EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Paula Ormaechea

Paula Ormaechea (s. 28. syyskuuta 1992 Sunchales) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 59 lokakuussa 2013. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä. == Tennisura == Vuonna 2012 Ormaechea pääsi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen pääsarjaan, kun hän voitti karsintapelinsä Australian avoimissa. Pääsarjan ensimmäisellä kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla 50 olleen Simona Halepin. Toisella kierroksella Ormaechea hävisi kahdeksanneksi sijoitetulle Agnieszka Radwańskalle. Helmikuussa hän pääsi puolivälieriin Bogotán WTA-turnauksessa. Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Venus Williamsille kolmessa erässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Argentiinalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryūe Nishizawa

thumb|250px|Teshiman taidemuseo Ryūe Nishizawa (, s. 7. helmikuuta 1966 Kanagawan prefektuuri) on palkittu japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan erityisesti Kazuyo Sejiman kumppanina SANAA-arkkitehtitoimistossa (”Sejima and Nishizawa and Associates”), joka sai Pritzker-palkinnon vuonna 2010. Hänellä on kuitenkin ollut myös oma toimisto vuodesta 1997 lähtien. Nishizawa valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1990 ja toimii nykyään yliopiston professorina. Sejima valmistui Nishizawaa aiemmin ja perusti oman toimistonsa ”Kazuyo Sejima and Associates” vuonna 1987 työskenneltyään ensin Toyō Itōlle. Myös Itōlle töitä tehnyt Nishizawa, siihen aikaan vielä opiskelija, oli yksi ensimmäisistä hänen palkkaamistaan henkilöistä. Toimisto sai vähitellen mainetta. Nishizawa halusi perustaa oman yrityksensä, mutta pari päättikin muodostaa vuonna 1995 yhteisen SANAA-toimiston. Kaksikon omat toimistot ovat keskittyneet sen jälkeen lähinnä pienimuotoisiin hankkeisiin. SANAA-toimisto tunnetaan ”hienostuneen yksinkertaisesta arkkitehtuurista, virtaavista tiloista ja rakennusten harkitusta sopeuttamisesta ympäristöönsä”. Nishizawan yhdessä Sejiman kanssa suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin kuuluvat esimerkiksi Kanawazan nykytaiteen museo, O-Museum Naganon prefektuurissa, Toledon taidemuseon lasipaviljonki, New Museum New Yorkissa ja Rolex Learning Centre Lausannessa. Suurin osa toimiston töistä on rakennettu Japaniin, mutta pari on työskennellyt 2000-luvulta lähtien myös kansainvälisten hankkeiden parissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Merkittävästä yhteisestä urasta huolimatta molemmilla arkkitehdeilla on ollut myös laaja kirjo itsenäisiä hankkeita. Nishizawan omiin projekteihin lukeutuvat muun muassa Tokion Moriyama House ja Towadan kaupungin taidekeskus Towada Art Center. Sekä asuintalon että taidemuseon toiminnot on niissä hajautettu erikokoisiin kuutiomaisiin tiloihin. Vuonna 2010 valmistui vuorostaan Seton sisämeren Teshiman saarelle Nishizawan yhdessä taiteilija Rei Naitōn kanssa suunnittelema Teshiman taidemuseo. Museo koostuu pelkistetyn yksinkertaisesta luonnonvoimille avoimesta galleriatilasta, jota suojaa kahdella ellipsin muotoisella aukolla puhkottu betonikuori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Office of Ryue Nishizawa 西沢立衛建築設計事務所 Luokka:Japanilaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pritzker-palkinnon voittajat
TUL Cup 1952

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1952 ilmoittautui 17 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen joukkueilla sekä suursarjan kevätkierroksen lohkovoittajilla. Välierä JBK-KTP ja loppuottelu pelattiin vasta 1953, kun aikainen talvi pääsi yllättämään. == Pudotuspelit == 1.kierros: Helsingin Jyry - Tampereen Peli-Toverit 6-2, Oulunkylän Työväen Urheilijat - Turun Teräs 2-7, Oulun Työväen Palloilijat - Ykspihlajan Reima 6-0, Kuopion Elo - Kotkan Reipas 3-2. Mestarijoukkue: Pentti Tähtinen, Pertti Koivisto, Pauli Imeläinen, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Mattl Salmelainen, Pertti Vanhanen, Mauri Vanhanen, Kauko Hakala ja Esko Glumerus. ==Katso myös== * TUL Cup ==Lähteet== * TUL:n toimintakertomus 1952 * TUL:n toimintakertomus 1953 Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1952 jalkapallo
Thomas Mermillod Blondin

Thomas Mermillod Blondin (s. 3. tammikuuta 1984 Annecy) on ranskalainen alppihiihtäjä. Mermillod Blondinin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin suurpujottelussa 6. tammikuuta 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Adelbodenissa vuotta myöhemmin oltuaan suurpujottelussa yhdestoista. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Mermillod Blondin saavutti helmikuussa 2011 oltuaan kolmas Banskon superalppiyhdistetyssä. Hän sijoittui kolmanneksi myös helmikuussa 2012 Sotšin superalppiyhdistetyssä ja tammikuussa 2013 Kitzbühelin alppiyhdistetyssä. Hän oli kolmas alppiyhdistetyn cupissa kaudella 2012–2013. Hän sijoittui toiseksi Lenzerheiden supersuurpujottelussa maaliskuussa 2014. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli kaudella 2013–2014 jälleen kolmas. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 kolmanneksi Kitzbühelin ja Chamonix'n alppiyhdistetyissä. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli toinen. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 Mermillod Blondin oli superalppiyhdistetyssä kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja pujottelussa 21:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa 21:s ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 15:s. Beaver Creekin / Vailin MM- kilpailuissa 2015 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Thomas Mermillod Blondinin kotisivut Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TUL Cup 1955

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruus 1955 ratkaistiin 3 miinuksen sulkemisjärjestelmää noudattaen. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 35 joukkuetta ja otteluja suoritettiin 62, joista 2 luovutusta. Kun jäljellä oli enää kolme joukkuetta, pelasivat nämä mestaruudesta sarjamuotoisesti. Karihaaran Tenho ja Turun Kisa-Veikot selvittivät tiensä loppusarjaan miinuksitta, kun taas Tahmelan Vesa pelasi ensimmäisessä ottelussaan Koskenpoikien kanssa 4-4 tasapelin saaden tililleen yhden miinuksen. Voittamalla neljä muuta vastustajaansa joukkue kuitenkin selvisi mitaliotteluihin. ==Loppusarja== Joukkue O V T H Maalit Pts KT TuKV Vesa Karihaaran Tenho 2 1 1 0 4–2 3 3-1 Turun Kisa-Veikot 2 1 0 1 3–4 2 2-1 Tahmelan Vesa 2 0 1 1 2–3 1 1-1 Mestarijoukkue: Reino Nousiainen, Ensio Ohtonen, Pentti Miettinen, Veikko Järnberg, Hugo Siekkinen, Kauko Parviainen, Erkki Jauhiainen, Veijo Somppi, Pentti Lukkarila, Jorma Jokinen ja Tenho Somppi. ==Lähteet== * TUL:n toimintakertomus 1955 Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1955 jalkapallo
Stávros Niárchos

Stávros Niárchos (, 3. heinäkuuta 1909 Ateena, Kreikka – 15. huhtikuuta 1996 Zürich, Sveitsi) oli kreikkalainen laivanvarustaja. Hän rakensi ensimmäisen niin sanotun supertankkerin ja kokosi öljynkuljetuksella valtavan omaisuuden. Hän myös perusti Hellenic Shipyards -telakan. Niárchoksen maine perustui omaisuuteen, lukuisiin avioliittoihin ja kilpailuasetelmaan Aristotélis Onásiksen kanssa.Time 14.4.2008, Archive org viitattu 26.2.2012 Niárchoksen mukaan on nimetty Stávros Niárchoksen kulttuurikeskus Ateenan metropolialueella. == Perhe == Niárchos oli naimisissa useita kertoja. Ensimmäinen puoliso oli Eléni Sporídi (1946–1960), toinen Melpoméni Káppari (Melpomene Capparis, 1939–1947), kolmas Efgenía Livanoú (1947–1965), neljäs Charlotte Ford (1965–1967) ja viides Athiná ”Tína” Livanoú (1971–1974). Niárchoksella oli viisi lasta, María Niárchou, Fílippos Niárchos, Spýros Niárchos, Konstantínos Niarchos ja Élena Niárchou (myöh. Elena Ford). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Stavros Niarchos Foundation * Niarchos Group * Celebrities in Switzerland * Mentioned in Time's People section (Monday, Sep. 28, 1970) Luokka:Kreikkalaiset liikemiehet Luokka:Laivanvarustajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Sulatusuunin kääpiögalaksi

Sulatusuunin kääpiögalaksi on kääpiöellipsigalaksi Sulatusuunin tähdistössä. Sen löysi Harlow Shapley vuonna 1938. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksi koostuu kuudesta pallomaisesta tähtijoukosta, joista suurin löydettiin ennen galaksia itseään. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta. == Tietoa == Sulatusuunin kääpiögalaksi on pieni galaksi, jonka tähdet ovat pääasiassa vanhoja tähtiä. Näillä tähdillä on alhainen metallipitoisuus. Ne ovat ryhmittyneet pallomaisiin tähtijoukkoihin, jotka antavat galaksille sille ominaisen, elliptisen muodon. Itse galaksi on noin 50 kertaa suurempi kuin suurin sen tähtijoukoista, mutta kokonaisuuden tiheys on huomattavasti alhaisempi. == Lähteet == *SEDS Messier -tietokanta: Sulatusuunin kääpiögalaksi (Fornax Dwarf). Luokka:Linnunradan alaryhmä Luokka:Kääpiöellipsigalaksit
Kölin kääpiögalaksi

Kölin kääpiögalaksi on kääpiösferoidigalaksi Kölin tähdistössä. Se löydettiin vuonna 1977 Schmidt -teleskoopilla Isossa-Britanniassa. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta, ja sen vanhimmat tähdet ovat noin 7 miljardia vuotta vanhoja. == Lähteet == *SEDS Messier -tietokanta: Kölin kääpiögalaksi (Carina Dwarf). Luokka:Linnunradan alaryhmä Luokka:Kääpiösferoidigalaksit Luokka:Kölin tähdistö
Satelliittigalaksi

Satelliittigalaksi on pienempi galaksi, joka kiertää suurempaa galaksia tämän vetovoiman vaikutuksesta. Vaikka galaksit koostuvatkin monista kohteista (kuten tähdistä, planeetoista ja tähtisumuista), jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa, niillä on silti yhteinen painopiste. Kahden galaksin kiertäessä toisiaan pienempi galaksi luokitellaan aina satelliittigalaksiksi. Mikäli galaksit ovat samaa kokoluokkaa, niitä kutsutaan galaksipariksi. Linnunradalla on 13 varmistettua satelliittigalaksia ja 12 mahdollista satelliittigalaksia. Andromedan galaksilla puolestaan on 14 varmistettua satelliittigalaksia. == Katso myös == *Galaksipari *Kääpiögalaksi Luokka:Galaksit
Gabonin vaakuna

Gabonin vaakuna on Gabonin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Sen on suunnitellut sveitsiläinen heraldikko Louis Mühlemann. Kilvessä on laiva, jonka perässä on Gabonin lippu. Se kuvaa maan kehitystä ja merenkulun taloudellista merkitystä Gabonille. Kilven yläosassa on kolme kultaista palloa, jotka kuvaavat kaivostoimintaa. Vaakunan okumé-puu kuvaa metsiä. Kilvenkannattajina on kaksi mustaa pantteria kuvaamassa maan väestöä. Vaakunassa on kaksi mottoa, Uniti progrediemur ja Union, Travail, Justice suomeksi "Yhdessä pääsemme eteenpäin" ja "Yhtenäisyys, työ, oikeudenmukaisuus". ==Lähteet== * Luokka:Valtioiden vaakunat Vaakuna
Olga Viluhina

Olga Gennadievna Viluhina (; s. 22. maaliskuuta 1988 Mežgorie) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla TsSKA:ta. Viluhina voitti vuosina 2006-2009 nuorten maailmanmestaruuskilpailuista yhteensä kuusi mitalia, joista kaksi henkilökohtaisia. Hän on myös voittanut EM-kisoista kuusi kultaista ja yhden pronssisen mitalin. Hän nousi aikuisten maajoukkueeseen vuonna 2009 ja oli samalla kaudella maailmancupin 65:s. Viluhina teki läpimurtonsa kaudella 2011-2012, jolloin hän sijoittui useissa osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon ja päätyi kokonaiskilpailun 11:nneksi. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän nousi sprintin jälkeiseltä kahdeksannelta sijalta takaa-ajossa pronssille. Se oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Myös normaalimatkalla hän oli kahdeksas. Viluhina sijoittui kaudella 2012-2013 kolmanneksi Östersundin sprintissä ja toiseksi Hanty-Mansijskin takaa- ajokilpailussa. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli sprintissä viides ja normaalimatkalla kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 Viluhina oli 7,5 kilometrin sprintissä toinen ja mukana Venäjän hopeaa saavuttaneessa naisten viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli seitsemäs. Viluhina kärysi kuitenkin dopingin käytöstä, joka johti suoritusten mitätöintiin ja kilpailukieltoon olympialaisissa. Venäjältä mitätöitiin taas Sotshin olympiamitaleja . Kestävyysurheilu.fi. Maailmancup-kaudella 2013–2014 hän sijoittui kolmanneksi Oslon takaa-ajokilpailussa sekä viidenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa. Lisäksi hän oli neljäs sprintin ja takaa- ajon cupeissa sekä viides yhteislähtöcupissa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uusi antiikin historia

Uusi antiikin historia on Paavo Castrénin kirjoittama antiikin aikakautta käsittelevä tietokirja vuodelta 2011. Kirjoittaja on alan asiantuntija, klassisen filologian emeritusprofessori ja kansainvälisestikin merkittävä Pompejin tuntija.Henkilöesittely. Helsingin yliopisto. Klassisen filologian laitos. Tallennettu 24.12.2013. Kyseessä on ensimmäinen suomeksi kirjoitettu kreikkalais-roomalaisen antiikin historian kokonaisesitys.Nisula, Antti: Suuntaa etsimässä. Savon Sanomat 15.12.2011 (Internet Archive) Castrénin vuonna 2000 Leena Pietilä-Castrénin kanssa julkaisema Antiikin käsikirja on hakuteos,Yliopisto-lehti 2001. Alasivu Antiikki A–Ö. kun taas Uusi antiikin historia on monografinen esitys. Teos esittelee antiikin yhteiskunnat monipuolisesti. Teoksen rakenteessa on otettu huomioon, että Kreikka ja Rooma olivat samanaikaisesti kehittyviä ja toisiinsa vaikuttavia kulttuureja. Niinpä ne esitetään limittäin, mutta kumpikin omina lukuinaan: Italian rautakaudesta (1000–725 eaa.) siirrytään Kreikan geometriseen aikaan (900–725 eaa.) ja edelleen Rooman varhaishistoriaan (753–730 eaa.). Castrén perustelee teoksen nimessä olevaa uusi-sanaa kolmella seikalla: se on ensimmäinen suomenkielinen alan teos, siinä on poliittis-taloudellisen historian lisäksi kuvattu kunkin ajan ajatusmaailmaa ja asiat on esitetty kronologisesti oikeassa yhteydessään erottamatta toisistaan etruskikulttuuria, kreikkalaisuutta ja roomalaisuutta. Kriitikot ovat arvioineet, että Castrénin kirja on hyvää historian popularisointia tieteellisyyden siitä kärsimättä. Kansanomaista otetta kuvaa esimerkiksi se, että teos esittelee monia antiikin tapoja ja sanontoja, jotka ovat edelleenkin käytössä. Useista teemoista on erillisiä tietolaatikoita, esimerkiksi Rooman jumalista (s. 105–108), etruskin kielestä (s. 125–126), Ateenan agorasta (s. 174), Kahdentoista taulun laeista (s. 214–216) ja suomalaisten papyrus-tutkimuksesta (s. 248–249). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kajava, Mika: Kriittinen katse antiikkiin. Helsingin Sanomat 22.11.2011. Web Archive. Viitattu 22.1.2015. Luokka:Kirjat antiikintutkimuksesta Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Jan Paulsen

Jan Paulsen (s. 5. tammikuuta 1935 Narvik, Norja) on adventistinen teologi, joka toimi kirkkonsa pääkonferenssin puheenjohtajana. Hänet valittiin tehtävään 1. maaliskuuta 1999, ja kesäkuussa 2010 hänen seuraajakseen valittiin Ted N. C. Wilson. Ennen nimitystään Paulsen oli toiminut pääkonferenssin varapuheenjohtajana vuodesta 1995, ja tätä aiemmin hän oli toiminut sen transeurooppalaisen jaoksen johdossa vuodesta 1983. Paulsen syntyi adventistivanhemmille ja sai kasteen 14-vuotiaana. Hän meni vuonna 1955 naimisiin Kari Trykkerudin kanssa. Parille syntyi kolme lasta (s. 1961, 1963 ja 1970). Paulsen opiskeli Andrewsin yliopistossa, Potomacin yliopistossa ja Tübingenin yliopistossa. Hän sai viimeksi mainitusta tohtorin arvon. Helmikuussa 2012 hänen uutisoitiin tulleen nimitetyksi Kuninkaallisen norjalaisen ansioritarikunnan komentajaksi. Luokka:Norjalaiset teologit Luokka:Adventismi Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teatteri Nirvana

Teatteri Nirvana on vapaamuotoinen helsinkiläinen teatteriryhmä. Sen taiteelliset johtajat ovat Sini Pesonen ja Jussi Moila. Ryhmän muut jäsenet ovat näyttelijöitä, muusikoita ja taiteellisia suunnittelijoita. Teatteri Nirvanan tuotantoja ovat muun muassa Veitset leikkaa ilman sekä Teatteri Takomon kanssa yhdessä tuotettu Paratiisi. Teatteri Nirvanan perustivat vuonna 2008 Teatterikorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun opiskelijat. Ryhmän jäseniä ovat muun muassa näyttelijät Ulla Raitio, Annika Poijärvi, Joonas Saartamo, Olavi Uusivirta, Riku Nieminen, Ágnes Kaszás, Minka Kuustonen, Saara Kotkaniemi, Ylermi Rajamaa, Wintom Ghebreselassie, Kaisa Leppänen ja Kai Vaine, suunnittelijat Pauli Riikonen, Henna-Riikka Taskinen ja Laura Dammert sekä koreografi Sonya Lindfors. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Teatteri Nirvanan verkkosivu *Teatteri Takomon verkkosivu Luokka:Helsingin teatterit
Mack Gordon

Mack Gordon (21. kesäkuuta 1904 – 1. maaliskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän syntyi Varsovassa Puolassa nimellä Morris Gittler, mutta perhe muutti vuonna 1908 New Yorkiin ja poika sai käyttöön amerikkalaistetun nimensä.Songwriters Hall of Fame: Mack Gordon Gordon teki yhteistyötä muun muassa Harry Revelin, Harry Warrenin, Josef Myrowin, Jimmy Van Heusenin, Vincent Youmansin, James Monacon ja Edmund Gouldingin kanssa. Hän sai vuonna 1943 parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleesta ”You’ll Never Know” ja tämän lisäksi hän sai yhdeksän muuta Oscar-ehdokkuutta. Hän oli ASCAP:n jäsen. Gordon kuoli New Yorkissa vuonna 1959 ja hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970. == Lähteet == Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat
Felix Cavaliere

Felix Cavaliere (s. 29. marraskuuta 1944 Pelham) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan popyhtye The Young Rascalsin (myöhemmin The Rascals) laulajana ja urkurina. Hän toimi Eddie Brigatin ohella yhtyeen pääasiallisena laulunkirjoittajana. Cavaliere on yhtyeen hajoamisen jälkeen nauhoittanut myös sooloartistina ja työskennellyt musiikkituottajana. Hänet on valittu Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen. == Elämä ja ura == Cavaliere syntyi Pelhamissa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1944. Hän sai nuoruudessaan oppitunteja klassiseen pianonsoittoon ja säveltämiseen Allaire School of Music -oppilaitoksessa. Hänen ensimmäisiä yhtyeitään olivat The Stereos sekä The Escorts, jonka hän perusti opiskellessaan Syracusen yliopistossa. Hän julkaisi yliopistoaikanaan paikallisella levy-yhtiöllä singlen ”The Syracuse”, josta tuli suosittu yliopistossa. Ammattilaisuransa Cavaliere aloitti New Yorkissa Sandy Scottin taustamuusikkona. Pian hänet otettiin soittajaksi Joey Dee & The Starliters -yhtyeeseen, jonka jäseniä olivat myös laulaja Eddie Brigati ja kitaristi Gene Cornish. Vuonna 1964 Cavaliere, Brigati ja Cornish perustivat yhdessä rumpali Dino Danellin kanssa oman yhtyeensä, jonka nimeksi tuli The Young Rascals. Danelli oli soittanut aiemmin muun muassa Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä. Cavaliere ja Brigati toimivat yhtyeen laulajina ja pääasiallisina laulunkirjoittajina ja yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta. Vuonna 1967 The Young Rascals julkaisi Cavalieren ja Brigatin säveltämät singlet ”Groovin’” ja ”How Can I Be Sure?”. Jälkimmäinen kappale nousi Ison- Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Yhtyeen nimi lyhennettiin vuonna 1968 muotoon The Rascals. Myöhempiä hittejä olivat ”A Beautiful Morning”, ”People Got to Be Free”, ”See” ja ”Carry Me Back”. The Rascalsin hajottua vuonna 1972 Cavaliere aloitti soolouran. Hän on myös toiminut tuottajana muun muassa Laura Nyrolle, Jimmy Spheerisille ja The Deadly Nightshadelle. Cavaliere valittiin The Rascalsin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Vuonna 2009 hänet valittiin Brigatin ohella Songwriters Hall of Fameen. == Diskografia == === The (Young) Rascals === * The Young Rascals (1966) * Collections (1967) * Groovin’ (1967) * Once Upon a Dream (1968) * Freedom Suite (1969) * See (1969) * Peaceful World (1971) * Search and Nearness (1971) === Sooloartistina === * Felix Cavaliere (1974) * Destiny (1975) * Castles in the Air (1979) * Dreams in Motion (1994) * Nudge It Up a Notch (2008) * Midnight Flyer (2010) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Felixcavaliere.com, virallinen sivusto Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset rocklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset urkurit Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Rock and Roll Hall of Fame
Martins Dukurs

Martins Dukurs (s. 31. maaliskuuta 1984 Riika) on latvialainen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti. Dukurs osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa jo vuonna 2001, jolloin hän oli kilpailun 28. Hän sijoittui vuoden 2006 kisoissa jo kuudenneksi ja oli saman vuoden olympialaisissa seitsemäs. Dukurs voitti kultaa EM-kisoista 2010 ja sai vuonna Vancouverin olympialaisista hopeaa jäätyään vain seitsemän sekunnin sadasosan päähän voittaja Jon Montgomerystä. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2009-2010 ja 2010-2011. Vuosina 2011 ja 2012 Dukurs voitti kultaa sekä MM- että EM-kilpailuista. Dukurs on valittu Latvian vuoden miesurheilijaksi vuosina 2010 ja 2011. Myös Martinsin veli Tomass on skeletonkelkkailija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Latvialaiset skeletonkelkkailijat Luokka:Latvialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kankaanpään Pallo

Kankaanpään Pallo on kankaanpääläinen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1961KaPa 50 vuotta, Kankaanpään Pallon kotisivut. Kaudella 2012 KaPa pelasi Vitosessa. == Edustusjoukkue == Kankaanpään Pallo on perinteikäs alasarjajoukkue Pohjois-Satakunnasta. 2000-luvun paras sijoitus on vuodelta 2003, Satakunnan Kolmosen neljäs. http://www.splsatakunta.fi/miehet03.htm Kaudella 2012 KaPa sijoittui toiseksi Satakunnan Vitosessa ja nousi Neloseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Kapassa potkittu 50 vuotta; Kankaanpään Seutu 25.08.2011, sivut 26-27 Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1961 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Tulikuusio

Tulikuusio (Pedicularis flammea) on Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa arktisilla alueilla kasvava näivekasvi. == Ulkonäkö ja koko == Tulikuusio kasvaa 2–10 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvaton ja punaruskea. Lehdet ovat pariliuskaiset, tyvilehdet ovat suhteellisen suuret, varsilehdet pienet. Tulikuusion kukinto on tähkä, joka on kapea ja vähäkukkainen. Kukkien teriö on 10–12 millimetriä pitkä, väriltään keltainen, ylähuulesta ruskeanvioletti. == Levinneisyys == Tulikuusiota esiintyy Pohjois-Kanadassa, Grönlannin rannikoilla, Pohjoismaissa Islannissa ja harvinaisena Skandien pohjoisosassa Ruotsissa ja Norjassa. Den virtuella floran: Brandspira (Pedicularis flammea L.): Levinneisyys Maan pohjoispuolella. Sitä ei tunneta Suomesta, lajia kasvaa silti Enontekiön Kilpisjärveltä katsottuna lähimmillä Norjan tuntureilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Pedicularis flammea * United States Department of Agriculture (USDA): Pedicularis flammea Luokka:Kuusiot
Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design

Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design eli Nasjonalmuseet on Norjan kansallismuseo, joka sijaitsee Oslossa. Se koostuu aiemmin itsenäisistä museoista Arkitekturmuseet, Kunstindustrimuseet, Museet for samtidskunst, Nasjonalgalleriet ja Riksutstillinger. Museossa esitellään norjalaista taidetta, arkkitehtuuria ja muotoilua. Museon uusi päärakennus Pipervikan länsirannalla valmistui kesällä 2022. Museolla on pysyvät näyttelyt, ja lisäksi sillä on vaihtuvia näyttelyitä joissa esitellään muualta lainattuja teoksia. Museon johtaja on Ingrid Røynesdal, joka aloitti tehtävässä vuonna 2023. ==Uusi museorakennus== Vuonna 2022 valmistuneen suunnitellun rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kleihues + Schuwerk. Siihen siirtyivät kaikki aiemmin omissa rakennuksissaan toimineet museot. ==Aiemmat rakennukset== Tiedosto:Nasjonalgalleriet oslo.jpg|Nasjonalgalleriet vuodelta 1882. Tiedosto:Museet for samtidskunst Oslo.jpg|thumb|Nykytaiteen museon rakennus oli Norjan pankin entinen rakennus Bankplassenilla Oslossa. Tiedosto:Arkitekturmuseet Oslo.JPG|Nasjonalmuseet - Arkitektur. Tiedosto:Kunstindustrimuseet.JPG|Kunstindustrimuseet. ==Lähteet== Luokka:Norjan museot Luokka:Norjan taidemuseot Luokka:Kansallismuseot Luokka:Oslon rakennukset ja rakennelmat
Marty Walsh

Martin J. Walsh (16. lokakuuta 1883 – 27. maaliskuuta 1915) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka aloitti uransa amatöörinä ja päätti sen ammattilaisena. Hyökkääjänä pelannut, Ottawa Senators -seuraa edustanut Walsh voitti kolmesti Stanley Cupin ja kuuluu Hockey Hall of Fameen. Kiekkouran jälkeen Marty Walsh muutti työn perässä Edmontoniin vuonna 1914, sairastui ja kuoli Muskokan parantolassa. ==Pelaajaura== Marty Walsh edusti Queen's University -yliopistoa vuosina 1902–1906 ja saavutti vuonna 1905 mestaruuden joukkueen riveissä. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 1906–07 Canadian Soo -seurassa, joka pelasi International Professional Hockey Leaguessa (IPHL). Loukkaantumisten takia hän pääsi kentälle vain seitsemässä ottelussa. Vuonna 1907 hän vaihtoi seuraa Ottawa Senatorsiin ja pelasi siellä viisi kautta, joihin mahtui kolme Stanley Cupia (1909, 1910, 1911). Armoitettuna maalintekijänä tunnettu Walsh teki vuoden 1909 kaudella 42 maalia 12 pelissä. Vuonna 1911 hän teki 10 maalia Stanley Cup -haasteottelussa Port Arthuria vastaan; enempään on pystynyt vain Frank McGee 14 osumallaan yhdessä ottelussa. Marty Walsh kelpuutettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1963. ==Lähteet== * Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Galleria BE’19

Galleria BE'19 oli Helsingin Bulevardilla 1989-2013 toiminut taidegalleria. Vuosittain galleriassa järjestettiin 15–16 kolmen viikon mittaista näyttelyä. ==Lähteet== *Galleria BE'19 (archive.org) === Viitteet === BE'19
Arkitekturmuseet

Arkitekturmuseet tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Oslossa sijaitsevan useasta museosta vuonna 2003 yhdistyneen museon osa *Ruotsin arkkitehtuurimuseo, Tukholmassa sijaitseva arkkitehtuurimuseo
Adolf Schirmer

Adolf Schirmer (1. lokakuuta 1850 – 11. elokuuta 1930) oli norjalainen arkkitehti, joka on suunnitellut muun muassa Nasjonalgallerietin rakennuksen Osloon.Biografi i Norsk biografisk leksikon viitattu 26.2.2012 Schirmerin isä oli Heinrich Ernst Schirmer ja veli Herman Major Schirmer. Hän opiskeli ensin isänsä johdolla ja sitten ulkomailla Berliinissä ja Pariisissa. Hän toimi yksityisenä arkkitehtina vuosina 1874–1886. Norjan valtion rakennustarkastaja hänestä tuli vuonna 1887. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Addams Family II

Addams Family II () on vuonna 1993 julkaistu musta komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle The Addams Family – Perhe Addams. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Raúl Juliá, Anjelica Huston, Christopher Lloyd, Christina Ricci, Christopher Hart, Carel Struycken, Jimmy Workman, John Franklin, Dana Ivey, Carol Kane ja Joan Cusack. Elokuvan on ohjannut Barry Sonnenfeld, joka itse tekee elokuvassa cameoroolin. Elokuva ei ollut yhtä suuri taloudellinen menestys kuin edeltäjänsä, mutta sai hyvät arvostelut kriitikoilta ja oli ehdolla Oscar- ja Golden Globe -palkinnolle. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta laulusta. Vuonna 1998 julkaistiin Addams Family – Sukukokous elokuva, joka ei ole suora jatko-osa kahdelle Paramount Picturesin tuottamille Addams Family -elokuville. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:The Addams Family -elokuvat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Barry Sonnenfeldin ohjaamat elokuvat
Ninja 3 – lopullinen taistelu

Ninja 3 – lopullinen taistelu (Ninja III: The Domination) on vuonna 1984 ensi- iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Firstenberg. Pääosassa esiintyivät Shō Kosugi, Lucinda Dickey ja Jordan Bennett. ==Juoni== Golfseurueen kimppuun hyökkää ninja, joka teurastaa koko seurueen. Paikalle tulleet poliisit kuitenkin saavat lopulta hänet hengiltään. Kuolemaa tekevän ninjan ilkeä henki kuitenkin ottaa valtaansa puhelinkorjausyhtiössä työskentelevän aerobic-ohjaaja Christien kehon. Hän alkaa käyttäytymään aluksi oudosti, kun ninjan henki ottaa Christien valtaansa ja hakee kostoa poliiseista, jotka tappoivat hänet. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Cannon Groupin elokuvat Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Sam Firstenbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Ninjaelokuvat
Aavikkopyy

Aavikkopyy (Ammoperdix heyi) on aitokanoihin kuuluva kanalintu. == Ulkonäkö ja koko == Aavikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiras on väritykseltään hiekanruskea, mutta sen pää on siniharmaa ja siinä on valkoiset otsa- ja poskilaikut. Linnun nokka on oranssinkeltainen. Naaraan värit ovat koirasta himmeämmät ja pään valkoiset laikut puuttuvat siltä kokonaan. == Elinympäristö == Aavikkopyy pesii vuoristoaavikoilla, kalliorinteillä, wadeissa sekä muissa kuivissa paikoissa, kunhan vettä vain on saatavilla. == Lähteet == Luokka:Aitokanat
Olle Leino

Oras (Olle) Leino (16. toukokuuta 1932 KirkkonummiLibris.kb.se Leino, Olle: Kuka oli Yrjö Leino, s. 294. – 18. tammikuuta 2021 Lidingö, Ruotsi Ruotsinsuomalainen toimittaja ja kirjailija Olle Leino on kuollut. Sveriges Radio Finska 21.5.2021. ) oli ruotsinsuomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen isänsä oli poliitikko ja ministeri Yrjö Leino ja äitinsä kansakoulunopettaja Ulla Smedberg (o.s. Helenius).Sisuradio Hänen sisarpuolensa oli toimittaja Lieko Zachovalová. ==Teoksia== *Vem tackar Yrjö Leino? Ett mänskligt och politiskt dokument om Finlands kommunistiske inrikesminister 1945–48. Askild & Kärnekull, 1973. * Kuka oli Yrjö Leino. Suomentanut Raija Mattila. Tammi, 1973. *Det kommer en bättre dag: Ett dokument om finländska medborgaren Martta Koskinens liv och död. Askild & Kärnekull, 1976. * Martta Koskisen tapaus. Suomentanut Eero Mänttäri. Otava, 1976. * Herren prövar blott: En faktabaserad roman om sommaren 1944 i Kyrkslätt och den dramatiska evakueringen av Porkala-området. Schildt, 1994. * Porkkala – lupaus paluusta. Suomentaneet Juha Virkkunen ja Inkeri Lamér. Schildt, 1997. * Hyresgästen: En reportageroman om Porkala. Återkomsten – och den sovjetryska tiden. Schildt, 1994. * Skuggorna: En roman från reportageblockens tid. Schildt, 1999. * Utsikt från Skillnaden: Inbördeskriget i Helsingfors 1918 sett med gamla och nya ögon. Schildt, 1997. * Ännu ett brev: Hertta Kuusinens dramatiska liv och hennes kärlek till Yrjö Leino. Carlsson, 1990. * Vielä yksi kirje: Hertta Kuusisen dramaattinen elämä ja rakkaus Yrjö Leinoon. WSOY, 1990. * Överlevaren: dokumentärroman. Hägglund – Klavrekultur, 2011. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Dupuytrenin kontraktuura

Dupuytrenin kontraktuura, joskus myös kämmenen kalvokutistuma, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemiseen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi. == Hoito == Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle Clostridium histolyticum -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä. == Aiheesta muualla == *Terveyskirjasto *Pfizerin sivu Luokka:Tuki- ja liikuntaelinten sairaudet
Lapinkuusio

Lapinkuusio (Pedicularis lapponica) on holarktisella alueella tavattava näivekasvi. == Ulkonäkö ja koko == Lapinkuusio kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja yläosastaan karvainen. Lapinkuusion kukintona on tiheähkö tähkä. Kukkien teriöt ovat 1,5 cm pitkät, ruusuntuoksuiset ja väriltään kalpeankeltaiset. Lehtiasento on kierteinen. Lehtilapa on karvaton ja lehtien keskussuoni on leveä. Kukissa alin huulimainen terälehti on selvästi kiertynyt sivulle. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Hedelmä on kota, joka on hieman verhiötä pidempi. == Levinneisyys == Lapinkuusio esiintyy pohjoista Jäämerta ympäröivillä arktisilla tai subarktisilla alueilla. Euroopassa se esiintyy Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Luoteis- Venäjällä.Plants of the World Online 2021: Pedicularis lapponica L. Viitattu 6.12.2021. == Lapinkuusio Suomessa == Suomessa kasvin esiintyminen painottuu merkittävästi pohjoisimpaan Lappiin. Lajin eteläisimmät kasvupaikat ovat Rovaniemen korkeudella. Noin Kittilän–Saariselän korkeudelta pohjoiseen se yleistyy ja on Utsjoella ja Enontekiöllä erittäinkin yleinen. Lapinkuusio kasvaa Suomessa tunturikankailla, -koivikoissa, paljakkanotkoissa, karuissa kangasmetsissä, tulvametsissä ja puronvarsipensaikoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Lapinkuusion (Pedicularis lapponica) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lapinkuusio (Pedicularis lapponica) Luokka:Kuusiot
Ilmakehä, sää ja ilmasto

Ilmakehä, sää ja ilmasto on tietokirja, jonka ovat kirjoittaneet Hannu Karttunen, Jarmo Koistinen, Elena Saltikoff ja Olli Manner. Teoksen on julkaissut Ursa vuonna 2008. Se on laajennettu ja korjattu laitos teoksesta Ilmakehä ja sää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Markku Poutanen: Säätä kaikille. Tieteessä tapahtuu 6/2008. (PDF) Luokka:Tietokirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2008 kirjat
Kattarat

Kattarat eli töpökattarat (Bromus) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Sukunimeä Bromus käytetään nimenä isosta joukosta lajeja, jotka voidaan käsittää yhdeksi heinäsuvuksi tai vaihtoehtoisesti jakaa useiksi suvuiksi. Suppean sukurajauksen mukaan kattarat jaetaan töpökattaroiden lisäksi viuhkakattaroihin (Anisantha), rönsykattaroihin (Bromopsis) ja lattakattaroihin (Ceratochloa). == Kattaralajeja == === Töpökattaroihin (Bromus) kuuluvia lajeja === * Bromus arvensis – pyörtänökattara * Bromus briziformis – räpelökattara * Bromus commutatus – vaihdokaskattara * Bromus danthoniae * Bromus hordeaceus – mäkikattara * Bromus japonicus – japaninkattara * Bromus lanceolatus – hiirenkattara * Bromus lepidus – sirokattara * Bromus mango – viljakattara * Bromus pseudosecalinus – englanninkattara * Bromus racemosus – myllykattara * Bromus scoparius – luutakattara * Bromus secalinus – ruiskattara * Bromus squarrosus – pörrökattara eli pyörökattara * Bromus × pseudothominii – valesirokattara === Rönsykattaroihin (Bromopsis) kuuluvia lajeja === * Bromus benekenii, syn. Bromopsis benekenii – lehtokattara * Bromus condensatus, syn. Bromopsis condensata – ripsikattara * Bromus erectus, syn. Bromopsis erecta – pystykattara * Bromus inermis, syn. Bromopsis inermis – idänkattara eli rehukattara * Bromus pubescens, syn. Bromopsis pubescens – hahtukattara * Bromus ramosus, syn. Bromopsis ramosa – varjokattara * Bromus riparius, syn. Bromopsis riparia – niittykattara === Viuhkakattaroihin (Anisantha) kuuluvia lajeja === * Bromus diandrus, syn. Anisantha diandra – sutikattara * Bromus madritensis, syn. Anisantha madritensis – nuokkukattara * Bromus rigidus, syn. Anisantha rigida – jäykkäkattara * Bromus rubens, syn. Anisantha rubens – tupsukattara * Bromus sterilis, syn. Anisantha sterilis – hietakattara * Bromus tectorum, syn. Anisantha tectorum – kattokattara === Lattakattaroihin (Ceratochloa) kuuluvia lajeja === * Bromus carinatus, syn. Ceratochloa sitchensis – sitkankattara * Bromus willdenowii, syn. Ceratochloa cathartica – litteäkattara Kasviatlas: Hakutulos, kattarat Suomessa Viitattu 3.3.2012.Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: AnisanthaKassu – Kasvien suomenkieliset nimet: BromopsisKassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bromus == Kattarat Suomessa == Suomessa on havaittu luonnonvaraisena 21 eri kattaralajia, kaikissa Pohjoismaissa vähintään 25 lajia. Suomen kattaroista alkuperäislaji on vain lehtokattara, joka on hyvin harvinainen ja rauhoitettu lehtokasvi. Mäkikattara on yleinen muinaistulokasheinä kedoilla Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Idänkattara on Etelä-Suomessa paikoin melko yleinen tulokas, joka on myös nurmiheinä ja viljelykasvi. Ruiskattara on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle aiemmin yleisenä kasvanut ruispeltojen rikkakasvi, joka on sittemmin suuresti harvinaistunut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Töpökattarat – Bromus * ITIS: Bromus * United States Department of Agriculture (USDA): Bromus * Flora of China: Bromus *
Reposaaren Kunto

Reposaaren Kunto on vuonna 1932 perustettu, noin 550-jäseninen yleisseura Porin Reposaaressa. Vuonna 2020 ReKu:n jalkapallojoukkue pelaa Satakunnan Kutosessa. Reposaaren Kunnon urheilijoista painija Kelpo Gröndahl on voittanut olympiakultaa ja pituushyppääjä Maire Österdahl on saavuttanut EM-pronssia. == Toimintamuodot == * Säännöllistä sekä tapahtumakohtaista kuntoliikuntaa kaikenikäisille lapsille, miehille ja naisille * Jalkapallo * Yleisurheilu / talviurheilu * Karate * Nuorisotoiminta * Naistoiminta * Oman saaren Kuntolan hyödyntäminen esim. leiritoiminta, retket, siikajuhlat ym. == Lähteet == *Länsi-Suomi - Kutonen: Tilastot | Suomen Palloliitto == Aiheesta muualla == *Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Porilaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Huuto (täsmennyssivu)

Huuto voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *huutaminen, voimakas ääntely *huuto, tarjous huutokaupassa *Huuto, Edvard Munchin maalaus *Huuto, Allen Ginsbergin runo *Huuto.net, suomalainen verkkohuutokauppa *Huuto, Jaromil Jirešin ohjaama elokuva vuodelta 1964 * Galleria Huuto, Helsingin Kalasatamassa sijaitseva galleria ==Katso myös== *Sotahuuto
Ohrat

Ohrat (Hordeum) on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu GrassBasen mukaan 36 lajia risteymälajeja huomioimatta.GrassBase – The Online World Grass Flora: Hordeum Viitattu 21.3.2021. Suvun lajeista ohra (Hordeum vulgare) on yksi maailman eniten viljellyistä viljakasveista riisin, maissin ja leipävehnän jälkeen. Ohrat ovat yksi- tai monivuotisia heiniä. Niiden kukintotähkät ovat tyypillisesti tiheitä kerrannaistähkiä, joiden ulkohelpeiden vihneet ovat pitkiä, jopa 15 senttimetriä. == Ohralajeja == thumb|oikea|230px|Ohrantähkiä * Hordeum aegiceras — sarviohra * Hordeum brachyantherum — idänohra (nurmiohra) * Hordeum brevisubulatum — aasianohra * Hordeum bulbosum — mukulaohra * Hordeum geniculatum (syn. H. hystrix) — pörröohra (pörrömeriohra) * Hordeum jubatum — partaohra * Hordeum marinum — meriohra ** subsp. marinum — silomeriohra * Hordeum murinum — hiirenohra ** subsp. glaucum — etelänhiirenohra ** subsp. leporinum — välimerenhiirenohra ** subsp. murinum — euroopanhiirenohra * Hordeum pusillum — kääpiöohra * Hordeum secalinum — niittyohra * Hordeum spontaneum — villiohra * Hordeum violaceum — sinipunaohra * Hordeum vulgare — ohra eli pelto-ohra ** var. distichon tai Distichon-ryhmä — kaksitahoisohra ** var. vulgare tai Vulgare-ryhmä — monitahoisohra Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hordeum (suomenkieliset nimet).Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 46.)Suomen Lajitietokeskus: Ohrat – Hordeum Viitattu 1.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hordeum * United States Department of Agriculture (USDA): Hordeum * Flora of China: Hordeum *
Päivänliljat

Päivänliljat (Hemerocallis) on kasvisuku soihtukasvien (Asphodelaceae) heimossa. Aiemmin suku on sijoitettu heinäpuukasveihin (Xanthorrhoeaceae) ja sitä ennen omaan nimiheimoonsa päivänliljakasvit (Hemerocallidaceae). Päivänliljoja on 16 lajia, joista useita viljellään koristekasvina.Den virtuella floran: Dagliljor (Hemerocallis L.) Ne myös risteytyvät usein. == Päivänliljalajeja == * syyspäivänlilja (Hemerocallis citrina), alkuperäisalue Kiina * rusopäivänlilja (Hemerocallis fulva), alkuperäisalue Kiina * keltapäivänlilja (Hemerocallis lilioasphodelus), alkuperäisalue Itä-Aasia. * mätäspäivänlilja (Hemerocallis dumortieri (dumortierii)) * komeapäivänlilja (Hemerocallis esculenta) * siropäivänlilja (Hemerocallis graminea) * kultapäivänlilja (Hemerocallis middendorffii) * pikkupäivänlilja (Hemerocallis minor) * tuoksupäivänlilja (Hemerocallis thunbergii) Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7.Suomen Lajitietokeskus: Päivänliljat – Hemerocallis Viitattu 22.3.2021. == Tuntomerkkejä == Pohjoismaissa viljellään useita päivänliljalajeja ja -risteymiä koristekasveina. Ne ovat monivuotisia kaljuja ruohokasveja, joiden juuret ovat mukulamaiset ja tasasoukat lehdet kasvavat kaksirivisesti tiheinä ruusukkeina. Päivänliljojen kukinto on viuhkomainen ja koostuu 6–20 suppilomaisesta hieman vastakohtaisesta kukasta. Pohjoismaissa tunnetut lajit ovat kelta- tai oranssinpunakukkaisia. Hedelmänä on kota. Kaikki päivänliljat eivät tee siemeniä.Hämet-Ahti, L., Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M., Suominen, J., Ulvinen, T., Uotila., P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Päivänliljat (Hemerocallis) * ITIS: Hemerocallis * United States Department of Agriculture (USDA): Hemerocallis * Flora of China: Hemerocallis *
Édouard Roger-Vasselin

Édouard Roger-Vasselin (s. 28. marraskuuta 1983 Gennevilliers) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 35 helmikuussa 2014 ja nelinpelissä kuudentena marraskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan 21 ATP-turnausta nelinpelissä. Hänen isänsä Christophe pelasi Ranskan avointen välierissä vuonna 1983. == Tennisura == Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Roger-Vasselin on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2007, Wimbledonissa 2007 sekä Australian avoimissa 2014. Vuonna 2012 Roger-Vasselin ja Nicolas Mahut voittivat kolme nelinpeliturnausta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Édouard Roger- Vasselin ATP:n sivuilla * Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrejan Zaharov

Andrejan (Adrian) Dmitrijevitš Zaharov (; 19. elokuuta (J: 8. elokuuta) 1761 Pietari – 8. syyskuuta (J: 27. elokuuta) 1811 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat empiretyyliä. Andrejan Zaharov syntyi virkamiehen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa Aleksandr Kokorinovin ja Ivan Starovin johdolla vuosina 1767–1782 sekä Jean-François Chalgrinin johdolla Pariisissa vuosina 1782–1786. Vuodesta 1787 lähtien Zaharov toimi taideakatemian opettajana. Vuonna 1794 hänet nimitettiin sen akateemikoksi ja vuonna 1797 professoriksi. Zaharov työskenteli aluksi Hatsinassa, jonne hän suunnitellut muun muassa Leijonasillan sekä eräitä palatsialueen rakennuksia. Vuonna 1805 hänet nimitettiin amiraliteetin pääarkkitehdiksi. Hänen päätyönsä on venäläisen empirearkkitehtuurin huippua edustava amiraliteetin rakennus Pietarissa. Zaharov suunnitteli myös maaseutukaupunkien kirkkoja ja julkisia rakennuksia. == Rakennuksia == Tiedosto:Admiralty SPB.jpg|Amiraliteetti, Pietari. Tiedosto:Sviato- Preobrazhenskyi Cathedral.jpg|Vapahtajan katedraali, Dnepropetrovsk. Tiedosto:Orthodox Church, Izhevsk.jpg|Aleksanteri Nevskin katedraali, Iževsk. Tiedosto:Cathedral kronstadt.jpg|Apostoli Andreaksen kirkko, Kronstadt. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
TYP (yhtye)

TYP, tai The Young Professionals, on israelilainen elektronista musiikkia esittävä yhtye, joka solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2011http://www.nme.com/nme-video/youtube/id/9b_F4s9m9bs. TYPin jäsenet ovat Ivri Lider ja Yonatan Goldstein. Yhtye oli ehdolla vuoden 2011 MTV Europe Music Awardseissa parhaaksi kansainväliseksi bändiksihttp://tv.mtvema.com/artists/the-young-professionals. == Diskografia == === Albumit === * 09:00 to 17:00, 17:00 to Whenever (2011) === Singlet === * 20 Seconds (2011) * D.I.S.C.O. (2011) * Video Games (2012) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *TYPin viralliset kotisivut *TYP Facebookissa *TYP Youtubessa Luokka:Israelilaiset yhtyeet Luokka:Elektronisen musiikin yhtyeet
TUL Cup 1951

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1951 osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen ja suursarjan joukkueilla. == Pudotuspelit == 1\. kierros: Kotkan Reipas - Malmin Palloseura 4-2, Valkeakosken Koskenpojat - Hyvinkään Ponteva 2-0, Kuopion Pallo-48 - Kajaanin Palloseura 2-1, Rauman Pallo - Jakobstads Bollklubb 2-1. Puolivälierän uusinta: Turun Veikot - Helsingin Kullervo 2-2. Tämän jälkeen Kullervo luopui jatkosta. Mestarijoukkue : Veikko Heiskanen, Pertti Koivisto, Into Koskimaa, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Yrjö Rainero, Kauko Hakala, Mauri Vanhanen, Pertti Vanhanen, Kalle Lahti, varalla Esko Glummerus ja Matti Salmelainen. ==Katso myös== * TUL Cup ==Lähteet== * TUL:n toimintakertomus 1951 Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1951 jalkapallo
Vicenç Vilarrubla

Vicenç Vilarrubla Solsona (s. 31. tammikuuta 1981 La Seu d'Urgell) on espanjalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili maailmancupissa ensi kerran kaudella 2001–2002. Hän on kilpaillut vuosien 2006 ja 2010 talviolympialaisissa. Vilarrubla on kilpaillut myös viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2003–2011. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 17. tila 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Chanchungissa 2007. Siviiliammatiltaan hän on maanviljelijä. Hän harrastaa musiikkia ja autoja. == Saavutuksia == *MM-kilpailut **Val di Fiemme 2003 2*10 km takaa-ajo 39:s. **Val di Fiemme 2003 50 km (v) 40:s. **Oberstdorf 2005 15 km (v) 27:s. **Oberstdorf 2005 30 km yhdistelmäkilpailu 51:s. **Oberstdorf 2005 50 km (p) yhteislähtö 42:s. **Sapporo 2007 15 km (v) 85:s. **Liberec 2009 15 km (p) 48:s. **Holmenkollen 2011 30 km yhdistelmäkilpailu 52:s. **Holmenkollen 2011 15 km (p) 58:s. **Holmenkollen 2011 50 km yhteislähtö 46:s. *Talviolympialaiset **Torino 2006 15 km (p) 65:s. **Torino 2006 30 km yhdistelmäkilpailu 31:s. **Torino 2006 50 km (v) yhteislähtö 42:s. **Vancouver 2010 15 km (v) 53:s. **Vancouver 2010 30 km yhdistelmäkilpailu 31:s. **Vancouver 2010 50 km (p) yhteislähtö 40:s. == Aiheesta muualla == *Vicenc Vilarrubla Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n tietokannassa Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Espanjalaiset maastohiihtäjät
Valkopiippo

Valkopiippo (Luzula luzuloides) on monivuotinen vihviläkasvi piippojen suvussa. Se kasvaa alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa, Pohjoismaissa vakiintuneena uustulokaskasvina. == Ulkonäkö ja koko == Valkopiippo kasvaa mätästävästi 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvin tyvilehdet ovat 3–6 millimetriä leveät, teräväkärkiset ja harmaanvihreät. Valkopiipon kukintona on perällisiä sykeröitä. Kukkien kehälehdet ovat väriltään vaaleat tai hieman punertavat. Hedelmänä on 3 mm pitkä kota, joka on kastanjanruskea. == Valkopiippo Suomessa == Suomessa valkopiippo on harvinainen, mutta vakinainen uustulokaskasvi, joka kasvaa puistoissa ja satamissa. Sitä on tavattu Etelä-Suomesta Tornion ja Kuusamon korkeudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Valkopiippo (Luzula luzuloides) * Kasviatlas 2022: Valkopiipon (Luzula luzuloides) levinneisyys Suomessa. * JSTOR Global Plants: Luzula luzuloides * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Luzula luzuloides * Flora of North America: Luzula luzuloides Luokka:Piipot
Katsuhito Ebisawa

Katsuhito Ebisawa (; s. 11. heinäkuuta 1972 Tōhoku, Aomori) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1994–2008. Hänen paras sijoituksensa on MM-kisoissa on 15. sija Trondheimin vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailujen 50 kilometrillä perinteisellä hiihtotavalla ja olympialaisissa 12. sijat viestissä Salt Lake Cityssä 2002 ja parisprintissä Torinossa 2006. Ebisawa oli ollut parhaimmillaan 9:s maailmancupin sprinttikilpailussa Reit im Winklissä Saksassa 1996. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin kokonaispisteissä 43:s kaudella 1996–1997. ==Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt