EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Allan Gordon Bell

Allan Gordon Bell (s. 1953 Calgary) on kanadalainen säveltäjä. Hän sai musiikin maisterin arvon Albertan yliopistosta, jossa hänelle opettivat sävellystä Violet Archer, Malcolm Forsyth ja Manus Sasonkin. Hän opiskeli sävellystä myös Banff Centressä opettajinaan Jean Coulthard, Bruce Mather ja Oskar Morawetz. Bell on ottanut vastaan sävellystilauksia muun muassa Canada Council for Artsilta ja CBC:lta. Hänen musiikkiaan on esitetty myös Israelissa, Japanissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.The Living Composers Project: Allan Gordon Bell Bell on toiminut Calgaryn yliopiston musiikin teorian ja sävellyksen professorina vuodesta 1983. Vuonna 2012 hänestä tehtiin Order of Canadan jäsen.The Governor General of Canada: Governor General to Invest 44 Recipients into the Order of Canada Vuonna 2014 hän sai Juno-palkinnon kamariteoksestaan Field Notes.Calgary Herald: Calgary composer Allan Bell wins first Juno Award Bellin muiden teosten joukossa ovat Konsertto kahdelle orkesterille (1988), Danse sauvage pianolle (1996) ja kamariooppera Turtle Wakes (2001). Hänen jousikvartettonsa Arche II lähetettiin Kansainväliseen säveltäjärostrumiin. Hän sai Kanadan kuoronjohtajaliiton palkinnot kuoroteoksistaan vuosina 1994 ja 1999.Canadian Music Centre: Allan Gordon Bell: Biography == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basile Boli

Basile Boli (s. 2. tammikuuta 1967 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolaissyntyinen ranskalainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija ja nykyinen televisiokommentaattori. Oikeajalkaisen Bolin pelipaikka oli keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Boli edusti AJ Auxerrea vuodet 1983-1990. Tuona aikana hän pelasi Ligue 1:ssä yli 250 ottelua. Vuonna 1990 Boli siirtyi Olympique de Marseillen riveihin. Boli voitti seuran kanssa Ligue 1:n vuosina 1991 ja 1992. Kauden 1992-1993 Mestareiden liigan eli ensimmäisen kauden finaalissa AC Milania vastaan Boli teki ainoan maalin ja johdatti Marseillen 1-0-voittoon. Vuonna 1994 Boli siirtyi skottilaiseen Rangers FC:hen, jota hän edusti vain kauden ajan, ennen kuin palasi takaisin Ligue 1:een ja monacolaiseen AS Monacoon. Boli viihtyi Monacossakin vain kauden, ennen kuin siirtyi 1996 Japanin J. Leaguen Urawa Red Diamondsiin, jossa hän lopetti uransa vuonna 1997. == Maajoukkueura == Boli pelasi Ranskan jalkapallomaajoukkueessa 45 ottelua viimeistellen yhden maalin vuosina 1986-1993. Hän kuului Ranskan joukkueeseen vuoden 1992 EM-kisoissa. == Pelaajauran jälkeen == Pelaajauransa jälkeen Boli on vaikuttanut muun muassa Ranskan politiikassa ja osallistunut UMP-puolueen toimintaan ja tuki Nicolas Sarkozyn vaalikampanjaa vuonna 2007. Syyskuussa 2015 Boli siirtyi Olympique Marseillen palvelukseen hoitamaan seuran suhdetoimintaa.Basile Boli ambassadeur de l'OM Huhtikuussa 2016 hänestä tuli seuran urheilutoiminnan koordinaattori.Basile Boli ambassadeur de l'OM == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/14200/Basile_Boli.html ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heimano Bourebare

Heimano Bourebare (s. 15. toukokuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjan AS Dragonia. Oikeajalkaisen Bourebaren pelipaikka on keskikenttäpelaaja. Hän on 180 senttimetriä pitkä. Bourebare kuuluu Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == Bourebare on pelannut koko uransa kotimaansa sarjassa. Vuodet 2008-2009 hän edusti AS Taravao AC:tä. Vuonna 2009 hän siirtyi AS Tefanaan, jossa hän voitti kaksi maansa mestaruutta ja hävisi kerran OFC Champions Leaguen finaalin, vuonna 2012. Samana vuonna Bourebare siirtyi AS Mont-Doreen, josta hän siirtyi vuonna 2013 nykyiseen seuraansa AS Dragoniin. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Bourebare pelasi ensimmäisen pelinsä vuonna 2010. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti Oseanian-mestaruuden vuonna 2012 ja pääsi näin pelaamaan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Itse cupissa Bourebare pelasi kahdessa ottelussa, kun Tahiti hävisi kaikki kolme otteluaan murskalukemin ja putosi jatkosta. == Lähteet == * * http://www.national-football- teams.com/player/40055/Heimano_Bourebare_1.html * http://www.fifa.com/confederationscup/players/player=307062/index.html Luokka:Tahitilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neílton

Neílton Meira Mestzk (eli Neílton; s. 17. helmikuuta 1994 Nanuque) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Campeonato Brasileiro Série A:ssa pelaavaa Cruzeiroa. Oikeajalkainen Neílton on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Ura == Neíltonin kasvattajaseura on Santos FC. Hän debytoi Série A:ssa toukokuussa 2014 Botafogoa vastaan. Häntä kutsuttiin uudeksi Neymariksi. Kesäkuussa 2014 Neílton teki avausmaalinsa liigassa Criciúmaa vastaan. Samana kesänä hän siirtyi niin ikään Série A:ssa pelaavaan Cruzeiroon neljävuotisella sopimuksella. == Lähteet == * Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alvin Tehau

Alvin Tehau (s. 10. huhtikuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa nykyisin maansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Vasenjalkainen Tehau on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on 186 senttimetriä pitkä. Tehau pelaa Tahitin jalkapallomaajoukkueessa, jossa myös hänen veljensä Jonathan ja Lorenzo Tehau sekä serkkunsa Teaonui Tehau pelaavat. == Ura == Tehau on pelannut koko uransa kotimaansa sarjassa. AS Tefanaa hän on edustanut vuodet 2009-2011 ja uudelleen vuodesta 2012 alkaen. Vuonna 2011 Tehau edusti sekä indonesialaista Atjeh Unitedia, että belgialaista BX Brusselsia, jossa hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan peliäkään. AS Tefanan riveissä Tehau on voittanut kahdesti Tahitin mestaruuden ja hävinnyt kerran OFC Champions Leaguen finaalin, vuonna 2012. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Tehau on pelannut vuodesta 2010 alkaen. Hän oli mukana voittamassa Tahitille Oseanian mestaruutta vuonna 2012, joka takasi joukkueelle paikan vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin. Cupissa Tehau pelasi kahdessa pelissä. Tahiti hävisi kaikki kolme peliään murskalukemin. Tehau on tehnyt 18 pelaamassaan maaottelussa kuusi maalia. == Lähteet == * * http://www.fifa.com/confederationscup/players/player=307076/index.html * http://www.national-football-teams.com/player/40056/Alvin_Tehau.html Luokka:Tahitilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hupsu kreivitär

Hupsu kreivitär (La Folle de Chaillot) on ranskalaisen Jean Giraudoux’n kirjoittama näytelmä vuodelta 1943, jonka kantaesitys tapahtui kirjailijan kuoleman jälkeen 1945. Se on kaksinäytöksinen komedia ja noudattaa Aristoteleen Runousopista johdettua kolmen ykseyden sääntöä, jonka tekivät tunnetuksi Pierre Corneille ja Jean Racine: juoni on yhtenäinen ilman sivujuonia, tapahtumapaikka pysyy samana läpi teoksen, ja tapahtumat sijoittuvat yhden vuorokauden ajanjaksolle. Näytelmän kantaesitys tapahtui 1945 Pariisin Théâtre de l'Athénéessa, jonne sen ohjasi Louis Jouvet. ==Juoni== Joukko yhteiskunnan vallanpitäjiä ja liikemiehiä uskoo löytäneensä öljyä Pariisin keskustan maaperästä ja kaavailee ryhtyvänsä porauksiin alueen asukkaista ja kulttuurisesta merkityksestä piittaamatta. Heidän vastaansa asettuu Aurelia, ”Chaillot’n hullu nainen”, joka muiden kaupunginosien vihaisten vanhojen naisten tuella järjestää mielikuvituksellisen oikeudenkäynnin, jossa miehet tuomitaan. Aurelia houkuttelee heistä yhden kerrallaan laskeutumaan maan alle öljyntuoksua kohti pitkin portaikkoa, jolta ei ole paluuta. ==Versioita== Bryan Forbes on ohjannut näytelmästä vuonna 1969 ensi-iltansa saaneen elokuvan Hupsu kreivitär, jonka pääosaa näyttelee Katharine Hepburn.. Viitattu 11.11.2014. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset näytelmät
Muuramen pedofiilirinki

Muuramen pedofiilirinki on pääosin Keski-Suomen maakunnassa sijaitsevassa Muuramessa vuodesta 2004 vuoteen 2008 tapahtuneiden lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten vyyhti. Vyyhtiä luonnehditaan yhdeksi Suomen historian törkeimmistä seksuaalirikosvyyhdeistä. Rikoksessa muassa äiti käytti hyväkseen omia tyttäriään ja välitti heitä miehille internetin välityksellä. Tapauksesta tuomittiin nainen, hänen avopuolisonsa ja neljä muuta miestä. == Tuomio == Nainen, joka hyväksikäytti kahta tytärtään ja välitti heitä miehille muun muassa internetin kautta sai 7 vuoden ehdottoman tuomion. Hänen avopuolisonsa tuomittiin kymmenen vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Perheen miestuttava, joka oli hyväksikäyttänyt myös omaa tytärtään sai kahdeksan vuoden ehdottoman tuomion. Kolme muuta miestä sai ehdolliset tuomiot. Rikosnimikkeinä olivat törkeä raiskaus ja törkeä lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö, lapsen seksuaalinen hyväksikäyttöä sekä lapsipornon hallussapito. Viisi tuomituista valitti hovioikeuteen. Hovioikeus piti tuomiot samana lukuun ottamatta sitä, että nainen tuomittiin hovissa alentuneesti syyntakeisena, mutta hänen vankeusrangaistusta ei muutettu. Yhden tuomitun miehen vankeusrangaistusta alennettiin kahdeksasta vuodesta seitsemään ja puoleen vuoteen. == Jatkotuomio ja opinnot== Kahdeksan vuoden tuomion saaneella toisella päätekijällä on diakonin koulutus. Ennen tuomiota hän työskenteli ja toimi harrastuksissaan lasten parissa ja oli vuosia töissä lastenkodissa. Tietoon ei kuitenkaan tullut, että hän olisi käyttänyt hyväkseen lapsia näissä tilanteissa. Vuonna 2014 nousi kohu kymmenen vuoden tuomion saaneen toisen päätekijän opiskelusta Tampereen yliopistossa. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa sosiaalitieteitä ja halusi tehdä kandidaatintutkielmansa tieteellisestä ja kulttuurisesta suhtautumisesta onaniaan. Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikön johtaja kuitenkin kielsi tutkielman teon aiheesta pitäen sitä epäsopivana aiheena tekijän taustan takia. Vuonna 2015 tämä päätekijä tuomittiin vuosina 1999—2002 tapahtuneesta törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä kahden vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Muiden opiskelijoiden kieltäydyttyä opiskelemasta kyseisen päätekijän kanssa samoilla kursseilla, Tampereen yliopisto päätti kieltää henkilöä osallistumasta graduseminaariin ja siirsi hänet yksilöopetukseen. Päätekijä nosti syrjintäsyytteen yliopiston dekaaneja vastaan. Tutkinnan mukaan yliopistolla oli kuitenkin laaja harkintavalta opintojen järjestämisessä ja syyttäjä päätti olla nostamatta syytettä syrjinnästä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seksuaalirikostapaukset Luokka:2000-vuosikymmenen rikokset Suomessa Pedofiilirinki
Kelantanin sulttaani

Kelantanin sulttaani on Malesian Kelantanin osavaltion hallitsija. Sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana. == Historia == Kelantan oli historiallinen voimakas valtio, jolla oli kauppayhteyksiä Kiinan, Intian ja Siamin suunnalta tulleiden sivilisaatioiden kanssa. Kelantan oli 1200- ja 1300 luvulla Srivijayan ja Majapahitien valtakuntien alaisuudessa. 1400-luvulla Kelantania hallitsi Malakan sulttaanikunta. Kun portugalilaiset valloittivat Malakan sulttaanikunnan 1500-luvulla, Kelantan hajosi useisiin pienempiin maihin. Siamilaiset valloittivat nämä alueet ja aluetta hallitsi Patanin sulttaanikunta. Kelantanin 15. hallitsija Long Yunus onnistui 1700-luvulla jälleen palauttamaan Kelantanin sulttaanin vallan siamilaisten ylivallan alaisuudesta. == Kelantanin sulttaanit == Nro Sulttaani Vallassa 1 Kumar 1411-1418 2 Iskandar 1418-1465 3 Mansur Shah 1465-1526 4 Raja Gombak 1526-1584 5 Ahmad Shah 1584-1588 6 Hussin 1588-1610 7 Cik Wan Kembang 1610-1633 8 Raja Loyor 1649-1675 9 Raja Umar 1675-1719 10 Long Besar 1719-1733 11 Long Sulaiman 1733-1756 12 Long Pendak 1756-1758 13 Long Muhammad 1758-1762 14 Long Gaffar 1762-1775 15 Long Yunus 1775-1794 16 Muhammad I 1794-1839 17 Muhammad II 1839-1886 18 Muhammad III 1886-1900 19 Muhammad IV 1900-1920 20 Sultan Ismail 1920-1944 21 Ibrahim Petra 1944-1960 22 Yahya Petra 1960-1979 23 Ismail Petra 1979-2010 24 Muhammad V 2010- ==Lähteet== *
Musala

Musala () on Bulgarian ja Balkanin niemimaan korkein vuori, joka kohoaa 2 925 metriin. Vuori sijaitsee Sofian alueella Rilavuoristossa Rilan kansallispuiston alueella Bulgarian lounaisosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bulgarian vuoret Luokka:Sofian alue
Hullut asuu Kallios

”Hullut asuu Kallios” on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Vilma Alinan kappale hänen helmikuussa 2016 julkaistulta esikoisalbumilta. Universal Music julkaisi kappaleen hänen ensimmäisenä singlenä 7. marraskuuta 2014. Artisti on itse säveltänyt ja sanoittanut kappaleen. Sitä on ollut säveltämässä myös kappaleen tuottanut Ilkka Wirtanen. Kappale kertoo eron jälkeisestä alakulosta. Kaapo Kamun ja Maryam Razavin ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin singlen kanssa samana päivänä. Videolla artisti vaeltaa pitkin Helsingin Kallion kaupunginosaa. ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista – Radiolista 43 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Kolmen ykseyden sääntö

Kolmen ykseyden sääntö on ranskalaisen klassismin ajan draamassa käytetty rakenneperiaate, jonka ideana on ajan, paikan ja toiminnan ykseys: näytelmällä on yksi yhtenäinen juoni ilman sivujuonia, keskitetty tapahtumapaikka ja tarina tapahtuu yhden vuorokauden kuluessa.Klassismi, Kirjasampo. Viitattu 11.11.2014.Draama pyrki ajan, paikan ja toiminnan ykseyteen , Tervetuloa aikamatkalle äidinkielen kurssille 4! Etälukio, Opetushallitus. Viitattu 11.11.2014. Säännön kehittäjiä olivat 1500–1600-luvun Ranskassa muun muassa näytelmäkirjailijat Pierre Corneille ja Jean Racine, mutta ensimmäisenä sitä käytti Jean Mairet näytelmässään Silvanire (1630)Mairet, Jean de, Tietosanakirja osa 5, palsta 1636, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913. Sen sanottiin pohjautuvan Aristoteleen Runousoppiin. Aristoteleen tiedetään kuitenkin kirjoittaneen vain toiminnan ykseydestä, joten ajan ja paikan ykseydet kehitettiin Ranskassa.Aristotelinen dramaturgia, Noodi, työkalu yhteisölliseen käsikirjoittamiseen. Oppimateriaali. Metropolia Ammattikorkeakoulu, Helsingin Kaupunginteatteri ja m-Cult. Viitattu 11.11.2014. Kolmen ykseyden lisäksi ranskalaisessa klassismissa asetettiin tekstille muitakin ihanteita. Näytelmässä tuli olla viisi näytöstä, henkilöiden tuli kuulua ylimpiin säätyihin, ja aiheita etsittiin antiikin Kreikasta tai Roomasta. ==Lähteet== Luokka:Narratologia
Yahya Petra

Yahya Petra (10. joulukuuta 1917 – 29. maaliskuuta 1979) oli Kelantanin sulttaani ja Malesian kuudes Yang di-Pertuan Agong, eli kuningas. Yahya Petra oli sulttaani Ibramin Petran toiseksi vanhin poika, ja hänet kruunattiin Kelantanin sulttaaniksi isänsä jälkeen vuonna 1960. Sulttaani Ibrahimin vanhin poika Tengku Indra Petra loi poliittisen uran. Yahya Petra sai Malesian kiertävän kuninkaan viran 1975, ensimmäisenä Kelantanin sulttaanina. Hän kuoli 61-vuotiaana kesken kuninkaan virkakautensa vuonna 1979, saatuaan sydänkohtauksen. Hänen jälkeensä Kelantanin sulttaaniksi tuli hänen poikansa Ismail. == Lähteet == Luokka:Malesian kuninkaat Luokka:Kelantanin sulttaanit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Tarkk’ampujaliike

Tarkk’ampujaliike () oli paikallisyhdistyksiin perustunut vapaaehtoinen maanpuolustusliike, joka toimi Ruotsissa vuosina 1860–1880.Lennart Löfgren: skarpskytterörelsen Nationalencyklopedin. Viitattu 11.11.2014. Ensimmäiset tarkk’ampujayhdistykset perustettiin vuonna 1860 Tukholmaan ja Göteborgiin kansainvälisten esikuvien pohjalta. Liikkeen perustajien mielestä Ruotsin viralliset asevoimat olivat liian heikot ja maanpuolustushenki huono. Sotilaallisesti järjestäytyneet tarkk’ampujayhdistykset järjestivät jäsenilleen ampumis- ja marssiharjoituksia, joissa käytettiin univormuja. Ruotsin hallitus otti pian liikkeen suojelukseensa, osoitti paikallisille tarkk’ampujayhdistyksille erityiset piirit ja määräsi, että liikkeen oli valittava ylipäällikkönsä kolmen kuninkaan ehdottaman henkilön joukosta. Hieman myöhemmin Ruotsin valtio alkoi myöntää huomattavia apurahoja kiväärien hankkimiseen ja kouluttajien palkkaamiseen tarkk’ampujayhdistyksille.Nordisk familjebok (1908), s. 1475–1476 Runeberg.org. Viitattu 15.3.2014. Vapaaehtoisliike nostatti pian suuren innostuksen koko maassa. Huippu saavutettiin vuonna 1867, jolloin Ruotsin 304:ssä tarkk’ampujayhdistyksessä oli kaikkiaan 40 841 jäsentä. Sen jälkeen innostus alkoi hiipua, joten vuonna 1880 tarkk’ampujaliike muutettiin siviililuontoisemmaksi ja tarkk’ampujayhdistykset muutettiin tavallisiksi ampumaseuroiksi. Tuolloin jäseniä oli jäljellä 11 691. ==Lähteet== Luokka:Vapaaehtoinen maanpuolustus Luokka:Ruotsin historia
Yhdystie 1882

Yhdystie 1882 on tie, joka kulkee Raisiosta kantatien 40 risteyksestä Pernon telakalle Turkuun. Tien pituus on 850 metriä. Alkupäässään tie ylittää Ihala- Viheriäinen-radan tasoristeyksenä ja suurin piirtein puolessa välissä matkaa kohtaa seututien 185 eritasoliittymän. Tämän sekä tien päätepisteen välillä on myös Raision ja Turun kaupunkien raja. Tien osoitenimi on koko matkalta Telakkatie. ==Lähteet== 1882 Luokka:Raision liikenne Luokka:Turun liikenne
Nana (apassi)

Nana (noin 1810 -19. maaliskuuta 1896) oli chiricahua-apassien chihenne- leirikunnan alipäällikkö, joka kävi useilla eri vuosikymmenillä sotaa Yhdysvaltoja ja Meksikoa vastaan. Kun Yhdysvaltain-Meksikon rajaseutuja terrorisoinut apassi-johtaja Victorio sai surmansa vuonna 1880, Nana otti hänen paikkansa ja teki sissisotaan erikoistuneen ryhmänsä kanssa lukuisia ryöstöretkiä rajan molemmin puolin.Thrapp 1991. s. 1938. Vaikka Nanaa pidettiin taipumittomimpana kaikista apassien johtajista sodissa valkoista väestöä vastaan, hänet tunnettiin lempeänä ja huomaavaisena kansansa keskuudessa.Debo 1982 s. 73. Nana kuoli vankeudessa Fort Sillissä Oklahomassa maaliskuussa 1896.Debo 1982 s. 436. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Annikki Wiirilinna

Annikki Wiirilinna, o.s. Tilvis (10. marraskuuta 1921 Kalajoki – 2013) oli suomalainen toimittaja. Wiirilinna opiskeli vuodesta 1942 lähtien Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa ja suoritti siellä 1946 sanomalehtitutkinnon. Wiirilinna oli aluksi toimittajana muun muassa Mikkelin Sanomissa ja Lapin Kansassa. Hän oli Kokkolassa ilmestyvän Keskipohjanmaa- lehden toimittajana 30 vuoden ajan 1948–1978. == Teoksia == * Kokkolan kaupunginvaltuusto 1879–1979 ; kirj. Annikki Wiirilinna, Matti Järvi. Kokkolan kaupunki, Kokkola 1979 * 80 vuotta kokkolalaista teatteria 1905–1986. Kokkolan kaupunginteatteri, Kokkola 1986 * Merestä noussut kaupunki : Kotiseututietoa Kokkolasta, osa 3. Kokkolan koulutuslautakunta, Kokkola 1994 == Toimitustöitä == * Vilho Kyrölä : Akustiikka : valittuja pakinoita ; alkusanat Eero Hietala ; koonnut ja valikoinut Annikki Wiirilinna; kuvat Bo Aurén. Keski-Pohjanmaan kirjapaino oy, Kokkola 1968 * Kalajoki 1525–1975 : 450-vuotisjuhlajulkaisu ; toim. Annikki Wiirilinna, Eeva-Inkeri Pöyhtäri. Kalajoen kunta, Kokkola 1975 * Hilma Heikkilän runoja ; toim. Annikki Wiirilinna. Keski-Pohjanmaan nuorisoseura, Kokkola 1978 == Palkinnot == * Kalevalan juhlavuoden mitali 1985 * Keski-Pohjanmaan Kulttuurirahaston apuraha == Lähteet == * Chydenica Keski- Pohjanmaan maakuntakirjailijat : Annikki Wiirilinna ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Annikki Wiirilinnan lehtikirjoituksia vuosilta 1960–1991, julkaistu pääosin Keskipohjanmaa ja Kokkola -lehdissä Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Heijastuksia täydelliseltä rundilta

Heijastuksia täydelliseltä rundilta on rap-artisti Heikki Kuulan studioalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2014 Universal Musicin alaisuudessa toimivan Johanna Kustannuksen kautta. == Taustaa == Albumin ensimmäinen single "Rataraato" julkaistiin musiikkivideona 5. helmikuuta 2014. Kappaleella vierailevat punk-yhtye Pää Kii ja rap-artisti Paperi T. Albumin toinen single "Ystävii" julkaistiin YouTubessa 16. toukokuuta 2014 ja musiikkivideona 6. kesäkuuta 2014. Kolmas single ja musiikkivideo "Ekstaasinappi" julkaistiin 12. syyskuuta 2014. Kappaleen "Helsinginkatu" musiikkivideo julkaistiin 17. lokakuuta 2014. Videolla nähdään rock-muusikko Andy McCoy. Albumin viides musiikkivideo julkaistiin 28. marraskuuta kappaleesta "Gambinaa". Heijastuksia täydelliseltä rundilta -albumi nousi ilmestymisviikollaan (43/2014) Suomen virallisen listan sijalle 22. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 13. == Kappaleet == # # (mukana Pää Kii & Paperi T) # # (mukana Kari Tapiiri) # # # # (mukana Iisa) # # == Biitit == * Pianomies: 1, 9 * Jonas W. Karlsson: 2, 4, 5, 6, 8, 10 * Andrei Kipahti & Jonas W. Karlsson: 3 * DJPP & JS16: 7 == Lähteet == Luokka:Heikki Kuulan albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Sleigh Bells

Sleigh Bells on yhdysvaltalainen vuonna 2008 perustettu noise pop -duo Brooklynistä, New Yorkista. Sleigh Bellsin laulaja on Alexis Krauss ja kitaristi Derek Edward Miller. Duon studioalbumit ovat: ”Treats”, ”Reign of Terror” ja ”Bitter Rivals”.http://www.allmusic.com/artist/sleigh-bells- mn0002048033 Duon kappaleisiin ”Infinity Guitars”, ”Riot Rhythm”, ”Rill Rill”, ”Comeback Kid”, ”Demons”, ”End of the Line” ja ”Bitter Rivals” on tehty musiikkivideot. == Diskogragia == === Studioalbumit === *Treats (2010) *Reign of Terror (2012) *Bitter Rivals (2013) *Jessica Rabbit (2016) === EP:t === *Sleigh Bells (2009) *Kid Kruschev (2017) === Singlet === *"Tell 'Em" (2010) *"Infinity Guitars" (2010) *"Riot Rhythm" (2011) *"Comeback Kid" (2012) *"Bitter Rivals" (2013) *"That Did it" (2014) *"Rule Number One" (2016) *"Hyper Dark" (2016) *"I Can Only Stare" (2016) *"And Saints" (2017) *"Rainmaker" (2017) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sleigh Bellsin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
Pleistoseenin puisto

Pleistoseenin puisto () on Venäjällä Siperiassa sijaitseva luonnonpuisto, jossa pyritään jäljittelemään jääkautisen aron oloja. Puisto sijaitsee Tšerskistä etelään Kolymajoen laaksossa. Puistoprojektia johtaa venäläinen tutkija Sergei Zimov, jonka mukaan jääkautiset eläimet elivät kylmällä subarktisella arolla. Vuonna 1996 aidattiin 50 hehtaarin alue, jonne laitettiin kymmeniä jakutianhevosia. Ensimmäisistä 40 hevosesta 15 päätyi petojen saaliiksi ja 12 kuoli myrkyllisiin kasveihin. Lisää hevosia tuotiin aitaukseen. Ne sopeutuivat uuteen ympäristöön, ja vuonna 2006 aitauksessa oli 20 hevosta. Hevosten luku alkoi kasvaa luonnostaan, ja vuonna 2013 hevosia oli 30. Osalle hevosista tuotiin talvella ruokaa. Mammuttien ja visenttien tallausvaikutusta jäljiteltiin koneella. Kasvillisuus muuttui sammaleisesta pajupensaikosta ruohikoksi, ja maaperä tiivistyi. 2000-luvulla aitausta laajennettiin 16 neliökilometrin alalle. Vuonna 2010 puistoon tuotiin muutamia myskihärkiä, ja vuonna 2011 vapiteja ja visenttejä. Kaksi kuudesta Wrangelinsaaren myskihärästä kuoli muutamassa kuukaudessa. Vapitit karkasivat hyppäämällä yli aidasta vuonna 2012. Tarkoitus on tuoda alueelle hirviä ja muita lehdensyöjäeläimiä, ja vasta sitten kiangeja ja muita ruohonsyöjiä. == Katso myös == * villiinnytys == Aiheesta muualla == * Kotisivu: www.pleistocenepark.ru/ * The Pleistocene Park Foundation: “Pleistocene Park: an ice-age ecosystem to save the world.” Kickstarter crowdfunding campaign, active 10 March – 9 April 2017. Luokka:Venäjän luonnonsuojelualueet Luokka:Pleistoseeni Luokka:Luonnonsuojelu
Hatanpään sairaala

Hatanpään sairaala eli Tays Hatanpää on Tampereen Hatanpäällä sijaitseva sairaala, joka on osa Tampereen yliopistollista sairaalaa (TAYS). Aikaisemmin sairaala oli Tampereen kaupungin omistama ja se tunnettiin vain nimellä Hatanpään sairaala. Tays Hatanpään yhteydessä toimii edelleen kaupungin terveysasema. == Historiaa == Sairaalan historia juontaa vuoteen 1914, jolloin kaupungin omistukseen tulleen Hatanpään kartanon pirttirakennukseen muutti mielisairaala. Kansalaissodan ajan kartanon päärakennus ja Nils Idmanin huvilarakennus olivat sotilassairaalana. Vuonna 1919 huvilarakennuksesta tehtiin 57-paikkainen kirurgi- ja sisätautisairaalaa. Uusi sairaalarakennus valmistui vuonna 1935. Funkkistyylisen sairaalan suunnitteli Bertel Strömmer. Viisikerroksisessa sairaalarakennuksessa oli 148 vuodepaikkaa, ja osa niistä oli varattu vuonna 1935 Hatanpäälle muuttaneen lastensairaalan käyttöön. Koskesta voimaa -verkkojulkaisu 1960-luvulta lähtien sairaalarakennusta on useasti laajennettu. Hatanpään sairaala yhdistyi Taysiin vuoden 2018 alussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tays Hatanpää * Tampereen kunnalliset sairaalat Hatanpäällä. Arkkitehti Bertel Strömmer, Arkkitehti, 01.01.1936, nro 1, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Hatanpään laajennetussa sairaalaryhmässä on kaikkiaan 442 sairaansijaa ja laitosten henkilökunta käsittää liki 150 henkeä, Aamulehti, 23.05.1936, nro 137, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen sairaalat Luokka:Bertel Strömmerin suunnittelemat rakennukset Luokka:Hatanpää
Arto Lahti (kirjailija)

Arto Aapel (Abel) Lahti (15. marraskuuta 1935 Virrat – 26. kesäkuuta 2023 Turku) oli suomalainen nuortenkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Lahti, Arto Abel, sivu 327, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Lahti tuli ylioppilaaksi ja valmistui kansakoulunopettajaksi Oulun opettajainvalmistuslaitoksesta. Lahden vanhemmat olivat Juho Viljam Lahti ja Olga (o.s. Niemi). == Teoksia == * Vaaksa vaaraa ja virsta väärää. Karisto 1966 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Microsoft Lumia 535

Microsoft Lumia 535 on Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Se oli ensimmäinen Microsoftin julkistama Lumia-puhelin, jossa oli luovuttu Nokia- brändistä. Puhelimessa on Windows Phone 8.1 -käyttöjärjestelmä, ja siinä oli lisäksi valmiina Lumia Denim -päivitys. Puhelin julkaistiin 11. marraskuuta 2014, ja sen veroton suositushinta oli valmistajan mukaan 110 euroa. Lumia 535:ssä on viiden megapikselin etu- ja takakamerat. ==Lähteet== 535 Luokka:Vuoden 2014 matkapuhelimet Luokka:Windows Phone -pohjaiset laitteet
Ritva Luostarinen

Ritva Sirkku Kaarina Luostarinen (28. marraskuuta 1935 Joensuu – 10. joulukuuta 1986) oli suomalainen lastenkirjailija. == Teoksia == * Tapahtui Pumpernikkelissä ; kuv. Maija Karma. WSOY 1969 * Levoton lehmä eli Armiidan matka Maailman Ääriin ; kuv. Unski Jäsberg. WSOY 1974, myös näytelmänä 1984 * Kummallinen kirahvi ; kuv. Unto Jäsberg. WSOY 1975 * Satu piparkakunsyöjästä teoksessa Kuottarulla ; sadun kert. Leena Erkkilä ; kuv. Eeva Mehto. WSOY 1976, 10. painos 1992 * Lumottu karkkipurkki ; kuv. Jaana Aalto. Kuukauden kirja 93. Sanoma, Lasten oma kirjakerho, Helsinki 1982 * Joulupääsiäinen ; kuv. Antero Reinikainen. Sanoma, Helsinki 1986 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Ritva Luostarinen * Näytelmät.fi : Ritva Luostarinen ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Bim mustakorva (elokuva)

Bim mustakorva () on neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1977, joka perustuu Gavril Trojepolskin samannimiseen romaaniin. Se sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkuuden. == Juoni == Yksinäinen sotaveteraani Ivan Ivanovitš hankkii gordoninsetterin pennun, jolla on mustat korvat ja vaalea turkki. Hän nimeää sen Bimiksi ja kouluttaa siitä metsästyskoiran. Ivanin ja Bimin yhteiselo on mukavaa, mutta eräänä päivänä Ivanin sodassa saama sirpale aiheuttaa hänelle sairauskohtauksen. Ivan lähetetään Moskovaan leikattavaksi, ja naapurit jäävät huolehtimaan Bimistä. Bim kuitenkin karkaa etsimään isäntäänsä ja matkallaan se kohtaa niin hyviä kuin pahojakin ihmisiä. == Vastaanotto == Elokuvan näki sen ilmestymisvuonna yli 20 miljoonaa katsojaa. Se sai Neuvostoliiton parhaan elokuvan tittelin ja se palkittiin kristallimaapallolla Karlovy Varyn elokuvajuhlilla. Vuonna 1980 ohjaaja Stanislav Rostotski ja kirjan kirjoittanut Gavril Trojepolski vastaanottivat Leninin palkinnot. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat koirista Luokka:Perhe-elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1977 elokuvat Luokka:Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat
Bim mustakorva

Bim mustakorva viittaa seuraaviin: * Bim mustakorva (kirja) * Bim mustakorva (elokuva)
Feodor Sergejeff

Feodor Ivanovitš Sergejeff (, 17. helmikuuta 1840 Jaroslavlin kuvernementti – 25. joulukuuta 1924 Viipuri) oli venäläissyntyinen suomalainen liikemies ja kauppaneuvos (1892). Hänen vuonna 1873 Viipurissa perustamansa tukkuliike toimii edelleen Helsingissä nimellä Oy Sergejeff Ab. == Elämä == Venäjällä syntynyt Sergejeff muutti 14-vuotiaana I. A. Schuschinin kauppa-apulaiseksi Viipuriin. Vuonna 1873 hän osti Schuschinin pienen kaupan ja muutti sen tukkuliikkeeksi, joka harjoitti myös omaa maahantuontia. Vuonna 1899 yhtiöön tulivat mukaan hänen poikansa Paul ja kauppaneuvos Aleksander Sergejeff sekä vävy Nikolai Bojarinoff. Samalla uudeksi toiminimeksi vaihtui ”F. Sergejeffin Pojat ja Kumpp.”. F. Sergejeffin Tupakkatehdas aloitti toimintansa 1878 ja vuonna 1893 Sergejeff osti kauppias Alexander Sapetoffin konkurssihuutokaupasta Pyöräsuon kaupunginosassa toimineen Bavaria-nimisen panimon. F. Sergejeffin Oluttehtaaksi nimensä vaihtaneesta yrityksestä tuli muutamassa vuodessa Suomen neljänneksi suurin panimo. Se säilytti markkina- asemansa aina talvisotaan saakka, jolloin oluttehdas joutui lopettamaan toimintansa tuotantolaitosen tuhouduttua Neuvostoliiton pommituksissa. Vuonna 1906 Sergejeff rakennutti Viipurin keskustaan Repolan kaupunginosaan suuren liiketalon, joka suunnitteli arkkitehti Paavo Uotila. Hänellä oli myös Hackmanien teollisuussuvun kanssa yhteinen pankki, joka myöhemmin fuusioitui Kansallis-Osake-Pankkiin. Feodor Sergejeff kuoli Viipurissa vuonna 1924. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Venäläiset liikemiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Kansanmusiikin ja Kansantanssin Edistämiskeskus

Kansanmusiikin ja Kansantanssin Edistämiskeskus (KEK, (CEFF)) on järjestö, jonka tehtävänä on edistää kansanmusiikkia ja kansantanssia sekä niihin liittyviä soitinrakennusta sekä puku- ja tapaperinteitä. Sen tehtävänä on tämän lisäksi edistää näiden alojen asemaa ja merkitystä kansallisen kulttuuripolitiikan osana sekä koordinoida jäsenjärjestöjen ja yhteistyökumppanien kansainvälistä yhteistyötä ja huolehtia kansallisesta yhteistyöstä. Yhdistyksen edustamaan alaan sisältyy valtakulttuurin lisäksi niin perinteisten vähemmistöjen kuin uussuomalaistenkin musiikki- ja tanssiperinteet Suomessa Aikaisemmin alalla on toiminut kaksi kattojärjestöä, Folklore Suomi Finland ja Kansanmusiikin ja -tanssin edistämiskeskus. Ensin mainittu on keskittynyt erityisesti kansantanssin kansainväliseen toimintaan ja jälkimmäisen yksi merkittävimmistä toiminnoista on ollut ylläpitää portaalia osoitteessa www.kansanmusiikki.fi. Portaali toimii koko alan tärkeimpänä tiedotuskanavana, nettikatalogina alan toimijoista ja ainoana alan valtakunnallisena tapahtumakalenterina. Uuden kattojärjestön, viralliselta nimeltään Kansanmusiikin ja Kansantanssin Edistämiskeskus (KEK), toiminnassa on yhdistetty aikaisempien järjestöjen keskeisimmät toiminnot. Kansanmusiikin ja Kansantanssin Edistämiskeskuksen toiminnanjohtajana toimii Riitta-Liisa Joutsenlahti. Jäsenjärjestöt (11.11.2014): *Finlands Svenska Folkdansring *SLS/Finlands svenska folkmusikinstitut *Finlands Svenska Spelmansförbund *Föreningen Brage i Helsingfors *Kansanmusiikki-instituutti *Kansantanssinuorten Liitto *Kanteleliitto *Karjalainen Nuorisoliitto *Maailman Musiikin Keskus - Global Music Centre *Pelimannikilta *Perinnearkku *Pro Kaustinen *Rahvaanmusiikin kerho *Suomalaisen Kansantanssin Ystävät *Suomalaisen Kirjallisuuden Seura *Suomen etnomusikologinen seura - SES *Suomen Kansanmusiikkiliitto *Suomen Kansantanssi-instituutin puolesta ry *Suomen Nuorisoseurat *Työväen Sivistysliitto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Järjestön sivusto Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Kansanmusiikki Luokka:Kansantanssi
Afrikansuohaukka

Afrikansuohaukka (Circus ranivorus) on haukkojen heimon suohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Angola, Botswana, Burundi, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Kenia, Malawi, Mozambique, Namibia, Ruanda, Etelä-Afrikka, Etelä-Sudan, Sudan, Swazimaa, Tansania, Uganda, Sambia ja Zimbabwe. Lisäksi sitä esiintyy vaeltavaa Somaliassa sekä tuntematonta alkuperää olevana Keski-Afrikan tasavallassa, Etiopiassa ja Nigeriassa. Populaatio on pienenemässä. Laji esiintyy yleensä erityyppisillä soilla, eikä sitä normaalisti esiinny metsissä.Birdlife.org viitattu 12.11.2014 ==Lähteet== Luokka:Suohaukat
Karjala (Viipuri)

Karjala oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi keskustan pohjoispuolella Imatran ja Maaskolan kaupunginosien välissä. Niiden tavoin myös Karjala kuului alun perin Viipurin maalaiskuntaan, josta se liitettiin kaupunkiin vuonna 1924. Karjalaa kutsuttiin myös Loikkaseksi, alueen ensimmäisen asukkaan torppari Antti Loikkasen mukaan, joka asettui seudulle 1840-luvulla. Karjala oli pitkään harvaanasuttua maaseutua, esimerkiksi vuonna 1880 siellä oli vain 32 asukasta. 1900-luvun alussa Karjalaan kuitenkin syntyi tiivis pientaloalue. Vuonna 1913 valmistui Viipurin kaupunginteurastamo, joka rakennettiin Viipuri–Joensuu-radan eli Karjalan radan ja Heinjoelle johtavan maantien varteen. Teurastamoa laajennettiin vielä 1930-luvulla muun muassa henkilökunnan asuinrakennuksilla ja uusilla lihantarkastustiloilla. Vuonna 1912 Karjalaan rakennettiin kaupungin mielisairaala, joka myöhemmin tunnettiin Papulan mielisairaalan nimellä.Forsius, Arno: ”Viipurin kaupungin terveydenhuollosta vuosina 1812–1940” Viitattu 12.11.2014. Vuoden 1930 väestönlaskennassa Karjalassa oli 1 857 asukasta, joista 1 821 oli suomenkielisiä, 23 ruotsinkielisiä ja 13 muunkielisiä. Karjalan pientaloalue tunnetaan nykyään nimellä Kirov. Papulan mielisairaalan tiloja on myöhemmin ollut Neuvostoliiton ja Venäjän rajavartiojoukkojen käytössä.Wikimapia Viitattu 12.11.2014. == Lähteet == *Karjalan kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939 ===Viitteet=== Luokka:Viipurin kaupunginosat Luokka:Viipurin maalaiskunta
Bayou Blues

Bayou Blues on yhdysvaltalaisen zydeco-hanuristi, laulaja ja lauluntekijä Clifton Chenierin kokoelma-albumi vuodelta 1972. Levy-yhtiö on Specialty Records. Euroopassa levyn on julkaissut englantilainen Sonet. Yhtiön osoite on ollut 121 Ledbury Road, London W11 2RP. Yhdistyneessä kuningaskunnassa jakelija oli Pye Record (Sales) Ltd. Kansitekstin on tehnyt John Broven. Siinä hän kertoo, että vuonna 1955 Chenier siirtyi Art Rupen Specialty-merkille. Tällä albumilla on kolme singleä, jotka Chenier teki ko. yhtiölle sekä kuusi aikaisemmin julkaisematonta kappaletta. Chenierin suurin paikallinen menestys Specialtyllä oli ranskan kielellä laulettu "Ay-tete-fee" (tässä nimellä "Eh, petite fille"). Erään arvion mukaan se onkin tämän albumin paras kokonaisesitys ja instrumentaaleista vastaavasti "Opelousas Hop". Jälkimmäinen kappale on saanut nimensä Chenierin Louisianassa sijaitsevan syntymäpaikan mukaan. == Kappaleet == Kappaleiden tekijä on Clifton Chenier, ellei toisin mainita. Musiikkikustantaja on Venice Music. == Taustayhtye == * "Candy" – basso * "Little Brother" Griffin – rummut * James Jones – piano * Lionel Prevost (myöh. myös nimellä Lionel Torrence) – saksofoni * Phillip Walker – kitara == Lähteet == * Clifton Chenier LP Bayou Blues (Sonet SNTF 5012) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1972 kokoelma-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit
Hardangervidda

Hardangervidda on Euroopan suurin tunturiylänkö Länsi-Norjassa Buskerudin, Telemarkin ja Vestlandin läänien rajalla. Alueen pinta-ala on 8 000 km². Vuonna 1981 perustettiin Hardangerviddan kansallispuisto, johon kuuluu 3 422 neliökilometrin alue ylängöstä. Koko Hardangerviddan ylänkö on havumetsävyöhykkeen yläpuolella, ja sen korkeus on 1 000 – 1 200 metriä merenpinnasta. Se on täynnä järviä ja niiden välisiä virtavesiä. Kallioperä on gneissiä, jonka päällä on osassa aluetta liuskekiveä. Vuorista on helpoimmin tunnistettavissa hatunmuotoinen Hårteigen (1 681 m). Muita korkeita huippuja ovat Solfonn (1 674 m), Reinsnosa (1 639 m), Sandflot (1 719 m, alueen korkein) ja Store Nupsfonn (1 694 m). Hardangerviddan pohjoisosassa on Hardangerjøkulenin jäätikkö (1 694 m). Kasvistoon kuuluu noin 450 lajia, joista monet ovat pohjoisten tunturikasvien eteläisimpiä esiintymiä. Alueella elää noin 6 000 villiporoa. Retkeilyä varten Hardangerviddalla on 1 200 kilometriä merkittyjä reittejä. Jokien yli on tehty 40 siltaa. Matkailuyhdistyksillä on 30 majaa, minkä lisäksi on hotelleja. Alueelle pääsee junalla Bergenin rataa pitkin (Finsen asema) ja autolla turistireittiä Rv 7 eli Hardangerinvuonon tietä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hardangervidda National Park Route . Autoilureitti ja sen varrella olevia nähtävyyksiä. Luokka:Euroopan ylängöt Luokka:Norjan vuoristot Luokka:Buskerudin lääni Luokka:Hordalandin läänin maantiede Luokka:Telemarkin lääni Luokka:Norjan retkeilyalueet
Reginald Wingate

Francis Reginald Wingate, 1. baronetti (25. kesäkuuta 1861 – 29. tammikuuta 1953) oli brittiläinen kenraali, joka toimi muun muassa Egyptin ja Sudanin valtionhoitajana ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän taisteli muun muassa Sudanin sodassa 1880-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset kenraalit Luokka:Brittiläiset siirtomaajohtajat Luokka:Baronetit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Jocelyn Blanchard

Jocelyn Blanchard (s. 28. toukokuuta 1972 Béthune, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.Jocelyn Blanchard Playerhistory-sivustolla Blanchard pelasi Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä 235 ottelua edustaen Metziä ja Lensiä, Italian pääsarjassa Serie A:ssa 12 ottelua edustaen Juventusta ja Itävallan Bundesliigassa 218 ottelua edustaen Austria Wieniä ja Austria Kärnteniä. Hän voitti Metzissä Ranskan liigacupin vuonna 1996 ja Austria Wienissä Itävallan-mestaruuden 2006 sekä Itävallan cupin kolmesti peräkkäin 2005–2007.Jocelyn Blanchard Soccerway-sivustolla == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelson Vivas

Nelson David Vivas (s. 18. lokakuuta 1969 Granadero Baigorria, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja.Nelson Vivas National Football Teams -sivustolla Vivas pelasi pääsarjatasolla argentiinalaisissa Boca Juniorsissa ja River Platessa, englantilaisessa Arsenalissa, espanjalaisessa Celta Vigossa ja italialaisessa Internazionalessa. Argentiinan A-maajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua. == Lähteet == ¹ Kausien 1990–1991, 1992–1993 ja 1993–1994 tilastot toiseksi korkeimmalta sarjatasolta puuttuvat Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diamnati

Diamnati on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dè sijaitsee Dogonin ylängöllä 66 kilometriä Bandiagarasta koilliseen. Kunnassa on 13 100 ja keskuskylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Diamnatin kunta rajoittuu idässä Bandiagaran piirin Métoumoun, etelässä Ségué Irén, lännessä Kendén, Dogani Bérén ja Borkon sekä pohjoisessa Douentzan piirin Dangol-Borén, Koubéwel Koundian ja Tédjén kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan kunta on etupäässä hiekkaista ylätasankoa. Vähäinen kasvillisuus koostuu pensaista, puista ja heinökäsveista. Alueella virtaa kaksi sadekauden jälkeen kuivuvaa jokea. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen ilmastovyöhykkeeseen.Analyse-diagnostic, s. 26–27. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 11 (tai kymmenen) kylää: Dé, Dia, Emdié, Endeguem, Kilégou, Kilo, Nalou, Sarédina, Tassembé, Tolom ja YombolAnalyse-diagnostic, s. 29.. Noin kahden tuhannen asukkaan kyliä ovat Kilégou, Nalou ja Sarédina. Asukkaiden enemmistö on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Dèn kautta kulkee Bandiagaran ja Douentzan välinen huonokuntoinen paikallistie. Liikennevälineitä ovat moottoripyörät, hevoskärryt, polkupyörät ja vähäisemmässä määrin autot.Analyse-diagnostic, s. 33.. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäyntiAnalyse-diagnostic, s. 30.. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasitAnalyse-diagnostic, s. 31.. Kunnassa pidetään kuudet viikoittaiset markkinat, joista tärkeimmät ovat Dèssä. Kunnassa toimii joukko alakouluja, Dén yläkoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja, vesiposteja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, kolme hirssimyllyä, huoltoasema, viljavarasto ja karjan rokotuspaikka.Analyse-diagnostic, s. 53–56. ==Matkailu== Omar Tallin perustama Dé oli aikanaan tukulorihallitsija Tidjani Tallin keskuspaikka ennen hänen siirtymistään Bandiagaraan. Moskeijan ympärille rakennetussa kylässä asuu etupäässä fulbeja ja heidän entisiä orjiaan rimaibeja. Matkailu kuntaan on vähäistä eikä mitään majoituspalveluja ole tarjolla. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
Oma pieni pikkuruinen

Oma pieni pikkuruinen (Min egen lilla liten) on lastenkirja, jonka on kirjoittanut Ulf Stark ja kuvittanut Linda Bondestam. Kirjan on suomentanut Liisa Ryömä. Teos oli vuoden 2014 Finlandia Junior -palkintoehdokas. Kirjan tarina muistuttaa laulua ”Päivänsäde ja menninkäinen”, sillä sen päähenkilö on luolan asukas Olento, joka ei kestä päivänvaloa. Auringosta tuleva Pikku Kipinä tunkeutuu luolaan ja paljastaa Olennolle värit ja valon. Kipinä on kuitenkin vain päivän ikäinen, ja sen täytyy lähteä pois, Aurinkoon. ==Vastaanotto== Kirjan Finlandia Junior -palkintoehdokkuutta kritisoitiin, sillä kirjan kirjoittanut Stark on ruotsalainen. Esimerkiksi kriitikko Päivi Heikkilä-Halttusen mukaan ”Finlandia Junior -palkinnon ehdokasasettelussa on -- menty hakoteille, jos kotomaan tarjonnasta ei löydy riittävästi laadukasta kirjallisuutta.” Hän huomauttaa lisäksi, että suomalainen lastenkirjallisuus jää muutenkin käännöskirjojen jalkoihin. Kirjasäätiö kuitenkin hyväksyi ehdokkuuden, sillä kirjan kuvittanut Bondestam on suomalainen ja teoksen julkaisivat suomalaiset kustantamot Schildts & Söderströms ja Teos. Myös Starkilla on vahvat siteet Suomeen puolisonsa ruotsintaja Janina Orlovin kautta. Hufvudstadsbladetin Mia Österlund kiitti sekä kirjoittajaa että kuvittajaa ja totesi, että he ovat yhdessä ylittäneet itsensä toisaalta vakavalla, toisaalta hauskalla kirjalla. ==Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 kirjat Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Ruotsalaiset lastenkirjat
Lehtipiste

Lehtipiste Oy on suomalainen markkinointi- ja jakeluyritys, joka jakaa koti- ja ulkomaisten lehtien irtonumeroita, kirjoja, keräilytuotteita, karttoja sekä muita tuotteita yhteensä noin 5 800 päivittäistavara- ja erikoiskaupan myymälään. Yrityksen yhteistyökumppaneina on noin 440 suomalaista ja ulkomaista kustantajaa ja tavarantoimittajaa. Lehtipiste on toiminut lehtijakelijana vuodesta 1910 lähtien. Lehtipiste oli osa Rautakirjaa. Nykyään Lehtipisteen omistaa suomalainen Tradeka-Yhtiöt Oy. Se osti Lehtipisteen pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capitalilta vuonna 2016. Lehtipisteen yritysmuoto on osakeyhtiö. Se on rekisteröity Vantaalle. Henkilöstöä on noin 100 (2016). Lehtipisteen toimitusjohtaja on Janne Mansukoski. Osana Lehtipisteen palveluita toimii Postituspojat, joka on perustettu 1989. Postituspojat on logistiikka- ja varastointipalveluihin erikoistunut palveluvarasto ja varastohotelli Vantaalla Lehtipisteen tilojen yhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lehtipisteen kotisivut Luokka:Lehdistö Luokka:Suomalaiset logistiikkayhtiöt Luokka:Tradeka
Zoe Sugg

Zoe Elizabeth Sugg (s. 28. maaliskuuta 1990) on englantilainen YouTube- videobloggaaja, joka tunnetaan faniensa keskuudessa lempinimellään Zoella. Hänen videoblogillaan oli vuoden 2019 alussa lähes 12 miljoonaa tilaajaa ja suosituimmilla videoilla yli 23 miljoonaa katselukertaa. Videot käsittelevät enimmäkseen muotia, kauneusvinkkejä ja ostosten esittelyä. The Daily Telegraph mainitsi Suggin vuonna 2013 yhtenä Britannian merkittävimmistä twiittaajista.Britain’s most influential tweeters The Telegraph. 31.10.2013 Syksyllä 2014 YouTube mainosti hänen kanavaansa Lontoon Old Streetin liikenneympyrään avatulla uudella digitaalisella mainostaululla.YouTube celebrate digitisation of Old Street EC1 Roundabout Creativepool.com. 14.10.2014 Samaan kampanjaan kuului laaja televisio-, printti- ja kadunvarsimainonta.YouTube launches primetime ads for Vice News, Zoella and Slow Mo Guys The Guardian. 25.9.2014 Marraskuussa 2014 Penguin Books julkaisi Suggin esikoisromaanin Girl Online, joka nousi kolmanneksi amazon.co.uk:n bestseller-listalla pelkkien ennakkovarausten perusteella. Sugg osallistui myös Band Aid 30 -levytyssessioon.Zoella’s Girl Online Launch Vogue. 25.11.2014 Girl Onlinea myytiin ensimmäisellä viikollaan kaikkien aikojen ennätysmäärä Britanniassa, yli 78 000 kappaletta.Zoella’s book Girl Online outsells JK Rowling BBC Newsbeat. 3.12.2014 Zoe Suggin nuorempi veli Joseph (yleisesti Joe, YouTube-nimi ThatcherJoe) on myös tunnettu YouTube-vloggaaja. Sisarukset ovat tehneet yhdessä paljon videoita molempien YouTube-kanaville. Zoe Sugg seurustelee videobloggaaja Alfie Deyesin kanssa. Paria kutsutaan usein yhteisnimityksellä "Zalfie". Syyskuussa 2015 Lontoon Madame Tussauds- vahakabinetti julkisti heitä esittävät vahanuket - heistä tuli näin ensimmäiset vahanuken saaneet videobloggaajat. == Palkintoja == * Cosmopolitan Blog Award, Best Established Beauty Blog, 2011 * Cosmopolitan Blog Award, Best Beauty Vlogger, 2012 * BBC Radio 1 Teen Awards, Best British Vlogger, 2013 * BBC Radio 1 Teen Awards, Best British Vlogger, 2014 * Nickelodeon Kids’ Choice -palkinto, UK Favourite Vlogger, 2014 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Zoellan YouTube-kanava * Zoellan blogi. * Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Brittiläiset tubettajat Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dourou

Dourou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä 25 kilometriä Bandiagarasta itään. Kunnassa on 19 500 ja keskuskylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Douroun kunnan pinta-ala on 617 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bandiagaran piirin Doucoumbon ja Dandolin, pohjoisessa Péloun ja Sanghanin, idässä Koron piirin Koporo Penin ja Koporokendié Nân sekä etelässä Bankassin piirin Bankassin ja Kani Bozonin kuntiin. Maisemaa leimaavat kalliorinteetAnalyse-diagnostic, s. 26.. Kunnan alueelta saa alkunsa Nigerin sivujoki Yamé. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 29 kylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Douroun lisäksi Soningué, Golombo ja Yawa. Asukkaista 95 % on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Douroun kautta kulkee Bandiagaran ja Koron välinen tie. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt, moottoripyörät ja polkupyörät.Analyse-diagnostic, s. 32. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapapu ja durra. Niiden ohella viljellään seesamia, lehmänpapua, hibiskusta, maissia, maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, muutamat hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Douroussa pidetään kahdesti viikossa markkinat.Analyse-diagnostic, s. 29–33. Kunnassa toimii 16 alakoulua, kaksi yläkoulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä kaksi koraanikoulua. Douroussa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluita ovat joukko kauppoja, kaksi polttoaineen myyntipistettä, hirssimylly ja karjan rokotuspaikka.Analyse- diagnostic, s. 54–57. ==Matkailu== Dourou ja sen lähikylät Indélou, Yabatalou, Doundjourou, Bénimato, Konsogou Ley, Yawa, Nombori, Guimini, Idjélina ja Komokani ovat Bandiagaran kalliorinteen matkailukohteita. Niiden nähtävyyksiä ovat dogonien perinteinen kulttuuri ja arkkitehtuuri sekä vehreän kalliorinteen alapuolella avautuvat hiekkadyynit. Kylissä on majoitus- ja muita matkailupalveluja. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat