EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fotoyks

Fotoyks on vuonna 1976 perustettu suomalainen valokuva-alan yritys, jolla on kahdeksan passikuvaamoa ja valokuvatuotteiden myymälää pääkaupunkiseudulla. Lisäksi yritys tarjoaa tuotteitaan verkossa osoitteessa fotoyks.fi ja kuvatkirjaksi.fi. Passikuvaamot toimivat ilman ajanvarausta. Kuvauksen jälkeen Fotoyks toimittaa asiakkaasta otetun passikuvan poliisin tietojärjestelmään, ja yleisimmissä tapauksissa asiakas voi hakea uutta passia verkossa joko välittömästi myymälän asiakaspäätteellä tai myöhemmin kotonaan. Pasilan ja Tikkurilan poliisin lupapalveluiden vieressä toimii Fotoyks-passikuvaamo niitä asiakkaita varten, jotka tekevät passihakemuksen varaamalla ajan lupapalveluihin. Passikuvien lisäksi kuvaamoista saa ilman ajanvarausta kuvat viisumeihin, muihin dokumentteihin sekä rennommat henkilökuvat. Yritys valmistaa asiakkaan kuvatiedostoista ja filmeistä valokuvia, kuvakirjoja, kuvakortteja, julisteita, tauluja, kalentereita ja muita kuvatuotteita. Asiakas voi tuoda kuvansa myymälään ja tilata siellä haluamiaan kuvatuotteita Fotomaatti-tilauspäätteiden avulla. Vaihtoehtoisesti hän voi ladata kuvatiedostonsa fotoyks.fi-nettipalveluun, tehdä siellä haluamansa kuvatuotteet ja noutaa ne parin päästä valitsemastaan myymälästä tai saada tuotteet postitse kotiinsa. Yritys ilmoittaa sivustollaan reaaliaikaisesti, milloin kuvatilaus on valmis. Fotoyks myy filmejä, kehittää niitä ja tarjoaa filmien skannaus- ja digitointipalveluja. Yritys tarjoaa myös kaitafilmien ja videoiden digitalisointia. Yritys valmistaa edelleen myös valokuvia kemiallisen prosessin avulla. Kehitysprosessissa ylitse jäävä kemia kierrätetään. Fotoyks aloitti kuvakirjojen valmistuksen vuonna 2007. Asiakas voi tehdä kuvakirjan joko netin ylitse selaimellaan fotoyks.fi-palvelussa tai ladata omalle koneelleen ilmaisen ohjelmiston kuvatkirjaksi.fi-sivustolta. Yritys valmistaa kaikki valokuvat ja kuvatuotteet omissa tiloissaan Helsingissä. Sillä on käytössään muun muassa fotokemiaa käyttävä Polielettronica-suurlaboratorio ja Noritsu-minilaboratorioita sekä kuvakirjoja painava Canon-painokone. Ensimmäinen Fotoyks-myymälä perustettiin Helsinginkadulle Kallioon vuonna 1976. Seuraavat myymälät perustettiin keskustaan, Itäkeskukseen, Tapiolaan (ennen Heikintorilla, nykyään Ainoassa) ja Vantaalle. 2000-luvulla digikameroiden syrjäyttäessä filmin myymälöitä lopetettiin. Viime vuosina myymälöitä on perustettu Pasilaan (2013), Dixi Tikkurilaan (2018) , Isoon Omenaan (2018) sekä keväällä 2021 kahdeksas myymälä/pikastudio Selloon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fotoyks- ketjun verkkosivut Luokka:Suomalaiset valokuvausalan yhtiöt Luokka:Suomalaiset kauppaketjut
Innerworld

Innerworld on kanadalaisen synthpop-yhtyeen Electric Youthin ensimmäinen studioalbumi, jonka julkaisi Kanadassa Last Gang Records ja muualla maailmassa Secretly Canadian 30. syyskuuta 2014. National Public Radio esitti albumin ensimmäistä kertaa ”First Listen” -ohjelmassaan 20. syyskuuta 2014. Albumi nauhoitettiin Torontossa ja Los Angelesissa ja sen tuotti Electric Youth. Vince Clarke ja Peter Mayes auttoivat myös albumin tuottamisessa ja Mayes myös miksasi sen. Albumin kansikuvassa esiintyy Electric Youthin Austin Garrick ja Bronwyn Griffin englantilaisen taidemaalarin Paul Robertsin maalaamana. ==Kappaleet== ==Arvostelut== * AllMusic: * Desibeli.net: ==Lähteet== Luokka:Electric Youthin albumit Luokka:Vuoden 2014 esikoisalbumit
Arvo Ojala

Arvo Ojala (21. helmikuuta 1920 Seattle, Washington – 1. heinäkuuta 2005 Gresham, Oregon) oli amerikansuomalainen aseasiantuntija, joka koulutti Hollywoodissa näyttelijöitä revolverin nopeassa esiin vetämisessä ja ampumisessa. Ojala toimi asekouluttajan tehtävässä muun muassa elokuvissa Koston käsi (1955), Liekehtivät vuoret (1956), Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), Silverado (1985) ja Kolme kaverusta (1986). Hänen koulutettaviinsa kuuluivat muun muassa Kevin Costner, Michael J. Fox, Kevin Kline, Paul Newman ja Robert Redford. Ojala myös näytteli toisinaan itse sivuosissa tai sijaisnäyttelijänä. Arvo Ojala varttui maatilalla Yakiman lähellä Washingtonin osavaltiossa suomalaissiirtolaisten poikana ja oppi metsästysretkillä jo lapsena aseen käyttöä. Ojala sai patentin suunnittelemalleen pistoolikotelolle, joka mahdollistaa aseen nopean esiinvedon. Sitä käyttivät keksijän mukaan nopeuskilpailijoiden lisäksi 1960-luvun alussa monet poliisilaitokset Yhdysvalloissa. Ojalan kotelo kiinnitettiin nyöreillä jalkaan. Sen terässuikaleilla kovetettu runko piti kotelon avoimena ja aseen liipaisinkaaren vapaana. Näin aseen vedosta tuli helpompaa, nopeampaa ja näyttävämpää. Ojala vieraili Suomessa ainoan kerran vuonna 1983, jolloin hän toimi vetonaulana villin lännen karnevaaleilla Espoon Korpilammella. Arvo Ojala oli 26 vuotta (1951–1978) naimisissa mallina, näyttelijänä ja ammattimaisena taitoluistelijana toimineen Doris Seversenin kanssa. He saivat viisi lasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Arvo Ojalan patentti pistoolikotelolle Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Elokuva-alalla toimivat henkilöt Luokka:Asesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Day Birger Et Mikkelsen

Day Birger Et Mikkelsen on tanskalainen, vuonna 1997 perustettu muotitalo. ==Historia== Day Birger Et Mikkelsenin perustaja on Keld Mikkelsen, jonka unelmana oli vallata hienostunut siluetti ja yhdistää se maailmanmatkoillaan löytämiltään etnisten yksityiskohtien kanssa. Keld Mikkelsen on viettänyt yli 10 vuotta Aasiassa tutkien käsityötekniikoita. Hän on myöhemmin hyödyntänyt näitä tekniikoita omissa luomuksissaan. Perustamisvuodestaan 1997 lähtien päätarkoituksena on ollut tehdä monipuolista ja mukautuvaa muotia, joka täyttäisi modernin naisen tarpeet ja esittelisi nykyaikasta jokapäivän estetiikkaa. Vuonna 2018 Day Birger Et Mikkelsen toi Specsaversille oman kehysmallistonsa.http://day.dk/story/ https://www.specsavers.fi/day ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset muotitalot
Maxtor

pienoiskuva|Varhainen Maxtorin kiintolevy (oikealla) modernin kannettavan kiintolevyn vierellä kolikoita kokovertailuksi. Maxtor oli vuonna 1982 perustettu kiintolevyvalmistaja, jonka Seagate osti vuonna 2006. Yritys kehitti muun muassa ESDI-väylän kiintolevyille. Yritys osti Quantumin kiintolevyliiketoiminnan vuonna 2002. 2000-luvun alussa Maxtor oli maailman suurin kiintolevyvalmistaja ostettuaan Quantumin tuotannon. Yhtiö ajautui vaikeuksiin vuosikymmenen keskivaiheilla. Siltä puuttui kunnollinen 2,5 tuuman levyjen mallisto, ja yhtiön tuotteita vaivasivat laatuongelmat. Maxtorin talous oli heikko koko sen historian ajan, ja Quantumista maksettu hinta ja kyseenalaiset johdon päätökset ajoivat yhtiön vaikeuksiin. Seagate käytti Maxtorin edelleen merkkiä muutaman vuoden ulkoisissa kiintolevyasemissa, joissa yritys oli ollut vahva. Yritys otti merkin käyttöön uudelleen 2016. == Lähteet == Luokka:Laitteistovalmistajat Luokka:Tietotekniikan tuotemerkit
Pekka Mäki (arkkitehti)

thumb|Suomen Berliinin-suurlähetystö. Pekka Mäki (s. 1969) on suomalainen arkkitehti, joka on turkulaisen Sigge Arkkitehdit Oy:n toimitusjohtaja ja pääosakas. Tampereen teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi valmistunut Mäki perusti vuonna 1996 Helsinkiin oman arkkitehtitoimiston Viiva Arkkitehtuuri Oy:n, joka yhdistyi arkkitehti Sigvard Eklundin 1956 perustaman Arkkitehtitoimisto Sigge Oy:n kanssa vuonna 2001. Nykyään Sigge Arkkitehdit on liikevaihdoltaan Turun suurin, ja myös yksi Suomen suurimmista arkkitehtitoimistoista. Mäen tunnetuin työ on yhdessä Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa suunniteltu Suomen Berliinin-suurlähetystö, joka valmistui vuonna 1999 osaksi Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen rakennuskompleksia. Vuonna 2001 se palkittiin Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena, ja voitti samana vuonna myös Euroopan parhaan rakennuksen sekä maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architects -järjestön ja World Architecture -julkaisun järjestämässä kilpailussa. Mäen Turun Hirvensaloon suunnittelemaa merenrantahuvilaa villAmaa on esitelty muun muassa amerikkalaisessa Wall Street Journalissa. Vuonna 2017 Mäen Åbo Akademin humanistiselle tiedekunnalle suunnittelema Arken valittiin Turun Sanomien äänestyksessä Turun 2000-luvun arkkitehtuurin suosikkirakennukseksi. Samana vuonna herätti huomiota Mäen, Rauno Lehtisen ja Jani Vahalan laatima Turun ylioppilaskyläsäätiön opiskelija-asuntolan suunnitelma Emo, jonka katsottiin ylhäältä päin tuovan mieleen ”kirkkoveneen” eli naisen sukupuolielimen. == Töitä == *Suomen Berliinin-suurlähetystö, Berliini (Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa, 1999) *Arken, Turku (2003) *Kupittaan monitoimihalli, Turku (2006) *Ikituuri, Turku (2011) *Kirkkonummen kunnantalo, Kirkkonummi (2011) *villAma, Turku (2012) *Linnainmaankulma, Pori (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sigge Arkkitehdit Oy:n kotisivut Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruotsin maastopalot 2018

Ruotsin vuoden 2018 maastopalot laajenivat erityisen lämpimän sään vuoksi erityisen kuivissa metsissä enintään 81 palopaikan tulipaloiksi eri paikoissa Ruotsia. Ruotsi sai apua sammuttamiseen useilta Euroopan unionin mailta. Sammutuslentokoneiden ja -helikoptereiden lisäksi joistain maista lähetettiin myös henkilöitä ajoneuvoineen maalta tapahtuvaa sammutusta varten. https://www.svt.se/nyheter/flera-skogsbrander-i-landet == Palokohteet == Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit lääni maakunta kunta alue paloalueita palopinta-ala Gävleborg Ljusdal Enskogen Gävleborg Ljusdal Kårböle Gävleborg Ljusdal Nötberget Gävleborg Ljusdal Ängra Jämtland Länsi-Götanmaa Taalainmaa Älvdalen Trängslet Västernorrland Örnsköldsvik Brattsjö == Euroopan unionin jäsenvaltioiden apu == Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu maa henkilökunta autot helikopterit lentokoneet alue Italia 2 https://www.sydsvenskan.se/2018-07-20/brandlaget- allvarligt--eu-lovar-mer-hjalp Itävalta Liettua 1 Norja Portugal Puola 139 44 https://www.metro.se/artikel/varningen-nu-riskerar-södra-sverige-drabbas-av- bränderna Ranska 60 https://www.svt.se/nyheter/lokalt/gavleborg/franska- specialister-har-anlant-till-farila 2 Färila Saksa 5 2 Tanska == Lähteet == Maastopalot 2018 Luokka:Vuoden 2018 maastopalot
Olli F. Linnainmaa

Olli Frans Linnainmaa (23. syyskuuta 1907 Ulvila – 27. helmikuuta 1991 Pori) oli suomalainen kauppias, joka tunnetaan Suomen itsepalvelukaupan uranuurtajana. Hän avasi Poriin maan ensimmäisen valintamyymälän vuonna 1949, ja myöhemmin 1960-luvulla Linnainmaa Oy:n liikkeissä aloitettiin tarjoustuotteiden myynti ensimmäisenä Suomessa. == Ura == Olli F. Linnainmaa aloitti kauppiaan uransa vuonna 1928, jolloin hän sai maistraatilta luvan taloustavaroita myyvän liikkeen perustamiseen. Vuonna 1936 Linnainmaa avasi Porin Isolinnankadulle elintarvikeliikkeen, jonka hän toukokuussa 1949 muutti itsepalveluperiaatteella toimivaksi ensimmäisenä Suomessa. Linnainmaa sai ajatuksen Yhdysvalloissa asuneelta tuttavaltaan, joka oli näyttänyt hänelle kuvia amerikkalaisista itsepalvelumyymälöistä. Uuden liikeidean toimivuutta epäiltiin aluksi, kun ihmisten oletettiin varastavan kaupasta ja Linnainmaan ajautuvan pian vararikkoon. Hänen kauppansa kuitenkin menestyi, ja vuonna 1955 Linnainmaa avasi myös leipomon ja kahvilan. 1950-luvulla itsepalvelumyymälöitä alettiin perustamaan myös muualle Suomeen. Vuonna 1965 aloitti toimintansa Linnainmaa Oy:n toinen valintamyymälä Isolinnankadun eteläpäässä. Kaksi vuotta myöhemmin toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa ekonomi Matti Linnainmaa, joka kasvatti yrityksen yhdeksän Porissa toimineen elintarvikemyymälän ketjuksi. Viitattu 25.7.2018. Linnainmaan vuonna 1936 avaama liike toimi samoissa tiloissa Isolinnankatu 9:ssä aina vuoteen 1975 saakka. Nykyään paikalla on 2000-luvun alussa valmistunut uudisrakennus, jonka seinään kiinnitettiin vuonna 2010 Suomen ensimmäisestä valintamyymälästä kertova muistolaatta. Isolinnankadun ja Mikonkadun kulmauksessa sijainneen Linnainmaan liikerakennuksen tontilla on nykyään Porin korkein asuinrakennus 16-kerroksinen Linnainmaankulma. Olli F. Linnainmaa kuului myös Porin kaupunginvaltuustoon kokoomuksen edustajana. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1964. Linnainmaa kuoli Porissa 83-vuotiaana helmikuussa 1991. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Corropoli

Corropoli on kunta Keski-Italiassa, Abruzzon alueella, Teramon maakunnassa. Kunta sijaitsee Abruzzon pohjoisosassa, Teramosta 40 kilometriä koilliseen. Corropolissa on runsaat 5 000 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Teramon maakunnan kunnat
Noepoli

Noepoli on kunta Etelä-Italiassa, Basilicatan alueella, Potenzan maakunnassa. Kunta sijaitsee maakunnan eteläosassa, runsaat 100 kilometriä Potenzasta kaakkoon, parikymmentä kilometriä Tarantonlahden rannikolta. Noepolissa on vajaat tuhat asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Potenzan maakunnan kunnat
Kurt Hvitsjö

Kurt Carolus Hvitsjö (22. maaliskuuta 1921 Helsinki – 30. marraskuuta 1993 Lahti) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja palkittu huonekalumuotoilija. (Tilaajille.) Hvitsjö valmistui sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta opistosta 1951 ja aloitti uransa Askon palveluksessa, kunnes vuonna 1954 siirtyi Iskulle. Hän suunnitteli aluksi erityisesti koulukalusteita ja myöhemmiin puisia kotien ja julkisten tilojen kalusteita ja voitti kaksi kertaa Vuoden huonekalu -kilpailun. Hvitsjö vastasi monista Iskun menestystuotteista muttei tuonut itseään esiin niiden suunnittelijana. 1980-luvun taitteeseen asti Hvitsjö johti Iskun tuotesuunnittelua ja jatkoi sen jälkeenkin pikkutuolien, ruokaryhmien ja makuuhuoneen kalusteiden suunnittelijana seuraajansa Raimo Räsäsen alaisuudessa. Hvitsjön suunnittelemista kalusteista on 2010-luvun lopulla yhä tuotannossa julkisten tilojen Metro-neuvottelutuolisarja vuodelta 1964 sekä koulukalusteena paljon käytetty, vuonna 1955 Suomen VI Suurmessujen laatupalkinnolla palkittu pinottava Tuoli 50. Muita Hvitsjön tunnettuja tuotteita ovat 1950-luvulla suosittu Domus-vuodesohva, 1960-luvun sohvakalusto Maxim kaartuvine puuosineen, korkeaselkäisestä tv-tuolista tunnettu 1960-luvun Rosario-sarja, Libero-kirjahyllystö sekä Avotakka-sisustuslehden Vuoden huonekalu -äänestyksen 1979 voittanut Pepi-lastenkalustesarja. Kurt Hvitsjö jäi eläkkeelle vuonna 1986. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit
Benjamin (sarjakuvasankari)

Benjamin on sarjakuvantekijä Peyon luoma yliluonnollisen voimakas pikkupoikasankari. Benjamin (ransk. Benoît Brisefer) esiintyi ensi kerran Spirou-lehdessä joulukuussa 1960. Tekemiseen osallistuivat myös Peyon studion muut työntekijät. Peyo lopetti sarjan parissa työskentelyn vuonna 1978, kun Strumffit-sarjakuvan suosio vei hänen aikansa. Peyon kuoleman jälkeen sarjaa jatkoivat hänen poikansa Thierry Culliford ja piirtäjä Pascal Garray. == Benjaminin hahmo == Benjamin on erittäin supervahva mutta ei aina osaa arvioida ja hallita voimiaan. Supervoimat katoavat aina kun Benjamin saa nuhan, mikä tapahtuu usein silloin, kun hän yrittää todistaa voimiaan muille kuin rikollisille. Benjamin on käytökseltään äärimmäisen kohtelias, huomaavainen ja viaton. Benjaminin sanat menevät usein sekaisin esimerkiksi hänen yrittäessään kertoa rikoksista poliisille. == Benjaminia suomeksi == Benjaminin seikkailuista ilmestyi Ruudussa viisi vuosina 1973–1976 ja Non Stopissa yksi vuonna 1976. Näistä kolme François Walthéryn piirtämää on ilmestynyt Otavan vuonna 2017 julkaisemassa kokoelmassa. == Lähteet == Luokka:Sarjakuvat
Enon opetukset (romaani)

Enon opetukset on Petri Tammisen romaani vuodelta 2006. Teos on lajityypiltään tragikomediaa ja siinä on kolme aikatasoa: kesä 1981, syksy 1994 ja talvi 2005. Romaanin päähenkilöt ovat eno ja hänen siskonpoikansa Jussi. Eno kantaa vastuunsa vanhempana sukulaismiehenä, ja pyrkii kitkemään siskonpojastaan antautujan taudin. ==Juoni== Aika: heinäkuu 1981. Paikka: varsinaissuomalainen maalaistalo. Kirjan minä-kertoja Jussi on kahdentoista, Olli-eno on häntä kymmenisen vuotta vanhempi. Enon isä (eli Jussin äidinisä) tekee lähtöä tuonpuoleiseen. Hänelle on määrä ostaa arkku ja hän haluaa nähdä sen ennen kuolemaansa. Arkku ostetaan Turusta, jonne matkataan enon Peugeotilla. Mukaan lähtee enon ja Jussin lisäksi kauppiaanpoika Myrsky, joka on tarinan keskeinen sivuhahmo. Jussin äiti ja hänen miehensä (Jussin isä) ovat paikalla maatalossa; seuraa pientä sukudraamaa. Jussin erkaneminen poikaiästään kohti miehuutta on ensimmäisen osan olennaisena aiheena. Taustalla seurataan Englannin prinssi Charlesin ja Diana Spencerin hääseremoniaa. Lokakuu 1994. Enon ote elämästä on lipsumassa. Samaan aikaan hänen otteensa viinapullosta on vahvistumassa. Jussi on jo perheenisä ja eno kutsuu hänet kalaan. Jussilla on poika ja vaimo. Kalastuksen sijaan toiminta keskittyy juopotteluun ja ambulanssikin kutsutaan hätiin. Jussi seuraa holtitonta alkoholinkäyttöä vierestä, eikä ymmärrä enon ja tämän viinaanmenevän toveripiirin valintoja. Helmikuu 2005. Jussi on ottanut avioeron. Englannin prinssi Charles ja Camilla Parker Bowles ovat astumassa aviosäätyyn. Jussi surkuttelee kuninkaallisten häiden tuputtamaa armon ja kohtuuden eetosta. Eno on jo syrjäytynyt ja luuhaa toisten alkoholistien seurassa. Hän soittaa Jussille ja käskee tätä pitämään pintansa. Seuraavana kesänä eno kuolee. Hautajaisissa Jussi keskustelee poikansa kanssa ja huomaa, että hänellä on vuosikymmenen verran aikaa joko välttää enonsa kohtalo tai ajautua samanlaiseen umpikujaan. Olli-enon ammattina on valokuvaus, ja ihmisten kuvaamiseen liittyvät teemat ovat tuon tuosta esillä. ==Muuta== Enon opetukset oli Finlandia-ehdokkaana vuonna 2006. Teos on julkaistu myös sähkökirjana ja äänikirjana. Yleisradio tuotti kaksiosaisen televisioelokuvan Enon opetukset vuonna 2010. Teos julkaistiin DVD:nä 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Enon opetukset Finna- hakupalvelussa Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2006 kirjat
Kinatsoliini

Kinatsoliini (C8H6N2) on aromaattinen heterosyklinen yhdiste. ==Ominaisuudet ja valmistus== Huoneenlämpötilassa kinatsoliini on väritöntä tai vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liuokset ovat heikosti emäksisiä. Kinatsoliini liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Kinatsoliini muistuttaa kemialliselta käyttäytymiseltään pyrimidiiniä. Se muun muassa reagoi happojen kanssa muodostaen suoloja. Kinatsoliini voi reagoida bentseenirenkaastaan elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Kinatsoliini voi reagoida elektrofiilina nukleofiilien, kuten Graignard-reagensien kanssa 4-asemasta. Vahvat hapettimet hapettavat kinoliinin pyrimidiini-4,5-dikarboksyylihapoksi. Kinatsoliinia valmistetaan lähtemällä o-aminobentsaldehydistä, glyoksyylihaposta ja ammoniumasetaatista. Näiden reaktiotuotteena muodostuva yhdiste hapetetaan kinatsoliiniksi kaliumferrisyanidin avulla. Toinen valmistustapa on 2-nitrobentsylideenibis(formamidi)n pelkistys. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Heterosykliset yhdisteet
Erik Johan Andelin

Erik Johan Andelin (18. toukokuuta 1804 Hollola – 9. heinäkuuta 1893 Tohmajärvi) oli suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Erik Johan Andelin. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 25.7.2018. Andelinin vanhemmat olivat Hollolan Uskilan kylän Anttilan rusthollari Alexander Simonsson (k. 1822) ja Eva Kristina Mattsdotter. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1823. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1826. Andelinista tuli teologian kunniatohtori 1857. Andelin oli armovuodensaarnaajana Iisalmessa 1826 ja Kuopion triviaalikoulussa vt. kollegana vuodesta 1828, ylempänä kollegana vuodesta 1829 ja konrehtorina vuodesta 1835. Hänestä tuli Tohmajärven kirkkoherra 1841 ja hän sai rovastin arvon 1846. Andelin oli vt. lääninrovastina 1848 ja vakinaisena lääninrovastina 1862–1884. Hän oli Kuopion tuomiokapitulin jäsen 1870–1876 ja viimein Suomen papiston seniori eli vanhin virassa ollut pappi. Andelin oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja osallistui säätyvaltiopäiville 1867 ja 1877–1878. Andelin oli naimisissa 1833–1891 Henriette Sofia Blomin (k. 1891) kanssa. Heidän poikiaan olivat molempien oikeuksien tohtori Alexander Andelin (1836–1890), Kuopion yksityisen ruotsalaisen yhteiskoulun opettaja Karl August Andelin (1838–1898), kihlakunnantuomari Emil Achates Andelin (1848–1907) ja palovakuutusasiamies Lars Robert Kasimir Andelin (1846–1902), samoin kuin kenraalimajuri Carl Oskar Evert Andelin (1840–1905).Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917: Carl Oskar Ever Andelin. (Viitattu 27.12.2019) == Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Tammikuun valiokunta Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Psyllobora

Psyllobora on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva leppäkerttusuku. Sukuun kuuluu ainakin 8 lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa on tavattu ainakin yksi Psyllobora-suvun laji eli ahopirkko.Suomen luonto: Lennä, lennä leppäpirkko, 2.6.2016 == Sukuun kuuluvia lajeja == *Psyllobora borealis *Psyllobora conspurcata *Psyllobora nana *Psyllobora parvinotata *Psyllobora plagiata *Psyllobora renifer *Ahopirkko (Psyllobora vigintiduopunctata) *Psyllobora vigintimaculata == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Psyllobora *iNaturalist: Suku Psyllobora *ITIS: Psyllobora *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Psyllobora *Iowa State University, Bug Guide: Genus Psyllobora - Fungus-eating Lady Beetles *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Psyllobora, Taxonomy *Pherobase: Semiochemicals of Genus Psyllobora Luokka:Leppäkertut
Steve Holland

Steven Jerome Holland (25. helmikuuta 1954 – 2. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hänet tunnettiin Molly Hatchet -rockyhtyeen entisenä kitaristina. Holland perusti yhtyeen Dave Hlubekin kanssa vuonna 1971. Hän oli viimeinen elossa ollut yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuulunut jäsen. Holland soitti Fender Stratocaster- ja Gibson Firebird -sähkökitaroilla. ==Ura== Holland aloitti kitaransoiton 8-vuotiaana ja sai kaksi vuotta myöhemmin lahjaksi ensimmäisen kitaransa. Hänet innosti muusikoksi Jimi Hendrix ja varsin tämän kappale "Foxy Lady". 17-vuotiaana Holland muutti Jacksonvilleen, jossa tapasi Dave Hlubekin tämän silloisessa työpaikassa, soitinkaupassa. Samassa liikkeessä työskenteli myös tuleva The Allman Brothers Band -jäsen Dickey Betts. Holland on mukana Molly Hatchetin viidellä ensimmäisellä studioalbumilla. Hän osallistui yhtyeen lukuisten kappaleiden säveltämiseen. Holland kuului Dave Hlubekin ja Duane Rolandin kanssa Molly Hatchetin alkuperäiseen kitaristikolmikkoon, joka oli yhdessä vuoteen 1984. Tuolloin Holland erosi yhtyeestä, joka oli Detroitissa esiintymässä Sammy Hagarin kanssa. Hollandin tilalle liittyi kosketinsoittaja John Galvin, jota hän itse pyysi ottamaan paikkansa. Molly Hatchetista lähdettyään Holland ei ole toiminut aktiivisesti musiikkialalla. 1990-luvun lopussa hän soitti useiden vanhojen yhtyetovereidensa kanssa Dixie Jam Band -yhtyeessä. He esiintyivät muun muassa Molly Hatchet -solisti Danny Joe Brownille järjestetyssä tukikonsertissa heinäkuussa 1999. Vuonna 2003 Holland liittyi Southern Rock Allstarsiin, jossa soittivat ennestään Dave Hlubek ja Duane Roland. Hän on vieraillut useiden muidenkin southern rock -artistien keikoilla. Vuonna 2005 Holland perusti entisten Molly Hatchet -yhtyetovereiden kanssa Gator Country -tribuuttiyhtyeen. Yhtyeessä olivat mukana Duane Roland, laulaja Jimmy Farrar, rumpali Bruce Crump ja basisti Riff West. Myös Dave Hlubek aikoi liittymään mukaan, mutta palasikin sen sijaan Molly Hatchetiin. Roland kuoli vuonna 2006, jonka jälkeen Hollandin kitaristikumppaneina Gator Countryssa toimivat Paul Chapman ja Linni Disse. Gator Country julkaisi singlen "Oh Atlanta" ja livealbumin. Yhtye lopetti toimintansa Westin ja Crumpin kuoltua vuosina 2014 ja 2015. Tammikuussa 2005 Holland käynnisti projektin "Musicians with Medical Issues", joka tuki ja auttoi erinäisistä vammoista kärsiviä muusikkoja. Hän sai idean aikaisemmin kaaduttuaan ja saatuaan lantiomurtuman, joka leikattiin onnistuneesti marraskuussa 2004. Holland selvisi aivohalvauksesta 2000-luvun alussa. Hollandin kuolinsyytä ei ole kerrottu julkisuuteen mutta hänen terveytensä kerrotaan heikenneen jo jonkin aikaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Steve Holland, Discogs Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Banner Thomas

Banner Harvey Thomas (6. syyskuuta 1954 – 10. huhtikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen basisti. Hänet tunnetaan Molly Hatchet -yhtyeen alkuperäisenä basistina. Thomas liittyi Molly Hatchetiin vuonna 1975 ja on mukana yhtyeen neljällä ensimmäisellä studioalbumilla. Hän osallistui muun muassa kappaleiden "Gator Country", "Flirtin' with Disaster" ja "Beatin' the Odds" säveltämiseen. Molly Hatchet menestyi debyyttialbumin julkaisusta lähtien, mutta vuonna 1981 Thomas erosi suosionsa huipulla olevasta yhtyeestä jouduttuaan riitaan kitaristi Dave Hlubekin kanssa. Thomasin korvasi yhtyeessä Riff West. Vuonna 1983 Thomas perusti oman yhtyeen nimeltä Big Engine. Hän soitti bassokitaraa elämänsä loppuun asti ja oli juuri liittynyt Those Guys- kokoonpanoon. Hän asui Floridan Jacksonvillessä ja soitti paikallisissa yhtyeissä sekä esiintyi kaupungin ravintoloissa. Thomas kuoli 62-vuotiaana keuhkokuumeeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Banner Thomas Discogsissa *Banner Thomasin Facebook -sivut Luokka: Yhdysvaltalaiset basistit Luokka: Vuonna 1954 syntyneet Luokka: Vuonna 2017 kuolleet
Tapani Tirkkonen

Tapani Teemu Tirkkonen (22. lokakuuta 1959 Kaavi – 13. tammikuuta 2024 Kaavi) oli suomalainen keksijä. Hän teki eri alojen keksintöjä, joista tunnetuin on perustamansa Hope Finlandia -yhtiön patentoima, sittemmin Sinituotteen valmistama savustuspussi. Tirkkonen oli mukana monissa muiden kehittämissä uusissa innovaatioissa ja saattoi niitä maailmanmarkkinoille. Hän oli myös perustamassa koe-eläinten aluskuivikkeita valmistavaa Tapveitä ja toimi sen toimitusjohtajana. Tasavallan presidentti Martti Ahtisaari myönsi Tapani Tirkkoselle Innoyrittäjä-palkinnon työstä yrittäjänä. Keksijäin keskusliitto myönsi kultaisen ansiomerkin Tirkkoselle ansiokkaasta keksintötyöstä. Presidentti ja rouva Ahtisaari kunnioittivat 1994 vierailullaan Kaavilla Tirkkosta tutustumalla hänen savustuspussitehtaaseensa. Tirkkonen työskenteli Savonia-ammattikorkeakoulun tki-asiantuntijana vuodesta 2006 ja Thinksuomen projektipäällikkönä sekä sen jälkeen Innosmartin mentorina. Hän työskenteli Kaavin kunnassa innovointi- ja työllisyyskoordinaattorina vuodesta 2018 käynnistäen uusia yrityksiä ja loi työpaikkoja ulkopuolisten keksijöiden keksinnöistä Kaaville. Tirkkonen oli mukana luomassa keksijöille ja yrityksille Innofoorumi.fi-verkkopalvelua. Tirkkosta vastaan nostettiin syytteet talousrikoksista vuonna 2008, joista hänelle langetettiin tuomio. Tirkkonen on haudattu Kaavin hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Kazakstan lasten Eurovision laulukilpailussa

Kazakstan osallistui Lasten Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 2018. Kazakstanin osallistuminen lasten Eurovision laulukilpailuun oli samalla maan ensimmäinen osallistuminen mihinkään Eurovision-tapahtumaan. Maan paras sijoitus on vuodelta 2019, jolloin Jeržan Maksim sijoittui kappaleellaan "Armanyńnan qalma" toiseksi. ==Osallistujat== Vuosi Esittäjä Kappale Sijoitus Pisteet 2018 Danelija Tulešova ”Òzińe sen (Өзіңе сен)” 6 171 2019 Jeržan Maksim "Armanyńnan qalma" 2 227 2020 Qaraqat Bašanova "Forever" 2 152 2021 Álinur Hamzın & Beknur Jánibek "Ertegi álemi (Fairy World)" 8 121 2022 David Charlin "Jer-Ana (Mother Earth)" 15 47 ==Lähteet== Luokka:Lasten Eurovision laulukilpailut maittain
Tinja Töyrylä

Tinja Töyrylä (s. 2000) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. Kaudella 2017 alkaneella Superpesisurallaan Töyrylä on pelannut 25.7.2018 mennessä 24 runkosarjaottelua joissa on lyönyt 20 ja tuonut kuusi juoksua sekä kerännyt 62 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä hän on pelannut neljä ottelua, joissa on lyönyt yhden juoksun ja kolme kärkilyöntiä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=8204&view;=pelaajakortti Töyrylä pelasi B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelussa Joensuussa 2018.http://www.pesis.fi/?x21605=37925605 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boy Erased

Boy Erased on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Joel Edgerton. Elokuva perustuu Garrard Conleyn muistelmiin Boy Erased: A Memoir vuodelta 2016. Elokuvan pääosissa ovat Lucas Hedges, Nicole Kidman, Russell Crowe ja Edgerton itse. Elokuva kertoo baptistisen perheen pojasta, joka pakotetaan eheytymishoitoon. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. marraskuuta 2018. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä Luokka:Elokuvat itsemurhasta
Polignac

Polignac eli de Polignac on vanha ranskalainen aatelissuku, jonka eräällä haaralla on ruhtinaan arvo. Suvun toisen haaran jälkeläiset ovat hallinneet vuodesta 1949 Monacoa, mutta heidät katsotaan kuuluviksi Grimaldin dynastiaan. Suvun nimi tulee nykyisessä Haute-Loiressa sijaitsevasta Polignacin linnasta.Nordisk familjebok (1915), s. 1232–1234 Runeberg.org. Viitattu 25.7.2018. Polignacin varakreivien tiedetään hallinneen Loirejoen yläjuoksulla sijainnutta Velayn aluetta ainakin 1050-luvulta alkaen. Nykyinen Polignacin suku polveutuu 1300-luvulla eläneestä Guillaume III de Chalençonista, jonka puoliso Valpurge oli mainittua vanhempaa Polignac-sukua. Suvun ensimmäinen laajemman vaikutusvallan saavuttanut henkilö oli kardinaali Melchior de Polignac, jonka veljenpojanpoika Jules de Polignac korotettiin vuonna 1780 herttuaksi. Hänen poikansa, Ranskan pääministerinä toiminut Jules de Polignac sai vuonna 1820 paavin myöntämän ruhtinaan arvon, joka periytyi hänen jälkeläisilleen yhdessä herttuan arvon kanssa. Jules de Polignac vanhemman nuorimmasta pojasta Camille Henri Melchiorista polveutunut sukuhaara käyttää sen sijaan kreivin arvoa. Tähän sukuhaaraan kuului myös kreivi Pierre de Polignac, joka oli Monacon ruhtinaan Rainier III:n isä.Polignac family Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.7.2018. ==Tunnettuja suvun jäseniä== *Melchior de Polignac (1661–1742), kardinaali, Ludvig XIV:n diplomaatti *Jules de Polignac (1746–1817), hovimies, kuningattaren suosikin Yolande de Polastronin puoliso, Polignacin 1. herttua *Armand de Polignac (1771–1847), rojalistipoliitikko, Jules ja Yolande de Polignacin poika, Polignacin 2. herttua *Jules de Polignac (1780–1847), Ranskan pääministeri, Jules ja Yolande de Polignacin poika, Polignacin 1. ruhtinas ja 3. herttua *Alphonse de Polignac (1826–1863), matemaatikko, Jules de Polignacin (nuoremman) poika *Edmond de Polignac (1834–1901), harrastajasäveltäjä, Jules de Polignacin (nuoremman) poika, taidemesenaatti Winnaretta Singerin puoliso *Pierre de Polignac (1895–1964), Polignacin kreivi, Monacon prinsessa Charlotten puoliso **Rainier III (1923–2005), Monacon ruhtinas, Pierre de Polignacin poika (virallisesti Grimaldin sukua), elokuvatähti Grace Kellyn puoliso **Caroline (s. 1957), Monacon prinsessa, Rainier III:n tytär (virallisesti Grimaldin sukua) **Albert II (s. 1958), Monacon ruhtinas, Rainier III:n poika (virallisesti Grimaldin sukua) **Stéphanie (s. 1965), Monacon prinsessa, Rainier III:n tytär (virallisesti Grimaldin sukua) **Gabriella (s. 2014), Monacon prinsessa, Albert II:n tytär (virallisesti Grimaldin sukua) **Jacques (s. 2014), Monacon prinssi, Albert II:n poika (virallisesti Grimaldin sukua) ==Lähteet== Luokka:Ranskan aateli
Auburn (New York)

Auburn on kaupunki New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 27 687\. Auburn kuuluu Cayugan piirikuntaan ja se on piirikunnan hallintokeskus. Kaupungissa sijaitsee mm. Auburn Correctional Facility -vankila, William H. Seward House sekä Harriet Tubmanin talo. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Cayuga County Court House Auburn.jpg|Cayugan piirikunnan oikeustalo Auburnissa. Tiedosto:AuburnPrisonFront crop.jpg|Auburn Correctional Facility -vankila. Tiedosto:Harriet Tubman House Dec 2007.jpg|Harriet Tubmanin asunto. Tiedosto:William H. Seward House Auburn.jpg|William H. Seward House. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin kaupungit
Warren DeMartini

Warren Justin DeMartini (s. 10. huhtikuuta 1963 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten glam metal -yhtye Rattin kitaristina. Hänet tunnetaan lempinimellä ”Torch” (suom. ”soihtu”). == Musiikillinen ura == === Rattiin liittyminen === DeMartini liittyi 19-vuotiaana yhtyeeseen nimeltä Ratt ystävänsä Jake E. Leen suosituksesta vuonna 1982. Lee oli soittanut yhtyeessä aiemmin, mutta oli saanut kutsun liittyä Ozzy Osbournen yhtyeeseen. DeMartini oli San Diegon alueen, jossa myös Ratt vaikutti, lahjakkaimpia nuoria kitaristeja. === Vaiheet yhtyeessä === Rattista tuli 1980-luvun suosituimpia glam metal -yhtyeitä, ja sen albumeita on myyty miljoonia kappaleita. DeMartini sai huomiota teknisesti lahjakkaana kitaristina. Hän oli myös kirjoittamassa yhtyeen suurimpia hittejä. Rattin suosio kääntyi laskuun 1990-luvulle tultaessa, ja yhtye hajosi alkuvuonna 1992. Se kasattiin uudelleen yhteen noin viisi vuotta myöhemmin, ja on säilynyt satunnaisista tauoista huolimatta pystyssä aina nykypäivään asti. DeMartini jäi pois yhtyeestä alkuvuonna 2018, eikä syytä ole kerrottu julkisuuteen. === Muut yhtyeet === DeMartini on Rattin lisäksi ollut mukana muun muassa Dokkenissa, Whitesnakessa ja hetken aikaa myös Diossa. Hän on julkaissut myös kaksi sooloteosta: EP-levyn Surf’s Up (1995) ja pitkäsoiton Crazy Enough to Sing to You (1996). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ghostscript

Ghostscript on PostScript, PDF, HP:n PCL ja Microsoftin XPS-tiedostoja käsittelevä ohjelmistopaketti. Perustoimintoja on näiden tiedostojen rasterisointi (renderöinti) bittikarttakuviksi, jotka voidaan esittää näytöllä tai tulostaa kirjoittimelle. Ghostscript on osana useita PDF-katseluohjelmia ja osana Unixin tai Linuxin tulostusjärjestelmiä. Lisäksi Ghostscript osaa tuottaa PDF-tiedostoja tai muuntaa esim. PS-tiedostoja PDF:ksi. ==Historia== Ghostscriptin kirjoittamisen aloitti alun perin L. Peter Deutsch GNU- projektille vuonna 1986. Ohjelma julkaistiin GPL-lisenssillä. Pian Deutsch huomasi useiden yhtiöiden levittävän Ghostscriptia ja hän perusti Aladdin Enterprises -yhtiön kehittämään ohjelmistoa. Aladdin julkaisi uusimman version ohjelmistosta nimellä Aladdin Ghostscript ja kaksi versiota vanhempi ohjelma julkaistiin GNU-lisensillä nimellä GNU Ghostscript. https://web.archive.org/web/20000823204849/http://devlinux.org/deutsch- interview.html Ghostscript lakkasi 2004 olemasta virallisesti osa GNU- projektia.http://pages.cs.wisc.edu/~ghost/doc/gnu/index.htm Aladdinin versiosta käytettiin myös nimeä AFPL Ghostscript sen lisenssin mukaan.http://pages.cs.wisc.edu/~ghost/doc/AFPL/ Tämä jatkui vuoteen 2006, jolloin myös uusin versio (tuolloin Ghostscript 8.54) julkaistiin GNU- lisensillä.https://web.archive.org/web/20170629021353/http://www.advogato.org/person/raph/diary.html?start=411 Myöhemmin Aladdin Enterprises luovutti ohjelmiston ja sen oikeudet Artifex Software Inc.:lle, joka on nykyinen kehittäjä. Vuonna 2013 ja versiosta Ghostscript 9.07 lähtien ohjelma on lisensoitu GNU Affero General Public Licensella. https://www.ghostscript.com/pipermail/gs- devel/2013-February/009409.html Itse ohjelmiston lisäksi ongelman oli PostScriptin käyttämien Adoben omistamien fonttien korvaaminen. Tämä järjestyi vuonna 1996, kun URW lahjoitti kehittämänsä Times Roman (Nimbus Roman No. 9 L ), Helvetica (Nimbus Sans) ja Courier (Nimbus Mono L) -kloonit vapaalle lisenssille.https://tug.org/fonts/deutsch-urw.txt ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://ghostscript.com Luokka:Medialukuohjelmistot
Luettelo Sega 32X -peleistä

Tämä on luettelo Sega 32X ja Mega-CD 32X/Sega CD 32X -peleistä. Aluekoodi Julkaisualue Alueen kuvaus JP (Japani) Japanilainen NTSC-J formatoitu julkaisu NA (Pohjois-Amerikka) Pohjois-Amerikka ja muut NTSC territoriot, Japanin lisäksi PAL PAL/SECAM territoriot: suurin osa Eurooppaa, Australiaa ja osittain Aasiaa BR (Brasilia) NTSC-U Brasiliassa (jotkin järjestelmät toistavat vain PAL-M muodossa, mutta kaikki pelit ovat NTSC-U) __NoTOC__ Nimi Julkaisuvuosi Vaatii Sega CD:n/Mega-CD:n? Kehittäjä Julkaisija JP NA PAL BR Viite After Burner 1995 X Sega Sega X BC Racers 1995 X Core Design U.S. Gold X X X Blackthorne 1995 X Interplay Interplay Tec Toy (Brazil) X X Brutal: Above the Claw 1995 X GameTek GameTek X X X Corpse Killer 1994 Digital Pictures Digital Pictures X X Cosmic Carnage Cyber Brawl JP 1994 X Givro Sega X Darxide 1995 X Frontier Developments Sega X X X Doom 1994 X id Software Sega X X Fahrenheit 1995 Sega Studios Sega Tectoy (Brazil) X X X FIFA Soccer 96 1995 X Extended Play Productions EA Sports X X X Golf Magazine: 36 Great Holes Starring Fred Couples 1994 X Flashpoint Productions Sega X Knuckles' Chaotix 1995 X Sonic Team Sega X Kolibri 1995 Novotrade Sega X X Metal Head 1995 X Sega Sega X Mortal Kombat II 1995 X Probe Acclaim Entertainment X Motocross Championship 1995 X Artech Studios Sega X X NBA Jam Tournament Edition 1995 X Iguana Entertainment Acclaim Entertainment X NFL Quarterback Club 1995 X IGS Games Acclaim Entertainment X Night Trap 1994 Digital Pictures Sega X X Pitfall: The Mayan Adventure 1995 X Activision Activision X X X Primal Rage 1995 X Probe Entertainment Time Warner Interactive X X R.B.I. Baseball '95 1995 X Tengen Tengen X X X Romance of the Three Kingdoms IV: Wall of Fire 1995 X Koei Koei X X X Shadow Squadron Stellar Assault JP, EU 1995 X Sega Sega X X Slam City with Scottie Pippen 1995 Digital Pictures Sega X X Space Harrier 1994 X Sega-AM2 Sega X Spider- Man: Web of Fire X BlueSky Software Sega X X X Star Trek: Starfleet Academy Starship Bridge Simulator 1995 X Interplay Interplay X X X Star Wars Arcade 1994 X Sega Interactive Sega X Supreme Warrior 1995 Digital Pictures Sega X X Surgical Strike 1995 The Code Monkeys Tec Toy X X X T-MEK 1995 X Bits Studios Time Warner Interactive X X Tempo 1995 X Sega Red Company Sega X X Toughman Contest 1995 X Visual Concepts Electronic Arts X X Virtua Fighter 1995 X Sega-AM2 Sega X Virtua Racing Deluxe 1994 X Sega- AM2 Sega X World Series Baseball Starring Deion Sanders 1995 X Blue Sky Software Sega X X X WWF Raw 1995 X Sculptured Software Acclaim Entertainment X WWF WrestleMania: The Arcade Game 1995 X Sculptured Software Acclaim Entertainment X X X Zaxxon's Motherbase 2000 Motherbase EU Parasquad JP 1995 X CSK Research Institute Corp. Sega X ==Julkaisemattomat pelit== Nimi Viite 32 Xtreme NBA Action Primetime NFL Football Ratchet and Bolt Saban's VR Troopers SegaSonic the Hedgehog Virtua Hamster X-Men: Mind Games ==Lähteet== ==Katso myös== * Luettelo Sega Mega Drive -peleistä * Luettelo Sega Mega-CD -peleistä Luokka:Luettelot videopeleistä alustoittain
Silja Syrjälä

Silja Syrjälä (s. 28. kesäkuuta 1998 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Seinäjoen Maila- Jusseja.https://www.superpesis.fi/joukkueet/naiset/seinajoen-maila-jussit/ Kaudella 2015 alkaneella Superpesisurallaan Syrjälä on edustanut myös Kankaanpään Mailaa ja Lapuan Virkiää. 25.7 2018 mennessä Syrjälä on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 70 ottelua, joissa on lyönyt kolme kunnaria ja 38 tavallista juoksua, tuonut 54 juoksua ja kerännyt 261 kärkilyöntiä. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=8218&view;=pelaajakortti Kaudeksi 2020 Syrjälä siirtyi Virkiästä takaisin Seinäjoen Maila-Jussien joukkueeseen.http://smj.fi/uutiset/Silja-Syrjala-palaa-Jussittariin--293.html Silja Syrjälä osallistui B-tyttöjen Itä-Länsi-otteluun 2017 Imatralla.http://www.smj.fi/uutiset/Susanna-Ojala-ja-Silja-Syrjala-B-tyttojen- Lannen-joukkueseen-134.html Syrjälä valittiin vuoden 2021 Itä-Länsi-ottelussa ottelun parhaaksi pelaajaksi.https://www.superpesis.fi/uutiset/go-on- superjokerit-takoivat-ratkaisun-yli-3000-katsojaa-todisti-lannen-voittoa- naisten-arvo-ottelussa/ Hänet valittiin myös vuoden 2022 Itä-Länsi- otteluun.https://www.superpesis.fi/site/assets/files/26809/ita- lansi-2022-naiset.pdf Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun myös vuonna 2024.https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2023/01/IL-joukkueet-M-N-2024.pdf Myös hänen kaksossisarensa Sanni Syrjälä pelaa Superpesistä. == Saavutukset == * Superpesiksen kärkilyöntikuningatar: 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
KEF

KEF on brittiläinen kaiutinvalmistaja. Sen perusti sähköinsinööri Raymond Cooke Tovilissa Maidstonessa Kentissä 1961. Yritys sai nimensä paikalla aiemmin sijainneen Kent Engineering & Foundry -konetehtaan mukaan. Cooke oli laivaston toisen maailmansodan veteraani. Hän oli työskennellyt BBC:lle ja oli ollut kaiutinvalmistaja Wharfedalen tekninen johtaja. Toisena avainhenkilönä oli tohtori Andrew Watson, joka johti akustiikan suunnittelua. Yhtiö oli ensimmäisiä, joka alkoi valmistaa kaiutinelementtejä muusta materiaalista kuin paperista. Lisäksi se käytti ensimmäisenä FFT-muunnosta kaiuttimien mittauksiin. KEF alkoi valmistaa BBC:lle monitori-kaiuttimia. Kuluttajatuotteissa KEFin myyntivaltti oli olohuonekaiuttimen kutistaminen viidesosaan aiemmasta. Yhtiö valmisti myös kaiutinelementtejä muille kaiutinvalmistajille, parhaimpina aikoina 10 000 viikossa. KEF palkittiin kahteen kertaan kuningattaren palkinnolla vientikauppansa ansiosta. Cooke sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon 1979. 1990-luvun alussa New York Times nimesi KEFin toiseksi johtavaksi eurooppalaiseksi audiovalmistajaksi Bang & Olufsenin rinnalla. Yhtiö kuitenkin ajautui konkurssiin 1992. Sen osti GP Acoustics, joka on osa hongkongilaista Gold Peak -yritystä. ==Viitteet== Luokka:Brittiläiset yritykset
Kef

Kef tai KEF on: * El Kef, kaupunki Tunisiassa * Kef (kuvernoraatti), Tunisian kuvernoraatti * KEF, brittiläinen kaiutinvalmistaja * Keflavíkin kansainvälinen lentoasema, IATA-tunnus
Kenwood Corporation

Kenwood Corporation ( on japanilainen äänentoistolaitteita ja radioamatöörilaitteistoa valmistava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1946 nimellä Kasuga Radio Company Naganossa. Vuonna 1957 se vaihtoi nimensä Trio- Kenwood Corporationiksi. Sama vuonna yritys valmisti ensimmäisen FM-virittimen Japanissa ja 1960-luvun puolivälissä maailman ensimmäisen puolijohteisiin perustuvan vahvistimen. Tokion pörssiin se listautui 1968. Kenwood yhdistyi vuonna 2008 JVC:n kanssa JVCKenwoodiksi. Molemmat merkit toimivat edelleen omilla brändeillään. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset yritykset
Puutossalmi

Puutossalmi on maaseutukylä Kuopion eteläosissa noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta etelään, lähellä entisen Vehmersalmen kunnan rajaa. Puutossalmen kylä sijaitsee Kallaveden Puutosselän ja Sotkanselän välissä sijaitsevan salmen länsipuolella. Asukkaita noin 600. Puutossalmella sijaitsee nykyisin kylätalona toimiva entinen nuorisotalo (Kuhasten seurantalo, Puutossalmentie 790), ja kesäkioski IhmeTupa lossirannassa. Vuonna 1941 Tie- ja vesirakennushallituksen (TVH) moottoroima Puutossalmen lossi ylittää 482 metriä pitkän matkan Puutossalmen kylän puolelta Soisalon saareen. == Lähteet == Luokka:Kuopion kylät
Margit Lilius

Margit Lilius (1940-luvun lopulta alkaen Mustapa, 10. heinäkuuta 1899 Helsinki – 2. maaliskuuta 1991 Oitti) oli suomalainen balettitanssija, jota pidetään Suomen ensimmäisenä klassisena ballerinana. Margit Lilius syntyi Suomen ensimmäiseen tanssijasukuun: hänen enonsa oli miesten tanssin uranuurtaja Toivo Niskanen ja tätinsä tanssipedagogi Hilma Liiman. Margit Lilius sai oppia molemmilta, pääsi enonsa avulla koskettamaan Anna Pavlovaa ja esitti klassista varvastanssia ensimmäisenä suomalaisena Toivo Niskasen järjestämässä näytännössä vuonna 1917. Niskanen sai tytölle oppilaspaikan Pietarin Mariinski-teatterin balettikouluun, mutta tyttö ei halunnut jättää perhettään. Lilius oli alusta asti mukana Suomalaisen oopperan vuonna 1922 perustetussa baletissa ja sai jo seuraavana vuonna tehtäväkseen Joutsenlammen roolin Odette-Odile. Vuonna 1926 Margit Lilius pääsi Milanon La Scalan tunnetuimman pedagogin Enrico Cecchettin oppilaaksi, mutta joutui palaamaan Suomeen hoitamaan emännyyttä miehensä Lauri Järvisen suvun maatilalla Hausjärven Oitissa. Sen ohella hän opetti tanssia ja esiintyi taas oopperan baletissa, mutta lopetti vuonna 1935 kun koko baletti oli lopetusuhan alla. Margit Lilius lähti Olga Preobrazhenskajan oppiin Pariisiin, mutta vietti sotavuodet Oitissa. Hän muutti sotien jälkeen Yhdysvaltoihin sinne aiemmin muuttaneen poikansa luo ja antoi hyväntekeväisyysesityksiä Suomen jälleenrakentamisen hyväksi. Yhdysvalloissa Lilius solmi toisen avioliittonsa Antti Mustapään kanssa, mutta mies kuoli jo 1952. Margit Lilius käytti kuitenkin loppuelämänsä nimeä Margit Mustapa tai Lilius-Mustapa. Hän esiintyi viimeisen kerran Seattlessa vuonna 1952 pohjoismaisen festivaalin 25 000 hengen yleisölle. Hän asui yksin jäätyään Kalifornian Santa Barbarassa ja kiinnostui teosofiasta Happy Valley -kouluyhteisössä Ojaissa, jossa hän myös opetti. Yhä toimivan yhteisön perustajiin kuuluivat Annie Besant, Aldous Huxley ja Krishnamurti. Margit Mustapa vietti aikaa myös tyttärensä hoitamalla Oitin maatilalla, jossa hän kuoli 1991. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Nils Jacobsson Fluur

Nils Jacobsson Fluur (s. noin 1670 Anundsjö, Ruotsi, kuolinvuosi tuntematon) oli ruotsalainen puuseppä, joka tuli tunnetuksi erityisesti kirkkoihin tekemistään saarnatuoleista ja muista kalusteita. Fluur muutti vuonna 1694 Piitimeen ja edelleen vuonna 1697 Tornioon, jossa hän sai seuraavana vuonna oikeudet toimia kaupunginpuuseppänä. Vuonna 1709 Fluur muutti Luulajaan. Nils Fluurin teoksissa on vaikutteita renessanssista sekä barokista. Monissa hänen töissään toistuvat aiheina enkelit ja viiniköynnökset. ==Teokset== * Saarnatuoli Arjeplogin kirkkoon (1694) * Saarnatuoli Nordmalingin kirkkoon * Saarnatuoli, ikkunan koristeet, sakastin oven koristeet sekä alttariseinä Tornion kirkkoon (1690-luvulla) * Saarnatuoli Piitimen kaupungin kirkkoon (1702) * Saarnatuoli Öjebyn kirkkoon (1703) * Saarnatuoli sekä muita esineitä ja kalusteita aina vuoteen 1717 asti Alaluulajan kirkkoon === Kuvia teoksista === Tiedosto:Nederlulea church-Pulpit-detail.jpg|Alaluulajan kirkon saarnastuoli. Tiedosto:Arjeplogs kykra predikstolet.JPG|Arjeplogin kirkon saarnastuoli. Tiedosto:Interior of Piteå Stadskyrka.jpg|Piitimen kaupunginkirkko sisältä. Tiedosto:126336 4 tornio martti jokinen 2004.jpg|Tornion kirkon saarnastuoli ja koristeellinen sakastin sisäänkäynti. File:Pulpit of Tornio church.jpg|Tornion kirkon saarnastuoli. Tiedosto:M012 RHO13662 74.jpg|Tornion kirkon alttariseinä. Tiedosto:Ojebyn6.jpg|Öjebyn kirkon saarnastuoli. Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Kuolinvuosi tuntematon