EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Myyrmäen monttu

Myyrmäen monttu on kesällä 2015 avattu väliaikainen tapahtumapuisto Vantaan Myyrmäessä. Montulla voi järjestää erilaisia pääsymaksuttomia, voittoa tavoittelemattomia, ikärajattomia ja kaikille avoimia tapahtumia. Toimintaa montulla hallinnoi Myyrmäki-liike, jolle Vantaan kaupunki on myöntänyt alueen käyttöoikeuden. Myyrmäen monttu on esimerkki sellaisesta väliaikaiskäytöstä, jossa kaupunki on luovuttanut rakentamista odottavan tontin asukkaiden käyttöön. == Alueen synty == Montun paikalta purettiin kesällä 2013 Myyrmäen vanha terveysasema. Tontille piti nousta Prisma-tavaratalo sekä kauppakeskus Myyrmannin laajennusosa. HOK-Elannon ilmoitettua ettei se avaa Prismaa Myyrmäkeen kauppakeskuksen omistaja Citycon perui koko laajennushankkeen. Kuoppaa ympäröivällä työmaa-aidalla avattiin jo syksyllä 2013 Helsingin seudun toiseksi pisin 120 metriä pitkä avoin graffitiseinä. Loppuvuodesta 2014 Myyrmäki-liike teki kaupungille ehdotuksen, että montulle kunnoistetaan Kalasataman konttiaukion kaltainen avoin tapahtumapaikka. Kaupunki otti hankkeeseen nopeasti myönteisen kannan. Myyrmäen monttu avattiin tapahtumille elokuun alussa 2015. == Varustelu == Alueelta löytyy kesäkaudella touko–syyskuussa kolme konttia, jotka toimivat esiintymislavana, pop up -kahvilana sekä varastona. Lumen ja pakkasen myötä käynnistyvällä talvikaudella on käytössä pop up -kahvila ja pukusuojakontti. Muuhun varustukseen kuuluu äänentoistolaitteet, ulkoilmaelokuvakangas, festaripöytiä ja penkkejä sekä isot jäteastiat. == Tapahtumat == Montun ensimmäinen toimintakausi jäi elo-syyskuun mittaiseksi, joiden aikana montulla järjestettiin toistakymmentä tapahtumaa muun muassa maailmanmusiikkitapahtuma Myyrmäki Music Fest, useita muita konsertteja, koululais- ja lastentapahtumia sekä puistoliikuntaa. Mikäli säätila sallii montulle on tarkoitus jäädyttää talvella yleisöluistelurata. == Sijainti == Myyrmäen monttu sijaitsee puretun terveysaseman tontilla kauppakeskus Myyrmannin naapurissa Iskostiellä. Kävelymatkaa Myyrmäen rautatieasemalta kertyy noin 200 metriä. == Galleria == Tiedosto:Caroline montulla.jpg|Myyrmäkeläinen rockyhtye Carolinen Myyrmäen montulla elokuussa 2015 Tiedosto:Stuba montulla.jpg|Helsingin kulttuurijohtaja Stuba Nikula hakemassa virikkeitä lähiöiden kulttuuritoimintaan. Tiedosto:Montulla.JPG|Yleisöä Myyrmäen montulla kesällä 2015. Tiedosto:Tapahtuma montulla.JPG|Tapahtuma montulla kesällä 2015. Tiedosto:MMFest001.JPG|Myyrmäki Music Fest -maailmanmusiikkitapahtuma Myyrmäen montulla kesällä 2015. Tiedosto:MMFest002.JPG|Myyrmäki Music Fest -maailmanmusiikkitapahtumaa kesällä 2015. Tiedosto:MMFest003.JPG|”Teräsmies” Omar Marcus montulla 2015. Tiedosto:Vialliset montulla.JPG|Vialliset Myyrmäen montulla syyskuussa 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Montun esittely, ohjeet sekä varauskalenteri löytyy tilaa hallinnoivan Myyrmäki- liikkeen sivuilta. *Montun talkoot 2016 Luokka:Myyrmäki Luokka:Vantaan aukiot ja torit Luokka:Vantaan kulttuuri
United National Independence Party

United National Independence Party eli UNIP on sambialainen puolue. Sen perusti lokakuussa 1959 Mainza Chona. Se hallitsi Sambiaa 1964–1991, jolloin Kenneth Kaunda toimi maan presidenttinä. Maan ainoa puolue UNIP oli vuodesta 1973 vuoteen 1991. Ideologisesti puolue oli sosialistinen ja nationalistinen. ==Lähteet== Luokka:Sambian puolueet
Velsa

Velsa on Kurikkaan vuonna 1930 perustettu konepajayritys, joka sulautettiin vuonna 2006 osaksi Rautaruukki-konsernia.PPTH ja Velsa sulautetaan Rautaruukkiin , Hämeen Sanomat 7.2.2006. Viitattu 27.12.2015. Velsan entiset tehtaat Kurikassa toimivat nyt Fortaco-yhtiön osana ja tuottavat ohjaamoja työkoneisiin, kuten kaivosajoneuvoihin ja metsäkoneisiin. Velsan aiempia tuotteita ovat olleet muun muassa potkukelkat, hevoskärryt, Lynx- moottorikelkat, metsäkoneet ja Terri-telamaasturit. Velsa ja sen erinimiset jatkajat ovat vuosikymmeniä olleet Kurikan suurin teollinen työnantaja.Juuti, Petri & Rajala, Riikka: Vesi ei jouda seisomaan, Kurikan vesihuollon historiaa, Kurikan Vesihuolto Oy 2013. ISBN 978-952-99235-3-3. Velsan perustivat veljekset Yrjö, Viljo, Eero ja Armas Saari Kurikassa vuonna 1936 nimellä Kurikan Pyörä Oy. Vuonna 1940 nimi muutettiin Velsaksi, joka tuli sanoista Veljekset Saari. Jatkosodan aikana Velsa valmisti Suomen armeijalle ammuslaatikoita sekä työrattaita, perävaunuja ja maatalouskoneita. Velsan tytäryhtiönä oli sahatoimintaa harjoittanut Kurikan Puutavara Oy. 1950-luvulla tärkeimpiä Velsan tuotteita olivat norjalaiset Hydrein-merkkiset aurat, traktorin peräkärryt, rullaäkeet ja perunannostokoneet. Saaren suku myi Velsan 1960-luvulla tärkeälle jälleenmyyjälleen Hankkijalle. Vuonna 1974 Velsa siirtyi Valmetille, joka siirsi Velsan metsäkonevalmistuksen Ruotsiin ja moottorikelkkavalmistuksen Rovaniemelle. Tuolloin Velsan henkilöstömäärä putosi sadan tienoille. Valtionyhtiöiden järjestelyissä Velsa siirtyi Sisu- konserniin ja vuonna 1997 Partekille. Vuosituhannen vaihteessa Kone Oyj osti Partekin, joka omisti myös ruotsalaisen Kalmar Industries AB:n. Vuoden 2005 alusta Velsa siirtyi Kalmarilta Rautaruukille, joka sulautti sen niin, ettei Velsaa erillisenä yhtiönä enää ole.Velsa Oy, Kauppalehden yrityshaku. Viitattu 27.12.2015. Vuonna 2013 Rautaruukki ja pääomasijoittaja Capman tekivät yritysjärjestelyjä, joissa työkoneohjaamoiden tuotanto siirtyi osaksi uutta 2 600 työntekijän työkonekomponenttivalmistajaa nimeltä Fortaco Oy.Fortaco siirsi ohjaamojen kokoonpanon Ikarista Paulaharjuntielle , Kurikka-lehti 15.1.2015. Viitattu 27.12.2015.Suomeen perustetaan 2 600 työntekijän konepajayhtiö, Taloussanomat 17.10.2012 Fortaco yhdistyi vuonna 2017 Komas Oy:n kanssa ja Fortacosta tuli Komasin vähemmistöosakas. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Kurikka Luokka:Valmet Luokka:Sisu Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Movement for Multi-Party Democracy

Movement for Multi-Party Democracy eli MMD on sambialainen puolue. Puolue perustettiin vuonna 1990 vastustamaan yksipuoluejärjestelmää. Se hallitsi Sambiaa vuodesta 1991 vuoteen 2011 saakka. Tällöin kolme puolueen poliitikkoa toimi Sambian presidenttinä: Frederick Chiluba vuosina 1991–2002, Levy Mwanawasa 2002–2008 ja Rupiah Banda 2008–2011. Se on Sambian parlamentin toiseksi suurin puolue 55 edustajalla Patriotic Frontin jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Sambian puolueet
Considered Dead

Considered Dead on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin esikoisalbumi. Se julkaistiin 8. lokakuuta 1991 levymerkillä Roadrunner Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Vuoden 2006 uudelleenjulkaisu === # * # == Kokoonpano == * Luc Lemay – laulu, kitarat * Sylvain Marcoux – kitara * Eric Giguere – bassokitara * Stéphane Provencher – rummut === Vierailevat muusikot === * Chris Barnes – taustalaulu (kappaleet 5, 6 ja 9) * James Murphy – kitarasoolo (kappale 10) === Tuotanto === * Scott Burns – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Michael Sarsfield – masteroija * Dan Seagrave – kansikuva * Luc Lemay – kannen konsepti, logo * Jean Pierre Dubois – valokuvat * Patricia Mooney – art direction == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * * == Lähteet == Luokka:Gorgutsin albumit Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit
Patriotic Front

Patriotic Front, lyhennetään usein PF, on sambialainen puolue. Sillä on ollut kaksi presindettiä, vuosina 2011–2014 Michael Sata ja tammikuusta 2015 lähtien Edgar Lungu. Puolueen Guy Scott toimi presidentin viransijaisena loppuvuonna 2014 Satan kuoltua. PF on Sambian tämän hetken hallitseva puolue myös parlamentissa, jossa sillä on 60 paikkaa 157:stä. ==Lähteet== Luokka:Sambian puolueet
Pesäpallon suomensarja 1975

Pesäpallon suomensarja pelattiin 31. kerran kaudella 1975. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Alajärven Ankkurit ja Jokioisten Koetus nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1976. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Kitee voitti itälohkon näytöstyyliin. Ainoan pistemenetyksensä se koki 3-3 -kotitasapelissä Tohmajärveä vastaan. Ero joukkueiden välille jäi kymmenen pistettä. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kiteen Urheilijat 18 17 1 0 219–51 35 Tohmajärven Urheilijat 18 11 3 4 189–113 25 Juvan Urheilijat 18 11 1 6 155–102 23 Ilomantsin Urheilijat 18 8 3 7 139–146 19 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 6 5 7 148–152 17 Sotkamon Jymy 18 7 2 9 128–175 16 Imatran Pallo-Veikot 2 18 7 1 10 117–167 15 Summan Ponnistus 18 6 1 11 147–166 13 Sumsan Suju 18 4 3 11 117–166 11 Kulhon Kunto 18 3 0 13 75–196 6 ===Etelälohko=== Etelälohkon voiton vei Jokioisten Koetus, vaikka se hävisi molemmat kohtaamisensa Loimaata vastaan. Loimaa kuitenkin hävisi kaikkiaan kolme ottelua ja jäi kahden pisteen päähän Jokioisista. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Jokioisten Koetus 18 16 0 2 205–89 32 Loimaan Palloilijat 18 15 0 3 181–73 30 Riihimäen Pallonlyöjät 18 10 2 6 135–99 22 Lammin Luja 18 9 3 6 173–117 21 Lahden Mailaveikot 18 9 2 7 150–168 20 Tampellan Terä 18 8 2 8 131–129 18 Ikaalisten Urheilijat 18 7 2 9 115–118 16 Herttoniemen Urheilijat 18 7 1 10 214–150 15 Tervakosken Pallo- Jehut 18 2 0 16 70–209 4 Puna-Mustat, Helsinki 18 1 0 17 68–290 2 ===Länsilohko=== Alajärven Ankkurit voitti länsilohkon niukasti pisteellä ennen Iitä. Kärkijoukkueet voittivat toisensa vuoroin vieraissa yhden juoksun marginaalilla. Ratkaisevaksi nousun kannalta muodostui Iin avauskierroksen tappio Kauhajoella, jossa vuorostaan Alajärvi elokuussa selvisi tasapeliin. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Alajärven Ankkurit 18 16 1 1 250–76 33 Iin Urheilijat 18 16 0 2 170–57 32 Vähänkyrön Viesti 18 11 2 5 153–93 24 Kauhajoen Karhu 18 10 2 6 154–154 22 Vaasan Maila 18 10 0 8 132–139 20 Muhoksen Pallo-Salamat 18 7 2 9 160–134 16 Tyrnävän Tempaus 18 5 1 12 110–198 11 Ilmajoen Kisailijat 18 5 0 13 126–177 10 Raahen Vesa 18 3 1 14 96–201 7 Halsuan Toivo 18 2 1 15 98–220 5 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1975 pesäpallo
Pierre de Polignac

Pierre Marie Xavier Raphaël Antoine Melchior de Polignac (avioliitossa Pierre Grimaldi de Polignac; 24. lokakuuta 1895 Hennebont, Bretagne – 10. marraskuuta 1964 Pariisi) oli Monacon prinsessa Charlotten puoliso ja Monacon ruhtinaan Rainier III:n isä. Hän oli aktiivinen taiteen, musiikin ja kirjallisuuden tukija ja oli maansa UNESCO-delegaation johtaja sekä Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) monacolaisjäsen. ==Ranskalainen mahtisuvun jäsen== Pierre de Polignac syntyi Ranskan Bretagnessa Hennebontissa ja oli kreivi Maxence de Polignacin ja hänen meksikolaisen puolisonsa neljäs ja nuorin poika. De Polignacin ruhtinassuku oli kuulunut Ranskan aatelistoon aina 1100-luvulta lähtien, sai herttuan arvon 1780 ja päärin arvon 1817. Näin de Polignacin päärillinen suku oli Ranskan ylhäisintä aatelistoa eli Valentinoisin kreivi. ==Monacon prinssinä== Hän avioitui maaliskuussa 1920 Monacon prinsessa Charlotten kanssa, joka oli ruhtinas Ludvig II:n ja kabareetanssija Marie Juliette Louvetin tytär, jonka ruhtinas adoptoi viralliseksi tyttärekseen. Juuri ennen häitä Pierre de Polignac otti sukunimekseen Grimaldi ja Grimaldin suvun vaakunan. Näin hänestä tuli Monacon prinssi ja säilytti myös entisen arvonimensä Valentinoisin kreivi. Pari sai kaksi lasta: *Prinsessa Antoinette, (28. joulukuuta 1920 – 18. maaliskuuta 2011). *Rainier III, (31. toukokuuta 1923 – 6. huhtikuuta 2005), Monacon hallitseva ruhtinas Ludvig II:n jälkeen vuonna 1950. Prinsessa Charlotten ja prinssi Pierre de Polignacin avioliitto päättyi jo 1920-luvun puolivälissä. Virallinen avioero julistettiin 20. maaliskuuta 1930. Pierre de Polignac säilytti kuitenkin entisen virallisen nimensä eli ruhtinas Pierre Grimaldi de Polignac Ludvig II:n vuonna 1933 tekemällä päätöksellä. Ludvig II kuoli toukokuussa 1949, ja hänen seuraajakseen nousi Pierre de Polignacin poika Rainier III. Tällöin prinssi Pierre de Polignac valittiin poikansa jälkeen KOK:n jäseneksi vuonna 1950. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa eli vuoteen 1964 asti. Prinssi Pierre de Polignac kuoli 10. marraskuuta 1964 syöpään Pariisissa. ==Muisto== Ruhtinas Rainier III perusti isänsä muistoksi 17. helmikuuta 1966 Prinssi Pierren säätiön, jonka tehtävänä oli kirjallisuuden ja taiteiden tukeminen. == Lähteet == Luokka:Prinssit Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Moses Ndiema Masai

Moses Ndiema Masai (s. 1. kesäkuuta 1986, Kapsogom, Bungoman piirikunta) on kenialainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka on 10 000 metrin juoksu. Siviilissä Masai työskentelee Kenian poliisivoimissa. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 Masai sijoittui viideksi ja voitti joukkuekultaa Kenian joukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2008 Masai sijoittui neljänneksi 10 000 metrillä. Hän tuli maaliin samalla ajalla pronssille juosseen maanmiehensä Micah Kipkemboi Kogon kanssa. Berliinin maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia 10 000 metrin juoksussa ajalla 26.57,39. Masain pikkusisko Linet Masai on myös kestävyysjuoksija. ==Henkilökohtaiset ennätykset== :Lähde: IAAF * 5 000 metrin juoksu: 12.50,55 (2008) * 10 000 metrin juoksu: 26.49,20 (2007) * Maraton: 2.10.36 (2014) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BBC World Class - Twin for 2012 (bbc.co.uk) Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mangochin piirikunta

Mangochin piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta. Piirikunnan pinta-ala on 6 273 neliökilometriä. Väkiluku oli 797 000 (VL2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 916 274 as. Piirikunnan keskus on Mangochin kaupunki (39 575 as., 2008). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Members of parliament (from Mangochi district) (parliament.gov.mw) Luokka:Malawin piirikunnat
Mwaron provinssi

Mwaron provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Sen hallintokeskuksena Mwaron pikkukaupunki (2 403 as., VL2008). Maakunnan pinta-ala on 840 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 188 548 (VL1979), 209 909 (VL 1990) ja 273 143 (188 548) (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 319 495 ihmistä. Provinssi jakautuu kuuteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008): * Bisoro (34 175 as.) * Gisozi (27 954 as.) * Kayokwe (49 127 as.) * Ndava (57 284 as.) * Nyabihanga (60 311 as.) * Rusaka (44 292 as.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinces of Burundi (statoids.com) * Luokka:Burundin provinssit
Ngozin provinssi

Ngozin provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta. Maan pohjoisosassa sijaitsevan maakunnan hallintokeskuksena on 1 750 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Ngozin kaupunki (39 884 as., VL2008). Kaupunki tunnetaan maatalousvaltaisen seudun kaupallisena keskuksena. Maakunnassa kasvatetaan karjaa ja viljellään kahvia, teetä, banaaneja, maniokkia (kassavaa), bataattia, papuja ja maissia. Seudulta louhitaan tinakiveä tinan tuotantoon. Ngozista etelään johtava maantie vie Gitegaan, Burundin toiseksi väkirikkaimpaan kaupunkiin. Maakunnan pinta-ala on 1 474 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 394 351 (VL1979), 482 246 (VL1990) ja 660 717 (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 772 839 ihmistä. Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs Burundin köyhimmistä maakunnista. Provinssi jakautuu yhdeksään kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008): * Busiga (65 143 as.) * Gashikanwa (57 086 as.) * Kiremba (93 336 as.) * Marangara (67 832 as.) * Mwumba (61 584 as.) * Ngozi (120 557 as.) * Nyamurenza (57 202 as.) * Ruhororo (62 337 as.) * Tangara(75 640 as.) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Provinces of Burundi (statoids.com) Luokka:Burundin provinssit
Rumongen provinssi

Rumongen provinssi on yksi Burundin 18 maakunnasta, ja se perustettiin keväällä 2015 yhdistämällä aiemmasta Bujumburan provinssista kaksi eteläisintä kuntaa ja Bururin provinssin kolme läntistä kuntaa uudeksi maakunnaksi. Maakunnan hallintokeskuksena toimii Rumongen rannikkokaupunki Tanganjikajärven rannalla (35 931 as., VL2008), linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään. Maakunnan pinta-ala on 1 080 neliökilometriä. Maankuntaan liitettyjen kuntien yhteenlaskettu väkiluku oli 352 026 (VL2008) ja kuntien väestöarvioista yhdistetty väestöarvio 2013: 411 764 asukasta. Rumongen provinssin humanitaarinen tilanne on hauras; seutu on kärsinyt monista ongelmista. Lokakuun 2015 katsauksessa YK:n OCHA luokitteli provinssin kuuden kiireellisimmin Burundissa humanitaarista apua tarvitsevan maakunnan ryhmään. Provinssi jakautuu viiteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008; väestöarvio 2013): * Bugarama (30 482 as.; 35 655 as.) * Burambi (57 167 as.; 66 868 as.) * Buyengero (58 670 as.; 68 626 as.) * Muhuta (60 633 as.; 70 922 as.) * Rumonge (145 074 as.; 169 693 as.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinces of Burundi (statoids.com) Luokka:Burundin provinssit
Machingan piirikunta

Machingan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta. Piirikunnan pinta-ala on 3 771 neliökilometriä. Väkiluku oli 490 600 (VL2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 554 840 as. Piirikunnan keskus on Machingan kaupunki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Members of parliament (from Machinga district) (parliament.gov.mw) Luokka:Malawin piirikunnat
The Erosion of Sanity

The Erosion of Sanity on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 19. tammikuuta 1993 levymerkillä Roadrunner Records. == Kappaleet == # # # # # # # # === Vuoden 2006 uudelleenjulkaisu === # * # == Kokoonpano == * Luc Lemay – laulu, kitara * Sylvain Marcoux – kitara * Eric Giguere – bassokitara * Stéphane Provencher – rummut === Tuotanto === * Colin Richardson – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Luc Pellerin – avustava äänittäjä * Eddy Schreyer – masteroija * Dan Seagrave – kansikuva * Nathalie Duquette – valokuvat * Jean Pierre Dubois – valokuvat == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * * The Erosion of Sanity discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Gorgutsin albumit Luokka:Vuoden 1993 albumit
Volvo 140

Volvo 140 on Volvon vuosina 1966–1974 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Volvo Amazonin. Mallisarjan ylellisempi kuusisylinterisellä moottorilla varustettu versio on nimeltään Volvo 164. Mallin seuraajaksi tuli pitkälti edeltäjäänsä perustuva Volvo 240, jota valmistettiin aina vuoteen 1993 saakka. Mallisarjasta ensimmäisenä esiteltiin elokuussa 1966 neliovinen sedan-malli 144. Moottori ja alusta olivat pääosin samat kuin Amazon-sarjassa. Auto oli tilava ja turvallisuusominaisuuksiltaan kehittynyt. Siinä oli kokoonpainuvat törmäysvyöhykkeet edessä ja takana sekä turvavyöt kuljettajalle ja etumatkustajalle. Matkustamo oli suunniteltu sellaiseksi, ettei siinä ollut matkustajia vaarantavia esiin työntyviä osia. Jarrujärjestelmä oli kaksipiirinen ja kaikissa pyörissä oli levyjarrut. Auto oli saatavilla joko 85 tai 115 hevosvoiman moottorilla. Alkukesästä 1967 esiteltiin kaksiovinen 142 ja vuoden lopulla viisiovinen farmarimalli 145. Sen lähes pystysuorasta takaluukusta tuli tunnuspiirre myös myöhemmille Volvo- farmareille. 145:stä valmistettiin lisäksi korotetulla katolla varustettua Express-versiota. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (1972) Volvo 144. Vuonna 1971 malli sai uuden etusäleikön, jossa oli Volvon tavaramerkiksi muodostunut maskin vinottain halkaiseva lista. Seuraavana vuonna ovenkahvat muuttuivat sisäänupotetuiksi ja kojelautaa uudistettiin hieman. Suurempi kasvojenkohotus tehtiin vuonna 1973, jolloin mallisarjaan tuli uusi etusäleikkö, suuremmat vilkut sekä uudistettu peräosa leveämmillä takavaloilla. Sisällä oli täysin uudenmallinen kojelauta, joka säilyi pienin muutoksin myös uudessa 240-mallissa. ==Pohjois-Korean ”suuri autovarkaus”== Volvo 140 -sarjan autoja on yhä paljon käytössä Pohjois-Koreassa muun muassa takseina. Maahan toimitettiin Ruotsista vuonna 1974 tuhat Volvo 144 -autoa ja ilmeisesti myös suuri varaosavarasto, mutta maksua ei ole koskaan saatu. Ruotsin vientiluottolautakunta EKN on siitä lähtien lähettänyt Pohjois-Koreaan maksumuistutuksen puolen vuoden välein, mutta tuloksetta. Kauppasumma oli 2020-luvun alkuun mennessä kasvanut korkoineen yli 300 miljoonaan euroon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 140 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Volvo 164

Volvo 164 on Volvon vuosina 1968–1975 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka perustuu Volvo 140 -malliin. Sen seuraajaksi tuli Volvo 260. Volvo 164 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1968 ylellisempänä versiona kahta vuotta aikaisemmin markkinoille tulleelle Volvo 144:lle. Autossa oli kuusisylinterinen 3,0-litrainen (145 hv) bensiinimoottori, joka oli kehitetty 140-sarjan 2,0-litraisen nelisylinterisen moottorin pohjalta. Vaihteistoksi oli valittavissa nelivaihteinen manuaalivaihteisto (saatavana myös sähköisellä ylivaihteella) tai kolmeportainen automaattivaihteisto. 164:ssä oli pidempi konepelti, jotta suurempi moottori saisi tarvitsemansa lisätilan. Myös keulailmeeltään 164 erosi 140-sarjan malleista. Vuonna 1972 moottori sai polttoaineen ruiskutusjärjestelmän ja ovenkahvat muuttuivat sisäänupotetuiksi. Sisällä uudistettiin kojelautaa. Suurempi kasvojenkohotus tuli seuraavana vuonna, jolloin malli sai uuden etusäleikön ja -puskurin sekä suuremmat takavalot. Kojelauta uudistui täysin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 164 Luokka:E-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Obscura

Obscura on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 1998 levymerkillä Olympic Recordings. Allmusicin William York on kuvaillut albumia "tämän metallimusiikin tyylilajin yhdeksi haastavimmaksi ja vaikeimmaksi albumiksi, mitä on koskaan julkaistu", sekä "suurta syvyyttä ja visiota sisältäväksi työksi".Obscura review == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Luc Lemay – laulu, kitara, alttoviulu * Steeve Hurdle – kitara, laulu * Steve Cloutier – bassokitara * Patrick Robert – rummut === Tuotanto === * Pierre Rémillard – tuottaja, äänittäjä * Sylvain Brisebois – masteroija * Joel Beaupré – valokuvat * Luc Lemay – taiteellinen ohjaus, grafiikka * Alain Cloutier – grafiikka * Steeve Hurdle – konseptin idealisointi, taiteellinen ohjaus == Arvostelut == * Allmusic: * Chronicles of Chaos: Chronicles of Chaos == Aiheesta muualla == * * Obscura discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Gorgutsin albumit
Mike Holland

Michael Harry "Mike" Holland (s. 9. joulukuuta 1961 Barre, Vermont) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa. Holland hyppäsi lentomäen maailmanennätyksen 186 metriä (eli 610 jalkaa) Planicassa 1985. Tämä oli ensimmäinen 600 jalan ylitys. Matti Nykänen rikkoi ennätyksen noin tuntia myöhemmin. Holland voitti Bischofshofenin maailmancupin kilpailun Keski- Euroopan mäkiviikolla 1988–1989. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa toiseksi Planican normaalimäessä maaliskuussa 1984, Harrachovin lentomäessä maaliskuussa 1989 ja Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1991. Kolmas hän oli Lahden normaalimäessä maaliskuussa 1985. Holland sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1984–1985. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli kahdeksas vuodenvaihteessa 1988–1989. Holland sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 normaalimäessä kahdeksanneksi ja joukkuemäessä viidenneksi. Hän osallistui Sarajevon 1984 ja Calgaryn 1988 olympialaisiin sijoittuen parhaimmillaan Calgaryssa suurmäen 32:nneksi ja joukkuekilpailun kymmenenneksi. Mike Holland voitti viisi Yhdysvaltojen-mestaruutta. Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Jim Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
From Wisdom to Hate

From Wisdom to Hate on kanadalaisen teknisen death metal -yhtye Gorgutsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 6. maaliskuuta 2001 levymerkillä Olympic Recordings. Vuosi albumin ilmestymisen jälkeen yhtyeen silloinen rumpalisti Steve MacDonald kärsi masennuksesta ja teki itsemurhan, mikä johti yhtyeen hajoamiseen vuonna 2005. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Luc Lemay – laulu, kitara * Daniel Mongrain – kitara * Steve Cloutier – bassokitara * Steve MacDonald – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * * From Wisdom to Hate discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Gorgutsin albumit
Punainen kolmio

Punainen kolmio on Yleisradion Kotikatsomon joulukuussa 2015 esittämä kolmiosainen historiallinen draamasarja. ==Tekijät== Sarjan ovat käsikirjoittaneet Taina West, Leena Virtanen ja Heidi Köngäs ja sen on ohjannut Heidi Köngäs. Pääosissa ovat Vappu Nalbantoglu ja Eero Aho. ==Sisältö== Sarja kertoo kahden suomalaisen kommunistipoliitikon, Hertta Kuusisen ja Yrjö Leinon rakkaustarinan. Tapahtumat sijoittuvat 1930- ja 1940-luvuille, huipentuen niin sanottuihin vaaran vuosiin toisen maailmansodan jälkeen. Sama tarina kerrotaan myös Heidi Köngäksen vuonna 2015 ilmestyneessä romaanissa Hertta. Sekä romaanissa että sarjassa Yrjö Leino esitetään kaksoisagenttina, joka ilmiantaa kommunisteja ensin Etsivälle Keskuspoliisille ja sitten Valtiolliselle poliisille yhdyshenkilönään Etsivän Keskuspoliisin päällikkönä vuoteen 1938 toiminut Esko Riekki. ==Rooleissa== ==Arvioita ja kommentteja== Helsingin Sanomien kirjallisuusarvostelija Antti Majanderin mukaan Köngäs nostaa romaanissaan tulkinnan Leinon kaksoisagentin roolista totuudeksi, vaikka mitään tutkimusnäyttöä asiasta ei ole. Aamulehden Elina Laurilan mukaan televisiosarjassa esitettävä tulkinta ei ole Köngäksen oma vaan näkemyksen on esittänyt ainakin historiantutkija Ilkka Hakalehto kirjassaan Yrjö Leinon kujanjuoksu. Savon Sanomien kirjallisuusarvostelijan Pekka Jäntin mukaan tätä Hakalehdon teoriaa ei ole pidetty vakuuttavana. Suomen kansallisbiografian Leino-elämäkeran kirjoittajan Venla Sainion mukaan puheita Leinon yhteyksistä Valpoon oli, ja ainakin Leinon ensimmäinen vaimo uskoi niihin. Erkki Tuomioja pitää Hakalehdon hypoteesia mahdollisena, mutta katsoo että myös sitä vastaan voidaan esittää aihetodisteita. Ohjaaja Heidi Köngäs itse ilmoittaa vastaavansa kysyjille, että kyseessä on tulkinta tapahtumista, joista historiantutkijat ovat erimielisiä. ==Lähteet== Luokka:2010-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Venera 16

Venera 16 () oli Neuvostoliiton Venusta kiertänyt avaruusluotain, joka tutkakartoitti kohtalaisen tarkasti Venuksen pintaa. Luotain kiersi Venusta hyvin, soikealla radalla ja siinä oli tarkka SAR-tutka ja tutkakorkeusmittari. Luotaimen samoihin aikoihin Venusta kiertänyt sisaralus oli Venera 15. Venera 16 laukaistiin 7. kesäkuuta 1983 kello 02.32.00 UTC, ja se saavutti Venuksen kiertoradan 11. lokakuuta 1983. Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -uurrelaakson vuonna 1983. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Soviet Exploration of Venus *Catalog of Soviet Venus images *Venera 16 *Venera 15/16 Radar Mosaic Browser Luokka:Avaruusluotaimet Luokka:Venera (avaruusohjelma) Luokka:Vuoden 1983 avaruustoiminta
Jeff Hastings

Jeffrey Paul "Jeff" Hastings (s. 25. kesäkuuta 1959 Mountain Home, Idaho) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvun alkupuolella. Hastings sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurmäessä neljänneksi 1,7 pistettä pronssimitalisti Pavel Plocille hävinneenä. Normaalimäessä hän oli yhdeksäs. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän oli joukkuekilpailussa kuudes ja suurmäessä viidestoista. Hastings voitti maailmancupin osakilpailun Lake Placidin suurmäessä joulukuussa 1983. Hän sijoittui maailmancupissa lisäksi toiseksi Engelbergin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Falunin suurmäessä maaliskuussa 1984 sekä kolmanneksi Štrbské Pleson normaalimäessä maaliskuussa 1982, Lake Placidin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Lake Placidin normaalimäessä joulukuussa 1983. Hastings sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1983–1984 ja kymmenenneksi kaudella 1982–1983. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli yhdeksäs vuodenvaihteessa 1983–1984. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ngozi

Ngozi on Burundin Ngozin provinssin hallintokeskus ja maan kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 73 kilometriä Bujumburasta koilliseen. Ngozin väkiluku vuoden 2008 väestönlaskennassa 39 884 asukasta. Ngozin kunnassa, joka on yksi Ngozin maakunnan yhdeksästä kunnasta, asui tuolloin 120 557 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Burundin kaupungit
Willem de Beer

Willem de Beer (s. 14. maaliskuuta 1988) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin juoksussa. Hänen suurin saavutuksensa on hopeamitali Daegun maailmanmestaruuskilpailuista 2011 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Samana kesänä hän voitti viestihopeaa myös Universiadeissa Shenzhenissä. Seuraavana kesänä de Beer saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa pitkässä viestissä ja pronssia henkilökohtaisella 400 metrin matkalla. Lontoon olympialaisissa hän pääsi joukkueineen olympiafinaaliin protestin kautta. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 400m: 45,67 (2012) ==Lähteet== Luokka:Eteläafrikkalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rumonge

Rumonge on Burundin Rumongen provinssin hallintokeskus ja maan neljänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Tanganjikajärven itärannalla, linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään. Rumongen kaupungin väkiluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 35 931 asukasta. Rumongen kunnassa, joka on yksi Rumongen maakunnan viidestä kunnasta, asui tuolloin 145 074 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Burundin kaupungit
Lapinpolthajat

Lapinpolthajat on rovaniemeläinen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtye oli toiminnassa vain pari vuotta ennen ensimmäistä hajoamistaan, mutta aktivoitui vuosikymmen myöhemmin vuonna 2009. Yhtye vaikutti Helsinki–Tampere -akselilla 2010-luvulla. Yhtyeen jäsenet ovat vaikuttaneet myös yhtyeissä The Heartburns, Turun Tauti, Sotatila, Pää Kii, Neuroottiset Pelimannit ja Uhrit. == Jäsenet == * Tommo – laulu, kitara (1997–2021) * Jukkeli – rummut (1997–2021) * Häsperi – bassokitara, taustalaulu (2009–2021) * Antti – kitara, taustalaulu (2010–2021) === Entiset jäsenet === * Moguli – bassokitara (1997–?) == Diskografia == * * * * === Kokoelma-albumit === * === EP:t === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lapinpolthajat punkinfinland.net -sivustolla * Facebook * Bandcamp Luokka:Suomalaiset hardcore punk -yhtyeet
Laulu laakson kukista

Laulu laakson kukista on savonlinnalaisen Paavoharju-yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Fonal Records 14. toukokuuta 2008. Albumi sai erinomaisen vastaanoton ja Metacriticissa arvosanan 85/100, joka perustui seitsemään eri arvosteluun.Metacritic == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 85/100 * Allmusic: Allmusic review * Desibeli.net: Desibeli.net * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * Pitchfork Media: 8.3/10Pitchfork Media * PopMatters: PopMatters * Rumba: positiivinenRumba * Soundi: Soundi == Aiheesta muualla == * Laulu laakson kukista discogs.com -sivustolla == Lähteet == * Fonal Records: Laulu laakson kukista === Viitteet === Luokka:Paavoharjun albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Norra Dellen

Norra Dellen on järvi Ruotsissa Hudiksvallin kunnassa Delångersånin valuma- alueella. Sen suurin syvyys on 67 m, ala 80,3 neliökilometriä ja pinnankorkeus merenpinnasta 42 metriä. Luokka:Ruotsin järvet Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Delångersånin vesistö
Jim Holland

James H. ”Jim” Holland (s. 4. heinäkuuta 1967 Hanover, New Hampshire) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1989–1994. Hän on pituudeltaan 167 cm. Holland mursi selkänsä mäkihyppyonnettomuudessa 1987. Vain kolme vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Kaikkiaan hän voitti kuusi kotimaansa mestaruutta. Hän osallistui olympialaisiin Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994. Hän sijoittui Albertvillessä suurmäessä 12:nneksi ja normaalimäessä 13:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin 1991 ja 1993 sijoittuen parhaimmillaan 29:nneksi. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Garmisch- Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 1992. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän oli samassa vuodenvaihteessa kymmenes. Holland valmistui Vermontin yliopistosta 1995 opiskeltuaan pääaineenaan yleistä valtio-oppia. Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Mike Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ken Thorne

Kenneth ”Ken” Thorne (26. tammikuuta 1924 Dereham, Britannia – 9. heinäkuuta 2014 West Wills Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen televisio- ja elokuvasäveltäjä. Hän sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin Rytmiä kaupungissa (1962), Apua! (1965), Sattuipa hassusti matkalla Foorumiin (1966) ja Miten voitin sodan (1967). Luokka:Brittiläiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Arttu Mattila

Arttu Mattila (s. 3. maaliskuuta 2001) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa seuratasolla Äänekosken Urheilijoita. Häntä valmentaa entinen korkeushyppääjä Juha Isolehto. Aiemmin häntä on valmentanut myös muun muassa hänen isänsä, entinen seiväshyppääjä Olli-Pekka Mattila. Mattila pelasi myös koripalloa Äänekosken Huimassa. == Ura == Mattila rikkoi Suomen ennätyksiä 14- ja 15-vuotiaiden poikien sarjoissa. Joulukuussa 2015 hän paransi Oskari Frösénin nimissä vuodesta 1991 ollutta 15-vuotiaiden poikien Suomen halliennätystä korkeudesta 195 tulokseen 203. Seuraavan vuoden toukokuussa parantui 15-vuotiaiden poikien Suomen ennätys tulokseen 207, jolla Frösenin entinen ennätys parantui neljällä sentillä. Kolme kuukautta myöhemmin Mattila kohensi toukokuussa hyppäämäänsä edellistä SE:tä neljällä senttimetrillä tulokseen 211. Hän voitti 15-vuotiaiden poikien korkeushypyn Suomen mestaruuden 31 sentin erolla, ja kauden kotimaisessa kärkitilastossa Mattila nousi jakamaan neljättä sijaa. Helmikuussa 2017 Mattila voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden tuloksella 208, ja hänestä tuli samalla siihenastisen historian nuorin miesten yleisen sarjan Suomen mestari yleisurheilussa. Mattila nousi hyppynsä ansiosta 15-vuotiaiden maailmantilastossa ensimmäiselle sijalle. Heinäkuussa 2017 Mattila voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Unkarin Győrissä tuloksella 208. Tammikuussa 2018 Mattila hyppäsi Jyväskylässä hallituloksen 216, jolla hän paransi yhdellä sentillä Toni Huikurin nimissä ollutta 17-vuotiaiden poikien sisäratojen Suomen-ennätystä. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia. Györin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi. Kalevan kisoissa hän sai hopeaa. Hän voitti korkeushyppykilpailun ensimmäisessä aikuisten Suomi−Ruotsi-maaottelussaan Tampereella 2018. Boråsin alle 20-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2019 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 212. Hän voitti samana vuonna kultaa Kalevan kisoissa. Hän sai hopeaa SM-hallikilpailuissa 2020. Mattila hyppäsi 27. heinäkuuta 2020 Äänekoskella ennätyksensä 221https://yle.fi/urheilu/3-11467706. Turun kalevan kisoissa 2020 Mattila puolusti kultaansa menestyksekkäästi hypäten 217. Hän voitti samana vuonna myös maaottelun korkeuskisan. SM-hallikilpailuissa 2021 Mattila oli kolmas. Hän sijoittui 11:nneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja voitti samana vuonna kultaa Kalevan kisoissa. Hän voitti Suomen-mestaruuden myös 2022 Joensuussa ja Lahdessa 2023. Hän sijoittui Espoon alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 neljänneksi tuloksella 219. Hän sai hopeaa sisäratojen SM-kilpailuissa 2024. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Rooman EM- kilpailuissa ja sai hopeaa Kalevan kisoissa. == Perhe == Arttu Mattilan isoveli Valtteri Mattila on myös kansallisen tason korkeushyppääjä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miikka Luosmaa

Miikka Luosmaa (s. 22. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija. Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Luosmaa harrasti lapsena koripallon lisäksi myös jalkapalloa.https://www.youtube.com/watch?v=Twll70KkYQg Hän kärsi polvivammasta vuodet 2012 ja 2013 ja pelasi kasvattajaseurassaan I-divisioona B:ssä syksyllä 2014 kahdeksan ottelua 6,1 pisteen ja 4,4 levypallon keskiarvoilla. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa Regis Universityn NCAA II:sta pelanneessa joukkueessa. Heinäkuussa 2015 Luosmaa palasi Suomeen ja teki Korisliigassa pelanneen Kouvojen kanssa yksivuotisen pelaajasopimuksen, jonka myötä hän pelasi myös seuran I-divisioona B:ssä pelanneessa reservijoukkueessa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=32847480http://www.kouvot.fi/luosmaa- kouvojen-vahvuuteen/ Luosmaan polvea kuntoutettiin kauden aikana, ja pitkäaikainen polvivamma toipui olemattomiin. Luosmaasta oltiin kiinnostuneita myös muissa seuroissa, mutta hän teki maaliskuussa 2016 yhden kauden mittaisen jatkosopimuksen Kouvojen kanssa.http://www.kouvot.fi/kouvot-ja-miikka-luosmaa- vuoden-jatkosopimukseen/ Toukokuussa 2017 Luosmaa siirtyi Turun kauppakorkeakouluun opiskelemaan siirtyessään kaksivuotisella sopimuksella Salon Vilppaaseen.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=48176241 == Lähteet == * Miikka Luosmaa Suomen Koripalloliitto * Miikka Luosmaa Bio Regis University Athletics === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Massimo Rigoni

Massimo Rigoni (s. 24. marraskuuta 1961 Asiago) on italialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla. Hän edusti roomalaista GS Fiamme Gialle -seuraa. Hän on pituudeltaan 174 cm. Rigoni sijoittui Oslon MM- kilpailuissa 1982 normaalimäessä 12:nneksi. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli normaalimäessä kuudestoista. Rigoni sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi kaudella 1981–1982. Hän saavutti uransa kaikki viisi maailmancupin palkintosijaa tuolla kaudella oltuaan toinen Thunder Bayn normaali- ja suurmäessä ja Engelbergin suurmäessä sekä kolmas Planican normaali- ja suurmäessä. == Lähteet == Luokka:Italialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virginio Lunardi

Virginio Lunardi (s. 22. maaliskuuta 1968 Gallio, Vicenzan maakunta) on italialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1985–1992. Hän edusti roomalaista GS Fiamme Gialle seuraa. Hän on pituudeltaan 184 cm. Lunardi sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1989–1990. Hän oli tuolla kaudella toinen Lahden normaali- ja suurmäessä sekä kolmas Predazzon ja Sollefteån normaalimäen kilpailuissa. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaikkiaan 12 kertaa kymmenen parhaan joukkoon, näistä kymmenen kaudella 1989–1990. Lunardi sijoittui lentomäen MM- kilpailuissa yhdeksänneksi Vikersundissa 1990. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän oli suurmäessä seitsemästoista. == Lähteet == Luokka:Italialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hehkuva rauta

Hehkuva rauta on Elonkerjuu-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2014. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Mesta.net: 8.0/10Mesta.net * Savon Sanomat: suopeaSavon Sanomat == Lähteet == Luokka:Elonkerjuun albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Ay Carmela

Ay Carmela (myös El Paso del Ebro ja Viva la XV Brigada) on vanha espanjalainen kansansävelmä, joka tunnetaan erityisesti Espanjan sisällissodan aikaisena tasavaltalaisten lauluna. Sen sävel on kuitenkin peräisin jo 1800-luvun alusta Espanjan itsenäisyyssodan ajalta. Kappaleen suosituimmista sanoituksista El Paso del Ebro -nimellä tunnettu versio viittaa vuonna 1938 käytyyn Ebron taisteluun ja Viva la XV Brigada puolestaan kansainvälisiin prikaateihin kuuluneeseen XV prikaatiin. == Suomessa == Kappale kuullaan useina eri muunnoksina vuonna 1980 valmistuneessa Mikael Wahlforssin elokuvassa Espanjankävijät, joka kertoo sisällissodan suomalaisista vapaaehtoisista. Elokuvassa sen esittää muun muassa Heikki Valpolan yhtye. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset musiikkikappaleet Luokka:Espanjan sisällissota Luokka:Kansansävelmät
Steve Jobs (täsmennyssivu)

Steve Jobs (1955–2011) oli yhdysvaltalainen vaikutusvaltainen tietotekniikka- alan yrittäjä ja Apple-yhtiön perustaja sekä toimitusjohtaja. Steve Jobs voi tarkoittaa myös: * Steve Jobs, vuonna 2011 julkaistu Walter Isaacsonin kirjoittama elämäkerta * Steve Jobs, vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Danny Boylen ohjaama elokuva * Steve Jobs: The Man in the Machine, vuonna 2015 julkaistu Alex Gibneyn ohjaama dokumenttielokuva ==Katso myös== *Jobs (toinen elämäkertaelokuva Steve Jobsista)
Repulse-luokka

Repulse-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston yhdentoista 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Aluksen kummallakin tykkikannella oli kaksikymmentäkahdeksan tykkiä, alemmalla 32 naulan ja ylemmällä 18 naulan tykkejä. Puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä. == Alukset == Repulse-luokan linjalaivat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Palvelus Kohtalo Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 Tilattu 4. helmikuuta 1800Winfield, Rif s. 75-76 HMS Sceptre John Dudman, Deptford joulukuu 1800 11. joulukuuta 1802 helmikuu 1803 romutettu 1821 HMS Repulse Frances Barnard & Company, Deptford Green syyskuu 1800 22. heinäkuuta 1803 heinäkuu 1803 romutettu 1820 HMS Eagle Thomas Pitcher, Northfleet elokuu 1800 27. helmikuuta 1804 helmikuu 1804 tuhoutunut tulipalossa 1926 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 Tilattu 24. tammikuuta 1805Winfield, Rif s. 78 HMS Magnificent Perry, Wells & Green, Blackwall huhtikuu 1805 30. elokuuta 1806 syyskuu 1806 myyty 1843 HMS Valiant Perry, Wells & Green huhtikuu 1805 24. tammikuuta 1807 maaliskuu 1807 romutettu 1823 HMS Elizabeth Perry, Wells & Green elokuu 1805 23. toukokuuta 1807 kesäkuu 1807 romutettu 1820 HMS Cumberland Thomas Pitcher elokuu 1805 19. elokuuta 1807 lokakuu 1807 myyty 1870 HMS Venerable Thomas Pitcher joulukuu 1805 12. huhtikuuta 1808 toukokuu 1808 romutettu 1838 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 Tilattu 1812-1814Winfield, Rif s. 86 HMS Belleisle Pembroken telakka helmikuu 1816 26. huhtikuuta 1819 romutettu 1872 HMS Talavera Woolwichin telakka heinäkuu 1814 15. lokakuuta 1818 tuhoutunut tulipalossa 1840 HMS Malabar Bombayn telakka huhtikuu 1817 28. joulukuuta 1818 myyty 1905 == Lähteet == * === Viitteet === *
Jouttenjärvi

Jouttenjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Alaskylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Jouttenjärvi on osa Parkanonjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 600 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria. Sen ympäristö on kangasmetsää, joka jää Lapinnevan ja Alaskylän väliin, ja järvi muodostuu Hirsikankaan kainalossa pieneen alavaan kohtaan. Järveen laskee muutama metsä- ja suo-oja, joiden valuma-alueet ovat pienet. Laskuoja on yksi suo-ojista, joka on kaivettu luontaisen puron jatkeeksi ja joka yhtyy valtatien 23 luonna Sortanjokeen. Sortanjoki laskee Parkanonjärveen. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Järven eteläkärjessä sijaitsee maatila, mutta muuten ei järvelle ole rakennettu asuntoja. Järvelle johtaa polku ja kärrytie ja sen ohitse kulkee kylätie. Valtatie 23 ohittaa järven pohjoisesta 350 metrin päästä. Ikaalisten ja Parkanon kuntien välinen rajapyykki sijaitsee 100 metrin päässä länsirannasta. == Historiaa == Vanhoissa pitäjänkartoissa järven nimi saattoi olla "Joutsenjärvi". Sille ei aina ole piirretty laskuojaa. Pitäjien välinen raja kävi silloin kääntymässä järven länsirannan tuntumassa. == Lähteet == Luokka:Parkanonjärven lähialue Luokka:Parkanon järvet
Indalinjoki

Indalinjoki () on Ruotsissa Västernorrlandin läänissä virtaava 360 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Indalinjoen vesistön 426 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun . Joen valuma-alueen pinta-ala on 26 727 neliökilometriä. ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Timrån kunnassa. Vesistöä on muokattu voimakkaasti vesivoiman tuottamiseksi. Sen sivujokia ovat ainakin Kallströmmen, Långan, Hårkan ja Ammerån. Indalinjoessa toimii 24 vesivoimalaitosta, joiden vuosittainen tuotanto on yhteensä 9,6 terawattituntia. == Vesivoima == Indalsälvenin pääuomassa on 25 vesivoimalaitosta: Bergeforsen, Järkvissle, Hölleforsen, Stadsforsen, Svarthålsforsen, Hammarforsen, Gammelänge, Krångede (250 MW), Stugun, Näverede, Midskog, Granboforsen, Kattstrupeforsen, Hissmofors V/VI, Mörsil, Järpströmmen, Anjan, Juveln, Torrön, Sällsjö, Slagsån, Duved, Handöl nedre, Handöl övre ja Sillre. Voimaloiden yhteisteho on 1 832 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 9 022 gigawattituntia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin joet *
Colin White

Colin White -nimisiä henkilöitä ovat: * Colin White (1951–2008), brittiläinen merihistorioitsija * Colin White (s. 1956), brittiläinen kilpa-autoilija * Colin White (s. 1977), kanadalainen jääkiekkoilija * Colin White (s. 1997), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Camillo Pilotto

Camillo Pilotto (6. helmikuuta 1888 Rooma – 27. toukokuuta 1963 Rooma) oli italialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Näyttelijäperheeseen syntyneen Pilotton teatteriura alkoi jo nuorena. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1916. Isokokoisesta ja karkeapiirteisestä Pilottosta tuli 1930-luvulla yksi italialaisen elokuvan parhaista luonnenäyttelijöistä, joka esitti yleensä rehellisia ja rohkeita henkilöhahmoja. Toisen maailmansodan jälkeen Pilotto jatkoi teatteriuraansa, mutta esiintyi myös useissa viihde-elokuvissa. Hän työskenteli myös radiossa ja televisiossa. ==Elokuvia== * Tempo massimo, 1934 * Scipio Africanus, Afrikan valloittaja, 1937 * Abuna Messias, 1939 * La peccatrice, 1940 * I pirati della Malesia, 1941 * L’avventuriera del piano di sopra, 1941 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Camillo Pilotto Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet