o 4. Raittiuden ystävät, Helsinki 1917 * Ylioppilaan kosinta : 1-näytöksinen laulunsekainen kansannäytelmä. Alkuperäistä näytelmäkirjallisuutta n:o 12. Gummerus 1917 * Runotarinoita, riimittänyt Ruupert Kainulainen. Ahjo, Helsinki 1918 * Punainen pakolainen : 3-näytöksinen näytelmä. WSOY:n näytelmäsarja n:o 60. WSOY 1921 * Umppulan urheilijat : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 237. Karisto 1924 * Renk' Kallen urotyö : kolminäytöksinen laulunsekainen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 258. Karisto 1926, 2. painos 1946 * Yön ritari : kolminäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä n:o 259. Karisto 1926 * Salat julki : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Helsinki 1929 * Radioon rallattamassa : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 11. Pori 1933 * Aleksis Kivi : näytelmä. 1937 * Renk' Kalle isäntänä : näytelmä. 1938 * Me pienet, kuvakirja, piirtänyt R. Lahdelma. Oy Kertoma, Helsinki 1943 * Syyskirja 1944. Suomen kodinturva, Helsinki 1944 * Muistojen kirja 1. Suomen kodinturva, Helsinki 1946 * Vesalan veljekset : kaksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä n:o 574. Karisto 1953 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Adenosiinitrifosfataasi

Adenosiinitrifosfataasi, lyhenne ATPaasi, on entsyymi, joka hydrolysoi adenosiinitrifosfaatin (ATP) adenosiinidifosfaatiksi (ADP) ja samalla vapautuu ortofosfaatti (Pi) ja energiaa. ATPaasit voidaan jakaa eri ryhmiin: P-tyypin ATPaasit, V-tyypin ATPaasit ja F-tyypin ATPaasit eli ATP-syntaasit. Entsyymiryhmän EC-numero on 3.6.1. Monet ATPaasit ovat solukalvoilla sijaitsevia kalvoproteiineja. Niiden tehtävänä usein joko tuottaa ATP- molekyyleistä energiaa, tai sitoa konsentraatiogradientin avulla energiaa ionien siirtyessä gradientin potentiaalienergian avulla ATPaasien läpi. Toisin sanoen ATPaasit joko tekevät mekaanista työtä tai sitovat liike-energiaa ATP- molekyyleihin. Natrium-kaliumpumppu ja vetyionipumppu ovat P-tyypin adenosiinitrifosfataaseja. F-tyypin ATPaasit katalysoivat vastakkaista reaktiota ja muodostavat ATP:tä ADP:stä ja ortofosfaatista. ==Katso myös== *oksidatiivinen fosforylaatio ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hydrolaasit
Monohybridiristeytys

Monohybridiristeytyksessä seurataan yhden ominaisuuden periytymistä jälkeläisille. Ominaisuuden periytymisen selvittämisessä voidaan käyttää Punettin neliötä, johon sijoitetaan naaras- ja koiraspuoleisen "vanhempien" alleelit (A tai a). Yhdistämällä yksittäiset alleelit alleelipareiksi saadaan selville jälkeläisten mahdolliset genotyypit ja niiden todennäköisyydet. Genotyypeistä voidaan edelleen määrittää risteytyksen tuloksena saatujen yksilöiden erilaiset fenotyypit ja niiden todennäköisyydet. 1800-luvulla Gregor Mendel suoritti mono- ja dihybridiristeytyksiä erilaisilla herneillä ja niiden kukilla. Mendelin hernekokeissa violettikukkaisuus dominoi valkokukkaisuutta ja risteyttämällä monohybridiristeytyksellä Punettin neliössä puhtaita linjoja edustavat violetti- ja valkokukkainen herne ovat kaikki jälkeläiset 100% todennäköisyydellä violettikukkaisia. Risteyttämällä edelleen kaksi edellisessä risteytyksessä saatua violettikukkaista hernettä saadaan tulokseksi violetti- ja valkokukkaisia herneitä lukusuhteessa 3:1, sillä risteyttämällä kaksi heterotsygoottista violettikukkaista hernettä resessiivinen kukan väri tulee esiin 25% todennäköisyydellä jälkeläisyksilöissä. Tästä tulee niin kutsuttu monohybridisuhdeluku 3:1. Hieman monohybridiristeytyksen kaltaisessa dihybridiristeytyksessä tutkitaan kahden ominaisuuden periytymistä. Luokka:Perinnöllisyystiede
Tarponikalat

Tarponikalat (Elopiformes) on viuhkaeväisten luokkaan kuuluva kalalahko, johon kuuluu kaksi heimoa: hopeakalat (Elopidae) ja tarponit (Megalopidae) Vaikka hopeakaloja kutsutaan englanniksi ja saksaksi ”naiskaloiksi” (, ), niitä ei pidä sekoittaa suomeksi naiskaloiksi nimettyyn sukulaislahkoonsa Albuliformes. Tarponikalojen lahkoon kuuluu yhteensä yhdeksän nykyisin elävää lajia.http://www.fishbase.org/Summary/OrdersSummary.php?order=Elopiformes Tarponikalojen läheisimpiä sukulaisia ovat Albuliformes-lahkon naiskalat ja trissat. Tarponikalojen kuono on kuitenkin naiskaloista poiketen selvästi ylöspäin työntyvä. Naiskalojen tapaan tarponikalat kykenevät hengittämään ilmaa uimarakkoonsa, minkä ansiosta ne voivat tulla toimeen vähähappisissakin vesissä. Sekä tarponi- että naiskalat kuuluvat samaan ylälahkoon Elopomorpha, johon kuuluvat myös ankeriaskalat. Tarponikalat edustavat koko ylälahkon lajien kantamuotoja. Kaikkien tämän ryhmän kalalajien elämänkiertoon kuuluu nauhamainen leptocephalus-toukka, joka ei lainkaan muistuta aikuista kalaa. Lahkon suurikokoisin ja tunnetuin laji on Atlantin valtameren rannikkoalueilla elävä tarponi (Megalops atlanticus), joka voi kasvaa jopa 2,5 metrin mittaiseksi ja painaa 160 kiloa. ==Lähteet== *
Hyvinkään konepaja

Hyvinkään konepaja oli VR:n konepaja Hyvinkäällä pari kilometriä rautatieasemasta pohjoiseen pääradan itäpuolella Sahanmäessä. Konepaja oli toiminnassa vuodesta 1949 vuoteen 2018, jolloin se suljettiin. Jo vuodesta 1944 asti paikkakunnalla oli toiminut Viipurista siirretty Karjalan konepaja. Hyvinkään konepaja korvasi tilanahtaudesta kärsineen Helsingin konepajan, jonka toiminnot siirrettiin sinne 1950-luvun alussa.Pasilan konepaja – rakennushistorian selvitys ja inventointi – alue ja kaupunkirakenne, s. 33 VR- Yhtymä 2012. Viitattu 1.5.2021. Konepajalla huollettiin VR:n veturi- ja vaunukalustoa sekä tehtiin saneerauksia ja luokkakorjauksia. Hyvinkään konepaja saneerasi muun muassa Dr14-sarjan dieselveturit ja Sm1- ja Sm2-sarjojen sähköjunat sekä rakensi Sv1- ja Dr15-koeveturit. Viimeisimpiä töitä olivat Dv12-sarjan D12-korjaus sekä viimeisten Sm2-junien saneeraus. Hyvinkäällä on myös romutettu lukuisia veturisarjoja, viimeisimpinä Dv15- ja Dv16-sarjojen veturit. Lisäksi konepajalla lojuu monia vanhoja ja huonokuntoisia vetureita, muun muassa viimeinen jäljellä oleva Hr11 sekä viimeinen VR:lle valmistunut höyryveturi Tr1 1096. Marraskuussa 2016 alkaneiden yhteistoimintaneuvottelujen päättymisen jälkeen, tammikuussa 2017, VR Group ilmoitti sulkevansa Hyvinkään konepajan vuoden 2018 loppuun mennessä. Syyksi ilmoitettiin kustannusäästöt ja kiristyvä kilpailutilanne. Osalle työntekijöistä tarjottiin tehtäviä Helsingin varikolta ja vain 11 henkilöä tuli irtisanotuksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen rautatieliikenne Luokka:Suomen teollisuushistoria
Pilkkaviuhtoja

Pilkkaviuhtoja (Tachyeres patachonicus, aik. Oidemia patachonica) on eteläamerikkalainen sorsalintu. == Koko ja ulkonäkö == Pilkkaviuhtojan pituus 66–71 senttimetriä ja paino 2 250–3 200 grammaa. Se on hanhen kokoinen, lentotaidoltaan kömpelö sorsa – suvun muut kolme lajia ovat lentokyvyttömiä. Pilkkaviuhtojan höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen ja päässä erottuu valkoinen silmäkulmajuova. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä. == Levinneisyys == Pilkkaviuhtojat elävät Etelä-Amerikan eteläosassa eli Chilen ja Argentiinan eteläisimmillä rannikoilla sekä Tulimaassa ja Falklandsaarilla. Sen elinympäristön pinta-ala on noin miljoona neliökilometriä ja maailmanpopulaation koko 7 300–18 000 yksilöä. == Elinympäristö == Pilkkaviuhtojien pesimäaikaisena elinympäristönä ovat sisämaan järvet, lammet ja joet, paikoin myös merenlahdet. Pesimäajan ulkopuolella laji viihtyy merellä. == Lisääntyminen == Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa ja naaras munii tavallisimmin seitsemän kermanväristä munaa, joita se hautoo 30–40 päivää. == Ravinto == Pilkkaviuhtojan ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä. == Lähteet == * IBC (valokuva) === Viitteet === Luokka:Sorsat
Franklin J. Schaffner

Franklin James Schaffner (30. toukokuuta 1920 – 2. heinäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän nousi kuuluisuuteen ohjattuaan muun muassa menestyselokuvat Papillon, Panssarikenraali Patton ja Apinoiden planeetta. Hän kuoli keuhkosyöpään heinäkuussa vuonna 1989. == Filmografia (ohjaajana) == * Ei ruusuja morsiamelle (The Stripper, 1963) * Paras mies voittaa (The Best Man, 1964) * Sotalordi (The War Lord, 1965) * Kaksoisvakooja (The Double Man, 1967) * Apinoiden planeetta (Planet of the Apes, 1968) * Panssarikenraali Patton (Patton, 1970) * Nikolai ja Aleksandra (Nicholas and Alexandra, 1971) * Papillon (1973) * Saaret ja virta (Islands in the Stream, 1976) * Brasilian pojat (The Boys from Brazil, 1978) * Sfinksi (Sphinx, 1980) * Bravo, Giorgio (Yes, Giorgio, 1982) * Lionheart (1987) * Welcome Home (1989) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Viuhtojat

Viuhtojat (Tachyeres) on eteläamerikkalainen sorsasuku. Niiden elinympäristöä ovat mantereen eteläosan vesistöt ja niitä tavataan sekä sisävesissä että valtamerellä. Ne ovat saaneet nimensä tavastaan juosta veden poikki viuhtoen siivillään kuin siipirataslaivat. Kolme lajeista on lentokyvyttömiä ja pilkkaviuhtojakin on huono lentäjä ja pysyttelee enimmäkseen vedessä. Viuhtojiin kuuluu neljä lajia: * Pilkkaviuhtoja, Tachyeres patachonicus * Isoviuhtoja, Tachyeres pteneres * Tyrskyviuhtoja, Tachyeres brachypterus * Valkopääviuhtoja, Tachyeres leucocephalus == Lähteet == Luokka:Sorsat
Isoviuhtoja

Isoviuhtoja (Tachyeres pteneres) on eteläamerikkalainen lentokyvytön sorsa. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus 65–78 cm ja paino 3,5–7 kg. Se on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa. Sen höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen sekä nokka ja jalat oranssit. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, koiras on kookkaampi. == Levinneisyys == Isoviuhtojat elävät Etelä-Amerikan eteläisimmillä rannikoilla Tulimaassa ja Kap Hornissa. Sen elinympäristön ala on noin 120 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. == Lisääntyminen == Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa ja naaras munii tavallisimmin kuusi munaa, joita se hautoo noin kuukauden. Laji on sukukypsä kolmevuotiaana. == Ravinto == Ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä. == Lähteet == * IBC (valokuva) === Viitteet === Luokka:Sorsat
Jennifer Zietz

Jennifer Zietz (s. 14. syyskuuta 1983 Rostock DDR) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustuksessa tai keskikentällä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Zietz esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa tammikuussa 2005. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 2009. Seuratasolla Zietz edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia. Hän on voittanut Mestarien liigan vuonna 2010, UEFA Cupin vuonna 2005, Saksan mestaruuden vuosina 2004, 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Saksan cupin vuosina 2004, 2005 ja 2006. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ursula Holl

Ursula Holl (s. 26. kesäkuuta 1982 Würzburg) on saksalainen, peliuransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa viisi maaottelua. Holl pääsi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkuepelaajana kentälle maaliskuussa 2007. Hän on varamaalivahtina voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2009. Pekingin 2008 olympialaisissa hän saavutti pronssia. Vuosina 2000 ja 2001 hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Seuratasolla Holl edusti viimeisenä kautenaan SG Essen-Schönebeckia. Hänen aiempia seurojaan olivat TSV Uengershausen, FSV Frankfurt, 1. FFC Frankfurt, SC 07 Bad Neuenahr ja FCR 2001 Duisburg. Hän voitti UEFA Cupin vuosina 2002 ja 2006, Saksan mestaruuden vuosina 2001, 2002, 2003 ja 2007 sekä Saksan cupin vuosina 2001, 2002, 2003, 2007 ja 2010. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mitte (Duisburg)

Mitte on Duisburgin osa-alue (). Se kattaa kaupungin keskustan ja siellä asuu noin 106 000 ihmistä, mikä tekee Mittestä Duisburgin suurimman osa-alueen. Mittessä sijaitsee Duisburgin kaupungintalo CityPalais, Duisburgin kaupunginteatteri ja useita merkittäviä museoita. ==Kaupunginosat== Mitte jakautuu edelleen yhdeksään kaupunginosaan (), jotka ovat Altstadt, Dellviertel, Duissern, Hochfeld, Kaßlerfeld, Neuenkamp, Neudorf-Nord, Neudorf- Süd ja Wanheimerort. ==Lähteet== Luokka:Duisburg
Toukokuun 7 päivää

Toukokuun 7 päivää () on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen poliittinen jännityselokuva, jonka on ohjannut John Frankenheimer. Elokuva perustuu Fletcher Knebelin ja Charles W. Bailey II:n romaaniin Seitsemän toukokuun päivää. Tarinassa sotilasjohto suunnittelee presidentin syrjäyttämistä. Elokuva oli kahden Oscarin ehdokkaana: lavastuksesta ja Edmond O’Brien miessivuosasta.Popculturemadness ==Näyttelijät== == Arvioita== Ilta- Sanomien Timo Malmin mukaan Frankenheimerin älykäs trilleri on sekä uskottava että profeetallinen: vallankaappaushankkeen kuvaus jää miltei jälkeen todellisuudesta, kun ottaa huomioon, minkä vaikutusvallan ”haukat” saivat Yhdysvalloissa Vietnamin sodan aikaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1964 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset poliittiset trillerit Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:John Frankenheimerin ohjaamat elokuvat
Ewa Kłobukowska

Ewa Janina Kłobukowska (s. 1. lokakuuta 1946 Varsova) on entinen puolalainen pikajuoksija. Hän voitti Tokion olympialaisissa 1964 kultaa naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pronssia 100 metrin juoksussa tuloksella 11,6 s. Kłobukowska teki 100 metrin maailmanennätyksen Prahassa 1965 ajalla 11,1 sekuntia. Hänet kuitenkin asetettiin kilpailukieltoon 1967 sukupuolitestin tulosten perusteella. Lääkärit totesivat tuolloin, että Kłobukowska ei ole nainen, koska hänellä on ”yksi kromosomi liikaa”. Tarkkaa tietoa siitä, mistä kromosomista oli kysymys, ei paljastettu. Näin Kłobukowskasta tuli ensimmäinen olympiaurheilija, joka ei läpäissyt kromosomitestiä. Vuosia myöhemmin Kłobukowska tuli raskaaksi ja synnytti pojan. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melkein kuollut

Melkein kuollut on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1974. Elokuvan esittäminen oli Suomessa kokonaan kielletty vuoteen 2000 asti.Elonet == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1974 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:John Frankenheimerin ohjaamat elokuvat
Nokia 6300i

Nokia 6300i on Nokian valmistama ja alkukesästä 2008 esitelty ja myyntiin tullut matkapuhelinmalli. Nokia 6300i on Nokian ensimmäinen Series 40 -alustaan pohjautuva matkapuhelin, joka sisältää VoIP-tuen. Puhelimesta löytyvä WLAN-tuki on käytettävissä kaikissa ohjelmissa (sisältäen Java- ohjelmat).http://www.gsmarena.com/nokia_6300i-2331.php == Katso myös == * Luettelo Nokian tuotteista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Käyttöohjeet * Nokia 6300i - Tuki Luokka:Nokian matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2008 matkapuhelimet
Tyrskyviuhtoja

Tyrskyviuhtoja (Tachyeres brachypterus) on Falklandinsaarten kotoperäinen sorsalaji. == Koko ja ulkonäkö == Tyrskyviuhtojan pituus on 61–74 cm ja paino 3,4–4,2 kg. Se on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa, jota on maastossa vaikea erottaa samannäköisestä pilkkaviuhtojasta. Lajin höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen ja nokka sekä jalat keltaiset. Sukupuolet ovat erinäköisiä ja koiras on kookkaampi. == Esiintyminen == Tyrskyviuhtojat elävät Falklandinsaarilla 12 000 neliökilometrin suuruisella alalla ja populaation koko on 27 000–48 000 yksilöä. Se lienee saarten runsain sorsalintu, joka esiintyy lähes kaikilla rannoilla. == Elinympäristö == Valtameren saarten rannat. == Lisääntyminen == Pesintä tapahtuu syys-joulukuussa. Parin reviiri on rantakaistaleen pätkä, jota ne vartioivat tarkkaan. Pesä on maassa ja naaras munii 5–10 munaa, joita se hautoo 28–40 päivää. == Ravinto == Ruokavalio koostuu pääasiassa äyriäisistä ja nilviäisistä. == Lähteet == * Birds of the Falkland Islands * IBC (valokuva) === Viitteet === Luokka:Sorsat
Marley ja minä

Marley ja minä () on toimittaja John Groganin kirjoittama omaelämäkerrallinen kirja.Uudet Kirjat: Marley ja minä - Grogan, John Se on julkaistu vuonna 2005. Kirja kertoo Groganin ja hänen perheensä elämästä ja ihmissuhteista 13 vuoden aikana, kun heillä on Marley-niminen koira. Marley, keltainen labradorinnoutaja, on kuvattu liikeherkäksi, vallattomaksi ja muutenkin hallitsemattomaksi koiraksi. Se on vahva, aina nälkäinen, innokas ja aktiivinen. Vuonna 2008 ilmestyi kirjaan perustuva elokuva Marley & Me, jonka on ohjannut David Frankel. == Lähteet == Luokka:Omaelämäkerrat Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Dixie-Daisy ja murhamysteeri

Dixie-Daisy ja murhamysteeri () on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1943.Elonet Se kertoo kahden stripparin murhasta newyorkilaisen burleskiteatterin takahuoneessa. Elokuva oli Oscar- ehdokkaana draama- tai komediaelokuvaan sävelletystä alkuperäisestä musiikista. == Pääosissa == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoden 1943 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:William A. Wellmanin ohjaamat elokuvat
8 Diagrams

8 Diagrams on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. joulukuuta 2007 SRC Recordsin kautta. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 25. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Robert Christgau: A–Rober Christgau review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Wu-Tang Clanin albumit
Joensuun talouskoulu

Joensuun talouskoulu perustettiin Joensuussa vuonna 1919, ja se toimi tällä nimellä vuoteen 1983. Sen alkuperäinen tehtävä oli perheenemäntien kouluttaminen. Talouskoulu toimi Joensuun Marttayhdistyksen talouskouluna vuoden 1983 omistajavaihdokseen asti. Tällöin talouskoulu siirtyi Pohjois- Karjalan ammatillisten oppilaitosten kuntainliiton oppilaitokseksi ja nimi muutettiin Joensuun kotitalousoppilaitokseksi. Vuonna 1987 nimeksi tuli Joensuun koti- ja laitostalousoppilaitos. 1990-luvulla oppilaitos tuli osaksi Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymää. Talouskoulu on osa Pohjois-Karjalan ammattiopisto Joensuun matkailu-, ravitsemis- ja talousalaa. Talouskoulun rakennus tunnetaan nyt myös Niskala-nimisenä yksikkönä. Lukuvuonna 2008-2009 jäi varsinainen talouskoulu-linja ensimmäisen kerran toteutumatta. Syksyllä 2009 lukukauden kestävä talouskoulukurssi oli kuitenkin oppilaitoksen ohjelmassa. Talouskoulu sai oman rakennuksen vuonna 1932. Arkkitehti Jalmari Peltosen suunnittelema rakennus sijaitsee kaupungin keskustassa Koulukadulla. Koulua on laajennettu 1980-luvulla, muun muassa opetusravintola Kiesa on tontin Kalevankadun puoleisella sivulla. Vanhan rakennuksen peruskorjaus valmistui 1991. ==Lähteet== Pekka Kauppinen: Kotiliesiltä suurkeittiöihin. Joensuun talouskoulu 1919-1983 Luokka: Joensuun oppilaitokset
Bruce Oreck

Bruce J. Oreck (s. 3. tammikuuta 1953 New York City) on yhdysvaltalainen kiinteistösijoittaja, liikemies ja diplomaatti, joka toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä syksystä 2009 heinäkuuhun 2015. Hänen seuraajansa oli Charles C. Adams Jr. Oreck syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hän on asunut myös New Orleansissa ja Boulderissa, Coloradossa. Ammatiltaan hän on kiinteistösijoittaja ja ympäristöasioihin erikoistunut juristi ja liikemies. Hän on perustanut ilmaston lämpenemistä kiihdyttävien hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävän Zero Carbon Initiative -järjestön sekä työskentellyt lakimiehenä yli 25 vuotta, edustaen monia amerikkalaisia suuryrityksiä. Hän on myös kirjoittanut useita kirjoja verotuksesta. Oreck on pitkäaikainen kehonrakennuksen harrastaja, ja hän on voittanut useita Coloradon mestaruuksia. Hän on harrastanut myös miekkailua, soutamista ja juoksua sekä mineraalien keräilyä. Suurlähettiläskautensa jälkeen Oreck on asunut osittain Suomessa ja toiminut osa-aikaisena luennoitsijana Aalto-yliopistossa. Hänellä on asunto Helsingissä ja useita asuntoja ympäri maailman. Vuonna 2018 hän osti Pasilan konepajan Helsingissä 11 miljoonalla eurolla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläät Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Feel My Power

Feel My Power on hip hop -artisti MC Hammerin debyyttilevytys. Albumin tuotti Felton Pilate, ja levy-yhtiö oli Bustin' Track, joka meni MC Hammerin levyn jälkeen vararikkoon, kun artisti siirtyi Capitolin listoille. Albumia myytiin 60 000 kappaletta, ja albumi oli täydellinen ponnahduslauta MC Hammerin uralle. == Kappaleet == #That's What I Said #Ring 'Em #Get It Started #Feel My Power #The Thrill Is Gone #Mix It, Toss It & Bust It #The Son of a King #Brother Versus Brother #I Can Make It Better Luokka:MC Hammerin albumit Luokka:Vuoden 1986 esikoisalbumit
Wrightin osavaltionyliopisto

Wrightin valtionyliopisto () on julkinen yliopisto Ohiossa Yhdysvalloissa, jonka kampusalue sijaitsee Fairbornissa, vaikka sen postiosoite onkin Daytonissa. ==Historia== Wrightin yliopisto perustettiin 1964 Miamin ja Ohion osavaltionyliopistojen haarakampukseksi. Nykyinen nimi valittiin Wrightin veljesten kunniaksi, jotka olivat olleet Daytonin asukkaita. Vuonna 1967 se täytti osavaltion yliopistolta vaatimat kriteerit. ==Tiedekunnat== *Kasvatustieteet *Kauppatieteet (Raj Soin College of Business) *Luonnontieteet *Lääketiede (Boonshoft School of Medicine) *Terveystiede *Tietojenkäsittelytiede *Vapaat taidot Luokka:Dayton Luokka:Ohion yliopistot ja korkeakoulut