EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Korusimput

Korusimput (Sebastidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista, Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä. Toisinaan korusimppujen katsotaan muodostavan alaheimon Sebastinae skorpionisimppujen (Scorpaenidae) heimossa. ==Alaheimot ja suvut== Korusimppuihin kuuluu kaksi alaheimoa, seitsemän sukua ja 134 lajia.http://www.fishbase.org/Summary/FamilySummary.php?ID=573 Sukujen määrästä ei tosin ole kalatieteilijöiden keskuudessa yksimielisyyttä. * Sebastolobinae ** Adelosebastes ** Sebastolobus ** Trachyscorpia * Sebastinae ** Helicolenus ** Hozukius ** Sebastes ** Sebastiscus ==Anatomia== Ruumiinrakenteeltaan korusimput ovat litteähköjä kaloja. Päässä on usein piikkejä ja selkäevän, vatsaevien ja peräevien ruodot ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Väritykseltään korusimppulajit ovat vaihtelevia. Osa lajeista on harmaita tai ruskeita, osa on hyvinkin värikkäitä ja kirjavia. Heimon kaloilla on sisäinen hedelmöitys ja Sebastes-suvun lajit synnyttävät eläviä poikasia. ==Lähteet== *
Lentokonetila

Lentokonetila on rap-artisti Kuben ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistava pitkäsoitto, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2013 Monsp Recordsin kautta. Albumin kappaleista "Kenkäboxi" ja "Lentokonetila" julkaistiin musiikkivideot toukokuussa 2013. Kolmas musiikkivideo julkaistiin tammikuussa 2014 kappaleesta "Ei tanssi ei laula". Albumin tuotannosta vastaa Kube itse, lukuun ottamatta Pelanin tuottamaa kappaletta "Kopioi". Lentokonetila nousi Suomen virallisen albumilistan 39. sijalle. == Kappaleet == # # (mukana Julma-Henri, Mies Nimeltä Hevonen & Jontti) # (mukana Dada) # (mukana Mäkki) # (mukana Kesken & RPK) # # (mukana Mäkki) # (mukana Lommo & Mindman) # (mukana Puppa J) # (mukana OG Ikonen, Särre, DJ Kridlokk, Chebaleba, Eevil Stöö & Dada) # == Arvostelut == * Nuorgam: 73/100Nuorgam * Redrum-187: Redrum-187 == Lähteet == Luokka:Kuben albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Elio Augusto Di Carlo

Elio Augusto Di Carlo (2. syyskuuta 1918 Amatrice, Italia – 27. heinäkuuta 1998 Cantalupo in Sabina) oli italialainen lintutieteilijä. Hän oli koulutukseltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori. Lääkärin ammattia hän harjoitti kolmekymmentäviisi vuotta Rietin seudulla. Lintutieteilijänä Di Carlo oli Milanon luonnonhistoriallisen museon johtajan Edgardo Moltonin oppilas. Hän toimi myös Italian Ornitologisen seuran S.O.I:n varapuheenjohtajana alkaen sen perustamisesta 1975. Luokka:Italialaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Paavo Airola

Paavo Olavi Airola (1918–1983) oli amerikansuomalainen ravitsemusasiantuntija, luontaislääkinnän ja luomuruoan intoilija sekä kirjailija. Airola syntyi Baltimoressa suomalaissiirtolaisten perheessä. Perhe päätti kuitenkin lähteä Neuvostoliittoon rakentamaan kommunismia ja asettui Petroskoihin Paavon ollessa vasta 3-vuotias. Vuonna 1938 hänet pidätettiin puhdistuksien aikana, mutta vankileiristä hän onnistui kuitenkin karkaamaan rajan yli Suomeen, mistä hän pakeni toisen maailmansodan jälkeen Ruotsiin, ja sieltä jälleen Kanadan kautta Yhdysvaltoihin. Airola on kirjoittanut toista kymmentä kirjaa, niistä kahdesta tuli kansainvälisiä menestysteoksia: How to get well (Voi hyvin) ja Are you confused? (Oletko ymmällä?). Kirjoissaan Airola suositteli pääosin terveellistä ravitsemusta ja luomuruokaa. Hänen mielestään se on terveydeksi ja monien tautien, kuten niveltulehduksen ja syövän, vasta-aine. Virallisissa lääketieteen piireissä kasvoi kuitenkin epäily Airolaa kohtaan. Esimerkiksi oli havaittu, että monesta tittelistä huolimatta Airolan todellinen koulutus oli outo ja tuntematon. Useita erehdyksiä ja virheitä on kulkenut hänellä kirjasta kirjaan ja monia lääketieteen periaatteita oli sivuutettu. Forester, J. Darlene. "The Legacy of Paavo Airola" Airola menehtyi 64-vuotiaana sydänkohtaukseen. == Teokset == Suomenkielisiä käännöksiä: *Terveyden salaisuuksia Europasta (Health secrets from Europe), 1978. *Oletko ymmällä? (Are you confused?), 1981. *Valkosipulin ihme (The miracle of garlic), 1981 *Joka naisen kirja: kokonaisvaltaisen hoitosuunnan käsikirja, 1982. *Alhainen verensokeri, hypoglykemia: parempi hoitomenetelmä, 1983. *Voi hyvin: luonnonlääketieteen käsikirja (How to get well), 1988. == Lähteet == *Entinen petroskoilainen opetti maailmalle luomuruokaa 1970-luvulla. Karjalan Sanomat, 22.06.2011 === Viitteet === Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Lasse Miettinen

thumb|Lasse Miettinen Lasse Miettinen (s. 1976 Turku) on suomalainen poliitikko. Hän toimi vihreiden puoluesihteerinä toukokuusta 2013 kesäkuuhun 2019, kolme kaksivuotiskautta. Aiemmin Miettinen oli työskennellyt vihreän ministeriryhmän ja ympäristöministerin erityisavustajana sekä vihreiden järjestöpäällikkönä. Hän on ollut myös Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja. Miettinen on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. Hänen ollessa perhevapaalla syyskuusta 2017 helmikuuhun 2018 häntä sijaisti puoluesihteerinä silloinen puoluevaltuuskunnan puheenjohtaja Kaisa Hernberg. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lasse Miettisen puoluesihteerikampanjasivut * Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vihreän liiton puoluesihteerit Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dina Garipova

Dina Garipova (, s. 25. maaliskuuta 1991 Zelenodolsk, Tatarstan) on venäläinen laulaja, joka edusti Venäjää vuoden 2013 euroviisuissa. Hän sijoittui viidenneksi kappaleella ”What If”. Venäjällä ei järjestetty karsintoja vaan Garipova valittiin suoraan edustamaan Venäjää. Garipova alkoi käydä laulutunneilla kuusivuotiaana. Hän on opiskellut journalismia Kazanin federaatioyliopistossa. Vuonna 2012 Garipova voitti Venäjän The Voice -kilpailun. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset poplaulajat Luokka:Venäjän euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaukolanharju auringonlaskun aikaan

Kaukolanharju auringonlaskun aikaan (myös Näköala Kaukolanharjulta) on Albert Edelfeltin maalaus (116,5 × 83 cm) vuodelta 1890. Se on maalattu Tammelassa Hämeessä taiteilijan puolison Ellan de la Chapellen omistuksessa olleen Tammelan Saaren kartanon mailla. Työ kuuluu Suomen taiteen kultakauden keskeisin teoksiin. Näkymä on Tammelan Kaukolanharjulta luoteeseen Pyhäjärven ja Kuivajärven väliselle salmelle. Teos kuuluu Ateneumin kokoelmiin.Klemelä & Mahlanen 2009: 22–23. Kaukolanharju auringonlaskun aikaan -maalausta pidetään yhtenä Edelfeltin merkittävimmistä maisemamaalauksista. Tämä keltavoittoinen työ herätti heti valmistuttuaan myönteistä huomiota ensimmäisessä näyttelyssään Pariisissa silloisten ranskalaisten sanomalehtien mukaan. Se myytiin ilmeisesti heti. Maalauksen toi julkisuuteen vuonna 1976 saksalainen taidekauppias, ja sen osti Ateneumin taidemuseo, jonka kokoelmiin se nykyisin kuuluu. Kaukolanharju auringonlaskun aikaan -maalauksessa Edelfelt panosti viipyvän, mutta pian häviävän hetken tavoittamiseen, kun auringonlasku on kultaisimmillaan ennen sen painumista horisontin taakse. Hän nosti työssä horisontin suhteellisen korkealle, tihensi etualan ilmaisevuutta ja käytti siinä japonistisen maalauskankaan mittasuhdetta. Kaikki nämä asiat olivat uutta tuohon aikaan kuvattaessa suomalaista järvimaisemaa. Edelfelt maalasi maalauksen Tammelassa vuonna 1889 ja viimeisteli sen Pariisissa loppuvuodesta tai alkuvuodesta seuraavana vuonna.Vuonna 1926 Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys rakensi Kaukolanharjun näkötornin Saaren kartanon maille paikalle, jolla Edelfelt maalasi teoksensa. Vuonna 1953 tornin läheisyyteen pystytettiin Edelfeltin muistokivi.Klemelä & Mahlanen 2009: 24–25. Samalla alueella on myös vuonna 1934 Saaren kartanon maille perustettu Saaren kansanpuisto.Klemelä & Mahlanen 2009: 26–27. Edelfelt maalasi Kaukolanharjua samoilla sävyillä myös Pietarin Eremitaasin hallussa olevaan Näköala Kaukolan harjulta -vesiväri- ja guassityöhön. Myös Ateneumin taidemuseolla on häneltä vesivärityö Näköala Kaukolan harjulta. Edelfeltin Tammelassa maalattuihin töihin kuuluu lisäksi vuonna 1889 Tammelan Portaan kylässä maalattu Turun taidemuseon hallussa oleva öljyvärityö Veräjällä.Klemelä & Mahlanen 2009: 146–147. == Lähteet == * === Viitteet === ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kaukolanharju auringonlaskun aikaan. *Suomen taidehistorian merkkiteos syntyi luomisen vaikeudesta, Yle.fi 4.7.2015 Luokka:Maisemamaalaukset luokka:Albert Edelfeltin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Tammela
Tanssi (Matisse)

Tanssi eli La Danse on Henri Matissen maalaus, josta on kaksi versiota, vuodelta 1909 ja 1910. Tanssivien hahmojen sommittelu muistuttaa Blaken Oberonia, Titaniaa, Puckia ja haltijoiden tanssia kuvaavaa akvarellia vuodelta 1786. Matisse maalasi Tanssin ensimmäisen version luonnokseksi maaliskuussa 1909.John Elderfield. Henri Matisse: A Retrospective. The Museum of Modern Art, New York, 1992. Sivu 181. Maalaus oli sommittelullinen tutkielma, sen värit ovat haaleampia ja yksityiskohtia on vähemmän kuin maalauksen varsinaisessa versiossa.Dance (I) Koko on kuitenkin suunnilleen sama. Nelson A. Rockefeller lahjoitti teoksen Museum of Modern Artille. Tanssi oli Matissen jo pitkään tunteman venäläisen liikemiehen ja keräilijän Sergei Štšukinin tilaus. Tanssin ohella tilaukseen sisältyi toinen, musiikkia kuvaava maalaus. Lokakuun vallankumoukseen asti molemmat maalaukset oli ripustettu tilaajan Moskovan asunnon portaikkoon.Eremitaasi Tanssi kuvaa viittä voimakkaan punaisella maalattua tanssivaa figuuria, joiden taustana on pelkistetty vihreä maisema ja syvän sininen taivas. Matissen kiinnostus primitiivisen taiteeseen näkyy maalauksessa, samoin fauvistinen väripaletti. Intensiiviset lämpimät värit rinnastuvat kylmiin sinisiin ja vihreisiin sävyihin, Alastomien tanssijoiden rytminen asettelu tuovat esiin vapautuneisuuden ja nautinnonhalun tuntemuksia. Maalaus yhdistetään usein Igor Stravinskyn Kevätuhrin nuorten tyttöjen tanssiin. Tanssia pidetään ratkaisevana teoksena Matissen uran ja modernin maalaustaiteen kehityksessä.Russell T. Clement. Four French Symbolists. Greenwood Press, 1996. Sivu 114. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Dance (I), MoMA *The dance, Eremitaasi *Eremitaasi Amsterdamin sivu Tanssista (teos oli lainassa Pietarista) *Matisse's Dance (I) *BBC:n sivu Tanssista Luokka:Modernismin taide Luokka:Ranskalaiset maalaukset
Andreas Bergwall

Andreas Bergwall (s. 10. huhtikuuta 1974) on ruotsalainen jääpallomaalivahti. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Västerås SK:ta. Urallaan hän oli Ruotsin maajoukkueen jääpallomaalivahti 17 vuoden ajan ja saavutti kuusi jääpallon maailmanmestaruutta. Hänet nimettiin vuonna 2010 Ruotsin vuoden jääpalloilijaksi. Andreas Bergwallin junioriaikojen seura oli Lesjöfors IF, josta hän siirtyi Elitserienissä pelaavaan IFK Kungälviin vuonna 1996. Kahden Kungälv-kauden jälkeen hän siirtyi Västerås SK:n maalivahdiksi. Västerås- kausinaan hän saavutti kaksi Ruotsin jääpallomestaruutta. Kuuden menestyksellisen Västerås-kauden jälkeen hän siirtyi yhdeksi kaudeksi Vetlanda BK Vetlandaan. Sieltä hän siirtyi edelleen tukholmalaiseen Bajeniin eli Hammarby IF:ään. Kuten useat aikansa ruotsalaiset huippujääpalloilijat, siirtyi Andreas Bergwall Venäjän pääsarjaan syksyllä 2007 seuranaan Raketa Kazan, jossa hän pelasi kaikkiaan kolme kautta. Tänä aikana Raketa Kazan – myöhemmin tunnettu Dynamo Kazanina – saavutti syksyllä 2009 Venäjän cup- mestaruuden. Kolmen Venäjän liigakauden jälkeen Bergwall palasi Ruotsiin ja siirtyi hieman yllättäen Västeråsin kakkosjääpalloseurana pidettyyn Tillbergaan, jossa hän pelasi vain kauden. Kauden 2011–2012 hän pelasi vielä Venäjällä Dynamo Kazanin joukkueessa. Ruotsiin palattuaan kauden 2012–2013 Bergwall pelasi Hammarby IF:ssä, jossa hän saavutti kolmannen Ruotsin mestaruutensa. Syksyllä 2013 Bergwall palasi kotiseudulleen Västeråsiin Västerås SK:n riveihin. , Bergwall aloitti maajoukkueessa tammikuussa 1996 22-vuotiaana ja on sen jälkeen ollut Ruotsin maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän on pelannut 15 MM-kisat ja saavuttanut niissä kuusi maailmanmestaruutta (1997, 2003, 2005, 2009, 2010, 2012). Kuudes maailmanmestaruus tarkoitti sitä, että hän ohitti Per Fosshaugin maailmanmestaruuksissa. Hänellä ja Fosshaugilla oli aiemmin niitä viisi. Andreas Bergwall on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaudella 2010. Lisäksi hän kuuluu Ruotsin jääpallon Hall of Fameen eli Stora Grabbareihin numerolla 216. Andreas Bergwallin vanhempi veli Marcus on ollut myös maajoukkuetason jääpalloilija. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * MM- kultaa: 1997, 2003, 2005, 2009, 2010, 2012, 2017 * MM-hopeaa: 2001, 2004, 2006, 2007, 2008, 2013, 2014 ja 2015 * MM-pronssia: 1999, 2011 ja 2016 Seurajoukkueissa * Ruotsin mestaruus: 1999, 2001, 2013, 2015 * Jääpallon maailmancup: 2014 * Jääpallon Champions Cup: 2009 Henkilökohtaisesti * Vuoden jääpalloilija: 2010 * Jääpallon Stora Grabbar #216 == Lähteet == *International Bandy Database === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ion Brătianu

Ion Constantin Brătianu (2. kesäkuuta 1821 Piteşti – 16. toukokuuta 1891 Florica) oli romanialainen valtiomies, joka toimi Romanian pääministerinä vuosina 1876–1888 ja jota pidetään yhtenä modernin Romanian valtion isistä.Ion Brătianu Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.5.2013. Hän perusti vuonna 1875 Romanian Kansallisliberaalin puolueen (PNL). Valakiasta kotoisin ollut Brătianu opiskeli 1840-luvulla Pariisissa ja sai vaikutteita Ranskassa vaikuttaneista radikaaleista aatteista.Nordisk familjebok (1905), s. 33 Runeberg.org. Viitattu 6.9.2015. Hän osallistui vuoden 1848 epäonnistuneeseen vallankumousyritykseen, minkä jälkeen hän asetui maanpakoon Pariisiin. Brătianu pääsi palaamaan kotimaahansa vuonna 1857. Hän kannatti Valakian ja Moldavian ruhtinaskuntien yhdistämistä Romanian valtioksi, mikä toteuikin Alexandru Ioan Cuzan johdolla. Brătianu oli lyhyn aikaa ministerinä Cuzan hallituksessa vuonna 1860. Sen jälkeen hän perusti yhdessä veljensä Dumitru Brătianun kanssa Romanian kansallisliberaalin puolueen. Brătianu osallistui vuonna 1866 Cuzan syrjäyttämiseen sekä Hohenzollern-Sigmaringen-sukuisen Kaarle I:n valitsemiseen Romanian ruhtinaaksi. Brătianu nimitettiin valtiovarainministeriksi ja hän osallistui Romanian vuoden 1866 perustuslain muotoiluun. Hän kuitenkin menetti hallitsijan suosion kun hänet yhdistettiin vuonna 1870 tapahtuneeseen epäonnistuneeseen tasavaltalaiseen vallankaappausyritykseen. Päästyään takaisin suosioon Brătianu toimi lähes yhtäjaksoisesti Romanian pääministerinä vuodesta 1876 vuoteen 1888, lukuun ottamatta lyhyttä katkosta vuonna 1881, jolloin pääministerinä oli hänen veljensä Dumitru. Hänen johdollaan Romania sai itsenäisyytensä vahvistettua Venäjän–Turkin sodan (1877–1878) ja Berliinin kongressin (1878) myötä. Brătianun hallitus toteutti perustuslain uudistuksen ja maareformin sekä edisti teollistumista ja talouden modernisointia. Romania julistautui vuonna 1881 kuningaskunnaksi ja solmi 1883 liiton Saksan ja Itävalta-Unkarin kanssa. Brătianu johti maata varsin itsevaltaisesti. Erimielisyydet kuningas Kaarle I:n kanssa pakottivat hänet lopulta eroamaan vuonna 1888. Parlamentti nosti vuonna 1889 syytteen Brătianua ja hänen hallitustaan vastaan, mutta syytteet hylättiin seuraavana vuonna. Brătianu johti Kansallisliberaalia puoluetta kuolemaansa asti. Ion Brătianun poikia olivat Ionel, Vintilă ja Dinu Brătianu, joista kaikki toimivat Kansallisliberaalin puolueen puheenjohtajina ja kaksi ensimmäistä myös Romanian pääministereinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanian pääministerit Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Veräjällä

Veräjällä on Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1889. Se on maalattu Tammelan Portaassa Hämeessä taiteilijan osuttua Portaan hämäläiskylään etsiessään maalausten aiheita vaelluksillaan Tammelan Saaren kartanosta käsin, joka oli taiteilijan puolison Ellen de la Chapellen kotipaikka. Maalauksessa nähdään mäen rinteessä rivi aittoja, veräjä ja mekkopukuinen ukko viikatteineen ja tuohikontteineen. Maalausta on pidetty ensimmäisenä impressionistisen ulkoilmamaalauksen kokeiluna Suomessa ja se oli esillä Pariisin näyttelyssä 1890 yhdessä niin ikään Tammelassa maalatun teoksen Kaukolanharju auringonlaskun aikaan (1889–1890) kanssa. Maalaus kuuluu Turun Taidemuseon kokoelmiin. Ateneumin kokoelmissa on Edelfeltin tekemä ajoittamaton teoksen osaluonnos, tussilla ja lyijykynällä toteutettu Hämäläinen heinämies. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Albert Edelfeltin maalaukset Luokka:Tammela
Asovanmeren taistelu

Asovanmeren taistelu oli Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu toisen maailmansodan itärintamalla, Asovanmeren rannikolla Krimin niemimaan lähistöllä. Taistelussa kohtasivat Saksan 17., 11. armeija ja 1. panssariryhmä sekä Neuvostoliiton 9. ja 18. armeija. Taistelun aikana saksalaiset piirittivät puna-armeijan joukot saaden yli 106 000 sotavankia. Taistelun jälkeen saksalaiset jatkoivat hyökkäystä kohti Sevastopolia, joka antautui vasta 7. heinäkuuta 1942. Luokka:Operaatio Barbarossa Luokka:Romanian taistelut Luokka:Krim toisessa maailmansodassa Taistelu 1941
Dinu Brătianu

Constantin I. C. Brătianu (tunnettu myös nimellä Dinu Brătianu; 13. tammikuuta 1866 Florica – 1950 Sighet) oli romanialainen poliitikko, joka toimi Kansallisliberaalin puolueen johtajana.Constantin Brătianu Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.5.2013. Dinu Brătianu oli Romanialaisen valtiomiehen Ion Brătianun poika. Hänet valittiin maan parlamenttiin vuonna 1895 ja hän oli valtiovarainministerinä 1933–1934. Hänestä tuli Kansallisliberaalin puolueen puheenjohtaja sen jälkeen kun pääministeri Ion Duca murhattiin joulukuussa 1933. Seuraavina vuosina Brătianu oli oppositiossa kuningas Kaarle II:n vallankäyttöä ja Gheorghe Tătărescun hallitusta vastaan. Toisen maailmansodan aikana Brătianu aluksi tuki Ion Antonescun sotapolitiikkaa, mutta kääntyi sodan edetessä vastustamaan sitä. Brătianu oli mukana suunnittelemassa 23. elokuuta 1944 toteutettua vallankaapausta, jolla Antonescu syrjäytettiin. Hän toimi salkuttomana ministerinä kahdessa sitä seuranneessa hallituksessa ja oli yksi kommunistien valtaannousua vastustaneiden voimien johtohahmoista. Hän halusi myös hakea länsiliittoutuneilta tukea Romanialle Neuvostoliittoa vastaan, minkä seurauksena kommunistit alkoivat suhtautua häneen vihamielisesti. Brătianu kieltäytyi osallistumasta maaliskuussa 1945 nimitettyyn Petru Grozan vasemmistosävyiseen hallitukseen. Kommunistien täydellisen valtaannousuun jälkeen hänet vangittiin. Brătianu kuoli Sighetin vankilassa vuonna 1950. Dinu Brătianun veljiä olivat Romanian pääministerit Ionel ja Vintilă Brătianu. ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Bečej

Bečej (, ) on Pohjois-Serbiassa Vojvodinan autonomisen alueen kaupunki. Kaupungissa oli 23 895 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bečejin kaupungin kotisivut , Luokka:Serbian kaupungit Luokka:Vojvodina
Mpx

Mpx tai MPX voi tarkoittaa seuraavia: * megapikseli * Aeromexpress, meksikolainen lentoyhtiö, ICAO-tunnus MPX * Multi-Pointer X, X.Org-laajennos * Intel MPX, käskykantalaajennos * SIG MPX, konepistooli
MTS

MTS voi tarkoittaa seuraavia: * Mobile TeleSystems, matkapuhelinoperaattori * Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunta, Suomen Puolustusministeriön elin * MTS Centre, jäähalli Winnipegissä * mainitun teoksen sivulla, mts. == Lähteet ==
Porsaanreikä

Porsaanreikä on lain tai muun säädöksen aukko, jota käytetään erilaisten etujen hankkimiseen, esimerkiksi veronkiertoon.porsaanreikä Kielitoimiston sanakirja. Sana tulee sikojen aitauksiin tehdyistä aukoista, joita tehtiin, jotta pienet porsaat pääsivät vapaammin juoksentelemaan; kielteisen merkityksen sana saa, kun uteliaat pikku porsaat keksivät kulkutien sieltäkin, mistä ei pitäisi.Suni, Helena; Mikä on porsaanreikä?; Kielikello : kielenhuollon tiedotuslehti 2005:2, s. 40; Helsinki; Kotimaisten kielten tutkimuskeskus; ISSN 0355-2675. ==Katso myös== *Oikeusaukko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Poliisi: Rikoslaissa porsaanreikä - näin ryöstö muuttuu varkaudeksi * Verotuksen porsaanreikä tukittava Luokka:Suomenkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Metaforat
Vladimir Romanovski

Vladimir Vаtslаvovitš Romаnovski (, 21. kesäkuuta 1957 Slonim, Valko-Venäjän SNT – 13. toukokuuta 2013) oli Neuvostoliittoa edustanut ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Romanovski voitti parinsa Serhij Nahornyn kanssa Montréalin kesäolympialaisissa 1976 kajakkikaksikon 1 000 metrillä kultaa ja kajakkikaksikon 500 metrillä hopeaa. Lisäksi Romanovski saavutti kaksi maailmanmestaruutta ja MM-pronssin.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ro/vladimir-romanovsky-1.html Romanovski kuoli 55-vuotiaana 13. toukokuuta 2013.http://belapan.com/archive/2013/05/13/623758/ == Lähteet == * Vladimir Romanovsky Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset melojat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Torey Krug

Torey Krug (s. 12. huhtikuuta 1991 Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Hänen vahvuuksiaan ovat hyvä kiekollinen peli.Bio - TSN Lokakuussa 2020 Krug teki vapaana agenttina St. Louis Bluesin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 45,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.tsn.ca/st-louis-blues-sign-defenceman-torey-krug- to-7-year-45-5-million-deal-1.1537082 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:St. Louis Bluesin pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aléxandros Papágos

Aléxandros Papágos (; 9. joulukuuta 1883 Ateena – 4. lokakuuta 1955 AteenaAlexandros Papagos Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.5.2013.) oli kreikkalainen sotilas, joka johti Kreikan armeijaa toisessa maailmansodassa 1940–1941 sekä hallituksen joukkoja Kreikan sisällissodan loppuvaiheessa 1949. Myöhemmin hän siirtyi politiikkaan ja toimi Kreikan pääministerinä vuosina 1952–1955. Papágos aloitti palveluksensa Kreikan armeijassa vuonna 1906 ja osallistui Balkanin sotiin vuosina 1912–1913 sekä Kreikan Turkin-sotaretkeen 1919–1922. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1927 ja hänestä tuli vuonna 1935 sotaministeri ja 1936 yleisesikunnan päällikkö. Italian hyökätessä Kreikkaan lokakuussa 1940 Papágoksesta tehtiin ylipäällikkö ja hän johti menestyksekästä puolustustaistelua, jonka tuloksena Italian joukot pakotettiin perääntymään Albanian puolelle. Kreikan puolustus kuitenkin murtui nopeasti Saksan hyökättyä huhtikuussa 1941 ja antautumisen jälkeen Papágos jäi saksalaisten vangiksi. Liittoutuneet vapauttivat hänet saksalaisten vankileiriltä vasta aivan toisen maailmansodan viimeisinä päivinä. Papágos palasi maailmansodan jälkeen Kreikan armeijaan ja johti sotilasoperaatioita sissisotaa käyneitä kommunisteja vastaan. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi vuonna 1949. Papágos erosi ylipäällikön tehtävistä toukokuussa 1951 ja perusti Kreikkalainen kansankokous (Ellinikós Synagermós) -nimisen puolueen, josta tuli nopeasti Kreikan suurin puolue. Papágos nautti suurta henkilökohtaista kansansuosiota ja marraskuun 1952 parlamenttivaaleissa saavutetun ratkaisevan voiton jälkeen kohosi pääministeriksi. Hän kuoli virassa ollessaan kolme vuotta myöhemmin. Aléxandros Papágoksen isä oli kenraalimajuri Leonídas Papágos. Papágoksen mukaan on nimetty Ateenan esikaupunki Papágou. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan pääministerit Luokka:Kreikkalaiset kenraalit Luokka:Marsalkat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Pif ja Herkules

Pif ja Herkules () on ranskalaisen José Cabrero Arnalin vuonna 1948 luoma sarjakuva. Sen hahmot ovat Pif-koira ja Herkules-kissa. Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran Ranskan kommunistisen puolueen päivälehdessä L’Humanité maaliskuussa 1948. Aluksi Pif () esiintyi sarjassa yksinään, kunnes Herkules tuli mukaan vuonna 1950. Vuosina 1969–1993 sekä 2004–2008 sarjakuvaa julkaistiin Pif Gadget -nimisenä lehtenä. Hahmot esiintyivät myös vuonna 1989 tehdyssä animaatiosarjassa. Suomessa sarjakuvaa julkaistiin Raketti-lehdessä 1960-luvulta lähtien. Vaikka Pif ja Herkules ilmestyi vasemmistolaisissa lehdissä Suomen ja Ranskan lisäksi muun muassa Britanniassa, ei se ollut poliittinen sarjakuva. Raketti-lehden jälkeen sarjaa julkaistiin myös Jippo- lehdessä. == Lähteet == *Pif-Collection Luokka:Ranskalainen sarjakuva
Fərid Məmmədov

Fərid Məmmədov (s. 30. elokuuta 1991 Baku, Azerbaidžan) on azerbaidžanilainen laulaja. Məmmədov edusti Azerbaidžania vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Hold Me”. Hän selviytyi ensimmäisestä semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta Tanskan jälkeen koko kilpailun toiselle sijalle. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helga Arendt

Helga Arendt (24. huhtikuuta 1964 Köln – 11. maaliskuuta 2013) oli Länsi- Saksaa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrin juoksussa. Arendt voitti 400 metrillä sisäratojen maailmanmestaruuden Budapestissa 1989 ja sisäratojen EM-hopeaa Budapestissa 1988. Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän oli 400 metrillä seitsemäs ja 4×400 metrin viestissä Länsi-Saksan joukkueessa neljäs. Vuonna 1990 ilmestynyt lehtiartikkeli paljasti Arendtin ja muutaman muun huippunaispikajuoksijan edustaman Eintracht Hamm -urheiluseuran järjestelmällisen dopinginkäytön, minkä jälkeen naiset Arendt mukaan lukien lopettivat aktiiviuransa.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ar/helga- arendt-1.html Arendt kuoli 11. maaliskuuta 2013, 48-vuotiaana, rinnassa olleen kasvaimen seurauksena.http://www.dr-eick.de/anwaelte/hamm/helga-arendt/ http://www.dosb.de/de/leistungssport/spitzensport- news/detail/news/400m_laeuferin_helga_arendt_verstorben/ == Lähteet == * Helga Arendt Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Saksalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Leonhard

Pyhä Leonhard (k. 559) oli frankkeihin kuulunut munkki Limousinin alueelta. Hänen pyhimyselämäkertansa on kirjoitettu 1100-luvulla, ja katolisen ensyklopedian mukaan sillä ei ole historiallista arvoa. Pyhä Leonhard esitetään yleensä ketjut kädessään. Hänen muistopäivänsä on kuudes marraskuuta. == Lähteet == Luokka:550-luvulla kuolleet Luokka:Ranskalaiset pyhimykset
Paimen-Sanomat

Paimen~Sanomat oli Oulun ortodoksisen hiippakunnan seurakuntien eli Kajaanin, Lapin, Oulun ja Vaasan ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaetaan ilmaiseksi kaikille noiden seurakuntien jäsenille. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa sekä painettuna että verkkoversiona. Lehti keskittyy tiedottamaan seurakuntien jumalanpalveluselämästä ja toiminnasta. Siinä julkaistaan kirkkovuoteen ja ortodoksisuuteen liittyviä opetustekstejä, seurakuntien uutisia ja valokuvia sekä kolumneja. Paimen~Sanomien päätoimittajana toimii teologian tohtori Ari Koponen. ==Aiheesta muualla== * Paimen~Sanomien lehtien nettiarkisto vuoteen 2015 saakka * Paimen-Sanomien nettiarkisto vuodesta 2016 alkaen Luokka:Ortodoksiset lehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Alli Heinämaa

Alli Elisabeth Heinämaa (1. huhtikuuta 1891 Salo – 2. maaliskuuta 1976 Heinola)Kuolinilmoitus, Harjoituskoulun opettaja Alli Elisabeth Heinämaa, Uusi Suomi, 1976, No 65, sivu 5, julkaistu 7.3.1976 oli Heinolan seminaarin harjoituskoulun opettaja, Heinolan kylpylän kamreeri ja toimitusjohtaja ja Heinolan museon perustaja. Hän oli Siviä Heinämaan sisar ja kirjailija Anna Heinämaan ja filosofi Sara Heinämaan isotäti. ==Elämä ja ura== Alli Heinämaa pääsi ylioppilaaksi 1911 ja sai opettajan pätevyyden 1913 Heinolan seminaarista. Hän toimi Helsingin alemman kansakoulun opettajana 1912–1913, synnyinkaupunkinsa Salon valmistavan koulun johtajattarena 1914–1917 ja Turun kaupungin ylemmän kansakoulun opettajana 1917–1919. Heinolan seminaarin harjoituskoulun alkeisluokkien opettajaksi Heinämaa tuli 1919 ja toimi virassa aina vuoteen 1951 saakka. Kesäisin hän toimi Heinolan kylpylaitoksen kamreerina 1924 ja toimitusjohtajana 1928–1931. Heinolan kaupunginvaltuutettuna Heinämaa oli vuosina 1929, 1941 sekä vuodesta 1946 eteenpäin. Sotien aikana hän toimi Heinolan kaupungin naisten vapaaehtoisen työpalvelun johtajana 1939–1944. Alli Heinämaa oli mukana Lotta Svärd -järjestön sihteerinä ja puheenjohtajana, Suomen Punaisen Ristin Mikkelin läänin piirihallituksessa ja naistoimikunnassa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton Heinolan osaston ja Heinolan Karjala-Seuran johtokunnissa, Heinolan Eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana sekä Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkkovaltuustossa, kirkkoneuvostossa ja diakoniatoimikunnassa. Eläkevuosinaan Alli Heinämaa omistautui Heinolan kotiseututyöhön, museoesineiden ja paikallishistoriallisten valokuvien keräämiseen ja Heinolan museohankkeen edistämiseen. Monien vaiheiden jälkeen museo avattiin 1963 Siltakadulla kirkon vieressä sijaitsevaan vuonna 1902 rakennettuun pappilaan. Heinola-seura on nimennyt Allinpäivän 31. tammikuuta Heinolan kotiseutupäiväksi kunnioittaakseen Alli Heinämaan työtä kaupungin hyväksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Heinolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Heinolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet Luokka:Heinola
Hannu Pyykkönen (rehtori)

Hannu Pyykkönen (s. 1950) on suomalainen opettaja. Hän toimi mikkeliläisen Päämajakoulun rehtorina vuosina 1990–2010 ja sitä ennen saman koulun opettajana ja vararehtorina. Hannu Pyykkönen on toiminut myös Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokouksen kirkolliskokousedustajana kaksi kautta vuoteen 2013 saakka. Hän on perustanut vuonna 2005 yhdessä poikansa Petja Pyykkösen kanssa ortodoksisen verkkosivun, Ortodoksi.netin. Häneltä on julkaistu kaksi teosta. Toinen yhdessä Lauri Uotilan ja Teuvo Tiihosen kanssa käsitteli Päämajakoulun satavuotista historiaa ja toinen yhdessä Petja Pyykkösen kanssa ja se käsitteli Mikkelin puretun ortodoksisen sotilaskirkon historiaa. == Teoksia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hannu Pyykkösen verkkosivut * Hannu Pyykkösen esittely Suomen ortodoksisen kirkon sivuilla Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kangasalan Voitto

Kangasalan Voitto (KaVo, viralliselta nimeltään "Voimistelu ja urheiluseura Kangasalan Voitto ry"Voimistelu ja urheiluseura Kangasalan Voitto ry, YTJ) on kangasalalainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1929. Seurassa harrastetaan mm. jalkapalloa, jääkiekkoa, frisbeegolfia ja kaukalopalloa. Kaukalopallossa seura pelasi välillä Suomen korkeimmalla sarjatasolla Kaukalopalloliigassa. Aikaisemmin seura on menestynyt mm. pikaluistelussa. Olavi Köppä osallistui Innsbruckin olympialaisissa 1976 1 500, 5 000 ja 10 000 metrin matkoille. Parhaiten hän menestyi 10 000 metrillä, jossa hän oli yhdeksäs.Köpän profiili sports-reference.com-sivustolla ] == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FC KaVo *Joensuu, Jorma (toim.): 25 vuotta työläisurheilua Kangasalla – Kangasalan Voitto 1929–1954. 1954. *Leino, Eino ja Joensuu, Jorma (toim.): Voimistelu- ja urheiluseura Kangasalan Voitto ry 40-vuotias. 1969. *50 vuotta työläisurheilua Kangasalla: Kangasalan Voitto 1929-1979; Kangasalan Voitto, 1979; ISBN 9519496548, 9789519496542; 37 sivua *Papinsaari, Raimo: Voimistelu- ja urheiluseura Kangasalan Voitto ry 60-vuotias 1929–1989. 1989. *Valtonen, Juha: Voimistelu- ja Urheiluseura Kangasalan Voitto ry 1929-1999; Kangasalan Voitto, 1999 Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Kangasalalaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Lyttylä

Lyttylä () on maaseutumainen kylä Porissa. Entiseen Porin maalaiskuntaan aikoinaan kuulunut kylä sijaitsee Pihlavanlahden pohjoisrannalla noin 10 kilometriä kaupungin keskustan luoteispuolella. Asukkaita Lyttylässä on 296 (2013). Lyttylää pidetään yhtenä Porin vanhimmista asutuista alueista, joka on saatettu asuttaa jo esihistoriallisella ajalla. Historiallisena aikana Lyttylässä on toiminut muun muassa laivaveistämö eli varvi sekä puutavaran vientisatama. Vuonna 1614 perustettiin Lyttylän kartano. Koulu aloitti toimintansa kartanon vanhassa päärakennuksessa vuonna 1906 ja kirjasto 1955, mutta molemmat lakkautettiin 1970. Nykyään Lyttylän kartanon päärakennuksessa on toimintaa muun muassa Otsolan kansalaisopistolla sekä paikallisella kiinteistöyhdistyksellä. Kylässä sijaitsee myös Porin Pursiseuran 1900-luvun alussa rakennettu paviljonki, jossa on kesäaikana ravintola. Omaa kirkkoa Lyttylässä ei ole mutta kylässä toimii Porin ev.lut.seurakuntayhtymän ylläpitämä rukoushuone. Lyttylässä sijaitsee myös Pirunpesä-niminen luola, joka on Suomen kolmanneksi pisin tunnettu luola. == Lähteet == *Lyttylän kyläsuunnitelma 2006 ===Viitteet=== Luokka:Porin kylät
Lyttylän kartano

Lyttylän kartano oli Porin Lyttylässä vuosina 1614–1900 sijainnut kartano. Se perustettiin vuonna 1614, kun kuningas Kustaa II Adolf antoi Lyttylän ja Kellahden kylät läänitykseksi ratsumestari Otto Johan Grothusenille. Kartanon muita omistajia olivat muun muassa Eneskjöldin suku, vapaaherra ja Vaasan läänin maaherra Carl Constantin de Carnall sekä kauppaneuvos Fredrik Frans Wallenstråle. Viimeinen omistaja oli tanskalainen liikemies Valdemar Heyman, joka myi kartanon maat torppareilleen vuonna 1900. Lyttylän kartanon tyhjilleen jääneeseen päärakennukseen perustettiin kansakoulu vuonna 1906 ja sen yhteyteen kirjasto vuonna 1955, mutta molemmat lakkautettiin 1970. Nykyään päärakennus on Porin kaupungin omistama ja se on paikallisen kiinteistöyhdistyksen käytössä. Myös Otsolan kansalaisopisto järjestää rakennuksessa kursseja. Päärakennus on rakenteista löytyneen vuosiluvun perusteella valmistunut 1896. Paikalla on aiemmin ollut pienempi rakennus. Päärakennuksen pelastamiseksi alueen asukkaat ovat vuonna 2014 perustaneet Pro Lyttylän Kartano ry:n, joka ostaa rakennuksen kaupungilta ja kunnostaa sen. == Lähteet == *Lyttylän kyläsuunnitelma 2006 *Niilo J. Avellan: Tietoja muutamista entisen Ulvilan pitäjän maatilosta, Satakuntalaisen osakunnan Kotiseutututkimuksia I (s. 172–174) ===Viitteet=== Luokka:Porin kartanot Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Sinulle rakas

. Sinulle rakas on laulaja Merja Rantamäen vuonna 1977 ilmestyneen singlen Veit sydämen B-puolen kappale. Säestävää orkesteria johtaa Pentti Lasanen. Laulun säveltäjä on V. Lozovoj, suomenkieliset sanat on tehnyt Pauli Salonen ja sovitus on Toivo Kärjen. Levy-yhtiö on Oy Finnlevy Ab ja singlen luettelotunnus FS 35. Musiikkikustantaja on Fazer ja kappaleen kesto 2:37. Vinyylisinglejä on valmistettu Suomessa. == Lähteet == * Merja Rantamäki s. Veit sydämen (Finnlevy FS 35) 1977 Luokka:Merja Rantamäen kappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet
Veit sydämen

Veit sydämen on laulaja Merja Rantamäen singlejulkaisu vuodelta 1977. Säestävää orkesteria johtaa Nacke Johansson. Laulun säveltäjäksi on merkitty José Luis Perales, suomenkielisen sanoituksen on tehnyt Juha Vainio ja sovitus on Nacke Johanssonin. Laulun alkuperäinen nimi on ”Porque te vas” ja esittäjä Jeanette (1974) discogs.com. Viitattu 2.9.2020., ja se on Carlos Sauran ohjaamasta elokuvasta Cria cuervos – korppi sylissä. Rantamäen singlen julkaissut levy-yhtiö on Oy Finnlevy Ab ja singlen luettelotunnus on FS 35. Musiikkikustantaja on Fazer ja kappaleen kesto 3:15. Singlen kääntöpuolella on kappale nimeltä ”Sinulle rakas”, jonka säveltäjä on V. Lozovoj, suomenkieliset sanat on tehnyt Pauli Salonen ja sovitus on Toivo Kärjen. Säestävää orkesteria johtaa Pentti Lasanen. Laulun ovat levyttäneet myös Marica (1977), Satu ja Vaahtopäät (1994), Arja Havakka (2002) ja Sinitaivas (2014). fono.fi. Viitattu 3.9.2020. fono.fi. Viitattu 3.9.2020. Laulusta on kaksi muuta suomenkielistä versiota: Tuula Amberlan esittämä ”Korppi” (1992) ja Emma Salokosken ”Miksi sä meet” (2005). yle.fi. Viitattu 2.9.2020. fono.fi. Viitattu 3.9.2020. fono.fi. Viitattu 3.9.2020. == Lähteet == * Merja Rantamäki s. Veit sydämen (Finnlevy FS 35) 1977 === Viitteet === Luokka:Merja Rantamäen kappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Elokuvamusiikki
Nottwil

Nottwil on kunta Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa. Vuoden 2012 lopussa kunnan väkiluku oli 3 443\. Nottwilissä on Euroopan johtava alaraajahalvausten eli paraplegian hoitokeskus (). Valtatie N2 ja Luzern–Olten-rautatie kulkevat Nottwilin kautta. == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *
Frans Äimä

Frans Gustaf Äimä (vuoteen 1897 Emeléus; 27. elokuuta 1875 Kalajoki – 14. toukokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen foneetikko ja kielentutkija. Äimän vanhemmat olivat piirilääkäri Frans Emil Emeléus ja Amanda Karolina Aejmelaeus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1899 ja lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1915, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli Phoenetik und lautlehre des Inarilappischen (1914). Samana vuonna hänestä tuli Helsingin yliopiston suomen ja lapin kielten äänneopin dosentti, joka toimi fonetiikan vt. opettajana vuoteen 1920 saakka. Fonetiikan ylimääräiseksi professoriksi Äimä nimitettiin 1924. Opiskeluaikanaan 1904–1914 Äimä osallistui näkyvästi Pohjalaisen Osakunnan ja Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan toimintaan, muun muassa ensimmäisen valtuuskunnan puheenjohtajana ja jälkimmäisen kuraattorina. Äimä teki 1896–1897 tutkimusmatkan Suomenlahden ulkosaaristoon, josta julkaisi teoksen Äänneopillinen tutkimus Tytärsaaren murteesta (1900) ja yhteensä viisi tutkimusmatkaa 1900–1931 Inarin Lappiin ja Petsamoon, joista hän julkaisi väitöskirjansa ohella useita muita tutkimuksia. Äimän teos Yleisen fonetiikan oppikirja julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1938. Äimän puoliso vuodesta 1918 oli Ester Ingeborg Ervast (1879–1966). == Lähteet == * * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset foneetikot Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Saamelaiskielten tutkijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Sursee

Sursee on vanha, keskiaikainen kaupunki Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa. Sursee on samannimisen hallintoalueen () keskus. Vuoden 2012 lopussa kaupungin väkiluku oli 9 077\. Sursee sijaitsee Sempacherseen pohjoisrannalla. Järven laskujoki Suhre virtaa kaupungin läpi. Moottoritie A2 ja Luzern–Olten-rautatie kulkevat Surseen kautta. == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin kaupungit Luokka:Luzernin kantonin kunnat
Jurassic Park (Sega)

Jurassic Park on BlueSky Softwaren kehittämä ja Segan julkaisema Jurassic Park elokuvaan ja Dinosauruspuisto kirjaan perustuva videopeli, joka julkaistiin vuonna 1993. Pelissä on kaksi vaihtoehtoista pelattavaa hahmoa (Dr. Alan Grant ja Velociraptor). Pelille tehtiin myöhemmin myös "jatko-osa": Jurassic Park: Rampage Edition. ==Pelin juoni== Pelin juoni on riippuvainen siitä, minkä hahmon pelaaja valitsee pelattavakseen: === Dr. Alan Grant === Peli alkaa kun Tyrannosaurus Rex hyökkää vierailijoiden kimppuun kiertoajelun aikana ja heittää auton (jossa Grant on) alas jyrkänteeltä. Pelaajan tulee selvitä viidakon sekä muiden alueiden läpi takaisin vierailukeskukseen ja voittaa siellä pääpomovastus: Alfa Velociraptor, tiputtamalla Tyrannosauruksen luuranko sen niskaan. === Velociraptor === Jos palaaja valitsee Raptorin ohjattavakseen peli alkaa siitä kun raptor lauma rikkoo aitauksensa portit ja livistää yön pimeyteen. Peli on lähes sama kuin pelatessa Grantilla mutta dinosaurusten tappamisen siaan raptorilla tapetaan ihmisiä. Raptorin saapuessa vierailukeskukseen on tehtävänä tällä kertaa pudottaa luuranko Grantin niskaan. ==Pelissä esiintyvät dinosaurukset== * Compsognathus * Velociraptor * Tyrannosaurus Rex * Triceratops * Pteranodon * Brachiosaurus * Dilophosaurus ==Triviaa== * Peli perustuu enemmän alkuperäiseen Michael Crichtonin kirjoittamaan Dinosauruspuisto kirjaan, kuin Jurassic Park elokuvaan * Pelissä esiintyvä Velociraptor on todennäköisesti "Big One" (suom: Suurin niistä), joka Robert Muldoonin mukaan oli tappanut viisi muuta laumaan kuuluvaa Velociraptoria == Aiheesta muualla == * Luokka:Jurassic Park -pelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit
Englannin Valioliigan kausi 2012–2013

Englannin Valioliigan kausi 2012–2013 oli Valioliigan 21. kausi. Mestaruuden voitti Manchester United 11 pisteen erolla Manchester Cityyn. ==Sarjataulukko== {{Liigaväri tietolaatikko | cl = Selviytyi Mestareiden liigan lohkovaiheeseen 2013–2014. | clkarsinta = Selviytyi Mestareiden liigan karsintakierrokselle 2013–2014. | el = Selviytyi Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen 2013–2014. | elkarsinta = Selviytyi Eurooppa-liigan karsintakierrokselle 2013–2014. | putoaja = Putosi Englannin Mestaruussarjaan kaudeksi 2013–2014. }} ==Ottelut== == Suomalaiset pelaajat == *Jussi Jääskeläinen (West Ham United) ==Lähteet== Luokka:Englannin Valioliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2012–2013/2013
Attribuuttikielioppi

Attribuuttikielioppi määrittelee attribuutit formaalin kielen pääte- ja välikesymboleille sekä produktioille ominaiset laskusäännöt, joissa attribuuttien arvoja käytetään. Laskusääntöjä kutsutaan myös semanttisiksi toiminnoiksi. Laskusäännöillä ei saa olla sivuvaikutuksia. Kieliopista voidaan muodostaa abstrakti syntaksipuu ja attribuuttien laskusäännöt ovat puun solmukohdissa. Attribuutit voivat olla joko synteettisiä tai periytyneitä. Synteettiset attribuutit ovat aina attribuuttien laskusääntöjen tuloksista saatuja ja periytyneet ovat vanhemmilta solmukohdilta saatuja. ==Esimerkki== Esimerkin Yhteydetön kielioppi kuvaa kielen, jolla voi kirjoittaa yksinkertaisia matemaattisia lauseita: Kielioppi Expr -> Expr + Term Expr -> Term Term -> Term * Factor Term -> Factor Factor -> "(" Expr ")" Factor -> integer Alla esitettyllä attribuuttikieliopilla pystyy laskemaan lukuarvoja kirjoitetuista lausekkeista. Kielioppi käyttää vain synteettisiä attribuutteja, joten se on S-attribuuttikielioppi. Kielioppi Semanttiset toiminnot Expr1 -> Expr2 \+ Term [ Expr1.value = Expr2.value + Term.value ] Expr -> Term [ Expr.value = Term.value ] Term1 -> Term2 * Factor [ Term1.value = Term2.value * Factor.value ] Term -> Factor [ Term.value = Factor.value ] Factor -> "(" Expr ")" [ Factor.value = Expr.value ] Factor -> integer [ Factor.value = stringToInteger(integer.string) ] ==Lähteet== Luokka:Lauseoppi Luokka:Formaalit kielet
Taru ja Totuus

Taru ja Totuus on Gunnar Finnen veistos Helsingin Esplanadin puistossa. Vuonna 1932 paljastettu teos on omistettu Zachris Topeliuksen muistolle, ja siinä aihe on kuvattu alastomina neitohahmoina. Totuus-neidolla on totuuden liekki kämmenellään ja Taru pitelee sadun kruunupäistä lintua. Taru ja Totuus on valettu pronssista, ja sen jalusta on mustaa graniittia. Neitohahmot ovat noin 1,8 metriä korkeita, ja jalustan korkeus on 1,4 metriä. Jalustassa on reliefi Topeliuksen kasvoista. Tarun ja Totuuden tilaajajärjestönä oli Svenska Litteratursällskapet i Finland. Teoshanke aiheutti suuren kohun. Finnen vertauskuvallinen veistosehdotus oli pettymys niille, jotka olivat toivoneet perinteistä näköisveistosta. Kirjailija Maila Talvio käynnisti kilpailevan veistossuunnitelman ja kansalaiskeräyksen saadakseen Ville Vallgrenin jo 1909 tekemän Topelius satusetänä -veistoksen valetuksi pronssiin ja paljastetuksi ennen Finnen teosta. Hanke onnistuikin, ja Vallgrenin Topelius ja lapset pystytettiin koulupuistikkoon toukokuussa 1932, puoli vuotta ennen Finnen veistosta. ==Lähteet== Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kaartinkaupunki
Stalinismin ja natsismin uhrien eurooppalainen muistopäivä

Stalinismin ja natsismin uhrien eurooppalainen muistopäivä on Euroopan parlamentin vuodesta 2009 tunnustama, vuosittain 23. elokuuta vietettävä muistopäivä totalitarististen hallitusten uhrien muistoksi. Päivämäärä on allekirjoittamispäivä 1939 Molotov–Ribbentrop -sopimuksesta, jota parlamentin puhemies Jerzy Buzek luonnehti vuonna 2010 "ihmiskunnan historian kahden pahimman totalitarismin muodon yhteenliittymäksi". Kannanotto pitää Neuvostoliiton kommunistisen stalinismin ja Saksan/Suur-Saksan kansallissosialismin, natsismin aikaisia joukkokarkotuksia, murhia ja orjuuttamisia sotarikoksina ja rikoksina ihmisyyttä vastaan sekä pyrkii vahvistamaan Euroopassa demokraattisia arvoja ja rauhaa. == Katso myös == * Holokaustin uhrien muistopäivä == Aiheesta muualla == * Stalinismin ja natsismin uhrien eurooppalainen muistopäivä Hyväksytyt tekstit, Euroopan parlamentti Luokka:Kansainväliset vuosipäivät
Moyen Ogooué

Moyen Ogooué on hallinnollinen alue Gabonin länsiosassa. Moyen Ogoouén pinta- ala on 18 535 neliökilometria. Vuonna 2003 alueen väkiluku oli 60 990\. Sen pääkaupunki on Lambaréné.Gabon Citypopulation Moyen Ogooué jakaantuu kahteen pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on départements, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsutaan nimellä préfet ja nämä vielä pienempiin sous-préfet-alueisiin. Alueen nimi tulee Ogoouéjoesta, joka mutkittelee tasankoalueella joka ulottuu Kongon rajalle asti. Ngounié yhtyy Ogoouéjokeen paikassa, joka sijaitsee hiukan ylävirtaan alueen pääkaupunki Lambarénéstä. Suuret 300 tonnia kuljettavat rahtialukset voivat nousta sinne asti. Moyen Ogoouén asukkaat kuuluvat neljään kieliryhmään: myene, fang, okandé ja merie. == Lähteet == Luokka:Gabonin provinssit
Sempachersee

Sempachersee (aiemmin ) on Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee Sveitsin Mittellandissa, jossa korkeuserot ovat suhteellisen pieniä. Sempacherseen laskujoki on Suhre, joka saa alkunsa Oberkirchissa ja laskee Aareen Aaraussa. Isoimmat paikkakunnat järven rannalla ovat Sursee, Neuenkirch, Sempach ja Nottwil. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsin järvet Luokka:Reinin vesistö Luokka:Luzernin kantoni
Giovanni Mocellini

Giovanni Mocellini (7. helmikuuta 1906 Saletto di Montagnana – 27. syyskuuta 1989) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1930 ja nimitettiin Comacchion hiippakunnan johtoon 26. elokuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Bartolomeo Bortignon, jota avustivat Natale Mosconi ja Guido Maria Mazzocco.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Giovanni Mocellini 1\. tammikuuta 1969 Mocellini sai nimityksen Adrian piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 12. maaliskuuta 1977. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet