EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Duncan Kyle

Duncan Kyle, myös: James Meldrum, oik. John Broxholme, 11\. kesäkuuta 1930 Bradford, West Yorkshire – 24. kesäkuuta 2000 Bury St Edmunds, SuffolkKyle, Duncan, Kirjasampo, viitattu 6.6.2021) oli englantilainen jännityskirjailija. Hän oli Alistair MacLeanin, Desmond Bagleyn ja Hammond Innesin ohella brittiläisen suoraviivaisen ja kovavauhtisen jännitysviihteen johtavia nimiä.Kettunen 2000 John Broxholme pääsi 16-vuotiaana bradfordilaisen Telegraph and Argus -lehden palvelukseen ja työskenteli alalla parikymmentä vuotta toimittajana, toimitussihteerinä ja päätoimittajana eri sanoma- ja aikakauslehdissä Leicesterissä, Leedsissä ja Lontoossa. Kirjailijanuransa hän aloitti vuonna 1967 romaanilla The War Queen, joka oli hänen 14 romaanistaan ainoa J. F. Broxholme -nimellä julkaistu. Tämän jälkeen hän otti käyttöön iskevämmän ja helpommin kirjoitettavan kirjailijanimen Duncan Kyle. toiminnalliset seikkailuromaanit nousivat myyntilistojen kärkipäähän eri puolilla maailmaa 1970- ja 1980-luvuilla. Romaanien tapahtumapaikkoina olivat muun muassa arktiset maisemat (Jääkalterit, Jääkuilu), Skotlannin myrskyävät kalliorannat (Pelon kehto) ja Borneon viidakko (Vihreään helvettiin). Kylen historiallisista romaaneista on parhain Kuninkaan komissaari, jonka hän on omistanut Desmond Bagleyn muistolle.. Viimeisen romaaninsa Exit hän julkaisi vuonna 1993. Kyle kirjoitti kaikki romaaninsa käsin täytekynällä. Romaanien nimien keksimiseen hän sai apua kirjailijaystäviltään Dick Francisilta ja Ruth Rendelliltä. Duncan Kyle kuoli 70-vuotiaana kesäkuussa 2000 muutamia viikkoja aiemmin saamansa aivohalvauksen seurauksena. ==Suomennetut teokset== * Jääkalterit (The Cage of Ice, 1970), suom. Matti Kannosto; Helsinki: WSOY 1972 ISBN 951-0-00458-8 * Kauhunlento (Flight into Fear, 1972), suom. Matti Kannosto; Helsinki: WSOY 1973 ISBN 951-0-00846-X * Jäljitysleikki (A raft of swords; The Suvarov adventure), suom. Seppo Loponen, WSOY 1975 ISBN 951-0-07109-9 * Pelon kehto (Terror's cradle), suom. Matti Kannosto; Helsinki: WSOY 1976 ISBN 951-0-07721-6 * Jääkuilu ('In deep), suom. Matti Kannosto; Helsinki: WSOY 1978 ISBN 951-0-08697-5 * Musta ritarikunta (Black Camelot, 1978), suom. Erkki Hakala; Helsinki: WSOY 1979 ISBN 951-0-09472-2 * Vihreään helvettiin (Green River High, 1979), suom. Erkki Hakala; Helsinki: WSOY 1980 ISBN 951-0-10077-3 * Pelkurin palkka (Stalking Point, 1981), suom. Aulis Rantanen; Helsinki: WSOY 1982 ISBN 951-0-11312-3 * Kuninkaan komissaari (The King's Comissar, 1983), suom. Erkki Hakala; Helsinki: WSOY 1984 ISBN 951-0-12584-9 * Tappava salaisuus (The dancing men), suom. Pekka Markkula, Helsinki: WSOY 1988 ISBN 951-0-14829-6 == Lähteet == * === Viitteet=== Luokka:Englantilaiset jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Auvinen

Auvinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aleksander Auvinen (1857–1918), kirkkoherra, tuomiorovasti ja valtiopäivämies * Anders Auvinen (1843–1915), liikemies, kauppaneuvos * Anna Auvinen (s. 1987), jalkapalloilija * Anssi Auvinen, kitaristi ja taustalaulaja * Arvi Auvinen (1937–2010), näytelmäkirjailija, toimittaja ja TV-ohjaaja * Eero Auvinen (s. 1970), valosuunnittelija * Eero-Matti Auvinen (s. 1996), jalkapalloilija * Erkki Auvinen (1928–1987), taidemaalari * Hellin Auvinen- Salmi (1911–1997), näyttelijä, teatterinjohtaja * Helmi Auvinen (1876–1965), runoilija, Johan Aleksander Auvisen puoliso * Henri Auvinen (s. 1993), jääkiekkoilija * Janne Auvinen (s. 1965), valo- ja äänisuunnittelija * Jasper Auvinen (s. 2002), salibandyn pelaaja * Johan Aleksander Auvinen (1875–1950), kauppaneuvos, Aleksander Auvisen poika * Juhani Auvinen (1911–1989), historioitsija, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Johan Aleksander Auvisen poika * Markku Auvinen (s. 1949), Harjavallan ja Valkeakosken ent. kaupunginjohtaja * Markus Auvinen (1975–2024), Mänttä-Vilppulan kaupunginjohtaja * Matti Auvinen (1825–1869), maanviljelijä ja valtiopäivämies * Mauri Auvinen (1927–2017), päätoimittaja, professorin arvonimi * Oskari Auvinen (s. 1972), Kangasalan kaupunginjohtaja * Pekka-Eric Auvinen (1989–2007), koulusurmaaja * Petter Auvinen (1822–1888), maanviljelijä ja valtiopäivämies * Pirjo Auvinen (s. 1961), Yleisradion toimittaja * Reino Auvinen (1917–2011), liikenneministeriön kansliapäällikkö * Riitta Auvinen (1940–2019), Väestöliiton pääsihteeri * Ritva Auvinen (s. 1932), sopraano * Roope Auvinen (s. 1998), moukarinheittäjä * Suvi Auvinen (s. 1984), kansalaisaktivisti, feministi ja anarkisti * Teija Auvinen (s. 1959), näyttelijä * Tommi Auvinen (s. 1957), teatteriohjaaja ja näyttelijä * Toni Auvinen, Tuusniemen ent. kunnanjohtaja * Vilho Auvinen (1907–1946), näyttelijä * Vili Auvinen (1931–1996), näyttelijä ja teatteriohjaaja * Ville Auvinen (s. 1966), pastori, lähetysjohtaja, päätoimittaja ja kirjailija.
Kaipainen

Kaipainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Anu Kaipainen ( o.s. Mustonen, 1933–2009), kirjailija * Eino Kaipainen (1899–1995), näyttelijä, poliisi * Jouni Kaipainen (1956–2015), säveltäjä, Anu ja Osmo Kaipaisen poika * Matti Kaipainen (s. 1972), jääkiekkoilija * Osmo Kaipainen (1933–1985), poliitikko ja lääkäri, Anu Kaipaisen puoliso * Urho Kaipainen (1908–1942), kommunisti ja vakooja * Wille Kaipainen (1918–2006), lääkäri ja professori.
Kallioniemi (täsmennyssivu)

Kallioniemi on: == Paikkoja == * Kallioniemi, Kalle Päätalon lapsuudenkoti Taivalkoskella * Kallioniemen ravintola ja vierassatama Ristiinassa. == Henkilöitä == * Aarne Kallioniemi (ent. Jahnsson, 1887–1955), rehtori, opetusneuvos ja oppikirjojen tekijä * Alli Kallioniemi (ent. Jahnsson, 1885–1958), poliitikko, Aarne Kallioniemen sisar * Janne Kallioniemi (s. 1973), näyttelijä * Jouko Kallioniemi (1912–1982), näytelmäkirjailija * Kaarlo Kallioniemi (ent. Jahnsson, 1883–1953), pikakirjoittaja ja opettaja, Aarne Kallioniemen veli * Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi (1887–1970), säveltäjä, Kaarlo Kallioniemen puoliso * Olli-Pekka Kallioniemi (s. 1966), lääketieteen professori ja akatemiaprofessori * Pekka Kallioniemi, tietojenkäsittelytieteilijä, sosiaalisen median asiantuntija ja vaikuttaja * Riku Kallioniemi (s. 1970), jääkiekkoilija * Tuula Kallioniemi (o.s. Laaksonen, s. 1951), kirjailija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Coandă-ilmiö

Coandă-ilmiö on virtauksen pyrkimys kääntyä kohti sitä lähellä olevaa pintaa. Tritton, D.J., Physical Fluid Dynamics, Van Nostrand Reinhold, 1977 (reprinted 1980), Section 22.7, The Coanda Effect. Ilmiötä tutki ensimmäisenä tieteellisesti romanialainen Henri Coandă 1900-luvun alussa, joka sai vuonna 1934 ranskalaisen patentin "Method and apparatus for deviation of a fluid into another fluid" -tutkimuksestaan. Ilmiö johtuu siitä, että kun virtaus ei rakenteen kohdalla pysty aikaansaamaan nesteen ylöstaitetta, virtaus kääntyy itse kohden rakennetta. Coandă-ilmiötä käytetään nostovoimaa lisäävissä laipoissa. Ilman sitä virtaus irtoaisi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *A page with a video of the Coandă effect in action *Information on the patents of Coanda *New UK based UAV project utilising the Coandă effect *Report on the Coandă Effect and lift *How to see the Coandă effect at home (www.physics.org comic) Luokka:Aerodynamiikka
Seitsemän vampyyriä

Seitsemän vampyyriä on Ivan Cardoson ohjaama brasilialainen kauhuelokuva vuodelta 1986. Komediallisessa filmissä pitkähampainen lihansyöjäkasvi muuttaa puremallaan tutkijan ja tämän naisystävän vampyyreiksi. == Arvioita == Helsingin Sanomien Arto Pajukallio piti 2010 elokuvaa sekä häkellyttävän huonona että hersyvän hauskana ”elokuvatuksena”. Leffan tekninen toteutus edustaa tuhnua kotivideotasoa, jossa monet henkilöistäkin onnistutaan rajaamaan kuva-alan ulkopuolelle, hän kirjoitti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kauhuelokuvat Luokka:Vampyyrielokuvat Luokka:Brasilialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1986 elokuvat
Itseoppinut

Itseoppinut tai autodidakti on henkilö, joka on pääasiassa opettanut itsensä ilman koulutusta tai päätoimista mentoria. Henkilö voi tulla itseoppineeksi lähes missä tahansa elämänsä vaiheessa. Jotkut ovat koulutettuja perinteisesti jollain alalla, mutta he voivat valita itsensä kouluttamisen toisella, usein aivan toisella kuin varsinaisen koulutuksensa alalla. Itseoppiminen ja itseohjautuva oppiminen eivät ole välttämättä yksinäisiä prosesseja. Jotkut itseoppineet saattavat viettää paljon aikaa kirjastoissa tai kouluttavilla verkkosivuilla. Kasvatustieteessä on tutkittu esimerkiksi itseohjautuvia oppimismenetelmiä. Itseoppineisuutta tavataan kulttuuri- ja viihdealojen ammattilaisten keskuudessa. Kuvataiteessa itseoppineet voivat edustaa eri taidesuuntauksia. ==Katso myös== * Harrastajataide * Muusikko * Kirjailija * ITE-taide * Naivismi * Tiedon portaat * Virallinen oppiminen ==Lähteet== Luokka:Oppiminen
Yhdystie 2264

Yhdystie 2264 on osa historiallista Hämeen Härkätietä Marttilassa ja Tl. Koskella Varsinais-Suomessa. Osoitenimenä tiellä on sekä Marttilassa että Koskella Härkätie. Tie alkaa seututien 224 ja niin ikään Hämeen Härkätien reittiin kuuluvan yhdystien 12307 risteyksestä Marttilan Vättilässä ja päättyy yhdystien 2260 ja samoin Hämeen Härkätien reittiin kuuluvan yhdystien 2810 risteykseen Kosken kirkonkylässä. Tie kulkee Marttilassa kirkonkylän kautta, ja sen varrelle jää myös Marttilan Ollilan kylä. Ennen Kosken kirkonkylää siihen yhtyy Salon ja Kuusjoen suunnasta yhdystie 2407. Tie seurailee lähes koko matkaltaan Paimionjoen pohjoisrantaa, josta se erkanee vastaa vähän ennen Kosken kirkonkylää yhdystien 2407 risteyksessä. Ennen nykyisen valtatien 10 valmistumista 1960-luvun alussa tie on myös ollut osa tällöin pääosin historiallisen Hämeen Härkätien reittiä noudatellutta valtatietä 10. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 2264 Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Koski Tl:n liikenne Luokka:Marttilan liikenne 10
G.S. Boyz

G.S. Boys (selvemmältä nimeltään G-Spot Boyz) on yhdysvaltalainen hip hop -ryhmä. Sen ensimmäinen single oli Stanky Legg. Ryhmän toinen single Booty Dew ilmestyi vuonna 2009. Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Mielenpeli

Mielenpeli () on yhdysvaltalaisen tieteiskirjailijan Pat Cadiganin vuonna 1987 ilmestynyt esikoisromaani. Teoksen suomennos ilmestyi vuonna 2010 Avaimen kustantamana. Käännös on Matti Rosvallin. == Vastaanotto == Suomennoksen arvioinut Toni Jerrman sanoi Helsingin Sanomissa teoksen olevan yhä teemoiltaan merkityksellinen sekä kuvastoltaan iskevä. Portti-lehden Petri Salinin mukaan Mielenpeli on kovin epäyhtenäinen ja katkelmallinen romaanina. Kuvaukset aivomatkoista ovat kiintoisia mutta jäävät lopulta etäisiksi, kuten henkilötkin. Kirja ei ole huono mutta yllättävän vaisu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Markku Soikkeli: Aivopoliisin arkea rock-asenteella. Turun Sanomat 15.11.2010. * Salla Brunou: Kuinka päästään lauhduntajaksi. Etelä-Saimaa 29.9.2010. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1987 kirjat
Muistelmia kuolleesta talosta

Muistelmia kuolleesta talosta () on Fjodor Dostojevskin romaani vuosilta 1860–1861. Romaani kertoo epäsuorasti Dostojevskin omista kokemuksista siperialaisessa vankileirissä. Romaani on suomennettu neljä kertaa: A. F. Hassel (1888), Ida Pekari (1931), Lea Pyykkö (1973), Markku Lahtela (1980).Kirjasampo.fi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Muistelmia kuolleesta talosta Projekt Gutenbergissa, A. F. Hasselin suomennos Luokka:Fjodor Dostojevskin teokset Luokka:Vuoden 1860 kirjat hu:Feljegyzések az egérlyukból
Vladimir Dubrovštšik

Vladimir Vladimirovitš Dubrovštšik (, ; s. 7. tammikuuta 1972 Hrodna) on valkovenäläinen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän voitti hopeaa sekä Atlantan olympialaisissa 1996 että Göteborgin MM-kisoissa 1995. Dubrovštšik voitti kultaa Helsingin EM-kisoissa 1994. Hän osallistui myös Sydneyn olympialaisiin 2000, joissa hän sijoittui seitsemänneksi. == Ennätykset == * Kiekonheitto: 69,28 m (2000) * Kuulantyöntö: 16,57 (1994) == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset kiekonheittäjät Luokka:Valkovenäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arnold Viiding

Arnold Viiding (19. maaliskuuta 1911 Valga - 19\. lokakuuta 2006 Sydney, Australia) oli virolainen yleisurheilija, joka kilpaili kuulantyönnössä ja kiekonheitossa. Hän voitti kultaa Torinon EM-kisoissa 1934 kuulantyönnössä ja sijoittui samoissa kisoissa kiekonheitossa viidenneksi. Viidingillä oli hallussaan maansa kiekonheittoennätys vuosina 1934 - 1936, kun hän heitti kesäkuussa 1934 46,92 metriä. Kahta viikkoa aiemmin hän oli heittänyt yli puoli metriä pidemmälle, mutta tulos ei ollut virallinen, joten sitä ei hyväksytty ennätykseksi. Viiding osallistui olympialaisiin kerran, Berliinissä 1936. Hän kilpaili kuulantyönnössä, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. == Ennätykset == * Kuulantyöntö: 16,065 m (1936) == Lähteet == * Viidingin profiili sports-reference.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Virolaiset kuulantyöntäjät Luokka:Virolaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Yhdystie 2250

Yhdystie 2250 on yhdystie Varsinais-Suomessa. Se alkaa Tarvasjoella valtatieltä 10 yhdystien 12307 risteyksestä ja päättyy kantatielle 41 lähellä Pöytyän kirkonkylää. Tie seuraa aluksi Paimionjokea mutta erkanee siitä Tarvasjoen keskustaajamassa, jossa tiehen yhtyvät Liedon suunnasta yhdystiet 2230 ja 2251, ja noudattelee tämän jälkeen Paimionjoen sivujoen Tarvasjoen kulkua Tarvasjoella, missä tie risteää seututien 224 kanssa. Tie seurailee Tarvasjokea myös Karinaisissa Pöytyällä kunnes erkanee siitä lähellä Pöytyän Kyrön taajamaa, missä tiehen yhtyy Marttilan Ollilan suunnasta yhdystie 2253. Kyrön taajaman jälkeen tie ylittää valtatien 9 ja siihen yhtyvät yhdystie 2254 Pöytyän Kaulanperän ja yhdystie 2255 Pöytyän Kaulansuun suunnasta. Pöytyän kirkonkylässä tie ylittää Aurajoen ja yhtyy pian tämän jälkeen kantatiehen 41. Alkuosaltaan valtatieltä 10 Tarvasjoen kirkonkylään tie on osa historiallista Hämeen Härkätietä, joka on eräs Suomen Tiehallinnon määrittelemistä matkailuteistä ja Museoviraston määrittelemä valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Tämä osuus on myös ennen nykyisen valtatien valmistumista ollut osa valtatietä 10. Tietä edeltävänä Hämeen Härkätien osuutena Turusta päin tultaessa on yhdystie 2230 ja Härkätien reitti jatkuu edelleen yhdystiellä 12307 Marttilan suuntaan. Osoitenimenä tiellä on Tarvasjoella ensin Hämeen Härkätie ja sitten Kyröntie. Pöytyällä sen osoiteniminä ovat ensin Kyröntie ja sitten Karhunojantie ja Kirkkotie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 2250 Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Liedon liikenne Luokka:Tarvasjoki Luokka:Pöytyän liikenne Luokka:Karinainen 10
Bremenin koulusurmat

Bremenin koulusurmat tapahtuivat 20. kesäkuuta 1913, kun 29-vuotias työtön sülzeläinen opettaja Heinz Schmidt avasi tulen Bremenin katolisessa St.-Marien-Schulessa. Kolme tyttöä menehtyi välittömästi ja kaksi muuta myöhemmin; yksi uhreista kuoli kaaduttuaan portaissa yrittäessään paeta. Schmidt myös haavoitti kahdeksaatoista lasta ja kolmea muuta henkilöä. Hänet kukisti koulun henkilökunta. Jesuiittoja syvästi inhonnut ampuja todettiin mielipuoleksi, ja hän pysyi sairaalassa, kunnes kuoli vuonna 1926. Koulusurmat Luokka:1913 Luokka:1910-luvun rikokset Luokka:Saksan keisarikunta Luokka:Koulusurmat Saksassa
David Jenkins (yleisurheilija)

David Andrew Jenkins (s. 25. toukokuuta 1952 Pointe-à-Pierre, Trinidad ja Tobago) on brittiläinen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän oli Münchenin olympialaisissa 1972 maansa hopeaa voittaneen 4 × 400 metrin viestijoukkueen jäsen. Jenkins oli voittamassa samasta lajista kultaa Rooman EM-kisoissa 1974. Henkilökohtaiselta matkalta hän voitti EM-kultaa Helsingissä 1971 ja -hopeaa Roomassa 1974. Jenkins osallistui olympialaisiin vuosina 1972 - 1980 ja sijoittui 400 metrin henkilökohtaisella matkalla parhaimmillaan seitsemänneksi, vuosina 1976 ja 1980. Urheilu-uransa jälkeen Jenkins myönsi käyttäneensä steroideja parantaakseen suorituksiaan. 1980-luvulla hän myi steroideja yhdessä Juan Javier Macklisin kanssa. Jenkins tuomittiin toimistaan seitsemäksi vuodeksi vankilaan vuonna 1988, mutta hänet vapautettiin jo yhdeksän kuukauden jälkeen. Vuonna 1993 hän perusti Dan Duchainen kanssa Next Nutrition -yhtiön, joka valmisti lisäravinteita urheilijoille ja kehonrakentajille. Duchainen kuoltua hänestä tuli yhtiön puheenjohtaja. == Ennätykset == * 400 m: 44,93 s (1975) == Lähteet == Jenkins, David Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Jenkins, David Jenkins, David
Yhdystie 2230

Yhdystie 2230 on yhdystie Varsinais-Suomessa. Se alkaa valtatieltä 10 Liedossa ja päättyy yhdystielle 2250 Tarvasjoen kirkonkylässä. Tie alkaen Paappalantien risteyksestä Liedossa, samoin kuin yhdystien 2250 alkuosa siitä valtatielle 10, on osa historiallista Hämeen Härkätietä, joka on eräs Suomen Tiehallinnon määrittelemistä matkailuteistä ja valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Osoitenimenä tiellä on Liedossa Vanha Hämeentie ja Tarvasjoella Hämeen Härkätie. Kulultaan tie seurailee ensin Paimionjoen ja lopussa sen sivujoen Tarvasjoen pohjoisrantaa. Ennen nykyisen valtatien 10 valmistumista 1960-luvun alussa tieosuus on myös ollut osa vielä tuolloin pääosin historiallisen Hämeen Härkätien reittiä noudatellutta valtatietä 10. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 2230 Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Liedon liikenne Luokka:Tarvasjoki 10
Alliance of Valiant Arms

Alliance of Valiant Arms eli A.V.A. (koreaksi 아바) on Red Duckin kehittämä ilmainen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin Koreassa lokakuussa 2007, mutta englanninkielinen versio julkaistiin vasta marraskuussa 2009. Steamin kautta peli tuli pelattavaksi kesäkuussa 2011. Euroopassa pelin palvelimia ylläpitää En Masse Entertainment, Kiinassa Tencent, Taiwanissa Garena ja Japanissa Gamechu. Euroopan ja Pohjois-Amerikan pelipalvelimet suljettiin 29. kesäkuuta 2018. Red Duck yritti julkaista näillä alueilla muokatun version pelistä nimellä Alliance of Valiant Arms: DOG TAG toukokuussa 2019, mutta lyhyen betajakson jälkeen palvelimet suljettiin 28. toukokuuta 2019. Taiwanissa palvelimet suljettiin heinäkuussa 2019 ja Kiinassa syyskuussa 2019. == Pelaaminen == Peli sijoittuu kuvitteelliseen konfliktiin Euroopan unionin (EU) ja Neo-Russian Federaation (NRF) joukkojen välillä. Pelaaja voi ostaa uusia aseita, lisäosia, varusteta ja taitoihin vaikuttavia päivityksiä pelin omalla valuutalla. Varusteet kuluvat taistelun aikana, joten niiden korjaaminen on tärkeätä. Aseisiin voi ostaa esimerkiksi äänenvaimentimen tai erilaisia tähtäimiä, mutta kaikki aseet eivät ole muokattavissa. == Kehitysvaiheet == * 23. lokakuuta 2007 julkaistiin koreankielinen versio. * 12. marraskuuta 2008 peli sai suuren grafiikkapäivityksen. * 1. joulukuuta 2008 julkaistiin japaninkielinen versio. * 2. kesäkuuta 2009 korealainen ijji- peliportaali ilmoitti pelin tulevan myös englanninkielisenä. * 23. syyskuuta 2009 julkaistiin englanninkielinen closed beta -versio. * 14. lokakuuta 2009 julkaistiin englanninkielinen open beta -versio * 11. marraskuuta 2009 virallinen julkaisu englanninkieliselle versiolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pelin viralliset sivut * Pelin viralliset sivut * Pelin viralliset sivut * Pelin viralliset sivut * Alliance of Valiant Armsin avrostelu AlaTest -sivulla * Alliance of Valiant Arms Wiki Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Verkkomoninpelit Luokka:Windows-pelit
Eppsteinin koulusurmat

Eppsteinin koulusurmat tapahtuivat 3. kesäkuuta 1983 Freiherr-vom-Stein Gesamtschulessa Eppstein-Vockenhausenissa. 34-vuotias tšekkiläinen Karel Charva ampui kuoliaiksi kolme opiskelijaa, opettajan ja poliisin. Lisäksi hän haavoitti neljäätoista henkilöä kahdella puoliautomaattisella pistoolilla ennen itsemurhaansa. Ammuskelu on neljänneksi pahin laatuaan toisen maailmansodan jälkeisessä Saksassa Erfurtin (2002), Winnendenin (2009) ja Kölnin koulusurmien (1964) jälkeen. Noin kello 7.20 tapahtumapäivänä Charva vuokrasi Volkswagenin pakettiauton Frankfurtissa. Hänen oletetaan ajelleen pitkin aluetta etsiessään koulua, jossa oli opetusta kyseisenä päivänä, jona monet koulut olivat suljettuina loman takia. Olikin oletettavasti sattumaa, että ampuja päätyi juuri Freiherr-vom-Stein Gesamtschuleen noin 30 kilometrin päässä Frankfurtista. Noin kello 10.45 Charva saapui luokkaan 213, jossa Franz-Adolf Gelhaar opetti englantia kuudennen luokan oppilaille. Charva yritti epäonnistuneesti ampua opettajaa ja poistui luokkahuoneesta, mutta saapui sinne jälleen ja ampui opettajaa seitsemästi vatsaan, kasvoihin ja vasempaan käsivarteen. Kun Gelhaar makasi lattialla vakavasti haavoittuneena, Charva alkoi ampua lapsia. Hän surmasi heistä kolme ja haavoitti kolmeatoista, joista neljää vakavasti. Toinen opettaja, Hans-Peter Schmitt, syöksyi luokkaan yrittäen auttaa, mutta tuli surmatuksi, kuten myös aseistautumaton poliisi Gisbert Beck, joka oli koulussa kertomassa oppilaille liikenneturvallisuudesta. Poliisi saapui rikospaikalle, mutta Charva jatkoi ammuskelua ja ampui itseään noin kello 11.15 suuhun englanninluokkaa vastapäisessä luokassa. Ruumiinavaus paljasti tekijän toimineen alkoholin vaikutuksen alaisena. Kaikkiaan Charva oli ampunut noin 40 laukausta. Alun alkaen oli epäselvää, tunsiko ampuja haavoittamansa opettajan, sillä juuri ennen ammuskelun alkamista joku oli yrittänyt tavoittaa Gelhaaria; myöhemmin kuitenkin todettiin, että asialla ei ollut ollut Charva. Prahasta kotoisin ollut Charva oli paennut Saksaan vuonna 1968 ja saanut poliittisen pakolaisen aseman 1971. Hän työskenteli Saksassa taksikuskina sekä vartijana ja aikoi opettajaksi. Hän toteutti laillisilla aseillaan koulusurmat, joiden motiivia ei tiedetä. == Uhrit == Charvan luoteihin kuolivat seuraavat henkilöt: * Stephanie Hermann, 12 * Javier Martinez, 11 * Gabriele Siebert, 12 * Hans- Peter Schmitt, 36, opettaja * Gisbert Beck, 45, poliisi == Lähteet == Luokka:Hessenin historia Luokka:Vuoden 1983 rikokset Luokka:Koulusurmat Saksassa
Yhdystie 12307

Yhdystie 12307 on osa historiallista Hämeen Härkätietä Varsinais-Suomessa. Se alkaa valtatien 10 ja niin ikään Hämeen Härkätien reittiin kuuluvan yhdystien 2550 risteyksestä Tarvasjoella Liedossa ja päättyy seututien 224 ja samoin Hämeen Härkätien reittiin kuuluvan yhdystien 2264 risteykseen Marttilan Vättilässä. Tie seuraa koko matkaltaan Paimionjokea. Osoitenimenä tiellä on sekä Tarvasjoella että Marttilassa Härkätie. Kulultaan tie seurailee Paimionjoen pohjoisrantaa. Ennen nykyisen valtatien 10 valmistumista 1960-luvun alussa tieosuus on myös ollut osa vielä tuolloin pääosin historiallisen Hämeen Härkätien reittiä noudatellutta valtatietä 10. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 12307 Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Liedon liikenne Luokka:Tarvasjoki Luokka:Marttilan liikenne 10
Jürgen Hingsen

Jürgen Hingsen (s. 25. tammikuuta 1958 Duisburg, Länsi-Saksa) on saksalainen kymmenottelija, joka teki 1980-luvulla kolme maailmanennätystä ja sai arvokilpailuissa neljä hopeamitalia. Hingsen sai pronssia junioreiden EM- kilpailuissa Donetskissa 1977 ja hopeaa Universiadeissa Méxicossa 1979. Hän voitti 1982 Saksan liittotasavallan mestaruuden Ulmissa maailmanennätystuloksella 8723 pistettä (vuoden 1985 taulukon mukaan 8741). Saman vuoden Ateenan EM-kilpailuissa Daley Thompson rikkoi hänen maailmanennätyksensä tuloksella 8743 pistettä, Hingsen sai hopeaa pistein 8517. Hingsen teki 1983 Bernhausenissa maailmanennätyksen 8779 pistettä (8825). Helsingin MM-kilpailuissa hän sijoittui Thompsonin jälkeen toiseksi tuloksella 8561. Hän rikkoi maailmanennätyksen jälleen 1984 oteltuaan Mannheimissa pisteet 8798 (8832), mutta menetti ennätyksen Los Angelesin olympialaisissa Thompsonille, joka saavutti tuloksen 8798 (8847). Hingsen sai hopeaa pistein 8673 (8695). Hingsen sai neljännen arvokisahopeansa Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 tuloksella 8730 – kultaa voitti jälleen Thompson. Soulin olympialaisissa 1988 Hingsen hylättiin kymmenottelun ensimmäisessä lajissa, 100 metrin juoksussa kolmen varaslähdon vuoksi. Hingsenin kymmenotteluennätys 8832 pistettä säilyi Saksan ennätyksenä vuoteen 2023 asti, jolloin sen rikkoi Leo Neugebauer. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jēkabpils

Jēkabpils (, ) on kaupunki Kaakkois-Latviassa Selonian historiallisella alueella. Kaupungin nykyiset rajat muodostuivat 1962, kun silloiseen kaupunkiin liitettiin Krustpilsin kaupunki. Väinäjoki virtaa kaupungin läpi. Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluva Struven ketju kulkee alueen läpi. ==Historia== Ensimmäinen maininta Krustpilsistä on vuodelta 1237, jolloin Riian piispa Nicholas de Magdeburg rakennutti paikalle linnan. Jēkabpils muodostui 1600-luvulla paikalle muuttaneiden vanhauskoisten asutuksen kohdalle. Väinäjokea pitkin kulkevat laivat joutuivat pysähtymään kaupungin kohdalla, koska jokeen tuli vesiputouksia. Paikka tunnettiin nimellä Sala, kunnes sen nimi muutettiin Jēkabpilsiksi sen saadessa kaupunginoikeudet vuonna 1670. Nimi viittasi Kuurinmaan silloiseen herttuaan Jacob Kettleriin. Vuonna 1764 joen yli Jēkabpilsin ja Krustpilsin välillä alkoi liikennöidä lautta. Kaupunki tuhottiin useaan otteeseen 1600-luvulla Ruotsin ja Puolan välisissä sodissa. 1861 kaupunkiin rakennettiin Riiasta tuleva rautatie. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kaupunki tunnettiin erityisesti soittimien valmistuksestaan. 1936 rakennettiin Jēkabpilsin ja Krustpilsin yhdistävä silta joen yli. Kaksi kaupunkia yhdistettiin vuonna 1962 ja samalla joen yli rakennettiin toinen, suurempi silta. ==Kaupungin tunnukset== Jēkabpilsin kaupungilla on käytössään lippu ja vaakuna. Vaakunassa on kuvattu männyn alla oleva ilves. Tarinan mukaan herttua Jacob Kettler oli mennyt metsästämään, mutta eksyi matkalla. Viimein hän tuli Väinäjoen rantaan, näki ilveksen puun alla ja samalla kaupungin. Vaakuna otettiin käyttöön 1924. Kaupungin lippu on jaettu poikittain kahteen alueeseen, joista ylempi on musta ja alempi punainen. Lipun keskellä on kuvattu kaupungin vaakuna. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1999. ==Väestö== Vuonna 2009 kaupungissa asui 25 900 henkilöä. Suurin etninen ryhmä kaupungissa ovat latvialaiset, joita oli vuonna 2009 15 268 henkilöä. Suurimmat vähemmistöt olivat venäläiset (7 461), valkovenäläiset (879), puolalaiset (785), ukrainalaiset (478), liettualaiset (236), romanit (237), juutalaiset (61) ja saksalaiset (58). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian kaupungit
Las Hurdes – Maa ilman leipää

Las Hurdes – Maa ilman leipää (Las Hurdes) on Luis Buñuelin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1933. Elokuva muistuttaa matkailuelokuvaa, mutta on dokumentti, joka kertoo tuolloisen Espanjan karuista syrjäseuduista ja siellä elävistä ihmisistä, mielisairaista ja raajarikoista sekä vuosisatoja kestäneistä huonoista elinoloista, joissa hyvgieenia on puuttellista. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Las Hurdes oli mukana heistä yhdeksän listallaAstala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980 s. 7.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1933 espanjalaiset elokuvat Luokka:Luis Buñuelin ohjaamat elokuvat Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1933 dokumenttielokuvat
Evon nuorisoleirikeskus

Evon nuorisoleirikeskus on Hämeenlinnan Evolle entisen Lammin kunnan alueelle Suomen Partiolaisten ja Metsähallituksen yhteistyössä rakentama leirialue, jolla voidaan pitää erilaajuisia leirejä lippukuntaleireistä finnjamboree- suurleireihin asti. Alue on kaikkien nuorisojärjestöjen käytössä, mutta aktiivisimmin sitä käyttävät partiolaiset. Alue on noin sadan hehtaarin laajuinen, ja sille rakennettiin alun perin finnjamboree Kilkettä varten tietoliikenne-, sähkö-, vesi-, viemäri- ja tieverkostot. Alueen verkostot ja rakennelmat on rakennettu Metsähallituksen ja Suomen Partiolaisten yhteistyössä. Alueen ylläpidosta vastaa Metsähallitus. Alueen alkuperäistä rakentamista avusti Opetushallitus Suomen Partiolaisille myöntämällään 350 000 euron avustuksella. Sen jälkeen alueen rakentamista ovat kustantaneet niin Metsähallitus kuin Suomen Partiolaisetkin budjettivaroistaan, minkä lisäksi alueen kehittämiseen on saatu valtion tukea. == Lähteet == * Tiedote Metsähallituksen Internet-sivustolla , 21.4.2009, luettu 20.7.2010 * Luokka:Partio Suomessa Luokka:Partioleirialueet Luokka:Retkeily Suomessa
Game Rating and Administration Committee

Game Rating and Administration Committee ( Geimmul Gwalli-Wiwonhoe) tai lyhyesti GRAC on vastuussa videopeleille ja muulle multimedialle asetetuista ikäluokituksista Etelä-Koreassa.Digital Development in Korea: Building an Information Society Aikaisemmin komitean nimi oli Game Rating Board (, Geimmul Deung-Geub-Wiwonhoe) tai lyhyesti GRB. GRB perustettiin vuonna 2006 korvaamaan ikäluokituksista vastuussa olleen Korea Media Rating Board (KMRB).Sea Story scandal simmers South Korean PM apologizes for video game controversy Vuonna 2010 uutisioitiin GRB:tä käytettävän myös Etelä-Korean tiukan internetsensuurin hallintatyökaluna.Game over South Korea’s Game Rating Board and The War on Online Content Korea Blocks Facebook Game Apps == Luokitukset == All: Sopii kaikille. 12-year +: Ei suositella alle 12-vuotiaille. 15-year +: Ei suositella alle 15-vuotiaille. Teenager restricted: Myyminen alle 19-vuotiaille laitonta. * Videopelit, konsolipelit, verkkopelit ja kännykkäpelit käyttävät kaikkia luokituksia. * Kolikkopelit käyttävät vain ”All” ja ”Teenager restricted” -luokituksia. === Sisältösymbolit === Ikäluokitusten lisäksi tuotteet saavat erillisen merkinnän seuraavista asioista: Kuvaus Väkivalta Alkoholi, Tupakka, Huumeet Uhkapelit Seksi Kielenkäyttö Rikollisuus, yhteiskunnan­vastaisuus Pelko, kauhu, uhka Symboli == Katso myös == * British Board of Film Classification * Computer Entertainment Rating Organization * Entertainment and Leisure Software Publishers Association * Pan European Game Information ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * GRB:n viralliset kotisivut * GRB:n viralliset kotisivut Luokka:Videopelien ikäluokitusjärjestelmät
Michala Banas

Michala Elizabeth Laurinda Banas (s. 14. marraskuuta 1978 Wellington, Uusi- Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä ja laulaja. Banas tunnetaan ehkä parhaiten Kate Manfredinä McLeodin tyttäristä. Banas esiintyi ensimmäisessä mainoksessaan vain 1,5-vuotiaana. Elokuvassa hän esiintyi ensimmäisen kerran viisivuotiaana uusiseelantilaisessa tuotannossa Dangerous Orphans. Televisiossa hän esiintyi ensimmäistä kertaa minisarjassa Mirror, Mirror vuonna 1995. Vuosina 2001–2003 hän esitti Marissa Tayloria sarjassa Uusiin maisemiin ja vuonna 2002 hänellä oli pieni rooli elokuvassa Scooby-Doo ja salaperäinen saari. Vuonna 2008 Banas toimi muutaman viikon ajan sairauslomalle joutuneen Kym Valentinen korvaajana australialaisessa saippuasarjassa Neighbours. Vuonna 2009 Banas toimi Jo Stanleyn äitiysloman sijaisena Fox FM:n radio-ohjelmassa The Matt and Jo Show. Samana vuonna Banas esiintyi Broadway-musikaali Avenue Q:n kansallisella kiertueella Kate Monsterin ja Lucy the Slutin rooleissa. Vuosina 2010–2011 hän näytteli australialaisessa televisiosarjassa Onnenkantamoinen (Winners & Losers). Banas julkaisi vuonna 2003 singlen ”Kissin’ the Wind”, joka sijoittui parhaimmillaan ARIA:n singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon. Banas on tällä hetkellä yksi kolmesta Proactiv Solutionin mainoskasvosta Australiassa ja Uudessa- Seelannissa. Michala näytteli Kadonneet pojat -sarjassa taikakaupan omistajaa Phoebe Hartleytä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Uusiseelantilaiset laulajat Luokka:Uusiseelantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oblivion (albumi)

Oblivion on Todd Rundgrenin johtaman yhdysvaltalaisen Utopia-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1983. Levyn ovat tuottaneet ja äänittäneet Todd Rundgren ja Utopia. Miksauksen on tehnyt Rundgren Utopia Sound -studioilla. Masteroinnin on tehnyt Sterling Sound -yhtiössä Greg Calbi. Levykannen on suunnitellut John Wagman ja takakannen valokuvan ottanut Rob. G. Hansen. Valokuva ja etukannessa oleva levyn nimi on tehty kohokuviona taustan värisenä. Yhtyeen managerina on toiminut Eric Gardner. Lisätietoja on saanut osoitteesta The Utopia Foundation 132 Nassau St. Suite 212, N.Y., N.Y. 10038. Julkaisija on Neo Utopian Laboratories, Ltd. levymerkillä Passport Records / Utopia Records sarjatunnuksella PB 6029. Markkinoinnista on huolehtinut Jem Records, Inc. == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat Utopian tekemiä. A-puoli # Itch in My Brain – 4:30 # Love with a Thinker – 3:15 # Bring Me My Longbow – 3:18 # If I Didn't Try – 4:10 # Too Much Water – 4:47 B-puoli # Maybe I Could Change – 4:08 # Crybaby – 4:19 # Welcome to My Revolution – 5:01 # Winston Smith Takes It on the Jaw – 3:17 # I Will Wait – 4:43 Kappaleiden tekijänoikeudet omistavat Unearthly Music ja Fiction Music (BMI) sekä Terrestrial Music ja Fourth Floor Music (ASCAP). == Muusikot == * Todd Rundgren * Roger Powell * Kasim Sulton * Willie Wilcox Kasim Sulton esiintyy EMI American Recordsin luvalla. == Lähteet == * Utopia LP Oblivion (Passport Records 1983) Luokka: Vuoden 1983 albumit Luokka: Yhdysvaltalaiset albumit
Johanna Parikka Altenstedt

Johanna Parikka Altenstedt (s. 1963 Espoo) on toimittaja ja kirjailija. Hän on myös toiminut Rautaruukki Oyj:n Skandinavian alueen viestintäpäällikkönä, Aamulehden ja Iltalehden kirjeenvaihtajana Ruotsissa, sekä YLE:n ja Ruotsin radion palveluksessa. Hän asuu tällä hetkellä Ruotsissa. Parikka-Altenstedt toimii nykyään Blekingen läänin viestintäpäällikkönä, sekä tasa-arvon ja kotouttamisen koordinaattorina. Parikka Altenstedt on vuodesta 1993 tutkinut operaatio Stella Polarista ja julkaisi aiheesta kirjan Ruotsissa ruotsiksi 2009 Operation Stella Polaris, signalspanare på flykt. Kirja on määrä julkaista WSOY Docendolla syksyllä 2010 suomeksi nimellä Operaatio Stella Polaris, suuri suomalainen vakoilutarina. Operaatio Stella Polaris oli Suomen radiotiedustelun salainen evakuoiminen Ruotsiin syyskuussa 1944 Neuvostoliiton miehityksen pelossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Sakari Kuosmanen (albumi)

Sakari Kuosmanen on suomalaislaulajan ja näyttelijän Sakari Kuosmasen debyyttialbumi vuodelta 1985. Albumi sisältää yhden Kuosmasen tunnetuimmista kappaleista ”Rakkauden haudalla”. Albumi julkaistiin Amulet-levymerkillä LP- levynä ja C-kasettina. Vuonna 2003 Capitol Records julkaisi albumista uuden, remasteroidun painoksen CD-levynä. Albumi sisälsi bonusraitana remix-version kappaleesta ”Pariisi”. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # === Vuoden 2003 remasteroidun CD-painoksen bonuskappale === # * == Kokoonpano == === Muusikot === * Saku Kuosmanen – laulu, kitarat (1, 3-7, 9), bassokitara (2, 4) * Keimo Hirvonen – rummut (3-4, 6-7) * Heikki Keskinen – saksofoni (7-8) * Harri Kinnunen – rummut (2) * Arthur Krasko – piano (2), urut (2), kosketinsoittimet (5) * Antero Jakoila – akustinen kitara (1), dobro (6) * Arto Piispanen – piano (1, 6), kosketinsoittimet (3, 9), syntetisaattorit (1), urut (6) * Antero Priha – trumpetti (1, 3) * Arto Rautjoki – rummut (1, 8-9) * Raimo Salmiheimo – bassokitara (1, 3, 6-7, 9) * Simo Salminen – trumpetti (8) * Jori Sivonen – Fairlight (2) * Jone Takamäki – saksofoni (4) * Pekka Tegelman – kosketinsoittimet (8), bassokitara (8), kitara (8), piano (10) * Tiina Tiikeri – laulu (1, 9) * Markku Veijonsuo – pasuuna (6) * Pekka Virtanen – kitara (9) === Tuotanto === * Markku Törrönen – äänitys & miksaus (Finnvox-studiot; 1-4, 6-10) * T.T. Oksala – äänitys & miksaus (Finnvox-studiot; 5) * Stefan Bremer – kansi * Sakari Kuosmanen – tuottaja * Mia Miiros – vuoden 2003 CD-painoksen kansitaide * Mika Jussila – vuoden 2003 CD-painoksen digitaalinen remasterointi (Finnvox-studiot) == Lähteet == * Sakari Kuosmanen LP (Polarvox 1985) === Viitteet === Luokka:Vuoden 1985 esikoisalbumit Luokka:Sakari Kuosmasen albumit
Shades of a Blue Orphanage (albumi)

Shades of a Blue Orphanage on Dublinissa perustetun Thin Lizzy -yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1972. Levyn on julkaissut Decca-levy-yhtiö sarjatunnuksella TXS 108. Albumi ei saanut suurempaa kaupallista menestystä. Musiikillisesti albumi on kelttiläisvaikutteista rockia ja Phil Lynottin sanoitukset käsittelevät ihmisiä ja tapahtumia Dublinissa Irlannissa. Albumin tuotti Nick Tauber. Se äänitettiin Lontoon Wembleyssä De Lane Lea -musiikkikeskuksessa. Levykannen valokuvat yhtyeestä on ottanut Roy Esmond ja kansikuvan toimittaja on The Radio Times Hulton Picture Library. Albumin nimen mukaisesti kannen sininen värisävy vaihtelee. Kannen on tehnyt Englannissa Robert Stace. Takakannen valokuvassa yhtyeen jäsenet ovat kävelyllä St. Stephens Greenissä 10. tammikuuta 1972. Albumissa on avautuvat kannet, ja sisäkannessa on nimikappaleen sanat sekä takakannesta hieman poikkeava yhtyeen valokuva. Albumin nimi on kombinaatio yhtyeen jäsenten aiemmista yhtyeistä Shades of Blue ja Orphanage. == Kappaleet == A-puoli # The Rise and Dear Demise of the Funky Nomadic Tribes - 7:06 # Buffalo Gal - 5:30 # I Don’t Want to Forget How to Jive - 1:46 # Sarah - 2:59 # Brought Down - 4:19 B-puoli # Baby Face - 3:27 # Chatting Today - 4:19 # Call the Police - 3:37 # Shades of a Blue Orphanage - 7:06 *Kappaleet on säveltänyt Phil Lynott lukuun ottamatta avausraitaa, jonka ovat säveltäneet Lynott, Eric Bell ja Brian Downey. ===Lokakuussa 2010 julkaistun remasteroidun ja laajennetun version kappaleet=== #"The Rise and Dear Demise of the Funky Nomadic Tribes" #"Buffalo Gal" #"I Don't Want to Forget How to Jive" #"Sarah (Version 1)" #"Brought Down" #"Baby Face" #"Chatting Today" #"Call the Police" #"Shades of a Blue Orphanage" #"Whiskey in the Jar" (täyspitkä versio) #"Black Boys on the Corner" #"Buffalo Gal" #"Sarah" #"Brought Down" #"Suicide" #"Black Boys on the Corner" #"Saga of the Ageing Orphan" #"Whiskey in the Jar" *kpl 1-9 alkuperäinen albumi *kpl 12-14 ovat vuoden 1977 dubattuja ja uudelleenmiksattuja versioita *kpl 15-18 BBC Radio One John Peel-sessio == Muusikot == * Philip Lynott – basso, akustinen kitara ja laulu * Eric Bell – sähkökitara ja akustinen kitara * Brian Downey – rummut ja lyömäsoittimet * Clodagh Sim Onds – cembalo ja mellotron == Lähteet == * Thin Lizzy LP Shades of a Blue Orphanage (Decca Records 1972) Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Thin Lizzyn albumit
Crazy Eyes

Crazy Eyes on yhdysvaltalaisen country rock -yhtye Pocon studioalbumi vuodelta 1973. Levy on ilmestynyt CBS:n Embassy-merkillä sarjatunnuksella EMB 31200. Levy on julkaistu aikaisemmin tunnuksella EPC 65631. == Kappaleet == A-puoli # Blue Water (P. Cotton) 3:12 # Fools Gold (R. Young) 2:24 # Here We Go Again (T.B. Schmit) 3:29 # Brass Buttons (G. Parsons) 4:16 # A Right Along (P. Cotton) 4:45 Kappaleen "Brass Buttons" julkaisijayhtiö on Dramatis Music Corp. ja muiden Poco Publishing. B-puoli # Crazy Eyes (R. Furay) 9:37 # Magnolia (J. J. Cale) 6:18 # Let's Dance Tonight (R. Furay) 3:49 Kappaleen "Crazy Eyes" ovat sovittaneet Bob Ezrin ja Alan McMillan. Julkaisijayhtiö on Little Dickens Music Publishers. Kappaleen "Magnolia" jousi- ja puhallinsovituksen on tehnyt Ben McPeek. Julkaisijayhtiö on Moss-Rose Pub., Inc. Kappaleen "Let's Dance Tonight" julkaisijayhtiö on Poco Publishing. == Muusikot == *Paul Cotton – kitara, laulu *Richie Furay – kitara, laulu *Rusty Young – steel guitar, kitara, laulu *Timothy B. Schmit – basso, laulu *George Grantham – rummut, laulu *Chris Hillman – mandoliini *Bob Ezrin – piano kappaleessa: Crazy Eyes *Bill Graham – viulu *Paul Harris – piano *Joe Lala – lyömäsoittimet == Arviot == * Allmusic: Allmusic == Lähteet == * Poco LP Crazy Eyes (CBS Embassy 1973) === Viitteet === Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Pocon albumit
Fred Couples

Frederick Steven Couples (s. 3. lokakuuta 1959 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen golfaaja. == Nuoruus == Italialaiset sukujuuret omaava Couples vietti lapsuutensa Seattlessa. Hän toimi paikallisen golfaajan caddiena, samalla tutustuen lajiin. Palkaksi työstään hän sai pelaajalta ensimmäisen mailasettinsä. Tämän jälkeen nuori Couples nousi asuinalueensa junioripelaajien kärkeen. == Ura == Couples siirtyi ammattilaiseksi 1980. Hän nousi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena maailmanlistan kärkipaikalle ja yhdeksi kaikkien aikojen suosituimmaksi golfaajaksi. Fred Couples on saavuttanut urallaan 49 ammattilaisvoittoa, joista kirkkaimpana The Masters Tournamentin voitto 1992. Samana vuonna hän voitti PGA Tourin rahalistan. Hän on ollut PGA Tourin vuoden pelaaja vuosina 1991 ja 1992. Kaikkien aikojen PGA-rahalistalla hän on sijalla 19 (2010). Vuonna 2010 hän sijoittui kuudenneksi The Mastersissa 50-vuotiaana. == Lähteet == * FORE 2/10 s.66-71 Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siperianhernepensas

Siperianhernepensas (Caragana arborescens) on hernepensaiden (Caragana) sukuun kuuluva laji, joka on kotoisin Aasiasta. Sitä käytetään koristepensaana. ==Levinneisyys ja kasvupaikat== Siperianhernepensas kasvaa alkuperäisenä Aasian keskiosissa. Kasvupaikkoja ovat hiekkaiset ja soraiset jokirannat, rotkolaaksojen seinämät sekä kuivat ja harvat metsät. Laji on joskus viljelykarkulainen. ==Kuvaus== Siperianhernepensas kasvaa 2–6 metriä korkeaksi pystyhaaraiseksi pensaaksi. Se on kesävihanta. Oksat ovat harmaanvihreät ja piikkiset. Lehdet ovat parilehdykkäisiä, lehtilavassa on 8–12 lehdykkää. Lehdykät ovat 10–30 mm pitkiä, soikeita, kärjestä ja tyvestä lyhytsuippuisia tai melkein pyöreitä ja otakärkisiä. Kukinta-aika on touko–kesäkuussa (heinäkuussa). Kukat ovat yksittäin tai 2–4 yhdessä. Kukkaperä on noin kaksi kertaa kukan pituinen. Teriö on 20 mm:n mittainen ja keltainen. Hedelmä on 3–6 cm pitkä, suippokärkinen ja monisiemeninen palko. ==Käyttö== Siperianhernepensasta käytetään koristepensaana aita- ja suojapensaana joko leikattuna tai vapaasti kasvavana. Lajikkeita käytetään yksittäispensaana. Suomessa siperianhernepensas on aitaorapihlajan jälkeen eniten käytetty pensasaitakasvi leikatuissa pensasaidoissa. Se menestyy vyöhykkeillä I–VII (VIII). Lajikkeet eivät ole yhtä kestäviä kuin laji. Uusiin versoihin ilmaantuu usein apilanhärmää (Erysiphe trifolii). ==Lajikkeita== *Caragana arborescens 'Lorbergii' – sulkahernepensas. Sulkahernepensaan lehdykät ovat vain 1–2 mm leveitä. Se on vartettu siperianhernepensaan runkoon. *Caragana arborescens 'Pendula' – riippahernepensas. Riippahernepensas on rento maanmyötäinen pensas tai vartettuna siperianhernepensaaseen riippuvahaarainen pieni puu. *Caragana arborescens 'Walkeri' – walkerinhernepensas. Walkerinhernepensas on sulkahernepensaan ja riippahernepensaan risteytys. Se on riippuvahaarainen pieni puu, jonka lehdykät ovat kapeita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Siperianhernepensas (Caragana arborescens) *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Siperianhernepensas (Caragana arborescens) *Puutarha.net: Siperianhernepensas (Caragana arborescens) *Arboretum Mustila: Siperianhernepensas (Caragana arborescens) *ITIS: Caragana arborescens *United States Department of Agriculture (USDA): Caragana arborescens *Flora of China: Caragana arborescens Luokka:Hernekasvit
Yhdystie 2824

Yhdystie 2824 on yhdystie Tammelan ja Lopen kuntien alueella Kanta-Hämeessä. Tie alkaa valtatien 2 ja yhdystien 2802 risteyksestä Tammelasta ja päättyy kantatielle 54 Lopella. Tammelan Portaassa tiestä erkanee yhdystie 2825 Pusulan Kärkölän suuntaan etelään ja tiehen yhtyy Saaren kansanpuiston halki kulkeva yhdystie 2823 pohjoisesta Tammelan kirkonkylän suunnasta. Lopen Pernunnummen pohjoispuolella tiehen yhtyy pohjoisesta Rengon suunnasta yhdystie 2831. Valtatieltä 2 yhdystien 2831 risteykseen tie, samoin kuin valtatielle 2 päättyvä yhdystie 2802, on osa valtakunnalliseksi matkailutieksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi nimetyn historiallisen Hämeen Härkätien reittiä, joka jatkuu edelleen yhdystietä 2831 Rengon suuntaan. Osoitenimenä tiellä on Tammelassa Härkätie ja Lopella Vojakkalantie. Ennen nykyisen valtatien 10 rakentamista 1960-luvun alussa tien Hämeen Härkätiehen kuuluva osuus oli osa silloista valtatietä 10. ==Lähteet== 2824 Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Tammelan liikenne Luokka:Lopen liikenne 10
Väinö Viitasalo

Väinö Viitasalo (8. helmikuuta 1925 Ullava - 31\. tammikuuta 2005 Saarijärvi) oli kuoronjohtaja ja kanttori. Hän toimi kanttorina muun muassa Kuopion tuomiokirkkoseurakunnassa, Joensuun seurakunnassa ja vuodesta 1978 Saarijärven seurakunnassa. Hän toimi kanttorin viran ohella musiikinopettajana muun muassa Joensuun Yhteiskoulussa vuosina 1967–1974, Joensuun normaalilyseossa ja Kuopion Puijon lukiossa. Viitasalo oli Ullavan kuvataiteen ja musiikin viikon pitkäaikainen taiteellinen johtaja. Hän toimi Suomen Kirkkokuoroliiton puheenjohtajana 1975–88, valtakunnallisten kirkkolaulujuhlien keskustoimikunnan sihteerinä ja puheenjohtajana sekä Kanttori-urkuriliiton hallituksen jäsenenä. Vuonna 1986 Viitasalolle myönnettiin musiikkineuvoksen arvonimi. Kirkon musiikkipalkinnon hän sai 1988. Pianisti Marita Viitasalo- Pohjola ja huilutaiteilija Eeva Viitasalo-Korolainen ovat Väinö Viitasalon tyttäriä. ==Lähteet== * Väinö Viitasalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Formamidi

Formamidi (CH3NO) on yksinkertaisin amideista, ja sitä voidaan pitää metaanihapon johdannaisena. Formamidia käytetään pääasiassa liuottimena ja orgaanisessa synteesissä. Yhdisteestä käytetään myös nimiä metaaniamidi, metaanihappoamidi, muurahaishappoamidi ja karbamialdehydi. ==Ominaisuudet== Formamidi on huoneenlämpötilassa kellertävää nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin helposti veteen ja alkoholiin. Vesiliuoksissa yhdiste hydrolysoituu ammoniumformiaatiksi. Formamidin kiehumispiste on 210,5 celsiusastetta, mutta aine rupeaa hajoamaan jo sitä ennen ammoniakiksi, vedeksi, hiilimonoksidiksi ja vetysyanidiksi. ==Valmistus== Teollisesti formamidia valmistetaan ammoniakin ja metaanihapon metyyli- tai etyyliestereistä. Sivutuotteena muodostuu metanolia tai etanolia. :HCOOCH3 \+ NH3 → HCONH2 \+ CH3OH :HCOOCH2CH3 \+ NH3 → HCONH2 \+ CH3CH2OH Toinen tapa valmistaa formamidia on hiilimonoksidin ja ammoniakin välinen reaktio korkeassa paineessa. :CO + NH3 → HCONH2 ==Käyttö== ===Kemiassa=== Formamidia käytetään liuottimena muovien ja muiden polymeerien, kuten nailonin valmistuksessa. Lisäksi se kykenee liuottamaan myös ioniyhdisteitä. Yhdistettä käytetään myös valmistettaessa lääkeaineita, kuten penisilliiniä tai dihydrostreptomysiiniä sekä teollisuuskemikaaleja, kuten muurahaishappoa ja pyridiiniä. Formamidia kuumentamalla 160 °C:seen katalyyttien läsnä ollessa voidaan syntetisoida puriini- ja pyrimidiiniemäksiä, kuten sytosiiniä. Muita käyttökohteita ovat lisäaine hydraulisissa nesteissä ja väriaineissa. ===Biokemiassa=== Biokemiassa formamidia käytetään muun muassa nukleiinihappojen hybridisaatiossa, sekvensoinnissa sekä DNA:n ja RNA:n denaturoinnissa ennen elektroforeesiä. ==Myrkyllisyys== Hengitettynä formamidi aiheuttaa pahoinvointia ja jopa tajuttomuuden. Nieltynä yhdiste aiheuttaa mahakipua. Formamidi aiheuttaa ärsytystä myös silmissä ja iholle joutuessaan. Pitkäaikainen altistuminen yhdisteelle voi aiheuttaa keskushermosto- ja munuaisvaurioita sekä ihottumaa. Formamidin on eläinkokeissa todettu olevan teratogeenistä eli sikiötä vaurioittavaa. ==Formamidi ja vaihtoehtoinen biokemia== Formamidia on ehdotettu vaihtoehtoisen biokemian teorioissa veden korvaavaksi liuottimeksi. Formamidin hyviä ominaisuuksia ovat laaja nestemäisen olomuodon lämpötila-alue, väkevien liuosten muodostumisen mahdollistava suuri pintajännitys ja vettä suurempi dipolimomentti ja dielektrinen vakio. Monet elämälle välttämättömät yhdisteet, joita ovat esimerkiksi ATP ja ADP sekä monet peptidit, hajaantuvat hyvin helposti vesiliuoksissa, mutta eivät formamidiliuoksissa. Formamidia ei kuitenkaan ole tavattu suuria määriä aurinkokunnasta eikä muualtakaan avaruudesta. ==Lähteet== Luokka:Amidit