EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Circuit International Automobile Moulay El Hassan

Circuit International Automobile Moulay El Hassan (myös Marrakech Street Circuit) on osittainen katurata Marrakechissa Marokossa. Radalla on ajettu vuosittain WTCC:n Marokon osakilpailu, poikkeuksena vuosi 2011 jolloin kilpailu peruttiin talousongelmien takia. Formula E:n Marokon osakilpailu ajettiin radalla vuonna 2016. Auto GP -sarjan osakilpailu ajettiin radalla vuosina 2012–2014. Sarjan osakilpailu oli kalenterissa myös kaudella 2015 mutta kilpailu peruttiin ennen kauden alkua. Vuodeksi 2016 Hermann Tilke suunnitteli uuden rataprofiilin joka on lyhyempi, sekä se sisältää monipuolisempia mutkia ja pysyvän moottorirataosuuden. ==Voittajat== ===WTCC=== Kausi Lähtö Kuljettaja Auto 2009 1. lähtö Robert Huff Chevrolet Cruze LT 2009 2. lähtö Nicola Larini Chevrolet Cruze LT 2010 1. lähtö Gabriele Tarquini SEAT León 2.0 TDI 2010 2. lähtö Andy Priaulx BMW 320si 2011 Peruttiin talousongelmien takia. Peruttiin talousongelmien takia. Peruttiin talousongelmien takia. Peruttiin talousongelmien takia. 2012 1. lähtö Alain Menu Chevrolet Cruze 1.6T 2012 2. lähtö Yvan Muller Chevrolet Cruze 1.6T 2013 1. lähtö Michel Nykjær Chevrolet Cruze 1.6T 2013 2. lähtö Pepe Oriola SEAT León WTCC 2014 1. lähtö Yvan Muller Citroën C-Elysée WTCC 2014 2. lähtö Sébastien Loeb Citroën C-Elysée WTCC 2015 1. lähtö José María López Citroën C-Elysée WTCC 2015 2. lähtö Yvan Muller Citroën C-Elysée WTCC 2016 Avauslähtö Tom Coronel Chevrolet RML Cruze TC1 2016 Päälähtö José María López Citroën C-Elysée WTCC ===Formula E=== Kausi Kuljettaja Talli Raportti 2016–2017 Sébastien Buemi Renault e.dams Raportti ===Auto GP=== Kausi Lähtö Kuljettaja Talli 2012 1. lähtö Sergio Campana Team MLR71 2012 2. lähtö Chris van der Drift Manor MP Motorsport 2013 1. lähtö Sergio Campana Ibiza Racing Team 2013 2. lähtö Luciano Bacheta Zele Racing 2014 1. lähtö Kimiya Sato Euronova Racing 2014 2. lähtö Markus Pommer Super Nova International ==Lähteet== *Race of Marocco FIAWTCC.com *WTCC Race of Marocco FIAWTCC.com *Calender - Marrakesh, Morocco FIAFormulaE.com ===Viitteet=== Luokka:Marokon moottoriradat Luokka:Formula E -radat * Luokka:Marrakech
Saksan 6. vuoristodivisioona

Saksan 6. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa. == Perustaminen == Wehrkreis V perusti divisioonan 1. kesäkuuta 1940 Heubergin koulutuskeskuksessa. Sen runkona olivat vuoristojääkärirykmentit 141 ja 143. == Historia == Se siirrettiin 13. kesäkuuta länsirintamalle ja divisioona oli Ranskan antauduttua miehitysjoukkona. Joulukuussa se osallistui Kreikan valtaukseen operaatio Maritaan ja syyskuussa 1941 divisioona siirrettiin Pohjois-Suomeen. Heinäkuussa 1942 se liitettiin 20. vuoristoarmeijaan, jonka mukana se vetäytyi Norjaan loppuvuodesta 1944. Divisioona antautui briteille sodan loputtua vuonna 1945. == Komentajat == Divisioonankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: *kenraalimajuri Ferdinand Schörner (perustaminen - 1. helmikuuta 1942) *kenraaliluutnantti Christian Philipp 1. helmikuuta 1942 - 20. elokuuta 1944 *kenraalimajuri Max-Josef Pemsel 20. elokuuta 1944 - 19. huhtikuuta 1945 *eversti Josef Remold 20. huhtikuuta 1945 - antautumiseen ==Lähteet== * === Viitteet === 06
Okovin metsä

Okovin metsä on suuri metsäalue, joka keskiajalla peitti koko Valdain ylängön. Myöhemmin se nimettiin Volokovin, Volkonin tai Volginin metsäksi. == Historia == ”Nestorin kronikka” mainitsee metsän olleen ikään kuin muinais-Venäjän maantieteellinen keskus: Nestorin kronikan mukaan varjagien reitti kulki koko Euroopan ympäri, ja kronikassa mainitaan keskiajan kaksi tärkeintä kaupunkia: Rooma ja Tsargrad (Konstantinopoli). Kronikassa mainitaan myös toisen pohjoinen reitti Itämereltä Väinäjoelle (tai päinvastoin "Väinäjokea pitkin varjagien maahan") ja sitten vetotaivalta pitkin Dneprjoen latvoille sekä Dnepriä pitkin Mustallemerelle. Hyvien vetotaipaleiden ansiosta Okovin metsä oli useiden kauppareittien risteyspaikka: muinaisen Väinäjoki–Volga-reitin sekä myöhemmän Viikinkien idäntien Konstantinopoliin. == Nykyaika == thumb|250 px| Keski-Venäjän metsänsuojelualue. Muinaisen Okovin metsän parhaiten jäljelle jääneestä osasta tehtiin vuonna 1931 Keski-Venäjän metsänsuojelualue. Alue sijaitsee Tverin alueen länsiosissa. Okovin metsä sijaitsee Tverin alueella ja Smolenskin alueella. Se on Valdain ylängön eteläinen osa, Volgan latvoilta etelään. Metsässä on myös eri jokien alkupää: Zhkupa, Mezha (Väinäjoen alkupää), Tudovka, Obsha, Osuga sekä Dnepr. == Lähteet == * Tverin alueen tietokirja (Arkistolinkki) * Dzermant A: Okovin metsä * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Okovin metsä * Keski-Venäjän metsänsuojelualue Luokka:Tverin alue Luokka:Venäjän maantiede Luokka:Euroopan metsät Luokka:Viikinkiaika
Marco Mattiacci

Marco Mattiacci (s. 8. joulukuuta 1970 Rooma, Italia) on italialainen autourheiluvaikuttaja. Mattiacci toimi Formula 1-talli Scuderia Ferrarin tallipäällikkönä huhtikuusta 2014 saman vuoden marraskuuhun. Hän peri toimen 14. huhtikuuta 2014 Ferrarin eronneelta tallipäälliköltä Stefano Domenicalilta. Roomassa syntynyt Mattiacci toimi vuodesta 1989 vuoteen 1999 Jaguarin tehtaalla Isossa-Britanniassa. Ferrarilla hän on työskennellyt vuodesta 1999, pääosin merkin Amerikan-tehtaiden johtajana. Marraskuussa 2014 Ferrarin osalta huonosti sujuneen kauden 2014 jälkeen Maurizio Arrivabene korvasi Mattiaccin Ferrarin tallipäällikkönä. Luokka:Italialaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Formula 1 -tallipäälliköt Luokka:Ferrarin henkilöstö Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan 7. vuoristodivisioona

Saksan 7. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa. == Perustaminen == Wehrkreis XIII perusti divisioonan 15. marraskuuta 1941 Grafenwöhrin koulutuskeskuksessa. Se muodostettiin uudelleen nimeämällä 99. kevyt jalkaväkidivisioona, joka oli taistellut itärintamalla, kunnes se vedettiin Saksaan lokakuussa. == Historia == Vuonna 1942 divisioona siirrettiin Suomeen, missä se oli Norjaan vetäytymiseensä saakka. Se antautui Norjassa toukokuussa 1945. == Divisioonalle alistetut suomalaiset joukot == Kesällä 1944 Saksan 7. vuoristodivisioonalle oli alistettuna: * Rj.P 7 peiteluku 5703 * Rj.P 8 peiteluku 5303 * Er.P 8 peiteluku 9872 * Er.P 11 peiteluku 5830 * 11.Krh.K peiteluku 5815 * 48.Tyk.K peiteluku 5812 * Kev.Psto 17 peiteluku 3396 * 7.Er.Ps.AutoJ peiteluku 9395 * 9.Er.Ps.AutoJ peiteluku 9396 == Komentajat == Divisioonankomentajina olivat: *kenraaliluutnantti Rudolf Konrad (15. marraskuuta – 19. joulukuuta 1941) *kenraalimajuri Wilhelm Weiss (19. joulukuuta 1941 – 1. tammikuuta 1942) *eversti August Krakau (1. toukokuuta – 22. heinäkuuta 1942) *kenraaliluutnantti Robert Martinek (22. heinäkuuta – 10. syyskuuta 1942) *kenraaliluutnantti August Krakau (10. syyskuuta 1942 - toukokuu 1945) ==Lähteet== * === Viitteet === 07 Luokka:Saksan sotilasyksiköt Suomessa 1940–1945
Suzuki-kytkentä

Suzuki-kytkentä (myös Suzuki-reaktio tai Suzuki–Miyaura-reaktio) on organobooriyhdisteen ja alkyyli -tai aryylihalogenidin välinen kytkentäreaktio, jota katalysoivat palladiumin yhdisteet. Suzuki-kytkentä on hyvin yleinen tapa syntetisoida aromaattisia tai konjugoituneita kaksoissidoksia sisältäviä yhdisteitä. Reaktio on nimetty japanilaisen kemistin Akira Suzukin mukaan. Suzuki julkaisi reaktion ensimmäistä kertaa vuonna 1979. ==Reagoivat yhdisteet== Suzuki-kytkennässä toinen reagoiva lähtöaine on alkyyli- tai aryyliorganobooriyhdiste. Käytetyimmät reagenssit reaktiossa ovat boronihappoja (RB(OH)2), mutta myös organoboraaneja, joita valmistetaan hydroboorauksella ja boronihappojen estereitä trialkyyli- tai triaryyliboronaatteja voidaan käyttää. Toisena reagoivana yhdisteenä on tyypillisesti alkyyli-, alkenyyli- tai aryylihalogenidi. Käytetyimpiä ovat bromidit ja jodidit, mutta myös orgaanisia triflaatteja ja fosforihappojohdannaisia voidaan käyttää. Katalyyttinä Suzuki-kytkennöissä käytetään tavanomaisesti palladiumkomplekseja, mutta myös kuparikomplekseja on tutkittu. Käytettäessä kiraalisia ligandeja voidaan Suzuki-kytkentä suorittaa asymmetrisesti. Suzuki-kytkennän etu on se, että reagoivissa yhdisteissä voi olla useita funktionaalisia ryhmiä, jotka eivät reagoi. Yhteensopivia ryhmiä ovat muun muassa alkoholi-, nitriili-, amino-, nitro- ja karbonyyliryhmiä. ==Mekanismi== Suzuki-kytkentä muistuttaa reaktiomekanismiltaan useita muita kytkentäreaktioita, kuten Stille-kytkentää. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa katalyytti, jossa palladium on hapetusluvulla 0, reagoi alkyyli- tai aryylihalogenidin kanssa hapettavalla additiolla muodostaen alkyylipalladiumyhdisteen, jossa palladiumin hapetusluku on + II. Emäs reagoi organobooriyhdisteen, kuten boronihapon, kanssa muodostaen negatiivisesti varautuneen boronaatin, joka reagoi palladiumkompleksin kanssa transmetallaatiolla. Transmetalloinnissa alkyyliryhmä siirtyy organobooriyhdisteeltä palladiumkompleksille. Viimeinen vaihe on pelkistävä eliminaatio, jossa palladiumkompleksiin kiinnittyneet halogenidilta ja organobooriyhdisteeltä peräisin olevat alkyyliryhmät yhdistyvät ja palladium pelkistyy hapetusluvulta +II hapetusluvulle 0. : ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Orgaaniset reaktiot
Marco Höger

Marco Höger (s. 16. syyskuuta 1989) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Kölniä. Bayer Leverkusenissa juniorina pelannut Höger aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 Alemannia Aachenin kakkosjoukkueen riveissä. Hän nousi ykkösjoukkueeseen vuonna 2009, josta matka jatkui vuonna 2011 Bundesliigaan ja Schalkeen. Schalken paidassa Höger voitti DFL-Supercupin vuonna 2011. Hän kuului sittemmin seuran avainpelaajiin. Hän pelasi viiden kauden aikana 88 bundesliigaottelua, joissa teki seitsemän ja syötti yhdeksän maalia. Mestarien liigan 15 ottelussa hän syötti yhden maalin, ja Eurooppa-liigassa hän pelasi 13 ottelua. Höger siirtyi Kölniin 1,3 miljoonalla eurolla kesällä 2016. Hän on kauden 2019–2020 loppuun mennessä pelannut seurassa 68 bundesliigaottelua, joissa hän on syöttänyt yhden maalin. Toisella sarjatasolla hän on edustanut Kölniä 26 ottelussa sekä tehnyt yhden ja alustanut kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kaksi ottelua. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/marco- hoeger/profil/spieler_55510.html Luokka: Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka: Vuonna 1989 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Saksan 8. vuoristodivisioona

Saksan 8. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. == Ensimmäinen divisioona == Divisioona perustaminen aloitettiin maaliskuussa 1944 Lapissa, jolloin sen runkona oli Vuoristojääkärirykmentti 139. Divisioona nimettiin pian uudelleen komentajansa eversti Mathias Kräutlerin mukaan ryhmä Kräutleriksi ja edelleen erillisdivisioona 140:ksi 7. syyskuuta, jolloin siihen kuuluivat erillisdivisioonan esikunta, vuoristojääkärirykmentti 139, jääkäripataljoona 3, tykistörykmentti 139 sekä pioneeri ja viestikomppaniat. Divisioona vetäytyi muun armeijan mukana Norjaan, jossa se antautui sodan lopulla briteille.Mitcham, Samuel W Jr., s. 274 == Toinen divisioona == Toisen yhtymän historia alkaa Münchenistä VII täydennysalueesta (), joka asetettiin liikekannalle 26. elokuuta 1939. Siitä muodostettiin 9. marraskuuta Divisioona Nr 157 ja se nimettiin 12. joulukuuta 1942 edelleen 157. täydennysdivisioonaksi. Seuraavana keväänä divisioonaan kuuluivat täydennysrykmentit 7 ja 157, vuoristotäydennysrykmentti 1, tykistötäydennysrykmentti 7, täydennystulenjohtopatteristo 7, täydennyspanssarintorjuntapataljoona 7, täydennyspioneeripataljoona 7, täydennysmoottoripataljoonat 7 ja 27, täydennyskuljettajapataljoonat 7 ja 27 sekä täydennysrakentajapataljoona 7. Divisioonasta muodostettiin 1. lokakuuta 1942 157. reservidivisioonaksi, jolloin siihen kuului reservikrenatöörirykmentit 7 ja 157, reservivuoristorykmentti 1, reservitykistörykmentti 7 ja reservipioneeripataljoona 7. Se oli sijoitettu Besanconiin Ranskaan varuskuntajoukoksi. Sen vahvuus oli 1. syyskuuta 1943 lähes 12000 sotilasta. Italian antauduttua divisioona siirrettiin Grenobleen, jossa se nimettiin 1. syyskuuta 1944 157. vuoristodivisioonaksi ja edelleen helmikuussa 1945 8. vuoristodivisioonaksi. Divisioona täydennettiin Mittenwaldissa Baijerissa, jonka jälkeen se siirrettiin Westfaleniin ja edelleen Ranskaan Besanconiin. Divisioona lähetettiin Italian antauduttua Grenobleen lähelle Italian rajaa, jolloin se liitettiin osasto von Zangeniin (myöhemmin Ligurian armeija) taistelemaan Pohjois-Italian partisaaneja vastaan.Mitcham, Samuel W Jr., s. 274-275 Divisioona ei koskaan saavuttanut määrävahvuutta. Se nimettiin 1. syyskuuta 1944 157. reservivuoristodivisioonaksi ja edelleen helmikuussa 1945 8. vuoristodivisioonaksi, jolloin se samalla siirrettiin ensimmäistä kertaa etulinjaan taistelemaan Rovereto-Trenton alueen Yhdysvaltain joukkoja vastaan. Divisioona osallistui Po-joen laakson taisteluihin Italian toisen maailmansodan viimeisiin sotatoimiin. Divisioonan vahvuus oli noin 3000 miestä, mutta se oli kuitenkin Saksan 10. armeijan suurin yhtymä. Divisioona antautui huhtikuun lopulla Yhdysvaltain joukoille.Mitcham, Samuel W Jr., s. 275 == Komentajat == Divisioonankomentajana oli kenraaliluutnantti Paul Schricker syyskuusta 1944 aina antautumiseen saakka.Lexikon der Wehrmacht ==Lähteet== * === Viitteet === 08
Vaihejohdin

Vaihejohdin eli L-johdin (engl. Phase) on sähköasennuksissa käytetty johdin, jota pitkin virta pääsee kuormalle. Yksivaiheisissa kytkennöissä vaihejohtimen värinä käytetään ruskeaa, kun taas kolmivaiheisissa kytkennöissä vaihejohtimien värit ovat ruskea (L1), musta (L2) ja harmaa (L3). Vaihejohdin on aina jännitteinen ja suojattava kosketukselta. == Katso myös == * Suojajohdin == Lähteet == Luokka:Sähkötekniikka
Rajakallion hyppyrimäet

Rajakallion hyppyrimäet on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Ummeljoella Kouvolassa, entisen Anjalankosken kaupungin ja sitä aiemman Anjalan kunnan alueella. Hyppyrimäissä ei ole muovitusta. ==Rajakallion hyppyrimäki== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Mäkiennätyksen 42,0 metriä on hypännyt Pyry Ruikka. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 17.3.2012 Vili Laukkanen 40,5 m KHS-Mestaruuskilpailu 17.3.2012 Pyry Ruikka 41,5 m KHS-Mestaruuskilpailu 17.3.2012 Pyry Ruikka 42,0 m KHS- Mestaruuskilpailu ==K25== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Mäkiennätyksen 22,0 metriä on hypännyt Roope Pulkki. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 17.3.2012 Roope Pulkki 21,0 m KHS-Mestaruuskilpailu 17.3.2012 Roope Pulkki 22,0 m KHS-Mestaruuskilpailu ==Lähteet== *Rajakallion hyppyrimäet skisprungschanzen.com *Mäkijaosto – Tulokset Kouvolan Hiihtoseura Luokka:Suomen hyppyrimäet Luokka:Kouvolan urheilupaikat Luokka:Anjalankoski
Rotorua

Rotorua (/ˌroʊtəˈruːə/, maoriksi Te Rotorua-nui-a-Kahumatamomoe) on kaupunki Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee Rotoruajärven etelärannalla Pohjoissaarella 230 kilometriä Aucklandista kaakkoon. Kaupungin pinta-ala on 2 619 km², josta 41 % on metsää, 43 % maatalousmaata ja 8 % järviä. Se sijaitsee muinaisessa tulivuoren kalderassa, jonka halkaisija on noin 20 kilometriä. Rotorua-järvi on noin 300 metriä merenpinnan yläpuolella. Kesällä lämpötilat ovat 22-26°C, talvella 10-16°C. Kaupungissa asuu noin 72 000 asukasta, vuoden 2018 väestönlaskenta osoitti nopeaa väestönkasvua (kymmenen prosenttia viidessä vuodessa). Se on osa Bay of Plenty -aluetta, joka on Uuden Seelannin toiseksi nopeimmin kasvava alue. Asukkaista noin 40 prosenttia on maoreja. Asukkaista varsinaisella kaupunkialueella asuu 56 800 henkeä. Rotorua on suosittu matkailukohde, koska sen läheisyydessä on geysirejä ja geotermisesti lämmitettyjä kylpylöitä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Info-Rotorua | Visitor Information TV & website * Official Rotorua YouTube channel * Rotorua District Council official website * Rotorua Tourism official website * Luokka:Uuden-Seelannin kaupungit
Panaman kanavavyöhyke

Panaman kanavavyöhyke (, ) oli Panaman alueella sijainnut pinta-alaltaan 1 430 km² laajuinen Yhdysvaltain territorio, joka käsitti Panaman kanavan ja sitä ympäröivän viiden mailin (noin 8 km) levyisen alueen, pois lukien Panamán ja Colónin kaupungit, jotka muuten olisivat päätyneet osaksi kanavavyöhykettä. Vuonna 1977 julkaistiin Frederick Wisemanin ohjaama dokumenttielokuva Canal Zone. == Historia == Atlantin ja Tyynen valtameren yhdistävää kanaalia oltiin suunniteltu jo 1800-luvulta lähtien. Vuonna 1850 Yhdysvallat ja Iso-Britannia allekirjoittivat sopimuksen Nicaraguan läpi kaivettavasta kanavasta, mutta suunnitelmat eivät koskaan konkretisoituneet. Ranskalaiset alkoivat kaivaa kanavaa Panaman, joka tuolloin oli vielä Kolumbian provinssi, läpi 1880-luvulla. Taudit ja maasto kuitenkin vaikeuttivat töitä niin paljon, että hanke jäi kesken. Yhdysvaltain senaatti hyväksyi vuonna 1902 ehdotuksen kanavan kaivamisesta Panamaan, mutta Kolumbian hallitus ei hyväksynyt tätä. Vastavetona tälle presidentti Theodore Roosevelt lähetti amerikkalaiset sota- alukset tukemaan Panaman itsenäisyysliikettä. Kun Panama itsenäistyi vuonna 1903, maa hyväksyi välittömästi Yhdysvaltain tarjouksen kanavan kaivamisesta. Kanavavyöhyke perustettiin vuonna 1903. Panama sai tästä vastineeksi 10 miljoonaa dollaria. Lisäksi Yhdysvallat maksoi kanavavyöhykkeestä 250 000 dollarin vuosivuokraa ja sitoutui takaamaan Panaman itsenäisyyden. Yhdysvallat ja Panama sopivat vuonna 1977 kanavavyöhykkeen siirtämisestä Panaman hallintaan. Yhdysvaltain valta päättyi kaksi vuotta myöhemmin territorion lakkauttamiseen, minkä jälkeen se siirtyi sopimusosapuolten yhteishallintaan. Kanavavyöhyke siirtyi kokonaisuudessaan Panaman hallintaan vuonna 1999. == Hallinto == Territorion hallinto jakautui kahteen osaan: Panama Canal Company -yritykseen, joka vastasi itse kanavasta ja siviilihallintoon, jonka vastuulla oli muu territorion alue. Siviilihallintoa johti kuvernööri, jonka nimitti virkaansa Yhdysvaltain presidentti. Panama Canal Companyn johdossa toimi automaattisesti virkansa puolesta Yhdysvaltain maavoimaministeri, joka valvoi territorion kuvernööriä. Käytännössä territorion tehtävä oli ainoastaan puolustaa Panaman kanavaa. Kanavavyöhykkeen pääkaupunkina toimi Balboa. == Väestö ja kulttuuri == Panaman kanavavyöhykkeen asukasluvun kehitys vuosina 1912–1970: 1912 1920 1930 1940 1950 1960 1970 62 810 22 858 39 467 51 827 52 822 41 122 44 198 Territorion asukkaat käyttivät itsestään nimikettä "vyöhykeläinen" (). Panaman kanavavyöhykkeellä vaarallista työtä tehneet henkilöt (esim. poliisit, palomiehet ja turvamiehet) voivat hakea omaa erikoisviisumia Yhdysvaltoihin, mikäli he muuttavat maahan työn perässä. Tällaisia viisumeita myönnetään vuodessa vain rajallinen määrä. === Kuuluisia kanavavyöhykkeen alueella syntyneitä === * John McCain (poliitikko) * Edward A. Murphy (ilmailuinsinööri, Murphyn lain keksijä) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Roy Rappaport

Roy A. Rappaport (25. maaliskuuta 1926 – 9. lokakuuta 1997) oli yhdysvaltalainen antropo­logi, joka tutki erityisesti rituaalia ja kulttuurin toimimista osana ekosysteemiä. ==Elämä ja ura== Roy Rappaport valmistui antropologian koulutusohjelmasta Columbian yliopistosta vuonna 1966 ja työskenteli sen jälkeen kuolemaansa saakka Michiganin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa ja samalla yksi merkittävimmistä teoksista ekologisen antropologian kentällä on Pigs for the Ancestors (1967), jossa tutkitaan Papua-Uuden-Guinean tsembagaheimon rituaalista käyttäytymistä suhteessa ympäristöön ja ekosysteemin toimintaan. Myös Rappaportin muut julkaisut ja artikkelit perustuvat tsembagaheimon parissa tehtyihin kenttätöihin, joiden aikana hän sovelsi osallistuvan havainnoinnin lisäksi myös luonnontieteellisiä tiedonkeruumenetelmiä ja teki tarkkoja tilastoja. Ensimmäiset kenttätyöt hän teki alueella vuosina 1962–1963 ja palasi parikymmentä vuotta myöhemmin heimon pariin tekemään täydentäviä havaintoja ja tutkimaan kulttuurin muutosta. Rappaport kuoli keuhkosyöpään vuonna 1997. == Lähteet == * http://socialarchive.iath.virginia.edu/xtf/view?docId=rappaport-roy-a-cr.xml Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Pigs for the Ancestors

Pigs for the Ancestors on amerikkalaisen kulttuuriantropologi Roy Rappaportin kirjoittama kirja, jossa tarkastellaan Tsembaga -heimon rituaalista toimintaa kulttuuriekologisesta näkökulmasta käsin. ==Tsembaga== Tsembaga on Australian puoleisen Papua-Uusi-Guinean alueella elävä tutkimuksen tekoaikaan n. 200-henkinen heimo. Heimon kontaktit länsimaalaisiin ennen tutkimusta olivat vähäisiä. Tsembagat ovat metsästäjä-keräilijöitä, jotka myös viljelevät viljaa, hedelmiä ja juureksia puutarhoissa ja kasvattavat sikoja. ==Kaiko== Tsembagojen Kaiko -rituaali on noin 5-20 vuoden välein toimeenpantava rituaali, jossa uhrataan hengille valtaosa kasvatetusta sikapopulaatiosta. Kaiko kestää vuoden, ja siihen liittyy paljon monimutkaisia rituaaleja, juhlimista ja tabujen poistamisia, joiden aikana siat uhrataan ja liha jaetaan yhteisön kesken. ==Kulttuuriekologinen näkökulma== Rappaportin keskeinen tavoite on näyttää kuinka Kaiko toimii tasapainottavana ilmiönä Tsembaga- territorion, sikojen määrän ja ympäristön kantokyvyn välillä. Keskeisintä tutkimukselle on sikojen määrän lisääntymisen, rajallisen alueen ja ”sosiaalisen stressin” muodostama informaatiosysteemi, joka kanavoituu sosiaalisiin, kulttuurisiin ja uskonnollisiin käytäntöihin. Rappaport ei tutkinut miksi tai miten asiat ovat syntyneet, vaan häntä kiinnosti eri osa- alueiden toiminta suhteessa kokonaisuuteen eli systeemiin, jonka eri tasot ovat itse itseään sääteleviä. ==Kaikon merkitys== Rappaportin mukaan Kaiko -rituaalin tarkoitus on säilyttää ihmisten, sikojen ja puutarhojen kasvumahdollisuus ja lisätä vaurautta tulevaisuudessa. Rituaali suoritetaan, kun populaation ja ympäristön suhde sitä vaatii ja ympäristön kantokyvyn rajat lähenevät. Rappaport löysi rituaalista monenlaisia ympäristön kantokykyä ylläpitäviä funktioita, kuten ihmisten ja sikojen lukumäärän säätely, maaperän kunnon pysyminen hyvänä, ihmisten sosiaalisen kanssakäymisen lisääminen ja yhteisöllisyyden vahvistaminen, heimoille elintärkeän vaihdon mahdollistaminen, avioliittojen solmiminen ja sikojen ruokaa kasvattavien naisten stressin vähentäminen. == Lähteet == * Roy Rappaport: Pigs For The Ancestors (1968) Luokka:Kirjat kulttuurintutkimuksesta
Linn

Linn on naisen etunimi. Nimi on toden­näköisesti syntynyt lyhentymänä nimestä Lina tai sen kanta­nimestä Karolina. Suomessa nimi Linn on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 690 henkilölle. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Vuodesta 2000 lähtien Linnin nimipäivä on ollut suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 15. huhtikuuta, joka on myös Lindan nimipäivä. == Tunnettuja Linn-nimisiä == * Linn Jørum Sulland (s. 1984), norjalainen käsipalloilija * Linn Nygård (s. 1992), suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja * Linn Persson (s. 1994), ruotsalainen ampumahiihtäjä * Linn-Kristin Riegelhuth Koren (s. 1984), norjalainen käsipalloilija * Linn Skåber (s. 1970), norjalainen näyttelijä ja koomikko * Linn T. Sunne (s. 1971), norjalainen kirjailija * Linn Svahn (s. 1999), ruotsalainen maastohiihtäjä * Linn Sömskar (s. 1989), ruotsalainen maastohiihtäjä * Linn Ullmann (s. 1966), norjalainen kirjailija, kirjallisuusarvostelija ja toimittaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Belinda

Belinda on naisen etunimi. Nimi on alkujaan tullut tunnetuiksi oopperoista ja romaaneista, ja se on mahdollisesti muodostettu joko italian kielen sanasta belina, joka merkitsee leikkikalua, tai muinais­saksalaisesta nimestä Betlindis. Suomessa nimi Belinda on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 323 henkilölle. Belindan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 15. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2015. == Tunnettuja Belindoja == * Belinda Bauer (s. 1962), brittiläinen rikoskirjailija * Belinda Bencic (s. 1997), belgialainen tennispelaaja * Belinda Carlisle (s. 1958), yhdysvaltalainen laulaja * Belinda Emmett (1974–2006), australialainen näyttelijä ja laulaja * Belinda Lee (1935–1961), englantilainen näyttelijä * Belinda Peregrin (s. 1989), meksikolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä == Nimen muita merkityksiä == * Belinda, Uranuksen kuu == Lähteet == Luokka:Etunimet
Isaac Butt

Isaac Butt (6. syyskuuta 1813 Glenfin, Donegalin kreivikunta – 5. toukokuuta 1879 lähellä Dundrumia, Dublinin kreivikunta)Isaac Butt Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 15.4.2014. oli irlantilainen poliitikko, joka perusti Irlannille itsehallintoa ajaneen niin sanotun home rule -liikkeen ja toimi sen johdossa 1870-luvulla. Butt toimi kansantaloustieteen professorina Trinity Collegessa vuosina 1836–1841 sekä asianajajana Irlannissa ja Englannissa. Politiikkaan hän osallistui aluksi konservatiivien riveissä ja häntä pidettiin Daniel O’Connellin vastustajana.Nordisk familjebok (1905), s. 687 Runeberg.org. Viitattu 15.4.2014. Vuonna 1848 hän kuitenkin puolusti oikeudessa Nuori Irlanti -liikkeen johtajia, joita syytettiin valtiopetoksesta heidän johdettuaan epäonnistunutta kapinaa. Butt oli vuosina 1852–1865 Ison-Britannian parlamentin jäsen. Palattuaan välillä takaisin asianajajan ammattiinsa hän johti vuosina 1865–1869 vangittujen feeniläisjohtajien puolustusta oikeudessa. Mielipiteiltään konservatiivisena Butt ei tosin itse kannattanut feeniläisten vallankumousaatetta. Hän tuli kuitenkin siihen tulokseen, että välttämättömien yhteiskunnallisten uudistusten kuten maareformin toteuttaminen Irlannissa ei onnistuisi ilman itsehallintoa. Todisteena tästä hän piti Ison-Britannian hallituksen epäonnistumista Irlannin 1840-luvun nälänhädän lievittämisessä. Butt ehdotti toukokuussa 1870, että Irlannille perustettaisiin oma parlamentti, joka olisi Ison-Britannian parlamentin alainen. Myöhemmin samana vuonna hän perusti Home Government Association -nimisen järjestön, joka myöhemmin muuttui Home Rule League -nimiseksi puolueeksi. Butt toimi sen puheenjohtajana 1873–1878. Itsehallintoa tarkoittanut termi ”home rule” ei välttämättä ollut hänen keksimänsä, mutta juuri hän teki siitä tehokkaan poliittisen iskulauseen. Butt valittiin takaisin parlamenttiin vuonna 1871 ja hän alkoi johtaa sieltä käsin kamppailua home rulen toteuttamiseksi. Vuoden 1874 vaaleissa Home Rule League sai parlamenttiin noin 60 edustajaa eli yli puolet Irlannille varatuista paikoista. Irlannin eri natiolistiryhmät eivät aluksi innokkaasti tukeneet Buttin liikettä, mutta eivät myöskään toimineet sitä vastaan.Ireland: History Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 15.4.2014. Yksikään Englannin puolueista ei sen sijaan antanut tässä vaiheessa tukea Buttin vaatimuksille ja vähitellen osa hänen kannattajistaan alkoi pitää hänen politiikkaansa tehottomana.Risto Kari: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 2, s. 182. Tammi. Helsinki 2001. Butt alkoi menettää vaikutusvaltaansa, kun hänen kilpailijakseen nousi vuonna 1875 parlamenttiin valittu nuori Charles Stewart Parnell, joka kannatti jarrutustaktiikkaa parlamentissa Irlannin itsehallintovaatimusten edistämiseksi. Butt yritti pysäyttää Parnellin, mutta epäonnistui ja joutui vuonna 1878 luopumaan puolueensa johdosta. Parnellista tuli home rule -liikkeen kiistaton johtaja Buttin kuoltua seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Forkkaus

Ohjelmistokehityksessä forkkaus eli haarautus on termi, jolla viitataan siihen, kun ohjelmistosta tehdään kopio, jota aletaan kehittää itsenäisenä projektina. Forkkaus voi johtua kehittäjäyhteisön ajautumisesta erimielisyyksiin tai tarpeesta luoda ohjelmistosta toisenlainen versio toista käyttötarkoitusta tai toista käyttäjäryhmää varten. Forkkaus on yleistä avoimen lähdekoodin projekteissa, joista saa laillisesti julkaista muunneltuja versioita. Tavaramerkki voi rajoittaa forkkaamista tietyissä määrin. == Lisenssit ja tekijänoikeudet == Yleisesti uudessa haarassa ei voi muuttaa käytettyä lisenssiä ilman alkuperäisen tekijänoikeuden haltijan/haltijoiden suostumusta: copyleft-lisenssit vaativat johdetun työn () käyttävän samaa tai yhteensopivaa lisenssiä. Jotkin lisenssit vaativat vain alkuperäisen tekijänoikeusmaininnan säilyttämisen myös muunnelluissa teoksissa. Esimerkkitapaus forkkaamisesta on Tatu Ylösen kehittämä SSH, jonka lisenssin Ylönen muutti kaupalliseksi perustaessaan SSH Communications Security -yrityksen. OpenBSD-projekti etsi vanhemman version lähdekoodeista (1.2.12), jossa oli vapaampi lisenssi ja josta tuli OpenSSH vuonna 1999. Osana OpenSSH- projektissa lähdekoodi kirjoitettiin uudelleen niiltä osin kuin se riippui kolmannen osapuolen lisensseistä, saattoi rikkoa ohjelmistopatentteja tai olla kryptografisen ohjelmiston maastavientikiellon alaista. == Muu käyttö == Forkkausta on käytetty ohjelmistokehityksessä myös versionhallintahaaran tekemisessä jo Source Code Control Systemin termistössä. Termiä on käytetty Usenetissä vuonna 1983 liittyen viestittämiseen toiseen ryhmään. Unix- käyttöjärjestelmän menetelmä lapsiprosessin luomiseen kutsutaan myös forkkaukseksi `fork()`-kutsun mukaan. == Katso myös == * Vapaa ohjelmisto * Tekijänoikeus * Copyleft * Public domain * Creative Commons * GNU General Public License ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * What Coders Should Know About Copyright Licensing * The Rise of Open Source Licensing PDF Luokka:Ohjelmointi
Itä-Suomen yliopiston terveystieteiden tiedekunta

Terveystieteiden tiedekunta on yksi Itä-Suomen yliopiston neljästä tiedekunnasta. Sen toiminta on keskittynyt yliopiston Kuopion kampukselle Kuopion Savilahden alueella. Toiminta pohjautuu vuonna 1972 käynnistettyyn Kuopion yliopiston Lääketieteelliseen tiedekuntaan ja sitä seuranneisiin muihin terveystieteisiin kuuluviin yksiköihin. ==Terveystieteellisen tiedekunnan osat== Itä-Suomen yliopiston Terveystieteellinen tiedekunta pitää sisällään seuraavat viisi yliopistollista laitosta: A. I. Virtanen -instituutti, Farmasian laitos, Hoitotieteen laitos, Lääketieteen laitos ja Koe-eläinkeskus. Lisäksi tiedekunnan toimintaan liittyy hallintopalveluja tarjoava yksikkö. Tiedekunta koordinoi myös tutkimuskeskus Biocenter Kuopion toimintaa. == Kansainvälinen ranking== Itä-Suomen yliopiston Terveystieteellinen tiedekunta on pärjännyt hyvin kansainvälisissä yliopistovertailuissa. Lääketieteen ja farmasian alalla se sijoittui esimerkiksi vuoden 2013 Shanghain yliopistorankingissa sijaluokkaan 101-150. Tämä oli toiseksi korkein sijoitus suomalaisyliopistoista perinteikkäämmän Helsingin yliopiston jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Itä-Suomen yliopiston terveystieteellinen tdk *Faculty of Health Sciences - Excellence in research and education (tiedekunnan esite englanniksi) *Huippututkimusta terveystieteiden tiedekunnassa Terveystieteiden tiedekunta
Kyynärö

Kyynärö on kylä Pälkäneen kunnassa, joka kuuluu Tampereen seutukuntaan Pirkanmaan maakunnassa. Ennen vuoden 2007 Pälkäneen ja Luopioisten kuntaliitosta Kyynärö kuului Luopioisten kuntaan. Kyynärö on Rautajärvi–Auttoinen-yhdystien numero 3200 varrella.Fonecta reittihaku. Viitattu 21.8.2016. Länteen päin Rautajärvelle on matkaa viisi kilometriä, kaakkoon Padasjoen Auttoisille 20 kilometriä.Fonecta reittihaku. Viitattu 21.8.2016. Kyynäröltä haarautuu yhdystie 3201 Padankosken ja Kuohijoen kautta Hämeenlinnan (aikaisemmin Hauhon) Sappeeseen sekä yhdystie 3202 Ämmätsän ja Kasiniemen kautta Kuhmoisten Korkeeseen. Tampereelle matkaa kertyy 70 kilometriä.Fonecta reittihaku. Viitattu 21.8.2016. Sama 70 kilometriä on matkaa Hämeenlinnaan.Fonecta reittihaku. Viitattu 21.8.2016. Lahteen matka on Auttoisten kautta 80 kilometriä.Fonecta reittihaku. Viitattu 21.8.2016. Pälkäneen kunnan kehityskuvassa ja siihen liittyvässä kyläprofiloinnissa Kyynärö yhdessä Ämmätsän ja Vahdermetsän kanssa on merkitty pienkylä- ja maaseutuasumisen alueeksi. Alueella ei ole asemakaavaa. Asukkaita alueella on noin sata. Kyynäröjärven ja Ämmätsänjärven ympärillä on kesäasutusta. Alueella on Natura-kohde Kurkisuo.Pälkäne maankäytön kehityskuva 2025, Loppuraportti 4.12.2012 , Pälkäneen kunta. Viitattu 21.8.2016.Kurkisuo, Ympäristö.fi. Viitattu 21.8.2016. ==Lähteet== Luokka:Luopioisten kylät
Poikkiviiva

Poikkiviiva on tarketta muistuttava lisuke eräissä latinalaiseen tai kyrilliseen kirjaimistoon kuuluvissa lisäkirjaimissa. Se voi olla vino, kuten puolan kirjaimessa Ł/ł ja tanskan kirjaimessa Ø/ø (ns. tanskalainen ö), tai vaakasuora, kuten saamelaiskielten kirjaimissa Đ/đ, Ǥ/ǥ ja Ŧ/ŧ. Poikkiviivaa ei teknisessä mielessä pidetä varsinaisena tarkkeena, sillä Unicode- merkistössä poikkiviivallisia kirjaimia ei ole muodollisesti määritelty koostemerkeiksi, jotka olisivat hajotettavissa kantamerkiksi ja yhdistyväksi tarkkeeksi. Tämä taas johtuu pitkälti siitä, että poikkiviiva ei näytä erilliseltä tarkkeelta ja sen pituus ja asento suhteessa kantamerkkiin vaihtelevat enemmän kuin tarkkeilla yleensä. Laajennettu suomalainen näppäimistö sisältää kuitenkin poikkiviivallisten kirjainten tuottamiseksi erityisen lisäystoiminnon, joka toimii tarkenäppäimen tavoin. Oikeastaan tarkenäppäimiä on kaksi, sillä ensisijaiseksi vaihtoehdoksi ajateltu, näppäimistön vasemmassa yläkulmassa sijaitseva pykälämerkin näppäin puuttuu joistain laitteista, mutta sen sijasta voidaan yhtä hyvin käyttää L-kirjaimen näppäintä. L-näppäin on valittu siksi, että poikkiviivan yleisin käyttötarkoitus suomenkielisissä teksteissä on puolan Ł/ł (varsinkin, kun tanskalaiselle ö:lle on asettelussa oma näppäily). Poikkiviivallisen kirjaimen voi siis kirjoittaa painamalla ensin joko §-näppäintä tai L-näppäintä yhdessä AltGr-näppäimen kanssa ja sen jälkeen erikseen kantakirjaimen näppäintä: : + → ł : + → ł == Lähteet == Luokka:Latinalaiset kirjaimet Luokka:Tarkkeet
Javier Aquino

Javier Aquino (s. 11. helmikuuta 1990) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicoissa pelaavaa Tigres de la UANL:ia. Hän on edustanut urallaan myös Cruz Azulia, Villarreal CF:tä sekä Rayo Vallecanoa. Hän kuuluu Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen. Aquino voitti jalkapallon olympiakultaa Lontoossa 2012. == Seurajoukkueura == Aquino aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 meksikolaisessa Cruz Azulissa. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Segunda Divisiónissa palanneeseen Villarreal CF:ään. Villarreal- debyyttinsä hän teki tammikuussa 2013 Hércules CF:ää vastaan. Elokuussa 2014 Aquino siirtyi lainalle madridilaiseen Rayo Vallecanoon. Hän pelasi Rayossa 24 ottelua. Kauden päätteeksi Tigres de la UANL osti Aquinon 3,43 miljoonan punnan siirtosummalla. == Maajoukkueura == Alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut Aquino teki maajoukkuedebyyttinsä heinäkuussa 2011 Chileä vastaan Copa Américassa, jossa hän pelasi Meksikon kaikki ottelut. Vuonna 2012 Aquino oli voittamassa Meksikolle sen jalkapallohistorian ensimmäisen kansainvälisen turnauksen voiton, kun se voitti olympiakultaa Lontoossa. Hän kuului myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen Maanosaliittojen cupissa 2013 sekä Copa Américassa 2015. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset jalkapalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laina Vehanen

Laina Linda Vehanen (13. elokuuta 1893 Taivassalo – 20. tammikuuta 1989 Turku) oli suomalainen agronomi ja karjanhoidon lehtori, joka sai ylilehtorin arvonimen. Sivut 407-408. ==Henkilöhistoria== Laina Vehasen vanhemmat olivat tilallinen Emil Felix Vehanen ja Alma Johanna Ahlgren. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1914 ja valmistui agronomiksi 1919. Vehanen toimi Pohjois- Karjalan tietopuolisen karjanhoitokoulun opettajana 1919–1920, Pohjois- Karjalan maanviljelysseuran karjanhoidon konsulenttina 1920–1926, Hämeen läänin maanviljelysseuran karjatalouden konsulenttina 1926–1928 ja Järvenpään Maatalousnormaalikoulun kotieläinhoidon lehtorina 1929-1956. Vehanen oli suosittu esiintyjä karjatalouden edistäjänä virkatyönsä ohella ja vielä eläkepäivinään. Hän esiintyi myös radiossa ja julkaisi runsaasti käytännönläheisiä kirjoituksia. Hänen laatimastaan oppaasta Karjaväen kirja otettiin peräti seitsemän painosta vuosina 1943-1953 ja teosta painettiin yhteensä noin 70 000 kappaletta. Vehanen oli mukana perustamassa Kotieläinhoitajien liittoa 1930-luvun lopussa ja toimi sen liittohallituksessa 1939-1951, samoin kuin osallistui Karjatalousväen huolto- ja lomaliiton toimintaan nauttien itsekin usein sen lomakodista Aulangon Heikkilässä. Agronomien Yhdistyksen eli Agronomiliiton aktiivina hän oli sen johtokunnan ensimmäinen naisjäsen 1935-1946. Vehaselle myönnettiin ansioistaan ylilehtorin arvonimi 1957. ==Julkaisuja== * Om tillgodogörandet af vissa foderslag hos får och kor: redogörelse för en å Fysiologiska institutet i Helsingfors på uppdrag af Lifsmedelsministeriets produktionskommitté utförd undersökning, 1919, Carl Tigerstedt ja Laina Vehanen * Karjantarkastustoiminta ja maatiaiskarjan jalostus Skandinavian maissa, 1924 * Lehmän lypsäminen, harjaaminen ja peseminen: ohjeita käytäntöä varten, 1936 * Karjaväen kirja, 1943 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Irlannin maaliitto

Irlannin maaliitto () oli Irlannissa vuosina 1879–1881 toiminut vaikutusvaltainen poliittinen järjestö, joka kamppaili maanvuokraajien etujen puolesta. Liiton perusti lokakuussa 1879 Michael Davitt, jolla oli tausta feeniläisessä liikkeessä. Davittin pyynnöstä Irlannin home rule -liikettä Ison-Britannian parlamentissa johtanut Charles Parnell ryhtyi myös maaliiton puheenjohtajaksi. Maaliitto vastusti Irlannin vallinnutta maanomistusjärjestelmää ja sen päätavoitteina oli taata maanvuokraajille pysyvä hallintaoikeus maahan, kohtuullinen vuokra sekä oikeus myydä vapaasti eteenpäin hallintaoikeutensa. Nämä tavoitteet tunnettiin nimellä ”kolme f:ää” (fair rent, fixity of tenure ja free sale).Land League Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 15.4.2014. Maaliitto harjoitti laajamittaista poliittista agitaatiota ja kutsui irlantilaiset taisteluun niitä maanomistajia vastaan, jotka olivat kohdelleet vuokralaisiaan huonosti tai laittomasti. Liitto saattoi julistaa tällaisten maanomistajien tiloja ”pannaan”, jolloin heidän palvelusväkensä painostettiin eroamaan, kauppiaiden ei annettu myydä heille ja heidän postinkulkuaan haitattiin, kunnes heidän oli mahdotonta saada uutta työväkeä tiloilleen. Vuonna 1880 maaliitto kohdisti tällaisen kampanjan Mayossa asuneeseen tilanhoitaja Charles Boycottiin. Hänen nimestään syntyi tämän seurauksena sana boikotti.Risto Kari: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 2, s. 182. Tammi. Helsinki 2001. Maaliitto sai suuren kannatuksen ja runsaasti rahoitusta amerikanirlantilaisilta tukijoiltaan Yhdysvalloista. Liiton suurin voitto oli William Gladstonen liberaalin hallituksen vuonna 1881 läpi ajama maalaki eli Land Act, joka määräsi maanomistajat perimään ”kohtuullista vuokraa” ja antoi maanvuokraajille turvan laittomia häätöjä vastaan. Kun Parnell ja maaliitto tästä huolimatta jatkoivat agitaatiotaan, Gladstonen hallitus määräsi 13. lokakuuta 1881 Parnellin ja useita liiton johtajia pidätettäviksi. Kun maaliitto vastasi tähän vaatimalla kaikkia maanvuokraajia pidättäytymään vuokranmaksusta, hallitus lakkautti koko järjestön 30. lokakuuta. Parnell ja muut vapautettiin seuraavan vuoden maaliskuussa heidän päästyään sopuun Gladstonen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Irlannin historia
Hiram Mier

Hiram Mier (s. 25. elokuuta 1989) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa Club de Fútbol Monterreytä. Hän voitti olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuuluu Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen. Mier on Monterreyn kasvatti. Hän on pelannut koko uransa seurassa. == Seurajoukkueura == Monterreyssä ammattilaisuransa aloittanut Mier on voittanut CONCACAF Champions Leaguen kolme kertaa peräkkäin, vuosina 2011, 2012 ja 2013. Hän voitti myös Meksikon liigan joukkueen riveissä kaudella 2010-11. == Maajoukkueura == Hiram Mier debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011. Hän oli voittamassa maalle olympiakultaa jalkapallossa Lontoossa 2012 ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2013 Confederations Cupissa. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/hiram- mier/profil/spieler_107136.html?from=direktErgebnis * http://www.national- football-teams.com/player/25053/Hiram_Mier.html * http://www.fifa.com/confederationscup/players/player=345114/index.html Luokka: Meksikolaiset jalkapalloilijat Luokka: Meksikolaiset olympiavoittajat Luokka: Vuonna 1989 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Shenzhenin pörssi

Shenzhenin pörssi (SZSE, ) on yksi Kiinan kolmesta pörssistä Shanghain pörssin (SSE) ja Hongkongin pörssin ohella. Se sijaitsee Shenzhenin kaupungissa lähellä Hongkongia. Pörssi on perustettu 1. joulukuuta 1990. Tietokoneavusteinen kaupankäyntijärjestelmä otettiin käyttöön 20. maaliskuuta 1991. Pörssin yritysten markkina-arvo oli tammikuussa 2016 yhteensä 2 651,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Markkina-arvolla mitattuna Shenzhenin pörssi oli tuolloin maailman 7. tai 8. suurin pörssi. Aasialaisista pörsseistä sitä suurempia olivat tällöin ja tällä mittarilla arvioituna Japanin pörssi ja Shanghain pörssi. Osakekaupan määrällä (982,911 mrd. USD) mitattuna Shenzhenin pörssi oli tammikuussa 2016 maailman 4. suurin (edellään vain NYSE, Bats Global Markets ja Nasdaq) ja Aasian suurin pörssi. Vuoden 2015 Kiinan osakehuuman loppuvaiheessa marras-joulukuussa SZSE oli kaupan arvolla mitattuna maailman vilkkain pörssi ja koko vuoden 2015 tilastossa sen osakekaupan rahallisen arvon (19 611 mrd. USD) ohitti vain Shanghain pörssi (21 343 mrd USD). Päivittäin arvolla mitattuna noin 2,3 % pörssin yritysten osakkeista vaihtaa omistajaa (2/2016). Helmikuun 26. päivänä 2016 Shenzhenissä listattuja yrityksiä oli 1 751 kappaletta. Vaikka kiinalaisista pörssiyrityksistä merkittävä määrä on valtion ohjaamia (valtiolla osake- enemmistö), Shenzhenin pörssiin oli listautunut huomattavasti enemmän yksityisomisteisia, innovatiivisiä ja pienempiä yhtiöitä kuin Shanghain pörssiin (2015). Shenzenin pörssin ja etenkin sen ChiNext-listan on luonnehdittu muistuttavan tässä suhteessa Nasdaqia. Shenzenin pörssin osakeindeksejä ovat esimerkiksi SZSE Component-, SZSE A Share- ja ChiNext- indeksit. Näistä tunnetuimpiin kuuluu tammikuussa 1995 esitelty Shenzhenin pörssin komponentti-indeksi (indeksikoodi 399001, tai SZCO), joka kuvaa SZSE- pörssin 500 suurimman ja vaihdetuimman A-osakkeen kurssikehitystä. Suomessa esimerkiksi Yleisradio julkaisee päivittäin tekstitv:ssä Shenzhenin A-osakkeiden indeksiä (indeksikoodi 399107, tai SZSA), joka esiteltiin jo lokakuussa 1992. Jopa 60 % SZSE:n yrityksistä edustaa valmistavaa teollisuutta, 15 % kaivossektoria ja 7 % rahoitusalaa (SSE:ssa vastaavat osuudet 28 %, alle 3 % ja 32 %). Vuonna 2016 pörssin viisi markkina-arvoltaan suurinta yritystä olivat: 1. Vanke (199,832 mrd. RMB), 2. Midea (181,941 mrd. RMB), 3. Ping An Bank (156,251 mrd. RMB), 4. Gree (148,107 mrd. RMB) ja 5. Wuliangye Yibin (130,885 mrd. RMB). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Market Overview (Today, This Year) (szse.cn) *Shenzhen Stock Exchange Fact Book (szse.cn) *Scott Cendrowski: Here’s what you may not know about the Chinese stock market (2.9.2015) (fortune.com) *
Matti Krusius

Franz-Mathias (Matti) Krusius (s. ) on suomalainen fyysikko ja Teknillisen korkeakoulun, myöhemmin Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun O. V. Lounasmaa -laboratorion emeritusprofessori. Krusiuksen vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Franz-Eduard Krusius ja sairaanhoitaja Lea Mustakallio. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1961, valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1967 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1973. Hän on ollut Turun yliopiston fysiikan professori 1977–1983 ja Teknillisen korkeakoulun O. V. Lounasmaa -laboratorion vanhempi tutkija vuodesta 1982. Emeritusprofessori Krusiuksen tutkimusalaa ovat aineen ominaisuudet matalissa lämpötiloissa.Facta 2001, osa 9, p. ?. WSOY 1981. Krusius on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1981 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1998. Hänelle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Theodor Homénin palkinto vuonna 1993 ja kansainvälinen Fritz London Award vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
San Diego Comic-Con International

San Diego Comic-Con International on usealle eri lajityypille omistettu viihde- ja sarjakuvatapahtuma. Tapahtuma tunnetaan yleisesti myös lyhenteillä Comic-Con tai SDCC. Comic-Conia vietetään joka vuosi San Diegossa Kaliforniassa kesällä San Diego Convention Centerissä. Tapahtuma kestää neljä päivää (torstai-sunnuntai). Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 nimellä Golden State Comic Book Convention, myöhemmin nimellä San Diego Comic Book Convention. Tapahtuma keskittyi alun perin sarjakuviin ja scifi/fantasia aiheisiin elokuviin ja televisiosarjoihin, mutta on myöhemmin laajentunut käsittämään laajemmin kaikenlaisia popkulttuurin eri genrejä, kuten animea, mangaa ja videopelejä. ==Katso myös == * Eisner-palkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapahtuman viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltain tapahtumat Luokka:Sarjakuvatapahtumat Luokka:San Diego Luokka:Messut (tapahtumat)
Madagaskarin vaakuna

Madagaskarin vaakuna (ransk. Sceau de Madagascar) on yksi Madagaskarin kansallissymboleista. Nykyinen vaakuna on ollut käytössä vuodesta 1998 lähtien. Vaakuna on pyöreän muotoinen, sen keskiössä on Madagaskarin kartta, jonka alapuolella on seebun pää. Vaakunan värit ovat keltainen, punainen, vihreä, valkoinen ja musta, mutta keltainen väri on hallitseva tehden siitä lähes auringon näköisen. Vaakunan yläosasta löytyy teksti malagassin kielellä teksti REPOBLIKAN'I MADAGASIKARA mikä tarkoittaa Madagaskarin tasavaltaa ja alaosassa on teksti TANINDRAZANA - FAHAFAHANA - FANDROSOANA, joka tarkoittaa kotimaa-vapaus-kehitys. ==Aikaisemmat vaakunat== Image:Armoiries du Ranavalona II.png|Ranavalona II:n aikainen vaakuna Image:Coat of arms of the Merina Kingdom.svg|Imerinan vaakuna vuonna 1896 Image:Emblem of the Malagasy Republic.svg|tunnus 1958-1975 Image:Seal of the Malagasy Republic.svg|vaakuna 1958-1975 Image:Emblem of the Democratic Republic of Madagascar.svg|vaakuna 1975-1992 Image:Seal of Madagascar (1993-1998).svg|vaakuna 1993-1998 == Lähteet == Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Liedon Säästöpankki

Liedon Säästöpankki on suomalainen säästöpankki, joka kuuluu Säästöpankkiryhmään. Se on yksi ryhmän suurimmista ja kannattavimmista pankeista. Sillä on noin 51 000 asiakasta ja 120 työntekijää. Pankki on nimensä mukaisesti lähtöisin Liedosta, ja se toimii pääosin Turun talousalueella. Liedon Säästöpankki kertoi vuonna 2022 tavoitteestaan irtautua Säästöpankkiryhmästä ja yhdistyä Oma Säästöpankkiin. Yhdistymisen on tarkoitus tapahtua syksyllä 2022. Irtautuminen on aiheuttanut kohua muissa Säästöpankkiryhmän pankeissa, koska Liedon Säästöpankki on yksi ryhmän merkittävimmistä pankeista. Liedon Säästöpankin irtautumisen myötä Säästöpankkiryhmä on joutunut irtisanomaan 21 ihmistä ja sen tasearvo pienenee noin 10 prosenttia. Pankin perusti vuonna 1895 Liedon Nuorisoseura. Vuonna 2019 pankin tase oli 1084,5 miljoonaa euroa, talletukset 776,9 miljoonaa euroa, luotot sisältäen välitetyt luotot 1095,1 miljoonaa euroa. Vakavaraisuusprosentti oli 23 %, liikevoitto 12,9 miljoonaa euroa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Liedon säästöpankin verkkosivut Luokka:Säästöpankit
Erik Kruskopf

Erik Georg Ragnar Kruskopf (s. 29. elokuuta 1930 Helsinki) on suomalainen taidehistorioitsija ja taidekriitikko. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori, ja hän toimi Suomenlinnan Pohjoismaisen Taidekeskuksen johtajana vuodesta 1978–1986. Hän on tutkinut nonfiguratiivisen muotokielen syntymistä 1900-luvun alun maalaustaiteessa. Hän on myös kirjoittanut ja toimittanut runsaasti teoksia muun muassa monista taiteilijoista.Facta 2001, osa 9, p. 194. WSOY 1981. Kruskopf väitteli tohtoriksi vuonna 1976 taidehistoriallisella tutkimuksella Shaping the Invisible (1976), jossa hän käsitteli abstraktin maalaustaiteen syntyä 1908–1919. Hän oli vuosina 1956–1978 Hufvudstadsbladetin palveluksessa, 1986–1990 Suomen Ranskan-instituutin asiamies ja 1990–1996 Pro Artibus -säätiön projektipäällikkö. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt