EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yūjirō Ishihara

Yūjirō Ishihara (; 28. joulukuuta 1934 – 17. heinäkuuta 1987) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja. Kirjailija ja poliitikko Shintarō Ishihara on hänen veljensä. Yūjirō Ishihara debytoi elokuvassa Taiyō no Kisetsu (1956), joka pohjautui hänen veljensä Akutagawa-palkittuun romaaniin (1955). Näyttelijä nousi nopeasti tähteyteen ja voitti vuonna 1958 Sinisen nauhan. Vuonna 1988 hän sai urastaan Japanin akatemian erikoispalkinnon. Ishihara kuoli maksasyöpään 52-vuotiaana, mutta hänen panostaan Japanin kulttuurielämään ei ole unohdettu.Big in Japan: Yujiro Ishihara == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
SC Abbeville

SC Abbeville on ranskalainen, vuonna 1901 perustettu jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Abbeville. Seuran kotikenttä on Stade Paul Delique, jolle mahtuu 5 048 katsojaa. Abbeville pelaa Régionale 2 Hauts-de-Francessa, joka on Ranskan seitsemänneksi korkein sarjataso. == Saavutukset == *Nationalin voitto 1980 *Championnat de France Amateursin voitto 1976 Abbeville Luokka:Vuonna 1901 perustetut urheiluseurat Luokka:Somme
Naamaripalmunäätä

Naamaripalmunäätä (Paguma larvata) on palmunäätien alaheimoon kuuluva laji. Se on sukunsa Paguma ainoa laji. Naamaripalmunäätä on noin puolen metrin mittainen, samaten sen häntä. Ruumiin paino on 3,6–5 kg. Naamaripalmunäätää tavataan Intiassa ja Kauko-Idässä sekä istutettuna Japanissa. Se on hämäräaktiivinen ja syö pääasiassa maahan pudonneita hedelmiä, mutta myös pikkujyrsijöitä ja hyönteisiä. Naaras synnyttää 3–4 poikasta ja kaitsee pienokaisia noin puoli vuotta. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus naamaripalmunäädän uudeksi nimeksi on naamiopalmusivetti. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *ITIS: Paguma larvata Luokka:Sivettieläimet
Igor Boldin

Igor Petrovitš Boldin (, s. 2. helmikuuta 1964 Moskova, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti suurimman osan urastaan moskovalaista Spartakia. St. Louis Blues varasi Boldinin NHL:ään vuonna 1992 varausnumerolla 180, mutta Pohjois-Amerikkaan hän ei koskaan siirtynyt. Boldin voitti Itsenäisten valtioiden yhteisön jääkiekkomaajoukkueen mukana kultaa Albertvillen olympialaisissa 1992. Samana vuonna hänet nimettiin Venäjän ja Neuvostoliiton jääkiekon Hall of Fameen. Boldin pelasi myös Suomen SM-liigassa kolmen kauden ajan. Ensimmäiset kaksi kautta 1993–1994 ja 1994–1995 kuluivat HPK:ssa ja kausi 1995–1996 TuTossa. Boldin muistetaan erityisesti herrasmiesmäisyydestään niin kaukalossa kuin siviilielämässäkin. Jäähyminuutteja hänelle kertyi runsaasta peliajasta huolimatta Suomessa pelaamissaan otteluissa vain 20. == Aiheesta muualla == * * * * Team CCCP Hall of Fame Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sadao Watanabe

Sadao Watanabe (; s. 1. helmikuuta 1933) on japanilainen jazzmuusikko. Watanabe syntyi Utsunomiyassa, Tochigin prefektuurissa. Hän aloitti nuorena klarinetinsoiton, mutta erikoistui alttosaksofoniin muutettuaan Tokioon vuonna 1951. Tulevina vuosina hän teki yhteistyötä muiden muassa Toshiko Akiyoshin kanssa. Ensimmäisen albuminsa leaderina hän julkaisi vuonna 1961. Vuonna 1962 Watanabe muutti Bostoniin opiskellakseen Berklee College of Musicissa. Hän palasi Japaniin vuonna 1965 ja on sittemmin työskennellyt muusikkona monipuolisesti niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. Hän juonsi myös pitkäaikaista radio-ohjelmaa. Watanabe on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Marraskuussa 2005 hänet otettiin Nousevan auringon ritarikuntaan. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Japanilaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans-Erich Voss

Hans-Erich Voss (tai Voß, 30. lokakuuta 1897 Angermünde, Brandenburg – 18. marraskuuta 1969 Berchtesgaden) oli saksalainen amiraali, joka oli Führerbunkerissa Berliinin taistelun aikaan toisen maailmansodan Euroopan sotatoimien viimeisinä päivinä. Voss valmistui Saksan laivastoakatemiasta vuonna 1917 ja hän palveli Saksan laivastossa Weimarin tasavallan ja natsi- Saksan aikana. Vuonna 1942 hän oli raskaan risteilijä Prinz Eugenin päällikkönä, kun hän tapasi laivalla vierailleen propagandaministeri Joseph Goebbelsin. Tapaamisen seurauksena Goebbels järjesti Vossin nimityksen laivaston yhteysupseeriksi Adolf Hitlerin päämajaan maaliskuussa 1943. Voss oli paikalla Wolfsschanzen kokoushuoneessa kun salaliitto yritti murhata Hitlerin 20. heinäkuuta 1944. Hän loukkaantui pommin sirpaleista, mutta parani nopeasti. Voss oli yksi 24:sta 20. heinäkuuta 1944 haavoittuneille myönnetyn erikoiskunniamerkin (Das Verwundetenabzeichen 20. Juli 1944) saajasta. Kriegsmarinen yhdysupseerina Voss seurasi Goebbelsiä ja Hitleriä Führerbunkeriin tammikuussa 1945. 30. huhtikuuta Voss oli upseeriryhmässä, jolle Hitler kertoi tekevänsä itsemurhan Berliinistä pakenemisen sijaan. Hän oli myös viimeisiä 1. toukokuuta itsemurhan tehneen Goebbelsin tavanneita. Voss lähti bunkkerista SS-Brigadeführer Wilhelm Mohnken ryhmän mukana. Neuvostojoukot vangitsivat Vossin ja hänet tuotiin takaisin bunkkeriin kuulusteluja varten sekä tunnistamaan Joseph ja Magda Goebbelsin sekä heidän lastensa ruumiit.Ote kirjasta Henrik Eberle ja Matthias Uhl (toim.): Tuntematon Hitler (PDF) Voss joutui sotavangiksi Neuvostoliittoon. Vuonna 1952 hänet tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen, mutta joulukuussa 1954 hänet vapautettiin ja luovutettiin Itä-Saksan viranomaisille. == Lähteet == Luokka:Kriegsmarinen amiraalit Luokka:Natsi-Saksan henkilöt Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Edward Hicks

Edward Hicks (14. huhtikuuta 1780 – 23. elokuuta 1849) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli aktiivinen kveekariEdward Hicks (1780 - 1849) , ja uskonto näkyy usein hänen taiteessaan. Hicks syntyi Pennsylvaniassa ja kasvoi kveekareihin kuuluneessa ystäväperheessä äitinsä kuoltua. Hänen teoksensa nousivat laajaan julkisuuteen vasta 1900-luvulla. Hicks oli taiteilijana itseoppinut.http://www.3d-dali.com/Artist-Biographies/Edward_Hicks.html Hän kuitenkin itse opetti myöhemmin muita, kuten serkkuaan Thomas Hicksiä ja Martin Johnson Headea. Hänen serkkunsa oli myös kveekarisaarnaaja Elias Hicks, joka irtosi kveekarien pääsuuntauksesta ja perusti ns. hicksiittilahkonsa. == Lähteet == Hicks, Edward Luokka:Naivistit Hicks, Edward Hicks, Edward
Kildebert II

Kildebert II (570–595) oli Austrasian kuningas vuosina 575–595 sekä Burgundin kuningas vuosina 592–595. Hän oli Sigebert I:n ja Brunhilden vanhin poika. Ylimys nimeltä Gundobald vei viisivuotiaan Kildebertin Metziin turvaan, kun tämän isä vuonna 575 joutui salamurhan uhriksi. Siellä Austrasian ylimykset julistivat Kildebertin uudeksi kuninkaakseen. Kildebertin ollessa alaikäinen valta oli käytännössä Brunhilden ja Austrasian omia etujaan ajavan ylimystön käsissä. Sekä Neustrian kuningas Kilperik I että Burgundin kuningas Guntram pyrkivät liittoutumaan Kildebertin kanssa, ja kumpikin adoptoi hänet vuorollaan. Provencen hallinta aiheutti kitkaa Guntramin ja Kildebertin välille, sillä Marseillen kaupunki oli jaettu heidän kesken. Kilperikin salamurha vuonna 584 kuitenkin muutti tilanteen, ja vuonna 587 Kildebert ja Guntram solmivat niin kutsutun Andelotin sopimuksen, jonka mukaan Kildebertistä tuli Guntramin perijä. Guntramin avulla Kildebert pystyi tukahduttamaan kapinoivat ylimykset ja varmistamaan asemansa. Kilperikin leski Fredegunda yritti useaan otteeseen murhauttaa Kildebertin taatakseen Guntramin perintöosuuden omalle pojalleen Klotar II:lle. Guntramin kuoltua vuonna 592 Burgundi siirtyi sopimuksen mukaan Kildebertille. Kildebert pyrki uhkaamaan Klotaria ja nousemaan koko frankkien valtakunnan kuninkaaksi. Hän kuitenkin kuoli jo vuonna 595, eikä päässyt tavoitteeseensa. == Puolisot ja lapset == *Faileuba **Teodebert II **Teoderik II **Teodelinda == Katso myös == *Luettelo frankkien kuninkaista == Lähteet == Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Vuonna 570 syntyneet Luokka:Vuonna 595 kuolleet
Skhedios

Skhedios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi. * Skhedios, Ifitoksen poika ja Epistrofoon veli, oli yksi Helenan kosijoista,Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). joka valansa velvoittamana johti veljensä kanssa fokislaiset kymmenellä aluksella Troijan sotaan.Homeros: Ilias ii.517–526 (engl. käännös).Hyginus: Fabulae xcvii (engl. käännös). Hän sai surmansa, kun Hektor heitti Aiasta keihäällä, mutta tämän väistettyä keihäs osuikin Skhediokseen.Homeros: Ilias xvii.304–311 (engl. käännös).Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 10.36.10 (engl. käännös). * Skhedios, Perimedeen poika, jonka Hektor surmasi.Homeros: Ilias xv.514–544 (engl. käännös). * Skhedios, yksi dolikhelainen Penelopen kilpakosijoista, jonka Odysseus surmasi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi 7.26–27 (engl. käännös). * Skhedios, troijalainen soturi, jonka Neoptolemos surmasi. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Total Balalaika Show (albumi)

Total Balalaika Show on Leningrad Cowboys -yhtyeen sekä venäläisen Puna- armeijan kuoron Total Balalaika Show -nimiseen vuonna 1993 Helsingin Senaatintorilla pidettyyn konserttitapahtumaan perustuva kahden levyn albumijulkaisu. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Total Balalaika Show discogs.com -sivustolla. Luokka:Vuoden 1993 konserttitallenteet Luokka:Leningrad Cowboysin albumit
Mort Sahl

Morton Lyon Sahl (11. toukokuuta 1927 Montreal, Québec, Kanada – 26. lokakuuta 2021 Mill Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen koomikko. Sahlin vitsit kohdistuivat usein ajankohtaisiin aiheisiin, erityisesti politiikkaan. Lavalla hänet tunnettiin monologeistaan, joita hän esitti yleensä rennosti pukeutuneena, sanomalehti kainalossa. == Elämäkerta == === Nuoruus === Sahl syntyi Kanadassa. Hänen äitinsä oli kanadalainen ja isänsä yhdysvaltalainen. Perhe muutti pian Yhdysvaltoihin, kun Harry-isä alkoi työskennellä oikeusministeriölle. High schoolin jälkeen Sahl liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin ja hänet sijoitettiin Alaskaan. Hänet vapautettiin palveluksesta 1947, ja hän valmistui vuonna 1950 Etelä-Kalifornian yliopistosta pääaineenaan kaupunkisuunnittelu. === Koomikoksi === Sahl teki useita töitä, ennen kuin vuonna 1953 tyttöystävänsä innoittamana koe-esiintyi sanfransiscolaisen hungry i -klubin omistajalle Enrico Banduccille. Klubi tunnettiin beatnikien ja yliopistoaktivistien kokoontumispaikkana, ja se oli sopiva paikka myös Sahlille, sillä hänen omanlaisensa poliittinen tyylinsä sai suosiota. Sahlin maine alkoi kasvaa, ja hän sai keikkoja ympäri Yhdysvaltoja. Hän myös juonsi vuonna 1959 ensimmäisen Grammy-gaalan sekä oli yksi saman vuoden Oscar-gaalan juontajista. Sahl oli ensimmäisiä satiirikkoja, jotka alkoivat äänittää LP-albumeja. Niistä ensimmäinen oli vuonna 1955 julkaistu komedia-albumi At Sunset. Se valittiin vuonna 2010 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. === Sahl ja politiikka === Sahl kirjoitti vitsejä ystävänsä John F. Kennedyn puheisiin. Kennedyn tultua presidentiksi Sahl alkoi kuitenkin suhtautua kriittisesti tämän politiikkaan. Kun Kennedy murhattiin vuonna 1963, Sahlille muodostui pakkomielle murhaajan löytämisestä. Hänet jopa päästettiin virallisesti mukaan tutkintaan.American Masters - Mort Sahl Sahlin huumori alkoi painottua politiikkaan ja hän kritisoi Warrenin komission raporttia. Lehdistö alkoi suhtautua häneen vihamielisesti ja hänen suosionsa alkoi laskea. Watergate-skandaalin aikaan se alkoi kuitenkin taas nousta. 1980-luvulla hän myös esitti Broadwaylla imitaatioita Ronald Reaganista ja George H. W. Bushista. == Yksityiselämä == Sahl on ollut naimisissa kahdesti. Vuosina 1967−1991 hän oli naimisissa malli China Leen kanssa. He saivat pojan, joka kuoli 19-vuotiaana vuonna 1996. Samana vuonna Sahl tapasi seuraavan vaimonsa, jonka kanssa hän meni naimisiin 1999. Sahl kuoli lokakuussa 2021 kotonaan Mill Valleyssä. Hänen ystävänsä mukaan Sahl kuoli vanhuuteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mort Sahlin kotisivut. * Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Richard Kendall Brooke

Richard Kendall Brooke (1930 – 12. toukokuuta 1996 Harare, Zimbabwe) oli eteläafrikkalainen lintutieteilijä. Brooke kirjoitti yhdessä M. A. Marksin ja A. M. Gildenhuysin kanssa tutkimuksen ”Cape Fur Seal Arctocephalus pusillus Predation on Cape Cormorants Phalacrocorax capensis and other Birds at Dyer Island, South Africa” vuonna 1996. Brooke kirjoitti myös teoksen The bat-like spinetail Chaetura boehmi Schalow (Aves) (Arnoldia). National Museums of Southern Rhodesia. 1966.Amazon.com Brooke työskenteli Percy FitzPatrick Institute of African Ornithology -instituutissa Kapkaupungin yliopistossa. Brooke nimesi joitakin lintujen alalajeja, kuten useiden kiitäjien alalajeja ja harmaasinipääskyn alalajin macrorhamphus.Zoonomen == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Christl Haas

Christl Haas (19. syyskuuta 1943 – 8. heinäkuuta 2001) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Haas voitti 18-vuotiaana alppihiihdon MM- kilpailuissa 1962 kultaa syöksylaskussa yli kolmen sekunnin erolla hopeamitalisti Pia Rivaan. Innsbruckin 1964 talviolympialaisten syöksylaskussa hän voitti kultaa yli sekunnin maannaisiaan Edith Zimmermannia ja Traudl Hecheria nopeampana. Suurpujottelussa hän sijoittui neljänneksi ja pujottelussa kuudenneksi. Alppiyhdistetty ei ollut virallinen olympialaji, mutta yhteispisteissä toiseksi sijoittunut Haas palkittiin yhdistetyn MM- hopeamitalilla. Grenoblen 1968 olympialaisissa Haas saavutti syöksylaskussa pronssia häviten maannaiselleen Olga Pallille 0,54 sekuntia ja Ranskan Isabelle Mirille 0,08 sekuntia. Innsbruckin 1976 talviolympialaisten avajaisissa Haas sytytti olympiatulen yhdessä kelkkailija Josef Feistmantlin kanssa. ==Lähteet== * * Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Tallitähdet

Tallitähdet oli Yle TV2 -kanavalla syksyllä 2008 nähty tositelevisiosarja, jossa julkisuuden henkilöt kilpailivat siitä, miten nopeasti oppivat esteratsastusta. Kuopiolaisen Susamuru-yhtiön Ylelle tuottama ohjelma perustui ruotsalaisformaattiin Stable Stars, ja suomalaisversion tuottajana toimi hevosharrastuksestaan tunnettu juontaja Katja Ståhl. Jokaisessa viikoittaisessa jaksossa yksi julkkisratsastajasta ja tallitytöstä koostuva pari putosi kisasta pois. Jäljelle jääneet kaksi paria kilpailivat Helsinki International Horse Show'ssa 19. lokakuuta 2008. Pääpalkintona paras tallityttö Emmi Laaksonen voitti arvokkaan kilpahevosen. Kilpailu herätti kohua vaarallisuutensa takia kahden julkkiskilpailijan jouduttua keskeyttämään loukkaantumisten vuoksi. Suomen Ratsastajainliitto paheksui myös eläimen antamista palkinnoksi ja tallinuorten käyttöä julkkisten kouluttajina ammattilaisten sijasta. ==Julkkikset ja tallitytöt ja -poika== * Kalle Kuvaja, malli. Hänen tallityttönään toimi Merilin. * Kike Elomaa, laulaja. Hänen tallityttönään toimi Hanna. * Ismo Leikola, stand up-koomikko. Hänen tallityttönään toimi Anni. 3. jaksossa Leikola poistettiin epäasiallisen käytöksen vuoksi. Hän pyysi myöhemmin anteeksi käytöstään. * Oskari Katajisto, näyttelijä. Hänen tallityttönään toimi Jannika. Hän lähti jaksossa 3 selkävaivoista ja hevosenpotkusta johtuen. * Satu Silvo, näyttelijä. Hänen tallipoikanaan toimi Markus. Silvo putosi 2. jaksossa. * Viivi Avellan, mediatyöläinen. Hänen tallityttönään toimi Krislin. * Pertti Neumann, laulaja. Hänen tallityttönään toimi Emmi. 1. jaksossa Neumann putosi hevosen selästä loukkaantuen niin, ettei kyennyt jatkamaan kisassa. * Matti Rajakylä, uimari. Hänen tallityttönään toimi Emmi. Rajakylä tuli kilpailuun ohjelman alussa loukkaantuneen julkkiksen tilalle. ==Ratsumestari ja vierailevat tuomarit== *Mikael Forstén on yksi Suomen menestyneimmistä esteratsastajista. Ohjelmassa hän toimi ratsumestarina, eli kilpailijoinen auktoriteettina ja valvojana. *Jaksossa 2 vierailevana tuomarina oli Susanna Penttilä. *Jaksossa 3 vierailevana tuomarina oli Ville Virtanen. *Jaksossa 4 vierailevina tuomareina olivat Kyra Kyrklund sekä Oskari Katajisto. *Jaksossa 5 virailevina tuomareina olivat Piia Pantsu ja Tom Gordin. == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Tähdet saapuvat 13. syyskuuta 2008 2\. Ensimmäinen pudotus 20. syyskuuta 2008 3\. Yli esteiden? 27. syyskuuta 2008 4\. Kouluratsastuksen kiemuroita Kyran kanssa 4. lokakuuta 2008 5\. Piia Pantsun opissa 11. lokakuuta 2008 6\. Viimeinen viikkokilpailu 18. lokakuuta 2008 7\. Suuri finaali 25. lokakuuta 2008 8\. Parhaat palat 1. marraskuuta 2008 == Lähteet == Luokka:Tositelevisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset kilpailuohjelmat
Olga Pall

Olga Pall (s. 3. joulukuuta 1947) on entinen itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Pall voitti Grenoblen 1968 talviolympialaisten syöksylaskussa kultaa 0,46 sekunnin erolla ranskalaiseen Isabelle Miriin. Olympialaisten suurpujottelussa hän sijoittui viidenneksi. Samalla kaudella hän jakoi Mirin kanssa maailmancupin syöksylaskucupin voiton. ==Lähteet== * * Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2004

Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2004. Viikko Artisti/yhtye Levy Levy-yhtiö(t) 1 Vesa-Matti Loiri Ystävän laulut WEA/Warner Music 2 No Doubt The Singles 1992–2003 Interscope/Universal 3 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 4 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 5 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 6 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 7 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 8 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 9 Neljä Ruusua Karelia Express Parlophone/EMI 10 Eri esittäjiä Idols RCA/BMG 11 Simon & Garfunkel The Essential Columbia/Legacy 12 Simon & Garfunkel The Essential Columbia/Legacy 13 Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus Kylmä tila King Foo Records 14 Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus Kylmä tila King Foo Records 15 Guns N’ Roses Greatest Hits Geffen/Universal 16 Guns N’ Roses Greatest Hits Geffen/Universal 17 Guns N’ Roses Greatest Hits Geffen/Universal 18 Guns N’ Roses Greatest Hits Geffen/Universal 19 Seminaarinmäen mieslaulajat Wunderbaum MUK/BMG 20 Guns N’ Roses Greatest Hits Geffen/Universal 21 Antti Tuisku Ensimmäinen RCA/BMG 22 Antti Tuisku Ensimmäinen RCA/BMG 23 Antti Tuisku Ensimmäinen RCA/BMG 24 Nightwish Once Spinefarm 25 Nightwish Once Spinefarm 26 Nightwish Once Spinefarm 27 Nightwish Once Spinefarm 28 Nightwish Once Spinefarm 29 Nightwish Once Spinefarm 30 Nightwish Once Spinefarm 31 Nightwish Once Spinefarm 32 Nightwish Once Spinefarm 33 Nightwish Once Spinefarm 34 Ismo Alanko Säätiö Minä ja pojat Poko 35 Ismo Alanko Säätiö Minä ja pojat Poko 36 Pikku G Suora lähetys Evidence/Warner 37 Negative Sweet & Deceitful GBFAM 38 Jani Wickholm Kaikki muuttuu RCA/BMG 39 Jani Wickholm Kaikki muuttuu RCA/BMG 40 Rammstein Reise, Reise Universal 41 Rammstein Reise, Reise Universal 42 Rammstein Reise, Reise Universal 43 Rammstein Reise, Reise Universal 44 The 69 Eyes Devils Virgin/EMI 45 Eppu Normaali Sadan vuoden päästäkin Poko/EMI 46 Eppu Normaali Sadan vuoden päästäkin Poko/EMI 47 Eppu Normaali Sadan vuoden päästäkin Poko/EMI 48 U2 How to Dismantle an Atomic Bomb Island/Universal 49 U2 How to Dismantle an Atomic Bomb Island/Universal 50 Smurffit Megaidolit Vol 12 EMI 51 Smurffit Megaidolit Vol 12 EMI 52 Smurffit Megaidolit Vol 12 EMI 53 Ella ja Aleksi Lenni Lokinpoikanen Warner Music == Katso myös == == Lähteet == * Musiikkituottajat → Tilastot → Suomen virallinen lista → Albumit 2004 Albumilista 2004
Tahmahiippo

Tahmahiippo (Mycena viscosa) on harmaalakkinen hiippolaji. Se muistuttaa keltajalkahiippoa (Mycena epipterygia), ja toisinaan niiden katsotaan kuuluvan samaan lajiin. Lajiryhmän selvitys on kesken, ja siihen voi kuulua muitakin lajeja. Tahmahiipon lakki on 2–4 senttimetriä leveä ja muodoltaan kellomainen tai kupera. Lakki on väriltään harmaa tai harmaanruskea ja vanhemmiten punaruskeatäpläinen. Heltat ovat harmaanvalkoisia ja itiöpöly on valkoista. Sienen jalka on 4–10 senttimetriä pitkä, keltainen ja tyvestä punaruskea. Tahmahiippo kasvaa kuusikoissa, puistoissa ja pihoilla kuusten kannoilla ja tyvillä. Se on yleinen koko Suomessa. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tahmahiippo (Mycena viscosa) Luokka:Hiipot
Keltajalkahiippo

Keltajalkahiippo (Mycena epipterygia, aikaisemmin "iso keltajalkahiippo") on kellomainen tai kupera keltainen hiippolaji. Se muistuttaa tahmahiippoa (Mycena viscosa), ja toisinaan niiden katsotaan kuuluvan samaan lajiin. Lajiryhmän selvitys on kesken, ja siihen voi kuulua muitakin lajeja. Keltajalkahiipon lakki on 0,5–2 senttimetriä leveä, keltainen ja usein tahmainen. Lakki on muodoltaan kellomainen tai kupera. Sienen heltat ovat valkoiset tai harmaanvaaleat. Itiöpöly on valkoista ja maltokerros on ohut. Sienen jalka on aluksi sitruunankeltainen ja vanhemmiten vaaleneva. Pituudeltaan se on 4–7 senttimetriä. Sieni kasvaa havumetsissä ja lehdoissa. Se on yleinen koko Suomessa. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Keltajalkahiippo (Mycena epipterygia) Luokka:Hiipot
Heinähiippo

Heinähiippo (Mycena olivaceomarginata) on kupera tai kellomainen oliivinruskea hiippolaji. Sienen jalka on lakin värinen ja latvasta vaaleampi. Sienen heltat ovat vaaleat. Sienen malto on valkoista tai rusehtavaa ja hyvin ohutta. Sienen maku on mieto. Se kasvaa lyhyessä ruohossa Suomessa harvinaisena. == Lähteet == Luokka:Hiipot
Rikkahiippo

Rikkahiippo (Mycena flavescens) on kartiomainen keltaisenharmaa hiippolaji. Sen jalka on vaaleanharmaata. Sienen malto on valkoista. Sienen heltat ovat vaaleat. Hiippo kasvaa lahoavilla lehdillä seka- ja lehtimetsissä hiekkamailla. Se on Suomessa harvinainen. == Lähteet == Luokka:Hiipot
Kermahiippo

Kermahiippo (Atheniella flavoalba, syn. Mycena flavoalba) on kellomainen tai laakea kellanvalkoinen korallihiippolaji. Lakki voi olla joskus myös valkoinen. Sienen heltat ovat kermanväriset ja vahamaiset. Jalka on kellanvalkoinen tai valkea ja märkänä läpinäkyvä. Sieni kasvaa heinänkorsilla, männynneulasilla tai maassa yleisenä. == Lähteet == Luokka:Marasmiineae
Charles Osgood

Charles Osgood (8. tammikuuta 1933 New York, New York – 23. tammikuuta 2024 New Jersey) oli yhdysvaltalainen uutistoimittaja, jonka uutiskommentaariohjelma The Osgood File on ollut kuultavissa CBS:n radioverkon kautta vuodesta 1971 alkaen. Ennen siirtymistään CBS:lle taloustieteitä opiskellut Osgood toimi muun muassa newyorkilaisen WCBS-aseman uutisankkurina ja reportterina, eri tehtävissä ABC:n uutisissa, hartfordilaisen WHCT:n päällikkönä ja washingtonilaisen WGMS:n ohjelmajohtajana. Osgood kirjoitti neljä kirjaa ja piti sanomalehtikolumnia useissa lehdissä. Radion ohella hän toimi myös uutisankkurina ja ohjelmaisäntänä useissa CBS:n uutis- ja ajankohtaisohjelmissa. Charles Osgood nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1990. ==Lähteet== *Radio Hall of Fame: Charles Osgood === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *CBS News: Charles Osgood *The Osgood File -ohjelman kotisivut Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset uutisankkurit Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Angela Aki

Angela (alun perin Kiyomi) Aki (, rōmaji: Anjera Aki; s. 15. syyskuuta 1977) on japanilainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti. Aki syntyi japanilaiselle isälle ja amerikkalais-italialaiselle äidille Tokushiman prefektuurissa. Hän aloitti aktiivisen musiikkiharrastuksen varhaislapsuudessaan, muutti 15-vuotiaana Havaijille ja opiskeli myöhemmin George Washingtonin yliopistossa Washington DC:ssä. Laulajan ensimmäinen albumi oli englanninkielinen These Words (2000). Ensimmäisen albuminsa isolla levymerkillä hän julkaisi vuonna 2006, kun Home ilmestyi Sony Music Entertainmentin kautta. Hän esitti sekä englanniksi että japaniksi Final Fantasy XII:n teemalaulun "Kiss Me Good-Bye". == Diskografia == === Albumit === * These Words (2000) * One (2005) * Home (2006) * Today (2007) * Answer (2009) * Life (2010) * White (2011) * Blue (2012) === Singlet === * "Home" (2005) * "Kokoro no senshi" (2006) * "Kiss Me Good-Bye" (2006) * "This Love" (2006) * "Sakura iro" (2007) * "Kodoku no kakera" (2007) * "Tashika ni" (2007) * "Tegami ~haikei juugo no kimi e~" (2008) * "Ai no Kisetsu" (2009) * "Kagayaku Hito" (2010) * "Hajimari no Ballad" (2011) * "I Have a Dream" (2011) * "Kokuhaku" (2012) * "Yume no Owari, Ai no Hajimari" (2013) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * 音楽教室 * 802な日々 * 中古CD 名古屋 * All Music Guide: Angela Aki Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tulihiippo

Tulihiippo (Mycena acicula) on kellomainen tai kupera kirkkaanoranssi tai oranssinpunainen hiippolaji. Sen heltat ovat keltaiset. Sienen jalka on sitruunankeltainen ja tyvestä valkoinen. Sieni kasvaa kaadetuiden lehtipuiden rungoilla lehdoissa. Se on melko harvinainen Suomessa, vaikka voi kesäsateiden jälkeen esiintyä runsaina kasvustoina. == Lähteet == Luokka:Hiipot
Isabelle Mir

Isabelle Mir (s. 2. maaliskuuta 1949) on entinen ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Mir saavutti Grenoblen 1968 talviolympialaisten syöksylaskussa hopeaa 0,46 sekuntia itävaltalaiselle Olga Pallille hävinneenä. Suurpujottelussa hän sijoittui kuudenneksi jälleen yhden sijan Pallia heikompana. Pujottelussa hänen sijoituksensa oli viides. Kauden 1967–1968 maailmancupissa Mir jakoi syöksylaskucupin voiton Olga Pallin kanssa ja sijoittui kokonaispisteissä toiseksi. Val Gardenan MM-kilpailuissa 1970 Mir saavutti syöksylaskussa hopeaa hävittyään puoli sekuntia Sveitsin Annerösli Zrydille. Samana talvena hän voitti maailmancupin syöksylaskucupin. Seuraavalla kaudella hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Vielä Sapporon 1972 olympialaisten syöksylaskussa Mir sijoittui neljänneksi 0,94 sekuntia pronssimitalisti Susan Corrockille hävinneenä. ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silmälakki

Silmälakki, aiemmin silmänapalakki (Rickenella swartzii syn. Rickenella setipes) on kellomainen tai laakea navallinen tummanvioletti sienilaji. Sen heltat ovat valkoiset tai harmaat. Sienen jalka on kellanvalkoinen. Sieni kasvaa kosteissa metsissä sekä soiden laitamilla ja puronvarsilla. Se on Suomessa yleinen. == Lähteet == Luokka:Hymenochaetales
Oranssilakki

Oranssilakki, aiemmin oranssinapalakki (Rickenella fibula) on kupera tai laakealakkinen nipukallinen oranssi sienilaji. Sen heltat ovat aluksi valkoiset ja vanhemmiten kellertävät. Sienen jalka on oranssinekeltainen. Sieni kasvaa tienvarsien sammalikoissa ja kallioilla ja kosteiden paikkojen kuten soiden sammalikoissa ja ruohikoissa. Se on koko Suomessa yleinen. == Lähteet == Luokka:Hymenochaetales
Risuhiippo

Risuhiippo (Phloeomana speirea, syn. Mycena speirea) on kellomainen tai laakea harmaanvalkea tai harmaanruskea kaarihiippolaji. Sen heltat ovat harmaanvalkeat. Sienen jalka on harmaanvalkoinen. Sieni kasvaa yksittäin tai rykelminä risuilla ja kuorenpalasilla kosteissa lepikoissa ja puronvarsilla. Se on Suomessa melko yleinen. == Lähteet == Luokka:Marasmiineae
Valkohiippo

Valkohiippo (Hemimycena lactea) on kartiomainen tai kellomainen maidonvalkea valkohiippolaji. Lakin keskusta on sienessä kermanvärinen. Sienen heltat ovat valkoiset. Jalka on valkoinen, samoin kuin malto. Sieni kasvaa suurina joukkoina havuilla ja maatuvilla kasvinosilla. Se on Suomessa harvinainen. == Lähteet == Luokka:Marasmiineae
Keiko Awaji

pienoiskuva|287x287px|Keiko Awaji vuonna 1954 Keiko Awaji (, hiragana: あわじ けいこ; 17. heinäkuuta 1933 Tokio – 11. tammikuuta 2014 Tokio) oli japanilainen näyttelijä. Hän debytoi teini-ikäisenä Akira Kurosawan elokuvassa Kulkukoira (1949). Hän oli aktiivinen esiintyjä vielä aikuisiällään. Hän voittikin vuonna 1958 Sinisen nauhan ja oli vuonna 1988 ehdolla Japanin akatemian palkinnon saajaksi. Awaji oli vuosina 1966–1987 naimisissa näyttelijäkollegansa Kinnosuke Nakamuran kanssa. Hän kuoli 80-vuotiaana ruokatorven syöpään tammikuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Männynkäpynahikas

Männynkäpynahikas (Strobilurus stephanocystis) on kupera tai laakeneva kellan- tai kanelinruskea käpynahikaslaji. Sienen heltat ovat kellanvalkoiset. Jalka on valkea ja tyvestä kellan- tai punaruskea. Sieni kasvaa maahan hautautuneilla männynkävyillä. Se on Suomessa melko yleinen. == Lähteet == Luokka:Physalacriaceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Kathy Kreiner

Kathy Kreiner (s. 4. toukokuuta 1957) on kanadalainen entinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Kreiner voitti 18-vuotiaana Innsbruckin 1976 talviolympialaisten suurpujottelussa kultaa. Hän oli kilpailun ensimmäinen laskija ja saavutti ajan 1.29,13, josta hetkeä myöhemmin laskenut, sekä pujottelun että syöksylaskun jo voittanut Rosi Mittermaier jäi vain 0,12 sekuntia. Neljä vuotta myöhemmin Lake Placidin olympialaisissa Kreiner sijoittui syöksylaskussa viidenneksi. == Lähteet == * Luokka:Kanadalaiset alppihiihtäjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josh Holden

Josh Holden (s. 18. tammikuuta 1978 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Holden on Vancouver Canucksin ensimmäisen kierroksen varaus (#12) vuodelta 1996. Holden herätti huomiota hyvillä esityksillään WHL-joukkue Regina Patsin riveissä juniorikausinaan 1994–1998, jolloin 246 ottelussa kertyi yli 350 tehopistettä. Vancouver Canucks varasi Holdenin, mutta ura NHL:ssä ei lähtenyt missään vaiheessa kunnolla vauhtiin. Holden on pelannut NHL:ssä Canucksin lisäksi myös Carolina Hurricanesissa ja Toronto Maple Leafsissa yhteensä 60 ottelua ja tehnyt niissä tehot 5+9=14. Lisäksi hän pelasi useita kausia IHL- ja AHL-sarjojen joukkueissa ennen siirtymistään Eurooppaan. Euroopassa Holdenin ensimmäinen kohde oli SM-liiga ja HPK, jossa kausi 2004–2005 päättyi pronssiin. Holden ylsi koviin ennakko-odotuksiin vain ajoittain. Seuraavat vuodet Holden on pelannut Sveitsin Nationalliga A:ssa, ensin kaksi kautta Fribourg-Gottéronin ja sitten yhden kauden Langnaun joukkueessa. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi EV Zugin joukkueeseen. == Lähteet == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luc Abalo

Luc Abalo (s. 6. syyskuuta 1984 Ivry-sur-Seine) on ranskalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan mestari . Seuratasolla hän edustaa espanjalaista BM Ciudad Realia. Tätä ennen hän on pelannut US d'Ivryssa. Maajoukkueessa Abalo on pelannut 124 ottelua, joissa hän on tehnyt 428 maalia. Hän oli voittamassa kultaa Pekingin olympialaisissa 2008, minkä lisäksi hän on voittanut kahdesti MM-kultaa, kahdesti EM-kultaa ja EM- pronssin. == Lähteet == *Profiili ff-handball.org *Luc Abalo – Sports Reference LLC. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walther Hewel

Waltherjoissakin lähteissä myös muodossa Walter Hewel (2. tammikuuta 1904 Köln – 2. toukokuuta 1945 Berliini) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen diplomaatti, SS-Brigadeführer ja yksi Adolf Hitlerin harvoista henkilökohtaisista ystävistä. Hewel syntyi Anton ja Elsa Hewelille Kölnissä. Hänen isänsä johti kaakaotehdasta, joka jäi isän kuoltua 1913 Elsan hoidettavaksi. Walther Hewel oli teini-ikäisenä yksi varhaisista kansallissosialistisen puolueen jäsenistä. Münchenin teknillisessä yliopistossa opiskellut Hewel otti osaa oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Hitlerin jouduttua Landsbergin vankilaan Hewel toimi siellä joitakin kuukausia Hitlerin avustajana. Tämän jälkeen Hewel työskenteli useita vuosia kahvimyyntimiehenä ja istuttajana Alankomaiden Itä-Intiassa (nykyinen Indonesia) toimineelle brittiyritykselle. Indonesiassa Hewel organisoi natsipuolueen paikallisosaston, johon kuului siellä asuneita saksalaisia. Vuoteen 1937 mennessä kansallissosialistisella puolueella oli toimintaa Bataviassa, Bandungissa, Semarangissa, Surabayassa, Medanissa, Padangissa ja Makassarissa. 1930-luvulla Hewel palasi Saksaan, missä hänestä tuli diplomaatti. Hewel lähettiin Espanjaan, kunnes Hitler kutsui hänet takaisin Saksaan vuonna 1938. Hewel toimi diplomaattina ulkoministeriössä ja teki 15. maaliskuuta 1939 Hitlerin ja Tšekkoslovakian presidentin Emil Háchan tapaamisen muistion. == Toinen maailmansota == Toisen maailmansodan aikana Hewel oli suurlähettiläs, joka palveli ulkoministeri Joachim von Ribbentropin ja Hitlerin yhdyshenkilönä. Käytännössä Hewel kuitenkin vietti suurimman osan toista maailmansotaa ilman virallista asemaa ja kerran hän kutsuikin itseään ”ei minkään suurlähettilääksi”. Hitlerin sisäpiirin jäsenet väittivät Hewelin saavuttaneen asemansa pitkäaikaisen kansallissosialistisen puolueen jäsenyytensä ansiosta ja koska hän oli Hitlerin ystävä. Heweliä kuvattiin miellyttäväksi ja hyväluontoiseksi mieheksi ja muun muassa Hitlerin yksityissihteeri Traudl Junge kertoo muistelmissaan pitäneensä ystävällisestä HewelistaUntil the Final Hour By Traudl Junge, Melissa Müller, Anthea Bell, s. 45 (Google Teoshaku). Vuonna 1944 Hewel meni naimisiin Elizabeth Blandan kanssa Berchtesgadenissa. Hewel pysyi Hitlerin sisäpiirissä diktaattorin 30. huhtikuuta 1945 tapahtuneeseen itsemurhaan saakka. Itsemurhan jälkeen Hewel lähti Führerbunkerista Wilhelm Mohnken johtaman ryhmän mukana. Tohtori Ernst- Günther Schenckin taivutteluista huolimatta Hewel tappoi 2. toukokuuta itsensä – samalla tavalla kuin Hitler – puraisemalla syanidikapselin rikki ja samalla ampumalla itseään päähän. == Hewel elokuvissa == Walther Heweliä ovat elokuvissa esittäneet: * John Savident vuoden 1973 brittielokuvassa Hitler: Viimeiset kymmenen päivää * Gerald Alexander Held vuoden 2004 saksalaiselokuvassa Perikato == Lähteet == Luokka:SS-kenraalit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Roland Collombin

Roland Collombin (s. 17. helmikuuta 1951 Versegères, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka menestyi 1970-luvun alussa erityisesti syöksylaskussa. Collombin saavutti Sapporon 1972 talviolympialaisten syöksylaskussa hopeaa häviten maanmiehelleen Bernhard Russille 0,64 sekuntia. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin kausina 1972–1973 ja 1973–1974. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 1972–1973. ==Lähteet== * * Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jérôme Fernandez

Jérôme Fernandez (s. 7. maaliskuuta 1977 Cenon) on ranskalainen käsipalloilija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan mestari. Hän edustaa saksalaista THW Kieliä. Tätä ennen hän on pelannut mm. FC Barcelonassa ja BM Ciudad Realissa. Maajoukkueessa Fernandez on pelannut 307 ottelua, joissa hän on tehnyt 1 220 maalia.http://www.ff- handball.org/index.php?id=520&membre;=31&url;=www.jeromefernandez.com%2F%20_blank Hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Pekingistä 2008. Lisäksi Fernandez on voittanut MM-tasolla kolme kultaa ja kaksi pronssia, ja EM-tasolla kaksi kultaa ja yhden pronssin. Fernandez on menestynyt myös seurajoukkueissa: hän on voittanut kaksi kertaa Ranskan-mestaruuden ja neljä kertaa Ranskan Cupin. Euroopan tasolla hän on voittanut kaksi kertaa Mestarien liigan ja kerran Supercupin. == Lähteet == * Profiili ff-handball.org * Jérôme Fernandez – Sports Reference LLC. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kertut (suku)

Kertut (Sylvia) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kerttuihin kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Kerttuihin (Sylvia) kuuluvat lajit == * Lehtokerttu (Sylvia borin) * Mustapääkerttu (Sylvia atricapilla) * Principenkerttu (Sylvia dohrni) * Ylänkökerttu (Sylvia abyssinica) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Sylvia Luokka:Kertut
Paul-Émile Léger

Paul-Émile Léger C.C., G.O.Q., PSS, (26. huhtikuuta 1904 – 13. marraskuuta 1991) oli kanadalainen katolinen pappi. Hän toimi Montréalin arkkipiispana Joseph Charbonneaun jälkeen vuosina 1950–1968 ja pääsi kardinaaliksi 1953. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän oli myös valitsemassa uutta paavia konklaaveissa 1958, 1963 ja kahdesti 1978. Léger sai pappisvihkimyksensä 25. toukokuuta 1929. Hänelle myönnettiin vuonna 1979 kaikkien aikojen ensimmäinen Pearsonin rauhanmitali. Hän oli Kanadan ritarikunnan Companion ja Québecin kansallisen ritarikunnan Grand Officer. Paul-Émile Légerin veli Jules Léger oli vuosina 1974–1979 Kanadan kenraalikuvernööri. ==Aiheesta muualla== *Catholic-hierarchy.org: Paul-Émile Cardinal Léger, P.S.S. Luokka:Kanadalaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Grand Officer of the National Order of Quebec Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Kallista on ja halvalla menee

Kallista on ja halvalla menee on Eero Koivistoisen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1988. Levy sisältää Koivistoisen sävellyksiä tunnettujen runoilijoiden ja sanoittajien teksteihin. Kappaleet tulkitsivat Maarit Hurmerinta, Sakari Kuosmanen ja Pepe Ahlqvist. Levyn kannessa on Hannu Riikosen maalaus Miesten ehdoilla (1982).Taidetta levynkansissa – näyttely Raision kaupunginkirjaston musiikki- ja taideosastolla Viitattu 21.11.2012. == Kappaleet == Sävellykset ja sovitukset Eero Koivistoinen. # Kallista on ja halvalla menee (Maarit & Sakari Kuosmanen) (Caj Westerberg) – 3'47 # Pientä peliä urbaanissa limousinessa (Sakari Kuosmanen) (Jarkko Laine) – 6'20 # Maa, ilma ja meri (Maarit) (Pentti Saaritsa) – 4'21 # Neito (Pepe Ahlqvist) (Väinö Kirstinä) – 5'02 # Liekkihotellin linja (Sakari Kuosmanen) (Hannu Mäkelä) – 4'10 # Kentauri (Maarit & Sakari Kuosmanen) (Pentti Saarikoski) – 3'34 # Lottovoittaja (Pepe Ahlqvist) (Jukka Karjalainen) – 6'35 # Vuokrakasarmin tyttö (Maarit) (Jarkko Laine) – 4'44 # Tahtoisin tältä mereltä mennä (Sakari Kuosmanen) (Juha Vainio) – 4'35 == Kokoonpano == * Anders Bergcrantz – trumpetti * Eero Koivistoinen – tenorisaksofoni * Jukka Tolonen – sähkökitara (soolo 1, 5, 9) * Jarno Kukkonen – sähkökitara (soolo 2) * Seppo Kantonen – piano ja syntetisaattorit * Jarmo Savolainen – syntetisaattorit * Heikki Virtanen – sähköbassot * Anssi Nykänen – rummut * Mongo Aaltonen – perkussiosoittimet * Yamar Thiam – tama (puhuva rumpu) == Triviaa == * Kallista on ja halvalla menee oli rumpali Anssi Nykäsen ensimmäinen mittavampi levytys. * Puhuvaa rumpua soittanut Yamar Thiam oli juuri saapunut Suomeen. * Levyn laulut sisältyvät nuottikokoelmaan Lennosta kii!. == Lähteet == * Kallista on ja halvalla menee -CD:n (PROCD 010) kansilehti ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Eero Koivistoisen albumit
Sony α 900

Sony α 900 on Konica-Minoltan tekniselle perinteelle perustuva digitaalinen täyskennokamera, jossa on miltei 24 mm x 36 mm -kinokoon CMOS-kenno. Exmor™-valotuskennon koko on 35,8 mm x 23,9 mm, minkä vuoksi kameran rajauskerroin on 1. Kameran valotuskenno tuottaa 26,6 miljoonan pisteen kuvan ja se kykenee ottamaan viisi valokuvaa sekunnissa. Kamerassa on runkoon asennettu kuvanvakain. == Aiheesta muualla == Luokka:Digitaaliset kamerat Luokka:Sonyn kamerat
Sony α 350

Sony α 350 on digitaalinen yksisilmäinen peiliheijastusjärjestelmäkamera, jonka erottelukyky on 14,2 miljoonaa tehollista pistettä 4 592 pisteen x 3 056 pisteen kuva-alalla. ==Muuta== Kameraa myydään yleisesti 18–70 mm f/3,5 -aukkoisen objektiivin kanssa. Vastaavanlaisia 14,2 miljoonan pisteen kameroita ovat Pentax K20D ja Samsung 14. ==Aiheesta muualla== *Imaging resource: Sony A350 Overview, Shawn Barnett Luokka:Sonyn kamerat Luokka:Digitaaliset kamerat
Aventoft

Aventoft (pohjoisfriisiksi Oowentoft) on kunta Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltion Nordfrieslandin piirikunnassa. Asukkaita Aventoftissa oli 31. joulukuuta 2008 459, joista naisia oli 239 ja miehiä 220. Kunnan pinta-ala on 14,47 km² ja väestötiheys 32 as./km². Aventoftin pormestari on Christine Harksen. pienoiskuva|vasen|Kunnan sijainti Nordfrieslandin piirikunnassa. Aventoftin naapurikunnat ovat Humptrup idässä ja etelässä, Süderlügum kaakossa, Neukirchen etelässä ja Rodenäs lännessä. Pohjoisessa kunta rajautuu Tanskaan. Aventoftiin kuuluvassa Rosenkranzissa sijaitsee katu, joka kulkee Saksan ja Tanskan rajaa pitkin. Kunnan nähtävyyksiin kuuluu 1200-luvulla rakennettu kirkko. Kirkon uusromaaninen 28-metrinen torni rakennettiin vuonna 1911. Kunnassa sijaitsee purjelentopaikka Luftsportverein Südtondern e.V. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Amt Südtondern * Aventoft.de Luokka:Nordfriesland Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Medieval Times

Medieval Times Dinner & Tournament (suom. Keskiaikainen ruokailu ja turnajaiset) on yritysketju, joka omistaa linnamaisissa rakennuksissa sijaitsevia ruokailuteattereita, jotka lavaesittävät ritarillisia turnajaisia keskiaikaistyyliin. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Irvingissa, Texasissa. Alkuperäinen Medieval Times avattiin Majorcassa, Espanjassa vuonna 1973, jonka menestyksen johdosta ensimmäinen englantilainen Medieval Times avattiin vuoden 2001 joulukuussa Kissimmeessa, Floridassa. Sen jälkeen Pohjois-Amerikkaan on rakennettu kahdeksan uutta Medieval Timesia. Esityksissä käytetään andalusialaisia hevosia, jotka kasvatetaan ja koulutetaan yhtiön omistamalla Chapel Creekin tilalla Texasin Sangerissa. Kissimmeen Medieval Timesin avaaminen aloitti suuren ruokailuteatterien kasvun Orlandon alueella yli 12 sijaintivaihtoehdolla. Nykyään Orlandossa on vain kolme suurta ruokailuteatteria Dolly Partonin Dixie Stampeden sulkemisen jälkeen tammikuussa 2008. Medieval Timesin vahvin kilpailija Orlandossa on merirosvotyylinen musiikkiesitys Pirate's Dinner Adventure ja toinen hevosurheiluesitys Arabian Nights. Kaliforniassa sijaitseva Medieval Times on toiminut myös elokuvan Sähköputkimies kuvauspaikkana. == Esitys == Esitys koostuu ruokailusta ja itse esityksestä, johon sisältyy muun muassa hevostemppuja ja turnajaisia. Vieraat saapuvat linnaan puolitoista tuntia ennen esityksen alkua. He saavat pöytäkortteja, jotka ohjaavat heidät oikeille istumapaikoille. Sen jälkeen he saavat kruunun (jokaisella istumaosastolla on oma kruununsa) ja he voivat ottaa kuvan itsestään kuninkaan, prinsessan tai lähetin kanssa. Jokaisella vieraalla on oma värinsä, joka vastaa heidän istumapaikkaansa, kruunuaan, ja ritaria jota he kannustavat turnajaisissa. Heillä on myös mahdollisuus käydä kaupoissa ja kuninkaan olutpanimossa. Joissain linnoissa, kuten Floridassa, on myös keskiaikainen kylä. == Värit == Jokainen vieras saa yhden kuudesta väristä tullessaan linnaan. Värit ovat: *Punainen *Musta-valkoinen *Keltainen *Sininen *Puna-keltainen *Vihreä == Aiheesta muualla== * Medieval Timesin kotisivut Luokka:Ravintolaketjut
Hwang Jang-yop

Hwang Jang-yop (17. helmikuuta 1923 – 10. lokakuuta 2010) oli pohjoiskorealainen poliitikko. Hän loikkasi vuonna 1997 Etelä-Koreaan ja on toistaiseksi korkea-arvoisin maasta paennut virkailija. == Ura puolueessa == Hwang Jang-yop opiskeli aluksi kauppakorkeakoulussa Pjongjangissa ja sen jälkeen Tokiossa. Sen jälkeen hän toimi entisen koulunsa matematiikanopettajana. Marraskuussa 1946 Hwang liittyi Korean työväenpuolueeseen. Vuosina 1949–1953 hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja pääsi filosofian dosentiksi Pjongjangissa toimivaan Kim Il-sungin yliopistoon. Vuodesta 1958 lähtien Hwang liittyi työväenpuolueen johtoelimiin. Huhtikuussa 1965 hänestä tuli Kim Il-sungin yliopiston rehtori. Vuosina 1972–1983 hän toimi parlamentin puheenjohtajana. Tämän jälkeen hän toimi puolueen tiedesihteerinä ja lopulta vuodesta 1984 ulkopoliittisena sihteerinä pakenemiseensa saakka. Vuonna 1993 hänestä tuli parlamentin ulkopoliittisen valiokunnan jäsen. Hwang oli merkittävässä osassa Juche-aatetta suunniteltaessa. == Pako ja myöhempi elämä == Vuonna 1997 Hwang Jang-yop jätti palaamatta Tokion-matkaltaan. 12. helmikuuta 1997 hän haki neuvonantajansa kanssa poliittista turvapaikkaa Etelä-Korean Pekingin-suurlähetystöstä. He jäivät noin kuukauden ajaksi suurlähetystöön, ja heidät vietiin sen jälkeen Filippiineille toisen kuukauden ajaksi. Sieltä heidät lennätettiin lopulta erityiskoneella Etelä-Koreaan. Saapumisensa jälkeen Etelä-Korean tiedustelupalvelu kuulusteli Hwangia muun muassa armeijaan liittyvistä asioista. 10. heinäkuuta hän piti lehdistötilaisuuden, jossa hän kertoi loikkaamisensa syyt ja näkökantansa Koreoiden suhteista ja Pohjois-Korean valtiosta. Hwang asui pakenemisensa jälkeen valtion tarjoamassa asunnossa, jossa hänelle oli taattu henkivartijat. Hwang löydettiin 10. lokakuuta 2010 kotoaan ilmeisesti sydänkohtaukseen kuolleena. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sony (objektiivikiinnitys)

Sony jatkoi Konica Minoltan käyttämää Minolta AF-objektiiveissä käytettyä kiinnitystapaa ostettuaan Konica Minoltan valokuvakameraliiketoiminnan. Sonyn objektiivin kiinnitystä käytetään Sony α-sarjan digitaalisissa järjestelmäkameroissa. Vastaavankaltaisella kiinnityksellä varustettuja objektiiveja on valmistettu vuodesta 1985 alkaen.http://www.digi- kuva.fi/show.asp?ID=894&side;=3 Yhteensopivia objektiiveja ovat Sony-, Konica- Minolta α Lens*1-, Konica-Minolta Maxxum Lens*1-, Konica-Minolta Dynax Lens*1 -objektiivit. Huomattavaa on se, ettei Minolta AF DT-objektiiveja suositella filmikameroille, joiden filmikoko on täysi 35 mm:n levyinen kinokoko ja kuva- ala 24 mm x 36 mm eikä samasta syystä täyskennokameroille, kuten Sony α 900, koska ne ovat suunnitellut täysikokoista 24 mm x 36 mm :n kennoa pienemmällä APS-C -kokoista kennoa käyttäville kameroille, kuten Sony α 200, Sony α 350 jne. Tällaisia DR*1 -objektiiveja ovat AF DT 11 - 18mm f/4.5 - 5.6(D) (*1), AF DT 18 - 70mm f/3.5 - 5.6(D) (*1) ja AF DT 18 - 200mm f/3.5 - 6.3(D) (*1). Sony α -kameroihin sopii Minolta AF:n (automaattitarkenteinen) lisäksi myös ainoastaan käsitarkenteinen kauko-objektiivi STF 135mm f/2.8 [T4.5]. Lisäksi makro-objektiivi AF Macro Zoom 3X-1X f/1.7 - 2.8 :ssa tulee kytkeä pois päältä optinen kuvanvakain (Super SteadyShotTM). ==Lähteet== luokka:Valokuvausvälineet
Bulb-laukaisu

Bulb-laukaisu (lyhenne B) on kameran sulkimen laukaisutapa, jossa kameran suljin on auki niin kauan kuin laukaisinta painetaan. Bulb-laukaisu tunnetaan myös nimellä aikavalotus. Näin ollen kuvaaja voi itse määrittää, miten pitkän laukaisuajan tahansa pitämällä riittävän ajan laukaisinta pohjassa. Näin saadaan tahdonvaltaisen pitkä valotusaika erikoisiin kuvausolosuhteisiin riippumatta kameran pisimmästä mahdollisesta automaattisesti saatavissa olevasta tai käsin etukäteen säädettävästä valotusajasta riippumatta. luokka:Valokuvauksen tekniikka ==Lähteet==
Vanjärvi (järvi Vihdissä)

Vanjärvi on järvi Vihdissä Vanjärven kylässä. Järvi on pinta-alaansa nähden Suomen merkittävimpiä lintujärviä. Siinä on yksi saari. Vanjärvi laskee järven rantaa sivuavaan Vanjokeen. ==Lähteet== Luokka:Vihdin järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Keskikalja-cowboy

Keskikalja-cowboy on suomalaismuusikko Jarno Sarjasen viides studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1988. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset: Jarno Sarjanen, paitsi "Jos henkinen kantti vain riittää" sanat Aappo I. Piippo. Sovitukset: Bruno Korpela, paitsi "Valot nään" Jarmo Jylhä. # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Bruno Korpela: rummut * Ari Kataja: basso * Antero Jakoila: soolokitara, komppikitara, slidekitara, dobro * Olli Oivanen: komppikitara, taustalaulu * Jasse Varpama: kosketinsoittimet * Jussi Saksa: saksofoni * Pepe Ahlqvist: huuliharppu * Anita Pajunen: taustalaulu == Lähteet == *Albumin kansilehti === Viitteet === Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Jarno Sarjasen albumit