EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ryssä (sarjakuvahahmo)

Ryssä on Marvel-sarjakuvakustantamon luoma superroisto ja Tuomarin vihollinen. ==Kuvitteellinen elämäkerta== Rikollispomo Ma Ganucci palkkasi Ryssänä tunnetun palkkamurhaajan hoitelemaan Tuomarin. Ryssä paikansi Tuomarin yhteen hänen piilopaikoistaan ja pääsi niskan päälle, koska Tuomari oli heikkona taistelustaan Ma Ganuccin joukkoja vastaan. Taistelun aikana Ryssä selitti Tuomarille näkemyksiään kapitalismista ja siitä, kuinka hän ihannoi amerikkalaisia supersankareita. Kun Tuomarille selvisi, että Ryssä oli palkkamurhaaja, hän yllätti tämän iskemällä roistoa kuumalla pizzalla ja sen jälkeen tappoi vastustajansa. ===Henkiinherätys=== Kuten muutkaan supervoimaiset ihmiset Marvelin universumissa, myöskään Ryssä ei pysynyt pitkään kuolleena. Salainen järjestö varasti hänen ruumiinosiaan ja herätti hänen henkiin käyttäen teknologiaa. Teknologia "saatiin" K.I.L.P.I-järjestöltä Helsingistä. Samalla Ryssän ruumista vahvistettiin: lihaksia kasvatettiin keinotekoisesti ja luustoa vahvistettiin teräksellä. Tämän jälkeen Ryssä lähetettiin taas Tuomarin perään. Ryssä heitti Tuomarin Empire State Buildingin katolta alas, mutta Hämähäkkimies pelasti Tuomarin ja liittyi taisteluun Ryssää vastaan. Yhdessä supersankarit voittavat tappajan, joka putoaa itse alas pilvenpiirtäjästä ja katukiveyksen läpi. Putous ei tapa Ryssää, mutta kovaonninen tappaja jää metrojunan alle ja sankarit pitävät häntä kuolleena. Kuitenkin Ryssä selviää, työnantajansa teknologian ansiosta, joka vahvistaa Ryssän voimia entisestään. ===Lopullinen kuolema=== Ryssä kohtasi viimein loppunsa, kun Tuomari sai selville, missä Kreighopfin järjestö pitää majapaikkaansa. Järjestön suunnitelmana olisi tappaa Euroopan neuvosto lentokoneiskulla ja kommandojoukoilla. Tuomari soluttautuu Grand Nixon Islandille ja nousee mukaan lentokoneeseen. Tuomari tappaa lentäjän ja tiputtaa sen polttoainesäiliöihin, ainoastaan hän ja Ryssä selviävät hengissä tapahtuneesta. Tämän jälkeen Kreighopf varastaa ranskalaisen sotilaskoneen, joka kuljettaa atomipommia. Ryssän tehtäväksi annetaan vartioida konetta, mutta Tuomari on taas mukana. Tuomari on aluksi alakynnessä, mutta saa yliotteen lopulta Ryssästä kiinnittäen tämän koukulla atomipommiin. Tuomari tämän jälkeen potkaisee avuttoman roiston pommeineen Grand Nixon Islandille, jossa pommi räjähtää tuhoten Kreighopfin organisaation ja Ryssän lopullisesti. ==Voimat== Ryssällä oli ennen Kreighopfin teknologiaa jo entuudestaan suuret voimat, hän murskasi miehen antaessaan tälle halauksen. Kreighopfhin tekemien "parannusten" jälkeen Ryssän kehosta tuli luodinkestävä ja hän pystyi tämän jälkeen repimään taloja hajalle ilman minkäänlaista kestävyyden menetystä. ==Esiintyminen mediassa== Ryssä oli yksi John Saintin kätyreistä vuoden 2004 Tuomari-elokuvassa, jossa häntä esitti Kevin Nash. Hän on pukeutuneena venäläiseksi merimieheksi ja hakkaa Tuomaria, kunnes sankari katkoo hänen niskansa. Luokka:Marvel-universumin supersankarit
Likymnios

Likymnios oli kreikkalaisessa mytologiassa Elektryonin ja fryygialaisen Mideian poika ja siten Alkmenen velipuoli. Hänen kaikki veljensä saivat surmansa taistelussa Pterelaoksen poikia vastaan – vain hän itse säästyi nuoren ikänsä vuoksi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.4.6 (engl. käännös). Likymnios lyöttäytyi yhteen Amfitryonin kanssa, joka matkasi Thebaan antaakseen Kreonin puhdistaa itsensä Elektryonin surmasta. Täällä Kreon antoi sisarensa Perimedeen Likymniokselle vaimoksi. Heillä oli pojat Argios ja Melas.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.7 (engl. käännös). Herakleen oli Likymnioksen sisarenpoika, mutta hänen oma poikansa Tlepolemos tappoi isosetänsäHomeros: Ilias 2.653–670 (engl. käännös). – toisen version mukaan vahingossa tämän juostua väliin Tlepolemoksen oltua kurittamassa kepillä palvelijaansaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.8.2 (engl. käännös)., toisen mukaan tarkoituksella vihan puuskassa.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 4.58.7 (engl. käännös).Pindaros, Olympia 7.26–31 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
EHC Kloten

EHC Kloten on sveitsiläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla National Leaguessa. Joukkueen kotipaikka on Kloten. * Sveitsin mestaruus – 1967, 1993–1996 == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 35 Ludovic Waeber L 2026 Fribourg, Sveitsi 39 Sandro Zurkirchen L 2025 Schwyz, Sveitsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 2 Thomas Grégoire R 2025 Sherbrooke, Québec, Kanada 6 Matthew Kellenberger R 2025 Toronto, Ontario, Kanada 8 Sami Niku L 2025 Haapavesi, Suomi 16 Bernd Wolf (A) L 2027 Wien, Itävalta 18 Dario Sidler R 2027 19 Steve Kellenberger (C) L 2026 Bülach, Sveitsi 41 Leandro Profico L 2026 Chur, Sveitsi 59 Luca Deussen L 2025 São Paulo, Brasilia 82 Rajan Sataric L 2025 Solothurn, Sveitsi 95 Nicholas Steiner L 2026 Eggiwil, Sveitsi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 11 Keanu Derungs L VLH 2025 Kloten, Sveitsi 14 Mischa Ramel L KH 2028 27 Deniss Smirnovs L KH 2026 28 Axel Simic (A) R KH / OLH 2026 Gumefens, Sveitsi 29 Niko Ojamäki R OLH 2025 Pori, Suomi 46 Pontus Åberg R LH 2025+1 Tukholma, Ruotsi 62 Harrison Schreiber L KH / VLH 2026 Manhattan, New York, Yhdysvallat 72 Keijo Weibel L LH 2026 Schangau, Sveitsi 86 Tyler Morley L KH 2026 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia, Kanada 88 Dario Meyer L OLH 2027 Bern, Sveitsi 89 Daniel Audette L KH 2025 Blainville, Québec, Kanada 91 Reto Schäppi (A) L KH / VLH 2026 Horgen, Sveitsi 92 Rafael Meier L LH 2027 Bülach, Sveitsi 93 Nolan Diem R KH 2026 Lausanne, Sveitsi 96 Jayce Hawryluk R KH / OLH 2025 Yorkton, Saskatchewan, Kanada === Valmennus & Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Lauri Marjamäki * Apuvalmentaja: Kimmo Rintanen * Apuvalmentaja: Benjamin Winkler * Maalivahti- & Videovalmentaja: Tim Bertsche * Fysiikkavalmentaja: Felix Stutz * Huoltopäällikkö: Martin Keller * Huoltopäällikkö: Ingo Loibnegger * Puheenjohtaja: Jan Schibli * Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Anjo Urner * Toimitusjohtaja: Ricardo Schödler * Pelaajakehitysjohtaja: Martin Büsser * Joukkueenjohtaja: Sandra Strasser * Vanhempi neuvonantaja: Jeff Tomlinson Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/112/ehc-kloten Viitattu 22.1.2022. ==Lähteet== * Kloten Flyersin viralliset verkkosivut === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoseurat Luokka:Klotenin urheilu
Micheline Calmy-Rey

Micheline Calmy-Rey (s. 8. heinäkuuta 1945 Sion, Sveitsi) on sveitsiläinen poliitikko liittoneuvoston jäsen vuodesta 2003 lähtien, vastuualueenaan maan ulkopolitiikka. Vuosina 1981-1997 Calmy-Rey oli Geneven Grand Conseilin (parlamentin) edustaja, edustaen sosiaalidemokraatteja. Neuvoston puhemiehenä Calmy-Rey toimi 1992-1993, ja puolueensa Geneven osaston puheenjohtaja 1986-1990 ja uudelleen 1993-1997. Kantonin valtioneuvostoon hän nousi 1997 vastaten kantonin taloudesta ja oli presidenttinä vuonna 2001. 2002 Calmy-Rey valittiin liittoneuvostoon ulkoministeriksi. Hän oli vasta neljäs nainen historiassa, joka valittiin sinne. Varapresidenttinä Calmy-Rey toimi 2006 ja seuraavana vuonna itse liittopresidenttinä. Hän oli Ruth Dreifussin jälkeen toinen nainen, joka hoiti kyseistä virkaa. Vuonna 2011 Calmy-Rey toimi uudelleen liittopresidenttinä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Sveitsin liittoneuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SCL Tigers

SCL Tigers, vuoteen 1999 Schlittschuh-Club Langnau, on sveitsiläinen jääkiekkojoukkue Langnau im Emmentalista Keski-Sveitsistä. Joukkue pelaa maansa pääsarjassa National League:ssa. == Joukkue == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 38 Stéphane Charlin L 2025 39 Luca Boltshauser L 2026 Zürich, Sveitsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 9 Brian Zanetti L 2025 Lugano, Sveitsi 21 Bastian Guggenheim L 2027 24 Noah Meier L 2027 34 Claudio Cadonau R 2025 Zürich, Sveitsi 42 Phil Baltisberger L 2026 Zofingen, Sveitsi 46 Vili Saarijärvi R 2025 Rovaniemi, Suomi 50 Juuso Riikola L 2027 Joensuu, Suomi 51 Claude-Curdin Paschoud L 2026 Davos, Sveitsi 72 Samuel Erni L 2025 Frauenfeld, Sveitsi 90 Jonas Schwab L 2025 Bern, Sveitsi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Saku Mäenalanen L VLH / KH 2026 Tornio, Suomi 10 Joshua Fahrni R KH 2026 Thun, Sveitsi 13 Oskars Lapinskis L H 2027 Riika, Latvia 16 Michal Krištof L KH / VLH 2025 Nitra, Slovakia 19 Pascal Berger R H 2025 Burgdorf, Sveitsi 22 Joel Salzgeber L KH 2027 25 Aleksi Saarela L KH / VLH 2027 Helsinki, Suomi 28 Dario Allenspach L H 2026 Herisau, Sveitsi 37 Sean Malone L KH 2025 Buffalo, New York, Yhdysvallat 40 Flavio Schmutz (A) L KH / VLH 2027 Andwil, Sveitsi 63 Dario Rohrbach R OLH 2026 66 Jiří Felcman L KH 2026 Hradec Králové, Tšekki 71 Julian Schmutz (A) R KH / OLH 2026 Bern, Sveitsi 82 Harri Pesonen (C) L VLH 2026 Muurame, Suomi 83 Darels Dukurs L H 2025 Sigulda, Latvia 87 Timo Jenni L OLH 2026 91 Matthias Rossi R OLH 2025 Menziken, Sveitsi 94 Patrick Petrini R H 2027 === Valmennus & Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Thierry Paterlini * Apuvalmentaja: Steve Hirschi * Apuvalmentaja: Jukka Varmanen * Maalivahtivalmentaja: William Rahm * Fysiikkavalmentaja: Thaddäus Schnider * Huoltopäällikkö: Mark Beck * Puheenjohtaja: Peter Jakob * Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Jann Falett * Toimitusjohtaja: Pascal Müller * Apulaistoimitusjohtaja & Pelaajakehitysjohtaja: Philipp Bohnenblust Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/608/scl-tigers Viitattu 24.9.2021. ==Lähteet== *SCL Tigers official website === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoseurat Luokka:Langnau im Emmentalin urheilu Luokka:Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
Helilän koulu

Helilän koulu on peruskoulu Kotkassa Helilän kaupunginosassa. Helilän yhteiskoulussa oppilaita on 6-9 luokilla yhteensä noin 500. Helilän koulussa on 2 osaa: vanha koulu (rakennus) ja uusi koulu (parakit). Kotkan kaupungin oli pakko hankkia uudet oppimistilat kotkassa yleistyneen homeisuuden vuoksi. Parakeissa on 3 siipeä: A, B ja C. A-siivessä on opettajainhuone, rehtorin ja sihteerin kansliat, äidinkielenluokat, erityisluokka, kielten luokat sekä 6-luokat. B-siivessä on musiikinluokka, toinen erityisluokka, matematiikan, fysiikan ja kemian luokat, historian ja yhteiskuntaopin luokat sekä tekstiili ja puu- sekä metallityö luokat. C-siivessä on ruokala, oleskelutila, opo- luokka, uskonnon luokka, kuvataiteen luokka, kolmas erityisluokka, biologian ja maantiedon luokat, kotitalouden luokat sekä keittiö. Kaikista siivistä löytyy WC-tilat ja naulakot. Koulun liikuntasali on vanhassa koulussa, mutta liikuntasalin ilmanvaihto on paranneltu erittäin hyväksi. Koulun rehtori on Jaana Länsimies. == Historia == Helilän koulun edeltäjä Helilän kansakoulu ensisen Kymin kunnan alueella oli Kotkan alueen vanhin kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1875. Helilän kansakoulu lakkautettiin vuonna 1958, ja koulusta tuli Karhulan kansalaiskoulu ja vuonna 1974 Helilän yläaste. Osoitteessa Suntionkatu 27 se on toiminut vuodesta 1970. Helilän koulun 7B-luokka voitti vuoden luokka -kilpailun vuonna 1999. Vuosina 2017–2018 Helilän koulun sisäilmaongelmien vuoksi vanhalle hiekkakentälle rakennutettiin moduulikoulu aivan vanhan koulun viereen. Oppilaat ovat siirtyneet vuoden 2018 aikana moduulikouluun. Muutto väistötiloihin oli hidas, ja oppilaita siirrettiin moduulirakennuksen tiloihin kevättalvesta 2018 saman vuoden syksyyn. Välituntialueena toimii yhä vanhan, kiinteän koulun piha-alue. == Lähteet == * Helilän koulun kotisivut. === Viitteet === Luokka:Kotkan peruskoulut
Työpöytä

Työpöytä on eräs pöydän tyyppi joita voi olla: * Kirjoituspöytä, käsin kirjoittamista, tietokoneella työskentelyä ja muuta toimistotyötä varten. Kirjoituspöydissä on yleensä laatikoita, joissa voi säilyttää toimistotarvikkeita ja papereita sekä pieniä esineitä. * kirjoituslipasto, jonka kansi avautuu tilapäiseksi pöytätasoksi * kaltevatasoinen piirustuspöytä tekniseen ja muuhun ammattipiirtämiseen * pulpetti, suora- tai kaltevatasoinen koululaisen työpöytä, johon aiemmin liittyi kiinteä istuin ja säilytyslokero pöytäkannen alla * lääkärin tutkimuspöytä, pehmustettu, säädettävä kaluste, jossa potilas istuu tai makaa * työstöpenkki, tukeva, seisomakorkuinen pöytä puun- tai metallintyöstöön ja työstökoneiden kiinnittämiseen * kokoonpanopöytä, joka muuntuu erilaisten teollisuustuotteiden kokoonpanoon ja tarjoaa helppopääsyistä säilytystilaa kokoonpanossa tarvittaville osille ja työkaluille Luokka:Pöydät
Rinteenkulma

Rinteenkulma on Rovaniemellä sijaitseva kauppakeskus, joka on avattu 6. marraskuuta 2008. Rinteenkulmasta on myös yhdyskäytävä Kauppakeskus Revontuleen. Kauppakeskuksesta löytyy muun muassa Clas Ohlsonin, Intersportin, K-Supermarketin ja Lindexin myymälät. ==Lähteet== * Kauppakeskus Rinteenkulman kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Rovaniemen kauppa- ja ostoskeskukset
Worcester Sharks

Worcester Sharks oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Worcesterista, Massachusettsista. Joukkue pelasi AHL:ssa kausina 2006–2015 ja toimi NHL-seura San Jose Sharksin farmijoukkueena. == Historia == Worcester Sharks on aiemmin tunnettu nimillä Kentucky Thoroughblades (1998–2001) sekä Cleveland Barons (2001–2006). == Tunnettuja pelaajia == * Justin Braun * Logan Couture * Jason Demers * Benn Ferriero * Justin Forrest * Thomas Greiss * Dwight Helminen * Lukáš Kašpar * Ryan Lannon * Claude Lemieux * Jamie McGinn * Kyle McLaren * Douglas Murray * Antero Niittymäki * Sandis Ozoliņš * Tomáš Plíhal * Josh Prudden * Corey Quirk * Dan Spang * Alex Stalock * Tommy Wingels * Steven Zalewski == Lähteet == * Worcester Sharks Official Website * Worcester Sharks Supporters Website * Worcester Sharks Booster Club Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Entiset AHL-seurat Luokka:Massachusettsin urheilu
Tlepolemos

Tlepolemos oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen ja joko Efyran kuninkaan Fylaan tyttären AstyokhenHomeros: Ilias 2.653–670 (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.6 (engl. käännös). tai Amyntorin tyttären Astydameian poika.Pindaros, Olympia 7.20–24 (engl. käännös) Tlepolemos oli Argoksen kuningas, mutta surmattuaan isosetänsä Likymnioksen joutui jättämään kaupungin herakleidien uhkaamana. Oraakkelin käskyn mukaisesti hän asettui Rodokselle,Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.8.2 (engl. käännös). jonne hän perusti kolme kaupunkia ja meni naimisiin Polykson kanssa.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 3.19.9–10 (engl. käännös). Oltuaan aikanaan yksi Helenan kosijoista,Hyginus: Fabulae lxxxi (engl. käännös). hän liittyi valansa velvoittamana kreikkalaisten puolella Troijan sotaan yhdeksän aluksen voimin. Sarpedon kuitenkin surmasi hänet sodan ensimmäisenä päivänä.Homeros: Ilias 5.655–662 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
EHC Basel

EHC Basel (Eishockey Club Basel) on vuonna 1932 perustettu sveitsiläinen jääkiekkoseura Baselista. Joukkue pelaa Sveitsin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Kotiottelunsa se pelaa St. Jakob Arenalla. == Joukkue kaudella 2024-2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 32 Andri Henauer L Laina 42 Fabio Haller L 2025 Reinach, Sveitsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Patrick Zubler L 2025 Aarau, Sveitsi 7 Jens Nater R 2027 Herisau, Sveitsi 18 Aaro Törmänen L 2025 Helsinki, Suomi 33 Anthony Rouiller R 2025 50 Cédric Aeschbach L 2025 86 Alain Bircher L 2025 Stansstad, Sveitsi Romain Montandon L 2025 La Chaux-de- Fonds, Sveitsi Nils Rhyn L Laina Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 6 Gianluca Barbei L VLH / KH 2026 8 Laurin Liniger L H 2026 Gosel, Sveitsi 10 Jakob Stukel L VLH 2025 Surrey, Brittiläinen Kolumbia, Kanada 16 Alban Rexha L KH 2025 Signau, Sveitsi 17 Jamie Schaub R H 2026 24 Lucas Bachofner R H / P 2025 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat 51 Sandro Brügger L OLH 2027 56 Ueli Huber R LH 2027 Luzern, Sveitsi 61 Vincenzo Küng L KH / VLH 2025 Thun, Sveitsi 71 Brett Supinski (C) R KH / OLH 2025 Collegeville, Pennsylvania, Yhdysvallat 82 Andreas Tschudi R H 2025 Zürich, Sveitsi 94 Dario Kummer (A) R KH / OLH 2026 Wynau, Sveitsi 98 Jules Sturny R LH 2025 Alain Graf R KH Laina Levin Moser R H Laina Matthias Rossi R OLH Laina Menziken, Sveitsi === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Eric Himelfarb * Apuvalmentaja: Michel Zeiter * Maalivahtivalmentaja: Juris Klodāns * Huoltopäällikkö: Florian Frey * Puheenjohtaja: Daniel Riner * Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Olivier Schäublin * Urheilutoimenjohtaja: Kevin Schläpfer * Pelaajakehitysjohtaja: Yves Morand Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/4767/ehc-basel Viitattu 22.3.2022. ==Lähteet== *EHC Basel official website *EHC Basel Fan Forum *EHC Basel Fanpage === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoseurat Luokka:Baselin urheilu
Belgian jääkiekkomaajoukkue

Belgian jääkiekkomaajoukkue edustaa Belgiaa kansainvälisissä jääkiekko- otteluissa. Belgia on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1908. Joukkue on voittanut jääkiekon Euroopan- mestaruuskisat vuonna 1913 ja saavuttanut hopeaa vuonna 1927 sekä pronssia vuosina 1910, 1911 ja 1914. Belgia pelaa nykyisin 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 maassa oli 800 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 14 jäähallia. Alkuvuonna 2022 joukkueen sijoitus Kansainvälisen jääkiekkoliiton ylläpitämässä maailmanrankingissa oli 39:s. Se oli joukkueen kaikkien aikojen huonoin sijoitus. == Sijoitukset == === Olympialaisissa === * 1920 – 7. * 1924 – 7. * 1928 – 8. * 1936 – 14. * 1956 – B-sarja; 3. === Maailmanmestaruuskilpailuissa === Belgia on pelannut ennen vuotta 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa myös vuosina 1930, 1933–1935, 1939, 1947, 1949–1952, 1955–1956, 1961, 1963, 1970–1971, 1975, 1977–1978, 1987 ja 1989–1994. * 1995 – C2-sarja, 1. * 1996 – D-sarja, 4. * 1997 – D-sarja, 8. * 1998 – D-sarja, 4. * 1999 – D-sarja, 4. * 2000 – D-sarja, 2. * 2001 – 2. divisioona, 5. * 2002 – 2. divisioona, 2. * 2003 – 2. divisioona, 1. * 2004 – 1. divisioona, 6. * 2005 – 2. divisioona, 4. * 2006 – 2. divisioona, 3. * 2007 – 2. divisioona, 2. * 2008 – 2. divisioona, 2. * 2009 – 2. divisioona, 2. * 2010 – 2. divisioona, 3. * 2011 – 2. divisioona, 4. * 2012 – 2. divisioonan B-lohko, 1. * 2013 – 2. divisioonan A-lohko, 2. * 2014 – 2. divisioonan A-lohko, 5. * 2015 – 2. divisioonan A-lohko, 2. * 2016 – 2. divisioonan A-lohko, 3. * 2017 – 2. divisioonan A-lohko, 4. * 2018 – 2. divisioonan A-lohko, 5. * 2019 – 2. divisioonan A-lohko, 6. * 2020 – 2. divisioonan B-lohkon kisat peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – 2. divisioonan B-lohkon kisat peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022 – 2. divisioonan B-lohko, 3.https://www.iihf.com/en/events/2022/wmiib === Maailmanranking === * 2003 – 33. * 2004 – 33. * 2005 – 32. * 2006 – 35. * 2007 – 35. * 2008 – 34. * 2009 – 33. * 2010 – 36. * 2011 – 35. * 2012 – 36. * 2013 – 34. * 2014 – 36. * 2015 – 34. * 2016 – 32. *2017 – 32. *2018 – 37. *2019 – 37. *2020 – 36. *2021 – 36. *2022, helmikuu – 39. ==Lähteet== *Virallinen kotisivu *Belgia, IIHF === Viitteet === Luokka:Belgian jääkiekko Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Franki-paalu

Franki-paalu on paalutyyppi, jota käytetään siirtämään paalukuormia maakerroksiin joko anturan tai anturan ja varren avulla. Se on maata syrjäyttävä paalu, joka valmistetaan käyttäen työputkea, jonka alapää on suljettu vesitiiviillä betonitulpalla. Kärkikappaletta ei kiinnitetä työputkeen, vaan sen ja työputken liitoksessa käytetään tiivistysmassaa, jolla estetään pohjaveden tunkeutuminen työputkeen. Työputki upotetaan maahan lyömällä betonista tulppaa Franki-järkäleellä putken sisällä. Järkäleen massa on 3-8 tonnia ja lyöntikorkeutta vaihdellaan 1-12m välillä läpäistävän kerroksen tiiviyden mukaan. Kun tavoitetaso saavutetaan, lyödään betoninen tulppa osittain ulos putkesta ja kärkeen valetaan putken läpimittaa suurempi anturalevitys. Tämän jälkeen varsiosaan asennettaan raudoitus ja se valetaan täyteen betonia. Lopuksi työputki poistetaan tärytystä apuna käyttäen. Paalun halkaisija on tavallisesti 500-700 mm. == Lähteet == Luokka:Perustus Luokka:Maa- ja vesirakennus
Uuden testamentin apokryfinen kirjallisuus

Uuden testamentin apokryfit tarkoittaa kristinuskon Uuden testamentin ulkopuolelle jäänyttä kirjallisuutta. Ohjeellisen tekstikokoelman eli kaanonin ulkopuolelle jäi suuri määrä kirjallisuutta, jota luettiin ensimmäisinä vuosisatoina varhaiskristillisissä seurakunnissa.Kuula, Nissinen & Riekkinen 2008, s. 184–186. Kristinusko ei ollut yhtenäinen vielä ensimmäisten vuosisatojen aikana. Merkittäväksi uskonnolliseksi liikkeeksi nousi salattua tietoa korostanut gnostilaisuus, joka loi runsaasti kirjallisuutta toisen ja neljännen vuosisadan välillä.Kuula, Nissinen & Riekkinen 2008, s. 184–186. Kaanonin ulkopuolelle jääneitä eli apokryfisiä kirjoituksia on nykypäivään asti säilynyt vaihtelevasti. Joistakin tiedetään pelkkä nimi, toisista on löytynyt lyhyitä katkealmia ja näiden lisäksi on olemassa kokonaisia käsikirjoituksia – vieläpä useita eri versioita.Myllykoski & Järvinen 1997, s. 320–325. Ehkä merkittävin kaanonin ulkopuolinen teos on Tuomaan evankeliumi, joka koostuu lyhyistä Jeesuksen lauseiden kokoelmista. Teos on laadittu vuosien 100–150 tienoilla. Se muistuttaa Q-lähdettä käyttäviä Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeita.Kuula, Nissinen & Riekkinen 2008, s. 184–186. Tuomaan evankeliumi on leimattu gnostilaiseksi, vaikka se oli varsin käytetty monenlaisissa varhaiskristillisissä seurakunnissa.Dunderberg & Marjanen 2006, s. 289–293. Vuosien 80–160 välillä kirjoitettiin teoksia, jotka olivat sisällön ja ajankohdan puolesta lähellä kanonisoituja kirjoja. Ne kulkevat nimellä apostolisten isien kirjat eli Apostoliset isät.Kuula, Nissinen & Riekkinen 2008, s. 184–186. Korkeassa arvossa olivat myös Hermaan Paimen, Ensimmäinen Klemensin kirje, Didakhe, Barnabaan kirje, Pietarin ilmestys ja Paavalin teot.Kuula, Nissinen & Riekkinen 2008, s. 184–186. == Katso myös == * Apokryfiset kirjat == Lähteet == * * * === Viitteet === *
Bulgarian jääkiekkomaajoukkue

thumb|299px|Bulgarian jääkiekkomaajoukkue vuoden 2004 olympialaisten karsinnoissa Bulgarian jääkiekkomaajoukkue edustaa Bulgariaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen vuodesta 1960 alkaen. Joukkue on kerran osallistunut olympialaisiin Innsbruckin turnauksessa vuonna 1976 häviten kaikki pelinsä. Vuonna 2021 maassa oli vajaat 200 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja kuusi jäähallia, joista Winter Sports Palacea pidetään tärkeimpänä. Se rakennettiin vuoden 1983 talvilajien universiadeja varten. ==Sijoitukset== === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 1963, C-sarja – 4. * 1967, C-sarja – 3. * 1969, C-sarja – 5. * 1970, B-sarja – 8. * 1971, C-sarja – 5. * 1972, C-sarja – 4. * 1973, C-sarja – 4. * 1974, C-sarja – 3. * 1975, C-sarja – 2. * 1976, B-sarja – 8. * 1977, C-sarja – 3. * 1978, C-sarja – 5. * 1979, C-sarja – 4. * 1981, C-sarja – 6. * 1982, C-sarja – 6. * 1983, C-sarja – 6. * 1985, C-sarja – 6. * 1986, C-sarja – 3. * 1987, C-sarja – 7. * 1989, C-sarja – 5. * 1990, C-sarja – 6. * 1991, C-sarja – 4. * 1992, B-sarja – 5. * 1993, B-sarja – 8. * 1994, C-sarja – 7. * 1995, C-sarja – 9. * 1996, D-sarja – 5. * 1997, D-sarja – 7. * 1998, D-sarja – 1. * 1999, C-sarja – 7. * 2000, C-sarja – 9. * 2001, 2. divisioona – 4. * 2002, 2. divisioona – 4. * 2003, 2. divisioona – 3. * 2004, 2. divisioona – 4. * 2005, 2. divisioona – 4. * 2006, 2. divisioona – 2. * 2007, 2. divisioona – 5. * 2008, 2. divisioona – 5. * 2009, 2. divisioona – 4. * 2010, 2. divisioona – 4. * 2011, 2. divisioona – 5. * 2012, 2. divisioonan B-lohko – 3. * 2013, 2. divisioonan B-lohko – 6. * 2014, 3. divisioona – 1. * 2015, 2. divisioonan B-lohko – 4. * 2016, 2. divisioonan B-lohko – 6. * 2017, 3. divisioona – 2. * 2018, 3. divisioona – 2. * 2019, 3. divisioona – 1. * 2020, 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021, 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022, 2. divisioonan B-lohko === Olympialaisissa === * 1976 – 12. === Maailmanranking === * 2003 - 30. * 2004 - 32. * 2005 - 33. * 2006 - 30. * 2007 - 31. * 2008 - 32. * 2009 - 35. * 2010 - 31. * 2011 - 32. * 2012 - 33. * 2013 - 37. * 2014 - 39. * 2015 - 39. * 2016 - 39. * 2017 - 40. * 2018 - 38. *2019 - 38. *2020 - 40. *2021 - 40. *2022, helmikuu - 37. == Lähteet == Luokka:Bulgarian jääkiekko Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Espanjan jääkiekkomaajoukkue

Espanjan jääkiekkomaajoukkue edustaa Espanjaa kansainvälisissä jääkiekko- otteluissa. Espanja liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1923. Joukkue oli alkuvuonna 2022 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingissa 32. sijalla. Espanja pelasi IIHF:n 2. divisioonan A-lohkossa vuonna 2019 ja sijoittui 4. sijalle. Vuonna 2021 maassa oli 120 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 11 jäähallia. == Historiaa == Joukkue on ottanut osaa myös jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailuihin, ensimmäistä kertaa vuonna 1924 ja vuoden tauon jälkeen vuonna 1926. Vuonna 1977 joukkue otti osaa ensi kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin, silloiseen C-sarjaan. Turnaus järjestettiin Kööpenhaminassa Tanskassa. Joukkueen kapteenina toimi tuolloin Frank Gonzales, joka on myöhemmin toiminut 2010-luvulla Espanjan jääkiekkoliiton johtajistossa. == Sijoitukset == === Olympialaisissa === * 2010 – 30. (karsiutui) * 2014 – 27. (karsiutui) === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 1977 – C-sarja; 5. * 1978 – C-sarja; 7. * 1979 – C-sarja; 6. * 1981 – ei osallistunut * 1982 – C-sarja; 7. * 1983 – C-sarja; 7. * 1985 – C-sarja; 8. * 1986 – C-sarja; 8. * 1987 – ei osallistunut * 1989 – D-sarja; 4. * 1990 – D-sarja; 3. * 1991 – ei osallistunut * 1992 – C2-sarja; 1. * 1993 – C-sarja; 10. * 1994 – C2-sarja; 2. * 1995 – C2-sarja; 3. * 1996 – D-sarja; 3. * 1997 – D-sarja; 3. * 1998 – C-sarja; 8. * 1999 – D-sarja; 1. * 2000 – C-sarja; 7. * 2001 – 2. div., A-lohko; 2. * 2002 – 2. div., B-lohko; 3. * 2003 – 2. div., A-lohko; 3. * 2004 – 2. div., A-lohko; 4. * 2005 – 2. div., B-lohko; 5. * 2006 – 2. div., A-lohko; 5. * 2007 – 2. div., A-lohko; 3. * 2008 – 2. div., B-lohko; 3. * 2009 – 2. div., B-lohko; 3. * 2010 – 2. div., A-lohko; 1. * 2011 – 1. div., A-lohko; 5. * 2012 – 2. div., A-lohko; 2. * 2013 – 2. div., A-lohko; 6. * 2014 – 2. div., B-lohko; 1. * 2015 – 2. div., A-lohko; 4. * 2016 – 2. div., A-lohko; 2. * 2017 – 2. div., A-lohko; 6. * 2018 – 2. div., B-lohko; 1. * 2019 – 2. div., A-lohko; 4.http://stats.iihf.com/Hydra/692/IHM692000_FINAL_RANKING_1_0.pdf * 2022 – 2. div., A-lohko; 4.https://www.iihf.com/en/events/2022/wmiia === IIHF:n maailmanranking === * 2003 – 34. * 2004 – 34. * 2005 – 37. * 2006 – 37. * 2007 – 36. * 2008 – 36. * 2009 – 34. * 2010 – 30. * 2011 – 29. * 2012 – 29. * 2013 – 30. * 2014 – 30. * 2015 – 31. * 2016 – 30. *2017 – 31. *2018 – 31. *2019 – 31. *2020 – 31. *2021 – 31. *2022, helmikuu – 32. ==Peliasu== ==Lähteet== Luokka:Espanjan jääkiekko Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue

Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Yhdysvaltoja kansainvälisissä kilpailuissa, kuten maailmanmestaruuskilpailuissa ja olympialaisissa, joissa se on ollut hallitsevin joukkue Kanadan kanssa. Yhdysvalloissa oli vuonna 2021 yli 84 000 naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 94 000. Maajoukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 1. sijalla vuosina 2016–2021. Joukkueen päävalmentajana toimi heinäkuusta 2021 alkukesään 2022 saakka Joel Johnson. Hänet korvasi tehtävässä aikaisemmin AHL:ssa valmentanut John Wroblewski. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskisoissa === * 1990 – Hopeaa * 1992 – Hopeaa * 1994 – Hopeaa * 1997 – Hopeaa * 1999 – Hopeaa * 2000 – Hopeaa * 2001 – Hopeaa * 2003 – Pääsarjan turnaus peruttiin SARS-epidemian takia. * 2004 – Hopeaa * 2005 – Kultaa * 2007 – Hopeaa * 2008 – Kultaa * 2009 – Kultaa * 2011 – Kultaa * 2012 – Hopeaa * 2013 – Kultaa * 2015 – Kultaa * 2016 – Kultaa * 2017 – Kultaa * 2019 – Kultaa *2020 – Pääsarjan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – Hopeaa * 2022 – Hopeaa * 2023 – Kultaa * 2024 – Hopeaa === Olympialaiset === * 1998 – Kultaa (joukkue) * 2002 – Hopeaa (joukkue) * 2006 – Pronssia (joukkue) * 2010 – Hopeaa (joukkue) * 2014 – Hopeaa (joukkue) * 2018 – Kultaa (joukkue) * 2022 – Hopeaa === Nations Cup === :3 Nations Cup/4 Nations Cup * 1996 – Hopeaa (3 Nations Cup) * 1997 – Kultaa (3 Nations Cup) * 1998 – Hopeaa (3 Nations Cup) * 1999 – Hopeaa (3 Nations Cup) * 2000 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2002 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2003 – Kultaa (4 Nations Cup) * 2004 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2005 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2006 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2007 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2008 – Kultaa (4 Nations Cup) * 2009 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2010 – Hopeaa (4 Nations Cup) * 2011 – Kultaa (4 Nations Cup) * 2012 – Kultaa (4 Nations Cup) * 2013 – Pronssia (4 Nations Cup) === IIHF:n maailmanranking === * 2003 – 2. * 2004 – 2. * 2005 – 2. * 2006 – 2. * 2007 – 2. * 2008 – 2. * 2009 – 1. * 2010 – 2. * 2011 – 2. * 2012 – 2. * 2013 – 1. * 2014, helmikuu – 2. *2014, huhtikuu – 2. * 2015 – 2. * 2016 – 1. * 2017 – 1. *2018, helmikuu – 1. *2018, huhtikuu – 1. *2019 – 1. *2020 – 1. *2021 – 1. *2022, helmikuu – 2. *2022, syyskuu – 2. *2023 – 2. *2024 – 2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Team USA * USA Hockey * Yhdysvallat nationalteamsoficehockeyssä Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Yhdysvaltain jääkiekko
Kuttila

Kuttila on kylä Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla, Varsinais-Suomessa. Kuttila on yksi Vaskion keskustan muodostavista kylistä, ja sillä sijaitsee Vaskion kirkko sekä Vaskion koulu. Kylä sijaitsee keskustan eteläosassa Vaskionjoen ja Kuusjoen yhtymäkohdassa. Kuttilan kyläalueeseen kuuluu myös pieni osa kunnan luoteisosassa olevasta Kumion alueesta. ==Historia== Kuttila on perustettu vasta myöhäiskeskiajalla asutuksen levitessä Halikonjokea ylöspäin. Varhaisin maininta Kuttilasta on vuodelta 1461, jolloin kylä siirtyi asiakirjojen mukaan Naantalin luostarin haltuun. Kylä palasi yksityisomistukseen vuonna 1531, ja samoihin aikoihin siitä erotettiin Sahan kylä omaksi kyläkseen. Vuonna 1709 Kuttila ja sen naapurikylä Jokisato päätyivät Joensuun kartanon omistukseen noin sadaksi vuodeksi. Vuonna 1909 Jokisadon kylä liitettiin Kuttilaan ja vuonna 1919 kaikki kylän kantatilat yhdistettiin yhdeksi suureksi maatilaksi. Koko Vaskio kasvoi merkittävästi siirtoväen asuttamisesta, ja Vaskion keskustan kehittyessä Kuttilan pohjoisosa kasvoi kiinni keskustan muihin kyliin. Kuttila on kasvanut hiljalleen aiemminkin, sillä kylään perustettiin kansakoulu vuonna 1895, siirrettiin Vaskion rukoushuone vuonna 1908 ja lopulta kylässä toimi myös terveyskeskus 1950-luvulta 2000-luvun alkuun saakka. Kuttilan kylä ja Sahan kylän kartta vuodelta 1708 maanmittari Johan Vettervikin tekemä. ==Maantiede== Kuttilan maastoa leimaavat syvissä uomissaan virtaavat joet. Kylää myös halkoo Salo–Aura-tie. Vaskionjoen ja Kuusjoen yhtymästä syntyvä Halikonjoki virtaa verkkaisesti etelään. Joen alkupäässä on Kuttilankoski, jonka kohdalla on joen ylittävä silta. Jokien pientareet ovat koko lähiseudulle tyypillistä niittymaisemaa. Jokia ympäröivä maasto on peltoaukeaa, joskin jokien pohjoispuolella alue muuttuu harvakseltaan taajamaksi. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot, Turun maakuntamuseo, 2005 === Viitteet === Luokka:Halikon kylät
Palmulurikki

Palmulurikki (Charmosyna palmarum) on melanesialainen papukaijalintu. == Koko ja ulkonäkö == Palmulurikin pituus on noin 17 cm. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä. Nokan tyvi ja poski ovat punaiset, pitkähkön pyrstön kärki keltainen ja hartiat oliivinruskeat. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssinkeltaiset. Naaraalla on vähemmän punaista naamassa eikä hartioilla ole ruskeaa. Nuori lintu muistuttaa naarasta. == Esiintyminen == Palmulurikki elää Vanuatun saarilla ja Santa Cruzin saarilla Salomonsaarilla. Lajin kanta on vaarantunut, johtuen monista seikoista, kuten lintumalariasta, trooppisista myrskyistä ja metsien hävittämisestä. == Elinympäristö == Palmulurikit esiintyvät vuoristometsissä tavallisesti yli kilometrin korkeudessa. Matalilla saarilla ne voivat elää myös lähellä asutusta alavilla seuduilla. == Ravinto == Palmulurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja hedelmiä. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 ===Viitteet=== Luokka:Melanesianlurikit Luokka:Uhanalaiset linnut
Vibrex-paalu

Vibrex-paalu on paalutyyppi, joka siirtää paalukuormat maakerroksiin paalun kärjen ja vaipan avulla. Se on maata syrjäyttävä paalu, joka valmistetaan junttaamalla alapäästään teräslevyllä vesitiiviiksi suljettu teräksinen työputki haluttuun tasoon järkäleellä. Tämän jälkeen työputken sisään asennetaan raudoitus ja se valetaan täyteen betonia. Lopuksi työputkin nostetaan ylös tärytystä apuna käyttäen. Vibrex-paalun koko on tavallisesti 500–700mm. == Lähteet == Luokka:Perustus Luokka:Maa- ja vesirakennus
Christopher McDonald

Christopher McDonald (s. 15. helmikuuta 1955 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. == Elämä == McDonald syntyi New Yorkissa kiinteistövälittäjälle Patricialle ja kouluttaja James McDonaldille. Hänet kasvatettiin Romulusissa, New Yorkissa ja hän valmistui myöhemmin Hobart Collegesta Genevassa, New Yorkissa, jossa hän oli aktiivinen jäsen Kappa Alpha -yhteisössä. McDonald meni naimisiin vuonna 1992 Lupe Gidleyn kanssa ja heillä on neljä lasta. === Ura === McDonald on tehnyt vuodesta 1978 lähtien useita rooleja pääasiassa elokuviin, joissa hänen roolinsa ovat olleet lähinnä sivurooleja. Elokuvalistaan mahtuvat muun muassa Ruumisauto (1980), Grease 2 (1982), Himon musta huone (1984), Taivaallinen rakastaja (1989), Epäilyksen varjossa (1996), Flubber – maailman mahtavin mönjä (1997), Meren raivo (2000) ja Superhero Movie (2008). Televisiosarjojen parissa McDonaldia on nähty muun muassa sarjoissa At Ease (1983), Ritari Ässä (1985), Matlock (1986 & 1989), Koti kuntoon (1992) ja Veronican salaisuudet, jossa hänellä oli yhdeksän jakson mittainen vieraileva rooli vuosien 1997–1999 aikana. Lisäksi McDonald esiintyi pitkään Eron lait -sarjassa ja on tehnyt lyhyitä rooleja sarjoissa Ilman johtolankaa (2003), Aloha Havaiji (2004), Las Vegas (2006) ja Sopranos (2007). Näytelmäroolien lisäksi McDonald on tehnyt äänirooleja animaatioihin, joista ensimmäinen oli animaatiosarjassa Teräsmies vuonna 1996, jolloin hän esitti kolmen jakson verran Teräsmiehen isää Jor-Eliä. McDonald uusi Jor-Elin roolin kahdeksan vuotta myöhemmin animaatiosarjassa Justice League Unlimited. Sitä ennen hän teki ääniroolin animaatioelokuvaan Rautajätti, jossa hän toimi hallituksen agenttina Kent Mansleyna. Lisäksi McDonaldille tarjoutui tilaisuus toimia ikääntyneen Teräsmiehen roolissa Batman of the Future -animaatiosarjan kaksiosaisessa jaksossa "The Call". Viimeisin äänirooli McDonaldilla oli Kim Possiblessa, jossa hän lainasi ääntään Hegolle kolmen jakson verran. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Louise Nevelson

Louise Berliavski Nevelson (alk. Leia Berliavski, 23. syyskuuta 1899 Kiova, Ukraina – 17. huhtikuuta 1988 New York, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen taiteilija. Nevelson tunnetaan erityisesti abstrakteista ekspressionistisista "laatikoista", jotka yhdessä muodostavat uuden teoksen. Hän käytti löytämiään esineitä tai poisheitettyjä arjen tavaroita assemblaaseissaan, joista yksi oli kolmen kerroksen korkuinen: "Kun yhdistää muiden pois heittämiä tavaroita, ne heräävät eloon, ikään kuin henkisesti, mikä ylittää sen elämän, mihin ne on alkujaan tarkoitetu." Louise Nevelson oli naimisissa Charles Nevelsonin kanssa, ja he saivat pojan Mike Nevelsonin (kuvanveistäjä, s. 1922), jonka poika Neith Nevelson on taidemaalari. ==Katso myös == *Tilataide ==Aiheesta muualla== *Louise Nevelson Papers Online at the Smithsonian Archives of American Art ===Kirjallisuutta=== *Busch, Julia M., A Decade of Sculpture: the New Media in the 1960's (The Art Alliance Press: Philadelphia; Associated University Presses: London, 1974) ISBN 0-87982-007-1 * Wilson, Laurie; Louise Nevelson : iconography and sources (New York: Garland Pub., 1981) ISBN 0-8240-3946-7 * Marika Herskovic, American Abstract Expressionism of the 1950s An Illustrated Survey, (New York School Press, 20045.) ISBN 0-9677994-1-4 Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Pihlajavaara

Pihlajavaara on kylä Juuassa. Asukkaita on noin 75. Juuan kirkonkylälle on matkaa 20 kilometriä. Näköalaa korkeilta vaaroilta on Pieliselle ja Höytiäiselle saakka. Pihlajavaarassa on ollut koulu, sivukirjasto, posti ja kauppoja. Koulu lakkautettiin jo vuonna 1981. Nykyään oppilaat käyvät alakoulua Nunnanlahdessa. Ruokakauppaa ei enään ole. Kylällä on yksityisyrittäjiä ja maatiloja. Kylässä toimii kylätoimikunta. Naapurikylä on Kuhnusta. Luokka:Juuan kylät
Alempi keskiluokka

Alempi keskiluokka voi viitata seuraaviin aiheisiin: * Alempi keskiluokka, yhteiskunnallisen jaottelun eräs ihmisjoukko (ks. keskiluokka) * C-segmentti, Euroopan komission määrittelemä autoluokka.
Denverin kansainvälinen lentoasema

Denverin kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Yhdysvaltain Coloradon osavaltiossa 26 kilometriä koilliseen Denveristä. Lentoasema on kansainvälisesti erittäin merkittävä, vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain viidenneksi vilkkain lentoasema ja maailman 20. vilkkain matkustajamäärissä mitattuna. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== Lentoasema on Frontier Airlinesin päätukikohta sekä toiseksi tärkein tukikohta United Airlinesille. Se on myös tärkeä tukikohta Southwest Airlinesille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Denverin kansainvälinen lentoasema – virallinen kotisivu * Luokka:Coloradon liikenne Luokka:Yhdysvaltain lentoasemat
2P/Encke

Encken komeetta (2P/Encke) on jaksollinen komeetta, joka käy lähimmillään Aurinkoa joka kolmas vuosi. Sen löysi Pierre Méchain vuonna 1786, mutta Johann Franz Encke tunnisti sen jaksolliseksi vuonna 1819. On epätavallista, että komeetta nimetään kiertoradan laskijan mukaan. Komeettaa on tutkinut ruotsalainen tähtitieteilijä Karl Petrus Teodor Bohlin (1860–1939).Bohlin, Karl Petrus Teodor, Tietosanakirja osa 1, palsta 1116, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == * JPL Small-Body Database Browser: 2P/Encke * IAU Minor Planet Center: Periodic Comet Numbers === Viitteet === Luokka:Komeetat
Israelin jääkiekkomaajoukkue

Israelin jääkiekkomaajoukkue edustaa Israelia kansainvälisissä jääkiekko- otteluissa. Maan jääkiekkoliitto on perustettu vuonna 1988, ja samana vuonna Tel Avivissa otettiin käyttöön uusi kaukalo. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1991. Vuonna 2021 maassa oli 270 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kaksi jäähallia. Vuonna 2023 Israel oli jääkiekon maailmanrankingissa 33. sijalla. == Historiaa == Maan ensimmäinen kaukalo otettiin käyttöön vuonna 1986. Israelin maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa kaudella 1989–1990, jolloin Israeli Selects kohtasi Golanin kukkuloille sijoitetusta kanadalaisista Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöistä kootun joukkueen. Vaikka Israelin joukkueessa pelasi monia amerikanjuutalaisia ja Neuvostoliitoista lähtöisin olevia juutalaisia siirtolaisia, syntyperäinen Gal Assa teki maan ensimmäisen maalin ottelussa, joka päättyi 20–2 tappioon. == Maailmanmestaruuskilpailuissa == Israel otti ensi kertaa osaa maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1992 C-sarjan B-lohkossa. Vuonna 2006 joukkue pelasi 1. divisioonan maailmanmestaruuskisoissa. Vuonna 2022 Israeli otti osaa 2. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuihin. Se jäi 5. sijalle ja putosi 2. divisioonan B-lohkoon. ==Tunnettuja pelaajia== *Maxim Birbraer *Oren Eizenman *Daniel Erlich *Eliezer Sherbatov *David Levin == Sijoitukset == === IIHF:n maailmanranking === * 2003 - 35. * 2004 - 36. * 2005 - 35. * 2006 - 33. * 2007 - 34. * 2008 - 35. * 2009 - 36. * 2010 - 39. * 2011 - 40. * 2012 - 40. * 2013 - 39. * 2014 - 32. * 2015 - 33. * 2016 - 34. *2017 - 35. *2018 - 34. *2019 - 34. *2020 - 34. *2021 - 34. *2022, helmikuu - 34. *2023 - 33. == Lähteet == Luokka:Israelin jääkiekko Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Siemens & Halske

Siemens & Halske AG oli saksalainen sähkölaiteyritys, josta myöhemmin tuli Siemens AG:n osa. Ilmailussa se on tunnettu 1910- ja 1920-luvulla lentokonemoottoreistaan. Siemens & Halske AG syntyi vuonna 1897, kun Telegraphen-Bauanstalt Siemens & Halske alkoi myydä osakkeitaan pörssissä. Siemens & Halske yhdisti osan toimintojaan Schuckert & Co. -yhtiön kanssa vuonna 1903, ja yhtiön nimi muuttui muotoon Siemens-Schuckert. Siemens & Halske AG erikoistui tietoliikenteeseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö teki tähtimoottoreita lentokoneisiin, joita olivat esimerkiksi Siemens- Halske Sh.I ja Sh.III. Vuosina 1921–1922 yritys valmisti W6-moottoreita Rumpler Tropfenwagen -henkilöautoihin.Carfolio: 1921 Rumpler Tropfenwagen: Technical specifications ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Siemens Luokka:Saksalaiset yritykset Luokka:Lentokonemoottorivalmistajat
Kuusankosken jäähalli

Kuusankosken jäähalli on Kouvolan Kuusankoskella, Naukion urheilupuistossa sijaitseva jäähalli, joka on rakennettu vuonna 1998. Suomi-sarjan joukkue HC Kuusankoski pelaa kotiottelunsa siellä. Jäähallissa on katsomot yhdellä sivulla ja yläkahvio toisessa päädyssä. Siellä on kesäisin mahdollista harrastaa myös rullakiekkoa. Hallin katsojakapasiteetti on 400. Luokka:Suomen jäähallit Luokka:Kouvolan urheilupaikat Luokka:Kuusankoski
Kiinan joukkotuhoaseet

Kiinan joukkotuhoaseet on kehitetty toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kansainvälisen ydinvarustelun seurauksena. Kiina räjäytti ensimmäisen ydinlatauksensa vuonna 1964 ja vetypommin vuonna 1967. Samoihin aikoihin kiinalaiset alkoivat kehitellä ohjuksia saamiensa neuvostoliittolaisten ohjusten lisäksi. == Kiinan ydinaseohjelma == Atomitutkimukset alkoivat Kiinassa vuonna 1953 ja päätös ydinaseistuksen hankkimisesta tehtiin vuonna 1955 tai 1956. Kiina havitteli salaa ydinasetta heti kommunistien voitettua 1949, vaikka Kiinan silloinen johtaja Mao Zedong arvosteli julkisesti 1946 ydinasetta paperitiikeriksi. Sosialistiset Kiina ja Neuvostoliitto aloittivat 1950-luvulla tiiviin yhteistyön mm. ydinteknologian alalla salaisten sopimusten siivittämänä. Neuvostoliitto jopa lupasi toimittaa Kiinalle ydinaseen mallikappaleen ja apua ydinaseen rakentamisessa, sekä ohjuksia. Kiina saikin Neuvostoliitolta muun muassa tutkimusreaktorin ja muuta alan tekniikkaa. Kiinan ja Neuvostoliiton välit alkoivat kuitenkin viiletä. Kiinalle ei toimitettu ydinasetta kesäkuussa 1959, ja 1960 Neuvostoliitto veti neuvonantajansa pois. Tämän jälkeen Kiina hankki ydinohjelmassa tarvittavia osia lännestä. Kiina valitsi uraaniteknologian pommiensa pohjaksi, koska piti sitä helpoimpana. Plutoniumin erottelu jälleenkäsittelyssä on vaikeaa käytetyn ydinpolttoaineen myrkyllisyyden ja radioaktiivisuuden vuoksi. Kiina kokeili ydinasetta Lop Norin testialueella ensimmäistä kertaa 16. lokakuuta 1964. Kokeen nimi oli "596", laite uraani-imploosio-fissiopommi jonka teho oli 22 kilotonnia. Kokeen nimi tuli siitä kuukaudesta ja vuodesta, jolloin kävi selväksi ettei Neuvostoliitto anna Kiinalle ydinasetta. Pommi räjäytettiin 102 metriä korkeassa terästornissa. Tämän jälkeen alkoi noin kymmenen kokeen sarja, joka noin kolmessa vuodessa johti megatonniluokan vetypommikokeeseen. === Lista Kiinan ydinkokeista === Kiinan ydinkokeet Päiväys Kuvaus 16.10.1964 Uraanipommin räjäytys tornissa 20 kt 14.5.1965 Samanlainen kuin yllä, 35 kt (20–40) uraanipommi, joka pudotettiin lentokoneesta 9.5.1966 Tu-16 pommittaja pudotti noin 250 kt pommin, jossa oli joitakin vetypommin elementtejä, ensimmäinen yritys fuusioida vetyä 27.10.1966 SS-4-ohjuksen kärjessä 10 kt (20–30 kt ?) 28.12.1966 300 kt (300–500 kt) vetyelementeillä paranneltu fissiopommi, kaksivaiheinen 17.6.1967 Kiinan vetypommi, 3 Mt, ilmassa laskuvarjon varassa Tu-16-koneesta pudotettu pommi 24.12.1967 Lentokoneesta pudotettu 20–25 megatonnin vetypommi 27.12.1968 3 Mt vetypommi, pohjana ensimmäisen kerran uraani-plutonium 22.9.1969 25 kt fissiopommi 29.9.1969 3 Mt CSS-2 taistelukärki pudotettiin lentokoneesta Joukkotuhoaseet Luokka:Joukkotuhoaseet
Kuusankosken Puhti

Kuusankosken Puhti on kuusankoskelainen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1910 ja aluksi se toimi yleisseurana, jonka päälajeina olivat pesäpallo ja lentopallo. Pesäpallossa Puhti on pelannut SM-sarjassa vuosina 1945 ja 1948–1956. TUL:n pesäpallomestaruuden seura voitti ensi kerran kesällä 1934. Jääkiekossa Puhti (lyh.KUPU Hockey) aloitti vuonna 1948. Kuusankoski oli ensimmäinen paikkakunta Pohjois-Kymenlaaksossa, missä sitä harrastettiin. Puhti pelasi vuosina 1953–1954 toiseksi ylimmällä sarjatasolla eli Suomensarjassa (nykyinen Mestis). Vuonna 2005 Puhdin edustusjoukkueen johto sekä valmentajat päättivät perustaa HC Kuusankosken. Naisten lentopallotoiminta alkoi 1960-luvulla. Puhti nousi Suomisarjaan ja siitä myöhemmin perustettuun I-sarjaan, missä seura pelasi useamman vuoden. Myös jalkapallossa Puhti pelasi aikanaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomisarjassa yhteensä kuusi kautta vuosina 1959–1964. == Pesäpallo == === Junioritoiminta === Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä A-pojat A-pojat C-pojat A-pojat C-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 6 C-pojat == Palkinnot ja huomionosoitukset == === Miesten Itä–Länsi-valinnat === * Martti Kesto (1940) * Antti Saarinen (1940) * Tuure Valo (1940) * Jorma Harlin (1955) === Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat === * Ossi Nöjd (1960) ==Lähteet== *www.kuusankoskenpuhti.fi === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * http://www.vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/kuusankosken_puhti.xls Luokka:Suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Pesäpalloseurat Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat Luokka:Kuusankoski Luokka:Vuonna 1910 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Hannu Herranen

Hannu Antero Herranen (s. 20. toukokuuta 1950 Pieksämäki) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. ja entinen puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö. Herranen kirjoitti ylioppilaaksi Pieksämäen yhteislyseosta vuonna 1969 ja kävi Kadettikoulun vuosina 1972–1975. Hän työskenteli urallaan muun muassa Kymen Ilmatorjuntarykmentin komentajana, Pääesikunnassa ja puolustusministeriössä. Puolustusvoimien henkilöstöpäällikkönä hän toimi 1. tammikuuta 2006 - 31. joulukuuta 2009. Herraselle on myönnetty Suomen Leijonan I lk:n komentajamerkki, Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n ritarimerkki ja sotilasansiomitali. == Lähteet == * Curriculum Vitae: Hannu Herranen Puolustusvoimat. Päivitetty 28.11.2008. Arkistoitu 3.6.2009. Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt