EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Toivo Kujala

Toivo Edvard Kujala (18. marraskuuta 1894 Sippola - 7\. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen sähköasentaja ja poliitikko. Hän oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja vuosina 1945–1959 ja toimi pitkään eduskunnan 2. varapuhemiehenä. Kujala vaikutti myös Suomen Kommunistisessa Puolueessa 1920-luvulta alkaen. Kujalan vanhemmat olivat pienviljelijä Tuomas Kujala ja Helena Mänttäri. Hän kävi kansakoulun ja myöhemmin Sirola-opiston. Kujala työskenteli maa- ja metsätöissä, rakennus- ja lastaustyöläisenä sekä sähköasentajana Sippolassa ja Kotkassa. Kujala oli SKP:n Kymenlaakson piirisihteerinä 1920-luvulla ja hänet tuomittiin vankilaan poliittisista syistä 1918 ja uudestaan 1931. Sotavuosina Kujala oli turvasäilössä ja vapauduttuaan 1944 hän toimi SKP:n Kyminlaakson piirin toimitsijana 1944–1945. Kujala edusti kansanedustajana 1945–1948 Kymen läänin läntistä vaalipiiriä ja 1948–1959 Kymen läänin vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan 1. varapuhemies tammikuussa 1946 ja uudelleen 1958–1959 sekä 2. varapuhemies 1946–1958. Kujala kuoli huhtikuun alussa 1959 kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Veikko Kansikas. Kujala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän kuului myös Kotkan kaupunginvaltuustoon vuoteen 1930 saakka ja uudelleen 1945–1959. Kujala oli Sirola-opiston johtokunnan puheenjohtajana ja jäsenenä SKP:n puoluetoimikunnassa/keskuskomiteassa (1948–1959) sekä SKDL:n liittotoimikunnassa. Vuosina 1945–1946 Kujala oli sotasyyllisyysoikeuden varajäsen. 1950-luvun loppupuolella Kujala toimi Työväen-, kulttuuri- ja kansantalojen Tuki -yhdistyksen puheenjohtajana. Kujala oli naimisissa vuodesta 1921 Lempi Lyydia Liljeströmin kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Akseli Listo

Akseli August (A. A.) Listo (sukunimi vuoteen 1906 Lilius (2. huhtikuuta 1856 Hattula – 17. marraskuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, Suomen senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan esittelijäsihteeri, aktiivinen valtiopäiväedustaja, Suomalaisen puolueen kansanedustaja ja eduskunnan varapuhemies. Liston vanhemmat olivat kappalainen Anton Lilius ja Amanda Sofia Perdén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1883 sekä sai varatuomarin arvon 1886. Listo oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn notaarina ja yksityisen valiokunnan sihteerinä 1885 sekä porvarissäädyn notaarina 1888. Hän toimi hovioikeuden auskultanttina vuodesta 1884 ja sitten teollisuushallituksessa kanslistina 1888–1891 ja kamreerina 1891–1901 sekä senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnassa vt. esittelijäsihteerinä 1901–1906 ja esittelijäsihteerinä 1906–1915. Listo oli lisäksi Uuden Suomettaren aputoimittaja 1889–1912, hän kirjoitti lehden suosittuja sunnuntaikirjeitä nimimerkillä Matti. Hän oli myös valtion tarkastaja osuuskassojen keskuslainalaitoksessa vuodesta 1903. Listo otti osaa 1883 julkaistun laajan ruotsalais-suomalaisen oikeus- ja virkasanaston valmistamiseen ja käänsi suuren määrän hallituksen esityksiä ja komiteamietintöjä, yhteensä yli 3000 sivua, kehittäen samalla huomattavasti suomalaista laki- ja virkakieltä. Listo oli kansanedustajana vuosina 1907–1917 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan 1. varapuhemies helmi–toukokuussa 1909 ja 2. varapuhemies 1908–1909, 1909–1910 sekä 1910–1913. Listo toimi puheenjohtajana eduskunnan laki- ja talousvaliokunnassa 1907–1908 ja 1909, tarkastusvaliokunnassa 1909–1910, 1911 ja 1917 sekä suuressa valiokunnassa 1910 ja 1911–1914. Hän oli jo aikaisemmin ollut säätyvaltiopäivillä porvarissäädyssä Iisalmen edustaja 1894, 1897, 1899 ja 1900. Listo oli Helsingin rahatoimikamarin puheenjohtaja ja jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa. Hän toimi myös Kansantaloudellisen yhdistyksen puheenjohtajana ja oli perustamassa Suomalaista Säästöpankkia 1901. Listo julkaisi kaksi kertomuskokoelmaa, Kalastus- ja metsästysmuistelmia (1916) ja Ansala (1917). Listo oli naimisissa vuodesta 1896 Hilma Maria Sederholmin (k. 1926) kanssa, heidän pojastaan Matti Listosta (s. 1902) tuli naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistunut lääkäri. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
E. M. Tarkkanen

Emil Mikael (Mikko, E. M.) Tarkkanen (3. maaliskuuta 1886 Laihia – 1. helmikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja maanviljelysneuvos. Hän oli myös pitkäaikainen Maalaisliiton kansanedustaja. Tarkkasen vanhemmat olivat maanviljelijä Hermanni Tarkkanen ja Liisa Kestikievari. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten maanviljelijänä Laihialla. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1936 ja maanviljelysneuvoksen arvon 1955. Tarkkanen oli kansanedustajana 1922–1945 ja 1951–1954 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Vuoden 1945 eduskuntavaaleissa hän joutui kolmen muun maalaisliittolaisen poliitikon tavoin luopumaan ehdokkuudestaan. Syynä oli uutta ulkopoliittista suuntausta kannattaneiden piirien (ennen muuta Urho Kekkonen ja J. K. Paasikivi) sekä Liittoutuneiden valvontakomission halu puhdistaa eduskunta sota-ajan poliittisesta johdosta. Tarkkanen saattoi palata eduskuntaan vasta vuonna 1951. Tarkkanen oli eduskunnan 1. varapuhemies 1940–1944 ja suuren valiokunnan puheenjohtaja 1951–1953. Tarkkanen oli myös Maalaisliiton eduskuntaryhmän ja valtiontilintarkastajien puheenjohtajana. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Laihian kunnanvaltuuston jäsenenä. Tarkkanen kuului muun muassa MTK:n, Pellervo-seuran ja Valion johtokuntaan ja hän oli puheenjohtajana Valion hallintoneuvostossa, Tuottajain lihakeskuskunnan hallintoneuvostossa sekä hallituksessa ja Osuuskassojen keskus oy:n hallintoneuvostossa. Mikko Tarkkanen oli naimisissa vuodesta 1919 Alli Ester Rinnan kanssa. == Lähteet == * * Kari Hokkanen: Maalaisliitto- Keskustan historia 3. Maalaisliitto sodan ja vaaran vuosina 1939-1950, Otava, Helsinki 1996. Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Laihian kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Viitapöllöt

Viitapöllöt (Phodilus) on tornipöllöjen heimoon kuuluva lintusuku. == Viitapöllöihin (Phodilus) kuuluvia lajeja == * Afrikanviitapöllö (Phodilus prigoginei) * Viitapöllö (Phodilus badius) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *
Pikkurousku

Pikkurousku (Lactarius tabidus syn. L. theiogalus) on laakea tai kupera kellanpunainen rouskulaji. Lakin leveys on 2–6 senttimetriä. Sen heltat ovat valkoiset tai kellanvalkoiset. Jalka on 2–8 senttimetriä pitkä ja vaaleampi kuin lakki. Malto on kellertävää. Maitiaisneste on valkoista ja kuivuessaan kellertyvää. Sieni maistuu miedolta ja on syötävä. Pikkurousku kasvaa havu- ja lehtimetsien kosteikoissa yleisenä koko Suomessa. Kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. ==Näköislajit== Pikkurousku muistuttaa useita muita rouskuja, kuten kangaspalsamirouskua, kangasrouskua, maksarouskua, oranssirouskua, rahkarouskua, sikurirouskua, viitapalsamirouskua sekä rutarouskua. Sekoittamisesta ei kuitenkaan ole juurikaan haittaa, sillä kaikki edellä mainitut lajit ovat pikkurouskun tavoin keittämisen jälkeen ruokasieniä.Luontoportti.com: Pikkurousku == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pikkurousku Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Masuuni (ravintola)

Masuuni oli vuonna 2001 perustettu ravintola S-ryhmän Sokos Hotel Ilveksen tiloissa Tampereen keskustassa. Paistinkääntäjien veljeskunta on myöntänyt sille Chaîne des Rôtisseurs -kilven.Sokos hotels: restaurant Masuuni, viitattu 12 syyskuuta 2008 Huviopas.net: Ravintola Masuuni == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ravintolan sivusto *Ilveksen ruokamoka vaihe vaiheelta Urjalan Sanomat Luokka:Ravintolat Tampereella Luokka:Kyttälä
Anna-Liisa Linkola

Anna-Liisa Linkola (o.s. Korhonen; 10. elokuuta 1914 Pielisjärvi – 3. elokuuta 1999 Kotka) oli suomalainen diplomi-insinööri, lehtori ja kunnallisneuvos. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 1960- ja 1970-luvulla ja ensimmäinen eduskunnan puhemiehistöön valittu nainen. Linkolan vanhemmat olivat diplomi- insinööri Kaarlo Heikki Korhonen ja Anna Maria Ryynänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1937 ja erikoistui myöhemmin 1957 vesikemiaan. Linkola oli Kotkan puutalousopiston lehtori 1945–1950, Kotkan lyseon lehtori 1951–1955 ja Kotkan lyseon matemaattisten aineiden lehtori 1955–1974. Hän opetti myös Kotkan sairaanhoito- oppilaitoksessa 1957–1973 ja toimi Kotkan kaupungin vesilaitoksen kemistinä 1955–1971. Linkola sai kunnallisneuvoksen arvon 1977. Linkola oli kansanedustajana vuosina 1962–1979 Kymen läänin vaalipiiristä. Hän oli ensimmäinen eduskunnan puhemiehistöön kuulunut nainen toimiessaan 2. varapuhemiehenä vuosina 1975–1978. Hän kuului myös Yleisradion hallintoneuvostoon. Lisäksi Linkola oli kokoomuksen varapuheenjohtaja, kokoomuksen puoluevaltuuston varapuheenjohtaja ja kokoomuksen naisten liiton puheenjohtaja. Linkola oli presidentin valitsijamies vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän kuului Kotkan kaupunginhallitukseen ja oli Kotkan kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja. Linkola oli Liike- ja virkanaisten kansainvälisen liiton varapresidentti ja Liike- ja virkanaisten liiton puheenjohtaja. Anna-Liisa Linkolan puolisona oli vuodesta 1937 Klaus Vilho Johannes Linkola, jonka isä oli maaherra Mikko Collan. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Sikurirousku

Sikurirousku (Lactarius camphoratus) on kupera tai suppilomainen ruskeanpunainen rouskulaji. Lakki on 2–5 senttimetriä leveä. Sen heltat ovat punaruskeat. Jalka on 3–5 senttimetriä pitkä, punaruskea ja harmaanvioletin sävyinen. Malto on vaaleanpunaruskeaa. Maitiaisneste on valkoista. Sieni maistuu miedolta ja on hyvä ruokasieni. Sikurirousku kasvaa havu- ja sekametsissä, erityisesti kangasmailla kuusen, koivun ja männyn seurassa. Sieni kasvaa Suomessa jokseenkin yleisenä Inariin saakka. Se kuitenkin harvinaistuu pohjoiseen mentäessä. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Sikurirousku on lisäksi erinomainen mauste kuivattuna, maistuen lähinnä currylta. Sikurirousku on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sikurirousku Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Kerttu Törnqvist

Kerttu Annikki Törnqvist, o.s. Ikonen, (18. maaliskuuta 1942 Pielisjärvi – 26. tammikuuta 2002 Lieksa) oli suomalainen myymälänemäntä ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Törnqvistin vanhemmat olivat pienviljelijä Veikko Matti Ikonen ja emäntä Ksenia Hirvonen. Hän kävi kansakoulun ja toimi ennen kansanedustajaksi valintaansa myyjänä, myymälänhoitajana ja myymäläemäntänä 1959–1983. Törnqvist oli kansanedustajana vuosina 1983–1999 Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1996–1999. Vuonna 1996 puhemiehistö koostui pelkästään naisista (Riitta Uosukainen, Sirkka-Liisa Anttila ja Kerttu Törnqvist)Sirkka-Liisa Anttilan laulutaito ei riittänyt opettajan ammattiin – päätyi siksi poliitikoksi. Ilta-Sanomat 30.4.2017.. Hän toimi valtiovarainvaliokunnan varapuheenjohtajana 1995–1996 ja sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana vuosina 1991–1996. Törnqvist oli presidentin valitsijamies vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa. Hän oli Lieksan kaupunginvaltuuston jäsen ja valtuuston puheenjohtaja 1989–1996. Törnqvist kuului muun muassa Eka-yhtymän ja Alkon hallintoneuvostoon, Työtehoseuran valtuustoon ja Suomen 4H-liiton valtuuskuntaan. Kerttu Törnqvist oli naimisissa vuodesta 1960 laitosmies Lauri Ilmari Törnqvistin kanssa. Heillä oli kolme lasta. Törnqvist julkaisi muistelmansa nimellä Tallella eletty elämä (WSOY, 2000). == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Lieksan kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois- Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Rossin piirikunta

Rossin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on saanut nimensä senaattori James Rossin mukaan. ==Maantiede== Rossin naapuripiirikuntia ovat Pickaway pohjoisessa, Hocking koillisessa, Vinton idässä, Jackson kaakossa, Pike etelässä, Highland lounaassa ja Fayette luoteessa. ==Väestö== Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 78 064 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 90,9%, mustiin (6,3%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,4%). Kotitalouden mediaanitulo on 44 577 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana. == Lähteet == Luokka:Ohion piirikunnat
Lutikkarousku

Lutikkarousku (Lactarius serifluus) on kupera tai laakealakkinen tummanruskea rousku. Heltat ovat oranssinkeltaiset. Jalka on vaaleampi kuin lakki. Sienen malto on okranvärinen. Maitiaisneste on valkoista. Sieni tuoksuu kuivuneena metsäluteelta. Se on Suomessa harvinainen ja esiintyy vain Turun seudulla tammien seurassa. Lutikkarousku on Suomessa silmälläpidettävä laji. ==Lähteet== Luokka:Rouskut
Kääpiörousku

Kääpiörousku (Lactarius omphaliformis) on punaruskea tai kanelinruskea rouskulaji. Jalka on vaalean punaruskea. Sienen heltat ovat johteiset. Sieni kasvaa lepikoissa lepikkorouskun seurassa. Sieni on keitettynä syötävä. Se on Suomessa melko harvinainen. ==Lähteet== Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Lepikkorousku

Lepikkorousku (Lactarius obscuratus) on kupera oliivin- tai nahanruskea rouskulaji. Lakin leveys on 1–4 senttimetriä. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja myöhemmin okranväriset tai kellastuvat. Jalka on 2–5 senttimetriä pitkä ja vaaleampi kuin lakki. Malto on vaaleanruskeaa. Maitiasneste on valkoista. Sienen maku on mieto tai hieman kirpeä. Se kasvaa kosteilla paikoilla lehdoissa ja lepikoissa leppäpuiden seuralaisena. Se on Suomessa melko yleinen etelästä Oulun seudulle asti. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Lepikkorousku Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Rinnakkaistuontilääke

Rinnakkaistuontilääke on alun perin jossakin toisessa EU-maassa myytäväksi tarkoitettu, rinnakkaismaahantuojan uudelleen pakkaama lääke. Rinnakkaistuontilääke on alkuperäisvalmistajan oma tuote, jonka rinnakkaistuoja on ostanut halvemman hintatason EU-maasta. Rinnakkaistuontilääkkeet ovat siten edullisempia kuin tuontimaassa markkinoilla olevat vastaavat alkuperäislääkkeet. Lääkkeiden rinnakkaistuojalla täytyy olla tukkukauppalupa kyseisen maan lääkeviranomaiselta. Lisäksi tarvitaan erillinen myyntilupa jokaiselle maahantuotavalle rinnakkaistuontilääkkeelle. Rinnakkaistuoja pakkaa lääkkeet uudelleen tuontimaan säädösten mukaisesti. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea ja Euroopan lääkevirasto EMA valvovat lääkkeiden rinnakkaistuontia. ==Katso myös== * Rinnakkaislääke Luokka:Lääkkeet
Kalttina

Kalttina () on kylä, taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Volossovan kaakkoispuolella Kemppaalasta Hattulaan johtavan maantien varrella. Taajamassa on asukkaita noin 1 800 ja kunnassa 3 100 henkeä (vuonna 2006). Kunnan hallinnollinen keskus on Kalttinan taajama. Sen ja samannimisen kylän lisäksi kuntaan kuuluu 13 kylää: Edasi (), Holopitsa (), Karhuluosa (), Kurkovitsa (), Kylämäki (), Liissinä (), Luumitsa (), Ozjora (), Pesala (), Pieni-Saaritsa (), Tuonitsa (), Uusi-Raaklitsa () ja Vanha-Raaklitsa (). 1400–1500-luvulla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion läänin Saaritsan pogostaan. Toiseen maailmansotaan saakka alueella asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kupanitsan luterilaiseen seurakuntaan. Nähtävyyksiä ovat Kalttinan näyttelysali, vanhat aateliskartanot Kalttinassa ja Kurkovitsassa, entisen kartanon puistoalue Kylämäessä, Tihvinän Jumalanäidin kirkko Kurkovitsassa, toisen maailmansodan muistomerkki entisessä Suuren-Saaritsan kylässä sekä Tuonitsan luonnonsuojelualue. Kunnan alueelta saa alkunsa Ortesjoki. Kunnan päämies on Mihail Kobylinski ja kunnanhallinnon päämies Vladimir Berdyšev. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kalttinan kunnan sivusto Luokka:Inkerin kylät Luokka:Volossovan piirin kunnat
Pesseta

Pesseta () on maaseututaajama ja entinen maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa Hatsinan ja Iivananlinnan välisen rautatien eteläpuolella. Taajamassa on 1 000 asukasta (vuonna 2017). Pessetan läheltä on löydetty keskiaikaisia kurgaanihautoja ja kiviristejä. 1400–1500-luvulla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion läänin Jastrebinon pogostaan. 1800-luvun alussa syntyi Pessetan aateliskartano, joka myöhemmin kuului Veimarnin suvulle. 1900-luvun alussa kartanoon perustettiin maatalousoppilaitos, jonka ympärille syntyi taajama. Ennen toista maailmansotaa seudulla asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia ja virolaisia, jotka kuuluivat Moloskovitsan luterilaiseen seurakuntaan. Pessetan kunta liitettiin Suuren-Ruutan kuntaan vuonna 2019. Siihen kuuluivat Pessetan lisäksi Jastrebinon, Kotinan (ven. Kotino), Krääkkovan (Krjakovo), Lopetsin (Lopets), Morosovan (Morozovo), Raakkolan (Ragulovo), Suikuvitsan (Šugovitsy), Uuden-Molkkutsan (Novyje Smolegovitsy), Uuden-Raakkolan (Novoje Ragulovo) ja Vanhan-Molkkutsan (Staryje Smolegovitsy) kylät sekä Jastrebinon seisakkeen asutus. Vuonna 2017 kunnassa oli 1 400 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pesseta Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkeri Luokka:Volossovan piiri
Frank Giering

Frank Giering (23. marraskuuta 1971 Magdeburg, Itä-Saksa – 23. kesäkuuta 2010 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä, joka opiskeli elokuva- ja televisionäyttelemistä HFF Potsdamissa. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan sarjassa Kriminalisti, jossa hän näytteli rikoskomisario Henry Weberiä. Hän voitti parhaan näyttelijän palkinnon Sotšin filmifestivaaleilla vuonna 2000 elokuvasta Absolute Giganten – viimeinen ilta. Hänet tunnetaan myös elokuvista Funny Games (1997), Gran Paradiso (2000), Baader Meinhof (2002) ja Der Fall Gehring (2004). == Yksityiselämä == Frank Giering kärsi aikuisiällään alkoholismista. Hän hakeutui hoitoon vuonna 2001 ongelmansa vuoksi. Giering asui äitinsä luona 29-vuotiaaksi asti, kunnes muutti Berliiniin. Giering löydettiin kuolleena kotoaan 23. kesäkuuta 2010. Kuolinsyyksi varmistui alkoholimyrkytys. Kuollessaan Giering oli 38-vuotias. Hänet on haudattu synnyinkaupunkiinsa Magdeburgiin. == Palkinnot == *Paras näyttelijä – Sotšin kansainvälinen elokuvafestivaali (2000) == Ehdokkuudet == *Paras miessivuosa – Deutscher Fernsehpreis (2004) *Paras miessivuosa – Deutscher Filmpreis (2001) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *German actor Frank Giering dies at 38 Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Antonia Cäcilia Holfelder

Antonia Cäcilia Holfelder (s. 1971 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka näyttelee rikoskomisario Inge Tschernaya sarjassa Kriminalisti. Hän on näytellyt myös useissa muissa sarjoissa, joita tosin on esitetty vain Saksassa. == Aiheesta muualla == *Antonia Cäcilia Holfelder Imdb:ssä Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savonjoki (Vimpeli)

Savonjoki eli Vimpelinjoki on Vimpelin kirkonkylän halki virtaava joki. Se kuuluu Ähtävänjoen vesistöön. Savonjoki tuo vettä Lappajärveen ja onkin Kurejoen kanssa eniten vettä Lappajärveen laskeva joki.Lappajärvi - Pohjanmaan helmi Lappajärven kunta. Savonjoki alkaa Alajärven Savonjärvestä, ja siihen yhtyy myöhemmin Poikkijoki ja Paaluomanpuro. 2000-luvun alussa Savonjoella suoritettiin metsäojitusalueiden vesiensuojeluhanke, sillä 46 prosenttia joen fosforikuormituksesta tulee maataloudestahttp://trinity.siteadmin.fi/file.aspx?id=353114&ext;=PDF&routing;=281668&webid;=281670&name;=&wi; . Typpikuormituksesta taas yli 70 prosenttia tulee maataloudesta ja luonnonhuuhtoumasta. Muita kuormittajia vuosittaisista fosforin 6 400 kg:n ja typen 135 000 kg:n määristä ovat turvetuotanto ja haja-asutus. Kalalajeista Savonjoessa esiintyvät ahven, kivennuoliainen, purotaimen, harjus, made, hauki, kivisimppu, kiiski,särki ja pikkunahkiainen. Aiemmin Vimpelinjoessa on havaittu myös kirjolohia ja rapuja.http://www.ymparisto.fi/download.asp?contentid=67009&lan;=fi Savonjoki on ollut tukinuittojoki, minkä takia sitä on kaivettu ja louhittu. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Vimpelin luonto Luokka:Ähtävänjoen vesistö
Kriminalisti

Kriminalisti () on Berliiniin sijoittuva saksalainen rikossarja. Sarjaa tehtiin 15 kautta vuosina 2006-2020. Kriminalisti on ZDF-tuotantoa. Pääosia sarjassa esittivät Christian Berkel (hahmona ylikomisario Bruno Schumann), Frank Giering (komisario Henry Weber), Maya Bothe (komisario Alex Keller), Stefanie Japp (komisario Jana Wagner), Antonia Cäcilia Holfelder (komisario Inge Tschernay), Mehmet Bozdogan (komisario Bülent Celik) ja Patrick Khatami (komisario Chris). Suomessa sarjaa esittää Yle TV1 (aiemmin Yle TV2). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kriminalisti ZDF:n kotisivuilla. * Kriminalisti. Yle Areena. Luokka:2000-vuosikymmenen saksalaiset rikossarjat Luokka:2010-luvun saksalaiset rikossarjat Luokka:2010-luvun saksalaiset televisiosarjat Luokka:2020-luvun rikossarjat Luokka:ZDF:n televisio-ohjelmat
Verokunta

Verokunta (ruots. bol) oli hallintopitäjän osa, jonka asukkaat yhdessä suorittivat tietyn veromäärän. Nimitystä käytettiin Suomessa ja Ruotsissa keskiajalta 1500-luvulle. Verokunnan koko vaihteli niin, että joskus koko pitäjä muodosti yhden verokunnan, toisissa pitäjissä taas saattoi olla 2–6, jopa 20, verokuntaa.Iso tietosanakirja, Otava 1939Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1966 Jokaisessa verokunnassa oli oma talonpoika, joka toimi verokuntamiehenä eli lukumiehenä. Hän keräsi veroparselit ja toimitti ne voudille. Kaarle IX lakkautti verokuntamiesjärjestelmän 1602, mutta näitä miehiä käytettiin monin paikoin sen jälkeenkin. Erilaisilla verokunnilla oli omat nimityksensä. Sellaisia olivat * bol * kolmanneskunta * markkakunta * nautakunta * neljänneskunta Kun jostakin verokunnasta tiloja autioitui tai joutui kirkollisen tai maallisen rälssin alaiseksi, joutuivat toiset maksamaan suuremman osan verosta. Tällaisen epätasa-arvon poistaminen oli tärkeää kruunulle ja talonpojille, siksi verokuntia pyrittiin pitämään tasaväkisinä tekemällä tilojen siirtoja verokunnasta toiseen ja laskemalla veroja uudelleen. Vuoden 1436 verouudistuksessa rälssi poistettiin veromaan joukosta sekä tasoitettiin savut ja koukut pitäjien kesken.Väinö Voionmaa: Suomalaisia keskiajan tutkimuksia, WSOY 1912 s. 38–39 ==Lähteet== Luokka:Suomen verotuksen historia Luokka:Suomen keskiaika
Vetokaappi

Vetokaappi on laboratorio- ja tutkimustilojen suljettu rakennelma, josta vaaralliset aineet eivät pääse niitä käsittelevien ihmisten hengitysilmaan. Vetokaappeja tulee käyttää suorittaessa reaktioita, joissa vapautuu kaasuja, jotta nämä kaasut eivät olisi vaaraksi kemikaalien parissa työskenteleville ihmisille, vaan vetokaapin alipaine johtaisi ne pois hengitysilmasta poistoilmakanavan kautta. Valmistajia on useita, mutta mallit ovat suhteellisen samanlaisia. Varusteluvaihtoehtoja on kaikilla valmistajilla useita, esimerkiksi vesi- ja viemäriliitäntä, valot, sähköpistorasiat, riskijäteluukku, lyijysuojaus ja läpiantoluukut. Yhteistä on koneellinen ilmanvaihto ja suodatus tai liitäntä sellaiseen. ==Lähteet== == Katso myös == * Hansikaskaappi == Aiheesta muualla == Luokka:Laboratoriotarvikkeet
Mikko Alpola

Mikko Alpola (s. 1989) on espoolainen perhosuimari. Hän edustaa nykyisin Swimming Jyväskylää.Uimaliitto Alpola on voittanut vuonna 2008 200 metrin perhosuinnissa kaksi Suomen mestaruutta lyhyellä ja pitkällä radalla. Alpola lopetti kilpauinnin vuonna 2012. Nykyisin hän on uimavalmentaja Kampuksen Plaanissa ja opiskelee Jyväskylän yliopistossa liikuntatieteitä pääaineenaan valmennus- ja testausoppi.Swimming Jyväskylä ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herman Holmberg

Herman Wilhelm Holmberg (käytti Saksassa peitenimeä Hoffman) (12. heinäkuuta 1877 Espoo – 28. maaliskuuta 1949) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Henrik Wilhelm Holmberg ja Amanda Matilda Weckström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aino Aleksandra Aaltosen kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Holmberg kävi kansakoulun ja suoritti Helsingin merikoulussa alaperämiestutkinnon vuonna 1901 ja perämiestutkinnon vuonna 1903 sekä merikapteenintutkinnon vuonna 1906. ==Jääkärikausi== Holmberg palveli useilla Suomen höyrylaiva osakeyhtiön laivoilla toisena ja ensimmäisenä perämiehenä vuosina 1906–1914 ja oli höyrylaiva S/S Castorin ensimmäisenä perämiehenä kun ensimmäinen maailmansota alkoi ja alus takavarikoitiin Bremenissä ja hän itse tuli internoiduksi. Hänen onnekseen hänelle tuli mahdollisuus päästä vapauteen liittymällä vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. ==Suomen sisällissota== :Katso myös: Suomen sisällissota Holmberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi ampumatarvikeupseeriksi 12. jääkäripataljoonan esikuntaan, josta hänet siirrettiin huhtikuussa 2. Jääkärirykmentin intendentiksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja sotatoimiin Karjalankannaksella. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Holmberg palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hän toimi rykmentissä 7. komppanian nuorempana upseerina. Armeijasta hän erosi 5. marraskuuta 1918 ja siirtyi 4. huhtikuuta 1919 Merenkulkuhallituksen palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin varastokonttorin varastonhoitajaksi. Hänet haudattiin Espoon tuomiokirkon hautausmaalle. ==Lähteet== *Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Iljussa

Iljussa () on kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Simetsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Inkerin ylängöllä Pietarin ja Narvan välisen maantien varrella. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli Kaprion lääniin kuuluneen Lješkoin pogostan keskus. Iljussassa sijaitsee melko hyvin säilynyt, vuosina 1792–1798 rakennettu ortodoksinen pyhän Nikolaoksen kirkko. Sen tärkein nähtävyys oli pyhän suurmarttyyri Paraskevin "ihmeitätekevä" ikoni, jota nykyään säilytetään Pietarissa Aleksanteri Nevalaisen luostarissa. Ikoni tuodaan kahdesti vuodessa Iljussassa järjestettävään ristisaattoon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Pyhän Nikolaoksen kirkko Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa * Iljussan kirkolle omistettu sivusto * Pietarin hiippakunnan sivu Iljussan pyhän suurmarttyyri Paraskevin ikonista Luokka:Moloskovitsan kylät Luokka:Volossovan piiri
Alcides

Alcides Eduardo Mendes de Araújo Alves (s. 13. maaliskuuta 1985 São José do Rio Preto) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi vuonna 2017 päättyneellä urallaan kotimaansa lisäksi Saksassa, Portugalissa, Alankomaissa ja Ukrainassa. Hän kuului vuosina 2004–2008 englantilaisseura Chelsean omistukseen mutta ei pelannut seuran edustusjoukkueessa kertaakaan. Alcides voitti Portugalin liigamestaruuden Benfican joukkueessa vuonna 2005 sekä Alankomaiden liigamestaruuden PSV Eindhovenin joukkueessa vuosina 2007 ja 2008. Kahden ensimmäisen mestaruuden hankkimisessa hänen osuutensa oli pienehkö, mutta kaudella 2007–2008 hän pelasi Eindhovenissa 21 liigaottelua, joissa hän oli 19 kertaa avauskokoonpanossa ja teki yhden maalin. Hän pelasi Mestarien liigassa 12 ottelua ja UEFA-cupissa kuusi ottelua. Alcides voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2003. Hän pelasi MM-turnauksessa täydet minuutit joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siestajoki

Siestajoki () on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 64 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 672 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängöltä, virtaa Volossovan, Jaaman ja Lomonosovin piirien läpi ja laskee Kaprionlahteen lähellä Siesta-Palkkinan kylää. Suurimmat sivujoet ovat Vaba, Sumajoki, ja Lamoška. Sosnovyi Borin kaupunki ottaa käyttövetensä Siestajoesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Siestajoki Venäjän vesistörekisterissä Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet *
Ted Raimi

Theodore ”Ted” Raimi (s. 14. joulukuuta 1965 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten rooleistaan Tim O'Neillina scifisarjassa Sea Quest ja Jukserina fantasiasarjoissa Xena sekä Hercules. Raimin vanhempi veli on ohjaaja Sam Raimi, joka tunnetaan muun muassa työstään Hämähäkkimies-elokuvasarjan parissa. Hänen toinen veljensä Ivan Raimi toimii käsikirjoittajana. Ted Raimi on esiintynyt useissa veljensä Samin elokuvissa kuten Evil Dead (1981), sen jatko-osassa Evil Dead II (1987) ja kolmessa Hämähäkkimies-elokuvassa. Uskonnoltaan Raimi on juutalainen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaisaniemen Tiikerit

Kaisaniemen Tiikerit oli helsinkiläinen pesäpalloseura, joka pelasi Superpesiksessä kausina 1997 ja 1998. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kaisaniemen puiston kentällä. Tiikerit perustettiin 30. elokuuta 1996 ja Pesäpalloliiton johtokunta hyväksyi sen Superpesikseen 30. syyskuuta. Joukkue pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa 18. toukokuuta 1997, jolloin vastassa oli kotiottelussa Hyvinkään Tahko. Tiikerit voitti ottelun jaksoin 2–0 (2–1, 7–2). Seuran toiminnanjohtajana oli kesäkuusta 1997 Jorma Kosunen. Kaudella 1997 joukkue sijoittui Superpesiksen runkosarjassa toiseksi Kiteen Pallon jälkeen 62 pisteellä. Puolivälierissä joukkue kuitenkin hävisi runkosarjassa seitsemänneksi sijoittuneelle Hyvinkään Tahkolle voitoin 1–3. Kaudella 1998 Tiikerit sijoittui runkosarjassa edelliskauden tapaan toiseksi, tuolla kertaa Oulun Lipon jälkeen, kun joukkue keräsi 67 pistettä. Puolivälierissä joukkue sai vastaansa Pattijoen Urheilijat, joka kaatui suoraan voitoin 3–0. Välierissä joukkue voitti Kiteen Pallon voitoin 3–1 ja loppuotteluissa Tiikerit sai vastaansa runkosarjavoittaja Lipon. Lippo vei syyskuussa 1998 pelatun ottelusarjan suoraan voitoin 3–0. Ensimmäinen ottelu päättyi Lipolle jaksoin 2–0 (5–4, 2–1), toinen niin ikään 2–0 (3–2, 1–0) ja kolmas 1–0 (4–1, 2–2). Vaikka menestyikin hyvin urheilullisesti, Tiikerit ajautui talousvaikeuksiin. Seuralla oli vuoden 1998 lopulla noin kahden miljoonan markan velat, eikä se ollut pystynyt maksamaan pelaajilleen palkkaa koko kesänä 1998. Seura teki konkurssin ja Tiikerien taival Superpesiksessä jäi näin kahteen kauteen. Vuonna 1998 joukkue oli osallisena pesäpallon sopupeliskandaalissa, kun 13. elokuuta pelattu ottelu Haminan Palloilijoita vastaan paljastui sopupeliksi. Oli sovittu, että ottelun ensimmäinen jakso pelataan tosissaan ja että ensimmäisen jakson hävinnyt joukkue voittaisi toisen jakson. Tiikerien pelaajat Jari Keski-Heikkilä ja Markus Meriläinen sekä pelinjohtaja Pasi Niemelä saivat myöhemmin petostuomiot. Kaisaniemen Tiikereissä pelasi sen lyhyen historian aikana monia maineikkaita pesäpalloilijoita, muun muassa Simo Eerikäinen (1998), myös seuran markkinointipäällikkönä toiminut Kari Kallio (1997), Pasi Pohjola (1997–1998) ja Sami Sirviö (1997–1998). == Palkinnot ja huomionosoitukset == === Palkitut === Kärkilyöntikuningas: * Pasi Pohjola (1997) Vuoden pesäpalloilija: * Pasi Pohjola (1997) Kultainen maila: * Pasi Pohjola (1997) === Miesten Itä-Länsi- valinnat === * Teemu Haataja (1997) * Kari Kallio (1997) * Pasi Pohjola (1997, 1998) * Sami Sirviö (1997, 1998) * Jari Tyynelä (1997) * Simo Eerikäinen (1998) * Markus Meriläinen (1998) ==Lähteet== Luokka:Entiset pesäpalloseurat Luokka:Entiset helsinkiläiset urheiluseurat
Ari Wirta

Ari Tapani Wirta (3. elokuuta 1960 Turku) on suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, ohjaaja ja draamakasvattaja. ==Näytelmiä== *Naistenkylä (1994) *Kaunotar ja hirviö (2000) *Rukoilijasirkka (2005) *Jouluntähti (2008) *Rinsessa Ruusunen (2008) *Syyttömänä tuomittu (2015) *Sotaan syyllinen (2016) ==Ohjauksia== *Maiju Lassila – Tulitikkuja lainaamassa (1987) *Wirta-Lampinen: Marika ja Kani Kaikenvärinen (1989) *Yrjö Kokko: Pessi ja Illusia (1990) *Markku Toivonen: Naistenkylä (1994) *Markku Toivonen – Matti Äijälä: Rakkaudellisen Zenin lomakoti (1995) *Markku Toivonen – Matti Äijälä: Naisia armeijassa (1996) *Arto Nieminen: Kyyhkyslakka (1997) *Aapeli: Siunattu hulluus (2000) *Astrid Lindgren: Ronja Ryövärintytär (2002) *William Shakespeare: Kesäyön unelma / Kesäyön uni (2003) *Juhani Tervapää: Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä (2004) *Jari Ollonqvist: Lähelle pitkä matka (2005) *Yrjö Kokko: Pessi ja Illusia (2007) *Ari Wirta: Rinsessa Ruusunen (2008) *Cooney: Puhtaana käteen (2008) *Arto Nieminen: Kyyhkyslakka (2009) *Arto Paasilinna: Tohelo suojelusenkeli (2009) *Neil Hardwick – Jussi Tuominen: Tankki täyteen (2009) *Cooney: Puhtaana käteen (2010) *Hardwick-Tuominen: Tankki täyteen – Maallamuuttajat (2011) suom. Jussi Tuominen: Oi, ihana toukokuu (2012) Astrid Lindgren: Ronja – Ryövärintytär (2013) ==Elokuva- ja tv-roolit == *Viimeinen keikka (1984) *Kultajuna Fort Montanaan (1985) *Saapasmaani (1995) *Kulkuri ja joutsen (1999) – Masa Niemi *NDA – Salassapitosopimus (2005) – artisti *Rosale (2007) *Tiina (2007) – mies kahvikaupassa *Tali-Ihantala 1944 (2007) *Veljet (2008) – pullonkerääjämies *Sauna (2008) – kaatamolainen talonpoika *Hautamäki erestä ja takkaa (2009) *Mitä mä haluan (2010) – Markuksen isä *Hotelli Paratiisi (2010) *Vares – Sukkanauhakäärme (2011) – Voitto Fjäder ==Ääniroolit== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sojuzmultfilm

Sojuzmultfilm () on maailman suurimpiin kuuluva venäläinen animaatiostudio. Se perustettiin Moskovassa 10. kesäkuuta 1936 nimellä Sojuzdetmultfilm (), mutta jo seuraavana vuonna nimi vaihdettiin nykyiseksi. Studio on tuottanut 1 530 elokuvaaAll studio films (1598). Sojuzmultfilm. Viitattu 29.12.2019. piirros-, pala-, ja nukkeanimaatiotekniikoilla. Vaikka suuri osa tuotannosta onkin suunnattu lapsille, on hyvänä esimerkkinä yhteiskuntakriittinen Erään rikoksen tarina selvästi aikuisemmalle yleisölle suunnattu. Studiota arvostetaankin juuri sen monipuolisuuden vuoksi. Suurin osa elokuvista on lyhytanimaatioita, mutta studio on tuottanut myös joitakin pitkiä elokuvia. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen suurin elokuvaprojekti on ollut 78-minuuttinen nukkeanimaatio Gofmaniada, joka perustuu E. T. A. Hoffmannin teksteihin. Se tullaan julkaisemaan mahdollisesti 2016 tai 2017. == Merkittävimpiä teoksia == * Erään rikoksen tarina (Istorija odnogo prestuplenija), ohj. Fjodor Hitruk 1962 * Film, Film, Film ohj. Fjodor Hitruk 1968 * Krokotiili Gena (Krokodil Gena), ohj. Roman Katšanov 1969 * Nalle Puh -sarja (Vinni-Puh), ohj. Fjodor Hitruk 1969-1972 * Kerženetsin taistelu (Setša pri Keržentse), ohj. Ivan Ivanov-Vano ja Juri Norstein 1971 * Muksis (Tšeburaška), ohj. Roman Katšanov 1971 * Kettu ja jänis (Lisa i zajats), ohj. Juri Norstein 1973 * Haikara ja kurki (Tsaplja i žuravl), ohj. Juri Norstein 1974 * Siili sumussa (Jožik v tumane), ohj. Juri Norstein 1975 * Satujen satu (Skazka skazok), ohj. Juri Norstein 1979 *piirroselokuvasarja Nu, pogodi! 1969 * Vasja Kurolesovin seikkailut 1981 * Kolmannen planeetan arvoitus 1981 Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5917 stamp (Gena the Crocodile. Cheburashka. Shapoklyak).jpg|Krokotiili Gena Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5916 stamp (Winnie-the-Pooh).jpg|Nalle Puh Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5918 stamp (Well, Just You Wait!).jpg|"Nu, pogodi!" Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5919 stamp (Hedgehog in the Fog).jpg|"Siili sumussa" ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Tietoa elokuvista * http://elonet.fi/company/yhancq/ * Sojuzmultfilm Internet Movie Databasessa Luokka:Animaatiostudiot Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvayhtiöt Luokka:Venäläiset elokuvayhtiöt Luokka:Venäläiset valtionyhtiöt
Aurinkokuningas tanssii

Aurinkokuningas tanssii (Le Roi danse) on belgialaisen elokuvaohjaajan Gérard Corbiaun ohjaama ranskankielinen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2000. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Phillippe Beaussantin tekemään säveltäjä Lullysta kertovaan elämäkertaan Jean-Baptiste Lully, Lully ou le musicien du soleil (1992). Elokuvassa on Lullyn säveltämällä barokkimusiikilla hyvin keskeinen sija. Se toimii monessa kohtauksessa keskeisessä roolissa, onhan elokuvan perustana toiminut Lullyn elämästä kertova kirja. Elokuva luokitellaan usein pukudraamaksi ja historialliseksi elokuvaksi. ==Juoni== Ranskan kuningas Ludvig XIV tiesi neljätoistavuotiaana hallitsevansa jonain päivänä valtakuntaansa, mutta hän tiesi myös, että jotkut hänen ympärillään tekivät kaikkensa estääkseen hänen tulevan hallitsemisensa. Tanssin avulla, jossa nuori kuningas osoitti suurta kyvykkyyttä ja lahjakkuutta, ja eritoten Lullyn hänelle säveltämän musiikin avulla hän osoitti kykynsä ensiksi itselleen ja samalla myös kaikille muille. Ludvigista tuli kansan käsityksissä aurinkokuningas. Lully ja Molière nostivat kuninkaan myötä tanssin ainakin hallitsemisen tasolla asti. Lully hallitsi musiikissa kuten hänen kuninkaallinen isäntänsä hallitsi poliittista maailmaa. Hän oli hullun lailla rakastunut kuninkaaseen platonisesti ja uskoi, että kuningas ei selviytyisi ilman hänen läsnäoloaan ja myötävaikutustaan. Sokeutuminen sai kuitenkin Lullyn katoamaan historian hämäriin. Luokka:Vuoden 2000 ranskalaiset elokuvat
Miek van Geenhuizen

Marianne ”Miek” Antoinette van Geenhuizen (s. 17. joulukuuta 1981 Eindhoven) on alankomaalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Amsterdamsche Hockey & Bandy Clubia, jota ennen hän on pelannut mm. Oranje Zwartissa ja HC Den Boschissa. Maajoukkueessa van Geenhuizen on ollut mukana voittamassa kahta olympiamitalia: kultaa Pekingistä 2008 ja hopeaa Ateenasta 2004. Lisäksi hän on voittanut kaksi mitalia MM- kisoista, yhden EM-kisoista sekä neljä Champions Trophysta. van Geenhuizen palkittiin saavutuksestaan yhdessä maahockypelaaja Marilyn Agliottin ja monien muiden olympiaurheilijoiden ja heidän valmentajiensa kanssa vuonna 2008. van Geenhuizen lopetti aktiiviuransa kesällä 2014, jonka jälkeen hän aloitti työskentelyn yritysneuvojana HR-yrityksessä. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wieke Dijkstra

Wieke Dijkstra (s. 19. kesäkuuta 1984 Amsterdam) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelasi keskikentällä. Hän edusti muun muassa Larenia. Alankomaiden maajoukkueessa Dijkstra pelasi enimmäkseen puolustajana. Hän voitti joukkueessa yhden olympiakullan Pekingistä 2008, kultaa ja hopeaa sekä MM-kisoista että EM-kisoista sekä kaksi kultaa Champions Trophy-kilpailusta. Dijkstra pelasi maajoukkueessa 123 ottelua. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simpeleen Urheilijat

Simpeleen Urheilijat ry (lyhenne SiU) on vuonna 1936 perustettu urheilun yleisseura Simpeleeltä, Rautjärveltä. Seuralla on hiihto-, jalkapallo-, jääkiekko-, kuntoliikunta-, naisliikunta- ja yleisurheilutoimintaa.http://www.simpeleenurheilijat.fi/ ==Hiihto== Simpeleen Urheilijoiden menestynein hiihtäjä on kolminkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari Marja-Liisa Kirvesniemihttp://hiihtoliitto.sporttisaitti.com/urheilijat/?num=12231&laji;_i=20003 . Marja-Liisa ja Harri Kirvesniemen tytär Anita Kirvesniemi on saavuttanut seuran väreissä isänsä valmennuksessa nuorten SM-mitaleitaAnita Kirvesniemi Suomen Hiihtoliitto (arkistoitu versio).. Vuonna 2006 seura järjesti Simpeleellä nuorten SM- hiihdothttp://www.simpeleenurheilijat.fi/sm2006/index.html . ==Jalkapallo== Jalkapallossa Simpeleen Urheilijoilla on laaja-alaista edustus- ja junioritoimintaa. Miesten edustusjoukkue pelaa Kaakkois-Suomen Kolmosessa.http://www.siufutis.com/ Parhaimmillaan SiU pelasi Suomensarjassa (nykyinen Ykkönen) kausilla 1938–1939. Kaudella 1996 joukkue käväisi Kakkosessa. Kaudeksi 2011 SiU putosi kolmosesta Neloseen.http://www.rsssf.com/tablesf/finall.html Suomen maajoukkuetta 42:ssa maaottelussa, mukaan lukien vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa, edustanut Arvo Närvänen pelasi Simpeleen Urheilijoiden edustusjoukkueessa kaudet 1937-1939 http://futisforum2.org/index.php?topic=568.250 . "Ati" Närvänen siirtyi Simpeleelle Viipurin Susista; hänet tunnettiin lempinimillä "(Viipurin) Keisari" ja "Karjalan Kuningas". SiU:n edustusjoukkueessa ja nuorten maajoukkueessa pelannut maalivahtilupaus Jesse Joronen siirtyi kauden 2009 jälkeen SiU:sta Fulhamiin, Englantiin. ==Yleisurheilu== 2000- ja 2010-luvuilla yleisurheilussa Simpeleen Urheilijoiden menestyneimpiä urheilijoita ovat olleet maajoukkuetason pituushyppääjä Marika Partinen, seitsenottelija Elisa Kirvesniemi ja keihäänheittäjä Heidi Nokelainen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Simpeleen Urheilijat ry Luokka:Simpele Luokka:Rautjärveläiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1936 perustetut urheiluseurat
Maartje Goderie

Maartje Goderie (s. 5. huhtikuuta 1984 's-Hertogenbosch) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa HC Den Boschia. Maajoukkueessa Goderie on ollut voittamassa olympiakultaa Pekingissä 2008. Lisäksi hän on ollut voittamassa MM-kisoja 2006, EM-kisoja 2005 sekä Champions Trophya 2004, 2005 ja 2007. Vuonna 2005 WorldHockey valitsi Goderien vuoden nuoreksi pelaajaksi. Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suojaan

Suojaan on suomalaislaulaja Anneli Mattilan debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17. == Kappaleet == # Tahdo tietää en – 3:36 # Jos tahdot – 3:35 # Paljon kerrottavaa – 3:11 # Kylmä yö – 3:10 # Vieläkö muistat nimeni – 3:50 # Herätä mut kuiskaten – 3:26 # Tanssin päivät, tanssin yöt – 3:23 # Mikä sun nimi on – 2:58 # Tulivuori sisälläin – 3:31 # Suojaan – 3:47 # Eksyi tyttö pieni – 3:15 # Ethän mee – 3:07 == Lähteet == * Suojaan -CD:n kansivihko === Viitteet === Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Anneli Mattilan albumit
Laulun lahjan sain

__NOTOC__ Laulun lahjan sain on suomalaislaulaja Anneli Mattilan toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2006. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 16. == Kappaleet == # Rakkauden muistomerkki – 3:46 # Laulun lahjan sain – 3:57 # Kaikki jotka tahtoo rakastaa – 3:07 # Ole ole ole – 3:17 # Tää on hullu yö – 3:40 # Poika ja kitara – 3:24 # Toivoisin niin – 3:38 # Soittoasi odotan – 2:54 # Entä jos? – 3:46 # Kotimatkalla – 4:02 # Ihoissa on virtaa – 3:59 # Tässä kaikki on – 3:03 == Lähteet == * Laulun lahjan sain -CD:n kansivihko * Laulun lahjan sain discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Anneli Mattilan albumit
Luottaa huomiseen

__NOTOC__ Luottaa huomiseen on suomalaislaulaja Anneli Mattilan kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21. == Kappaleet == # Mennen tullen – 3:23 # Luottaa huomiseen – 3:19 # Ollaan – 3:16 # Jos vain oot ystäväin – 3:17 # Hei Juulia – 3:01 # Villivarsa – 3:25 # Lailla myrskytuulien – 3:12 # Kerran vielä päivä koittaa – 3:18 # Ovi auki elämälle – 3:28 # Kesä ikuinen – 3:41 # Palapelini – 3:08 == Lähteet == * Luottaa huomiseen -CD:n kansivihko === Viitteet === Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Anneli Mattilan albumit
Soita mulle

Soita mulle on suomalaislaulaja Anneli Mattilan neljäs ja viimeisin albumi. Se julkaistiin vuonna 2008. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18. == Kappaleet == # Ne na na na – 2:59 # Soita mulle – 3:36 # Sataa – 3:05 # Rakkauden kiertokulku – 2:33 # Oon juurillain – 3:46 # Kuihtuu ruusu kauneinkin – 2:11 # Muistan – 2:55 # Vieraat huoneet – 3:25 # Outoja teitä – 3:20 # Vain tähdet – 2:32 # Kuumaa kamaa – 4:31 # Saappaat ampuu lujaa – 2:12 # Yksin itken sateeseen – 3:00 == Lähteet == * Soita mulle -CD:n kansivihko === Viitteet === Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Anneli Mattilan albumit
Denis Kornilov

250px|thumb|Denis Kornilov Denis Kornilov (s. 17. elokuuta 1986 Gorki) on venäläinen mäkihyppääjä. Kornilovin paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupin kilpailuissa on viides sija, johon hän kykeni kolmesti kaudella 2007/2008. Arvokisoissa Kornilov on edustanut maataan 2005 Oberstdorfin MM- kisoista lähtien. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasaavutuksensa on 23. sija normaalimäen kilpailussa 2007 Sapporossa. Vuonna 2007 Torinon olympiamäkikeskuksessa Pragelatossa käydyissä universiadeissa Kornilov voitti kultaa suurmäestä ja sijoittui pronssille normaalimäen kilpailussa. ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angie Skirving

Angela "Angie" Lambert (omaa sukua Skirving, s. 1. helmikuuta 1981 Toowoomba) on australialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000. Lisäksi hän on ollut voittamassa sekä kultaa, hopeaa että pronssia Champions Trophyssa. Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa vuonna 2006. Vuonna 2001 Skirving valittiin WorldHockeyn vuoden nuoreksi pelaajaksi. Luokka:Australialaiset maahockeypelaajat Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bruno Taajamaa

Bruno Taajamaa (s. 1948 Kuopio) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija. Taajamaa valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1981 Helsingin yliopistosta ja on toiminut sen jälkeen yksityislääkärinä. Lääkintöneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2006. Tieteellisissä julkaisuissaan Taajamaa on käsitellyt lääketieteellistä informaatiota, tiedon perillemenoa ja hoitomyönteisyyttä. Taajamaa toimi pitkään myös kustannusalalla perustamansa Recallmed Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1981-2017. ==Teoksia== *Eino Vesalainen – Monipuolinen kuvantekijä (1981) *Terho Sakki – Monumentaaliveistäjä (1982) *Matti Lehtinen – Laulajan matkassa (1983) *Atlas of Cigar Smoking (1997) *Well Over 500 (2000) *Jorma Panula – Maestron muotokuva (2002) *Open Golf - kokemuksia kentiltä (2006) *Tapaamiani golfareita (2010) *Golfantiikkia (2011) *Psychology of Golf (2020) ==Harrastuksia== Taajamaa on ollut kansainvälisen suomalaisen golflehden FGF – Finnish Golf Finland vastaava päätoimittaja vuodesta 1989. Bruno Taajamaa on jäsen R&A; \- The Royal and Ancient Golf Club of St Andrewsissa, joka maailman vanhimpana ja arvostetuimpana golfklubina mm. säätelee golfin sääntöjä ja päättää golfvälineiden kelpoisuudesta yms. Hän on ainoana maailmassa pelannut kaikki Skotlannin golfkentät (n. 600). Aiheesta hän on julkaissut kirjan Well over 500. Taajamaa on pelannut maailmalla kaikkiaan yli 1500 eri golfkenttää, mm. kaikki Belgian golfkentät. Hänen monet golf-teoksensa kertovat näistä golfkokemuksista. ==Aiheesta muualla== * Recallmed Oy * R&A; * The Royal of Ancient Golf Glub of St Andrews Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat