EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viro olympialaisissa

Viro osallistui olympialaisiin omalla joukkueellaan ensimmäisen kerran Antwerpenin 1920 kesäolympialaisissa. Vuosina 1908–1912 virolaisurheilijat edustivat Venäjän keisarikuntaa ja vuosina 1952–1988 Neuvostoliittoa. Viro palasi itsenäisenä maana olympialaisiin Albertvillen 1992 talvikisoissa. Ensimmäisen kultamitalinsa se sai jo Antwerpenissa 1920. Viron pääkaupungissa Tallinnassa järjestettiin Moskovan 1980 kesäolympialaisten purjehduskilpailut. Viron ensimmäinen olympiavoittaja oli painonnostaja Alfred Neuland, joka voitti kevyen sarjan kultaa Antwerpenin 1920 kisoissa. Eniten mitaleja Viro on saanut kesäolympialaisten kilpailulajeissa painista. Se on menestynyt painissa sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa, että vapaapainissa. Maan menestynein urheilija kesäolympialaisissa on kaksi painin olympiavoittoa saavuttanut Kristjan Palusalu. Myös pyöräilijä Erika Salumäe on voittanut kaksi kultamitalia, mutta niistä ensimmäisen hän sai Soulin 1988 kesäolympialaisissa edustaessaan Neuvostoliittoa. Viron kaikki talviolympiamitalit ovat tulleet maastohiihdosta. Maastohiihdossa kaksinkertaisia olympiavoittajia ovat Andrus Veerpalu ja Kristina Šmigun. Neulandin, Veerpalun, Šmigunin, Palusalun ja Salumäen lisäksi olympiakultaa ovat Viron edustajina voittaneet painijat Eduard Pütsep Pariisissa 1924, Osvald Käpp ja Voldemar Väli Amsterdamissa 1928, kymmenottelija Erki Nool Sydneyssä 2000, sekä kiekonheittäjä Gerd Kanter Pekingissä 2008. Salumäen lisäksi Neuvostoliittoa edustaessaan olympiakultaa voittaneita virolaisia ovat painija Johannes Kotkas Helsingissä 1952, pikaluistelija Ants Antson Innsbruckissa 1964, miekkailija Svetlana Tširkova Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972, korkeushyppääjä Jüri Tarmak ja painonnostaja Jaan Talts Münchenissä 1972, pyöräilijä Aavo Pikkuus Montréalissa 1976, kolmiloikkaaja Jaak Uudmäe, uimari Ivar Stukolkin, vesipalloilija Mait Riisman ja lentopalloilija Viljar Loor Moskovassa 1980 ja koripalloilija Tiit Sokk Soulissa 1988. == Mitalit lajeittain == === Kesäolympialaiset === === Talviolympialaiset === == Mitalit olympialaisittain == === Kesäolympialaiset === === Talviolympialaiset === == Olympiamitalistit == === Kesäolympialaiset === === Talviolympialaiset === == Lähteet == *
Erik Lindström (näyttelijä)

Erik Fritiof Lindström (9. marraskuuta 1906 Helsinki – 27. syyskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa (Svenska Teatern) vuodesta 1926 alkaen. Työssään Lindström oli poikkeuksellisen muuntautumiskykyinen, älyllinen ja elinvoimainen. Häntä pidettiin myös lahjakkaana komedianäyttelijänä. Hänen taiteellisiin voittoihinsa lukeutuvat muun muassa Faust, Peer Gynt sekä useat William Shakespearen luomat hahmot, kuten Hamlet, Petrucchio ja Macbeth. Lindström tulkitsi mieleenpainuvasti myös Luigi Pirandellon Henrik IV:n sekä August Strindbergin näytelmien pääosat. Valkokankaalla hänet nähtiin Hannu Lemisen vuonna 1946 ohjaamassa valistuselokuvassa Synd, joka on ruotsinkielinen versio saman ohjaajan elokuvasta Synnin jäljet. Erik Lindströmin aviopuoliso oli näyttelijä Kerstin Nylander. Lindström palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1947. Vuonna 1959 hänelle myönnettiin Stockholms-Tidningenin suomenruotsalainen kulttuuripalkinto. == Lähteet == *Spectrum Tietokeskus 15, WSOY 1976. ISBN 951-0-07254-0 *Elonet: Erik Lindström III === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Lindström, Erik (1906–1974) . Biografiskt lexikon för Finland. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Antonio López García

Antonio López García (s. 6. tammikuuta 1936) on espanjalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän tuli tunnetuksi realistisilla töillään ja voitti vuonna 1985 Asturian ruhtinaan palkinnon. Víctor Ericen ohjaama elokuva Unelma valosta (1992) kertoo Antonio López Garcíasta, joka myös itse esiintyy siinä. == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset taidemaalarit Luokka:Espanjalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Víctor Erice

Víctor Erice (s. 30. kesäkuuta 1940 Karrantza, Vizcaya, Espanja) on espanjalainen elokuvaohjaaja. Ericen pääteoksia ovat Mehiläispesän henki (1973), Etelä (1983) ja Unelma valosta (1992). Hän on ollut kahdesti ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Hän kävi elokuvakoulun, mutta on lukenut myös lakia, valtiotiedettä ja taloustiedettä yliopistossa Madridissa. == Kirjallisuutta == * Bagh, Peter von: Victor Ericen haastattelu. Filmihullu 4/1995. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The King (vuoden 2005 elokuva)

The King on James Marshin ohjaama vuonna 2005 valmistunut elokuva, jonka pääosassa näyttelee Gael García Bernal. == Näyttelijät == == Juoni == García Bernal näyttelee Elvis Valderezia, kotiutuvaa merijalkaväen sotilasta, joka lähtee etsimään isäänsä, jota ei ole koskaan tavannut. Uskonnollisen heräämisen kokenut isä David Sandow toimii baptistikirkon pappina ja haluaa sulkea aviottoman poikansa uuden elämänsä ulkopuolelle kieltäen myös perheenjäseniään tapaamasta Elvistä. Elvis kuitenkin tutustuu 16-vuotiaaseen sisarpuoleensa Malerie'hin, ja heidän välilleen kehittyy intiimi seurustelusuhde. Kun Malerien veli Paul saa tietää tästä, hän etsii Elviksen käsiinsä ja ilmoittaa kertovansa suhteesta isälleen, jonka jälkeen pari ei enää tapaisi toisiaan. Elvis suuttuu Paulille ja puukottaa tämän kuoliaaksi. Vaikka hän paljastaa tekonsa Malerielle, heidän suhteensa jatkuu ja Malerie tulee raskaaksi. Lapsi jää kuitenkin syntymättä, koska Elvis tappaa myös Malerien ja isänsä vaimon Twylan sytyttäen lisäksi perheen talon tuleen. Elokuvan loppukohtauksessa palopaikalta poistuva Elvis ajaa baptistikirkkoon kertomaan isälleen tarvitsevansa sovintoa Jumalan kanssa. Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2005 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Arktos

Arktos voi tarkoittaa seuraavia: * Arktos Group, vuosina 2004–2013 toiminut suomalainen metsä- ja metalliteollisuusyhtiö * Arktos Media, kirjankustantamo * Oulun Arktos, tähtitieteellinen yhdistys.
1-undekaanitioli

1-undekaanitioli on palava orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C11H24S ja rakennekaava CH3(CH2)10SH. 1-undekaanitiolista käytetään myös nimityksiä n-undekyylimerkaptaani, undekyylimerkaptaani ja undekaanitioli. 1-undekaanitiolin moolimassa on 188.4 g/mol, sulamispiste −3 °C, kiehumispiste 257–259 °C, tiheys 0,84 g/cm3, leimahduspiste 109 °C ja CAS- numero 5332-52-5. 1-undekaanitioli ei liukene veteen. 1-undekaanitioli reagoi kiivaasti hapettavien- ja pelkistävien aineiden sekä vahvojen happojen ja vahvojen emästen kanssa. Aine muodostaa myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja sisältäen rikkivetyä ja rikin oksideja kuumentuesaan ja hajotessaan. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainenkin altistuminen 1-undekaanitiolille voi ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Koska aineen höyry on ilmaa raskaanpaa se voi kulkeutua pitkiä matkoja maata pitkin ja syttyä etäälläkin. == Katso myös == *1-dekaanitioli, C10H22S *1-dodekaanitioli, C12H26S == Lähteet == * == Viitteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: 1-Undecanethiol *ChemBlink: 1-Undecanethiol Luokka:Tiolit
Jeffrey Archer

Jeffrey Howard Archer, Weston-super-Maren paroni Archer (s. 15. huhtikuuta 1940) on brittiläinen kirjailija ja poliitikko. Hän on entinen parlamentin jäsen (1969–1974) ja Konservatiivipuolueen puoluehallituksen varapuheenjohtaja, jolle myönnettiin vuonna 1992 elinikäinen päärinarvo. ==Poliittinen ura== Archer oli 29-vuotias, kun hänet valittiin vuonna 1969 konservatiivipuolueen edustajaksi parlamentin alahuoneeseen sen koko historian nuorimmaksi jäseneksi. Poliittinen ura katkesi kuitenkin 1974 konkurssiin. Pääministeri John Majorin aikana Archer kiersi puhumassa ympäri maata konservatiivisen puolueen sanomaa. Vuonna 1985 silloinen pääministeri Margaret Thatcher kutsui Archerin konservatiivisen puolueen pr-päälliköksi. Archer valittiin puoluehallituksen varapuheenjohtajaksi. Hän joutui kuitenkin jälleen luopumaan poliittisista tehtävistä, sillä vuonna 1987 Daily Star -sanomalehti syytti häntä seksin ostamisesta Monica Coghlan -nimiseltä prostituoidulta. Archer haastoi lehden oikeuteen kunnianloikkauksesta ja sai 500 000 puntaa korvauksia henkisistä kärsimyksistä, mutta vuonna 1999 hän joutui toistamiseen ongelmiin, kun häneen kohdistettiin epäily alibin väärentämisestä kyseisessä oikeudenkäynnissä. Archer vetäytyi Lontoon pormestariehdokkuudesta ja sai heinäkuussa 2001 neljän vuoden vankeustuomion väärästä valasta. Vapauduttuaan heinäkuussa 2003 hän lopetti poliittisen uransa. ==Kirjailijaura== Archerin esikoisteos Miljoonan dollarin petos (1976) perustuu pitkälle omakohtaisiin kokemuksiin. Hän on julkaissut romaaneja, novelleja, näytelmiä, televisiosarjoja ja lastenkirjallisuutta. Archerin kirjoja on julkaistu 97 maassa lähes 40 kielellä. == Suomennetut teokset == * Miljoonan dollarin petos (1976) * Kerrotaanko presidentille? (1977) * Leppymättömät (1979) * Kane ja Abel (1980) * Tuhlaajatytär (1982) * Valtataistelu (1984) * Kunnian tähden (1986) – myös Kirjavaliot-lyhennelmä (1989) * Täydellinen murha: Kaksitoista kertomusta (1989, novellikokoelma) * Suuri unelma (1991) * Varkaiden kunnia (1993) – myös Kirjavaliot-lyhennelmä (1995) * Jättiläiset (1996) * Vain aika näyttää (2016) * Isän synnit (2017) * Vaietut salaisuudet (2017) * Maksun aika (2018) * Miekkaa vahvempi (2019) * Minkä taakseen jättää (Cometh the hour), suom. Susanna Tuomi-Giddings, Kerava: Sitruuna, 2020 ISBN 978-952-7343-17-3 * Kruuna vai klaava (Head You Win) suom. Saana Rusi, Kerava: Sitruuna, 2020 ISBN 978-952-7343-23-4 * Miehistä parhain (This Was A Man), suom. Susanna Tuomi- Giddings, Kerava: Sitruuna, 2021 ISBN 978-952-7343-34-0 * Totta vai tarua (Tell tale) suom. Hanni Salovaara, Kerava: Sitruuna, 2021 ISBN 978-952-7343-41-8 * Näkymätön verkko (Hidden in Plain Sight) suom. Suvi Koskiniemi, Kerava: Sitruuna, ilmestyy 2022 ISBN 978-952-7343-83-8 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arovarpunen

Arovarpunen (Carpospiza brachydactyla) on pienehkö varpuslintu ja sukunsa ainoa edustaja. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 13,5–14,5 cm, siipien kärkiväli 27–30 cm ja paino 21–25 g. Se on paksunokkainen, pieni ja vaalea varpunen, joka on alapuolelta lähes valkoinen ja yläpuolelta harmaa tai harmaanruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji luetaan usein kuuluvaksi Petronia-sukuun. == Esiintyminen == Arovarpusen pesimäalueet ovat pääosin Iranissa ja Afganistanissa, pienempiä erillispopulaatioita on muun muassa Armeniassa, Arabian niemimaalla, Turkissa, Libanonissa ja Israelissa. Se on lyhyen matkan muuttolintu, joka talvehtii Arabian niemimaan länsiosissa ja Afrikan koillisosissa.Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3 Laji esiintyy 1–10 miljoonan neliökilometrin laajuisella alueella, Euroopan kanta on 14 000–37 000 yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen. Toukokuun alussa 2006 Etelä-Israelissa havaittiin poikkeuksellisen mittava arovarpusten kevätmuutto. Normaalisti ne muuttavat alueen yli maalis-huhtikuussa.Israbirding.com (Kuvia) == Elinympäristö == Lajin elinympäristöä ovat vuorenrinteiden ja laaksojen kuivat, pensaikkoiset ja ruohostoiset maat. Päivän kuumimpina hetkinä arovarpunen lymyilee kallioiden varjoissa tai vesistöjen tuntumassa, viileinä aikoina se ruokailee maassa tai pensaissa. == Lisääntyminen == Pesäpaikka on usein lähellä vesistöä. Pesä on melko hatara ruohonkorsista ja kuivista tikuista tehty rakennelma matalalla puussa tai pensaassa. Se muistuttaa rakenteeltaan punavarpusen pesää. Naaras munii 4–5 munaa, jotka painavat noin 2 g kappale. Naaras hautoo munia 13–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 10–16 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 3–4 viikon ikäisinä. == Ravinto == Pääosan vuodesta arovarpuset syövät siemeniä ja muita kasvinosia. Kesällä ne syövät enimmäkseen pieniä selkärangattomia. == Lähteet == Luokka:Varpuset
Adams (Massachusetts)

Adams on yhdysvaltalainen Massachusettsin osavaltion Berkshiren piirikunnassa sijaitseva kunta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kunnan asukasluvuksi laskettiin 8 485 henkilöä. ==Historia== Ensimmäiset asukkaat saapuivat Adamsiin vuonna 1762, mutta virallisesti siitä tuli kunta vasta vuonna 1778. Se nimettiin Yhdysvaltain vallankumoukseen osallistuneen ja Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajan Samuel Adamsin mukaan. Adamsista tuli myöhemmin Massachusettsin kuvernööri. Ensimmäisten joukossa Adamsiin asettautui ryhmä kveekareita. Heistä monet olivat kotoisin Rhode Islandilta. Kuuluisa yhdysvaltalainen kveekari ja suffragetti Susan B. Anthony syntyi ja kasvoi Adamsissa. Vuosina 1810–1820 kylän asukasluku laski, kun maanviljelijät muuttivat länteen. Myöhemmin läheiselle Hoosicjoelle avattiin myllyjä, ja asukasluku alkoi jälleen nousta. North Adams oli osa Adamsia aina vuoteen 1878 saakka. ==Aiheesta muualla== *Adamsin verkkosivut Luokka:Massachusettsin kunnat
Pesupähkinä

Pesupähkinät ovat trooppisilla alueilla kasvavien saippuamarjojen (Sapindus) hedelmiä. Nimestään huolimatta ne eivät ole pähkinöitä, vaan luumarjoja. Ne ovat syömäkelvottomia, mutta niitä on käytetty vuosituhansia luonnonmukaisessa lääkinnässä ja pesuaineena Intiassa. Pesuteho perustuu hedelmien kuorissa olevaan saponiiniin, joka liukenee yli 30-asteisessa vedessä ja toimii luontaisena pesuaineena. == Käyttö == Noin neljä puolikasta kuorta laitetaan pyykin mukana pesukoneen rumpuun esimerkiksi kangaspussissa. Määrää voi lisätä pyykin likaisuuden mukaan. Kuoret voi käyttää muutaman kerran uudestaan kuivumisen jälkeen. Lopulta ne hävitetään esimerkiksi biojätteen mukana. Huuhteluainetta ei tarvitse käyttää lainkaan, sillä pähkinät jättävät pyykin pehmeäksi. Ne soveltuvat myös villavaatteiden ja silkin pesuun sekä käsipyykkiin. Valkopyykkiin voi laittaa hieman valkaisuainetta mukaan. Vaikeisiin tahroihin suositellaan käytettäväksi tahranpoistoainetta, esimerkiksi sappisaippuaa. Suomessa viljeltävistä kasveista samaan käyttöön sopivat hyvänheikinsavikan siemenet. Se tekee kolme siemensatoa vuodessa, ja siemeniä voi lisäksi käyttää kvinoan tapaan yön yli liotuksen jälkeen. Yleisradion Kuningaskuluttaja-ohjelman vuonna 2009 tehdyn testin mukaan pesuteho on niin sanotuilla ekoaineilla yleisesti ottaen melko huono. Pesupähkinöillä pestäessä tahrat olivat vain haalistuneet, ja lika oli levinnyt entistä laajemmalle. Toisaalta saman tahon tekemä vastaava koe varsinaisilla kaupan tahranpoistoaineilla toi samansuuntaisen tuloksen eli teollisiin tahranpoistoaineisiin verrattuna pesutulos oli hyvin samankaltainen == Viljely == Saippuamarjojen hedelmät kerätään käsin ja kuivataan auringossa myyntiä varten. == Muita saponiinia sisältäviä kasveja == * Rohtosuopayrtti (Saponaria officinalis) ja kivikkosuopayrtti (Saponaria ocymoides), juuri voi sisältää jopa 20 % saponiineja * Kevätesikko, juuri 5–10 % * Senega, juuri 8–10 % * Muratti, lehdet 5 % * Hevoskastanja, siemen 3–6 % * Suopapuu, kuori 10 % * Rautamyrtti, jopa 6 % kuivapainosta * Tyräruoho, maanpäälliset osat 3–9 % (prosentti H. herbasta) * Kultapiisku 2,4 % == Katso myös == * Saippuamarjat == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Leppälä, Mikko: Pesupähkinä puhdistaa ja työllistää – mutta ei ole pähkinä Maailmankauppalehti 2/07 * ITIS: Sapindus * United States Department of Agriculture (USDA): Sapindus * Flora of China: Sapindus Luokka:Hedelmät Luokka:Saippuamarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Churchillin satama

Churchillin satama () on Churchillin kaupungissa Manitobassa, Kanadassa sijaitseva satama. Satama sijaitsee Pohjoisen jäämeren sivulahden, Hudsoninlahden lounaisosassa. Sataman omisti aiemmin Kanadan valtio, mutta se myytiin yhdysvaltalaiselle OmniTRAX-konsernille. Satamassa on neljä valtamerialuksille tarkoitettua laituria, jotka on tarkoitettu viljan, irtotavaran, kappaletavararahdin sekä nestemäisen rahdin käsittelyyn. Satama on perustettu vuonna 1931 Hudsoninlahden rautatien valmistuttua. Satama sijaitsee tämän rataverkon pohjoisena pääteterminaalina. Nykyään tätä rautatieyhteyttä satamaan Churchillin rautatieaseman kautta Kanadan muuhun rataverkkoon hallinnoi OmniTRAX-konserni. Pääasiallisesti sataman kautta on kulkenut vain lähtevää rahtia sekä vientitavaraa, josta pääosa on Canadian Wheat Boardin viljatuotteita. Lokakuussa 2007 sataman kautta kulki ensimmäisen kerran seitsemään vuoteen tuontitavaraa, kun Venäjältä ostettu lannoite-erä purettiin laivasta. Churchillin satamalla on arktisen alueen satamista suurin öljynkäsittelykapasiteetti, joka rautatien vuoksi mahdollistaa raakaöljyn kuljettamisen aina Pohjois-Dakotasta asti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Port of Churchill Luokka:Manitoban vesiliikenne Luokka:Pohjoinen jäämeri Luokka:Kanadan satamat Luokka:OmniTRAX
Timo Heinonen (koripalloilija)

Timo Petteri Heinonen (s. 26. marraskuuta 1981 Vantaa) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 198 cm. Heinonen on pelannut urallaan kuusi miesten maaottelua. Hän aloitti SM-sarjauransa kasvattajaseurassaan Vantaan Pussihukissa ja on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut SM-sarjassa 630 runkosarjaottelua, mikä on eniten kaikista pelaajista. Vuoden puolustuspelaajaksi Heinonen on valittu Korisliigassa kahdesti ja kehittyneimmäksi pelaajaksi keväällä 2008. Heinonen teki marraskuussa 2007 Team Componentaa vastaan liigaennätyksekseen 40 pistettä. Hänet valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi samana kuukautena. Vuonna 2012 Heinonen siirtyi KTP:n joukkueeseen. Lokakuussa 2013 Heinonen teki Korisliigan runkosarjassa 200. torjuntansa. Tammikuussa 2015 hän saavutti historian 41. pelaajana 5 000 tehdyn runkosarjapisteen rajan. Heinosen edustama KTP voitti kauden 2014–2015 päätteeksi SM-pronssia, ja Heinonen ylsi historian 12. pelaajana sadanteen pudotuspeliotteluunsa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=31520521 Kesäkuussa 2015 Heinonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen Helsinki Seagullsin kanssa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=32140043 Toukokuussa 2016 hän teki Seagullsin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=39524143 Tammikuussa 2017 Heinonen pelasi historian toisena pelaajana 600. runkosarjaottelunsa Suomen miesten pääsarjassa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=45338792 Hän siirtyi pelattujen runkosarjaotteluiden tilastossa ykköseksi 5. joulukuuta 2017 pelatessaan 624. ottelunsa. == Saavutukset == === Henkilökohtaiset saavutukset === * Korisliigan vuoden puolustuspelaaja 2006 ja 2010 * Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja 2008 * Korisliigan kuukauden pelaaja marraskuussa 2007 === Joukkuesaavutukset === * Suomen mestaruus 2023 * SM- hopeaa 2005, 2010 ja 2013 ** SM-pronssia 2003, 2012, 2015, 2017 ja 2018 * Suomen cupin hopeaa 2009 ja 2011 == Katso myös == * Luettelo 5 000 pistettä tehneistä Korisliiga-pelaajista * Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista * Luettelo 200 torjuntaa tehneistä Korisliiga-pelaajista * Luettelo 500 ottelua pelanneista Korisliiga-pelaajista == Lähteet == * Timo Heinonen Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neville Southall

Neville Southall (s. 16. syyskuuta 1958 Llandudno, Wales) on walesilainen jalkapallomaalivahti. Southall pelasi lähes koko uransa Evertonissa, johon hän siirtyi Burystä heinäkuussa 1981. Evertonin jälkeen Southall pelasi lyhyitä jaksoja 12 eri joukkueessa, pääasiassa Englannin alasarjoissa. Keväällä 2000 hän palasi yhden ottelun ajaksi Valioliigaan siirryttyään Bradford Cityyn. Southall voitti Evertonin paidassa Englannin cupin vuosina 1984 ja 1995, Englannin liigan vuosina 1985 ja 1987 sekä Euroopan cupvoittajien cupin vuonna 1985. Southall pelasi Evertonissa ennätykselliset 578 liigaottelua. Cup- ottelut mukaan lukien Southall edusti vuosina 1981–1998 Evertonia yhteensä 750 ottelussa. Hänet valittiin Englannin jalkapallotoimittajien Vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1985. Southall pelasi Walesin maajoukkueessa 92 kertaa, mikä oli aikanaan maan ennätys. Southall ei koskaan pelannut jalkapallon arvokisoissa, vaikka hänen huippuvuosinaan maajoukkueessa pelasivat myös monet muut Englannin liigan maineikkaista pelaajista, kuten Kevin Ratcliffe, Ian Rush ja Mark Hughes sekä myöhemmissä vaiheissa myös muun muassa Dean Saunders ja Ryan Giggs. Southallin kulta-aika kesti varsin pitkään, sillä häntä pidettiin yleisesti yhtenä maailman parhaista maalivahdeista 1980-luvun puolivälistä pitkälle 1990-luvulle. Hänet tunnettiin erinomaisena refleksitorjujana, minkä lisäksi hän vaikutti täysin pelottomalta pahoissakin maalineduskahinoissa. Tästä huolimatta hän loukkaantui uransa aikana hyvin harvoin. Pisin tällainen jakso sattui vuoteen 1986. Neville Southallille myönnettiin vuonna 1997 MBE-mitali ja Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyys ansioistaan jalkapallossa. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1992

Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1992 Genovassa, Italiassa. Kisojen ajankohta oli 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 60 m Jason Livingston 6,53 Vitali Savin 6,54 Michael Rosswess 6,62 200 m Nikolai Antonov 20,41 Daniel Sangouma 20,64 Aleksandr Goremykin 21,09 400 m Slobodan Branković 46,33 Andrea Nuti 46,37 David Grindley 46,60 800 m Luis Javier González 1.46,80 José Arconada 1.47,16 Tonino Viali 1.47,22 1 500 m Matthew Yates 3.42,32 Sergei Melnikov 3.42,44 Branko Zorko 3.42,85 3 000 m Gennaro Di Napoli 7.47,24 John Mayock 7.48,47 José Luis González 7.48,82 60 m aj Igors Kazanovs 7,55 Tomasz Nagórka 7,69 Jiří Hudec 7,72 Giovanni De Benedictis 18.19,97 Frants Kostjukevitš 18.25,40 Stefan Johansson 18.27,95 Korkeushyppy Patrik Sjöberg 238 Sorin Matei 236 Ralf Sonn Dragutin Topić 229 Seiväshyppy Pjotr Botškarjov 585 István Bagyula 580 Konstantin Semjonov 560 Pituushyppy Dmitri Bogrjanov 812 Konstantin Krause 804 Jarmo Kärnä 796 Kolmiloikka Leonid Vološin 17,35 Serge Hélan 17,18 Vasili Sokov 17,01 Kuulantyöntö Oleksandr Bahatš 20,75 Aleksandr Klimenko 20,02 Klaus Bodenmüller 19,99 Seitsenottelu (näytöslaji) Christian Plaziat 6418 Robert Změlík 6118 Antonio Peñalver 6062 === Naiset === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 60 m Žanna Tarnopolskaja 7,24 Anelija Nuneva 7,29 Nadežda Raštšupkina 7,31 200 m Oksana Stepitševa 23,18 Iolanda Oanta 23,23 Sabine Tröger 23,35 400 m Sandra Myers 51,21 Olga Bryzgina 51,48 Jelena Goleševa 52,07 800 m Ella Kovács 1.59,98 Inna Jevsejeva 2.00,26 Jelena Afanasjeva 2.00,69 1 500 m Jekaterina Podkopajeva 4.06,61 Ljubov Kremljova 4.06,62 Doina Melinte 4.06,90 3 000 m Margareta Keszeg 8.59,80 Tatjana Dorovskih 9.00,15 Rita Marquard 9.00,99 60 m aj Ljudmila Narožilenko 7,82 Monique Éwanjé-Épée 7,99 Jordanka Donkova 8,03 3 000 m:n kävely Alina Ivanova 11.49,99 Ileana Salvador 11.53,23 Beate Anders 11.55,41 Korkeushyppy Heike Henkel 202 Stefka Kostadinova 202 Jelena Jelesina 194 Pituushyppy Larisa Berežnaja 700 Marieta Ilcu 674 Ljudmila Ninova 660 Kolmiloikka Inesa Kravets 14,15 Sofija Božanova 13,98 Helga Radtke 13,75 Kuulantyöntö Natalja Lisovskaja 20,70 Svetla Mitkova 20,06 Astrid Kumbernuss 19,37 Viisiottelu (näytöslaji) Liliana Nastase 4701 Petra Vaideanu 4677 Urszula Włodarczyk 4651 == Mitalitaulukko == 1\. 12 8 7 27 2\. 3 4 1 8 3\. 2 2 1 5 4\. 2 1 2 5 4\. 2 1 2 5 6\. 1 4 1 6 7\. 1 3 0 4 8\. 1 1 5 7 9\. 1 0 1 2 9\. 1 0 1 2 11\. 1 0 0 1 12\. 0 1 1 2 12\. 0 1 1 2 14\. 0 1 0 1 15\. 0 0 3 3 16\. 0 0 1 1 16\. 0 0 1 1 == Katso myös == *Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa 1992 == Lähteet == * 1992 Luokka:Vuoden 1992 yleisurheilu
Chaldene

Chaldene on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuun alkuperäinen nimi oli S/2000 J 10. Kuu on halkaisijaltaa noin 3,8 kilometriä. Se kiertää Jupiteria noin 23 100 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 724 päivää.http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Chaldene Radan inklinaatio on 165 astetta ja eksentrisyys 0,2514.https://archive.today/20121212094541/http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Chaldene&Display;=Facts Nykyisen nimensä kuu sai kreikkalaisesta mytologiasta. ==Lähteet== Luokka:Jupiterin kuut
Isonoe

Isonoe on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme- ryhmän kuu. Kuun löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuu sai väliaikaiseksi nimeksi S/2000 J 6. Kuu on läpimitaltaan noin 3,8 kilometriä.http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Isonoe Se kiertää Jupiteria noin 23 833 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 726 päivää. Radan inklinaatio on 165° ja eksentrisyys 0,2465.http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Isonoe&Display;=Facts Nykyisen nimensä kuu sai kreikkalaisesta mytologiasta. ==Lähteet== Luokka:Jupiterin kuut
Paavo Raitio

Frans Paavo Raitio, alk. Siltanen (30. marraskuuta 1880 – 13. joulukuuta 1954) oli suomalainen näyttelijä. Raitio näytteli useissa teattereissa, muun muassa Sortavalan Työväen Näyttämöllä, Helsingin Kansanteatterissa sekä Kansan Näyttämöllä vuosina 1908–1933. Hän oli naimisissa näyttelijä Bertta Pirkko Raition o.s. Sandellin kanssa vuosina 1907–1954. Raitio oli monipuolinen koomikko ja erinomainen näyttelijä, jonka bravuurirooleihin kuuluivat Koikale, Onufri, Argan, Haudankaivaja Pääkallo ja Kamreeri Suvanto. Raitio ei näytellyt yhdessäkään elokuvassa. Paavo Raitio kuoli joulukuussa 1954. Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Turkkilainen tupakka

Turkkilainen tupakka () on maantieteellisesti määritelty tupakkalaji, jota viljellään pääosin Turkissa ja aikoinaan Osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa, kuten Kreikassa, Bulgariassa, Pohjois-Makedoniassa ja Armeniassa. Tupakka saapui Osmanien valtakuntaan tuontitavarana Amerikasta vuonna 1605 ja osmanit oppivat sen viljelystaidon eurooppalaisilta. Turkkilaiset kuitenkin kehittivät oman tupakanviljelymenetelmänsä sekä valmistustapansa, sillä tupakanpolttamiseen he käyttivät piipun tai sikarin sijasta narghileksi kutsumaansa vesipiippua. Turkkilainen tupakka on maultaan pehmeää ja se sisältää muihin tupakkalaatuihin verrattuna vähemmän nikotiinia ja karsinogeeneja.M. Brockley: Tobacco Internet Archive Wayback Machine. Julkaistu aiemmin sivustolla american.edu. Viitattu 28.8.2016 Maun voimistamiseksi siihen usein sekoitetaan vahvempia tupakkalajeja kuten virginiantupakkaa. Vastaavasti muita lajeja saatetaan pehmentää sekoittamalla niihin turkkilaista tupakkaa. Yksi turkkilaista ja virginiantupakkaa sekoittava merkki on Camel, joka markkinoi tuotettaan juuri turkkilaisen tupakan tuomalla pehmeydellä. Turkkilaisten tupakkakasvien lehdet ovat yleensä pienempiä, mutta niitä on lukumääräisesti enemmän kuin muissa lajeissa. Turkkilaiseen tupakan eroavuuteen vaikuttavat ilmasto, maaperä, viljelytapa ja käsittelymenetelmät. 1900-luvun alkupuolella lajeista erotettiin kaksi päälajiketta, Samsun-Bafra ja Trebizond-Platana.Prothero, W.G: Armenia- Kurdistan s. 54 Agricultural Products H.M. Stationery Office 1920. Viitattu 27.8.2016 Nykyään lajikkeita myydään useilla nimillä. Arvostetuimpien lajikkeiden joukkoon kuuluvat Makedoniassa alueella viljellyt Yenice, Drama, Xanthe ja Smyrna. Yksi tunnetuista on muun muassa Mustanmeren Turkin rannikolla ja Armeniassa viljelty Samsun, joka on saanut nimensä Samsunin kaupungin mukaan.McClelland - Classic Samsun (Grand Orientals) Tobaccoreviews.com. Viitattu 27.8.2016 Muita ovat esimerkiksi Balikesir, Bursa, Kyproksella Karpasin niemimaalla viljelty Yayla Karpaz sekä Basma, jota viljellään myös Mustanmeren rannikon alueilla.Turkish/Oriental Tobacco Seed Types Sustainableseedco.com. Viitattu 27.8.2016. thumb|left|120px|Kuivatettuja tupakanlehtiä Makedoniassa. Turkin ja Etelä-Euroopan lisäksi Turkista peräisin olevista siemenistä viljellään tupakkaa myös Etelä-Afrikassa, mutta Afrikan eteläkärjen erilaisten olojen vuoksi maku poikkeaa alkuperäisestä. ==Lähteet== Luokka:Tupakat
Fandjango

Fandjango on Dave Lindholmin viides sooloalbumi. Se julkaistiin kesällä 1975. Albumi äänitettiin lokakuussa 1974 kahdessa päivässä. Se on viimeinen albumi, jolla Lindholm käyttää taiteilijanimeä "Isokynä Lindholm". LP-levyn luettelotunnus on Love Records LRLP 132 ja C-kasetin LRC 132. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Dave Lindholm. ;A-puoli # # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # == Kokoonpano == * Isokynä Lindholm – kitara, laulu, kazoo === Tuotanto === * Atte Blom – tuottaja * Reino Isoaho – tuottaja * Pekka Nurmikallio – äänittäjä * Risto Vuorimies – kansikuva (SAFTRA) == Muuta tietoa == Tiitta Spout on julkaissut albumin kappaleista oman singlensä Linnut laulaa niinkuin ennenkin / "Sataa & 22" (Love Records LRS 2059). == Lähteet == * Isokynä Lindholm MC Fandjango (Love Records LRC 132, 1975) === Viitteet === Luokka:Dave Lindholmin albumit Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Atte Blomin tuottamat albumit
Kalyke

Kalyke on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen Carme- ryhmän kuu. Kuun löysi ryhmä Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2000. Kuu sai silloin nimekseen S/2000 J 2\. Kalyke on halkaisijaltaan noin 5,2 kilometriä. Se kiertää Jupiteria noin 23 181 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 721 päivää. Radan inklinaatio on 166 ° eksentrisyyden ollessa 0,2140.http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Kalyke Nykyisen nimensä kuu sai lokakuussa 2002 kreikkalaisesta mytologiasta. ==Lähteet== Luokka:Jupiterin kuut
Kenen laulu

Kenen laulu on Dave Lindholmin kokoelmalevy, joka sisältää kaikki hänen single-kappaleensa vuosilta 1973–1977. Se julkaistiin vuonna 1977. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1977 kokoelma-albumit Luokka:Dave Lindholmin albumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Måns Groundstroemin tuottamat albumit Luokka:Pave Maijasen tuottamat albumit
Johann Passler

Johann Passler (s. 18. elokuuta 1961) on italialainen entinen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen maailmanmestari. Passler voitti olympiapronssia Calgarystä 1988 sekä normaalimatkalla että viestissä. Hänen lisäkseen Italian viestijoukkueeseen kuuluivat Werner Kiem, Gottlieb Taschler ja Andreas Zingerle. Samoissa kisoissa hän sijoittui sprinttikilpailussa kahdeksanneksi. Passler oli mukana voittamassa Italialle viestin maailmanmestaruutta Kontiolahdella 1990 ja Borovetsissa 1993. Hänen ainoa henkilökohtaisten lajien MM-mitalinsa on pronssi vuodelta 1985 Ruhpoldingin MM-kisojen sprinttikilpailusta. Maailmancupissa hän voitti urallaan kolme osakilpailua ja sijoittui yhteensä yhdeksän kertaa kolmen parhaan joukkoon. Passler on 178 cm pitkä ja painaa 78 kg. == Lähteet == * Luokka:Italialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salaliittoteoria (täsmennyssivu)

Salaliittoteoria voi tarkoittaa seuraavia asioita: *salaliittoteoria, teoria jonkin asian tai tapahtuman taustalla piilevästä vaikutusvaltaisesta ja salatusta järjestöstä *Salaliittoteoria, Richard Donnerin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1997 *Salaliittoteoria, rap-artisti Steen1:sen studioalbumi.
Vaasan krenatööripataljoona

Vaasan krenatööripataljoona oli valkoisten Länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoona koottiin Vaasan piiristä ruotsia puhuvista värvätyistä ja ruotsalaisista vapaaehtoisista. Pataljoonan muodostamisen sai 14. helmikuuta 1918 tehtäväkseen ruotsalainen vänrikki Sixten Öberg. Pataljoona alkoikin saada miehistöä jo samana päivänä, ja joukkoja ruvettiin harjoittamaan välittömästi. Komentokielenään he käyttivät ruotsia ja noudattivat Ruotsin armeijan ohjesääntöä, mutta järjestäytyminen hoidettiin tarkoin ylipäällikön ohjeiden mukaisesti. Helmikuun 22. päivänä 1918 pataljoona sai ylipäällikön käskyllä nimen Vaasan rykmentin 1. pataljoona, mutta kun näytti mahdottomalta muodostaa ruotsia puhuvista kokonaista rykmenttiä, pataljoonan nimi muutettiin yksinkertaisesti Vaasan pataljoonaksi. Pataljoonan komentaja oli majuri Sixten Öberg. ==Joukko-osastot== * 1. komppania Päällikkö: kersantti T. Pettersson * 2. komppania Päällikkö: kersantti Olsson, myöhemmin kersantti I. Aldin * 3. komppania Päällikkö: kersantti Aldin, myöhemmin furiiri F. O. Odell * Konekiväärikomppania Päällikkö: vääpeli N. Viktorin ==Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit== Kuormastoaliupseerina jääkärialiupseeri Kaarle Keskinen (siirrettiin 16. maaliskuuta 1. jääkäriprikaatin esikuntaan). ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918, osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975. ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Länsiarmeija
Sinope (kuu)

Sinope on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen kuu. Se löydettiin vuonna 1914. Nimensä kuu on saanut kreikkalaisesta mytologiasta najadi Sinopen mukaan. Nykyisen nimensä kuu sai vasta 1975. Ennen sitä se tunnettiin Jupiter IX:nä ja vuosina 1955–1975 sitä kutsuttiin Hadeeksi. Sinope oli Jupiterin uloin tunnettu kuu aina vuoteen 2000 saakka, jolloin Megaclite löydettiin. Nykyisin uloin tunnettu Jupiterin kuu on S/2003 J 2 Kuun on ajateltu kuuluvan Pasiphaë-ryhmään, mutta sen radan eksentrisyys ja kuun väri ovat varsin erilaisia verrattuna ryhmän jäseniin. Niinpä on myös mahdollista, että kuu on itsenäinen objekti, eikä Pasiphaë-ryhmän synnyn aiheuttaneen törmäyksen tuotos. Kuu muistuttaa d-luokan asteroidia, jonka Jupiter on kaapannut itselleen. Luokka:Jupiterin kuut
Hermann Buhl

Hermann Buhl (21. syyskuuta 1924 – 27. kesäkuuta 1957) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän onnistui valloittamaan ensimmäisenä Nanga Parbatin Himalajalla (1953) ja Broad Peakin Karakorumilla (1957). Buhl syntyi Innsbruckissa. Nanga Parbatille hän kiipesi itsenäisesti, mutta Broad Peakilla hänen mukanaan olivat Fritz Wintersteller, Kurt Diemberger ja Marcus Schmuck. Buhl ja Kurt Diemberger yrittivät valloittaa Pakistanissa Karakorumin alueella sijaitsevaa aikaisemmin kiipeämätöntä Chogolisan huippua (7 665 m), mutta lähellä huipun kaakoispuolta Buhl putosi lumikannaksen läpi ja hänen oletetaan kuolleen. Hänen ruumistaan ei ole löydetty. Luokka:Itävaltalaiset vuorikiipeilijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Fritz Wintersteller

Fritz Wintersteller (21. lokakuuta 1927 – 15. syyskuuta 2018) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän saavutti 9. kesäkuuta 1957 ensimmäisenä Broad Peakin (8 047 m) yhdessä Hermann Buhlin, Kurt Diembergerin ja Marcus Schockin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset vuorikiipeilijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Almazán

Almazán on kunta Sorian maakunnassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella, Espanjassa. Kunnan pinta-ala on 165 neliökilometriä. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kunnan asukasluku on 5 648 asukasta. Almazán sijaitsee 27 km lounaaseen Sorian kaupungista, Duerojoen varrella. ==Kuvia== Tiedosto:Ayuntamiento, Almazán, Soria, España, 2015-12-29, DD 72.JPG|Kunnantalo Tiedosto:Almazán San Miguel 5768.JPG|Iglesia de San Miguel Tiedosto:Almazan puerta de la Villa.jpg|Puerta de la Villa ja Torre del Reloj Tiedosto:Almazan - Puerta del Mercado.jpg|Puerta del Mercado Tiedosto:Palacio de Altamira (Almazán). Portada.jpg|Palacio de Altamira == Lähteet == == Aiheesta muualla == * El Románico de la ribera del Duero * Recorrido fotográfico por San Miguel de Almazán Luokka:Sorian kunnat
Kristiinan krenatööripataljoona

Kristiinan krenatööripataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja kapteeni Eugen Schönberg, v.t. komentajat olivat kapteeni Elis Hultkrantz ja jääkäriluutnantti Kalle Iivari Hyppölä. ==Joukko- osastot== * 1. komppania Päällikkö: jääkärivänrikki Karl Arne Särämö. :Joukkueenjohtajat jääkärialiupseeri Antti Porre (14. maaliskuuta alkaen, siirrettiin komppanianpäälliköksi 25. maaliskuuta pataljoonan 2. komppaniaan), * 2. komppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Karl Edvard Takkula, (toimi pataljoonan varakomentajana 16. maaliskuuta – 20. huhtikuuta), jääkärialiupseeri Antti Porre (25. maaliskuuta alkaen, kaatui 31. maaliskuuta Mouhijärvellä). :Joukkueenjohtajat: jääkärikersantti Johan Emil Sandholm (haavoittui 2. huhtikuuta 1918 Salmissa). * 3. komppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Kalle Iivari Hyppölä. :Joukkueenjohtajat: jääkärivaravääpeli Heikki Peltonen (haavoittui 14. maaliskuuta Laviassa). * Konekiväärikomppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Georg Vilhelm Tallqvist myöh. Seponlahti (haavoittui 16. maaliskuuta 1918 Suodenniemellä), v.t. päällikkö A. Gabrielsson. ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Länsiarmeija
Kurt Diemberger

Kurt Diemberger (s. 16. maaliskuuta 1932) on itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän osallistui Broad Peakin (1957) ja Dhaulagirin (1960) ensimmäisille valloituksille. Diemberger oli Hermann Buhlin mukana, kun tämä kuoli Chogolisalla Pakistanissa 27. kesäkuuta 1957. Hän kiipesi vuonna 1986 myös K2:lle retkellä, jossa Alan Rouse sai surmansa. Villachissa syntynyt Diemberger on julkaissut useita kirjoja. Luokka:Itävaltalaiset vuorikiipeilijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Megaclite

Megaclite on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2000. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2000 J 8. Megaclite on halkaisijaltaan n. 5,4km ja se kiertää Jupiteria 24 687 000km etäisyydellä radan inklinaation ollessa 150° ja eksentrisyyden 0,308. Nykyisen nimensä kuu sai lokakuussa 2002 kreikkalaisesta mytologiasta. Luokka:Jupiterin kuut
Energiapolitiikka

Energiapolitiikka on valtion päätös tavoitteista energian käytön ja tuotannon suhteen sekä erilaisia lainsäädännöllisiä ja verotuksellisia keinoja ja tukia joilla turvataan energian saanti ja ohjataan energian hallintaa, tuotantoa, jakelua ja kulutusta. Energiapoliittiset tavoitteet ja keinot vaihtelevat äänestäjien mielipiteen ja sitä kautta puolueiden valtasuhteiden sekä taloudellisen tilanteen ja teknologisen kehityksen mukaan eri aikakausina. Ilmastopolitiikka on nykyään olennainen osa energiapolitiikkaa. ==Suomen energiapolitiikka== Suomessa energiapolitiikasta vastuussa on työ -ja elinkeinoministeriö, jonka keskeisiä tehtäviä energiapolitiikassa ovat uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden edistäminen, energiamarkkinoiden ja toimitusvarmuuden kehittäminen sekä ydinenergian sääntely. Ministeriölle kuuluu myös ilmastopolitiikan kansallisen valmistelun ja toimeenpanon yhteensovittaminen sekä päästökaupan toimeenpano. Työ- ja elinkeinoministeriö laatii muutaman vuoden välein energia- ja ilmastostrategian, jonka uusin versio on laadittu vuonna 2016. ==Euroopan unionin energiapolitiikka== Euroopan unionin energiapolitiikan perusperiaatteet ovat kilpailukyky, kestävyys ja toimivarmuus. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 194 artiklan mukaan EU:n energiapolitiikalla pyritään: * varmistamaan energiamarkkinoiden toimivuus * varmistamaan energian toimitusvarmuus * edistämään energiatehokkuutta ja energiansäästöä sekä uusiutuvien energialähteiden kehittämistä * edistämään energiaverkkojen yhteenliittymistä == Katso myös == * Sähkön hinta * Syöttötariffi * Päästökauppa * Kioton pöytäkirja * Ilmastopolitiikka * Energiantuotanto * Sähköntuotanto * Lämmöntuotanto == Lähteet == == Aiheesta muualla == *EU:n Energiapolitiikka *
Aamunkoitto (kirja)

Aamunkoitto on Octavia E. Butlerin Xenogenesis-trilogian ensimmäinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1987 nimellä Dawn, ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1990.Kirjasampo.fi == Juoni == Lilith Iyapo herää ydinsodan jälkeiseen maailmaan huomatakseen, että avaruuden muukalaiset ovat viimeinkin löytäneet Maan. Oankalit, vaeltavat DNA-kauppiaat, ovat pelastaneet ihmiskunnan rippeet ja pitäneet heidät unessa samaan aikaan kun Maata on valmisteltu jälleenasuttavaksi. Lilith on valittu herättämään ja opettamaan pieniä ihmisjoukkoja, joiden on määrä astua takaisin kotiplaneettansa pinnalle. Hänen tehtävänään on valmistella ihmiset kohtaamaan sekä villiintynyt Maa että hirvittävät oankalit. Ihmiskunnan pelastumisella on kuitenkin hintansa: oankalit ovat geenimanipuloijia, joille perimän muokkaus on elinehto. Tulevaisuus ja Lilithin henki riippuvat siitä pystyvätkö ihmiset muuttamaan käsitystään ihmisyydestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapani Ronni: Octavia E. Butler: Aamunkoitto. Aikakone 2/1990. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Feministiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1987 kirjat
Puolipäivän riitit

Puolipäivän riitit on Octavia E. Butlerin Xenogenesis-trilogian toinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1988 nimellä Adulthood Rites, ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1991. == Juoni == Puolipäivän riitit alkaa kymmenen vuotta Aamunkoiton tapahtumien jälkeen. Ihmiskunta on jakaantunut kahtia: kauppakylissä asuvat elävät oankalien kanssa ja saavat koostelapsia, jotka ovat sekoituksia ihmisten ja oankalien parhaista ominaisuuksista. Vastarintakylissä taas asuvat ne, jotka eivät halua olla tekemisissä oankalien kanssa ja joista on näin ollen tehty steriilejä. Lilith Iyapo synnyttää pojan, Akinin, joka ihmismäisen ulkomuotonsa vuoksi joutuu vastarintakyläläisten sieppaamaksi. Oankalit käyttävät tilaisuutta hyväkseen oppiakseen enemmän ihmisistä ja kun Akin viimein pelastetaan, hän on oppinut enemmän kuin kukaan arvasikaan. Hän haluaa tarjota ihmisille uuden mahdollisuuden itsenäiseen elämään senkin uhalla, että he tuhoavat itsensä toistamiseen. == Aiheesta muualla == * Tapani Ronni: Puolipäivän riitit. Aikakone 2/1991. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Feministiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1988 kirjat
Oulun krenatööripataljoona

Oulun krenatööripataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli everstiluutnantti Valdemar Appelgren (haavoittui), v.t. komentaja jääkärikapteeni Yrjö Rehnbäck ==Joukko-osastot== * 1. komppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Einar Björnström. * 2. komppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Aarne Manninen. * 3. komppania Päällikkö: varavääpeli Hjalmar Louhimaa (ent. Lindström). * Konekiväärikomppania Päällikkö: jääkäriluutnantti Eino Jokirinta. :Joukkueenjohtajat: jääkärialiupseeri Juho Leonard Takkunen. ==Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit== Lähettiupseerina ja komppanianpäällikkönä jääkärivänrikki Alexander Hasselström, joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Frans Jokelainen. ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Länsiarmeija
Imago (kirja)

Imago on Octavia E. Butlerin Xenogenesis-trilogian kolmas ja viimeinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1989 samalla nimellä, ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1992. == Juoni == Imagon pääosassa on Jodahs, yksi Lilith Iyapon koostelapsista. Hänet kasvatetaan poikana, mutta tästä huolimatta hänestä tuleekin ooloi, oankalien kolmannen sukupuolen edustaja. Sen vuoksi Jodahs on ainoa laatuaan, sillä ooloin ja ihmisen yhdistelmää on pidetty liian vaarallisena ja arvaamattomana. Jotta Jodahs saisi elää perheensä parissa, he kaikki pakenevat metsään odottamaan tämän aikuistumista. Siellä Jodahs törmää vastarintakylästä kotoisin olevaan pariin, jotka yllättäen ovatkin hedelmällisiä. He voivat olla Jodahsin ainoa toivo saada puolisoita, mutta heidät on kasvatettu vihaamaan oankaleja enemmän kuin mitään muuta. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Feministiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1989 kirjat
Karl Ludwig Hencke

Karl Ludwig Hencke (8. huhtikuuta 1793 – 21. syyskuuta 1866) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka löysi asteroidit 5 Astraea (8. joulukuuta 1845) ja 6 Hebe (1. heinäkuuta 1847). Vuonna 1973 löydetty asteroidi 2005 Hencke on nimetty hänen mukaansa. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Jyväskylän pataljoona

Jyväskylän pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 2. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli majuri Alexander Procopé (haavoittui), v.t. komentaja jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (komentajana 26. maaliskuuta alkaen) Sisällissodan jälkeen pataljoonasta muodostettiin Viipurin vartiopataljoona. ==Pataljoonan kokoonpano== ===1. komppania=== Päällikkö: jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (siirrettiin 26. päälliköksi konekiväärikomppaniaan), myöhemmin jääkärivänrikki Johan (Hannes) Jaakko Evert Anttila . :Joukkueenjohtajat: Jääkärialiupseeri Karl Väinö Kallio, jääkärialiupseeri Hans Einer Elo (siirrettiin 14. huhtikuuta 3. komppaniaan päälliköksi). ===2. komppania=== Päällikkö: jääkärivänrikki Carl Rainer Rudolf Ahonius 7. maaliskuuta 1918 alkaen. ===3. komppania=== Päällikkö: jääkärivänrikki Johan (Hannes) Jaakko Evert Anttila (siirrettiin 11. huhtikuuta 1. komppanian päälliköksi), jääkärialiupseeri Hans Einer Elo (14 huhtikuuta alkaen). ===Konekiväärikomppania=== Päällikkö: jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (siirrettiin 26. maaliskuuta pataljoonan komentajaksi), jääkärivääpeli Jaakko Ala-Piessa myöh. Piessa (myöhemmin joukkueenjohtajana), aliupseeri K. Aimola, jääkärialiupseeri Eero Johannes Riekki. :Joukkueenjohtajat: jääkärialiupseeri Eero Johannes Riekki (siirrettiin komppanianpäälliköksi) ==Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit== Koulutusaliupseerina jääkärialiupseeri Uuno Alfred Niemikaija (siirrettiin 3. jääkäripataljoonaan) ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Länsiarmeija