EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vladimir Mjasištšev

Vladimir Mihailovitš Mjasištšev (, 1902–1978) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän valmistui insinööriksi Moskovan teknillisestä valtionyliopistosta vuonna 1926. Hän työskenteli Tupolevin suunnittelutoimistossa ja osallistui muun muassa TB-1, TB-3 ja Tupolev ANT-20 -lentokoneiden suunnitteluun. Vuonna 1938 hänet pidätettiin ja siirrettiin toimimaan NKVD:n alaisessa suunnittelutoimisto 29:ssä Moskovassa Ulitsa Radiolla. Kyseisessä suunnittelutoimistossa oli vanki-statuksella työskentelemässä myös muita johtavia neuvostoliittolaisia lentokonesuunnittelijoita, mm. Tupolev. Hän työskenteli Vladimir Petljakovin alaisuudessa osallistuen Petljakov Pe-2 -pommittajan suunnitteluun. Vuonna 1940 hän vapautui työleiriltä ja sai oman suunnittelutoimiston johdettavakseen. Hän suunnitteli pitkän kantaman pommikonetta Mjasištšev DVB-102. Vuosina 1946–1951 hän johti Moskovan ilmailuinstituutin lentotekniikan osastoa. Vuonna 1956 hänet nimettiin pääsuunnittelijaksi. Vuosina 1960–1967 hän johti TsAGI-tutkimuslaitosta. Vuosina 1967–1978 hän oli pääsuunnittelijana kokeellisessa lentokonetehtaassa, joka sai hänen nimensä vuonna 1981. Vuonna 1957 hän sai Lenin-palkinnon. Hänellä oli kenraalimajurin arvo vuodelta 1944. Myasištšev suunnitteli mm. * Petljakov Pe-2 * Mjasištšev M-4 * Mjasištšev 3M * Mjasištšev M-50 * Mjasištšev VM-T Atlant * M-17 Stratosfera. == Katso myös == * Mjasištšev (suunnittelutoimisto) == Aiheesta muualla == * Encyclopædia Astronautix entry Luokka:Neuvostoliittolaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Imago

Imago (, kuva) on henkilön tai yrityksen itsestään antama kuva tai vaikutelma. Termillä voidaan viitata myös henkilöä tai yritystä havainnoivien ihmisten näistä muodostamaan mielikuvaan. Imagon synonyymina on käytetty myös sanaparia julkinen kuva tai sanaa julkisuuskuva. Imagon käsitteellä kuvataan samantapaista ilmiöitä kuin brändi, jonka yritys pyrkii luomaan tuotteelleen, jotta se erotetaan toisista tuotteista ja siihen voidaan liittää joitakin ennakko-odotuksia kuten esimerkiksi korkea laatu. Maine on myös imagon lähikäsite. Sillä viitataan kokonaisvaltaiseen arvioon minkä yritys toimintoineen tai tuotteineen herättää ihmisten keskuudessa. == Kirjallisuutta == * * * * * Brändeistä kriittisesti esimerkiksi Naomi Klein: No Logo (2001). Luokka:Markkinointi
Lissabonin yliopiston kuoro

Lissabonin yliopiston kuoro () on Lissabonin yliopiston yhteydessä toimiva kuoro. Se perustettiin 14. heinäkuuta 1961. == Johtajat == * Mário Sampayo Ribeiro (1961–1966) * Francisco d'Orey (1966–1968) * Fernando Eldoro (1968–1981) * José Robert (1981–2010) * Luís Almeida (2010–) == Aiheesta muualla == * Kuoron verkkosivut Luokka:Lissabon Luokka:Kuorot Luokka:Portugalilaiset yhtyeet
Albertan provinssin dinosauruspuisto

Albertan provinssin dinosauruspuisto sijaitsee Albertassa noin kahden tunnin automatkan päässä Calgarystä itään. Puisto sijaitsee Red Deer -joen laaksossa huomioita herättävässä maastossa. Alue tunnetaan yhtenä maailman parhaista dinosaurusten fossiililöydöspaikkana. Puistosta on löydetty 39 dinosauruslajin jäänteitä ja yli 500 näytettä on esillä museoissa ympäri maailman. Merkityksensä takia se on myös listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. == Paleontologia == Dinosauruspuistossa on säilynyt monipuolisesti sekä makean veden selkärangaisiä että dinosauruksia. Alueelta löydettyihin vesieläimiin kuuluu mm. haita, rauskuja, lapasampeja ja luuhaukia. Matelijoista alueella on esiintynyt kilpikonnia, krokotiileja ja kaloja syönyt Champsosaurus. Seuraavassa lueteltu puistosta löydettyjen dinosaurusten fossiileja: Ceratopsia * ?Leptoceratops * Centrosaurus apertus,C. brinkmani * Styracosaurus albertensis * (?)Pachyrhinosaurus * Chasmosaurus belli, C. russeli, C. irvinensis Hadrosauridae *Corythosaurus casuarius *Gryposaurus notabilis, G. incurvimanus *Lambeosaurus lambei,L. magnicristatus *Prosaurolophus *Parasaurolophus walkeri Ankylosauria * Panoplosaurus * Edmontonia * Euoplocephalus Hypsilophodontidae *?Orodromeus Pachycephalosauria *Stegoceras Tyrannosauridae * Daspletosaurus sp. * Gorgosaurus libratus Ornithomimidae *Ornithomimus *Struthiomimus * uusi laji A *Chirostenotes pergracilis *Chirostenotes elegans * Chirostenotes collinsi Dromaeosauridae *Dromaeosaurus *Saurornitholestes * ?uusi laji A * ?uusi laji B Troodontidae *Troodon * uusi laji A Luokittelu epävarma *Ricardoestesia gilmorei == Luonto == Puisto suojelee Red Deer -joen hiekka- ja savikiveen uurtamia muodostumia sekä joen varrella esiintyviä luonnontilaisia amerikanmustapoppelimetsiköitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Report on the State of Conservation of Dinosaur Provincial Park *Protected Areas Programme *Albertan provinssin dinosauruspuisto UNESCOn sivuilla Luokka:Albertan maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kanadassa
ATR

ATR (, ) on italialais-ranskalainen syöttöliikennelentokoneita valmistava yhteenliittymä. Ranskalainen Aérospatiale (nykyisin osa EADS:ia) ja italialainen Aeritalia (nykyisin Finmeccanican tytäryhtiö Alenia Aeronautica) perustivat yhteenliittymän vuonna 1981. Sen tehtaat sijaitsevat Napolin lähellä, jossa tehdään runko ja pyrstö ja Bordeaux’ssa, jossa EADS Sogerma Services valmistaa siivet sekä Toulousessa, missä tapahtuu kokoonpano. Joitakin osia rungosta valmistetaan Xianissa, Kiinan kansantasavallassa. ATR on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen ja edustettuna tämän johtokunnassa. 2020-luvulla ATR-koneilla on tehty koelentoja, joiden tavoitteena on saada koneille hyväksyntä, joka mahdollistaisi lennot pelkästään uusiutuvilla lentopolttoaineilla (Sustainable Aviation Fuel, SAF).Nykyisten määräysten mukaan on käytettävä seosta, jonka SAF-pitoisuus saa olla korkeintaan 50 prosenttia. Koelennot johtivat ATR Evo-ohjelman aloitukseen. ==Lentokoneet== ATR-yhteenliittymä on suunnitellut ja valmistaa kahta suosittua syöttöliikennekonetta, jotka ovat ATR 42 (vuodelta 1981, sertifiointi 1985) ja ATR 72 (vuodelta 1988). Molemmat ovat yläsiipisiä potkuriturbiinikoneita. Koneiden tyyppinumero kertoo matkustajakapasiteetin. ATR 72:n ensiasiakas oli suomalainen Karair. Koneita on tehty noin 600 kappaletta. 78-paikkaisen ATR 82 -koneen suunnittelu keskeytettiin vuonna 1996. == Lähteet == Luokka:Italialaiset lentokonevalmistajat Luokka:Ranskalaiset lentokonevalmistajat
Kristuksen luostari

Kristuksen luostari () on luostari Tomarissa, Portugalissa. Se rakennettiin alun perin 1100-luvulla. Luostari liitettiin vuonna 1983 Unescon maailmanperintöluetteloon. Luostari rakennettiin Reconquistan eli muslimien karkotuksen muistoksi, mutta siitä kehittyi Emanuelintyyliä edustava Portugalin avautumisen symboli. 1100-luvulla Temppeliherrain ritarikunta kutsuttiin Portugaliin auttamaan Reconquistassa, ja Tomar oli heidän ensimmäinen ja tärkein linnoituksensa. Kun Temppeliherrojen ritarikunta hajotettiin 1314–1315, Portugaliin perustettiin Kristuksen veljeskunta ja Tomarin luostari siirtyi heille. Luostarin keskeisen kirkon rakennutti 1100-luvun lopulla temppeliherrain ensimmäinen suurmestari Gualdim Pais. Se on temppeliherroille tyypillinen rotunda. Muita rakennuksia ristikäytävineen lisättiin seuraavien vuosisatojen aikana, ja niissä näkyy goottilaisia ja emanuelintyylin piirteitä. Tomar-Convento de Cristo-104-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-112-Treppen-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-120-Pinie in Ruinen-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-124-Claustro do Cemiterio-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-130-Claustro da Lavagem-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-152-Kirche- Chorgestuehl-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-196-Flur-2011-gje.jpg Tomar-Convento de Cristo-184-Fenster des Kapitelsaals-2011-gje.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvaus maailmanperintöluettelon sivuilla Luokka:Portugalin luostarit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Portugalissa Luokka:Kristilliset luostarit
Guthrum

Guthrum (myös Godrum tai Guthorm, kuollut noin 890), tunnetaan myös nimellä Guthrum Vanhempi, tanskaksi Gorm den Gamle (Tanskaa hallitsi 900-luvulla samanniminen kuningas Gorm Vanha) tai Gorm den Barnløse ("Gorm Lapseton"), oli Danelagenin tanskalaisten viikinkien kuningas. Kristinuskoon kääntymisen yhteydessä hän otti käyttöön nimen Aethelstan (vaihtoehtoisia kirjoitustapoja Athelstan ja Ethelstan). Hänet tunnetaan lisänimellä "Vanhempi", koska myöhemmin hallitsi myös Guthrum Nuorempi. On epäselvää miten Guthrumista tuli Danelagenin (tanskalaisten hallitsema alue Englannissa) päälliköiden kuningas. Tiedetään vain, että vuoteen 874 mennessä hän oli käynnistänyt laajamittaisen sodan Wessexiä ja sen kuninkaita vastaan. Guthrum tunnetaan erityisesti taisteluistaan Alfred Suurta vastaan. Osassa taisteluista Guthrum onnistui saavuttamaan voittoja Alfredin joukoista, mutta lopulta hän hävisi ratkaisevan Ethandunin taistelun keväällä 878. Anglosaksien kronikan mukaan saarretun Guthrumin armeijan onnistui neuvotella rauhansopimus, joka tunnetaan nimellä Wedmoren rauha (Canterbury Manuscript F:ssa). Wedmoren rauhassa (jota seurasi Alfredin ja Guthrumin rauhana tunnettu sopimus) Alfredin ja Guthrumin välillä sovittiin valtapiirien rajoista.Davis, R.H.C. From Alfred the Great to Stephen. London. The Manbledon Press:1991, s. 48 Sopimuksella Guthrum kääntyi kristinuskoon ja Alfredista tuli hänen kummisetänsä. Samassa yhteydessä Guthrum otti nimen Aethelstan. Kristinuskoon kääntyminen toimi Guthrumin valana tai laillisena siteenä rauhansopimukseen ja sen merkitys oli enemmän poliittinen kuin uskonnollinen. Poliittisesti kristinuskoon kääntyminen ei vaikuttanut tanskalaisten valtaan alueilla, jotka Guthrum oli valloittanutLoyn, H.R. The Vikings in Britain. New York. St.Martin’s Press: 1977, s. 59. Sen sijaan se vain vahvisti Guthrumin asemaa valloittamillaan alueilla, jotka olivat kristinuskoisia. Rauhansopimuksen ansiosta Guthrum pystyi vetämään joukkonsa lännestä ja keskittymään itäisten alueiden valloitukseen. Vuodesta 879 hän hallitsikin Itä-Anglian kuninkaana kuolemaansa asti. Anglosaksien kronikan mukaan Guthrum kuoli vuonna 890.http://www.britannica.com/eb/article-9038600 == Lähteet == Luokka:Englannin hallitsijat Luokka:Sotaherrat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 890 kuolleet
Manoel de Oliveira

Manoel Cândido Pinto de Oliveira (11. joulukuuta 1908 Porto – 2. huhtikuuta 2015 Porto) oli portugalilainen elokuvaohjaaja.Lehtonen, Veli-Pekka: Ari Kaurismäki kuvaa Portugalissa. Helsingin Sanomat 8.2.2012, s. C 1. Oliveira oli viimeisinä vuosinaan maailman vanhin uraansa jatkanut elokuvaohjaaja. Vielä vuonna 2014, yli satavuotiaana, de Oliveira ohjasi kaksi lyhytelokuvaa. Oliveira syntyi Portossa ja kävi koulunsa Galiciassa Espanjassa. Alun perin hänen tavoitteensa oli näyttelijänura, ja hän aloitti 20-vuotiaana näyttelijänopinnot. Sittemmin hän päätti ryhtyä elokuvaohjaajaksi. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Duero-joella työtä tekevistä kertova lyhytdokumentti Douro, faina fluvial vuodelta 1931. Ensimmäinen pitkä ohjaustyö oli lapsikuvaus Aniki Bóbó, jonka jälkeen Oliveira pääsi seuraavan pitkän elokuvan tekoon vasta 21 vuotta myöhemmin. Oliveira oli Cannesin elokuvajuhlilla ehdolla useita kertoja Kultaisen palmun saajaksi, ja hänelle myönnettiin tuomariston palkinto vuonna 1999. Venetsian elokuvajuhlilla hänelle myönnettiin Kultainen leijona elämäntyöstä kaksi kertaa, vuosina 1985 ja 2004. Kultaisen palmun elämäntyöstä Oliveira sai vihdoin vuonna 2008. Oliveiran kuoltua vuonna 2015 Portugaliin julistettiin kahden päivän virallinen suruaika. Oliveira vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla kesällä 1990. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti hänestä tuolloin: > Oliveira on elokuvan mestari, hänen ohjaajankätensä hahmottaa laajaa, avaraa > kaarta, josta puuttuu kaikki pieni ja arkinen, kaikki askartelun tuntu. > Oliveira on sosiaalisen satiirin tekijä, herrasväen kuvaaja, kuninkaallinen > hovimaalari. ==Filmografiaa== *1942: Aniki Bóbó *1963: Kevätriitti (Acto da primavera) *1974: Benilde ou a Virgem-Mãe *1985: Le Soulier de satin *1988: Kannibaalit (Os Canibais) *1990: "Non", ou A vä glória de mandar *1992: O Dia do Desespero *1993: Vale Abraão *1994: A Caixa *1995: O Convento *1996: Party *1997: Viagem ao princípio do mundo *1998: Inquietude *1999: La Lettre *2000: Palavra e Utopia *2001: Menen kotiin (Je rentre à la maison) *2009: Singularidades de uma Rapariga Loura ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Pyrhönen, Tuomas: ”Manoel de Oliveira – suuri tuntematon”. Filmihullu 2/2021. == Aiheesta muualla == * * * Manoel de Oliveiran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa . Luokka:Portugalilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet portugalilaiset Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Stuart Price

Stuart David Price (s. 9. syyskuuta 1977 North Yorkshire, Englanti) on brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja, lauluntekijä ja tuottaja. Price on tuottanut useita tunnettuja artisteja kuten Madonnaa, Missy Elliottia ja The Killersiä. Price tekee vähemmän omalla nimellään musiikkia, ja käyttää aliaksia Les Rythmes Digitales, Paper Faces, Man With Guitar, Thin White Duke ja Jacques Lu Cont. Price on myös osallisena synthpoppia tuottavassa Zoot Woman -kokoonpanossa yhdessä Adam ja Johnny Blaken kanssa. Price kasvoi Readingissa Britanniassa. == Albumit == Zoot Woman *Living in a Magazine (2001) *Zoot Woman (2003) Les Rythmes Digitales *Libération (1996) *Darkdancer (1999) Jacques Lu Cont *Fabric Live 09 (2003) == Ura lauluntekijänä == Price on työstänyt seuraavia kappaleita seuraaville artisteille: Madonna *X-Static Process (American Life, 2003) *Hung Up (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Get Together (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Jump (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Sorry (Confessions on a Dance Floor, 2005) *I Love New York (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Let It Will Be (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Forbidden Love (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Jump (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Isaac (Confessions on a Dance Floor, 2005) *Push (Confessions on a Dance Floor, 2005) Juliet *Avalon (Random Order, 2005) New Order *Jetsteam (Waiting for the Sirens' Call, 2005) *Guilt is a Useless Emotion (Waiting for the Sirens' Call, 2005) Price on remixannut muun muassa Lady Gagaa, Britney Spearsia, Coldplayta, Depeche Modea, Felix da Housecatia, Goldfrappia, Gwen Stefania, The Killersiä, Madonnaa, Missy Elliottia, Placeboa, Röyksoppia, Scissor Sistersiä ja Texasia. == Muuta == *Zoot Womanin viralliset sivut *DJ Orkidean Soittolista Tiistain tanssi- illasta 18.9.2007 Soittolista Luokka:Brittiläiset lauluntekijät Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
João César Monteiro

João César Monteiro (2. helmikuuta 1939 Figueira da Foz – 3. helmikuuta 2003 Lissabon) oli portugalilainen elokuvaohjaaja. Monteiro syntyi Figueira da Fozissa ja siirtyi vuonna 1949 Lissaboniin. Hän opiskeli muun muassa Lontoossa. == Filmografia == 1971 Quem Espera por Sapatos de Defunto Morre Descalso 1972 Sophia de Mello Breyner Andersen 1972 Fragmentos de um Filme-Esmola: A Sagrada Família 1975 Que Farei com Esta Espada? 1975 Amor de Mãe 1978 Os Dois Soldados 1978 Veredas 1979 O Amor das Três Romãs 1979 O Rico e o Pobre 1982 Silvestre 1986 À Flor do Mar 1989 Recordações da Casa Amarela 1992 O Último Mergulho 1995 Passeio com Johnny Guitar 1995 Lettera amorosa 1995 O Bestiário 1995 A Comédia de Deus 1997 Le Bassin de John Wayne 1999 As Bodas de Deus 2000 Branca de Neve 2003 Vai e Vem Luokka:Portugalilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Caminhos do Cinema Português

Caminhos do Cinema Português on Coimbran kaupungissa järjestettävä portugalilaisen elokuvataiteen festivaali. Sen perusti Coimbran akateemisen yhdistyksen Elokuvauksen tutkimuskeskus. Caminhos do Cinema Português pidetään joka huhtikuu. Tapahtuma järjestettiin vuonna 2006 kolmattatoista kertaa. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Coimbra Luokka:Portugalilaiset elokuvajuhlat
Head-Smashed-In Buffalo Jump

Head-Smashed-In Buffalo Jump sijaitsee Albertan provinssissa Kanadassa paikassa, jossa Kalliovuorten juurella olevat kukkulat alkavat nousta preeriasta. Se on UNESCOn maailmanperintökohde ja Amerikan alkuperäisväestön kulttuurin museo. ==Historia== Tällaisia jyrkänteitä tasankojen alkuperäisasukkaat käyttiviät vuosituhansien ajan tappaakseen biisoneita. He ajoivat eläimet alas kalliolta. Mustajalat ajoivat biisonit Head-Smashed-In Buffalo Jumpiin laidunalueilta kolmen kilometrin päästä pitkin linjoja, joita reunustivat sadat kiviröykkiöt ja lopulta täyttä laukkaa yli kielekkeen. Kallio on 300 metriä pitkä ja se on korkeimmalta kohdaltaan 10 metriä alapuolella olevaa laaksoa korkeammalla. Aluetta käytettiin jo ainakin 6 000 vuotta sitten ja luukerrostumat ovat 10 metriä syviä. Biisoneiden ruumit käsiteltiin läheisessä leirissä. Mustajalat kutsuivat kohdetta nimellä Estipah-skikikini-kots. Legendan mukaan nuori mustajalka halusi katsella, kun biisonit syöksyvät jyrkänteeltä. Hän kuitenkin kuoli pudonneen biisonin alle ja hänet myöhemmin löydettiin ruumiskasan alta "paikassa, jossa hänen päänsä murtui". Head-Smashed-In hylättiin 1800-luvulla eurooppalaiskontaktin jälkeen. Eurooppalaiset rekisteröivät kohteen ensimmäisen kerran 1880-luvulla ja Amerikan luonnonhistorian museo suoritti ensimmäiset kaivaukset vuonna 1938. Unescon maailmanperintöluetteloon kohde otettiin vuonna 1981 todistuksena esihistoriallisesta elämästä ja alkuperäisasukkaiden tavoista. ==Aiheesta muualla== *Report on the State of Conservation of Head-Smashed-In Buffalo Jump *Head-Smashed-In Buffalo Jump *Head-Smashed-In Buffalo Jump UNESCOn sivuilla Luokka:Albertan maantiede Luokka:Pohjois-Amerikan muinaisjäännökset Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kanadassa
Sabiha Gökçen

Sabiha Gökçen (21. maaliskuuta 1913 Bursa, Turkki - 22\. maaliskuuta 2001 Ankara, Turkki) oli Turkin ensimmäinen naislentäjä ja maailman ensimmäinen naissotalentäjä. == Lapsuus ja nuoruus == Hän oli yksi Mustafa Kemal Atatürkin adoptoimasta kahdeksasta lapsesta. Atatürk löysi Sabihan vuonna 1925 Bursassa. Sabiha joka oli alun perin bosniakki, halusi päästä opiskelemaan, joten maan isä Atatürk adoptoi hänet kuultuaan hänen surkeista elinoloistaan. Hän kävi kansakoulua Ankarassa ja sitten Istanbulin amerikkalaista tyttökoulua. Atatürk oli laatinut Turkille uuden sukunimilain, joka astui voimaan kesällä 1934. Saman vuoden joulukuussa Atatürk antoi Sabihalle sukunimen Gökçen (suomeksi gök tarkoittaa taivas). Kuusi kuukautta myöhemmin Sabihasta tuli lentäjä. == Lentäjän ura == Atatürk uskoi ilmailuun eräänä yhteiskuntaa uudistavana tienä. Hän perusti siviililentokoulun, joka sai nimen ”Türk Kuşu” (suom. ”turkkilainen lintu”) ja vei Sabihan sen avajaisseremoniaan 5. toukokuuta 1935. Nuori nainen innostui lentämisestä. Hän hankki lentolupakirjan ja osallistui purjelentokoulutukseen Neuvostoliitossa. Atatürk avitti hänet Turkin ilmavoimien akatemiaan, ja hänestä tuli ensimmäinen naissotilaslentäjä Turkissa. Hän lensi muun muassa pommikoneita ja osallistui useisiin sotaharjoituksiin. Hänestä tuli ensimmäinen naissotalentäjä 1930-luvun jälkipuolella. 1930-luvun lopulla hänestä tuli ”Türk Kuşu”-lentokoulun pääkouluttaja, jossa toimessa hän jatkoi vuoteen 1955 asti. Hän lensi vuoteen 1968 asti. Hän kirjoitti muistelmateoksen ”A Life Along the Path of Atatürk”. Istanbulin uudempi kansainvälinen lentokenttä, joka sijaitsee Aasian puolella, on nimetty Sabiha Gökçenin mukaan (İstanbul Sabiha Gökçen Uluslararası Havalimanı, suom. Istanbulin Sabiha Gökçenin kansainvälinen lentoasema) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Turkkilaiset lentäjät Luokka:Turkkilaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Gabriel Fahrenheit

Daniel Gabriel Fahrenheit (24. toukokuuta 1686 Danzig, Puola-Liettua – 16. syyskuuta 1736 Haag, Yhdistyneet provinssit (nykyisin Alankomaat)) oli saksalainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti Fahrenheit-lämpötila-asteikon kehittäjänä. Fahrenheit vietti nuoruutensa Danzigin hansakaupungissa, joka tuohon aikaan kuului Puola-Liettuaan. Vanhempiensa tapaturmaisen kuoleman jälkeen Fahrenheit siirtyi kauppiaaksi Amsterdamin. Fahrenheitin kiinnostus luonnontieteisiin johti kuitenkin siihen, että hän matkusteli ympäriinsä opiskellen ja tehden tieteellisiä kokeita. Haagiin Fahrenheit asettui vuonna 1717. Vuodesta 1718 Fahrenheit opetti kemiaa Amsterdamissa ja hänestä tuli Royal Societyn jäsen vuonna 1724. Fahrenheit teki suuria parannuksia lämpömittareihin, joiden toiminta perustui elohopean tai alkoholin laajenemiseen. Vuonna 1724 hän ehdotti Fahrenheit-asteikon käyttöä lämpötilan ilmaisemiseen. Siinä veden jäätymispiste on 32 F ja kiehumispiste 212 F, joten niiden väli on 180 astetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1686 syntyneet Luokka:Vuonna 1736 kuolleet
Maria Helena Vieira da Silva

Maria Helena Vieira da Silva (13. kesäkuuta 1908 Lissabon – 6. maaliskuuta 1992) oli portugalilais-ranskalainen taidemaalari. Hänen teoksensa edustivat abstraktia taidetta. Silva aloitti taiteen opiskelun 11-vuotiaana. Häntä opettivat muiden muassa Fernand Léger, Antoine Bourdelle ja Stanley William Hayter. Silva meni vuonna 1930 naimisiin unkarilaisen taidemaalarin Árpád Szenesin kanssa. Hän alkoi työskennellä pääasiassa Pariisissa ja sai Ranskan kansalaisuuden 1942. Silva asui Ranskassa loppuelämänsä ja kuoli siellä vuonna 1992. Hän sai vuonna 1966 Ranskan hallitukselta palkinnon Grand Prix National des Arts, ja vuonna 1979 hänet nimettiin Kunnialegioonan ritariksi. 200px|thumb|right|Fundação Arpad Szenes-Vieira da Silva, Lissabonissa Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Portugalilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Ernesto Canto

Ernesto Canto Gudiño (18. lokakuuta 1959 México – 20. marraskuuta 2020) oli meksikolainen kävelijä, joka käveli sekä 20 että 50 kilometrin matkoja. Canto voitti 20 kilometrin kilpailun kävelyn maailmancupissa 1981. Hän voitti Helsingin maailmanmestaruuskilpailuissa 1983 kultaa 20 kilometrin kävelyssä 10 sekunnin erolla kakkoseen ajalla 1.20.49. Hän voitti samana vuonna 20 kilometrillä kultaa Caracasin Pan-Amerikan kisoissa ajalla 1.28.12 ja sijoittui toiseksi maailmancupissa. Vuotta myöhemmin, Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän voitti kultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.23,13. 11. elokuuta, 8 päivää olympiavoiton jälkeen Canto sijoittui kymmenenneksi 50 kilometrin kävelyssä. Canto saavutti Indianapolisin sisäratojen MM- kilpailuissa 1997 pronssia 5 000 metrin kävelyssä ajalla 18.38,71. Rooman MM- kilpailuissa 1987 hänet hylättiin 20 kilometrillä. Sama toistui vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa 1988. Kävelyn maailmancupissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1991. Hän osallistui vielä vuonna 1992 Barcelonan olympialaisiin, missä hänen sijoituksensa oli 29:s. Hän lopetti uransa pian kisojen jälkeen. Canto menehtyi haima- ja maksasyöpään 61-vuotiaana marraskuussa 2020. ==Lähteet== * Ernesto Canto sporting-heroes.net === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset kävelijät Luokka:Meksikolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Belém (Lissabon)

Belém (viralliselta nimeltään Santa Maria de Belém) on yksi Lissabonin kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin keskustasta kuusi kilometriä länteen. Paikka on nimetty Betlehemin portugalinkielisen nimen mukaan. Belémin pinta- ala on 10,43 km² ja väkiluku 16 500 (2021). Belémin tunnetuimpia nähtävyyksisä on 1500-luvulla rakennettu Belémin torni, joka selvisi Lissabonin maanjäristyksestä 1755, ja Hieronymuksen luostari, jotka muodoostavat Unescon maailmanperintökohteen. Belémin palatsi on Portugalin presidentin virka- asunto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Lissabon Luokka:Kaupunginosat
Belémin torni

250px|thumb|Belémin torni Belémin torni () on torni Belémissä, Lissabonissa, Portugalissa. Se sijaitsee Tajojoen varressa. Belémin torni rakennettiin vuosina 1515–1521 Vasco da Gaman löytöretkien kunniaksi, ja osaksi kaupungin puolustusta. Emanuelintyyliä edustavan tornin suunnitteli Francisco de Arruda. Sen arkkitehtuurissa näkyy vaikutusta Pohjois-Afrikan islamilaisesta rakennuskulttuurista. Sitä on historiansa aikana käytetty muun muassa tulliasemana, majakkana ja vankilana. Torni pääsi Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983. == Lähteet == Luokka:Linnoitukset Luokka:Lissabonin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lissabonin historia Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Portugalissa
Nollendorfplatz

thumb|Nollendorfplatz noin vuonna 1905/1906 Nollendorfplatz on aukio Berliinissä, Schönebergin kaupunginosassa. 1800-luvulla syntynyt aukio oli alun perin puistomainen ja edustavien rakennusten ympäröimä, mutta se kärsi toisessa maailmansodassa pahoja vaurioita ja on nykyään lähinnä suurten autoteiden solmukohta. Alkuperäisestä rakennuskannasta jäi 1905/1906 valmistuneen Neues Schauspielhaus -teatterin julkisivu. Vuonna 1902 avatulta, sodan vaurioiden jälkeen hieman vaatimattomammassa muodossa kunnostetulta Nollendorfplatzin metroasemalta liikennöi peräti neljä metrolinjaa. Alue on tunnettu homokulttuurin keskittymänä ja ympäristö oli huonomaineista. Viime vuosina alueen ilmettä on koetettu parantaa, ja ympäristöön on ilmaantunut kalliita ravintoloita ja kirjakauppoja. Volker Kutscherin kirjoittaman, Babylon Berlin-televisiosarjan perustana olevan kirjasarjan viides osa Märzgefallene (2014) alkaa kodittoman murhalla, jonka tapahtumapaikkana on Nollendorfplatz. == Lähteet == Luokka:Berliinin aukiot
Neu-Westend

Neu-Westend voi tarkoittaa: * Neu-Westend (Berliini), Berliinin kaupunginosa * Neu-Westendin metroasema, Berliini
Ruhleben

Ruhleben voi tarkoittaa: * Ruhleben (Berliini), Berliinin kaupunginosa * Ruhlebenin metroasema, Berliini
Theodor-Heuss-Platz

Theodor-Heuss-Platz on laaja aukio Berliinissä, Westendin kaupunginosassa Charlottenburg-Wilmersdorfin hallintoalueella. Aukion keskellä sijaitsee puisto, jonne on pystytetty useampia taideteoksia. Aukiota ympäröi monikaistainen autotie. Aukiolle johtaa neljä isoa katua (Kaiserdamm, Heerstraße, Reichsstraße ja Masurenallee) sekä kolme pienempää katua (Ahornallee, Lindenallee ja Pommernallee). Aukion alla sijaitsee Theodor- Heuss-Platzin metroasema. Aukio rakennettiin vuosina 1904–1908 edustusaukioksi. Aluksi sen nimi oli Reichskanzlerplatz (”Valtakunnankanslerinaukio”). Vuonna 1933, natsien noustua valtaan, aukion nimeksi tuli Adolf-Hitler-Platz. Adolf Hitlerin ja hänen luottoarkkitehtinsä Albert Speerin suunnitelmissa aukion piti olla tulevan Welthauptstadt Germanian itä–länsi-akselin (Ost-West-Achse) läntinen päätepiste. Edelleen aukio sijaitsee yli 11 kilometriä pitkällä viivasuoralla katuakselilla, johon kuuluvat muun muassa Straße des 17. Juni ja Unter den Linden. Toisen maailmansodan jälkeen aukio sai alkuperäisen nimensä takaisin. Vuonna 1963 se nimettiin Theodor-Heuss-Platziksi kuusi päivää aiemmin kuolleen ensimmäisen Saksan liittopresidentin Theodor Heussin mukaan. Luokka:Berliinin aukiot
Wittenbergplatz

Wittenbergplatz on aukio Berliinin läntisessä keskustassa, Tauentzienstraßen itäpäässä. Se syntyi vuosina 1889–1892. Aukiota ympäröineestä alkuperäisestä rakennuskannasta ei ole säilynyt paljoa, mutta aukion keskellä sijaitsee edelleen arkkitehtuuristaan tunnettu, vuonna 1913 nykyisen muotonsa saanut Wittenbergplatzin metroasema. Molemmin puolin asemaa kulkee autotie. Aukion pohjois- ja eteläpäädyt ovat puistomaisempia ja kummallakin sijaitsee suihkulähde. Berliinin kuuluisin tavaratalo KaDeWe sijaitsee aukion laidalla. Luokka:Berliinin aukiot
Kurfürstenstraße

Kurfürstenstraße on usean berliiniläisen kadun nimi. Tunnetuin niistä sijaitsee lähellä kaupungin läntistä keskustaa, Tiergartenin ja Schönebergin kaupunginosien rajan kohdalla. Tämä katu syntyi 1600-luvun lopulla ja kulki vuoteen 1863 asti nimellä Mühlenstraße tai Mühlenweg. Nykyään katu on huonomaineinen ja se tunnetaan katuprostituution keskuksena. Kurfürstenstraßea ei pidä sekoittaa läheiseen Kurfürstendammiin, joka on Berliinin kuuluisin ostoskatu. Kurfürstenstraßella sijaitsee Kurfürstenstraßen metroasema. Luokka:Berliinin kadut Luokka:Prostituutio
Kanadan Kalliovuorten puistot

Kanadan Kalliovuorten puistot on UNESCOn maailmanperintökohde, joka otettiin luetteloon vuonna 1984 sen vuoristomaisemiensa ansiosta. Kohde koostuu neljästä kansallispuistosta (Banff, Jasper, Kootenay, Yoho) ja kolmesta Brittiläisen Kolumbian provinssitason puistosta. Alue tunnetaan luonnonkauneudestaan ja biologisesta monimuotoisuudestaan. Burgessin savikivikerrostuma kuuluu puistojen alueelle. Se oli aiemmin oma maailmanperintökohteensa, mutta nykyään osa Kanadan Kalliovuorten puistoja. == Aiheesta muualla == * Kanadan Kalliovuorten puistot UNESCON sivuilla Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kanadassa Luokka:Brittiläisen Kolumbian maantiede
Tomar

Tomar on kunta ja kaupunki Santarémin piirissä, Portugalissa. Kunnan pinta-ala on 351,2 km² ja väkiluku noin 41 700\. Tomarissa sijaitseva Kristuksen luostari on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. 1100-luvulla Temppeliherrain ritarikunta kutsuttiin Portugaliin auttamaan Reconquistassa, ja Tomar oli heidän ensimmäinen ja tärkein linnoituksensa. Kun Temppeliherrojen ritarikunta hajotettiin 1314–1315, Portugaliin perustettiin Kristuksen ritarikunta ja Tomarin luostari siirtyi heille. Kaupungin virallinen juhlapäivä on 1. maaliskuuta. Nykyisenä pormestarina toimii Anabela Freitas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa Tomarista Luokka:Portugalin kaupungit Luokka:Região Centro
Andrei Silnov

Andrei Silnov (s. 9. syyskuuta 1984) on venäläinen korkeushyppääjä, olympiavoittaja ja Euroopan-mestari. Hän on hypännyt ulkoradoilla 238 cm ja sisäradoilla 237 cm. Vuonna 2005 Silnov voitti Venäjän alle 23-vuotiaiden hallimestaruuden tuloksella 224 cm, mutta jäi ulkoradoilla alle 23-vuotiaiden Venäjän mestaruuskisoissa kuudenneksi tuloksella 218 cm. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa saman vuoden elokuussa Erfurtissa hän oli yhdeksäs tuloksella 223 cm. Lopullisen läpimurtonsa kansainväliselle huipulle Silnov teki vuonna 2006. 7. tammikuuta hallikauden avauksessa Jekaterinburgin joulukisoissa hän ponnisti neljänneksi tuloksella 228 cm. Helmikuun alussa Saksan Arnstadtissa hän hyppäsi silloisen halliennätyksensä 235 cm. Venäjän hallimestaruuskilpailuissa hän sai pronssia. Kesäkuussa hän voitti Venäjän- mestaruuden sekä Eurooppa-cupin superliigan kisan Malagassa tuloksella 231 cm, ja 25. heinäkuuta Tukholman DN-gaalassa paransi ennätyksensä lukemiin 232 cm. Elokuussa Göteborgin EM-kisoissa hän voitti kultamitalin silloisella ennätystuloksellaan ja EM-kisaennätyksellä 236 cm. Hän paransi ennätyksensä 20. elokuuta Monacossa lukemiin 237. Hän sijoittui toiseksi sekä IAAF:n yleisurheilufinaalissa että maailmancupissa. Vuonna 2007 Silnov sai pronssia Venäjän-mestaruuskilpailuissa ja sijoittui 11:nneksi Osakan MM-kilpailuissa 2007 tuloksella 221 cm. Hän hyppäsi seuraavana talvena Arnstadtissa halliennätyksensä 237 ja sijoittui kolmanneksi kotimaansa hallimestaruuskisoissa. Kesällä 2008 Silnov voitti Euroopan cupin. Hän jäi Venäjän mestaruuskisoissa neljänneksi, eikä häntä valittu Pekingin olympialaisten kisajoukkueeseen. Vajaata viikkoa myöhemmin hän hyppäsi Lontoon Super GP-kisassa omaksi ennätyksekseen 238 cm ja myöhemmin Monacossa 233 cm. Tämän jälkeen Venäjän Olympiakomitea nosti hänet Pekingin kisajoukkueeseen Andrei Terešinin tilalle. Pekingissä hän voitti olympiakultaa. Hän hyppäsi jokaisesta korkeudesta ensimmäisellään yli, mukaan lukien voittokorkeus 236 cm, jonka hän ylitti ainoana kilpailijana. Varmistettuaan voittonsa hän yritti uudesta olympiaennätyksestä 242 cm. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin. Silnov sai Venäjän hallimestaruuskilpailuissa pronssia 2011 ja hopeaa 2012. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui toiseksi tuloksella 233 cm. Hän sai hopeaa myös ulkoratojen Venäjän- mestaruuskilpailuissa. Lontoon olympialaisissa hän oli kahdestoista. Huhtikuussa 2021 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS määräsi hänelle neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 7.4.2021. Kaikki hänen 8.7.2013 jälkeen tekemänsä tulokset hylättiin. Myöhemmin kilpailukieltoa jatkettiin vielä yhdellä vuodella.Latest sanctions for doping and non-doping violations – June 2023 (pdf) Athletics Integrity Unit. Viitattu 1.7.2023. ==Lähteet== * * Silnov Venäjän yleisurheiluliiton sivuilla * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset korkeushyppääjät Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
U1

U1 voi tarkoittaa seuraavia: * U1, Berliinin metron linja * U1, Hampurin metron linja * U1, Münchenin metron linja * Urheiluhalli U1, Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä * HMS U1, Ruotsin laivaston 1944-1970 käytössä ollut rannikkosukellusvene.
U3

U3 voi tarkoittaa seuraavia: * U3, Berliinin metron linja * U3, Hampurin metron linja * U3 (standardi), ohjelmisto- ja laitteistostandardi * U-3, saksalainen tyypin 201 sukellusvene * U3, Avies-lentoyhtiön IATA-tunnus.
U5

U5 voi tarkoittaa seuraavia: * U5, Berliinin metron linja * U5, rakenteilla oleva Hampurin metron linja * U5, Münchenin metron linja * HMS U5, Ruotsin laivaston 1944–1970 käytössä ollut rannikkosukellusvene * Aiways U5, Aiwaysin sähköautomalli.
U4

U4 voi tarkoittaa seuraavia: * U4, Berliinin metron linja * U4, Hampurin metron linja * HMS U4, Ruotsin laivaston 1944–1970 käytössä ollut rannikkosukellusvene.
António Silva Porto

António Carvalho de Silva Porto (11. marraskuuta 1850– 11. kesäkuuta 1893) oli portugalilainen taidemaalari. Hänen teoksensa olivat naturalistisia. Porton kaupungissa syntynyt António Silva Porto opiskeli aluksi Portugalissa João António Correian ja T. de Furtadon johdolla. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja Roomassa ja palasi Portugaliin vuonna 1879. Porton töitä on muun muassa Chiadon museossa Lissabonissa ja Soares dos Reisin kansallismuseossa Portossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Silva Porto, António Silva Porto, António Silva Porto, António
Viktoria-Luise-Platzin metroasema

thumb|300px|Viktoria-Luise-Platzin sisäänkäynti Viktoria-Luise-Platzin metroasema sijaitsee Berliinissä U4-linjan varrella samaa nimeä kantavan aukion alla. Asema avattiin 1. joulukuuta 1910. Asemalla suunniteltiin jo alun pitäen kahta sisäänkäyntiä, mutta vain läntinen rakennettiin. Itäinen valmistui 2002. == Lähteet == * Metroasema Viktoria-Luise-Platz Luokka:Berliinin metroasemat
Viktoria-Luise-Platz

Viktoria-Luise-Platz on aukio Berliinissä, Schönebergin kaupunginosassa. Edustavaa, puistomaista aukiota koristelevat muun muassa suihkulähde ja kaksi pylväikköä. Aukio vihittiin käyttöön vuonna 1900. Sitä koskevan suunnittelukilpailun oli voittanut kaksi vuotta aiemmin Fritz Encke. Vuonna 1957 tehtyjen uudistusten jälkeen aukio palautettiin vuonna 1979 kutakuinkin alkuperäiseen asuunsa ja se on nykyään suojeltu. Aukio nimettiin vuonna 1899 Saksan silloisen keisarin Vilhelm II:n ainoan tyttären, prinsessa Viktoria Luisen mukaan hänen koulunkäyntinsä alun kunniaksi. Aukion alla sijaitsee vuonna 1910 käyttöön otettu Viktoria-Luise-Platzin metroasema. ==Lähteet== Luokka:Berliinin aukiot
Pukkilan Liikenne

Pukkilan liikenne on Arvid Lehtisen vuonna 1923 perustama perheyritys ja on yksi kolmesta Suomen vanhimmasta yhä toimivasta autoliikennöitsijästä. Pukkilan Liikenne hoitaa päivittäistä linjaliikennettä useilla linjoilla. Yrityksen pääreitti on Porvoo–Askola–Pukkila. Tilausajoja Pukkilan Liikenne ajaa sekä pääkaupunkiseudulta että muualta Uudeltamaalta kuuden bussin kalustollaan. == Tietoja yrityksestä == Arvid (Arvi) Lehtinen (1897–1984) aloitti linjaliikenteen vuonna 1923 linjalla Pukkila–Askola–Porvoo 14-paikkaisella Ford T -linja-autolla, jonka kori oli kotitekoinen. Myöhemmin mukaan toimintaan tuli veli Viljo Lehtinen, ja yhtiö toimi nimellä Veljekset Lehtinen. Vuonna 1961 yhtiö muutettiin osakeyhtiöksi nimellä Pukkilan Liikenne. Arvid Lehtisen pojan Arto Lehtisen toimitusjohtaja-aikana yhtiön liikennealue laajeni linjoille Helsinki–Porvoo–Pukkila–Orimattila–Lahti ja Porvoo–Myrskylä–Orimattila–Lahti.Linja-auto–-lehti 5/1984, s. 48–49. Helsinki: Linja-autoliitto, 1984. Vuonna 1998 Arto Lehtinen luovutti toimitusjohtajan tehtävät tyttärelleen Erja Lehtiselle. Tällöin yhtiöllä oli 15 linja-autoa ja siinä työskenteli 16 henkilöä.Pekka Paloranta: Lehtisen busseilla jo 75 vuotta: palveluun panostetaan myös linjaliikenteessä. Bussiammattilainen 1/1998, s. 34–35. Helsinki: Linja-autoliitto, 1998. Pukkilan liikenteen koko 14-66-paikkainen bussikalusto on maan nuorinta keski-iältään. Kaikissa busseissa on myös jäähdytysilmastointi ja turvavyöt. Vuonna 2007 yhtiö hankki kaksi pyörätuolinostimella varustettua linja-autoa palvelemaan liikuntarajoitteisia. Pyörätuoleja autoihin mahtuu 8 kpl ja istumapaikkoja jää vielä 20 kpl. Vuonna 2012 ja 2013 Pukkilan Liikenne on mukana jääkiekon MM- kisoissa hankkimalla yhden kahdeksasta kisabussista. Kuljetettava on Kanadan joukkue. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Maailman ensimmäinen ekobussi Pukkilaan, Etelä-Suomen Sanomat 17.2.2006 * Suomen linja-autoliikenne täyttää sata vuotta , Itäväylä 15.6.2005 *Miskan kalustolista päivitetty 22.2.2012 * Scania Suomi Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Pukkila
Bartimeus-trilogia

Bartimeus-trilogia on Jonathan Stroudin kirjoittama kolmiosainen fantasiakirjasarja. Kirjasarjassa seurataan Bartimeus-džinnin ja Nathaniel- maagin seikkailuja vaihtoehtotodellisuudessa, jossa vallassa ovat maagit, jotka voivat manata demoneja vastahakoisiksi apureikseen. Trilogia oli ehdokkaana Mythopoeic-palkinnolle vuonna 2006. == Osat == # The Amulet of Samarkand (2003), suom. Samarkandin amuletti (2004) # The Golem's Eye (2004), suom. Golemin silmä (2005) # Ptolemy's Gate (2005), suom. Ptolemaioksen portti (2007) Luokka:Fantasiakirjasarjat
Stanley Schachter

Stanley Schachter (1922 New York – 7. kesäkuuta 1997 East Hampton, New York) oli yhdysvaltalainen sosiaalipsykologi, joka tunnettiin erityisesti addiktioita ja tunteita käsittelevästä tutkimuksestaan. Jälkimmäisellä alalla Schachter esitti 1950-luvulla, että ihmisten tunteet riippuvat sekä ihmisen psykologisesta tilasta että psykologisen tilan kognitiivisesta tulkinnasta. Schachter suoritti alemman korkeakoulututkinnon Yalen yliopistossa vuonna 1942 ja ylemmän korkeakoulututkinnon samassa yliopistossa vuonna 1944. Tohtoriksi Schachter väitteli vuonna 1949 Michiganin yliopistosta. Suurimman osan akateemisesta urastaan Schachter toimi Columbian yliopistossa, ensin psykologian professorina vuodesta 1961 ja sitten sosiaalipsykologian professorina vuodesta 1966 aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1992. == Lähteet == * Nelson, Bob: "Stanley Schachter, Psychologist, 75" (muistokirjoitus) Columbia University Record, 12. syyskuuta 1997 Luokka:Yhdysvaltalaiset sosiaalipsykologit Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Edvard Vanhempi

Edvard Vanhempi (muinaisenglanniksi Ēadweard se Ieldra, s. noin 874–877, k. 17. heinäkuuta 924) oli Englannin kuningas 899–924. Edvard oli Alfred Suuren poika ja hänestä tuli Wessexin kuningas isänsä kuoleman jälkeen vuonna 899. Edvardin aluelaajennuksista huolimatta ei ehkä voida puhua vielä kovin yhtenäisestä kuningaskunnasta Edvard Vanhemman aikana. Edvard laajensi hallitsemaansa aluetta ja valloitti Itä-Anglian sekä myöhemmin viisi tärkeää tanskalaista kaupunkia: Derbyn, Leicesterin, Lincolnin, Nottinghamin ja Stamfordin. Hänen sisarensa Ethelfleda hallitsi Merciaa. Ethelfledan kuoltua vuonna 918 hänen tyttärestään Aethelfynnistä tuli Mercian hallitsija, mutta hänet syrjäytti vallasta jo seuraavana vuonna 919 hänen enonsa Edvard, josta näin tuli myös Mercian hallitsija. Vuonna 921 englantilaiset, britit, skotlantilaiset, viikingit ja Yorkin sekä Strathclyden kuninkaat tunnustivat hänen herruutensa. Lisänimeä ”vanhempi” käytti ensimmäisenä eräs munkki nimeltä Wulfstan erottaakseen Edvard Vanhemman ja Edvard Marttyyrin, joka hallitsi vuosina 975–978. == Perhe == Edvard oli naimisissa kaksi tai kolme kertaa. Ensimmäisen mahdollisen liiton (Ecgwynnin kanssa) luonteesta ei ole tietoa, mutta tästä syntyi tytär, josta tuli Yorkin kuninkaan Sightricin puoliso, sekä poika Athelstan. Tultuaan kuninkaaksi Edvard meni naimisiin Aelffaedin kanssa, joka oli Wiltshiren ealdormanin tytär. Edvard ja Aelffaed saivat kaksi poikaa ja kuusi tytärtä. Pojista toinen oli tuleva kuningas Ethelweard. Tyttäristä Eadgyth eli Editha oli keisari Otto I Suuren puoliso, Eadgifu eli Edgiva Länsi-Frankian kuninkaan Kaarle Yksinkertaisen puoliso ja Eadhild frankkien herttua Hugo Suuren puoliso. Edvard meni kolmannen kerran naimisiin noin vuonna 919 Edgivan eli Eadgifun, Kentin ealdormanin tyttären kanssa. Heillä oli kaksi poikaa, Edmund (tuleva Edmund I) ja Edred (myös tuleva kuningas) sekä kaksi tytärtä, joista toinen oli Winchesterin Pyhä Edburga. == Kuolema ja hautaaminen == Edvard Vanhempi kuoli Mercian kapinassa 17. heinäkuuta 924. ==Lähteet== * History of the Monarchy - Edvard 'The Elder' * === Viitteet === Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:870-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 924 kuolleet
S9

S9 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: *S9, rautatielinja Berliinin S-Bahn-verkossa *S9, rautatielinja Reinin-Mainin S-Bahn-verkossa
S8

S8 tarkoittaa seuraavia asioita: *S8, rautatielinja Berliinin S-Bahn-verkossa *S8, rautatielinja Reinin-Mainin S-Bahn-verkossa
S3

S3, S-3 tai S03 voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Liikenne == === Ilmailu === * S3, Santa Bárbara Airlines -lentoyhtiön IATA-koodi * S03, Ashland Municipal Airport -lentokentän FAA LID-koodi * Lockheed S-3 Viking, yhdysvaltalainen sotilaslentokone === Veturit === * ALCO S-3, amerikkalainen dieselveturi * North Eastern Railway Class S3, höyryveturi * Prussian S 3, höyryveturi === S-Bahn-linjat === * Berliinin S-Bahnin linja * suunniteltu Bremenin S-Bahnin linja * Dresdenin S-Bahnin linja * Hamburgin S-Bahnin linja * Hanoverin S-Bahnin linja * Münchenin S-Bahnin linja * Nürnbergin S-Bahnin linja * Rein-Neckarin S-Bahnin linja * Rein-Ruhrin S-Bahnin linja * Reinin- Mainin S-Bahnin linja * Rostockin S-Bahnin linja * Stuttgartin S-Bahnin linja * Zürichin S-Bahnin linja === Autot === * Audi S3 === Tiet === * County Route S3 (Kalifornia) * Expressway S3 (Puola) * S3 National Highway (Pakistan) == Asevoimat ja sotakalusto == * Lockheed S-3 Viking, yhdysvaltalainen sotilaslentokone * S3, ranskalainen entinen keskipitkän matkan ballistinen ohjus * USS S-3 (SS-107), Yhdysvaltain laivaston sukellusvene * Norrlands signalregemente, Ruotsin armeijan rykmentti == Tietotekniikka == * S3 Graphics, a grafiikkapiireihin erikoistunut yhtiö * S3 Texture Compression, joukko häviöllisiä tekstuurinpakkausalgoritmeja * Amazon S3, internetissä toimiva tiedostojen säilytyspalvelu * S3, ohjelmointikieli * S3, ACPI- standardin määrittelemä tietokoneen valmiustila * S3-suunnitelma, fiktiivinen ohjelma Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty -videopelissä == Elektroniikka == * Canon PowerShot S3 IS, vuoden 2006 digitaalikamera * FinePix S3 Pro, Fujifilmin vuoden 2004 digitaalinen järjestelmäkamera * Nikon S3, vuoden 1953 35 mm filmikamera * Nikon Coolpix S3, digitaalikamera * Siemens S3, matkapuhelin * S03 (Yamaha), musiikkisyntetisaattori == Matematiikka == * 3-pallo (S3)
S2

S2 voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: *S2, rautatielinja Berliinin S-Bahn-verkossa *S2, rautatielinja Reinin-Mainin S-Bahn-verkossa *S2, Suomen merivoimien torpedovene *Audi S2, automalli *S 2, Neuvostoliiton laivaston sukellusvene *suomi toisena kielenä == Lähteet ==
S1

S1 tarkoittaa seuraavia asioita: ==Junaliikenne== *S1, rautatielinja Berliinin S-Bahn-verkossa *S1, rautatielinja Reinin-Mainin S-Bahn-verkossa ==Sotakalusto== *S1, Suomen merivoimien alus *S1 (panssariauto), toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto ==Muuta== *S1, Suzuki S-moottoripolkupyörän malli *S1, Yritystutkimusneuvottelunnan laatima lomake tilinpäätöksen lisätiedoista
Five Songs and a Cover

Five Songs and a Cover on yhdysvaltalaisen Foo Fighters -rockyhtyeen vuonna 2005 julkaistu EP. EP sisältää viisi Foo Fighterin omaa kappaletta sekä yhden coverkappaleen. Cover on Creamin ”I Feel Free”, jossa Foo Fightersin rumpali Taylor Hawkins laulaa ja solisti Dave Grohl soittaa rumpuja. Albumilla on myös yksi täysin yhtyeen tekemä uusi kappale, ”Skin & Bones”. ==Kappaleet== # # # # # # == Kokoonpano == * Dave Grohl – laulu, kitara, rummut kappaleessa "I Feel Free" * Nate Mendel – basso * Taylor Hawkins – rummut, laulu kappaleessa "I Feel Free" * Chris Shiflett – kitara Luokka:Foo Fightersin albumit Luokka:Vuoden 2005 EP:t
U55 (Berliinin metro)

Asema U55 U55 Hauptbahnhof Bundestag Brandenburger Tor U55 oli Hauptbahnhofin ja Brandenburger Torin välinen entinen metrolinja Berliinissä. Linja avattiin liikenteelle 8. elokuuta 2009. Rakennustyöt olivat kestäneet 14 vuotta ja maksaneet 320 miljoonaa euroa.U-Bahnlinie 55 hat Betrieb aufgenommen Rundfunk Berlin-Brandenburg 8.8.2009. Viitattu 9.8.2009. Nykyään linja muodostaa metrolinjan U5 länsipään. U55 oli lyhyt (1,8 km), irrallinen osa linjan U5 suunnitellulla jatko-osuudella Alexanderplatzilta Hauptbahnhofin kautta Turmstraßelle ja Jungfernheiden asemalle ja sieltä edelleen Tegelin lentoaseman suuntaan. Linjalla U55 ei ollut yhteyttä Berliinin muuhun metroverkostoon. Puuttuvaa osuutta Brandenburgin portin ja Alexanderplatzin välille alettiin rakentaa myöhemmin ja se avattiin liikenteelle 4. joulukuuta 2020, jolloin U55 yhdistettiin osaksi linjaa U5. Tiedosto:Berlin u55.jpg|U55-linjan reitti Tiedosto:2005-10-26 u55.jpg|U55-linjan tunneli lokakuussa 2005. Tiedosto:U55 Eröffnungsfahrt.jpg|Avajaiset 8. elokuuta 2009. Tiedosto:Karte berlin u u5.jpg|Linjat U5 ja U55. == Lähteet == Luokka:Berliinin metro
Bundestagin metroasema

Bundestagin metroasema on Berliinissä U5-linjan keskimmäinen asema. Se sijaitsee Reichstagin eli Valtiopäivätalon läheisyydessä. Nimi vaihdettiin alkuun suunnitellusta Reichstagista Bundestagiksi, kuten Reichstagissa toimiva Bundestag (Saksan liittopäivät eli parlamentti) esitti. Eikä asema itse asiassa edes ole Reichstagin edessä vaan Paul-Löbe-Hausin edessä. Luokka:Berliinin metroasemat
Público

Público on Portugalissa ilmestyvä päivittäinen ja koko maanlaajuinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1990. Sen omistaa sataprosenttisesti Sonae Group. Lehden katsotaan olevan kallellaan liberalismia kohden. Lehden päätoimitus sijaitsee Lissabonissa. Lehti julkaistaan tabloidina, ja sen nykyisenä päätoimittajana toimii José Manuel Fernandes. Vuonna 2019 Públicon levikki oli 16 761. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Portugalilaiset sanomalehdet
Dvir

Dvir on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi: *Adrian Dvir, romanialais–israelilainen insinööri *Amir Dvir, israelilainen trance-muusikko, joka tunnetaan paremmin nimellä Luminus.
Yoshiyuki Oyama

Yoshiyuki Oyama on Nintendolle työskentelevä videopelisuunnittelija, joka on toiminut muun muassa The Legend of Zelda: Twilight Princessin hahmosuunnittelijana New Twilight Princess details . monkeyslum.com Luettu 10. elokuuta 2006. == Pelit == Oyama on ollut luomassa seuraavia pelejä: * Pikmin 2 * The Legend of Zelda: The Wind Waker (hahmosuunnittelijana) * Luigi's Mansion * Pokémon Stadium 2 Yoshiyuki Oyama. Mobygames.com Luettu 10. elokuuta 2006 == Lähteet == Luokka:Nintendon henkilöstö Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat
Batalhan luostari

Batalhan luostari eli Santa Maria da Vitória na Batalha () on dominikaaninen luostari Batalhassa, Oesten maakunnassa, Portugalissa. Batalhan luostari rakennettiin sen kunniaksi, että portugalilaiset voittivat vuonna 1385 Aljubarrotan taistelun kastilialaisia vastaan, mikä mahdollisti Portugalin itsenäisyyden. Rakennustyöt aloitettiin 1388, mutta luostari valmistui vasta kaksi vuosisataa myöhemmin. Batalhan luostari otettiin vuonna 1983 Unescon maailmanperintöluetteloon. == Aiheesta muualla == * Kuvaus maailmanperintöluettelon sivuilla Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Portugalissa Luokka:Portugalin luostarit Luokka:Dominikaaniluostarit Luokka:Oeste