EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Delaney

Delaney, Delany, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Dana Delany (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jim Delaney (1921–2012), yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti * Kerri Delaney (s. 1974), yhdysvaltalainen koripalloilija * Kim Delaney (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen teinimalli * Mark Delaney (s. 1976), walesilainen jalkapalloilija * Mary Delany (1700–1788), englantilainen taiteilija ja kirjeiden kirjoittaja, naisasianainen * Ronald Delany (s. 1935), irlantilainen juoksija ja olympiavoittaja * Samuel R. Delany (s. 1942), yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja kirjallisuuskriitikko * Shelagh Delaney (1938–2011), englantilainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja * Thomas Delaney (s. 1991), tanskalainen jalkapalloilija
David Strelec

David Strelec (s. 4. huhtikuuta 2001 Nové Zámky) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2024–2025 kotimaansa liigan Slovan Bratislavaa. Hän on pelannut kaksi vuotta Italiassa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2021. Strelec pelasi Slovan Bratislavan junioreissa ja pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa Slovakian liigaa ensi kerran elokuussa 2018. Hän siirtyi elokuussa 2021 italialaisseura Speziaan, jota edustaen hän pelasi Serie A:ssa 17 ottelua ja teki maalin lokakuussa 2021 Salernitanaa vastaan. Vuoden 2023 alkupuoliskolla hän pelasi lainalla Regginassa 16 Serie B -ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän palasi elokuussa 2023 Bratislavaan, aluksi lainasopimuksella. Strelec on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Slovakian liigassa 82 ottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia. Hän on voittanut Slovakian liigamestaruuden vuosina 2019, 2020, 2021 ja 2024 sekä Slovakian cupin vuosina 2020 ja 2021. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Konferenssiliigassa kahdeksan ottelua. Strelec pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM- karsintaotteluissa Kyprosta, Maltaa ja Venäjää vastaan. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on kesäkuun 29. päivään 2024 mennessä pelannut 21 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2021 Maltaa, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Sloveniaa ja kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patricia (Connaughtin prinsessa)

Lady Patricia Ramsay (Victoria Patricia Helena Elizabeth); (17. maaliskuuta 1886 – 12. tammikuuta 1974) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktorian ja prinssi Albertin seitsemänneksi vanhimman lapsen, Connaughtin herttua, prinssi Arthurin ja Preussin prinsessa Louisa Margaretin nuorin lapsi. Avioiduttuaan Sir Alexander Ramsayn kanssa, hän luopui tittelistään "Kuninkaallinen korkeus" ==Lähteet==
Federico Andreotti

Federico Andreotti (1847 -1930) oli italialialainen taidemaalari, joka tunnetaan runsaasta värien käytöstään ja maalamiensa ihmishahmojen anatomian tarkkuudesta ja luonnollisuudesta. Andreotti sai klassisen koulutuksen Firenzen taideakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat akatemian johtaja Enrico Pollastrini ja Angelo Tricca. Andreottia kiinnosti 1700- luvun elegantti taide ja omalta ajalta ranskalaisen Gustave Moreau`n työt. Andreottin työt herättivät eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten keräilijöiden mielenkiinnon. 1800- luvun lopulla hänen työnsä herättivät myös Italian hallituksen huomion ja hän sai sieltä tilauksia. Andreottin töitä oli esillä Iso-Britanniassa ja hänen työnsä tulivat tunnetuiksi myös painokuvina. == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://www.artrenewal.org/artists/federico-andreotti/7603 Luokka: Italialaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1847 syntyneet Luokka: Vuonna 1930 kuolleet
Matúš Bero

Matúš Bero (s. 6. syyskuuta 1995 Ilava) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bochumia. Hän on pelannut aiemmin kotimaansa lisäksi Turkissa ja Alankomaissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2016. Bero nousi AS Trenčínin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2013–2014. Hän pelasi Slovakian liigassa 77 ottelua ja teki niissä 23 maalia. Hän voitti sekä liigamestaruuden että Slovakian cupin vuosina 2015 ja 2016. Kausina 2016–2018 hän pelasi Trabzonsporin joukkueessa 38 Turkin Superliigan ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kausina 2018–2023 hän edusti alankomaalaista Vitesseä ja pelasi konferenssiliigakarsinnat mukaan lukien 143 Eredivisie-ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Konferenssiliigassa kahdeksan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Bero siirtyi kesällä 2023 saksalaisseura Bochumiin. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa putoamiskarsinta mukaan laskien 26 ottelua, joissa hän teki yhden maalin tammikuussa Stuttgartia vastaan. Bero pelasi Slovakian nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Georgiaa vastaan. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on kesäkuun 29. päivään 2024 mennessä pelannut 31 A-maaottelua, joissa hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan yhden maalin, kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Kazakstania vastaan. == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Montmélian

Montmélian on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 16 kilometriä Chambéryn kaupungista kaakkoon. pienoiskuva|vasen|Pont Morens Kaupungin sijainti on ollut strategisesti tärkeä. Muinaisina aikoina roomalainen tie kulki Isèrejoen rinteitä pitkin lähellä Montméliania kohti Lemencumia (Chambéry). Montmélian on rakentunut siellä olleen keskiaikaisen linnan ympärille. Kaupungin vanha keskusta on hieno esimerkki savoijilaisesta kaupunkiarkkitehtuurista. Vuonna 1319 perustetusta dominikaaniluostarista on jäljellä vierasrakennus ja kirkko, josta tuli seurakuntakirkko. Isèrejoen ylittävä silta Pont Morens (tunnetaan myös nimellä Pont Cuenot) on rakennettu 1600-luvulla, ja se on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Sillan rakennutti Savoijin herttua Kaarle Emanuel II, ja sen suunnitteli arkkitehti François Cuenot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Savoien kunnat
Valentin Silaghi

Valentin Silaghi (s. 19. huhtikuuta 1957, Bobâlna, Clujin piirikunta) on uransa päättänyt romanialainen nyrkkeilijä, joka nyrkkeili Romanian maajoukkueessa 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Hän saavutti olympiapronssia Moskovan olympialaisissa ja EM-hopeaa- ja pronssia. Uransa jälkeen hän on toiminut nyrkkeilyvalmentajana Saksassa. == Ura kansainvälisellä huipulla == Valentin Silaghi saavutti vuonna 1974 maansa juniorimestaruuden ja aikuisena voitti vuosina 1978, 1980 ja 1981 Romanian keskisarjan nyrkkeilymestaruuden. Silaghi nousi Romanian maajoukkueesen vuonna 1979, jolloin hän edusti maataan keskisarjassa Kölnin EM-kisoissa. Voitettuaan länsisaksalaisen ja sveitsiläisen vastustajansa hän kohtasi välierässä Unkarin László Pemin, jonka hän voitti selvästi pistein. Loppuottelussa hän hävisi Suomen Tarmo Uusivirralle ja tuloksena oli EM-hopeamitali. Seuraavan vuoden Moskovan olympiaturnauksessa Silaghi eteni välieriin voitoilla Guayanan ja Britannian edustajista. Britanniaa edusti tunnettu tuleva ammattinyrkkeilijä Mark Kaylor. Välierässä hän koki tappion Kuuban José Gómezille, joten hänestä tuli olympiapronssimitalisti. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Tampereella Silaghi voitti ensin Unkarin János Rimóczin ja sen jälkeen Suomen Uusivirran keskeytyksellä 3. erässä Uusivirran silmäkulman auettua. Välierässä hän koki kuitenkin tappion Hollannin Pedro van Raamsdonkille, joten tuloksena oli EM- pronssi. Valentin Silaghi osallistui vielä vuoden 1982 MM-kisoihin Münchenissä, joissa hän koki tappion heti 1. kierroksella Kuuban Bernardo Comasille. MM-turnauksen jälkeen hän päätti uransa. == Ura valmentajana == Valentin Silaghi jäi Münchenin MM-kisojen jälkeen Länsi-Saksaan, jossa hän ryhtyi nyrkkeilyvalmentajaksi; aluksi Bayer Leverkusen -seurassa ja Länsi- Saksan nuorten maajoukkueen valmentajana. Silaghi auttoi Romaniasta vuonna 1987 paennutta nyrkkeilijä Mihai Leuta sopeutumaan Saksaan. Leu käytti Saksassa nyrkkeillessään ammattilaisena nimeä Michael Löwe ja nousi 1990-luvulla WBO-liiton maailmanmestariksi. Saksassa ollessaan Silaghi kävi valmentajakoulutuksen vuonna 1988 ja valittiin vuonna 1990 Saksan nyrkkeilymaajoukkueen valmentajaksi. Silaghi työskenteli promoottorina Universum Box-Promotionin kanssa vuosina 2006–2010 ja uudelleen vuodesta 2017. Hän oli useita vuosia Kosovon albanialaista syntyperää olevan saksalaisen ammattilaisen Euroopan mestari Luan Krasniqin henkilökohtainen valmentaja. Vuodesta 2017 Silaghista tuli WBA-mestari Vincent Feigenbutzin henkilökohtainen valmentaja. Vuonna 2016 synnyinkaupunki Cluj nimitti Silaghin kaupungin kunniakansalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset nyrkkeilijät Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1989

Vuoden 1989 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 29. toukokuuta – 3. kesäkuuta 1989 Ateenassa, Kreikassa. Nämä järjestykseltään 28. kisat oteltiin 12 painoluokassa ja niihin osallistui 160 nyrkkeilijää 28 maasta. Kisat käytiin juuri ennen Itä-Euroopassa alkanutta poliittista mullistusta. ==Mitalistit== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Kevyt kärpässarja (48 kg) Ivailo Marinov Róbert Isaszegi Nšan Muntšjan Jan Quast Kärpässarja (51 kg) Juri Arbatšakov János Váradi Krasimir Tšolakov Krzysztof Wróblewski Kääpiösarja (54 kg) Serafim Todorov Timofei Skrjabin Dieter Berg Robert Ciba Kevytsarja (57 kg) Kirkor Kirkorov Marco Rudolph Rafał Rudzki Sandro Casamonica Kevyt välisarja (60 kg) Konstantin Tszju Daniel Dumitrescu Giorgio Campanella David Anderson Välisarja (63,5 kg) Igor Ružnikov Dariusz Czernij Hristo Furnigov Andreas Otto Välisarja (67 kg) Siegfried Mehnert Borislav Abadžiev Mujo Bajrović Lóránt Szabó Kevyt keskisarja (71 kg) Isrjael Hakobkokhjan Rudel Obreja Enrico Richter Rosen Ibitšev Keskisarja (75 kg) Henry Maske Michal Franek Daniel Krumov Andrei Kurnjavka Raskas keskisarja (81 kg) Sven Lange Lajos Erős Kai Helenius Sergei Kobozev Raskassarja (91 kg) Arnold Vanderlyde Axel Schulz Andrzej Gołota Bert Teuchert Superraskassarja (yli 91 kg) Ulli Kaden Giórgios Tsachákis Svilen Rusinov Aleksandr Mirošnitšenko ==Mitalitaulukko== Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia Yhteensä 1 4 2 4 8 2 4 1 4 9 3 Bulgaria 3 1 5 8 4 1 0 0 1 5 0 3 1 4 6 Romania 0 2 0 2 7 0 1 4 5 8 0 1 0 1 0 1 0 1 10 0 0 2 2 11 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 Yhteensä 12 12 24 48 ==Suomen joukkue== Painoluokka Nyrkkeilijä Sijoitus 48 kg Tommi Kärkkäinen Tappio 1. ottelussa 54 kg Jyrki Vierelä Tappio 1. ottelussa 60 kg Vesa Koskinen Tappio 2. ottelussa 63,5 kg Jukka Heikkinen Tappio 1. ottelussa 71 kg Marko Salminen Tappio 1. ottelussa 75 kg Petri Mäkelä Tappio 1. ottelussa 91 kg Kai Helenius Pronssia 91+ kg Pekka Viippo Tappio 1. ottelussa == Lähteet == * Vuoden 1989 EM-kisat Ateenassa: Tulokset Luokka:Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1989 urheilu Luokka:Ateenan urheilu
Bengt Emil Johnson

Bengt Emil Johnson (12. joulukuuta 1936 Saxdalen, Taalainmaa – 14. heinäkuuta 2010) oli ruotsalainen runoilija, säveltäjä ja radiotuottaja.Bengt Emil Johnson (1936-2010) Bibliothèque nationale de France, viitattu 30.6.2024 Bengt Emil Johnson (1936-2010) Sveriges Radio, viitattu 30.6.2024 Bengt Emil Johnson Albert Bonniers Förlag, viitattu 30.6.2024 Johnson opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä 1950-luvun jälkipuoliskolla Knut Wiggenin johdolla. Hän työskenteli Ruotsin radiossa tuottajana 1960-luvun puolestavälistä ja pääsi myös useisiin hallinnollisiin tehtäviin. Johnsonin ensimmäinen runokokoelma oli Hyllningarna (1963). Johnson oli keskeinen vaikuttaja konkreettisessa runoudessa 1960-luvulla.Magnus Florin, Bengt Emil Johnson 1936-2010 Sveriges Radio 16.7.2010, viitattu 30.6.2024 Säveltäjänä hän tuli tunnetuksi "teksti- ääniteoksistaan".Bengt Emil Johnson Perlentaucher, viitattu 30.6.2024 Hän teki sävellystyötä Elektronmusikstudionilla usein yhdistäen siihen runouden. Johnson kirjoitti 1970-luvulta lähtien luontorunoutta ja sittemmin runoja, joissa oli usein kerronnallinen luonne. Runojen lisäksi hän kirjoitti esseitä ja kritiikkiä. Vuonna 1995 ilmestyi Johnsonin vuosina 1958–1993 laatimista runoista koostettu kokoelma Vittringar. Johnson oli erittäin kiinnostunut linnuista ja perusti radio-ohjelman P2-fågeln. Hänelle myönnettiin vuonna 2009 Ruotsin akatemian Kellgrenpriset. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Laša Dvali

Laša Dvali (; s. 14. toukokuuta 1995 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa kyproslaista APOELia ja on aiemmin pelannut Latviassa, Englannissa, Turkissa, Saksassa, Puolassa, Kazakstanissa ja Unkarissa. Hän on voittanut Ferencvárosin joukkueessa Unkarin liigamestaruuden vuosina 2019, 2020, 2021 ja 2022 ja Unkarin cupin vuonna 2022 sekä APOELin joukkueessa Kyproksen liigamestaruuden vuonna 2024. Hän on pelannut Georgian A-maajoukkueessa vuodesta 2015. Dvali pelasi Georgian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Saksaa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi jokaisessa kolmessa alkulohko-ottelussa täydet minuutit. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien 35 A-maaottelua, joissa hän on ollut 26 kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista viisi on kuulunut MM-karsintaan, kymmenen EM- karsintaan ja neljä Kansojen liigaan. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Calamites

Calamites oli kortteiden lahkoon kuuluva puunkaltainen kasvisuku, jota esiintyi kivihiilikaudelta permikaudelle noin 250–360 miljoonaa vuotta sitten. Kasvien rungot olivat puisia ja keskeltä onttoja. Niistä kasvoi oksia sekä lehtiä. Kasvia esiintyi lähinnä hiekkaisissa joenpenkereissä, ja se kykeni kasvamaan nopeasti juurakostaan, jos kasvin maanpäälliset osat vaurioituivat. Calamites oli pituudeltaan noin 20–30 metriä. Calamitesin fossilia käytetään nykyään hiilimuodossa energianlähteenä. Sen fossileja löydetään esimerkiksi savikivestä, hiekkakivestä ja silttikivestä kivihiilikauden ajoilta. == Lähteet == Luokka:Kortteet Luokka:Esihistorialliset kasvit
Giorgi Gvelesiani

Giorgi Gvelesiani (; s. 5. toukokuuta 1991 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa iranilaista Persepolista. Hän lähti kotimaansa Tbilisin Dynamosta Iraniin vuonna 2017 ja on siellä aiemmin edustanut Zob Ahania, Nassaji Mazandarania ja Sepahania. Hän on voittanut liigamestaruuden Georgiassa vuosina 2012, 2013 ja 2014 sekä Iranissa vuosina 2023 ja 2024. Gvelesiani pelasi Georgian alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli Georgian A-maajoukkueen mukana vaihtopelaajana jo vuonna 2015 mutta pelasi ensimmäisen kerran vasta kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan sekä pelasi avauskokoonpanossa kolmannesssa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viivi Partanen

Viivi Partanen (s. 2004) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Jyväskylän Kirittäriä Superpesiksessä. Partanen pelaa numerolla 1. == Lähteet == Luokka:Kirittärien pelaajat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luka Lotšošvili

Luka Lotšošvili (s. 29. toukokuuta 1998 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Cremonesea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Slovakiassa ja Itävallassa. Hän on pelannut Italian Serie A:ssa 25 ottelua kaudella 2022–2023 ja teki niissä yhden maalin huhtikuussa Sampdoriaa vastaan. Lotšošvili pelasi Georgian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Espanjaa ja ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän tuli EM-kilpailujen alkulohkossa vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi kolmannessa Portugalia vastaan avauskokoonpanossa. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien 13 A-maaottelua, joissa hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Thaimaata vastaan. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Burgut Taškent

Burgut Taškent on uzbekistanilainen jääkiekkoseura Taškentin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 2024 ja se pelaa Kazakstanin pääsarjassa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == (Tilanne 30. kesäkuuta 2024) Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Aleksandr Vysotski * Apuvalmentaja: Andrei Jaufman * Toimitusjohtaja: Roman Krivomazov == Lähteet == Luokka:Uzbekistanilaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 2024 perustetut urheiluseurat Luokka:Taškent
Mamzer

Mamzer (, monikko mamzerim, ) on juutalaisuudessa käytetty hepreankielinen termi. Mamzer on joko insestin seurauksena syntynyt lapsi tai naimisissa olevalle naiselle syntynyt lapsi, jonka isä on joku muu kuin äidin aviomies. Termillä ei tarkoiteta avioliiton ulkopuolella syntynyttä lasta. Mamzerit katsotaan juutalaisiksi, koska äiti on juutalainen, mutta he saavat mennä naimisiin vain toisten mamzerien, juutalaisuuteen kääntyneiden tai ei- juutalaisten kanssa. Käsite löytyy Sakarjan kirjasta 9:6 ja Viidennestä Mooseksen kirjasta 23:3, jossa statuksen sanotaan periytyvän kymmenenteen polveen saakka. Konservatiivisimman tulkinnan mukaan tällä tarkoitetaan, että asema on ikuisesti periytyvä. Käytännössä statuksen asettamista kuitenkin vältetään ja sitä pidetään kohtuuttomana rangaistuksena lapselle. Ennen DNA- testejä isyyttä oli myös vaikea todistaa, jolloin lapsen paras oli etusijalla ja hän säästyi mamzeriudelta. Liberaalit juutalaisuuden haarat eivät ylläpidä mamzer-perinnettä lainkaan. ==Lähteet== Luokka:Juutalainen usko ja oppi
Väristyksiä

Väristyksiä () on yhdysvaltalainen kauhukomedia vuodelta 1990. Elokuvan on ohjannut Ron Underwood ja sen pääosassa näyttelevät Kevin Bacon ja Fred Ward. Myös yhdysvaltalainen kantrilaulaja Reba McEntire tekee elokuvadebyyttinsä. Elokuva kuvaukset alkoivat vuonna 1989 ja se kuvattiin Kaliforniassa ja Nevadassa. Elokuvan oli aluksi saada ensi-iltansa marraskuussa 1989, mutta kun MPAA oli aikeissa antaa elokuvalle R-luokituksen elokuvassa esiintyvän kielenkäytön vuoksi, tekijät päättivät leikata ja uudelleenäänittää dialogia saadakseen elokuvalle pienemmän ikärajan. Lopulta MPAA antoi elokuvalle PG-13-luokituksen ja elokuvan ensi-iltapäivä määräytyi uusiksi seuraavan vuoden tammikuulle. Elokuvalle on tehty kuusi jatko-osaa sekä yksi televisiosarja. == Juoni == Kaverukset Valentine "Val" McKee (Kevin Bacon) ja Earl Bassett (Fred Ward) toimivat paikallisina yleismiehinä Sierra Nevadan syrjäseuduilla sijaitsevassa 14:n asukkaan pikkukaupungissa Perfectionissa. Kyllästyneinä toimeensa heidän aikomuksena on vaihtaa maisemaa naapurikaupunkiin paremman tulevaisuuden toivossa. He sattuvat törmäämään seismologiaa opiskelevaan Rhondaan (Finn Carter), joka on saapunut autiomaahan tutkimaan maaperässä tapahtuvia omituisia värähtelyjä. Pian Val ja Earl alkavat noteerata omituisia kuolemantapauksia, joihin liittyvät maanalaiset jättiläismadot, joiden olemassaoloa kukaan ei ole tähän asti huomioitu. Kun tie sivistykseen katkaistaan, joutuvat Val, Earl ja Rhonda palaamaan hakemaan turvaa Perfectionista, jonne verenhimoiset jättiläismadot saapuvat aiheuttamaan tuhoa maan pinnalta tapahtuvien värähtelyjen houkuttamina. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tremors – IMDb * Tremors – Elonet * Tremors – AllMovie * Tremors – Rotten Tomatoes Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat
Johann Friedrich Eosander

Johann Friedrich Eosander von Göthe (1670–1729) oli ruotsalais-saksalainen arkkitehti ja vapaaherra.Eosander, släkt Svenskt biografiskt lexikon (1953). Brandenburgin vaaliruhtinaan Fredrik III:n hoviarkkitehtina Eosander jatkoi vuosina 1707–1713 Berliinin kaupunginlinnan rakennustöitä, linnan pihaa ja Lustgarteniin päin olevia julkisivuja. Hän suunnitteli Johann Arnold Neringin aloittamaan Charlottenburgin linnaan molemmat kunniapihaa ympäröivät siipirakennukset ja kupolitornin ja johti niiden rakennustöitä. Eosander suunnitteli myös Berliinin lähellä Monbijoun linnan laajennuksen, Schönhausenin linnan vuonna 1704 ja Oranienburginin linnan vuonna 1709.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Eosander, Johann Friedrich von Berlin Schloss Schoenhausen 06-2014.jpg|Schönhausenin linna Schloss Oranienburg - Jan 2013.jpg|Oranienburgin linna Bundesarchiv B 145 Bild-P014925, Berlin, Schloß Monbijou.jpg|Monbijoun linna ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Johan Friederich Eosander Svenskt biografiskt lexikon (1953). Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1670 syntyneet Luokka:Vuonna 1729 kuolleet
Tom Glynn-Carney

Tom Glynn-Carney (s. 7. helmikuuta 1995 Salford, Englanti)Tom Glynn-Carney, Rotten Tomatoes, viitattu 30.6.2024. on englantilainen näyttelijä. == Koulutus == Glynn-Carney opiskeli näyttelemistä Guildhall School of Music and Drama -oppilaitoksessa Lontoossa.Tom Glynn-Carney (BA Acting), Guildhall School, viitattu 30.6.2024. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2017 Dunkirk Dunkirk Peter 2019 Tolkien Tolkien Christopher Wiseman 2019 The King The King Tulikannus === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2022– House of the Dragon House of the Dragon Aegon II Targaryen == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ralph Lundsten

Ralph Lundsten (6. lokakuuta 1936 Ersnäs – 5. heinäkuuta 2023) oli ruotsalainen säveltäjä, joka yhdisteli tuotannossaan elektronista musiikkia, avantgardea, konkreettista musiikkia, psykedeelisiä vaikutteita sekä fantasia-, mytologia- ja scifiaiheita.John Diliberto, Ralph Lundsten: A Conductor of Electronic Symphonies (1936-2023) Echoes 10.7.2023, viitattu 30.6.2024 Lundsten opiskeli sävellystä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän työskenteli säveltäjänä ja ääni-insinöörinä Tukholman Elektronmusikstudionilla. Hän kehitti itse monet käyttämistään soittimista ja keksi varhaisen polyfonisen sekvensserin, Andromaticin. Lundsten perusti oman Andromeda-studionsa ja käytti usein preparoituja tai manipuloituja soittimia. Hänen varhainen tuotantonsa on usein dissonovoimpaa, mutta myöhemmin hän siirtyi lähemmäs ambienttyyliä. Lundsten alkoi myös saada innoitusta New Age -mystiikasta. Tämä kiinnostus ulottui henkilökohtaiseen elämään, ja Lundsten esimerkiksi asui psykedeelisteemaisessa asunnossa. Hänen studiollaan toimi kokoonpano The Andromeda All-Stars. Lundsten julkaisi yli sata albumia vuosina 1966–2020. 1960–1970-lukujen albumeihin kuuluivat Erik XIV och Ristningar, Strömkarlen: Nordisk natursymfoni nr 1, Shangri-La ja Johannes och huldran: Nordisk natursymfoni nr 2. Kansainvälisesti menestyivät muiden muassa Cosmic Love -kokoelma ja Summer Saga/Pop Age (Angel Records, 1984). Lundstenin musiikkia käytettiin myös elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Litteris et Artibus -mitali, ja hänestä tehtiin vuonna 2013 Pohjantähti-ritarikunnan ritari. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Litteris et Artibus -palkitut Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Ewan Mitchell

Ewan Robert Mitchell (s. 8. maaliskuuta 1997 Derby, Englanti)Ewan Mitchell, Rotten Tomatoes, viitattu 30.6.2024. on englantilainen näyttelijä. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2023 Saltburn Saltburn Michael Gavey === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2017 The Halcyon The Halcyon Billy Taylor 2017–2022 The Last Kingdom The Last Kingdom Osferth 2019–2023 Maailma liekeissä World on Fire Tom Bennett 2022– House of the Dragon House of the Dragon Aemond Targaryen == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mamedkala

thumb|Lasten luovan työn keskus Mamedkalassa. Mamedkala () on kaupunkityyppinen taajama Venäjän Dagestanissa. Se kuuluu Derbentin piiriin. Sen väkiluku oli arviolta 10 932 vuonna 2023.Численность постоянного населения по городским округам и муниципальным районам Республики Дагестан Rosstat, viitattu 30.6.2024 Asutuskeskus sijaitsee Darvagtšai-joen varrella.Исторические сведения об ауле Дарваг Gazavat 14.3.2010, viitattu 30.6.2024 == Lähteet == Luokka:Dagestanin kaupunkimaiset taajamat
Euroopan juutalaisjärjestö

Euroopan juutalaisjärjestö (lyh. EJA, ) on euroopan juutalaisten järjestöjen ja yhteisöjen yhdistys. EJA edustaa tuhansia juutalaisia Euroopassa ja siihen kuuluu noin 80 kansallista ja alueellista jäsenjärjestöä. Euroopan juutalaisjärjestön tehtävänä on vahvistaa juutalaista identiteettiä ja laajentaa juutalaista toimintaa Euroopassa sekä puolustaa juutalaisten etuja Euroopassa. Euroopan juutalaisjärjestö toimii Byrsselissä ja sillä on merkittävät yhteydet neuvostoon, komissioon, Euroopan parlamenttiin, pysyviin edustustoihin sekä suurlähetystöihin. Euroopan juutalaisyhteisö tekee tiivistä yhteistyötä Israelin EU-edustuston kanssa, puolustaa Israelia, edistää maailman ainoaa juutalaisvaltiota sekä tekee poliittisia aloitteita, joilla vastustetaan boikotteja ja sanktioita. == Lähteet == Luokka:Juutalaiset järjestöt Luokka:Kansalaisjärjestöt
Logohun ritarikunta

Logohun ritarikunta () on papuauusiguinealainen ritarikunta. Se perustettiin 16. syyskutta 2005. Ritarikunnan nimi viittaa paratiisilintuun, joka on maan kansallislintu. Yleisenä perusteena ritarikuntaan nimitykselle on merkittävä palvelus kansakunnan hyväksi, mutta näitä on tarkennettu ritarikunnan luokkien mukaan. Suurristien määrä on rajoitettu 50 elossa olevaan henkilöön kerrallaan (poikkeuksena kenraalikuvernööri ja kunnianimitykset). Ritarikuntaa jaetaan neljässä luokassa: * suurristi * upseeri * jäsen * mitali == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean kunniamerkit
Melanesian tähden ritarikunta

Melanesian tähden ritarikunta () on papuauusiguinealainen ritarikunta, joka perustettiin 16. syyskuuta 2005. Kunnianosoitusta myönnetään Papua-Uuden- Guinean tai muun Oseanian, erityisesti Melanesian, hyväksi millä tahansa alalla tehdyistä inspiroivista ja poikkeuksellisita ansioista tai vähäpätöisimmistä, mutta pitkäjänteisistä (väh. 15 vuotta) ansioista. Ritarikunnassa on vain yksi luokka: * ritari Papua-Uuden-Guinean kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä Melanesian tähden ritarikunta sijoittuu Logohun ritarikunnan suurristin alapuolelle, mutta sen muiden luokkien yläpuolelle. == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean kunniamerkit
María Emilia Islas

María Emilia Islas Gatti (18. huhtikuuta 1953 Montevideo – kadonnut 27. syyskuuta 1976) oli uruguaylainen vasemmistolainen aktivisti, joka katosi Buenos Airesissa Argentiinassa 27. syyskuuta 1976. Hänet on myöhemmin katsottu pakotetun katoamisen uhriksi.Islas Gatti, María Emilia Sitios de Memoria Uruguay, viitattu 1.7.2024 == Elämä ja poliittinen toiminta == Islas syntyi Ramón Islasin ja ihmisoikeusaktivistiCharles Newbery, María Ester Gatti, Uruguayan Activist, Dies at 92 The New York Times 6.12.2010, viitattu 1.7.2024 María Ester Gattin tyttärenä. Hän varttui Cordónissa ja toimi Resistencia Obrero Estudiantil -järjestössä sekä Uruguayn anarkistisessa liitossa.María Emilia Islas Gatti Centro de Fotografía de Montevideo, viitattu 1.7.2024 Islas joutui pidätetyksi toimintansa johdosta Uruguayssa vuonna 1971.Jorge Zaffaroni Castilla y María Emilia Islas Gatti Ministerio público fiscal, viitattu 1.7.2024 Hän aloitti kouluttautumisen opettajaksi. Marraskuussa 1973 Islas meni naimisiin Jorge Zaffaronin kanssa. Vuodenvaihteessa 1974–1975 pariskunta pakeni Buenos Airesiin. Islas oli ollut määrä pidättää Uruguayssa uudemman kerran, mutta häntä ei ehditty tavoittaa. Hänen tyttärensä Mariana syntyi 22. maaliskuuta 1975. Vuonna 1975 Islas oli miehensä kanssa mukana perustamassa Partido por la Victoria del Pueblo -nimistä puoluetta. == Katoaminen == Islasin mies siepattiin kotimatkallaan 27. syyskuuta 1976. Hänet pakotettiin kotiinsa odottamaan vaimonsa ja 18-kuukautisen tyttärensä saapumista. Islasin saavuttua lapsensa kanssa siviiliasuiset, mutta aseistautuneet hyökkääjät veivät koko perheen salaiseen Automotores Orletti -pidätyskeskukseen. Hyökkääjät harjoittivat perheen asunnossa ryöstelyä ja ilkivaltaa. Osallisina oli sekä Argentiinan että Uruguayn joukkoja. Myöhemmissä selvityksissä Islasin on katsottu joutuneen kidutuksen uhriksi. Katoamisia tutkineen komission raportissa vuonna 2003 pääteltiin, että Islas todennäköisesti siirrettiin 5. tai 6. lokakuuta 1976 tuntemattomaan kohteeseen, minkä jälkeisiä havaintoja hänestä ei ole. Argentiinan tiedustelun upseeri Miguel Ángel Furci otti Mariana-tyttären omaan perheeseensä ja antoi tälle nimen Daniela Romina Furci. Likaisen sodan jälkeen Furci vei tytön Paraguayyn. Tytär sai lopulta vanhan henkilöllisyytensä takaisin kesäkuussa 1992. Mariela Salaberry julkaisi tapahtumista kirjan Mariana: tu y nosotros (1993).Mariela Salaberry Sitios de Memoria Uruguay, viitattu 1.7.2024 == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset henkilöt Luokka:Anarkistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Kadonneet henkilöt
Ferrari Daytona

Ferrari Daytona tai valmistajan mallinumeroinnilla 365 GTB/4 coupé ja 365 GTS/4 cabriolet, on kaksipaikkainen grand tourer, jota Ferrari valmisti vuosina 1968–1973. Pininfarinan suunnittelija Leonardo Fioravantinajovalo muotoilema auto esiteltiin vuoden 1968 Pariisin autonäyttelyssä korvaamaan 275 GTB/4-malli. 365 GTS/4 cabriolet-malli esiteltiin vuoden 1969 Frankfurtin autonäyttelyssä. Ferrarin mukaan auton valmistusmäärät olivat 1 284 kappaletta 365 GTB/4-berlinetta/coupé-mallia ja 122 kappaletta 365 GTS/4-spider/cabriolet-mallia. Koska spider-avoversio oli erittäin suosittu Yhdysvaltojen markkinoilla, niin varsinkin 1980-luvulla suuri määrä coupé- malleja muutettiin koripajoissa avomallisiksi. Ferrarin mukaan 365-mallin "Daytona"-nimi on median antama epävirallinen nimi, joka viittaa Ferrarin 330 P3/4, 330 P4 ja 412 P autojen kolmoisvoittoon vuoden 1967 24 tunnin Daytona- kilpailussa. Daytonan seuraajaksi tuli keskimoottorinen 365 GT4 Berlinetta Boxer vuonna 1973. == Tekniset tiedot == Daytona on rakenteeltaan perinteinen etumoottorinen ja takavetoinen auto. Tipo 251 nimellä tunnettu 4 390 kuutioinen moottori kehitettiin aikaisemmassa 275 GTB4-mallissa käytetystä 60° sylinterikulmaisesta Colombo V12-moottorista. Kahdella sylinterinkannen yläpuolella olevalla nokka-akselilla varustetussa DOHC-moottorissa on 2 venttiiliä per 365 cm³ sylinteri. Moottorissa on kuusi kaksikurkkuista Weber 40 Dcn/20-kaasutinta tai vaihtoehtoisesti 40 mm Solex kaksoiskaasuttimet. Puristussuhteella 9,3:1 se tuottaa 259 kW (352 PS; 347 hv) / 7500 rpm ja enimmäisvääntöä 431 Nm / 5500 rpm. Daytonan huippunopeus on 280 km/h ja kiihtyvyys 0-60 mph (97 km/h) 5,4 sekuntia. Viisivaihteinen transakseli- tyyppinen manuaalivaihteisto on asennettu taakse optimaalisen painonjakauman saavuttamiseksi, ja pyörien erillisjousituksessa on kolmiotukivarret ja kierrejouset. == Muotoilu == Aiemmin Ferrari Dinon muotoilutiimissä työskennellyt Pininfarinan suunnittelija Leonardo Fioravanti vastasi 365 GTB4:n muotoilusta. Siinä siirryttiin Ferrarin perinteisistä pyöristetyistä muodoista kohti nykyaikaisempaa, teräväreunaista ilmettä. Auton kori on terästä, mutta konepelti, ovet ja takaluukku ovat alumiinia. Myöhemmissä vuosimalleissa siirryttiin yhdysvaltalaisten turvallisuusmääräysten vuoksi teräksisiin oviin. Ensimmäisissä Daytonoissa oli kiinteät ajovalot akryylilasisuojuksen takana. Yhdysvaltalainen turvallisuusmääräys, joka kielsi ajovalosuojukset, johti vuonna 1971 siirtymiseen esiin nouseviin kaksoisajovaloihin. ==Lähteet== *550 automallin muotoilijat *Ferrari 365 GTB4 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Daytona Luokka:S-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Mönkijät

Mönkijät (tunnetaan myös nimellä Väristyksiä 2; ) on suoraan videolle julkaistu yhdysvaltalainen kauhukomedia vuodelta 1996, joka on jatkoa vuoden 1990 elokuvalle Väristyksiä. Elokuvan on ohjannut S. S. Wilson ja sen pääosassa näyttelee edellisestä elokuvasta tuttu Fred Ward. == Juoni == Vuosia myöhemmin ensimmäisen elokuvan tapahtumista Earl Bassett (Fred Ward) ylläpitää strutsitilaansa huonolla menestyksellä. Pian häneen ottaa yhteyttä Carlos Ortega (Marcelo Tubert), joka palkkaa hänet tuhoamaan edellisestä elokuvasta tutut jättiläismadot, jotka niittävät kuolemaa meksikolaisella öljykentällä. Earl hankkii aseellista apua vanhalta tutultaan Burt Gummerilta (Michael Gross), joka saapuu paikalle mukanaan varteenotettava ase- ja räjähdearsenaali. Tehtävä kuitenkin mutkistuu, kun vastassa onkin täysin uudenlaisia olentoja kuin mitä Earl on aiemmin kohdannut. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tremors II: Aftershocks – IMDb * Tremors II: Aftershocks – Elonet * Tremors II: Aftershocks – AllMovie * Tremors II: Aftershocks – Rotten Tomatoes Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Alexandra Savander

Alexandra Amalia Savander (6. tammikuuta 1830 Jaakkima – 2. marraskuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen voimistelun- ja sairasvoimistelunopettaja ja sairasvoimistelun kehittäjä. Savanderin vanhemmat olivat kruununvouti Pehr Gabriel Savander (k. 1858) ja Johanna Katarina Cedervaller. Hän opiskeli kotiopettajan johdolla 1840–1843 ja sitten itsekseen ja suoritti sairasvoimistelijan tutkinnon Per Henrik Lingin perustamassa laitoksessa Tukholmassa 1863 ja anatomian tutkinnon Aleksanterin yliopistossa professori Evert Julius Bonsdorffille samana vuonna. Savander oli yliopiston voimistelulaitoksen sairasvoimistelunopettaja 1863–1877 ja samaan aikaan Helsingin suomalaisen tyttökoulun voimistelunopettaja. Savander toi Suomeen juuri lingiläisen sairasvoimistelun periaatteet ja menettelyt, joita hän opetti ja harjoitutti yhteensä neljätoista vuotta. Opettajan työnsä ohella Savander jatkoi myös sairasvoimistelun opiskelua professori Moritz Klossin johdolla Dresdenissä ja toimi lisäksi jonkin aikaa professori Hazeliuksen kutsusta sairasvoimistelijana Marstrandin kylpylässä Ruotsissa. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Luxor (yritys)

Luxor AB oli ruotsalainen elektroniikkateollisuusyritys, joka valmisti Luxor- merkkisiä radio- ja televisiovastaanottimia Ruotsin Motalassa. Parhaimmillaan 1970-luvulla joka kolmas Ruotsissa myyty televisiovastaanotin oli Luxor- merkkinen. Suomalainen Nokia osti Luxorin Ruotsin valtiolta 1983 samassa yhteydessä kun hankki omistukseensa suomalaisen Saloran ja pyrki näin merkittäväksi toimijaksi televisioteollisuudessa. Salora-Luxor-ryhmä olikin suurimmillaan Euroopan kuudenneksi suurin tv-valmistaja. Vuonna 2006 Luxor- tuotemerkki siirtyi turkkilaisen Vestelin omistukseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Del 6. Luxor – god svensk radio, video 3 min 30 s, Sveriges Rundradiomuseum. * Luokka:Entiset ruotsalaiset yritykset Luokka:Elektroniikkayhtiöt Luokka:Motalan kunta
Käsityökalu

Käsityökalu on teknisessä työssä käytettävä työkalu, joka on käsikäyttöinen. Tälläisiä ovat käsisahat, joilla sahataan puuta ja joskus myös kovempaa materiaalia. Näihin kuuluvat jiirisahat, harkkosahat rautasahat, lehtisahat ja viilusahat. Käsityökaluja ovat myös pihdit ja leikkurit, joilla taivutetaan tai leikataan ohutta metallia. Pihteihin kuuluvia malleja ovat kärkipihdit, linjapihdit, siirtoleukapihdit ja lukkopihdit. Leikkureihin kuuluvat pulttisakset, levysakset ja sivuleikkurit. Mittaustyökaluilla mitataan tasojen tasaisuutta, kaltevuutta, pituuksia tai etäisyyksiä. Mittaustyökaluja ovat vesivaaka, kaltevuusmitta ja laserlaitteet. Merkintätyökaluina käytetään timpurinkynää, työntömitttaa ja kolmiosuorakulmaa. Ruuvien kiinnittämiseen ja irrottamiseen käytetään ruuvimeisseleitä ja ruuvitalttoja. Ruuvitalttoja on saatavana myös sarjoissa. Muita käsityökaluja sorkkaraudat, vasarat, kuminuijat, lekat, viilat, raspit, höylät, kaapimet, hylsyt ja jakoavaimet. == Lähteet == Luokka:Työkalut
Vetelin-Halsuan helluntaiseurakunta

Vetelin-Halsuan helluntaiseurakunta on Vetelissä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1980. Seurakunnan pastorina toimii Gideon Waljus. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vetelin keskustassa Kustintiellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva päiväkokousten lisäksi lähetystyö, kuorotoiminta ja nuorisotyö. Seurakunta ylläpitää myös kristillistä leiri- ja toimintakeskus Majakkaa. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Veteli
Toholammin helluntaiseurakunta

Toholammin helluntaiseurakunta on Toholammilla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1985. Seurakunnan pastorina toimii Karen Hagqvist. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Toholammin keskustassa Lestintiellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva jumalanpalvelusten lisäksi sanan ja rukouksen iltoja sekä kerhoja lapsille. == Historia == Helluntaiherätys saapui Toholammille hieman myöhemmin kuin muuhun Lestijokilaaksoon. Ensimmäisen kerran helluntailaisia saarnaajia oli Toholammilla vuonna 1938, kun Lestijärvelle matkannut saarnaaja pysähtyi Sykäräisissä. Liike saapui pysyvämmin paikkakunnalle Lestijärveltä vuonna 1952. Kesällä 1953 järjestettiin ensimmäiset kastejuhlat Kirkkojärven rannassa, jossa saarnasi myöhemmin tunnettuun maineeseen noussut Niilo Yli- Vainio. Toholammin helluntiaseurakunta perustettiin talvella 1985. Aikaisemmin Sykäräisten helluntailaiset kuuluivat Lestijärven helluntaiseurakuntaan ja Kotilan helluntailaiset Kälviän helluntaiseurakuntaan. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Toholammin seurakunnat
Warren Zaïre-Emery

Warren Zaïre-Emery (s. 8. maaliskuuta 2006 Montreuil) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia. Hän pelasi Ranskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023. Zaïre-Emery aloitti pelaamisen FCM Aubervilliersissä ja siirtyi vuonna 2014 Paris Saint-Germainin junioreihin. Hän pelasi PSG:n edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023. Tuolloin hän pelasi 26 Ligue 1 -ottelua ja teki maalin helmikuussa Montpellieriä ja Monacoa vastaan. Hän pelasi Ranskan cupissa kaksi ja Mestarien liigassa kolme ottelua. PSG voitti Ranskan liigan ja karsiutui sekä Ranskan cupissa että Mestarien liigassa neljännesvälierissä. Kaudella 2023–2024 Zaïre-Emery pelasi Ligue 1:ssä 26 ottelua ja teki maalin loka- marraskuussa peräkkäisissä otteluissa Brestiä ja Montpellieriä vastaan. PSG voitti jälleen liigamestaruuden, ja joukkueen voittamassa Ranskan cupissa Zaïre-Emery pelasi viisi ottelua, muun muassa täydet minuutit loppuottelussa Lyonia vastaan. Hän oli myös voittamassa tammikuussa Ranskan supercupia. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua ja teki alkulohkossa maalin PSG:n sittemmin välierissä pudottanutta Borussia Dortmundia vastaan. Zaïre-Emery on pelannut useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2022. Hän pelasi lopputurnauksessa Ranskan kaikki kuusi ottelua ja teki maalin alkulohkossa Bulgariaa sekä välierässä Portugalia vastaan. Hän epäonnistui maalinteossa puolivälierän Saksaa vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa ensimmäisenä laukojana, mutta Ranska voitti kisan oltuaan kahden laukojan jälkeen tappiolla maalein 0–2. Myös välierä Portugalia vastaan ratkesi rangaistupotkukilpailuissa, ja siinä Zaïre- Emery ei kuulunut joukkueensa kuuden laukojan joukkoon. Zaïre-Emery pelasi Ranskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2023 EM- karsintaottelussa Gibraltaria vastaan ja teki kolmannen joukkueensa 14 maalista. Hänet vaihdettiin loukkaantumisen vuoksi pois kentältä jo 20. peliminuutilla. Hän pelasi maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Saksaa ja kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Hän kuului Ranskan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä kuusi A-maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Warren Zaïre-Emeryn isä Franck Emery pelasi jalkapalloa Ranskan Ligue 2:ssa. Hänen äidinäitinsä on kotoisin Martiniquelta. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaustisen helluntaiseurakunta

Kaustisen helluntaiseurakunta on Kaustisella toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1990. Seurakunnan pastorina toimii Marko Kulpakko. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kaustisen keskustassa Kaustintiellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva jumalanpalvelusten ja rukousiltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Venäjän Karjalassa. Lisäksi seurakunta tukee lähetystyötä Bosniassa ja pitää kirpputoria. == Historia == Kaustisten helluntaiseurakunta on perustettu 16. kesäkuuta 1990. Tätä ennen helluntailaiset ovat kuuluneet Kokkola, Evijärven, Ullavan ja Vetelin helluntaiseurakuntiin. Kaustisella toimi ennen seurakuntaa rukouspiiri Vetelin helluntaiseurakunnan alaisuudessa. Kaustisen helluntaiseurakunnan pastoreina ovat historian aikana toimineet Antti Nikula, Heikki Järvi, Teuvo Tikkanen, Leo Mäkinen, Janne Harjukoski, Raimo Tikka ja Marko Kulpakko. == Toiminta == Seurakunta on järjestänyt kansanmusiikkijuhlien aikana festariaktioita. Musiikilla on ollut vahva rooli seurakunnan elämässä ja seurakunta on järjestänyt musiikkipainotteisia evankelioivia tilaisuuksia. Seurakunnan lähetystyö on suuntautunut alusta lähtien Venäjän Karjalaan, jossa seurakunta on pitänyt vuodesta 1997 alkaen lasten ja nuorten leirejä yhdessä Karjala Mission kanssa. Seurakunta on tukenut myös Karjalan Raamattu- instituutin työtä. Nykyisin lähetystyön painopisteenä on Itä-Euroopan romanityö, Israel-työ sekä paikallinen evankeliointi. Seurakunta toimii lähettäjäseurakuntana Janne ja Anne Harjukoskelle Balkanin alueella. Seurakunta on järjestänyt lisäksi suuria yleisömääriä kerännyttä Superviikonloppua sekä nuorteniltoja. Monet Kaustisen musiikkilukion opiskelijoista ovat osallistuneet seurakunnan nuorisotyöhön. == Toimitilat == Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kaustisen ydinkeskustassa Kappelin liikekeskuksessa. Tilat on saneerattu seurakunnan käyttöön ja remontoitu vuonna 2016. Alakerrassa toimii helluntaiseurakunnan kirpputori. Seurakunnan ensimmäisenä kokoontumispaikkana ennen nykyisiä tiloja toimi Säästöpankin kerhohuone. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Kaustinen
Samara (täsmennyssivu)

Samara voi tarkoittaa seuraavia: * Samara, kaupunki Venäjällä Volgan varrella * Samaran alue, hallinnollinen alue Venäjällä * Samaran kuvernementti, Venäjän keisarikunnan kuvernementti * Samara, Dneprin sivujoki * Samaran piiri, kaupunkipiiri Dniprossa, Ukrainassa * Lada Samara, venäläinen automalli * TsSK VVS Samara, venäläinen jääkiekkoseura * TsSK VVS Samara, venäläinen koripalloseura * Samara-nimisiä henkilöitä: ** Samara Felippo (s. 1978), brasilialainen näyttelijä ** Samara Weaving (s. 1992), australialainen näyttelijä ja malli * Kuvitteellisia henkilöitä: ** Samara Morgan, Ring- elokuvien hahmo. == Katso myös == * Samaras
Someron helluntaiseurakunta

Someron helluntaiseurakunta on Somerolla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1963. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Someron keskustassa Sepäntiellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva ehtoollis- ja päivätilaisuudet, sanan ja rukouksen illat sekä kuorotoiminta ja leirit. Lisäksi seurakunssa toimii naisten talkootupa. Seurakunta tekee lähetystyötä Laosissa. == Historia == Vapaiden suuntien toiminta Somerolla alkoi 1930-luvulla. Somerolainen Eero Siren pyysi Helsingin Saalem-seurakuntaa lähettämään Somerolle evankelistoja. Ensimmäinen somerolainen evankelista oli 1930- ja 1940-luvuilla toiminut Naima Kiuru. Karjalan siirtolaisena paikkakunnalle tullut Heikki Tonder aloitti julistustyön paikkakunnalla ja hänen aikanaan perustettiin rukouspiiri. Ensimmäinen kastetilaisuus järjestettiin Kirkkojärven rannalla vuonna 1946. Helluntailaiset pitivät Somerolla telttakokouksia eri paikoissa. Helluntaiseurakunta perustettiin 1. joulukuuta 1963 ja ensimmäisen toimintavuoden aikana siihen kuului noin 60 jäsentä. Seurakunta sai oman rukoushuoneen käyttöön vuonna 1964, joka kuitenkin myytiin pian pois. Seurakunta muutti 1966 Nurmisen taloon Joensuuntien varteen, jossa se toimi vuoteen 1971. Muutaman muuton jälkeen seurakunta osti talon Sepäntieltä, jossa se toimii edelleen. Vuonna 1983 seurakunta muutti nimensä Someron helluntaiseurakunnaksi. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Somero
Nakkilan helluntaiseurakunta

Nakkilan helluntaiseurakunta on Nakkilassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1990. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Nakkilan keskustassa Kirkkokadulla. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva jumalanpalvelusten lisäksi lähetystyö ja Eväitä elämään -toiminta. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Nakkila
Hollolan helluntaiseurakunta

Hollolan helluntaiseurakunta on Hollolassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1993. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hollolan keskustassa Rakentajantiellä. Seurakunnan pastorina toimii Seppo Rahkola. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, ysäväpalvelu sekä lähetyskirpputoritoiminta. Hollolan helluntaiseurakunta toimi alun perin Lahden helluntaiseurakunnan rukouspiirinä, josta se järjestäytyi itsenäiseksi seurakunnaksi 1993. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Hollola
Nastolan helluntaiseurakunta

Nastolan helluntaiseurakunta on Lahden Nastolassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1981. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Nastolan keskustassa Rapparintiellä. Seurakunnan pastorina toimii Pasi Marttinen. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat viikoittaisten kokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, työttömien ruoka-apu, musiikitoiminta sekä lähetystyö. Niin ikään seurakunta tekee yhteistyötä Fida Internationalin ja Avainmedian kanssa. Seurakunta julkaisee Elä ihmeessä -kuukausijulkaisua. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Lahden seurakunnat Luokka:Nastola