EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kirjolippuluikero

Kirjolippuluikero (Emblemaria pandionis) on haukiluikeroiden heimoon kuuluva kalalaji, joka elää Atlantin länsiosissa ja Karibianmeressä. Toisinaan sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa. ==Koko ja ulkonäkö== Kirjolippuluikero voi kasvaa 6-7 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoto on pitkänomainen, eikä kalalla ole suomuja. Sukupuolet ovat eri näköiset. Koiras on hyvin tumman ruskea, lähes musta. Sen selkäevä on korkea ja pitkä, ja sen tyvessä on sinisiä täpliä. Rintaevät ovat melamaiset. Naaraan pohjaväri on vaaleanruskea, ja siinä on tummempia ruskeita täpliä. Selkäevä on matalampi kuin koiraalla. Kalan päässä sierainten vieressä ja yläpuolella on ulokkeet. ==Levinneisyys ja elintavat== Kirjolippuluikeroa tavataan Yhdysvalloissa Teksasin ja Floridan osavaltioissa, Karibianmeressä ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sen elinympäristöä ovat kirkasvetiset koralliriutat lähellä rannikkoa. Kirjolippuluikerot elävät korallien koloissa ja vanhoissa putkimatojen kuorissa. Ravintona ovat pienet selkärangattomat eläimet. Kala on territoriaalinen, ja koiras hätistää muut koiraat alueeltaan kohottamalla selkäeväänsä. Koiras käyttää selkäeväänsä myös houkutellakseen naaraita lisääntymään kanssaan. ==Lähteet== Luokka:Luikerokalat
Tsukimi Namiki

Tsukimi Namiki (, s. 17. syyskuuta 1998 Narita) on japanilainen amatöörinyrkkeilijä. Namiki on kilpaillut vuodesta 2018 lähtien. Hän osallistui vuoden 2018 MM-kilpailujen 51 kg sarjaan. Hän voitti ensimmäisessä ottelussa Buse Naz Çakıroğlun ja toisessa ottelussa Ceire Smithin 3–2. Puolivälierissä Namiki voitti brasialaisen Grazieli de Sousan 5–0, mutta hävisi välieräottelun kazakstanilaiselle Zhaina Shekerbekovalle 5–0. Saavutettu MM-pronssi oli Namikin ensimmäinen arvokisamitali. Vuotta myöhemmin hän osallistui myös Ulan-Uden MM-kilpailujen 51 kg sarjaan. Hän eteni puolivälieriin saakka, mutta hävisi puolivälierävaiheessa pohjoiskorealaiselle Pang Chol-mille. Vuonna 2020 Namiki varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Namiki on kilpaillut amatööriurallaan 15 ottelua, josta on voittanut 12. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasmin Leppioja

Jasmin Leppioja (s. 26. heinäkuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Liigassa kaudesta 2018 alkaen. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa huhtikuussa 2018 PK-35 Vantaan joukkueessa, jatkoi kauttaan Ykkösessä helsinkiläisen Pallokerho-35:n joukkueessa ja siirtyi heinäkuussa loppukaudeksi lainalle Liigassa pelaavaan kuopiolaisseuraan Pallokissoihin. Kaudesta 2019 lähtien hän on edustanut Liigassa espoolaista FC Honkaa. Ennen kauden 2021 alkua hän on pelannut Liigassa 42 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, jotka kaikki kaudella 2020. Leppioja on pelannut Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aino Vuorinen

Aino Vuorinen (s. 8. joulukuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän nousi FC Hongan junioreista liigajoukkueeseen kaudeksi 2019. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 22 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2020 vammat haittasivat hänen alkukauttaan ja hän pelasi kauden aikana kymmenen liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän jatkaa FC Hongassa kaudella 2021. Vuorinen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa Hän pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja teki maalin tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan. Aiemmin samana vuonna Suomi varmisti MM-kisapaikkansa sijoittumalla alle 17-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa kolmanneksi, ja Vuorinen teki tuon turnauksen alkulohkossa Suomen ainoan maalin tappioon päättyneessä ottelussa Saksaa vastaan sekä voittomaalin ottelussa Alankomaita vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amala Paul

Amala Paul (s. 26. lokakuuta 1991 Ernakulam, Kerala, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa tamilin-, malajalamin- ja telugunkielisissä elokuvissa. Esiinnyttyään sivuroolissa malajalaminkielisessä romanttisessa draamassa Neelathamara (2009), Amala tuli tunnetuksi näyteltyään nimiroolia tamilinkielisessä romanttisessa draamassa Mynaa (2010) ja sai kriitikoilta suosiota työstään. Myöhempiin menestyksiin kuuluivat telugunkielinen romanttinen toimintaelokuva Iddarammayilatho (2013) ja kannadankielinen toimintatrilleri Hebbuli (2017). == Yksityiselämä == Amala oli naimisissa elokuvaohjaaja A. L. Vijayn kanssa vuosina 2014–2017. Hän meni naimisiin yrittäjä Jagat Desain kanssa Kochissa 5. marraskuuta 2023. He odottavat ensimmäistä lastaan vuonna 2024. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2009 Neelathamara Beena Malajalam 2010 Veerasekaran Sugandhi Tamili Sindhu Samaveli Sundari Tamili Mynaa Mynaa Tamili 2011 Ithu Nammude Katha Aishwarya Malajalam Vikadakavi Kavitha Tamili Deiva Thirumagal Shwetha Rajendran Tamili Bejawada Geetanjali Telugu 2012 Vettai Jayanthi Tamili Kadhalil Sodhappuvadhu Yeppadi Parvathi Tamili Love Failure Telugu Muppozhudhum Un Karpanaigal Charu & Latha Tamili Akasathinte Niram Nuori nainen Malajalam Run Baby Run Renuka Malajalam 2013 Naayak Nandini Telugu Iddarammayilatho Komali Sankarabharanam Telugu Thalaivaa Meera Narayanan Tamili Oru Indian Pranayakatha Irene Gardner Malajalam 2014 Nimirndhu Nil Poomari Tamili Velaiyilla Pattathari Tohtori Shalini Tamili Kathai Thiraikathai Vasanam Iyakkam Itsenään Tamili Cameoesiintyminen Iyobinte Pusthakam Tanssija Malajalam Cameoesiintyminen 2015 Mili Milli Malajalam Janda Pai Kapiraju Indumathi Telugu Lailaa O Lailaa Anjali/Lailaa Malajalam Pasanga 2 Venba Tamili 2016 2 Penkuttikal Aswathy Malajalam Amma Kanakku Shanti Gopal Tamili Shajahanum Pareekuttiyum Jia Malajalam 2017 Hebbuli Nandhini Kannada Achayans Rita Malajalam Velaiilla Pattadhari 2 Tohtori Shalini Raghuvaran Tamili Thiruttu Payale 2 Agalya Selvam Tamili 2018 Bhaskar Oru Rascal Anu Tamili Ratsasan Vijayalakshmi ”Viji” Tamili 2019 Aadai Kamini/Sudhanthira Kodi Tamili 2021 Kutty Story Mrinalini Tamili Pitta Kathalu Meera Telugu 2022 Cadaver Tohtori Badra Thangavel Tamili The Teacher Devika Malajalam 2023 Christopher Sulekha Malajalam Bholaa Tohtori Swara Hindi 2024 Aadujeevitham Sainu Malajalam == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rabab Cheddar

Rabab Cheddar (s. 7. maaliskuuta 1991) on marokkolainen amatöörinyrkkeilijä. Cheddar on kilpaillut vuodesta 2019 lähtien. Vuonna 2020 Cheddar varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Cheddar on kilpaillut amatööriurallaan kymmenen ottelua, josta on voittanut viisi. ==Lähteet== Luokka:Marokkolaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katja Hakala

Katja Hakala (s. 19. helmikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on edustanut Liigassa espoolaista FC Honkaa kausina 2015 ja 2017, Turun Palloseuraa kausina 2018 ja 2019 sekä helsinkiläistä Pallokerho-35:tä kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän palasi FC Honkaan. Ennen kauden 2021 alkua hän on pelannut Liigassa 48 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Vuonna 2016 Hakala pelasi Englannin toisella sarjatasolla Oxford Unitedin joukkueessa. Hakalan sisko Krista Hakala on myös liigatason jalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rebecca Kindstedt

Rebecca Kindstedt (s. 21. tammikuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Liigassa Helsingin Jalkapalloklubia kausina 2016–2018, espoolaista FC Honkaa kausina 2019–2021 ja PK-35 Vantaata kaudesta 2022 alkaen. Ennen kauden 2022 alkua hän on pelannut Liigassa 71 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Kindstedt on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roumaysa Boualam

Roumaysa Boualam (s. 10. lokakuuta 1994) on algerialainen amatöörinyrkkeilijä. Boualam on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Hän osallistui ensimmäisen kerran MM-kilpailuihin vuonna 2014, jolloin hän kilpaili 51 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa ukrainalaiselle Tetyana Kobille 3–0. Vuoden 2018 MM-kilpailujen 48 kg sarjassa Boualam voitti ensimmäisessä ottelussaan ranskalaisen Marie Connanin, mutta hävisi toisen ottelunsa turkkilaiselle Ayşe Çağırırille 3–2. Vuoden 2019 MM-kilpailujen 51 kg sarjassa hän hävisi ensimmäisen ottelun Liliya Aetbaevalle. Vuonna 2020 Boualam varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Cheddar on kilpaillut amatööriurallaan kymmenen ottelua, josta on voittanut viisi. ==Lähteet== Luokka:Algerialaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ekspressionismi (arkkitehtuuri)

Ekspressionismi on noin 1910–1925 Euroopassa, varsinkin Saksassa, vaikuttanut arkkitehtuurin tyylisuunta. Ekspressionismin mukaan arkkitehdin persoonallisen idean tuli ilmetä rakennuksen vapaasti muotoilluissa, abstrakteissa ja veistoksellisissa muodoissa. Ekspressionistisella arkkitehtuurilla on selvä sisällöllinen yhteys kuvataiteen ja kirjallisuuden ekspressionismiin.Jokinen & Honkala 2000, s. 62 ja 66 Varhaisimpia esimerkkejä ekspressionismista arkkitehtuurissa olivat useat Hans Poelzigin teollisuusrakennukset sekä Bruno Tautin suunnittelema Kölnin lasinen näyttelypaviljonki vuodelta 1914. Taut laati myös useita utopistisia kaupunkisuunnitelmia, jotka edustavat ekspressionismia. Myös useat sittemmin modernisteina tunnetuksi tulleet arkkitehdit tekivät ekspressionistisia suunnitelmia. Näihin kuuluivat muun muassa Ludwig Mies van der Rohen Berliinin tekemä toimistorakennuksen suunnitelma vuodelta 1921, Walter Gropiuksen März-kaatuneiden muistomerkki ja Peter Behrensin Hoechst AG:n toimistorakennus. Ekspressionistisen arkkitehtuurin merkittävimpiä töitä ovat Hans Poelzigin Grosses Schauspielhaus, Erich Mendelsohnin Einstein-torni ja Fritz Högerin Chilehaus. Ekspressionismi näkyi myös useissa Dominikus Böhmin ja Otto Bartningin kirkoissa ja myös 1910- ja 1920-luvun elokuvien lavasteissa. Alankomaissa Amsterdamin koulukunta ja Italiassa futurismin monet suunnitelmat edustavat myös ekspressionismia. Rudolf Steinerin Baseliin suunnittelema, vuosina 1924–1928 rakennettu Goetheanum luetaan myös ekspressionistisen arkkitehtuurin merkittävimpiin töihin.Curl 1999, s. 235 == Kuvagalleria == Kuva: Taut Glass Pavilion exterior 1914.jpg|Bruno Taut: Lasipaviljonki (1914) Kuva: Grosses Schauspielhaus (Grand Theatre; by Hans Poelzig; 1919; Berlin, Germany.jpg|Hans Poelzig: Grosses Schauspielhaus (1919) Kuva: Einsteinturm 7443a.jpg|Erich Mendelsohn: Einstein-torni (1920–1924) Kuva: IPH Bruecke Turm Westen DSC 7782.jpg|Peter Behrens: Hoechstin toimistorakennus (1921–1924) Kuva: Chilehaus - Hamburg.jpg|Fritz Höger: Chilehaus (1922–1924) Kuva: Goetheanum im Winter von Süden.jpg|Rudolf Steiner: Goetheanum (1924–1928) == Katso myös == *Tiiliekspressionismi == Lähteet == *Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. ISBN 951-0-24579-8 *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:1900-luvun arkkitehtuurin suuntaukset Luokka:Ekspressionismi
Phoebe Waller-Bridge

Phoebe Waller-Bridge (s. 14. heinäkuuta 1985 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten BBC:n Fleabag-sarjan luojana, pääosan esittäjänä, tuottajana ja käsikirjoittajana. Hän on tuottanut ja käsikirjoittanut BBC American jännityssarjaa Killing Eve, jonka hän on myös sovittanut televisioon. Waller- Bridgen luoma Fleabag-sarja voitti parhaan komediasarjan Emmy-palkinnon vuonna 2019. Samana vuonna Waller-Bridge voitti myös parhaan komediasarjan naispääosan Emmyn sekä parhaan komediasarjan käsikirjoituksen Emmyn samasta sarjasta. Sarja on tuonut hänelle myös yhden BAFTA-palkinnon (paras naisnäyttelijä komediaohjelmassa) ja kaksi Golden Globe -palkintoa (paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa ja paras musikaali- tai komediasarja). Waller-Bridge on opiskellut yksityiskouluissa ja valmistunut Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulusta. Waller-Bridge oli naimisissa dokumentaristi ja käsikirjoittaja Conor Woodmanin kanssa, mutta pari haki eroa vuonna 2017. Alkuvuodesta 2018 Waller-Bridge on seurustellut ohjaaja ja käsikirjoittaja Martin McDonaghin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset televisiotuottajat Luokka:Käsikirjoittajat
Victor Ludvig Alexander Falck

Victor Ludvig Alexander Falck (5. lokakuuta 1852 Ulvila – 5. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Falck Victor Ludvig Alexander Viitattu 13.4.2021. Falckin vanhemmat olivat protokollasihteeri, laamanni Paul Emil Falck ja Alexandra Charlotta Gustava Stjernvall ja puoliso vuodesta 1888 Agnes Amanda Stenberg. Tultuaan ylioppilaaksi Falck suoritti oikeustutkinnon 1878 ja sai varatuomarin arvon 1881. Hän oli lääninrahastonhoitaja Turun ja Porin läänissä 1888–1890 ja Uudenmaan läänissä 1890–1892 ja sitten yliopiston kamreeri vuodesta 1902. Falck oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Taina Sipilä

Taina Sylvia Sipilä (s. 1978 tai 1979) on Lahdesta kotoisin oleva ohjelmisto- ja tietoalan yrittäjä ja suomalaisen ohjelmistoalan edelläkävijä. Hän on Dear Lucyn ja Sympan perustaja, sekä Dear Lucyn toimitusjohtaja. Hän on ollut myös QPR Softwaren hallituksen jäsen vuosina 2017–2019. Sipilän veli on Sympan toinen perustaja ja tämänhetkinen toimitusjohtaja Keijo Karjalainen. Sipilä on kahden lapsen äiti. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Yritysjohtajat Luokka:Elävät henkilöt
Roxane Gay

Roxane Gay (s. 15. lokakuuta 1974 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen kirjailija, professori, toimittaja ja aktivisti. Gay on kirjoittanut suositun ja The New York Times -lehden parhaiten myyneiden kirjojen listalle päässeen esseekokoelman Bad Feminist (2014) sekä monia muita teoksia ja esseitä. Hän on ollut Illinoisin ja Purduen yliopistoissa englannin kielen professori, ja vuodesta 2018 lähtien hän on työskennellyt Yalen yliopiston vierailevana professorina. Hän on The New York Times -lehden kolumnisti, Tiny Hardcore Press-kustantamon perustaja, The Rumpuksen esseetoimittaja, kirjallisen taidekollektiivi PANK:n päätoimittaja, sekä vuonna 2001 perustetun Gay Magin toimittaja. Gay kirjoitti myös vuonna 2017 ilmestyneen kuusiosaisen Black Panther: World of Wakanda-sarjakuvakirjan yhdessä Ta-Nehisi Coatesin ja Yona Harveyn kanssa. === Tunnustuksia ja palkintoja === Vuonna 2018 hänelle myönnettiin PEN-järjestön Yhdysvaltojen keskuksen Freedom to Write-palkinto sekä Guggenheim Fellowship-tunnustus. == Suomennetut teokset == == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kustantajat Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerhard Prause

Gerhard Prause (1926 Altona, Saksa – 2004) oli saksalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän käytti useita nimimerkkejä, muun muassa nimeä Tratschke.Prause Gerhard, viitattu 13.4.2021 Prause opiskeli kirjallisuustiedettä ja historiaa. Hän oli 35 vuotta Die Zeit -lehden toimittaja. Ennen Die Zeitia hän oli Welt am Sonntagin kulttuuriosaston päällikkö.Theo Sommer, Tratschke der Große, muistokirjoitus, Die Zeit 9.12.2004 viitattu 13.4.2021 Prausen maine perustuu erityisesti hänen Die Zeitiin vuodesta 1966 viikoittain nimimerkillä Tratschke kirjoittamaansa suosittuun historia-aiheiseen arvoitukseen "Wer war's". Nimi Tratschke viittaa 1800-luvun saksalaiseen historioitsijaan Heinrich von Treitschkeen. ==Suomennetut teokset== * Historian harhaluuloja ja totena esitettyjä taruja (Niemand hat Kolumbus ausgelacht), suom. Antti Nuuttila, WSOY 1969 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Berty Albrecht

Berty Albrecht, ent. Wild (15. helmikuuta 1893 Marseille, Ranska – 31. toukokuuta 1943 Fresnes, Ranska) toimi toisessa maailmansodassa Ranskan vastarintaliikkeessä. Albrecht on yksi kuudesta naisesta, jotka ovat saaneet Ordre de la Libérationin kunniamerkin, ja hänet on haudattu Mémorial de la France combattante -monumentin kryptaan. == Toiminta vastarintaliikkeessä == Albrecht auttoi vuodesta 1933 lähtien kotimaastaan paenneita saksalaisia. Vuoden 1940 aselevon jälkeen hän perusti yhdessä Henri Frenayn kanssa vastarintaryhmittymä Combat'n. Albrecht vastasi verkoston sosiaalipalveluista ja osallistui tiedotus- ja propagandalehtien laatimiseen. Gestapo pidätti Albrechtin 27. toukokuuta 1943 Clunyssä. Albrechtia kidutettiin. Hänet siirrettiin Fresnesin vankilaan, jossa hän hirttäytyi 31. toukokuuta. == Feminismi == Albrecht kiinnostui naisten oikeuksista 1920-luvun loppupuolella Lontoossa asuessaan. Muutettuaan Pariisiin, Albrecht liittyi vuonna 1931 ihmisoikeusjärjestöön ja ajoi erityisesti naisten oikeuksia. Vuonna 1933 Albrecht perusti feministisen aikakauslehden Le problème sexuel, jossa hän puolusti muun muassa ehkäisynvapautta ja oikeutta aborttiin. == Lähteet == Luokka:Ranskan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Ranskalaiset feministit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Camilla Klockars

Camilla Klockars (s. Bäck 9. kesäkuuta 1966 Kokkola) on suomalainen metodistipastori, joka työskentelee Suomen ruotsinkielisen Finlands svenska metodistkyrka-kirkkokunnan piirikunnanjohtajana. Metodistikirkolla ei ole kansallista piispaninstituutiota, vaan kirkkokunnan pastoraalinen ja hallinnollinen johtohenkilö on piirikunnanjohtaja. Camilla Klockars on opiskellut Åbo Akademissa teologian maisteriksi. Hän on toiminut metodistikirkon seurakuntatyössä Turussa vuosina 1990–2005 ja Kokkolassa 2007–2016. Vuodesta 2016 hän on ollut kirkkokunnan Vaasan seurakunnan pastori. Klockars edustaa karismaattista kristillisyyttä ja on tullut tunnetuksi seurakunnan työmuotojen uudistajana. Kirkkokunnan piirikunnanjohtajaksi hänet nimitettiin kuusivuotiskaudeksi 2017. == Yksityiselämä == Camilla Klockarsin aviomies on koulurehtori Bernt Klockars. Perheessä on kaksi lasta. == Julkaisuja == * Gud kan förvandla Svenskfinland!, Maksamaa: Syréns förlag 1995 * Tillbe Jesus!, Maksamaa: Syréns förlag 1996 * Be för pastorer & andliga ledare!, Maksamaa: Syréns förlag 1997 * Frikyrkorna i Svenskfinland, Vaasa: Frikyrklig samverkan 1999 (yhdessä Bernt Klockars) * Festförsamlingen: om församlingen i ändens tid, Maksamaa: Syréns förlag 1999 * Är det möjligt att dö utan att vara rädd?, Maksamaa: Syréns förlag 2008 * Välkommen hem : en introduktionskurs i kristen tro, Kokkola: Gamlakarleby svenska metodistförsamling 2014 * Welcome Home. Becoming rooted in God and growing in faith : an introduction to the Christian faith, Kokkola: Gamlakarleby svenska metodistförsamling 2015 * Tervetuloa kotiin : miten juurtua Jumalaan ja kasvaa uskossa : perehdyttämiskurssi kristilliseen uskoon, Kokkola: Gamlakarleby svenska metodistförsamling 2015 (yhdessä Teija Hietala) *Ditt livslopp. Om meningsfullhet, prioriteringar och stafettväxlingar i livet, Värnamo, Ruotsi: Tell It 2020. * Gud vill befrielse : samtal kring kaffebordet, Vaasa : Vasa svenska metodistförsamling 2021 (yhdessä Marcus Sandås, Boris Sandås) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Metodismi Suomessa
Piirikunnanjohtaja

Piirikunnanjohtaja (ruots. distriktsföreståndare, eng. district superintendent) on metodistikirkossa johtavan pastorin nimike. Tehtävä vastaa evankelis-luterilaisen kirkon lääninrovastia. Luokka:Metodistikirkon virat
Maria Erikson

Maria Erikson (17. huhtikuuta 1845 Tampere – 8. huhtikuuta 1921 Kangasala) oli suomalainen Jyväskylän seminaarin naisosaston harjoituskoulun johtaja ja uskonnollinen kirjailija.Maria Erikson, Aamulehti, 13.04.1921, nro 83, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Maria Erikson kävi Jyväskylän seminaarin ja suoritti virkaansa vaaditut yliopistolliset tutkinnot. Hän oli aluksi kansakoulunopettajana Hollolassa ja toimi sitten Jyväskylän seminaarin naisosaston harjoituskoulun johtajana vuoteen 1900 saakka, jolloin hän erosi virasta täysinpalvelleena. Erikson asui sitten Sortavalassa ja toimi uskonnon opettajana Sortavalan diakonissalaitoksella. Maria Erikson toimitti useina vuosina Kristillinen kalenteri Suomen lapsille -kalenteria ja lisäksi hän laati tekstiselityksiä pyhäkouluja varten. Hän kirjoitti ja jakoi uskonnollisia lehtisiä ja käänsi suomen kielelle uskonnollisia kirjasia. == Julkaisuja == * Lasten joululahja 1. Tekijä, Jyväskylä 1894 * Lasten joululahja 2. Tekijä, Jyväskylä 1895 * Lasten joululahja 3. Tekijä, Jyväskylä 1896 * Lasten joululahja 4. Tekijä, Jyväskylä 1897 * Opas sunnuntaikoulujen opettajille: toisen wuosikerran ewankeliumitekstien käsittelyä warten. Tekijä, Jyväskylä 1898 (Teos digitoituna Kansalliskirjastossa) * Opas sunnuntaikoulujen opettajille: kolmannen vuosikerran evankeliumitekstien käsittelyä varten. Gummerus, Jyväskylä 1899, 2. painos 1904, 3. painos 1911 * Suomen kirkon muistettavia miehiä. Tekijä, Jyväskylä 1899 * Opas sunnuntaikoulujen opettajille: ensimmäisen vuosikerran evankeliumitekstien käsittelyä varten. Gummerus, Jyväskylä 1902, 2. painos 1909 == Suomennoksia == * Ihmeitä armon valtakunnasta: 1. Kohtelu rautatiellä ; 2. Eräs "vanhan aikainen kirja"; ruotsista suom. M. E. Hagelberg, Tampere 1871 * Biblian historia pikku-kouluille; toimittanut Alfred Steinmetz ; suomentanut M. E. Weilin & Göös, Jyväskylä 1875 * Martan joulu-juhla: Pikku Jukka ; Äitini opettama laulu ; Vaella totuudessa ; Hannan taloudenpito. Kertomuksia lapsille 2. Sortavala 1904 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Filokalia (Origenes)

Filokalia (, ) on Origeneen katkelmista koottu teos eli eräänlainen antologia, jonka kokoajina pidetään Basileios Suurta ja Gregorios Nazianzilaista. == Historia == Origenes eli ja kirjoitti 200-luvulla. Filokalia koottiin 300-luvulla, ja sen kokoajina pidetään Basileios Suurta ja Gregorios Nazianzilaista. Gregorioksen sanotaan lähettäneen teoksen Tyanan piispalle Theodorokselle. Myöhemmin Origeneen teoksia tuhottiin, koska häntä pidettiin harhaoppisina. Näin Filokaliasta on tullut merkittävä lähde Origeneen ajattelun ja teosten tuntemisen kannalta, sillä teokset ovat muutoin pitkälti kadonneet. Filokaliasta on säilynyt useita käsikirjoituksia, joista eräs on Codex Parisinus Graecus 456. Myöhemmin teoksen nimi, suomeksi ”Kauneuden rakastaminen”, on lainattu luostari-isien opetuksia kokoavan Filokalia- kokoelman nimeksi.Sisar Kristoduli: ”Katsaus Filokalian syntyhistoriaan”. Teoksessa == Sisältö == Teos koostuu 27 luvusta. Noin viidesosa sisällöstä on peräisin Origeneen teoksesta Kelsosta vastaan. Tekstikohdat käsittelevät erityisesti ”pyhää kirjoitusta” tai ”pyhiä kirjoituksia”, mikä viittaa tässä ennen kaikkea Vanhaan testamenttiin. Sisältö luvuittain on: :1. Pyhien kirjoitusten inspiraatiosta. Kuinka niitä tulee lukea ja ymmärtää. Miksi ne ovat epäselviä. :2. Että pyhien kirjoitusten kaanon on suljettu ja sinetöity. :3. Miksi Jumalan innoittamia kirjoja on luvultaan 22. :4. Solesismeista ja huonosta tyylistä kirjoituksissa. :5. Mitä on ”paljo puhuminen” ja mitä ovat ”monet kirjat"? Koko inspiroitu pyhä kirjoitus on yksi kirja. :6. Koko pyhä kirjoitus on Jumalan työkalu, täydellinen ja sopiva tehtäväänsä. :7. Pyhän kirjoituksen persoonien erityisestä luonteesta. :8. Ettei meidän tarvitse yrittää korjata pyhien kirjoitusten solesismeja. :9. Pyhä kirjoitus käyttää samaa termiä eri merkityksissä. :10. Kompastuskivet pyhässä kirjoituksessa. :11. Pyhien kirjoitusten harhaoppisesta tulkinnasta. :12. Meidän ei tule joutua epätoivon valtaan pyhiä kirjoituksia lukiessa jos löydämme siitä vaikeita kohtia. :13. Filosofia suhteessa pyhiin kirjoituksiin. :14. Logiikan käyttö pyhien kirjoitusten tutkimisessa. :15. Vastaus vastaväiteeseen, että kristinuskon totuudet ovat jo kreikkalaisten paremmin esittämiä. Herramme ruumis, jne. :16. Jaoista kristittyjen keskuudessa. :17. Voimmeko antaa pakanoiden nimityksiä korkeimmalle Jumalalle? :18. Kristillisen uskon ”yksinkertaisuus”, jne. :19. Usko Kristukseen on kiitettävää ja sopusoinnussa ihmiskunnan alkuperäisten moraalikäsitysten kanssa. Kuinka Jeesuksella saattoi jumalana olla kuolevainen ruumis. :20. Ihminen ja järjettömät olennot (= eläimet). :21. Vapaa tahto. :22. Ihmiskunnan hajaannus ja kielten moninaisuus. :23. Kohtalo, astrologia, jne. :24. Aine ei ole luomatonta, tai pahan alkusyy. :25. Jumalan ennaltatietäminen, predestinaatio jne. :26. Mitkä asiat ovat todella ”hyviä” ja ”pahoja”. :27. Faaraon sydämen kovettuminen. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Käännöksiä ja tekstilaitoksia === * * * * == Aiheesta muualla == * Ωριγένους Φιλοκαλία. * The Philocalia of Origen. Tertullian.org. Luokka:Antologiat Luokka:Origeneen teokset
Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä

Filosofien luonnonopillisista mielipiteistäSironen, Erkki & Vesterinen, Sampo: Liite Plutarkhoksen kirjallinen jäämistö, teoksessa (; tai Placita philosophorum) on Plutarkhoksen Moralia-kokelmaan (kirja XI, 61) kuuluva tutkielma, joka käsittelee luonnonfilosofiaa ja luonnontieteitä. Se on kuitenkin epäperäinen, ja sen kirjoittajasta käytetään nimitystä Pseudo- Plutarkhos. == Historia == Tutkielma Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä on ajoitettu 100-luvun puoliväliin. Se liitettiin jo pian Plutarkhoksen teosten joukkoon. Todellisuudessa se vaikuttaa olevan jonkun muun tekemä tiivistelmä varhaisemmasta teoksesta. Perinteisesti kyseinen alkuperäinen teos on laitettu Aetioksen nimiin ja ajoitettu noin vuoteen 100. Aetioksen olemassaolo on kuitenkin myös kyseenalaistettu, ja alkutekstin ajoitukseksi on ehdotettu jo 40–30-lukuja eaa. Eusebios Kesarealainen hyödynsi tutkielmaa laajasti lähteenään teoksessa Praeparatio evangelica. Hänen tavoitteenaan oli käyttää sitä osoittamaan, kuinka erilaisia ja keskenään ristiriitaisia mielipiteitä kreikkalaisilla filosofeilla oli. Giorgio Valla käänsi Pseudo-Plutarkhoksen teoksen latinaksi ja liitti sen oman teoksensa De expetendis et fugiendis rebus (1501) kirjoiksi XX–XXI. Sillä oli suuri vaikutus Nikolaus Kopernikuksen tietämykseen antiikin luonnonfilosofiasta. Odoardo Corsini toimitti Pseudo-Plutarkhoksen teoksen tekstilaitoksen sekä teki siitä latinankielisen käännöksen, joka julkaistiin vuonna 1750. == Sisältö == Tutkielma oli nimensä mukaisesti yhteenveto eri filosofien ja koulukuntien mielipiteistä koskien luonnonfilosofiaa. Se koostuu viidestä kirjasta ja käsittelee yhteensä 133 eri kysymystä yhtä monessa luvussa. * Kirja I (johdanto ja 30 lukua) käsittelee luontoa ja luonnontieteitä ja klassisia alkuaineita. Aiheina ovat muun muassa maailmankaikkeuden ikuisuus, aine, muoto, syyt ja seuraukset, tila, aika ja liike, sekä kappaleiden luonne ja muoto. Lähteinä ovat monet esisokraatikkoihin sekä Platon, Aristoteles, stoalaiset ja Epikuros. * Kirja II (32 lukua) käsittelee edelleen maailmankaikkeutta ja sen muotoa, ikuisuutta, keskusta ja järjestystä. Aiheena ovat myös tyhjiö; taivaat ja taivaan sfäärit; tähdet ja niiden luonto, muoto ja liike; planeettojen nimet; sekä Aurinko ja Kuu. * Kirja III (18 lukua) käsittelee meteorologian alaan antiikin aikana luettuja asioita sekä maata ja sen muotoa, sijaintia ja liikettä. * Kirja IV (23 lukua) käsittelee psykologiaa ja aistimista. * Kirja V (30 lukua) käsittelee biologian ja lääketieteen aloille kuuluvia kysymyksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Πλούταρχος: Περί των αρεσκόντων τοις φιλοσόφοις φυσικών δογμάτων. Wikisource. * Pseudo-Plutarch: Placita Philosophorum. Perseus. * Pseudo- Plutarch: Placita Philosophorum. Perseus. Luokka:Kirjat luonnonfilosofiasta Luokka:Plutarkhoksen teokset
Inka Kaivola

Inka Kaivola (s. 17. tammikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän nousi FC Hongan junioreista liigajoukkueeseen kaudeksi 2019. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 21 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2020 hän pelasi 17 liigaottelua ja teki jälleen neljä maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelsosta vastaan

Kelsosta vastaan (; ) on Origeneen kirjoittama apologeettinen teos, joka oli nimensä mukaisesti suunnattu Kelsosta vastaan. Tutkimuksessa teos tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään. == Historia == Origenes kirjoitti teoksen Kelsosta vastaan noin vuonna 248. Se oli suunnattu pakanallista, kristinuskoa vastustanutta filosofi Kelsosta vastaan tämän hyökättyä kristinuskoa kohtaan teoksessaan Todellinen oppi. Näin teos on tärkeimpiä lähteitä siihen, miten pakanalliset oppineet näkivät kristinuskon 100–200-luvuilla. Nykyisin Kelsosta vastaan on Origeneen pisin säilynyt teos ja näin hänen pääteoksensa. On sanottu, että teos on idän kirkolle samassa asemassa kuin Augustinuksen Jumalan valtio lännen kirkossa. Se on merkkiteoksia myös antiikin pakanallisen ajattelun ja kristillisen teologian yhteensovittelun kannalta. Teos on säilynyt nykyaikaan yhden Vatikaanissa olevan käsikirjoituksen kautta. Se on peräisin 1200-luvulta. Sen lisäksi teoksesta on säilynyt joitakin katkelmia muun muassa Origenes-lainauksia yhteen koonneessa Filokaliassa sekä papyruksissa. == Sisältö == Kelsosta vastaan koostuu kahdeksasta kirjasta. Origenes käy siinä läpi Kelsoksen teosta Todellinen oppi kohta kohdalta ja vastaa siinä esitettyihin syytöksiin. Teos tuo ilmi, että Origenes ja Kelsos jakavat platonilaisen ajattelun, mutta ovat suuresti erimielisiä monista muista asioista. Origenes pyrkii vastaamaan Kelsoksen syytöksiin siitä, että kristinusko on karkea ja maalaismainen hyökkäys perinteistä uskontoa ja filosofista sivistystä vastaan, ja osoittamaan, että myös filosofinen mieli voi toimia kristillisessä viitekehyksessä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Kreikankielinen teksti. * * == Aiheesta muualla == * Origen: Contra Celsum. New Advent. * Celsus' view of Christians and Christianity. Excerpts from Contra Celsus by Origen. Luokka:Apologeettiset kirjat Luokka:Origeneen teokset
Kuuluisia miehiä

Kuuluisia miehiä () voi viitata seuraaviin teoksiin: * Kuuluisia miehiä, Hieronymuksen kirjoittama elämäkertateos * Kuuluisia miehiä, Cornelius Nepoksen kirjoittama elämäkertateos * Kuuluisia miehiä, Francesco Petrarcan kirjoittama elämäkertateos * Kuuluisia miehiä, Suetoniuksen kirjoittama elämäkertateos * De viris illustribus urbis Romae, elämäkertateos 300-luvulta == Katso myös == * Kuuluisien miesten elämäkertoja, Plutarkhoksen kirjoittama elämäkertateos
Arto Mieskolainen

Arto Juhani Mieskolainen (s. 1980 Helsinki) on vantaalainen palvelumuotoilija ja yrittäjä. == Tausta == Arto Mieskolainen kirjoitti ylioppilaaksi Lahden Kannaksen lukiosta vuonna 2000. Lahden ammattikorkeakoulusta hän valmistui vuonna 2005 restonomiksi palvelujen tuottamisen ja johtamisen koulutusohjelmasta. Hän on toiminut myös eri tapahtumien vetäjänä. Hän on juontanut Euroviisujen oheistapahtumakylän päälavan ohjelman vuonna 2007. == Palvelumuotoilu == Mieskolainen on palvelumuotoilualan yrittäjä. Hän on perustanut Meliorem Consulting Oy:n vuonna 2019. Tätä ennen hän on työskennellyt F-Secure Plc:ssä Global Brand Managerin tehtävissä vuosina 2016-2018 ja Telia Sonera Finland Plc:n Engagement Managerina vuosina 2011 – 2013. Hänen palvelumuotoilun osaamiseen kuuluu yritysten fasilitointi ja niiden kehittäminen, asiakasymmärryksen kerääminen sekä brändin johtaminen ja hallinta. Mieskolainen opiskelee parhaillaan taiteen maisteriksi Lapin yliopistossa palvelumuotoilun monialaisessa maisteriohjelmassa. == Politiikka == Mieskolainen on toiminut kansainvälisissä luonnonsuojelutehtävissä vuonna 2014 Thaimaassa kenttäjohtajana merikilpikonnien suojelussa erityisesti pesinnän aikana. Hän on tehnyt toiminnastaan suojelutyössä videon, jossa näytetään erittäin uhanalaisten juuri syntyneiden merikilpikonnien ensimmäiset askeleet. Lisäksi hän on tullut tunnetuksi interaktiivisista MegatrendiLIVE -lähetyksistä, joissa joka viikko keskustellaan yhdestä Sitran lanseeraamista maailmanlaajuisista kehityssuunnista tai jännitteistä. Paikallispolitiikassa hän on ajanut erityisesti Vantaan Keimolanmäen ja Kivistön alueen palvelujen ja asukaspysäköinnin parantamista. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset vihreät poliitikot
Kaarle McCulloch

