EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Äyräpää

Äyräpää on entinen Suomen kunta Etelä-Karjalassa Karjalankannaksella Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Pinta-ala oli 186,6 km² ja asukkaita 6 113 (1939). Äyräpäässä oli neljä tehdasta, joista merkittävimmät olivat Hackmann & Co:n Pölläkkälän saha ja A. Ahlström Oy:n Suursaaren saha. Äyräpäässä sijaitsi Pölläkkälän taajaväkinen yhdyskunta, jossa oli muun muassa kunnantoimisto. Taajaväkisestä yhdyskunnasta pohjoiseen sijaitsi Pölläkkälän kylä, joka oli Äyräpään kirkonkylä, sillä siellä sijaitsi Äyräpään kirkko. Pölläkkälän kylään kuului myös Äyräpään asemanseutu, jossa oli Äyräpään rautatieasema. Taajaväkisessä yhdyskunnassa taas oli Pölläkkälän rautatieasema. ==Historia== Äyräpää on ikivanha asutuskeskus. Se mainitaan Äyräpään (Ägräpään) pogostana eli kihlakuntana jo Pähkinäsaaren rauhansopimuksessa vuonna 1323. Äyräpään kanta-asukkaita sanotaan äyrämöisiksi (äkrämöisiksi). Äyrämöiset pysyttelivät Länsi-Kannaksella ja myöhemmin myös Inkerinmaalla pitkään omana heimonaan, jolla oli oma murteensa, pukunsa ja tapansa eikä esimerkiksi avioliittoja muunheimoisten kanssa juuri solmittu. Äyräpäässä käytiin kiivaita taisteluita sekä talvisodassa vuonna 1940 että jatkosodassa kesällä 1944 (ns. Äyräpään-Vuosalmen taistelut). Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut kirkko tuhoutui talvisodan aikana maaliskuussa 1940. Neuvostojoukot räjäyttivät sen rauniot jatkosodan jälkeen. Äyräpään väestöä sijoitettiin jatkosodan jälkeen Kanta- ja Päijät- Hämeen alueelle Hollolan, Koski Hl:n, Lahden, Lammin ja Nastolan kuntiin.Mitä- Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1951, s. 129. Otava 1950, Helsinki. ==Kylät== Kaukila, Mälkölä, Paakkola, Pölläkkälä, Rahkola, Vuosalmi Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 9 koulupiiriin. ==Liikenne== Äyräpään halki lännestä kaakkoon kulki Viipuri–Valkjärvi-rata, jonka varrella olivat Kaukilan, Kyläpaakkolan, Äyräpään ja Pölläkkälän rautatieasemat. == Tunnettuja äyräpääläisiä == * Leevi Veli Moisander, Mannerheim-ristin ritari * Pentti Pasuri (1935–2016), kauppaneuvos, Helsingin Osuuskaupan entinen toimitusjohtaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Äyräpään Pitäjäseura ry *Luovutettu Karjala – Äyräpää *Äyräpään kartta *
Alkioinduktio

Induktiolla tarkoitetaan kehitysbiologiassa tapahtumaa, jossa kudos määrää toisen kudoksen kehityssuunnan. Joskus induktorina tai induktion kohteena ovat yksittäiset solut. Esimerkki induktiosta on ihmisen silmän linssin muodostuminen. Väliaivot pullistuvat ektodermia eli alkion päällyskerrosta kohti. Väliaivon pullistuma indusoi ektodermin kuroutumaan sisälle päin ja muodostamaan linssin. Linssi indusoi edelleen ektodermista sarveiskalvon. Induktiot jaetaan primaari- ja sekundaari-induktioihin. Primaari-induktio on neurulaatio, eli neuraaliputken muodostuminen. Sekundaari-induktioita ovat kaikki primaari-induktion jälkeiset tapahtumat. Esimerkiksi silmän induktio on sekundaari-induktio. Induktion saa aikaan kudoksen erittämät aineet, jotka vaihtelevat tapauskohtaisesti. Esimerkiksi neurulaatiossa tärkeässä osassa on mesodermin erittämä noggin-proteiniini. Induktiossa välittyvät kemikaalit aiheuttavat soluille kudosspesifisen geenitoiminnan. Induktion alettua on kudoksen kohtalo yleensä peruuttamattomasti päätetty. Joissain tapauksissa, kuten raajan regeneraatiossa solut pystyvät muuttamaan kohtaloaan. Luokka:Kehitysbiologia
Nate Mendel

Nathan Gregor Mendel (s. 2. joulukuuta 1968) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on toiminut Foo Fighters -yhtyeen basistina vuodesta 1995 lähtien. Sitä ennen Mendel toimi Sunny Day Real Estate -yhtyeen basistina. Luokka:Foo Fightersin jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Elävät henkilöt
Lakshman Kadirgamar

Lakshman Kadirgamar (1932–2005) oli srilankalainen poliitikko. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1994–2001 ja uudelleen huhtikuusta 2004 elokuuhun 2005 jolloin kuoli salamurhaajan luodista.Obituary: Lakshman Kadirgamar BBC News Kristitty Kadirgamar valittiin kansan vapautuspuolueen (United People's Freedom Alliance) kansanedustajaksi 1994. Vaikka hän oli etniseltä taustaltaan tamili, hän tuki hallituksen linjaa olla neuvottelematta Tamilitiikerit- sissijärjestön kanssa. == Lähteet == Luokka:Srilankalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Sippola

Sippola on Kymenlaaksossa Kymijoen itäpuolella sijainnut entinen Suomen kunta, jonka alue kuuluu nykyiseen Kouvolaan. Sippolan ja myöhemmin myös Anjalankosken suurimmat taajamat olivat Myllykoski ja Inkeroinen. Kunnan kirkonkylä oli Sippola. Kunnan hallinto muutti sieltä hieman Myllykoskelta kaakkoon sijaitsevalle Keltakankaalle vuonna 1966. Sippolan naapurikunnat olivat Anjala, Kymi (nykyisin Kotka), Luumäki, Valkeala ja Vehkalahti (nykyisin Hamina). ==Historia== thumb|Sippolan kartano Sippola mainitaan Vehkalahden saarnahuoneena jo vuonna 1693. Kappeliseurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1823 ja seurakunta itsenäistyi 1861.http://hiski.genealogia.fi Nykyinen Sippolan kirkko valmistui Sippolan kirkonkylään vuonna 1879. Teollistumisen myötä Mämmälän kylän asutustaajama sai nimen Inkeroinen, Inkeroisten maakirjatalon ja Mämmälän kosken alueelle 1872 perustetun Inkeroisten puuhiomon ja paperitehtaan sekä myöhemmän Kouvolan–Kotkan-radan Inkeroisten rautatieaseman mukaan. Viialan kylän asutustaajama tunnetaan nimellä Myllykoski. Sippolan kunta yhdistettiin vuonna 1975 Anjalan kunnan kanssa Anjalankosken kauppalaksi, josta tuli kaupunki 1977. Vuonna 2009 Anjalankoski liittyi uuteen Kouvolaan. == Kylät == Tässä on lueteltu Sippolan rekisterikylät. Niiden perässä on niihin kuuluvat osakylät tai merkittävän kokoiset alueet. Sippolassa oli 10 rekisterikylää. * Enäjärvi * Haapala * Hirvelä * Kaipiainen * Liikkala * Mämmälä ** Inkeroinen ** Marinkylä ** Karhunkangas * Ruotila * Saaramaa * Sippolan kirkonkylä * Viiala ** Myllykoski ** Keltakangas Vehkalahden pitäjän Sippolan kappeliin ja myöhempään itsenäiseen Sippolan pitäjään kuuluivat alkujaan seuraavat maakirjakylät: Enäjärvi, Hirvelä, Kaipiainen (Rautjärvi), Liikkala, Mämmälä, Sippola (kirkonkylä) ja Viiala. Myöhemmin siirrettiin Vehkalahdesta Sippolaan vielä Haapala ja Saaramaa. Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Sippolan taajamat olivat Enäjärvi (282 asukasta), Inkeroinen (4 696 asukasta, josta 4 675 Sippolan puolella), Kaipiaisten asemanseutu (414 asukasta), kirkonkylä (429 asukasta) ja Myllykoski (5 297 asukasta, josta 5 284 Sippolan puolella). Inkeroinen ja Myllykoski ulottuivat pieniltä osin myös Anjalan puolelle. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Sippolan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970. == Murre == Sippolan alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Sippolan murre kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Iitin ryhmään. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Koti-Sippola ry:n Sippola-sivusto ===Kirjallisuutta=== * * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Homeoboksi

Homeoboksi on DNA-jakso, joka esiintyy selektorigeeneissä ja joka on osallisena anatomisen kehityksen mallien säännöllisyyteen. Se koodaa homeoproteiineja, jotka tämän säätämisen perusteella säätelevät useiden muiden geenien toimintaa. Homeoboksi on 180 emäsparin pituinen sekvenssi DNA:ssa. Sen löysi tutkimuksissaan 1983 Walter Gehring kollegoineen. == Homeoboksigeeni == Niin sanottu homeoboksigeeni on geeni, joka sisältää homeoboksin. Se määrittää kasvien, sienten ja eläinten elinten päärakenteen, muun muassa jaokkeet ja raajat. Esimerkiksi banaanikärpäsellä kahdeksan homeoboksigeenien rypästä määrittävät eri ruumiin pääosat. Yleensä mutkikkaammilla eliöillä on enemmän homeoboksigeenejä kuin vähemmän mutkikkailla. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Kehitysbiologia Luokka:Geenit Luokka:Evoluutio
Chandrika Kumaratunga

Chandrika Bandaranaike Kumaratunga (s. 20. kesäkuuta 1945) oli Sri Lankan neljäs presidentti vuosina 1994-2005. Hän oli kaudellaan yksi harvoista maailman naispresidenteistä, ja hänen äitinsä, Sirimavo Bandaranaike, oli maailman ensimmäinen naispääministeri. Myös Chandrika Kumaratungan isä ja aviomies olivat poliitikkoja. Molemmat kuolivat väkivaltaisesti, isä Chandrika Kumaratungan ollessa 14-vuotias, aviomies Wijaya Kumaratunga vuonna 1988 poliittisten vastustajien murhaamana. Myös Chandrika Kumaratunga itse oli itsemurhapommittajan iskun kohteena vuoden 2000 presidentinvaalikampanjan aikana. Uransa alussa Chandraika Kumaratunga yritti lähestyä tamilitiikerit- sissijärjestöä saadakseen sisällissodan loppumaan, mutta myöhemmin hän veti varsin kovaa linjaa. Hän syytti hallitusta liiallisista myönnytyksistä ja arvosteli välittäjinä toimineita norjalaisia.Profile: Chandrika Kumaratunga BBC 205 Hän hävisi vuoden 2005 presidentinvaaleissa Mahinda Rajapaksalle. Rajapaksa voitti myös vuoden 2010 vaalit.Timeline Sri Lanka BBC Vuonna 2010 Kumaratunga tuki Rajapaksan vastaehdokasta ja syytti vaaleja vilpillisiksi.Sri Lanka ex-president delivers poll blow to Rajapaksa BBC 2010 == Lähteet == Luokka:Sri Lankan presidentit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyijykomppania

Lyijykomppania oli suomalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981 Lead Company -nimisenä. Yhtye suomensi nimensä vuonna 1983 ja hajosi pari kuukautta myöhemmin. Yhtye kasattiin uudelleen kokoon vuonna 1990 ja se hajosi taas vuonna 1998. Yhtye kuitenkin kokoontui jälleen vuonna 2003. Tuolloin yhtyeessä vaikuttivat Jarkko Strandman (laulu ja kitara), Lemmy Lindström (basso) ja Esa Moilanen (rummut). Tämä kokoonpano oli voimassa vuoteen 2006, jolloin Jarkko Strandman poistui yhtyeestä. Keväällä 2006 yhtyeen laulaja- basistiksi liittyi Petteri Virtanen, jolloin Lemmy Lindström siirtyi soittamaan basson sijasta kitaraa. Lindström poistui omasta tahdostaan yhtyeestä vuonna 2007 keskittyäkseen perustamaansa Wizard of Nord -yhtyeeseen. Hänen paikkansa Lyijykomppaniassa otti Joni Rossi. Virtanen ja Rossi poistuivat yhtyeen riveistä vuonna 2012. Yhtyeen vuoden 2015 kokoonpanoon kuuluivat Moilasen lisäksi aikaisemminkin yhtyeessä vaikuttaneet Jarkko Strandman ja Lemmy Lindström. Nyttemmin kokoonpano on Vuorinen, Lindström ja Moilanen. Yhtye julkaisi 29. huhtikuuta 2017 digisinglen, joka sisältää kaksi uutta kappaletta, ”Helsinki tulessa!” ja ”Isä heiluu kirveellä”. ”Helsinki tulessa!” -kappaleesta on kuvattu myös Lyijykomppanian historian ensimmäinen musiikkivideo. Samalla aikaa yhtye valmisteli viidettä studioalbumiaan.. Tietoja epäonnistumisista ja päättämättömyyksistä, tai Väkivaltaa ja vääriä lääkkeitä -albumi julkaistiin 13. heinäkuuta 2018 ollen yhtyeen ensimmäinen julkaisu kymmeneen vuoteen. Yhtyeen perustajajäsen Esa Moilanen menehtyi syyskuun lopussa 2022. Vuonna 2024 yhtyeen entiset jäsenet soittivat kaksi keikkaa nimellä Lyijyherrat Lyijykomppaniasta. Keikoilla esiintyivät Tero Vuorinen, Petri Lindström, Arto Alaluusua, Petteri Virtanen, Tapio Wilska, Timo Rautiainen, Jarkko Strandman ja Joni Rossi sekä Kaarle Viikate. == Jäsenet == === Entiset jäsenet === * Esa Moilanen – rummut (1981–2022) * Timo Rautiainen – laulu, kitara (1981–1996) * Olli Jaatinen – basso (1981–1992)Olli Jaatinen - Cyclowiki * Tapio Wilska – basso, taustalaulu (1993) * Arto Alaluusua – basso (1994–1996) * Jarkko Strandman – laulu, kitara (1996–1998, 2003–2005, 2015) * Petri Lindström – basso, kitara (1996–1998, 2003–2007, 2013–2022) * Petteri Virtanen – laulu, basso (2006–2012) * Joni Rossi – kitara (2007–2012) * Tero Vuorinen – laulu, kitara (2016–2022) == Diskografia == Studioalbumit * * * * * * *1993 - 1996 (2021) EP:t * * * * Kokoelma-albumit * Singlet * * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * http://www.lyijykomppania.com * * Lyijykomppania - Cyclowiki Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet Luokka:Suomalaiset doom metal -yhtyeet
Peijakas

Peijakas (myös peijakka) on lievä voimasana, joka tarkoitti ilmeisesti paholaista. Ainakin samantapainen sana peijanen tarkoitti paholaista. Alkujaan peijakas on saattanut olla myös oma olentonsa, mahdollisesti sukua peikolle. Peikko tosin on tarkoittanut ruman taruolennon lisäksi myös roistoa ja neidonryöstäjää. Peijakas saattoi olla myös huijari, sillä peijaaminen tarkoitti huijausta tai petosta. == Lähteet == * Turun Sanomat: Voihan peijakas! Luokka:Kirosanat
Jeffrey Eugenides

Jeffrey Eugenides (8. maaliskuuta 1960 Detroit, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän valmistui Brown Universitysta vuonna 1983 ja on suorittanut myös tutkinnon luovasta kirjoittamisesta Stanford Universityssa. Eugenides on naimisissa taiteilija Karen Yamauchin kanssa ja asuu perheineen Berliinissä Saksassa. Hän ei esiinny mielellään julkisesti eikä kerro yksityiselämästään. == Romaaneja == * * - josta voitti Pulitzer- palkinnon * Romaanin Virgin Suicides pohjalta on myös tehty samanniminen elokuva, jonka ohjasi Sofia Coppola ja jonka pääosissa ovat muun muassa Kathleen Turner, Kirsten Dunst ja Josh Hartnett. ==Novelleja== * Baster (Wonderful Town, Remnick ed., Random House 2000) * Air Mail (Best American Short Stories, Proulx ed., Houghton Mifflin, 1997) * Ancient Myths (The Spatial Uncanny, James Casebere, Sean Kelly Gallery, 2001) * The Speed of Sperm (Granta, 1997) Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Pulitzer- palkitut Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shelby Foote

Shelby Foote (17. marraskuuta 1916 – 27. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja erityisesti Yhdysvaltain sisällissotaan keskittynyt historioitsija. == Tuotanto == === Fiktiokirjat === * Tournament (1949) * Follow Me Down (1950) * Love in a Dry Season (1951) * Shiloh (1952) * Jordan County (1954) * September, September (1978) === Historiakirjat === * The Civil War: A Narrative (1974) Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat
Mylly (peli)

Mylly on vanha strateginen lautapeli. Peli on tarkoitettu kahdelle pelaajalle. Pelin alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta Egyptin Kurnasta löydetty kappale on mahdollisesti varhainen myllypelin lauta. Pelin nimi ja säännöt vaihtelevat alueittain. Suomessa peli tunnetaan mylly-nimen lisäksi nimellä miilu. == Pelilauta == Pelilaudassa on kolme sisäkkäistä neliötä, joiden kulma- ja sivujen keskipisteisiin pelaajat voivat laittaa nappuloita. Neliöt on kytketty toisiinsa siten, että kunkin neliön sivun keskipiste on yhdistetty toisten neliöiden vastaavien sivujen keskipisteisiin. == Säännöt == Pelin alussa kumpikin pelaaja saa yhdeksän nappia, jotka sijoitetaan laudalle vuorotellen. Kun nappulat on vapaavalintaisesti sijoitettu laudalle, pelaajat koettavat vuorotellen siirtää nappuloita viivojen leikkauspisteistä toisiin viivoja pitkin. Siirron on päätyttävä johonkin lähimpään viivan leikkauspisteeseen, eli nappulaa ei saa kuljettaa ympäri lautaa yhdellä siirrolla. Jos pelaaja onnistuu siirtämään nappulan siten, että samalla viivalla on kolme saman pelaajan nappulaa, eli mylly, hän saa poistaa yhden sellaisen vastustajan nappulan, joka ei ole myllyssä. Paras tilanne on niin sanottu sahamylly, jossa pelaaja pystyy siirtämään yhtä nappulaa edestakaisin siten, että jokaisella siirrolla syntyy mylly. Kun pelaajalla on jäljellä kolme nappulaa, voi nappula hyppiä siirrolla mihin tahansa laudalla vapaana olevaan ruutuun. Tämä antaa tasoitusta alakynnessä olevalle pelaajalle, mutta harvoin muuttaa pelin lopputulosta. Pelaaja voittaa mikäli hän onnistuu poistamaan 7 (vastustajalle jää vain 2 nappulaa jäljelle, eikä vastustaja voi enää muodostaa myllyä) vastustajan nappulaa laudalta. Myös jumittamalla vastustajan nappulat voi voittaa. == Myllyn matematiikkaa ja tietotekniikkaa == On laskettu, että myllyssä on noin 1010 erilaista asetelmaa, ja mahdollisten pelien määrä on lähes 1050. Lokakuussa 1993 Ralph Gasser onnistui löytämään optimaalisen pelistrategian myllyyn. Hän osoitti, että tällöin mylly päättyy aina tasapeliin. Gasser kehitti myös toistaiseksi parhaiten myllyä pelaavan tekoälyn, jota pidetään maailman parhaana myllyn pelaajana. == Aiheesta muualla == *Nine Men's Morris. The Internet Encyclopaedia of Science. David Darlington *Pelaa mylly peliä ilmaiseksi . Shakkipelit.fi osoitteessa Luokka:Strategialautapelit
Myrskylinnut

Myrskylinnut () oli Gerry Andersonin ja Sylvia Andersonin luoma 1960-luvun televisiosarja, joka käytti supermarionaatioksi kutsuttua nukkeanimaatiotyyliä. Sarjaa tehtiin vuosina 1965–1966 yhteensä 32 jaksoa. Tulevaisuuteen sijoittuva sarja kertoo kansainvälisestä pelastuspartiosta, jolla on käytössään erilaisia lentäviä kulkuneuvoja. Hahmot esiintyivät myös kahdessa pitkässä elokuvassa: Myrskylinnut lähtövalmiina (Thunderbirds Are Go!, 1966) ja Thunderbird 6 (1968). Sarjan tunnusmusiikin on säveltänyt Barry Gray. Suomessa Myrskylintuja on esitetty Yle TV2 -kanavalla keväällä 1966 ja syksyllä 1973, myöhemmin Kolmoskanavalla, MTV3:lla ja SubTV:llä. Vuonna 2008 Myrskylintuja esitettiin maksullisella MTV3 Scifi -kanavalla. Vuonna 2004 Jonathan Frakes ohjasi sarjaan perustuvan Myrskylinnut-elokuvan oikeilla näyttelijöillä. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti tai kriitikkojen parissa. Vuosina 2015–2020 animaatiosarjasta tehtiin uusi versio, Thunderbirds. == Ääninäyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Brittiläiset scifi-sarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat
Supermarionaatio

Supermarionaatio (supermarionettianimaatio) on eräissä televisiosarjoissa ja elokuvissa käytetty nukkehahmotekniikka, jonka kehitti brittiläinen AP Films. Sitä käytettiin muun muassa 1960-luvun suositussa Myrskylinnut-sarjassa. Supermarionaatiossa nukkeja ohjaillaan ohuilla langoilla kuten tavallisia marionetteja, mutta niistä poiketen langoissa kulkee myös sähkövirta, jolloin nukkehahmojen sisässä olevia solenoidimoottoreita voidaan kauko-ohjata. Näin saadaan esimerkiksi hahmojen suu ja silmät liikkumaan. ==Filmografia == Seuraavassa on luettelo kaikista Supermarionationin tuotannoista. * Four Feather Falls (1960) * Supercar (1961-1962) * Fireball XL5 (1962-1963) * Stingray (1964-1965) * Thunderbirds (1965-1966) * Thunderbirds Are Go (1966) * Capitain Scarlet and the Mysterons (1967-1968) * Thunderbird 6 (1968) * Joe 90 (1968-1969) * The Secret Service (1969) Luokka:Nukketeatteri
Bökars

Bökars on kartano, joka sijaitsee 20 kilometriä Porvoon keskustasta etelään. Sen rakennutti Kymi Osakeyhtiön vuorineuvos Einar Ahlman eläkepaikakseen 1930-1935 ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Birger Liljeqvist. Tavoitteena oli luoda paikasta aito uusmaalainen viljelytila, sen mailla sijaitsi esimerkiksi riihi ja tuulimylly. Bökars siirtyi Armi ja Viljo Ratian omistukseen 1960-luvun puolivälissä. Amer-yhtymä osti Marimekon vuonna 1985 ja sai kaupassa myös Bökarsin. ==Lähteet== Luokka:Porvoon kartanot
Kupittaan monitoimihalli

Kupittaan monitoimihalli (sponsorinimeltään Rajupaja-areena, vuosina 2012–2022 Marli-areena, vuosina 2011–2012 OS/G-areena) on marraskuussa 2006 valmistunut urheiluhalli Kupittaalla Turussa. Se tunnetaan jääkiekkojoukkue TuTo Hockeyn kotihallina. Aiemmin samalla paikalla sijaitsi Kupittaan jäähalli vuosina 1973–2005. Areenan ensimmäinen ottelu pelattiin 16. marraskuuta 2006, jolloin TUTO Hockey kohtasi Mestis-ottelussa Heinolan Kiekon. Kupittaan halli on myös turkulaisen ringetteseuran Turku Ringeten ja kaukalopalloliigajoukkue Turun Pyrkivän kotihalli. Kupittaalla ovat pelanneet aiemmin myös turkulaisjoukkueet TPS ja Kiekko-67. Turkuhallin valmistuttua loppusyksystä 1990 TPS siirtyi pelaamaan sinne. ==Vanha Kupittaan jäähalli== Alun perin Kupittaalle rakennettiin tekojäärata vuonna 1962. Tällöin jää ei ollut vielä edes katettu vaan joukkueet pelasivat avojäällä. Vuonna 1973 rata katettiin, ja Kupittaan jäähalli valmistui 1973. Vanha jäähalli purettiin vuonna 2005. TuTo pelasi kotiottelunsa Turkuhallissa kauden 2005–2006 ajan, kunnes uusi halli valmistui. Vanhan hallin yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa oli noin 5 500, kun uudessa se on 3 000\. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kupittaan monitoimihalli * jatkoaika.com 1 * jatkoaika.com 2 Luokka:Kupittaa Luokka:Turun urheiluhallit Luokka:Suomen jäähallit
Lobo (sarjakuvahahmo)

Lobo on Keith Giffenin ja Roger Sliferin luoma sarjakuvahahmo ja antisankari. Hän esiintyi ensimmäisen kerran DC Comicsin Omega Men -sarjassa vuonna 1983. Alun perin Lobo suunniteltiin vain liioitelluksi parodiaksi Marvelin Wolverinesta, mutta suosion vuoksi hahmosta tuli pysyvä osa DC:n universumia. Hän esiintyi sekä L.E.G.I.O.N -sarjassa että R.E.B.E.L.S. -sarjassa ja lopulta vuonna 1990 omassa menestykseksi nousseessa minisarjassaan Lobo: Viimeinen Kzarnialainen (The Last Czarnian), jonka tekivät Simon Bisley ja Alan Grant. Lobo on Kzarnialainen palkkionmetsästäjä sekä luonteeltaan äärimmäisen äkkipikainen ja väkivaltainen. Hän käyttää myös runsaasti voimasanoja. Jotain hänen luonteestaan kertoo se, että hän on kuollut joitakin kertoja mutta on käännytetty takaisin jopa helvetistä. Hän on myös päästänyt päiviltä Joulupukin. Ulkonäöltään hän muistuttaa rock -yhtye Kiss:in laulajia. Lobo on toiminut Teräsmiehen ja Batmanin vastustajana ja liittolaisena ja joskus myös antisankarina. Hän on ollut myös Vihreä Lyhty Guy Gardnerin liittolainen muutamaan otteeseen. * Nimi: Lobo / lempinimi Pääjehu [The Main Man} * Ammatti: Palkkionmetsästäjä / Riidanhaastaja * Toimipaikka: Muuttuva / Siellä, mistä löytyy tappeluita ja kauniita naisia * Tunnetut sukulaiset: kukaan ei suostu tunnustamaan häntä omaisekseen. Lobo on tiettävästi tappanut kotiplaneettansa kaikki asukkaat joista viimeinen oli hänen äidinkielen opettajansa(Lobo: Viimeinen Kzarnialainen (The Last Czarnian)). * Pituus: 193 cm * Hiukset: musta * Ihonväri: valkoinen == Erityiskyvyt == Lobo on yksi universumin parhaimmista jäljittäjistä, sekä varsin taitava kemisti. Hänellä on supervoimat ja tarkemmat aistit kuin tavallisilla ihmisillä sekä on kestävämpi (ei suoranaisesti haavoittumaton). Hän paranee saamistaan vammoista lähes välittömästi. Jokaisesta veripisarasta, mikä hänestä vuodatetaan, kloonautuu uusi Lobo; kloonit eivät ole yhtä supervoimakkaita kuin Lobo eivätkä pysty kloonautumaan edelleen. Hänen heikko kohtansa on liiallinen alkoholin nauttiminen (hän humaltuu juotuaan liikaa eli hänen kohdallaan tämä tapahtuu useasti), rämäpäinen asenne ja delfiinit; delfiinit ovat ainoa asia josta hän aidosti välittää. == Muussa mediassa == *Animaatiosarjoissa Superman: The Animated Series ja Justice League Loboa ääninäyttelee Brad Garrett. *Animaatiosarjassa Young Justice Loboa ääninäyttelee David Sobolov. *Animaatiosarjassa Justice League Action Loboa ääninäyttelee John DiMaggio. *Animaatioelokuvassa Superman: Man of Tomorrow Loboa ääninäyttelee Ryan Hurst. *Animaatioelokuvassa Lego DC Comics Super Heroes: Aquaman: Rage of Atlantis Loboa ääninäyttelee Fred Tatasciore. *Televisiosarjassa Krypton Loboa esittää Emmett J. Scanlan. == Videopeleissä == *Lobo esiintyy ladattavana bonushahmona pelissä Injustice: Gods Among Us, jossa häntä ääninäyttelee David Sobolov. == Lobosta muualla == *DC Comics *Lobo (fan site) Luokka:DC-universumin avaruusolennot‎ Luokka:Kuvitteelliset palkkasoturit Luokka:Kuvitteelliset alkoholistit Luokka:Kuvitteelliset motoristit
Esihistoriallinen arkeologia

Esihistoriallinen arkeologia on se arkeologian ala, joka tutkii esihistoriaa eli aikaa, jolta ei ole säilynyt kirjoitettuja dokumentteja. Koska tutkittavalta ajanjaksolta ei ole kirjallisia lähteitä eli ihmiset eivät tuolloin osanneet kirjoittaa tai kirjoitus ei ole säilynyt, voidaan menneisyydestä saada jonkinlainen käsitys ainoastaan materiaalisten jäänteiden kautta. Se tarkoittaa mm. löytyvien käyttöesineiden, rakennusten jäänteiden, jätteiden ja hautojen tutkimista. Esihistoriallinen ajanjakso voi vaihdella paikasta riippuen. Esimerkiksi vuonna 3000 eaa. nykyisen Suomen alueella elettiin esihistoriaa ja kivikautta. Samaan aikaan Egyptissä kuitenkin osatiin kirjoittaa. Arkeologian osa-alueiden rajoja on siis mahdoton vetää ottamatta huomioon sitä, mistä ajanjaksosta ja maantieteellisestä alueesta puhutaan. Esihistoriallisen arkeologian vastaparina pidetään historiallista arkeologiaa. Käytännössä niillä ei usein ole muuta eroa kuin historiallisen ajan tuoma etu käyttää historiantutkimusta ja kirjallisia lähteitä arkeologian apuna. Kaivaustekniikassa historiallinen arkeologia eroaa silloin, kun tutkimuskohteet vaativat erityisiä työtapoja, kuten kaupunkiarkeologiassa. Luokka:Arkeologia
Termoplastinen

Termoplastinen tarkoittaa lämpömuovattavaa sidosainetta. Esimerkiksi puu koostuu selluloosasta ja ligniinistä. Ligniini on puun termoplastinen sidosaine. Näin ollen tavallinen puu voidaan muovata uuteen muotoon lämmön ja paineen avulla. Termoplastisille muoveille on tyypillistä, että ne pehmenevät kuumennettaessa ja kovettuvat jäähdytettäessä. Termoplastiset muovit sopivat uudelleenkäytettäviksi, koska ne kestävät useita lämmitys- ja jäähdytyskertoja. Niitä sanotaankin kestomuoveiksi. Muoveja, joita ei voida muovata uudelleen, sanotaan kertamuoveiksi. Termoplastiset aineet muovautuvat helposti lämpötilan ollessa lasisiirtymälämpötilan, Tg, yläpuolella. Synteettisiä termoplastisia polymeereja ovat esimerkiksi polyamidi ja polyetyleeni. ==Katso myös== *Kestomuovi eli termoplastinen polymeeri Luokka:Polymeerit Luokka:Muovit
Kaupunkiarkeologia

Kaupunkiarkeologia on arkeologian osa-alue, jonka kiinnostuksen kohteena on nimensä mukaisesti kaupungit ja ihmisten elämä niissä sekä niiden muodostuminen. Suomessa kaupunkiarkeologia on historiallisen ajan arkeologiaa, koska esihistoriallisia kaupunkeja ei tunneta. Kaupunkeja tutkittaessa arkeologeilla on käsissään usein suuria määriä löytöjä, rakenteita ja runsaasti maata. Tästä syystä kaivaukset ovat suuritöisiä ja vaativat usein myös koneiden käyttöä. Kaupunkien tutkimuksessa voidaan hyödyntää myös karttojen analyysejä ja kirjoitettujen lähteiden tutkimista. Luokka:Arkeologia
Tuatha Dé Danann

Tuatha Dé Danann ("jumalatar Danun kansa") olivat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa jumalten heimo. Lebor Gabála Érenn eli "Valloitusten kirja" kertoo heimon vaiheista Irlannissa. Tämä jumalryhmä on luultavasti peräisin jo esihistoriallisilta ajoilta.Green 1997, s. 216Jordan 1992, s. 314 Tarujen mukaan Tuatha Dé Danann hallitsivat taikavoimia, ja he asuivat alun perin myyttisillä lännen saarilla, mutta lähtivät sieltä Irlantiin suurella pilvellä. Varhaisissa tarinoissa kerrotaan, että Tuatha Dé Danann olisi karkotettu taivaasta siksi, että he tunsivat taikuuden. Sen jälkeen he laskeutuivat sumupilvellä alas Irlantiin. Lebor Gabála Érenn -kirjan mukaan Irlantiin oli muinaisina aikoina saapunut peräjälkeen aina uusi myyttinen valloittajien kansa. Tuatha Dé Danann olivat heistä viides valloittajien aalto. Pian tulonsa jälkeen Tuatha Dé Danann löivät Firbolg-nimisen kansan Mag Tuireadhin ensimmäisessä taistelussa. Magh Tuireadhin toisessa taistelussa he löivät fomorit, jättiläisten heimon. Tuatha Dé Danann toivat mukanaan neljä voimakasta taikaesinettä: * Fálin kivi, joka itki laillisen kuninkaan alla * Lughin keihäs, joka takasi voiton * Nuadan miekka, jota kukaan ei voi väistää * Dagdan kattila, joka ravitsi kaikki Tuatha Dé Danann olivat mahtavia taikuudessa sekä druidien tiedoissa ja taidoissa. Myöhemmin milesialaiset eli keltit kukistivat Tuatha Dé Danann, ja heidät ajettiin alamaailmaan tai tuonpuoleiseen, jossa he tarujen mukaan yhä elävät näkymättöminä henkinä, jotka tunnetaan nimellä Aes Sidhe. == Keskeisiä jumalia == * Aengus * Bres * Brigit * Cian * Dagda * Danu * Dian Cecht * Goibhniu * Lugh * Morrigán * Nuada == Katso myös == * Myyttiset alkuasuttajat == Lähteet == * Green, Miranda J. : Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. ISBN 0-500-27975-6 * Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0. === Viitteet === Luokka:Kelttiläinen mytologia Luokka:Irlantilainen mytologia
Nakke

Nakke oli Suomessa vuosina 1955–1992 ilmestynyt sarjakuvalehti. Sitä julkaisi 1955–1965 Valiolehdet (nimellä Nakke Nakuttaja) ja 1966–1992 A-lehdet. Nimensä lehti sai sarjakuvahahmo Nakke Nakuttajasta (). Nakke-lehdessä seikkaili myös monia muita hahmoja, esimerkiksi Anselmi Panda (Andy Panda), Väiski Vemmelsääri (Bugs Bunny), Tipi ja Sylvesteri (Tweety and Sylvester), Repe Sorsa (Daffy Duck), Elmeri (Elmer Fudd), Putte Possu (Porky Pig), Viiksi-Vallu (Yosemite Sam) sekä Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä (Wile E. Coyote and the Road Runner). Anselmi Pandaa lukuun ottamatta näitä voidaan yhteisesti kutsua Looney Tunes -hahmoiksi samannimisen amerikkalaisen animaatiosarjan mukaan. Väiski Vemmelsääri esiintyi lehdessä aluksi nimellä Pelle Pupu, mutta nimi yhdenmukaistettiin televisiossa käytettyyn suomennokseen. Nakessa oli 1950- ja 1960-luvulla usein samoja piirtäjiä kuin Aku Ankka -lehdessäkin: Chase Craig, Harvey Eisenberg, Paul Murry, Gil Turner ja Vive Risto. Molemmilla sarjakuvilla oli Yhdysvalloissa sama tuotantoyhtiö, Western Publishing. Naken omien sarjojen piirtäjä oli alun perin useimmiten Dan Gormley, joka teki myös Anselmi Pandaa. Gormley lopetti sarjakuvien piirtämisen vuonna 1958, jonka jälkeen hänestä ei tiedetä muuta kuin että hän kuoli vuonna 1988. Gormleyn sarjoja julkaistiin suomeksi paljon vielä 1960-luvullakin. ==Päätoimittajia== *Helvi Karumo 1955–1961 *Leena Drufva 1961–1986 == Lähteet == Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sarjakuvalehdet
Taivaasta

Taivaasta (; tai De caelo et mundo) on Aristoteleen kirjoittama kosmologiaa käsittelevä teos. Se sisältää hänen tähtitiedettä koskevat teoriansa. Teos käsittelee myös klassisia alkuaineita ja niiden liikkeitä sekä painovoimaa. == Historia == Taivaasta on Aristoteleen teosten joukossa suhteellisen varhainen. Teos voidaan nähdä Aristoteleen vastauksena Platonin luonnontieteelliselle dialogille Timaios, ja se on ilmeisesti kirjoitettu suhteellisen pian Timaioksen jälkeen. Aristoteles piti Platonin esitystä epätieteellisenä ja halusi esittää maailmankaikkeuden toiminnasta oman tieteellisemmän teoriansa.Bowen, Alan C. & Wildberg, Christian: ”Introduction”. Teoksessa Aristoteles hyödynsi teoksessaan oman aikansa tähtitieteellisiä teorioita. Teos oli Aristoteleen muiden luonnontieteellisten teosten tavoin merkittävä perusta keskiajan skolastiikalle ja luonnontieteelle 1600-luvulle ja uuden ajan tieteeseen saakka. == Sisältö == Taivaasta käsittää neljä kirjaa. Teos käsittelee koko maailmankaikkeutta, mukaan lukien tähtien piiri, tähtien ja Kuun välinen alue, sekä Kuun alapuolinen maailma, mukaan lukien Maa. Teoksen kreikankielisen nimen ”taivas”, ouranos (οὐρανός), kattaa kaikki nämä alueet. Aristoteles katsoi, että maailmankaikkeus on ikuinen. Tässä hän asettui sitä Platonin näkemystä vastaan, että kaikkeus oli luotu. Aristoteleen mukaan taivaankappaleet ovat kaikkein täydellisimpiä kappaleita tai substansseja, ja niiden liikkeitä ohjaavat erilaiset periaatteet kuin Kuun alapuolisia kappaleita. Viimeksi mainitut koostuvat yhdestä tai kaikista neljästä alkuaineesta (maa, vesi, ilma, tuli) ja ovat katoavia. Taivaankappaleet puolestaan koostuvat viidennestä alkuaineesta, katoamattomasta eetteristä, joten ne eivät ole syntymisen ja häviämisen kohteena. Näin olleen niiden liikkeet ovat ikuisia ja täydellisiä, ja ainoa ikuinen ja täydellinen liike on ympyränmuotoinen liike, joka päinvastoin kuin maanpäälliset ylös ja alas suuntautuvat liikkeet voi kestää ikuisesti samanlaisena. Tällainen liike on juuri eetterin luonnon mukaista.Aristoteles: Taivaasta I–III. Kuten substanssit, myös taivaankappaleet koostuvat materiasta (eetteristä) ja muodosta. Vaikuttaa siltä, kuin Aristoteles olisi pitänyt niitä elävinä olentoina, joilla on järjellinen sielu muotonaan. Aristoteleen kuvaus ei kuitenkaan Platonin esityksen tavoin pidä sisällään maailmansielua. Teos käsittelee myös aristoteelista painovoimateoriaa, jonka mukaan kaikilla alkuaineilla on luonnollinen paikka ja liikesuunta.Aristoteles: Taivaasta IV. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Aristoteles: Taivaasta. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Aristotle: On the Heavens. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. * Kreikankielinen alkuteksti ja ranskankielinen käännös. === Muuta kirjallisuutta === * * * == Aiheesta muualla == === Teos === * Aristotle: On the Heavens , käännös by J. L. Stocks Luokka:Aristoteleen teokset Luokka:Kirjat luonnonfilosofiasta Luokka:Kirjat tähtitieteestä
Levenšteinin etäisyys

Levenšteinin etäisyys eli editointietäisyys (tai muokkausetäisyys) on pienin määrä operaatioita, joiden avulla kahden merkkijono väliset erot voidaan poistaa. Sallittuja operaatioita ovat tavallisimmin yhden merkin lisääminen, poistaminen tai korvaaminen muulla merkillä. Se on Damerau-Levenshtein- etäisyyden yksinkertaistus, josta on poistettu keino muokata kahden vierekkäisen merkin paikkojen vaihtamista keskenään. Editointietäisyyden käsitteen esitti venäläinen matemaatikko Vladimir Levenštein vuonna 1965. Siitä on hyötyä sovelluksissa, joiden pitää selvittää, miten lähellä toisiaan annetut merkkijonot ovat, esimerkiksi oikeinkirjoituksen tarkistimissa tai DNA-sekvenssien vertailussa. Editointietäisyyden erikoistapaus on Hammingin etäisyys, missä merkkijonot ovat samanpituisia ja vain merkkien korvaaminen on sallittua. == Esimerkki == Merkkijonojen `urheilija` ja `murheilta` välinen editointietäisyys on 3, koska merkkijonon muuttaminen toiseksi vaatii vähintään kolme operaatiota, esimerkiksi seuraavat: # `urheilija` # `murheilija` (lisättiin `m`) # `murheilia` (poistettiin `j`) # `murheilta` (korvattiin `i` `t`:llä) == Algoritmi == Levenšteinin etäisyyden laskeva dynaamisen ohjelmoinnin algoritmi käyttää (n \+ 1) × (m \+ 1) -kokoista matriisia, missä n ja m ovat merkkijonojen pituudet. Alla on funktion LevenshteinDistance pseudokoodi. Funktio saa syötteeksi kaksi merkkijonoa, str1, jonka pituus on lenStr1, ja str2, jonka pituus on lenStr2, ja laskee niiden välisen editointietäisyyden. int LevenshteinDistance(char str1[1..lenStr1], char str2[1..lenStr2]) // d on taulukko, jossa on lenStr1+1 riviä ja lenStr2+1 saraketta declare int d[0..lenStr1, 0..lenStr2] // i ja j käyvät läpi merkkijonot str1 ja str2 declare int i, j, cost for i from 0 to lenStr1 d[i, 0] := i for j from 0 to lenStr2 d[0, j] := j for i from 1 to lenStr1 for j from 1 to lenStr2 if str1[i] = str2[j] then cost := 0 else cost := 1 d[i, j] := minimum( d[i-1, j ] + 1, // poisto d[i , j-1] + 1, // lisäys d[i-1, j-1] + cost // korvaus ) return d[lenStr1, lenStr2] == Lähteet == Luokka:Algoritmit
Syntymisestä ja häviämisestä

Syntymisestä ja häviämisestä (; ) on Aristoteleen kirjoittama fysiikkaa käsittelevä teos. Se kuvaa luonnossa tapahtuvia muutoksia ja niiden luonnetta. == Historia == Syntymisestä ja häviämisestä on Aristoteleen teosten joukossa suhteellisen varhainen. Se liittyy läheisesti teokseen Taivaasta. Aristoteles pyrkii teoksessaan muun muassa esittämään oman fysikaalisen teoriansa vastaukseksi atomistien näkemyksille, joita hän vastusti. Teos on samalla merkittävä lähde atomistien ajatteluun Aristoteleen Metafysiikan ja Fysiikan ohella. == Sisältö == Syntymisestä ja häviämisestä käsittää kaksi kirjaa. Teoksen alussa esitetään kysymys, tulevatko asiat oleviksi syiden kautta, jonkun ensimmäisen aineen kautta, vai syntyykö kaikki puhtaasti muuttumalla. Kysymys perustuu ajatukseen, joka on esitelty Aristoteleen aiemmassa teoksessa Fysiikka. Syntymisen ja häviämisen lisäksi teoksessa käsitellään myös muita liikkeen lajeja, eli kasvua, laadullista muutosta ja siirtymistä paikan suhteen, sekä yleisemmin vaikuttamista ja vaikutuksen kohteena olemista.Aristoteles: Syntymisestä ja häviämisestä I–II. Teoksessa esitellään neljä syytä ja neljä alkuainetta (maa, vesi, ilma ja tuli). Aristoteles tarjoaa neljän alkuaineen kautta selityksen asioille, joita atomistit olivat yrittäneet selittää atomien kautta. Aristoteleen mielestä ajatus atomeista oli absurdi. Sen sijaan hän opetti, että neljällä alkuaineella on neljä ominaisuutta: kuuma, kylmä, kuiva ja kostea. Näiden ominaisuuksien muuttuessa jossakin alkuaineessa se voi muuttua miksi tahansa toiseksi alkuaineeksi. Maailmankaikkeus on ikuisessa liikkeessä, jossa alkuaineet muuttuvat toisikseen, aiheuttaen sen minkä havaitsemme aineellisissa asioissa tapahtuvana syntymisenä ja häviämisenä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Aristoteles: Syntymisestä ja häviämisestä. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Aristotle: On Coming-to-be and Passing Away. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. * * === Muuta kirjallisuutta === * * * * == Aiheesta muualla == === Teos === * Aristotle: On Generation and Corruption , käännös H. H. Joachim Luokka:Aristoteleen teokset Luokka:Kirjat luonnonfilosofiasta
Meteorologia (Aristoteles)

Meteorologia (; ) on Aristoteleen fysiikan ja maantieteen alaan kuuluva teos. Teoksessa käsitellään erilaisia maan päällä havaittavia ilmiöitä, kuten sääilmiöitä, veden haihtumista ja maanjäristyksiä. == Sisältö == Seuraavassa joitakin esimerkkejä teoksen sisällöstä. === Varhainen fysiikka === Tässä Aristoteles käsittelee ”ensimmäisen liikuttajan” periaatetta, joka edelsi nykyaikaisempaa newtonilaista käsitystä voimasta. === Neljä klassista alkuainetta === Aineilla Aristoteles tarkoittaa klassisia alkuaineita. Kaikki maan päällä olevat substanssit koostuivat näistä neljästä alkuaineesta. Kun esimerkiksi puuta verrataan kiveen, niiden väliset havaitut erot johtuvat siitä, että niissä on suhteessa eri määrä näitä alkuaineita. === Ilmakehäfysiikka === ==== Veden haihtuminen ==== ==== Sääilmiöt ==== Tässä Aristoteles käsittelee salamoiden ja tornadojen ominaisuuksia. === Geologia === === Hydrologia === === Maa pallona === Tässä Aristoteles esittää ajatuksen lithosfääristä (maa), hydrosfääristä (vesi), atmosfääristä (ilma) ja ulkoavaruudesta (tuli). Pohjimmiltaan hän kuvaa pyöreän Maan. Aristoteles käsittelee hydrologiaa hyvin perinpohjaisesti ja osoittaa, että maa pistää ylös veden yläpuolelle sen sijaan, että se olisi kokonaan veden peittämää. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Aristotle: Meteorologica. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. == Aiheesta muualla == * Aristotle: Meteorology , käännös E. W. Webster Luokka:Aristoteleen teokset Luokka:Kirjat fysiikasta Luokka:Meteorologia
SKS

SKS voi tarkoittaa: * Suomalaisen Kirjallisuuden Seura * Suomalaisten Kemistien Seura * Suomen Kansallissosialistit, vuosina 1941–1944 toiminut puolue * Suomen Kansan Sinivalkoiset, vuosina 2002–2007 toiminut puolue * Neuvostoliittolaista SKS-kivääriä * SKS Group, suomalaista koneenrakennusalan yritystä * SKS-lause (sivu-kulma-sivu), kolmioiden yhtenevyyttä koskeva geometrian lause.
Pietsosähköinen ilmiö

Pietsosähköinen ilmiö tai pietsosähköilmiö on ilmiö, jossa mekaaninen jännitys aiheuttaa aineen sähköisen polaroitumisen, eli kiteen vastakkaisten pintojen välille muodostuu sähköinen jännite. Vastaavasti, kun aineeseen kohdistetaan sähkökenttä, aine muuttaa muotoaan. Siten tällä ilmiöllä voidaan muodostaa mekaanista värähtelyä kytkemällä pietsosähköiseen materiaaliin vaihtojännite. ==Fysiikka== Pietsosähköisyys on anisotrooppista eli esimerkiksi sähköiset, mekaaniset ja sähkömekaaniset ominaisuudet ovat erilaisia eri kideakseleiden suunnissa. Pietsoelementin muodon, koon ja polarisointiakselin suunnan sekä elektrodien sijoittelun valinnoilla saadaan aikaan halutut värähtelymuodot. Elektrodit sijoitetaan tavallisesti kohtisuoraan polarisointiakseliin nähden mutta niiden koot ja muodot voivat vaihdella käyttötarkoituksen mukaan. Koska pietsosähköinen polarisaatio on kiteisen materiaalin ominaisuus ja se vaihtelee eri kidesuunnissa, täytyy kiderakenteen olla tietyllä tavalla epäsymmetrinen (ei inversiokeskusta). Amorfiset aineet (lasit) eivät voi olla pietsosähköisiä. Monikiteisissä aineissa pietsosähköisyys keskiarvoistuu nollaksi, ellei kiteillä ole jotain preferenssisuuntaa. Monikiteisissä ferrosähköisissä materiaaleissa pietsosähköisyys voidaan saada aikaan mm. ulkoisella polarisoinnilla. Polarisointiprosessissa materiaali sijoitetaan korkeaan lämpötilaan (kuitenkin alle materiaalin Curie-pisteen) ja altistetaan voimakkaalle sähkökentälle. Sähkökenttä suuntaa korkean lämpötilan vapauttamien kiteiden dipolit sähkökentän suuntaisiksi. Kun materiaali jäähdytetään sähkökentän vallitessa, jäävät dipolit saman suuntaisiksi, joten materiaali muuttuu pietsosähköiseksi. Polaroitua monikiteistä pietsomateriaalia ei siis saa kuumentaa Curie-pisteeseen, koska kiteet vapautuvat ja pietsosähköisyys häviää. ==Sovellukset== Pietsosähköilmiötä voidaan hyödyntää esimerkiksi kellovärähtelijöissä (kvartsikello), suodattimissa, pienen liikkeen tuottavissa aktuaattoreissa, ultraäänihitsauksessa, kidemikrofoneissa, erilaisissa antureissa kuten paine- ja värähtelyantureissa. Sähköisissä levysoittimissa käytettiin alun perin pietsokidettä äänirasiassa muuttamaan neulan värähtelyt sähkösignaaliksi. ==Pietsosähköiset materiaalit== Vanhin pietsosähköinen materiaali on kvartsi, joka löytyy luonnosta pietsosähköisenä suurikokoisena kiteenä. Kvartsikiteestä pietsoelementti leikataan sopivan suuntaisena, jotta polarisaatioakseli saadaan osoittamaan haluttuun suuntaan. Pietsosähköisiä materiaaleja tunnetaan hyvin suuri joukko, mutta yleisimmin käytettyjä ovat seuraavat: * alumiininitridi (AlN) * lyijyzirkoniumtitanaatti (PbZr0.525Ti0.475O3) * bariumtitanaatti (BaTiO3) * lyijymetaniobaatti (PbNb2O6) * litiumsulfaatti (LiSO4) * kvartsi (SiO2) * litiumtantalaatti (LiTaO3) * litiumniobaatti (LiNbO3) * kaliumdivetyfosfaatti (KH2PO4) == Katso myös == *Magnetostriktio *Kidekone ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Tiiviin aineen fysiikka Luokka:Sähköiset ilmiöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tekojärvi

Tekojärvi tarkoittaa ihmisen rakentamaa tai ihmisen muun toiminnan tuloksena syntynyttä keinotekoista varastoallasta. Näiden vesialueiden rakentamisella on yleensä yksi tai useampia pääsyitä. Yleisimmät rakentamissyyt ovat tulvien hallinta, keinokastelujärjestelmät sekä sähköntuotanto, joskus myös maisemakuvalliset syyt. Suuret tekojärvet rakennetaan usein sähköntuotantoa varten. Tekojärviallas saadaan aikaan patoamalla joen virtaus, jolloin veden pinta padon yläjuoksun puolella nousee merkittävästi. Padon taakse varastoidulla vesimassalla on runsaasti potentiaalienergiaa, jota voidaan käyttää pyörittämään voimalaitoksen turbiineja. == Tekojärvet Suomessa == Suomen kaksi suurinta tekojärveä ovat Sodankylässä sijaitsevat Lokka ja Porttipahta. Pitkään on suunniteltu myös Vuotoksen tekojärven rakentamista, mutta pitkien valitusprosessien jälkeen yritykset rakentaa tekoallas ovat kaatuneet. Pohjolan Voima selvitti Iijoella, mitä vaikutuksia Kollajan altaalla olisi alueelle. Hankkeesta luovuttiinhttps://www.kaleva.fi/hallitus- ei-avaa-koskiensuojelulakia-kollajan-alla/1707890. Nuuksion kansallispuistossa sijaitseva Mustalampi on esimerkki muuhun kuin voimatuotantoon rakennetusta tekojärvestä. ==Luettelo tekojärvistä pinta-alan mukaan == 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta Sija Tekojärvi Valtio Pinta-ala Pinta-ala Sija Tekojärvi Valtio km2 mi2 1 VoltaInternational Lake Environment Committee – Volta Lake 2 Smallwoodin tekojärvi 3 Kuibyševin tekojärviInternational Lake Environment Committee – tekojärvi Kuybyshev 4 KaribajärviInternational Lake Environment Committee – Lake Kariba , 5 Buktarman tekojärvi 6 Bratskin tekojärviInternational Lake Environment Committee – Bratskoye tekojärvi 7 NasserjärviInternational Lake Environment Committee – Aswam high dam tekojärvi , 8 Rybinskin tekojärvi 9 Caniapiscaun tekojärviInternational Lake Environment Committee – Caniapiscau tekojärvi { 10 Gurin tekojärvi ==Luettelo tekojärvistä tilavuuden mukaan == 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta 10 suurinta Sija Tekojärvi Valtio Tilavuus Tilavuus Sija Tekojärvi Valtio km3 mi3 1 Karibajärvi , 2 Bratskin tekojärvi 3 Nasserjärvi , 4 Voltajärvi 5 Manicouagan tekojärviInternational Lake Environment Committee – Manicouagan tekojärvi 6 Gurin tekojärvi 7 Willistonin tekojärviInternational Lake Environment Committee – Williston Lake 8 Krasnojrskin tekojärvi 9 Zejan tekojärvi ==Katso myös== *Pato *Vesivoima ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pop-lehti

POP on vuodesta 1999 vuoteen 2011 ilmestynyt suomenkielinen levyjenkeräilijöille suunnattu aikakauslehti, jossa julkaistiin artistien historiikkeja sekä diskografiatietoja. Lehden ilmestymistiheys vaihteli 4–6 numeron vuositahdissa ja sitä julkaistiin yhteensä 50 numeroa.http://shop.pop- lehti.fi/pop-lehdet/POP50 Sen levikki oli keskimäärin noin tuhat kappaletta liikkuen siis samoissa luvuissa kuin aiemmin julkaistulla samaa aihetta käsitelleellä Rare-lehdellä. POP julkaisi myös musiikkikirjallisuutta POP- Kirjat sarjassaan. POP-lehti harjoittaa nykyään levynjulkaisutoimintaa levymerkkinsä Rocket Recordsin kautta. ==POP-kirjat== POP-kirjat on POP-lehden kustantama kirjajulkaisusarja, jossa ilmestyy muun muassa musiikillisia elämäkertoja, diskografiateoksia sekä artistien sanoituskokoelmia. Kirjajulkaisutoiminta alkoi vuonna 2002. ===POP-lehden julkaisemat kirjat=== 01\. Toivo Kärki - Sävellysten ensilevytykset 1933-2001 02\. Irwin Goodman - Kehdosta hautaan 03\. Elton John – Musiikillinen elämäkerta 04\. Neil Young – Rock-musiikin Cowboy 05\. The Sweet – Purkkaa, jytää, glamouria ja hysteriaa 06\. David Bowie - Rockin kameleontti 07\. Bob Dylan - Ikuinen vaeltaja 08\. Juha ”Watt” Vainio - diskografia 09\. Iggy Pop - Amerikan keisari 10\. Yes - Jatkuvan muutoksen portaat 11\. Deep Purple - Vuodet 1967-2006 12\. Suomalainen progressiivinen rock - Synty ja kehitys vuosina 1967-1974 13\. Slade - Hämmästyttävä rock´n´roll syndrooma 14\. The Beatles - Historia ja levytykset 15\. Sanat - Vexi Salmi 16\. Queen - Yhtyeen julkisuuskuvan muodostuminen... 17\. U2 - Neljä kovaa Dublinista 18\. Ritarien varjot - Autotallirokin aatelisia 19\. The Jesus And Mary Chain - Psykoottinen ketjureaktio 20\. Ville Leinonen - Äänettömiä salamoita 21\. Eric Clapton - Elämän siniset sävelet 22\. "Death Not Ends It" - Kuoleman läsnäolo Jim Morrison- muistelmissa 23\. Raul Reiman - Iskelmärunoilija 24\. Ilmiöitä - Suomipopin tähdenlentoja 25\. Kari Peitsamo: Kari Peitsamon Pieni punainen kirja 26\. Veikko Tiitto: Veikko Lavi -diskografia 27\. Pasi Lehtomaa: The Byrds – viidennen ulottuvuuden veljeskunta ==Aiheesta lisää== * Virallinen kotisivu * Rocket Records * Lehden irtonumeroiden sisältöluettelo Rokkia lehdissä -sivustolla ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset levynkeräilylehdet
Jongunjärvi

Jongunjärvi eli Jonku on Iijoen vesistöön kuuluva järvi Pudasjärvellä Pohjois- Pohjanmaalla. Järven pinta-ala on 25,26 km2. Se laskee Iijoen kautta Perämereen, ja sen korkeustaso on 118,9 merenpinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee noin 15 kilometriä kuntakeskuksesta Kurenalta kaakkoon. Rantaviivaa järvellä on 73,1 kilometriä. Suuria järveä halkovia niemiä ovat Karvosenniemi ja Liikasenniemi. Saaria järvessä on 39. Niistä suurimmat ovat Pirkonsaari, Isosaari, Vattusaari, Telkkäsaari ja Riuskasensaaret. Järvi on hyvin matala, sillä keskisyvyys on vain 1,3 m ja suurin syvyys 3,8 m. Suurin syvyys on mitattu aivan järven pohjoisosasta läheltä Jongunsuvantoa, jossa järvi laskee Iijokeen. Jongunjärven vedenlaatu on erinomainen. Suurin järveen laskeva vesistö on Korpijoki, joka tuo vesiä mm. Jaurakkajärveltä, Puhosjärveltä ja aina Puolangan sekä Suomussalmen pohjoisosien vesistöistä saakka. Myös pieni Puronoja laskee järveen. ==Lähteet== Luokka:Pudasjärven järvet Luokka:Iijoen keskiosan alue