EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Larry Laudan

Larry Laudan (1941 Austin, Texas – 23. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen filosofi, jonka erikoisaloja ovat tieteenfilosofia ja tietoteoria. Tieteenfilosofiassa hänet tunnetaan muun muassa positivismin, realismin ja relativismin perinteiden kritiikeistään. Laudan on esittänyt omaa tapaansa säilyttää tieteen asema etuoikeutettuna ja edistyvänä hankkeena eri tahoilta suunnatun kritiikin edessä. Laudanin näkemys ”tutkimusperinteistä” on nähty merkittävänä vaihtoehtona Imre Lakatoksen näkemykselle ”tutkimusohjelmista”. Laudanin merkittävin panos tieteenfilosofian alalla on teos Progress and its Problems (1977). Laudan syyttää tieteenfilosofeja sen näkemyksen hyväksymisestä, että tiede on pohjimmiltaan ongelmanratkaisua, ilman että he ottavat vakavasti niitä seuraamuksia, joita tällä näkemyksellä on tieteen historian ja tieteenfilosofian kannalta, ja ilman että he kyseenalaistavat tiettyjä seikkoja tieteen historiankirjoituksessa ja metodologiassa. Laudan toimi tutkijana Universidad Nacional Autónoma de Méxicon (UNAM) Institute for Philosophical Investigations -tutkimuskeskuksessa Meksikossa. == Teoksia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Larry Laudan, kotisivu Luokka:Tieteenfilosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Jukka Mäkelä (elokuvatuottaja)

Jukka Mäkelä (s. 8. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja sekä yksi Finnkino Oy:n perustajista ja yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja. Hänelle myönnettiin elokuvaneuvoksen arvonimi 2002. Mäkelä pääsi ylioppilaaksi 1973 ja suoritti ekonomin tutkinnon 1978. Hän toimi perheyhtiö Kinoston teatteritarkastajana 1974–1977, teatteripäällikkönä 1978–1982 ja toimitusjohtajana 1982–1986. Finnkino Oy:n toimitusjohtajana hän oli 1986–1995. Mäkelä on toiminut lukuisissa elokuva-alan luottamustoimissa. Hän oli Filmikamari ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1994 ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajana vuodet 1987–1988 ja puheenjohtajana 1989–1990. Suomen elokuvasäätiön hallituksen puheenjohtajana hän oli 1990–91 ja Suomen elokuva-arkiston johtokunnan jäsen 1994–95. Mäkelälle myönnettiin 1997 elämäntyö-Jussi-palkinto. Hänet on lyöty 1991 Ranskan valtion taiteiden ja kirjallisuuden kunniaritariksi. Mäkelän muistelmateos, tietokirjailija ja kriitikko Kalle Kinnusen kirjoittama Valkokankaan valtakunta – elokuvamoguli Jukka Mäkelän tunnustukset (Teos) ilmestyi syyskuussa 2021. Kirjassa Mäkelä kertoo laajasti Finnkinon perustamisesta, perheyrityksen riitaisuudesta, suomalaisista elokuvantekijöistä kuten Spede Pasasesta ja Aki Kaurismäestä ja Edvin Laineesta ja omasta tuottajanurastaan sekä elämästä Töölössä ja alkoholismistaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Estadio José Pachencho Romero

Estadio José Pachencho Romero on jalkapallostadion Maracaibon kaupungissa Venezuelassa. Stadion oli yksi vuoden 2007 Copa Américan ottelupaikoista. ==Lähteet== Luokka:Venezuelan jalkapallostadionit
Palettipeippo

Palettipeippo (Pytilia melba) on laajalta alueelta Saharan eteläpuolisesta Afrikasta kotoisin oleva loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkinä. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan palettipeippo on noin 12 cm. Koiraan nokka, otsa ja kurkku ovat väriltään punaiset. Pää ja niska ovat väriltään harmaat. Selkä ja siivet ovat väriltään oliivinvihreät ja yläperä on punaruskea. Vatsa on valkoinen ja siinä on leveähköjä mustia poikkijuovia. Palettipeipponaaraalta puuttuu päästä punainen väri. Nuoret linnut muistuttavat väritykseltään naarasta. Kultasiipipeippo (Pytilia afra) muistuttaa palettipeippoa, mutta palettipeipolta puuttuu siipien oranssi väri. Lisäksi palettipeippo on vatsastaan sukulaislajiaan selvemmin raidoittunut. == Elinympäristö == Palettipeippo elää laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajin levinneisyys ulottuu lännemmäksi ja hieman etelämmäksi kuin läheistä sukua olevan kultasiipipeipon. Palettipeipon elinympäristöä ovat kuivat metsät sekä tiheiköt ja piikkipensaikot. == Elintavat == Palettipeipot elävät yleensä pieninä parvina ja pareittain. Lintu valitsee itselleen uuden puolison vain edellisen kuoltua. Pesimäaikana laji tekee pesänsä puuhun tai pensaaseen, ja naaras munii sinne kahdesta neljään kermanväristä munaa. Palettipeipon ravinto koostuu pääasiassa siemenistä, mutta se syö myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Lemmikkilinnuille tulisi tarjota myös toukkia sekä jotain vihreää kuten pinaattia. Palettipeippo voi olla aggressiivinen muita saman lajin ja lähisukulaislajiensa yksilöitä kohtaan, minkä takia samaan aviaarioon on turvallisinta sijoittaa vain yksi palettipeippopariskunta. == Lähteet == Luokka:Loistopeipot
Stadium Australia

Stadium Australia eli ANZ Stadium on stadion Sydneyn lähiöalueella Homebushissa. Stadion oli vuoden 2000 kesäolympialaisten olympiastadion. Stadionilla on järjestetty myös Rugbyn maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelu 2003. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Australian urheilupaikat Luokka:Olympiastadionit Luokka:Kesäolympialaiset 2000 Luokka:Kesäparalympialaiset 2000 Luokka:Sydneyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sydneyn urheilu
Alberigo Evani

Alberigo Evani (1. tammikuuta 1963 Massa, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija. Evani pelasi lähes koko seurajoukkueuransa AC Milanissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quantic Dream

Quantic Dream on ranskalainen pelitalo, jonka David Cage perusti vuonna . Studion ensimmäinen nimike oli Microsoft Windowsille ja Sega Dreamcastille vuonna 1999 julkaistu Omikron: The Nomad Soul. Kiinalainen NetEase- teknologiayritys osti vähemmistöosuuden Quantic Dreamista vuonna 2019. Elokuussa 2022 julkaistiin tiedote, jossa NetEasen kerrottiin ostaneen Quantic Dreamin. Quantic Dream toimii jatkossakin itsenäisesti ja sen johtajina jatkavat David Cage ja Guillaume de Fondaumiére. Yhtiöiden mukaan kaupan syntymisestä teki helppoa "luottamus yritysten välillä ja kokemus hyvästä yhteistyöstä". == Pelit == Julkaistu Nimi Alusta(t) Julkaisija(t) 1999 Omikron: The Nomad Soul Microsoft Windows, Sega Dreamcast Eidos Interactive 2005 Fahrenheit Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox Atari, Inc. 2010 Heavy Rain Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4 Sony Computer Entertainment 2013 Beyond: Two Souls Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4 Sony Computer Entertainment 2018 Detroit: Become Human Microsoft Windows, PlayStation 4 Sony Interactive Entertainment TBA Star Wars Eclipse TBA == Kritiikkiä == Tammikuussa 2018 kolme ranskalaista tahoa mukaan lukien Le Monde esittivät syytöksiä studiossa olevasta epäterveellisestä studiokulttuurista: epäsopivasta käytöksestä, henkilöstön ylityöllistämisestä ja seksistisien tai rasistisien vitsien sallimisesta. Yhtiön johtohenkilöt David Cage ja Guillaume de Fondaumière kiistävät syytökset. Yhtiö haastoi Le Monden ja Mediapart-sivuston oikeuteen syytöksistä johtuen. Yhtiö on hävinnyt yhden tapauksen yhtä työntekijää koskien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * quanticdream.com – Virallinen sivu * Profiili MobyGamesissä
Pussijuoksu

Pussijuoksu tai pussihyppely on urheilulaji, jossa osanottajat pomppivat jalat pusseihin sullottuina kilpaa. Tavoitteena on päästä ennen muita maaliviivan yli. Pussijuoksuradat ovat yleensä suoria, mutta myös erilaisia ”maastovariaatioita” on olemassa. Yhdessä pussissa voi olla pussijuoksijoita yksi tai useampi. Se on myös erittäin hyvä liikunnan muoto, sillä tasajalkaa hyppimällä eteneminen kuluttaa huomattavasti enemmän energiaa kuin vaikkapa juokseminen. Luokka:Leikit
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2007

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2007 kilpailtiin Zagrebissa, Kroatiassa 21.–27. toukokuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet. ==Miesten kaksinpeli== ==Naisten kaksinpeli== ==Miesten nelinpeli== Loppuottelu: Chen Qi / Ma Lin – Wang Hao / Wang Liqin 6–11, 11–7, 6–11, 11–3, 11–9, 11–9 ==Naisten nelinpeli== Loppuottelu: Wang Nan / Zhang Yining – Guo Yue / Li Xiaoxia 11–5, 11–6, 13–11, 11–9 ==Sekanelinpeli== Loppuottelua: Wang Liqin / Guo Yue – Ma Lin / Wang Nan 13–11, 11–7, 8–11, 11–9, 9–11, 12–10 ==Lähteet== * ITTF:n MM-kisasivusto ==Viitteet== 2007 Luokka:Vuoden 2007 urheilu Luokka:Zagrebin urheilutapahtumat
Juan Carlos Sánchez

Juan Carlos Sánchez Martínez, yleensä vain Juan Carlos (s. 27. heinäkuuta 1987 Calvià, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Villarrealia.. Hän teki ensiesiintymisensä Villarrealin paidassa kaudella 2007–2008 Almeríaa vastaan, tullen vaihdosta kentälle 18 minuutin pelin jälkeen korvaamaan Villarrealin maalivahtia Diego Lópezia, joka oli ajettu ulos hänen otettuaan punaisen kortin. Kaudella 2008–2009 hän on toiminut pääosin kolmosvahdin roolissa. == Aiheesta muualla == * Esittely Villarrealin sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlos Monzón

Carlos Roque Monzón (7. elokuuta 1942 – 8. tammikuuta 1995) oli argentiinalainen nyrkkeilijä, joka hallitsi ammattilaisnyrkkeilyn keskisarjaa 1970-luvulla. Monzón aloitti ammattilaisnyrkkeilyuransa helmikuussa 1963. Koko uransa ainoat kolme tappiota hän kärsi vuosina 1963–1964 maanmiehelleen Antonio Oscar Aguilarille, brasilialaiselle Felipe Cambeirolle ja maanmiehelleen Alberto Massille. Myöhemmin hän otti voiton näistä kaikista kolmesta. Syyskuussa 1966 Monzón voitti Argentiinan mestaruusottelussa Jorge Jose Fernandezin. Kesäkuussa 1967 hän kohtasi saman miehen Etelä-Amerikan mestaruusottelussa ja voitti jälleen. Marraskuun 7. päivänä 1970 Monzón otteli Italian Roomassa Nino Benvenutia vastaan WBA- ja WBC-liittojen keskisarjan maailmanmestaruudesta. Monzón voitti teknillisellä tyrmäyksellä 12. erässä tuon ottelun, jonka The Ring -lehti valitsi vuoden otteluksi. Toukokuussa 1971 käydyssä uusintaottelussa Benvenuti luovutti jo kolmannessa erässä. Syyskuussa 1971 Monzón voitti toisen entisen maailmanmestarin, Emile Griffithin teknillisellä tyrmäyksellä 14. erässä. Vuonna 1972 Monzónille hävisivät MM- otteluissa Denny Moyer 5. erässä, Jean-Claude Bouttier 13. erässä, Tom Bogs 5. erässä ja Bennie Briscoe pistein. Vuonna 1973 Monzón otti pistevoiton Griffithistä ja Bouttierista. Helmikuussa 1974 Monzón voitti José Nápolesin mutta WBC vei häneltä MM-tittelin, koska hän ei otellut haastajaansa Rodrigo Valdézia vastaan. Monzón puolusti WBA-titteliään menestyksekkäästi Tony Mundinea (tyrmäys 7. erässä), Tony Licataa (keskeytys 10. erässä) ja Gratien Tonnaa (tyrmäys 5. erässä) vastaan kunnes kesäkuussa 1976 Monzón ja WBC- mestari Valdéz kohtasivat Monte Carlossa. Monzón sai kiistattoman pistevoiton ja nousi jälleen kahden liiton maailmanmestariksi. Heinäkuussa 1977 käydyssä uusintaottelussa Valdéz löi Monzónin kanveesiin toisessa erässä mutta Monzón säilytti mestaruutensa pistevoitolla. Elokuussa 1977 Monzón ilmoitti vetäytyvänsä nyrkkeilykehistä. Monzón valittiin nyrkkeilöyn Hall of Fameen vuonna 1990.http://www.ibhof.com/pages/about/inductees/modern/monzon.html == Lähteet == * Monzónin tiedot boxrec.comissa == Viitteet == Luokka:Argentiinalaiset nyrkkeilijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Herrasmiesroistot

Herrasmiesroistot () on yhdysvaltalaisen kirjailija Scott Lynchin luoma fantasiakirjasarja, jossa on ilmestynyt kolme teosta. Niistä ensimmäinen on suomennettu. Lynchin mukaan sarjasta on määrä tulla seitsenosainen. Herrasmiesroistot kertoo Locke Lamora -nimisen varkaan tarinaa. ==Teokset== #Locke Lamoran valheet (The Lies of Locke Lamora 2006, suom. 2007) #Red Seas Under Red Skies (2007) # The Republic of Thieves (2013) === Tulevat osat === #The Thorn of Emberlain #The Ministry of Necessity #The Mage and the Master Spy #Inherit the Night Luokka:Fantasiakirjasarjat
Bree Olson

Bree Olson (oik. Rachel Marie Oberlin, s. 7. lokakuuta 1986 Houston, Teksas), on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja entinen aikuisviihdetähti. Olson varttui Woodburnissa, Indianassa. Hänellä on ukrainalaiset sukujuuret. Hän on toiminut myös Penthousen mallina ollen kuukauden Penthouse Pet maaliskuussa 2008. Aikuisviihteessä Olson aloitti vuonna 2006, mistä lähtien hän esiintyi muun muassa Playboyn, Hustlerin ja Rockstarin aikuisviihdelehdissä. Vuosina 2007–2010 hän työskenteli tuotantoyhtiö Adam & Even mallina, minkä jälkeen hänen työskentelynsä oli enemmän freelancetoimintaa aikuisviihteessä. Aikuisviihteen lisäksi Olson on esiintynyt televisio-ohjelmissa ”Kardashianit”, radiossa ”The Howard Stern Showssa” sekä artisti Flo Ridan musiikkivideolla. == Palkinnot == *AVN Awards 2008: palkinto luokassa "Paras uusi tähtönen" (). *AVN Awards 2009: palkinto luokassa "Paras uusi verkkotähtönen" (). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bree Olsonin kotisivut * Bree Olson MySpace-sivustolla * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Horace McCoy

Horace McCoy (14. huhtikuuta 1897 Pegram, Tennessee, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1955) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka kovaksikeittyjen romaanien tapahtumat sijoittuvat 1930-luvun laman aikoihin. Hänen tunnetuin romaaninsa on Ammutaanhan hevosiakin (They Shoot Horses, Don't They? 1935), josta Sydney Pollack on ohjannut samannimisen elokuvan 1969, neljätoista vuotta McCoyn kuoleman jälkeen. McCoy palveli ensimmäisen maailmansodan aikana Yhdysvaltojen ilmavoimissa. Hän lensi muutamia tehtäviä vihollislinjojen takana pommittajana ja tiedusteluvalokuvaajana. Hän haavoittui, ja Ranskan valtio myönsi hänelle sankaruudesta Croix de Guerre -mitalin. Vuosina 1919–1930 hän työskenteli urheilutoimittajana Dallas Journalissa Texasissa. 1920-luvun lopulla hän alkoi saada kertomuksiaan julki jännityslehdissä. Laman aikana McCoy muutti Los Angelesiin päästäkseen näyttelijäksi. Hän näytteli elokuvassa The Hollywood Handicap (1932). Työ yökerhon vahtimestarina Santa Monicassa herätti hänessä ajatuksen aiheeseen kirjaan They Shoot Horses, Don't They?, joka kertoo laman aikana järjestetyistä maratontansseista. Hänen romaaninsa I Should Have Stayed Home (Tapahtui Hollywoodissa) käsitteli nuoren etelävaltiolaisen näyttelijän yritystä saada työtä 1930-luvun Hollywoodissa. Romaani No Pockets in a Shroud on sankarillisen väärinymmärretyn toimittajan ristiriitaisen kliseinen kuva. McCoyn klassikkoteos Kiss Tomorrow Goodbye ilmestyi 1948. Tarinan kertojaminä on moraaliton päähenkilö Ralph Cotter. Teoksesta on tehty saman niminen elokuva (1950, suom. Jäähyväiset huomiselle). McCoy kirjoitti Hollywoodissa eri studioille käsikirjoituksia lännenelokuviin, rikoselokuviin ynnä muihin. Vaikka hänen työnsä on enimmäkseen jäänyt unohduksiin, hän työskenteli usein merkittävien elokuvaohjaajien kanssa, kuten Henry Hathaway, Raoul Walsh ja Nicholas Ray. Hän oli apulaiskäsikirjoittajana elokuvassa King Kong (1933), mutta hänen nimeään ei mainita elokuvan tiedoissa. McCoy kuoli Beverly Hillsissa sydänkohtaukseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Aku Ankan Aikakone

Aku Ankan Aikakone on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kirjat sisältävät vain historia- tai tulevaisuus-aiheisia tarinoita kirjan aiheesta riippuen. Ensimmäinen Aku Ankan Aikakone (Alkuankkoja ja esilintuja) julkaistiin vuonna 2003. Kahdestoista ja samalla viimeinen Aku Ankan Aikakone julkaistiin vuonna 2010. Kirjoissa tutustutaan mm. ankkojen dynastian loistokkaaseen valtakauteen faaraoiden Egyptissä, antiikin Kreikkaan ja tuhannen ja yhden yön satujen salaperäiseen itään. == Lista kirjoista == |} ==Lähteet== Luokka:Aku Ankka -sarjakuvakirjat ja -lehdet
Primo Carnera

Primo Carnera (26. lokakuuta 1906 – 29. kesäkuuta 1967) oli italialainen nyrkkeilijä, joka nousi ammattilaisnyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestariksi 1930-luvulla. Hän oli ensimmäinen italialainen ammattilaisnyrkkeilyn maailmanmestari kaikki sarjat huomioiden ja on yhä kaikkien aikojen suurikokoisimpia maailmanmestareita; hän oli 197 cm pitkä ja voittaessaan maailmanmestaruuden hän painoi 118 kiloa. Myös hänen nyrkkinsä ympärysmitta oli huomattavat 38 cm. Ainoastaan Sonny Listonilla on ollut yhtä suuri. Hänestä käytettiin lempinimeä "Vaeltava alppivuori". Carnera nousi raskaansarjan maailmanmestariksi tyrmäämällä Jack Sharkeyn 6. erässä 29. kesäkuuta 1933 New Yorkissa käydyssä ottelussa. Hän puolusti titteliään voitokkaasti lokakuussa 1933 Paulino Uzcudunia ja maaliskuussa 1934 Tommy Loughrania vastaan. Kesäkuun 14. päivänä 1934 hän hävisi MM-tittelin Max Baerille. Tuossa ottelussa Baer pudotti Carneran kanveesiin yksitoista kertaa. Nyrkkeilyuransa jälkeen Carnera kilpaili ammattilaispainijana. Hän esiintyi myös elokuvissa, muun muassa yhdessä Max Baerin kanssa vuonna 1933 valmistuneessa elokuvassa Naisten suosikki (The Prizefighter and the Lady). == Lähteet == * Carneran tiedot cyberboxingzone.comissa ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa Luokka:Italialaiset nyrkkeilijät Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Anna-Lena Laurén

Anna-Lena Laurén (s. 4. huhtikuuta 1976 Parainen) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli Hufvudstadsbladetin ja Dagens Nyheterin Venäjän-kirjeenvaihtaja elokuuhun 2023. Hänen akkreditointiaan ei Venäjällä uusittu.Freyborg, Hanna: Suomalais­lehti HBL:n kirjeen­vaihtaja joutui lähtemään Venäjältä, akkreditointia ei uusittu. Helsingin Sanomat 15.8.2023. Viitattu 15.8.2023. == Ura == Laurén työskenteli vuoteen 2006 saakka Hufvudstadsbladetin politiikan toimittajana ja Svenska Dagbladetin Helsingin- kirjeenvaihtajana. Sen jälkeen hän toimi Yleisradion ruotsinkielisen uutistoiminnan kirjeenvaihtajana Moskovassa vuosina 2006–2010. Keväällä 2010 Laurén palasi Suomeen ja Hufvudstadsbladetin palvelukseen mutta siirtyi vuonna 2011 Moskovaan Hufvudstadsbladetin kirjeenvaihtajaksi. Vuosina 2016–2023 hän oli myös Dagens Nyheterin kirjeenvaihtaja. Hän asui Pietarissa tyttärensä kanssa. Laurén on opiskellut valtiotieteitä, kirjallisuutta ja venäjää Åbo Akademissa. Elokuussa 2023 ilmoitettiin, että Laurénin akkreditointia Venäjällä ei uusittaisi, minkä vuoksi hän ei voinut kesälomansa jälkeen palata asemapaikkaansa Moskovaan. Laurén itse arveli Helsingin Sanomien haastattelussa syyksi sen, että hän oli aiemmin keväällä kirjoittanut kriittisen artikkelin Venäjän ulkoministeristä Sergei Lavrovista. Laurén sanoi jatkavansa Venäjästä kirjoittamistaan Suomesta käsin ja aikovansa tehdä vastaisuudessa entistä enemmän juttukeikkoja Ukrainaan. == Suomennettuja teoksia == * Hulluja nuo venäläiset. Suomentanut Laura Beck. Teos 2009. * Vuorilla ei ole herroja. Suomentanut Laura Jänisniemi. Teos 2009. * Sitten saavuin Moskovaan. Suomentanut Elina Uotila. Teos 2010. * Kuinka kallis vapaus. Teos 2013. * Ukraina – rajamaa (Peter Lodeniuksen kanssa). Teos 2015. * Samettidiktatuuri: Vastarintaa ja myötäilijöitä nyky-Venäjällä. Teos & Förlaget 2021. == Palkintoja ja huomionosoituksia == * Suomenruotsalaisen journalismin Topelius-palkinto 2003 * Svenska litteratursällskapet i Finland, Hedvig Lovisa Falckens testamentsfond 2009 * Vuoden matkakirja 2009 teoksesta Vuorilla ei ole herroja * Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 2010 * Vuoden Kellokas 2012 * Suomen Kuvalehden journalistipalkinto 2013 * Ruotsalaisen Publicistklubbenin Guldpennan-palkinto 2015 * Vuoden journalisti 2021 * Årets stilist 2021 * Jan Olof Olssonin muistopalkinto 2022Anna-Lena Laurén får svenskt pris. Hufvudstadsbladet 7.3.2022. * Tom Alandhin kertojapalkinto 2022 * J. A. Selanderin palkinto 2023 * Pennskaft-palkinto 2023 * Anders Chydenius -mitali 2023 * Per Wendelin palkinto 2023Dyresjö, Christian: Anna-Lena Laurén får årets Per Wendel-pris. Dagen Nyheter 15.12.2023. * kunniatohtorin arvo Södertörnin korkeakoulusta 2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Video. * * Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Gianluca Basile

Gianluca Basile (s. 24. tammikuuta 1975 Ruvo di Puglia) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == Basile aloitti uransa kotikaupunkinsa joukkueessa Reggio Emiliassa, jonka hän nosti Serie A:han vuonna 1997. Kauden 1998-1999 aikana hän siirtyi Italian suurseuraan eli Fortitudo Bolognaan. Vuonna 1999 Basile voitti Euroopan mestaruuden EM- kisoissa 1999. Bolognan riveissä hän voitti Italian mestaruuden vuosina 2000 ja 2005. Hän pelasi Hanno Möttölän kanssa samassa joukkueessa vuonna 2004. EM- kisoissa 2003 hän voitti pronssia. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti hopeaa häviten Argentiinalle finaalissa. Vuonna 2005 Basile siirtyi Espanjan suurseuraan FC Barcelona Bàsquetiin. Joukkueessa hän voitti Espanjan Cupin 2007 ja pääsi Euroliigan Final Fouriin 2009. Vuoden 2008 kesällä Basile teki kahden vuoden jatkosopimuksen FC Barcelonan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroliigan pelaajaprofiili * ACB:n pelaajaprofiili * Kotisivu Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Croix de Guerre

Croix de Guerre ("sotaristi") on mitali Ranskassa ja Belgiassa, jota on myönnetty ansioista ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana, mutta myös muissa konflikteissa. Mitali on perustettu 1915, ja siinä on Maltan risti ja ristin sakaroiden välissä kaksi miekkaa ristissä. * Croix de Guerre 1914–1918 (Ranska) * Croix de Guerre 1939–1945 (Ranska) * Croix de Guerre des Théatres d'Opérations Exterieures (Ranska), toinen maailmansota * Croix de Guerre 1940, Belge (Belgia) ==Tunnettuja henkilöitä, joille on myönnetty Croix de Guerre== *George S. Patton *Samuel Beckett *James Stewart *Carl Gustav Fleischer *Audie Murphy *Duvan Cher Ami *Alfred Robb *Aage (Tanskan prinssi) *Alvin C. York ==Aiheesta muualla== * Belgialainen Croix de Guerre Luokka:Sotilasansiomitalit
Nōgaku

Nōgaku on japanilainen teatteritilaisuus, jossa esitetään nō-näytelmiä ja niiden välissä kyōgen-farsseja. Nōgaku on muodostunut 1300-luvulla. Nō kiteyttää jalon ja ylevän ja kyōgen puolestaan karkean ja vulgaarin: näin ne täydentävät toisiaan. Aikanaan illan ohjelmaan kuului viisi nō-näytelmää ja neljä kyōgen-näytelmää. Nykyään esitykset ovat lyhyempiä, ja kokonaisuuteen kuuluu yleensä kolme nō- ja kaksi kyōgen-näytelmää.Miettinen 1987, s. 210 Nōgaku kuuluu Unescon luetteloon aineettoman kulttuurin perintökohteista. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilainen teatteri Luokka:Unescon aineettoman kulttuurin perintökohteet
Salamanpaikannin

thumb|Huairoun sääaseman salamanpaikantimen antennit. Harrastajat käyttävät yksinkertaisempia laitteita. Salamanpaikannin on laite, joka näyttää yksittäiset salamaniskut. Sitä käytetään rajuilmojen paikallistamiseen. Sadekuuroja voi paikallistaa myös sadetutkalla, mutta salamanpaikannin on yksinkertaisempi ja halvempi laite. Harrastajat kutsuvat salamanpaikantimia joskus myös nimillä "salamatutka" tai ukkostutka, koska näyttö muistuttaa säätutkaa. Teknisesti paikannin ei kuitenkaan ole tutka, koska oikea tutka lähettää aktiivisesti säteilyä ja seuraa sen heijastumista, kun taas salamanpaikannin vastaanottaa passiivisena salamoiden lähettämää säteilyä. Yleensä salamanpaikantimet toimivat pitkillä aalloilla, mutta Suomessakin on muutama VHF-alueella toimiva laite.Tekniikan maailma, 11.9. 27.5.2009, sivu 77. Yksittäinen laite tarkkailee salaman lähettämää sähkömagneettista säteilyä ja rekisteröi sen tulosuunnan. Yhtä anturia käytettäessä etäisyys joudutaan arvioimaan saapuvan säteilyn voimakkuudesta, ja se voi mennä varsinkin suurilla etäisyyksillä väärin. Tarkempaan paikantamiseen käytetään useiden salama-anturien verkkoa ja niiden välillä kolmiomittausta.Salamapaikannin haistaa salamat YLE Lahti Ammattilaiset, kuten Ilmatieteen laitos, mittaavat salamasignaalin saapumisajan eri antureille ja käyttävät paikannuksessa aikaeromenetelmän ja suuntimisen yhdistelmää.Suomen ukkosilmasto Ilmatieteen laitos Sen avulla voidaan laskea salaman iskun paikka tyypillisesti noin 500 m tarkkuudella. Maahan iskevät ja pilvestä toiseen iskevät pilvisalamat voidaan myös erottaa toisistaan.Lightning Location Information Hong Kong observatory Monia eri paikkakuntien salamanpaikantimien näyttöjä on internetissä. Niissä näkyy monesti tuoreet ja vanhemmatkin salamat. Salamat on monesti lajiteltu tyypin mukaan, muun muassa pilven sisäinen, positiivinen ja negatiivinen pintasalama ja niin edelleen. Joihinkin salamanpaikantimiin liitetty ohjelmisto koettaa analysoida salamatiedoista erilliset ukkospilvet. Joissain on salamantiheyslaskuri. == Salamakarttojen tulkitseminen == Salamanpaikannuskuvien tulkitseminen vaatii kokemusta ja harjoittelua. Niidenkään avulla ei pysty täsmällisesti sanomaan, tuleeko ukkonen vaikka 100 km:n päästä päälle vai ei, mutta laite näyttää ainakin, onko voimakasta ukkosta ilmassa. Vaikka ukkonen liikkuukin vain vauhdilla 10-75 kilometriä tunnissa, niin ukkospilviä voi syntyä lähestyvien ukkospilvien eteen ja ukkonen saapua päälle hyvinkin nopeasti. Ja vaikka yhtään salamaa ei olisi vielä havaittu, jossain aina iskee päivän ensimmäinen salama. == Katso myös == * Ukkonen * Salama * Sadetutka == Lähteet == == Aiheesta muualla == ;Internetin salamapalveluja * Ukkostutkat Suomessa Ukkostutkat.com * Savonia AMK lightning * Ukkostutka * Klaukkalan ukkostutka * Koko EU-alueen yhdistelmä * Salamahavainnot Ilmatieteen laitoksen tutkakuva-animaatiossa Luokka:Sää de:Blitz#Ortung
MIMO

MIMO-tekniikalla (Multiple-Input and Multiple-Output) tarkoitetaan tietoliikennetekniikkaa, jossa sekä lähetykseen että vastaanottoon käytetään samanaikaisesti useampaa kuin yhtä antennia. == Käyttötavat ja edut == MIMO- tekniikkaa voidaan hyödyntää pääasiassa kahdella eri tavalla: maksimoimaan tiedonsiirtonopeus tai parantamaan tiedonsiirron luotettavuutta. Tiedonsiirtonopeuden maksimointiin käytetään tilallista limitystä (, joskus myös MIMO-SM). Usean antennin käytöllä voidaan saavuttaa suurempi lähetyskapasiteetti kuin yhdellä antennilla, koska vaiheohjauksella voidaan suunnata lähetyksiä samaan aikaan. Voidaan lähettää esim kahdelle asiakkaalle samaan aikaan, tai samalle asiakkaalle kahta reittiä pitkin, esim suoraan ja heijastuksen kautta. Usean antennin vastaanotossa (vaikka lähettäviä antenneja olisi yksi) voidaan yhdistellä virtoja vastaavalla tavalla, ja voidaan ohjeistaa lähettäjää käyttämään suurempaa bittinopeutta, esim suurempi modulaatio. Signaalin laatu on samalla myös nopeus ja kantama, joten MIMO- tekniikoilla voidaan parantaa molempia. == Haasteet == MIMO-järjestelmien suunnittelijoiden keskeisenä haasteena on eri aikaan vastaanotettujen signaalien yhdistämisen suorittavien ohjelmistopohjaisten algoritmien kehittäminen. Luokka:Langaton viestintä
Masterpiece of Bitterness

Masterpiece of Bitterness Sólstafirin toinen albumi ja samalla bändin debyyttialbumi Spinefarm Recordsille. Tammikuussa 2013 Svart Records julkaisi albumista rajoitetun 2LP-painoksen. ==Kappaleet== # # # # # # # == Kokoonpano == * Aðalbjörn Tryggvason – laulu, kitara * Sæþór Maríus Sæþórsson – kitara * Svavar Austman – bassokitara * Guðmundur Óli Pálmason – rummut * Hlín Pétursdóttir – laulu (kappale 1) === Muut tekijät === * Gimsi – miksaaja * Sandra María Sigurðardóttir – kansikuva * Sigvaldi Jónsson – layout * Mika Jussila – masteroija * Aðalbjörn Tryggvason – tuottaja == Arvostelut == * Imperiumi: 8+/10 * Soundi: ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Islantilaiset metallialbumit luokka:Islantilaiset viikinkimetallialbumit
Jack Sharkey

Jack Sharkey (alk. Joseph Paul Zukauskas, 26. lokakuuta 1902 Binghamton, New York – 17. elokuuta 1994 Beverly, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, joka nousi ammattilaisnyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestariksi 1930-luvulla. Sharkey otteli vuonna 1927 Jack Dempseyä vastaan pääsystä raskaansarjan MM-otteluun mutta hävisi tyrmäyksellä. Tuo ottelu oli kaikkien aikojen ensimmäinen yli miljoonan dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, joka ei koskenut maailmanmestaruutta. Kesäkuussa 1930 Sharkey pääsi ottelemaan avoimesta MM-tittelistä Max Schmelingiä vastaan mutta hävisi foulilla eli laittomalla lyönnillä. Schmeling ei suostunut uusintaotteluun, joten New Yorkin nyrkkeilykomissio NYBC julisti tittelin avoimeksi, kun taas NBA-liitto piti Schmelingin edelleen mestarina. Vasta kesäkuussa 1932 Sharkey pääsi ottelemaan Schmelingiä vastaan NBA-liiton mestaruudesta ja voitti pisteillä. Hän piti mestaruutta hallussaan vuoden, kunnes kesäkuussa 1933 Primo Carnera tyrmäsi hänet MM-ottelun kuudennessa erässä. Uransa viimeisessä ottelussa elokuussa 1936 Sharkey hävisi Joe Louisille tyrmäyksellä kolmannessa erässä. == Lähteet == * Sharkeyn tiedot cyberboxingzone.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
ICO (tiedostomuoto)

ICO on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmän käyttämä tiedostomuoto ohjelmakuvakkeissa. Sitä käytetään myös internet-sivujen lisämerkintänä eli Faviconina osoitinpalkissa vasemmassa laidassa. IANA on rekisteröinyt ikonitiedostolle MIME-tyypin image/vnd.microsoft.icon. Aikaisemmin ikonitiedostot oli rekisteröity image/x-icon-luokkaan. Alun perin ICO oli kooltaan 32x32 pikseliä ja käytti 16 väriä. Windows XP:n mukana tulivat tuki 1x1:stä 255x255 pikseliin sekä 4-, 8-, 16- ja 24- bittiset värisyvyydet. ICO ja BMP ovat hyvin samankaltaisia tiedostomuotoja. ==Katso myös== *Favicon *Kuvake *JPEG *Kuvatiedostomuodot Luokka:Bittikarttatiedostomuodot Luokka: Tietokonegrafiikka Luokka:Microsoft Windows
San Cristóbal (Venezuela)

San Cristóbal on kaupunki Táchiran osavaltiossa, Venezuelan luoteisosassa. Asukkaita kaupungissa on 263 765 (vuonna 2011). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan kaupungit
Mats Trygg

Mats Trygg (s. 1. kesäkuuta 1976 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on edustanut aiemmin muun muassa kuusi kautta (1999–2005) ruotsalaista Färjestads BK:ta ja pelasi sen riveissä, kun seura voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 2002. Myös hänen kaksoisveljensä Marius Trygg ja pikkuveljensä Mathias Trygg pelaavat jääkiekkoa. ==Lähteet== * * Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirkko Vilppunen

Pirkko Alisa Vilppunen (19. toukokuuta 1934 Viipuri – 2017 Helsinki)Urheilumme kasvot Osa 4, Vilppunen, Pirkko Aliisa, sivu 1069, Vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1976, viitattu 2021-08-08 oli suomalainen telinevoimistelija. Vilppunen sijoittui Helsingin 1952 kesäolympialaisissa yhteisvoimistelukilpailussa viidenneksi, telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi, 8-ottelussa 108:nneksi sekä yksittäisillä telineillä parhaimmillaan puomilla 69:nneksi. Hän esiintyi useita kertoja Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton edustusjoukkueessa kotimaassa ja ulkomailla sekä toimi myöhemmin liiton hallituksessa ja voimistelun suunnittelu- ja johtotehtävissä. Hän edusti seuratasolla Lappeenrannan Naisvoimistelijoita ja Helsingin Naisvoimisteluseura Säkeniä. Vilppunen on kirjoittanut useita liikunta-aiheisia kirjoja, kuten Kuntoudu – rentoudu (Kirsti Kempin kanssa 1972), Liike ja rytmi (Kempin kanssa 1973), Rentousopas (1973) ja Musiikkiliikuntaa lapsille (Inkeri Simolan kanssa 1974). Vilppunen oli 11 vuotta Jyväskylän yliopistossa opettajana niille, jotka valmistuivat liikunnanopettajiksi. Jyväskylän yliopistossa hän teki itse maisterintutkinnon. Myöhemmin Vilppunen valmistui fysioterapeutiksi ja perusti Helsingissä 1980-luvun alussa hoitolan asuntoonsa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Maila Nisula

Maila Sinikka Soikkeli (o.s. Nisula; 8. maaliskuuta 1931 Viipuri – (kuoleman julkistamispäivä 2. elokuuta) 2023 Lappeenranta)Lappeenrannan seurakunta: Kuollut: Maila Sinikka Soikkeli 92 v, ES Keskiviikko, 2023, No 31, sivu 15, julkaistu 2.8.2023 oli suomalainen telinevoimistelija ja koripalloilija.Soikkeli, Maila Sinikka, sivu 1059, Urheilumme Kasvot, Osa 4, Oy Scandia Kirjat Ab, vastaavat toimittajat Risto Rantala ja Markku Siukonen, Keuruu 1976 Maila Nisula sijoittui Helsingin 1952 kesäolympialaisissa yhteisvoimistelukilpailussa viidenneksi, telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi, 8-ottelussa 119:nneksi sekä yksittäisistä telineistä permannolla 81:nneksi, puomilla 85:nneksi, hypyssä 118:nneksi ja nojapuilla 130:nneksi.Arponen, s. 163 Nisula edusti seuratasolla Lappeenrannan Työväen Urheilijoita, Viipurin Ryhtiä ja Tainionkosken Tähteä. Hän voitti TUL:n mestaruuden voimistelun moniottelussa vuonna 1952. Hän pelasi neljän kauden ajan koripalloa TUL:n mestaruussarjassa. Nisula on saanut LrTU:n hopeisen ansiomerkin ja Lappeenrannan kaupungin tunnusmitalin. Hän oli ammatiltaan liikkeenharjoittaja ja asui ajoittain Yhdysvalloissa. Nisula harrasti uintia, kuntojumppaa ja biljardia. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Juho Paukku

Juho Paukku (s. 19. heinäkuuta 1986 Helsinki) on suomalainen tennispelaaja. Hänen paras ranking-sijoituksensa ATP-listalla on kaksinpelissä 379:s sija 17. tammikuuta 2011 ja nelinpelissä 250:s sija 7. helmikuuta 2011. Paukku on voittanut urallaan viisi ITF Futures -turnausta. Hän on edustanut Suomea Davis Cupissa vuosina 2004–2012. Paukun valmentajina ovat toimineet Olli Rahnasto ja aiemmin myös Tuomas Ketola. == Lähteet == * Juho Paukun ATP-profiili === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Juho Paukun kotisivut Luokka:Suomalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuotuinen ajantieto

Vuotuinen ajantieto: vanhoista merkkipäivistä sekä kansanomaisesta talous- ja sääkalenterista enteineen on vuonna 1950 ilmestynyt Kustaa Vilkunan kirjoittama teos, joka tekee laajasti selkoa Suomen kansan vanhoista merkkipäivistä ja kalenterista sääennustuksineen. Kirja on kansanperinteen perusteos, josta on otettu vuoteen 2012 mennessä 27 painosta. Teos perustuu laajaan kansanrunouskokoelmaan ja siinä esitellään eri paikkakunnilta kerättyä perinnetietoa vuodenkiertoon liittyvistä sääilmiöistä. Kirjan on kustantanut Otava, alkuaan yhdessä Suomen Tiedeakatemian kanssa.Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: 100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan, s. 82–83. Paasilinna, Helsinki 2014. Piirroskuvituksen teokseen on tehnyt taiteilija Erkki Tanttu. Vuonna 1994 teoksesta ilmestyi suurikokoinen, valokuvin kuvitettu laitos. Teos on käännetty saksaksi vuonna 1969. Kirjan eräänlainen toisinto on vuonna 1989 ilmestynyt kolmen muun kirjoittajan Uusi ajantieto (WSOY), jossa käsitellään nykyisiä vuotuisjuhlia ja merkkipäiviä. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Kirjat kansanperinteestä Luokka:Vuoden 1950 kirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat
David Harvey

David Harvey (s. 1935) on brittiläinen yhteiskuntateoreetikko, joka toimii antropologian professorina New Yorkin kaupunginyliopistossa (CUNY). Harvey väitteli tohtoriksi maantieteen alalta Cambridgen yliopistossa vuonna 1961, mutta laajensi tutkimusalaansa vuosikymmenten myötä maantieteestä yleisempiin yhteiskuntateorian kysymyksiin. David Harvey oli The Timesin 20 eniten lainatun humanistin listalla vuonna 2009.Gill, J. 2009 Giddens trumps Marx but French thinkers triumph, The Times, jatkokoulutusliite, 26.3.2009 ==Julkaisuja== *Explanation in Geography (1969) *Social Justice and the City (1973) *The Limits to Capital (1982) *The Urbanization of Capital (1985) *Consciousness and the Urban Experience (1985) *The Condition of Postmodernity (1989) *The Urban Experience (1989) *Teresa Hayter, David Harvey (eds.) (1994) The Factory and the City: The Story of the Cowley Automobile Workers in Oxford. Thomson Learning *Justice, Nature and the Geography of Difference (1996) *Megacities Lecture 4: Possible Urban Worlds, Twynstra Gudde Management Consultants, Amersfoort, The Netherlands, (2000) *Spaces of Hope (2000) *Spaces of Capital: Towards a Critical Geography (2001) *The New Imperialism (2003) *Paris, Capital of Modernity (2003) * *Spaces of Global Capitalism: Towards a Theory of Uneven Geographical Development (2006) *The Limits to Capital New Edition (2006) *The Communist Manifesto – New Introduction (Pluto Press, 2008) *Cosmopolitanism and the Geographies of Freedom (Columbia University Press, 2009) *Social Justice and the City: Revised Edition (2009) *A Companion to Marx's Capital (2010) *The Enigma of Capital and the Crises of Capitalism (Profile Books, 2010) *Rebel cities: From the right to the city to the urban revolution (Verso, 2012) * A Companion to Marx's Capital, Volume 2 (2013) * Seventeen Contradictions and the End of Capitalism (2014) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Reading Capital David Harveyn online-kurssi Karl Marxin teoksesta Pääoma Luokka:Brittiläiset antropologit Luokka:Brittiläiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reach (albumi)

Reach on Survivorin 8. studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2006. Se on yhtyeen viimeisin 18 vuoteen. Osa albumin kappaleista on peräisin ajalta 1993–1996, jolloin yhtye teki demoja albumia varten. Albumin jälkeen laulaja Jimi Jamison jätti yhtyeen ja ryhtyi soolouralle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jimi Jamison – laulu * Frankie Sullivan – kitara, laulu * Chris Grove – koskettimet * Barry Dunaway – bassokitara * Marc Droubay – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reach discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Survivorin albumit
Merivehnä

Merivehnä eli merihaprajuola (Elymus farctus ssp. boreoatlanticus, syn. Elytrigia juncea ssp. boreoatlantica) on Euroopassa merenrannoilla tavattava heinäkasvi. Laji on tunnusomainen erityisesti Atlantin rannikon hiekka- ja dyynirannoilla. Suomessa merivehnä on äärimmäisen uhanalainen ja rauhoitettu laji.Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 5.5.2009.Metsähallitus: Merivehnä Viitattu 5.5.2009. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen merivehnä kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Kasvin kellertävä juurakko on pitkä ja suikerteleva. Koko kasvi on vaalean siniharmaa. Lehdet ovat kapeita, laidoilta ylös kiertyneitä, päältä tiheään korkosuonisia ja korvakkeettomia. Merivehnän vaalea kukinto on 8–10 cm pitkä ja vihneetön. Kypsyessään kukinto murenee palasiksi. Suomessa merivehnän kukinta-aika on elokuussa. Merivehnä muistuttaa läheisesti juolavehnää (Elymus repens), jonka kanssa se myös helposti risteytyy.Retkeilykasvio 1998, s. 600. == Levinneisyys == Merivehnää tavataan Euroopan ja Pohjois-Afrikan rannikoilla. Suomessa tavattava lajin pohjoinen rotu on levinnyt Atlantin rannikolle Portugalista Etelä-Norjaan ja Itämerelle. Itämeren eteläosissa laji on yleinen, mutta harvinaistuu pohjoiseen päin tultaessa nopeasti. Suomesta tunnettiin pitkään vain yksi, vuonna 1937 löydetty merivehnän esiintymä Dragsfjärdin Öröstä.Rautiainen 1997, s. 141. Vuonna 2005 löydettiin myös Korppoon (nyk. Paraisten) Jurmosta pieni merivehnän kasvusto. Suomen esiintymät ovat Itämeren pohjoisimmat. Hankoniemeltä on tavattu merivehnän ja juolavehnän risteymän (E. farctus × repens) esiintymä. Laji on kulkeutunut alueelle meriliikenteen mukana. == Elinympäristö == Merivehnä on tyypillinen merenrantahietikoiden kasvi. Pitkän juurakon avulla kasvi menestyy kasvupaikoilla, jotka ovat tuulille alttiita ja joissa hiekka on jatkuvassa liikkeessä. Merivehnä sitoo kasvaessaan hiekkaa ja saattaa muodostaa kiinteitä dyynejä, joille muut kasvit juurtuvat. Merivehnä sietää hyvin suolaista vettä, joten se voi kasvaa lähellä vesirajaa. Molemmat Suomessa tavatut kasvupaikat sijaitsevat suojelualueilla. == Lähteet == * Rautiainen, Veli-Pekka: Merivehnä. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 141. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2010: Merivehnän levinneisyys Suomessa Luokka:Vehniöt Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
Suoniemen vaakuna

Suoniemen kunnanvaakuna on saanut aiheensa osittain Suoniemen alueella sijainneen Kuloveden järven mukaan, jonka nimen alkuosaan liekki ja loppuosaan aaltokoroiset hirret viittaavat. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 13. kesäkuuta 1955. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista, alaista, aaltokoroista hirttä, joiden yläpuolella kultainen liekki”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi Suoniemen liityttyä Nokian kauppalaan 1973. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat vaakuna
Intian energiapolitiikka

Intian energiapolitiikka kertoo Intian energiapolitiikasta. Siihen sisältyy energiantuotanto, sähköntuotanto, lämmöntuotanto, jakelu ja kulutus, sidosryhmien näkemykset energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen ja lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. Germanwatchin mukaan vuonna 2008 Intian osuus maailman hiilidioksidipäästöistä oli 4,5 % (4. sija), energiankulutuksesta 4,8 % ja väestöstä 17,0 %.Key Data for the 10 largest CO2 Emitters CCPI 2009 Vuonna 2008 Intia oli kolmanneksi suurin kivihiilentuottaja tuottaen kivihiiltä 489 Mt ja ruskohiiltä 32 milj. tonnia ja neljänneksi suurin kivihiilen tuoja 58 Mt. Intia oli vuonna 2007 maailman neljänneksi suurin öljyntuoja (122 Mt). Intia oli vuonna 2007 maailman viidenneksi suurin öljytuotteiden jalostaja: 157 Mt (neljä prosenttia maailman tuotannosta). Intian sähkönkulutus (viidenneksi suurin maailmassa) 803 TWh jakautui vuonna 2007: kivihiili 549 TWh, vesivoima 124 TWh, öljy 33 TWh ja muut 97 TWh. Key world energy statistics 2009 ==Tausta== Intiassa asuu noin kuudesosa eli noin 17 prosenttia maailman väestöstä.CCPI-vertailu Germanwatch 2008 Intian asukasluku kasvaa nopeimmin maailmassa.Juha Remes, Tunne Aasia, WSOY 1997 s. 99 Intian talous on maailman 3. laajin. Intia on 4. suurin päästäjä USA:n, Kiinan ja Venäjän jälkeen. Intian ilmastokaasupäästöjen osuus on 4,5 % maailman kokonaispäästöistä. Kesäkuussa 2008 Intia julkaisi ilmastonmuutoksen toimintasuunnitelma. Se ei sisällä konkreettisia sitovia ja aikataulutettuja tavoitteita. Ilmastonmuutos uhkaa Intian ravinnontuotantoa, veden saantia ja lisää tulvariskejä.Maailman tila 2008, Worldwatch instituutti, Gaudeamus 2008, s.105, 141 Intiassa elää 8 miljoonaa ihmistä alle metrin korkeudessa meren pinnantasosta.Paul Brown, Global Warming, The last chance for change, Lontoo 2006, merenpinnan taso s. 113, liikenne s. 30 Intia käyttää 2 % BKT:stä ilmastonmuutokseen sopeutumiseen.Maailman tila 2008, Worldwatch instituutti, Gaudeamus 2008, s.105, 141 ==Energiantuotanto== Energia perustuu öljyyn ja kotimaiseen kivihiileen. Fossiiliset polttoaineet vastaavat 83 % energiantuotannosta ja kivihiili yli puolet.Maailman tila 2008, Worldwatch instituutti, Gaudeamus 2008, s.105, 141 ==Liikenne== New Delhissä otettiin käyttöön 6 100 uutta maakaasubussia vuonna 2009. Se loi 18 000 työpaikkaa.Maailman tila 2008, Worldwatch instituutti, Gaudeamus 2008, s.105, 141 Oikeus määräsi vuonna 2003, että julkisen liikenteen on siirryttävä puhtaampaan energiaan, koska New Delhin partikkelimäärät ylittivät 10-kertaisesti WHO:n rajat. Ainakin 80 000 autoa, joista 9 000 bussia oli siirtynyt maakaasuun vuonna 2006.Paul Brown, Global Warming, The last chance for change, Lontoo 2006, merenpinnan taso s. 113, liikenne s. 30 ==Katso myös== * Energia Intiassa * Suzlon * Tata Group * Kestävä kehitys alueittain ja maittain ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * : Ydinvoiman osuus noin 3,5% Intian energiatuotannosta vuonna 2015. Syksyllä 2016 Intiassa oli käytössä 22 ydinvoimalayksikköä ja 5 rakenteilla. Energiapolitiikka Luokka:Energia Intiassa Luokka:Energiapolitiikka Aasiassa
Britannian energiapolitiikka

Britannian energiapolitiikka kertoo Yhdistyneen kuningaskunnan energiapolitiikasta. Siihen sisältyy energiantuotanto, sähköntuotanto, lämmöntuotanto, jakelu ja kulutus, päättäjien ja sidosryhmien näkemykset energian käytön kehityksestä ja ohjaamisesta, sekä asiaan liittyvät lait, sopimukset ja ohjauskeinot. Germanwatchin mukaan vuonna 2008 Britannian osuus maailman hiilidioksidipäästöistä oli 1,92 % (jaettu 7-8. sija), energiankulutuksesta 1,97 % ja väestöstä 0,93 %.Key Data for the 10 largest CO2 Emitters CCPI 2009 ==Sähköntuotanto== Yhdistyneen kuningaskunnan sähköntuotanto henkeä kohti vuonna 2005 oli 6 791 kWh/asukas. Sähköntuotannosta 74 % tuotettiin fossiilisilla polttoaineilla (4902 kWh/as) ja 20 % ydinvoimalla (1355 kWh/as.). ==Energiantuotanto== Britanniassa on ollut runsaat hiilivarat. ==Energiatehokkuus== Hallitus teki vähittäismyymälöiden kanssa vapaaehtoisen sopimuksen hehkulamppujen myynnin lopettamisesta syyskuussa 2007. Sopimuksen mukaan suuritehoisia 100-120W lamppuja korvataan tammikuussa 2009 ja kaikki 2011 mennessä.The bulb hoarders BBC 30.6.2008 ==Sternin raportti== Sternin raportti on ekonomi Nicholas Sternin Britannian hallitukselle lokakuussa 2006 laatima ilmastonmuutoksen talousvaikutuksia selvittävä raportti. Raportin mukaan ilmastonmuutoksen talousvahingot voivat nousta 5-20 % BKT:stä ja ilmastomuutos kannattaa torjua varhain. Sternin raportin mukaan sähkön syöttötariffi, joka on käytössä Saksassa, Ranskassa ja Espanjassa, on halvin tapa lisätä uusiutuvaa energiaa ja edullisempi kuin kiintiömallit, kuten UK Renewable Obligation tai Pohjois- Amerikan Renewable Portfolio Standards.Stern Review: The Economics of Climate Change, Chapter 16: Accelerating technological innovation, s. 366, 2006 ==Hiilidioksidi== Germanwatchin mukaan vuonna 2008 Yhdistyneen kuningaskunnan osuus maailman hiilidioksidipäästöistä oli 1,92 prosenttia, energiankulutuksesta 1,97 prosenttia, ja väestöstä 0,93 prosenttia.Key Data for the 10 largest CO2 Emitters CCPI 2009 Britannian hiilidioksidipäästöt vuonna 2004 olivat 9 tonnia per asukas ja laskivat 3,6 prosenttia vuodesta 1990. == Britannian polttoainekriisi vuonna 2000 == Öljyn hinta kolminkertaistui vuonna 2000. Hinnankorotukset johtivat mielenosoituksiin, jalostamoiden saartoihin ja kuljetusten estämiseen. Muutamassa viikossa maa joutui vakavaan energiakriisiin: huoltoasemat eivät voineet toimittaa polttoainetta, koulut suljettiin, terveydenhoitojärjestelmä oli hälytystilassa. Polttoaineveroja ei kuitenkaan laskettu.Jeremy Leggett: Viimeiset pisarat. Hupeneva öljy, lämpenevä ilmasto, Like 2007 (Half Gone – Oli Gas Hot Air and the Global Energy Crisis 2005). S. 185-189 ==Katso myös== * Kestävä kehitys alueittain ja maittain ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Britannian ilmastotutkimuskeskus * Hadley Center Energiapolitiikka Luokka:Energiapolitiikka Euroopassa