EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lehtiorneerot

Lehtiorneerot (Automolus) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 8 lajia. == Lehtiorneeroihin (Automolus) kuuluvia lajeja == * Harmaavatsaorneero (Automolus infuscatus) * Isolehtiorneero (Automolus melanopezus) * Oranssisilmäorneero (Automolus rufipileatus) * Paranorneero (Automolus paraensis) * Pernambuconorneero (Automolus lammi) * Räikkäorneero (Automolus subulatus) * Säämiskäkurkkuorneero (Automolus ochrolaemus) * Valkosilmäorneero (Automolus leucophthalmus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Automolus *
Klaus Lehnertz

Klaus Lehnertz (s. 13. huhtikuuta 1938) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.Kamper, s. 156 Lehnertz saavutti seiväshypyssä olympiapronssia Tokiossa 1964 tuloksella 500 cm. Itäsaksalainen Manfred Preussger jäi tässä noin kahdeksan tuntia ja 45 minuuttia kestäneessä kilpailussa samalla tuloksella neljänneksi.Wallechinsky, s. 87 Belgradin EM- kilpailuissa 1962 Lehnertz sijoittui 13:nneksi tuloksella 430 cmSiukonen & Ahola, s. 76 ja Budapestin EM-kilpailuissa 1966 yhdeksänneksi tuloksella 470 cm.Siukonen & Ahola, s. 86 Méxicon 1968 olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 475 cm.Kluge, s. 46 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset seiväshyppääjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Allan Staffans

Allan Staffans (13. helmikuuta 1880 Nikolainkaupunki – 19. lokakuuta 1946 Turku) oli suomalainen teknikko, vuorineuvos ja telakanjohtaja. Staffansin valmistuttua teknikoksi Nikolainkaupungin Teollisuuskoulusta hän meni töihin Kone- ja Siltarakennukselle ja nimitettiin laivanrakennusmestariksi. Vuosina 1902–1914 hän toimi Siperiassa höyrylaivojen ja ruoppaajien rakennustöiden johtajana. Telakan toiminta päättyi Venäjän vallankumoukseen. Maaliskuussa 1918 Staffans osallistui venäläisten joukkojen hallussa olleiden Viaporin tykkien sabotaasiin. Hän jatkoi puolustuslaitoksen palveluksessa toimien mm. Suomenlinnan komendanttiviraston teknisen osaston päällikkönä vuoteen 1920 asti. Vuoden 1921 alusta Staffansista tuli turkulaisen Ab Vulcanin toimitusjohtaja. Yritys yhdistyi vuonna 1924 Aurajoen vastarannalla sijainneen Ab Crichtonin kanssa. Staffans nimitettiin uuden telakkayhtiön johtoon. Staffansin johdolla koko telakka modernisoitiin perinpohjaisesti. Hänen erinomainen venäjän kielen ja venäläisen mentaliteetin tuntemuksensa ansiosta hän onnistui saamaan lukuisia laivatilauksia Neuvostoliitosta. Telakka vaihtoi omistajaa kahteen otteeseen 1930-luvulla. Ensin omistajaksi tuli Kone- ja Siltarakennus, jonka Wärtsilä myöhemmin otti haltuunsa. Staffans nautti Wärtsilän pääjohtajan, Wilhelm Wahlforssin luottamusta. Vuonna 1938 Staffans sai vuorineuvoksen arvon. Staffansin ammattitaidosta ja vanhoista liikesuhteista oli suurta hyötyä sotakorvauksena toimitettavista laivoista neuvoteltaessa. == Perhe == Staffansin puoliso oli Selma Elisabeth o.s. Kjell. He saivat kaksi tytärtä, Margitin ja Gunvorin. Margit avioitui Crichton- Vulcanin tunnetun laivasuunnittelija Gösta Ruskon kanssa. Rusko kuoli äkilliseen sairauteen 1943 ja Margit paria kuukautta myöhemmin. Allan ja Elisabeth Staffans ottivat hoiviinsa heidän kaksi lastaan. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Laivansuunnittelijat Luokka:Kone- ja Siltarakennus Luokka:Crichton-Vulcan Luokka:Wärtsilä Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Nguyễn Văn Toàn

Nguyễn Văn Toàn (6. lokakuuta 1932 Huế, Vietnam – 19. lokakuuta 2005) oli kenraaliluutnantti Etelä-Vietnamin tasavallan armeijassa (ARVN) Vietnamin sodan aikana. Toàn valmistui Dalatin sotakorkeakoulusta 1952, ja hänestä tuli panssarijoukkojen upseeri. Toàn yleni prikaatikenraaliksi 1968. Hän komensi 2. jalkaväkidivisioonaa 1968–1972. Vuonna 1972 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin komentamaan 2. armeijakuntaa. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1974, jolloin presidentti Nguyễn Văn Thiệu erotti hänet epäiltynä korruptiosta. Hänen uskotaan suorittaneen kenraali Nguyễn Văn Hiếun salamurhan presidentti Thieun käskystä huhtikuussa 1975. == Lähteet == Luokka:Vietnamilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Orneero

Orneero (Furnarius rufus) on laajalla alueella Etelä-Amerikassa elävä orneeroiden heimoon ja sukuun kuuluva varpuslintu. Orneero on Argentiinan kansallislintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan orneero on noin 18-20 cm. Selästään ja pyrstöstään orneerot ovat väritykseltään ruosteenruskeita. Pää on muuta yläruumista harmaampi. Vatsastaan laji on vaaleamman ruskea. Kurkku ja keskivatsa ovat muuta alaruumista vaaleampia. Pyrstö on muodoltaan suorakulmainen. Naaraat ja koiraat ovat ulkonäöltään samanlaisia. Nuoret linnut ovat hieman aikuisia lintuja vaaleampia. == Elinympäristö == Orneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Boliviasta eteläiseen ja itäiseen Brasiliaan, Uruguayhyn ja Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot, kosteikot, maatalousmaat ja kaupunkien puistot ja puutarhat. Yleensä lajia tavataan vesialueiden läheisyydestä. Laji elää yleensä ympäristöissä, jotka sijaitsevat 1 000-3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. == Ravinto == Orneerot syövät hyönteisiä ja muita niveljalkaisia eläimiä. Ravintoa laji etsii maasta kävellen sipsuttavalla tyylillään. == Pesintä == Orneerojen pesimäkausi kestää syyskuusta helmikuulle. Naaras ja koiras orneerot rakentavat suurikokoisen umpinaisen pesän kosteasta savesta, johon tehdään sisäänkäynti sivusta. Pesä sisustetaan ruohoilla. Orneeron pesä sijaitsee puussa, puhelinpylväässä tai katon reunalla. Naaras munii kahdesta viiteen valkoista munaa, joita myös koiras hautoo. Molemmat vanhemmat myös ruokkivat kuoriutuneita poikasia. == Lähteet == Luokka:Orneerot (suku)
Anya Seton

Anya Seton, oikealta nimeltään Ann Seton, (23. tammikuuta 1904 New York – 8. marraskuuta 1990 Old Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Ann Setonin vanhemmat olivat luonnontutkija, kirjailija ja taiteilija Ernest Thompson Seton ja naisasialiikkeen aktiivi ja kirjailija Grace Gallatin Seton. Anya Seton kirjoitti romanttisia historiallisia romaaneja, joissa historialliset tosiasiat olivat oikein. Kirjoista on suomennettu ainakin Pirunpyörre (1962), Vihreä hämärä (1974), Muistojen majatalo (1976) ja Menneisyyden liekit (Gummerus, 1978). Katherine kertoo tarinan Katherine Swynfordista, joka jälkeläisineen muodostaa englantilaisten Tudor- ja Stuart- sukujen perustan. Devil Waters on kertomus onnettomasta Jamesistä Britanniaa repivissä sodissa 1700-luvun alkupuolella. Vihreä hämärä tapahtuu nykyajassa, jossa pariskunta kohtaa menneisyytensä inkarnaatioita. Dragonwyck ja Foxfire olivat bestsellereitä ja ne on filmatisoitu nimillä Turha oli unelmani (1946) ja Ole aina luonani (1955). Anya Seton on haudattu Putnamin hautausmaalle Greenwichissä. == Suomennetut teokset == * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Cahenin vakio

Matematiikassa Cahenin vakio on määritelty yksikkömurtolukujen muodostaman alternoivana sarjan, ja se on saatu Sylvesterin jonosta. Cahenin vakio on :C = \sum\frac{(-1)^i}{s_i-1}=\frac11 - \frac12 + \frac16 - \frac1{42} + \frac1{1806} - \cdots\approx 0{,}64341054629. Cahenin vakio on nimetty Eugène Cahenin mukaan, joka tutki sarjaa. Cahenin vakio on transkendenttinen. (Davison ja Shallit 1991). Se on yksi harvoista transkendenttiluvuista, joiden ketjumurtolukuesitys tunnetaan täysin: Jos muodostetaan sarja :1, 1, 2, 3, 14, 129, 25298, 420984147, ... , jossa termit muodostavat rekursion :q_{n+2} = q_n^2 q_{n+1} + q_n, niin Cahenin vakion ketjumurtolukuesitys on :[0,1,q_0^2,q_1^2,q_2^2,\ldots] (Davison ja Shallit 1991). == Lähteet == * Davison, J. Les; Shallit, Jeffrey O. (1991). "Continued fractions for some alternating series". Monatshefte für Mathematik 111: 119–126. doi:10.1007/BF01332350 Luokka:Transkendenttiset luvut Luokka:Vakiot
NS Arktika

NS Arktika on Venäjän federaation Arktika-luokan ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Alus toimi Neuvostoliiton ja sittemmin Venäjän arktisilla vesillä. Arktika otettiin käyttöön 1975. Alus oli 17. elokuuta 1977 ensimmäinen pinta-alus, joka saavutti pohjoisnavan. NS Arktika ehdittiin poistaa käytöstä useampaan kertaan, mutta se korjattiin käyttökuntoon 1990-luvun lopulla. Alus poistettiin lopulta käytöstä 2007 sattuneen tulipalon jälkeen. ==Tulipalo== 9\. huhtikuuta 2007 aluksella syttyi tulipalo, joka tuhosi kolme hyttiä ja vioitti sähkölaitteita. Aluksen ydinreaktori ei vaurioitunut. Tulipalon sattuessa Arktika oli Karanmerellä, josta se palasi Murmanskiin."Fire in nuclear-powered icebreaker", BarentsObserver. Fire on an Atomic Icebreaker, Kommersantъ. Lopullisesti alus poistettiin käytöstä lokakuussa 2008.The last day of a nuclear-powered icebreaker, Barents Observer, 2008-10-02 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ydinkäyttöiset jäänmurtajat
Manfred Preußger

Manfred Preußger (s. 10. heinäkuuta 1932) on entinen itäsaksalainen seiväshyppääjä. Preußger sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 425 cm. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti hopeaa tuloksella 450 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalisti Eeles Landström ja pronssimitalisti Vladimir Bulatov. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Preußger sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 450 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän ylitti viisi metriä ja sijoittui neljänneksi samalla tuloksella kolmanneksi sijoittuneen länsisaksalaisen Klaus Lehnertzin kanssa. ==Lähteet== * * Luokka:Itäsaksalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
OpenSolaris

OpenSolaris oli Sun Microsystemsin avoimen lähdekoodin projekti Solaris- käyttöjärjestelmän ympärillä. OpenSolaris oli tarkoitettu kehittäjille, järjestelmäylläpitäjille ja käyttäjille, jotka haluavat kehittää ja parantaa käyttöjärjestelmiä. Kesäkuussa 2007 yli 60 000 yhteisön jäsentä oli rekisteröitynyt opensolaris.org-sivustolle, joista noin 2 000 oli palkattu Sun Microsystemsille. Sunin vuonna 2009 ostanut Oracle Corporation lakkautti käyttöjärjestelmän kehityksen lopullisesti elokuussa 2010.https://arstechnica.com/information-technology/2010/08/solaris-still- sorta-open-but-opensolaris-distro-is-dead/ Tavoitteena on saada käyttäjät siirtymään Solaris 11 -alustalle.http://news.slashdot.org/article.pl?sid=10/08/13/1850232 Projektista on haarautunut illumos-niminen projekti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * OpenSolariksen kehittäjäyhteisön sivut Luokka:Unix Luokka:Sun Microsystems
I’m Not a Girl, Not Yet a Woman

I’m Not a Girl, Not Yet a Woman on Britney Spearsin kolmas single hänen albumiltaan Britney. Kappale esittettiin myös Crossroads-elokuvassa, jossa Britney itse myös näytteli. ==Listasijoitukset== Lista (2002) Korkein sijoitus Australia 7 Suomen virallinen lista 16 UK 2 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Claus Schiprowski

Claus Schiprowski (s. 27. joulukuuta 1942) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.Kamper, s. 241 Schiprowski sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 470 cm.Siukonen & Ahola, s. 86 Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa parannettuaan viisi kertaa omaa ennätystään ja päädyttyään tulokseen 540 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalin voittanut Bob Seagren ja pronssimitalisti Wolfgang Nordwig.Wallechinsky, s. 87 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Saksalaiset seiväshyppääjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abdeslam Ouaddou

Abdeslam Ouaddou (, s. 1. marraskuuta 1978 Ksar Azekour, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa Qatar SC:tä. ==Maajoukkueura== Ouaddou pelasi ensimmäisen kerran Marokon maajoukkueessa vuonna 2002, jolloin hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 Afrikan kisoissa. Sittemmin Ouaddou kuului maan vakiopuolustajiin ja pelasi myös vuoden 2004, 2006 ja 2008 kisoissa. Helmikuussa 2010 Ouaddou ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa muun muassa antaakseen tilaa nuoremmille pelaajille.Morocco’s Abdeslam Ouaddou Retires From International Football Goal.com 19.2.2010 Viitattu 5.4.2010 Ouaddou pelasi yhteensä 57 maaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti. ==Saavutukset== ===Seurajoukkueissa=== *UEFA Intertoto Cup: 2002 *Kreikan mestaruus: 2007 *Qatarin mestaruus: 2011 ===Maajoukkueessa=== *Afrikan-mestaruuskilpailut **Hopeaa: 2004 ===Henkilökohtaiset=== *Afrikan-mestaruuskisojen tähdistöjoukkue: 2004 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * National Football Teams * Abdeslam Ouaddou Atlas-Lions.comissa * Abdeslam Ouaddou LFP:ssä Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ei kenenkään maa (elokuva vuodelta 2001)

Ei kenenkään maa (No Man's Land) on Danis Tanovićin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2001. Se on satiiri ei kenenkään maalle pattitilanteeseen juuttuneista sotilaista Jugoslavian hajoamisotien ajalta. Elokuva voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin. == Juoni == Ei kenenkään maa alkaa kun joitakin bosnialaisia sotilaita eksyy taistelukentällä sumussa. Kun sumu hälvenee he ovat suoraan serbialaisten joukkojen edessä ei kenenkään maalla, ja taistelussa jotkut bosnialisista saavat surmansa. Bosnialainen Čiki (Branko Đurić) putoaa kaivantoon ja selviää hengissä. Hän näkee kuinka sebit tulevat tarkistamaan kuolleet ja asettavat yhden hänen aseveljistään miinan päälle syötiksi ansaan. Čiki tappaa yhden sebisotilaan ja haavoittaa serbialokasta Ninoa (Rene Bitorajac). Nyt he ovat loukussa ei kenenkään maalla kaivannossa, kun miinan päälle asetettu sotilas Cera (Filip Šovagović) herää henkiin jos hän liikahtaa niin koko kaivanto räjähtää, ja he kaikki kuolevat. Koska he ovat taistelevien osapuolien välissä eivät he voi hakea apua kummaltakaan osapuolelta. Sitten hälytetään apuun YK:n rauhanturvaajat auttamaan jotka saapuvat auttamaan, mutta ranskalainen kenraali Marchand (Georges Siatidis) käskee olemaan puuttumatta asiaan, ja kaapeliuutisten toimittaja Jane Livingstone (Katrin Cartlidge) uhkaa tehdä asiasta maailmanlaajuisen skandaalin. == Rooleissa == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Sotadraamat Luokka:Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Bosniahertsegovinalaiset elokuvat Luokka:Slovenialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 belgialaiset elokuvat
Tallitytöt

Tallitytöt on Polluxin vuonna 2003 julkaisema tietokonepeli. Pelissä on tarkoitus voittaa hevosen luottamus ja voittaa kenttäkisat. Päähenkilönä on 14-vuotias Minna, joka saapuu tallille uutena. Siellä hän siivoaa tallia, ruokkii hevosia, mutta pääsee myös estetunneille ja maastoon. Tallilla hän tutustuu hemmoteltuun Karoliinaan, juonittelevaan Kirsiin ja Karoliinan ihanaan isoveljeen Joonakseen. Pelin ovat luoneet Artplant ja Stabefeldt. Pelistä on toinen osa Tallitytöt 2 Luokka:Vuoden 2003 videopelit Luokka:Windows-pelit
Napoleon (täsmennyssivu)

Napoleon voi tarkoittaa seuraavia: ==Bonaparte-suvun henkilöt== ===Hallitsijat=== * Napoleon I, alk. Napoléon Bonaparte (1769–1821), Ranskan keisari 1804–1814 ja 1815 * Napoleon II (1811–1832), Napoleon I:n poika * Napoleon III (1808–1873), Ranskan presidentti 1848–1852, keisari 1852–1870, Napoleon I:n veljen Louis Bonaparten poika * Louis Bonaparte (1778–1846), Hollannin kuningas 1806–1810 nimellä Ludvig Napoleon, Napoleon I:n veli * Napoleon Louis Bonaparte (1804–1831), Hollannin lyhytaikainen kuningas heinäkuussa 1810 === Kruununtavoittelijat=== * Napoléon Eugène Louis Bonaparte (Napoleon IV, 1856–1879), Napoleon III:n poika * Napoléon Victor Bonaparte (Napoleon V, 1862-1926), Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparten poika * Louis Bonaparte (Napoleon VI, 1914-1997), Napoléon Victor Bonaparten poika === Muut === * Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte (1822-1891), ranskalainen ministeri ja poliitikko, Jérôme Bonaparten poika == Muut henkilöt == * Napoléon Alexandre Berthier (1810–1887), ranskalainen aatelinen ja poliitikko * Napoléon Coste (1806–1883), ranskalainen säveltäjä ja kitaristi * Napoleon Hill (1883–1970), yhdysvaltalainen kirjailija * Napoléon-Alexandre Labrie (1893–1973), kanadalainen katolinen piispa * Napoleon Orda (1807–1883), valkovenäläinen kuvataiteilija, pianisti ja säveltäjä * Napoleon Wapasha, dakotapäällikkö Wapasha IV:n (1854–1925) käyttämä nimi * Napoleon Wesander (1858–1938), suomalainen yritysjohtaja ja muistelmakirjailija === Taiteilijanimenä === * Napoleon, oik. Mutah Beale (s. 1977), yhdysvaltalainen rap-artisti * Napoleon XIV, oik. Jerry Samuels (1938–2023), yhdysvaltalainen muusikko == Muut merkitykset == * Napoleonin lause, geometrinen teoreema * Code Napoléon, Ranskan siviililaki vuodelta 1804 * Napoléon, Abel Gancen mykkäelokuva vuodelta 1927 * Napoleon, Riddley Scottin ohjaama elokuva vuodelta 2023 * Napoléon, ranskalainen minisarja * Napoleon, hahmo (sika) George Orwellin faabelissa Eläinten vallankumous * Napoleon, korttipeli * Dynamiitti Napoleon, amerikkalainen komediaelokuva vuodelta 2004 * Napoleon: Total War, The Creative Assemblyn ja Segan strategiapeli * Napoleon Pink Horse, suomalainen taiteilijaryhmä
Tallitytöt 2

Tallitytöt 2 on vuonna 2004 julkaistu hevosaiheinen tietokonepeli. Se jatkaa siitä, mihin ensimmäinen osa Tallitytöt päättyy. Kuten ensimmäisen Tallitytöt- pelin, myös Tallitytöt 2:n ovat luoneet Artplant ja Stabenfeldt, sekä julkaissut Pollux-hevoskerho. Pelin ensimmäisestä osasta tutut hahmot Minna ja Joonas seurustelevat ja Minna päättää hankkia rahaa, jotta hän saisi oman hevosen. Hankittuaan riittävästi rahaa, hän saa valita kolmesta erivärisestä hevosesta. Valitsemalleen hevoselle hän antaa nimen Storm. Tallille saapuu uusi tyttö nimeltä Elisa, joka osoittautuu niljakkaaksi peluriksi ja joka yrittää viedä Joonaksen Minnalta. Samalla Minnan pitää harjoitella kenttäkilpailua varten. Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Windows-pelit
Griffin Dunne

Thomas Griffin Dunne (s. 8. kesäkuuta 1955 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa lyhytelokuvasta Duke of Groove (1996), jonka hän myös ohjasi, ja elokuvasta Illasta aamuun (1985). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Frasier, Alias, L.A. Law, Saturday Night Live ja Alfred Hitchcock esittää. == Palkinnot == * Pioneer Filmmaker Award (2000) * Independent Sprit Award (1986) == Ehdokkuudet == *Oscar Paras lyhytelokuva (1996) *Emmy (1996) Vieraileva näyttelijä sarjassa Frasier *Golden Globe (1986) == Yksityiselämä == Griffin Dunne oli naimisissa ensin Kate Forten kanssa 1973–1974 ja sitten 1989–1995 näyttelijä Carey Lowellin kanssa. Heillä on yhteinen tytär Hannah (s. 1990). Dunnen sisko oli näyttelijä Dominique Dunne. Dunne on hyvä ystävä näyttelijä Michael Keatonin kanssa. == Valikoitu filmografia == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi Tehtävä 1975 The Other Side of the Mountain Ikkuna taivaalle näyttelijä 1981 An American Werewolf on London Ihmissusi Lontoossa näyttelijä 1983 Baby, It's You Baby, It's You tuottaja 1984 Almost You New Yorkin hupsut näyttelijä 1985 After Hours Illasta aamuun näyttelijä 1987 Who's That Girl? Who's That Girl näyttelijä 1988 Ich und Er Minä ja "pikkuveli" näyttelijä 1988 Running on Empty Elämänä pakotie tuottaja 1990 Once Around Kerran vielä tuottaja 1990 Secret Weapon Secret Weapon näyttelijä 1990 White Palace Valkoinen palatsi tuottaja 1991 Big Girls Don't Cry... They Get Even On se niin väärin! näyttelijä 1991 My Girl Tyttöni mun näyttelijä 1992 Straight Talk Suorat sanat näyttelijä 1994 I Like It Like That I Like It Like That - Kiihkeä rakkaus näyttelijä 1995 Search and Destroy Etsi ja tuhoa näyttelijä 1997 Addicted to Love Rakkauden koukussa ohjaaja 1998 Practical Magic Lumotut sisaret ohjaaja 2002 40 Days and 40 Nights 40 päivää ja 40 yötä näyttelijä 2005 Fierce People Fierce People ohjaaja 2008 The Accidental Husband Tuplamorsian ohjaaja 2018–2022 This Is Us This Is Us Nicky Pearson == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vaarallinen nainen

Vaarallinen nainen (, myös Born to Be Kissed) on yhdysvaltalainen Jack Conwayn ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1934. Vaarallisen naisen käsikirjoittivat Anita Loos ja John Emerson Loosin romaanin pohjalta. Pääosia näyttelevät Jean Harlow, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Sivuosissa nähdään muiden muassa Lewis Stone, joka näytteli Harlowin kanssa komediassa Punatukkainen Lilli vuonna 1932, Patsy Kelly ja Clara Blandick. Vaarallinen nainen on mustavalkoinen ja 75 minuutin pituinen. Vaarallinen nainen sai ensi- iltansa Yhdysvalloissa 3. elokuuta vuonna 1934 ja Suomen teattereihin elokuva tuli 17. helmikuuta vuonna 1935. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan. ==Juoni== Vaarallinen nainen kertoo revyytyttö Edith "Eadie" Chapmanista (Harlow), joka on päättänyt mennä naimisiin miljonäärin kanssa. Hänen ensimmäinen mahdollisuutensa kuolee yllättäen, jolloin hän alkaa tavoitella toista, iäkästä Thomas Randall "T.R." Paigea (Barrymore). Kun Paigen poika, T.R. "Tom" Paige Junior (Tone) rakastuu häneen, Eadielle koituu pulmia. == Näyttelijät == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Jack Conwayn ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1934 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn- Mayerin elokuvat
Someday (I Will Understand)

Someday (I Will Understand) on Britney Spearsin kappale, joka julkaistiin singlenä hänen tosi-tv-sarjansa Britney and Kevin: Chaotic DVD:ltä. Kappaleen musiikkivideossa Spears on raskaana. ==Listasijoitukset== Lista (2005) Kärkisija Itävallan singlelista 32 Alankomaiden singlelista 36 European Billboard Hot 100 49 Suomen virallinen lista 15 Saksan singlelista 22 Ruotsin singlelista 10 Sveitsin singlelista 8 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Unkari yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 16\. 18 24 24 66 Unkari on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Yksittäisissä kisoissa se on saavuttanut nollasta kahteen kultamitalia lukuun ottamatta vuoden 1954 kisoja, kun se voitti neljä kultamitalia ja sijoittui mitalitilastossa kolmanneksi. Vain vuosien 1950 ja 1986 kisoissa maa on jäänyt ilman mitaleja. Koko EM- kisahistorian mitalitilastossa se on sijalla 14. EM-kilpailujen isäntämaana se on toiminut kahdesti: Budapest oli vuosien 1966 ja 1998 kisakaupunki. Unkarilaiset ovat EM-kilpailuissa menestyneet parhaiten heittolajeissa. Maan 18 mestaruudesta viisi on saavutettu moukarinheitossa, kaksi kuulantyönnössä, yksi kiekonheitossa ja yksi keihäänheitossa. Hyppylajeissa unkarilainen on voittanut mestaruuden kolme kertaa, juoksulajeissa viisi kertaa sekä otteluissa kerran. Maan ainoat kaksinkertaiset Euroopan-mestarit ovat kuulantyöntäjä Vilmos Varjú ja moukarinheittäjä Krisztián Pars. == Unkarin EM- mitalit kisoittain == Kisapaikka ja -vuosi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1934 Torino 2 3 2 7 4. 1938 Pariisi / Wien 1 1 1 3 8. 1946 Oslo 0 0 1 1 14. 1950 Bryssel 0 0 0 0 – 1954 Bern 4 1 4 9 3. 1958 Tukholma 0 0 2 2 14. 1962 Belgrad 2 0 2 4 7. 1966 Budapest 1 4 3 8 8. 1969 Ateena 1 2 0 3 7. 1971 Helsinki 0 1 1 2 15. 1974 Rooma 1 0 0 1 12. 1978 Praha 1 0 0 1 10. 1982 Ateena 0 0 1 1 18. 1986 Stuttgart 0 0 0 0 – 1990 Split 0 2 0 2 11. 1994 Helsinki 0 1 0 1 19. 1998 Budapest 1 1 0 2 12. 2002 München 2 0 2 4 9. 2006 Göteborg 0 1 0 1 23. 2010 Barcelona 0 0 3 3 23. 2012 Helsinki 1 1 0 2 14. 2014 Zürich 1 0 1 2 13. 2016 Amsterdam 0 2 0 2 23. 2018 Berliini 0 0 1 1 25. Yhteensä 18 20 24 62 14. == Unkarin menestyneimmät EM-kisaurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Lajit Krisztián Pars 2 0 1 3 2010–2014 moukarinheitto Vilmos Varjú 2 0 0 2 1962–1966 kuulantyöntö József Kovács 1 2 0 3 1934–1938 110 metrin aidat, 400 metrin aidat, 4 × 100 metriä Gyula Zsivótzky 1 1 1 3 1958–1966 moukarinheitto Miklós Szabó 1 1 0 2 1934 800 metriä, 1 500 metriä Tibor Gécsek 1 1 0 2 1990–1998 moukarinheitto Róbert Fazekas 1 0 1 2 2002–2010 kiekonheitto Ibolya Csák 1 0 0 1 1938 korkeushyppy Györgyi Csányi 1 0 0 1 1954 4 × 100 metriä Ödön Földessy 1 0 0 1 1954 pituushyppy Béla Goldoványi 1 0 0 1 1954 4 × 100 metriä Sándor Rozsnyói 1 0 0 1 1954 3 × 000 metrin esteet Lajos Szentgáli 1 0 0 1 1954 800 metriä Géza Varasdi 1 0 0 1 1954 4 × 100 metriä László Zarándi 1 0 0 1 1954 4 × 100 metriä Angéla Ránky 1 0 0 1 1969 keihäänheitto Ilona Bruzsenyák 1 0 0 1 1974 pituushyppy Margit Papp 1 0 0 1 1978 viisiottelu Adrián Annus 1 0 0 1 2002 moukarinheitto József Sir 0 2 1 3 1934 100 metriä, 200 metriä, 4 × 100 metriä == Lähteet == * * * * * * * * * * Euroopan-mestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut maittain
Hiillostaminen

Hiillostaminen eli halstraaminen tarkoittaa etenkin kalan, toisinaan myös lihan, kypsentämistä hiilloksella erityisessä pitimessä eli halsterissa, jonka puoliskojen väliin hiillostettava erä puristetaan. __notoc__ ==Halsteri== Halsteri on paksusta teräslangasta tai ohuesta terästangosta muotoiltu paistoväline. Siinä on kahva ja usean kymmenen senttimetrin pituisen varren jatkeena kaksiosainen, päästä saranoitu ritilä, jonka puoliskojen pysyminen toisiaan vasten varmistetaan esimerkiksi varren ympäri kiinnittyvällä koukulla. ==Kalan hiillostaminen== Hiillostettavaksi käyvät erityisesti rasvaiset kalat, kuten silakka, lahna, lohi tai säynävä. Ennen hiillostamista kalat perataan, suolataan ja tarvittaessa suomustetaan. Halsterin ritilä voidaan voidella ruokaöljyllä tai muulla ruoanlaittorasvalla tarttumisen estämiseksi. Kala on kypsää, kun sen selkäevä irtoaa helposti. ==Lähteet== Luokka:Ruoanlaittotekniikat
Carey Lowell

thumb|Carey Lowell vuonna 2011. Carey Lowell (s. 11. helmikuuta 1961 Huntington, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Kova laki, Empire Falls ja Kuuden ketju sekä elokuvista 007 ja lupa tappaa (1989) ja Paholaisen lapsenvahti (1990). == Palkinnot == * ShoWest Award (1989) Female Star of Tomorrow == Ehdokkuudet == * Screen Actors Guild Awards (1997, 1998, 1999, 2000) == Yksityiselämä == Carey Lowell on ollut kolme kertaa naimisissa. Ensimmäisen puolisonsa John Stemberin kanssa hän oli naimisissa 1984–1988 ja toisen puolisonsa, näyttelijä-ohjaaja Griffin Dunnen kanssa 1989–1995. Vuonna 2002 hän meni naimisiin näyttelijä Richard Geren kanssa. Hänellä on lapsi Dunnen ja Geren kanssa. Tytär syntyi vuonna 1990 ja poika syntyi vuonna 2000. Lowell on merkittävän pohjoisamerikkalaisen geologin tytär, hän matkusti ympäri maailmaa jo hyvin nuorena. Hän asui suuren osan lapsuuttaan Libyassa. Hän palasi Yhdysvaltoihin ja aloitti mallin uransa työskentelemällä muun muassa Ralph Laurenille ja Calvin Kleinille. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilona Bruzsenyák

Ilona Bruzsenyák (s. 14. syyskuuta 1950) on entinen unkarilainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa olivat pituushyppy ja viisiottelu. Bruzsenyák saavutti Rooman EM-kilpailuissa 1974 pituushypyssä kultaa tuloksella 665 cm. Tšekkoslovakian Eva Šuranová jäi viisi senttimetriä heikommalla tuloksella toiseksi.Siukonen & Ahola, s. 123 Samojen kisojen viisiottelussa Bruzsenyák sijoittui kuudenneksi 4 399 pisteellä.Siukonen & Ahola, s. 124 Münchenin 1972 olympialaisissa Bruzsenyák sijoittui viisiottelussa kahdeksanneksi 4 419 pisteelläKluge, s. 257 sekä pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 639 cm.Kluge, s. 255 Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui viisiottelussa 16:nneksi 4 193 pisteelläKluge, s. 482 ja karsiutui pituushypyssä tuloksella 602 cm.Kluge, s. 480 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset pituushyppääjät Luokka:Unkarilaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
English Electric

English Electric oli englantilainen teollisuusyritys, joka valmisti muun muassa sähkömoottoreita, kaasuturbiineja, vetureita, ohjuksia ja lentokoneita. Se perustettiin vuonna 1918 ja se toimi vuoteen 1968 asti. Yhtiö ei suunnitellut montakaan lentokonetta, mutta sen tuotteet ovat olleet keskimääräistä parempia, esim. English Electric Canberra ja English Electric Lightning. Yhtiön lentotekninen osa English Electric Aviation erosi vuonna 1960 osaksi Englannin valtion luomaa British Aircraft Corporation- lentokonetehdasta. Jäljelle jäänyt sähkötekninen osa sulautui General Electric Company kanssa vuonna 1968. ==Tuotteet== ===Lentokoneet=== *English Electric Wren (1923) *English Electric Ayr (1923) *English Electric Kingston (1924) *English Electric Canberra (1949) *English Electric Lightning (1954) ===Tietokoneet=== *English Electric DEUCE (1955) *English Electric KDF6 *English Electric KDF8 - RCA 501:een perustuva tietokone *English Electric KDF9 (1960) *English Electric System 4 (1965) - RCA Spectra 70:n klooni ===Ohjukset=== *English Electric Thunderbird (1959) - ilmatorjuntaohjus *Blue Water (keskeytetty v. 1962) - lyhyen kantaman ballistinen ohjus ===Panssarivaunut=== *A13 Covenanter *A33 Excelsior ===Veturit === thumb|right|British Rail Class 83 *English Electric 6SRKT diesel *English Electric 8svt [diesel] *English Electric 12svt [diesel] *English Electric 12csvt [diesel] *English Electric 12CSV [diesel] *English Electric 16svt *English Electric 16csvt *British Rail Class 08 *British Rail Class 09 *British Rail Class 11 *British Rail Class 12 *British Rail Class 13 *British Rail Class 83 *British Rail Class 86 *British Rail Class 487 *British Rail D0226 *Keretapi Tanah Melayu Class 20 *Keretapi Tanah Melayu Class 22 *Nigerian Class 1001 *NIR 1 Class *NS 500 Class *NS 600 Class *NZR DE class *NZR EC class *NZR ED class *NZR EW class *PKP class EU06 *QR 1200 Class *QR 1250 Class *QR 1270 Class *QR 1300 Class *QR 2350 Class *TGR X class == Lähteet == * Luokka:Entiset brittiläiset yritykset
El Agheila

El Agheila (, Al ‘Aqaylah) on kylä Välimeren rannikolla Iso-Syrtin lahden laidalla Kyrenaikassa, Libyassa. Se on samannimisen kunta-alueen keskus. El Agheilan alue on hyvin kuivaa ja hiekkapitoista. Pääelinkeino on satunnaisen maanviljelyn lisäksi kalastus ja kalanviljely. Alue tunnetaan parhaiten toisen maailmansodan taisteluiden näyttämönä. Joulukuussa 1941 Britannian joukot valtasivat sen italialaisilta, mutta maaliskuussa 1942 saksalaiset ottivat sen. Saksalaisjoukot eivät kuitenkaan saaneet Tobrukia, johon brittejä joutui piiritetyksi kesäkuuhun 1942 asti. Tällöin saksalaiset valtasivat koko alueen. Britit saivat sen itselleen marraskuussa, jolloin myös El Agheila otettiin takaisin. Italian miehittäessä Libyaa El Agheilassa oli beduiineille tarkoitettu keskitysleiri, jossa kuoli tuhansia vankeja. ==Lähteet== Luokka:Libyan kaupungit
Jackpot Films

Jackpot Films Oy (tunnettu aikaisemmin nimellä Kanta-Hämeen Mainospellet Oy) on vuonna 1998 perustettu suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Yrityksen toimitusjohtaja on Timo Kahilainen. Yhtiö on pääasiassa tuottanut Kummeli- tuotantoja Porkkana Ryhmän ohella. Yhtiön nimi muutettiin nykyiseksi vuonna 2005. == Jackpot Filmsin tuotannot == * Lääkärit tulessa (televisiosarja, 1998) * Herra Heinämäen Lato-orkesteri (televisiosarja Pikku Kakkosessa, 1999, 2009–2010) * Jurismia! (televisiosarja, 2002) * Beatlehem (televisioelokuva, 2003) * Kummelin Jackpot (elokuva, 2006) * Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri (elokuva, 2011) == Aiheesta muualla == * * * Jackpot Films YTJ – Yritys- ja yhteisötietojärjestelmässä Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
Margit Papp

Margit Papp (s. 30. huhtikuuta 1948) on entinen unkarilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu. Papp aloitti pitkän arvokisauransa kotimaassaan järjestetyissä Budapestin EM-kilpailuissa 1966 sijoittumalla viisiottelussa 18:nneksi tuloksella 4 240 pistettä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui kahdeksanneksi 4 833 pisteellä. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 23:nneksi 4 074 pisteellä. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän oli kahdestoista 4 207 pisteellä ja Montréalin 1976 olympialaisissa kahdeksas 4 535 pisteellä. Uransa ainoan arvokisavoiton Papp saavutti Prahan EM- kilpailuissa 1978. Hän keräsi viisiottelussa, jossa 200 metrin juoksu oli ensimmäistä kertaa arvokisoissa korvattu 800 metrin juoksulla, 4 655 pistettä ja sijoittui alkuperäisissä tuloksissa toiseksi 89 pistettä Neuvostoliiton Nadežda Tkatšenkolle hävinneenä. Neuvostoliittolainen jäi kuitenkin dopingtestissä kiinni anabolisten steroidien käytöstä, joten Papp nostettiin jälkikäteen mestariksi. Unkarilaisen tulokset viisiottelun osalajeissa olivat 13,70 s 100 metrin aitajuoksussa, 15,41 m kuulantyönnössä, 181 cm korkeushypyssä, 622 cm pituushypyssä sekä 2.16,2 800 metrin juoksussa. Muille mitaleille sijoittuneista itäsaksalaisista hän voitti ratkaisevasti Burglinde Pollakin korkeushypyssä (Pollakin tulos oli 165 cm) sekä Kristine Nitzschen aitajuoksussa ja kuulantyönnössä (Nitzschen tulokset olivat 14,02 s ja 12,77 m). Moskovan 1980 olympialaisissa Papp sijoittui viidenneksi pistemäärällä 4 562\. Hänen edelleen sijoittui kolme neuvostoliittolaista – parhaana Prahan EM-kisoissa hylätty Nadežda Tkatšenko – sekä yksi itäsaksalainen. Hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui tuloksella 632 cm. ==Lähteet== * * Luokka:Unkarilaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Unkarilaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matthijs van Boxsel

Matthijs van Boxsel (s. 25. elokuuta 1957 Amsterdam) on alankomaalainen kirjailija ja tutkija. Boxsel on tutkinut tyhmyyttä 1980-luvulta lähtien, ja hän on kirjoittanut aiheesta useita kirjoja, muun muassa teoksen Tyhmyyden ensyklopedia (alkuteos De Encyclopedie van de Domheid, 1999), joka on käännetty useille kielille. ==Tausta== Boxsel syntyi 25. elokuuta 1957. Hänen vanhempansa olivat taiteilija ja kuvittaja Pim Boxsel ja Janneke Laméris. Hän opiskeli Amsterdamin yliopistossa kirjallisuudentutkimusta vuosina 1975–1983 ja valmistui tutkimuksella tyhmyyden käsitteestä Robert Musilin ja Immanuel Kantin teoksissa. Valmistumisen jälkeen Boxsel järjesti historioitsija Gijs van der Hamin kanssa näyttelyn Alankomaissa painetuista ranskalaisista kirjoista, toimi opettajana sekä julkaisi ensimmäiset tyhmyyttä käsittelevät kirjansa omakustanteina. Vuonna 1992 hän omien sanojensa mukaan saavutti oman tyhmyytensä pohjan. Löydettyään omasta mielestään vastauksen perimmäisiin tyhmyyttä koskeviin kysymyksiin hän testasi kaksi vuotta teoriaansa systemaattisesti. Palatessaan lopulta tutkimuksensa ensimmäiselle sivulle hän tajusi, ettei enää tavoittanut perimmäistä ideaansa. Häneltä meni vuosia saavuttaa taas usko projektiinsa. Hollantilainen kustantaja kuitenkin kiinnostui tutkimuksen materiaaleista, ja siitä lähtien hänen kirjojaan on julkaistu. 1990-luvun puolivälistä lähtien Boxsel on elättänyt itsensä tyhmyydellä. Hän on luennoinut aiheesta niin kotimaassaan kuin ulkomailla sekä kirjoittaa säännöllisesti alankomaalaiseen kirjallisuuslehteen tyhmyydestä. Hän opettaa Rietveldin akatemiassa ja Groningenin yliopistossa. Vuonna 1999 hän julkaisi teoksensa Tyhmyyden ensyklopedia, josta hän sai Jan Hanlo -kirjallisuuspalkinnon sekä Generale Bank -kirjallisuuspalkinnon. Kirja on käännetty 17 kielelle. Hän on julkaissut myöhemmin muitakin samaa aihetta sivuavia kirjoja. Boxsel on myös ollut vuodesta 2005 lähtien jäsenenä Hollannin ’Patafysiikan akatemiassa ja vuodesta 2006 kyseisen järjestön lehden päätoimittajana ja julkaisijana. Samana vuonna hän myös järjesti Dr. Guislanin psykiatrisessa museossa näyttelyn morosofiasta. ==Teokset== *De Encyclopedie van de Domheid, Deel I: Inleiding (1986) (omakustanne) *De Encyclopedie van de Domheid, Deel II: Robert Müsil Over de domheid (1986) (omakustanne) *De Encyclopedie van de Domheid, Deel III: Gustave Flaubert en de methodische domheid (1988) (omakustanne) *Sexbol (1996) *De Encyclopedie van de Domheid, Deel I (1999) *De Encyclopedie van de Domheid, Deel II: Morosofie, Dwaze wijzen en wijze dwazen in Nederland en Vlaanderen (2001) *De Encyclopedie van de Domheid, Deel III: Deskundologie of domheid als levenskunst (2006) ==Lähteet== * Kirjailijan kotisivut Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Freedom

Freedom () voi viitata seuraaviin asioihin: * Freedom 7, Mercury-Redstone 3, Yhdysvaltain ensimmäinen miehitetty avaruuslento vuonna 1961 Laivat: * Freedom-luokka, Yhdysvaltain laivaston rannikkotaistelualus * USS Freedom (LCS-1), Yhdysvaltain laivaston Freedom-luokan rannikkotaistelualus Musiikki: * Freedom, Procol Harumin jäsenten perustama yhtye * Freedom, Neil Youngin albumi vuodelta 1989 * Freedom, Akonin albumi vuodelta 2008 * Freedom, Justin Bieberin albumi vuodelta 2021 * Freedom, Rebecca Fergusonin albumi vuodelta 2013 * Freedom, Lapkon albumi vuodelta 2016 * ”Freedom”, Alice Cooperin kappale vuodelta 1987 * ”Freedom”, Kygon kappale vuodelta 2020 *"Freedom! '90", George Michaelin kappale vuodelta 1990 Elokuvat: * Freedom, Scott Hicksin ohjaama australialainen elokuva vuodelta 1982 * Freedom, Peter Cousensin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2014 es:Libertad (desambiguación) gl:Libre ka:თავისუფლება hu:Szabadság nl:Vrijheid pt:Liberdade (desambiguação) ro:Libertate (dezambiguizare) ru:Свобода (значения) uk:Свобода (значення)
Kore (veistos)

Kore (, ; ’neito’) on Kreikan arkaaiselle kuvanveistolle tyypillinen nuorta naista esittävä votiivipatsas. Kore-veistosten miespuolinen vastine oli kuros. == Historia == Kore-veistoksia annettiin votiivilahjoiksi Artemiin, Athenen, Demeterin ja muiden jumalatarten temppeleihin. Joskus niitä pystytettiin myös haudoille. Koreita veistettiin arkaaisella kaudella 600-luvulta 400-luvun eaa. alkuun. Varhaisimmat koret olivat suhteellisen pienikokoisia ja edustivat niin kutsuttua Daidaloksen kuvanveistoa. Varsinaiset luonnollisen kokoiset koret kehittyivät itäisillä kreikkalaisalueilla sekä Khioksella ja Samoksella. Myöhemmin niitä alettiin tehdä myös Kykladeilla ja Attikassa. Ateenasta koreita on löydetty muun muassa Ateenan Akropoliin kaivauksissa. Kore- ja kuros-veistoksia valmistettiin runsaasti ennen Akropoliin hävitystä persialaissodissa vuonna 480 eaa. Korejen, samoin kuin kurosten, valmistaminen päättyi arkaaisen kauden myötä. == Veistokset == Kore-veistokset esittävät suoraryhtisenä seisovaa verhottua naista, jonka jalat ovat säännönmukaisesti yhdessä tai toinen hieman eteen tuotuna. Kädet riippuvat joko suorina molemmin puolin tai toinen käsivarsi on hieman taivutettuna kantaen votiivilahjaa. Monilla koreilla on arkaaisille veistoksille tyypillinen arkaainen hymy. Pääsääntöisesti patsaan esittämä hahmo on pukeutunut joko peplokseen tai kitoniin. Kore-veistokset on tehty marmorista ja yleensä myös maalattu. Maalauskoristelusta ei ole säilynyt kuin vähäisiä jäänteitä. Varhaisia koreita ovat muun muassa Nikandren kore (n. 650–630 eaa.), joka on myös varhaisin tunnettu marmoriveistos, sekä Auxerren nainen (n. 640–620 eaa.). Tunnettuihin myöhempiin kore-veistoksiin lukeutuvat muun muassa Frasikleia-kore sekä lukuisat Akropoliilta löydetyt Athenelle omistetut koret, kuten Antenorin kore, Euthydikoksen kore, La Delicata -kore ja Peploforos eli Peplos-kore. Koreita muistuttavat monin tavoin myöhemmät pylväinä käytetyt karyatidit, kuten Erekhtheionin karyatidit. Tiedosto:Statue of Nicandre NAMA1 Athens Greece.jpg|Nikandren kore, n. 650–630 eaa. Tiedosto:Lady of Auxerre Louvre Ma3098 n1.jpg|Auxerren nainen, n. 640–620 eaa. Tiedosto:Lyons Kore MBA Lyon H1993.jpg|Lyonin kore, n. 550–540 eaa. Tiedosto:ACMA_679_Kore_1.JPG|Peploforos, n. 530–525 eaa. Tiedosto:ACMA 681 Kore Antenor 1.JPG|Antenorin kore, n. 525–500 eaa. Tiedosto:ACMA 674 Kore 1.JPG|La Delicata -kore, n. 505–490 eaa. Tiedosto:010MA Kore.jpg|Euthydikoksen kore, n. 490–480 eaa. Tiedosto:Athen Erechtheion BW 2017-10-09 13-58-34.jpg|Erekhtheionin karyatidit, n. 415 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Taidehistorian käsitteet
Irina Begljakova

Irina Begljakova (3. helmikuuta 1933 – 19. maaliskuuta 2018Серебряный призер ОИ-1956 в метании диска Ирина Беглякова скончалась на 86-м году жизни ) oli neuvostoliittolainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti. Begljakova saavutti kiekonheitossa hopeaa Bernin EM-kilpailuissa 1954 tuloksella 45,79 m. Kilpailussa Neuvostoliitto saavutti kolmoisvoiton, ja Begljakova hävisi maannaiselleen Nina Ponomarjovalle yli kaksi metriä. Vuonna 1955 hän ylitti ensimmäisen kerran 50 metriä tuloksellaan 50,93 m, jota pidemmälle sinä vuonna heittivät vain Ponomareva ja Nina Dumbadze. Vuonna 1956 hän paransi ennätyksekseen 52,71 m ja oli jälleen maailmantilastossa kolmas. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sai hopeaa tuloksella 52,54 m. Hän hävisi Tšekkoslovakian Olga Fikotoválle runsaan metrin. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Begljakova sijoittui neljänneksi tuloksella 50,87 m. Hän hävisi pronssimitalisti Kriemhild Hausmannille 12 senttimetrillä. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset kiekonheittäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
AmigaOS 4

AmigaOS 4 on AmigaOS-perheeseen kuuluva käyttöjärjestelmä tuoteperhe PowerPC- suorittimella varustettuihin Amiga-tietokoneisiin.AmigaOS 4 kotisivu AmigaOS 4 on Hyperion Entertainmentin tekemä uudempi versio PowerPC-prosessorilla laajennetuille Amiga-tietokoneille. AmigaOS 4 on kehitetty Commodoren tekemän 3.1 version pohjalta eikä se käytä Haage&Partner; tekemien versioien 3.5 ja 3.9 ohjelmakoodia. == Katso myös == * AROS * MorphOS == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AmigaOS 4 viralliset sivut * Hyperion Entertainment Luokka:AmigaOS
Metsäorneerot

Metsäorneerot (Cranioleuca) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvussa on 20 lajia. == Lajit == * Bolivianorneero (Cranioleuca henricae) * Cuzconorneero (Cranioleuca marcapatae) * Harmaapääorneero (Cranioleuca semicinerea) * Jokiorneero (Cranioleuca vulpecula) * Kaneliorneero (Cranioleuca pallida) * Kettuorneero (Cranioleuca vulpina) * Oliivihuppuorneero (Cranioleuca subcristata) * Oliiviselkäorneero (Cranioleuca obsoleta) * Perunorneero (Cranioleuca baroni) * Punanaamaorneero (Cranioleuca erythrops) * Rikkitäpläorneero (Cranioleuca sulphurifera) * Ruosteselkäorneero (Cranioleuca berlepschi) * Suomurintaorneero (Cranioleuca muelleri) * Tepuiorneero (Cranioleuca demissa) * Tuhkakulmaorneero (Cranioleuca curtata) * Valkokulmaorneero (Cranioleuca antisiensis) * Valkolakkiorneero (Cranioleuca albiceps) * Valkopääorneero (Cranioleuca albicapilla) * Viirulakkiorneero (Cranioleuca hellmayri) * Viirupääorneero (Cranioleuca pyrrhophia) ==Lähteet== *
Marija Golubnitšaja

Marija Golubnitšaja (24. helmikuuta 1924 – 22. elokuuta 2015) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu. Golubnitšaja saavutti 80 metrin aitajuoksussa hopeaa Helsingin 1952 olympialaisissa ajalla 11,1 s. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Shirley Stricklandille 0,2 sekuntia. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa ajalla 11,0 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,3 s. == Lähteet == * * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Saigonin kaunotar

Saigonin kaunotar () on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1932, jonka pääosissa ovat Clark Gable, Jean Harlow, Gene Raymond ja Mary Astor. Sivuosissa ovat muun muassa Donald Crisp ja Tully Marshall. Elokuvan käsikirjoitti John Lee Mahin Wilson Collisonin samannimisen näytelmän pohjalta. Alkuperäistä näytelmää esitettiin New Yorkissa 2. tammikuuta 1928. Saigonin kaunotar sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. lokakuuta vuonna 1932 ja Suomeen elokuva tuli teattereihin esitykseen vajaat vuoden myöhemmin, 10. syyskuuta vuonna 1933. Elokuva on mustavalkoinen ja 83 minuutin mittainen. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. Saigonin kaunotarta nykyään pidetään klassikkona. ==Juoni== Olosuhteet ovat karut Dennis Carsonin (Clark Gable) Indokiinassa sijaitsevilla (Vietnam) kumiplantaaseilla pölyävän kuivan monsuunituulen aikana. Viimeisin vene yläjuoksulta tuo Carsonille ei-tervetulleen vieraan: Vantinen (Jean Harlow), joka on lutka Saigonista. Vantine toivoo välttävänsä poliisia ja jäädä jonkun kautta maahan. Mutta Carson, alun perin mielenkiinnoton, pian antaa periksi Vantinen liialliselle viehätysvoimalle. Kun maanmittari Gary Willis (Gene Raymond) sairastuu malariaan ja hänen tyrmäävä vaimonsa Barbara (Mary Astor) ilmaantuu, sateet alkavat ja intohimo virrata kuin vesi... == Näyttelijät == 200px|thumb|right|Jean Harlow elokuvan trailerissa. ==Muuta== 200px|thumb|left|Dennis Carson (Clark Gable), Guidon (Donald Crisp), "Mac" McQuarg (Tully Marshall) ja Vantine Jefferson (Jean Harlow) Alun perin Greta Garbon olisi pitänyt näytellä Vantine Jeffersonin roolin, mutta käsikirjoitus koki äärimmäisen uudelleen kirjoituksen ja rooli uudelleenlaadittiin Jean Harlowille. Saigonin kaunotar oli Metro-Goldwyn-Mayerin yksi suurimmista kassamagneeteista ilmestymisvuonnaan Grand Hotelin, Punatukkaisen Lillin ja Sinun tahtosi mukaan ohella. Elokuva uudelleenfilmatisointiin vuonna 1953 nimellä Mogambo, jonka ohjasi John Ford ja pääosissa ovat myös Clark Gable, joka näyttelee saman roolin 21 vuoden jälkeen, Ava Gardner, joka näyttelee Harlowin roolin, sekä Grace Kelly, joka näyttelee Astorin roolin. Saigonin kaunotar oli toinen kuudesta Harlowin ja Gablen yhteistyöstä. Vuonna 2006 Saigonin kaunotar valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. ==Aiheesta muualla== * * *Saigonin kaunotar Filmsite.orgissa *Saigonin kaunotar Movie Divassa *Saigonin kaunotar Rotten Tomatoesissa *Saigonin kaunotar Allmoviessa Luokka:Victor Flemingin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1932 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Irving Thalbergin tuottamat elokuvat Luokka:Metro- Goldwyn-Mayerin elokuvat
London MC

London MC on suomalainen eurodance-artisti. London MC:n takana on englantilaismies, joka tunnetaan myös nimellä MC Scholar, jota hän käyttää muun muassa Beats and Stylesin kanssa tekemässä kappaleessa "Dance, Dance, Dance!". London MC on Beats and Stylesin "luoma" eurodanceprojekti, joka syntyi, kun Beats and Styles halusi valmistaa eurodancelevyn. London MC on toistaiseksi julkaissut vain yhden albumin Euro Party, jolta suurimmaksi hitiksi nousi "What Is My Name?" -kappale. London MC:llä on kaksi musiikkivideota: "What Is My Name?" ja "You by My Side". Vuonna 2009 London MC palasi takaisin "Sexy ladies" -biisillään. Luokka:Brittiläiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
C. Thomas Howell

Christopher Thomas Howell (s. 7. joulukuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Outsiders – kolmen jengi (1983), Punainen vaara (1984), Grandview USA – Pieni kaupunki, suuret unelmat (1984), Liftari (1986), Kesän maku (1990), Gettysburgin taistelu (1993), Fatal Affair (1998), Hillsiden kuristaja (2004) ja Hoboken Hollow (2005). Howell tunnetaan erityisesti Criminal Minds – FBI-tutkijat -sarjan Viikatemiehenä joka tappoi Aaron Hotchenrin (Thomas Gibson) ex-vaimon, Haleyn. Hän esiintyi sarjassa neljännen kauden lopussa ja viidennen puoleenväliin. == Palkinnot == * Young Artist Award (1984) == Yksityiselämä == Howell oli naimisissa näyttelijä Rae Dawn Chongin kanssa vuosina 1989–1990. Nykyisin hän on naimisissa Sylvie Andersonin kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 1993, 1997 ja 2001). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Euro Party

Euro Party on suomalaisen eurodance -artisti London MC:n toistaiseksi ainut albumi. Albumin julkaisi Sony BMG ja se julkaistiin vuonna 2005. Albumilta julkaistiin single "What Is My Name?". == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset eurodance- albumit