EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Federal Expressin lento 705

Federal Expressin lento 705 oli FedExin Yhdysvaltain sisäinen rahtilento Memphisin kansainväliseltä lentosaemalta San Josén kansainväliselle lentoasemalle. Lentoa 7. huhtikuuta 1994 operoinut McDonnell Douglas DC-10-30F joutui lentoinsinöörin kaappaamaksi. Onnettomuuskoneen kapteeni oli David G. Sanders, perämies James M. Tucker Jr. sekä lentoinsinöörit Andrew H. Peterson ja Aubrey Calloway, joista jälkimmäinen ei ollut työvuorossa lennon aikana. Calloway hyökkäsi vasaroiden kanssa muun miehistön kimppuun 26 minuuttia nousun jälkeen, kun kone oli noin 5 800 metrin korkeudessa. Hänen tavoitteenaan oli tappaa lentäjät ja sen jälkeen ohjata kone syöksyyn. Peterson taisteli Callowaytä vastaan, ja samaan aikaan vakavasti loukkaantunut Tucker pakotti koneen nousuun ja siitä edelleen laskuun, jotta Calloway menettäisi tasapainonsa. Noin 1 500 metrin korkeuessa Sanders hyökkäsi Callowayn kimppuun ja riisui tämän aseista. Miehistö onnistui laskeutumaan takaisin Memphisiin vakavista vammoista ja koneen kärsimistä vauroista huolimatta. Hyökkääjä Calloway tuomittiin kahteen elinkautiseen vankeuteen murhan yrityksestä. == Lähteet == Luokka:Lentokonekaappaukset Luokka:Lento- onnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Memphis Luokka:Vuoden 1994 lento- onnettomuudet
HDL (täsmennyssivu)

HDL voi tarkoittaa seuraavia: * HDL, lipoproteiini * Helsingin Diakonissalaitos * Handle System, verkkotunnisteet * Laitteistokuvauskieli ()
Handle System

Handle System (HDL) on järjestelmä informaatiotunnisteille, jota voi käyttää hajautetussa verkossa kuten Internetissä. Järjestelmään liittyy avoin protokolla Järjestelmään liittyy Corporation for National Research Initiatives (CNRI) omistamia patentteja. DOI-järjestelmä käyttää HDL-järjestelmää: HDL yksistään ei riitä DOI:lle, jossa on muutakin toiminnallisuutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Tunnisteet Luokka:Internet-standardit
Valtimotalo

Valtimotalo on urheilutalo Valtimon taajaman (Haapakylä) keskustassa Nurmeksen kaupungissa. Se valmistui vuonna 2010 osoitteeseen Sepänkatu 9. Valtimotalo on kohtaamispaikkana liikunnalle, kulttuurille, kokouksille ja muille tapahtumille. Vuosittaisia tapahtumia on muun muassa Valtimon kesäpäivärock. Talossa on kiipeilyseinä. == Lähteet == Luokka:Nurmeksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat
Janne Holmström

Janne Holmström (s. 1982) on suomalainen runoilija ja leipurimestari. Juoksemista harrastavan Holmströmin kirjallisia innoittajia ovat muun muassa Lauri Viita, Lasse Virén ja Charles Chaplin. Holmströmin esikoiskokoelma Kauan sitten hukkunut (2021) käsittelee isoisän kokemuksia sotalapsena Tanskassa ja siitä aiheutuneita traumoja. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2021. Toinen runoteos Olen melkein olemassa (2024) käsittelee runominän yksinäisyyttä perheen lähtiessä ja hänen jäädessään yksin. Se on keinovalikoimaltaan laajempi, mutta teoksen Parnassossa arvioinut Juha-Pekka Kilpiö ei oikein ymmärrä sen komiikkaa: "Ehkä runokomiikan haaste onkin siinä, uskaltaako se ottaa puujalkavitsin vakavasti." Hän kuitenkin pitää teosta teknisesti näppäränä.Juha-Pekka Kilpiö: Kaikkokenkkäälän kalpea kaiku. Parnasso 4/2024 s. 65 Helsingin Sanomien Antti Majander ymmärtää komiikan ja sanoo, ettei Holmströmin tekstejä pidä ottaa kirjaimellisesti: "Parhaimmaksi Holmströmin valitusvirren nostaakin sen roisi hauskuus." ==Teokset== * Kauan sitten hukkunut, Tammi 2021 ISBN 978-952-04-2775-7 * Olen melkein olemassa, Tammi 2024 ISBN 978-952-04-6245-1 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Västinsalo

Hanna Västinsalo (s. 1978) on suomalainen molekyyligeneetikko ja elokuvaohjaaja. Västinsalo on opiskellut nykytanssia Trinity Laban Conservatoire of Music and Dance -oppilaitoksessa Lontoossa. Tämän lisäksi hän on suorittanut molekyyligenetiikan opintoja Helsingin yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 2011. Elokuvaohjauksen opinnot Västinsalo on suorittanut American Film Instituten elokuvakoulussa Yhdysvalloissa. Västinsalon esikoispitkä elokuva Palimpsest, jonka hän sekä ohjasi että käsikirjoitti, sai ensi-iltansa vuonna 2022 Venetsian elokuvajuhlilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
State Visit

State Visit – Live in Sweden 1973 on suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen joulukuussa 2022 julkaistu livealbumi. Levyn materiaali on peräisin Ruotsin Yleisradion arkistoista. Kappaleista osa on äänitetty maaliskuussa 1973 keikalla Göteborgissa, ja kaksi on peräisin television musiikkiohjelmasta Opopoppa, jossa Tasavallan Presidentti esiintyi samassa jaksossa Frank Zappan kanssa. Albumi julkaistiin tuplavinyylinä ja CD-levynä. == Kappaleet == === Vinyyli 1 === A-puoli # B-puoli # * === Vinyyli 2 === A-puoli # # # B-puoli # * == Kokoonpano == * Jukka Tolonen – sähkökitara * Eero Raittinen – laulu, lyömäsoittimet * Pekka Pöyry – saksofoni, huilu, sähköpiano, lyömäsoittimet * Heikki Virtanen – bassokitara * Vesa Aaltonen – rummut == Lähteet == Luokka:Tasavallan Presidentin albumit Luokka:Vuoden 2022 konserttitallenteet
Iso Hietajärvi

Iso Hietajärvi on valtaosin pientalojen reunustama ylänköjärvi Posiolla Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 122 kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Iso Hietajärvi rajautuu pohjoisessa, lännessä ja lounaassa järviin, kuten Pieni Hietalampi, Valkeainen ja Taivallampi. Idässä on Alimmainen Hankaanjärvi. Järvien väliset kannakset ovat monin paikoin enintään 50 metriä leveitä. Ison Hietajärven länsiosan muodostaa järven kokoon nähden iso lahti. Järven rannoilla on melko tiuhaan pientaloja. Järven pohja kumpuilee. Syvin kohta, kaksitoista metriä, sijaitsee järven länsiosassa. Ison Hietajärven saaria ovat Selkäsaari, Ulkusaari ja Hietasaari. Hietasaari on laajin noin hehtaarin pinta-alallaan. Ison Hietajärven ja Alimmaisen Hankaanjärven välissä kulkevaa kannasta pitkin kulkee seututie 863. Ison Hietajärven vesitilavuus on 8 057 000 kuutiometriä. Iso Hietajärvi (61.652.1.021) kuuluu Laijonjoen alueeseen (61.652), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Unijoen valuma-alue (61.65) ja ensimmäinen on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Laijonjoen alueeseen kuuluu 30 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista vain Iso Hietajärvi on yli neliökilometrin laajuinen. == Lähteet == Luokka:Posion järvet Luokka:Kostonjoen valuma-alue
Lestelle-Bétharram

Lestelle-Bétharram on kunta Lounais-Ranskassa Pyrénées-Atlantiques'n departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Gave de Pau -joen varrella, noin 28 kilometriä Paun kaupungista kaakkoon. Lestelle on 1300-luvulla rakennettu bastide, jonka rakennuttivat Béarnin varakreivit. Kunta sijaitsee Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä Santiago de Compostelaan. Bétharramissa oli keskiajalla pienessä kallioluolassa oratorio, jossa oli Neitsyt Marian patsas. Oratorion paikalle rakennettiin ensin kappeli, ja lopulta 1600-luvulla suurikokoinen Neitsyt Marian pyhäkkö. Pyhäkkö koki Ranskan uskonsotien ryöstelyt ja tulipalot vuonna 1549, ja Ranskan suuren vallankumouksen ryöstelyt vuonna 1793. Se kuitenkin kunnostettiin tuhojen jälkeen. Bétharramin silta rakennettiin 1600-luvun lopulla. Aikaisemmin joen ylittävä silta oli puurakenteinen, jonka tulva vei mennessään vuonna 1678. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
Saint-Savin (Hautes-Pyrénées)

Saint-Savin on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Argelès-Gazostin kaupungista etelään. Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva romaaninen Saint-Savinin luostarikirkko. Se on osa entistä benediktiiniläisluostaria. Luostarirakennukset myytiin kansallisomaisuutena Ranskan suuren vallankumouksen aikana ja kirkosta tuli seurakuntakirkko vuonna 1791. Se on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1840. Kirkko vaurioitui pahoin voimakkaassa maanjäristyksessä vuonna 1854. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hautes-Pyrénées’n kunnat
Lehelin metroasema

Lehel on Münchenin metron asema U4 ja U5-linjoilla, se avattiin 27. lokakuuta 1988. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Indigo Park

Indigo Park on UnigueGeesen kehittämä ja julkaisema kauhupeli. Pelin ensimmäinen osa julkaistiin toukokuussa 2024. Toisen osan suunniteltu julkaisu on joulukuussa 2025. Peliä kehittää ja julkaisee tubettaja UnigueGeese. == Juoni == === Ensimmäinen luku === Ensimmäisessä luvussa pelaaja päättää mennä tutkimaan lapsuutensa huvipuistoa, Indigo Parkia, joka on kahdeksan vuotta sitten suljettu. Hänen päästyään vastaanottotiskille, Rambley aktivoituu ja alkaa kertomaan huvipuistosta ja auttamaan pelaajaa tämän tutkimusmatkalla. Hän myös toivoo pelaajan Mennessään syvemmälle huvipuistoon pelaaja joutuu vaaroihin. == Hahmot == * Ed eli pelaaja on pelin päähenkilö. Hän menee tutkimaan vuosia sitten suljettua huvipuistoa, Indigo Parkia. Hänen päästyään sisälle Rambley aktivoituu ja alkaa kertomaan huvipuistosta ja auttamaan pelaajaa. * Rambley the Raccoon on pelin toinen päähenkilö ja pelin maskotti. Hän on pesukarhu, joka esiintyy pelissä vain virtuaalisesti. Pelaajan tultua huvipuistoon hän aktivoituu ja alkaa kertomaan siitä ja auttamaan pelaajaa. Hän myös toivoo pelaajan järjestävän huvipuiston taas avatuksi. * Mollie Macaw on Rambleyn ystävä. Hän on aramaskotti. Mollie on ystävällinen pelin sisäisessä arcadepelissä, mutta hänen maskottiversionsa vihamielinen. Pelaajan pitää paeta tätä ensimmäisen luvun lopussa. Jahdin lopussa Mollie-maskotti saa surmansa erään oven mentyä kiinni juuri, kun hänen päänsä on sen välissä. * Lloyd the Lion on mahtaileva leijonamaskotti, josta Rambley ei enää pidä. Hänen maskottiversionsa on vihamielinen. * Finley the Sea Serpent on merihirviömaskotti. Hänen maskottiversionsa esiintyy aivan ensimmäisen luvun lopussa, jossa luku on vaihtumssa toiseen. * Salem the Skunk on Rambleyn vihollinen ja vihollinen pelin sisäisessä arcadepelissä. Hän on haisunäätämaskotti. * Isaac Indigo on huvipuiston perustaja. Hänet nähdään ihan pelin alussa, kun pelaaja katsoo hänen huvipuiston avajaispuhettaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UnigueGeesen Youtube-kanava * UnigueGeesen Patreon-sivu * UnigueGeesen X-tili * Indigo Parkin Discord-palvelin * UnigueGeesen Twitch-kanava Luokka:Kauhupelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Seikkailupelit Luokka:Ilmaispelit Luokka:Windows-pelit
Elisabethplatzin metroasema

Elisabethplatz on Münchenin metron suunnitellun U9-linjan asema, sen avaamista on suunniteltu 2040-luvulla == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Esperantoplatzin metroasema

Esperantoplatz on Münchenin metron suunnitellun U9-linjan asema, sen avaamista on suunniteltu 2040-luvulle. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Gamvikin kirkko

Gamvikin kirkko () on Gamvikin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1958. ==Kuvia== Kor Gamvik.JPG|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Gamvik
Mehamnin kirkko

Mehamnin kirkko () on Gamvikin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1965. ==Kuvia== Kor Mehamn.jpg|Alttari Kirkerom Mehamn.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Gamvik
Hopin kirkko

Hopin kirkko () on Gamvikin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1973. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gamvik
Østre Gausdalin kirkko

Østre Gausdalin kirkko () on Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Gausdal
Pinakothekenin metroasema

Pinakotheken on Münchenin metron suunnitellun U9-linjan asema. Sen avaamista on suunniteltu 2040-luvulle. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Vestre Gausdalin kirkko

Vestre Gausdalin kirkko () on Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1784. ==Kuvia== Vestre Gausdal kirke - prekestolalter.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gausdal
Svatsumin kirkko

Svatsumin kirkko () on Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1860. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gausdal
Aulstadin kirkko

Aulstadin kirkko () on Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1864. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gausdal
Klokkarstua

Klokkarstua on taajama Askerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 756 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Asker Luokka:Norjan taajamat
Holmsbu

Holmsbu on taajama Askerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 283 vuonna 2023. Drammeninvuonon rannalla sijaitseva Holmsbu on suosittu matkailukohde kylpylöineen, hotelleineen ja mökkeineen. Siellä ovat historian saatossa viihtyneet myös monet taiteilijat, kuten maalarit Henrik Sørensen, Thorvald Erichsen ja Oluf Wold-Torne. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Asker Luokka:Norjan taajamat
Negotia

Negotia (vuosina 2005–2006 NOFU-Kommunikasjonsforbundet) on norjalainen ammattiliitto, johon kuuluu erilaisissa toimisto-, hallinto-, myynti-, palvelu-, varasto- ja laboratoriotehtävissä työskenteleviä. Liitto perustettiin vuonna 2005 ja sillä oli noin 21 300 jäsentä vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Vladimir Bure

Vladimir Valerjevitš Bure (; 4. joulukuuta 1950 Norlisk, Neuvostoliitto – 3. syyskuuta 2024 Miami, Florida Yhdysvallat) oli Neuvostoliittoa edustanut venäläinen uimari, joka saavutti olympiamitaleita vuosien 1968 ja 1972 kesäolympialaisissa. Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja toimi NHL-seurojen Vancouver Canucks ja New Jersey Devils kuntovalmentajana. == Uintiura Neuvostoliitossa == Vladimir Bure alkoi uida isänsä Valerin ohjauksessa lajinaan vapaauinti. Bure kilpaili Neuvostoliiton puolesta olympialaisissa 1968, 1972 ja 1976 ja saavutti neljä mitalia: yhden henkilökohtaisen 100 metrin vapaauinnissa ja kolme vapaauintiviesteissä. Hän voitti myös kaksi hopeaa vuosien 1973 ja 1975 MM-kisoista. Lisäksi Bure oli kaksinkertainen Euroopan mestari sekä 17-kertainen Neuvostoliiton mestari. Isänsä Valerin kuoltua vuonna 1974 Vladimirin valmentajaksi tuli setä-Aleksei. == Uran jälkeinen aika == === Uintivalmentajana Neuvostoliitossa === Uintiuransa jälkeen Vladimir toimi Bure ZSKA:n uintivalmentajana vuosina 1979–1985. Lisäksi hän toimi urheilutoimittajana sanomalehdissä ja radiossa. === Siirtyminen Yhdysvaltoihin kuntovalmentajaksi === Neuvostoliiton kaatumisen myötä Vladimir Bure siirtyi perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Siellä hän toimi kuntovalmentajana NHL-seuroissa Vancouver Canucks vuosina 1994–1999 ja New Jersey Devils vuosina 1999-2010 kuntokonsultti. Hän oli voittamassa New Jersey Devilsissä Stanley Cupin vuosina 2000 ja 2003. Vladimir ja Tatjana Burella oli kaksi poikaa, Pavel ja Valeri, joista kasvoi 1990-luvulla NHL:n huippuammattikiekkoilijoita. === Paluu Eurooppaan === Vuonna 2010 Vladimir Bure palasi takaisin kotimaahansa Venäjälle entisen huippukiekkoilija Vjatšeslav Fetisovin kutsusta. Buresta tuli tällöin moskovalaisen ammattijääkiekkoseura TsSKA:n varapuheenjohtaja. Tässä tehtävässä hän oli kaksi vuotta. Vuodesta 2015 hänestä tuli Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueen kuntovalmentaja vuosiksi 2015–2017. Vuonna 2017 tapahtuneen sairastumisen jälkeen hän joutui luopumaan kuntiovalmentaja-tehtävästään Valko-Venäjällä. Hän siirtyi takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli syyskuussa 2024 Miamissa, Floridassa. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Neuvostoliittolaiset urheiluvalmentajat Luokka:Venäläiset urheiluvalmentajat Luokka:Urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Neureuther

Neureuther on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christian Neureuther (s. 1949), saksalainen alppihiihtäjä * Felix Neureuther (s. 1984), saksalainen alppihiihtäjä * Gottfried von Neureuther (1811–1885), saksalainen arkkitehti * Miriam Neureuther, o.s. Gössner (s. 1990), saksalainen maastohiihtäjä
Refaat El-Sayed

Refaat El-Sayed (; s. 11. helmikuuta 1946) on egyptiläissyntyinen ruotsalainen liikemies. Hän osti vuonna 1981 Fermenta-nimisen lääketehtaan, joka houkutteli paljon sijoittajia. Vuonna 1986 paljastui, että El-Sayed oli valehdellut koulutuksestaan eikä ollut oikeasti väitellyt tohtoriksi. Lisäksi Fermenta oli vääristellyt talouslukujaan. Skandaalin seurauksena Volvo vetäytyi tärkeästä yrityskaupasta ja Fermentan osake romahti. El-Sayed tuomittiin vuonna 1989 kuudeksi vuodeksi vankeuteen muun muassa kirjanpitorikoksesta. Hän vapautui vankilasta vuonna 1992. Vapauduttuaan hän perusti Hebi Health Care -nimisen yrityksen, joka ajautui konkurssiin vuonna 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Egyptiläiset liikemiehet Luokka:Ruotsalaiset liikemiehet Luokka:Talousrikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Huijarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gottfried von Neureuther

Gottfried von Neureuther (1811–1885) oli saksalainen arkkitehti. Hän oli Münchenin polyteknikumin professori vuodesta 1857. Hän edusti lukuisissa rakennuksissaan uusrenessanssia, jonka hän nosti Baijerissa suosioon, esimerkkeinä Würzburgin, Aschaffenburgin, Schweinfurthin asemarakennukset, Ludwigshafenin hallintorakennuksia ja maataloja. Hänen huomattavimmat työnsä ovat Münchenin polyteknikumi (1866–1870) ja Münchenin taideakatemia (1873–1885).Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Neureuther, Gottfried von ==Kuvia== Ludwigsbahnhof VS ca. 1854.jpg|Würzburgin päärautatieasema, 1851–1856 (kuva noin vuodelta 1854). Tuhoutui toisessa maailmansodassa. University of Technology Munich building old.jpg|Münchenin polyteknikumin päärakennus, 1864–1868 (kuva vuodelta 1909). Villa Wendlandt - Aquarell von Willy.jpg|Villa Wendlandt, 1872–1875 (Akvarelli vuodelta 1908). New Academy of Fine Arts, Munich, Bavaria, Germany-LCCN2002696135.jpg|Münchenin taideakatemia, 1874–1884 (kuva noin vuodelta 1890–1905). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Aleksandr Borodai

Aleksandr Jurjevitš Borodai (; s. 25. heinäkuuta 1972 Moskova) on venäläinen poliitikko, poliittinen neuvonantaja ja järjestöjohtaja.Boroday Alexander Spisok Putina, viitattu 4.9.2024 Borodai valmistui Moskovan valtionyliopiston filosofian tiedekunnasta vuonna 1994. Hän osallistui Transnistrian sotaan vuonna 1992 ja Venäjän perustuslaillisen kriisin 1993 yhteydessä toteutettuihin väkivaltaisuuksiin lainsäädäntöelimen vallan ja presidenttivetoisuuden kannattajien välillä. Borodai käsitteli sotakirjeenvaihtajana ensimmäistä Tšetšenian sotaa RIA Novostissa vuodesta 1994 ja kirjoitti sotilasasioiden tarkkailijana Zavtraan vuodesta 1996. Hän työskenteli 1990-luvun lopusta lähtien neuvonantajana monissa vaalikampanjoissa. Hän teki yhteistyötä ukrainalaisen Alueiden puolueen kanssa ja toimi Konstantin Malofejevin neuvonantajana. Borodai on kiistänyt väitteet, joiden mukaan hänet olisi vuonna 2002 nimitetty FSB:n informaatiopolitiikan ja erikoishankkeiden varajohtajaksi. Borodai osallistui Krimin miehitykseen vuonna 2014 ja ryhtyi perustetun miehityshallinnon neuvonantajaksi. 16. toukokuuta 2014 hänet nimitettiin Donetskin kansantasavallan pääministeriksi, jonka tehtävistä hän erosi elokuussa 2014. Hän oli Donetskin alueen miehitetyn osan ensimmäinen johtaja. Borodai joutui Yhdysvaltain pakotteiden kohdehenkilöksi heinäkuussa 2014. Palattuaan Moskovaan hän ryhtyi vuonna 2015 johtamaan Donbassin vapaaehtoisten liittoa, joka yhdisti itäisessä Ukrainassa Venäjän puolella taistelleita. Ukrainan yleinen syyttäjänvirasto on syyttänyt Borodaita väkivaltaisesta vallankaappauksesta, maan alueellisen koskemattomuuden loukkaamisesta ja terroristijärjestön perustamisesta. Borodai valittiin valtioduumaan Yhtenäisen Venäjän edustajana vuonna 2021.Halya Coynash, Ex-Donbas militant leader who wants Russia to seize most of Ukraine elected to Russian parliament Kharkiv Human Rights Protection Group 27.9.2021, viitattu 4.9.2024 == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Järjestöjohtajat Luokka:Sotakirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alkoholi-, huume- ja rahapelitutkimuksen seura

Alkoholi-, huume- ja rahapelitutkimuksen seura ry (AHR) on suomalainen yhdistys, joka edistää alkoholi-, huume- ja rahapelitutkimusta Suomessa. Seura perustettiin vuonna 1960 nimellä Alkoholitutkijain seura. Vuonna 2001 seuran nimi muutettiin Alkoholi- ja huumetutkijain seuraksi, ja vuonna 2018 se sai nykyisen nimensä. Seuran tavoitteena tuoda alan tutkimusta näkyville ja tukea tutkimustulosten soveltamista käytäntöön. Seura järjestää vuosittain kahdesta kolmeen seminaaria, joissa käsitellään ajankohtaisia tutkimustuloksia ja alan kannalta tärkeitä teemoja. Seminaarit ovat avoimia kaikille kiinnostuneille. Seura pyrkii vaikuttamaan rahapeli- ja päihdepolitiikkaan sekä lainsäädäntöön tutkimustiedon pohjalta. AHR toimii yhteistyössä on mukana kansainvälisen päihdetutkimusjärjestöjen kattojärjestön ICARAn toiminnassa. == Palkinnot ja tunnustukset == AHR jakaa vuosittain tunnustuspalkinnon parhaalle suomalaiselle päihde- tai rahapeliaiheiselle tieteelliselle artikkelille artikkelikilpailun perusteella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AHR - Alkoholi-, huume- ja rahapelitutkimuksen seura ry Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset Luokka:Suomalaiset terveystieteelliset järjestöt Luokka:Rahapelit
Svensk-koreanska föreningen

Svensk-koreanska föreningen on ruotsalainen ystävyysseura, joka pyrkii vahvistamaan siteitä Ruotsin ja Pohjois-Korean välillä sekä tukemaan tavoitetta Koreoiden yhdistämisestä.Svenska Nordkoreavänner gläds åt möte Borås Tidning 17.3.2018, viitattu 5.9.2024 Järjestöön ja sen hallitukseen on kuulunut tunnettuja toimittajia ja kirjailijoita, kommunisteja, muiden vasemmistopuolueiden edustajia sekä keskustalaisia.Svensk-koreanska föreningen fyller 50 år Tobias Hübinette 8.12.2019, viitattu 5.9.2024 Andrea Andreen oli keskeinen vaikuttaja Svensk-koreanska föreningenin perustamisen taustalla. Yhdistys aloitti julkisten tilaisuuksien ja keskustelutapahtumien järjestämisen kesällä 1969. Torsten Brännström valittiin seuran puheenjohtajaksi, ja Andrea Andreen sai samalla kunniapuheenjohtajan arvonimen. Yhdistyksen keskeinen tavoite sen toiminnan ensimmäisinä vuosina oli Pohjois-Korean tunnustamisen aikaansaaminen. Yhdistys pitikin suurena onnistumisena diplomaattisuhteiden käynnistämistä Ruotsin ja Pohjois-Korean välillä 6. huhtikuuta 1973.En vänskapsförening i medelåldern Svensk-koreanska föreningen, viitattu 5.9.2024 Ruotsi oli ensimmäinen Pohjois-Korean tunnustanut länsimaa ja pitkään ainoa länsimaa, jolla oli Pjongjangissa suurlähetystö. Svensk-koreanska föreningen kutsui lokakuussa 1981 koolle ensimmäisen jucheaatteen seminaarinsa. Järjestö on tehnyt kulttuuriyhteistyötä pohjoiskorealaisten kanssa ja osallistunut kansainväliseen toimintaan. Syyskuussa 1987 se järjesti Eurooppalaisen solidaarisuuskonferenssin rauhan ja Korean jälleenyhdistymisen tueksi. Osallistujia tuli muun muassa Pohjoismaista, Ranskasta, Isosta-Britanniasta ja Kreikasta. Muiden Pohjoismaiden järjestöjen kanssa Svensk-koreanska föreningen on tehnyt yhteistyötä Pohjoismaisen Korean kansan ystävyyden ja solidaarisuuden yhteistyökomitean puitteissa. Järjestö pitää Ruotsin uutisointia yksipuolisena ja katsoo tarjonneensa yleisölle tärkeää tietoa Pohjois-Korean tapahtumista. Svensk-koreanska föreningen julkaisee Korea-information-lehteä ja on järjestänyt ryhmämatkoja Pohjois-Koreaan. == Puheenjohtajat == * Torsten Brännström (1969–1971, 1972–1973) * Birgitta Sevefjord (1971–1972) * Evert Kumm (1973–1975) * Karen Lundber (1975–1976) * Gustav Lorentzon (1976–1980) * Nils-Eric Gustafsson (1980–1986) * Bert Andersson (1986–1994) * Thomas Rönström (1994–2004) * Christer Lundgren (2005–) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset järjestöt Luokka:Ystävyysseurat
Sinfonia nro 2 (Tšaikovski)

Pjotr Tšaikovskin toinen sinfonia (c-molli, op. 17) on vuonna 1872 sävelletty ja vuosina 1879–1880 revisoitu sinfonia.Eric Bromberger, Symphony No. 2, “Little Russian” LA Phil, viitattu 5.9.2024 Robert Cummings, Symphony No. 2 in C minor ("Little Russian"), Op. 17 AllMusic, viitattu 5.9.2024 Erityistä teoksessa on se, että teemoina on käytetty kansansävelmiä, ja myös Tšaikovskin itse kehittämissä teemoissa on kansanlaulun piirteitä. Tämä oli tyypillisempää Viiden ryhmälle ja tekikin vaikutuksen varsinkin Nikolai Rimski-Korsakoviin. Sinfoniassa käytetyt kansansävelmät ovat ukrainalaisia. Musiikkikriitikko Nikolai Kaškin antoi sinfonialle lisänimen ”Vähävenäläinen”. Vähä-Venäjä on Ukrainasta Venäjällä käytetty nimitys, joka kuitenkaan ei ollut Ukrainassa arvossa pidetty edes 1800-luvulla. Tšaikovskin toisen sinfonian ensimmäisen osan avaa pitkää käyrätorvelle laadittu soolo, joka perustuu kansanlauluun ja johon palataan toistuvasti. Toinen osa on häämarssi Tšaikovskin itse hylkäämästä oopperasta Undina. Kolmas osa on ABA-muotoinen scherzo. Sinfonian päättävä finaali oli osista säveltäjän henkilökohtainen suosikki. Siinä kansansävelmien käyttö on yhdistetty innovatiiviseen rakenteeseen ja epätavalliseen harmoniseen etenemiseen. Sinfonian revisoinnin yhteydessä Tšaikovski teki laajoja muutoksia teoksensa ensimmäiseen osaan ja finaaliin. Tšaikovskin toisen sinfonian tyypillinen esitys kestää hieman yli puoli tuntia. == Osat == # Andante sostenuto – Allegro vivo # Andantino marziale, quasi moderato # Scherzo. Allegro molto vivace # Finale. Moderato assai – Allegro vivo == Orkestraatio == * piccolo, 2 huilua, 2 oboeta, 2 klarinettia, 2 fagottia * 4 käyrätorvea, 2 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba * patarumpu, lyömäsoittimet * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Pjotr Tšaikovskin sinfoniat Luokka:1870-luvun musiikkiteokset
Nikolai Kaškin

Nikolai Dmitrijevitš Kaškin (; 27. marraskuuta 1839 Voronež – 15. maaliskuuta 1920 Kazan) oli venäläinen musiikkikriitikko ja -pedagogi.КАШКИ́Н НИКОЛАЙ ДМИТРИЕВИЧ Большая российская энциклопедия, viitattu 5.9.2024 Kaškinin isä oli kirjakauppias ja itseoppinut muusikko, joka antoi pojalleen varhaista musiikkikasvatusta. Kaškinia opetti myös Alexandre Dubuque. Kaškin asui Moskovassa vuodesta 1860 ja opetti Moskovan konservatoriossa vuosina 1866–1906 pianonsoittoa, musiikin teoriaa sekä musiikin historiaa. Hän oli yksi Pjotr Tšaikovskin läheisimmistä ystävistä tutustuttuaan tähän Moskovan konservatoriossa.L. Z. Korabelnikova, Кашкин Николай Дмитриевич Чайковский, viitattu 5.9.2024 Tšaikovski omisti säveltämänsä laulun Kaškinille, joka puolestaan arvioi usein Tšaikovskin teoksia. Kaškin kirjoitti lukuisiin lehtiin, julkaisi aikanaan suositun oppikirjan musiikin teoriasta ja käänsi oppikirjoja venäjän kielelle. Hän julkaisi ensimmäisen elämäkerran Tšaikovskista vuonna 1894. Kaškin laati elämäkerrallisia kirjoituksia myös Anton Rubinšteinista, German Larošista, Sergei Tanejevista, Aleksandr Borodinista ja Mili Balakirevista. Hän asui Kazanissa vuodesta 1918. == Lähteet == Luokka:Venäläiset henkilöt Luokka:Musiikkikriitikot Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Göran Fristorp

Karl Göran Fristorp (26. toukokuuta 1948 – 3. syyskuuta 2024) oli ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä.https://www.gp.se/kultur-noje/noje-kultur/artisten- goran-fristorp-ar-dod.e9357938-990e-526a-a3a7-bdc39424fd4b Fristorp yhdessä Claes af Geijerstamin kanssa duona Malta voitti Melodifestivalenin vuonna 1973 kappaleella "Sommarn som aldrig säger nej".https://www.dn.se/kultur/artisten- goran-fristorp-ar-dod/ He edustivat Ruotsia Eurovision laulukilpailussa 1973 Luxemburgissa sijoittuen viidenneksi. Fristorp oli hollantilaisen Ekseption- yhtyeen lämmittelijä heidän Saksan-kiertueensa aikana vuosina 1974–1975.https://sverigesradio.se/artikel/artisten-goran-fristorp-ar-dod- blev-76-ar Fristorp kuoli 76-vuotiaana 3. syyskuuta 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Göran Fristorp Discogs-tietokannassa * Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset laulajat
Laimer Platzin metroasema

Laimer Platz on metroasema Münchenin metron U5-linjalla, se avattiin 24. maaliskuuta 1988 ja on U5-linjan pääteasema. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Olympiazentrumin metroasema

Olympiazentrum on metroasema Münchenin metron U3-linjalla. Se avattiin 8. toukokuuta 1972 vuoden 1972 kesäolympialaisia varten ja palvelee Münchenin olympiapuistoa ja sen olympiakylää, se oli myös U3:n pääteasema 35 vuotta kunnes linjaa laajennettiin Olympia-Einkaufszentrumiin vuonna 2007. Vuosina 1980-1993 myös U2 pysähtyi asemalla. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Mangfallplatzin metroasema

Mangfallplatz on Münchenin metron U1-linjan pääteasema, se avattiin 9. marraskuuta 1997. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Nordfriedhofin metroasema

Nordfriedhof on Münchenin metron U6-linjan metroasema, se avattiin 19. lokakuuta 1971. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Pasingin metroasema

Pasing on Münchenin metron U5-linjan rakenteilla oleva metroasema. Se palvelee Pasingin rautatieasemaa, joka on tärkeä joukkoliikenteen risteysasema paikallis- ja kaukojunille. Asema aiotaan avata vuonna 2030. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat Luokka:Rakenteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Kpojito

Kpojito (myös kpodjito) oli Dahomeyn kuningaskunnan kaikkein tärkeimmän naisen virkanimike. Kpojito käännetään yleensä sanoilla ”kuninkaan äiti” tai ”kuningasäiti”. Fonin kielellä kpojito tarkoittaa sitä, joka auttoi leopardia. Jokaisella kuninkaalla oli kpojito, nainen joka valittiin hänen edeltäjiensä vaimoista. Abomeyn keskuspalatsissa hänellä oli oma hovi ja seurue, jonka kaikki yhteydet miehiin oli kielletty. Kpojiton asema syntyi kuningas Agajan hallintoaikana ja päättyi kun Ranskan lopetti Dahomeyn monarkian vuonna 1900 miehitettyään sen. Tarkkoja tietoja kpojiton virka-aseman tehtävistä ei ole säilynyt, mutta ainakin 1800-luvulla kpojito otti vastaan vetoomuksia uskonnollisissa tapauksissa ajahon, uskontoministerin hovista. Kpojiton sanotaan olleen kuninkaan esirukoilija, joka auttoi suojelemaan dahomeylaisia ja vetosi heidän puolestaan kuninkaaseen. Kpojitolla oli rikkaan maine, ja häntä tukivat vasallivaltioiden kylät ja orjien plantaasit. Kuoltuaan hänet korvasi hänen synnyinsuvustaan peräisin oleva naisjälkeläinen, joka hallitsi hänen perintöään. Kuninkaan tapaan kpojitosta tuli vodun ja häntä kunnioitettiin vuosittaisissa seremonioissa. 1800- ja 1900-luvuilta peräisin olevat lähteet Dahomeysta kertovat, että kpojito oli jossain määrin kuninkaan kaksoishahmo. Sanottiin, että kuningas ja kpojito – mies ja nainen, kuninkaallinen ja aateliton – muodostivat keskeisen yhteisyyden, johon valtio perustui. Maurice Ahanhanzo Glélén mukaan nämä kaksoishallitsijat olivat tasapaino tai vastapaino, johon pyrittiin monarkian vallanpidossa. Kuninkaan valta oli keskeisesti rajoitettua toisaalta suhteessa muihin prinsseihin, jotka saattoivat alkuperäänsä vedoten pyrkiä saamaan kruunun. Toisaalta hänen äitinsä oli peräisin kansan näkökulmasta aatelittomista, tavallisista ihmisistä, joita kuningas ei voinut kieltää eikä unohtaa. == Dahomeyn kuninkaat ja kpojitot == Edna Bayn julkaisema luettelo perustuu Rene Ahon antamaan tietoon Abomeyssa vuonna 1972. hallintovuodet kuningas kpojito Dakodonu Sava Wegbaja Adulu Akaba Adonon n. 1716 – 1740 Agaja Adonon 1740 – 1774 Tegbesu Hwanjile 1774 – 1789 Kpengla Chai 1789 – 1797 Agonglo Senume 1797 – 1818 Adandozan Kentobasin 1818 – 1858 Gezo Agontime 1858 – 1889 Glele Zoïndi 1889 – 1894 Béhanzin Kamlin 1894 – 1900 Agoliagbo Kanai == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kreiser, Cynthia Sharrer, Hwanjile, Kpojito, kirjassa The Oxford Encyclopedia Women in World History, 2008 Luokka:Dahomeyn kuningaskunta
War Hospital

War Hospital on Brave Lamb Studion kehittämä ja Naconin julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 5, Windows ja Xbox Series X/S alustoille. == Pelaaminen == Pelissä hallitaan ensimmäisen maailmansodan aikaista kenttäsairaalaa länsirintamalla vuonna 1918. Pelissä on hallittava ryhmän moraalia ja sekä tulevien sotilaiden hoitoa (triage) pienillä resursseilla. Sairaalaan voi tehdä parannuksia pelin mittaan ja valittava ryhmään kuuluvia lääkäreitä, hoitajia ja insinöörejä. == Vastaanotto == PC Gamerin arviossa peli sai myönteistä palautetta keskittymisestä elämien pelastamiseen tappamisen sijaan. Pelimekaaniikka sanottiin mukaansatempaavaksi ja tunteelliseksi, mutta peli on hieman kömpelö ja epäelegantti hallinnointipeli henkilöstön ja resurssien hallinnassa. Sports Illustratedin arvostelussa peli sai arvosanaksi 7/10, jossa peliä sanottiin ajoittain liian toistavaksi ja rankaisevaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 videopelit Luokka:Strategiapelit
Ilkka Koskimäki

Ilkka Koskimäki on suomalainen poliisi, joka on toiminut Poliisihallituksen johtajana eli poliisiylijohtajana 1. syyskuuta 2024 alkaen. Koskimäki aloitti poliisissa vuonna 1991. Hän työskenteli Helsingin poliisilaitoksella vuoteen 2017 saakka, viimeiseksi apulaispoliisipäällikkönä. Vuosina 2017–2020 hän toimi Hämeen poliisilaitoksen poliisipäällikkönä ja vuosina 2020–2024 Itä- Uudenmaan poliisilaitoksen poliisipäällikkönä. Koulutukseltaan Koskimäki on oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Zhang Ziyu

Zhang Ziyu (s. 1. toukokuuta 2007) on kiinalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 220-senttimetrinen, mikä tekee hänestä kaikkien aikojen pisimmän naiskoripalloilijan. Hän edustaa Kiinan alle 18-vuotiaiden naisten koripallojoukkuetta. Zhang edusti vuoden 2024 alle 18-vuotiaiden naisten koripallon Aasian-kilpailuissa. Hänet valittiin 44 pisteellään Japania vastaan kilpailun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Zhangin vanhemmat ovat molemmat niin ikään koripalloilijoita; äiti on pituudeltaan 198 cm ja isä 213 cm. Hänen tavoitteenaan on osallistua kesäolympialaisiin 2028. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moon Unit Zappa

Moon Unit Zappa (s. 28. syyskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, stand up -koomikko ja kirjailija. Hän on muusikko Frank Zappan neljästä lapsesta vanhin. Zappan ensimmäinen laajaa huomiota saanut julkinen esiintyminen oli musiikkivideossa Frank Zappan hittikappaleesta Valley Girl vuodelta 1982. Sittemmin hän esiintyi elokuvissa ja sarjoissa ja toimi VJ:nä New Yorkissa. Hän on esiintynyt yksittäisiä kertoja sarjoissa Normal Life, Jäitä hattuun ja Ensisilmäyksellä. Zappa on kirjoittanut New York Timesiin ja häneltä on julkaistu kaksi kirjaa: America, the Beautiful (2001) ja Earth to Moon (2024). Muistelmateos Earth to Moon käsittelee Zappan vaiherikasta mutta myös traumaattista lapsuutta ja nuoruutta kuuluisassa ja epätavanomaisessa perheessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Homalocephale

Homalocephale on pachycephalosauria-dinosaurusten suku, joka eli myöhäisliitukaudella nykyisen Mongolian alueella noin 70 miljoonaa vuotta sitten. Suvun kuvasivat vuonna 1974 Halszka Osmólska ja Teresa Maryańska. Suku koostuu yhdestä lajista, Homalocephale calathocercos. On pidetty myös mahdollisena että Homalocephale-suvun jäsenet olivat vain Prenocephalen suvun poikasia tai nuoria yksilöitä, mutta löydetyt näytteet nuorista Prenocephaleista viittaavat että kyseessä ovat kaksi eri lajia. Homalocephale oli 1,5 metriä pitkä ja kasvissyöjä. ==Lähteet== Luokka:Pachycephalosauria
Partnachplatzin metroasema

Partnachplatz on Münchenin metron U6-linjan metroasema, se avattiin 15. huhtikuuta 1983. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Olli Pohjola (huilisti)

Olli Pohjola (16. syyskuuta 1961 Espoo – 24. toukokuuta 1998 Espoo) oli suomalainen huilisti, kapellimestari, sovittaja ja tapahtumajärjestäjä. Hänen isänsä oli Erkki Pohjola.Muistot: Olli Pohjola Helsingin Sanomat 24.5.1998, viitattu 5.9.2024 Pohjola aloitti musiikkiopintonsa 10-vuotiaana. Hän tulkitsi jo 14-vuotiaana solistin osuuden Radion sinfoniaorkesterin esityksessä Mozartin ensimmäisestä huilukonsertosta. Pohjola vieraili Radio Filharmonisch Orkestin solistina Concertgebouwissa Alankomaissa vuonna 1978. Hän oli yksi Avanti!-orkesterin perustajista vuonna 1983 ja toimi Korvat auki ry:n puheenjohtajana vuosina 1984–1985. Espoossa Pohjola oli mukana perustamassa kamarimusiikkiyhdistystä, minkä lisäksi hän soitti 1980-luvulla Espoon puhallinkvintetissä.Yhdistyksen historiaa Korvat auki ry, viitattu 5.9.2024 Pohjola työskenteli Avanti!-orkesterissa monissa rooleissa, kuten musiikkiteatteriohjaajana, tapahtumien johtajana, huilistina ja kapellimestarina. Ajauduttuaan Avanti!-orkesterissa erimielisyyksiin hän muutti 1990-luvun alussa Turkuun. Pohjola jatkoi ideoimistyötään eri tapahtumien, kuten Down by the Laiturin, Kehokarnevaalin ja Sävelsurvivaalin taustavaikuttajana. Hän kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 36-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
San Quirico d'Orcia

San Quirico d'Orcia on kunta Italiassa. Se kuuluu Sienan maakuntaan ja Toscanan alueeseen. Vuoden 2023 osavaltion mukaan kunnassa asui 2 572 asukasta 42,12 neliökilometrin alueella, joten asukastiheydeksi muodostuu 61 asukasta/km². Kristitty suojeluspyhimys on pyhimys Cirico, Julita Tarsolaisen (molemmat marttyyrikuoleman) poika, ja molempien yhteinen kirkon muistopäivä 16. kesäkuuta on siksi yhteisön juhla. Castiglione d'Orcian, Montalcinon, Pienzan ja San Giovanni d'Asson yhteisöt ovat vierekkäin. Luokka:Sienan maakunnan kunnat
Obersendlingin metroasema

Obersendling on Münchenin metron U3-linjan asema, se avattiin 28. lokakuuta 1989. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Neuperlach Zentrumin metroasema

Neuperlach Zentrum on Münchenin metron U5-linjan asema, se avattiin 18. lokakuuta 1980. == Lähteet == Luokka:Münchenin metroasemat
Gildeskålin pääkirkko

Gildeskålin pääkirkko () on Gildeskålin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1881. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gildeskål
Sauran kirkko

Sauran kirkko () on Gildeskålin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Gildeskål
Vigran kirkko

Vigran kirkko () on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1894. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Giske Luokka:Norjan puukirkot
Valderøyn kirkko

Valderøyn kirkko () on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1961. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Giske Luokka:Norjan kivikirkot
Gjemnesin kirkko

Gjemnesin kirkko () on Gjemnesin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. ==Kuvia== Gjemnes-kirke-alter- hh.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gjemnes Luokka:Norjan puukirkot
Øren kirkko

Øren kirkko () on Gjemnesin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1865. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gjemnes Luokka:Norjan puukirkot
Matias Siltanen

Matias Siltanen (s. 29. maaliskuuta 2007 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Djurgårdenia. Pelipaikaltaan Siltanen on keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut myös Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen kapteenina. KuPS:in kasvatti Siltanen pelasi ensimmäiset pelinsä aikuisten sarjoissa kaudella 2022 KuPS Akatemian paidassa Kakkosessa. Kevättalvella 2023 hän pelasi ensimmäiset minuuttinsa KuPS:in edustusjoukkueessa Liigacupissa. Veikkausliigassa Siltanen debytoi huhtikuussa 2024 HJK:ta vastaan.https://tulospalvelu.palloliitto.fi/person/276451/player/results Vuoden 2023 Captain's Ball -gaalassa Siltanen palkittiin vuoden poikapelaajana.https://kups.fi/keltamustaa-palkintosadetta-captains-ball- gaalassa-2023/ Samana vuonna hän pelasi ensimmäiset ottelunsa alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kanssa hän oli voittamassa Baltic Cupia kesällä 2023. Siltanen pääsi vuonna 2024 The Guardian -lehden vuosittain julkaistavan maailman 60 lahjakkaimman nuoren jalkapalloilijan listalle. Tammikuussa 2025 Siltanen siirtyi Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavan Djurgårdens IF:n riveihin. Siltasen ja Djurgårdenin sopimus on 3-vuotinen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tornes

Tornes on taajama Hustadvikan kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 534 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Hustadvika
Farstad

Farstad on taajama Hustadvikan kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 234 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Hustadvika
Farmasiforbundet

Farmasiforbundet (vuosina 1937–1962 Norges Tekniske Apotekpersonales Forening, 1962–1997 Norsk Apotekteknikerforbund) on norjalainen lääketeknikoiden ammattiliitto. Se perustettiin vuonna 1937 ja sillä oli noin 3 000 jäsentä vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot Luokka:Farmasia
Cole Hocker

Cole Hocker (s. 6. kesäkuuta 2001 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen 1 500 metrin juoksun olympiavoittaja ja nykyinen olympiaennätyksen haltija.kesäolympialaisten 2024 jälkeen 178 senttimetriä pitkä Hocker kilpailee myös 5 000 metrillä. Hänen valmentajanaan toimii Ben Thomas.https://www.usatf.org/athlete-bios/cole-hocker Oregonin yliopistossa opiskellut Hocker kilpaili ensimmäistä kertaa olympialaisissa vuonna 2021 Tokiossa, jossa hän sijottui 1 500 metrillä finaalin kuudenneksi.https://www.teamusa.com/profiles/cole-hocker-1228830 Vuoden 2024 sisäratojen MM-kilpailuista Glasgow'sta Hocker saavutti hopeaa 1 500 metriltä ajalla 3.36,69. Hocker voitti olympiakultaa 1 500 metrin juoksussa vuoden 2024 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän juoksi finaalissa uuden olympiaennätyksen 3.27,65. Tulos on myös Pohjois-Amerikan ennätys ja maailman kaikkien aikojen seitsemänneksi paras aika 1 500 metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == *800 metrin juoksu: 1.46,39 (Los Angeles 2021) *1 500 metrin juoksu: 3.27,65 (Pariisi 2024, OR, AR) *Mailin juoksu: 3.48,08 (Eugene 2023) *5 000 metrin juoksu: 12.58,82 (Los Angeles 2024)https://worldathletics.org/athletes/united- states/cole-hocker-14905834 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fritiof Enbom

Fritiof Enbom (1918–1974) oli ruotsalainen rautatietyöntekijä, joka vuonna 1952 tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi. Tapauksessa oli myös kuusi muuta syytettyä, joista yksi tuomittiin niin ikään elinkautiseen ja neljä muuta eripituisiin määräaikaisiin pakkotyörangaistuksiin. Yksi vapautettiin syytteistä. Vakoilussa olisi syytteiden mukaan ollut kyse Pohjois-Ruotsin puolustusasemia koskevan tiedon keräämisestä ja luovuttamisesta Neuvostoliiton suurlähetystölle. Tapaus on edelleen kiistelty, sillä Enbomin on arveltu olleen mytomaani ja sepittäneen koko jutun itse. Vuonna 2012 Ruotsin korkein oikeus hylkäsi yhden tuomituista, Fingal Larssonin, lasten vaatimuksen ottaa isänsä syyllisyys uudelleentarkasteluun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset vakoojat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Sinfonia nro 1 (Tšaikovski)

Pjotr Tšaikovskin ensimmäinen sinfonia (g-molli, op. 13) on elokuussa 1866 valmistunut neliosainen sinfonia, jolla on lisänimi ”Talviunia” (). Säveltäjä laati teoksestaan toisen version ennen vuoden 1866 loppua ja teki jo kolmannen version vuonna 1874.Robert Cummings, Symphony No. 1 in G minor ("Winter Dreams"), Op. 13 AllMusic, viitattu 5.9.2024 Tšaikovski antoi ensimmäisen sinfoniansa kahdelle ensimmäiselle osalle lisänimet. Teoksen scherzo-osassa on käytetty materiaalia säveltäjän aiemman cis-mollipianosonaatin (1865) scherzosta. Tšaikovskin ensimmäinen sinfonia oli aikoinaan harvoin esitetty, mutta nykyaikana esityksiä on pidetty ja levytyksiä tehty runsaammin. Teoksen tyypillinen esitys kestää 40–45 minuuttia. == Osat == # Grjozy zimneju dorogoi. Allegro tranquillo # Ugrjumyi krai, tumannyi krai. Adagio cantabile ma non tanto # Scherzo. Allegro scherzando giocoso # Finale. Andante lugubre – Allegro moderato == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Pjotr Tšaikovskin sinfoniat Luokka:1860-luvun musiikkiteokset
Sinfonia nro 3 (Tšaikovski)

Pjotr Tšaikovskin sinfonia nro 3 (D-duuri, op. 29) on vuonna 1875Hugh Macdonald, Symphony No. 3, “Polish” Hollywood Bowl, viitattu 5.9.2024 The Orchestra Dances: Tchaikovsky’s Symphony No. 3 Houston Symphony 15.3.2019, viitattu 5.9.2024 valmistunut viisiosainen sinfonia, jolle on jälkikäteen annettu lisänimi ”Puolalainen”. Teos on Tšaikovskin sinfonioista ainoa, jossa on enemmän kuin tyypilliset neljä osaa. Teos muistuttaa muodollisesti tanssisarjaa ja on monin osin tanssinomainen. Siinä onkin tyylillisiä yhteneväisyyksiä pian sen jälkeen sävelletyn Joutsenlammen kanssa.Robert Cummings, Symphony No. 3 in D major ("Polish"), Op. 29 AllMusic, viitattu 5.9.2024 Tšaikovskin kolmas sinfonia on säveltäjän muita sinfonisia teoksia harvemmin esitetty. Teoksen ensimmäisen Lontoon-esityksen johtanut August Manns nimesi teoksen ”Puolalaiseksi” finaalin Tempo di polacca -tempomerkinnän mukaan. Teoksen yhteydet puolalaisuuteen rajoittuvat tähän. Toisen osan tempomerkkinässä lukee Saksaan viitaten ”Alla tedesca”. Tyypillinen Tšaikovskin kolmannen sinfonian esitys kestää noin 45 minuuttia. == Osat == # Introduzione e allegro. Moderato assai (Tempo di marcia funebre) # Alla tedesca. Allegro moderato e semplice # Andante elegiaco # Scherzo: Allegro vivo # Finale. Allegro con fuoco (Tempo di polacca) == Orkestraatio == * piccolo, 2 huilua, 2 oboeta, 2 klarinettia, 2 fagottia * 4 käyrätorvea, 2 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba * patarummut * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Pjotr Tšaikovskin sinfoniat Luokka:1870-luvun musiikkiteokset
Manfred-sinfonia

Manfred-sinfonia (h-molli, op. 58) on neliosainen ohjelmallinen sinfonia, jonka Pjotr Tšaikovski sävelsi toukokuun ja syyskuun 1885 välillä.Robert Cummings, Manfred Symphony, for orchestra (or piano, 4 hands) in B minor, Op. 58 AllMusic, viitattu 5.9.2024 Georg Predota, Tchaikovsky: Manfred Symphony Premiered Today in 1886 Interlude 23.3.2019, viitattu 5.9.2024 Vladimir Stasov esitti Lordi Byronin Manfredin tekstiin perustuvaa ohjelmaa pohjaksi sinfonialle, jonka hän toivoi Mili Balakirevin säveltävän. Balakirev ei halunnut uppoutua hankkeeseen vaan välitti ohjelman Hector Berliozille, joka kuitenkin kieltäytyi ryhtymästä työhön ja palautti ohjelman Balakireville. Balakirev välitti ohjelman kymmenen vuotta myhöemmin Tšaikovskille, joka sävelsi sen pohjalta sinfonian vuonna 1885. Manfred-sinfonia kestää lähes tunnin ja erottuu muista Tšaikovskin orkesteriteoksista sekä pituudeltaan että rakenteeltaan. Teoksen rakennetta on pidetty haastavana ja musiikkia melko monimutkaisena. Manfred-sinfonia kantaesitettiin 23. maaliskuuta 1886. Tšaikovski piti teosta alun perin yhtenä parhaistaan, mutta muutti myöhemmin mielensä ja jopa harkitsi kaikkien muiden osien paitsi ensimmäisen hävittämistä. Teos teki vaikutuksen César Cuihin, mutta German Laroš piti sitä yhtenä Tšaikovskin raakileisimmista ja keskeneräisimmistä sävellyksistä. Sittemmin Arturo Toscanini piti teosta jopa Tšaikovskin parhaana, vaikkakin teki partituuriin muutoksia esityksiä ja levytystä varten. Leonard Bernstein puolestaan piti teosta heikkona eikä koskaan johtanut sen esitystä. == Osat == # Lento lugubre # Vivace con spirito # Andante con moto # Allegro con fuoco == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Pjotr Tšaikovskin sinfoniat Luokka:1880-luvun musiikkiteokset