EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oulunsalo Soi

Oulunsalo Soi -kamarimusiikkifestivaali järjestetään Oulussa ja Oulun seudulla vuosittain elokuun puolivälissä osana Oulun juhlaviikkoja. Festivaalilla vierailee vuosittain noin tuhat kävijää ja siellä esiintyy sekä kansainvälisiä että valtakunnallisia huippumuusikoita. Festivaali tarjoilee intiimejä konsertteja helposti lähestyttävässä tunnelmassa. == Taiteelliset johtajat == * Mika Rännäli 2021– * Kreeta-Maria Kentala 2018–2021 * Virpi Räisänen 2012–2018 * Meta4 2008–2012 * Izumi Tateno 1998–2008 ==Historia== Lähtökohtana festivaalin kehitystyölle oli Oulunsalon kunnan strategia kansainvälistymishaasteineen, sijainti Oulun seudulla lentoaseman tuntumassa, kunnan kehitys ja kasvu, väestön korkea koulutustaso ja yhteisesti päätetty strateginen linjaus vahvistaa kunnan imagoa kulttuurikuntana. Oulunsalon kunta solmi ystävyyskuntasopimuksen Japanin Hokkaidolla olevan Tannon kunnan kanssa vuonna 1992. Izumi Tateno vieraili konsertoiden ensimmäisen kerran Oulunsalon kouluilla vuonna 1996. Vuotta myöhemmin kunnan edustajien ja Tatenon kanssa keskusteltiin Oulunsalossa Tatenon taiteilijanimeen perustuvan tapahtuman järjestämismahdollisuudesta. Tapahtuma toteutettiin vuonna 1998 ensimmäisen kerran nimellä Veistossonaatti, jossa ohjelmasisältö muodostui musiikkijuhlien lisäksi kansainvälisestä metsäveistosleiristä Varjakan saaressa. Kaikki osallistuvat ja esiintyvät taiteilijat olivat ammattitaitoisia ja tapahtuman taso oli korkea. Oulunsalon Musiikkijuhlien kannatusyhdistys eli Oumuska ry perustettiin vuonna 2000. Yhdistyksessä oli noin 80 jäsentä. Se tuki tapahtumaa mm. julkaisemalla omaa lehteä, avustamalla tapahtuman järjestelyissä, taiteilijoiden majoituksessa, vastaamalla tuotemyynnistä, järjestämällä taiteilijoille vapaa-ajan ohjelmaa jne. Oumuska ry lakkautettiin vuonna 2017, kun festivaalin järjestäminen oli siirtynyt Oulun Kulttuuritapahtumayhdistykselle. Yhdistyksen henki elää edelleen tapahtumalle kallisarvoisessa talkoolaisporukassa. Oulunsalon kulttuuri-instituutin ja myöhemmin myös Oulu-opiston alaisuudessa tuotettu Oulunsalo Soi -festivaali siirtyi Oulun kuntaliitosten muutosten jälkeen Oulun Kulttuuritapahtumayhdistyksen vastuulle vuoden 2014 lopussa. == Aiheesta muualla == * http://www.oulunsalosoi.fi *Oulunsalo Soi Oulun juhlaviikkojen sivuilla Luokka:Oulunsalo Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Oulun tapahtumat Luokka:Kamarimusiikki Luokka:Oulun musiikki
Leleks (Spartan kuningas)

Leleks (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan ensimmäinen kuningas, jonka mukaan Lakoniaa kutsuttiin hänen aikanaan Lelegiaksi.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 3.1.1 (engl. käännös). Hän meni naimisiin najadi Kleokhareian – tai toisen uskomuksen mukaan Peridian – kanssa, jonka kanssa hän sai useita poikia kuten Myleen, Polykaonin ja mahdollisesti Eurotaksen.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.3 (engl. käännös). Leleksin kuoleman jälkeen häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Myles.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 4.1.1 (engl. käännös). Leleksia kunnioitettiin Spartassa heeroksena, ja hänelle pystytettiin heroon.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 3.12.5 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian kuninkaat Luokka:Spartan kuninkaat
Leleks (Poseidonin poika)

Leleks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Libyan poika, jota pidettiin lelegialaisten myyttisenä kantaisänä. Leleksin kerrottiin saapuneen Egyptistä Kreikkaan, jossa hänestä tuli Megaran ensimmäinen kuningas. Hänen kuolemansa jälkeen valtaistuimelle nousi hänen poikansa Kleson.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.39.6 (engl. käännös) Leleksin hauta sijaitsi Nisaian linnoituksen alapuolella lähellä merta.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.44.3 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Leleks

Leleks (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi: * Leleks, Spartan kuningas * Leleks, Poseidonin poika * Leleks, yksi Kalydonin metsästykseen osallistuneista sankareista
Hermán Gaviria

Hermán Gaviria Carvajal (27. marraskuuta 1969 Carepa, Antioquia – 24. lokakuuta 2002 Cali) oli kolumbialainen jalkapalloilija, keskikenttäpelaaja. ==Peliura== Eteläamerikkalaiseen tapaan Gaviria käytti pelatessaan taiteilijanimeä, joksi hänen valintansa oli synnyinpaikkansa mukaan Carepa. Hän pelasi vuosina 1992–1997 Kolumbian maajoukkueessa 40 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän edusti maataan vuoden 1994 maailmanmestaruuskisoissa, joissa teki yhden maalin, 1992 olympialaisissa (kaksi maalia) ja kolmesti maanosansa mestaruuskisoissa. Seuratasolla hän pelasi Atlético Nacionalissa, Deportes Tolimassa, Deportivo Calissa, Atlético Bucaramangassa ja myös Shonan Bellmaressa, J. Leaguessa. ==Kuolema== Deportivo Calin pitäessä harjoitusleiriä syksyllä 2002 salama iski Gaviriaan. Hän kuoli heti, mutta hänet julistettiin kuolleeksi vasta Valle de Lillin sairaalassa. Vieressä ollut joukkuetoveri Giovanni Córdobakin loukkaantui niin pahoin, että kuoli kolme päivää myöhemmin. Gavirialta jäi vaimo ja kaksi lasta.Herman "Carepa" Gaviria - Homenaje póstumo ; El Sítio Paisa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Olympialaisten urheilijaprofiili Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Čávkosvárri

Čávkosvárri on Skandeihin kuuluva monihuippuinen vuori Omasvuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Sen päähuiput ovat Otertinden (1 356 m) ja Oteraksla (1 235 m). == Lähteet == Luokka:Tromssan läänin vuoret Luokka:Omasvuono Luokka:Skandit
Aritz Aduriz

Aritz Aduriz Zubeldia (s. 11. helmikuuta 1981 San Sebastián, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. == Seurajoukkueura == Adurizin kasvattajaseura on sansebastiánilainen Antiguoko, jonka juniorijoukkueissa hän pelasi vuosina 1994–1999. Ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla hän pelasi kaudella 1999–2000 Segunda División B:n Aurrerá de Vitoriassa. Vuonna 2000 Aduriz siirtyi Athletic Bilbaon reservijoukkueeseen. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 11. syyskuuta 2002 Copa del Reyn ottelussa Amurrioa vastaan, ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän debytoi kolme päivää myöhemmin ottelussa Barcelonaa vastaan. Vuosien 2003–2005 aikana hän edusti kahta eri joukkuetta Burgosia ja Valladolidia, jotka kumpainenkin pelasivat maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Tammikuussa 2006 hän palasi Athleticiin. Kaudella 2006–2007 Aduriz teki yhteensä yhdeksän maalia 34 ottelussa, mukaan lukien hattutempun, joka syntyi 19. toukokuuta 2007 pelatussa ottelussa Zaragozaa vastaan. Seuraavalla kaudella 2007–2008 hänellä oli vaikeuksia vakiinnuttaa pelipaikkaansa Fernando Llorenten noustessa joukkueen ykköspyssyksi, mutta huolimatta siitä Aduriz pelasi kauden aikana 33 ottelua. Kesällä 2008 Aduriz siirtyi Mallorcaan neljävuotisella sopimuksella. 26\. lokakuuta 2008 hän teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan kotiottelussa Espanyolia vastaan. Hän pelasi lopulta joukkueessa kahden kauden ajan ja teki pelaamissaan 69 ottelussa 23 maalia (11 ja 12). 14\. heinäkuuta 2010 hän siirtyi Valenciaan 4 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa joukkueessa 28. elokuuta 2010 sarja-avauksessa Málagaa vastaan, jossa syntyi samalla myös hänen ensimmäinen maalinsa. 26\. kesäkuuta 2012 Aduriz palasi takaisin Athletic Bilbaoon ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hänestä maksettiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvaus.El Athletic repesca a Aduriz Marca. Viitattu 27.6.2012. == Maajoukkueura == Aduriz on pelannut muutamia otteluita epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa. Ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen hän sai lokakuussa 2010. Hän teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkuepaidassa 8. lokakuuta 2010 pelatussa vuoden 2012 EM- karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 24. maaliskuuta 2016 pelatussa ystävyysottelussa Italiaa vastaan.Friendlies go well for Aduriz, Turkey and Ukraine UEFA. Viitattu 25.3.2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aritz Adurizin tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Baskijalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
STS-2

STS-2 oli Nasan avaruussukkulaohjelman toinen lento. Se oli samoin toinen lento Columbia-sukkulalla ja ensimmäinen kerta, kun miehitetty avaruusalus lähetetään toistamiseen kiertoradalle. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 12. marraskuuta 1981 klo 15.09 UTC-aikaa. Kolmipäiväinen lento päättyi sukkulan laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 14. marraskuuta klo 21.23. Lennon tavoitteena oli demonstroida sukkulan kyky suorittaa uudestaan turvallinen avaruuslento sekä varmistaa sukkulan järjestelmien toiminta käytännössä.STS-2 NASA 29.6.2001. Lennon miehistönä toimi Enterprise-sukkulalla laskeutumiskokeita suorittaneet komentaja Joe Engle ja lentäjä Richard H. Truly. Kummallakaan ei ollut kuitenkaan aikaisempaa avaruuslentokokemusta. Hyötykuormana lennolla oli lennontaltiointijärjestelmän lisäksi tieteellinen OSTA-I-sensorijärjestelmä maapallon tutkimuksia varten sekä RMS-robottikäsivarsi. STS-1-lennon jälkeen laukaisualustalle asennetun äänenvaimennusjärjestelmän ansiosta sukkulan lämpösuojatiilet kestivät laukaisun vain 12 tiilen vaurioituessa. Lento oli alun perin suunniteltu viisipäiväiseksi, mutta sähköä tuottavan polttokennon rikkoutuminen pakotti sukkulan palaamaan jo kahden päivän jälkeen. Suurin osa lennon tavoitteista kuitenkin saavutettiin lyhentyneestä tehtävästä huolimatta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == STS-002 Luokka:Vuoden 1981 avaruustoiminta
STS-3

STS-3 oli Nasan avaruussukkulaohjelman kolmas lento ja kolmas kerta kun Columbia-sukkula lähetettiin avaruuteen. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 22. maaliskuuta 1982 klo 16.00 UTC-aikaa. Lento päättyi laskeutumiseen White Sandsin tukikohtaan 30. maaliskuuta klo 16.04. Kahdeksanpäiväinen lento oli siihenastisista sukkulalennoista pisin.STS-3 NASA, luettu 15.5.2009. Columbian komentajana lennolla toimi Skylab- astronautti Jack Lousma ja lentäjänä ensikertalainen C. Gordon Fullerton. Hyötykuormana oli lennontaltiointijärjestelmän lisäksi tieteellinen tutkimuslaitteisto OSS-I sekä RMS-robottikäsivarsi. Lennolla astronautit tekivät kokeita robottikäsivarrella sekä tutkivat lämmönvaihteluiden vaikutusta sukkulaan kiertoradalla. Lisäksi sukkulan keskikannen tiloissa suoritettiin ensimmäistä kertaa biologisia ja kemiallisia tutkimuksia. Lennon paluu viivästyi laskeutumisalueen tuulisen sään takia. Sukkula laskeutui lopulta kahdeksan päivän jälkeen White Sandsin tukikohdan kuivalle aavikkojärvelle. Kiitotien hiekka vaurioitti kuitenkin sukkulaa, mistä syystä tukikohtaa ei ole sittemmin käytetty sukkulan laskupaikkana. ==Lähteet== STS-003 Luokka:Vuoden 1982 avaruustoiminta
Hour of Penance

__NOTOC__ Hour of Penance on italialainen brutal death metallia soittava yhtye, joka perustettiin Roomassa vuonna 1999. Sanoitusten teemana on kidutus, moraali, sosiaaliset ongelmat ja anti-religionismi. Joulukuussa 2018 yhtye tiedotti solmineensa levytyssopimuksen Agonia Recordsin kanssa. Sitemmin yhtye julkaisi kahdeksannen albuminsa lokakuussa 2019. Levy kantaa nimeä Misotheism. == Jäsenet == * Giulio Moschini – soolokitara (2004–) * Paolo Pieri – laulu, kitara (2010–) * James Payne – rummut (2012–) * Marco Mastrobuono – basso (2013–) === Entiset jäsenet === * Mauro Mercurio – rummut (1999–2010) * Enrico Schettino – kitara (1999–2006, 2009) * Francesco De Honestis – kitara (1999–2004) * Mike Viti – laulu, basso (1999–2004) * Alex Manco – laulu (2004–2006) * Silvano Leone – basso (2006–2013) * Francesco Paoli – laulu (2006–2010) * Stefano Morabito – kitara (2009–2010) * Simone Piras – rummut (2010–2012) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * === Singlet === * === Demot === * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset tekniset death metal -yhtyeet Luokka:Brutaalit death metal -yhtyeet
Sohvi

Sohvi on suomalainen naisen etunimi, kansanomainen muunnelma kreikkalaisperäisestä nimestä Sofia, joka merkitsee 'viisautta'. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston mukaan Sohvi-nimen oli Suomessa saanut 2 146 henkilöä, joista kaikki olivat naisia. == Tunnettuja Sohveja == * Sohvi Halonen (1861–1920), tekstiilitaiteilija ja näytelmäkirjailija * Sohvi Korhonen-Pöllänen (1912–2001), pianisti ja musiikkipedagogi * Sohvi Reijonen (1864–1930), rehtori ja kirjallisuuden suomentaja * Sohvi Seppälä (s. 1983), kolmiloikkaaja == Kuvitteellisia Sohveja == * Sohvi-täti, henkilö Thorbjörn Egnerin lastenromaanissa Kolme iloista rosvoa * Sohvi, orpo tyttö Roald Dahlin kirjassa Iso kiltti jätti == Lähteet == Luokka:Etunimet
Hohler Felsin Venus

Hohler Felsin Venus eli Schelklingenin Venus () on kivikautinen venusveistos, joka on löydetty Saksasta läheltä Schelklingenin kaupunkia. Se on iältään noin 35 000–40 000 vuotta ja kuuluu varhaiseen Aurignacin kulttuuriin, joka oli vallalla myöhäispaleoliittisen kauden alussa, jolloin Homo sapiensia (Cro- Magnonin ihminen) esiintyi ensimmäisen kerran Euroopassa. Hohler Felsin Venuksen löytäminen varhentaa muutamalla tuhannella vuodella vanhimman esihistoriallisen veistoksen löytämisen ja ylipäänsä vanhimman tunnetun esittävän taiteen löydönEtelä-Afrikasta Blombosinluolasta löydettyjä ristikkokuvioisia kaiverruksia noin 75 000 vuoden takaa on toisinaan pidetty ”abstraktina taiteena”. ja vahvistaa, että taideteoksia on tehty koko Aurignacin ajan. Veistos löydettiin syyskuussa 2008 Hohler Felsin luolasta, joka sijaitsee lähellä Schelklingeniä Baden-Württembergissä, noin 15 kilometriä Ulmista länteen. Löydön teki Tübingenin yliopiston ryhmä, jota johti arkeologian professori Nicholas Conard, joka ilmoitti löydöstä Naturessa. Mammutin torahampaasta valmistettu veistos esittää naisen ruumista, jossa korostuvat häpy ja rinnat ja jota siksi pidetään hedelmällisyyteen liittyvänä taikaesineenä. Pään sijasta veistoksessa on lenkki, josta se on voitu pujottaa riipusnauhaan. Arkeologi John J. Shean mukaan veistoksen valmistaminen on saattanut kestää ”kymmeniä ellei satoja tunteja”. Veistos löydettiin noin 20 metrin päästä luolan sisäänkäynnistä ja noin kolmen metrin syydestä nykyisestä maanpinnasta. Se on oli palasina, joista kuusi on löydetty, mutta vasen käsivarsi ja olkapää puuttuvat vielä. Schwabenin Juran alueella on luolia, joista on paljastunut mammutinluisia veistoksia myöhäispaleoliittiselta ajalta noin 25 esinettä. Niihin kuuluu Hohlenstein- Stadelin leijonaihminen ja vanhin tunnettu soitin, mammutinluinen huilu. Tämä esinelöytöjen keskittymä 30 000–40 000 vuoden takaa on ainutlaatuinen koko maailmassa, ja Conard arvelee, että silloisten ihmisten ansioksi voidaan lukea paitsi figuratiivinen taide ja musiikki, myös uskonnon alkuvaiheet. Muita samasta luolakerroksesta löydettyjä esineitä ovat piikivisen tulentekovälineen sirpaleet, työstetty luu ja mammutinluu sekä erilaisten eläinten jäännökset, kuten tarpaani, peura, luolakarhu, mammutti ja vuorikauris. == Katso myös == * Willendorfin Venus * Dolní Věstonicen Venus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Kivikausi Luokka:Esihistorialliset veistokset Luokka:Baden- Württembergin historia
Kai Kalima

Kai-Erik Klaus Kalima (6. lokakuuta 1945 Helsinki – 13. tammikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteen tohtori, Helsingin yliopiston finanssioikeuden professori sekä SDP:n kansanedustaja ja Helsingin kaupunginvaltuutettu. Kalima väitteli oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1988. Hän hoiti Tampereen yliopistossa kunnallisoikeuden apulaisprofessuuria 1986–1991 ja Helsingin yliopistossa finanssioikeuden professuuria vuodesta 1991, aluksi apulaisprofessorin nimikkeellä. Kalima nousi eduskuntaan vuonna 1989 varapaikalta Reino Paasilinnan tilalle. Hän oli eduskunnan jäsen vuoteen 1991 ja oli muun muassa laki- ja talousvaliokunnan jäsen. Kalima valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran 1985. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Kalima ei uusinut enää valtuustopaikkaansa mutta nousi takaisin vuoden 2002 alussa Petra Paasilinnan tilalle. Kalima uusi valtuustopaikkansa 2005 ja nousi vuotta myöhemmin valtuustoryhmänsä johtoon. Kunnallisvaaleissa 2008 Kalima kuitenkin putosi valtuustosta uudelleen. Kaliman vanhemmat ovat mainospäällikkö, kuvataiteilija Klaus Kalima (1918–2017) ja Torna Kalima (o.s. Enbom). Hänen isovanhempansa olivat Jalo Kalima ja Toini Kalima.Bulgarian viesti. Viitattu 8.4.2017. Muusikko Kalle Kalima on Kai Kaliman poika. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Kati Peltola

Kati Kaarina Marjatta Peltola (o.s. Sápy, s. 22. joulukuuta 1940 Porvoo) on suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko. Peltola on SKDL:n entinen kansanedustaja ja pitkäaikainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. ==Elämä== Peltola on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1969. Peltola valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1969 ja toimi siellä vuoteen 1988. Hän oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1978. Eläkepäivillään Peltola palasi kaupunginvaltuustoon 2009 Vasemmistoliiton riveistä, muttei asettunut ehdolle enää vuoden 2012 kunnallisvaaleissa. Peltola nousi eduskuntaan kolmesti varasijalta ja hän toimi kansanedustajana vuosina 1977–1979, 1980–1983 ja 1985–1987, Ele Aleniuksen, Anna-Liisa Hyvösen ja Kalevi Kivistön tilalle. Edustajakautensa jälkeen Peltola toimi 17 vuotta Helsingin keskisen sosiaalikeskuksen johtajana. ==Yksityiselämä== Peltolan puoliso vuodesta 1960 on työmarkkinaneuvos, valtiotieteen tohtori Pekka Peltola. Heillä on kaksi lasta. ==Teokset== *Reilu verokirja. WSOY:n Barrikadi-sarja. 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tennilän hallintopitäjä

Tennilä oli keskiaikainen hallintopitäjä eteläisessä Hämeessä. Pitäjä mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1390. Se käsitti pääasiassa Kärkölän ja Kosken (nykyisin Hämeenkoski) pitäjät.http://www.histdoc.net/uscha/t-u.html. ==Katso myös== *Suomen asutuksen yleisluettelo == Lähteet == Luokka:Hallintopitäjät Luokka:Kärkölä Luokka:Hämeenkoski Luokka:Päijät-Hämeen historia
Tarpaani

Tarpaani eli arotarpaani (Equus caballus ferus, synonyymi Equus ferus ferus) on sukupuuttoon kuollut euraasialainen villihevosen alalaji. Viimeiset tämän alalajin yksilöt kuolivat Ukrainassa 1800-luvun lopulla. Tarpaaneja on perinteisesti katsottu olleen kahta muotoa: Euroopan metsäalueilla elänyt metsätarpaani eli eurooppalainen metsähevonen (Equus caballus silvatica) ja idempänä sijaitsevilla aroalueilla elänyt arotarpaani eli tarpaani (E. caballus gmelini, synon. E. caballus ferus). Näistä metsätarpaani kuoli liiallisen metsästyksen takia sukupuuttoon jo keskiajalla, mutta arotarpaani hävisi vasta 1800-luvun lopulla. Villien ja kesyjen hevosten luokittelusta ei vallitse yksimielisyyttä, mutta nykyisin yleensä katsotaan, että vain arotarpaani oli varsinainen luonnonvarainen tarpaani ja oma alalajinsa, kun taas metsätarpaanille aikoinaan annettua tieteellistä alalajinimeä pidetään yhtenä kesyhevosen (E. caballus caballus) synonyymeista.Mammal species of the World: Equus caballus Mammal species of the World: Equus caballus caballus Mahdollisesti metsätarpaanit olivatkin villiintyneiden kesyhevosten jälkeläisiä. Tarpaanin juuret ulottuvat vain noin 200 000 vuoden taakse. Se kuuluu vain harvojen kesyhevosten esi-isiin, vaikka se on ensimmäinen kesytetty villihevosen alalaji. Se kesytettiin Siperian arojen lounaiskolkan muodostavassa Ukrainassa ja Pohjois-Kaspian alangoilla. 1930-luvulta alkaen tarpaania on yritetty valikoivalla jalostuksella luoda uudestaan. Takaisinjalostettu muoto eli niin kutsuttu Heckin tarpaani on saanut nimensä saksalaisten biologien Heinz ja Lutz Heckin mukaan.Tarpan, past, present, future == Katso myös == * Konik, tarpaania muistuttava hevosrotu * Kvagga, toinen sukupuuttoon kuollut hevoseläin * Alkuhärkä, kesynautojen kantamuoto, joka kuoli sukupuuttoon 1600-luvulla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hevosmaailma Luokka:Hevonen Luokka:Sukupuuttoon kuolleet nisäkkäät
Karl Frans Hjorth

Karl Frans Hjorth (11. kesäkuuta 1857 Tyrväntö – 8. helmikuuta 1919 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut kauppias ja tehtailija. Hjorth perusti 1881 Oy K. Hjorth Ab:n joka toimii edelleen urheilu- ja metsästysaseiden, niihin liittyvien tarvikkeiden ja urheiluvälineiden maahantuojana.Kuolinilmoitus, Tampereen Sanomat, 09.02.1919, nro 33, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotRuth Hjorth : Hjorth-suku, taulu 23 Karl Frans Hjorth (Web Archive)Kauppias K. Hjorth, Aamulehti, 09.02.1919, nro 33, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hjorthin vanhemmat olivat Lahdentaan kartanon pehtori Karl Johan Hjorth (1828–1885) ja Johanna Grönlund. Perhe muutti 1863 Kiskoon ja vuonna 1865 Karl Johan Hjorthista tuli Teijon ruukin pehtori. Vuodesta 1869 Karl Johan Hjorth oli ensin tilanhoitajana ja sitten vuodesta 1880 maanviljelijänä Eurajoella. Karl Frans kävi lyseota Porissa ja oli sitten liikealalla Raumalla ja Uudessakaupungissa. Hän muutti Tampereelle 1880 ja avasi siellä 1. elokuuta 1881 ase- ja patruunamyymälän. Hjorth harjoitti sitten aseiden, ampumatarvikkeiden, dynamiitin ja myöhemmin myös urheiluvälineiden maahantuontia sekä tukku- ja vähittäiskauppaa. Hjorth oli vuodesta 1895 pääosakkaana Tampereen Haulitehdas Osakeyhtiössä joka oli jo vuodesta 1859 lähtien valmistanut hauleja Pyynikinharjun etelärinteessä sijainnessa haulitehtaassa. Vuonna 1908 yhtiö rakensi uuden haulitehtaan Tampereen Pispalaan lähelle Porin radan varressa olevaa Santalahden seisaketta. Tehtaaseen liittyi 55 metriä korkea teräsrakenteinen haulitorni. Haulitehdas oli toiminnassa vuoteen 1972 saakka. Tampereen kaupunki osti tehtaan haulitornin 1973 ja nykyisin se on suojelukohde. Hjorth oli naimisissa vuodesta 1882 Eugenia Viktoria Desideria Esperance Helene "Dessi" Vesanderin (1854–1931) kanssa. Perheessä oli kuusi lasta joista tunnetuin oli taidemaalari ja oopperalaulaja Arno Hjorth (1883–1932). Karl Frans Hjorth on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle. == Lähteet == * Tuomo Koivisto: Ennen hauleja maailmalle, nyt muistomerkkinä yrittäjän rohkeudelle - Tampereen haulitorni satavuotias. Tammerkoski-kotiseutulehti 3/2008 * Pekka Suuronen: Haulit ovat pieniä ihmeitä. Urheiluampuja - Suomen ampumaurheiluliiton jäsenlehti 6/2007 Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Krystyna Łybacka

Krystyna Maria Łybacka (10. helmikuuta 1946 – 20. huhtikuuta 2020) oli puolalainen SLD-puolueen poliitikko ja matemaatikko. Hän toimi maansa parlamentin sejmin jäsenenä vuosina 1991–2014 sekä europarlamentin jäsenenä vuosina 2014–2019. Vuosina 2001–2004 hän oli Puolan opetus- ja urheiluministerinä. Adam Mickiewiczin yliopistosta valmistunut Łybacka loi pitkän akateemisen uran Poznańin teknologian yliopistossa. Ennen liittymistään SLD:hen hän oli Puolan yhdistyneen työväenpuolueen jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Puolan ministerit Luokka:Puolalaiset matemaatikot Luokka:Puolalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Paulina Maj

Paulina Maj (s. 22. maaliskuuta 1987) on puolalainen lentopalloilija. Hän on tällä hetkellä liberona PTPS Farmutil Piła -seurassa, jossa hänen pelipaitansa numerona on 13. Hän osallistui vuonna 2006 Puolan maajoukkueen pelaajana Fédération Internationale de Volleyballin lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän on 166-senttinen. == Aiheesta muualla == * Paulina Maj PlusLiga Kobietin sivuilla Luokka:Puolalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaksin aina kaunihimpi

Kaksin aina kaunihimpi on sanonta ja se voi viitata ainakin seuraaviin asioihin: * Kaksin aina kaunihimpi, Aku Ankan taskukirja * Kaksin aina kaunihimpi, (engl. Love Is Better Than Ever), Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1952 * Kaksin aina kaunihimpi, Andy Tennantin vuoden 1995 elokuvan It takes two videolevitysnimi Suomessa.
Herman Laukkanen

Herman Laukkanen (, salanimi Hemmi Aro Djuževin mukaan Hemmi Aro oli Laukkasen oikea nimi.; 20. heinäkuuta 1892 Mikkelin maalaiskunta – 22. syyskuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija. Vuonna 1915 Laukkanen muutti töihin Pietariin. Hän osallistui Venäjän kansalaissotaan Siperiassa ja joutui kahdesti Aleksandr Koltšakin joukkojen vangiksi. Palattuaan Pietariin vuonna 1921 hän työskenteli suomen kielen opettajana Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa. Vuonna 1929 Laukkanen siirtyi Kustaa Rovion suosittelemana Petroskoihin NKP(b):n Karjalan aluekomitean kääntäjäksi. Vuosina 1932–1936 hän työskenteli maatalouskorkeakoulun suomen kielen opettajana, vuosina 1936–1937 Karjalan kulttuuri-instituutissa ja sen jälkeen sahaajana puutavaran lajittelu- ja kuljetuspaikalla. Laukkasen ensimmäiset runot julkaistiin vuonna 1925 Kumouksen kuohuista -yhteisjulkaisussa. Vuonna 1929 ilmestyi näytelmä Kolme kosijaa ja vuonna 1931 runokokoelma Elettyä. Laukkanen toimi myös Punakantele ja Rintama -lehtien toimitusneuvostojen jäsenenä ja käänsi suomeksi eräitä Maksim Gorkin, Lidija Seifullinan ja Juri Libedinskin teoksia. Herman Laukkanen pidätettiin 5. heinäkuuta 1938, tuomittiin kuolemaan vakoilusta Suomen hyväksi ja ammuttiin. Tuomio kumottiin vuonna 1956. ==Teoksia== * Santeri Mäkelä, H. Laukkanen, W. Wikman. Kumouksen kuohuista: Runoja. Leningrad: Kirja, 1925, s. 16–22. * Kolme kosijaa: Huvinäytelmä. Leningrad: Kirja, 1929. * Elettyä: Runoja. Leningrad–Petroskoi: Kirja, 1931. * Runoja. Teoksessa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 79–99. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Fjodor Ivatšov

Fjodor Petrovitš Ivatšov (sukunimi esiintyy myös muodossa Ivatšev, ; 30. kesäkuuta 1904 Rukajärvi – 18. lokakuuta 1957) oli karjalainen kirjailija, lehtimies ja kirjallisuusarvostelija. Fjodor Ivatšov syntyi karjalaisen talonpojan perheeseen. Puna-armeijassa palvellessaan hän toimi Karjalan jääkäripataljoonan poliittisena työntekijänä. Myöhemmin hän työskenteli Neuvosto-Karjalan sanomalehtien toimituksissa. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen Totuuden toimittajana ja Karjalan radiokomitean varapuheenjohtajana. Ivatšovin ensimmäiset kirjoitukset julkaistiin Punainen Karjala -lehdessä vuonna 1926. Vuonna 1928 hän oli perustamassa Karjalan proletaarikirjailijoiden yhdistystä ja toimi sen johtokunnan jäsenenä. 1920–1930-lukujen vaihteessa hänen runojaan, kertomuksiaan ja kuvauksiaan ilmestyi Neuvostoliiton suomenkielisessä lehdistössä. Vuonna 1934 Kustannusliike Kirja julkaisi karjalankielisen kertomuskokoelman Jauhinkivi. Samana vuonna hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. Hän toimi myös Rintama-lehden toimittajana. 1930-luvun lopussa Ivatšov osallistui karjalankielisen kirjallisuuden luomiseen ja julkaisi yhden runon Karelija-aikakauslehdessä. Sitä ennen hän oli muutaman kuukauden pidätettynä. Sodan jälkeen hän käänsi suomeksi mm. Aleksandr Puškinin teoksia. ==Teoksia== * Jauhinkivi: Karjalaisia pakinoita. Petroskoi: Kirja, 1934. * Runoja. Teoksessa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu. Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 235–239. ==Lähteet== Luokka:Karjalankieliset kirjailijat Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Breil Milano

Breil Milano on italialainen vuonna 1937 alkunsa saanut luksuskellomerkki. Kellot valmistetaan Sveitsissä. Kaikissa Breil Milano- kelloissa on vähintään 100 metrin vesitiiviys ja ruostumattomasta teräksestä valmistettu kuori. Merkki on lanseerattu kansainvälisesti vuonna 2002. Breil Milanolla on myös korumallisto sekä nahkatuotteet, aurinkolasit ja tuoksut. Breil Milano kelloja on myyty Suomessa marraskuusta 2008 alkaen ja koruja huhtikuusta 2009 alkaen. ==Aiheesta muualla == * BreilMilano.com Luokka:Kellomerkit
Mac OS X 10.0

Mac OS X 10.0 Cheetah on Applen ensimmäinen julkaisu Mac OS X -käyttöjärjestelmästä. Se julkaistiin 24. maaliskuuta 2001. Sitä pidettiin lähinnä hyvin tehtynä beta-versiona, sillä se oli buginen, eikä sisältänyt esimerkiksi DVD-elokuvien katseluominaisuuksia, eikä myöskään tukenut CD- levyjen polttamista. Myöhemmin Apple julkaisi version 10.1. Sen päivityslevyt Apple antoi ilmaiseksi 10.0-käyttäjille. Mac OS X 10.0 -järjestelmää ei enää tueta. == Versiot == * 10.0 Build 4K78 * 10.0.1 Build 4L13 * 10.0.2 Build 4P12 * 10.0.3 Build 4P13 * 10.0.4 Build 4Q12 == Aiheesta muualla == * Everymac Luokka:MacOS Luokka:Vuoden 2001 ohjelmistot
Iivo Nikutjev

Iivo Nikutjev, oikealta nimeltään Ivan Ivanovitš Nikutjev (; 3. syyskuuta 1904 Uhtuan kihlakunnan Akonlahden kylä – 20. lokakuuta 1939) oli karjalainen kirjailija. Koulunkäynnin jälkeen Nikutjev liittyi Arvi Pakarisen (Nummi) Uhtualla ohjaamaan kirjallisuuskerhoon. Hän jatkoi kirjallisuusharrastusta opiskellessaan Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa Leningradissa ja työskennellessään sen jälkeen NKP(b):n Uhtuan puoluekomitean sihteerinä. Vuonna 1935 Nikutjevin kertomus Marfa sai ensimmäisen palkinnon Kustannusliike Kirjan järjestämässä karjalankielisessä kirjoituskilpailussa ja seuraavana vuonna se julkaistiin erillisenä kirjana. Vuodesta 1935 lähtien Nikutjev työskenteli Petroskoissa Punainen Karjala -lehden kääntäjänä. Hänet pidätettiin 26. huhtikuuta 1939, tuomittiin kuolemaan vakoilusta Suomen hyväksi ja ammuttiin. Tuomio kumottiin vuonna 1959. ==Teoksia== * Marfa. Petroskoi: Kirja, 1935. Teoksen verkkoversio * Marfan vassukset: katkelma romaanista ”Marfa”. Teoksessa Karjalan kertojat. Helsinki: Kirjayhtymä, 1979, s. 111–114. * Artelie perustamah. Riijon ruunalla metshäh: katkelma kerdomuksesta ”Marfa”. Teoksessa: Karjalan pagin: kauniskirjutuksen antologii. Petrozavodsk: Periodika, 2003, s. 57–65. ==Lähteet== * * Luokka:Karjalankieliset kirjailijat Luokka:Vienankarjalaiset Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Live and More!

Live and more oli Britney Spearsin toinen dvd. Albumia myytiin 2 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja Ranskassa se myi 20 000 kappaletta, eli platinaa. ==Kappaleet== 3 music videos: #"Lucky", #"Oops!... I Did It Again", #"Stronger". Britney on Saturday Night Live: #"Woodrow the Homeless Man" #"Britney judges dancer tryouts" #"Morning Latte", #"Oops!… I Did It Again" #"Don't Let Me Be the Last to Know" Britney Live From Waikiki Beach, Hawaii: #"(You Drive Me) Crazy" #"Sometimes" #"From the Bottom of My Broken Heart" #I Will Be There #"Born to Make You Happy" #"Oops!... I Did It Again" #"Don't Let Me Be the Last to Know" #"The Beat Goes On" #"...Baby One More Time Luokka:Britney Spearsin albumit Luokka:Musiikki-DVD:t
Kalle Jussila (kirjailija)

Kalle Jussila eli Santeri Kirillov, oikealta nimeltään Aleksandr Fjodorovitš Kirillov (; 1910 Aunuksen kihlakunnan Näätälahden kylä – 15. joulukuuta 1941) oli karjalainen kirjailija. Aleksandr Kirillov syntyi karjalaisen talonpojan perheeseen. Hän opiskeli Tšalkin kyläkoulussa runoilija Lea Helon johdolla. Kirillov alkoi kirjoittaa runoja ja proosaa jo 16-vuotiaana ja liittyi Karjalan proletaarikirjailijoiden yhdistyksen suomalaisen jaoston jäseneksi. Ensimmäinen runo ilmestyi salanimellä Kalle Jussila Puna-Kantele -lehdessä vuonna 1928. Jussilan kertomuksia julkaistiin Soihtu-lehdessä ja Ahjo- kirjallisuusalbumissa. Vuonna 1934 Kustannusliike Kirja painoi suomalaisten Itä-Karjalaan tekemää hyökkäystä käsittelevän näytelmän Voitto on meidän. Kalle Jussila oli yksi ensimmäisistä aunuksenkarjalaa käyttäneistä kaunokirjailijoista. Vuonna 1934 hän sai palkinnon karjalankielisessä kertomuskilpailussa teoksella Parahan briguadan brigadiiru (”Parhaan työprikaatin johtaja”), joka seuraavana vuonna ilmestyi erillisenä kirjana. Jussilan teoksia julkaistiin Rintamassa sekä karjalankielisessä Karelija- aikakauslehdessä. Hän käänsi karjalaksi Nikolai Ostrovskin romaanin Kuinka teräs karaistui. Jussila kuoli toisessa maailmansodassa pataljoonan komissaarina. Hänet on haudattu Leningradin alueen entisen Vinnitsyn piirin Andronovskajan kylään. ==Teoksia== * Voitto on meidän: Kaksinäytöksinen näytelmä valkoisten hyökkäyksestä Karjalaan. Leningrad–Petroskoi: Kirja, 1931. * Parahan briguadan brigadiiru: Kertomus. Petroskoi: Kirja, 1935. ==Lähteet== * Luokka:Karjalankieliset kirjailijat Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
PKO

Pko voi tarkoittaa seuraavia asioita: *peruskoulunopettaja, PkO tai perusk.op. *Pohjois-Karjalan Osuuskauppa, PKO == Lähteet ==
STS-4

STS-4 oli Nasan avaruussukkulaohjelman ja Columbia-sukkulan neljäs ja viimeinen koelento. Laukaisu tapahtui 27. kesäkuuta 1982 kello 15.00 UTC-aikaa Kennedyn avaruuskeskuksesta. STS-4 oli ensimmäinen lento joka pääsi matkaan ajallaan ilman teknisiä viivästyksiä. Lento päättyi laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 4. heinäkuuta 1982 kello 16.09.STS-4 NASA, luettu 15.5.2009. Lennon komentajana toimi Apollo-astronautti Ken Mattingly ja lentäjänä ensikertalainen Henry Hartsfield. Hyötykuormana lennolla oli lukuisia GAS- tutkimuslaitekanistereita, mukaan lukien yhdeksän opiskelijaprojektia, sekä salainen Yhdysvaltain ilmavoimien laitteisto. RMS-robottikäsivarrella käsiteltiin instrumenttia, jolla tutkittiin sukkulan ympäristön koostumusta kiertoradalla. Lisäksi keskikannella suoritettiin fysikaalisia, kemiallisia ja lääketieteellisiä tutkimuksia. Sukkulan kiinteän ajoaineen SRB-moottoreita ei saatu korjattua talteen laskuvarjojen petettyä moottorien irrotuksen jälkeen. ==Lähteet== STS-004 Luokka:Vuoden 1982 avaruustoiminta
Morandi

Morandi on romanialainen lauluyhtye, jonka muodostavat Marius Moga ja Andrei Ropcea. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 2005 ja sen ensimmäinen single oli Love Me. Vuonna 2006 yhtye julkaisi levyn Mind Field. Hitiksi nousi single Beijo, joka nimettiin myöhemmin Oh La La:ksi. Vuonna 2007 single Angels nousi useassa maassa listaykköseksi. == Lähteet == * Esittely MTV:n sivuilla Luokka:Romanialaiset yhtyeet
Fjodor Isakov

Fjodor Trofimovitš Isakov (; 1918 nykyisen Kontupohjan piirin Koikarin kylä – 1941) oli karjalainen runoilija. Fjodor Isakov syntyi monilapsiseen talonpoikaisperheeseen. Koulun jälkeen hän opiskeli Petroskoin opettajaopistossa, josta hän valmistui vuonna 1937. 1930-luvun lopulla hän työskenteli karjalankielisen Karelija-aikakauslehden sihteerinä. Isakov alkoi kirjoittaa runoja ja kertomuksia vuonna 1935. Karelija-lehdessä julkaistiin hänen runonsa Bohatteriloin jälgilöillä (”Sankarien jäljillä”), Kokko lindu (”Kotka”), Nurmella, Väinämöizen pajo (”Väinämöisen laulu”) ym. Vuonna 1939 ilmestyi Isakovin ja Nikolai Laineen (Gippijev) yhteinen runokokoelma Huondes (”Aamu”). Runoilija käänsi karjalaksi mm. Šota Rustavelin, Mihail Lermontovin, Taras Ševtšenkon, Nikolai Nekrasovin, Kosta Hetagurovin, Vladimir Majakovskin, Vasili Lebedev-Kumatšin sekä Neuvosto-Karjalan venäjänkielisten runoilijoiden teoksia. Vuonna 1939 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. Isakov sai surmansa toisen maailmansodan taisteluissa Tallinnan lähellä. ==Teoksia== * Huondes. Petrozavodsk: Kargosizdat, 1939. * Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu. Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 129–133. ==Lähteet== * Luokka:Karjalankieliset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Schwabenin Jura

Schwabenin Jura () on keskikorkea vuorimassiivi Baden-Württembergin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Seudulla on hyviä vaellusreittejä ja kiipeilymahdollisuuksia. Vuorialueen korkein huippu on 1 015 metriä korkea Lemberg. Vuoristo jatkuu itään Frankenin Jurana. Schwabenin Jura, etenkin Geißenklösterlen luola lähellä Blaubeurenin kaupunkia, on keskeinen arkeologinen kohde määritettäessä siirtymistä myöhäispaleoliittiin ja Aurignacin kulttuurin syntymää. Arkeologit ovatkin kehittäneet Kulturpumpe- hypoteesin, jonka mukaan Schwabenin Jurassa on syntynyt tärkeitä kulttuurin kehitysaskeleita esim. kuvataiteen, musiikin ja myyttisen kuvaston aloilta, jotka ovat sieltä levinneet muualla Eurooppaan.https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0047248412000425?via%3Dihub ==Katso myös== * Jura (vuoristo) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Seudun sivusto Luokka:Saksan vuoristot Luokka:Baden-Württemberg
Nunnia ja konnia 2 – Lisää säpinää

Nunnia ja konnia 2 – Lisää säpinää on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1993. Se on jatkoa elokuvalle Nunnia ja konnia ja pääosassa nähdään jälleen Whoopi Goldberg. Deloris Van Cartier on palannut laulajaksi, mutta hänen apuaan tarvitaan luostarissa. Alueen koululla opettajina toimivat nunnat ja munkit ovat avuttomia, oppilaat eivät välitä opiskelusta ja koulu on yhtä kaaosta. Päälle päätteeksi koulun johtaja aikoo lakkauttaa koulun ja rakentaa sen paikalle pysäköintitalon. Ainoa mahdollisuus säilyttää koulu on voittaa vuotuinen laulukilpailu ja saada koululle takaisin sen entinen maine. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 turhaksi jatko-osaksi sanottu elokuva saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Nate Robinson

Nathaniel Cornelius ”Nate” Robinson (s. 31. toukokuuta 1984 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen koripalloilija. 175 senttiä (kengät jalassa) pitkänä hän on NBA:n historian kolmenkymmenen lyhimmän pelaajan joukossa. Painoa hänellä on 82 kiloa. Robinson siirtyi kesällä 2013 Denver Nuggetsiin, mitä ennen oli edustanut NBA-urallaan New York Knicksiä, Boston Celticsiä, Oklahoma City Thunderia, Golden State Warriorsia ja Chicago Bullsia. Robinson on voittanut NBA:n donkkikilpailun vuosina 2006, 2009 ja 2010. Hänen piste- ennätyksensä, 45 pistettä, syntyi 3. elokuuta 2008 Portland Trail Blazersia vastaan.Nate Robinson #2 Guard NBA Kesällä 2016 Robinson tavoitteli pelipaikkaa amerikkalaisen jalkapallon NFL:stä. Hän harjoitti lajia nuorempana ennen keskittymistä koripalloon.http://www.cbssports.com/nfl/news/pete- carroll-says-nate-robinsons-bid-to-make-the-nfl-is-all-but-impossible/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * NBA:n pelaajaprofiili Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Nicholson (autourheilija)

John Nicholson (6. lokakuuta 1941 Auckland – 19. syyskuuta 2017 Clarks Beach, Auckland) oli uusiseelantilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1974–75. Hän karsiutui toisessa ja oli 17. Britannian GP:ssä 1975. Nicholson voitti Formula Atlantic -sarjan mestaruuden vuosina 1973 ja 1974. Hän siirtyi Powerboat-sarjaan F1-uran jälkeen. Nicholson toimi myös tiiviissä yhteistyössä Bruce McLarenin kanssa, kun hän perusti yhteistyön seurauksena moottoreita valmistavan Nicholson-McLarenin. Moottorit perustuivat Cosworth DFV -mallistoon ja niillä voitettiin kaksi maailmanmestaruutta (Emerson Fittipaldi 1974 ja James Hunt 1976). McLaren-tallin lisäksi yritys toimitti moottoreita Embassy Hill -tallille. Yritys vetäytyi F1-sarjan moottorintoimituksesta 1980-luvulla turbomoottoreiden yleistyessä ja siirtyi pienempiin Formula- ja GP-sarjoihin (mm. F3000). ==Lähteet== Luokka:Uusiseelantilaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Sakarias Kankaanpää

Sakarias (Sakari) Kankaanpää (; 1880 Suomi – 22. syyskuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija. Kankaanpää työskenteli Yhdysvalloissa kolmekymmentä vuotta palkkatyöläisenä. Hän toimi ennen vuotta 1914 vähän aikaa amerikansuomalaisen Työmies-lehden toimittajana ja kuului sen johtokuntaan vuosina 1925–1927 . Kankaanpää siirtyi Yhdysvalloista Neuvosto- Karjalaan vuonna 1931. Hän oli ensin vuoden rakennustöissä, keräsi sitten Venäjän sisällissodan muistelmia Karjalan tutkimusinstituutille ja siirtyi myöhemmin puusepäksi Petroskoin suksitehtaalle. Kankaanpää julkaisi muutamia kertomuksia Rintamassa ja muissa aikakausjulkaisuissa. Hänen romaaninsa Voittamattomat ilmestyi vuonna 1934. Kaunokirjalliselta tasoltaan vaatimattoman teoksen aiheena ovat Venäjän sisällissodan tapahtumat Karjalassa. Heimosodista kertova romaani Interventio jäi kiinni sensuuriin. Kolhoosiaiheisen romaanin Vihreä lakeus oli määrä valmistua vuonna 1937. Kankaanpää hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ehdokasjäseneksi vuonna 1936. Kankaanpää pidätettiin kesäkuussa 1938, tuomittiin kuolemaan vakoilusta ja ammuttiin. Hänet todettiin syyttömäksi vuonna 1989. ==Teoksia== * Voittamattomat: Romaani. Petroskoi: Kirja, 1934. ==Lähteet== Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
Krisun Miikul

Krisun Miikul, oikealta nimeltään Nikolai Vasiljevitš Hrisanfov (; 1898 Petroskoin kihlakunnan Vuohtjärven kylä – 8. tammikuuta 1938 Sandarmoh Karhumäen lähellä) oli karjalainen kirjailija ja kotiseuduntutkija. Nikolai Hrisanfov valmistui Leningradin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta. Vuonna 1922 hän osallistui Neuvosto-Karjalan toiseen puoluekonferenssiin, jossa arvosteli karjalaisia syrjivää virka- ja kielipolitiikkaa. 1930-luvun alussa hän kiinnostui kotiseudun ja karjalaisen kansanperinteen tutkimuksesta. Myöhemmin hän toimi Karjalan keskusarkiston johtajana ja Karjalan kulttuuri-instituutin tutkijana. Hrisanofov oli yksi ensimmäistä aunuksen murteella kaunokirjallisia teoksia laatineista kirjoittajista. Hänen runojaan julkaistiin tekijänimellä Krisun Miikul Punainen Karjala -lehdessä vuosina 1936 ja 1937. Kalle Rautio sävelsi laulun hänen runostaan Törökän kolhoznitsoil (”Törökän kolhoosinaisille”). Hän käänsi karjalaksi myös Aleksandr Puškinin teoksia. Hrisanfov pidätettiin 22. lokakuuta 1937, tuomittiin kuolemaan vakoojana ja teloitettiin. Hänet todettiin syyttömäksi vuonna 1956. ==Lähteet== * * Luokka:Karjalankieliset kirjailijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Helmut Niedermayr

Helmut Niedermayr () oli saksalainen kilpa-ajaja. Hän osallistui kaudella yhteen Formula 1 -osakilpailuun, Saksan osakilpailuun, missä hän sijoittui yhdeksänneksi. Niedermayr oli toinen vuoden 1952 Le Mansin 24 tunnin ajossa Theo Helfrichin kanssa. Muutama viikko myöhemmin hän osui yleisöön Grendzlandringin kilpailussa surmaten 13 katsojaa ja vammauttaen 42 katsojaa. ==Formula 1 -sarjan MM-kilpailujen tulokset== (avain) Vuosi Talli Malli Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet Helmut Niedermayr AFM 6 BMW S6 SUI 500 BEL FRA GBR GER 9 NED ITA - 0 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Mandi Hannula

Amanda (Mandi) Hannula (25. maaliskuuta 1880 Huittinen – 9. tammikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja kunnallisneuvos, joka toimi yli 20 vuotta Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana. Hannulan vanhemmat olivat talollinen Juho Hannula ja Sofia Penttilä. Hän kävi kansanopiston 1899, valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1904 ja suoritti kasvatusopin tutkinnon 1908. Hannula toimi kansakoulunopettajana Pieksämäellä 1904–1921, uskonnon, piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana Pieksämäen yhteiskoulussa 1912–1916 ja kansakoulunopettajana Helsingissä 1921–1930. Hän oli toimituskunnan jäsen Kotiliesi-lehdessä 1923–1952, Kansakoulun lehden toimittaja 1924–1925, Emännän tietokirjan päätoimittaja 1929–1932 ja Opettajain lehden toimittaja 1934–1937. Hannula oli kansanedustaja 1919–1930 ja 1936–1945, edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä 1919–1929 ja Uudenmaan läänin vaalipiiriä 1929–1930 sekä 1936–1945. Hänen katsotaan vaikuttaneen huomattavasti naisten virkakelpoisuutta koskevaan lakiin ja uuteen avioliittolakiin. Hän toimi Edistyspuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtajana ja 1926 eduskunnan toimitusvaliokunnan puheenjohtajana. Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon ja -hallitukseen. Hannula toimi lisäksi Suomen Naisyhdistyksen varapuheenjohtajana ja sihteerinä, Edistyspuolueen puoluetoimikunnan jäsenenä ja rahastonhoitajana, Kalevala Korun hallituksen puheenjohtajana ja Suomen opettajayhdistyksen keskushallituksen varapuheenjohtajana 1928−1937, sihteerinä ja rahastonhoitajana sekä valtion ammattikasvatusneuvoston 1. varapuheenjohtajana. Hannula sai kunnallisneuvoksen arvon 1938. == Lähteet == * * Huittinen: historiaa, taustaa ja vaikuttajahenkilöitä – Mandi Hannula * Sivu 274. Luokka:Kansanedustajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
USS Carl Vinson (CVN-70)

USS Carl Vinson (runkonumero CVN-70) on vuonna 1982 palvelukseen otettu Yhdysvaltain laivaston ydinkäyttöinen Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty pitkäaikaisen kongressiedustaja Carl Vinsonin mukaan. == Valmistus == Alus tilattiin Newport News Shipbuilding Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 11. lokakuuta 1975. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 13. maaliskuuta 1982 Newport Newsissä ensimmäisenä päällikkönään Richard Martin.US Carriers CVN70 == Palvelus == Palvelukseenoton jälkeen Carl Vinsonilla aloitettiin koeajot sekä kouluttautuminen pääasiassa Yhdysvaltain itärannikolla. Se lähti ensimmäiselle partiomatkalleen 1. maaliskuuta 1983 kannellaan Carrier Air Wing 15, minkä aikana se kiersi maapallon siirtyessään uuteen tukikohtaansa Alamedaan Kaliforniaan. Alus saapui määränpäähänsä 28. lokakuuta 1983. Alus määrättiin 13. tammikuuta 2010 Yhdysvaltain humanitaariseen avustusoperaatioon Haitin maanjäristyksen uhrien auttamiseksi. Aluksen kannelta laskettiin 2. toukokuuta 2011 terroristijohtaja Osama bin Ladenin ruumis Intianmereen. == Palkinnot == *Battle Effectiveness Award 1990, 1996, 1998, 2001, 2004 *Meritorious Unit Commendation 1985, 1995, 1996, 1999 *Navy Unit Commendation 1998, 2001 *Marjorie Sterrett Battleship Fund Award 2004 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *USS Carl Vinsonin virallinen kotisivu Luokka:Nimitz- luokan lentotukialukset