EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Akateeminen lääketiedekeskus Helsinki

Akateeminen lääketiedekeskus Helsinki, lyh. AMCH (Academic Medical Center Helsinki), koostuu organisaatioista, jotka toimivat Meilahden kampuksella akateemisen tutkimuksen, opetuksen ja potilaiden hoidon alalla, nimittäin Helsingin yliopiston lääketieteellinen tiedekunta, Helsinki Institute of Life Science (HiLIFE) ja Helsingin yliopistollinen sairaala (HUS). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *AMCH *Helsingin Yliopiston Lääketietellinen tiedekunta *HUS *HiLIFE Luokka:Meilahti Luokka:Lääketieteellinen tutkimus
Oili Sainila

Oili Sainila (s. 1948 Liminka) on suomalainen runoilija ja prosaisti. Hän on asunut Ilmajoella, Rovaniemellä, Iissä ja vuodesta 1976 Tampereella. Sainila valmistui äidinkielen ja kirjallisuuden opettajaksi suorittaen HuK-tutkinnon Turun yliopistossa 1970, FK-tutkinnon Oulun yliopistossa 1978 ja opetusharjoittelun Oulun normaalilyseossa 1974. Tampereella Sainila opetti äidinkieltä ja kirjallisuutta Kaukajärven ja Klassillisen yläasteen kouluissa sekä vuodesta 1990 Klassillisessa lukiossa. Työn ohessa hän toimi useita vuosia Tampereen yläasteiden äidinkielen ohjaavana opettajana ja yliopiston opettajankoulutuslaitoksen kenttäharjoittelun ohjaajana. Hän jäi eläkkeelle Tampereen klassillisen lukion lehtorin virasta vuonna 2012. 1980-luvulla Sainila vastasi kouluhallituksen Kaukajärven yläasteella johtaman kokeilutoiminnan äidinkielen opetuksen raportoinnista. Tämän lisäksi hän kokosi ja laati koko maan äidinkielen kokeiluaineiston pohjalta kouluhallituksen Eriyttämiskokeilu peruskoulun yläasteella -julkaisun äidinkielen osuuden vuonna 1985. Oili Sainilan kirjoitusharrastuksen käännekohtana oli kunniamaininta Pirkanmaan kirjoituskilpailun lyriikkasarjassa vuonna 2014. Tämän jälkeen hän osallistui mm. Tampereen seudun työväenopiston Viita-akatemian kolmivuotiseen kirjoittajakouluun. Esikoisrunoelma Limmi ilmestyi Sanasadon julkaisemana 2018, niin kuin myös vuonna 2019 valmistunut runokokoelma Maisema on kirjoittanut minut. Ensimmäisen proosateoksen, fiktiivisen sukuromaanin Matala maa, korkealla taivas (Seutu Kustannus 2020) perustana on sukututkimustieto, jota Sainila keräsi ja kirjoitti omasta sukuhaarastaan yhdessä sukututkijoiden LT Aira Hotin ja erityisnuoriso-ohjaaja Mikko Roivaisen kanssa toimittamaansa kirjaan Siikasavon Roivaiset – Siikajokilaakson ja Oulun seudun Roivaisten sukuhaara. Sukukirjan kustansi ja julkaisi Roivainen-Roivas-Roivanen -sukuseura ry. vuonna 2016. Down Memory Lane: Collected Poems -teokseensa (Seutu Kustannus 2021) Oili Sainila kokosi kahden alkuperäisrunon lisäksi tekstejä aiemmin julkaistuista runokirjoistaan. Runot tulkitsi englanniksi kääntäjä, FL Sirkka- Liisa Leinonen. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edmond Budry

Edmond Louis Budry (30. elokuuta 1854 Vevey, Vaud, Sveitsi – 12. marraskuuta 1932 Vevey) oli sveitsiläinen reformoitu pastori ja virsirunoilija. Budry opiskeli teologiaa Lausannessa vapaan reformoidun kirkon ”Église Évangélique Libre du Canton de Vaud” -tiedekunnassa ja toimi pastorina parissa seurakunnassa ennen kuin hänestä tuli Veveyn vapaaseurakunnan pastori. Hän toimi Veveyssä 35 vuotta eläkkeelle jäämiseen saakka. Budry on kirjoittanut virsiä sekä kääntänyt latinalaisia, saksalaisia ja englantilaisia virsiä ranskaksi. Hänen tunnetuin virtensä on "À toi la gloire, O Ressuscité!". Se on vuodelta 1884 ja julkaistu Chants Evangéliques -kirjassa 1885. Hän lienee saanut innostusta virren kirjoittamiseen kuultuaan adventtivirren ”Tochter Zion, freue dich”, jonka sävel on Georg Friedrich Händelin oratoriossa Judas Maccabeus. Budryn teksti on kirjoitettu tähän sävelmään. Budryn laulu julkaistiin 1924 Ylioppilaiden kristillisen maailmanliiton (World Student Christian Federation) laulukirjassa Cantate Domino ja siinä oli myös englannin- ja saksankieliset vapaat käännökset. Sitä kautta laulu levisi moniin muihin maihin. Muuten hänen kirjoittamiaan virsiä ei juurikaan tunneta. "À toi la gloire, O Ressuscité!" on suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 17 "Kiittäkää luodut, Herraa Jeesusta". Virren suomennos on ilmestynyt vuonna 1983 ja hän on muokannut käännöstään vuonna 2000. Tekstin on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjaan kääntänyt ruotsiksi ja muokannut Bo Setterlind 1979. Hän kirjoitti tekstin syyskuussa 1979 Uppsalassa pidettyä ranskalais- ruotsalaista symposiota varten. Laulua on kutsuttu ranskankielisen evankelisen kristillisyyden marseljeesiksi, ja sitä käyttävät myös ranskankieliset katoliset. Seurakunta laulaa -kirjassa on suomeksi toinen Budryn teksti, laulu 121 "Nyt laulan rakkaudesta" ("Je veux chanter l’amour puissant"), jonka suomennos on Joel Niinisen vuodelta 1998, sävelmänä G. C. Steppierin melodia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet Luokka: Virsirunoilijat Luokka:Sveitsiläiset papit
Neriittinen vyöhyke

Neriittinen vyöhyke on meren vyöhyke vuorovesivyöhykkeen alapuolella yleensä melko lähellä maaperää. Tavallisesti se ulottuu 200 metrin syvyyteen vedenpinnasta. Siellä on yleensä melko valoisaa lukuun ottamatta vyöhykkeen syvimpiä osia. Valon ansiosta mikrolevät ja muut vesikasvit kykenevät yhteyttämään siellä. Neriittiselle vyöhykkeelle on ominaista suhteellisen runsas ravinnepitoisuus ja biologinen aktiivisuus. Sen pohjasedimentin muodostavat yleensä karkeat, maaperästa peräisin olevat hiukkaset. Joillakin eteläisillä alueilla se kuitenkin muodostuu kalsiumkarbonaateista, jotka ovat peräisin organismeista kuten levistä, bakteereista ja koralleista. == Lähteet == Luokka:Meritiede Luokka:Limnologia
Ylöjärven monitoimihalli

Ylöjärven monitoimihalli eli Ylöjärven Ilves Areena on vuoden 2019 marraskuussa avattu Ylöjärven areena oy:n omistama urheiluhalli. Hallin käyttövuorojen vuokraamisesta vastaa Ylöjärven Ilveksen omistama osakeyhtiö Ylöjärven urheiluhallit oy. Hallissa on sekä tekonurmi- että sisäpelialusta. == Hallin yleistiedot == * Kokonaispinta-ala 90 m x 45 m * Eri lajiliittojen hyväksymät alustat: ** FIFA Quality Pro-tekonurmi (67 m x 44 m) ** Taraflex- sisäpelialusta (44 m x 22,5 m) * Kaksi pukukoppikonttia, WC-kontti ja toimistokontti * Tavoiteltu minimisisälämpötila + 18 C * Hallin osoite: Ulkoilijantie 3, 33470 Ylöjärvi == Omistus ja käyttöoikeudet == Ylöjärven urheiluhallit oy on Ylöjärven Ilveksen perustama ja omistama osakeyhtiö, joka vastaa hallin käyttövuorojen vuokrauksesta. Hallin on rakentanut Ylöjärven kaupungin vuokraamalle tontille Ylöjärven areena oy, joka myös omistaa hallin. Ylöjärven urheiluhallit oy neuvottelee ja tekee sopimukset kaikkien hallin käyttäjien kanssa. Halli tarjoaa ympärivuotiset huippuolosuhteet useille suositulle palloilulajille ja on muunneltavissa monenlaisiin tapahtumiin sopivaksi. == Lähteet == https://www.ylojarvenilves.fi/seura/4865/yilves- areena Monitoimihalli Luokka:Suomen urheiluhallit Monitoimihalli
Henna Tyynismaa

Henna Riikka Susanna Tyynismaa on suomalainen perinnöllisyystieteen professori. Hän toimii myös ryhmänvetäjänä Helsingin yliopiston kantasolujen ja metabolian tutkimusohjelmassa. Hänen erityisalaansa ovat mitokondriotaudit. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Katherine Grainger

Katherine Grainger (s. 12. marraskuuta 1975 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariairokaksikossa Anna Watkinsin kanssa olympiakultaa Lontoossa 2012. Hän on saavuttanut myös neljä olympiahopeaa: Sydneyssä 2000 pariaironelosessa, Ateenassa 2004 perämiehettömässä kaksikossa, Pekingissä 2008 pariaironelosessa ja Rio de Janeirossa 2016 pariairokaksikossa. Grainger voitti kuusi maailmanmestaruutta: perämiehettömässä kaksikossa Milanossa 2003, pariaironelosessa Gifussa 2005, Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007 sekä pariairokaksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Yksikössä hän saavutti MM-hopeaa Poznańissa 2009. Ensimmäisen MM-mitalinsa hän saavutti Aiguebelettessa 1997 sijoittuessaan kahdeksikossa pronssille. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia pariairokaksikossa Poznańissa 2015. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virginiamysiini

Virginiamysiini on seos makrolidi- ja peptidijohdannaisiin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Sitä käytetään lähinnä eläinlääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet ja käyttö== Virginiamysiiniä tuottavat aktinobakteereihin kuuluva laji Streptomyces virginiae ja sen lähisukulaiset. Se eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1955. Virginiamysiini koostuu peptidimakrolidista virginiamysiini S1:stä ja monityydyttymättömästä makrolidista virginiamysiini M1:stä (pristinamysiini IIA), joka on myös pristinamysiinin komponentti. Huoneenlämpötilassa seos on valkoista jauhetta, joka liukenee niukasti veteen ja paremmin emäksiin ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Virginiamysiini on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on -124.Edmund M. Wise Jr.: Peptides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000.Richard Sams: Veterinary Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Virginiamysiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin. Seoksen kaikki komponentit estävät proteiinisynteesiä. Lääkeaine tehoaa pääasiallisesti grampositiivisiin bakteereihin ja muutamiin gramnegatiivisin bakteereihin. Virginiamysiini on nykyään lähinnä eläinten antibiootti, mutta sitä voidaan käyttää myös ihmisillä ulkoisesti. ==Lähteet== Luokka:Makrolidit
Nguyễn Thị Thị

Nguyễn Thị Thị (s. 15. kesäkuuta 1983) on vietnamilainen kilpasoutaja. Thị kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004 kevyt pariairokaksikossa Hiền Phạm Thịn kanssa. He olivat sekä alkueränsä että keräilyeränsä viimeisiä. He kilpailivat lopulta C-finaalissa, jossa he olivat myös viimeisiä. ==Lähteet== Luokka:Vietnamilaiset soutajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiền Phạm Thị

Hiền Phạm Thị (19. elokuuta 1984) on vietnamilainen kilpasoutaja. Thị kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004 kevyt pariairokaksikossa Nguyễn Thị Thịn kanssa. He olivat sekä alkueränsä että keräilyeränsä viimeisiä. He kilpailivat lopulta C-finaalissa, jossa he olivat myös viimeisiä. ==Lähteet== Luokka:Vietnamilaiset soutajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phạm Thị Hài

Phạm Thị Hài (25. kesäkuuta 1989) on vietnamilainen kilpasoutaja. Hài on kilpaillut kertaalleen olympialaisissa, kun hän osallistui parinsa Phạm Thị Thảon kanssa Lontoon olympialaisissa 2012 kevyeen pariairokaksikkoon. He hävisivät alkueränsä ja olivat viidensiä keräilyerässään. C-finaalissa he olivat neljänsiä ja lopputilastoissa he sijoittuivat sijalle 16. Hài on kilpaillut myös MM-kilpailuissa pääsemättä koskaan A-finaaliin. Hàilla on myös hopeaa kevyestä pariaironelikosta Aasian kisoista vuosilta 2010 ja 2014 sekä pronssia nelikosta vuodelta 2014. Kaakkois-Aasian kisoissa hän on saavuttanut kaksi hopeaa vuonna 2013 pariairokaksikosta ja kevyestä nelikosta. ==Lähteet== Luokka:Vietnamilaiset soutajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phạm Thị Thảo

Phạm Thị Thảo (25. kesäkuuta 1989) on vietnamilainen kilpasoutaja. Hài on kilpaillut kertaalleen olympialaisissa, kun hän osallistui parinsa Phạm Thị Hàin kanssa Lontoon olympialaisissa 2012 kevyeen pariairokaksikkoon. He hävisivät alkueränsä ja olivat viidensiä keräilyerässään. C-finaalissa he olivat neljänsiä ja lopputilastoissa he sijoittuivat sijalle 16. Thảo on kilpaillut myös MM-kilpailuissa pääsemättä koskaan A-finaaliin. Thảo on voittanut kertaalleen kultaa Aasian kisoissa. Tämä tapahtui vuonna 2018, kun hän voitti kevyen pariairokaksikon. Hänellä on Aasian kisoista myös kaksi hopeaa ja yksi pronssi. Hopeat ovat vuosilta 2010 pariairokaksikosta ja 2014 kevyestä pariairokaksikosta. Pronssi on vuodelta 2014 nelikkokilpailusta. Thảo on kaksinkertainen Kaakkois-Aasian kisojen mestari, kun hän voitti Singaporessa 2015 kevyen pariairokaksikkokilpailun sekä 500 että 1000 metrillä. Hänellä on myös Kaakkois-Aasian kisoista kaksi hopeaa vuodelta 2013 pariairokaksikosta ja kevyestä nelikosta. ==Lähteet== Luokka:Vietnamilaiset soutajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
My Chemical Romancen diskografia

My Chemical Romance (tunnetaan lyhennettynä My Chem ja MCR) on vuonna 2001 perustettu newjerseyläinen, punkvaikutteinen rockyhtye. Yhtyeen viimeisin kokoonpano koostuu viidestä jäsenestä: Gerard Way (laulu ja lauluntekijä), Mikey Way (basso), Ray Toro (soolokitara), Frank Iero (rytmikitara) ja Jarrod Alexander (rummut). ==Albumit== * I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love (2002) * Three Cheers for Sweet Revenge (2004) * The Black Parade (2006) * The Black Parade Is Dead! Live CD (2008) * ¡Venganza! Live CD (2009) * Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys (2010) ==Livealbumit== * Life on the Murder Scene (2006) * The Black Parade is Dead (2008) ==Kokoelma-albumit== * Conventional Weapons (2013) * May Death Never Stop You (2014) * The Black Parade/Living with Ghosts (2016) ==EP:t== * Like Phantoms, Forever (2002) * Warped Tour Bootleg Series (2005) * Live and Rare (2007) * The Black Parade: The B-Sides (2009) * The Mad Gear and Missile Kid (2010) * iTunes Festival: London 2011 (2011) ==Singlet== *”Honey This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us” (2002) *”Vampires Will Never Hurt You” (2002) *”Headfirst for Halos” (2004) *”Our Lady of Sorrows” (2004) *”Thank You for the Venom” (2004) *”I'm Not Okay (I Promise)” (2004) *”Helena” (2005) *”The Ghost of You” (2005) *”Welcome to the Black Parade” (2006) *”Famous Last Words” (2007) *”I Don't Love You” (2007) *”Teenagers” (2007) *”Desolation Row” (2009) *”Na Na Na” (2010) *”The Only Hope For Me Is You” (2010) *”Sing” (2010) *”Planetary (GO!)” (2011) *”Bulletproof Heart” (2011) *”The Kids from Yesterday” (2012) *”Boy Division”/”Tomorrow Money” (2012) *”Ambulance”/”Gun” (2012) *”The World is Ugly”/”The Light Behind Your Eyes” (2012) *”Kiss the Ring”/”Make Room” (2013) *”Surrender the Night”/”Burn Bright” (2013) *”Fake Your Death” (2014) *”The Foundations of Decay” (2022) ==Musiikkivideot== Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2002 "Vampires Will Never Hurt You" Mark Debiak "Honey, This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us" Marc Debiak, Mark Serao, Chris Vaglio 2004 "I'm Not Okay (I Promise)" Greg Kaplan "I'm Not Okay (I Promise)" Marc Webb 2005 "Helena" "The Ghost of You" 2006 "Welcome to the Black Parade" Samuel Bayer "Famous Last Words" 2007 "I Don't Love You" Marc Webb "Teenagers" 2009 "Desolation Row" Zack Snyder 2010 "Na Na Na (Na Na Na Na Na Na Na Na Na)" Robert Schober, Gerard Way "Sing" P. R. Brown, Gerard Way 2011 "Planetary (Go!)" Robert Schober, Gerard Way "Sing" P. R. Brown, Gerard Way 2012 "The Kids from Yesterday" Emily Eisemann 2014 "Fake Your Death" Thomas Kirk "Blood" Marc Webb ==DVD:t== * Life on the Murder Scene (livealbumi, videopäiväkirja, live-esiintymisiä, musiikkivideoita ja studionauhoituksia, 2006) * AOL Sessions (2007) * The Black Parade is Dead! (2008) * ¡Venganza! (2009) Luokka:Diskografiat
Matheus Fernandes

Matheus Fernandes Siqueira (s. 30. kesäkuuta 1998 Itaboraí, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista FC Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. https://www.transfermarkt.com/matheus-fernandes/profil/spieler/351892 == Ura == Fernandes teki debyyttinsä Palmeirasin edustusjoukkueessa 28. tammikuuta 2017. 31\. tammikuuta 2020 espanjalainen FC Barcelona tiedotti hankkineensa Fernandesin Palmeirasista 7 miljoonalla eurolla. Hän liittyy joukkueeseen 1. heinäkuuta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matheus Fernandes WhoScored-sivustolla. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Beljajev

Ivan Stepanovitš Beljajev (, 21. marraskuuta 1907 nykyisen Tolmatšin kunnan Vorobjovon kylä – 22. maaliskuuta 1967 Sortavala) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen opettaja ja poliitikko. Ivan Beljajev syntyi tverinkarjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Tverin pedagogisesta instituutista vuonna 1930, minkä jälkeen hänet lähetettiin työhön Neuvosto- Karjalaan. Beljajev suoritti kasvatustieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1949. Beljajev työskenteli vuoteen 1944 saakka venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajana, Karjalan autonomisen tasavallan valistusasiain kansankomissariaatin tarkastajana, Petroskoin opettajaopiston rehtorina sekä Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan kouluhallinnon päällikkönä ja valistusasiain varakansankomissaarina. Vuosina 1944–1951 hän toimi tasavallan opetusministerinä ja vuodesta 1951 ministerineuvoston varapuheenjohtajana ja ulkoministerinä. Vuosina 1956–1967 Beljajev oli Karjalan ASNT:n ministerineuvoston puheenjohtaja. Hän oli NKP:n Karjalan aluekomitean jäsen ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustaja. Beljajevin erityisalana oli venäjän kielen opetus vieraana kielenä. Hänen johdollaan on laadittu useita suomalaisille ja karjalaisille tarkoitettuja venäjän oppikirjoja. ==Lähteet== Luokka:Karjalaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset kommunistit Luokka:Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Karjalais-suomalaisen SNT:n korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Karjalan ASNT:n korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Pablo Ounaskari

Pablo Ounaskari on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa näytelmissä Frankenstein ja Tarina Rakkaudesta ja Pimeydestä sekä Helsingin Kaupunginteatterissa näytelmissä Tarzan ja Myrskyluodon Maija. Hän on näytellyt myös Salatuissa elämissä Ressu Mattilan roolissa sekä muissa suomalaisissa televisiosarjoissa, kuten Roba ja Aikuiset. Ounaskari valittiin opiskelemaan näyttelijäntaidetta Taideyliopiston Teatterikorkeakouluun kesäkuussa 2022. Ounaskari puhuu äidinkielenään suomea ja espanjaa. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2020 Eden Ville 2022 Tytöt tytöt tytöt Roope Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2019–2022 Luuserit Arttu 2019 Roba Daniel 2019–2020 Salatut elämät Ressu Mattila 2020 Karppi ruumis 2021 Aikuiset Pini Kullannuput Kauri Ei Haukku haavaa tee Teemu 2022 Mieheni vaimo Aleksin kaveri Syke Touko Tuukkanen == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Israelin miehityksen vastustus Yhdysvalloissa

oikea|pienoiskuva|275x275px|Mielenosoitus "Maailma sanoo ei Israelin miehitykselle" Yhdysvaltain pääkaupungissa 10.6.2007. Israelin miehitystä Palestiinassa vastustavat ja sitä vastaan kampanjoivat Yhdysvalloissa useat järjestöt. Monet niistä kuuluvat palestiinalaisten oikeuksia ajavaan koalitioon US Campaign for Palestinian Rights. Järjestöihin kuuluu ihmisoikeus- ja rauhanjärjestöjä, sotaa vastustavia organisaatiotia, sekä arabiryhmiä. Member Organizations US Campaign to End the Israeli Occupation (now the US Campaign for Palestinian Rights). Ryhmien toimintatapoja ovat koulutus, mielenosoitukset, kansalaistottelemattomuus ja lobbaus. 40 National Orgs. Tell Congress, "Freeze Military Aid to Israel Until Israel Freezes Settlements", by the US Campaign to End the Israeli Occupation in Monthly Review, June 16, 2009. Ida Wahlstrom, Rights Groups Condemn US Role in Gaza Conflict, Common Dreams, January 10, 2009. Melissa Apter, 'Coming Out' for the Palestine Solidarity Movement, The Nation, June 4, 2007. == Historia == Miehitystä vastustava poliittinen aktivismi alkoi kuuden päivän sodan jälkeen Israelin miehitettyä Länsirannan sitä halliinnelta Jordanialta, Gazan kaistan sitä hallinneelta Egyptiltä ja Golanin kukkulat niitä hallinneelta Syyrialta. George Friedman The Israel Lobby in U.S. Strategy, September 4, 2007. == Viitteet == Luokka:Israelin–Palestiinan konflikti Miehityksen vastustus
Katja Petrovskaja

Katja Petrovskaja, myös Petrowskaja, ven. Екатерина Мироновна Петровская, Ekaterina Mironovna Petrovskaja, (s. 1970 Kiova) on Berliinissä asuva alkujaan venäjänkielinen ukrainansaksalainen proosakirjailija ja toimittaja.Joonas Kuisma, Sagte Austerlitz – Katja Petrowskajan ja W. G. Sebaldin poetiikkojen välisestä suhteesta, s. 6–7. Pro gradu, Helsingin yliopisto 2016. Ukrainalais- puolalaiseen sukuun syntynyt kirjailija kasvoi kirjallisuuden professori Miron Petrovskin ja opettaja Svetlanan nuorimpana tyttärenä. Hänen sukunsa on osittain juutalainen: isoisä oli nimeltään Schimon Stern, kunnes hän Venäjän vallankumouksen alla otti neutraalimman nimen Semjon Petrovsky. Hän puhuu äidinkielenään venäjää mutta kirjoittaa saksaksi. Katja Petrovskaja on opiskellut kirjallisuutta Yhdysvalloissa, Virossa ja Venäjällä. Petrovskaja opiskeli kirjallisuutta ja slaavilaisia ​​kieliä aluksi Tarton yliopistossa, jossa hän sai vaikutteita erityisesti semioottikko Juri Lotmanlta. Vuosina 1994–1995 hän opiskeli Yhdysvaltain venäjän opettajien neuvoston (ACTR) tarjoamalla stipendillä Stanfordin ja Columbian yliopistoissa. Hän puolusti 1998 Venäjän valtionyliopistossa Moskovassa väitöskirjaansa Vladislav Hodasevitšin proosasta. Hän muutti 1999 Berliiniin. Petrovskaja sai vuonna 2013 saksalaisen Ingeborg Bachmann -palkinnon viidennestä luvusta omaelämäkerrallisesta sukukronikastaan Vielleicht Esther (Ehkä Esther), joka vasta seuraavana vuonna ilmestyi kokonaisuudessaa. Suomeksi teos on ilmestynyt vuonna 2014 Keltainen kirjasto -sarjan numerona 463. ==Suomennetut teokset== * Ehkä Esther (Vielleicht Esther, 2015), suom. Ilona Nykyri, Tammi 2015 Keltainen kirjasto: 463 ISBN 978-951-31-8137-6 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Mankin

Ivan Pavlovitš Mankin (, 9. lokakuuta 1924 Soutjärven piirin Kaskesojan kyläneuvoston Suvagjan kylä – 9. maaliskuuta 1984 Petroskoi) oli vepsäläissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko. Ivan Mankin syntyi vepsäläiseen talonpoikaisperheeseen. Isä kuoli sodassa ja perhe evakuoitiin Molotovin alueen Tšastyjen piiriin. Mankin opiskeli Nižni Tagilin sotakoulussa vuosina 1942–1943, mutta hänet kotiutettiin sen jälkeen. Palattuaan Karjalaan vuonna 1944 Mankin työskenteli Soutjärven piirineuvostossa ja kirjastonhoitajana. Hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1947. Mankin työskenteli Komsomolissa, valmistui Karjalais-suomalaisen SNT:n puoluekoulusta vuonna 1950 ja toimi sen jälkeen nuorisoliitto-, puolue- ja neuvostojohtajana piiritasolla. Mankin valmistui NKP:n keskuskomitean puoluekorkeakoulusta ja Sortavalan maatalousopistosta vuonna 1966. Hän työskenteli sen jälkeen puolueen aluekomiteassa ja Pitkärannan piirikomitean ensimmäisenä sihteerinä. Mankin oli Karjalan autonomisen tasavallan ministerineuvoston varapuheenjohtaja vuosina 1971–1979 ja tasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja vuosina 1979–1984. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Vepsäläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Atreyun diskografia

Atreyu on yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka perustettiin Orangen piirikunnassa Kaliforniassa vuonna 1998. ==Studioalbumit== *Suicide Notes and Butterfly Kisses (2002) *The Curse (2004) *A Death-Grip on Yesterday (2006) *Lead Sails Paper Anchor (2007) *Congregation of the Damned (2009) *Long Live (2015) *In Our Wake (2018) *Baptize (2021) ==EP:t== *Visions (1998) *Fractures in the Facade of Your Porcelain Beauty (2001) *Covers of the damned (2010) ==Kokoelmat== *The Best of Atreyu (2007) == Singlet == *Ain't Love Grand (2002) *Lip Gloss and Black (2003) *Bleeding Mascara (2004) *Right Side of the Bed (2005) *The Crimson (2005) *Her Portrait in Black (2006) *Ex's and Oh's (2006) *The Theft (2006) *Her Portrait In Black (2006) *Shameful (2007) *Untitled Finale (2007) *Becoming the Bull (2007) *Doomsday (2007) *Falling Down (2008) *Slow Burn (2008) *Blow (2008) *Storm to Pass (2009) *Lonely (2010) *So Others May Live (2015) *Long Live (2015) *Do You Know Who You Are? (2015) *A Bitter Broken Memory (2016) *In Our Wake (2018) *The Time is Now (2018) *House of Gold (2019) *Battle Drums (Kayzon kanssa) (2020) *Save Us (2020) *Warrior (feat. Travis Barker) (2021) *Underrated (2021) *Catastrophe (2021) *Warrior (2021) *Break (Zero 9:36 feat. Atreyu) (2022) *Baptize (Sullivan King Remix)” (2022) *Depression Season” (2022) ===Promosinglet=== *Stop! Before It's Too Late and We've Destroyed It All (2009) *Gallows (2009) *Honor (2010) *Start to Break (2015) *Anger Left Behind (2018) == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2002 ”Ain’t Love Grand” Darren Doane 2003 ”Lip Gloss and Black” Sean Stiegmeier 2004 ”Right Side of the Bed” Scott Kalvert 2005 ”The Crimson” Sean Stiegmeier 2006 ”Her Potrait in Black” Rob Schroeder ”Ex’s and Oh’s” Jay Martin ”The Theft” Sean Stiegemeier 2007 ”Becoming the Bull” Kevin Kerslake 2008 ”Doomsday” ”Falling Down” Sean Stiegemeier 2009 ”Storm to Pass” 2010 ”Lonely” ”Gallows” 2015 ”So Others May Live” ”Long Live” Porter McKnight ”Do You Know Who You Are?” 2018 ”In Our Wake” Sean Stiegemeier ”The Time is Now” Loïc Foulon 2019 ”House Of Gold” Monte Legaspi ”Generation” 2020 ”Super Hero” (feat. M. Shadows & Aaron Gillespie) Anthony Tran ”Save Us” 2021 ”Warrior” (feat. Travis Barker) Mait Hudson & Jacob Boyles ”Underrated” Tony Carrasco ”Catastrophe” ”Baptize” == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Theodulf Orleansilainen

Theodulf Orleansilainen (n. 750 - 18. joulukuuta 821), oli italialaissyntyinen Orleansin piispa, apotti, runoilija ja Kaarle Suuren neuvonantaja. Theodulf Orleansilaisen syntymäaikaa ei tiedetä tarkkaan, mutta hän oli kuitenkin todennäköisesti italialainen, joidenkin tietojen mukaan espanjalainen. Keisari Kaarle Suuri vei hänet Ranskaan luultavasti v. 781. Vuonna 785 Theodulfista tuli Orleansin piispa, Fleuryn luostarin apotti ja kuuluisan oppineen Alkuinin kuoltua Kaarlen tärkein neuvonantaja. Kaarle Suurta (k. 814) seurasi keisarina Ludwig Hurskas. Theodulf joutui keisarin epäsuosioon osallistuttuaan keisaria vastaan suunniteltuihin hankkeisiin. Niiden seurauksena hän joutui vankeuteen 818 Angelsin luostariin, jossa hän kuoli v. 821. Theodulf kirjoitti myös latinankielisiä runoja ja hänellä on tärkeä asema hymnirunoudessa.Tunnetuin hänen kirjoittamansa hymni on "Gloria, laus et honor", joka on erityisesti palmusunnuntain hymni. Sen synnystä kerrotaan, että Theodulf olisi joutunut vankilaan 817 Angerissa, jossa häntä epäiltiin salaliitosta kuningas Ludvig pyhää vastaan. Vankeudessa ollessaan hän kirjoitti hymnin, ja lauloi sen vankilan ikkunasta kun palmusunnuntain kulkue 821 kulki vankilan ohi. Kaikki kuuntelivat vaieten tätä hymniä ja se vaikutti keisariin siten, että hän vapautti Theodulfin ja määräsi hymnin laulettavaksi aina palmusunnuntain kulkueessa. Todellisuudessa hymni on nuorempi ja se on tullut tunnetuksi englantilaisen hymnologin John M. Nealen käännöksenä ”All Glory, Loud and Honor”. Nealen käännös vuodelta 1851 on eri runomitassa kuin Theodulfin hymni. Virttä käytetään laajasti palmusunnuntain kulkuehymninä. Thodulfin hymni on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virtenä 60 "Soi kunnia ja kiitos". Sen käännös pohjautuu Nealen englanninkieliseen käännökseen ja sitä lauletaan saksalaisen Melchior Vulpiuksen 1609 julkaisemalla sävelmällä. Ruotsin kirkon virsikirjassa hymnistä on hymnin pohjalta toiseen runomittaan tehty virsi, 443 "Sinua ylistämme, köyhien kuningas, Jeesus" Se on. Anders Frostensonin 1980 tekemä, suomennos on.Anna-Mari Kaskisen 1997, ja sävelmä Carl Bertil Agnestigin melodia vuodelta 1975. == Lähteet == Luokka: Vuonna 750 syntyneet Luokka:Piispat Luokka:Latinankieliset kirjailijat Luokka:Virsirunoilijat Luokka:Apotit Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Orléansin historia Luokka:Vuonna 821 kuolleet
Staunton (Virginia)

Staunton () on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 23 746. Kaupunki tunnetaan presidentin Woodrow Wilsonin synnyinpaikkakuntana. == Väestö == Kaupungin asukkaista 81,4 prosenttia on valkoisia ja 11,1 prosenttia mustia. 98,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 42 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Staunton Main Street Parking Lot Storefront side (4949116408).jpg|Stantonin keskustaa. Tiedosto:Robert E. Lee High School, Staunton, VA.jpg|Robert E. Lee High School. Tiedosto:Staunton Amtrak station.jpg|Rautatieasema. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Virginian kaupungit
Piraijat (urheiluseura)

Riihimäen Piraijat on vuonna 1989 perustettu suomalainen baseball-seura, johon myöhemmin perustettiin salibandyjaos vuonna 1990. https://www.piraijat.net/30 == Historia == === Baseball === Riihimäen Piraijat keskittyivät alun perin pääasiallisesti baseballin pelaamiseen. Joukkue pelasi useita vuosia Baseballin SM-sarjassa ja joukkueen ensimmäinen kausi SM-sarjassa oli vuonna 1989. http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/historia/sbsl_87_07.pdf Piraijat pelasivat SM-sarjassa loppuottelussa vuonna 1993, jossa joukkue hävisi Helsingin Puumille otteluvoitoin 2-0. Seurahistoriansa ainoan suomenmestaruuden Piraijat voittivat vuonna 1994, Espoon Athleticsia vastaan otteluvoitoin 2-1. Piraijoiden vuoden 1994 suomenmestaruus on edelleen SM- sarjan ainut pääkaupunkiseudun ulkopuolelle mennyt mestaruus. Suomen Baseball- ja Softball-liitto - Historiaa Mestaruuskauden jälkeen Piraijoiden Baseballtoiminta alkoi kuitenkin hiipumaan ja 90-luvun puolivälin jälkeen, joukkuetta ei enää nähty SM-sarjatasolla. === Salibandy === Piraijoihin perustettiin salibandyjaos vuonna 1990. Seurassa toimi useita vuosia pelkästään aikuis- ja seniorijoukkueita mutta vuonna 2006 seuran toimintaan tuli mukaan myös junioritoimintaa. Salibandypuolella seuran parhaisiin saavutuksiin lukeutuu vuosi 2004, jolloin seuran molemmat seniorijoukkueet pelasivat ikämiesten SM-lopputurnauksessa. 2000-luvulla seurassa toimi useita juniorijoukkueita sekä naisten edustusjoukkue. ==Lähteet== * https://www.piraijat.net/ * Sportti kustannus Oy: Markku Siukonen - Matti Ahola: Urheilun vuosikirja 1990 (ISBN 951-8920-10-9) * http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/historia/sbsl_87_07.pdf * Otava, MMM 1994 s.486 (ISBN 951-1-12765-9) * Otava, MMM 1995 s.486 (ISBN 951-1-13254-7) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset baseballseurat Luokka:Vuonna 1989 perustetut urheiluseurat
Subsoccer

Subsoccer on Suomessa kehitetty penkkijalkapallopeli, jota pelataan jaloilla paripelinä läpinäkyvän pöytälevyn alla tekoviheriöllä. Kaksi tuolia toimivat pöydän päissä maaleina ja pallona toimii virallista jalkapalloa ketterämpi tekniikkapallo. == Säännöt == # Kivi-paperi-sakset minipelin voittaja aloittaa. # Aloituspotku oman maalialueen sisäpuolelta. # Ensimmäisenä kolme maalia tehnyt on ottelun voittaja. == Historia == Pelin alkuperäisen idean on keksinyt Jarno Saarinen vuonna 2008 Espanjassa Torreviejassa. Peli on kehitetty nykyiseen muotoonsa Suomessa ja sen kaupallinen myynti alkoi vuoden 2019 tammikuussa. ==Lähteet== Subsoccer makes everyone a champion / Good News From Finland Uusi Suomessa kehitetty pallopeli pyrkii ilmiöksi / Tekniikka & Talous Pöytäjalkapallopelillä aktiivisuutta koulupäivään / Oppimisenuusiaika Luokka:Pöytäpelit Luokka:Jalkapallon muunnelmat
Chiara Margarita Cozzolani

Chiara Margarita Cozzolani (27. marraskuuta 1602 Milano – 1678 Milano?) oli italialainen säveltäjä ja nunna.Chiara Margarita Cozzolani AllMusic Cozzolani syntyi hyvätuloiseen perheeseen. Hän asettui Pyhän Radegundan luostariin Milanossa teini-ikäisenä ja vannoi luostarivalansa vuonna 1620. Hän johti luostarissa kuoroa ja eteni abbedissaksi. Cozzolanin ensimmäinen sävellysjulkaisu oli Primavera di fiori musicali (1640). Teos on kadonnut, mutta säilyneitä kokoelmia ovat Concerti sacri (1642) ja Salmi, Op. 3 (1650). Scherzi di sacra melodia -kokoelmasta (1648) on säilynyt yksi kopio, josta kuitenkin puuttuu continuo-osa. Vuoden 1650 jälkeiseltä ajalta julkaistuja teoksia ei tunneta, mutta Cozzolani eli noin 75-vuotiaaksi. Cozzolani tunsi Claudio Monteverdin musiikkia, ja hänen on päätelty olleen tekemisissä oopperan kanssa. Cozzolani käytti eri lauluosuuksia varsin itsenäisin tavoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Abbedissat Luokka:Vuonna 1602 syntyneet Luokka:1670-luvulla kuolleet
Mana Aghaee

Mana Aghaee (, syntynyt vuonna 1973Immigrant Writers in Sweden - Mana Aghaee Bushehrissa, Iranissa) on arvostettu ruotsiniranilainen runoilija, kääntäjä, podcast-tuottaja ja iranistiikan tutkija. Hän on valmistunut maisteriksi Uppsalan yliopistosta, jossa hänen pääaineensa oli iranilaisiset kielet. Sen lisäksi hän on erikoistunut nykypersialaiseen kirjallisuuteen. ==Henkilöhistoria== Vuodesta 1987 Aghaee on asunut Tukholmassa, Ruotsissa. Hän on iranilaisen tutkijan ja runoilijan Shirzad Aghaeen tytär. Vuonna 1994 Aghaee meni naimisiin ruotsalaisen tutkijan ja persialaisen kirjallisuuden kääntäjän Ashk Dahlénin kanssa. ==Ura== Aghaeen ensimmäinen runokokoelma Dar emtedād-i parvāz julkaistiin Ruotsissa vuonna 1991. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme runokokoelmaa lisää. Aghaee kirjoittaa usein persiankielisiin kirjallisuuslehtiin sekä Iranissa että muualla maailmassa. Hänen runonsa on käännetty useille kielille, muun muassa englanniksi, ruotsiksi, turkiksi, arabiaksi ja saksaksi. Vuonna 2010 Aghaee perusti Leila Farjamin kanssa Sherophone (, maailman ensimmäinen podcast, joka käsitteli persialaista runoutta.Sherophone - Mana Aghaee == Julkaistut teokset == Runokokoelmat * Dar emtedād-i parvāz, Vällingby, 1991. * Marg agar labhā-te torā dāsht, Bushehr, 2003. * Man 'Isā ebn-e khodam, Tukholma, 2007. * Zemestān mashugh-e man ast, Tukholma, 2012. Aghaeen teoksia löytyy myös seuraavista antologioista: * Belonging: New Poetry by Iranians around the World, ed. Niloufar Talebi, Berkeley: North Atlantic Books, 2008. * The Poetry of Iranian Women: A Contemporary Anthology, ed. Sheema Kalbasi, Reelcontent Publishing, 2008. * Rattapallax nr 13- Endangered Languages & Poetry, ed. Catherine Feltcher, New York: Rattapallax Press, 2006. * Private nr 42 - International Review of Photographs and Texts, Saint-Brisson: Oriano Sportelli Publisher, Autumn 2008. * "Eminent Poetesses of Persian", ed. S.R.M. Chopra, Kolkata: Iran Society, 2010. Kirjallisuuden käännökset * Havāpeymā-i be ārāmi-ye sanjāqak (Nykyaikainen Itä-Aasian runous), Teheran, 2014. (persiaksi) * Docharkhe-ye bāldār (150 ruotsalaista haikua), Ahvaz, 2018. (persiaksi) Bibliografiat * Lexikon över iranska författare i Sverige (Bibliografia iranilaisista kirjailijoista Ruotsissa), Uppsala, 2002. (ruotsiksi) * Ketabshenāsi-te she'r-e zanān-e irān (Bibliografia iranilaisista naisrunoilijoista), Tukholma, 2007. (persiaksi) Akateemiset artikkelit * Den persiska litteraturen i Sverige (Persialainen kirjallisuus Ruotsissa), Litteraturens gränsland. Invandrar- och minoritetslitteratur i nordiskt perspektiv, toim. S. Gröndahl, Uppsala: Uppsala University Press, 2002. (ruotsiksi) * Mosaikens turkosa eko: jatkuva moderni poesi (Johdatus nykyaikaiseen persialaiseen runoon), Tukholma, 2002. (ruotsiksi) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maahanmuuttajakirjailijat Ruotsissa - Mana Aghaee * Other voices poetry - Mana Aghaeen elämäkerta * Voices in Exile: Three Poets Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Persialaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat
Khatun

Khatun (myös qatun tai khatan) on eräissä turkkilais- ja mongolikielissä käytetty naisen arvonimi. Nimitystä khatun käytettiin laajassa merkityksessä kenen tahansa ylimystön jäsenen vaimosta. Samaa nimeä käytettiin yhtä lailla esimerkiksi kuningattaresta. Termiä alkoivat käyttää tiettävästi xianbit 100-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Titteli lienee samaa alkuperää kuin miehen arvonimi kaani. Sittemmin sama arvonimi tunnetaan lähes kaikkien turkkilaisia ja mongolilaisia kieliä puhuvien kansojen keskuudessa. Mongolivaltakunnan kaudella arvonimeä khatun käytettiin ensisijaisesti hallitsijan vaimon arvonimenä. Hallitsijoiden tyttölasten tai prinssien vaimojen arvonimi oli beki. Qing-dynastian valtakaudella arvonimeä alettiin käyttää tšingisidien sukulinjan vaimoista, vaikka tuolloin sukulinjaan kuuluminen ei enää välttämättä tarkoittanutkaan erityisen hyvää yhteiskunnallista asemaa. Tässä merkityksessä arvonimeä käytettiin 1900-luvulle saakka. Turkkilaisissa kielissä termi hatun tarkoittaa yksinkertaisemmin vain vaimoa tai rouvaa. ==Lähteet== Luokka:Naisten arvonimet
Anna Watkins

Anna Watkins (o.s. Bebington, s. 13. helmikuuta 1983 Leek, Staffordshire, Englanti) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariairokaksikossa Katherine Graingerin kanssa olympiakultaa Lontoossa 2012. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 samassa luokassa Elise Laverickin kanssa pronssia. Maailmanmestaruuskilpailuissa Watkins voitti pariairokaksikossa Graingerin kanssa kultaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Hän saavutti hopeaa Annabel Vernonin kanssa Poznańissa 2009 sekä pronssia Laverickin kanssa Münchenissä 2007. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Matvejev

Andrei Fjodorovitš Matvejev (, 25. elokuuta 1892 Lotinapellon kihlakunnan Vinnitsyn kunnan Ozjoran kylä – 30. maaliskuuta 1985 Dnepropetrovsk) oli vepsäläissyntyinen opettaja, poliitikko ja osuustoimintamies. Andrei Matvejev syntyi vepsäläiseen talonpoikaisperheeseen. Hän puhui seitsenvuotiaaksi saakka vain vepsää, mutta oppi koulussa nopeasti venäjän kielen. Matvejev kävi Vinnitsyn kaksiluokkaisen koulun ja pääsi vapaaoppilaana Petroskoin opettajaseminaariin. Valmistuttuaan seminaarista vuonna 1911 Matvejev työskenteli opettajana Säämäjärven kunnan Uhmoilan koulussa. Vuonna 1915 hänet kutsuttiin armeijaan. Matvejev palveli Izmailovin kaartinrykmentin rivimiehenä Pietarissa ja lääkintämiehenä rintamalla. Kotiuduttuaan helmikuussa 1917 hän osallistui Pietarissa vallankumousliikkeeseen, liittyi Sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja palasi sitten Petroskoihin. Matvejev ja menševikki Matvei Šiškin valittiin marraskuussa 1917 Aunuksen läänin edustajiksi Venäjän perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Matvejev opiskeli Venäjän kulutusosuuskuntien keskusliiton kursseilla vuosina 1918–1919 ja työskenteli sen jälkeen luennoitsijana ja neuvojana Lotinapellossa, Moskovassa ja Pietarissa. Matvejev pidätettiin entisenä sosialistivallankumouksellisena Pietarissa vuonna 1922, mutta hänet päästettiin pian vapaaksi. Vuodesta 1925 lähtien hän asui Stalingradissa. Matvejev johti maatalousosuuskuntien liiton osastoa vuoteen 1930 ja työskenteli sen jälkeen kulutusosuuskuntien liiton ja Narkomtorgin oppilaitosten opettajana. Matvejev pidätettiin elokuussa 1938. Hänet tuomittiin huhtikuussa 1939 kahdeksan vuoden pakkotyörangaistukseen vastavallankumouksellisen propagandan levittämisestä. Matvejev kärsi rangaistuksensa metsätöissä Itä-Siperian Bamlagilla ja rautatietyömaan taloussuunnittelijana Komin tasavallan Petšorlagilla. Vapauduttuaan vuonna 1946 hän jäi perheineen roudantutkimusaseman päälliköksi Vorkutan lähelle Hanoveihin. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1961 Matvejev muutti vaimoineen Dnepropetrovskiin. Hänen tuomionsa kumottiin vuonna 1990. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vepsäläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Combatants for Peace

Taistelijat rauhan puolesta (; ) on palestiinalais-israelilainen kansalaisjärjestö. Se on tasa-arvoinen, kahden maan välinen ruohonjuuritason liike, joka on sitoutunut väkivallattomaan toimintaan vastustaakseen Israelin miehitystä ja kaikkia väkivallan muotoja Israel-Palestiinassa. Liikkeen perustivat vuonna 2006 palestiinalaiset ja israelilaiset, jotka olivat päättäneet työskennellä yhdessä rauhanomaisen ratkaisun edistämiseksi Israelin-Palestiinan konfliktissa väkivallattomin keinoin. Alun perin kaikki aktivistit olivat entisiä taistelijoita: israelilaisia sotilaita ja Israelin asepalveluksesta kieltäytyneitä sekä palestiinalaisia taistelijoita. Nykyään ryhmään kuuluu myös miehiä ja naisia, joilla ei ole ollut väkivaltaista osaa konfliktissa. Yhdistyksen toiminnasta tehtiin vuonna 2016 dokumenttielokuva "Disturbing the Peace". Elokuvaa on esitetty Israel-Palestiinassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Elokuva on voittanut useita kansainvälisiä palkintoja, mukaan lukien Ebertfest-elokuvafestivaalien Ebert Humanitarian Award -palkinnon. == Lähteet == Luokka:Rauhanjärjestöt
Gillian Lindsay

Gillian Lindsay (s. 24. syyskuuta 1973) on brittiläinen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa kahdeksanneksi. Lindsay voitti maailmanmestaruuden pariairokaksikossa Miriam Battenin kanssa Kölnissä 1998, ja sama pari saavutti MM-hopeaa Aiguebelettessa 1997. Tampereen MM- kilpailuissa 1995 Lindsay sijoittui perämiehettömässä nelosessa viidenneksi. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Melichar

Nicole Melichar (s. 29. heinäkuuta 1993 Brno, Tšekki) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Nelinpeliin keskittynyt Melichar on sijoittunut nelinpelissä parhaimmillaan WTA-listan sijalle 6 heinäkuussa 2023. Hän on voittanut urallaan kolmetoista WTA-turnausta nelinpelissä. Melichar voitti sekanelinpeliturnauksen Wimbledonissa 2018 yhdessä Alexander Peyan kanssa. Hän pääsi samassa turnauksessa myös nelinpelin loppuotteluun yhdessä Květa Peschken kanssa, mutta he hävisivät loppuottelun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oikeudenpalvelija (2019 elokuva)

Oikeudenpalvelija (Advocate) on Rachel Leah Jonesin ja Philippe Bellaïchen vuonna 2019 valmistunut dokumenttielokuva. Se sai ensi-iltansa vuoden 2019 Sundancen elokuvajuhlilla ja on voittanut useita palkintoja ympäri maailmaa. == Tiivistelmä == Elokuva seuraa israelinjuutalaista ihmisoikeusasianajajaa Lea Tsemeliä tämän pyrkimyksissä puolustaa palestiinalaisia poliittisia vankeja Israelin oikeussysteemissä. == Suomessa == Elokuva esitettiin Suomen DocPoint-festivaaleilla vuonna 2020. Elokuvan ohjaajat ja Lea Tsemel olivat festivaaleilla haastateltavina. Elokuva on ollut esillä Yle Areenassa keväällä 2020. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2019 dokumenttielokuvat
Miriam Batten

Miriam Batten (myöh. Luke, s. 11. huhtikuuta 1964) on brittiläinen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Samaan venekuntaan kuului hänen siskonsa Guin Batten. Barcelonan olympialaisissa 1992 Miriam Batten sijoittui perämiehettömässä kaksikossa viidenneksi ja Atlantan olympialaisissa 1996 kahdeksikossa seitsemänneksi. Batten voitti maailmanmestaruuden pariairokaksikossa Gillian Lindsayn kanssa Kölnissä 1998, ja sama pari saavutti MM-hopeaa Aiguebelettessa 1997. Wienin MM-kilpailuissa 1991 Batten saavutti Fiona Freckletonin kanssa perämiehettömässä kaksikossa pronssia. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbie ja Pegasoksen taika

Barbie ja pegasoksen taika (engl. Barbie and the Magic of Pegasus) vuonna 2005 suoraan DVD julkaistu tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasi Greg Richardson. == Lähteet == Luokka:Barbie-elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Guin Batten

Guin Batten (s. 27. syyskuuta 1967) on brittiläinen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Samaan venekuntaan kuului hänen siskonsa Miriam Batten. Atlantan olympialaisissa 1996 Guin Batten sijoittui yksikössä viidenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi yksikössä vuosina 1997 ja 1998 sekä kahdeksikossa vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ena Shibahara

Ena Shibahara (s. 12. helmikuuta 1998 Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat) on japanilainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut nelinpelissä parhaimmillaan WTA-listan sijalle 25 helmikuussa 2020. Hän on voittanut urallaan kolme WTA- turnausta nelinpelissä. Shibahara on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä, kaikki Shūko Aoyaman kanssa. Niistä ensimmäiset tuli 2019 Tianjinissä ja Moskovassa ja viimeisin 2020 Pietarissa. Shibahara edusti kesään 2019 saakka Yhdysvaltoja, kunnes hän vaihtoi edustusmaakseen Japanin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Japanilaiset tennispelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ōmi-Hachiman

Ōmi-Hachiman () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee Biwajärven itärannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupungin pohjoisosan rannikkoalueilla ja itärajalla on vuoristoalueita, eteläosat ovat alavaa alluviaalitasankoa. Kaupunkiin kuuluvat myös Biwajärven suurin saari Okishima ja Nishijärven kosteikkoalue. Ōmi- Hachimanissa on 82 066 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 177,45 neliökilometriä. Nykyisen Ōmi-Hachimanin kaupungin alue sijaitsi keskiajalta lähtien tärkeiden liikennereittien varrella. Sinne rakennettiin monia linnoja: huomattavimpina Oda Nobunagan perustama Azuchin linna vuonna 1576 ja Toyotomi Hideyoshin perustama Hachiman’yaman linna vuonna 1585. Jälkimmäisen vierelle kehittyi Hachimanin linnanaluskaupunki, josta tuli Edo-kaudella merkittävä kaupan keskus. Perinteisiä elinkeinoja olivat esimerkiksi kankaiden, hyttysverkkojen ja tataminpäällysten valmistus. Sittemmin paikkakunnalle on sijoittunut lääke- ja elintarviketeollisuutta, purjekankaiden tuotantoa sekä hiili- ja alumiinituotteiden valmistusta. Maaseutualueilla harjoitetaan riisin, vehnän ja vihannesten viljelyn lisäksi karjataloutta, Biwajärvellä myös kalastusta. Ōmi-Hachimanin kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Hachimanin maaseutukaupunki ja neljä muuta kuntaa. Azuchin maaseutukaupunki liitettiin Ōmi-Hachimaniin vuonna 2010. Azuchin, Hachiman’yaman ja Kannonjin linnanraunioiden lisäksi kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Hachimanin vanhakaupunki kanavineen, jossa on säilynyt lukuisia Edo- kauden rakennuksia. Alue on suojeltu lailla vuonna 1991. Siellä sijaitsee sagichō-tulifestivaalistaan kuuluisa Himure Hachiman-gūn pyhäkkö. Merkillepantavia buddhalaisia temppeleitä ovat muiden muassa Biwajärven rannikon vuorenrinteelle rakennettu Chōmei-ji, Kinugasavuorelle rakennettu Kannonshō-ji, Ashikaga Yoshiharun oleskelusta tunnettu Kuwanomi-dera ja Azuchin linnanraunioilla sijaitseva, Nobunagan perustama Sōken-ji. Azuchin seudun historiaa esittelee Shigan prefektuurin hallinnoima Azuchin linnan arkeologinen museo, joka on perustettu vuonna 1992. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Biwajärven puolikansallispuistoon. Ōmi-Hachimania palvelevat JR Nishi-Nihonin Tōkaidō-päälinja ja Ōmi-rautateiden Yōkaichi- linja. == Kuvia == Tiedosto:Kyorinbo Omihachiman Shiga pref Japan20s3.jpg|Kyōrin-bōn temppeli Tiedosto:Himure hachimangu02s3200.jpg|Himure Hachiman-gū Tiedosto:Biwako Quasi-National Park Omihachiman02n3200.jpg|Biwajärven rannikkoa Tiedosto:Lake Nishi and Mount Oike.jpg|Näkymä Nishijärvelle Tiedosto:Omihachiman old urban area Aerial photograph.1982.jpg|Ōmi-Hachimanin keskusta vuoden 1982 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shigan prefektuurin kaupungit