Kaarle McCulloch (s. 20. tammikuuta 1988 Campbelltown, Uusi-Etelä-Wales, Australia) on australialainen ratapyöräilyn olympiamitalisti ja nelinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 168 cm. McCulloch kuului Australian joukkueeseen, joka saavutti olympiapronssia joukkuesprintissä Lontoossa 2012. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Pruszkówissa 2009, Kööpenhaminassa 2010, Apeldoornissa 2011 ja Pruszkówissa ​2019. MM-hopeaa hän saavutti joukkuesprintissä Melbournessa 2012, Hongkongissa 2017 ja Berliinissä 2020 sekä keirinissä Pruszkówissa ​2019. MM-pronssia hän sai joukkusprintissä Yverlines'ssä 2015 ja Pruszkówissa ​2019. McCulloch saavutti Kansainyhteisön kisoissa New Delhissä 2010 kultaa joukkuesprintissä ja hopeaa 500 metrin aika- ajossa sekä Gold Coastissa 2018 kultaa 500 metrin aika-ajossa ja joukkuesprintissä, hopeaa keirinissä ja pronssia eräajossa. Oseanian kisoissa hän on saavuttanut pronssia 500 metrin aika-ajossa ja eräajossa 2006. Pyöräilyn Oseanian-mestaruuden hän on voittanut 500 metrin aika-ajossa 2007, 2015, 2017, 2018 ja 2019, keirinissä 2007, joukkuesprintissä 2007, 2013, 2014, 2018, 2019 ja 2020 sekä eräajossa 2017. Hän on saavuttanut Oseanian- mestaruuskilpailuissa lisäksi hopeaa keirinissä 2012 ja eräajossa 2018 sekä pronssia eräajossa 2007, 2013, 2014, 2019 ja 2020 ja keirinissä 2018. McCulloch on voittanut maailmancupin osakilpailun joukkuesprintissä Kööpenhaminassa 2009, Manchesterissa ja Astanassa 2011 sekä Aguascalientesissa 2013. == Lähteet == Luokka:Australialaiset ratapyöräilijät Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katariina Kosola

Saara Katariina Kosola (s. 24. helmikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kansallisessa liigassa Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa kausina 2020–2021. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi 18 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2021 hän pelasi 23 liigaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Kosola on pelannut kaudesta 2022 alkaen Ruotsin pääsarjassa. Kaudella 2022 hän pelasi Umeå IK:n joukkueessa 24 sarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavan kauden hän aloitti Örebrossa, jossa hän pelasi 17 sarjaottelua. Hän siirtyi elokuun 2023 lopulla Ruotsin kärkiseuroihin kuuluvaan Häckeniin, jossa hän pelasi kauden lopulla yhdeksän sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kosola on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja aiemmin samana vuonna saman ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi ja varmisti siten paikkansa MM-kilpailuihin. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 Walesia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 12 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuuli Enkkilä

Tuuli Enkkilä (s. 18. kesäkuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2017–2020. Hän pelasi Ilveksessä 57 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 17 liigaottelua. Kaudella 2022 hän pelasi HJK:ssa 13 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Enkkilä on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja aiemmin samana vuonna saman ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annika Huhta

Annika Huhta (s. 29. tammikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa Helsingin Jalkapalloklubia kaudesta 2018 alkaen. Hän on ennen kautta 2023 pelannut Liigassa 60 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Kesäkuussa 2021 Huhta siirtyi Yhdysvaltoihin Pohjois-Carolinan yliopiston joukkueeseen. Vuonna 2022 hän siirtyi University of Central Floridaan. Yliopistojen kesätauon ajaksi Huhta palasi pelaamaan Kansallista liigaa HJK:n joukkueeseen. Huhta on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Suomen joukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Aiemmin samana vuonna Suomi varmisti MM-kisapaikkansa sijoittumalla alle 17-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa kolmanneksi, ja Huhta teki tuossa turnauksessa kolme maalia alkulohko-ottelussa Liettuaa vastaan sekä Suomen ensimmäisen maalin Englantia vastaan pelatussa ottelussa kolmannesta sijasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hochheim am Main

Hochheim am Main on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota. == Maantiede == Hochheim am Main sijaitsee Mainin alajuoksulla 26 kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta lounaaseen, 11 kilometriä Wiesbadenista kaakkoon ja kuusi kilometriä Mainzin keskustasta itäkoilliseen. Frankfurtin lentoasema sijaitsee Hochheimin itäpuolella. Hochheim am Main koostuu kantakaupunki Hochheimista ja Massenheimista, joka liitettiin Hochheimiin 1977. Mainin rannalla on Hochheim-Südstadt, jota erottaa kantakaupungista muutaman sadan metrin levyinen viininviljelyvyöhyke. == Historia == Hochheimista on löydetty kelttien hautoja, ja roomalaisten aikana alue oli jo sangen tiheäänasuttua viininviljelyseutua. Nimi Hochheim on perua alemannien ajalta, näiden jälkeen tulivat frankit. Hochheim mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensi kerran 754, Massenheim puolestaan 819. Keisari Fredrik III myönsi 1484 Hochheimin kylälle oikeuden järjestää markkinat kahdesti vuodessa. Syysmarkkinoista kehittyi merkittävä karjamarkkina, joka tunnetaan nimellä Hochheimer Markt. Viinikukkuloille rakennettiin 1730 kirkko St. Peter und Paul, joka on nykyisin kaupungin tunnusmerkki. Hochheim ja Massenheim kuuluivat lukuisiin hallinnollisiin kyhäelmiin, kunnes niistä tuli osa Preussia vuonna 1866. Toisen maailmansodan jälkeen ne liitettiin uuteen Hessenin osavaltioon. Hochheim am Mainin historiallisia rakennuksia ovat Sankt Peter und Paul -kirkon ohella muun muassa lukuisat ristikkotalot, Schloss Massenheim 1700-luvulta ja vesitorni (Burgeffstraße 42) 1800-luvun lopulta. == Talous ja liikenne == Viininviljely on edelleen tärkeä Hochheimin elinkeino. Kaupungissa pidetään viinijuhla joka heinäkuun ensimmäinen viikonloppu. Sijaintinsa ansiosta Hochheimiin on asettunut lukuisia keskisuuria yrityksiä. Hochheim on Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piirissä Taunus- rautatien varrella. Hochheimin rautatieasema, Bahnhof Hochheim (Main), on 28,4 kilometriä Frankfurtin päärautatieasemalta länteen. Taunus-rautatien pituus on 41,2 kilometriä. Kun sitä rakennettiin 1830-luvulla, se ulottui kolmen itsenäisen valtion alueelle: Frankfurtin vapaakaupunki, Nassaun herttuakunta ja Hessenin suurherttuakunta. Keskeisiä maanteitä ovat moottoritiet Bundesautobahn 671 ja Bundesstraße 40. BAB 3 ja BAB 66 risteävät Hochheimin keskustan pohjoispuolella. 258-kilometrinen pyörätie Hessischer Radfernweg R3 kulkee Hochheimin kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hochheim am Main, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Kaisa Juvonen

Kaisa Juvonen (s. 7. tammikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Naisten Liigassa Tampereen Ilveksen joukkueessa kymmenen ottelua kaudella 2019 ja teki maalin heinäkuussa Jyväskylän Pallokerhoa vastaan. Juvonen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Suomen joukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja aiemmin samana vuonna saman ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi ja Juvonen teki maalin voitokkaassa alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armas Siitonen

Armas Aleksanteri Siitonen (16. joulukuuta 1883 Pietari – 22. kesäkuuta 1952 Loppi)Kuolinilmoitus, Diplomiarkkitehti Armas Siitonen, Helsingin Sanomat, 1952, No 168, sivu 2, julkaistu 26.6.195260 vuotta täyttää tänään arkkitehti Armas Aleksanteri Siitonen täällä, Helsingin Sanomat, 1943, No 339, sivu 6, julkaistu 16.12.1943Siitonen, Armas Aleksanteri, Suomalaisten teknikkojen seuran nimikirja 1896–1936, toimittanut Y. Talvitie, sivu 252 oli suomalainen arkkitehti.Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 06.12.1933, nro 329, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYlioppilasmatrikkeli 1906, matrikkelinumero 30575 Geni.com : Armas Alexander Siitonen Siitonen pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1906 ja suoritti diploomiarkkitehtitutkinnon vuonna 1911 Teknillisessä korkeakoulussa. Aluksi hän työskenteli professori Gustaf Nyströmin ja Usko Nyströmin arkkitehtitoimistoissa. Vuodesta 1912 alkaen hän oli arkkitehtinä yleisten rakennusten ylihallituksessa. Tässä toimessaan hän valvoi ja johti muun muassa useita valtion uudis- ja muita rakennustöitä. Siitonen jatkoi arkkitehtinä vuonna 1936 uudelleen järjestetyn rakennushallituksen suunnitteluosastolla. Yksityistöinään Siitonen suunnitteli useita uudisrakennuksia Helsinkiin ja maaseudulle. Armas Siitosen vanhemmat olivat nuohooja Kaarlo Siitonen ja Viktoria (o.s. Kuhlberg). Siitosen puoliso oli Olga (o.s. Wentz). Heidän poikansa oli arkkitehti Maunu Siitonen.Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1982, s. 906. Suomen Teknillinen Seura ja Tekniska Föreningen i Finland, Helsinki 1982. == Suunnittelutöitä == * Konsuli Wladimir Sofronoffin perheen asuintalon julkisivut, Valtakatu 7, Rauma (1912)Old Copper´s historiaa * Edelfeltintie 1 – Armfeltintie 18, Eira, Helsinki (1916) * Edelfeltintie 11 – Hornintie 4, Eira, Helsinki (1918) * Hornintie 4 – Tehtaankatu 34 a, Eira, Helsinki (1918) * Tehtaankatu 34 b, Eira, Helsinki (1920) * Edelfeltintie 13, Eira, Helsinki (1920) * Kasarmikatu 23, Julkisivun muutos ja korotus, Helsinki (1920)Kasarmikatu 23, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Albertinkatu 9 – Merimiehenkatu 25, Punavuori, Helsinki (1928)Korttelit.fi : Armas Siitonen * Valtion maanviljelyskemiallinen laboratorio, Mariankatu 28, Helsinki 1931 Helsingin Sanomat, 13.04.1931, nro 99, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Gottfried von Strassburg

Gottfried von Strassburg (k. noin 1215) oli keskiaikainen saksalainen eeppinen runoilija, kolmas Wolfram von Eschenbachin ja Hartmann von Auen ohella. Hänen pääteoksensa on eepos Tristan und Isolde, joka jäi kesken. Siinä hän kuvaa rakkauden kaikkivaltaa vastavoimana yhteiskunnalliselle ja jumalalliselle järjestykselle. ==Suomennettua tuotantoa== * Tristan ja Isolde: katkelma XXX laulusta, suom. Yrjö Jylhä, Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Minnelaulajat Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1210-luvulla kuolleet
Oravalanlampi

Oravalanlampi on Vihdin länsiosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 28 hehtaarin laajuinen järvi. Se on rehevä ja jossain määrin humuspitoinen. Etäisyys Nummelasta on kuusi kilometriä pohjoiseen ja Helsingin keskustasta 43 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Oravalanlammen pituus on 800 metriä ja leveys 500 metriä, järven rannat ovat loivamutkaisia ja suurimmalta osin metsän reunustamia. Järvi on saareton. Oravalanlammen länsipuolella sijaitsee Hiidenvesi, noin kaksi kilometriä koilliseen on Vihdin kirkonkylä. Oravalanlammen luoteisrannalta virtaa noin puolen kilometrin mittainen laskuoja Hiidenveteen. Oravalanlampi (23.031.1.002) kuuluu Hiidenveden lähialueeseen (23.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Hiidenveden alue (23.03). Hiidenveden lähialueen ainoat yli hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Hiidenvesi ja Oravalanlampi.Hiidenveden lähialue. Järviwiki. Viitattu 1.4.2021. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Krishna Jwala Devkota

Krishna Jwala Devkota () on nepalilainen toimittaja, joka työskentelee tällä hetkellä kansallisen sanomalehden Naya Patrika päätoimittajana. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nepalilaiset henkilöt Luokka:Toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Suvi Uski

Suvi Uski (s. Vantaa) on suomalainen sosiaalipsykologi, sosiaalisen median tutkija ja start up -yrittäjä. Uski on koulutukseltaan sosiaalipsykologian tohtori. Hän väitteli ihmisen identiteetin rakentamisesta ja aitoudesta digitaalisessa yhteiskunnassa. Uski on Suomen ensimmäisiä sosiaalisen median tutkijoita. Hänet tunnetaan kansainvälisesti sosiaalisen median tutkimuksen kehittäjänä, jonka vahvuus on somen ymmärtäminen ihmisen näkökulmasta. Uski puhuu paljon sosiaalisessa mediassa tapahtuvasta häirinnästä ja hänen mielestään sosiaalisen medioiden alustoja tulisi muuttaa. Vuonna 2017 Uski perusti Someturva-yrityksen yhdessä Jenny Rontun ja Minttu Salmisen kanssa. Yritys auttaa somessa kiusattuja sekä ihmisiä, jotka ovat joutuneet verkossa seksuaalirikoksen uhreiksi, tarjoamalla oikeudellista ja psykologista apua teknologian avulla. Someturva hyödyntää tekoälyä: palvelussa voi vastata kysymyksiin, jolloin se kertoo, millainen rikos on mahdollisesti kyseessä ja miten asiassa kannattaisi edetä. Kansainvälisesti start up -yritys toimii nimellä Somebuddy. Uskilla pitää sosiaalisen median -kurssia Helsingin yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Maaria Roth

Maaria Roth (s. 13. kesäkuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2015–2017 ja Helsingin Jalkapalloklubia kausina 2018–2021. Hän on pelannut 148 liigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Roth on pelannut jalkapalloa Suomen nuorisomaajoukkueissa. Roth on pelannut futsalia liigassa FC Nokian joukkueessa kausina 2015–2017 ja kaudella 2021–2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt