EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vsevolod I

Vsevolod I (ven. Всеволод I Ярославич ) (1030–13. huhtikuuta 1093) oli Kiovan Rusin ruhtinas vuosina 1078–1093. Vsevolod hallitsi ensin Smolenskin ruhtinaana. Hän nousi Kiovan suurruhtinaaksi Izjaslav I:n kuoltua sodassa. Vsevolod hallitsi Kiovaa vuoteen 1093, jolloin hän kuoli. Hallitsijana häntä luonnehditaan rauhaa rakastavaksi mutta heikoksi.Vsevolod Tietosanakirja Osa 10, Helsinki 1919. Vsevolodin isä oli Jaroslav I Viisas ja poika Vladimir Monomah. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1030 syntyneet Luokka:Vuonna 1093 kuolleet
Svjatopolk II

Svjatopolk II Izjaslavitš (ven. Святополк II Ізяславич ) (1050 – 16. huhtikuuta 1113) oli Kiovan Venäjän ruhtinas 20 vuoden ajan vuosina 1093–1113. Hän nousi valtaan Vsevolod I:n kuoltua vuonna 1093. Hänellä oli jatkuvaa valtataistelua Tšernihivin ruhtinaiden ja kumandinien kanssa. Hänen valtakautensa päättyi vuoteen 1113, jolloin hän kuoli 63 vuoden iässä. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1050 syntyneet Luokka:Vuonna 1113 kuolleet
Tatu Säisä

Tatu Säisä (s. 7. maaliskuuta 1983) on suomalainen kilpauransa lopettanut lentopalloilija, joka pelasi Pielaveden Sammon riveissä, Lentopallon SM- liigassa. Hän on myös LEKA Volleyn perustajäseniä. Hän on kolminkertainen Suomen-mestari ja pelannut SM-liigassa yli 300 ottelua. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. Pituutta Säisällä on 197 cm. Oman peliuransa ohella Säisä toimi LEKA Volleyn managerina, kunnes siirtyi Leppävirta Areena Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 2014. Nykyisin Säisä toimii 3D Talo Finlandin toimitusjohtajana. == Lentopalloura == Tatu Säisä aloitti pääsarjauransa KuPS- Volleyn riveissä 17-vuotiaana syksyllä 2000. Seura oli tuolloin taloudellisissa vaikeuksissa, putosi SM-liigasta vain kahdella pisteen erolla ja lopetti konkurssin myötä toimintansa. Kaudella 2001–2002 Säisä pelasi Kuopion Puijo-Volleyn joukkueessa 1-sarjaa ja palasi vuonna 2002 pääsarjaan, tällä kertaa Pielaveden Sammon riveihin. Sammon joukkueessa hän voitti Suomen- mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2005–2006 Säisä pelasi Ranskan Pro A-liigass ammattilaisena mutta palasi vuonna 2006 Pielavedelle. Kaudella 2006–2007 hän saavutti hopeaa SM-liigassa ja Suomen cupin mestaruuden sekä Euroopan cupissa puolivälieräpaikan. Kaudella 2007–2008 edelliskauden saavutukset toistuivat, ja keväällä 2009 Säisä voitti kolmannen Suomen- mestaruutensa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Saksassa Bottropin joukkueessa mutta palasi yhden kauden jälkeen Sampoon. == Rantalentopallo == Tatun veli Jani Säisä on myös lentopalloilija, joka oli Tatun kanssa voittamassa Sammolle Suomen-mestaruutta 2005. Tatu ja Jani ovat myös pelannet beach volleyta yhdessä. Tatun ensimmäinen kausi beach volleyn SM-kiertueella oli 2005. == Saavutukset == Lentopallossa: * Suomenmestaruus 2004, 2005, 2009 * Suomen cupin mestaruus 2000, 2006, 2007, 2008 * SM-hopeaa 2007, 2008 * SM-pronssia 2003 * 60 maaottelua junioreissa * Kauden miespelaaja Pohjois-Savossa 2005 Beach volleyssa: * 1 SM-hopea junioreissa * 1 Suomen edustus junioreiden MM- kisoissa == Lähteet == * Tatu Säisä Lentopallon mestaruusliigan sivuilla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aki Riihimäki

Aki Riihimäki (s. 11. tammikuuta 1977) on peliuransa kauteen 2013–2014 päättänyt suomalainen lentopalloilija. Riihimäki on Korpilahden Martin kasvatteja. Seura on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa, ja saman teki Pielaveden Sampo kaudella 2015–2016. Riihimäki voitti pitkällä pelaajaurallaan 11 mitalia Mestaruusliigassa (3–7–1). Uransa kolmesta SM-kullasta hän voitti KuPS- Volleyssa kaksi vuosina 1998 ja 2000 ja yhden Pielaveden Sammossa vuonna 2009. ”Ako” pelasi urallaan Suomen lisäksi Saksan Bundesliigassa yhden kauden. == Ura == Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Riihimäki pelasi 2. lokakuuta 1993. Tuolloin vasta 16-vuotias nuorukainen passasi avauskuusikossa Metso-Lentiksen väreissä pääsarjassa. Huippulahjakkuus huomattiin pian ympäri Suomen, ja seura olikin pian suurjoukkue KuPS-Volley. SM-kullasta hän pääsikin pian nauttimaan, kun KuPS-Volley valtasi ykköspaikan kaudella 1997–1998. Seuraavan kerran hän pääsi nostamaan suomenmestaruuden kunniaksi pokaalia kaudella 1999–2000 jälleen KuPS-Volleyn väreissä. Vuonna 2001 Riihimäki päätti siirtyä ammattilaiseksi ulkomaille Saksan kovatasoiseen Bundesliigaan. Uusi seura löytyi Leipzigin kaupungista. Vuoden Saksassa oltuaan Riihimäki palasi Suomeen Salon Piivolleyhin, jonka riveissä hän voitti kaksi peräkkäistä SM-hopeaa kausilla 2004, ja 2005. Tämän jälkeen hän siirtyi pelaamaan vuodeksi Lentopallon 1-sarjaan Kempeleen Lentopallon riveihin, jonka hän nosti vuodessa SM-liigaan yhdessä Timo Tolvasen kanssa. Kauden jälkeen hän ei kuitenkaan jatkanut Kempeleessä vaan siirtyi takaisin Kuopion lähettyville, Pielaveden Sampoon pelaamaan. Sampon joukkueessa hän otti kaudella 2006–2007 SM-hopeaa, sekä Suomen cupin voiton. Sammossa Riihimäki pelasi yhtämittaisesti kaudet 2006–2014 ja puki tuona aikana leijonapaidan ylleen 296 kertaa, johdattaen joukkueen kahdeksan kauden aikana seitsemän kertaa mitalipeleihin ja toimien ison osan ajasta myös joukkueen kapteenina. Tuolta ajalta on palkintokaapissa neljä SM-mitalia ja viisi Suomen Cupin mitalia, Mestaruusliigan tähdistössä neljänä vuotena ja valinta kauden parhaaksi miespelaajaksi 2010. Riihimäki päätti historiallisen uransa pääsarjatasolla keväällä 2014 Sammon päätettyä kautensa nelostilaan. Liigauralle tuli mittaa näin 20 ja puoli vuotta. == Maajoukkue == Riihimäki esiintyi myös lentopallomaajoukkueessa. A-maaotteluita hän pelasi 80 vuosina 1998–2004. == Muuta == SM-liigan tähtikuusikkoon Riihimäki valittiin viisi kertaa, vuonna 2000 ja vuosien 2007–2010 aikana. Kauden parhaaksi miesliigapelaajaksi hänet valittiin 2010. == Saavutukset == Henkilökohtaiset: * SM-liigan tähtikuusikossa 2000, 2007, 2008, 2009, 2010 * 80 A-maaottelua * 693 liigaottelua, eniten Suomessa Joukkueessa: * 3 SM- kultaa (1998, 2000, 2009) * 7 SM-hopeaa (1997, 1999, 2004, 2005, 2007, 2008, 2010) * 1 SM-pronssi (2001) * 5 Suomen Cupin voittoa (1998, 2003, 2006, 2007, 2008) * 5 Suomen Cupin hopeaa (1997, 1999, 2004, 2010, 2012) * Nuorten maajoukkueessa MM-kisojen neljäs tila 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jetix

Jetix oli Disneyn omistama televisiokanava, joka korvasi Fox Kids-kanavan vuonna 2000. Kanavalla esitettiin sekä piirrettyjä että filmattuja sarjoja, jotka olivat suunnattuja 6-14-vuotiaille lapsille. Kanavalla esitettäviä ohjelmia olivat muun muassa Sonic X, Hämähäkkimies,Spies-tytöt ja Pokémon. Kanavan korvasi 12. syyskuuta 2009 Disney XD -niminen lastenkanava, joka on erityisesti suunnattu 6-14-vuotiaille pojille. ==Ohjelmistoa== Suomessa esitettyjä ohjelmia. *Black Hole High *Captain Flamingo *Digimon *Dinosaur King *Gadget & Gadgetinis *Galactik Football *Goosebumps *Hamtaro *Hämähäkkimies *Jacob Two Two *Jimmy Cool *Kid vs. Kat *Life with Louie *Oban Star Racers *Planet Sketch *Poika tulevaisuudesta *Pokémon *Power Rangers Mystic Force *Power Rangers Ninja Storm *Power Rangers Operation Overdrive *Pucca *Shuriken School *Sonic X *Spies-tytöt *Super Robot Monkey Team Hyperforce Go! *Tarkastaja Gadget *Team Galaxy *Three Friends and Jerry *Tutenstein *UBOS Loitsukirja *Yin Yang Yo! ==Aiheesta muualla== Luokka:Lastenkanavat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokanavat Luokka:Disneyn televisioverkot Luokka:Vuonna 2005 perustetut televisiokanavat Luokka:Vuonna 2009 lakkautetut televisiokanavat
Täydellisyysaksiooma

Matematiikassa täydellisyysaksiooma on reaalilukujen joukon luonnetta kuvaava aksiooma. Sen mukaan jokaisella epätyhjällä reaalilukujen joukon osajoukolla, joka on ylhäältä rajoitettu (ts. sillä on olemassa yläraja), on olemassa supremum eli pienin yläraja. Täydellisyysaksioomasta seuraa että jokaisella alhaalta rajoitetulla reaalilukujen osajoukolla on olemassa infimum eli suurin alaraja. Täydellisyysaksioomaa vaaditaan mm. reaalilukujen joukossa määrittämään irrationaaliluvut. Rationaalilukujen joukko ei toteuta täydellisyysaksioomaa, koska esimerkiksi osajoukko S = \\{ x\in \Q \mid x^2 < 2\\} on ylhäältä rajoitettu, jolloin sillä on supremum =: \sqrt{2}, joka siis ei ole rationaaliluku. ==Katso myös== * Arkhimedeen lause Luokka:Matemaattiset aksioomat Luokka:Reaaliluvut
Morgan De Sanctis

Morgan De Sanctis (s. 26. maaliskuuta 1977 Guardiagrele, Chietin maakunta, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi kotimaansa lisäksi Espanjan, Turkin ja Ranskan sarjoissa. Pisimpään hän edusti Udinesea. == Ura == De Sanctis aloitti uransa Serie B -joukkueen Pescaran juniorijoukkueessa, josta hänet myöhemmin nostettiin ykkösjoukkueeseen. Hän vietti kolme kautta Serie B:ssä, kunnes Juventus osti nuorukaisen riveihinsä varamaalivahdiksi vuonna 1997. Peliaikaa ei kuitenkaan kertynyt kahden kauden aikana kuin kolmen ottelun verran ja De Sanctisin uusi osoite oli Udinese Calcio. Joukkue oli kuitenkin hankkinut jo edellisellä kaudella kokeneen maalivahdin Luigi Turcin ja näin De Sanctis tyytyi kakkosvahdin rooliin kolmen kauden verran. Udinesen myytyä Turcin Sampdoriaan De Sanctisista tuli joukkueen uusi ykkösmaalivahti ja pelasikin seuraavat viisi kautta joukkueensa kaikki ottelut. Kauden 2006–2007 jälkeen hän oli valmis siirtymään uuteen seuraan ja vaihtoehtoina olivat muun muassa Lazio, Palermo ja Sunderland AFC, mutta heinäkuussa 2007 juuri Uefa Cupin voittanut Sevilla FC olikin De Sanctisin uusi seura. Vähäisen peliajan vuoksi hänet lainattiin turkkilaisseuraan Galatasarayhin kaudeksi 2008–2009. Heinäkuussa 2009 De Sanctis siirtyi Sevillasta takaisin Italiaan Napoliin neljän vuoden sopimuksella.Ufficializzato De Sanctis, il portiere è arrivato in ritiro 24.7.2009 Viitattu 8.6.2010 == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peloton

thumb|Peloton Ranskan ympäriajossa vuonna 2005. Peloton (ransk.) tarkoittaa pääjoukkoa maantiepyöräilyssä, erityisesti Ranskan ympäriajossa. Mikäli kilpailussa muodostuu useita ryhmiä, kärkiryhmää nimitetään ilmaisulla peloton de tête. Suoraan suomennettuna sana peloton tarkoittaa pientä kerää, mutta ranskassa sitä voidaan käyttää urheilun lisäksi sotilaallisessa yhteydessä tarkoittamaan joukkuetta tai ryhmää. Sen pohjana on une pelote ’kerä, pallo’. Kilpailijat ajavat ryhmässä hyvin lähellä toisiaan säästääkseen energiaa. Peloton kulkee eteenpäin yhtenäisenä joukkona, kuin linnut muodostelmassa kilpailijoiden liikkuessa hieman sen sisällä. Aivan edessä ajavat vetävät joukkoa ja ovat suojattomia vastatuulelta; he suojaavat tuulenvastukselta keskellä ajavia, joiden ei siis tarvitse kuluttaa yhtä paljoa energiaa kuin edessä ajavien. Koska joukkoa vetää usein vain yksi joukkue kerrallaan, on yleensä hyödyllisempää ajaa lähellä kärkeä, jotta mahdollisiin irtiottoihin pystyy reagoimaan helpommin. Edessä ajamisella voi välttää myös mahdolliset törmäykset takana. Pelotonin muoto vaihtelee tilanteesta riippuen. Usein joukon muoto on tiivis, mutta se voi myös venyä erittäin kovassa vauhdissa ja hajota jyrkillä vuoristo-osuuksilla. ==Aiheesta muualla== Luokka:Maantiepyöräily Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Tero Liukkonen

Tero Liukkonen (s. 16. lokakuuta 1960 Helsinki) on porvoolainen kirjailija. Hän on julkaissut romaaneja, runoja ja novelleja. Hän hyödyntää kerronnassaan huumoria ja satiiria sekä toisaalta psykologisia jännitteitä. Hänen runonsa käsittelevät rakkautta ja mystiikkaa. Kirjallisuudentutkijana hän on kirjoittanut Tuomas Anhavasta ja Veikko Huovisesta. Hän on työskennellyt myös kustannustoimittajana, kirjallisuusarvostelijana ja kirjoittamisen ohjaajana. == Teokset == === Monografiat === * * === Proosa === * * * * * * * Ilman sitoumuksia. Helsinki: Bazar, 2020. ISBN 9789522798183. === Runokokoelmat === * * * * Puolitoista celsiusta. Porvoo: Scribe, 2023. ISBN 9789529470334. === Historiikit === * Runo Hotel Porvoo. [Porvoon Valtimontalon historiikki.] Porvoo: VT Hotels, 2022. ISBN 978-952-94-4839-5. === Käännökset === * The Book: keitä me olemme. Alkuteos Alan Watts: The Book: On the Taboo Against Knowing Who You Are (1966). Helsinki: Basam Books 2014. ISBN 978-952-260-238-1. === Toimitustyöt === * Juhani Siljo: Rajankäyntejä: esseitä kirjallisuudesta 1910–1917. Helsinki: SKS 1991. ISBN 951-717-656-2. * Simo Hämäläinen: Simon parhaat: valitut kertomukset. Helsinki: Gummerus 1997. ISBN 951-20-5108-7. * Päätalon juurella: juhlakirja 11.11.1999 Kalle Päätalon täyttäessä 80 vuotta. Helsinki: Gummerus 1999. ISBN 951-20-5669-0. * Novellit 2001. Helsinki: Gummerus 2002. ISBN 9512060957. * Novellit 2002. Helsinki: Gummerus 2003. ISBN 9512063476. * Novellit 2004. Helsinki: Gummerus 2004. ISBN 9512065398. * Novellit 2005. Helsinki: Gummerus 2005. ISBN 9512067951. * Novellit 2006. Helsinki: Gummerus 2006. ISBN 9512071258. * Yli sinisten vaarojen: Sotkamo 375 vuotta -novelliantologia. Sotkamo: Sotkamon kunta 2022. ISBN 978-952-68900-1-2. == Aiheesta muualla == * Tero Liukkonen Kirjasammossa * Tero Liukkosen blogi * Tero Liukkosen kotisivut * Tero Liukkonen Bazarin sivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yläraja

Yläraja on joukko-opissa käsite, joka määritellään siten että olio M on joukon E yläraja, jos jokaisella joukon E alkiolla x pätee x ≤ M. Vastaavasti määritellään joukon alaraja. == Supremum == Supremumin määritelmä: pienin joukon E ylärajoista. Jokaisella joukon E ylärajoista M pätee sup E ≤ M. G on joukon E supremum eli G =: sup E ⇔ 1) x ≤ G, kaikilla joukon E alkioilla x (eli G on joukon E eräs yläraja) 2) G ≤ M, kaikilla joukon E ylärajoilla M Pätee myös G =: sup E ⇔ 1) G on joukon E yläraja 2) kaikkia lukuja e > 0 pätee: on olemassa joukon E alkio x siten että x > G - e. Todistus: Koska kohta 1 seuraa supremumin määritelmästä, riittää todistaa vain kohta 2. Tehdään vastaoletus eli kaikilla joukon E alkioilla pätee x ≤ G - e (jollakin e > 0) joten tällöin myös G - e olisi joukon yläraja, mikä taasen on ristiriita (G - e < G), joten alkuperäinen väite on totta. == Infimum == Määritelmä: suurin alaraja. Merkitään inf E eli joukon E suurin alaraja. I = inf E ⇔ 1) x ≥ I kaikilla x joukossa E 2) I ≥ M kaikilla joukon E alarajoilla <=> On olemassa joukon E alkio x siten että x < I + e kaikilla e > 0. Jos kaikilla x ≥ I + e niin I + e olisi joukon alaraja, mikä olisi ristiriita. == Huomautuksia == Jos joukolla E on olemassa maksimi eli suurin arvo, on se joukon supremum. Todistus: Olkoon a joukon E maksimi eli max E. Tällöin a on joukon E yläraja, koska kaikilla x joukossa E pätee x ≤ a. Koska a kuuluu joukkoon E, niin pätee a ≤ sup E. Koska a on joukon yläraja pätee myös: a ≥ sup E. Näin ollen vain a = sup E käy kyseeseen. == Katso myös == * Täydellisyysaksiooma == Kirjallisuutta == * Luokka:Joukko- oppi
Palazzo Strozzi

Palazzo Strozzi on renessanssipalatsi italialaisessa Firenzen kaupungissa. Se on rakennettu varakkaalle pankkiirille, Medici-suvun kilpailijalle Filippo Strozzi vanhemmalle. Benetto de Maianon suunnitteleman palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1489, ja ne saatiin valmiiksi vuonna 1538. Strozzi ei koskaan ehtinyt nähdä palatsiaan valmiina, sillä hän kuoli jo vuonna 1491. Rakennus edustaa linnamaista ja karheaa rustica-tyyliä, jossa julkisivuun käytettiin suuria suorakulmaisia ja ulkonevia kiviä. Palazzo Strozzissa avattiin 14. marraskuuta 1965 laaja Alvar Aallon töiden näyttely. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Palazzo Strozzin viralliset sivut Luokka:Firenzen palatsit
Mugai-ryū

Mugai-ryū () on klassinen japanilainen miekkailukoulukunta. Tyylin perusti Tsuji Gettan Sukemochi () (1648–1727) vuonna 1695. Mugai-ryūssa harjoitellaan sekä miekkailua että miekan vetoa josta se on tunnettu. Tyylillä on Gettanin perintönä hyvin vahva yhteys zen-buddhalaisuuteen. Mugai-ryū on nykypäivänä haarautunut useaan haaraan. == Tsuji Gettan Sukemochi == Gettan opiskeli nuorena miehenä Kiotossa Yamaguchi-ryū kenjutsua Yamaguchi Bokushinsei-sensein johdolla. Päätettyään opintonsa perusti Edoon 1676 (nykyiseen Tokioon) oman dōjōn, jossa opetti Yamaguchi-ryūta harvoille oppilaille. Gettan opiskeli kuitenkin oman opetuksensa ohella zeniä ja klassista kiinalaista filosofiaa zen-buddhalaisen munkin, Sekita Zenshin, johdolla. Saavutettuaan pitkällisen opiskelun jälkeen valaistumisen, Gettan perusti oman kenjutsu-tyylinsä Mugai- ryūn. Mugai-ryūn opetuksessa Gettan painotti zenin olennaista osuutta miekkataitojen opetuksessa. Kuuluisuutta Gettan sai sivistyksestään ja klassikoksi muodostuneesta kirjastaan Mugai Shinden kenpō. Kasvaneen kuuluisuuden myötä Gettan sai paljon lisää oppilaita, joista osa tuli hyvin korkea-arvoisten samuraiden joukosta. Gettanin oppilaana oli kaikkiaan yli 1000 miekkamiestä, joiden joukossa oli useita daimiota. Mugai-ryūn iaijutsu on peräisin Gettanin kouluun liittyneeltä Jigyō-ryūn päämieheltä Taga Jigyōsailta. == Nimi == Koulukunnan nimi, Mugai, tulee seuraavasta runosta: == Mugai-ryū mediassa == Tunnettu japanilainen näyttelijä Tatsuya Nakadai esittää Tsuji Gettan Sukemochia elokuvassa Sateen jälkeen. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Koryu bujutsu
Aika tappaa

Aika tappaa on vuonna 2005 valmistunut suomalainen independent-elokuva, findie-elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Timo Sakari Puustinen. ==Juoni== Julmat murhat piinaavat Jyväskylän yötä. Tapauksilla ei näytä olevan muuta yhteistä kuin salaperäinen viiltojälki, joka löytyy joka ruumiista. Jälki johdattaa etsivä Aki Kallion (Hannu Lintukoski) vuoteen 1935, jolloin tapahtui samanlaisia murhia. ==Rooleissa== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lisätietoa elokuvasta Coppersky Productionsin Internet-sivuilla * Arvostelu elokuvasta Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat Luokka:Suomalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 2005 suomalaiset elokuvat
Anna Tulusto

Anna Tulusto (s. 1973 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Tuluston erityisala toimittajana on kirjallisuus ja hän tekee ohjelmia Yleisradion televisio- ja radiokanaville. Tulusto oli yksi Ultra Bra -yhtyeen perustajajäsenistä ja laulajista 1994–1998. == Elämä ja ura == Anna Tulusto kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1992 samaan aikaan muun muassa Anni Sinnemäen ja Maija Vilkkumaan kanssa. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa venäjän kieltäMinna Joenniemi ja Heikki Valkama: UB X 13. Ylioppilaslehti 1998. ja kirjallisuutta ja valmistui maisteriksi vuonna 2003. Vuonna 2000-2010 hän kirjoitti kolumneja Metro-lehteen. Tulusto on ollut Ylen toimittaja vuodesta 2001. Hän on toimittanut ja juontanut Ylellä mm. Kirjamaa-nimistä kirjallisuusohjelmaa Yle Teemalle vuosina 2007-2010 ja radioon monia kulttuuriohjelmia, viimeisimpinä Lukupiiri Tulusto & Kylmälä -nimistä kirjallisuuspodcastia ja Luomiskertomus-kirjallisuusohjelmaa. Tammikuusta 2018 vuoden 2020 loppuun Tulusto oli Ylen aamu-tv:n Aamun kirjan toimittaja. Vuoden 2024 alusta Tulusto on toimittanut ja juontanut Ylellä Kulttuuricocktail Kirjat -tv-ohjelmaa. Vuosina 2008-2011 Anna Tulusto myös juonsi Nuoren Voiman Liiton Prosak-kirjallisuusklubeja. Ultra Bran jäsen Tulusto oli alusta alkaen, vuodesta 1994 vuoteen 1998, jolloin hän jäi yhtyeestä pois aluksi äitiyslomalle, mutta ei sittemmin enää palannut. Tulusto oli Vasemmistoliiton ehdokkaana eduskuntavaaleissa 1999.Julkkikset politiikassa. City 5/1999. Syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012 hän työskenteli kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen viestintä- ja kulttuuriasioista vastaavana erityisavustajana. Tulusto on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Hänen entinen puolisonsa ja lasten isä on käsikirjoittaja Aleksi Bardy. Tuluston isä on aikakauslehti Hymyn entinen päätoimittaja Esko Tulusto ja äiti erityisopettaja ja tietokirjailija Riitta Tulusto. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ultra Bran jäsenet Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Söder Torn

Söder Torn on asuinkäytössä oleva tornitalo Tukholman Södermalmilla. Se on 86-metrisenä ja 24-kerroksisena Tukholman korkein asuinrakennusEmporis.com: Söder Torn, StockholmStructurae [de: Söder Torn (1997)]. Söder Torn (”Etelä- torni”) liittyy uudisrakennusten kokonaisuuteen, joka rakennettiin 1980- ja 1990-luvuilla Tukholman eteläisen rautatieaseman eli niin sanotun Stockholms södran ympärille. Söder Tornin suunnitteli tanskalainen arkkitehti Henning Larsen, ja se rakennettiin 1992–1997. Rakennus tunnetaan myös nimellä Haglunds Pinne (”Haglundin puikko”).Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 281–282. Norstedts, Tukholma 2012. Nimi viittaa Tukholman rakennusneuvos Sune Haglundiin, joka myötävaikutti tornin rakentamiseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Asuinrakennukset Luokka:Ruotsin tornitalot Luokka:Södermalmin rakennukset ja rakennelmat
Military Cross

Military Cross on vuonna 1914 luotu brittiläinen kunniamerkki. Sota-ansiosta ja taistelussa osoitetusta urhoollisuudesta myönnettävä Military Cross on arvostettu kunniamerkki, joka alun perin oli tarkoitettu täyttämään Viktorian ristin ja Distinguished Service Order -kunniamerkin väliin jäänyt tyhjiö. Se voitiin myöntää vain kapteeneille ja alemmille upseereille, mutta vuonna 1931 se ulotettiin koskemaan majureita, ja vuodesta 1993 lähtien sen saattoivat saada myös aliupseerit ja rivimiehet. Ristin saattoi ansaita moneen kertaan, jolloin kunniamerkin valkopurppuraiseen nauhaan asetettiin suorituksen merkiksi pieni hopeinen tanko. Ensimmäisen maailmansodan aikana Military Cross myönnettiin noin 37 000 miehelle. Noin 3000 miestä ansaitsi sen kahdesti, noin 170 kolmesti ja neljä - everstiluutnantti Humphrey Arthur Gilkes, kapteeni Francis Victor Wallington, kapteeni Percy Bentley ja lääkintäluutnantti Charles Gordon Timms - neljästi. Alun perin Military Crossilla palkittiin myös ilmavoimien edustajat, koska ilmavoimilla ei tuolloin vielä ollut omaa kunniamerkkiä. Puute paikattiin Distinguished Flying Cross -merkillä, joka oli ansioristin ilmavoimille räätälöity versio. Toisessa maailmansodassa Military Crosseja myönnettiin 11 000 sotilaalle, joista 500 ansaitsi sen kahteen kertaan. Military Crossin virallinen lyhenne on MC, ja sen saavuttanut henkilö on brittiläiseen tapaan oikeutettu käyttämään kyseistä lyhennetä nimensä perässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasansiomitalit
Villers-Cotterêts

Villers-Cotterêts on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Rezin metsäalueen sydämessä. Kunta sijaitsee Aisnen (02) departementissa ja se kuuluu myös Picardien alueeseen. Kaupunki on saanut nimensä juuri tuosta ympäröivästä metsästä, sillä se merkitsee Rezissä olevaa pientä asumusta (). Kaupunki sijaitsee noin 80 kilometriä koilliseen Pariisista, valtatie 2:n varrella. ==Historia== Kaupungin historia alkaa jo historian hämäristä, kuten lähes kaikkien Ranskan kaupunkien. Kuitenkin ensimmäisen tuhatluvun lopulla alue oli keskeistä Ranskan herttuoiden hallinta-aluetta ja kuului siten Frankkien hallitsijaksi nousseiden Kapetingi-sukuisten kuninkaiden omiin läänityksiin. Filip III:n aikana hän antoi Valois’n nuorimman poikansa läänitykseksi, mutta jo seuraavan sukupolven aikana alue palasi takaisin kruunun omistukseen kuninkaaksi nousseen Filip VI:n aikana. Frans I:n allekirjoitti Villers-Cotterêts’ssa kuuluisan kielilain, joka teki ranskan kielestä maan virallisen kielen latinan sijaan ja jonka perusteella aloitettiin myös väestön siviilirekisterien (syntymät ja avioliitot) pitäminen. Villers-Cotterêts oli kaupunki "kuninkaalliseksi tieksi" kutsutulla reitillä, joka johti Pariisista Reimsiin. Tätä tietä kuninkaat käyttivät mennessään pääkaupungistaan voideltaviksi Reimsin katedraaliin. Kaupungin suurin merkkihenkilö on eittämättä Alexandre Dumas vanhempi, joka syntyi kaupungissa 24. heinäkuuta 1802. Hänen synnyinkotinsa on nykyisin museona. ==Aiheesta muualla== *Villers-Cotterêts’n kaupungin matkailuneuvonta * Villers-Cotterêts’n alueen historiallinen seura Luokka:Aisnen kunnat Luokka:Ranskan kaupungit
Yhdystie 6018

Yhdystie 6018 on Jyväskylässä sijaitseva yhdystie, joka alkaa Rantaväylän ja Vaajakosken moottoritien risteyksessä, kulkee Jyväskylän keskustan läpi ja päättyy valtatien 9 risteyksessä Keljossa. Vuonna 1966 tie rakennettiin moottoritieksi Keljon ja keskussairaalan välisellä osuudella, mutta moottoritie lakkautettiin 1980-luvulla tie jäi osaksi yhdystietä 6018. Tie on pääosin nelikaistainen. ==Aiheesta muualla== 6018 Luokka:Jyväskylän liikenne
Jukka Tervamäki

Jukka Tervamäki (s. 9. helmikuuta 1935 Punkalaidun) on suomalainen lentokonesuunnittelija, joka tunnetaan autogiron kehittäjänä. Tervamäki opiskeli lentotekniikan diplomi-insinööriksi 1960-luvulla. Hän on ollut suunnittelemassa autogiroja JT-1, JT-2, ATE-3 ja JT-5. Tämän lisäksi hän kuului PIK-19- ja PIK-20E-lentokoneiden keskeisiin suunnittelijoihin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jukka Tervamäen kotisivut Luokka:Suomalaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hapankirsikka

Hapankirsikka (Prunus cerasus) on kesävihanta puu, joka kuuluu kirsikoiden (Cerasus) alasukuun ja jakaantuu kahteen päätyyppiin, amarelleihin eli kuulasmarjoihin ja morelleihin.Blamey, s. 198 Hapankirsikka ei kasva luonnonvaraisena Euroopassa. Se on kuitenkin yleinen hedelmäpuu, viljelyjäänne ja karkulainen ja menestyy hyvin myös Etelä-Suomessa. ==Koko ja ulkonäkö== Hapankirsikka kasvaa enintään 8 metriä korkeaksi ja kukkii huhti–kesäkuussa. Runkoa peittää ruskea kuori, joka ei kesi päinvastoin kuin imeläkirsikalla (Prunus avium). Lehdet ovat yläpinnaltaan kiiltävät ja alapinnaltaan vaaleanvihreät ja kaljut. Lehtiruoti on nystytön. Hapankirsikan luumarjat eli kirsikat kypsyvät jo elokuussa. Lajinimestä huolimatta hedelmät ovat kypsinä enemmän tai vähemmän makeita lajikkeesta riippuen: herkkulajikkeet syödään sellaisinaan, mutta maultaan kirpeämmät talouslajikkeet sopivat paremmin säilöntään. ==Amarellit ja morellit== Hapankirsikat jaotellaan perinteisesti kahteen tyyppiin: amarellit ja morellit. Amarellin marjat ovat kirkkaan värisiä ja niiden mehu on kirkasta tai hyvin vaalean punaista. Marjat ovat hapankirsikalle epätyypillisen makeita. Amarellit vaativat yleensä ristipölytyksen ja sen vuoksi niiden sato vaihtelee. Tätä tyyppiä edustavat ”Kuulasmarja” -nimiset lajikkeet. Morellikirsikan marjat ovat tavallisesti tumman punaisia ja niiden mehu on voimakkaan tumman punaista. Morellit tuottavat hyvin siitepölyä ja ne ovat itsepölytteisiä. Ne myös pölyttävät hyvin amarellikirsikoita. Morellien sato onkin säännöllisempi ja runsaampi, mutta maku on karvaampi. Suuri osa Suomessa villeinä kasvavista kirsikoista on tyypiltään amarelleja. Kaikkia nykylajikkeita ei kuitenkaan voida erottaa tarkasti perinteisiin luokkiin, sillä risteymät ovat yleisiä. ==Kasvatus Suomessa== Suomessa hapankirsikoita on viljelty noin 500 vuoden ajan; se menestyy meillä imeläkirsikkaa paremmin. Kuten muitakin uutuuskasveja, hapankirsikoita viljeltiin ensin kartanoissa, joista ne levisivät myöhemmin tavallisiin pihapiireihin. Alkuperäisistä lajikkeista ei ole tietoa, mutta niistä on Suomessa kehittynyt vähitellen sekä siemenistä lisäämällä tai juurivesoja vaihtaen sekalainen maatiaislajisto. Parhaimpia ja satoisimpia kantoja on nimetty ja niitä otettu taimistoihin viljeltäviksi. ==Tuholaiset== Kirsikan yleisimpiä tuholaisia Suomessa ovat kirsikkakirva (Myzus cerasi), kirsikkakoi (Argyresthia pruniella) ja kirsikkaetanainen (Caliroa cerasi). Prunus cerasus p.jpg|Kukkia Sauerkirschen.jpg|Marjoja Andrena (female) - Prunus cerasus - Keila.jpg|Pölytys == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kirsikkapuun hoito-ohjeet (Archive.org) Luokka:Tuomet
Lahden Uutiset

Lahden Viikkouutiset oli Suomen Lehtiyhtymän omistama ilmaisjakelulehti, joka alkoi ilmestyä Lahdessa vuonna 2005. Lehti saapui kilpailijaksi alueelle, missä Esa-konsernilla on valta-asema. Vuonna 2006 nimi muuttui Päijät-Hämeen Viikkouutisiksi, ja levikki oli yli 100 000 kattaen maakunnan lähes kokonaan. Parhaimpina aikoina lehti ilmestyi kahdesti viikossa. Lehden toimittajakunnassa ja strategiassa tapahtui paljon muutoksia, ja lehden suosio kääntyi jyrkkään laskuun. Ilmestymistä jouduttiin harventamaan ja levikkialuetta pienentämään. Kohtalokkaana voitiin pitää myös nimen vaihtumista vaiheessa, kun lehden jalansija oli juuri alkanut vakiintua. Päijät-Hämeen Viikkouutisista tuli Lahden Uutiset. Vuonna 2009 Suomen Lehtiyhtymä lopetti lehden julkaisun kannattamattomana. Lahden Uutiset kilpaili Päijät-Hämeen ydinalueella Lahdessa ja Hollolassa lähinnä Uusi Lahti -ilmaisjakelulehden kanssa. ==Verkkojulkaisuna== Lahden Uutiset alkoi ilmestyä uudestaan toukokuussa 2023. Sanomalehden sijaan uusi Lahden Uutiset on pelkkä verkkojulkaisu, jonka perussisältönä on seudun uutistarjonta. Julkaisu on poliittisesti sitoutumaton ja puolueeton julkaisu. Uudelle sivustolle sijoitetaan yrityksille ja muille Y-tunnuksella toimiville Lahden ja lähikuntien yritys- ja palveluhakemisto, jonka avulla parannetaan Lahden seudun yritysten näkyvyyttä ja annetaan yleisölle tietoa yrityksen tuotteista ja toiminnasta. Verkkojulkaisun toimitusjohtaja ja päätoimittaja on Michael Sakara. ==Lähteet== luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet Luokka:Lahden media Luokka:Verkkojulkaisut
Timo Tolvanen

Timo Tolvanen (s. 8. marraskuuta 1977) on uransa kauteen 2015–16 lopettanut suomalainen lentopalloilija. Tolvanen pelasi urallaan ennätykselliset 706 ottelua kotimaisessa lentopalloliigassa voittaen viidesti Suomen mestaruuden. Hän edusti lentopalloliigassa Kuopion KuPS-Volleyta, Salon Piivolleyta, Pielaveden Sampoa ja Kuopion LEKA Volleyta. Ura päättyi Sammossa, jossa Tolvanen pelasi eniten kausia urallaan. Liberona pelannut Tolvanen valittiin neljästi lentopalloliigan tähdistökentälliseen. Tolvanen valmensi kaudella 2016–17 lentopallon naisten 1-sarjassa Puijo Wolleyta. Kaudella 2017-18 hän on Sampo Volleyn päävalmentaja miesten Mestaruusliigassa. == Ura == Tolvanen aloitti pääsarjauransa Keski-Savon Paterin riveissä kaudella 1996–97. Paterista hänen tiensä vei Kuopion KuPS-Volleyhin, jonka riveissä Tolvanen juhli kahdesti mestaruutta vuosina 1998 ja 2000. KuPS-Volleyn ajauduttua konkurssiin Tolvanen siirtyi salolaisen Piivolleyn riveihin ja saavutti Suomen Cupin hopean. Salon Piivolleysta Tolvasen tie vei Pielaveden Sampoon, josta muodostui hänelle pitkäaikainen luottoseura. Ensimmäisellä Sampo-kaudellaan Tolvanen juhli SM-pronssia. Sittemmin pronssi kirkastui kahdeksi Suomen mestaruudeksi vuosina 2004 ja 2005. Kolmivuotisen taipaleen jälkeen Tolvanen haki uralleen uusia haasteita siirtyen silloin 1-sarjassa pelanneeseen Kempeleen Lentopalloon yhdessä Sampon passarin Aki Riihimäen kanssa. Kempeleläisseura nousi kauden päätteeksi lentopalloliigaan, minkä jälkeen Tolvanen palasi takaisin Sampoon, jossa hän voitti vielä useita SM-mitaleja. Kaudella 2008-09 Tolvanen voitti uransa viidennen Suomen mestaruuden. Lokakuussa 2013 Tolvasesta tuli kolmas pelaaja, joka saavutti lentopallon Mestaruusliigassa 600 ottelua Aki Riihimäen ja Sami Juvosen jälkeen. Runsaat kolme vuotta myöhemmin Tolvasesta tuli eniten (694) mestaruusliiga otteluja pelannut pelaaja.Timo Tolvasesta eniten mestaruusliiga otteluja pelannut pelaajahttps://www.youtube.com/watch?v=aMZeW54bUos Huhtikuussa 2016 Tolvanen ilmoitti lopettavansa 706 ottelua lentopalloliigassa käsittäneen uransa. Tästä päivää myöhemmin naisten 1-sarjassa pelaava kuopiolainen Puijo Wolley uutisoi tehneensä Tolvasen kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen. == A-maajoukkue == Vuosien 2000–2005 aikana Tolvanen pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhteensä 68 A-maaottelua. Tolvanen palasi maajoukkueryhmään kesäksi 2014 ja oli mukana Suomen vuoden 2014 MM-kisajoukkueessa. == Saavutukset == ===Henkilökohtaiset=== * SM-liigan tähtiseitsikossa 2000, 2001, 2003, 2005 * Kuukauden pelaaja SM-liigassa 2005 ja 2008 ===Joukkueessa=== * 5 SM-kultaa * 4 SM-hopeaa * 1 SM-pronssi * 5 Suomen Cupin mestaruutta * 5 Suomen Cupin hopeaa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Sairanen

Pekka Sairanen (21. helmikuuta 1981) on suomalainen lentopalloilija, joka päätti peliuransa kauteen 2009-10. Pelipaikaltaan hän oli yleispelaaja, mutta Sairanen esiintyi myös liberona tarvittaessa. Sairanen pelasi uransa viimeiset vuodet Rovaniemen Santasportin riveissä. == Nuoruuvuodet == Sairanen sai lentopallo-oppinsa kotikaupungissaan Savonlinnassa aina 15-vuotiaaksi asti. Lukioikäisenä hän siirtyi Tampereelle, Varalan urheilulukioon, joka toimi tuolloin poikien valtakunnallisena valmennuskeskuksena. Varalassa hän sai opiskella ja harjoitella hyvissä olosuhteissa. Samalla harjoituksissa vaatimustaso oli koko ajan korkea, sillä hänen kanssaan harjoittelivat maan parhaat lukioikäiset poikajuniorit. Kolmen vuoden Tampereella olon jälkeen Sairanen palasi takaisin Savonlinnaan suorittamaan lukion loppuun ja samalla pelaamaan kotikaupungin silloisessa liigajoukkueessa East Volleyssa. Armeijan hän kävi Lahden Urheilukoulussa. == Napa == Kesällä 2004 East-Volley putosi SM-liigasta, ja Sairanen siirtyi tuolloin Rovaniemelle, silloin SM-liigassa pelaavan Napapiirin Pallokettujen vahvuuteen. Tuolloin hän myös aloitti opiskelemaan Rovaniemen ammattikorkeakoulussa rakennustekniikkaa, tavoitteena tulla insinööriksi. Napan riveissä Sairanen sai juhlia Suomen Cupin voittoa 2005, mutta myös todeta raskaan häviön niin ikään rovaniemeläiselle Perungan Pojille samana vuonna pronssikamppailuissa. Kauden 2006 päätteeksi Rovaniemellä saman kaupungin liigajoukkueet päättivät yhdistyä samaksi yhtenäiseksi joukkueeksi, Rovaniemen Santasportiksi. Sairanen jatkoi tutussa kaupungissa liigauraansa ja samalla myös opiskelut saivat rauhassa jatkua. == Santasport == Heti ensimmäisellä Santasportin SM-liiga kaudella Suomen mestaruus tuli Rovaniemelle, ensimmäistä kertaa sitten 2003, silloin Perungan Pojat voittivat Tampereen Isku-Volleyn värikkäässä finaalisarjassa. Värikkäämpi ja varmasti tasollisesti kovempi finaalisarja oli kuitenkin Santasportin ja Pielaveden Sammon välinen sarja. Mestaruus ratkaistiin viidennessä pelissä jossa Santasport oli vahvempi erin 3–2. Sairanen oli koko finaalisarjan ajan tärkeässä roolissa syöttöjen nostajana. Sairanen jatkoi myös seuraavalla kaudella Rovaniemellä, vaikka Napapiirin Pallokettujen organisaatio irtisanoikin sopimuksen Perungan Poikien kanssa. Hän voitti uransa toisen Suomen mestaruuden kauden 2007-08 päätteeksi. == Muuta == Pekka Sairasen suku on ollut vahvasti vaikuttamassa savonlinnanlaiseen lentopalloiluun. East Volleyn organisaatiossa toimii tällä hetkelläkin monta Sairanen-nimistä henkilöä. Hänen veljensä pelaavat myös East Volleyn riveissä. Vuonna 2009 kolme veljestä pelasi samassa miesten SM-liigan ottelussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Ahokumpu

Antti Ahokumpu (s. 1985) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2008–2009 Rovaniemen Santasportin riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja. __NOTOC__ == Ura == Lentopallo kaupunki Pudasjärveltä kotoisin oleva Ahokumpu aloitti lentopallon 6-vuotiaana, kun hänen isänsä vei hänet kuuluisalle ”Pudasjärven tehtaalle”, mistä on tuotu suuren maailman kuuluisuuteen monia tähtiä, kuten veljekset Tuomas Sammelvuo ja Ilkka Sammelvuo. 16-vuotiaana Ahokumpu lähti opiskelemaan Kuortaneen urheilulukioon maan parhaiden lukioikäisten poikajunioreiden kanssa. Kuortaneella on vuodesta 2000 toiminut poikien valtakunnallinen valmennuskeskus. Kahden Kuortaneelle vietetyn vuoden jälkeen Ahokumpu hommattiin Rovaniemelle pelaamaan. Viime kaudella Ahokumpu sai juhlia uransa ensimmäistä Suomen mestaruutta Santasportin riveissä, vasta 21-vuotiaana. Seuraavalla kaudella Ahokumpu juhli uudestaan mestaruutta kun Santasport uusi mestaruutensa. == Muuta == Ahokumpu on tunnettu monipuolisesta lyöntivalikoimastaan, jota yleisö sai ihailla etenkin finaalisarjassa Pielaveden Sampoa vastaan 2007. == Saavutukset == * Suomenmestaruus 2007, 2008 == Joukkueet == * 2004–2006 Kuortaneen Urheiluopisto * 2006–2009 Rovaniemen Santasport == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arsenio Iglesias

Arsenio Iglesias Pardo (24. joulukuuta 1930 Arteixo, A Coruñan maakunta, Espanja – 5. toukokuuta 2023https://www.marca.com/futbol/2023/05/05/6454d74c46163f96ac8b45ab.html) oli espanjalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Iglesias tunnetaan sekä pelaajana että valmentajana parhaiten ajastaan Deportivo La Coruñasta. Hän aloitti pelaajauransa seuran edustusjoukkueessa vuonna 1951, ja edusti Espanjan pääsarjassa myös Sevillaa, Granadaa ja Real Oviedoa. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi Deportivoa neljään eri otteeseen 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla. Hän valmensi Deportivoa 566 ottelussa ja luotsasi joukkueen 1995 sen ensimmäiseen Espanjan cupin voittoon. Vuonna 1996 hän korvasi kesken kauden Jorge Valdanon Real Madridin valmentajana. Iglesiasin viimeinen valmennustehtävä oli 2005–2008 Galician maajoukkueessa, jota hän johti Fernando Vázquezin kanssa useassa ystävyysottelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelaajatilastot Primera Divisiónissa * Valmentajatilastot Espanjan Primera Divisiónissa Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Paini kesäolympialaisissa 1980

Kesäolympialaisten 1980 painissa kilpailtiin kymmenessä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Menestynein maa oli 12 kultamitalia voittanut isäntämaa Neuvostoliitto. ==Mitalistit== ===Kreikkalais-roomalainen=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Žaksylyk Uškempirov Constantin Alexandru Ferenc Seres 52 kg Vakhtang Blagidze Lájos Racz Mladen Mladenov 57 kg Šamil Serikov Jozef Lipien Benni Ljungbeck 62 kg Stylianos Migiakis István Tóth Boris Kramorenko 68 kg Stefan Rusu Andrzej Supron Lars-Erik Skiöld 74 kg Ferenc Kocsis Anatoli Bykov Mikko Huhtala 82 kg Gennadi Korban Jan Dolgowicz Pavel Pavlov 90 kg Norbert Növényi Igor Kanygin Petre Dicu 100 kg Georgi Raikow Roman Bierla Vasile Andrei yli 100 kg Aleksandr Koltšinski Alexander Tomov Hassan Bechara ===Vapaapaini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Claudio Pollio Se Hong-Jang Sergei Kornilajev 52 kg Anatoli Beloglazov Wladyslaw Stecyk Nermedin Selimov 57 kg Sergei Beloglazov Ho Hyong-Li Dugarsürengiin Oyuunbold 62 kg Magomet-Gasan Abušev Mischo Dukov Georges Hazionides 68 kg Saipulla Absaidov Iwan Jankow Šaban Sejdi 74 kg Valentin Raitschev Jamtsying Dawaajaw Dan Karabin 82 kg Ismail Abilov Mahomet Arazilow István Kóvacs 90 kg Sanasar Oganisjan Uwe Neupert Alexander Cichon 100 kg Ilja Mate Slavtscho Tschervenkov Julius Strnisko yli 100 kg Soslan Andijev József Balla Adam Sandurski == Lähteet == Luokka:Kesäolympialaiset 1980 1980 Olympialaisissa 1980
Gert Steegmans

Gert Steegmans (s. 30. syyskuuta 1980 Hasselt) on belgialainen entinen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon etappivoittaja. Kirimiehenä tunnettu Steegmans voitti Zesbergenprijs Harelbeke -kilpailun vuonna 2002. Hän aloitti ammattilaisuransa Lotto-Domo-tallissa seuraavana vuonna, jatkoi samassa organisaatiossa, uudelta nimeltään Davitamon-Lotto, 2005, jolloin hän voitti Nationale Sluitingprijs -kilpailun sekä ensimmäisen etapin Tour de Picardie -ajossa. Seuraavana vuonna hän voitti kolmannen etapin Dunkerquen neljän päivän ajossa, viidennen osuuden Belgian ympäriajossa sekä toisen etapin Tour de Picardiessa. Algarven ympäriajossa hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi voittaen lisäksi pistekilpailun sekä kolmannen ja neljännen osuuden. Scheldeprijs Vlaanderen -kilpailussa hän oli kolmas. Kauden 2007 alkaessa Steegmans siirtyi Quick·Step - Innergetic-talliin. Hän voitti helmikuulla Algarven ympäriajon avausetapin, huhtikuulla De Pannen kolmen päivän ajon kolmannen osuuden ja toukokuulla Dunkerquen neljän päivän ajon neljännen etapin. Lisäksi hän oli jälleen kolmas Scheldeprijs Vlaanderen -ajossa. Ranskan ympäriajon toisella etapilla, joka päättyi Belgian Gentiin, Steegmans oli loppukirissä täysin pitelemätön, eikä tallin kapteeni Tom Boonen voinut muuta kuin varmistaa Quick·Step - Innergeticin kaksoisvoiton. Myöhemmin samana vuonna Steegmans voitti vielä Tour de Rijke -kilpailun sekä Circuit Franco- Belge -ajossa kokonais- ja pistekilpailun sekä toisen ja neljännen etapin. Vuonna 2008 Steegmans voitti Vuelta a Mallorca -kilpasarjaan kuuluneen Trofeo Calvia -kilpailun. Pariisi–Nizza-ajossa hän voitti sateisessa säässä ajetun, pieneen nousuun päättyneen ensimmäisen etapin. Hän voitti myös kilpailun toisen osuuden oltuaan paras neljän miehen kärkiryhmästä. Toukokuussa hän voitti Dunkerquen neljän päivän ajon toisen etapin. Lisäksi hän voitti vuonna 2008 kilpailut Profronde van Fryslan, Halle-Ingooigem ja Memorial Rik van Steenbergen sekä Ranskan ympäriajon 21. etapin. Pariisi–Bryssel-klassikossa hän sijoittui Robbie McEwenin jälkeen toiseksi. Steegmans edusti Katjuša- tallia kauden 2009. Hän voitti helmikuussa Trofeo Mallorca -kilpailun sekä toisen etapin Vuelta a Andalucíassa. Vuoden 2010 hän kilpaili Team RadioShack -joukkueessa. Hän oli kolmas Pariisi–Tours-klassikossa. Kaudeksi 2011 hän palasi Quick Step -talliin. Hän voitti maaliskuussa Nokere Koerse -kilpailun. Kausina 2012–2014 hän edusti Omega Pharma-Quick Step -joukkuetta ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2015 Trek Factory Racingia. ==Lähteet== *Gert Steegmans Trap-Friis -tietokannassa *Gert Steegmans Cycling Archives -tietokannassa *Gert Steegmans Pro Cycling Stats -sivustolla ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Virallinen nettisivu Luokka:Belgialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hubble Deep Field

Hubble Deep Field (lyhyemmin HDF) on yksi syvimmistä koskaan otetuista taivaan kuvista. Se esittää galaksienvälistä avaruutta Ison karhun tähdistössä. Kuva koottiin Hubble-avaruusteleskoopin ottamista 342 erillisestä kuvasta, jotka otettiin kymmenenä peräkkäisenä päivänä 18.−28. joulukuuta 1995. Kuvien ottamiseen käytettiin Hubblen Wide Field and Planetary Camera 2 -instrumenttia. Hubble Deep Field kattaa yötaivaan alueen, jonka koko on noin kolmaskymmenesosa täysikuun koosta. Kuvassa on vain muutama Linnunradan galaksiin kuuluva tähti, ja kuvan kaukaisimpien tähtien näennäinen kirkkaus on vain 30. magnitudia (neljä miljardia kertaa himmeämpiä kuin himmeimmät ihmissilmällä nähtävissä olevat tähdet). Hubble Deep Fieldin jälkeen avaruusteleskoopilla on otettu yhä syvempiä taivaan kuvia, kuten Hubble Ultra Deep Field (2004) ja Hubble Extreme Deep Field (2012). == Katso myös == *Hubble Deep Field South == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Satelliittikuvat Luokka:1995
Ernst Håkan Kranck

Ernst Håkan Kranck (1898, Pirkkala – toukokuu 1989) oli suomalainen geologi, petrologi ja professori. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Ernst Albin Kranck ja Alexandra Lisitzin. Hän opiskeli geologiaa Helsingin yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi 1933. Väitöskirja oli nimeltään On turjaite and the ijolite stem of Turja, Kola, ja se oli painettu 1928. Kranck oli Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dosentti vuosina 1930–1949. Hän työskenteli paljon ulkomailla. Ensi kerran hän osallistui tutkimusretkikuntaan 19-vuotiaana 1917, matkan päänä oli Tuvan tasavalta Siperiassa. Tästä retkestä hän kirjoitti muistelmateoksen Den stora urjanchaiexpeditionen 1917 vuonna 1979. Seuraavaksi hän tutki Lappia ja Kuolan niemimaata. Vuonna 1925 hän kartoitti Steep Rock Laken ympäristöä Ontariossa Kanadassa. Vuosina 1928–1929 hän osallistui Väinö Auerin johtamalle tutkimusmatkalle Tulimaahan ja Patagoniaan. Tästä matkasta hän piti päiväkirjaa, jota ei ole julkaistu, ja joka sisälsi suuren määrän piirroksia. Vuonna 1934 hän osallistui kenttätöihin Skotlannissa. Vuosina 1937 ja 1939 hän osallistui Labradorin maaperätutkimuksiin. Toisen maailmansodan aikana Kranck teki kenttätutkimuksia Vuoksenniska Oy:n palkkaamana Lapissa ja muuallakin Suomessa. Geologian professorina hän oli Neuchâtelin yliopistossa Sveitsissä 1945–1948. Vuonna 1947 hän muutti Kanadaan tutkimaan Hudsoninlahden aluetta. Vuonna 1948 McGill yliopisto Montrealista palkkasi hänet vierailevaksi professoriksi, ja McGillin leivissä hän pysyi geologian professorina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1969. Hänet äänestettiin Royal Society of Canadan jäseneksi 1962. Kranck teki useita tutkimusmatkoja Kanadan huonommin tutkittuihin osiin professorivuosinaan ja vielä 1972 hän työskenteli Baffininsaarella. == Lähteet == * Muistokirjoitus . University of Calgary. Luokka:Suomalaiset geologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
HDF

HDF voi tarkoittaa seuraavia asioita: * HDF-levy, ohut kova puukuitulevy * Hubble Deep Field, galaksienvälistä avaruutta esittävä kuva
Arvo Perälä

Arvo Perälä (11. maaliskuuta 1917 – 16. toukokuuta 2003) oli vanhoillislestadiolainen saarnaaja. Hän oli ammatiltaan räätäli. Vuonna 1941 hän avioitui Fanni Kyyrösen kanssa. Pian avioitumisen jälkeen pariskunta muutti Saloisiin, jossa he asuivat perheineen pitkään. Perälä asetettiin puhujaksi vuonna 1946. 1960-luvulla Perälä joutui autokolariin, jossa hän loukkaantui ja sairasteli sen jälkeen pitkään. Hän kärsi autokolarin seurauksena pääkivusta ja oli ajoittain sen vuoksi työkyvytön ja sairaalahoidossa.s. 212–213 Autokolarissa saamiensa vammojen vuoksi Perälä vietti 1960-luvun lopulla paljon aikaa kotona. Sinä aikana hän kirjoitti kirjan "A ja O", joka käsittelee ilmestyskirjan profeetallista sanomaa. s. 5 Vanhoillislestadiolaisuudessa Arvo Perälä muistetaan erityisesti lopunaikoja käsittelevistä saarnoista. Arvo Perälä oli Raahen rauhanyhdistyksen johtokunnassa pitkän aikaa ja toimi myös sen puheenjohtajana. Hän toimi Saloisten kunnan luottamustehtävissä. Hän oli monia vuosia SRK:n johtokunnassa ja työvaliokunnassa. Vanhuudessa Perälä kärsi kasvohalvauksesta, joka vaikeutti puhumista. == Arvo Perälän opillisia näkemyksiä == *Arvo Perälän mukaan ihmiset ovat turhaan huolissaan liikakansoituksesta, koska "Jumala pitää luoduistaan huolen". Ehkäisyä hän piti "pakanoiden eksytyksenä". Hänen mukaansa "kerran pitää olla tilillä siitäkin, onko Jumalan tarkoittamat lapset otettu vastaan".s. 82 *Perälän mukaan se sana, joka saarnataan Pyhän Hengen saaneilta ihmisiltä, on lähtöisin Jumalan suusta.s. 60 *Perälä ennusti viimeistä sotaa. Hänen mukaansa viimeisen sodan syttyessä ajan vaiva ja ahdistus rajoittavat evankeliumin julistamisen mahdollisuutta. Hänen mukaansa sodan jälkeen tulee täydellinen pimeys, jolloin epäuskoiset sanovat: "Nyt on rauha ja ei mitään hätää", minkä jälkeen tulee maailmanloppu.s. 104 *Perälä ennusti uskonnonvapauden loppumista. Hänen mukaansa tulee yö ja Jumalan lapsilta otetaan pois evankeliumin julistamisen vapaus.s. 112 == Kirjallinen tuotanto == * * == Lähteet == Luokka:Vanhoillislestadiolaiset saarnaajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Miratiivi

Miratiivi tai admiratiivi on kieliopillinen verbin tapaluokka (modus), joka ilmaisee odottamatonta tai uutta tietoa. Miratiivi esiintyy muun muassa tiibetin, turkin, slevin ja länsi-apassin kielissä. Luokka:Tapaluokat
Muistolehto

thumb|Tyrvään kirkon hautausmaan muistolehto Muistolehto on hautausmaalla sijaitseva tuhkatuille vainajille tarkoitettu hautauspaikka, jossa tarkoituksena on, että yksittäisen vainajan tuhkan sijainti on korkeintaan hautausmaan ylläpitäjän tiedossa ja hautaus tapahtuu omaisten poissa ollessa. Hautauskäytännöissä on eroja muistolehtojen välillä, mutta käytännöt saattavat vaihdella myös samoissa muistolehdoissa. Tuhka voidaan haudata joko nopeasti maatuvan uurnan kanssa tai ilman. Tuhka voidaan myös sirotella esimerkiksi yhteiseen kuoppaan muiden vainajien kanssa tai kasvillisuuden sekaan. Muistolehdoissa on tavallisesti vainajien nimitiedot sekä syntymä- ja kuolinpäivämäärät sisältäviä laattoja, mutta muistolehtoihin on mahdollista haudata myös anonyymisti. On myös olemassa kokonaan anonyymeja muistolehtoja, kuten lapsille tarkoitetut hietakehdot. Muistolehdoksi voidaan nimittää myös vainajien muistamiseen tarkoitettua paikkaa, joka ei ole hautausmaakäytössä. == Lähteet == Luokka:Hautaus
Naked City

Naked City oli saksofonisti ja säveltäjä John Zornin perustama avantgarde- yhtye. Toimiessaan New Yorkissa vuodesta 1988 vuoteen 1993, Naked Cityä luonnehdittiin Zornin "sävellystyöpajaksi", jonka tuotanto koetteli jazzin rajoja. Yhtyeen tyylilajeihin kuuluivat muun muassa jazz, grindcore, surf, klassinen musiikki, heavy metal, country ja punk. Yhtyettä pidetään vaihtoehto-, punk- ja grindcore-genrejen edelläkävijänä, sekä harvinaisena jazz-orientointuneena merkkipaaluna näiden historiassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet