EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Atmel

Atmel oli vuonna 1984 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdevalmistaja. Sen tuotteita ovat muun muassa mikrokontrollerit (Intel 8051 -yhteensopivat ja oma AVR arkkitehtuuri), radiotaajuuslaitteet, EEPROM- ja flash-muistit, ASICit ja WiMAX. Vuonna 1997 Atmel osti mm. suomalaisen integroitujen piirien suunnittelu- ja testausyrityksen Fincitec Oy:n standardipiiritoiminnot. Yrityksen perustaja George Perlegos toimi yhtiön pääjohtajana vuoteen 2006 asti, jolloin Atmelin johtokunta erotti hänet. Julkisessa kirjeessään Perlegos sanoi tilanteen Atmelissa käyneen mahdottomaksi, koska pääjohtajalle ei kuulemma näytetty yrityksen toimintaan liittyviä dokumentteja. Perlegos on ilmoittanut pitävänsä joitakin johtokunnan toimintatavoista moraalisesti arveluttavina ja jopa laittomina.http://www.prosessori.fi/uutiset/uutinen.asp?id=48911 Microchip Technology osti Atmelin vuonna 2016 noin 3,6 miljardilla dollarilla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Atmel Corporation Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Puolijohdevalmistajat
Alter Ego (yhdistys)

Alter Ego ry on Helsingin yliopiston roolipeliyhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää ja kehittää roolipeli- ja larp-harrastusta yliopistolla ja sen ulkopuolella sekä tarjota harrastemahdollisuuksia jäsenilleen.Roolipeliseuraa Yhdistys on perustajajäsen Ropecon ry:ssä, joka järjestää Suomen suurimman ja kansainvälisestikin tunnetun roolipelitapahtuma Ropeconin. Alter Egon tunnuksessa on kuvattuna kaksi liitävää korppia. Järjestö julkaisee Alterations-nimistä jäsenlehteä. Kerhohuone sijaitsee HYYn tiloissa uudella ylioppilastalollaYhteystiedot . == Yhdistyksen historia == Yhdistys perustettiin 25. lokakuuta 1994Säännöt humanistisen tiedekunnan roolipelijärjestöksi. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Ville "Burger" Vuorela, joka tuli sittemmin roolipelipiireissä tunnetuksi julkaistuaan omia roolipelejään Burger Games -nimen alla. 22\. maaliskuuta 1996 Alter Ego laajeni koko Helsingin yliopiston roolipeliyhdistykseksi, yhdistyttyään muiden tiedekuntien roolipelijärjestöjen kanssa. Yhdistyksen kaksi tärkeää vuosittaista juhlapäivää ovat syksyllä perustamis- eli vuosijuhla sekä keväällä laajenemisjuhla, joiden viettotavat nykyään vaihtelevat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Marko Junkkari: Ristiretki fantasiaan. Ylioppilaslehti 20.10.1996. Luokka:Suomalaiset opiskelijajärjestöt Luokka:Helsingin yliopisto Luokka:Roolipelit
Pianosonaatti nro 8 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 8 op. 13 c-molli, lisänimeltään Sonate Pathétique (), on "Jäähyväissonaatin" ohella toinen niistä kahdesta sonaatista, jonka lisänimi on peräisin säveltäjän omasta kynästä. Se on sävelletty vuosina 1798–1799 ja omistettu ruhtinas Karl Lichnowskylle. Sonaatti on ehkä ensimmäinen Beethovenin sonaatti, joka on tullut hyvin tunnetuksi. Se kuuluu monien huippupianistien ohjelmistoon ja sitä on levytettykin varsin runsaasti. Sonaatti kestää esitystemposta riippuen noin 18–21 minuuttia. ==Rakenne== Sonaatissa on kolme osaa: #Grave. Allegro di molto e con brio #Adagio cantabile #Rondo. Allegro. Ensimmäinen osa on sonaattimuotoinen. Siinä Beethoven on nerokkaasti onnistunut yhdistelemään nopeaa ja hidasta. Ensimmäisen osan hidas alku, grave, vaihtuu nopeaan, joskin yhtä surulliseen teemaan, jossa vasen käsi soittaa nopeita oktaavitremoloita. Joseph Haydnin vuonna 1795 sävelletty Rummunpäristyssinfonia on todennäköisesti vaikuttanut tämän osan syntyyn, sillä molempien teosten kertauksissa on havaittavissa selviä yhtäläisyyksiä. Sen takia muun muassa ensimmäisen osan lopussa on alkua vastaava hidas kohta. Adagio alkaa kauniilla ja tunnetulla teemalla, joka pitäisi saada mahdollisimman cantabile (laulavasti). Tämä teema kertautuu kolmesti. Ensimmäisellä kerralla teema on hiljainen ja kaunis. Sen jälkeen Beethoven kasvattaa hieman ohutta sävelkudosta, mutta rauha säilyy. Väliosaan mennessä sävellaji vaihtuu As- duurista Es-duuriin. Sen jälkeen teema kertaantuu kolmannen kerran, jonka jälkeen alkaa aivan uudenlainen väliosa, nyyhkimistä as-mollissa. Nyyhkiminen vaihtuu varsin pian forteen, jonka jälkeen sama teema jatkuu As-duurissa. Lopussa teema kertaantuu jälleen, tällä kertaa säestys on vaihtunut trioleihin. Osa päättyy rauhalliseen As-duuri-harmoniaan. Viimeinen osa on myrskyisä rondo. Se noudattaa tyypillistä rondomuotoa (ABACABA). Osan toistuvat sforzandot ja surullisen kaunis teema tekevät siitä jännittävän. Sykkivä rondo on hieno vastakohta synkälle alulle. ==Mahdolliset vaikutteet== Haydnin "Rummunpäristyssinfonian" lisäksi Beethovenin epäillään saaneen vaikutteita teokseen Mozartin sonaatista KV 457. Se on myös c-mollissa, ja vasemman käden oktaavikuvioilla uskotaan olevan yhtäläisyyksiä Pathétiqueen. Samanlaisuuksia löytyy myös adagiosta; melodian uskotaan olevan peräisin saman sonaatin hitaasta osasta. Myös Jan Ladislav Dusíkin sonaatin op. 35 nro 3 c-molli on uskottu vaikuttaneen tähän sonaattiin; alkuosan levottomuus on hieman samankaltaista kun Beethovenilla. Sonaatit ovat loppujen lopuksi kuitenkin hyvin erilaiset. ==Aiheesta muualla== * Piano Sonata No.8, Op.13 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library Luokka:Ludwig van Beethovenin pianosonaatit Luokka:1790-luvun musiikkiteokset
Opetushevonen

Opetushevonen (myös tuntihevonen) on hevonen tai poni, joka on ratsastuskoulun opetuskäytössä. Opetushevonen on yleensä osaava ja luotettava ratsu, jolla aloittelijatkin voivat ratsastaa turvallisesti. Mikä tahansa hevonen ei sovi luonteeltaan ratsastuskoulukäyttöön. Tuntityöskentely on melko yksitoikkoista, ja hevosen on siedettävä stressaantumatta ja liikaa turtumatta jatkuvasti vaihtuvia, lähinnä kokemattomia ratsastajia. Opetuskäytössä olevan hevosen on myös oltava hyvässä kunnossa jaksaakseen monen tunnin päivittäisen urakan. Opetushevosten koulutustaso vaihtelee. Parhaat ja käyttökelpoisimmat opetushevoset ovat sekä hyvin koulutettuja että luonteeltaan rauhallisia mutta vireitä, jolloin ne sopivat sekä aloittelijoiden että kokeneiden ratsastajien käyttöön. Opetuskäyttöön päätyy sekä lähinnä pelkän peruskoulutuksen saaneita keskitason ratsuhevosia ja -poneja että esimerkiksi entisiä kilparatsuja. Kilpauran tehneet hevoset ovat tavallisesti hyvin koulutettuja ja opetushevosiksi sopivan rauhallisia, koska ne ovat tottuneet kaikenlaisiin häiriötekijöihin. Kokeneimpien ja osaavimpien oppilaiden käyttöön on joillakin ratsastuskouluilla myös pitkälle koulutettuja, jopa jatkuvasti melko korkeallakin tasolla kilpailevia hevosia. Hyvin koulutettu ja hyväluonteinen opetushevonen voi olla ratsastuskoululle huomattavan arvokas. Ratsastuskoulujen taso kuitenkin vaihtelee paljon, ja tuntikäytössä saatetaan pitää myös työhönsä huonosti sopivia, huonosti koulutettuja hevosia tai poneja. Opetuskäytössä olevat hevoset oppivat myös herkästi huonoja tapoja, kuten makupalojen saamisesta johtuvaa näykkimistä, huonoa talutuskäytöstä ja ratsastajan apujen huomiotta jättämistä, jos niitä käsittelevät ja ratsastavat jatkuvasti lähinnä kokemattomat ihmiset. Ratsastuskoulun henkilökunnan tuleekin kiinnittää hevosten käsittelykäytökseen ja ratsastettavuuteen jatkuvasti tarpeeksi huomiota. Tuntiratsastaja voi ratsastuskoulusta riippuen lainata/vuokrata opetushevosta ratsuksi kilpailuihin esimerkiksi omalla tallilla tai suuremmissakin kilpailuissa. Suomessa vuosittain järjestettävät tuntiratsastajien mestaruuskilpailut ovat avoinna nimenomaan ratsastuskoulujen opetushevosilla kilpaileville ratsastajille. Luokka:Ratsastuskoulut
Hollanninpuoliverinen

Hollanninpuoliverinen (myös KWPN ()) on hollantilainen puoliverihevosrotu, joka on lähtöisin 1900-luvulta. Vuonna 1960 alettiin risteyttää keskenään kahta hollantilaista vaunuhevosrotua, ja rotuun risteytettiin myös englannintäysiveristä parantamaan muun muassa ratsastusominaisuuksia ja antamaan keveyttä. Näin syntyi hollanninpuoliverinen. Hollanninpuoliveristen rekisteri ja kantakirja on jaettu kahteen osaan, ratsuhevosiin ja ajohevosiin. == Ominaisuudet == Säkäkorkeudeltaan hollanninpuoliverinen on noin 160–170 cm, väriltään yleensä yksivärinen. Hollanninpuoliveriset ovat säyseitä, luonteeltaan miellyttäviä ja atleettisia. Niillä on pyöreät liikkeet ja lihaksikkaat lautaset. Hollanninpuoliverisen jalostuksen tavoitteena ovat uljaat, sopusuhtaiset ja voimakkaat hevoset. == Käyttö == Hollanninpuoliveristä käytetään ratsuna ja erityisesti urheiluhevosena. Monet maailman menestyksekkäimmistä koulu- ja estehevosista ovat hollantilaista syntyperää. Tunnettuja hollanninpuoliverisiä ovat muun muassa brittiläisen Charlotte Dujardin kouluratsu Valegro, brittiläisen John Whitakerin esteratsu Milton, kouluratsu ja jalostusori Totilas, jalostusori Calypso sekä kouluratsu- että jalostusori Glamourdale. ==Aiheesta muualla== *Hollanninpuoliverinen Hevosmaailma.netissä *Horse Breeds of the World - Dutch Warmblood Luokka:Alankomaalaiset hevosrodut Luokka:Puoliveriset
Holsteininhevonen

pienoiskuva|Holsteininhevosta juoksutetaan. Holsteininhevonen (myös holsteiner) on saksalainen puoliverinen hevosrotu, joka on kotoisin Schleswig- Holsteinin alueelta, Pohjois-Saksasta. Holsteininhevosen sanotaan olevan Saksan vanhimpia lämminverisiä hevosrotuja. Se polveutuu muun muassa täysiverisistä ja andalusianhevosesta. == Ominaisuudet == Holsteininhevonen on tyypiltään kevyt lämminverinen. Säkäkorkeudeltaan se on noin 160–170 cm ja väriltään yleensä yksivärinen. Yleisin väri on ruunikko, mutta on myös esimerkiksi mustia ja kimoja. Holsteininhevosta käytetään lähinnä ratsuna ja vaunuhevosena. Ne ovat yleensä hyviä hyppääjiä ja niillä on hyvä laukka. Tunnettu ori Landgraf ILandgraf Horse Magazinen sivuilla symboloi uutta urheilukäyttöön jalostettua holsteininhevosta. == Historia == Rotu on peräisin noin 1200-luvulta, jolloin munkit kasvattivat holsteininhevosta. Holsteininhevonen toimi aluksi sotaratsuna. 1500–1800-luvuilla holsteininhevosia vietiin paljon kaikkialle Eurooppaan. Sodat ja teollistuminen vähensivät holsteinhevosten määrää, ja vuonna 1960 jäljellä oli vain 1 280 yksilöä. Kanta elpyi, kun holsteininhevosta alettiin risteyttää täysiverioriiden kanssa. Rotu on edelleen varsinkin muihin saksalaisiin puoliverirotuihin verrattuna harvalukuinen, mutta hevosten laatu on ensiluokkainen. ==Käyttö== Holsteininhevonen on menestyksekäs kilparatsu, jolla kilpaillaan olympia- ja maailmanmestaruustasolla muun muassa kenttäratsastuksessa, esteratsastuksessa ja valjakkoajossa. Rodun suosiota ratsastusurheilussa kuvaa sitä, että 70 prosenttia vuoden 1984 olympialaisissa kilpailleista hevosista oli holsteininhevosia. == Lähteet == * Holsteininhevonen Hevosmaailma.netissä * Horse Breeds of the World - Holsteiner * Equiworld.net - Holsteiner === Viitteet === Luokka:Saksalaiset hevosrodut Luokka:Puoliveriset
Carlo Ubbiali

Carlo Ubbiali (22. syyskuuta 1929 Bergamo, Italia – 2. kesäkuuta 2020Addio a Carlo Ubbiali, leggenda del motociclismo italiano ) oli italialainen ratamoottoripyöräilijä ja lajin maailmanmestari. Ubbiali voitti uransa aikana kaiken kaikkiaan yhdeksän lajin maailmanmestaruutta (125cc 1951, 1955, 1956, 1958, 1959, 1960 ja 250cc 1956, 1959, 1960). Mestaruuksistaan ensimmäisen hän saavutti Mondialilla, loput MV Augustalla. Ubbiali osallistui vain 125- ja 250cc:siin. Molemmissa luokissa hän voitti yli puolet kilpailuistaan. 125cc:ssa Ubbiali oli 47 kertaa palkintokorokkeella osallistumissaan 50 kilpailusta. 250cc:ssa Ubbiali oli yhtä lukuun ottamatta jokaisessa kilpailussa palkintokorokkeella (21 kilpailua). ==Ura== ===125cc=== Vuosi Pyörä Kilpailut Voitot Palkintosijat Pisteet Sijoitus 1949 MV Augusta 2 0 1 13 4. 1950 Mondial 2 1 2 14 2. 1951 Mondial 3 1 3 20 1. 1952 Mondial 4 0 4 24 2. 1953 MV Augusta 3 1 3 18 3. 1954 MV Augusta 4 0 4 18 2. 1955 MV Augusta 6 5 6 32 1. 1956 MV Augusta 6 5 6 32 1. 1957 MV Augusta 3 2 3 16 3. 1958 MV Augusta 6 4 5 32 1. 1959 MV Augusta 6 3 5 30 1. 1960 MV Augusta 5 4 5 24 1. Yhteensä: - 50 26 47 273 - ===250cc=== Vuosi Pyörä Kilpailut Voitot Palkintosijat Pisteet Sijoitus 1955 MV Augusta 1 1 1 8 7. 1956 MV Augusta 5 5 5 32 1. 1957 MV Augusta 1 1 1 8 5. 1958 MV Augusta 3 0 2 16 3. 1959 MV Augusta 5 2 5 28 1. 1960 MV Augusta 6 4 6 32 1. Yhteensä: - 21 13 20 124 - ===Yhteensä=== *71 kilpailua *39 voittoa *67 palkintosijaa *397 pistettä *9 maailmanmestaruutta *3 MM-hopeaa *3 MM-pronssia == Lähteet == Luokka:Italialaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Irlanninpuoliverinen

Irlanninpuoliverinen tai irlantilainen puoliverinen tai irlantilainen urheiluhevonen (engl. Irish Sport Horse, myös Irish Hunter, Irish Halfbred) on irlantilainen puoliverihevosrotu, jonka jalostus alkoi 1970-luvulla. Rotu on risteytetty englantilaisesta täysiverisestä ja irlannintyöhevosesta, minkä lisäksi connemaraponeilla on ollut merkittävä vaikutus rodun kehitykseen. Irlanninpuoliveriset soveltuvat hyvin vaativaankin este- ja kenttäratsastukseen. Niitä käytetään myös kouluratsuina ja valjakkohevosina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irlantilaiset hevosrodut Luokka:Puoliveriset
Matonkudonta

Matonkudonta on maton tekemistä erilaisia sitoutusmenetelmiä muun muassa kangaspuita käyttäen. Pohjoismaissa yksi työväen- ja kansalaisopistojen ja muiden järjestöjen kestosuosikkikursseja on kankaankudonta, ja silloin ainakin osassa kangaspuista on meneillään maton kutominen. Suomessa perinteiset räsymatot koristivat lähes joka kodin lattiaa. Alun perin matot kudottiin kotona, mutta vähitellen joku kylästä erikoistui matonkutojaksi, jolta matot tilattiin. Suomessa mattoja on perinteisesti kudottu vanhoista tai rikkimenneistä vaatteista ja lakanoista. Kangas leikataan tarkoitukseen sopivan levyisiksi mahdollisimman pitkiksi suikaleiksi riippuen materiaalin paksuudesta ja aiotusta maton paksuudesta. Lakanat eivät kuitenkaan saa olla liian ohuiksi hiutuneita, sillä tällöin matto ei kestä käyttöä. Nykyisin kotikudonnassa käytetään yleisimmin tekstiiliteollisuuden jätteenä syntyvää trikookudetta sekä jonkin verran matonkudontaan tarkoitettuja erikoislankoja. Erityisen taidokasta matonkudonta on Lähi-idässä, jossa kudottaessa solmitaan esimerkiksi villa- tai silkkilankaa maton loimilankoihin siten, että syntyy nukkapintainen matto (vrt. ryijy). == Räsymatto == Räsymatto on perinteisesti kudottu raidalliseksi, mutta modernin räsymaton voi kutoa yhdelläkin värillä. ===Kuteiden valinta ja leikkaaminen=== Maton kutominen vanhoista vaatteista tai muista käytetyistä kodintekstiileistä on järkevää, taloudellista ja ekologista. Kotoisista kuteista saadaan mattoihin myös luontevin ja elävin pinta. Kuteiksi tulevat vaatteet ja tekstiilit pestään ennen leikkaamista. Kaikki paksut kohdat kuten saumat, halkiot ja vetoketjut poistetaan. Samoin hauraiksi kuluneet kohdat. Kuteet leikataan suoriksi ja tasaisiksi suikaleiksi. Kuteen leveys riippuu leikattavan kankaan paksuudesta ja laadusta. Yleensä leveys on 2-2,5 cm. Isoista kangaspaloista leikkaaminen on helpompaa. Pieniä tilkkuja voi ommella koneella ensin isoksi levyksi ja leikata vasta sitten. Kudetta leikatessa on käännekohtien kulmat hyvä pyöristää. Kuteiden leikkaaminen vie aikaa ja on myös melko pölyistä puuhaa, siksi sitä on hyvä tehdä kesällä vaikka ulkotiloissa. Kuteiden lajittelu laaduittain ja väreittäin helpottaa mallin suunnittelua. Räsykuteen menekki on n. 2 kg/neliömetri. ===Loimi, pirta ja sidos=== Loimena käytetään joko pellavaista loimilankaa tai kalalankoja. Loimen pituutta laskettaessa on otettava huomioon maton halutun pituuden lisäksi alkusolmujen, tutkainten, kutistumisvaran ja hapsujen osuus. Loimen leveydessä on huomioitava muutaman senttimetrin kutistumisvara. Reunat voidaan vahvistaa pujottamalla yhteen tai kahteen reunimmaiseen niiteen ja piinväliin kaksi loimilankaa. Tavallisin ja suositeltavin loimen tiheys palttinarakenteisessa mattokankaassa on 2 lankaa/cm. Pirta on tällöin 20/1. Räsymattojen sidoksena on palttina käytetyin ja paras. Sillä saadaan luja ja tanakka kudos. Myös toimikasta ja siitä johdettuja sidoksia voi käyttää. == Lähteet == * Lundell L., Windesjö E.: Suuri Kudontakirja. 2005. Kustannusosakeyhtiö Tammi. * Maatalouskeskusten Liiton julkaisuja n:o 643. == Kirjallisuutta == * Luokka:Kudonta Luokka:Matot
Seppo Mäkelä

Seppo Mäkelä (s. 10. syyskuuta 1948 Porvoo) on suomalainen jääkiekkotuomari.) Hän on viheltänyt Suomessa kolmanneksi eniten pääsarjaotteluita päätuomarina, 753 ottelua. Hänen edellään ovat Timo Favorin ja Jari Levonen. Mäkelän aktiivivuosina pelissä oli vain yksi päätuomari. Mäkelä on yksi Suomen tunnetuimmista jääkiekkotuomareista. Hän vihelsi ensin linjatuomarina vuodet 1974–1981. Viimeiset kaksi vuotta Mäkelä toimi sekä SM-liigassa linjatuomarina että I divisioonassa päätuomarina. Vuosina 1981–1999 Mäkelä tuomitsi SM- liigassa 753 ottelua, jolla hän piti SM-liigan päätuomarien ottelutilaston kärkipaikkaa lähes 15 vuotta. Timo Favorin ohitti Mäkelän 24. tammikuuta 2014 tuomitessaan 754. ottelun SM-liigassa. Mäkelä valittiin vuoden erotuomariksi peräti kymmenen kertaa ja pelaajien äänestyksessä parhaaksi yksitoista kertaa. Hänet olisi haluttu tuomariksi myös NHL:ään, mutta hän ei osannut tarpeeksi englantia.https://yle.fi/urheilu/3-7523053 Mäkelä on viheltänyt myös useissa arvoturnauksissa. Hän on ollut mukana muun muassa yksissä olympialaisissa ja viisissä MM-kisoissa. Mestiksen parhaan päätuomarin palkinto on nimetty Mäkelän mukaan. == Saavutukset ja palkinnot == *SM-liigan vuoden erotuomari (1983, 1984, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998) *Kultainen pilli (1988–90, 1992–99) *Lynces Academicin parhaan erotuomarin patsas (1989, 1991, 1992, 1993, 1994) *Suomen Jääkiekkoliiton ansioitunut erotuomari (1988, 1992, 1993) *Suomen Jääkiekkoleijona #136 *Mäkelästä on kirjoitettu kirja. Asko Tanhuanpää: Se on poika penaltti! Erotuomarilegenda Seppo Mäkelän tarina. == Katso myös == *Turpa kii tai tulee penalty == Lähteet == * *Mäkelän tiedot Jääkiekkomuseon sivulla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Unto Wiitala -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oscar Larrauri

Oscar "Poppy" Larrauri (s. 19. elokuuta 1954 Argentiina) on argentiinalainen entinen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja. Larrauri kilpaili F1-sarjassa kausina 1988–1989. Hänen ajokkinaan oli F1-historian huonoimpiin kuulunut Eurobrun-auto. Larrauri pääsi starttaamaan kaikkiaan seitsemään kisaan, 14 kertaa hän karsiutui. Hän pääsi kahdesti maaliin ja sijoittui parhaimmillaan 13:nneksi (Meksikon GP 1988). Aika-ajoissa Larrauri oli parhaimmillaan kahdeksastoista Monacon GP:ssä 1988. Hän ei saavuttanut yhtään MM-pistettä. Paljon paremmin ei menestynyt hänen tallikaverinsa Eurobrunilla, italialainen Stefano Modena, joka starttasi kymmeneen kisaan ja sijoittui parhaimmillaan 11:nneksi. Larrauri aloitti kilpailemisen karting-autoilla 1973. Vuonna 1979 hän ajoi Argentiinan Formula 3 -sarjassa ja menestyi niin hyvin, että päätti kokeilla onneaan Euroopassa. Hän sijoittui 1980 Euroopan Formula 3 -sarjassa yhdenneksitoista ja 1981 viidenneksi Toyotalla. Tämän jälkeen Larrauri pestattiin Alfa Romeolla, ja tulosta alkoi syntyä. Larrauri otti 1982 seitsemän osakilpailuvoittoa ja vei Euroopan Formula 3 -luokan mestaruuden ylivoimaisesti. Seuraavana vuonna hän nousi Formula 2 -sarjaan, mutta Minardin vauhti ei riittänyt menestykseen. Samana vuonna Larrauri pääsi testaamaan Ferrarin F1-autoa. Larrauri jatkoi urheiluautoluokissa 1984–1987 ja poimi yhdessä eri tallitoverien kanssa muutamia hyviä sijoituksia. Vaatimattomaksi jääneen F1-uransa jälkeen hän jatkoi urheiluautoilla vaihtelevalla menestyksellä Euroopassa, Japanissa, Yhdysvalloissa, Etelä-Afrikassa sekä lopuksi kotimaassaan Argentiinassa. Hän päätti uransa kauteen 2001. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * F1-rejects / Larrauri * GrandPrix.com / Larrauri Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pölykeuhko

Pölykeuhkosairaudet eli pneumokonioosit ovat tautiryhmä, joissa hengitysilman epäpuhtaudet kertyvät hengitysteihin aiheuttaen keuhkoa tuhoavan tapahtumasarjan. Nykyään pneumokoniooseiksi luokitellaan niin orgaanisten kuin epäorgaanistenkin hiukkasten kertymisestä aiheutuvat sairaudet. Tauteja aiheuttavat hienojakoiset pölyt ja tautien ICD-10 numerot ovat J60–J66. Pölykeuhkosairauksia ovat *J61 – asbestoosi (tauti) – asbesti (aiheuttaja) *J62 – silikoosi – silika **J62.0 – talkoosi – talkki **J62.8 – muut silikaa sisältävät pölyt *J63 – epäorgaaniset pölyt **J63.0 – aluminoosi – alumiini **J63.1 – bauksiitti fibroosi – bauksiitti **J63.2 – beryllioosi – beryllium **J63.4 – sideroosi – rauta **J63.5 – stannoosi – tina **J63.8 – muut epäorgaaniset pölyt *J64 – määrittelemätön aiheuttaja *J65 – tuberkuloosiin liittyvä pölykeuhko – tiloista J60–J64 mikä tahansa tuberkuloosin kanssa *J66 – orgaaniset pölyt **J66.0 – byssinoosi – puuvilla **J66.1 – pellavatyötekijän keuhko – pellava **J66.2 – kannabinoosi – hamppu **J66.8 – määrittelemätön orgaaninen aiheuttaja ==Katso myös== *Pneumonoultra­mikroskopiko­silikovulkanokonioosi *Keuhkoahtaumatauti ==Lähteet== Luokka:Hengityselinten sairaudet
Väestörekisteri

Väestörekisteri on luettelo maan kansalaisista ja asukkaista ja heidän perustiedoistaan kuten nimestä, osoitteesta, kansalaisuudesta, syntymäajasta ja -paikasta sekä uskontokunnasta. Kussakin maassa säädellään erikseen lainsäädännöllä, mitä tietoja rekisteriin tallennetaan, kuinka rekisteriä käytetään. Kaikki valtiot eivät pidä yllä väestörekisteriä, tällaisia maita ovat esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta, Kanada, Australia ja Yhdysvallat. Suomessa väestörekisteriä ylläpitää Digi- ja väestötietovirasto väestötietojärjestelmässä. Suomen väestötietojärjestelmä sisältää väestötietojen lisäksi myös tietoja rakennuksista. Kiinteistöistä on oma rekisteristä: kiinteistötietojärjestelmä. ==Historia== Väestökirjanpidolla on Suomessa pitkä historia. Väestötietojen rekisteröinti aloitettiin Ruotsin valtakunnassa jo 1540-luvulla ja nykyisen Suomen alueella 1530-luvulla maakirjojen muodossa. Tuolloin kansalaisten luetteloinnilla pyrittiin verotuksen ja sotaväen ottojen tehostamiseen. Kirkonkirjat toimivat Suomen tärkeimpänä väestö­rekisterinä useiden vuosi­satojen ajan. Vuodesta 1917 lähtien yllä­pidettiin erikseen siviilirekisteriä mihinkään uskonnolliseen yhdys­kuntaan kuulumattomista henkilöistä. Lisäksi yllä­pidettiin 1620-luvulta lähtien henkikirjaa, aluksi henkirahan perimistä varten, myöhemmin yleisenä väestö­luettelona. Vuodesta 1971 lähtien väestökirjoja olivat väestörekisteri, kotipaikkarekisteri ja henkikirja. Väestörekisteriin siirrettiin tiedot siviili­rekisteristä sekä muiden uskontokuntien kuin Suomen evankelis­luterilaisen ja ortodoksisen kirkon jäsenistä. Joka­vuotiset henki­kirjoitukset lopetettiin vuonna 1990. Vuodesta 1950 lähtien on lisäksi joka kymmenes vuosi suoritettu yleinen väestönlaskenta. Kirkko ja valtio -komitea esitti mietinnössään vuonna 1977, että väestörekisterin ylläpito olisi vähitellen siirrettävä kirkolta kokonaan valtion hoidettavaksi. Tämä toteutui pääosin vuonna 1999, kun väestötietolakia ja eräitä muita lakeja muutettiin, kuitenkin siten, että Suomen evankelisluterilainen ja ortodoksinen kirkko edelleen ilmoittavat ja ottavat vastaan väestörekisterin tietoja niistä tapahtumista, jotka liittyvät kirkollisiin toimituksiin. Lisäksi vanhat kirkonkirjat ovat yhä seurakuntien hallussa, jotka luovuttavat niistä tarvittaessa tietoja. Kirkko ylläpitää edelleen kirkon­kirjoja, mutta niillä on enää vain jäsen­rekisterin luonne. == Lähteet == Luokka:Rekisterit Luokka:Valtionhallinto
Väestötietojärjestelmä

Väestötietojärjestelmä (lyh. VTJ, ) on valtakunnallinen keskusrekisteri, jota ylläpidetään tietokantapohjaisena ATK-rekisterinä. Se on väestörekisteri, joka sisältää perustiedot Suomen kansalaisista ja Suomessa vakinaisesti asuvista ulkomaalaisista. Järjestelmässä on tietoja myös rakennuksista, rakennushankkeista ja huoneistoista sekä kiinteistö- ja toimitilatietoja. Tiedoista tuotetaan myös kansalaisvarmenne. Väestötietojärjestelmää ylläpitävät Digi- ja väestötietovirasto sekä osa kunnista. Tietojen rekisteröinti perustuu kansalaisten ja viranomaisten lakisääteisiin ilmoituksiin. Tietoja hyödynnetään koko yhteiskunnan tietohuollossa, esimerkiksi julkishallinnossa, vaalien järjestämisessä, verotuksessa, oikeushallinnossa sekä tutkimuksessa ja tilastoinnissa. Väestötietojärjestelmään rekisteröidään henkilöiden ja rakennusten yksilöintiä koskevat perustiedot. Henkilöistä talletetaan rekisteriin *etunimet *puhuttelunimi *sukunimet *henkilötunnus *osoitetiedot *kansalaisuus *äidinkieli *perhesuhdetiedot *syntymä- ja kuolintiedot. Verohallinto saa tallettaa väestötietojärjestelmään ulkomaan kansalaisesta myös tällä mahdollisesti olevan ulkomaisen henkilönumeron eli ns. veronumeron.http://valtioneuvosto.fi/toiminta/vnviikko/vnviikko/viikko.jsp?toid=134882&c;=0&moid;=143237&oid;=378066 Rakennuksista rekisteröidään *sijainti *omistaja *pinta-ala *varusteet *liittymät verkostoihin *käyttötarkoitus *rakentamisvuosi. ==Historia== Väestötietoja on rekisteröity Suomessa 1530-luvulta lähtien. Väestötietojärjestelmän edeltäjä oli väestörekisterijärjestelmä (VRJ). Myös se oli tietokantapohjainen ATK-rekisteri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Väestötietojärjestelmän tietosuojaseloste. Digi- ja väestötietovirasto. * Laki väestötietojärjestelmästä ja Digi- ja väestötietoviraston varmennepalveluista (661/2009). Finlex. * Luokka:Digi- ja väestötietovirasto Luokka:Väestötiede Luokka:Yksityisyys
Gastón Mazzacane

Gastón Mazzacane (s. 8. toukokuuta 1975 La Plata, Argentiina) on argentiinalainen kilpa-autoilija, entinen Formula 1 -kuljettaja. Mazzacane ajoi yhteensä 21 GP:ta Formula 1 -sarjassa kausina 2000 ja 2001 Minardin ja Prostin talleissa. Hänen parhaaksi suorituksekseen jäi Euroopan GP:ssa 2000 saavutettu kahdeksas sija. Koska silloisen pistelaskujärjestelmän mukaan vain kuusi parasta sai pisteitä, Mazzacane ei saavuttanut yhtään pistettä urallaan. Mazzacane aloitti F1-uransa jo 1999 Minardin testikuljettajana. Seuraavana vuonna hän sai kilpakuljettajan paikan espanjalaisen Marc Genén parina. Prost- tallissa hänen kumppaninaan oli ranskalainen Jean Alesi. Mazzacane ajoi 13 kertaa ruutulipulle saakka, kahdeksan kisaa päättyi keskeytykseen. F1-uran jälkeen Mazzacane on kokeillut taitojaan muissa autoluokissa, mm. Yhdysvaltain IRL:ssä. == Kaudet numeroina == Kausi Talli Sijoitus Kilpailut Pisteet Voitot Palkinto- sijat Paalu- paikat Nopeimmat kierrokset 2000 Minardi-Fondmetal 21. 17 0 0 0 0 0 2001 Prost-Acer 25. 4 0 0 0 0 0 Yhteensä (2 kautta) 21 0 0 0 0 0 === Tulokset kilpailuittain === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus 2000 Minardi AUS Kesk. BRA 10 SMR 13 GBR 15 ESP 15 EUR 8 MON Kesk. CAN 12 FRA Kesk. AUT 12 GER 11 HUN Kesk. BEL 17 ITA 10 USA Kesk. JPN 15 MAL 13 0 21. 2001 Prost AUS Kesk. MAL Kesk. BRA 12 SMR Kesk. ESP AUT MON CAN EUR FRA GBR GER HUN BEL ITA USA JPN 0 25. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gaston Mazzacanen kotisivut Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Champ Car -kuljettajat Luokka:Grand-Am-kuljettajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onofre Marimón

Onofre Agustín Marimón (19. joulukuuta 1923 Zárate, Buenos Aires, Argentiina – 31. heinäkuuta 1954 Nürburgring, Länsi- Saksahttps://results.motorsportstats.com/drivers/onofre-marimon/career) oli argentiinalainen kilpa-autoilija, Formula 1 -kuljettaja. Onofre Marimón, lempinimeltään "Pinocchio", ajoi F1-sarjassa kaikkiaan 11 GP:tä vuosina 1951–1954. Hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi, Belgiassa 1953 ja Britanniassa 1954. MM-pisteitä Marimón keräsi 8,14. Viisikymmentäluvulla kuljettaja sai yhden pisteen nopeimmasta kierroksesta. Britannian GP:ssä 1954 nopein kierros kirjattiin kaikkiaan seitsemän kuljettajan nimiin (kierrosajat otettiin tuolloin sekunnin tarkkuudella), heistä yksi oli Marimón, joka muiden kuuden tapaan sai kierroksestaan 0,14 pistettä. Onofre Marímón on jäänyt F1-historiaan kahdellakin tavalla: kuljettajana, joka on noussut palkintokorokkeelle huonoimmasta lähtöruudusta (hän kiri 28. ruudusta kolmanneksi Ison-Britannian GP:ssä 1954), sekä vuonna 1950 käynnistyneen F1-sarjan ensimmäisenä kuljettajana, joka kuoli virallisen MM-kisaviikonlopun aikana. Marimón oli lahjakas ja nopea kuljettaja, joka usein rinnastettiin legendaksi nousseeseen maanmieheensä Juan Manuel Fangioon. Marimón voitti vuosina 1952–1954 useita sellaisia Formula ykkösten GP-kisoja, jotka eivät kuuluneet kauden viralliseen MM-sarjaan. == Kuolema == Marimónin Maserati syöksyi Saksan GP:n harjoitusajoissa ulos Nürburgringin radalta vuonna 1954. Täyttä vauhtia kiitävä auto suistui radalta jyrkässä mutkassa Marimónin yrittäessä parantaa harjoitusaikaansa ennen seuraavana päivänä pidettävää kilpailua. Marimón syöksyi autoineen suoraan päin radan vierellä kasvavaa puuta. Hän viskautui ulos autostaan ja kuoli muutaman minuutin kuluttua onnettomuudesta. Lääkärit totesivat myöhemmin Marimónin katkaisseen niskansa pudotessaan maahan. Onnettomuuden syyksi arveltiin vikaa Maseratin jarruissa. Muut kilpailijat jatkoivat harjoitteluaan täydellä vauhdilla, vaikka kuolemaan johtanut onnettomuus heitti varjon radan ylle. Argentiinalainen Froilan Gonzales kieltäytyi sanomasta mitään onnettomuuden johdosta ja samoin vaikenivat asiasta kilpailun järjestäjät. Ennen sunnuntain kilpailun alkua vetäytyivät Maseratit pois kilpailusta onnettomuuden johdosta. == F1-ura == * 1951 (Maserati): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa - * 1952 ei kilpaillut * 1953 (Maserati): 4 pistettä, sijoitus 11:s * 1954 (Maserati): 4,14 pistettä, sijoitus 13:s == Lähteet == * Helsingin Sanomat 1.8.1954 (kuolemasta) * Uusi Suomi 1.8.1954 (kuolemasta) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Grand Prix Racing / Marimón Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -autoilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Chulalongkorn

Chulalongkorn Suuri tai Rama V (kuninkaallinen nimi: Phra Chula Chomklao Chaoyuhua) (พระบาทสมเด็จพระจุลจอมเกล้าเจ้าอยู่หัว) (20. syyskuuta 1853 Bangkok, Siam nyk. Thaimaa - 23\. lokakuuta 1910 Bangkok, Siam) oli Thaimaan Chakri-dynastian viides kuningas. Hänen isänsä, kuningas Mongkut kuoli lokakuussa 1868, kun Chulalongkorn oli vasta 15-vuotias. Sijaishallitsijaksi asetettiin johtava ministeri Somdet Chao Phraya Si Suriyawong. Seuraavan viiden vuoden aikana Chulalongkorn perehtyi Thaimaan hovin toimintaan, ja vieraili Brittiläisessä Malayassa ja Alankomaiden Itä-Intiassa vuonna 1871, sekä matkusti Malayaan, Burmaan (Myanmar) ja Intiaan vuosina 1871-1872. Hänet kruunattiin kuninkaaksi marraskuussa 1873. Kuninkaana Chulalongkorn uudisti maataan merkittävästi. Pian kruunajaistensa jälkeen hän sääti useita kunnianhimoisia uudistuksia, jotka koskivat muun muassa orjuuden lakkauttamista, oikeus- ja rahoitusinstituuttien kehittämistä, sekä lakiasäätävien neuvostojen perustamisesta. Hovin vanhoillinen osa vastusti muutoksia, jolloin lähes kymmeneksi vuodeksi kuningas pidättäytyi suuremmista lisäuudistuksista, mutta rakensi vähitellen uudistushaluisempaa, muutoksia edistävää virkamiehistöä. Vuonna 1892 Chulalongkorn perusti 12 länsimaiseen tapaan järjestettyä ministeriötä. Nämä vastasivat provinssien hallinnosta, puolustuksesta, ulkoasioista, oikeudesta, opetuksesta ja julkisista töistä. Näin kuningas lakkautti provinssien aiemman autonomian ja - muun muassa pakollisen perusopetuksen ja asevelvollisuuden myötä - loi perustan modernimmalle thaimaalaisuudelle. Koulutuksen ja aluehallinnon uudistamisessa auttoi keskeisesti hänen veljensä, prinssi Damrong Rajanubhab. Chulalongkornin aikana Siam joutui sotiin Ranskan ja Britannian kanssa, ja menetti merkittäviä osia näille siirtomaavaltioille. Naapurimaistaan poiketen se kuitenkin säilytti itsenäisyytensä. Suhteissaan länsimaihin Chulalongkorn tasapainoili eri siirtomaavaltojen kanssa. Hän halusi kotimaataan Siamia kohdeltavan samanarvoisena muiden kansakuntien kanssa. Hänen Euroopan matkoillaan (1897 ja 1907) monet kuninkaalliset pitivät häntä vertaisenaan. Thaimaan pisimpään hallinnut kuningas Chulalongkorn jätti kuollessaan vuonna 1910 pojalleen Vajiravudhille (Rama VI) johdettavaksi ajanmukaisen ja itsenäisen valtion. Kuningas Vajiravudh muun muassa perusti vuonna 1917 Thaimaan ensimmäisen yliopiston, joka nimettiin hänen isänsä kunnioittamiseksi Chulalongkornin yliopistoksi. Norjan Nordkappissa vieraillessaan Chulalongkorn kaiverrutti nimensä kallioon; siellä on hänelle omistettu museo. Ruotsissa on Chulalongkornin vuonna 1897 tapahtuneen vierailun muistoksi rakennettu Thaimaalainen paviljonki.Fredrik Kullberg: Sveriges 100 märkligaste sevärdheter. Ponto pocket 2013, s. 43. == Lähteet == Chulalongkorn Chulalongkorn Luokka:Thaimaan kuninkaat
Pentti Lindegren

Pentti Lindegren (s. 18. joulukuuta 1939 Hauho) on suomalainen entinen jääkiekon puolustuspelaaja ja nykyinen urheilutoimittaja ja -selostaja sekä jääkiekkoasiantuntija. Hän oli ensimmäinen suomalainen läpimurron ulkomaille tehnyt ammattilaisjääkiekkoilija Suomessa. Lindegren pelasi urallaan Suomessa HIFK:ssa, Karhu-Kissoissa SM-sarjaa sekä Reippaassa I divisioonaa. Suomessa hän pelasi seitsemän kautta, joista HIFK:ssa kului vuodet 1961–1965 ja 1967. Lindegren pelasi yhteensä 108 SM-sarjaottelua tehoin 9+9. Syksyllä 1965 Lindegren solmi ensimmäisenä suomalaisena ammattilaissopimuksen Ruotsin toiseksi ylimmällä sarjatasolla pelanneen Rögle BK:n kanssa. Paikallisen lääketehtaan tuella pyörinyt Rögle keräsi kovan joukkueen, jossa pelasi Lindegrenin lisäksi myös Ruotsin ensimmäinen NHL-pelaaja Ulf Sterner. Rögle nousi pääsarjaan ja Lindegren siirtyi seuraavaksi kaudeksi AIK:hon, jossa oli sarjan parhaita puolustajia. Kaudet 1968–1973 Lindegren pelasi Tranebergissä, Hammarbyssä ja Malmössä. Lindegren pelasi Suomen maajoukkueessa kuusi ottelua. Mukaan mahtuivat myös yhdet maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1965. Lindegren on toiminut vuodesta 1977 lähtien laajaa arvostusta jääkiekkopiireissä nauttivana urheilutoimittajana. Hänen ensimmäinen virkansa oli Suomen Jääkiekkoliiton kausijulkaisun toimittaminen. Lindegren on tullut suosituksi selostuksistaan ensin MTV3:lle 1990-luvulla Hockey Night- ja NHL Power Week -lähetyksissä sekä myöhemmin Canal+:lle erityisesti NHL-peleissä. Hän on myös ollut kuuluttajana HIFK:n ja Jokereiden SM-liigapeleissä sekä kaksissa MM- kisoissa. Lindegren on myös jatkanut selostustyötään selostaessaan Nelonen Prolle NHL:ää, KHL:ää ja Sveitsin liigaa. ==Saavutukset ja palkinnot== *SM- liigan vuoden urheilutoimittaja (osana Hockey Nightin toimitusta) (1990) *SM- liigan vuoden kuuluttaja (1991) *Suomen Jääkiekkoleijona #137 ==Lähteet== * *Lindegrenin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ari Pakarinen

Ari Pekka Pakarinen (s. 2. toukokuuta 1968 Pieksämäki) on suomalainen entinen pikajuoksija. Hän oli 1990-luvun puolivälissä Suomen paras 100 ja 200 metrin juoksija. Seuratasolla Pakarinen edusti Mäntyharjun Urheilijat -50:ta ja häntä valmensi Veikko Noponen. Pakarinen voitti Suomen mestaruuden 100 metrillä vuosina 1994 ja 1996 sekä 200 metrillä 1993, 1995 ja 1996. Lisäksi hän saavutti hopeaa 200 metrillä vuonna 1994, 100 metrillä vuonna 1995 ja 400 metrillä vuonna 1999, jolloin Pakarinen sai myös pronssia 200 metrillä. Hallissa hän voitti kultaa 200 metrillä vuosina 1993 ja 1995. Helsingin EM- kisoissa 1994 Pakarinen selviytyi 200 metrillä välieriin. Tuusulan SM-kisoissa 9. heinäkuuta 1994 Pakarinen juoksi 100 metrillä uuden Suomen ennätysajan 10,42 s. Se oli sekunnin sadasosan parempi kuin Antti Rajamäen vuonna 1978 juoksema entinen ennätys. 200 metrillä Pakarinen juoksi ennätyksensä 20,78 s 27. heinäkuuta 1995 Lahden eliittikisoissa. Ajallaan hän on kaikkien aikojen seitsemänneksi nopein suomalainen 200 metrin juoksija. Joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 × 100 metrin viestissä 26. elokuuta 1995 ajan 39,39, joka on kaikkien aikojen viidenneksi paras suomalaisaika. Urheilu-uransa jälkeen Pakarinen on toiminut liikunnan ja terveystiedon opettajana Kuusankoskella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abra

Abra tarkoittaa seuraavia: * Abra, meediotyypin Pokémon-hahmo * Abra, provinssi Filippiineillä * American Bulldog Registry and Archives, ABRA, kanadassa toimiva amerikanbulldoggirekisteri. ==Katso myös== * Abra Kadabra, John Broomen ja Carmine Infantinon luoma sarjakuvahahmo * abracadabra, useita eri merkityksiä luetteleva täsmennyssivu * abrakadabra, useita eri merkityksiä luetteleva täsmennyssivu.
Alasdair MacIntyre

Alasdair MacIntyre (s. 12. tammikuuta 1929 Glasgow, Skotlanti) on brittiläissyntyinen, vuodesta 1970 Yhdysvalloissa asunut filosofi, joka tunnetaan parhaiten työstään moraalifilosofian alalla. MacIntyre suoritti kandidaatin tutkinnon antiikintutkimuksessa (classics) Queen Maryn yliopistossa vuonna 1949 ja maisterin tutkinnot filosofiasta Manchesterin yliopistossa vuonna 1951 ja myöhemmin Oxfordin yliopistossa 1961. Hän on opettanut useissa brittiläisissä ja yhdysvaltalaisissa yliopistoissa, muun muassa Oxfordissa sekä Bostonin, Vanderbiltin, Duken ja Notre Damen yliopistoissa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010. MacIntyre on yksi tunnetuimpia nykyisiä etiikan tutkijoita, erityisalanaan hyve-etiikka. Hän on kiinnostunut etenkin Aristoteleesta ja tomismista. Kirjassaan Hyveiden jäljillä (1981) hän esittelee käsityksensä eettisen ajattelun historiasta. MacIntyre on entinen American Philosophical Associationin puheenjohtaja. MacIntyren puoliso Lynn Joy on myös filosofi. == Teoksia == * == Suomennetut teokset == * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Political Philosophy of Alasdair MacIntyre Internet Encyclopedia of Philosophy * International Society for MacIntyrean Enquiry *Koikkalainen, Petri: MacIntyren aristotelinen etiikka. niin & näin 2/1995, 45–48. Luokka:Moraalifilosofit Luokka:Skotlantilaiset filosofit Luokka:Tomistiset filosofit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kittie

Kittie on vuonna 1997 perustettu kanadalainen nu metallia soittava naisyhtye. Kittie nousi suosioon Brackish-hitillään, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta esikoisalbumilta Spit. Basisti Tanya Candler jätti yhtyeen talvella 1999. Hänen tilalleen tuli Talena Atfield. Vuonna 2001 bändistä lähti myös kitaristi Fallon Bowman, jolla oli myös omia musiikkiprojekteja, kuten Amphibious Assault. Sen jälkeen yhtyeen kitaristiksi otettiin Jeff Phillips, joka oli yhtyeessä vain väliaikaisesti. Kitten jatkoi kolmihenkisenä, kunnes 2002 tapahtui jälleen muutoksia. Atfield jätti yhtyeen kertomatta mitään erityistä syytä. Hänen tilalleen tuli Jennifer Arroyo. Parin vuoden päästä Jeff Phillipsin tilalle löydettiin Lisa Marx. Maaliskuussa 2005 myös Jennifer Arroyo ja Lisa Marx erosivat yhtyeestä. Jennifer liittyi Suicide City -nimiseen yhtyeeseen ja Marx The Dear And Departed -yhtyeeseen. Kittien luultiin jo hajonneen, mutta yhtye saatiin taas nelihenkiseksi, kun siihen liittyivät Tara McLeod ja Trish Doan. == Jäsenet == * Morgan Lander – kitara ja laulu * Mercedes Lander – rummut * Tara McLeod – kitara * Ivy Vujic – basso === Entiset jäsenet === * Tanya Candler – basso * Fallon Bowman – kitara * Talena Atfield – basso * Jeff Phillips – kitara * Lisa Marx – kitara * Jennifer Arroyo – basso/taustalaulu (nykyään "Suicide City" -yhtyeessä) * Trish Doan – basso == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * === EP:t === * * * * == Aiheesta muualla == * Official Kittie Website * Lisa Marx's Official site * Kittie Fan Site Luokka:Kanadalaiset metalliyhtyeet Luokka:Nu metal -yhtyeet
Palvelusektori

Palvelusektori on yksi tuotannonaloista, joihin kansantalous usein jaetaan. Tuotannon muiksi sektoreiksi luokittelussa nimetään tyypillisesti alkutuotanto ja teollisuus. ==Esimerkkejä== Palvelusektoriin yleensä katsotaan kuuluvan esimerkiksi: * Terveydenhoito * Vakuutustoiminta * Turismi * Pankkitoiminta * Myyntitoiminta * Koulutus * Ravintolat * Liikenne * Media * Viihde Luokka:Toimialat
Ostovoima

Ostovoima tarkoittaa taloustieteessä sitä, kuinka paljon hyödykkeitä käytettävissä olevalla varallisuudella voi ostaa. Jos hinnat nousevat mutta tulot pysyvät ennallaan, ostovoima laskee. Ostovoiman lasku ei siis välttämättä liity tulojen laskuun vaan voi olla myös inflaation seurausta. Ostovoimavertailuilla on merkitystä muun muassa sosiaali-, tulo-, vero- ja aluepolitiikassa sekä yhdyskuntasuunnittelussa. == Katso myös == * Ostovoimapariteetti * Reaalipalkka Luokka:Makrotaloustiede Luokka:Taloustieteen käsitteet
Maanpako

Maanpako tarkoittaa pakolaisuutta omasta maasta muun muassa vankilan, kuoleman tai muun rankaisutoimen uhalla. Maanpako on usein poliittinen rankaisutoimi. Yleensä tehdään selvä ero sisäisen maanpakolaisuuden eli maan sisällä tapahtuvan pakkomuuton ja ulkoisen maanpakolaisuuden, joka tarkoittaa yleensä karkotusta asuinmaansa ulkopuolelle. Ihmisten lisäksi maanpakoon voidaan ajaa myös hallitus, jolloin puhutaan pakolaishallituksesta. Myös kokonaisia kansakuntia on ajettu maanpakoon, jolloin voi syntyä diaspora. ==Katso myös== *Pakolaishallitus * Pakkosiirto * Siirtolaisuus * Siperiaan karkottaminen * Ostrakismos * Luettelo maanpaossa olleista valtion- tai hallitusten päämiehistä ==Aiheesta muualla== * Kuuluisia maanpakolaisia Luokka:Muuttoliike Luokka:Ihmisoikeusloukkaukset Luokka:Pakolaispolitiikka Luokka:Pakolaisuus
Raio Piiroja

Raio Piiroja (s. 11. heinäkuuta 1979) on virolainen jalkapalloilija. Keskuspuolustajana pelannut 190 senttimetriä pitkä Piiroja edusti urallaan kotimaassaan viittä eri seuraa; JK Pärnua, JK Kalevia, FC Lelleä, Lelle SK:ta ja FC Floraa, sekä ulkomailla norjalaisia Fredrikstad FK:ta ja Vålerengaa, hollantilaista Vitesseä ja kiinalaista Chengdu Bladesia. Piiroja päätti pelaajauransa kauden 2015 jälkeen. Vuonna 1998 alkaneella maajoukkueurallaan Piiroja pelasi 114 ottelua Viron maajoukkueessa ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa maaliskuussa 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piiroja Fussballdaten-tietokannassa *Piiroja Nifs.no- tietokannassa *Piiroja Soccerbase-tietokannassa Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kanonisointi

Kanonisointi (kreikan sanasta kaanon, "ohjenuora") tarkoittaa henkilön julistamista pyhimykseksi, uskonnollisen kirjoituksen ottamista pyhien, ohjeellisten kirjojen kokoelmaan tai uskonnollisen dogmin julistamista ohjeelliseksi. Kanonisointi on myös yleisemmin jonkin asian asettamista ohjeelliseksi, julistamista esikuvaksi. Kristinuskossa kanonisointi viittaa ensisijaisesti prosessiin, jossa lopullisesti määriteltiin mitkä kirjat kuuluvat Raamatun pyhien kirjojen kokoelmaan. 300-luvulta lähtien on Raamatun kaanonista vallinnut laaja konsensus kristikunnassa lukuun ottamatta Vanhan testamentin apokryfikirjojen asemaa. Pyhimykseksi julistamisen merkityksessä termiä kanonisointi käytetään katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Se on menettelytapa, jossa tutkitaan, täyttääkö kyseinen henkilö pyhimyksen kriteerit. Pyhimykseksi tarjolla olleen henkilön on täytynyt suorittaa ihmetekoja. Katolisessa kirkossa henkilö julistetaan ensimmäisessä vaiheessa Jumalan palvelijaksi. Jos tutkimusprosessi osoittaa henkilön olevan sopiva jatkoon, seuraavaksi hänestä tulee Kunnianarvoisa. Kahden todistetun kuolemanjälkeisen ihmeteon tai marttyyreilla uhrikuoleman jälkeen vuorossa on julistaminen autuaaksi (beatifikaatio). Seuraavassa vaiheessa hänet julistetaan pyhimykseksi ja liitetään pyhimysluetteloon eli kanonisoidaan. Roomalaiskatolisella kirkolla on ollut kauan virkamies, jonka nimenomainen tehtävä on esittää pyhimysehdokkaiden kanonisointia vastustavia argumentteja. Hänen nimikkeensä on Uskon yleinen edistäjä mutta puhekielessä kutsutaan Paholaisen asianajajaksi: tarkoitus on varmistaa, että vain todella pyhitykselle otolliset läpäisevät seulan. Tehtävään on kauan valittu nimenomaan augustinolaismunkkeja. Epävirallinen mutta vakiintunut kelpoisuusehto on poikkeuksellisen itsepäisen miehen maineArtikkeli Näin tehdään pyhimys, Valitut Palat syyskuu 1973. Ortodoksisessakin kirkossa uskonnollisessa ja kirkollisessa mielessä esikuviksi kelpaavia henkilöitä voidaan kanonisoida pyhiksi, mutta kanonisointi tapahtuu hieman eri tavalla kuin roomalaiskatolisilla. Anglikaaninen kirkko ei sulje kanonisointia pois, mutta on kanonisoinut vain yhden henkilön, Kaarle I:n. Muissa protestanttisissa, kuten luterilaisissa ja reformoiduissa, kirkoissa ihmisiä ei kanonisoida, koska tällaisen menettelyn katsotaan olevan ristiriidassa uskonpuhdistuksen keskeisten periaatteiden, sola scripturan ja sola gratian, kanssa. == Katso myös == *Ortodoksisen kirkon kanonit *Raamatun kaanon *Kulttuurikaanon == Lähteet == Luokka:Kristilliset käsitteet Luokka:Kristinuskon käytännöt
Harri Kivelä

Harri Juhani Kivelä (s. 5. marraskuuta 1966 Nakkila) on suomalainen pikajuoksija. Seuratasolla Kivelä edusti Porin Tarmoa, Turun Tovereita, Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja Nakkilan Virettä. == Saavutuksia == Kivelä voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1995 ja 1997 sekä 200 metrin mestaruuden vuonna 1998 . SM-hopeaa Kivelä voitti 100 metrillä 1989 ja 1996, 200 metrillä 1996 sekä SM-pronssia 200 metrillä 1989, 1991 ja 1995. Hallissa Kivelä sai SM-kultaa 60 metrillä 1996 ja 200 metrillä 1997 . Kivelä oli mukana Budapestin EM-kisoissa 1998 100 ja 200 metrillä, mutta karsiutui alkuerissä. == Ennätyksiä == Uransa parhaan tuloksen 100 metrillä 10,43, Kivelä juoksi Lahden eliittikisoissa 26. heinäkuuta 1998. 200 metrillä Kivelä juoksi maaottelussa Tukholmassa 30. elokuuta 1997 parhaan aikansa 21,05. Joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 × 100 metrin viestissä ajan 39,39 Helsingissä 26. elokuuta 1995. Se on vielä vuoden 2018 lopussa kaikkien aikojen seitsemänneksi paras suomalaisaika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rami Shaaban

Rami Shaaban () (s. 30. kesäkuuta 1975 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Hammarby IF:ää. Shaabanin isä on egyptiläinen ja äiti suomalainen. ==Ura== 193 senttimetriä pitkä Shaaban aloitti uransa aikuistasolla Järla IF:n joukkueessa kaudella 1993/1994. Tämän jälkeen hän edusti Ruotsissa myös Saltsjöbadenia ja IK Siriusta, kunnes siirtyi egyptiläiseen Zamalekiin kaudella 1995/1996. Saman kauden aikana Shaaban edusti myös toista egyptiläisseuraa, Thadosmania. Vuonna 1997 hän palasi Ruotsiin Nacka FF:n joukkueeseen, josta muutaman vuoden jälkeen pääsarjatasolle Djurgårdeniin. Mainiot esitykset Allsvenskanissa poikivat siirron Arsenaliin Englannin Valioliigaan vuonna 2002. Lontoolaisseurassa läpimurto jäi kuitenkin tekemättä ja peliaikaa tuli vain muutamissa otteluissa. Shaaban kävi myös lainalla West Hamissa vuonna 2004. Arsenalista hän siirtyi Brightoniin, josta pian nykyiseen seuraansa. Ruotsin maajoukkueessa Shaaban debytoi toukokuussa 2006 ottelussa Suomea vastaan. Hänet valittiin maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006. Sukujuuriensa vuoksi Shaaban olisi voinut edustaa maajoukkuetasolla myös Suomea tai Egyptiä, mutta valitsi Ruotsin, koska oli viettänyt maassa lapsuutensa ja nuoruutensa ja katsoi tuolloin Suomen maalivahtitilanteen olevan niin hyvä, ettei hän mahtuisi joukkueeseen. Hänen isoisänsä on egyptiläisen suurseuran Zamalekin puheenjohtaja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Shaaban Transfermarkt- tietokannassa *Shaaban Gunnermania-tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Kalliovuorten kingit

Kalliovuorten kingit (High Mountain Rangers) on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kertoo Sierra Nevadan vuoristossa Lake Tahoen lähistöllä toimivasta virkavallan yksiköstä. Sarjaa kuvattiin vain yhden tuotantokauden verran vuonna 1988. Sarja ei ollut suosittu ja sai murska-arvostelut, joten se lopetettiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Se kuitenkin sai jatkoa spin- off-sarjan Jesse Hawkes muodossa. Myös tämä sarja lopetettiin yhden tuotantokauden jälkeen. Suomessa sarjaa esitti MTV. ==Näyttelijät== Luokka:Yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat