Kaarlo Castrénin hallitus

Kaarlo Castrénin hallitus oli Suomen tasavallan neljäs hallitus, joka työskenteli 17. huhtikuuta 1919 – 15. elokuuta 1919 eli vain 121 päivää. Se oli vähemmistöhallitus, joka syntyi maaliskuun 1919 eduskuntavaalien tuloksena. Maalaisliittolaisen salkuttoman ministerin, Mikko Luopajärven, tehtävänä hallituksessa oli hoitaa Itä-Karjalaan liittyviä asioita, koska suomalaisia sotilaita oli Aunuksen Karjalassa tukemassa alueen pyrkimyksiä irtautua Venäjästä. Hallituksen muodostaminen ei ollut helppoa. Edistyspuolue asetti pääministeriehdokkaaksi kouluhallituksen pääjohtajan Mikael Soinisen, jonka kanssa Maalaisliitto oli valmis yhteistyöhön. Tämä ei kuitenkaan kelvannut valtionhoitaja Gustaf Mannerheimille, joka tiedusteli professori K. J. Ståhlbergin suostumusta tehtävään. Ståhlberg kuitenkin kieltäytyi yksityisiin ja yleisiin syihin vedoten, jolloin Mannerheim päätyi edellisen hallituksen valtiovarainministeriin, Edistyspuolueen oikeaan laitaan lukeutuneeseen Kaarlo Castréniin. Maalaisliiton puheenjohtaja Santeri Alkio suostui tulemaan hallitukseen varmistaakseen kieltolain läpimenon. Hallituksella oli eduskunnassa takanaan 90 kansanedustajan tuki, mutta se laski saavansa kannatusta myös sosialidemokraateilta. Ohjelmajulistuksessaan Castrénin hallitus korosti muun muassa tasavaltaisen hallitusmuodon laatimista. Jorma Keränen (toim.): Suomen itsenäistymisen Kronikka, s. 169. Jyväskylä: Gummerus, 1992. ISBN 951-20-3800-5. Jatkuvat välikohtaukset Suomen ja Venäjän rajaseudulla kiristivät maiden välejä. RKP:n Apulaisulkoministeri Leo Ehrnrooth lähetti Neuvosto-Venäjän ulkoministeri Georgi Tšitšerinille 7. kesäkuuta 1919 erittäin jyrkkäsanaisen nootin, jossa hän haukkui bolševikkeja "inhottavinta sortovaltaa edustaviksi sanansa syöjiksi". Ehrnrooth uhkasi, että "suomalaisten kärsivällisyys saattaa loppua" ja että Suomen hallitus "katsoo olevansa oikeutettu ryhtymään ilman edelläkäypää ilmoitusta tarpeellisiin toimenpiteisiin Venäjän neuvostohallituksen saattamiseksi järkiinsä".Suomen itsenäistymisen Kronikka, s. 173. Castrénin hallitus antoi eduskunnalle tasavaltaisen hallitusmuotoesityksen. Eduskunta hyväksyi hallitusmuodon 12. kesäkuuta. == Kokoonpano == Ministeri Puolue Tehtävässä Pääministeri Kaarlo Castrén Ed. 17.4.1919–15.8.1919 Ulkoasiainministeriö Ulkoasiainministeri Carl Enckell (amm.) 17.4.1919–28.4.1919 Rudolf Holsti Ed. 28.4.1919-15.8.1919 Apulaisulkoasiainministeri Leo Ehrnrooth RKP 17.4.1919–19.6.1919 Oikeusministeriö Oikeusministeri Karl Söderholm RKP 17.4.1919–15.8.1919 Sotaministeriö Sotaministeri Rudolf Walden (amm.) 17.4.1919–15.8.1919 Sisäasiainministeriö Sisäasiainministeri Carl Voss- Schrader (amm.) 17.4.1919–15.8.1919 Valtiovarainministeriö Valtiovarainministeri August Ramsay RKP 17.4.1919–15.8.1919 Kirkollis- ja opetusasiainministeriö Kirkollis- ja opetusministeri Mikael Soininen Ed. 17.4.1919–15.8.1919 Maatalousministeriö Maatalousministeri Kyösti Kallio ML 17.4.1919–15.8.1919 Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Eero Erkko Ed. 17.4.1919–15.8.1919 Kauppa- ja teollisuusministeriö Kauppa- ja teollisuusministeri Juho Vennola Ed. 17.4.1919–15.8.1919 Sosiaaliministeriö Sosiaaliministeri Santeri Alkio ML 17.4.1919–15.8.1919 Elintarveministeriö Elintarveministeri Karl Collan Ed. 17.4.1919–15.8.1919 Salkuton ministeri Mikko Luopajärvi ML 17.4.1919–15.8.1919 == Hallituksen puoluejakauma == Puolue 17.4.1919 15.8.1919 Edistyspuolue 5 6 Maalaisliitto 4 4 ammattiministeri 3 2 RKP 3 2 == Lähteet == * Pääministeri Kaarlo Castrénin hallituksen ohjelma 22.4.1919 ===Viitteet=== Castren, K