EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hemingway

Hemingway voi viitata esimerkiksi seuraaviin: ===Sukunimi=== * Anthony Hemingway (s. 1977), yhdysvaltalainen ohjaaja * Dave Hemingway (s. 1960), brittiläinen muusikko * Ernest Hemingway (1899–1961), yhdysvaltalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja * George Hemingway (s. 1947), Budapest Honvéd FC:n toimitusjohtaja * Gerry Hemingway (s. 1955), yhdysvaltalainen säveltäjä ja muusikko * Gregory Hemingway, Gloria Hemingway (1931–2001), yhdysvaltalainen lääkäri, Ernest Hemingwayn poika * Hilary Hemingway (s. 1961), yhdysvaltalainen kirjailija, Ernest Hemingwayn veljentytär * John Hemingway (s. 1960), yhdysvaltalainen kirjailija, Ernest Hemingwayn pojanpoika * Jack Hemingway (1923–2000), Ernest Hemingwayn poika * Leicester Hemingway (1915–1982), yhdysvaltalainen kirjailija, Ernest Hemingwayn veli * Lorian Hemingway (s. 1951), yhdysvaltalainen kirjailija, Ernest Hemingwayn pojantytär * Lynn Hemingway, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Utahin edustajainhuoneen ent. jäsen * Maggie Hemingway (1946–1993), brittiläinen kirjailija * Margaux Hemingway (1955–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä, Ernest Hemingwayn pojantytär * Mariel Hemingway (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä, Ernest Hemingwayn pojantytär * Mary Welsh Hemingway (1908–1986), yhdysvaltalainen toimittaja, Ernest Hemingwayn neljäs vaimo. * Matt Hemingway (s. 1972), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä * Nick Hemingway (s. 1976), brittiläinen levytuottajar * Peter Hemingway (1929–1995), brittiläinen arkkitehti * Thomas Hemingway, yhdysvaltalainen juristi * Tom Hemingway (s. 1986), brittiläinen rugbyn pelaaja * Toby Hemingway (s. 1983), brittiläinen näyttelijä * Wayne Hemingway (s. 1961), brittiläinen muotisuunnittelija ===Paikkoja=== * Hemingway (Etelä-Carolina) ===Kulttuuri=== * Hemingway (comics), sarjakuvahahmo ===Muita merkityksiä=== * 3656 Hemingway, asteroidi ==Katso myös== * Hemingwaykissa, kuusivarpainen kissa * Ernest Hemingway Cottage, Walloon Lake, Michigan * Ernest Hemingway House, Key West, Florida * Hemingway Foundation/PEN Award, kirjallisuuspalkinto * Hemingway: On The Edge, näytelmä * Hemingway Corner, 1960-luvun yhtye * Hemingway Daiquiri eli Hemingway Special, daiquirin muunnelma
Ittihad FC

Al-Ittihad ( , 'yhdistynyt') on saudiarabialainen urheiluseura Jeddan kaupungista Punaisenmeren rannalta. Se on yksi maan suurimmista ja perinteikkäimmistä urheiluseuroista. ==Historia== Al-Ittihad perustettiin vuonna 1927 jalkapalloseuraksi. Jaavalaiset siirtolaiset olivat puolisen vuosikymmentä sitten tuoneet lajin maahan, ja Jeddassa ja Mekassa oli virinnyt jonkinlaista jalkapallotoimintaa. Vuoden 1927 lopulla joukko pelaajia eri seuroista kokoontui perustamaan uutta, yhdistynyttä seuraa. Sen nimi tarkoittaa yhdistynyttä (kuten englanninkielen United). Ensimmäisen ottelunsa yhdistynyt seura pelasi vuonna 1929 paikallisvastustaja al-Riyadhia vastaan ja voitti 3-0. Sittemmin al-Riyadh lopetti jalkapallotoiminnan ja al-Ittihad jäi kaupungin ainoaksi jalkapalloseuraksi. Al-Ittihad jatkoi pelaamista pääasiallisesti paikallisten liikemiesten sponsoroimissa turnauksissa vuoteen 1957 saakka, jolloin perustettiin virallinen Saudi-Arabian jalkapalloliitto. Samana vuonna pelattiin jo ensimmäinen jalkapallokilpailu, kuninkaan mukaan nimetty cup, joka säilyi maan ykkösjalkapallokilpailuna, kunnes vuonna 1975 käynnistyi kansallinen liiga. Ittihad voitti sarjan mestaruuden sen toisella kaudella. 1970-luvun puolivälissä vauras saudihallinto tuki avokätisesti jalkapallo- ja muutakin urheilutoimintaa. Jalkapalloseurat otettiin kuitenkin tiukkaan kontrolliin ja niiden ohjelmaan otettiin myös muita lajeja. ==Nykypäivä== Nykyään al-Ittihadin ohjelmaan kuuluu ykköslajin jalkapallon lisäksi muun muassa koripallo, vesipallo, pöytätennis, lentopallo sekä uinti. Kaikkiaan al-Ittihad on voittanut 661 kilpailua eri lajeissa. Joulukuussa 2005 jalkapallojoukkue eteni jalkapallon seurajoukkueiden MM-turnauksessa välieriin, jossa hävisi brasilialaiselle Sao Paulon joukkueelle.Sao Paulo into World Club Championships final after beating Al Ittihad] World Soccer News 2005 ==Saavutukset== ===Kansalliset=== *Saudi-Arabian valioliiga (9): 1982, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2006, 2009, 2023 *Saudi-Arabian Kuninkaan Cup (6): 1958, 1959, 1960, 1963, 1967, 1988 *Saudi-Arabian Kruunun prinssin Cup (7): 1958, 1959, 1963, 1991, 1997, 2001, 2004 *Saudi Federation Cup (3): 1986, 1997, 1999 *Al-Musyaf Cup (6): 1964, 1987, 1990, 1991, 1994, 1995 ===Kansainväliset=== *Aasian Cup voittajien cup: 1993 *Gulf Club Champions Cup: 1999 *Aasian Mestarien liiga (2): 2004 ja 2005 *Arabian Mestarien liiga: 2005 *Saudi-Arabian ja Egyptin Super Cup (2): 2001 ja 2003 ==Tunnettuja pelaajia== 1970-luku * Témime Lahzami (1977–1979) * Thomas Sjöberg (1978) 1990-luku * Dalian Atkinson (1998–1999) * Roberto Donadoni (1999–2000) 2000-luku * Bebeto (2002) * Tijani Babangida (2002–2003) * Titi Camara (2003) * Mohamed Kallon (2005–2006) * Joseph-Désiré Job (2005–2006) * Saad Al-Harthi (2006) * Emad Moteab (2008–2009) * Amine Chermiti (2009–2010) == Lähteet == Luokka:Saudiarabialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1927 perustetut urheiluseurat Luokka:Jedda
Observaabeli

Observaabeliksi kutsutaan fysiikassa ja etenkin kvanttimekaniikassa sellaista fysikaalista suuretta, joka voidaan mitata äärellisellä jonolla fysikaalisia operaatioita. Observaabeleita ovat esimerkiksi hiukkasen paikka ja liikemäärä. == Observaabelit kvanttimekaniikassa == Kvanttimekaniikassa jokaista observaabelia A vastaa operaattori Â, joka on hermiittinen ja lineaarinen. Kvanttimekaniikan peruspostulaattien mukaan, mitattaessa observaabelia A voidaan mittaustulokseksi saada vain sitä vastaavan operaattorin Â ominaisarvoja, jotka hermiittisyysehdon nojalla ovat aina reaalisia, kuten reaalimaailman suureiden on oltavakin. ==Katso myös== *Heisenbergin epätarkkuusperiaate Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Kokeellinen fysiikka
The House of Atreus Act I

House of Atreus Act I on heavy metal -yhtye Virgin Steelen vuonna 1998 julkaistu albumi. Levy edustaa yhtyeen raskainta tyylisuuntaa. Se perustuu kreikkalaisen Aiskhyloksen Oresteia-trilogiaan ja kuuluu yhteen seuraavana vuonna julkaistun The House of Atreus Act II:n kanssa. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Yhtyeen kokoonpano albumilla== *David DeFeis – laulu, koskettimet, miekat, efektit *Edward Pursino – kitarat, bassot *Frank Gilchriest – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Virgin Steelen albumit
Niko Lozančić

Niko Lozančić (s. 3. syyskuuta 1957 Kakanji) toimi Bosnia-Hertsegovinan federaation presidenttinä 2003–2007. Hän on kroaatti ja entinen Bosnian HDZ BiH:n varapuheenjohtaja. Koulutukseltaan hän lakimies ja toimi aiemmin toiminut diplomaattina. == Lähteet == Luokka:Bosnialaiset poliitikot Luokka:Presidentit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahmet Hadžipašić

Ahmet Hadžipašić (1. kesäkuuta 1952 Cazin, Jugoslavia – 23. heinäkuuta 2008 Zenica, Bosnia-Hertsegovina) toimi 14. helmikuuta 2003 alkaen toukokuuhun 2007 Bosnia ja Hertsegovinan federaation pääministerinä. Hän oli bosniakki ja edusti SDA-puoluetta. Hadzipasic työskenteli myös Sarajevon yliopistossa professorina. Hänellä oli vaimonsa kanssa kaksi lasta. Luokka:Bosnialaiset poliitikot Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan pääministerit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Tomislav II

Tomislav II eli Aymon (ital. Aimone) Roberto Margherita Maria Giuseppe Torino (9. maaliskuuta 1900 Torino – 29. tammikuuta 1948 Buenos Aires) oli itsenäisen Kroatian valtion ensimmäinen ja ainoa kuningas vuosina 1941–1943. Tomislav II oli alkujaan Savoijin prinssi, Aostan neljäs herttua. Hänen vanhempansa olivat prinssi Emanuele Filiberto (Espanjan kuningas Amadeus I:n ja Cisternan ruhtinatar Maria Vittoria dal Pozzon poika) ja Ranskan prinsessa Hélène (Ranskan prinssi Louis-Philippen ja Espanjan infantin Maria Isabellan tytär). Hänen isoisoisänsä oli Viktor Emanuel II, joten Aymon oli myös Savoijin kuningashuoneen jäsen. Aymonille annettiin 22. syyskuuta 1904 arvonimi Spoleton herttua. Italialaisen prinssin toisena poikana hänet koulutettiin merivoimien upseeriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli vesilentokonelentueen päällikkö. Hän sai palveluksestaan useita kunniamerkkejä. Vuonna 1929 hän johti retkikuntaa Himalajalle Karakorumiin yhdessä italialaisen tutkimusmatkailija Ardito Desion kanssa. Vuosina 1935-1936 Abessinian sodan aikaan hän komensi laivuetta Punaisellamerellä. Hänet ylennettiin laivaston kontra-amiraaliksi vuonna 1939. Toisen maailmansodan sytyttyä Spoleton herttua kuului La Spezian laivastotukikohdan komentajistoon. Prinssi Aymon meni 1. kesäkuuta 1939 naimisiin Kreikan ja Tanskan prinsessa Irenen (1904–1974) kanssa. Irenen isä oli Kreikan kuningas Konstantin I ja äiti Preussin prinsessa Sophie. Aymonin ja Irenen poika, Amadeo, Aostan viides herttua, syntyi 27. syyskuuta 1943. Uuden itsenäisen Kroatian valtion valtionhoitajana toiminut Ante Pavelić pyysi Italian kuningas Viktor Emanuel III:a nimittämään jonkun kuningashuoneensa jäsenen Kroatian kuninkaaksi. Hän valitsi serkkunsa Aymonin, joka oli pitkä ja komea Italian laivaston upseeri. Tämä kruunattiin 18. toukokuuta 1941 Kroatian kuninkaaksi nimellä Tomislav II. Kuninkaaksi nimitysjuhlaa laimensi tieto siitä, että samaan aikaan Aymonin vanhempi veli Aostan herttua Amadeo, silloinen Italian Itä-Afrikan joukkojen komentaja, antautui italialaisjoukkoineen alueen brittijoukoille. Aymonilla ei ollut kuninkaana minkäänlaista valtaa - hän ei koskaan edes käynyt virallisesti Kroatiassa - tosin hänen kerrotaan tehneen lyhyitä vierailuja tuntemattomana. Kun Italia vaati häntä poistumaan maasta sotaakäyvän vihollismaan valtionpäämiehenä, Aymon mieluummin luopui kruunusta 12. elokuuta 1943. Prinssi Aymon sai arvonimen Aostan neljäs herttua hänen vanhemman veljensä Amedeon, Aostan kolmannen herttuan, kuoltua brittien sotavankileirillä Nairobissa 3. maaliskuuta 1942. Aymon itse kuoli tammikuun lopulla 1948. == Lähteet == Luokka:Hallitsijat Luokka:Kroatian kuninkaat Luokka:Italialaiset herttuat Luokka:Prinssit Luokka:Italialaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Ibaraki

Ibaraki voi tarkoittaa seuraavia paikkoja Japanissa. * Ibarakin prefektuuri Kantōn alueella ** Ibarakin kaupunkia Ibarakin prefektuurissa * Ibarakin kaupunkia Osakan prefektuurissa
Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka

Bosnian markka (konvertibilna marka/конвертибилна марка), ISO 4217-koodi BAM, on Bosnia ja Hertsegovinan valuutta. Markka perustettiin vuoden 1995 Daytonin rauhansopimuksessa. Valuutta oli alkuun sidottu Saksan markkaan suhteessa 1:1. Euron käyttöönoton jälkeen se on sidottu euroon samalla kiinteällä kurssilla, joka Saksan markalla oli (1 EUR = 1,935583 BAM).Yksi markka jakaantuu 100 feningiin. Paikallisesti valuutasta käytetään kirjallisesti lyhennöstä KM. Nimet markka ja fening juontavat juurensa Saksan markasta ja pfennigistä. == Historia == Vuonna 1991 Jugoslaviasta itsenäiseksi julistautuneessa Bosnia ja Hertsegovinassa käytössä oleva vaihdettava markka perustettiin vuoden 1995 Daytonin rauhansopimuksella ja se korvasi alueella aiemmin käytetyt Bosnian ja Hertsegovinan dinaarin, Kroatian kunan ja Serbitasavallan dinaarin joulukuussa 1998. Ensimmäistä kertaa Bosnian ja Hertsegovinan markka otettiin käyttöön vuonna 1999. Alun alkaen Bosnian ja Hertsegovinan markka oli sidottu Saksan markkaan samanarvoisena. Kun euro korvasi Saksan markan vuonna 2002, myös Bosnian ja Hertsegovinan markka alkoi käyttää samaa pysyvää vaihtokurssia euroon nähden kuin Saksan markkakin, eli 1 EUR = 1.955 BAM. Maassa inflaation taso on erittäin alhainen johtuen maan harjoittamasta tiukasta valuuttakontrollista. == Kolikot ja setelit == Kaikki setelit 200 markan seteliä lukuun ottamatta valmistaa ranskalainen Oberthur. 200 markan setelit valmistaa itävaltalainen yritys Wienissä. Joulukuussa 1998 esiteltiin Bosnian ja Hertsegovinan kolikkosarja arvoissa 10, 20 ja 50 feningiä sekä 1, 2 ja 5 markkaa. Kolikot on suunnitellut bosnialainen suunnittelija Kenan Zekic. Vuonna 1998 julkaistun Bosnian ja Hertsegovinan setelisarjan koot olivat 50 feningiä sekä 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 markan setelit. Vuonna 2002 sarjaan lisättiin 200 markan seteli, kun taas 50 feningin sekä 1 ja 5 markan setelit on sittemmin vuosien kuluessa poistettu kierrosta. Kaikki setelit ovat käypää maksuvaluuttaa koko maassa. Setelit julkaisee Bosnian ja Hertsegovinan keskuspankki ja 200 markan seteliä lukuun ottamatta ne painaa ranskalainen yritys Overthur. Vuonna 2002 käyttöönotetussa Robert Kalinan suunnittelemassa 200 markan setelissä on kuvituksena silta, jonka oli tarkoitus muistuttaa tyylillisesti euroseteleitä. Väritykseltään Bosnian ja Hertsegovinan markan setelisarja on kirjava: 10 markan seteli on sävyltään oranssi, 20 markan seteli rusehtavanharmaa, 50 markan seteli vaaleanpunainen, 100 markan seteli oranssinruskea ja 200 markan seteli sininen. Setelien etupuolen kuvituksessa on käytetty erilaisia valtion päämiehien ja kulttuurivaikuttajien kuvia. === Kolikot === Feningin kolikot * 10 * 20 * 50 Markan kolikot * 1 * 2 * 5 === Setelit === * 10 markkaa * 20 markkaa * 50 markkaa * 100 markkaa * 200 markkaa == Lähteet == Luokka:Bosnia ja Hertsegovina Luokka:Euroopan rahayksiköt
De Havilland D.H.86 Express

de Havilland D.H.86 Express oli englantilainen, kaksitasoinen, nelimoottorinen liikennelentokone. Kone jatkoi de Havilland Aircraft Companyn liikennelentokoneiden sarjaa ja se oli de Havilland D.H.84 Dragonin seuraaja. Kone suunniteltiin ja valmistettiin Australian hallituksen tilauksesta Singaporen ja Australian väliseen liikenteeseen. Ensilennon lensi de Havillandin koelentäjä Hubert Broad 14. tammikuuta 1934. Koelentojen jälkeen koneeseen jouduttiin tekemään muutoksia lentoyhtiöiden vaatimuksesta. Koneen nokkaa pidennettiin ja levennettiin ohjaajan ja radisti/suunnistajan sijoittamiseksi istumaan vierekkäin, aiemman peräkkäisen istumajärjestyksen asemesta. Sarjatuotanto alkoi elokuussa 1934. Konetta valmistettiin eri versioina 62 kappaletta. Myöhemmin käyttökokemusten perusteella muunnetut koneet nimettiin D.H.86A:ksi (vuodesta 1935 lähtien, 20 konetta) ja D.H.86B:ksi (vuodesta 1936 lähtien, 10 konetta). Koneesta käytettiin Englannissa myös nimeä de Havilland Express. Konetta käyttivät lentoyhtiöt Holyman Airways, QANTAS (Queensland and Northern Territory Aerial Services), Imperial Airways, Jersey Airways, Misr Airwork, Hillmans Airways ja Wrightways. Toisen maailmansodan sytyttyä koneita pakko-otettiin sotilaskäyttöön, lähinnä koulutus- ja yhteyskonetehtäviin. Käyttäjinä olivat Australian kuninkaalliset ilmavoimat (RAAF), Uuden-Seelannin kuninkaalliset ilmavoimat (RNZAF) sekä Ison-Britannian kuninkaalliset ilmavoimat (RAF). Sodan jälkeen konetta käytti reittiliikenteessä Uudessa-Seelannissa lentoyhtiö National Airways Corporation. == Tekniset tiedot == === Yleiset ominaisuudet === * Rakenne: puuta, verhous kangasta * Kärkiväli: 19,66 m * Pituus: 14,07 m * Siipipinta-ala: 59,55 m² * Tyhjäpaino: 2 837 kg * Lentopaino: 4 654 kg * Moottorit: neljä de Havilland Gipsy Six 6-sylinteristä ilmajäähdytteistä rivimoottoria, teho 200 hv === Suorituskyky === * Suurin nopeus: 267 km/h * Matkalentonopeus: 229 km/h * Lakikorkeus: 5 300 m * Lentomatka: 1 200 km == Käyttö Suomessa == Englannin pääkonsuli Henry McGrady Bell lahjoitti keräämillään varoilla ostetun D.H.86B-koneen Suomen Punaiselle Ristille vuonna 1940. Kone sai siviilitunnuksen OH-IPA, sen varsinaisena käyttäjänä oli kuitenkin Ilmavoimat. Koneella lennettiin sairaankuljetuslentoja kunnes se vaurioitui pahoin Malmin lentokentällä 2. toukokuuta 1940. Konetta ei korjattu. == Lähteet == * * Luokka:Brittiläiset matkustajalentokoneet Luokka:1930-luvun matkustajalentokoneet Express
Jean Reno

Jean Reno (syntyjään Juan Moreno y Herrera-Jiménez, s. 30. heinäkuuta 1948 Casablanca, Ranskan Marokko) on ranskalainen näyttelijä. Renon vanhemmat olivat espanjalaisia, jotka pakenivat Pohjois-Afrikkaan pakoon Francisco Francon hallintoa. Reno muutti Ranskaan ollessaan 17-vuotias. == Näyttelijän ura == Reno aloitti näyttelijän opinnot Ranskassa ja loi uraa televisiossa sekä teatterissa. Tunnetuin hän on kuitenkin elokuvanäyttelijänä. Jean Reno ja Luc Besson tekivät yhdessä monta elokuvaa, melko vaihtelevalla menestyksellä. Tunnetuimpia näistä elokuvista ovat muun muassa Suuri sininen, Le grand bleu, elokuva sukeltamisesta, ja Leon, kuvaus palkkatappajasta, joka saa huolehdittavakseen perheensä menettäneen nuoren tytön. Sittemmin Reno on esiintynyt useissa ranskalaisissa ja amerikkalaisissa elokuvissa. Nuorena Reno esitti usein elokuvassa roistoa, mutta näyttelijänlahjojensa ansiosta hän sai pian erilaisia rooleja. Reno on näytellyt muun muassa romanttisissa komedioissa sekä toimintaelokuvissa. == Lapset == Renolla on kuusi lasta: Sandra (s. 1977), joka on näyttelijä, ja Mickael (s. 1980), joka on laulaja, sekä vuosina 1996, 1998, 2009 ja 2011 syntyneet lapset. == Filmografiaa == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi Huomioita 1985 Subway 1988 Le Grand Bleu Suuri sininen 1990 La femme Nikita Tyttö nimeltä Nikita 1990 L'Homme au masque d'or 1991 L'Opération Corned-Beef 1991 Loulou Graffiti 1993 Les Visiteurs Vierailijat 1993 Flight from Justice televisio 1993 Paranoïa 1993 La Vis 1994 Léon Leon 1995 Al di là delle nuvole Pilvien takana 1995 French Kiss Ranskalainen suudelma 1995 Les Truffes 1996 Le Jaguar 1996 Mission: Impossible Vaarallinen tehtävä 1997 Les Soeurs Soleil 1997 Un amour de sorcière 1997 Roseanna's Grave 1998 Ronin Ronin 1998 Godzilla Godzilla 1998 Les Couloirs du temps: Les visiteurs 2 Vierailijat 2 2000 Les rivières pourpres Purppuravirrat 2001 Wasabi Wasabi 2001 Just Visiting Just Visiting 2002 Rollerball Rollerball 2002 Décalage horaire Jet Lag 2003 Tais-toi! Turpa kiinni! 2004 L'Enquête corse 2004 Hotel Rwanda Hotelli Ruanda 2004 Les rivières pourpres II - Les anges de l'apocalypse Purppuravirrat 2 – Ilmestyskirjan enkelit 2004 Onimusha 3: Demon Siege 2005 Le tigre e la neve Tiikeri ja lumi 2005 L'Empire des loups Sutten valtakunta 2006 Flushed Away Virran viemää vain ääni 2006 The Da Vinci Code Da Vinci -koodi 2006 Flyboys Flyboys 2006 The Pink Panther Vaaleanpunainen Pantteri 2009 The Pink Panther 2 Vaaleanpunainen Pantteri 2 2009 Couples Retreat Lomaterapiaa 2009 Armored Armored 2010 La Rafle Pariisin vainotut 2010 L'immortel 22 Bullets 2011 Margaret Margaret 2011 On ne choisit pas sa famille 2012 Alex Cross 2012 Comme un Chef Le Chef - Rakkaudesta ruokaan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tarton piispa

Tarton piispat johtivat Viron ensimmäistä katolista piispanistuinta. Tarton hiippakunnan perusti 1211 Riian piispa. Piispanistuimen ensimmäinen paikka sijaitsi Länsi-Virossa, Lihulassa. Riian piispan ja kalpaveljien (Liivinmaan ritarikunnan) suurmestarin, Albert von Buxhövdenin veli, Herman von Buxhövden otti liivinmaalaisritareiden avulla haltuunsa Etelä-Viron 1224 ja siirsi piispanistuimen Tarttoon Ugandin maakuntaan. Hänen johtamanaan liiviläisritarit hävisivät Peipsijärven taistelun eikä laajeneminen itään toteutunut. Tarton hiippakunta säilyi katolisena ruhtinaskuntana vuoteen 1558, jolloin Venäjä valtasi alueen. == Piispat vuodesta 1224 lähtien == Tarton hiippakunnan piispat 1224–1558: * Hermann von Buxhövden 1224–1245 * Bernhard I 1245–1250? * Alexander 1250?–1268 * Friedrich von Haseldorf 1268–1285 * Bernhard II 1285–1302? * Dietrich I Vischhusen 1302?–1314 * Nikolaus 1314–1322 * Engelbert von Dolen 1322–1342 * Wescelus 1342– ? * Johann I noin 1350 * Heinrich I von der Velde 1355–1357 * Johann II Vischhusen 1357–1369 * sijainen * Heinrich II von der Velde 1376–1378 * Dietrich II Damerau 1378–1400 * Heinrich III Wrangel 1400–1403 * Bernhard III von Bülow 1403–1413 * Dietrich III Retzler 1413–1438 * Dietrich IV Gronow 1438–1444 * Bartholomäus Sawijerwe 1444–1457 * Helmich 1457–1471 * Andreas 1471–1473 * Johann III Bertkow 1473–1485 * Dietrich V Hake 1485–1496 * sijainen * Johann IV von Buxhövden 1499–1505 * Gerhard 1505–1513 * Johann V Duisburg 1513–1514 * Bernhard IV 1515–1516 * Christian Bomhower 1516–1518 * Johann VI Blankenfeld 1518–1527 * Johann VII Bey 1527–1528 * Johann VIII Gellingshausen 1529–1543 * Hermann II Bey 1543–1545 * Jobst von der Recke 1545–1552 (kuoli 1567) * Hermann III Wessall 1552–1558 Luokka:Katoliset piispat Luokka:Tarton historia * Luokka:Viron keskiaika en:Bishopric of Dorpat#Bishops of Dorpat
Reino Kangasmäki

Reino Kalervo Kangasmäki (2. heinäkuuta 1916 Kokkola – 26. syyskuuta 2010 Vaasa) oli suomalainen toimittaja ja painija. Hän aloitti lehtimiesuransa vaasalaisessa Kansan Äänessä ja työskenteli vuosina 1963–1979 sen päätoimittajana. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Kangasmäki saavutti olympiamitalin.Siukonen, s. 109 Seuratasolla hän edusti Kokkolan Jymyä ja Vaasan Tovereita. ==Urheilusaavutukset== * Olympiapronssia Lontoo 1948 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 52 kg) * SM-hopeaa 1947 ja -pronssia 1943 * TUL:n mestaruus 1948 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kyntö

Kyntö on toimenpide, jolla pyritään saamaan viljelykasville hyvä kylvöalusta. Tämä tarkoittaa maan kuohkeuttamista ja kääntämistä, minkä seurauksena näin mullan eri osat joutuvat ilman vaikutukselle alaisiksi, mikä jouduttaa lahoamista ja rapautumista, sekä peitetään ja sekoitetaan lannoite maahan ja välissä itse kylvösiemenet, annetaan sopiva muoto maan pinnalle ja hävitetään myös rikkaruohoja. ==Syyskyntö== Pohjoisilla leveysasteilla kuten Suomessa syksyllä kyntäminen on olennainen osa maanmuokkausta. Syyskyntö nopeuttaa maan kuivumista keväällä, kun kevätkosteus varastoituu muokkauskerrokseen, ja tämä mahdollistaa sen, että jo kasvukauden alku voidaan tehokkaasti hyödyntää. Syyskyntö myös kuohkeuttaa maata routaantumisen tehostamiseksi. Kun syyskyntö tehdään kunnolla, ei keväällä tarvitse äestää niin monta kertaa. ==Kevätkyntö== Kevätkyntö on toimenpide, jota Suomessa ei juuri koskaan tehdä. Suomessa ei tavallisesti keväällä viljan- tai rehuntuotannon yhteydessä kynnetä, koska se ei sovi useimmille maatyypeille, esimerkiksi hiesu- ja savipelloille. Kyntämisen sijaan maa voidaan keväällä muokata kevyemmin äkeellä eli äestää. Kuitenkin esimerkiksi perunapelloilla ja kasvimailla saatetaan keväällä kyntääkin, koska se kuivattaa maata. ==Kynnön historia ja aura== :Pääartikkeli: Aura Maatalouden alkuaikoina, kun auraa ei vielä ollut keksitty, oli käytössä sahra, joka oli hyvin yksinkertainen puinen työväline. Sahralla maata kuohkeutettiin sitä kääntämättä. Sittemmin keksittiin aura, joka oli työvälineenä huomattavasti edeltäjäänsä tehokkaampi. Vanhassa, ns. matala-aurassa on ojas pyörien varassa, ja periaatteena on veitsiterä, joka yhdessä vantaan kanssa leikkaa irti viilun, mikä auran siivellä käännetään sivulle. Keskiajalla kehittyi edeltäjästään poikkeava, ns. korkea-aura, jossa ojaksen kannatuspyörät oli korvattu tukijalalla. 1800-luvulla alettiin auroja valmistaa teollisesti teräksestä. Alueesta riippuen auraa on vedetty jonkin eläimen, tavallisesti hevosen perässä. Kuitenkin teollistuneissa maissa nykyään varsinkin suurilla peltoaloilla on jo monen vuosikymmenen ajan käytetty huomattavasti tehokkaampaa traktorin perässä vedettävää auraa, jossa on useampia siipiä. Useammat siivet toimivat niin, että seuraava siipi kääntää maaviilun aina edellisen siiven jättämän vaon päälle. Viimeinen siipi jättää jälkeensä kyntövaon, joka puolestaan täyttyy seuraavalla kerralla äskeisen kohdan vierestä kynnettäessä. Kyntö on ikivanha muokkausmenetelmä, jota harjoitettiin Raamatun mukaan jo Palestiinassa. Kyntäminen oli kunniakasta työtä jota Israelin ensimmäinen kuningas Saulkin harjoitti. Hänet noudettiin pellolta kyntämästä johtamaan sotaa kun vihollinen oli hyökännyt maahan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maanmuokkaustyöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Serbitasavalta

Serbitasavalta (, bosniaksi ja kroatiaksi Republika Srpska; myös Bosnian serbitasavalta) on toinen poliittisista entiteeteistä, jotka muodostavat Bosnia-Hertsegovinan valtion; toinen on valtaosin bosniakkien ja kroaattien asuttama Bosnia-Hertsegovinan federaatio. Serbitasavallan pääkaupunki on Banja Luka. Sen pinta-ala on 25 053 km² ja väkiluku 1 218 107 (2013), joista noin 88 prosenttia on serbejä, kahdeksan prosenttia bosniakkeja ja neljä prosenttia kroaatteja. == Historia == Tammikuussa 1992 Bosnia-Hertsegovinan serbikansan tasavalta () julistettiin Jugoslavian alueeseen kuuluvaksi tasavallaksi. Uuden tasavallan nimeksi muutettiin helmikuussa Bosnia-Hertsegovinan serbitasavalta (). Se julistautui erilliseksi, uuteen Jugoslaviaan haluavaksi alueeksi huhtikuussa 1992. Hanke ei kuitenkaan saanut kansainvälistä tunnustusta. Saman vuoden elokuussa nimestä jätettiin pois viittaus Bosnia-Hertsegovinaan, mistä lähtien alue on ollut viralliselta nimeltään yksinkertaisesti Serbitasavalta. Bosnia-Hertsegovinan sisällissodan (1992–1995) päättäneessä Daytonin rauhansopimuksessa tunnustettiin Serbitasavallan asema Bosnia-Hertsegovinan valtion osana, entiteettinä. == Politiikka == Serbitasavallalla on oma perustuslaki, presidentti, parlamentti, hallitus (pääministeri ja muita ministerejä), oikeuslaitos sekä myös muun muassa postilaitos. Sillä on myös omat symbolit, kuten lippu ja hymni Tasavaltani (). Vaakunat ja siihen saakka käytetty kansallislaulu menettivät lainvoiman vuonna 2007. Sisällissodan aikana ja vielä kymmenen vuotta sen jälkeen Serbitasavallalla oli myös armeija, mutta elokuussa 2005 se liitettiin Bosnia-Hertsegovinan asevoimiin. Serbitasavallassa on kaksikamarinen parlamentti, kansalliskokous. Ylähuoneen eli kansojen talon jäsenistä on serbejä, bosniakkeja, kroaatteja kutakin ryhmää kahdeksan ja kunnanvaltuustojen valitsemia neljä. Kansalliskokouksessa on 83 jäsentä, joista neljäsosa valitaan vaalilistoilta ja kolme neljäsosaa henkilövaalilla. === Presidentit === * Radovan Karadžić (1992–1996) * Biljana Plavšić (1996–1998) * Nikola Poplašen (1998–1999) * Mirko Šarović (2000–2002) * Dragan Čavić (2002–2006) * Milan Jelić (2006–2007) * Rajko Kuzmanović (2007–2010) * Milorad Dodik (2010–2018) * Željka Cvijanović (2018–2022) * Milorad Dodik (2022–) == Hallinnollinen aluejako == Serbitasavallassa on 63 kuntaa ryhmitettyinä seitsemään alueeseen (aluekeskus): * Banja Luka (Banja Luka) * Doboj (Doboj) * Bijeljina (Bijeljina) * Vlasenica (Zvornik) * Sarajevo-Romanija (Itä-Sarajevo) * Foča (Foča) * Itä-Hertsegovina (Trebinje) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Serbitasavallan parlamentin kotisivut ** Serbitasavallan ylähuoneen kotisivut * Serbitasavallan hallituksen kotisivut * Serbitasavallan presidentin kotisivut * Republika Srpska – Serbitasavallan internetportaali * Luokka:Entiset tunnustamattomat valtiot
Ghada Shouaa

Ghada Shouaa (, s. 10. syyskuuta 1972 Muharda, Syyria) on syyrialainen entinen seitsenottelija ja maansa ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa olympiavoittaja ja yleisurheilun arvokisamitalisti. Shouaa aloitti koripalloilijana ja pelasi Syyrian maajoukkueessa, mutta vaihtoi sitten lajia. Hän kilpaili seitsenottelussa jo 1991 Tokion MM-kisoissa, mutta jäi viimeiseksi. Hän ei kuitenkaan lannistunut ja voitti seuraavista Aasian mestaruuskilpailuista hopeaa. Hän osallistui myös 1992 Barcelonan olympialaisiin, jossa sijoitus oli 16. Lopullisen nousun seitsenottelevan maailman huipulle Shouaa teki vuonna 1995 Göteborgin MM-kisoissa, joissa hän voitti maailmanmestaruuden. Kisoista oli jäänyt pois ennakkosuosikki Jackie Joyner-Kersee, ja toinen ennakkosuosikki, Saksan Sabine Braun keskeytti ottelunsa. Kuitenkin seuraavana vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa Shouaa osoitti, ettei mestaruus tullut onnenkantamoisella. Hän voitti seitsenottelun olympialaisten kultamitalin lähes 100 pisteen erolla seuraavaan. Seuraavat kaudet menivät loukkaantumisten merkeissä, mutta Shouaa teki vielä paluun Sevillan MM-kisoihin vuonna 1999 ja voitti pronssimitalin. Shouaa osallistui seuraavana vuonna vielä Sydneyn olympialaisiin, mutta loukkaantui, keskeytti ja lopetti urheilu-uransa kisojen jälkeen. Uransa aikana ja jälkeen Shouaa asui Saksassa toimien kosmetiikkafirman Aasian ja Lähi-idän managerina. Hänen nykyisestä asuinpaikastaan ei kuitenkaan ole varmuutta. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Otteluennätys === Pisteet Aika ja paikka 6942 26. toukokuuta 1996, Götzis === Lajikohtaiset ennätykset === Laji Tulos Aika ja paikka 200 m 23,78 (0,6) 26. toukokuuta 1996, Götzis 800 m 2.11,34 1993 100 m aidat 13,72 (0,3) 27. heinäkuuta 1996, Atlanta Korkeushyppy 187 26. toukokuuta 1996, Götzis Pituushyppy 677 (0,6) 26. toukokuuta 1996, Götzis Kuulantyöntö 16,25 12. elokuuta 1999, Irbid Keihäänheitto 54,82 22. elokuuta 1999, Sevilla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu * Luokka:Syyrialaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Syyrialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dexter Holland

Bryan Keith "Dexter" Holland, (s. 29. joulukuuta 1965) tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen punkyhtye The Offspringin kitaristi-laulajana ja keulahahmona. Vuonna 1995 Holland perusti Nitro Records -levy-yhtiön yhdessä lapsuudenystävänsä ja The Offspringin silloisen basistin Greg Krieselin kanssa. Dexter Hollandilla on tytär nimeltä Alexa, ja hän on olluthttp://www.purevolume.com/news/The-Offspring-Dexter-Holland-PureVolume- Exclusive-Interview naimisissa Kristine Lunan kanssa. Hänen intohimonsa on postimerkkien keräily ja lentäminen. Vuonna 2004 hän lensi maailman ympäri kymmenessä päivässä. http://www.offspring.com/cgi- bin/WebObjects/Offspring.woa/wa/galleryContents?year=2004&category;=415969 Holland on väitellyt tohtoriksi molekyylibiologiassa vuonna 2017. Hänen väitöskirjansa koski HI-viruksen mikro-RNA-sekvenssejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:The Offspring Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset punkmuusikot Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fabrice Jeannet

Fabrice Jeannet (s. 20. lokakuuta 1980 Fort-de-France, Martinique) on ranskalainen miekkailija, joka kilpailee kalvalla. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja. Jeannet voitti juniorien maailmanmestaruuden vuonna 2000 ja siirtyi tämän jälkeen aikuisten sarjaan. Nîmesissä 2001 hän voitti kaksi maailmanmestaruusmitalia, kun hän sijoittui sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekisassa pronssille. Seuraavana vuonna Lissabonissa Ranska otti maailmanmestaruuden ja Jeannet sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa hopealle. Ranska hallitsi joukkuekilpailua myös Havannassa 2003, jossa Jeannet otti myös ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa. Ateenassa 2004 Jeannet voitti olympiakultaa Ranskan kalpajoukkueessa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Jeannet jäi viidenneksi. Leipzigissa 2005, Torinossa 2006 ja Pietarissa 2007 Jeannet oli edelleen Ranskan joukkuekultaa voittaneissa joukkueissa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa Leipzigissa. Pekingissä 2008 Jeannet voitti olympiahopeaa hävittyään finaalissa Italian Matteo Tagliariolille 15–9. Joukkuekilpailusta Jeannet otti toisen olympiakultamitalinsa, kun Ranskan joukkue kaatoi Puolan finaalissa 45–29. Ranskan joukkueessa miekkailivat Fabrice Jeannet'n lisäksi hänen veljensä Jérôme Jeannet ja Ulrich Robeiri. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viisiottelu

Viisiottelu eli pentathlon tarkoittaa seuraavia asioita: * antiikin viisiottelu, antiikin olympiakisojen ohjelmaan kuulunut urheilulajien moniottelu * nykyaikainen viisiottelu, miekkailusta, ammunnasta, vapaauinnista, esteratsastuksesta ja maastojuoksusta koostuva urheilulaji * yleisurheilun viisiottelu, yleisurheilulaji * sotilasviisiottelu, joka koostuu ammunnasta, esteradasta, esteuinnista, käsikranaatinheitosta sekä maastojuoksusta.
Wham!

Wham! oli brittiläinen pop-duo, jonka perustivat George Michael ja Andrew Ridgeley vuonna 1979, mutta vuonna 1981 virallisesti Wham!-nimellä. Duo tuli suosituksi vuoden 1984 hiteillä ”Wake Me Up Before You Go-Go”, ”Last Christmas” ja ”Freedom”. Seuraavana vuonna yhtye piti taukoa ja esiintyi Live Aid -tapahtumassa, muttei Whamina. Vuonna 1986 Michael ja Ridgeley ilmoittivat yhtyeen hajoamisesta, syynä oli George Michaelin halu kehittää soolouraa. == Diskografia == === Albumit === ==== Studioalbumit ==== * Fantastic (1983) * Make It Big (1984) * Music from the Edge of Heaven (1986) ==== Kokoelma- albumit ==== * The Final (1986) * If You Were There (The Best of Wham) (1997) === Singlet === Julkaisuvuosi Julkaisukuukausi Nimi Britannian singlelista Billboard Hot 100 Hot Adult Contemporary Tracks Albumi 1982 Kesäkuu ”Wham Rap! (Enjoy What You Do)” 45 - - Fantastic 1982 Syyskuu ”Young Guns (Go For It!)” 3 - - Fantastic 1983 Tammikuu ”Wham Rap! (Enjoy What You Do)” (uusintapainos) 8 - - Fantastic 1983 Toukokuu ”Bad Boys” 2 60 - Fantastic 1983 Heinäkuu ”Club Tropicana” 4 - - Fantastic 1983 Joulukuu ”Club Fantastic Megamix” 15 - - - 1984 Toukokuu ”Wake Me Up Before You Go-Go” 1 1 4 Make It Big 1984 Heinäkuu ”Careless Whisper” (George Michaelin soolosingle) 1 1 1 Make It Big 1984 Lokakuu ”Freedom” 1 3 4 Make It Big 1984 Joulukuu ”Everything She Wants” 2 1 4 Make It Big 1984 Joulukuu ”Last Christmas” 2 - - - 1985 Marraskuu ”I’m Your Man” 1 3 13 Music from the Edge of Heaven / The Final 1985 Joulukuu ”Last Christmas” (uusintapainos) 6 - - - 1986 Huhtikuu ”A Different Corner” (George Michaelin soolosingle) 1 7 6 Music from the Edge of Heaven / The Final 1986 Kesäkuu ”The Edge of Heaven” 1 10 22 Music from the Edge of Heaven / The Final 1986 Lokakuu ”Where Did Your Heart Go?” - 50 - Music from the Edge of Heaven 1986 Joulukuu ”Last Christmas ”(uusintapainos) 45 - - The Final 1997 Joulukuu ”Last Christmas” (Uusintapainos) \- 58 22 Christmas Wishes 2007 Joulukuu ”Last Christmas” (Uusintapainos) 14 - - - == Aiheesta muualla == * George Michaelin virallinen kotisivu Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Brittiläiset danceyhtyeet Luokka:Brittiläiset diskoyhtyeet Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset synthpop-yhtyeet
Juan Ramón López Caro

Juan Ramón López Caro (s. 23. maaliskuuta 1963) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. ==Ura== López Caron valmentajauran kohokohta oli pesti Real Madridin päävalmentajana, joksi hänet nimitettiin joulukuussa 2005 erotetun Vanderlei Luxemburgon tilalle. Tätä ennen hän toimi Realin Madridin B-joukkueen valmentajana. Kaudella 2004–2005 hän luotsasi Real Madrid B:n usean vuoden tauon jälkeen takaisin Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Espanjan ammattilaissarjoissa López Caro on valmentanut myös Levantea (2006–2007) Celtaa (2007–2008).Entrenadores LFP. Viitattu 15.8.2008.Entrenadores LFP. Viitattu 15.8.2008. Heinäkuussa 2008 López Caro siirtyi Espanjan U21-maajoukkueen peräsimeen. Hän johdatti nuoret EM-kisoihin 2009 ensi kertaa sitten vuoden 2000, mutta tie katkesi jo alkulohkoon. López Caro jätti tehtävänsä kesällä 2010 ja siirtyi Romanian liigassa kolmanneksi sijoittuneen FC Vasluin päävalmentajaksi. López Caro accepts Vaslui baton Vuosina 2013–2014 López Caro toimi Saudi-Arabian maajoukkueen päävalemntajana.Saudi Arabia sack coach Lopez Caro a month before Asian Cup Tammikuussa 2016 hänestä tuli Omanin jalkapallomaajoukkueen uusi päävalmentaja.Spain's Juan Ramon Lopez Caro takes over as Oman football coach Marraskuussa 2016 López Caro kertoi, ettei aio jatkaa vuoden vaihteessa umpeutuvaa sopimustaan Omanin liiton kanssa.National football coach Lopez Caro not to renew contract in January Joulukuun alussa 2016 López Caro teki sopimuksen Kiinan 1. divisioonassa pelaavan Dalian Yifangin kanssa.JUAN RAMÓN LÓPEZ CARO, NEW COACH OF DALIAN YIFANG, CHINA LEAGUE ONE Hän luotsasi Dalianin divisioonan mestariksi ja joukkue nousi kaudeksi 2018 Kiinan Superliigaan. Seura erotti López Caron joulukuun lopulla 2017.Ma Lin named coach of Chinese Super League side Dalian Yifang Toukokuun lopussa 2018 López Caron ura jatkui Kiinassa Shenzhenin päävalmentajana.El español López Caro, nuevo entrenador del Shenzhen en la 2ª división china Espanjalaisen johdolla Shenzhen sijoittui sarjassa toiseksi ja nousi kaudeksi 2019 Kiinan Superliigaan. Joukkue juuttui kuitenkin putoamiskamppailuun ja seura erotti López Caron heinäkuussa 2019.Donadoni replaces Lopez Caro at Shenzhen helm == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ture Axelsson

Ture Wilhelm Axelsson (3. heinäkuuta 1921 EspooEspoo syntyneet 1908-1924 AP I C:7 – 2. elokuuta 2012Suomen Sukututkimusseura – Hautausmaita – Kirkon hautausmaa, Espoo genealogia.fi, viitattu 23.1.2017) oli suomalainen ratameloja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Axelsson voitti yhdessä Nils Björklöfin kanssa kaksi pronssimitalia Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kajakkikaksikoiden 1 000 ja 10 000 metrin matkoilla. Viikko olympialaisten jälkeen he voittivat MM-kultaa 500 metrillä. Axelsson voitti yhteensä 11 Suomen mestaruutta kajakkiyksiköissä ja -kaksikoissa ja lisäksi viestimestaruuksia. Hän toimi Suomen Kanoottiliiton johtokunnassa 1940-luvulla. == Lähteet == * * Ture Axelsson Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset melojat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Juutuanjoki

Juutuanjoki tai Juutuajoki (tunnetaan myös nimellä Joenjoki) on toinen kahdesta Inarijärveen lounaasta laskevasta merkittävästä Lapin joesta. Toinen on 40 kilometriä etelämpänä Inarin kuntakeskuksen Ivalon halki virtaava Ivalojoki. Juutuajoki alkaa Solojärvestä, on noin 12 km pitkä ja laskee Inarijärveen keskellä Inarin kirkonkylää. Juutuanjoki on ollut kautta aikain tärkeä Inarijärven tienoiden asukkaille. Jokisuulta, Vuopajan rannoilta, on löydetty merkkejä asutuksesta 8 000–9 000 vuoden takaa. Nykyisin löytöpaikalla sijaitsee Siida, jossa toimivat Saamelaismuseo ja Ylä-Lapin luontokeskus. Juutuanjoki on aina toiminut läheisen asutuksen ruoka-aittana. Yhä edelleen se tunnetaan yhtenä Euroopan parhaista, ellei parhaana, taimenjokena. Vielä 1900-luvulla saaduista kalasaaliista kerrotaan niin huimia tarinoita, että niiden perään voi liittää toteamuksen: Uskokoon ken tahtoo, totta se kuitenkin on. Viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana joen taimensaaliit ovat pudonneet yksittäisiin onnenkantamoisiin. Yhtenä syyllisenä tähän pidetään Inarijärven ylitroolausta 1980–1990-luvuilla. Vesiväylänä Juutuanjoki on lyhyt, vain noin 10 kilometrin pituinen. Vetensä se saa Lemmenjoen tuomina laajoilta samannimisiltä erämaa-alueilta, hieman ylempää Muotkatuntureilta Vaskojoen kuljettamina sekä pohjoisemmalta tunturiylängöltä Kaamasjoen Muddusjärven kautta tuomina. Kaikkien kolmen joen vedet yhtyvät Paatarissa, laskevat Solojärven kautta ja purkautuvat vuolaana ja monikoskisena Juutuanjokena Inarijärveen. Kalastuskohteena Juutuajoki ympäristöineen on nykyisin tarkoin säädelty ja valvottu. Lupia myönnetään vain tiettynä aikana vuodesta ja rajoitettu määrä vuorokaudessa. Aivan viime vuosina myös matkailuyritykset ovat alkaneet harjoittaa koskenlaskutoimintaa joen aika ajoin rajustikin virtaavissa koskissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teuvo Niva, Erno Salonen, Sari Raineva, Ari Savikko, Markku Vaajala ja Heli Jutila 2016: Inarijärven ja sen sivuvesistöjen kalataloudellinen velvoitetarkkailu Luke Luokka:Inarin joet Luokka:Paatarin–Mutusjärven alue‎
Nils Björklöf

Nils Torolf Björklöf (13. huhtikuuta 1921 Espoo – 16. syyskuuta 1987 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen meloja ja olympiamitalisti. Björklöf voitti yhdessä Ture Axelssonin kanssa kaksi pronssimitalia Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kajakkikaksikoiden 1 000 ja 10 000 metrin matkoilla. Viikko olympialaisten jälkeen he voittivat MM-kultaa 500 metrillä. Björklöf voitti yhteensä 16 Suomen mestaruutta kajakkiyksiköissä ja -kaksikoissa. Vuonna 1956 hän muutti Ruotsiin ja sai maan kansalaisuuden 1963. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset melojat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Ilmari Niemeläinen

Heikki Ilmari ("Immu") Niemeläinen (16. joulukuuta 1910 Jyväskylä – 28. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Niemeläinen voitti Lontoon 1948 kesäolympialaisten taidelajien kaupunkisuunnittelusarjassa pronssia Kemin urheilukeskussuunnitelmallaan. Hän osallistui uimahyppääjänä Berliinin 1936 olympiakisoihin, jossa hän sijoittui ponnahduslautahypyissä 13:nneksi ja kerroshypyissä 14:nneksi, sekä Lontoon 1948 kisoihin, jossa hän sijoittui kerroshypyissä 19:nneksi. Uimahyppyjen Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 8 kertaa ja Suomen mestaruuden 30 kertaa. Urheilu-urallaan hän edusti Helsingin Uimareita. Arkkitehtina Niemeläinen on suunnitellut muun muassa uimaloita ja urheilukeskuksia. Hän suunnitteli Hämeenlinnan Ahveniston urheilukeskuksen yhdessä Olavi Sahlbergin kanssa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kuka kukin oli. Wikisource. * Urheilumme tekijämiehiä: Uintihypyissä tarvitaan päänkin lihaksia. Heikki Ilmari Niemeläinen, Seura, 17.05.1939, nro 20, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset uimahyppääjät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Rakkaus karkuteillä

Rakkaus karkuteillä (L’amour en fuite) on François Truffaut'n ohjaama Ranskassa vuonna 1979 valmistunut elokuva. Elokuvan pääosia näyttelevät Jean- Pierre Léaud, Claude Jade, Marie-France Pisier. Elokuvassa Truffaut’n useamman elokuvan päähahmo, nuori Antoine Doinel (Léaud) on jättämässä vaimonsa Christinen (Jade) ja heidän yhteisen poikansa. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan Rakkautta 20-vuotiaana tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”. == Lähteet == Luokka:François Truffaut'n ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1979 ranskalaiset elokuvat
Varastettuja suudelmia

Varastettuja suudelmia (Baisers volés) on François Truffaut'n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1968. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jean-Pierre Léaud (Antoine Doinel), Claude Jade (Christine Darbon) ja Delphine Seyrig (Fabienne Tabard). Claude Jade nousi tähdeksi elokuvan myötä. Elokuva on kolmas osa viiden elokuvan sarjasta, jossa Truffaut kehitti omakuvaansa Antoine Doinel -hahmon kautta. Sarjan aloitti elokuva 400 kepposta. Varastetuissa suudelmissa Doinelin lapsuuden hankaluudet on ohitettu, mutta aikuisuuden ja avioliiton yhteydessä tulevat vaikeudet eivät ole vielä ajankohtaisia. Elokuvan nimi Baisers volés esiintyy elokuvan lopussa kuultavan Charles Trenet’n laulun ”Que reste-t-il de nos amours” sanoituksessa. == Juoni == Antoine Doinel tapaa tyttöystävänsä Christinen, jonka kanssa on ollut kirjeenvaihdossa. Elokuvan lopussa Christineä seurannut mies tulee neidon luokse ja tunnustaa rakkautensa. Sitä ennen ovat Antoine ja Christine aloittaneet yhteisen elämän. Loppu viittaa siihen, että Truffaut ei usko rakkauden kestävyyteen tai yhteen rakkauteen. Muusta maailmasta ja arjesta eristettynä ihminen voi tuntea hetken ajan rakkauden läsnäolon. Suhde Christineen on päähenkilön kompromissi omien ihanteidensa kanssa, tyytyminen turvalliseen parisuhteeseen. == Vastaanotto == Helena Yläsen mukaan Varastettuja suudelmia on notkea pariisilaiskomedia kaikista ongelmistaan ”saippuapalan liukkaudella” selviytyvästä nuoresta miehestä, jolle työntekokin on pelkkää leikkiä. Elliot Wilhelm kuvaa elokuvaa suloiseksi, mutta myös melankoliseksi ja muistuttaa tämän johtuvan osin valmistumisvuodesta 1968, joka oli Pariisin opiskelijamellakoiden aikaa. Truffaut omisti elokuvansa Ranskan elokuva-arkistolle, jonka pidetty johtaja Henri Langlois oli tuolloin asetettu syrjään. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan Rakkautta 20-vuotiaana tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”. == Lähteet == Luokka:François Truffaut'n ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1968 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat
Metalliset Group

Metalliset Oy on heinäveteläinen teollisuuden järjestelmätoimittaja. Yhtiöllä on tehtaat Heinävedellä, Leppävirralla, Mäntyharjussa, Virossa ja Tšekissä. Henkilöstöä Metalliset Oy:llä on 500, joista Heinävedellä yli 230, toimitiloja neljä hehtaaria. Yhtiön liikevaihto on 48 miljoonaa euroa. Metalliset Group == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Metalliset Group Luokka:Heinävesi Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Leif Salmén

Leif Henry Salmén (19. tammikuuta 1952 Helsinki – 19. marraskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, runoilija ja prosaisti. ==Opinnot ja ura== Salmén opiskeli Helsingin yliopiston humanistisessa ja valtiotieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1971–1976. Salmén työskenteli Yleisradion ruotsinkielisten ajankohtaisohjelmien toimittajana 1976–1978, TV- nyttin politiikan toimittajana 1978–1984 ja Yle TV1:n uutistoimituksen politiikan toimittajana 1984–1989. Salmén oli myös Yle TV1:n A-studion toimittaja, ja Petra Himbergin mukaan häntä on pidetty yhtenä parhaista vaalitenttien vetäjistä. Myöhemmin Salmén toimi vapaana kolumnistina, esseistinä, runoilijana ja televisiokommentoijana. Hän oli pitkän linjan vasemmistolainen ja Suomen kommunistisen puolueen jäsen 1970-luvulta 1980-luvun puoliväliin. Hän kuului vähemmistöläisiin eli niin sanottuihin taistolaisiin, minkä jälkeen suhtautuminen niin puolueeseen kuin Neuvostoliittoonkin muuttui kriittiseksi. Salmén julkaisi useita runokokoelmia, ja lisäksi hän kirjoitti proosaa, kabareetekstejä, näytelmiä ja kuunnelmia ja julkaisi useita esseekokoelmia. Salmén sai useita palkintoja, muun muassa Tollanderin palkinnon vuonna 2009. == Yksityiselämä == Salmén oli naimisissa ohjelmajohtaja Maria Romantschukin kanssa vuodesta 1979 vuoteen 1984Vem och vad 1996, s. 498. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X ja näyttelijä Sinikka Sokan kanssa vuodesta 1986 vuoteen 1993. Vuodesta 1993 eteenpäin hänen avovaimonsa oli kansatieteen professori Anna-Maria Åström. Hänellä oli yksi lapsi. == Teokset == === Runokokoelmat === * * * * * ** * ** * * === Esseekokoelmat === * * ** * ** * ** * ** * ** * ** * ** *Det orientaliska rummet, Förlaget, 2017 ISBN 978-952-333-064-1 **Itämainen huone, suomentaja Arto Häilä. Teos, 2017 ISBN 978-951-851-775-0 == Palkinnot ja tunnustukset == Salmén on saanut työstään useita palkintoja: * Svenska litteratursällskapetin palkinto 1979, 1984, 1987, 1991 * Finlandsvenska publicistförbunds pris 1984 * Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1985 * Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 1998 * Kivipää-palkinto 2001 * Längmanska kulturfondenin palkinto 2006 * Tollanderin palkinto 2009 * Eino Leinon palkinto 2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjasampo. * Leif Salmén kustannusyhtiö Teoksen sivuilla. * Tentaattorina Leif Salmén. Ylen Elävä arkisto * * Leif Salménin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset esseistit Luokka:Eino Leinon palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat