EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomen tulvat 2012

Suomen tulvat lokakuun alussa 2012 saivat alkunsa usean päivän jatkuneista vesisateista. Joet tulvivat erityisesti Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjois- Satakunnassa. Meteorologi Matti Huutosen mukaan vuorokauden aikana (5.–6. lokakuuta) satoi paikoin yhtä paljon vettä kuin normaalisti kuukaudessa. Myös tulva-alueen ulkopuolella, esimerkiksi Kokemäellä ja Porissa, mitattiin yli 30 millimetrin vuorokausisademääriä. Ilmajoella jouduttiin sulkemaan kantatie 67 veden tulvittua tielle. Teitä suljettiin myös muualla Etelä-Pohjanmaalla. Myös Kankaanpäässä vesi nousi teille. Ilmajoella, Kauhajoella ja Lapväärtissä useita taloja joutui saarroksiin ja vettä meni kellareihin. Kauhajoella asukkaita jouduttiin siirtämään tilapäismajoituksiin. MTV3 uutisoi 8. lokakuuta tulvatilanteen olevan jo hellittämään päin, mutta se lisäsi kestävän vielä ainakin viikon ennen kuin päästään ajankohdalle normaaleihin vedenkorkeuslukemiin. Sen sijaan Satakunnassa tulvatilanne jatkui pahana, sillä Yle uutisoi 15. lokakuuta, että sinne odotetaan vielä lisää sateita noin 20 millimetrin edestä. Suomen ympäristökeskuksen johtavan hydrologin Bertel Vehviläisen mukaan Kyrönjoen tulva on suurin koskaan havaittu tulva Suomessa. Myös monet muut Etelä-Pohjanmaan joet nousivat ennätyskorkeuksiinsa. == Kustannukset == Etelä-Pohjanmaan ELY-keskus arvioi tuhojen määräksi alueellaan noin kuusi miljoonaa euroa. Suurimmat vahingot sattuivat Kristiinankaupungissa ja Kauhajoella. ==Katso myös== * Suomen tulvat 2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Elävä arkisto: Syystulva saartoi talot ja katkoi teitä Ilmajoella ja Kauhajoella 2012 Luokka:Vuoden 2012 tulvat Luokka:2010-luvun onnettomuudet Suomessa
Antti J. Kallio

Antti J. Kallio (s. 21. maaliskuuta 1963) on muotoilutuottaja ja toimitusjohtaja Design & Art Management Finland Oy:ssä (DAMF). Hän toimii muotoilijoiden ja taiteilijoiden asiainhoitajana.Linkki taiteilijoihin. Design and Art Finland. Vuonna 2001 Kallio ohjasi, käsikirjoitti ja kuvasi Suomessa maailman ensimmäisen mobiilielokuvan kämmenmikron kamerakortilla. Mobiilileffa.netin ja Matila & Röhr Production Oy:n tuottama Maitokärry on viiden minuutin lyhytelokuva, jonka pääosissa ovat Kai Lehtinen ja Peter Franzén. Elokuvan ovat ohjanneet ja kuvanneet Antti J. Kallio ja Kai Lehtinen Kallion käsikirjoituksen pohjalta. Vuotta myöhemmin sama ryhmä tuotti kännykkämusiikkivideon, jolla Kallio esittää J. Karjalaisen säveltämän ja Timo Kiiskisen sanoittaman kappaleen Valo.Valo mobile video. Youtube. == Teoksia == * Nevaluoma, Kari-Otso & Kallio, Antti J.: Suomalaisten mestareiden huonekalut. Espoo: Paasilinna, 2011. ISBN 978-952-5856-45-3. * Kallio, Antti J.: Sarvivaaran pojat. NonStopNovels / BoD, 2018. ISBN 9789528002574 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ludvig Alexander Wennerström

Ludvig Alexander Wennerström (9. syyskuuta 1849 Turku – 3. lokakuuta 1909 Porvoo) oli suomalainen pappi, opettaja, toimittaja ja moninkertainen valtiopäivämies. ==Henkilöhistoria== Wennerströmin vanhemmat olivat räätäli Robert Wennerström ja Karolina Nyberg ja puolisot vuodesta 1871 Naemi Gustava Hedberg (k. 1904) ja vuodesta 1905 Katarina Elisa Wirzenius. Wennerströn tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1871. Hän sai rovastin arvonimen 1893. Wennerström toimi ensin pappina useissa eri seurakunnissa, Sulkavan kirkkoherra hän oli 1888–1903, Kangasniemen 1903–1907 ja Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan vuodesta 1907. Savonlinnan tuomiokapitulin asessorina Wennerström toimi 1897–1903. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905. Wennerström toimi myös uskonnonopettajana Porvoossa usean vuoden ajan, samoin kuin toimitti Evangelisk Tidning -lehteä 1873–1876, Sändebudet- lehteä 1876–1884 ja Menniskovännen-lehteä 1892–1903.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 15.11.2020)Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9, s. 1190 ==Julkaisuja== * Tilastollinen ja biografillinen Suomen evankelis- lutherilaisten seurakuntain ja papiston matrikkeli: piispa A. J. Hornborg vainajan v. 1873 kirjoittaman matrikkelin mukaan, 1885 * Fredrik Gabriel Hedbergin elämä ja vaikutus: elämäkerrallinen kuvaus, 1897 ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Jääpallon SM-sarja 1940

Vuonna 1940 jääpallon Suomen mestaruudesta ei pelattu. Talvisota keskeytti Suomessa kaiken urheilutoiminnan. Sen sijaan Ruotsin aloitteesta pelattiin 11.helmikuuta 1940 Tukholmassa hyväntekeväisyysmaaottelu Ruotsi–Suomi. Pelaajat kutsuttiin rintamalta ottelua varten. Sota yhdisti suomalaisia ja maajoukkueeseen valittiin myös TUL:n joukkueissa pelanneita. Ottelun tulot lahjoitettiin sotaan joutuneiden suomalaisten hyväksi. Yleisöä oli paikalla 6 500 henkeä. Ottelua seurasivat myös kuningas Kustaa V ja kruununprinssi Kustaa VI Aadolf. Ottelun Ruotsi voitti 2-1, mutta suomalaispelaajat kannettiin juhlittuina sankareina kentältä. Kaksi päivää myöhemmin Suomi pelasi Oslossa ottelun Norjaa vastaan. Suomi voitti ottelun 2-1. Ottelua seurasi 11 000 katsojaa, mikä on edelleen Norjan jääpallo-otteluiden yleisöennätys. Kaudella 1940 jääpallon SM-sarjassa oli tarkoitus pelata kaksilohkoinen sarja seuraavin lohkojaoin: Länsilohko Itälohko Helsingin IFK Ylä-Vuoksen Palloseura Porvoon Akilles Warkauden Pallo -35 Helsingin Jalkapalloklubi Viipurin Palloseura Helsingin Palloseura Viipurin Ilves Vaasan Palloseura Savonlinnan Pallokerho Porin Kärpät Joensuun Palloseura Alempi sarjataso Itä-Länsi-sarja oli tarkoitus pelata seuraavin lohkojaoin, mukana oli 29 joukkuetta: Länsisarja Itäsarja Uusimaa-Häme Viipuri-Kymenlaakso Kronohagens IF Viipurin Sudet Jukolan Pojat Viipurin Reipas Porvoon Urheilijat Viipurin Pallokerho Hämeenlinnan Pallokerho Lappeenrannan Urheilu-Miehet Heinolan Isku Kotkan Palloseura Tammerfors Bollklubb Turku-Satakunta Laatokka-Karjala Turun Palloseura Käkisalmen Palloilijat Rauman Pallo-Iirot Sortavalan Palloilijat Porin Palloilijat Sortavalan Palloseura Pargas Idrottsförening Simpeleen Urheilijat Likolammen Lammenpojat Pohjanmaa Sisämaa Vaasan IFK Mikkelin Palloilijat Vaasan Pallo-Veikot Varkauden Pallo-Pojat Oulun Palloseura Kuopion Pallotoverit Oulun Luistinseura Vaajakosken Tehtaitten Urheilijat Kokkolan Palloveikot ==Lähteet== Luokka:Jääpallon SM-sarja Luokka:Vuoden 1940 jääpallo
Yrjö Vesa

Yrjö Waldemar Vesa (12. huhtikuuta 1898 Helsinki – 4. joulukuuta 1967) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1947. Yrjö Vesa pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosastolta 1921 Viitattu 1.10.2012. Vesa osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella, oli puolustuslaitoksen palveluksessa 1921–1922 ja teki sitten opintomatkan Saksaan ja Yhdysvaltoihin työskennellen eri tehdaslaitoksissa näissä maissa. Vesa oli Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n konepajainsinöörinä 1927–1932 ja sen jälkeen hän oli Kone- ja Silta Oy:n palveluksessa separaattoriosaston insinöörinä, teknillisenä johtajana ja vuodesta 1935 apulaisjohtajana.Insinööri Yrjö Vesa Kone ja Silta Oy:n toimitusjohtajaksi vuorineuvos Robert Lavoniuksen tilalle, Aamulehti, 18.10.1936, nro 283, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vesa oli Wärtsilä-yhtymä Oy Kone ja Sillan toimitusjohtaja 1937–1942, Wärtsilä-yhtymän apulaispääjohtaja 1942–1947, Valmet Oy:n pääjohtaja 1947–1954 sekä Teollisuuden Auto- ja vastuuvakuutuksen toimitusjohtaja 1954–1964. Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana Vesa oli 1943–1947.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1274 == Teoksia == * Moottoripyörä ja sen hoito. Teknillinen käsikirjasto 3. WSOY 1924 * Ajatuksia teollisuusdemokratiasta : esitelmä. Helsinki 1945 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet Luokka:Kone- ja Siltarakennus Luokka:Wärtsilä Luokka:Valmet
Johannes Veski

Johannes Voldemar Veski (27. kesäkuuta 1873 Kudina, Tartumaa – 1968Virittäjä) oli virolainen kielitieteilijä, Tarton yliopiston viron kielen lehtori 1919–1944, dosentti 1944–1946 ja professori 1947–1956. Hän oli Viron merkittävimpiä kielitieteilijöitä ja kehitti nykyaikaista viron kirjakieltä. Kun Tarton yliopisto alkoi vuonna 1919 toimintansa vironkielisenä, Veskin johdolla perustettiin valiokunnat kehittämään eri aloille uutta sanastoaEpp Eskelinen, Katsaus viron kielen uudissanastoon. Hän toimitti työn tuloksena noin 25 erityissanakirjaa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1358 ==Lähteet== Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Virolaiset professorit Luokka:Virolaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Myskiyrtti

Myskiyrtti (Tetradenia riparia) on afrikkalainen tuoksuva pensas tai pieni puu. == Ulkonäkö ja koko == Myskiyrtti kasvaa noin kolme metriä korkeaksi. Sen nuoret versot ovat mehikasveja muistuttavia, lehvästö on tahmea ja tuoksuu miellyttävän aromaattiselta. Lehdet ovat kirkkaanvihreitä, kapean sydämenmuotoisia ja 35-80 mm pitkiä. Niiden molempia puolia peittää ohut tummanpunainen nukka. Kukinnot ovat versojen päissä olevia haaraisia, isokokoisia terttuja. Halkaisijaltaan noin kolme millimetristen kukkien väri vaihtelee valkoisesta violettiin, myös vaaleanpunaisia kukkia tavataan. == Levinneisyys == Myskiyrtti kasvaa joenvarsilla ja kukkuloiden rinteillä. Sitä tavataan Etelä-Afrikan itäosissa KwaZulu-Natalin, Mpumalangan ja Limpopon provinsseissa, Namibiassa, Angolassa ja Botswanassa sekä trooppisen Afrikan itäosassa. == Käyttö == Myskiyrtti kuuluu Ruandan suosituimpiin rohdoskasveihin, ja sitä on käytetty koko esiintymisalueellaan yskän, malarian, ripulin, vatsatautien denguekuumeen, päänsäryn, hammassäryn ja joidenkin muidenkin vaivojen hoitoon. Rohdoksena käytetään tuoreita tai kuivattuja lehtiä ja nuoria versoja. Yrttiä kerätään yleensä tarpeen mukaan, sillä se mustuu herkästi ja kuivuu huonosti. Laboratoriotutkimuksissa on osoitettu, että yrtissä on ainesosia jotka todella torjuvat malariaa aiheuttavaa Plasmodium falciparum-loiseliötä kohtalaisesti. Lehdistä tehdyn uutteen on todettu estävän bakteerien kasvua. == Lähteet == Luokka:Huulikukkaiskasvit
Königsberg-luokka (risteilijä, 1905)

Königsberg-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kevyt risteilijäluokka, johon kuului neljä alusta. Sodan aikana aluksista tuhoutui kaksi. == Alukset == Königsberg-luokan kevyet risteilijätGardiner, Robert 1906–1921 s. 157 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo SMS Königsberg Kaiserliche Werft Kiel 1905 12. joulukuuta 1905 6. huhtikuuta 1907 miehistönsä upottama 11. heinäkuuta 1915 SMS Nürnberg Kaiserliche Werft Kiel 1906 29. elokuuta 1906 10. huhtikuuta 1908 upotettu 8. joulukuuta 1914 SMS Stuttgart Kaiserliche Werft Danzig 1905 22. syyskuuta 1906 1. helmikuuta 1908 romutettu 1921 SMS Stettin AG Vulcan Stettin 1906 7. maaliskuuta 1907 29. lokakuuta 1907 romutettu 1921–1923 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Mikaela (Röpelinen)

Igumenia Mikaela, siviilinimeltään Unelma Röpelinen (s. 1945 Vaasa) oli Lintulan luostarin igumenia, luostarin johtajista järjestyksessä 12. Igumeniaksi valittaessa 26 vuotta Lintulan luostarissa elänyt nunna Mikaela toimi viimeksi luostarin varajohtajana. Hän on työskennellyt aiemmin myös opettajana. Igumenia Mikaela seurasi tehtävässään kesällä 2012 kuollutta igumenia Marinaa. == Lähteet == Luokka:Igumeniat Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon Karjalan mestaruussarjan kausi 2011

Jalkapallon Karjalan tasavallan mestaruussarjassa 2011 pelasi 11 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen alkulohkoon, pohjoinen ja etelä, ja kummassakin pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyi mitalikamppailuihin. ==Mestaruussarja== === Pohjoislohko === Joukkue O V T H Maalit P Karhumäki FK Segeža Kontupohja Kemi LDK Belomorsk Medgora Karhumäki 10 5 3 2 40-14 18 1-1 5-1 0-0 3-4 10-0 FK Segeža 10 5 3 2 42-17 18 1-2 1-0 3-3 3-5 12-0 FK Kontupohja 10 5 3 2 25-16 18 2-2 2-2 3-0 4-1 3-0 FK Kemi 10 4 2 4 22-26 14 0-11 0-4 3-4 3-0 6-0 LDK Segeža 10 3 2 5 24-30 11 1-4 3-4 2-2 1-4 5-1 FK Belomorsk 10 1 1 8 8-58 4 4-2 1-11 0-4 0-3 2-2 === Etelälohko === Joukkue O V T H Maalit P Petroskoi Helylä Aunus Sortavala Prääsä Avtospetstrans Petroskoi 8 7 0 1 35-10 21 3-0 4-0 8-1 3-2 Victoria Helylä 8 6 0 2 30-15 18 5-0 5-3 5-3 3-0 Olonia Aunus 8 4 1 3 15-18 13 0-4 3-2 3-0 3-2 FK Sortavala 8 2 0 6 16-34 6 1-6 1-5 0-2 5-1 Voitto Prääsä 8 0 1 7 13-32 1 1-7 2-5 1-1 4-5 ==Mitaliottelut== === Välierät === Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Avtospetstrans Petroskoi 6–3 FK Segeža Medgora Karhumäki 2–3 Victoria Helylä === Pronssiottelu === Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Medgora Karhumäki 2–1 ja. FK Segeža === Loppuottelu === Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Avtospetstrans Petroskoi 7–1 Victoria Helylä ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue 1\. Avtospetstrans Petroskoi 2\. Victoria Helylä 3\. Medgora Karhumäki 4\. FK Segeža ==Lähteet== * Footclubs.ru Karjalan mestaruussarjan taulukot Luokka:Karjalan tasavallan jalkapallo Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2010–2011/2011
Aero the Acro-Bat

Aero the Acro-Bat on Iguana Entertainmentin kehittämä ja Sunsoftin vuonna 1993 julkaisema tasohyppelypeli. Se on julkaistu Super Nintendo Entertainment Systemille, Sega Mega Drivelle, Game Boy Advancelle ja Virtual Consolelle. == Pelaaminen == Pelin tasot ovat tyypillisiä 2D-tasohyppelykenttiä. Läpäistääkseen tason pelaajan täytyy suorittaa tiettyjä tehtäviä. Esimerkkitehtäviä ovat: vanteen läpi hyppiminen, ajaminen vuoristoradassa ja tason päällä hyppely, kunnes se katoaa. Pelissä on neljä maailmaa ja kaikissa on viisi kenttää. Aero voi hyökätä ampumalla tähtiä tai iskemällä ilmasta pääpuskulla. == Juoni == Sonic the Hedgehogin innoittama Aero the Acro-Bat on punainen lepakko, joka elää ja työskentelee sirkuksessa. Hänen täytyy puolustaa sirkusta Edgar Ektorilta, joka on ilkeä ex-klovni, joka ennen työskenteli samassa sirkuksessa ja haluaa sulkea sen nyt lopullisesti. Aero joutuu myös työskentelemään hänen partnerinsa, Zero the Kamikaze Squirrelin kanssa. == Vastaanotto == Hahmo Aero sai suosiota sen verran, että Sunsoft piti sitä maskottinaan. Electronic Gaming Monthly palkitsi Aero the Acro-Batin parhaaksi uudeksi hahmoksi vuonna 1993. * Allgame - 3/5IAllgamen arvostelu pelistä * IGN - 7.9/10arvostelu GBA-versiosta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Aero the Acro-Bat SNES Play-through YouTubessa Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Sunsoftin pelit
Lanskata

Lanskata tai Landskata on Selkämereen työntyvä niemi Porin Ahlaisissa lähellä Merikarvian kunnan rajaa. Osa siitä kuuluu vuonna 2011 perustettuun Selkämeren kansallispuistoon. Lanskatan koillispuolella on kapea Keikveden lahti, johon laskee noin kymmenen kilometrin pituinen Pohjajoki. Sen lounaispuolinen Lanskatanlahti erottaa Lanskatan niemen Saanteen eli Sandön niemestä. Niemen pohjoisinta kärkeä kutsutaan nimellä Skataudden tai Skatannokka. Karulla ja louhikkoisella niemellä on lähinnä loma-asutusta sekä vuonna 1960 rakennettu Porin Metsänkävijöiden partiolippukunnan maja. Partiowiki, Porin Metsänkävijät Viitattu 8.10.2012. 1960-luvun alussa Lanskata ja Sandö olivat ehdolla Suomen ensimmäisen ydinvoimalan sijoituspaikaksi yhdessä Eurajoen Olkiluodon ja Pyhämaan Kettelin kanssa. Vuoden 1964 loppuun mennessä länsirannikko kuitenkin hylättiin voimalan paikkana ja ensimmäinen ydinvoimala päätettiin myöhemmin rakentaa Loviisaan. ==Lähteet== Luokka:Porin luonto Luokka:Suomen niemet Luokka:Ahlainen
BloodRayne (videopeli)

BloodRayne on Terminal Realityn kehittämä ja Majesco Entertainmentin julkaisema kolmannen persoonan toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin alun perin vuonna 2002, ja se on julkaistu usealle alustalle. Peli sijoittuu vuosiin 1933–1938, aikaan juuri ennen toista maailmansotaa. Brimsone-ryhmän agenttina toimiva puolivampyyri Rayne lähetetään useisiin kohteisiin taistelemaan natsien armeijan yliluonnollisia olentoja vastaan. Pelin PlayStation 2 ja Nintendo GameCube -versiot ovat sensuroimattomia, mutta Xbox- ja Windows-versioissa kaikki natsisymbolit, kuten hakaristit, on poistettu. Pelin jatko-osa on vuonna 2004 julkaistu BloodRayne 2. == Aiheesta muualla == * Luokka:1930-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Hack and slash -pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Xbox-pelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation Network -pelit Luokka:Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit Luokka:BloodRayne de:BloodRayne#BloodRayne
Jalkapalloseura Karjala

Karjala (, ) on jalkapalloseura Petroskoista, Karjalan tasavallasta. Joukkue pelaa Venäjän 2. divisioonassa. Vuonna 2011 se pelasi ottelunsa tilapäisesti Pietarissa Petrovsky Small Arenalla. ==Katso myös== * Karjala-Diskaveri (jalkapalloseura) Luokka:Petroskoi Luokka:Karjalan tasavallan jalkapallo Karjala
BloodRayne (elokuva)

BloodRayne on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka perustuu vuoden 2002 videopeliin BloodRayne. Elokuva julkaistiin Austin Film Festivalilla lokakuussa 2005, ja ensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa tammikuussa 2006. Elokuvan pääosissa esiintyvät Kristanna Loken ja Ben Kingsley. Elokuvan ohjasi Uwe Boll, joka on vastuussa myös useista muista videopeli elokuvaksi -projekteista kuten House of the Deadista ja Alone in the Darkista. Elokuva sai huonoja arvioita.http://www.rottentomatoes.com/m/bloodrayne/http://www.metacritic.com/movie/bloodrayne == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Uwe Bollin ohjaamat elokuvat Luokka:Videopeleihin pohjautuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vampyyrielokuvat Luokka:BloodRayne
Aksel Valen-Sendstad

Aksel Valen-Sendstad (1932 Norja – 10. huhtikuuta 2011 Kristiansand, Norja) oli teologian professori ja alkuperäiseltä koulutukseltaan upseeri. Hän väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1969 Oslon yliopistossa tutkimalla Martin Heideggerin eksistentiaalifilosofiaa Rudolf Bultmannin ilmoitusteologian fundamentaaliontologiana. Hän on toiminut alkuun uskonnonopettajana ja Nottoddenin opettajainkoulutuslaitoksen lehtorina ja systemaattisen teologian professorina Stavangerin lähetyskorkeakoulussa vuodesta 1971 lähtien ja myöhemmin Seurakuntatiedekunnassa Århusissa, Tanskassa vuodesta 1987 eläkkeelle siirtymiseen asti vuonna 1997. Hän sai tieteellisistä ansioistaan Norjan kuninkaan kultamitalin. Aksel Valen-Sendstad toimi myös julistajana ja otti kantaa teologisiin ja kirkollisiin kysymyksiin. Hän oli klassisen kristinuskon edustaja, joka perusti näkemyksensä Raamattuun. Hän sai kokea myös vastustustaMäkelä s. 4, s. 42Perusta 3/2011 s. 151-152 ==Sukulaisia== Hänen isänsä oli pastori, filosofian tohtori Olav Valen-Sendstad, jonka varaan hän on tietoisesti rakentanut paljon filosofisten ja teologisten katsomusten suhteen. Olav Valen-Sendstad oli omaksunut ensimmäisen maailmansodan jälkeen pasifistisen maailmankatsomuksen ja aseista kieltäytymisen. Se kuitenkin karisi Norjan joutuessa natsi-Saksan miehittämäksi ja sotaan 9.4.1940. Sen jälkeen Olav omaksui luterilaisen myönteisen käsityksen asepalveluksesta ja hyväksyi siten poikansa upseerin ammatin. Valen-Sendstadilla on kolme poikaa, jotka kaikki ovat pappeja. Hänen setänsä Fartein Valen oli Norjan 1900-luvun huomattavin säveltäjä. ==Tuotanto== Valen-Sendstadin tuotantoon kuuluu kaksi tieteellistä uskonnonfilosofian esitystä, tieteenfilosofia, etiikan yleisesitys, kaksi dogmatiikan yleisesitystä sekä yleistajuisia kirjoja ylösnousemuksesta, Pyhästä Hengestä, uskon ja tiedon suhteesta, Israelista, julistamisesta sekä muutama muu hengellinen kirja. Hänen kirjoittama dogmatiikan oppikirja on käännetty suomeksi vuonna 1985 nimellä Kristillinen dogmatiikka. ==Lähteet== * Raimo Mäkelä, Olav Valen-Sendstadin elämä, työ ja tuotanto: eksistentiaalisista kokemuksista rakentamiseen ja rajankäyntiin (artikkeli) ===Viitteet=== Luokka:Norjalaiset teologit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Mäkilitukka

Mäkilitukka (Cardamine hirsuta) on yksivuotinen ristikukkaiskasvi, ylitalvinen ruoho. == Ulkonäkö ja koko == Mäkilitukka kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen erottaa muista litukkalajeista tiheän ruusukkeen ja usein monien varsien avulla. Varsi on yleensä kalju, tyveltä haarova ja miltei suora. Kasvi kasvattaa tiheän tyviruusukkeen, joka säilyy. Sen lehdet, 1–4 pariset, ruodit ovat jonkin verran karvaisia, lehdykät pyöreähköjä ja päätölehdykkä munuaismainen. Varsilehtiä on tavallisesti 1–4 ja ne ovat ruusukelehtiä pienempiä ja kapeampilehdykkäisiä. Pienet valkoiset kukat, joissa neljä verholehteä. Terälehdet ovat 2,5–3 mm pitkiä, n. 0,5 cm leveitä ja valkoisia. Heteitä on yleensä 4. Emiö on yhdislehtinen, 1-vartaloinen, 1-luottinen. Hedelmä ja siemen: Monisiemeninen, pitkittäin aukeava, hoikka, litteä, 15–25 mm pitkä, yleensä peränsä suuntainen karvaton litu, ne ovat äkillisesti avautuvia, kärjessä pieni, usein epäselvä, enintään 0,5 mm pitkä ota. Jotka ovat kukkia alemmaksi ulottuvia. Lituperä ¼-⅓ lidun pituudesta, pystyhkö. Siemenet vaaleanruskeita, soikeahkoja tai soikeankulmikkaita, 0,9–1,3 mm pitkiä, 6–0,9 mm leveitä, litteähköjä. == Levinneisyys == Mäkilitukkaa tavataan Länsi- ja Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Se on levinnyt paikoin myös Pohjois-Amerikkaan. Liikenteen myötä laji on levinnyt myös Etelä- Amerikkaan ja Meksikoon. Suomessa se on yleinen Ahvenanmaalla ja Lounais- Suomessa, harvinaistuu nopeasti kohti itää ja pohjoista.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 20.10.2017. == Elinympäristö == Mäkilitukan kasvupaikkoja ovat kuivat rinteet, katajakedot, laidunmetsiköt, joutomaat, louhikot ja kalliot, joskus sitä on rikkaruohona puutarhoissa tai nurmikoilla, ja usein kasvihuoneissa. == Kuvagalleria == Tiedosto:Cardamine hirsuta whole plant 001.JPG Tiedosto:Cardamine hirsuta in ground 002.JPG Tiedosto:Cardamine hirsuta2pl.jpg Tiedosto:Cress Cardamine hirsuta.jpg Tiedosto:Kleine veldkers Cardamine hirsuta plant.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta 1.jpg Tiedosto:Kleine veldkers Cardamine hirsuta paarse plant.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta Habitus 2011-3-20 SierraMadrona.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta 3.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta5pl.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta sl1.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta sl2.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta NRM.jpg Tiedosto:Kleine veldkers bloem Cardamine hirsuta flower.jpg Tiedosto:Kleine veldkers 04-04-2006 17.32.44.JPG Tiedosto:Cardamine hirsuta sl3.jpg Tiedosto:Cardamine.impatiens.pods.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta route-ailly- sur-meuse 55 09042007 1.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta6pl.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta7pl.jpg Tiedosto:Kleine veldkers hauw (Cardamine hirsuta seedpods).jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta silique, kleine veldkers hauw.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta sl4.jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta seeds, kleine veldkers zaden (1).jpg Tiedosto:Cardamine hirsuta sl5.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Mäkilitukka (Cardamine pratensis) *ITIS: (Cardamine hirsuta) *Flora of North America: (Cardamine hirsuta) *Funet.fi Cardamine L. Luokka:Litukat
Isovahakukka

Isovahakukka (Cerinthe major) on lemmikkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Se on kotoisin Välimeren alueelta. Puutarhoissa viljellään ’Purpurascens’-lajiketta. Isovahakukka kasvaa 30-50 cm korkeaksi. Sillä on soikeat, nahkeat sinivihreät lehdet joissa on valkoisia pilkkuja. Näyttävät kukat roikkuvat alaspäin. Niiden teriön väri vaihtelee vaaleankeltaisesta kirkkaankeltaiseen ja sitä reunustaa suklaanruskea kanta. Puutarhoissa suosittu ’Purpurascens’-lajike on sinikukkainen. Sen kukkaa ympäröivät lehdet muuttuvat sinivioleteiksi. == Lähteet == Luokka:Lemmikkikasvit
Königsberg-luokka

Königsberg-luokka voi viitata ainakin seuraaviin alusluokkiin: *Königsberg- luokka (risteilijä, 1905), Saksan keisarikunnan laivaston kevyt risteilijäluokka *Königsberg-luokka (risteilijä, 1915), Saksan keisarikunnan laivaston kevyt risteilijäluokka *Königsberg-luokka (risteilijä, 1927), Reichsmarinen ja Kriegsmarinen kevyt risteilijäluokka
Tuovinen

Tuovinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Arto Tuovinen (1933–1968), toimittaja, kääntäjä ja kirjailija * Erkki Tuovinen (1927–2014), silmälääkäri ja professori * Hannes Tuovinen (s. 1924), sotaveraani * Harri Tuovinen (s. 1978), muusikko, pianonvirittäjä ja opettaja * Jane Tuovinen (1937–2012), tietokirjailija * Jouko Tuovinen (1941–2020), poliitikko, SDP:n kansanedustaja ja työläistarkastaja * Jukka Tuovinen (1960–2024), saksofonisti, säveltäjä ja sovittaja * Jukka Tuovinen (s. 1965), lentopallovalmentaja * Jussi Tuovinen, yritysjohtaja ja sähkötekniikan dosentti * Jyrki Tuovinen, muusikko, tuottaja, miksaaja ja äänittäjä * Liisa Tuovinen (s. 1938), pappi ja perhetyön kouluttaja * Matti Tuovinen (1922–2015), ulkoministeriön virkamies * Matti Tuovinen (s. 1939), nuortenkirjailija * Mika Tuovinen (s. 1972), pesäpalloilija * Mirka Tuovinen (s. 1987), tietokirjailija, terveys- ja ruoka-alan vaikuttaja * Olli Tuovinen (s. 1944), amerikansuomalainen biologian professori * Paavo Tuovinen, Paavo Tuominen (1769–1827), kansanrunoilija * Paula Tuovinen (s. 1961 tai 1964), tanssitaiteilija, Teatterikorkeakoulun ent. rehtori * Pauli Tuovinen (1903–1965), lääkäri, professorin arvonimi * Pirkko Tuovinen (1935–2002), nuortenkirjailija * Tommy Tuovinen, oik. Tuomas Tuovinen (s. 1981), metallimusiikin laulaja * Varpu Tuovinen (1936–2020), kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä.
HMS Hermione (F58)

HMS Hermione (viirinumero F58) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Alexander Stephen and Sonsilta Greenockista, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1965. Se laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1967 ja valmistui 11. heinäkuuta 1969.Meyer, C. J. s. 112 == Palvelus == Alus siirrettiin 1992 reserviin ja myytiin romutettavaksi 1997. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Stephenin valmistamat alukset
Helsingin Tarmo

Helsingin Tarmo on vuonna 1931 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran alkuperäisen lajivalikoiman muodostivat jalkapallo, voimistelu, nyrkkeily, paini, pesäpallo ja yleisurheilu. Nykyisin lajeina ovat judo, nyrkkeily, paini, painonnosto, voimanosto ja yleisurheilu. Erityisen tunnettu Tarmo on judossa, painissa ja nyrkkeilyssä. Tunnettuja seuran riveissä urheilleita ja vaikuttaneita ovat Jorma Limmonen, Juha Salonen, Ilpo Seppälä ja Sasu Kaasinen.http://helsingintarmo.fi/?page_id=27 1960-luvulla seura lentopalloili menestyksellä SM-sarjassa. Tunnettu Tarmon urheilujaostoista on myös judojaosto Chikara. ==Seura urheilupolitiikan pyörteissä== Helsingin Tarmo synty liittyi 1920-luvun lopun TUL:n tiukkoihin sisäisiin kiistoihin liittyen. Niissä olivat vastakkain sosiaalidemokraattien ja kommunistien kannattajat. Helsingin Jyryn siirtyessä kommunistien hallitsemaksi sosiaalidemokraattiset työläisurheilun kannattajat perustivat uuden seuran eli Helsingin Tarmon vuonna 1931. Seuraavan kerran seura joutui urheilupoliittisten kiistojen kohteeksi 1950-luvulla. Sen seurauksena Tarmo siirtyi uuden keskusjärjestön Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) jäseneksi vuonna 1959. Sen puitteissa Tarmo liittyi SVUL:n alaisten lajiliittojen jäseneksi. Tämä ei olisi ollut mahdollista TUL:n puitteissa. ==Kolmen liiton lentopallomestari == 1950-luvulla Tarmon miesten joukkue oli TUL:n parhaita lentopallojoukkueita saavuttaen liiton mestaruuskilpailuissa hopeaa 1953, pronssia 1955 ja viimein liiton mestaruuden 1956. Tultuaan urheilupoliittisista syistä erotetuksi Työväen Urheiluliitosta 8.11.1956 seuran jaostot liittyivät SVUL:n lajiliittoihin, muun muassa Koripallo- ja Lentopalloliittoon, jonka sisähallissa talvisarjana pelatun lentopallomestaruuden Tarmo voitti heti kaudella 1957 ja uudelleen 1959. Kun Suomen Lentopalloliitto perustettiin 1959 järjesti se seuraavasta kaudesta alkaen myös liiton mestaruuskilpailut. Tarmo voitti Lentopalloliiton mestaruuden kausilla 1960 ja 1961. Suomen mestaruutta ei Tarmo kuitenkaan onnistunut saavuttamaan, hopealla SM-sarjassa se oli 1957, 1958 ja 1959 sekä pronssilla 1960. Tarmo pelasi yhtäjaksoisesti SM-sarjassa kauteen 1967–1968 saakka, jolloin edessä oli putoaminen. Tämän jälkeen Tarmo ei ole SM-sarjatasolle palannut. ==Menestyneitä tarmolaisia== Helsingin Tarmo urheilijat ovat olleet hyvin edustettuina olympialaisissa. Vuoden 1960 olympialaisissa nyrkkeilijä Jorma Limmonen otti pronssia. 1980-luvun olympialaisissa oli useita tarmolaisia olympiaedustajia. Painonnostaja Viktor Sirkiä ja judoka Jaakko Saari olivat mukana vuoden 1980 olympialaisissa sekä judoka Juha Salonen, nyrkkeilijä Hannu Vuorinen ja painija Ilpo Seppälä vuoden 1984 olympialaisissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Entiset suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1931 perustetut urheiluseurat
Melartin

Melartin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Erik Gabriel Melartin (1780-1847), Turun arkkipiispa * Erkki Melartin (1875-1937), suomalainen säveltäjä * Jyrki Melartin (s. 1954), suomalainen basisti Luokka:Sukunimet
Kalle Ahonen

Kalle Anselmi Ahonen (12. joulukuuta 1906 Evijärvi – 29. elokuuta 1992) oli suomalainen maanviljelijä ja kirjailija. == Teoksia == * Kanniston talossa : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1944 * Runoja ja riimejä : koti ja kontu : onnentoivotuksia : in memoriam. Kalle Ahosen ystävät, Evijärvi-Helsinki 1976 * Muistatko ; toim. Martti Ahonen. EKE-tuote, Kaustinen 1996 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Sébastien Chardonnet

Sébastien Chardonnet (s. 17. lokakuuta 1988) on ranskalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa kartingissa 11-vuotiaana. Hän kilpaili myös Formula Renault-sarjoissa ennen kuin hän vaihtoi ralliin vuonna 2009. Chardonnet ajoi ensimmäisen kilpailunsa rallin MM-sarjassa vuonna 2012 Monacon rallissa Renault Cliolla. Portugalin rallista eteenpäin hän kilpaili Citroenilla. Chardonnet saavutti ensimmäiset WRC-pisteensä Ranskan rallissa sijoittumalla kymmenenneksi.http://www.ewrc-results.com/final.php?e=3499&t;=Rallye-de- France-Alsace-2012 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Chardonnet at eWRC- results.com * World Rally Archive Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rock Champions

Rock Champions on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma, joka keskittyy yhtyeen I.R.S. Recordsin ja laulaja Tony Martinin aikakausiin. Kappaleet on otettu kolmelta albumilta (Headless Cross (1989), Tyr (1990) ja Forbidden (1995)). Albumi ei kuulu yhtyeen viralliseen diskografiaan. Albumin julkaisi EMI, jolla oli oikeudet yhtyeen I.R.S. Recordsin (1989-1995) materiaaleihin. Tosin albumeilta Dehumanizer (1992), Cross Purposes (1994) ja Cross Purposes Live (1995) ei ole otettu yhtään kappaletta tähän kokoelmaan. Lisäksi kannessa on kuva vuosien 1993-1994 kokoonpanosta Martin, kitaristi Tony Iommi, basisti Geezer Butler ja rumpali Bobby Rondinelli, vaikka Butler ja Rondinelli eivät albumilla esiinny. == Kappaleet == #Heaven In Black #Anno Mundi #The Illusion Of Power #Shaking Off The Chains #Kill In The Spirit World #Guilty As Hell #The Law Maker #Get A Grip #Jerusalem #The Gates Of Hell #Call Of The Wild #The Battle Of TYR #I Wont Cry For You #Black Moon == Muusikot == *Tony Iommi - kitara *Cozy Powell - rummut *Tony Martin - laulu *Geoff Nicholls - kosketinsoittimet *Neil Murray - basso (kaikki paitsi 5, 10, 11 ja 14) *Laurence Cottle - basso (kpl. 5, 10, 11 ja 14) == Julkaisuhistoria == *lokakuu 2001: EMI, 90402, CD digipack, EU Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka: Black Sabbathin kokoelma-albumit
HMS Jupiter (F60)

HMS Jupiter (viirinumero F60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander- luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 3. lokakuuta 1966. Se laskettiin vesille 4. syyskuuta 1967 ja valmistui 9. elokuuta 1969.Meyer, C. J. s. 112 == Palvelus == Alus siirrettiin 1991 reserviin ja myytiin romutettavaksi 1997. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset
Erik A. Alftan

Erik Alfons Alftan (2. tammikuuta 1908 Viipuri – 22. maaliskuuta 1995 Tampere) oli suomenruotsalainen tekstiiliteollisuuden palveluksessa työskennellyt insinööri ja kirjailija. Hänen poikansa oli kirjailija Robert Alftan. Alftan tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista, valmistui diplomi-insinööriksi 1931 ja jatkoi opintojaan stipendin turvin Saksassa ja Englannissa. Hän toimi Porin Puuvillan kutomonjohtajana, vuosina 1945–1950 Sörforsan pellavatehtaan teknillisenä johtajana Ruotsissa ja 1950–1961 Finlaysonin tehtaiden teknillisenä johtajana Tampereella. Myöhemmin hän oli yli vuosikymmenen ajan YK:n tehtävissä tekstiiliteollisuuden asiantuntijana useissa Aasian ja Afrikan kehitysmaissa, kuten Sri Lankassa, Iranissa, Egyptissä ja Tansaniassa. == Teoksia == * Mördande konkurrens: Kriminalroman. Schildt, Helsingfors 1945 * Murhaava kilpailu: Salapoliisiromaani. Mantere, Helsinki 1948. * Testamentet: Detektivberättelse för ungdom. Schildt, Helsingfors 1947 * Expert i tredje världen. ETA, Ekenäs 1977 == Lähteet == * Suomen kirjailijat. * Svenskt författarlexikon 2: 1941–1950, s. 19. (Projekt Runeberg.) * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta. * Alftan, Maija: Kuolleita: Diplomi-insinööri Erik Alftan. (Maksullinen artikkeli.) Helsingin Sanomat 31.3.1995. Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
RFA Appleleaf

RFA Appleleaf on ollut kolmen Britannian kuninkaallisen laivaston Royal Fleet Auxiliaryn aluksen nimenä. *RFA Appleleaf (1916), Leaf-luokan tankkeri 1916 - 1947 *RFA Appleleaf (A83), Leaf-luokan tankkeri, -1970 ex-George Lyras *RFA Appleleaf (A79), Leaf-luokan tankkeri, ex-Hudson Cavalier, Australian laivastolle 1989 nimellä HMAS Westralia
Maria Jaatinen

Maria Jaatinen (o.s. Piipponen; 17. tammikuuta 1907 Tuupovaara – 4. heinäkuuta 1995) oli suomalainen mielisairaanhoitaja ja runoilija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Jaatinen, Maria, sivu 184, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Jaatinen kävi kansakoulun. Mielisairaanhoitajakurssin hän suoritti vuonna 1927. Mielisairaanhoitajana hän toimi Tyrväällä, Seinäjoella, Halikossa, ja Sipoossa (Nikkilä) vuosina 1927–1958. Jaatisen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Piipponen ja Olga (o.s. Huohvanainen). Puoliso oli taidemaalari, kuvittaja ja pilapiirtäjä Eeli David Jaatinen (1905–1970) vuodesta 1958. == Teoksia == * Seuloen. Akateeminen kustannuliike, Helsinki 1974 * Päivä ei ehdi. Karisto 1974 * Sinistä vihreää. Karisto 1976 * Huominen on tyhjä. Karisto 1977 * Mitä kaikesta jää : runoja. Karisto 1979 * Hiljaisesti palaen. Karisto 1980 * Valittuja runoja : runoja kokoelmista Seuloen, Päivä ei ehdi, Sinistä vihreää, Huominen on tyhjää, Mitä kaikesta jää, Hiljaisesti palaen sekä uusia runoja. Karisto 1982 * Kyynel ja kiitos. Karisto 1985 * Maininkeja. Karisto 1986 * Istu iltani tulille I äänitteellä tekijä esittää Karjala-aiheista tuotantoaan. AV-apu, Helsinki 1987 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Maria Jaatinen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Liepājan satama

thumb|left|210px|Liepajan majakka satama-alueella Liepājan satama (, , LOCODE: LV LPX) on Latvian länsirannikolla Liepājan kaupungissa sijaitseva maan kolmanneksi suurin satama. ==Erityistalousalueen ja vapaasataman asema== Satama on kaupunkiin perustetun 39,8 neliökilometrin laajuisen (lähes 2/3 kaupungin pinta-alasta) erityistalousalueen keskeinen toimija ja nauttii tavanomaista matalampaa veroastetta. Sataman osuus erityistalousalueesta on 11,8 km2. Osalla alueesta on vapaasataman tai vapaavaraston asema (vapaa- aluetta yhteensä 20 km2). Nämä alueet on erotettu muusta satama- ja logistiikka-alueesta ja katsotaan kansallisen tulliverotuksen ulkopuoliseksi alueeksi. Myös kaupungin kansainvälinen lentokenttä kuuluu erityistalousalueeseen. ==Liepājan sataman vuosittainen rahtimäärä== Liepājan sataman oman raportonnin mukaan vuoden 2012 tammi-elokuun kuukauden aikana sen kautta kulki 4,6 miljoonaa tonnia rahtia ja 20,9 tuhatta matkustajaa. Molemmat luvut merkitsevät roimaa kasvua edellisvuoteen ja ennakoivat satamalle määrällisesti parasta vuotta vuosikymmeneen. vuosi 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 1–8/2012 miljoonaa tonnia 4,9 4,5 4,5 4,0 4,0 4,2 4,4 4,4 4,9 4,6 == Satamasta liikennöivät laivat == Varustamo Laiva Reitti Stena Line M/S Stena Flavia Liepāja–Travemünde M/S Stena Livia == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Liepaja special economic zone (ja osin *Liepajan ja sataman historiaa *Liepajan sataman suurimman operaattorin sivusto (liepajaport.lv) , , Luokka:Latvian satamat Luokka:Liepāja
SFML

SFML (Simple and Fast Multimedia Library, suom. Yksinkertainen ja nopea multimediakirjasto) on helppokäyttöinen ja monialustainen ohjelmointirajapinta multimediaohjelmointiin. SFML on kirjoitettu C++:lla, mutta sitä voi käyttää muidenkin ohjelmointikielten kanssa, kuten C, C#, D, Euphoria, Go, Haskell, Java(kehitys keskeytetty), OCaml, Pascal, Python, Ruby, Rust, ja Visual Basic. SFML voidaan sanoa oliopohjaiseksi vaihtoehdoksi SDL-kirjastolle. SFML tarjoaa laitteistokiihdytetyn tuen 2D-grafiikalle käyttäen OpenGL:ää sekä useita moduuleita helpottamaan erityisesti pelien ja multimedian ohjelmointia. SFML- piirtokontekstit ovat aina OpenGL-konteksteja, joten niihin voidaan piirtää SFML:n omien funktioiden lisäksi myös suoraan myös OpenGL-komennoilla. Kirjasto on saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille 32- ja 64-bittisille versioille. SFML on lisensoitu avoimen lähdekoodin zlib/png- lisenssillä. == Moduulit == Tällä hetkellä saatavilla olevat moduulit ovat: * Järjestelmämoduuli (System) Vastaa ohjelman ajan ja koodin rungon toiminnasta. * Ikkunamoduuli (Window) Vastaa ikkunoista ja käyttäjän vuorovaikutuksesta. * Grafiikkamoduuli (Graphics) Helpottaa yksinkertaisten muotojen ja kuvien esittämistä. * Audiomoduuli (Audio) Tarjoaa käyttöliittymän äänien ja musiikkien hallintaan. * Verkkomoduuli (Network) Käsittelee verkko-operaatiot Kaikkia moduuleita voidaan käyttää itsenäisenä, paitsi grafiikkamoduulia joka tarvitsee ikkunamoduulin toimiakseen, sekä kaikki moduulit jotka tarvitsevat toimiakseen järjestelmämoduulia. == Esimerkkiohjelma == Luodaan uusi ikkuna johon piirretään vihreä ympyrä. #include int main() { sf::RenderWindow window(sf::VideoMode(800, 800), "Ensimmäinen SFML-ohjelmani"); sf::CircleShape shape(100.f); shape.setFillColor(sf::Color::Green); while (window.isOpen()) { sf::Event event; while (window.pollEvent(event)) { if (event.type == sf::Event::Closed) window.close(); } window.clear(); window.draw(shape); window.display(); } return 0; } == Katso myös == * Simple DirectMedia Layer * Allegro (ohjelmointi) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * Viralliset websivut Luokka:Ohjelmakirjastot
The Devil Cried

The Devil Cried on Black Sabbathin kappale ja single-julkaisu The Dio Years- kokoelmalta vuodelta 2007. Se on yksi kolmesta uudesta kappaleesta, jotka tehtiin kokoelmaa varten. Kokoelman julkaisun myötä vuosien 1980-1982 ja 1990-1992 kokoonpano (laulaja Ronnie James Dio, kitaristi Tony Iommi, basisti Geezer Butler ja rumpali Vinny Appice) teki comebackin, tosin nimen Heaven and Hell alla. Kappale on yhtyeelle tyypillisesti raskastempoinen. Laulaja Dion mukaan lyriikka kertoo mahdollisuudesta "nousta helvetistä taivaaseen, jos saa Saatanan itkemään".Dion haastattelu "Hangin' With Heaven and Hell"-dokumentissa Kappaleen ovat säveltäneet Butler, Dio ja Iommi. Se julkaistiin digitaalisessa muodossa. == Kokoonpano == * Ronnie James Dio – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso * Vinny Appice – rummut == Lähteet == Luokka:Black Sabbathin kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet
Henrique Capriles

Henrique Capriles Radonski (s. 11. heinäkuuta 1972) on venezuelalainen poliitikko ja asianajaja. Hänet valittiin Mirandan osavaltion kuvernööriksi marraskuussa 2008. Capriles oli opposition ehdokkaana vuoden 2012 presidentinvaalissa. Capriles keräsi vaaliviranomaisten mukaan hieman alle 45 prosentin äänisaaliin. Istuva presidentti Hugo Chávez sai runsaat 54 prosenttia äänistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Gurdon

John Bertrand Gurdon (s. 2. lokakuuta 1933) on brittiläinen kehitysbiologi ja solubiologian professori. Gurdon toimii nimeään kantavassa instituutissa Cambridgen yliopistossa. Gurdon sai vuoden 2012 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon yhdessä Shinya Yamanakan kanssa. He ovat tutkineet solujen kehittymistä ja erityisesti sitä, kuinka erilaistuneet solut voidaan ohjelmoida uudelleen kantasoluiksi. Gurdon väitteli Oxfordin yliopistossa vuonna 1960 ja teki post doc -opintoja Caltechissa Kaliforniassa. Hän palasi Oxfordiin eläintieteen lehtoriksi vuonna 1962. Vuonna 1972 hän siirtyi Cambridgen yliopistoon solubiologian professoriksi ja sieltä omaa nimeään kantavaan instituuttiin. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1991.https://www.ae-info.org/ae/Member/Gurdon_John ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset biologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Academia Europæan jäsenet Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pustantulikukka

Pustantulikukka (Verbascum speciosum) on kaksivuotinen tulikukkalaji, jota esiintyy Kaakkois-Euroopasta Lounais-Aasiaan. Se kasvaa puolesta metristä kahteen metriin korkeaksi. Varsi on tiheästi lyhytkarvainen ja melko karheakarvainen. Aluslehdillä ja alimmilla varsilehdillä lapa on ehytlaitainen, suippokärkinen, muodoltaan suikeasta kapean vastapuikeaan. Kukinto koostuu runsaista pitkistä haaroista, jotka ovat melko pystyjä tai ylöskaartuvia. Kukan lähes säteittäinen teriö on keltainen, kahdesta kolmeen senttimetriä leveä ja alapinnalta tähtikarvainen. Heteiden palhot ja osittain myös ponnet ovat valkokarvaisia. Lajin voi sekoittaa käentulikukkaan (Verbascum lychnitis). == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Kurtto, Arto, Lampinen, Raino, Piirainen, Mikko, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno, Uotila, Pertti & Väre, Henry. 2005. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21:70. == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Pustantulikukka (Verbascum speciosum) *Pohjolan kasvien pauloissa: Verbascum speciosum – pustantulikukka *ITIS: Verbascum speciosum *United States Department of Agriculture (USDA): Verbascum speciosum Luokka:Tulikukat
Pihtihanhio

Pihtihanhio eli kaksiliuskahanhikki (Sibbaldianthe bifurca) on ruusukasvien heimoon ja hanhioiden eli kaksiliuskahanhikkien sukuun kuuluva kasvilaji, jota esiintyy luonnonvaraisena Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Aiemmin laji on luokiteltu hanhikkien (Potentilla) sukuun.Hämet-Ahti, Leena, Kurtto, Arto, Lampinen, Raino, Piirainen, Mikko, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno, Uotila, Pertti & Väre, Henry. 2005. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21:57. Pihtihanhion alalajiksi on kuvattu idänpihtihanhio (Sibbaldianthe bifurca subsp. orientalis, syn. S. orientalis), jota voidaan pitää myös eri lajina. == Ulkonäkö ja koko == Pihtihanhio on 20–40 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi, jonka tyviosa on puutunut. Sen lehdissä on kolmesta viiteen paria lehdyköitä ja päätölehdykkä. Lehdykät ovat suikeita, ehyitä tai kaksiliuskaisia, päätölehdykkä on kolmiliuskainen. Kukinto on monikukkainen, harsu huiskilo. Keltaiset terälehdet ovat hieman verholehtiä pitempiä.Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pihtihanhio – Sibbaldianthe bifurca Luokka:Ruusukasvit
Amsterdamin metro

Amsterdamin metro on Amsterdamissa toimiva GVB:n ylläpitämä metrojärjestelmä. Metro avattiin vuonna 1977. Metrojärjestelmään kuuluu 58 asemaa ja viisi linjaa. Viides linja avattiin heinäkuussa 2018 viidentoista vuoden rakennustöiden jälkeen. thumb|250px|left|LHB-tyyppinen metrojuna Amsterdamissa ==Linjat== Linja Nimi Väri Mistä/Minne Avattu Asemat Matkustajia (2009) 50 Ringin linja Vihreä Isolatorweg – Gein 1997 20 100 200 51 Amstelveenin linja Oranssi Westwijk – Amsterdam Centraal 1990 29 60 800 52 Etelän–pohjoisen linja Sininen Noord – Amsterdam Zuid 2018 8 - 53 Gaasperplasin linja Punainen Gaasperplas – Amsterdam Centraal 1977 14 60 600 54 Geinin linja Keltainen Gein – Amsterdam Centraal 1977 15 73 500 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Amsterdam Luokka:Alankomaiden metroliikenne
Kalervo Siikala

Jorma Veli Kalervo Siikala (23. marraskuuta 1932 Kemi – 10. lokakuuta 2009 Lohja) oli suomalainen keskustapoliitikko ja opetusministeriön kansainvälisten asioiden ylijohtaja. Siikala pääsi ylioppilaaksi 1951 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Hän aloitti uransa Suomen Unesco-toimikunnan pääsihteerinä 1957, tuli opetusministeriön kansainvälisten asiain osaston päälliköksi 1966 ja oli eläkkeelle jäädessään 1997 opetusministeriön kansainvälisten asioiden ylijohtaja. Siikala sai pääkonsulin arvonimen 1990. Siikala oli taiteen keskustoimikunnan, valtion kirjallisuustoimikunnan ja Hanasaaren kulttuurikeskuksen johtokunnan puheenjohtajana. Hän oli myös Lontoon ja Pariisin Suomi-instituuttien, Suomi–Neuvostoliitto-Seuran sekä Paasikivi-seuran johtokunnan jäsen. Siikala oli Keskustapuolueen puoluevaltuuskunnan jäsen ja puolueen Helsingin piirin puheenjohtaja. Hän oli 1960-luvun alussa pääministerin sihteerinä V. J. Sukselaisen hallituksessa. Rohkaistakseen silloista Maalaisliittoa uudistumaan Siikala osallistui 1960-luvun alussa Suomen Keskustapuolueen perustamiseen, minkä ajoi hänet erimielisyyksiin Maalaisliiton K-linjan kanssa. Kalervo Siikalan veli on toimittaja Tapio Siikala. == Teoksia == * Tasavallan presidentin asema ja tehtävät. Maaseudun nuorten liitto, Helsinki 1955 * Kansallinen realismi: Suomen ongelmasta suurpolitiikan puristuksessa. Gummerus 1960 * Pelon ja toivon vuodet: Kansainvälisen politiikan kysymyksiä ja suuntamerkkejä. Gummerus 1962 * Maailmanpolitiikan kasvot. Kirjoittaneet Pentti Huovinen ja Kalervo Siikala. Weilin + Göös, Helsinki 1963 * Maailmanparantajan matkakirja: Näkökohtia ja kommentteja nykyisten aikojen menosta. Kirjayhtymä, Helsinki 1966 * Maalaisliiton perilliset. Kirjayhtymä, Helsinki 1972 * Suomen kansainväliset kulttuurisuhteet. Kirjayhtymä, Helsinki 1976 * Suomi Kekkosen jälkeen: Tulevaisuuden odotuksia, pelkoja ja toiveita. Kirjoittaneet Kalervo Siikala ja Keijo Immonen. Kirjayhtymä, Helsinki 1978 * Heijastuksia Suomesta: Tilaa, aikaa, esineitä. Kirjayhtymä, Helsinki 1981 * Kanssakäymisen muodot: Suomen kansainvälisten suhteiden muotoja ja rakenteita. Valtion koulutuskeskuksen julkaisusarja A 4. Helsinki 1985 * Lotta Svärd ja Alli Paasikivi. Kirjoittaneet Iiris Arajoki-Siikala ja Kalervo Siikala. Gummerus 2002 * Tulinummi Valkeaviita: Muistikirjojen lehtiä. Gummerus 2002 == Suomennoksia == * Sundström, Erland (toim.): Unesco yli kaikkien rajojen. Tammi 1963 == Lähteet == * Yhteiskunnallisia vaikuttajia: Kalervo Siikala. Kemin lyseon lukio. * * Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Erityisavustajat