EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Astrahanin kuvernementti

Astrahanin eli Astrakaanin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1717–1928. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 202 380 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 003 500 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Astrahanin kaupunki. Astrahanin kuvernementti muodostettiin vuonna 1717 osista Kazanin ja Nižni Novgorodin kuvernementtejä. Vuonna 1719 siihen liitettiin Simbirskin kihlakunta ja vuonna 1739 Saratov. Kuvernementti lakkautettiin ja liitettiin Kaukasian käskynhaltijakuntaan vuonna 1785. Käskynhaltijakunta nimettiin vuonna 1796 uudelleen Astrahanin kuvernementiksi. Vuonna 1802 siitä erotettiin Kaukasian kuvernementti. 1900-luvun alussa Astrahanin kuvernementtiin kuului viisi kihlakuntaa, joiden keskuspaikkoina toimivat Astrahan, Jenotajevsk, Krasnyi Jar, Tsarjov ja Tšornyi Jar. Lisäksi se käsitti Kalmukkien ja Kirgiisien arot. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan asukkaista 40,8 % oli venäläisiä, 25,0 % kazakkeja, 13,8 % kalmukkeja, 13,3 % ukrainalaisia ja 5,3 % tataareja. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat karjanhoito, puutarhanhoito ja maanviljely, kalastus, suolan tuotanto ja laivaliikenne. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Nilfisk

Nilfisk on tanskalainen siivousvälineitä valmistava yritys. Yrityksen pääkonttori on Tanskassa ja sillä on myyntiyhtiöitä 43 maassa ja valmistusta Brasiliassa, Kiinassa, Tanskassa, Unkarissa, Italiassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Työntekijöitä on noin 5 000\. Nilfisk-Advancen ydinliiketoiminta on teollisuus- ja yrityskäyttöön tarkoitettujen puhdistuslaitteiden sekä ammattikäyttöön tarkoitettujen painepesureiden toimittaminen. Nilfisk-Advance markkinoi myös pölynimureita ja painepesureita kuluttajille. Nilfisk-Advancen tärkeimmät tuotemerkit ovat Advance, Clarke, Nilfisk, Nilfisk-Alto, Nilfisk CFM ja Viper. Yrityksen perustivat Tanskassa vuonna 1906 Peder Andersen Fisker (1875–1975) ja Hans Marius Nielsen (1870–1954) nimellä Fisker & Nielsen. Alkujaan yritys valmisti sähkömoottoreita tuulettimiin, keittiöhisseihin poriin ja myöhemmin Nimbus- moottoripyörään. Menestys alkoi vuonna 1910 Nilfisk pölynimurin tultua markkinoille. Imuri painoi 17,5 kiloa. Fisker sai keksinnölle patentin ja osti myöhemmin Nielsenin ulos yrityksestä. Pölynimurista tuli suuri menestys ja muut motoroidut tuotteet jäivät vähitellen pois tuotannosta. Vuonna 1954 yritys myi miljoonannen pölynimurinsa. Vuonna 1989 NKT Holding, Kööpenhaminan pörsissa noteerattu yritys, osti Fisker & Nielsenin. 1994 uudeksi nimeksi tuli Nilfisk A/S ja vuonna 1998 Nilfisk-Advance A/S ja 2015 Nilfisk. == Katso myös == * Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä == Aiheesta muualla == * Nilfisk-Advance Luokka:Kodinkoneet Luokka:Tanskalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Brøndbyn kunta Luokka:Tanskalaiset teollisuusyritykset
Kiiski-luokan miinanraivaaja

Kiiski-luokka on Suomen merivoimien kuuden raivausveneen muodostama alusluokka, joka on tarkoitettu herätemiinojen raivaukseen ja soveltuu raivaamaan myös kosketusmiinoja. Luokan alukset on rakennettu vuosina 1982–1984 Fiskars Oy:n veneveistämöllä Turussa. == Suunnittelu == Alusten runko on lasikuitua. Alusten voimanlähteenä on kaksi 660 hevosvoiman Cummins NT-380M -dieselmoottoria, jotka pyörittävät kahta akselia. Alukset kykenevät vetämään tyypin F82 raivainta ja kykenevät myös mekaaniseen raivaukseen.Merivoimat - Kiiski-luokkamaakuntajoukot.fi == Alukset == Kahdeksan aluksen lisätilaus peruutettiin. Käytössä olevat alukset ovat Uudenkaupungin Työveneen modernisoimia, jolloin niiden pituutta kasvatettiin hieman. Kiiski-luokan miinanraivaajat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Kiiski 1 Fiskarsin telakka, Turku - - 1981 modernisoitu 22. joulukuuta 1997 Kiiski 2 Fiskars 20. tammikuuta 1983 21. lokakuuta 1983 4. marraskuuta 1983 Kiiski 3 Fiskars 14. helmikuuta 1983 10. marraskuuta 1983 28. marraskuuta 1983 modernisoitu 26. kesäkuuta 1998 Kiiski 4 Fiskars 5. huhtikuuta 1983 28. marraskuuta 1983 12. joulukuuta 1983 modernisoitu 30. syyskuuta 1998 Kiiski 5 Fiskars 16. toukokuuta 1983 2. toukokuuta 1984 24. toukokuuta 1985 modernisoitu 13. marraskuuta 1998 Kiiski 6 Fiskars 29. elokuuta 1983 9. toukokuuta 1984 24. toukokuuta 1985 modernisoitu 12. joulukuuta 1999 Kiiski 7 Fiskars 12. syyskuuta 1983 10. toukokuuta 1984 24. toukokuuta 1985 modernisoitu 30. toukokuuta 2000 ==Lähteet== Luokka:Suomen merivoimien miinanraivaajat
Syöksy-luokan komentovene

Syöksy-luokka on Suomen merivoimien neljän komentoveneen muodostama alusluokka, jonka alukset soveltuvat taisteluosastojen johtamiseen. == Suunnittelu == Alusten pituus on 14 metriä, leveys 4,5 metriä ja syväys metrin. Niiden uppouma on 19 tonnia. Alusten propulsiojärjestelmänä on kaksi 490 kilowatin moottoria, jotka mahdollistavat 30 solmun huippunopeuden. Aluksilla on kahden hengen miehistö ja niiden omasuojana on yksi 12,7 millimetrin konekivääri.Merivoimat kalustokuvasto ==Alukset== Luokan alukset valmisti 1991–1993 Uudenkaupungin Työvene Oy. Luokkaan kuuluvat: * Jymy kylkinumero 511 * Raju 512 * Syöksy 531 * Vinha 541 ==Lähteet== *
Kimalaisen lento

Kimalaisen lento () on Nikolai Rimski-Korsakovin sävellys. Kimalaisen lento on alkujaan orkesterivälisoitto oopperasta Tsaari Saltanin tarina, joka perustuu Aleksandr Puškinin kertomukseen. Välisoitto kuvaa oopperan prinssin lentoa kimalaisena taikasaarelta tsaarin hoviin. Ooppera on sävelletty vuosina 1898–1900, ja pari vuotta oopperan kantaesityksen jälkeen säveltäjä laati oopperan musiikista kolmiosaisen orkesterisarjan op. 57, mutta välisoitto ei sisälly siihen, vaan se tunnetaan erillisenä orkesterikappaleena. Kimalaisen lento on nopea taiturinumero, jossa säveltäjä käyttää hyväkseen viulujen, huilujen ja klarinettien notkeutta. Kimalaisen surinaa säestävät tehokkaat rytmi-iskut. Sävellys tarjoaa esittäjille tilaisuuden loistaa nopeudella ja teknisellä osaamisella, joten siitä on lukuisia sovituksia erilaisille kokoonpanoille. Tavanomaisten soolosoittimien viulun, pianon ja huilun ohella esityksissä on käytetty muun muassa nokkahuilua, fagottia, saksofonia, harmonikkatrioa, balalaikkaorkesteria, lauluyhtyettä, vaskiyhtyettä ja popyhtyettä. Yleisradion levystössä oli vuonna 1986 noin 70 erilaista levytystä Kimalaisen lennosta. Kappaleen nopeimmat esitykset kestävät vain runsaan minuutin. ==Lähteet== Luokka:Nikolai Rimski-Korsakovin teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
Louhi (öljyntorjunta-alus)

thumb|Louhen kansi, jossa Lamorin valmistamia öljyntorjuntalaitteita. Monitoimialus Louhi (kylkinumero 999) on Suomen ympäristökeskuksen omistama öljyntorjunta-alus, jonka miehistöstä ja käytöstä vastaa Suomen merivoimat. Alusta käytetään erilaisiin huoltotehtäviin esimerkiksi merikaapelin laskuun ja sukellustoimintaan.Suomen ympäristökeskusmerivoimat == Tekniset tiedot == * Valmistaja: Uudenkaupungin Työvene Oy * Valmistusvuosi: 2011 * Uppouma: 3 000 tonnia * Pituus: 71,4 metriä * Leveys: 14,5 metriä * Syväys: 5 metriä * Nopeus: 15 solmua * Moottoriteho: 4 × 1 800 kW * Jääluokka: IA super * Asuintilat: 40 henkilöä * Kotisamata: Upinniemen laivastotukikohta, Kirkkonummi Alus on myös mahdollista aseistaa miinoilla, sekä 40 mm tykillä ja 2 × 12,7 mm konekivääreillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen ympäristökeskus Luokka:Suomen merivoimien alukset Luokka:Öljyntorjunta-alukset
Nižni Novgorodin kuvernementti

Nižni Novgorodin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1714–1929. Tämän jälkeen siitä tuli osa Nižni Novogordin aluetta. Kuvernementtia reunusti lännessä Vladimirin kuvernementti, pohjoisessa Kostroman ja Vjatkan kuvernementit, idässä Kazanin ja Simbirskin kuvernementit ja etelässä Penzan ja Tambovin kuvernementit. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukasluku oli 1 584 774\. Kuvernementin pääkaupunki oli Nižni Novgorod (90 053 as. vuonna 1897). Aluehallintoa varten kuvernementti oli jaettu 11 kihlakuntaan. Suurimpia kielellisiä väestöryhmiä olivat venäläiset (93,2 %), mordvalaiset (3,4 %) ja tataarit (2,6 %). Suomen tataarien esivanhemmat olivat kotoisin Nižni Novgorodin kuvernementin Sergatšin kihlakunnan kylistä ja etenkin Aktukista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Joseph Keith Symons

Joseph Keith Symons (s. 14. lokakuuta 1932) on yhdysvaltalainen katolisen kirkon pappi. Hän toimi Pensacola-Tallahasseen hiippakunnan piispana vuosina 1983–1990 ja Palm Beachin piispana vuosina 1990–1998. Symons syntyi Champion Townshipissa, Michiganissa. Hänet vihittiin papiksi 18. toukokuuta 1958. Vuonna 1981 hänet nimitettiin Sigusin titulaaripiispaksi ja St. Petersburgin vihkipiispaksi. Hän toimi viroissa, kunnes vuonna 1983 sai nimityksen Pensacola-Tallahasseen piispaksi. Vuonna 1990 hän siirtyi Palm Beachin piispaksi. Vuonna 1998 Symons erosi Palm Beachin piispanvirasta, kun keski- ikäinen mies syytti tämän käyttäneen häntä seksuaalisesti hyväkseen papinuransa alussa. Symons myönsi hyväksikäytön ja tunnusti vielä neljä muuta tapausta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
G-vene

G-veneet ovat Suomen merivoimien kevyitä miehistönkuljetusveneitä, jotka on perustuvat teijolaisen Marine Alutechin Watercat M8 -veneeseen.Watercat M8 G-vene pystyy kuljettamaan ryhmän tai tuhat kiloa rahtia. Niiden huippunopeus on yli 30 solmua. Jotkut aluksista on varustettu miinanlaskuun. Vuoden 2001 tilausvaltuutus sisälsi ryhmän kuljettamiseen soveltuvan G-veneen hankintamahdollisuuden, joita oli mahdollista tilata 35 kappaletta. Teijolainen Marine Alutech sai tilauksen alusten valmistamisesta.Meriupseeriyhdistys 2008 s. 197 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomen merivoimien alukset
Koulutusalus Kajava

Koulutusalus Kajava (kylkinumero 56) on Suomen merivoimien koulutusalus. Se on alkujaan Suomen merivartiostolle valmistunut Lokki-luokan vartiolaiva. == Valmistus == Rajavartiolaitos tilasi aluksen Laivateollisuudelta Pansiosta, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1985. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1986 ja valmistui 28. elokuuta 1986. == Palvelus == Alus siirrettiin 1994 merivoimille Merisotakoulun merenkulun koulutusalukseksi Lokin kanssa. Merivoimille siirrettäessä alus sai kylkinumeron 56. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen merivoimien alukset Luokka:Suomen merivartiostot
L-luokan linnakevene

L-luokan linnakeveneet ovat Suomen merivoimien kolmentoista yhteysveneen muodostama alusluokka, jota käytetään huolto- ja henkilökuljetuksiin. Kotkan rannikkopatteristolle hankittiin 1980- ja 1990-luvuilla kaksi luokan alusta, jotka osoittautuivat tehtäviinsä hyvin soveltuviksi.Tirronen 1994 s. 225 Tammikuussa 1992 L-104 ja L-107 olivat kuljetusveneinä Kotkan rannikkopatteristossa.Tirronen 1994 s. 302 == Alukset == Aluksia on valmistanut kaksi valmistajaa: * Uudenkaupungin veneveistämö Oy, vuosina 1985–1986. * Finnspeed Boats Oy, vuosina 1991–1992. Sininen Reservi Luovutusvuosi Kylkinumero Nimi Käyttäjäyhteisö Kotikaupunki 2014 L101 m/s Sommarö Vaasan meripuolustustaidon kehittämisyhdistys Vaasa 2016 L103 m/s Lavansaari Pelikaanikilta, Helsingin Reservimeriupseerit ja Merireserviläiset Helsinki 2014 L104 m/s Kuivasaari Suomenlinnan rannikkotykistökilta Helsinki 2015 L105 m/s Halkokari Keski-Pohjanmaan meripuolustajat Kokkola 2015 L106 m/s Gyltö Saaristomeren Merivartiokilta (Nylands brigads gille 2015-2020) Turku 2016 L112 m/s Mäkiluoto == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen merivoimien alukset
PEKKA

thumb|Pioneerierikoisajoneuvo PEKKA eli pioneerierikoiskalustoajoneuvo on Suomen maavoimien pioneerikäyttöön valmistettu ajoneuvo. PEKKA soveltuu monenlaisiin suluttamis-, linnoitus- ja raivaustöihin. Hyvien maasto- ominaisuuksiensa vuoksi se ei ole rajoittunut vain teillä liikkumiseen. ==Tekniset tiedot== * Alusta Mercedes-Benz Unimog U5000 4 x 4. * Valmistaja Conlog Oy. * Valmistusvuosi 2007. * Kokonaispaino 13,8 tonnia. * Pituus 7,15 metriä. * Leveys 2,51 metriä. * Korkeus 3,5 metriä. * Moottoriteho 160 kW. Eräitä PEKKA-ajoneuvon ominaisuuksia: * Kuormausnosturi 8 tonnimetriä, 13,7 metrin ulottuma ja kauko-ohjaus. * Keulavinssi 6000 kN. * Komposiittiumpikori kuvionaamiomaalauksella ja maastouttamisjärjestelmillä(kesä/talvi). * Timanttiketjusaha 900 litran vesisäiliöllä. * Kallioporaus- ja piikkauskalusto. * Generaattori 230v/10 kW. * Paineilmakompressori. * Kattava erikoiskalusto pioneeritoimintaan. ==Lähteet== Suomen puolustusvoimat: Pioneerierikoiskalustoajoneuvo PEKKA Conlog Oy: PEKKA Pioneerierikoiskäyttöajoneuvo Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto
Wu Xia

Wu Xia () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut hongkongilainen wuxiaelokuva. Elokuvan ohjasi Peter Chan ja käsikirjoitti Aubrey Lam ja Joyce Chan. Pääosissa näyttelevät Donnie Yen, Takeshi Kaneshiro ja Tang Wei. ==Juoni== Qing-dynastian lopulla vaikuttava Liu Jinxi on paperinvalmistaja, joka elää normaalia perhe-elämää vaimonsa Yun ja kahden lapsensa kanssa. Kylään saapuu kaksi pahamaineista roistoa, jotka kuitenkin menettävät henkensä liian helposti. Kaikki kunnia menee Liu Jinxille, joka ei omien sanojensa mukaan käyttänyt väkivaltaa, vaan roistot itse tappoivat vahingossa toisensa. Paikalle on saapunut etsivä Xu Baijiu, joka ryhtyy tutkimaan kahden roiston kuolemaa. Liu Jinxin harmiksi etsivä Xu alkaa selvittämään myös Liun menneisyyttä ja hänen yhteyttä 72 Demons -klaaniin ja heidän mestariinsa. Mitä pidemmälle etsivä Xu pääsee totuudessa, sitä pahemmassa vaarassa on Liu ja hänen perheensä, sekä koko kylä. == Rooleissa == ==Palkinnot== ===Ehdokkuudet=== *Ghentin kansainvälinen elokuvajuhla **2011 Paras elokuva: Peter Chan ==Aiheesta muualla== *Hong Kong Cinemagic *Leffatykin arvostelu Luokka:Hongkongilaiset elokuvat Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2011 elokuvat Luokka:Toimintaelokuvat Luokka:Seikkailuelokuvat Luokka:Wuxiaelokuvat
RG32M

thumb|300px|RG32M BAE Systems RG32M on eteläafrikkalaisen BAE Systems Land Systems South Africa -puolustusvälineyhtiön valmistamaBAE Systems kevyesti panssaroitu nelivetoinen maastoajoneuvoRG32M. Suomen puolustusvoimille on hankittu 74 ajoneuvoa.http://www.iltalehti.fi/uutiset/2012053015646662_uu.shtml Puolustusvoimat ostivat 26 autoa vuonna 2010 ja toinen 23 auton erä tilattiin vuonna 2011. Vuonna 2012 tilattiin 25 autoa lisää, jolloin autoja on tilattu yhteensä 74 kappaletta. Suomessa autoja käytetään lähinnä kriisinhallinta- ja kuljetustehtäviin.Raskas partioajoneuvo BAE SYSTEMS RG32M Muita auton käyttäjiä ovat Ruotsin puolustusvoimat ja Irlannin asevoimat. ==Tekniset tiedot== * Valmistaja: BAE Systems. * Valmistusmaa: Etelä-Afrikka. * Omamassa: 7 600 kg. * Kantavuus: 1 900 kg. * Vetotapa: jatkuva neliveto (4×4). * Istumapaikat: 1+4. * Panssaroitu. Mitat * Pituus: 5,34 m. * Leveys: 2,17 m. * Korkeus: 2,55 m * Akseliväli: 2,91 m. * Kahluusyvyys: 0,7 m. Alustan tiedot * Moottori: Steyr 3,2 l diesel. * Moottoriteho: 135 kW. * Polttoainesäiliö: 140 l. * Vaihteisto: automaatti. * Alennusvaihde. * Tasauspyörästöjen lukot. * Kierrejousitus. Aseistusvaihtoehdot *7,62 KK PKM *Dillon M134D *40 KRKK 2005 == Lähteet == Luokka: Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Sotilasajoneuvot Luokka:Panssariautot
Barentsburg

Barentsburg () on vajaan 500 asukkaan kylä Huippuvuorten saaristossa Norjassa. Se on Huippuvuorten toiseksi suurin asutuskeskus. Barentsburgista on linnuntietä 40 km saarten hallintokeskukseen Longyearbyeniin, muttei tieyhteyttä. Asutus liittyy venäläisomistuksessa olevaan hiilikaivokseen, ja kylän asukkaat ovat pääasiassa ukrainalaisia ja venäläisiä. Paikkakunnalla on Venäjän konsulaatti. ==Historia== Vuonna 1920 perustettu Arktikugolin hiilikaivos on Barentsburgin tärkein tulonlähde. Vuonna 1932 Alankomaat myi kaivoksen Neuvostoliitolle. Nykyään hiilikaivoksen omistaa Venäjän valtionyhtiö Trust Artikugol. ==Kuvia== Tiedosto:Barentsburg1 (js).jpg| Ilmakuva Tiedosto:Barentsburg crest.jpg Tiedosto:Barentsburg monument.jpg| Hiilikaivosmonumentti Tiedosto:Consulate of Russia in Barentsburg.jpg| Venäjän konsulaatti Tiedosto:BarentsburgFromDock.JPG Tiedosto:Barentsburg_Lenin.jpg| Maailman toiseksi pohjoisin Lenin-patsas Tiedosto:Barentsburg_mainstreet.jpg |Pääkatu == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.bekkoame.ne.jp/~bluemt/Svalbard/Barentsburg/index_E.html Luokka:Huippuvuorten maantiede Luokka:Norjan kylät
Claude Gauthier

Claude Gauthier on kanadalainen entinen jääkiekkohyökkääjä, jonka NHL-joukkue Detroit Red Wings varasi ensimmäisenä vuoden 1964 varaustilaisuudessa. Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut NHL:ssä. Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Vjatkan kuvernementti

Vjatkan kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan ja Neuvosto-Venäjän hallintoalue vuosina 1796–1926. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1926 ja osia siitä liitettiin Tatarian, Marin ja Udmurtian autonomisiin sosialistisiin tasavaltoihin. Loput Vjatkan kuvernementista muutettiin Vjatkan alueeksi, joka nimettiin vuonna 1934 murhatun bolševikkijohtaja Sergei Kirovin mukaan Kirovin alueeksi. Kuvernementin pinta-ala oli noin 153 112 neliökilometriä vuonna 1897. Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementissä asui 3 030 831 henkeä. Kuvernementtia reunustivat Vologdan kuvernementti pohjoisessa, Permin kuvernementti idässä, Nižni Novgorodin ja Kazanin kuvernementit etelässä ja Kostroman kuvernementti lännessä. Kuvernementin pääkaupunki oli Vjatka (25 008 as., 1897) eli nykyinen Kirov. Kihlakuntia kuvernementissa oli 11. Suurimpia kihlakuntakaupunkeja olivat Sarapul (21 398 as.), Slobodskoi (10 051 as.) ja Jelabuga (9 764 as.). == Lähteet == Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Pilvimetsäpöllönen

Pilvimetsäpöllönen (Megascops marshalli aiemmin Otus marshalli) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa ja Perussa. Sen elinalue Perussa on hyvin pieni: Cordillera Vilcabamba Cuzcossa, jossa se on yleinen, mutta sitä on tavattu myös Cordillera Yanachagassa Pascossa. Sitä voi esiintyä myös tutkimattomissa paikoissa Gran Pajonalin alueella. Se on maalintu, ja sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät. Niissä se elää pilvimetsässä, jonka lehvästö on luonnostaan rikkonainen ja aluskasvusto hyvin tiheä. Se esiintyy 1 920–2 240 metrin korkeudessa, ja sen ylä- ja alapuolella esiintyy muita Otus-lajeja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kirkupöllöset
Hei, kuka puhuu myös

Hei, kuka puhuu myös (engl. Look Who’s Talking Too) on vuonna 1990 valmistunut romanttinen komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle Hei, kuka puhuu. Elokuvan pääosia esittävät John Travolta, Kirstie Alley, Elias Koteas, Twink Caplan, Olympia Dukakis, Lesley Ewen ja Gilbert Gottfried. Bruce Willis, Roseanne Barr, Damon Wayans ja Mel Brooks toimivat elokuvassa ääninäyttelijöinä Mikeylle, Julielle, Eddielle ja vessamiehelle. Elokuvan on ohjannut Amy Heckerling. Elokuva ei menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, mutta oli silti menestys tuottaen lähes 50 miljoonaa dollaria. Elokuva sai myöhemmin jatko- osan Hei, kuka puhuu nyt. == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Amy Heckerlingin ohjaamat elokuvat
Koroljov

Koroljov () on yleinen venäläinen sukunimi. Se voi viitata seuraaviin: *Koroljov, kaupunki Moskovan alueella Venäjällä *Koroljov, Kuun kraatteri *Koroljov, Marsin kraatteri *Koroljov, Venäjän Itämeren-laivaston maihinnousualus *Akademik Sergei Koroljov, neuvostoliittolainen tutkimusalus == Henkilöitä == *Igor Koroljov (1970–2011), venäläinen jääkiekkoilija *Lev Nikolajevitš Koroljov (1926–2016), venäläinen matemaatikko, tietotekniikan kehittäjä ja akateemikko *Sergei Koroljov (1907–1966), neuvostoliittolainen raketti-insinööri *Valeri Koroljov (s. 1965), venäläinen koripalloilija
Ellilä

Ellilä voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Ellilän kartano, kartano Hattulassa ;Sukunimenä * E. J. Ellilä (1892–1983), kirjastoneuvos * Iivari Ellilä (1892–1918), jääkärikapteeni * K. J. Ellilä (1888–1957), suomalainen kansanedustaja, ministeri, maataloushallituksen pääjohtaja * Kirsti Ellilä (s. 1958), kirjailija * Paavo Ellilä (1909–1990), näytelmäkirjailija * Rainer Ellilä (1949–2016), ruotsinsuomalainen runoilija * Reino Ellilä (1910–1980), rikosoikeuden professori * Tauno Ellilä (1907–1975), prosessioikeuden professori, Reino Ellilän veli. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nigel Hawthorne

Nigel Barnard Hawthorne (5. huhtikuuta 1929 – 26. joulukuuta 2001) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Sir Humphrey Applebyn roolissa 1980-luvun televisiosarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatko- osassa Kyllä, herra pääministeri. == Elämä == Hawthorne syntyi 5. huhtikuuta 1929 Coventryssa Agnes Rosemaryn (o.s. Rice) ja lääkäri Charles Barnard Hawthornen poikana. Perhe muutti Etelä-Afrikkaan kun Hawthorne oli neljävuotias ja hän varttui ja kävi kouluja siellä. Hän hakeutui Kapkaupungin yliopistoon, mutta tuli toisiin aatoksiin ja palasi 1950-luvulla Britanniaan näyttelijänuraa varten. Hänen homoseksuaalisuutensa tuotiin julkiseksi hänen tahtonsa vastaisesti vuonna 1995 Oscar-palkintoja ympäröineen julkisuuden yhteydessä. Hän kuitenkin osallistui seremoniaan yhdessä pitkäaikaisen kumppaninsa käsikirjoittaja Trevor Benthamin kanssa, ja hän puhui homoudestaan haastatteluissa ja omaelämäkerrassaan Straight Face, joka julkaistiin postuumisti. Omaelämäkerta sisältää muun muassa kuvauksen siitä kuinka homoseksuaaleja kohdeltiin 1950- ja 1960-luvuilla. Hawthorne kuoli 26. joulukuuta 2001. Hawthorne sai toistuvaa kemoterapiahoitoa haimasyöpään, mutta hänen välitön kuolemansyynsä oli sydänkohtaus 72 vuoden iässä. Hänet haudattiin Thundridgen Parish Churchiin. == Ura == Teatteridebyyttinsä Hawthorne teki jo Kapkaupungissa vuonna 1950, kun hän esiintyi Archie Fellowsin roolissa näytelmässä The Shop at Sly Corner. Hawthornen Broadway- debyytti tapahtui vuonna 1974, kun hän esiintyi Touchstonen roolissa näytelmässä Miten haluatte Mark Hellinger Theatressa. Hawthorne toimi ääninäyttelijänä elokuvissa Hiidenpata (1985) ja Tarzan (1999). Hawthornen viimeinen teatteriesiintyminen oli päärooli Royal Shakespeare Companyn Kuningas Lear -näytelmässä, jota esitettiin sekä Japanissa että Lontoossa vuonna 1999. Hawthorne itse kuvaili rooliaan sanoen, että ainakaan hänen ei tarvinnut näytellä olevansa vanha. == Tunnustukset ja palkinnot == Hawthornen tunnetuin rooli Sir Humphrey Applebynä sarjassa Kyllä, herra ministeri ja sen jatko-osassa Kyllä, herra pääministeri toi hänelle neljä Bafta-palkintoa. 1990-luvulla hän voitti vielä kaksi Baftaa sarjasta The Fragile Heart ja elokuvasta Hullu kuningas. Jälkimmäisestä hän oli myös ehdolla Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hawthornesta tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1987, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1999. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Royal Shakespeare Companyn jäsenet Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Olivier-palkinnon saajat‎ Luokka:Brittiläisen imperiumin komentajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Octavia

Octavia voi viitata muun muassa seuraaviin: ==Ihmisiä== * Octavia maior, keisari Augustuksen sisarpuoli * Octavia minor, keisari Augustuksen sisar * Claudia Octavia, keisari Claudiuksen tytär, Neron puoliso * Octavia E. Butler, yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. ==Muita== *Škoda Octavia, vuosina 1959–1964 valmistettu automalli *Škoda Octavia, vuodesta 1996 lähtien valmistettu automalli. ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Octavia (1859), 50-tykkinen neljännen luokan alus * HMS Octavia (1916), amiraliteetin M-luokan hävittäjä * HMS Octavia (J290), Algerine-luokan miinanraivaaja.
Jerevanin kuvernementti

Jerevanin eli Erivanin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Armenian ja Turkin alueella. Kuvernementin pinta-ala oli 27 830 neliökilometriä. Asukkaita oli 829 600 henkeä (vuonna 1897). Jerevanin ja Nahitševanin kaanikunnista aikaisemmin koostunut alue liitettiin Venäjään Turkmantšain rauhassa vuonna 1828. Aluksi siitä muodostettiin Armenian alue. Vuonna 1850 Armenian alueeseen liitettiin Aleksandropolin kihlakunta, ja siitä tuli Jerevanin kuvernementti. Vuodesta 1872 lähtien kuvernementtiin kuului 7 kihlakuntaa: Aleksandropol (nykyinen Gjumri), Etšmiadzin (keskuspaikka Vagharšapat), Jerevan, Nahitševan, Novo-Bajazert (nykyinen Gavar), Šarur–Daralagez (keskuspaikka Baš-Norašen, nykyinen Şərur), Surmali (keskuspaikka Iğdır). Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan asukkaista 53,2 % oli armenialaisia, 37,7 % azereja, 5,9 % kurdeja ja 2,1 % venäläisiä. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Armenian historia Luokka:Turkin historia Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Erkki Suokko

Erkki Suokko (3. huhtikuuta 1939 – 30. joulukuuta 2024) oli suomalainen pääsarjatason jääkiekkoilija. Suokko pelasi Tampereen Kilpa-Veljien riveissä SM-sarjassa 8 kautta ja 138 ottelua pistein 74+60. Lisäksi hän edusti Suomensarjassa kauden verran sekä TK-V:tä että Tampereen Pallo-Veikkoja, tehden 22 ottelussa tehot 17+6. Suomen maajoukkueessa Suokko esiintyi vain yhden kerran, tammikuussa 1959 Ruotsia vastaan. Peliuransa jälkeen Suokko valmensi Kooveeta kausien 1980–1982 ajan. Suokko teki ennätyksellisen nopeat kolme peräkkäistä maalia 50 sekunnin sisään tapaninpäivänä 1961 pelatussa SM- sarjaottelussa TK-V:n ja HIFK:n välillä. Peli päättyi TK-V:n voittoon maalein 13–2. Pelicansin puolustaja Juha Leimu siirsi Suokon maaliennätyksen historiaan 15.12.2015 pelatussa ottelussa JYP–Pelicans tehtyään kolme maalia 44 sekunnissa. == Saavutukset ja palkinnot == *3 SM-hopeaa (1959, 1962, 1964) ja 2 SM-pronssia (1960, 1961) *SM-sarjan pistepörssin voittaja (1962) *SM- sarjan maalipörssin voittaja (1962) == Tilastot == 1957–58 TK-V Suomens. 8 8 1 9 4 3 1 2 3 2 1958–59 TK-V SM-sarja 18 14 15 29 6 1959–60 TK-V SM-sarja 18 4 3 7 4 1960–61 TK-V SM-sarja 18 10 3 13 17 1961–62 TK-V SM-sarja 18 21 16 37 10 1962–63 TK-V SM-sarja 14 6 3 9 2 1963–64 TK-V SM-sarja 15 6 3 9 4 1 0 0 0 0 1964–65 TK-V SM-sarja 18 5 6 11 4 1965–66 TK-V (A) SM-sarja 19 8 11 19 2 1966–67 TP-V Suomens. 14 9 5 14 16 8 kautta yhteensä SM-sarja 138 74 60 134 49 1 0 0 0 0 2 kautta yhteensä Suomens. 22 17 6 23 20 3 1 2 3 2 ==Lähteet== * Urheilumuseo: Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ja Suomen A-maajoukkueen digitoidut ottelupöytäkirjat. Urheilumuseon arkiston hakupalvelu ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Deogyusanin kansallispuisto

Deogyusanin kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Etelä- Gyeongsangin ja Pohjois-Jeollan maakunnissa Etelä-Koreassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1975 ja se on järjestyksessään maan kymmenes. Puiston pinta-ala on 231,65 neliökilometriä. Alueen korkein kohta on Hyangjeokbong, joka on 1 614 metriä korkea ja samalla Etelä-Korean neljänneksi korkein kohta. Kansallispuistosta on löydetty 1 067 kasvilajia, 32 nisäkäslajia, 130 lintulajia, yhdeksän sammakkolajia, 13 matelijalajia, 28 kalalajia ja 1 337 hyönteislajia. Kansallispuitossa eläviä uhanalaisia lajeja ovat muun muassa liito-orava, saukko ja näätä. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Korean kansallispuistot
Guilty Gear

Guilty Gear on Arc System Worksin kehittämä tappelupelisarja, joka on fanien parissa suosittu etenkin sen anime-tyylisestä grafiikasta, hahmoista, hard rock/heavy metal -musiikistaan, ainutlaatuisesta pelattavuudestaan sekä lukuisista viittauksistaan rock ja heavy -musiikkiin. Arc System Worksin mukaan Guilty Gear Strive on ylittänyt kolme miljoonaa pelaajaa maailmanlaajuisesti. Tarkkaa tietoa myyntilukemista ei ole, mutta se on myynyt ainakin 2,5 miljoonaa kappaletta. Pelin tarinamoodin pohjalta tulee myös anime-sarja, jonka tuottaa Sanzigen-studio. ==Sarjan pelit== * Guilty Gear (1998) PlayStation * Guilty Gear Club (2005) mobiilipeli * Guilty Gear RoA (2006) mobiilipeli * Guilty Gear X (2000) kolikkopeli, Sega Dreamcast, PlayStation 2, Microsoft Windows * Guilty Gear X Plus (2001) PlayStation 2 * Guilty Gear X: Advance Edition (2002) Game Boy Advance * Guilty Gear X ver 1.5 (2003) kolikkopeli * Guilty Gear XX (2002) kolikkopeli, PlayStation 2, Microsoft Windows * Guilty Gear XX #Reload (2003) kolikkopeli, PlayStation 2, Xbox, Microsoft Windows (2005), PlayStation Portable * Guilty Gear XX Slash (2005) kolikkopeli (2006), PlayStation 2 * Guilty Gear XX A Core (2006) kolikkopeli (2007), PlayStation 2, Wii * Guilty Gear XX A Core Plus (2009) PlayStation 2, PlayStation Portable, Wii * Guilty Gear 2: Overture (2009) Xbox 360 * Guilty Gear Xrd -SIGN- (2014) * Guilty Gear Xrd -REVELATOR- (2015) * Guilty Gear -Strive- (2021) === Spin-offit === * Guilty Gear Petit (2001) Wonderswan * Guilty Gear Petit 2 (2001) Wonderswan * Guilty Gear Isuka (2004) kolikkopeli, PlayStation 2, Xbox, Microsoft Windows * Guilty Gear Dust Strikers (2006) Nintendo DS * Guilty Gear: Judgment (2006) PlayStation Portable * Pro Jumper! Guilty Gear Tangent!? (2011) DSiWare == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Videopelisarjat
Westerberg

Westerberg voi tarkoittaa: ==Sukunimenä== * Anton Westerberg (1888–1944), suomenruotsalainen kirjailija * Björn Westerberg (1945–2014), ruotsalainen jalkapallovalmentaja * Caj Westerberg (s. 1946), suomalainen kirjailija ja suomentaja * Elias Westerberg (ent. Härkönen), suomalainen näyttelijä, Paavo Westerbergin poika * Erik Westerberg (1915–2010), suomalainen toimittaja ja kustannusjohtaja * Hanna Westerberg (s. 1976), suomalainen kuvataiteilija ja yliopisto-opettaja, Caj Westerbergin tytär * Hans Westerberg (s. 1932), suomalainen yritysjohtaja ja jazz-asiantuntija, kauppaneuvos * Marjatta Nuoreva-Westerberg (o.s. Nuoreva, 1944–2021), suomalainen taidegraafikko, Caj Westerbergin puoliso * Max Westerberg (1936–2015), suomalainen jalkapallovaikuttaja * Mikko J. Westerberg (1932–2014), suomalainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja * Paavo Westerberg (s. 1973), suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja ohjaaja, Caj Westerbergin poika * Per Westerberg (s. 1951), ruotsalainen poliitikko, ministeri ja valtiopäivien puheenjohtaja * Stig Westerberg (1918–1999), ruotsalainen kapellimestari ==Katso myös== * Max Westerberg Areena eli Käpylän liikuntapuisto
Kultakolikko

Kultakolikko on joko osittain tai kokonaan kullasta valmistettu kolikko. Kultakolikoita on valmistettu käytännössä aina. Nykyisin kultakolikoita hankkivat yleensä numismaatikot. Osaa kultakolikoista säilytetään sijoituksena kultaan. Tällöin kolikolla ei itsessään ole rahallista arvoa, vaan sen arvo määräytyy kolikon sisältämän kullan arvon perusteella. Kultaa on käytetty rahana useasta syystä. Kullan arvo perustuu ainoastaan massaan, eli samanpainoiset määrät kultaa ovat saman arvoisia. Kullan osto- ja myyntiarvo ovat lähellä toisiaan. Kultaa on myös helppo kuljettaa, sillä sen arvo massaan suhteutettuna on korkea. Sama määrä kultaa on arvokkaampaa kuin vastaava määrä hopeaa. Kultaa voidaan jakaa pienempiin yksiköihin ilman arvon menetystä. Kulta voidaan myös sulattaa ja jakaa uudelleen kolikoiksi. Kulta on tiheämpää kuin useimmat muut metallit, mikä tekee siitä vaikeasti väärennettävää. Kulta on myös kemiallisesti äärimmäisen vakaata. Lisäksi kullan harvinaisuus vakiinnuttaa sen arvoa. *
Open Source Initiative

Open Source Initiative (OSI) on järjestö, joka pyrkii edistämään avoimen lähdekoodin ohjelmistojen käyttöä. Järjestö on määritellyt avoimen lähdekoodin tunnuspiirteet. Järjestön perusti helmikuussa 1998 Bruce Perens ja Eric S. Raymond. Raymond toimi puheenjohtajana helmikuuhun 2005. Nykyinen puheenjohtaja on Michael Tiemann. Perensin mukaan OSI perustettiin edistämään vapaan ohjelmiston saatavuutta laajemmalle yleisölle ("ei-hakkerit"). OSI on julkaissut The Open Source Definition -dokumentin, jossa määritellään avoimen lähdekoodin piirteet OSI Certified -merkille.https://opensource.org/docs/osdhttps://opensource.org/pressreleases/certified- open-source.php OSI on julkaissut Open Software License -lisenssin avoimelle lähdekoodille.https://opensource.org/licenses/osl-3.0.php == Suhde vapaan ohjelmiston liikkeeseen == Free Software Foundationin perustaja Richard Stallman on kritisoinut avoimen lähdekoodin liikettä. Stallmanin mukaan näkemykset eroavat perusperiaatteissa, mutta ovat samanlaiset käytännön suosituksissa. Stallmanin mukaan yritykset pyrkivät hyötymään avoimesta lähdekoodista osallistumatta sen kehitykseen ja että ne eivät kunnioita käyttäjien oikeuksia. == Lähteet == Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Siniriutta

Siniriutta suunnittelee, rakentaa ja huoltaa akvaariokokonaisuuksia koteihin, yrityksiin ja julkisiin tiloihin. Siniriutta oli myös suomalainen merivesiakvaarioihin erikoistunut akvaarioliike. Myymälän valikoimiin kuuluivat merivesikalat, -korallit ja -selkärangattomat. Tilauksesta Siniriutan kautta sai myös tekniikkaa ja akvaariota. Myymälätoiminnan ohella kivijalkamyymälän rinnalla toimi myös verkkokauppa.Kauppoja Merivesiakvaario- portaali Siniriutta avasi ensimmäisen vähittäismyymälän 16. marraskuuta 1991 Vantaan Hämeenkylään. Myymälä oli kooltaan 20 neliötä ja sijaitsi kukkaliikkeen sisätiloissa. Liiketila laajeni samoissa tiloissa moneen kertaan. Vuosina 1994–2002 oli myymälä noin 150 neliön kokoinen. Joulukuussa 2002 Siniriutta muutti Akvaariolinnaan Vantaan Petikkoon.Trooppisten eläinten maailma aukeaa Vantaalla (Arkistoitu versio) MTV3, 25.11.2005. Kiinteistössä sijaitseva asunto muutettiin myymäläksi ja samalla näyttelytilat remontoitiin. Näyttely lopetettiin 2006, ja vuonna 2007 koko tila muutettiin myymäläksi. Helmikuussa 2008 330 neliön myymälä myytiin. Syksyllä 2009 toiminta alkoi uudelleen. Maaliskuussa 2010 rakentui uudet karanteenitilat Vantaanpuiston ostoskeskuksessa, ja yritys alkoi tuoda taas merivesikaloja ja koralleja Suomeen.Vanha ostari sai uusia yrittäjiä Vantaan sanomat 10.4.2010 (s. 3) Keväällä 2013 toiminta jatkui isoimmissa tiloissa Vihdissä Selkin kylässä. Syksyllä 2022 avattiin uusi myymälä Helsingin Jätkäsaareen Livornonkadulle. Siniriutan viimeinen myymälä suljettiin joulukuussa 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yrityksen kotisivut Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset
Kutaisin kuvernementti

Kutaisin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Abhasian, Georgian ja Turkin alueella. Sen pinta-ala oli 36 470 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 058 200 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kutaisin kaupunki. 1800-luvun lopulla kuvernementtiin kuului seitsemän kihlakuntaa: Kutaisi, Letškhumi (keskuspaikka Tsageri), Ozurgeti, Ratša (Oni), Senaki, Šorapani (Kvirily, nykyinen Zestaponi) ja Zugdidi. Niiden lisäksi se käsitti Artvinin, Batumin ja Suhumin piirikunnat. Asukkaista 82,1 oli georgian ja sen lähisukukielten puhujia, 5,6 % abhaaseja, 4,4 % turkkilaisia, 2,3 % armenialaisia, 1,8 % venäläisiä ja 1,4 % kreikkalaisia. Tärkein elinkeino oli maatalous. Vuonna 1903 Kutaisin kuvernementista erotettiin Batumin alue. ==Lähteet== Luokka:Abhasian historia Luokka:Georgian entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Turkin historia Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Gian Francesco Malipiero

Gian Francesco Malipiero (18. maaliskuuta 1882 Venetsia – 1. elokuuta 1973 Treviso) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli lyhyesti viulunsoittoa Wienin konservatoriossa ja opiskeli myös Venetsiassa sekä Bolognassa, jossa suoritti sävellysdiplomin vuonna 1904. Vuonna 1913 Malipiero matkusti Pariisiin, jossa hän sai vaikutteita impressionistisesta musiikista. Hänelle merkittävä kokemus oli myös Stravinskin Kevätuhrin kuuleminen (sen kantaesityksessä). Vielä enemmän innoitusta hän kuitenkin sai Italian barokkimusiikista.AllMusic: Gian Francesco Malipiero Malipiero on ylhäistä italialaista sukua, johon kuuluu muun muassa venetsialaisia dogeja. Hän oli nuorena innostunut maalaustaiteesta, mutta kun viulustinlahjat paljastuivat, hän keskittyi enemmän musiikkiin. Hän hävitti itse ensimmäiset sävellyksensä, joita olivat pari oopperaa, sinfonioita ja konserttoja. Pariisiin mentyään hän oivalsi musiikin ja eritoten oman sävellystyönsä aivan uudella tavalla, mutta pysyi koko ikänsä läpeensä italialaisena.Suuri Musiikkikirja ss. 683-684 artikk. Malipiero Gian Francesco Vuonna 1921 Malipierosta tuli sävellyksen professori konservatoriossa Parmassa, ja hän toimi tässä virassa kaksi vuotta. Myöhemmin hän johti Istituto Musicale Pollinia Padovassa, ja vuonna 1939 hän nousi Venetsian Liceo Benedetto Marcellon johtoon. Malipieron sävellyksille tyypillistä on kontrapunktisuus, johon usein liittyy dissonanttisuutta. Hän pohjasi eräässä vaiheessa musiikkinsa diatonisen materiaalin vapaaseen käyttöön, mutta myöhemmällä iällään hän hyödynsi entistä enemmän kromaattisuutta. Hänen satoihin teoksiinsa lukeutuvat oopperat L'orfeide (1918–22) ja Venere prigioniera (1957), kantaatti/"mysteeri" San Francesco d'Assisi (1922) ja oratorio La Passione (1935). Hän sävelsi lisäksi esimerkiksi sinfonioita, muita orkesteriteoksia ja seitsemän jousikvartettoa, joista ensimmäinen (Rispetti e strambotti, 1920), on hänen laajiten levinnyt teoksensa. Malipiero julkaisi laitoksensa Monteverdin kokonaistuotannosta. Hän julkaisi myös laitoksia muiden säveltäjien (mm. Vivaldi, Corelli, Frescobaldi) teoksista ja kirjoitti useita artikkeleita. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Hei, kuka puhuu nyt

Hei, kuka puhuu nyt (engl. Look Who's Talking Now) on vuonna 1993 julkaistu romanttinen komedia ja jatko-osa elokuville Hei, kuka puhuu ja Hei, kuka puhuu myös. Elokuvan pääosia esittävät John Travolta, Kirstie Alley, David Gallagher, Tabitha Lupien, Lysette Anthony, George Segal ja Olympia Dukakis. == Juoni == Danny DeVito ja Diane Keaton ääninäyttelevät elokuvassa Rocks- ja Daphne-nimisiä koiria, jotka nyt ovat elokuvan pääosassa vauvojen lisäksi. Elokuvan on ohjannut Tom Ropelewski. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuva oli ainoa taloudellisesti tappiollinen elokuva 'Hei kuka puhuu'-elokuvien sarjassa. == Vastaanotto == Myöhemmin 'Hei,kuka puhuu'-elokuvat sai jatkona spin-off-televisiosarjan Baby Talk, joka seurasi elokuvien juonta. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta 34 jakson verran vuosina 1991–1992. Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat
Tbilisin kuvernementti

Tbilisin eli Tiflisin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Georgian ja Azerbaidžanin alueella. Sen pinta-ala oli 44 607 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 051 000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Tbilisi (Tiflis). 1800-luvun lopussa kuvernementtiin kuului 9 kihlakuntaa: Akhalkalaki, Akhaltsikhe, Bortšali (keskuspaikka Šulašvery, nykyinen Šaumiani), Gori, Dušeti, Sighnaghi, Tbilisi, Telavi ja Tianeti. Niiden lisäksi se käsitti Zaqatalan piirikunnan. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan asukkaista 44,5 % oli georgian ja sen sukukielten puhujia, 18,7 % armenialaisia, 10,2 % azereja, 7,5 % venäläisiä, 6,4 % osseetteja, 3,2 % avaareja ja näiden sukukansoja, 2,6 % kreikkalaisia ja 2,4 % turkkilaisia. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin historia Luokka:Georgian entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Sisu E13TP

Sisu E13TP (Sammakko) on Sisu Defence Oy:n valmistama panssaroitu maastokuorma-auto. Sen edeltäjä oli Sisu E11T. Sisu E13TP on kokonaan uudelleen suunniteltu ajoneuvo ja verrattuna edeltäjäänsä sen panssarointi on parempi. Ohjaamo ja alusta ovat aina miina-suojattuja ja lisäksi ohjaamo on ilmatiivis ja näin ollen voidaan varustaa NBC-suojauksella. Kokonsa puolesta Sisu E13TP voidaan kuljettaa myös C-130 Hercules kuljetuslentokoneella. ==Teknisiä tietoja== ===Moottori=== Sisu E13TP:n moottorina on iskutilavuudeltaan 13-litrainen Caterpillar-dieselmoottori. Sen teho on 330 kW ja vääntömomentti 2 100 Nm. ===Voimansiirto=== Vaihteistona on Allison HD 4500SP -automaattivaihteisto. Se on yhdistetty VG 2000/300 -jakovaihteistoon. Ajoneuvossa on myös maasto-ominaisuuksia parantamassa tasauspyörästön lukot. ==Maasto-ominaisuudet== E13TP on rakennettu maastokuorma-autoksi joten sillä on hyvät maasto-ominaisuudet: * Maavara on 0,38 metriä. * Lähestymiskulma on 33°. * Jättökulma on 39°. ==Varusteet== Sisu E13TP 8×8:n varusteisiin kuuluu vaihtoehtoisesti joko vaihtokorilaiteet, merikontin käsittelylaitteet tai kuormausnosturi. Suomen puolustusvoimien autoissa on lisäksi Brevinin valmistama hydraulinen 150 kilonewtonin vinssi ==Tilaukset== ===Liettua=== Liettua tilasi vuonna 2005 24 Sisu E13TP -maastokuorma-autoa. Nämä toimitettiin 2007-2009. ===Suomi=== Toukokuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 60 autoa. Ne toimitettiin toukokuussa 2010. Näistä autoista 40 jää armeijan käyttöön ja loput 20 Suomen nopean toiminnan joukkojen käyttöön. Niitä tullaan käyttämään kansainvälisissä kriisioperaatioissa. Huhtikuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 12 Sisu E13TP -ajoneuvoa jotka toimitetaan vuonna 2014, yhdessä 68 muun Sisu-ajoneuvon kanssa. Näitä kahtatoista ajoneuvoa tullan käyttämään keskipitkän matkan ilmatorjuntatutkien alustoina. Lisäksi Sisu Defence Oy odottaa tilauksia kahdesta samanlaisesta tutka- ajoneuvosta Viron puolustusvoimilta. ==Lähteet== E13tp Luokka:Suomen puolustusvoimien maastokuorma-autot
Janusz Grabiański

Janusz Grabiański (27. heinäkuuta 1929 Szamotuły, Puola – 20. lokakuuta 1976 Varsova) oli puolalainen kuvittaja ja graafikko, joka teki erityisesti lastenkirjojen kuvituksia. Grabiański opiskeli Krakovan kuvataideakatemiassa vuosina 1950–1951 ja siirtyi sitten Varsovan kuvataideakatemiaan vuosiksi 1952–1955. Vuodesta 1958 alkaen kuolemaansa saakka hän kuvitti itävaltalaiselle Ueberreuter-kustantamolle. Grabiańskin kuvitukset olivat usein kokosivun täyttäviä piirustuksia ja värikkäitä akvarelleja. Hän kuvitti lukuisten tunnettujen kirjailijoiden teoksia: Charles Perrault, Hans Christian Andersen, Mark Twain, Grimmin veljekset ja Enid Blyton. Grabiańskin kuvittamia kirjoja on julkaistu Itävallan lisäksi muissakin maissa käännöksinä; suomeksi julkaistiin 1960–1970-luvulla kymmenen teosta. Grabiańskin kirjoja palkittiin useilla puolalaisilla ja kansainvälisillä palkinnoilla. Hänen tuotantoaan esiteltiin Rovaniemen taidemuseon näyttelyssä ”Satumaista – Janusz Grabiańskin satukuvituksia” 21.9.2018–9.1.2019, johon työt oli saatu lesken Joanna Grabiańskan kokoelmasta.Satumaista – Janusz Grabiańskin satukuvituksia. Rovaniemen taidemuseo 2018. ==Suomennetut Grabiańskin kuvittamat teokset== * Kauneimmat eläinsadut. (Das große Buch der Tiermärchen.) Suomentaneet L. Aro ym. Helsinki, WSOY 1960. * Andersen, Hans Christian: Andersenin satukirja. Suomentanut Maila Talvio (tarkistettu suomennos). Helsinki, WSOY 1971. * Kissat. Suomentaneet Mikko Kilpi ja Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1973. * Hauffin sadut. (Märchen.) Kirjoittanut Wilhelm Hauff. Suomentanut Kaarina Helakisa. Helsinki, WSOY 1973. * Hevoset. Suomentaneet Mikko Kilpi ja Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1973. * Koirat. Suomentaneet Mikko Kilpi ja Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1973. * Tuhannenyhden yön satukirja. Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Helsinki, WSOY 1973. * Villieläimet. Suomentaneet Mikko Kilpi ja Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1975. * Linnut. Suomentaneet Mikko Kilpi ja Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1975. * Iloiset laulajat. (Grabianskis Stadtmusikanten.) Kertonut Franz Martin. Suomentanut Panu Pekkanen. Helsinki, WSOY 1979. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset kuvataiteilijat Luokka:Kuvittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Kings Road Entertainment

Kings Road Entertainment (myös Kings Road Production) on yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, joka on keskittynyt tuottamaan ja levittämään pienen budjetin elokuvia. Stephen Friedman perusti yhtiön vuonna 1983 ja ensimmäinen sen tuottama elokuva oli Paripeli (1984), jonka pääosissa esiintyivät Steve Martin ja Lily Tomlin. Kings Road Entertainmentin tunnetuimpiin elokuviin lukeutuu Kickboxer (1989), jolle yhtiö tuotti myös neljä jatko-osaa vuosina 1991–1995. ==Tuotetut elokuvat== ===1980-luku=== *Paripeli (1984) *Jäätelösota (1984) *Lemmenkoe (1985) *Vihollisen armoilla (1985) *Kasan alimmainen (1986) *Pelimies (1986) *Likaiset lahjukset (1986) *Älä mokaa Morgan (1987) *In the Mood (1987) *My Best Friend Is a Vampire (1987) *Tilauspoliisi (1987) *The Night Before (1988) *Kickboxer (1989) *Takaisin helvetistä (1989) *Homer ja Eddie (1989) *Kuolemanottelu (1989) ===1990-luku=== *Kickboxer 2 (1991) *Kickboxer 3 – tappava isku (1992) *Siinä meni naapurisuhteet (1992) *Brain Smasher... A Love Story (1993) *Knights (1993) *Kickboxer 4 (1994) *Sivullinen (1995) *Kickboxer 5 (1995) *Mother (1996) ===2000-luku=== *Ticker (2001) *Corps diplomatique (2011) ===Teatterilevitykset=== *Minne tuuli kuljettaa (1986) *My Best Friend Is a Vampire (1987) *Tilauspoliisi (1987) *The Night Before (1988) *Kieltäydy kuolemasta (1988) *Just Ask for Diamond (1990) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Tverin kuvernementti

Tverin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 62 375 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 769 100 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Tverin kaupunki. Vuonna 1775 perustettu Tverin käskynhaltijakunta korvattiin kuvernementilla vuonna 1796. Vuodesta 1803 lähtien se jakaantui 12 kihlakuntaan, joiden keskuksina toimivat Bežetsk, Kaljazin, Kašin, Kortševa, Ostaškov, Ržev, Staritsa, Toržok (Novotoržskin kihlakunta), Tver, Vesjegonsk, Vyšni Volotšok ja Zubtsov. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukkaista 92,8 % oli venäläisiä ja 6,7 % karjalaisia. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja teollisuus. Vuonna 1918 muodostettiin Kimryn ja Krasnyi Holmin kihlakunnat. Kaljazinin, Kortševan ja Zubtsovin kihlakunnat lakkautettiin vuonna 1922. Samalla Krasnyi Holmin ja Vesjegonskin kihlakunnat siirrettiin Rybinskin kuvernementtiin, josta ne jo seuraavana vuonna palautettiin takaisin Tverin kuvernementin yhteyteen. Vuonna 1924 lakkautettiin Krasnyi Holmin ja Staritsan kihlakunnat ja vuonna 1927 Kašinin kihlakunta. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929 ja sen alue jaettiin Moskovan ja Läntisen alueen kesken. Entistä kuvernementtiä vastaa pääpiirteissään nykyinen Tverin alue. ==Lähteet== *
Giovanni Gentile

Giovanni Gentile (; 30. toukokuuta 1875 Castelvetrano, Sisilia – 15. huhtikuuta 1944 Firenze, Italia) oli italialainen uushegeliläinen idealistinen filosofi, jota voi verrata Benedetto Croceen. Hän kuvasi itseään “fasismin filosofiksi”, ja hän haamukirjoitti Benito Mussolinin kirjoittamaksi merkityn La Dottrina del Fascismo (1932; 'Fasismin oppijärjestelmä'). Hän kehitti myös oman filosofisen järjestelmän aktualistinen idealismi. Gentile sai vaikutteita sellaisilta italialaisilta intellektuelleilta kuin Giuseppe Mazzini, Rosmini, Gioberti sekä Silvio Spaventa, jolta hän lainasi ajatuksen autoctisi, ”itsensä rakentaminen”, mutta häneen vaikuttivat voimakkaasti myös saksalaiset idealistiset ja materialistiset ajattelun koulukunnat, nimittäin Karl Marx, Hegel ja Fichte, joiden kanssa yhteistä hänellä oli pyrkimys luoda Wissenschaftslehre, sellainen tiedon rakenteen teoria, johon ei sisälly oletuksia. Myös Friedrich Nietzsche vaikutti häneen, kuten voi nähdä Nietzschen yli-ihmisen ja Gentilen Uomo Fascistan yhtäläisyydestä. ==Kirjallisuutta== *Häyry, Matti, Fasismi ja muutoksen metafysiikka – Giovanni Gentilen aktualistinen idealismi Mussolinin Italian valtionfilosofiana. – Artikkeli sisältyy Ajatus-vuosikirjan erikoisnumeroon: Halonen, Ilpo & Heta Häyry (toim.), 1990, Muutos. Suomen Filosofisen Yhdistyksen Helsingissä 14.–15.1.1988 järjestämän kollokvion esitelmät. == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset filosofit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Fasismi