Chrysler Imperial

Chrysler Imperial on ylellinen henkilöauto, jonka yhdysvaltalainen Chrysler esitteli ensimmäisen kerran 1926. Imperialia myytiin Chrysler -nimellä vuoteen 1954 asti. Tämän jälkeen se oli oma merkki vuosina 1955–1975 ja 1981–1983. Imperial palasi Chryslerin mallistoon 1990. Sitä myytiin vuoteen 1993 asti. Imperial oli Chryslerin lippulaivamalli. ==Crown Imperial Limousine== Erääksi Mercedes-Benz 600:n pitkän akselivälin mallin uhriksi voi nähdä Chrysler- yhtymän Imperial-divisioonan (1955–1975) italialaisella Ghia-koritehtaalla tilauksesta vuosina 1957–1965 valmistuttaman ”Crown Imperial Limousine” -mallin. Tämä akseliväliltään Italiassa 20,5 tuumaa aluksi divisioonan jäykimmän ”full size” -avoauton rungosta suuritöisesti jatkettu, ja sarja- Imperialeihin verrattuna moninkertaisesti kalliimpi edustusauto oli sekin yhtymälle alusta alkaen tappiollinen, ja siksi Chrysler oli Imperial-merkin imagoa rakentaakseen valikoinut tarkasti asiakkaat, jotka voisivat tilata sellaisen. Ghia-limusiineja valmistui kahdeksan vuoden aikana vain 132 kappaletta. Yhtymä pestasi vuonna 1961 Fordilta korisuunnittelija Elwood Engelin, jonka kynästä tuolloin lanseerattu ja suurmenestyksen saavuttanut, hillityn elegantti Lincoln Continental oli syntynyt. Engel suunnitteli Imperialille samalla tavoin yksinkertaisemmin muotoillun, selkeästi edeltävistä Virgil Exnerin siipiauto-aikakauden ylettömän koristeellisia malleista poikkeavan ja erittäin tyylikkään uutuuden vuodelle 1964, joka esiteltiin syyskuussa 1963 samaan aikaan kuin Mercedes-Benz 600 Frankfurtissa. Kun vuoden 1964 sarjamallit Crown ja Le Baron (4-ovinen) maksoivat 5 581–6 455 dollaria, oli Ghia-limusiinin lähtöhinnaksi ilmoitettu 18 500 dollaria. Uudenmallisella korilla varustettua pitkää limusiinia valmistui Ghialla enää 20 kappaletta, joista viimeiset kymmenen vuoden 1965 korimuutoksilla. Viimeisen valmistuneen yksilön luovutushinta vuonna 1965 oli noussut 19 800 dollariin, samaan kuin Mercedes-Benz 600:n perushinta, ja saksalainen kilpailija valtasi osansa kapeasta segmentistä automaailman huipulla: 600 LWB:n saavutti vuonna 1965 peräti 63 kappaleen tuotantomäärän. Kalliin ja huippulaatuisen Ghia-mallin jälkeen Imperial siirsi limusiinien valmistuksen kustannussyistä espanjalaiselle ajoneuvovalmistaja Barreirosille, jonka tuotteet olivat asiakkaille kuitenkin pettymyksiä. Barreiros-limusiinien johtosarjat kuuluvat koostuneen samanvärisistä sähköjohdoista: kymmenen kappaleen jälkeen Chrysler-yhtymä katsoi parhaimmaksi etsiä yhdysvaltalaisia kumppaneita valmistamaan viimeiset harvalukuiset limusiininsa. Suomessa on vielä tehtaan omatuotantona vuonna 1956 valmistunut, ja alun perin puolustusministeri Emil Skogin virka-autona toiminut Crown Imperial Limousine C-70, yksi kunnostettava vuoden 1955 tehdaslimusiini (Suomi-auto), ja tiettävästi yksi Ghia-limusiini. == Sukupolvet == Tiedosto:1926.chrysler.imperial.roadster.arp.750pix.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1926–1930) Tiedosto:Chrysler Imperial 1933 Dual Cowl Phaeton LSideFront Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14897141893).jpg|Toinen sukupolvi (1931–1933) Tiedosto:1934 Chrysler Imperial CL.jpg|Kolmas sukupolvi (1934–1936) Tiedosto:Chrysler C24 (1939).jpg|Neljäs sukupolvi (1937–1939) Tiedosto:Chrysler Imperial Convertible 1951.jpg|Kuudes sukupolvi (1949–1954) Tiedosto:Chrysler Imperial -- 05-07-2012.JPG|Seitsemäs sukupolvi (1990–1993) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Imperial Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1920-luvun autot Luokka:1930-luvun autot Luokka:1940-luvun autot Luokka:1950-luvun autot Luokka:1990-luvun autot