EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
K. A. Saarinen

Gustaf Adolf (Kustaa Adolf, K. A.) Saarinen (16. lokakuuta 1869 Iitti – 9. marraskuuta 1932 Turku) oli suomalainen maanmittausinsinööri ja juristi, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1911. == Elämä ja ura == Saarisen vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Adolf Saarinen (s. 1838) ja Hilda Karolina Vinter (1840–1872). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan yksityislyseosta vuonna 1890 ja suoritti maanmittausinsinöörin tutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1895. Vuosina 1895–1897 Saarinen toimi Oulun läänin varamaanmittarina ja 1897–1920 Turun ja Porin läänin varamaanmittarina, nuorempana maanmittarina sekä vanhempana maanmittausinsinöörinä. Vuonna 1916 Saarinen suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon ja sai varatuomarin arvon 1919. Vuosina 1917–1918 hän toimi myös Hämeen läänin vt. kuvernöörinä. Vuosina 1920–1926 Saarinen työskenteli Turun väliaikaisen maanjako-oikeuden puheenjohtajana ja 1926–1932 Mikkelissä toimineen Viipurin maanjako-oikeuden puheenjohtajana. Tyrväällä asuessaan Saarinen valittiin sosialidemokraattien kansanedustajaksi vuoden 1910 eduskuntavaaleissa. Hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen Turussa 63-vuotiaana marraskuussa 1932. == Perhe == Saarisen puoliso oli Keuruulta kotoisin ollut Elli Salonen (s. 1872), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1896. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset maanmittarit Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteereistä ja puhemiehistä

Tämä on luettelo Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteereistä sekä puhemiehistä. Luettelossa on otettu huomioon myös ne pääsihteerit tai puhemiehet ennen Kiinan kansantasavallan perustamista vuodesta 1949 alkaen. Kiinan kommunistinen puolue perustettiin vuonna 1921. ==Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen johtajista== ===Kiinan kommunistisen puolueen keskusviraston sihteeri (1921–1922)=== Järjestys Sihteeri (Syntynyt-Kuollut) Sihteeri (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous Chen Duxiu (1879–1942) 1\. heinäkuuta 1921 - 10. heinäkuuta 1922 I (1921) II (1922) virka lakkautettu ===Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean puheenjohtaja (1922–1925)=== Järjestys Puheenjohtaja (Syntynyt-Kuollut) Puheenjohtaja (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous 1 Chen Duxiu (1879–1942) kesäkuu 1922 - tammikuu 1925 II (1922) III (1923) IV (1925) virka lakkautettu vuoteen 1945 saakka ===Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri (1925–1943)=== Järjestys Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous 1 Chen Duxiu (1879–1942) tammikuu 1925 - 7. elokuuta 1927 IV (1925) 2 Xiang Zhongfa (1880–1931) helmikuu 1928 - 24. kesäkuuta 1931 V (1927) VI (1928) 3 Bo Gu (1907–1946) syyskuu 1931 - tammikuu 1935 Zunyi kokous (1935) 4 Zhang Wentian (1900–1976) tammikuu 1935 - 20. maaliskuuta 1943 Zunyi kokous (1935) virka lakkautettu vuoteen 1982 saakka ===Kiinan kommunistisen puolueen keskuspolitburon puhemies (1943–1969)=== Järjestys Puhemies (Syntynyt-Kuollut) Puhemies (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous 1 Mao Zedong (1893–1976) 20\. maaliskuuta 1943 - 24. huhtikuuta 1969 VII (1945) VIII (1956) Lushan (1959) IX (1969) virka lakkautettu ===Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean puhemies (1945–1982)=== Järjestys Puhemies (Syntynyt-Kuollut) Puhemies (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous 2 Mao Zedong (1893–1976) 19\. kesäkuuta 1945 - 9. syyskuuta 1976 VII (1945) VIII (1956) Lushan (1959) IX (1969) X (1973) 3 Hua Guofeng (1921–2008) 7- lokakuuta 1976 - 28. kesäkuuta 1981 XI (1977) II täysistunto (1978) 3 Hu Yaobang (1915–1989) 28\. kesäkuuta 1981 - 11. syyskuuta 1982 XII (1982) virka lakkautettu ===Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri (1982–nykyaika)=== Järjestys Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) Virka-kausi Puoluekokous 5 Hu Yaobang (1915–1989) 11\. syyskuuta 1982 - 15. tammikuuta 1987 XII (1982) 6 Zhao Ziyang (1919–2005) 15\. tammikuuta 1987 - 23. kesäkuuta 1989 XIII (1987) 7 Jiang Zemin (1926–2022) 23\. kesäkuuta 1989 - 15. marraskuuta 2002 XIV (1992) XV (1997) XVI (2002) 8 Hu Jintao (s. 1942) 15\. marraskuuta 2002 - 15. marraskuuta 2012 XVI (2002) XVII (2007) XVIII (2012) 9 Xi Jinping (s. 1953) 15\. marraskuuta 2012 - virassa XVIII (2012) XIX (2017) Luokka:Kiinan politiikka Kommunistisen puoleen pääsihteereistä ja puhemiehistä
Matts Carlgren

Matts Vilhelm Carlgren (24. syyskuuta 1917 Danderyd – 23. elokuuta 1999 Tukholma) oli ruotsalainen urheilujohtaja ja yritysjohtaja. Matts Carlgren kuului ruotsalaiseen Kempen metsäteollisuussukuun. Hänen enojaan olivat tunnetut 1900-luvun alun ruotsalaiset metsäteollisuusjohtajat Frans ja Seth Kempe. Hän valmistui ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta vuonna 1944. Sen jälkeen hän toimi toimitusjohtajana Kempen suvun omistamassa historiallisessa ruotsalaisessa metallinjalostusyrityksessä Wedevågs bruks AB vuosina 1953–1962, jonka hallituksen puheenjohtajaksi hän valittiin vuonna 1967.Carlgren, Matts W, direktör, Järna i Vem är det / Svensk biografisk handbok / 1993 / s 198. Pääosan ammatillista urastaan Carlgren teki metsäteollisuuden yritysjohdossa. Hän toimi Kempen suvun omistaman metsäteollisuusyhtymä Mo och Domsjö AB:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1965–1973 ja edelleen 1981–1991 sekä yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1971–1981. Vuonna 1989 Carlgren oli käynnistämässä uutta ruotsalaista TV- kanavaa Nordic Channel, josta tuli myöhemmin Kanal 5. Carlgren oli 1990-luvun alkuun mennessä luonut henkilökohtaisen jättiomaisuuden, mutta vuoden 1991 kansainvälinen finanssikriisi kaatoi Carlgrenin omaisuuskeskittymän. Hänen täytyi luopua Kanal 5:n omistuksestaan, huutokauppafirma Bukowskista sekä sukutilastaan. Carlgrenin ura ruotsalaisen urheilun järjestötoiminnassa oli pitkä. Hän toimi vuosina 1965-1973 Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1969 Ruotsin urheilun keskusjärjestön hallitukseen, jossa hän oli vuoteen 1975. Edellisenä vuonna 1968 hänet oli valittu Ruotsin olympiakomitean jäseneksi ja edelleen vuonna 1976 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisjäseneksi Sven Thofeltin KOK-uran päättyessä. KOK-ja Ruotsin olympiakomiteajäsenyys kestivät vuoteen 1992. Matts Carlgrenin veljenpoika on Reinfeltin hallituksen ympäristöministeri keskustapoliitikko Andreas Carlgren. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Luettelo Saksan ilmavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Saksan ilmavoimien nykyisestä kalustosta. ==Hävittäjät== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom Eurofighter Typhoon Hävittäjä 101 Panavia Tornado IDS Hävittäjäpommittaja 83 Panavia Tornado ECR Tiedustelukone/hävittäjäpommittaja 21 200px ==Harjoituskoneet== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom Northrop T-38A Suihkuharjoitushävittäjä 40 Beechcraft T-6 Texan II Harjoituskone 69 ==Kuljetus- ja tankkauskoneet== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom Airbus A310 MRTT Kuljetus/tankkauskone 4 C-160 Transall Kuljetuskone 60 Airbus A310 MRT Matkustajakone 2 Airbus A340 Matkustajakone 2 Airbus A319 Matkustajakone 2 Global 5000 Matkustajakone 4 ==Helikopterit== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom CH-53G Raskas kuljetushelikopteri 82 Eurocopter Cougar Kuljetushelikopteri 4 NHI NH90 Kuljetushelikopteri 4 ==Miehittämättömät ilma-alukset== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom IAI Heron Raskas miehittämätön ilma-alus 1 200px ==Ilmatorjunta== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom ASRAD Ozelot Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä 30 Patriot PAC-3 Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä 14 C-RAM MANTIS Lyhyen kantaman ilmatojuntajärjestelmä 2 ==Aseistus== ===Ohjukset=== Nimi Tyyppi Kuva AIM-9L/I Sidewinder Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus IRIS-T Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus AIM-120 AMRAAM Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus KEPD 350 Ilmasta laukaistava risteilyohjus AGM-88 HARM Tutkaan hakeutuva ohjus GBU-24 Paveway III Laser-ohjattu pommi 200px GBU-54 JDAM Laser-ohjattu pommi ==Lähteet== Luokka:Saksan ilmavoimat Saksa
Eurooppalainen veljeskunta

Eurooppalainen veljeskunta – Runoilijamatka halki Saksan on vuonna 1942 ilmestynyt runoilija Arvi Kivimaan matkakertomus natsi-Saksasta. Se julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin myös saksaksi nimellä Europäische dichterreise durch Deutschland. Saksankielisessä laitoksessa on mukana matkan aikana tehtyjä piirroksia eri rakennuksista ja maisemista. Kivimaa oli tuolloin Europäischen Schriftsteller-Vereinigung -kirjailijaliiton jäsen, joka oli Joseph Goebbelsin johtaman Saksan propagandaministeriön PEN Internationalin vastapainoksi perustama järjestö.Muir, Simon & Worthen, Hana: Finland's Holocaust: Silences of History, s. 98, 124. Palgrave Macmillan, 2013. ISBN 978-113-73026-4-9. Google Books == Matka Saksaan == Kivimaa vieraili natsi-Saksassa lokakuussa 1941, jolloin hän osallistui Suomen Kirjailijaliiton lähettämänä Weimarissa järjestetyille runoilijapäiville.Kunnas, Tarmo: Fasismin lumous: Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana, s. 69. Atena-kustannus, 2013. ISBN 978-951-79693-3-8. Vierailuun liittyi Saksan kiertomatka, jolla Kivimaan lisäksi oli mukana neljätoista kirjailijaa eri puolilta Eurooppaa, sekä heidän isäntinään toimineita saksalaisia kirjailijoita. Seurueen saattajina oli armeijan upseereita sekä natsien propagandaministeriön edustaja. == Kirja == Teoksessaan Kivimaa muun muassa ylistää kansallissosialistisen vallankumouksen vaikutusta Saksan kulttuurielämään ja ihannoi heidän luomaansa ”Uutta Eurooppaa”, joka ”nykyhetken kärsimyksistä rakentaa sillan parempaan, inhimillisempään tulevaisuuteen”. Se sisältää myös joitakin antisemitistisiä viittauksia. Hänen mukaansa germaani on ”hallitsevan rodun jäsen”, joka on ”irroittanut juutalaiset Saksan valtioruumiista”. Kivimaa itse sanoi kirjan olevan ”subjektiivinen ja henkilökohtainen tunnustus”. Jatkosodan jälkeen lokakuussa 1945 teos poistettiin valvontakomission määräyksestä sekä kirjastoista että kirjakaupoista.1944-1946 Kirjastoista ja kirjakaupoista poistettu kirjallisuus Sananvapaus ja sensuuri verkkoaikana. Viitattu 28.5.2015. == Katso myös == *Femte akten *Kolmannen valtakunnan vieraana == Lähteet == Luokka:Matkakirjat Luokka:Vuoden 1942 kirjat
Faʻafafine ja faʻafatama

Faʻafafine ja faʻafatama ovat samoalaisia sukupuoli-identiteettejä. Niitä luonnehditaan kolmanneksi ja neljänneksi sukupuoleksi, eli ne kuuluvat muunsukupuolisuuden sateenvarjon alle. Faʻafafinet ja faʻafatamat ovat Samoalla arvostetussa roolissa ja olennainen osa samoalaista yhteiskuntaa. Joskus heillä uskotaan olevan ainutlaatuisia tai yliluonnollisia voimia sukupuolensa ansiosta. Faʻafafinet on syntymässä luokiteltu miehiksi, mutta omaavat paljon feminiinisiä piirteitä. Faʻafatamat on puolestaan määritelty syntymässä naisiksi, mutta heidän itseilmaisussaan ilmenee paljon maskuliinisuutta. == Katso myös == * Kaksihenkinen * Hijra * Kathoey * Transsukupuolisuus * Matriarkaatti == Lähteet == Luokka:Sukupuolivähemmistöt Luokka:Samoalainen kulttuuri Luokka:Amerikansamoalainen kulttuuri Luokka:Samoankieliset sanat ja sanonnat
W (täsmennyssivu)

W voi viitata esimerkiksi seuraaviin: * W, latinalaisen kirjaimiston ja suomen aakkosten 23. kirjain * W, volframin kemiallinen merkki * W, watin tunnus * W., Oliver Stonen elokuva vuodelta 2008 * W, Anna Erikssonin ohjaama elokuva vuodelta 2022 * W, eteläkorealainen televisiosarja * W, japanilainen pop-yhtye == Katso myös == * W-kansallispuisto, Länsi-Afrikassa sijaitseva kansallispuisto * WWW, World Wide Web
Femte akten

Femte akten: Litterär resa genom det yngsta Tyskland on vuonna 1937 ilmestynyt suomenruotsalaisen kirjailijan Göran Steniuksen esseekokoelma ja matkakertomus natsi-Saksasta. Stenius asui kesällä 1936 Travemünden saksalais- pohjoismaisessa kirjailijakodissa ja vieraili myös Berliinin olympiakisoissa sekä Nürnbergin puoluepäivillä.Kunnas, Tarmo: Fasismin lumous. Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana, s. 69. Jyväskylä: Atena, 2013. ISBN 978-951-79693-3-8. Steniuksen matkaseurana oli Olavi Paavolainen, joka julkaisi omia vaikutelmiaan kirjassa Kolmannen valtakunnan vieraana.Stenius, Göran. Biografiskt lexikon för Finland. Viitattu 28.5.2015. Teoksessaan Stenius pyrkii säilyttämään puolueettomuuden kansallissosialistisen Saksan oppeihin nähden ja keskittyy raportoimaan maan kirjallisuus- ja kulttuurielämästä. Hän ei kirjassaan tuo kriittisesti esille maan hallinnon epädemokraattisuutta eikä liioin sen rotuoppeja. Sen vuoksi teosta on myös kutsuttu pelkästään ajan saksalaisen nykykirjallisuuden esittelyksi. Steniuksen kirja on saanut nimensä Johann Wolfgang von Goethen Faustin viidennestä näytöksestä, jossa sen päähenkilön omistautuminen yhteiskunnan rakentamiseen aikakauden saksalaisten tulkintojen mukaan ennakoi kansallissosialismia.Ekelund, Erik: Svensk skönlitteratur i Finland. Projekt Runeberg. Viitattu 28.5.2015. == Katso myös == * Eurooppalainen veljeskunta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset esseekokoelmat Luokka:Matkakirjat Luokka:Suomenruotsalainen kirjallisuus Luokka:Vuoden 1937 kirjat
Elena Ferrante

Elena Ferrante on italialainen kirjailija. Hänen oikea henkilöllisyytensä ei ole tiedossa. Ferrante kuvaa teoksissaan oppineiden naisten elämää yhteiskunnallisen kuohunnan keskellä. Ferrante sai vuonna 1992 Elsa Morante -palkinnon teoksesta Amalian rakkaus (1992). Ferranten romaani Storia della bambina perduta (2014) oli vuoden 2015 Strega-palkinnon ehdokkaana. Teoksen englanninnos The Story of the Lost Child oli vuoden 2016 kansainvälisen Booker-palkinnon lyhyellä listalla. ==Salanimi== Ferranten henkilöllisyydestä on esitetty useita arvauksia. Yksi esitetty arvaus on kääntäjä Anita Raja, jonka puoliso on kirjailija Domenico Starnone. Raja on kääntänyt italiaksi muun muassa Christa Wolfin teoksia. Käännökset on julkaissut kustantamo Edizioni e/o, joka julkaisee myös Ferranten kirjoja. Italiassa herätti vuonna 2016 paheksuntaa tutkivan toimittajan Claudio Gattin selvitystyö, jonka tuloksena Gatti esitti, että salanimen takana olisi juuri Anita Raja. Artikkeliaan varten Gatti tutki Rajan kiinteistöomistuksia ja nimettömästä lähteestä saamiaan tietoja Rajan palkkioista. Ferrante on perustellut salanimen käyttöä halulla säilyttää yksityisyys. ==Elokuvat== Amalian rakkaudesta on Mario Martone ohjannut elokuvan Salattu rakkaus (1995), joka oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla. Teoksesta Hylkäämisen päivät (2002) on Roberto Faenza ohjannut elokuvan I giorni dell’abbandono (2005). ==Teokset== === Romaanit === * (suom. Amalian rakkaus) * (suom. Hylkäämisen päivät) * (suom. Tyttären varjo) * (Yhteisnidos sisältää teokset L’amore molesto, I giorni dell’abbandono ja La figlia oscura) * ;Napoli-tetralogia * (suom. Loistava ystäväni) * (suom. Uuden nimen tarina) * (suom. Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät : aikuisvuodet) * (suom. Kadonneen lapsen tarina) === Lastenkirjat === * === Esseet === * * * ===Suomennetut teokset=== * * * * * Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät: aikuisvuodet. (Storia di chi fugge e di chi resta, 2013). Suomentanut Helinä Kangas. Helsinki: WSOY, 2018 ISBN 978-951-0-42239-7 * * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Salanimet Luokka:Tunnistamattomat henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Elävät henkilöt
Vallitunsaari

Vallitunsaari on saari Kemijoessa Isohaaran vesivoimalaitoksen vieressä. Se on alkujaan ollut vesivoimayhtiön työntekijöiden asuinalue ja suljettu ulkopuolisilta, mutta nykyisin se on avoin. Saaren omistaa PVO-Vesivoima Oy, joka on yrittänyt turhaan myydä sitä. Saarella on saksalaisten vankileirin alueella neuvostosotilaiden hauta-alue. ==Lähteet== Luokka:Kemin saaret Luokka:Paattio
USS Woolsey

USS Woolsey (runkonumero DD77) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. == Valmistus == Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen nimettömänä hävittäjä No. 77:na Bathista Mainen osavaltiosta Bath Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1917. Laivastoesikunnan 1. elokuuta 1918 päivätyllä käskyllä se nimettiin USS Woolseyksi ja laskettiin vesille 17. syyskuuta 1918 kumminaan rouva Elise Campau Wells. Alus otettiin palvelukseen 30. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään Frederick V. McNair.Dictionary of American Naval Fighting Ships == Palvelus == Bathin edustalla järjestettyjen koeajojen ja Bostonin laivastontelakalla ja Newport Toledon laivastoasemalla tehtyjen varustamisten päätyttyä Woolsey lähti 9. lokakuuta New Yorkiin kohdatakseen USS Virginian Euroopan matkaa varten. Alukset lähtivät 13. lokakuuta New Yorkin satamasta suojaten saattuetta HX-52. Suhteellisen tapahtumaköyhän matkan päätteeksi saattue luovutettiin Britannian kuninkaallisen laivaston saattajille 22. lokakuuta. Woolsey suuntasi tehtävästä vapauduttuaan Islannin pohjoisosassa sijaitsevaan Buncranaan, jonne se saapui seuraavana päivänä. Kaksi päivää myöhemmin alus lähti merelle kohti Azorien Ponte Delgadaa, josta se jatkoi tankkauksen jälkeen matkaansa. Alus saapui New Yorkiin 5. marraskuuta. Oltuaan kuukauden New Yorkissa, minä aikana sotatoimet päättyivät aselepoon 11. marraskuuta. Alus lähti New Yorkista Eurooppaan liittyäkseen Yhdysvaltain laivasto-osastoon. Alus saapui Brestiin 20. joulukuuta ilmoittautuen Eurooppaan sijoitetun laivasto-osaston komentajalle. Alus suoritti seuraavien seitsemän kuukauden aikana erilaisia tehtäviä Euroopassa kuten toimien yhteysaluksena kuljettaen postia ja matkustajia Brestin ja Britteinsaarten satamien ennen kaikkea Plymouthin ja Southamptonin välillä. Alus oli 11. maaliskuuta 1919 yksi neljästä hävittäjästä, jotka saattoivat presidentti Woodrow Wilsonia kuljettaneen George Washingtonin Brestiin. Woolsey saattoi Versailles'n rauhankokouksen päätyttyä presidenttiä kuljettaneen George Washingtonin Yhdysvaltoihin. Alukset lähtivät Brestistä kesäkuun lopulla 1919 ja ne saapuivat Hampton Roadsiin 8. heinäkuuta. Kymmenen päivää saapumisensa jälkeen Woolsey lähti jälleen merelle liittyäkseen Tyynenmeren laivastoon. Alus saapui 24. heinäkuuta Panamaan läpäisten kanavan ja jatkaen matkaansa kohti Havaijilla järjestettäviä sotaharjoituksia, joiden päätyttyä se palasi San Diegoon. Alus poistettiin 31. toukokuuta 1920 Mare Islandin laivastontelakalla palveluksesta ja se palautettiin palvelukseen 20. lokakuuta. Alus liittyi Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se operoi Yhdysvaltain länsirannikolla. Alukseen törmäsi 26. helmikuuta 1921 Panaman edustalla lähellä Coiban saarta SS Steel Inventor, jonka keula leikkasi hävittäjän rungon kahtia. Woolsey upposi turman seurauksena. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Wickes-luokan hävittäjät Luokka:Bath Iron Works
Vallen kalliopiirrokset

Vallen kalliopiirrokset eli Finnhågenin kalliopiirrokset sijaitsevat Norjassa Nordlandissa Ballangenissa. Kohde sijaitsee Ofotvuonon lahden haaran Efjordenin rannan tuntumassa. Piirroksia pidetään Norjan vanhimpina kalliopiirroksina, ja niiden piirtäjinä pidetään jääkauden jälkeisen ajan ensimmäisiä asukkaita. == Ajoitus == Norjassa vallitsee yleinen yksimielisyys siihen, että useimmat kalliopiirrokset on piirretty aikoinaan veden äärelle. Koska jääkauden jälkeinen maankohoaminen on nostanut piirroskentät korkealle merenpinnan yläpuolelle, voidaan tällaiset piirrokset ajoittaa maankohoamisen avulla. Vallen molemmat kuvakentät sijaitsevat 73 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy), ja se vastaa ajoituksena 9600 BP eli 9150−8840 eaa.. Piirrokset ovat ajoituksen mukaan Norjan vanhimpia kalliopiirroksia, ja niiden piirtämisen aikoina elettiin mesoliittista kivikautta. == Kalliopiirrokset == Vallen piirroskentät rekisteröitiin vasta vuonna 1931, ja ne tunnetaan vanhemmassa kirjallisuudessa Finnhågenin nimellä läheisen vuoren huipun mukaan. Ne sijaitsevat Efjordenin vuonon länsipuolella Vallen maatilan mailla metsärajan yläpuolella 150 metrin etäisyydellä toisistaan, ja niiden lähelle pääsee kätevimmin veneellä. Mikäli piirroksien ajoitus on oikea, oli merenpinta piirtämisen aikoihin yli 70 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. Silloin Vallebuktanin lahti oli merenpohjaa ja Moldforvikanpuron laakso sijaitsi veden alla. Mainittu puro laski mereen aivan kalliopiirrosten Valle 1 kohdalla. Piirrokset sijaitsivat saaren ainoan tasaisen alueen rannassa. === Valle 1 === Kohde Valle 1 sijaitsee silokallion eteläpuolella, ja se viettää 40 asteen jyrkkyydellä kohti ohi virtaavaa Moldforvikan puroa, joka virtaa aivan kuvien alapuolella. Piirroskentässä, jonka koko on 10,5 × 1,6 metriä, näkyy viisi kuviota tai niiden katkelmaa. Selvimmin erottuvat kuviot ovat hylje (1,47 metriä pitkä) ja pyöriäinen (1,48 m), jotka sijaitsevat lännessä. Näiden lähellä sijaitsee osittain piirretyt peura (1,66 m) ja hylje (2,29 m). Itäisin kuvio on niin huonosti säilynyt, ettei siitä voi päätellä, esittääkö se hyljettä vai peuraa (1,24 m). === Valle 2 === Kohde Valle 2 sijaitsee noin 60 metriä leveällä ja 2 metriä korkealla silokalliolla, joka viettää alas etelään 60 asteen kulmassa. Kuvakentästä erottuu vain kaksi kuviota, jotka esittävät karhua (2,26 × 1,26 metriä) ja sen itäpuolella olevaa peuraa (2,0−2,5 m leveä). Peura erottuu nykyään niin heikosti, että se luokitellaan tunnistamattomaksi maaeläimeksi. Kuviot on piirretty kallioon hiomalla sen pinta sileäksi ja vaaleaksi 2−2,5 cm leveillä viivoilla. Sekä Helge Gjessing että Hesjedal ovat sitä mieltä, että karhu on nimenomaan jääkarhu. Kuvioiden välinen etäisyys on 29 metriä, ja esimerkiksi Anders Hesjedal on tulkinnut karhun ja peuran asettamisen etäälle toisistaan pedon ja saaliin vastakkaisasetteluna. == Lähteet == * * Hesjedal, Anders: Helleristninger som tegn og tekst - En analyse av veideristningene i Nordland og Troms (tutkielma,), 1994 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Danielsen, Aage: Helleristning ved Valle * Hauge, Arild: Valle Luokka:Norjan kalliopiirrokset Luokka:Ballangen
Roksarsoni

Roksarsoni (C6H6AsNO6) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lisäaineena eläinten rehuissa kokkidien aiheuttaman kokkidioosin ehkäisyyn ja hoitoon sekä siipikarjan kasvua lisäävänä aineena. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa roksarsoni on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kiteet suurenevat ja lopulta rikkoontuvat lämmitettäessä. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja hyvin kuumaan. Se liukenee myös metanoliin ja etanoliin, mutta ei poolittomiin orgaanisiin liuotiimiin kuten dietyylieetteriin tai etyyliasetaattiin. Roksarsoni tehoaa muun muassa Histomonas- ja Eimeria-sukujen eliöihin.Daniel L. Klayman :Antiparasitic Agents, Antiprotozoals, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 28.5.2015 ==Valmistus ja käyttö== Roksarsonia valmistetaan nitraamalla natrium-p-hydroksifenyyliarsonaattia väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella 0 °C:n lämpötilassa. Roksarsonia on lisätty siipikarjan ja sikojen rehuun kokkidioosin ehkäisemiseksi erityisesti Yhdysvalloissa. Sen on havaittu myös parantavan eläinten ravinnon hyötyosuutta ja edistävän siipikarjan kasvua. Sitä on lisätty rehuihin tyypillisesti 44-47 ppm:n pitoisuuksina. Aine vedettiin Yhdysvalloissa markkinoilta, koska kanojen maksassa havaittiin huomattavan korkeita arseenipitoisuuksia ja aineen pelättiin siirtyvän kanojen muniin ja lihaan ja sitä kautta myös ihmiselimistöön. FDA kielsi roksarsonin käytön eläinten rehuissa yhdessä karbarsonin ja arsaniilihapon kanssa helmikuusta 2014 alkaen. Euroopan unionin alueella arseenia sisältävien aineiden lisäys eläinten rehuihin on kielletty jo aikaisemmin. Roksarsoni on lääkeaineena käytetyn salvarsaanin valmistuksen lähtöaine.G. O. Doak, G. Gilbert Long & Leon D. Freedman: Arsenic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 28.5.2015 ==Lähteet== Luokka:Arseeniyhdisteet
HMS Starkodder (51)

HMS Starkodder (runkonumerot 1 ja 51) oli Ruotsin laivaston Styrbjörn-luokan miinanraivaaja. == Valmistus == Akers Mekaniske Verksted A/S:n valmisti valaanpyyntialus Grahamin, joka laskettiin vesille 1925Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 262. Ruotsin merivoimat osti 1935 aluksen Norjasta ja asetti sen palvelukseen nimellä HMS StarkodderHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 37. Alus aseistettiin vanhalla 37 millimetrin kanuunalla. == Palvelus == Vuonna 1941 aluksen kanuuna korvattiin 20 millimetrin M/40 -ilmatorjuntatykillä ja M/43 -raivaimella ja se liitettiin Göteborgiin muodostettuun raivaajaosastoon. Vuonna 1948 alus siirrettiin emäalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja myytiin 1961 Göteborgiin Skrot & Avfallsprodukter AB:lle romutettavaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Styrbjörn-luokan miinanraivaajat
HMS Styrbjörn (52)

HMS Styrbjörn (runkonumerot 2 ja 52) oli Ruotsin laivaston Styrbjörn-luokan miinanraivaaja. == Valmistus == Framnaes Mekaniske Verksted A/S:n valmistama valaapyyntialus Klo laskettiin vesille 1923. Ruotsin merivoimat osti 1935 aluksen Norjasta ja asetti sen palvelukseen nimellä HMS Styrbjörn.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 262 == Palvelus == Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Göteborgiin sijoitettuun miinanraivaajaosastoon. Sodan aikana aluksen runkonumero muutettiin 52:ksi. Vuonna 1948 se luokiteltiin lautaksi, minkä jälkeen se kuljetti materiaalia ja henkilöstöä pitkin rannikkoa. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja myytiin 1961 Holmsundiin W. Andersson & Co:lle hinaajaksi, joka sai samalla uuden nimen Björn. Alus romutettiin 1973 Ystadissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Styrbjörn-luokan miinanraivaajat
Sytyke

Sytyke eli virike (”syttö”) on tulen sytyttämisessä apuna käytettävä helposti syttyvä materiaali, jonka avulla tuli saadaan helpommin tarttumaan varsinaiseen polttoaineeseen, lähinnä puuhun tai hiileen. Sytykkeenä on käytetty monenlaisia asioita, kuten kuivaa ruohoa tai lehteä, ohuita risuja, tuohta, käpyjä, puunlastuja, vuoltuja kiehisiä, ja nykyaikana myös erityisesti sytykkeeksi tarkoitettuja erikoismateriaaleja kuten sytyspaloja, jotka syttyvät helposti ja palavat pitkään. Luokka:Tulen sytyttäminen
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu

Billin ja Tedin uskomaton seikkailu (, VHS-videona Suomessa nimellä Bill & Ted – paluu menneisyyteen) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Stephen Herekin ohjaama tieteiskomedia. Sen jatko-osaksi tehtiin vuoden 1991 Billin ja Tedin maailma (). == Juoni == Kaksi älytöntä poikaa Bill ja Ted saavat Rufuksen avulla käsiinsä puhelinkopiksi naamioutuneen aikakoneen. Billin isä aikoo lähettää Billin Alaskaan sotilaskouluun, jos tämä ei saa täysiä pisteitä tulevasta historian esitelmästä. Bill ja Ted päättävät siis lähteä menneisyyteen ja hakea kotiinsa historian merkkihenkilöitä. Elokuvan lopussa Rufus kertoo miksi Bill ja Ted olivat valittuja: jos Bill olisi joutunut Alaskaan, he eivät voisi perustaa bändiään Wyld Stallynsia ja olisi syttynyt 3. maailmansota. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Elokuvat aikamatkustuksesta Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Liv (nimi)

Liv on alun perin norjalainen naisen etunimi. Nimi johtuu todennäköisesti joko suojaa tai turvaa tarkoittavasta sanasta hlif tai elämää tarkoittavasta sanasta liv. Suomessa nimi Liv on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 280 henkilöille, joista selvä enemmistö on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Livin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. toukokuuta == Tunnettuja Liv-nimisiä == * Liv Marie Austrem (s. 1947), norjalainen kirjailija * Liv Boeree (s. 1984), englantilainen pokerinpelaaja, malli ja televisiojuontaja * Liv Borgen (s. 1943), norjalainen kasvitieteen professori * Liv Kjersti Eikeland (s. 1979), norjalainen ampumahiihtäjä * Liv Kristine Espenæs (s. 1976), norjalainen laulaja * Liv Lisa Fries (s. 1990), saksalainen näyttelijä * Liv Glaser (s. 1935), norjalainen pianisti * Liv Hewson (s. 1995), australialainen näyttelijä * Liv Køltzow (s. 1945), norjalainen kirjailija * Liv Lindeland (s. 1945), norjalainen valokuvamalli ja näyttelijä * Liv Morgan, oik. Gionna Jene Daddio (s. 1994), ranskalainen showpainija * Liv Signe Navarsete (s. 1958), norjalainen poliitikko ja ministeri * Liv Grete Poirée (s. 1974), norjalainen ampumahiihtäjä * Liv Inger Somby (s. 1962), norjansaamelainen kirjailija ja toimittaja * Liv Strömquist (s. 1978), ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä ja radiotoimittaja * Liv Tegengren (1905–1995), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä * Liv Tyler (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä * Liv Ullmann (s. 1938), norjalainen näyttelijä, kirjailija ja elokuvaohjaaja == Kuvitteellisia Livejä == * Liv, toinen päähenkilöistä tv-sarjassa Liv ja Maddie == Lähteet == Luokka:Etunimet
Luettelo Kiinan kansantasavallan presidenteistä

Tämä on luettelo Kiinan kansantasavallan presidenteistä. Vuosina 1954–1975 presidentin virka tunnettiin nimellä Kansantasavallan puhemies. Vuosina 1975–1982 virka oli lakkautettu ja Kiinan kansankongressin puhemiehellä oli presidentin valtuudet. Presidentin virka palautettiin vuoden 1982 perustuslakiuudistuksessa, mistä alkaen presidentti on toiminut Kiinan kansantasavallan valtionpäämiehenä. ==I Perustuslaki (1954–1975)== ===Kiinan kansantasavallan puhemies=== Järjestys Presidentti (elinvuodet) Virka-kausi Kansankongressi Varapresidentti 1 Mao Zedong (1893–1976) 27\. syyskuuta 1954 – 27. huhtikuuta 1959 I Zhu De 2 Liu Shaoqi (1898–1969) 27\. huhtikuuta 1959 – 31. lokakuuta 1968 II, III Song Qingling Dong Biwu virkaatekevä 100px Dong Biwu (1886–1975) 31\. lokakuuta 1968 – 17. tammikuuta 1975 III virka täyttämättä ==II ja III perustuslaki (1975–1982)== ===Kiinan kansankongressin puhemiehet=== Järjestys Presidentti (elinvuodet) Virka-kausi Kansankongressi Varapresidentti 1 Zhu De (1886–1976) 17\. tammikuuta 1975 – 6. heinäkuuta 1976 IV Song Qingling Dong Biwu 2 Song Qingling (1893–1981) 6\. heinäkuuta 1976 – 5. maaliskuuta 1978 IV 3 Ye Jianying (1897–1986) 5\. maaliskuuta 1978 – 18. kesäkuuta 1983 V Song Qingling ==IV. Perustuslaki (vuodesta 1983)== ===Kiinan kansantasavallan presidentti === Järjestys Presidentti (elinvuodet) Virka-kausi Kansankongressi Varapresidentti 3 Li Xiannian (1909–1992) 18\. kesäkuuta 1983 – 8. huhtikuuta 1988 VI Ulanhu 4 Yang Shangkun (1907–1998) 8\. huhtikuuta 1988 – 27. maaliskuuta 1993 VII Wang Zhen 5 Jiang Zemin (1926–2022) 27\. maaliskuuta 1993 – 15. maaliskuuta 2003 VIII, IX Hu Jintao 6 Hu Jintao (s. 1942) 15\. maaliskuuta 2003 – 14. maaliskuuta 2013 X, XI Zeng Qinghong Xi Jinping 7 Xi Jinping (s. 1953) 14\. maaliskuuta 2013 – XII Li Yuanchao ==Lähteet== * Kiinan kansantasavallan presidentit Presidentit
World League for Freedom and Democracy

World Anti-Communist League (WACL, Maailman kommunisminvastainen yhdistys) on vuonna 1966 Taipeissa Taiwanissa perustettu äärioikeistolainen järjestö. Järjestö on sittemmin muuttanut nimensä World League for Freedom and Democracyksi (suomeksi ”Maailman vapauden ja kansanvallan yhdistys”). Järjestön perustamisen tarkoitus oli taistella kommunismia vastaan ”epätavallisin menetelmin”. WACL toimi yli sadassa valtiossa ja kuudessa maanosassa. Erityisen tarmokkaita Euroopassa olivat aiemmat SS-upseerien verkostoon kuuluneet ODESSAn jäsenet. (Organisation der ehemaligen SS- Angehörigen, eli "Entisten SS:n jäsenten järjestö"). Kuuluisa SS-upseeri Otto Skorzeny johti järjestön Espanjan-konttoria. Järjestö on yhdistetty muun muassa contrien ja kuolemanpartioiden tukemiseen Nicaraguassa ja muualla latinalaisessa Amerikassa. WACLin kokouksiin on ollut osallistumista usealta taholta, esimerkiksi korealainen Yhdistymiskirkko eli moonilaisuus miljoonien dollarien tukineen WACLille ja yhdysvaltalainen poliitikko ja senaattori John McCain on mainittu. ==WACL Pohjoismaissa== Tanskassa useat poliitikot ovat olleet yhteydessä WACLiin. Muun muassa Tanskan kansanpuolueen Pia Kjærsgaard oli 1988 vieraana järjestön kokouksessa Taipeissa. Tanskan WACL:n johtaja on ollut kunnallispoliitikko Erik Dissing. Myös Ruotsissa WACLilla on ollut osasto vuodesta 1967. Suomalainen kansalaisjärjestö Itsenäisyyden Puolesta oli 1980-luvulla WACL:n jäsenjärjestönä.Tommi Kotonen: Politiikan juoksuhaudat – Äärioikeistoliikkeet Suomessa kylmän sodan aikana, s. 156. Atena, Jyväskylä 2018. ==Järjestöön kuuluneita== *Robert Close, belgialainen kenraali ja poliitikko *Yoshio Kodama, japanilainen rikollisjohtaja ja uusfasisti *Ku Cheng-kang, kiinalainen/taiwanilainen poliitikko *Park Chung Hee, Etelä-Korean presidentti *Ryōichi Sasakawa, japanilainen liikemies ja poliittinen aktivisti *John K. Singlaub, yhdysvaltalainen kenraalimajuri *Jaroslav Stetsko, ukrainalainen äärioikeistolaisjohtaja *Otto Skorzeny ==Lähteet== *Scott Anderson and Jon Lee Anderson (1986) Inside The League. ISBN 0396085172 *Det fri Aktuelt: 18. september 1988: "Gæst hos fascismen" ===Viitteet=== Luokka:Poliittiset järjestöt Luokka:Antikommunismi Luokka:Äärioikeisto
Conmebolin karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018

Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Etelä-Amerikan maanosaliitosta CONMEBOL:sta 10 joukkuetta. Karsinnat alkoivat lokakuussa 2015. == Karsintasysteemi == Karsinnat suoritettiin siten, että kaikki maajoukkueet laitettiin samaan lohkoon. Maajoukkueet pelasivat muita joukkueita vastaan kaksi ottelua. Lohkon neljä parasta etenivät suoraan lopputurnaukseen ja viides osallistui kansainväliseen jatkokarsintaan. == Sarjataulukko == == Ottelut == === Ottelupäivä 1 === === Ottelupäivä 2 === === Ottelupäivä 3 === === Ottelupäivä 4 === === Ottelupäivä 5 === === Ottelupäivä 6 === === Ottelupäivä 7 === === Ottelupäivä 8 === === Ottelupäivä 9 === === Ottelupäivä 10 === === Ottelupäivä 11 === === Ottelupäivä 12 === === Ottelupäivä 13 === === Ottelupäivä 14 === === Ottelupäivä 15 === === Ottelupäivä 16 === === Ottelupäivä 17 === === Ottelupäivä 18 === == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat
Gunilla Lindberg

Gunilla Lindberg (s. 6. toukokuuta 1947 Väsby) on ruotsalainen urheilujohtaja. Hän on toiminut Kansainvälisen olympiakomitean ruotsalaisedustajana vuodesta 1996 ja Kansallisten olympiakomiteoiden yhteistyöorganisaation ANOC:n pääsihteerinä vuodesta 2004. Häntä pidetään 2000-luvun alun vaikutusvaltaisimpana ruotsalaisena urheilujohtajana. Lindbergin ura Ruotsin olympiakomiteassa alkoi jo vuonna 1969. Hän on ollut mukana Ruotsin olympiajoukkueen johtotehtävissä Sapporon talvikisoista 1972 alkaen. Vuodesta 1984 lähtien hän ollut Ruotsin olympiajoukkueen apulaisjohtajana. Hänestä tuli pääsihteerin avustaja vuonna 1984, ja pääsihteeri vuodesta 1989 alkaen. Vuonna 1993 hänet valittiin Euroopan olympiakomiteoiden yhteistyöjärjestön EOC:n jäsen ja edelleen Kansainvälisen olympiakomitean ruotsalaisjäseneksi vuonna 1996 Atlantan kesäolympialaisten yhteydessä. Hän seurasi KOK-jäsenyydessään ruotsalaista Gunnar Ericssonia. Vuonna 2000 hänestä tuli KOK:n toimeenpanevan komitean jäsen vuosiksi 2000-2004 ja vuonna 2004 Ateenan kesäolympialaisten yhteydessä yksi KOK:n neljästä varapuheenjohtajasta. Varapuheenjohtajuuskausi kesti neljä vuotta. Vuonna 2011 hänet valittiin uudelleen KOK:n toimeenpanevaan komiteaan. Gunilla Lindberg on toiminut myös Kansallisten olympiakomiteoiden yhteistyöjärjestön ANOC:n jäsenenä vuosina 1995-2002 ja pääsihteerinä vuodesta 2004 alkaen. Hän on toiminut vuosien 2006, 2010 ja 2014 talvikisojen koordinointikomiteassa ja vuoden 2018 talvikisojen arviointi- ja koordinointikomiteoissa puheenjohtajana. Kesäkisoista hän on toiminut vuoden 2012 ja 2016 kisojen koordinointikomiteoissa. ==Lähteet== *http://www.eurolympic.org/jahia/Jahia/cache/offonce/pid/82?language=eng *http://www.sok.se/?open&f;=F1&id;=99772∣=10..noexpand& *http://www.olympic.org/mrs-gunilla-lindberg *http://www.aroundtherings.com/golden25.aspx ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mutatulivuori

Mutatulivuori on tulivuoren tapainen luonnonmuodostuma. Mutatulivuorien purkautuminen tapahtuu suunnilleen kahdenkymmenen vuoden välein. Näitä luonnonmuodostumia esiintyy muun muassa Kaukasiassa Azerbaidžanissa. == Lähteet == == Katso myös == * Azerbaidžanin mutatulivuoret Luokka:Vulkanologia
Luettelo Sudanin ilmavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Sudanin ilmavoimien nykyisestä kalustosta. ==Lentokoneet== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom MiG-29 Hävittäjä 20 MiG-29SE 2 MiG-29UB A-5 Fantan Rynnäkkökone 15 Su-24 Rynnäkkökone 3+ Su-25 Rynnäkkökone 9 Su-25 2 Su-25UB An-30 Tiedustelukone 2 200px Il-76 Raskas kuljetuskone 1 C-130H Kuljetuskone 4 Y-8 Kuljetuskone 2 An-26 Kevyt kuljetuskone 1 An-32 Kevyt kuljetuskone 2 An-72 Kevyt kuljetuskone 2 An-74 Kevyt kuljetuskone 4 An-74TK-200 2 An-74TK-300 F-27 Kevyt kuljetuskone 1 Falcon 20F Matkustajakone 1 Falcon 50 Matkustajakone 1 Falcon 900 Matkustajakone 1 Il-62M Matkustajakone 1 K-8 Karakorum Koulutuskone 12 Utva 75 Koulutuskone 3 200px ==Helikopterit== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom Mi-24 Taisteluhelikopteri 25 Mi-24 Hind 2 Mi-24P 7 Mi-24V Hind E Mi-35P Taisteluhelikopteri 6 Mi-17 Monikäyttöhelikopteri noin 5 Mi-8 Kuljetushelikopteri 21 Bell 205 Kevyt kuljetushelikopteri 1 ==Ilmatorjunta== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom S-75 Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä 90 200px ==Aseistus== ===Ohjukset=== Nimi Tyyppi Kuva R-3 Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus R-60 Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus R-73 Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus R-23/24 Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus R-77 Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus ==Lähteet== Ilmavoimien kalusto Sudan
Etelä-Suomen Media

Etelä-Suomen Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka kotiosoite on Tuusulassa, päätoimipiste Vantaalla ja laskutus hoidetaan emokonsernissa Jyväskylässä. Yhtiö julkaisee 58 sanoma- ja kaupunkilehteä. Etelä-Suomen Mediaan kuuluu 18 sanoma- ja kaupunkilehteä Uudellamaalla, Varsinais-Suomessa ja Etelä-Karjalassa. Lisäksi Etelä-Suomen Media julkaisee 17 asiakaslehteä ja neljää ammattilehteä. Etelä-Suomen Median liikevaihdon on arvioitu olevan vuonna 2015 noin 50 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on kolme painotaloa ja ne sijaitsevat Tuusulassa, Hämeenlinnassa ja Porvoossa. ==Historia== Etelä-Suomen Median juuret ulottuvat maaliskuuhun 2013, jolloin Suomen Lehtiyhtymä siirtyi Keskisuomalaisen omistukseen. Varsinaisesti konserni syntyi vuoden 2015 alussa, kun Keskisuomalainen Oyj tiivisti yhtiörakennettaan ja siirtyi alueittaiseen malliin. Keskisuomalaisen silloiset sanoma- ja kaupunkilehtiä kustantavat yhtiöt yhdistettiin kolmeen yhtiöön: kaksi muuta yhtiötä ovat Keski-Suomen Media Oy ja Savon Media Oy. Samassa yhteydessä Suomen Lehtiyhtymä yhdistettiin lähes kokonaan Etelä-Suomen Mediaan. ==Toimipaikka Vantaalla== Etelä-Suomen Median toimipaikka sijaitsee Vantaan Jokiniemessä Tikkurilan rautatieaseman lähellä osoitteessa Väritehtaankatu 8. Yhtiöllä on suuren toimistotalon neljännessä kerroksessa vuokralla 1 200 neliömetrin tila. Yritys ja sen noin sata media-alan ammattilaista muuttivat uudisrakennukseen Veromiehen Rälssitieltä keväällä 2020. Tiloissa työskentelee Etelä-Suomen Median hallintoa, Helsingin Uutisten ja Vantaan Sanomien toimitus sekä Mediatalo Keskisuomalaisen aikakausilehtiryhmän ja valtakunnallisen suurasiakasmyynti MEKS:in työntekijöitä. ==Etelä-Suomen Median tuotteet== Vuonna 2024 Etelä-Suomen Median lehtiä olivat: * Aamuposti * Helsingin Uutiset * Karkkilalainen * Keski-Uusimaa * Lopen Lehti * Loviisan Sanomat * Länsi-Uusimaa * Länsiväylä * Mäntsälän Uutiset * Nurmijärven Uutiset * Pyhtäänlehti * Sipoon Sanomat * Tallinna24.ee-verkkolehti * Tamperelainen * Turkulainen (ilmestymistauolla keväästä 2020 lähtien) * Uusimaa * Vantaan Sanomat * Vihdin Uutiset ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset viestintäyhtiöt Luokka:Tuusula Luokka:Vantaalaiset yritykset Luokka:Suomalaiset lehtitalot
Hugo ja kadonneet jalokivet

Hugo ja kadonneet jalokivet () on ITE Median kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna PlayStationille ja Windowsille. Peli sijoittuu Hugo Viidakkoseikkailu -peleissä esiintyneelle ”Viidakkosaarelle”. == Juoni == Kikulaisten kylä on suuressa vaarassa: ilkeä noita Skylla, tämän apuri Don Kroko, ja heidän sotilaansa ovat tukkineet kylän lähellä olevan tulivuoren kraatterin suurella kivenlohkareella. Tulivuori voi purkautua minä hetkenä hyvänsä ja tuoda kylään laavatulvan. Tuhotakseen tulivuoren kraatterin tukkineen lohkareen ja pelastaakseen kylän, kikulaisten kylänvanhin tarvitsee kolme Aurinkokiveä. Fernando-tukaani lähtee Peikkometsään pyytämään Hugo-peikon auttamaan kikulaisia ja etsimään kivet. Hugo lentää lentokoneellaan Viidakkosaarelle ja aloittaa etsinnät. Hän löytää ensimmäisen kiven inkapyramidin raunioista sekä toisen kiven lumisilla vuorilla sijaitsevasta luolasta. Vanhasta merirosvoluolasta päästyään hän joutuu Skyllan vankityrmiin, joista hän pakenee ja löytää tyrmien aarrekammiosta kolmannen kiven. Huomatessaan Hugon paon, Skylla lähettää hänen peräänsä pyörremyrskyn. Jos Hugo pääsee kylään, kikulaiset asettavat Aurinkokivet vanhaan kivipaneeliin ja niistä ammennetuilla voimilla tuhoavat tulivuoren kraatterissa olevan lohkareen ja lähettävät pyörremyrskyn takaisin Skyllan luokse. Hugo juhlii voittoa Skyllasta kikulaisten kylässä ennen paluutaan Peikkometsään. == Aiheesta muualla == * Luokka:Hugo Luokka:Vuoden 2000 videopelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Windows-pelit
International Association of Geodesy

International Association of Geodesy (lyh. IAG) on geodesian tutkimuksen kansainvälinen yhteistyöelin ja Kansainvälisen geodeettis-geofysikaalisen unionin IUGG:n jäsenjärjestö. IAG perustettiin jo vuonna 1862 nimellä Mitteleuropäische Gradmessing (). Suomi on IAG:ssa ja IUGG:ssa edustettuna Suomen Geodeettis-Geofysikaalisen Kansalliskomitean kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * International Association of Geodesy Luokka:Tiedejärjestöt Luokka:Geodesia
Sonic Chaos

Sonic Chaos (myös nimellä Sonic the Hedgehog Chaos ja Sonic & Tails) on Aspectin kehittämä ja Segan julkaisem tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna Sega Master Systemille ja Sega Game Gearille. Sonic Chaos oli ensimmäinen 8-bittinen Sonic-peli jossa Miles ”Tails” Prower oli pelattavana hahmona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Sonic the Hedgehog -pelit Luokka:Sega Master System -pelit Luokka:Sega Game Gear -pelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit
Gunnar Ericsson (yritysjohtaja)

Gunnar Lennart Wilhelm Ericsson, Ruotsin parlamentissa häntä kutsuttiin sukunimellä nimellä Ericsson i Åtvidaberg (s. 29. kesäkuuta 1919 Tukholma – 24. joulukuuta 2013, Mölle ) oli ruotsalainen yritysjohtaja, poliitikko ja urheilujohtaja. == Koulutus ja toiminta yritysjohtajana == Gunnar Ericssonin isä oli 1930-luvun teollisuusmiehenä, ministerinä ja kansanedustajana tunnettu Elof Ericsson. Gunnar Ericsson suoritti upseerintutkinnon vuonna 1941.Ericsson, Gunnar L V, direktör, Åtvidaberg i Vem är Vem? / Götaland utom Skåne, Halland, Blekinge 1965 / s 316. Sen jälkeen hän suoritti ekonomin tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1946 ja siirtyi sukunsa omistamaan AB Åtvidabergs Industrier -yhtiöön, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Facit AB. Ericsson toimi yrityksen toimitusjohtana vuosina 1957–1970 ja sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1982. Vuonna 1972 Ericsson joutui luopumaan sukuyrityksensä omistuksesta ja myymään talousvaikeuksiin joutuneen Facitin Electroluxille. == Poliittinen toiminta == Ericsson valittiin vuonna 1969 valtiopäiville, jotka olivat valintahetkellä vielä 2-kamariset. Hän tuli valituksi toiseen kamariin. Vuodesta 1970 hän oli seuraavat kaksi vuotta yksikamarisen valtiopäivien jäsenenä edustaen Kansanpuoluetta. Kansanedustajan toimessaan hän keskittyi erityisesti talouskysymyksiin, kuten verot, kilpailulainsäädäntö ja ulkomaille tehtävät investoinnit. == Urheilujohtaja == Ericsson oli aktiivi toimija myös urheilujärjestöissä. Hän oli Ruotsin jalkapalloliiton puheenjohtaja vuosina 1970–1975. Ruotsin olympiakomitean varapuheenjohtajana hän toimi 30 vuotta eli vuodet 1966–1996. Hänet valittiin Bo Ekelundin jälkeen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisedustajaksi vuonna 1966. KOK-jäsenyys kesti aina vuoteen 1996. KOK:ssa hän oli toimeenpanevan komitean jäsen vuosina 1988–1992 ja toimi vuosien 1984 ja 1988 kisojen arviointikomiteassa. Näin Bo Ekelundin vuonna 1962 päättynyt KOK:n toimeenpanevan komitean jäsenyys ja ruotsalaisten rooli KOK-ytimessä sai näin jatkoa. Hän toimi vuoden 1992 Barcelonan kesäkisojen koordinointikomiteassa. ==Lähteet== * Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 64. ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Castelpetroso

Castelpetroso on kunta Italiassa olevalla Molisen alueella, Isernian maakunnassa. Kunnan tärkein nähtävyys on kirkko Santuario di Maria Santissima Addolorata. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1890 paikalle, jossa kaksi vuotta aiemmin oli tapahtunut Neitsyt Marian ilmestys. Kirkko valmistui vuonna 1975. Kunnan kokoon nähden se on suurikokoinen. Kirkkoon mahtuu 10 000 henkilöä, ja sen kupolin korkeus on 54 metriä.Kunnan kotisivut == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Isernian maakunnan kunnat
Parbatin piirikunta

Parbatin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä. Piirikunta rajoittuu idässä Kaskin ja Syangjan, lännessä Gulmin ja Baglungin ja pohjoisessa Myagdin piirikuntaan. Parbatin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 146 590 henkeä (157 826 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 494 neliökilometriä ja väestötiheys 297 as./km2. Hallinnollinen keskus oli vuonna 2011 Shivalayan kyläkehityskomitean (12 470 as., 2011) keskustaajama Kusma, josta tehtiin toukokuussa 2014 piirikunnan ensimmäinen kaupunki. Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 17,8 % voidaan katsoa ylempään trooppiseen, 66,9 % subtrooppiseen, 14,0 % lauhkeaan ja 1,4 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Kali Gandaki Valley near Kusma, Nepal.JPG|Gandakijokea ja sen ympäristöä Parbatin piirikunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Introduction: About us (ddcparbat.gov.np) Luokka:Dhawalagiri Luokka:Nepalin piirikunnat
Jan-Bas Bollen

Jan-Bas Bollen (s. 1961 Amsterdam) on alankomaalainen säveltäjä ja viulisti.The Living Composers Project: Jan-Bas Bollen Bollen opiskeli viulunsoittoa Jan Borin johdolla Amsterdamissa vuosina 1967–72 ja sitten Herman Krebbersin johdolla Amsterdamin konservatoriossa 1972–79. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä Joep Straesserin johdolla Utrechtin konservatoriossa (1987) sekä Gilius van Bergeijkin, Theo Loevendien ja Klaas de Vriesin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa (1989–93). Vuonna 1991 Bollen perusti vaimonsa, säveltäjä Alison Isadoran kanssa HEX Ensemblen. Bollenin teoksia on esitetty Alankomaiden lisäksi myös Australiassa, Brasiliassa, Ranskassa, Saksassa, Indonesiassa, Italiassa, Japanissa, Uudessa- Seelannissa, Puolassa, Venäjällä, Ukrainassa ja Yhdysvalloissa. Bollen on opettanut musiikin teoriaa ja viulunsoittoa yksityisesti Amsterdamissa vuodesta 1985. Hän on opettanut ja luennoinnut myös muualla Alankomaissa ja ulkomailla. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Alankomaalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt