EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jonne Anttonen

Jonne Anttonen (26. helmikuuta 1898 Viipurin maalaiskunta – 6. huhtikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja ja talousasiantuntija.Kuka kukin oli Viitattu 17.10.2024. ==Henkilöhistoria== Anttosen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Anttonen ja Sofia Kiesi ja puoliso vuodesta 1922 Hulda Elina Heinonen. Anttonen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1921 ja kauppatieteen kandidaatiksi 1925, maisterin arvon hän sai 1950. Anttonen oli Lassila & Tikanojan Helsingin konttorin kirjeenvaihtaja 1921–1925, Viipurissa kauppaoppilaitoksen kirjanpidon ja muiden aineiden opettaja 1925–1929, Taloudellisen valistuskeskuksen johtaja 1929–1933 sekä Yksityisyrittäjien liiton asiamies ja toimitusjohtaja 1934–1949, samoin kuin Talous ja Koti ja Yksityisyrittäjä-lehtien päätoimittaja. Hän oli myös Yksityisyrittäjien kustannus -yhtiön toimitusjohtaja. Yksityisyrittäjien säätiön asiamies hän oli 1936–1945 ja oman tilintarkastustoimiston pitäjä 1949–1958. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Osuuskauppojen säästökassaliikkeestä, Helsinki : Taloudellinen valistuskeskus 1930 (32 s.) * Osuustoiminnallisia yrityksiä koskevat verotuslainsäädännölliset muutokset ulkomailla viime vuosina: esitelmä, Helsinki : Taloudellinen valistuskeskus, 1933 (ylipainos Kauppalehdestä, n:ot 234, 235, 237) (18 s.) * Verolakien määräykset osuustoiminnan verotuksesta ja niiden vaikutukset Suomessa: esitelmä, Helsinki : Taloudellinen valistuskeskus 1934 (29 s.) * Vilpillinen kilpailu: selostus laista vilpillisen kilpailun ehkäisemiseksi (annettu tammikuun 31 p:nä 1930), Helsinki : Yksityisyrittäjäin liitto 1934 (Kaarlo Karhin kanssa) (40 s.) * Valtiovallan suhtautuminen osuustoiminnallisiin rahalaitoksiin, Helsinki : Yksityisyrittäjäin liitto, 1939 (5 s.) * Vaatturinliikkeen kirjanpito, Helsinki : Suomen vaatturinliikkeenharjoittajan keskusliitto, 1944 (102 s.) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat LUokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Lotta Petronella

Lotta Petronella on Turun saaristossa asuva ja työskentelevä suomalainen taiteilija, kuraattori ja elokuvantekijä, joka on ohjannut, leikannut ja käsikirjoittanut useita dokumentti- ja lyhytelokuvia. Petronellan taiteellinen työskentely on paljolti keskittynyt saaristoon ja saaristolaiselämään. ==Taiteellinen työskentely== Petronella kouluttautui kuvataiteilijaksi 1990-luvun lopulla Lontoossa (Chelsea College of Art). Suomeen palattuaan hän on ohjannut ja käsikirjoittanut useita saaristoon keskittyviä elokuvia, kuten neljän Turun ulkosaaristossa asuvan naisen arjesta kertovan dokumenttielokuvan Skärikvinnor - luotojen naiset (2009) sekä kokeellisen dokumenttielokuvan Seili (2020). Vaikutteita omaan työskentelyynsä Petronella on kertonut saaneensa dokumentaristi Trinh T. Minh-halta. Yhtenä kiinnostuksen kohteena on Petronellan työskentelyssä on ollut paikan luonne. Vuodesta 2020 hän on toteuttanut Nauvon saaristossa sijaitsevaan Seilin saareen liittyvää Själö Poeisis -hanketta. Petronella oli myös yksi vuoden 2023 Helsinki Biennaaliin valituista taiteilijoista. Tapahtumaan tehdyssä paikkasidonnaisessa Saarten Materia Medica -teoksessa hän teki yhteistyötä muusikko Lau Naun ja villiruokaa kehittäneen keittiömestari Sami Tallbergin kanssa. Teokseen kuului muun muassa kuoroteos sekä jokaisen oikeuksia Suomessa edistäneen Ilma Lindgrenin kunniaksi järjestetty esitys. Petronellan työskentely on usein monitaiteista ja siihen erilaista yhdessä työskentelyä. Petronella on toinen CAA Contemporary Art Archipelago -kuraattorikollektiivin perustajajäsenistä. Vuodesta 2009 lähtien CAA on järjestänyt Turun saaristossa nykytaiteen näyttelyitä ja tapahtumiayhteistyössä alueen eri toimijoiden sekä tieteellisten tutkimuslaitosten kanssa. CAA julkaisee myös alojenväliseen yhteistyöhön liittyviä kirjoituksia. Petronella on yksi perustajajäsenistä myös taiteen ja tieteen vuorovaikutusta edistävässä monitaiteisessa ja -kielisessä Kolmas Tila – Tredje Rummet -ryhmässä, joka toteuttaa näyttämö- ja tilateoksia, näyttelyitä ja esitystaidetta. __NOTOC__ ==Elokuvia== * Själö – Island of Souls (2020) * Land without God (2019) * Home. Somewhere / HEM Någonstans (2015) * Skärikvinnor - luotojen naiset (2009) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lotta Petronellan verkkosivut. Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Rassolnik

pienoiskuva|Rassolnik leningradilaisittain. Se sisältää naudan munuaisia. Rassolnik () on venäläinen hapan keitto. Se saa makunsa suola- tai maustekurkuista ja niiden happamasta säilöntäliemestä. ==Valmistus== Rassolnikiin käytetään suola- tai maustekurkkuja, ohrasuurimoita, sipulia, tilliä, ja joskus smetanaa. Keitto voidaan tehdä kasvisversiona (tämä on ollut suosittua paastonaikaan), mutta yleensä siihen tulee jotakin lihaa. Yleensä käytetään kanaa tai naudanlihaa, ja erityisesti aikaisemmin naudan tai porsaan munuaisia. ==Historia== Nykyisen muotonsa rassolnik sai 1900-luvun alkupuolella Venäjän vallankumouksen jälkeen. Sen edeltäjiä edeltäjiä olivat nimellä kalya tunnetut happamat liha-, sieni ja vihanneskeitot. 1800-luvulla nimeä rassolnik käytettiin suolakurkulla maustetuista lihapiirakoista, jotka mainitaan mm. Nikolai Gogolin teoksissa. Neuvostoaikana rassolnik Leningradin tapaan tuli suosituksi. Se tehtiin lihaliemeen ja siinä käytettiin naudanlihaa tai naudan munuaisia. Uusia ainesosia olivat peruna ja porkkana, ja ohrasuurimot korvattiin joskus riisillä. Höysteenä tarjotaan yleensä smetanaa. Rassolnik Moskovan tapaan tehdään kanaliemeen, liha on kanaa tai ankkaa, ja keitossa on persiljaa ja mukulaselleriä. Smetanan sijaan rassolnik tarjoillaan hyydytetyn munamaitoseoksen kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Venäläinen keittiö Luokka:Keitot
Kyrkslätts hembygdsförening

Kyrkslätts hembygdsförening r.f. on suomalainen, ruotsinkielinen kotiseutuyhdistys, joka toimii Kirkkonummella. Yhdistys on perustettu vuonna 1910 ja se julkaisee kirjoja, ylläpitää museoita, sekä järjestää näyttelyitä. == Gillobackan kotiseututalo == Gillobackan kotiseututalo on kotiseutuyhdistyksen kokous- ja kokoontumistila. Kotiseututalo on toinen kahdesta 1500-luvulla perustetun Gillobackan kartanon jäljellä olevasta rakennuksesta. Itse rakennus on rakennettu 1900-luvun alussa. == Museotoiminta == === Ensimmäinen museo === Yhdistyksen ensimmäinen museo, Gammel-Tina, sijaitsi Masalassa ja se vihittiin käyttöön 29. joulukuuta 1913. Museorakennuksen lahjoitti Tinan tilalta Alfred Vilén. Kun suuri osa Kirkkonummea päätyi syksyllä 1944 Neuvostoliiton vuokraamalle Porkkalan alueelle museon esineet evakuoitiin Herttoniemen kartanoon. Kun Porkkala palautettiin vuonna 1956 oli museosta jäljellä vain sivurakennus Tinan tupa, sekä tyylimylly. === Alisgården === Pohjois-Kirkkonummi ei kuulunut Porkkalan vuokra-alueeseen, jonka vuoksi kotiseututoimintaa oli mahdollista jatkaa siellä. Kyrkslätts hembygdsförening osti yhdessä marttayhdistys Kyrkslätts Marthaföreningin kanssa sopivan tontin Lapinkylästä. Tontille siirrettiin vanha vuonna 1827 valmistunut asuinrakennus Aliksen tilalta Evitskogista. Vuonna 1956 Alisgårdenin kotiseutumuseo vihittiin käyttöön. Museoalueella sijaitsee myös luhtiaitta, jonka lahjoitti Sven Österberg Bak-Tuomolan tilalta Evitskogista. Tinan tupa siirrettiin alueelle vuonna 2016. === Gesterbyn museoalue === Osa yhdistyksen museoesineistä sijaitsee Gesterbyn navetan vintillä. Museoalueelle siirreettiin tuulimylly vuonna 1973. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen historia Luokka:Suomenruotsalaiset järjestöt Luokka:Kotiseutuyhdistykset
Tuukka Haapaniemi

Tuukka Juhana Haapaniemi (s. 1978 Helsinki) on suomalainen laulaja ja säveltäjä. Äänialaltaan hän on basso. Haapaniemi on laulanut Club for Five -lauluyhtyeessä sen perustamisesta, vuodesta 2000 alkaen. Muusikontyönsä lisäksi Haapaniemi on työskennellyt myös ääninäyttelijänä ja äänikirjojen lukijana. == Filmografia == Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2000 Club for Five Tuukka Haapaniemi === Ääniroolit === == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritsumeikan-yliopisto

Ritsumeikan-yliopisto (jap. 立命館大学,, Ritsumeikan Daigaku) on yksityinen yliopisto Japanissa. Yliopisto on perustettu 1900 nimellä Kyoto hōseigakkōHistory Ritsumeikan University. Nykyisin yliopistossa on lähes 35 000 opiskelijaa, joista noin 4 000 jatko-opiskelijoita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Kioto
Poliittinen polarisaatio

Poliittinen polarisaatio on konflikti, joka jakaa kansallisen politiikan kahteen vastakkaiseen leiriin tai yhteisöön. Polarisaatio ei ole pelkkää erimielisyyttä tai ideologista eroa, vaan se kuvaa syvää, julkista, ja usein pitkäkestoista konfliktia, joka ylittää tavallisen demokraattisen kilpailun rajat. Polarisaatiolla tarkoitetaan erityisesti sitä, kun demokraattinen kiista kärjistyy äärimmäiseen vastakkainasetteluun, jossa eri osapuolet näkevät toisensa uhkana demokratialle ja lopettavat perusdemokraattisen luottamuksen toisiinsa. Tämä johtaa demokraattisten sääntöjen ja prosessien kyseenalaistamiseen ja voi pahimmillaan vaarantaa itse demokratian jatkuvuuden. == Lähteet == Luokka:Poliittiset käsitteet
Lötköjen yö

Lötköjen yö () on yhdysvaltalainen kauhukomediaelokuva vuodelta 1986. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Fred Dekker ja sen pääosassa näyttelevät Jason Lively, Jill Whitlow ja Tom Atkins. Elokuva ei ollut ilmestyessään menestys, mutta on myöhemmin saanut osakseen kulttimainetta. == Juoni == Vuonna 1959 avaruudesta ilmestyy Maahan kanisteri, jota nuori pari lähtee tutkimaan tuhoisin seurauksin. 27 vuotta myöhemmin Cormanin yliopiston opiskelija Chris yrittää ystävänsä J.C.:n kanssa liittyä veljeskuntaan ihastuttuaan palavasti Cynthia -nimiseen tyttöön, mutta veljeskuntaa johtava Cynthian poikaystävä Brad laittaa heidät jäsenyydensä saamiseksi suorittamaan tehtävän varastaa ruumis yliopiston lääketieteellisestä keskuksesta. Mies, joka vuonna 27 vuotta sitten löysi avaruudesta tulleen kapselin, löytyy keskuksesta syväjäädytettynä ja Chris ystävineen sulattavat ruumiin autuaan tietämättöminä, että ruumiin sisällä on avaruusloinen, joka kykenee lisääntymään ja ihmiskehon sisälle päästessä muuttaa tämän eläväksi kuolleeksi. Etsivä Ray Camaronin päätyessä tutkimustensa myötä selville tapahtumien kulusta on tilanne uhkaamassa karata jo pahasti käsistä. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lötköjen yö – IMDb * Lötköjen yö – Elonet * Lötköjen yö – AllMovie * Lötköjen yö – Rotten Tomatoes Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Zombielokuvat
Helge Montén

Helge Montén (1. heinäkuuta 1924 Turku – 8. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti merimaisemistaan. Montén syntyi Turussa ja vietti lapsuutensa Raunistulassa. Hän oli pääosin itseoppinut taiteilija. Montén maalasi paljon maisemia, erityisesti merimaisemia. Hänen tuotantonsa oli laaja, ja häntä on kutsuttu yhdeksi Suomen tuotteliaimmista taidemaalareista. Monténin töitä on myyty laajasti, ja niitä löytyy monista yksityiskokoelmista. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Django (ohjelmistokehys)

Django on Python-ohjelmointikieleen pohjautuva ilmainen, avoimen lähdekoodin web-ohjelmistokehys (web framework). Django pohjautuu model-template-views (MTV) -arkkitehtuuriin, joka käytännössä vastaa MVC-arkkitehtuuria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Djangon kotisivu Luokka:Web-ohjelmakehykset
Sierramadrenpihta

Sierramadrenpihta (Abies durangensis) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, pihtojen (Abies) sukuun kuuluva havupuulaji. SSierramadrenpihta on suurimmillaan 48 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka rinnankorkeusläpimitta voi kasvaa noin puoleentoista metriin. Runko on yleensä suora ja latvus epäsäännöllisen pyöreä. Rungon kuori on nuorilla puilla sileä ja harmaa tai punaruskea ja tummenee ajan myötä tummanharmaaksi. Toisinaan runkoon muodostuu myös syviä, pitkittäisiä uurteita. Sierramadrenpihta kasvaa Meksikossa Durangon, Chihuahuan, Sinaloan ja Jaliscon osavaltioissa. Se kasvaa tyypillisesti viileän ja kostean ilmaston alueiden rinteillä, joiden maaperä on hyvin vettä läpäisevää. Lajin populaatiot ovat yleensä pieniä sekä eristyneitä, ja se kasvaa usein yhdessä muiden havupuiden, kuten muun muassa chihuahuankuusen (Picea chihuahuana), lännendouglaskuusen (Pseudotsuga menziesii), uudenmeksikonmännyn (Pinus strobiformis) ja meksikonsypressin (Cupressus lusitanica) kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Abies durangensis * The Gymnosperm Database: Abies durangensis Luokka:Pihdat
Santeri Raatarila

Santeri Raatarila on suomalainen salibandyvalmentaja. Salibandyliitto valitsi hänet vuoden 2023 valmentajaksi. Raatarila oli TPS:n liigajoukkueen päävalmentaja kausina 2021–2023. Jälkimmäisellä kaudella TPS voitti Suomen- mestaruuden ja Raatarila valittiin F-liigan kauden valmentajaksi. Hän palasi TPS:n päävalmentajaksi kaudeksi 2024–2025. Hän on aiemmin valmentanut muun muassa joensuulaista Josbaa toisella sarjatasolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyvalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Chateau Chizay

Chateau Chizay () on viinintuotantoyritys Berehoven kaupungissa Ukrainan Taka- Karpatiassa. Vuonna 1995 perustetulla viinitarhalla on 272 hehtaaria viiniköynnöksiä. Viinitila on perustettu itsenäisessä Ukrainassa, eikä se perustu neuvostoaikaiseen perintöön. Chateau Chizay on voittanut mitaleja kansainvälisissä viinikilpailuissa, kuten Mundus Vini Dusseldorf ja Mondial des Vins Blancs Strasbourg. Viinitila Chateau Chizay on myös suosittu turistikohde. Vuonna 2019 avattiin Winemaker Chiz -museo, joka esittelee alueen historiaa, viinikulttuuria ja viininvalmistusta. Viinitarhat ovat Karpaattien juurella, pääasiassa vulkaanista alkuperää olevilla rinteillä. Viinitarhat istutettiin vuonna 2006. Yritys viljelee eurooppalaisia valkoisia ja punaisia rypälelajikkeita, mukaan lukien harvinaisia ukrainaisia lajikkeita. Viinitarhoissa ei käytetä keinotekoista kastelua ja suurin osa työstä tehdään käsin. Yritys oli myös aloitteentekijä Taka-Karpatian viiniviljelijöiden ja viinintuottajien yhdistyksen perustamisessa ja alueen laatuviinien suojatun maantieteellisen merkinnän "Transkarpaattian viinit" synnyttämisessä. == Palkintoja == *2017: Seitsemän Chateau Chizayn viiniä voitti kultamitaleja kansainvälisessä viinikilpailussa Bukkaljai Borfesztival Unkarissa. *2018: Wine & Spirits Ukraine Awards -näyttelyssä Kiovassa yhdeksän yrityksen viiniä sai palkintoja *2021: Kolme hopeamitalia London Wine Competition -kilpailussa ja 13 mitalia Wine & Spirits Ukraine Awards -kilpailussa, mukaan lukien viisi kultamitalia. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Chateau Chizayn verkkosivut (chizay.com) Luokka:Viinitilat Luokka:Ukrainalaiset yritykset Luokka:Taka-Karpatian alue Luokka:Ukrainan maatalous
Bajanmänty

Bajanmänty (Pinus monophylla) on mäntyjen (Pinus) sukuun kuuluva havupuulaji. Se risteytyy sandiegonmännyn (Pinus quadrifolia) ja coloradonpähkinämännyn (Pinus edulis) kanssa. == Ulkonäkö == Bajanmänty on suurimmillaan 14 metriä korkeaksi kasvava puu. Se on runsasoksainen, ja runko voi kasvaa puoli metriä paksuksi. Rungon kuori on tummanpunaruskea. Lehtinä olevat neulaset ovat 2–6 cm pitkiä ja noin 1–2,5 mm leveitä, harmaanvihreitä ja kaarevia. Neulasissa on ilmarakojuovia kaikilla pinnoilla. Hedekävyt ovat noin 1 cm pitkiä ja keltaisia. Emikävyt ovat puolestaan 4–8 cm pitkiä ja vaaleankellanruskeita. Emikävyt kypsyvät kahdessa vuodessa ja tippuvat pian kypsymisensä jälkeen. Siemenet ovat ruskeita tai harmaanruskeita ja lenninsiivettömiä. == Elinympäristö ja levinneisyys == Bajanmänty kasvaa kuivissa vuorten ja mäkien alaosien metsissä 1000–2300 metrin korkeudella merenpinnasta. Bajanmäntyä tavataan luonnossa Yhdysvalloissa Arizonan, Kalifornian, Nevadan, Utahin ja Idahon osavaltioissa sekä Meksikossa Baja Californian osavaltiossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bajanmänty (Pinus monophylla) * UniProt: Taxonomy – Pinus monophylla * JSTOR Global Plants: Pinus monophylla * Trees and Shrubs Online: Pinus monophylla * The Gymnosperm Database: Pinus monophylla Luokka:Männyt
Příbram

Příbram on kaupunki Keski-Böömin läänissä Tšekissä. Vuoden 2024 alussa siellä asui 32 992 asukasta. == Hallinto == Kaupungin pormestarina on toiminut vuodesta 2019 ANO 2011-puolueen Jan Konvalinka. == Historia == 1200-luvulla alussa nykyisen Příbramin alueet kuuluivat Prahan piispalle. Moni sen asukkaista kuoli 1290-luvun alussa kun silloisen piispan poliittiset viholliset hyökkäsivät kaupunkiin. Příbram jouduttiin uudelleenasuttamaan tämän jälkeen. Seuraavalla vuosisadalla kaupunkiin rakennettiin muun muasssa sairaalarakennus sekä koulu. Příbramin alueen kaivostoiminta oli aloitettu jo tällöin. Kaivostoiminnan kehittyminen jatkui aina kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka, jolloin kaupungin vallanneet armeijat vahingoittivat sitä pahoin. Seuraavien vuosikymmenten aikana kaupinkilaisten pääelinkeino oli paikallisen Svatá Hora -pyhiinvaelluskohteen tuomat vierailijat. Příbramin kaivokset elpyivät vasta 1700-luvulla, jolloin ne tuottivat rautaa ja hopeaa. 1950-luvulta alkaen Příbramin kaivokset olivat tärkeä uraaninlähde itäblokin maille. Kaivostoiminta on sittemmin lakannut. Tšekkoslovakian miehityksen aikana elokuussa 1968 Varsovan liiton joukot etenivät Příbramiin. Kaupungissa sijaitsi tuolloin Tšekkoslovakian läntisen sotilaspiirin päämaja, mikä oli antanut turvapaikan neuvostojoukkojen jahtaamille tiedostusvälineiden edustajille. 22. elokuuta Bytízin vankilan vangit aloittivat kapinan, mikä lisäksi uraanikaivoksen työntekijät menivät lakkoon. Tšekkoslovakian sisäiset turvapalvelut kuitenkin tukahduttivat kapinan nopeasti ja lakko loppui 29. elokuuta. Miehityksen kymmenvuotispäivänä vuonna 1978 paikallinen kaivosmies Ondřej Stavinoha räjäytti VŘSR-aukiolla sijainneen Klement Gottwaldin patsaan kaivoksesta varastamillaan räjähteillä. 2000-luvun alussa Příbram kärsi paikallisen alamaailman välienselvittelyistä, kun kaupungin paikallispoliitikoita epäiltiin yhteyksistä rikollisjengeihin. Kaupungissa tapahtui myös salamurhayritys, tuhopoltto sekä autopommi-isku. == Nähtävyydet == * Kaivosmuseo ==Urheilu== Jalkapallojoukkue 1. FK Příbram pelaa kaudella 2024/25 Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Česká fotbalová ligassa. Jääkiekkojoukkue HC Příbram on naisten liigan moninkertainen mestari. == Kansainväliset suhteet == Ystävyyskaupungit: * Königs Wusterhausen, Saksa (1974) * Villerupt, Ranska (1988) * Hoorn, Alankomaat (1992) * Kežmarok, Slovakia (1997) * Anor, Ranska (2005) * Ledro, Italia (2008) Příbram tekee yhteistyötä myös näiden Keski-Euroopan pyhiinvaelluskohteet -projektiin osallistuvien kaupunkien kanssa: * Altötting, Saksa (2009) * Leśnica, Puola (2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Keski- Böömin lääni
Rati riti ralla

Rati riti ralla eli Talvihalla on suomalainen lastenlaulu, joka kertoo hallasta. Sen on sanoittanut opettaja ja lastenkirjailija Maija Konttinen. Laulun melodia perustuu ilmeisesti kansansävelmään, joskin toisen tiedon mukaan sen olisi säveltänyt Berndt Sarlin. ”Rati riti ralla” on ollut Suomessa perinteisesti suosittu koululauluna. Myös monet laulajat ja yhtyeet ovat levyttäneet siitä omia versioitaan.Riku-Matti Akkanen: Rati riti ralla on perinteikäs talvilaulu, jonka melodia perustuu ehkä kansansävelmään Maaseudun Tulevaisuus 31.1.2021. Viitattu 17.10.2024. Laulun sanoista on olemassa kaksi hieman toisistaan poikkeavaa versiota. Nykyään muodossa ”lumiviitta, harmaasukka” tunnettu säe on vanhemmassa versiossa ”lumiviitta, härmäsukka” ja säe ”jäät ja järvet kantaviksi” vastaavasti ”jääti järvet kantaviksi”.Pasi Heikura: Ratiritiralla Pasi Heikuran blogi, Aristoteleen kantapää -ohjelman kotisivu, Yle 25.7.2008 (Internet Archive). Viitattu 17.10.2024. ==Lähteet== Luokka:Lastenlaulut Luokka:Suomalaiset kansansävelmät
Carl Starfelt

Carl Anders Theodor Starfelt (s. 1. kesäkuuta 1995 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Celta Vigoa. Starfelt nousi IF Brommapojkarnan junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2014. Kausina 2018 ja 2019 hän edusti IFK Göteborgia. Hän siirtyi heinäkuussa 2019 venäläisseura Rubin Kazaniin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudet 2021–2023 hän edusti skotlantilaista Celticiä, jossa hän voitti molemmilla kausilla liigan ja liigacupin sekä jälkimmäisellä kaudella Skotlannin cupin. Starfelt siirtyi elokuussa 2023 espanjalaisseura Celta Vigoon. Starfelt pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 11 A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista kaksi on kuulunut Kansojen liigaan ja yksi EM- karsintoihin. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Williot Swedberg

Williot Theo Swedberg (s. 1. helmikuuta 2004 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Celta Vigoa. Swedberg pelasi Hammarbyn joukkueessa 29 Allsvenskan-ottelua kausina 2021–2022 ja teki niissä seitsemän maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2022 espanjalaisseura Celta Vigoon. Hän tuli kaudella 2022–2023 vaihdosta kentälle neljässä La Liga -ottelussa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 15 La Liga -ottelua ja teki niissä viisi maalia: syyskuussa Almeríaa, tammikuussa Real Betisiä, helmikuussa Cádizia, huhtikuussa Las Palmasia ja toukokuussa Athletic Bilbaota vastaan. Swedberg on pelannut useissa Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Serbiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vanessa Mae – pippurinen viulutyttö

Vanessa Mae – pippurinen viulutyttö on Suomessa tuotettu televisio-ohjelma. Helsingin Sanomat 30.11.1997: Vanessa May – pippurinen viulutyttö 19-vuotias Vanessa Mae vieraili lyhyesti Suomessa lokakuussa 1997, ja televisiotoimittaja-ohjaaja Erkki Pohjanheimo teki hänestä henkilökuvan YLE TV2:lle. Ohjelman tuotti TV2:lle Sunny Notes Oy. Televisio-ohjelma rakentui Mari Vesalan tekemään haastatteluun ja sisälsi Maen viimeisimpiä videoita sekä otteita esityksistä kansainvälisillä estradeilla ja hänen kuvausta varten tehtyä soittoaan Helsingissä Sibeliuksen puistossa. Iltalehti 30.11.1997 : Pikavierailulla Suomessa Vanessa Mae – pippurinen viulutyttö Vanessa Mae kertoo, miten klassisen musiikin opiskelijasta tuli popmuusikko sekä sävellystyöstään, ja miten hän pitkillä kiertueilla ikävöi koiraansa. Haastattelut kuvattiin Radisson SAS Royal hotellissa (Nykyisin Radisson Blue Royal Hotel). Ohjelmassa nähdyt Maen kappaleet: Storm, Carmen (Bizet), Red Hot, Classical Gas. Ohjelman ensiesitys oli YLE TV2:ssa 30.11.1997.Katso- lehti, 30.11.1997: Sähköviulistin sielu == Lähteet == Luokka:Musiikkidokumenttielokuvat Luokka:Musiikkiohjelmat Luokka:Musiikkialalla toimivat henkilöt Luokka:Viulistit Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat
Syllingin kirkko

Syllingin kirkko () on Lierin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1852. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lier Luokka:Norjan kivikirkot
Tranbyn kirkko

Tranbyn kirkko () on Lierin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1855. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lier Luokka:Norjan kivikirkot
Lierskogenin kirkko

Lierskogenin kirkko () on Lierin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1937. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lier Luokka:Norjan kivikirkot
Gullaugin kirkko

Gullaugin kirkko () on Lierin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1905. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lier Luokka:Norjan puukirkot
Sørlin kirkko

Sørlin kirkko () on Liernen kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lierne Luokka:Norjan puukirkot
Tunnsjøn kirkko

Tunnsjøn kirkko () on Liernen kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1876. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lierne Luokka:Norjan puukirkot
Søre Ålin kirkko

Søre Ålin kirkko () on Lillehammerin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1964. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lillehammerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Norjan kivikirkot
Garmon sauvakirkko

Garmon sauvakirkko () on alun perin Lomin kunnassa Norjassa sijainnut sauvakirkko 1200-luvulta. Se muutettiin 1730-luvulla ristikirkoksi. Koko kirkko purettiin vuonna 1880 ja rakennettiin osittain samoista materiaaleista uudelleen 1921 Maihaugenin ulkoilmamuseoon Lillehammeriin. ==Kuvia== Altertavla i stavkirka på Maihaugen.jpg|Alttari Garmo stavkirke, Maihaugen 2022b.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lillehammerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lom Luokka:Norjan sauvakirkot
Fåbergin kirkko

Fåbergin kirkko () on Lillehammerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1727. ==Kuvia== Fåberg kirke – altertavle.jpg|Alttari Fåberg kirke – orgel.jpg|Urut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lillehammerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Norjan puukirkot
Vinberg

Vinberg on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 654 asukasta vuonna 2021. ==Tunnettuja henkilöitä== * Olof von Dalin (1708–1763), kirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Långås

Långås on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 584 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Heberg

Heberg on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 463 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Älvsered

Älvsered on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 441 asukasta vuonna 2021. ==Tunnettuja henkilöitä== * Anneli Andelén (s. 1968), jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
August Gyldenstolpe

August Louis Fersen Gyldenstolpe (1849–1928) oli ruotsalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1904–1905, minkä jälkeen hän siirtyi Ruotsin lähettilääksi Pariisiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin ulkoministerit Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Larissa Sansour

Larissa Sansour (, s. 1973 Itä-Jerusalem) on palestiinalainen kuvataiteilija, joka aloitti maalaustaiteen parissa mutta on siirtynyt sittemmin yhdistämän elokuvaa, valokuvataidetta ja installaatioita. Hän edusti Tanskaa vuoden 2019 Venetsian biennaalissa. Hän käsittelee Lähi-idän politiikkaa tieteisfiktion ja kokeellisen elokuvan avulla sekä tuo esille sukupolvista traumaa. == Elämä == Sansour syntyi Itä-Jerusalemissa ja varttui Betlehemissä. Hän muutti Britanniaan 1980-luvun lopulla. Hän valmistui 1992 Byam Shaw -taidekoulusta ja jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa. Sansour suoritti 1995 alemman korkeakoulututkinnon Maryland Institute College of Artista ja vuonna 2000 maisterin tutkinnon New Yorkin yliopistosta. Hän opiskeli myös Marylandin yliopistossa taidehistoriaa ja -kritiikkiä sekä oli vuonna 1999 vierailevana oppilaana Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Sansourin ala opiskeluaikana oli maalaustaide, ja hän aloitti uransa abstraktin ja esittävän taiteen parissa. Hänen uransa kääntyi elokuvalliseen suuntaan Palestiinan toisen intifadan aikana. Sansourin ensimmäiset yksityisnäyttelyt olivat vuonna 2010 Tukholmassa, Pariisissa ja New Yorkissa. Sen jälkeen hänellä on ollut näyttelyitä ympäri maailmaa. Guanajuaton kansainvälisellä elokuvafestivaalilla hänen In The Future They Ate From The Finest Porcelain palkittiin 2016 parhaana kokeellisena lyhytelokuvana. Sansour edusti 2019 Tanskaa Venetsian biennaalissa, jossa oli esillä hänen teoksensa Heirloom, jonka osana oli muun muassa videoteos In Vitro. == Tyyli ja teemat == Sansour aloitti maalaustaiteilijana, mutta siirtyi pian valokuvan ja videotaiteen pariin. Hän tekee erityisesti video- ja installaatioteoksia. Sansourin teokset ovat monialaisia, sillä hän käyttää hyväkseen elokuvaa, valokuvaa, installaatioita ja veistotaidetta. Sansour yhdisti varhaisissa teoksissaan populaarikulttuuria, huumoria ja aktivismia, mutta hänen teoksensa ovat myöhemmin käsitelleet poliittisia aiheita ja Lähi-idän yhteiskunnallista ulottuvuutta tieteisfiktion ja kokeellisen elokuvan avulla. Sansourin teokset käsittelevät erityisesti sukupolvisten muistojen ja traumojen periytymistä. Hän on kiinnostunut myös myyttien ja historian välisestä dialektiikasta. Sansourin toteuttaa teoksensa yhteistyössä monien tekijöiden kanssa. Varhaisissa videoteoksissa näyttelijöinä toimivat ystävät ja perheenjäsenet, mutta teosten monimutkaistuessa työryhmä kasvoi. Sansourin tärkein yhteistyökumppani on tanskalainen Søren Lind. == Lähteet == Luokka:Palestiinalaiset henkilöt Luokka:Kuvataiteilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Maria Leissner

Maria Leissner (s. 21. tammikuuta 1956) on ruotsalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1985–1991 ja Kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 1995–1997. Hän on myös ollut Ruotsin suurlähettiläs Guatemalassa vuosina 2000–2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ruotsin valtiopäivät Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Ruotsin suurlähettiläät Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aaro Chrons

Aaro Chrons (s. 18. huhtikuuta 2005 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Chrons pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == === Seuraura === Chrons on Diskoksen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Chrons voitti kaudella 2022–2023 seuran U18-joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 22+36=58, joilla hän sijoittui U18 SM-sarjan pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 2024–2025 Chrons siirtyi Pelicansin U20-joukkueeseen. Hän teki seuran SM-liigajoukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 16. lokakuuta 2024 ranskalaista Dragons de Rouenia vastaan. Chrons merkittiin Pelicansin kolmossentteriksi laidoilleen Miika Roine ja Adam Bareš. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.29 minuuttia ja Chronsille merkittiin Pelicansin 10–1-voitossa teholukema +2. SM-liigadebyyttinsä Chrons teki 28. joulukuuta 2024 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin nelosketjun vasempaan laitaan Konsta Hirvosen ja Adam Barešin viereen. Chrons sai ottelussa jääaikaa 5.48 minuuttia. === Maajoukkueura === Chrons on pelannut neljä nuorten maaottelua. == Tilastot == 2023–2024 JYP U20-SM 47 12 19 31 12 7 0 1 1 2 1 kausi yhteensä U20-SM 47 12 19 31 12 7 0 1 1 2 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pelicansin pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasper Lattu

Jasper Olavi Lattu (s. 20. lokakuuta 2005 Lahti) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == Lattu on Pelicansin kasvatti. Hän aloitti jääkiekkoilun noin yhdeksänvuotiaana. Lattu pelasi yhden kauden kenttäpelaajana, jonka jälkeen hän siirtyi maalivahdiksi. Kaudella 2023–2024 Lattu puki SM-liigaan 29. helmikuuta 2024 pelattuun vierasotteluun Tapparaa vastaan, jolloin Pelicansin maalinsuulla torjui liigadebyyttinsä tehnyt Niklas Nikkilä. Pelicansin maalivahtiosastolta oli sivussa niin Jasper Patrikainen, Niklas Kokko kuin Johan Gustafsson. Lattu ei saanut ottelussa kuitenkaan peliaikaa. Kaudella 2024–2025 Lattu teki Pelicansin SM-liigajoukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 16. lokakuuta 2024 ranskalaista Dragons de Rouenia vastaan. Hän torjui joukkueen 10–1-voittoon päättyneessä ottelussa 15 kertaa. == Muuta == Latun isoveli Niklas pelaa hyökkääjänä Suomi-sarjajoukkue Lempäälän Kisassa. Veljesten jo edesmennyt isä Ari-Pekka Lattu oli aitajuoksija, joka sijoittui vuoden 2005 yleisurheilun MM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksussa sijalle 19. Jasper Lattu valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseosta keväällä 2024. Hän on maininnut esikuvakseen Juuse Saroksen, johon Lattu on myös verranut pelityyliään. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga O V H T MIN PM NP PMK TP% O V H MIN PM NP PMK TP% 2023–2024 Pelicans U20-SM 23 14 7 0 1318 66 2 3.00 87,8 3 1 2 177 10 0 3.40 86,5 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Pelicansin pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karen Minier

Karen Minier (s. 22. maaliskuuta 1973) on belgialainen TV-toimittaja. == Yksityiselämä == Vuonna 2005 hän aloitti suhteen Formula 1 -kuljettajan David Coulthardin kanssa. He saivat pojan nimeltä Dayton 21. marraskuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset toimittajat Luokka:Televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pasquale Lattuneddu

Pasquale Lattuneddu (s. 18. elokuuta 1956) on italialainen liikemies ja entinen Formula One Groupin (FOM) operatiivinen johtaja. Hänet tunnettiin parhaiten Bernie Ecclestonen oikeana kätenä. Vuonna 2015 hänet valittiin Formula 1:n 20. vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi. == Lähteet == Luokka:Formula 1 -taustavaikuttajat Luokka:Italialaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tanja Bauer

Tanja Bauer (s. 22. huhtikuuta 1969) on itävaltalainen urheilutoimittaja. Hän on haastatellut ja juontanut Formula 1 -kilpailuja Sky Deutschland -TV- kanavalla vuosina 2001–2017. Hän aloitti uransa ORF-kanavalla ja hänen ensimmäinen kilpailunsa oli Itävallan Grand Prix 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tanja Bauer - kotisivut Luokka:Itävaltalaiset toimittajat Luokka:Urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jesse Hietanen (jääkiekkoilija)

Jesse Hietanen (s. 20. heinäkuuta 2005 Hämeenkyrö) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa, jonka kapteenina Hietanen toimii. == Ura == Hietanen on Hämeenkyrön Hokkareiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan, josta Hietanen siirtyi kaudeksi 2021–2022 Rauman Lukon U18-joukkueeseen. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi Tapparaan ja siirtyi seuran U18-joukkueeseen. Kaudeksi 2023–2024 Hietanen siirtyi Tampereen Ilveksen U20-joukkueeseen. Kaudeksi 2024–2025 Hietanen nimettiin Ilveksen U20-joukkueen kapteeniksi. Hän miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Hietanen merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Arttu Pellin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.25 minuuttia ja Hietaselle merkittiin teholukema +1. == Tilastot == 2023–2024 Ilves U20-SM 37 1 3 4 24 – – – – – 1 kausi yhteensä U20-SM 37 1 3 4 24 – – – – – == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aapo Krook

Aapo Aimo Antero Krook (s. 28. helmikuuta 2004 Karstula) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Krook laukoo oikealta. == Ura == Krook on Karstulan Kivan kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana JYPiin kaudeksi 2018–2019. Kaudella 2019–2020 Krook oli tehoilla 17+15=32 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja hän jakoi JYPin sisäisen maalipörssin voiton Viljami Kivipellon kanssa. Kauden 2022–2023 Krook aloitti Savonlinnan Pallokerhon U20 Mestisjoukkueessa, mutta hän siirtyi kesken kauden kuitenkin pelaamaan U20 SM-sarjaa Mikkelin Jukureihin. Kaudeksi 2023–2024 Krook siirtyi Tampereen Ilveksen U20-joukkueeseen. Kaudella 2024–2025 Krook teki Ilveksen SM-liigajoukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Hänet merkittiin heti joukkueen ykkösketjun oikeaan laitaan Samu Baun ja Ondřej Kosin viereen. Krook sai ottelussa jääaikaa 12.23 minuuttia. == Muuta == Krook valmistui merkonomiksi Etelä-Savon ammattiopistosta keväällä 2024. == Tilastot == 2022–2023 Jukurit U20-SM 14 4 0 4 4 – – – – – 2023–2024 Ilves U20-SM 43 6 6 12 39 – – – – – 2 kautta yhteensä U20-SM 57 10 6 16 43 – – – – – == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maxar Technologies

Maxar Technologies Inc. on yhdysvaltalainen yhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa avaruustekniikkaa, erityisesti satelliitteja ja niihin liittyviä palveluita eri tarkoituksiin. == Historia == Maxar Technologies syntyi vuonna 2017, kun kanadalainen MacDonald, Dettwiler and Associates osti DigitalGloben. Uusi yhdistynyt yhtiö nimettiin Maxar Technologiesiksi. Yhtiö listattiin sekä New Yorkin että Toronton pörsseihin. Maxarin kotipaikaksi tuli Westminster Coloradossa, Yhdysvalloissa. Maxar sai julkisuutta vuonna 2022, kun sen julkaisemat satelliittikuvat paljastivat tietoja Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan. Maxarin satelliittikuvia on käytetty paljon tiedusteluun ja sotatilanteen analysoimiseen. Yhdysvaltain puolustushallinto ja tiedustelupalvelut ovat Maxarin asiakkaita, sillä Maxar tarjoaa satelliiteillaan tärkeän osan tiedusteluun käytettävistä satelliittikuvista. Pääomasijoitusyhtiö Advent International osti Maxarin toukokuussa 2023 6,4 miljardin dollarin hinalla. Syksyllä 2023 Maxar hajotettiin kahteen yksikköön, Maxar Space Infrastructureen ja Maxar Intelligenceen. Space Infrastructure keskittyy satelliitteihin ja Intelligence tiedusteluun. Yhtiöt saivat omat toimitusjohtajansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtiön omat sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruustekniikkayhtiöt
Aarne Aulanko

Aarne Armas Aulanko vuoteen 1906 Ahlman (8. elokuuta 1885 Keuruu – 17. syyskuuta 1949 Sääksmäki) oli suomalainen opettaja, kansanopiston johtaja ja toimittaja.Kuka kukin oli Viitattu 18.10.2024. Aulangon vanhemmat olivat kanttori Karl Arvid Ahlman ja Josefiina Wilhelmiina Enqvist. Hän avioitui 1916 Aino Irene Nurmisen kanssa. Aulanko tuli ylioppilaaksi Jyväskylän klassillisesta lyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1915. Hän opiskeli myös Berliinin yliopistossa 1908. Aulanko oli Päivölän kansanopiston opettaja ja vt. johtaja 1912–1914 sekä 1915 ja vakinainen johtaja 1916–1919 ja vuodesta 1926. Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä Aulanko toimi 1919–1921, Suomen osuuskauppakoulun opettajana 1921–1926, Aamulehden toimittajana 1915–1916 ja Päivölän maamieskoulun opettajana 1912–1914, 1916–1919 ja vuodesta 1926. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Sääksmäen kunnanvaltuston varapuheenjohtajuus 1930–1932. (ei-vapaa) (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Sääksmäen kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Aasianmetsäkauris

Aasianmetsäkauris eli siperianmetsäkauris (Capreolus pygargus) on pienikokoinen hirvieläinten laji. Sitä pidettiin aiemmin metsäkauriin alalajina, mutta nykyisin sen katsotaan olevan oma, erillinen lajinsa. == Ulkonäkö ja koko == Aasianmetsäkauriin turkki vaihtaa väriään vuodenajan mukaan: kesällä se on intensiivisemmän punaruskea, talvella vaaleampi. Vasojen turkkia peittävät vaaleat pilkut. Aikuisen säkäkorkeus on 84–95 cm, vartalon pituus 125–145 cm. Häntä on muutaman sentin mittainen töpö. Aikuinen uros painaa 35–50 kg, naaras on hiukan kevyempi. == Levinneisyys ja elinympäristö == Aasianmetsäkaurista tavataan Kiinassa, Kazakstanissa, Etelä- ja Pohjois- Koreassa, Mongoliassa ja Venäjällä. Aasianmetsäkauriit elävät erityyppisissä lehti- ja sekametsissä ja metsäaroilla. Se pyrkii hyödyntämään alueita, joilla on runsaasti nurmipeitettä, jolla se laiduntaa. Vuoristossa sitä esiintyy jopa 3 300 metrin korkeudella. Joillakin alueilla aasianmetsäkauriit siirtyvät alueelta toiselle vuodenaikojen mukaan. Amurin alueella ne vaeltavat joka vuosi talvehtimisalueelta kesälaitumilleen jopa 200 km:n matkan. == Käyttäytyminen ja elintavat == Aasianmetsäkauris on arka ja aktiivisimmillaan öiseen aikaan. Kesällä kauriit elävät yksittäin, naaraat pienten poikastensa kanssa, mutta talvella ne muodostavat sekaryhmiä, joissa on jopa 20–30 yksilöä. Vuodenaikaisvaelluksella ryhmäkoko voi kasvaa jopa 500 yksilöön. Kiima-aikana urokset puolustavat reviiriään. Laji on heikosti polygyninen eikä muodosta haaremia. Parittelu tapahtuu heinäkuun puolivälistä syyskuun puoliväliin. Poikaset syntyvät touko-kesäkuussa, naaraat synnyttävät yhden tai kaksi vasaa (harvemmin jopa neljä). Sukukypsyys saavutetaan 13 kuukauden iässä ja aikuiset elävät 10–12 vuotta. == Lähteet == Luokka:Peurat
Maximilian Teuffel

Maximilian Teuffel* von Güntersdorf (k. 17. syyskuuta 1631) oli saksalainen upseeri, joka kuului vanhaan 1300-luvulle asti periytyvään Teuffelin (Teuffel, Teufel) aatelissukuun. Hän oli protestantti, joka palveli Ruotsin armeijassa kolmikymmenvuotisen sodan aikana kuningas Kustaa II Aadolfin alaisuudessa vuosina 1624–1631. Ennen siirtymistään Ruotsin palvelukseen Teuffel palveli Ferdinand II:n keisarillisessa katolisessa armeijassa. *Etunimi voi olla kirjoitettuna myös Maksimilian ja sukunimi Teufel == Taistelut ja sotilasura == === Toinen Puolan sota === Teuffelista tuli saksalaisen 1 073 miehen rykmentin päällikkö ja hän osallistui heidän kanssaan Wallhofin taisteluun vuonna 1626. Samana vuonna hänelle annettiin tehtäväksi yhdessä eversti Streiffin kanssa (Streiff tunnetaan siitä, että hän myi samannimisen hevosen Kustaa II Aadolfille) rekrytoida suuri määrä jalkaväkeä ja ratsuväkeä Saksaan. Puolalainen kenraali Stanisław Koniecpolski kuitenkin hajotti suuren osan näistä yhteensä noin 4 000 miehen joukosta Czarnen taistelussa huhtikuussa 1627, jolloin Teuffel vangittiin. Hänet vaihdettiin takaisin vapaaksi vuonna 1628 ja osallistui kenttämarsalkka Herman Wrangelin johtamana kunniakkaaseen voittoon Górznon taistelussa 2. helmikuuta 1629. === Kolmikymmenvuotinen sota === Górznonin taistelun jälkeen Teuffelista tuli hovirykmentin, myöhemmin kuuluisan "Keltaisen prikaatin" (Keltainen rykmentti), päällikkö. Seuraavien kahden vuoden aikana hän osallistui merkittävällä tavalla useisiin hyökkäyksiin ja taisteluihin (Falkenbergin taistelu marraskuu 1630, Greifenhagenin taistelu joulukuu 1630 , Demminin piiritys, Frankfurt an der Oderin taistelu huhtikuu 1631, Werbenin taistelu heinäkuu 1631) johtaen joukkojaan Kustaa II Aadolfin mukana kohti Breitenfeldiä vuonna 1631. Breitenfeldin taistelussa 17. syyskuuta 1631 Teuffel johti Ruotsin armeijan keskustaa. Taistelun aikana, kun hän oli toteuttamassa kuninkaan käskyä, Teuffel kuoli luotiin. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset aateliset Luokka:Saksalaiset sotilaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1631 kuolleet
Oregoninomenapuu

Oregoninomenapuu (Malus fusca) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, omenapuiden (Malus) sukuun kuuluva kasvilaji. Oregoninomenapuu on yleensä monirunkoinen pensas tai pieni puu, joka kasvaa yleensä enintään noin kymmenen metriä korkeaksi, joskus korkeammaksikin. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat 3–10 cm pitkiä, ruodillisia, suurin piirtein soikeita, teräväkärkisiä ja sahalaitaisia. Lehtiruodit ovat 2,5–4 cm pitkiä. Yläpinnoiltaan lehdet ovat tumman- tai kellanvihreitä ja alapinnoiltaan vaaleampia, mutta molemmin puolin karvaisia. Kukat sijaitsevat pystyissä rykelmissä. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 2 cm, ja niissä on viisi valkoista tai joskus vaaleanpunaista terälehteä. Hedelmänä oleva omena on pieni, noin 1–2 cm pitkä ja yleensä halkaisijaansa pidempi. Omenoiden väri vaihtelee keltavihreästä punaiseen ja ne ovat syötäviä, joskin happamia. Oregoninomenapuu kasvaa luontaisena Pohjois- Amerikan länsirannikolla Alaskan eteläosista Kalifornian pohjoisosiin yltävällä alueella merenpinnan tasosta noin 300 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan yleensä purojen varsilla tai muilla kosteilla kasvupaikoilla. Koristekasvina oregoninomenapuu sopii kasvatettavaksi kostealla kasvupaikalla täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. == Lähteet == * Oregon State University: Landscape Plants: Malus fusca === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Oregoninomenapuu (Malus fusca) * Arboretum Mustila: Malus fusca (Malus diversifolia) – oregoninomenapuu Luokka:Omenapuut
Dan Harkimo

Dan Harkimo (s. 9. marraskuuta 2004 Sipoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Harkimo pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Hän laukoo oikealta. == Ura == Harkimo on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 vain 15-vuotiaana Yhdysvaltoihin opiskelemaan South Kent Schooliin, jossa oli aiemmin pelannut Harkimolle tuttu Ruben Rafkin. Hän voitti South Kentin 16U AAA-joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 27+28=55. Harkimolla oli halu siirtyä myös entisen NHL-pelaaja Olli Jokisen tuolloin valmentamaan South Florida Hockey Academyyn, jossa myös hänen isoveljensä Leo pelasi. Seuralla ei ollut kuitenkaan kauden aikana joukkueita koronaviruspandemian vuoksi. Dan Harkimo siirtyi kaudeksi 2021–2022 Selects Academyn 18U AAA-joukkueeseen, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 28+17=45. Youngstown Phantoms varasi Harkimon 240. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2023. Hän aloitti kauden 2023–2024 kuitenkin Kanadassa BCHL-junioriliigan Coquitlam Expressissä, Harkimo pelasi siellä vain kaksi ottelua, kunnes hän siirtyi Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Minnesota Wildernessiin. Harkimo pelasi siellä vain viisi ottelua, kunnes lokakuussa 2023 hän otti yhteyttä Olli Jokiseen, palasi Suomeen ja siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Harkimo ei kuitenkaan hakenut peliaikaa Jokisen valmentamasta SM-liigajoukkueesta, sillä ammattilaisottelut olisi estänyt häntä pelaamasta myöhemmin Yhdysvaltain yliopiostosarjoissa, jonne Harkimolla oli kiinnostusta siirtyä. Kaudeksi 2024–2025 Harkimo siirtyi Tampereen Ilveksen U20-joukkueeseen. Hän teki seuran SM-liigajoukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Harkimo merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Samuli Ratisen ja Kalle Väisäsen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.37 minuuttia. == Muuta == Danin isä on liikemies, Jokereiden entinen omistaja sekä Liike Nyt -puolueen perustaja, puheenjohtaja ja kansanedustaja Harry "Hjallis" Harkimo. Dan Harkimon äiti on entinen kansanedustaja Merikukka Forsius. Hänen vanhemmat veljensä ovat Joel ja Leo Harkimo. Joel on poliitikko ja mediapersoona. Myös Leo on pelannut jääkiekkoa, puolustajana. Danilla on myös pikkuveli Jim Forsius, joka pelaa hyökkääjänä Hämeenlinnan Pallokerhon U18-joukkueessa. == Tilastot == 2023–2024 Coquitlam Express BCHL 2 0 0 0 0 – – – – – Minnesota Wilderness NAHL 5 1 0 1 0 – – – – – Jukurit U20-SM 28 11 5 16 8 – – – – – 1 kausi yhteensä BCHL 2 0 0 0 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuukkanen

Kuukkanen voi tarkoittaa: == Sukunimenä == *Anneli Kuukkanen (s. 1955), kilpakävelijä *Toivo J. Kuukkanen (1886–1978), poliitikko ja Suomen Metallityöväen Liiton perustajajäsen *Topias Kuukkanen (s. 1992), koripalloilija *Viljo Kuukkanen (1917–2001), poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja == Vesistöjä == *Iso-Kuukkanen, järvi Jyväskylän ja Laukaan rajalla == Katso myös == *Kuukka Luokka:Sukunimet