EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isojoki (joki)

Isojoki tai Lapväärtinjoki on Lapväärtinjoen vesistön kaakkois- lounaissuuntaisesti Isojoen, Karijoen ja Kristiinankaupungin alueilla virtaava 75 kilometriä pitkä joki. Joki saa alkunsa Isojoen ja Kauhajoen rajalla sijaitsevalta Lauhanvuoren alueelta. Kristiinankaupungissa jokea nimitetään Lapväärtinjoeksi () ja Isojoen kunnan alueella puolestaan Isojoeksi. Joen valuma-alue ulottuu myös Teuvan, Kauhajoen ja Honkajoen alueille. Joen valumapinta-ala on 1 089 neliökilometrin kokoinen ja tästä alasta 13,7 prosenttia on peltoja. Valuma-alueen suurin järvi on 48 hehtaarin kokoinen Kangasjärvi Isojoen kunnan alueella. Joki on yläjuoksulla kapea, paikoittain puromainenkin. Alajuoksulla joki puolestaan on pengerretty ja ruopattu. Isojoen virtaamat ja vedenlaatu ovat tasaisempia kuin muissa länsisuomalaisissa virtavesistöissä johtuen joen pohjavesivaikutteisuudesta. Joessa on ainoastaan muutama pohjapato ja Peruksen voimalaitospato. Isojoen suurimpia sivuhaaroja ovat Isojoen länsiosista alkunsa saava Kärjenjoki (alajuoksullaan Lapväärtissä ), Teuvan eteläosasta alkunsa saava ja alajuoksullaan Karijoen alueella virtaava Karijoki sekä Kauhajoen lounaisosista alkunsa saava ja alajuoksultaan Isojoen koillisosissa virtaava Heikkilänjoki. == Eliölajisto == Joen eliölajisto on monimuotoinen ja siellä elää uhanalaisia lajeja, kuten jokihelmisimpukka. Isojokeen nousee meritaimenta ja harjusta sekä siikaa alajuoksulle. Kirkkaissa latvaosien lähdepuroissa esiintyy purotaimenta. Lisäksi joessa on melko vahva nahkiaiskanta. Joen meri- ja purotaimen kantaa lisääntyy luonnollisesti, ja näitä onkin käytetty meritaimenten istutuksiin Länsi- ja Etelä-Suomen vesiin. Isojoki kuuluu Natura 2000 -verkostoon. Isojoki on Suomen mittakaavassa yksi harvoista ja Selkämeren rannikon joista ainoa, jossa on jäljellä meritaimenen luonnonkanta. Isojoen meritaimenkanta (ISO) on erittäin uhanalainen. == Lapväärtinjoen vesistöalue == Lapväärtin vesistöalueen pinta-ala on 1 098,05 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,2 %. Valuma-alueesta on 24 % peltomaata ja 9 % turvemaata. Joen keskivirtaama (MQ) on 12,8 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), ylikeskivirtaama (MHQ) 164 m³/s ja alikeskivirtaama (MNQ) 1 m³/s. == Lähteet == Luokka:Suomen joet Luokka:Isojoen luonto Luokka:Kristiinankaupungin luonto *
Joseph Beal Steere

Joseph Beal Steere (9. helmikuuta 1842 Rollin, Michigan – 7. joulukuuta 1940 Ann Arbor) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. Joseph Steeren vanhemmat olivat William Millhouse ja Elizabeth (Beal) Steere. Hän opiskeli lakia Michiganin yliopistossa ja valmistui vuonna 1870. Vuosina 1870–1873 Steere teki tutkimusretkiä Etelä-Amerikassa, Kiinassa ja Formosassa. 1874–1875 hän matkusti Filippiineillä ja Molukkien saaristossa. Steere toimi matkoillaan Michiganin valtionmuseon luonnonhistoriallisena keräilijänä ja museo kustansi osan hänen kuluistaan. Hän palasi Michiganin opettamaan eläintiedettä ja oli Michiganin yliopiston eläintieteen professori vuosina 1876–1893. 30\. syyskuuta 1879 Steere avioitui Helen Buzzardin kanssa. Steere suoritti vielä yhden tutkimusretken vuonna 1901, jolloin hän johdatti joukon opiskelijoita Amazonille keräämään näytteitä Smithsonian-instituutille. Loppuelämänsä Steere vietti maatilallaan Ann Arborissa. Steere kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa negrosinbulbulin (Ixos siquijorensis). Hänen kunniakseen on nimetty mindoronkukaali (Centropus steerii), filippiinienharlekiini (Sarcophanops steerii), filippiinienpitta (Pitta steerii), bataaninkuhankeittäjä (Oriolus steerii) ja taiwaninmetsätimali (Liocichla steerii). == Julkaisuja == * Narrative of a visit to indian tribes of the Purus river, Brazil. A. Rept. U. S. natl Mus., Washington, D. C. 1903: 359-393. * The archeology of the Amazon. Univ. Michigan off. Publs 29 (9, Pt. 2) 1927: 20-26. * Tribos do Purus. Sociologia, São Paulo 11 (2) 1949: 64-78, 212-222. == Lähteet == * Formosa Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Michiganin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Fred Brown

Fred Brown (s. 7. elokuuta 1948 Milwaukee, Wisconsin)Basketball-reference.com on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi Iowan yliopistossa ja vuosina 1971–1984 ammattilaisena NBA:ssa. Hänen NBA-seuransa oli koko tuon ajan Seattle SuperSonics. Brown osallistui NBA:n tähdistöotteluun vuonna 1976. Hän voitti Seattle SuperSonicsin kanssa kauden 1978–1979 NBA-mestaruuden. Seura on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron #32.Sonics all-time jersey numbers == Lähteet == == Aiheesta muualla == * NBA.com Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heroes of Our Time

Heroes of Our Time on ensimmäinen single DragonForcen neljänneltä studioalbumilta Ultra Beatdownilta. Ensimmäisenä se julkaistiin yhtyeen virallisilla MySpace-sivulla 4. heinäkuuta 2008. Biisille tehty musiikkivideo julkaistiin 8, heinäkuuta yhtyeen MySpace-profiilissa. 15. heinäkuuta 2008 single julkaistiin ladattavaksi iTunesissa. 21. elokuuta 2008 se oli ladattavissa Guitar Hero III: Legends of Rock -peliin yhtä aikaa Revolution Deathsquad ja Operation Ground and Poundin kanssa. Kappaleen musiikkivideo on tehty Hämeenlinnassa, Patria areenalla. == Aiheesta muualla == * DragonForcen kotisivu Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:DragonForcen kappaleet
Jack Sikma

Jack Wayne Sikma (s. 14. marraskuuta 1955) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA-tasolla vuosina 1977–1991. NBA:han hänet varasi Seattle SuperSonics, joka oli hänen seuransa vuoteen 1986. Sen jälkeen hän pelasi Milwaukee Bucksissa. Sikma osallistui seitsemään perättäiseen NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1979–1985. Hän voitti kauden 1978–1979 NBA- mestaruuden Seattle SuperSonicsin kanssa. Seura jäädytti hänen pelipaitansa numeron (43) vuonna 1992. Kankakeessa, Illinoisissa syntynyt Sikma opiskeli ja pelasi yliopistotasolla Illinois Wesleyan Universityn joukkueessa. Pelaajauran jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä. == Lähteet == * Basketball- Reference.com * NBA.com * Jack Sikma valmentajana Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dennis Awtrey

Dennis Wade Awtrey (s. 22. helmikuuta 1948) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä aluksi Kaliforniassa Santa Claran yliopiston joukkueessa ja sitten useissa NBA-seuroissa 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Kaudella 1978–1979 hän voitti NBA-mestaruuden Seattle SuperSonicsin kanssa. == Lähteet == * Basketball-Reference.com * NBA.com Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Al Kuwait SC

Al Kuwait Sports Club () on kuwaitilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1960. Sen kotistadion on Al Kuwait Sports Club Stadium, joka sijaitsee Al Kuwaitissa. ==Saavutukset== * Kuwaitin valioliiga (19): 1965, 1968, 1972, 1974, 1977, 1979, 2001, 2006, 2007, 2008, 2013, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022, 2023, 2024 * Kuwaitin Emir Cup (11): 1976, 1977, 1978, 1980, 1985, 1987, 1988, 2002, 2009, 2014, 2016 * Kuwaitin Crown Prince Cup (5): 1994, 2003, 2008, 2010, 2011 * Kuwaitin Super Cup (4): 2010, 2015, 2016, 2017 * Al Kurafi Cup: 2005 * AFC Cup (3): 2009, 2012, 2013 ==Tunnettuja entisiä pelaajia== * Bashar Abdullah * Abdulaziz Al-Anberi * Ahmed Al-Tarabilsi * Ziad Jaziri * André Macanga ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu Luokka:Kuwaitilaiset jalkapalloseurat
Harjasorakas

Harjasorakas (Gloiodon strigosus) on Bondarzewiaceae-heimoon kuuluva kääpämäinen sieni. Harjasorakas vaatii varjoisaa ympäristöä ja haapapuita. Harjasorakas on Suomessa silmälläpidettävä ja luonnonsuojelulain alainen. Harjasorakas kasvaa kuolleiden lehtipuiden, varsinkin haapojen ja raitojen rungoilla. Harjasorakkaan uhkia ovat esimerkiksi kosteiden metsien ojitus ja rannoilla kasvavien lehtipuiden hakkuut. Harjasorakasta tavataan Euroopassa muun muassa Suomessa Perämeren kansallispuistossa, Ruotsissa noin sadassa eri paikassa Skånesta Pohjois-Ruotsiin saakka ja Norjassa. Puolasta laji on hävinnyt. Harjasorakasta tavataan myös Pohjois-Amerikasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Data from CBS Aphyllophorales database: Gloiodon strigosus Luokka:Russulales Luokka:Käävät Luokka:Orakkaat
David Madsen

David Madsen on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänen tunnetuimpia käsikirjoituksiaan on Copycat – Kopiomurhaaja (1995). Hän on myös kirjoittanut romaanit Black Plume – The Suppressed Memoirs of Edgar Allan Poe (1980), U.S.S.A. (suom.) ja Vodoun. == Aiheesta muualla == * Tapani Ronni: U*S*S*A. Aikakone 1/1991. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kebbi

Kebbi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan luoteisosassa Nigerin ja Beninin vastaisella rajalla. Kebbin pinta-ala on 36 800 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kebbissa oli noin 3 238 000 asukasta. Suurimmat väestöryhmät ovat fulbet, hausat. dakarkit ja kamberit. Suurin osa Kebbistä on matalan ruohon peittämää savannia. Osavaltion eteläosassa on Niger-jokeen padottu Kainjin tekojärvi. Kebbin pääkaupunki on Birnin Kebbi. == Lähteet == Luokka:Nigerian osavaltiot
Kogi

Kogi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa Niger ja Benue -jokien yhtymäkohdan ympärillä. Kogin pääkaupunki on Lokoja, josta on linnuntietä noin 164 kilometriä Nigerian pääkaupunki Abujaan (pohjoiskoilliseen). Osavaltio muodostettiin 1991 aiemmin laajemman Kwaran osavaltion itäosista ja aiemman Benuen osavaltion länsiosista. Kogin osavaltion naapureina ovat Nasarawa koillisessa, Benue idässä, Enugu, Anambra ja Delta etelässä; Ondo, Ekiti ja Kwara lännessä; Niger ja pääkaupukiterritorio (Abuja) pohjoisessa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Kogissa oli runsas 3 278 000 asukasta. Vuoden 2020 väkilukuennuste oli runsas 4 253 000. Kogin pinta-ala on 28 989 neliökilometriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Nigerian osavaltiot
Kwara

Kwara on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Kwaran pinta-ala on 36 825 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kwarassa oli noin 2 371 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat, ja maatalous on yleisin elinkeino. Suuri osa osavaltiosta on harvaanasuttua puusavannia, eteläosissa on myös metsää. Kwaran pääkaupunki ja suurin kaupunki on Ilorin. == Lähteet == Luokka:Nigerian osavaltiot
Stade El Menzah

Stade El Menzah () on monikäyttöinen urheilustadion, joka sijaitsee Tunisin pohjoisosassa Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1967 ja sinne mahtuu 45 000 katsojaa. Se toimii jalkapalloseurojen Espérance Sportive de Tunisin ja Club Africainin kotistadionina. Stade El Menzah on isännöinyt myös musiikki konsertteja muun muassa Michael Jackson teki ensimmäisen konsertinsa Tunisiassa vuonna 1996. Mariah Carey esiintyi kaksi kertaa 22.- ja 24. heinäkuuta 2006. ==Aiheesta muualla== * Worldstadiums.com Luokka:Tunisian jalkapallostadionit Luokka:Tunisin rakennukset ja rakennelmat
Hank Haney

Hank Haney (s. 24. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen golfvalmentaja. Hän toimi Tiger Woodsin swingivalmentajana vuosina 2004–2010. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stade de Houmet Es'Souk

Stade de Houmet Es'Souk on jalkapallostadion Houmet Es'Soukissa, Djerbassa, Tunisiassa. Stadionille mahtuu 12 000 katsojaa ja se toimii AS Djerban kotistadionina. ==Lähteet== * Worldfootballtravel.com Luokka:Tunisian jalkapallostadionit
Stade 7 Novembre

Stade 7 Novembre () on monikäyttöinen stadion Radèsissa, Tunisiassa. Vuonna 2001 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 60 000 katsojaa ja se toimii Tunisian jalkapallomaajoukkueen kotistadionina. Sitä pidetään Afrikan yhdestä parhaista stadioneista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Worldfootballtravel.com Luokka:Tunisian jalkapallostadionit
Forssan ammatti-instituutti

Forssan ammatti-instituutti (lyhennetään FAI) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jonka omistaa Lounais-Hämeen ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä. Kuntayhtymään kuuluvat Forssa, Humppila, Jokioinen, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä. ==Toimialat== Oppilaitos antaa koulutusta seuraavilla toimialoilla: * Kulttuurialalla annetaan koulutusta käsi- ja taideteollisella sekä viestintälinjalla. Käsi- ja taideteollinen osa toimii Tammelassa; aiemmin opetusta antoi Tammelan käsi- ja taideteollinen oppilaitos. * Liiketalous, kauppa ja tietojenkäsittely kattaa vanhan kauppaoppilaitoksen aiemmin antaman opetuksen. Liikealalle on kunnostettu tilat entisen teknillisen oppilaitoksen vanhoihin tiloihin. * Ravitsemusala kouluttaa suurtalouskokkeja ja palveluvastaavia. * Sosiaalialalla koulutetaan lähihoitajia ja kosmetologeja. Aiemmin lähihoitajia koulutettiin erillisessä terveydenhoito-oppilaitoksessa. * Tekniikan ja liikenteen ala muodostaa pääosan "vanhasta ammattikoulusta". Koulutusta annetaan liikenne-, ajoneuvo-, metalli-, LVI-, puu-, rakennus- ja sähköalalla. ==Tutkinnot== Oppilaitoksessa on mahdollista suorittaa seuraavat ammattitutkinnot: * Kulttuuriala ** Audiovisuaalisen viestinnän perustutkinto (media-assistentti) ** Käsi- ja taideteollisuusalan perustutkinto (artesaani) * Liiketalous ja kauppa sekä tietojenkäsittely ** Liiketalouden perustutkinto (merkonomi) ** Tietojenkäsittelyn perustutkinto (datanomi) * Ravitsemusala ** Catering-alan perustutkinto (suurtalouskokki, palveluvastaava) * Sosiaaliala ** Kauneudenhoitoalan perustutkinto (kosmetologi) ** Sosiaali- ja terveysalan perustutkinto (lähihoitaja) ** Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto (koulunkäyntiavustaja) * Tekniikka ja liikenne ** Autoalan perustutkinto (ajoneuvoasentaja) ** Logistiikan perustutkinto (autonkuljettaja) ** Sähköalan perustutkinto (elektroniikka-asentaja, sähköasentaja) ** Kone- ja metallialan perustutkinto (koneistaja, levyseppä-hitsaaja) ** Talotekniikan perustutkinto (LVI-asentaja) ** Puualan perustutkinto (puuseppä) ** Rakennusalan perustutkinto (talonrakentaja) ==Aiheesta muualla== *Forssan ammatti- instituutti Luokka:Forssan oppilaitokset Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Stade Olympique de Sousse

Stade Olympique de Sousse () on monikäyttöinen jalkapallostadion, joka sijaitsee Soussessa, Tunisiassa. Stadioniin mahtuu 28 000 katsojaa ja se toimii Étoile Sportive du Sahelin kotistadionina. ==Lähteet== * Worldfootballtravel.com ==Aiheesta muualla== * Worldstadiums.com Luokka:Tunisian jalkapallostadionit
Lappeenranta Festivals

Lappeenranta Festivals oli rock-henkinen kaupunkifestari, joka järjestettiin Lappeenrannan sataman alueella kuusi kertaa, aina heinäkuussa. Vuonna 2004 LPRF vastasi myös Linnoituksen Yö -tapahtumasta, jossa pääartisteina nähtiin Eppu Normaali, J. Karjalainen sekä toisaalla Kotiteollisuus ja varttuneemmalle väelle Jari Sillanpää. Tuolloinen 40 000 kävijää on edelleen tapahtumaennätys . Lappeenranta Festivals järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen se käytännössä liitettiin Linnoituksen yö-tapahtumaan. Luokka:Lappeenrannan tapahtumat Luokka:Lappeenrannan musiikki Luokka:Entiset musiikkitapahtumat Suomessa
Stade Taïeb Mhiri

Stade Taïeb Mhiri () on jalkapallostadion Sfaxissa, Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1938 ja sinne mahtuu 22 000 katsojaa. Se toimii Club Sportif Sfaxienin kotistadionina. ==Lähteet== * Worldfootballtravel.com ==Aiheesta muualla== * Worldstadiums.com Luokka:Tunisian jalkapallostadionit
Jonathan Bender

Jonathan Rene Bender (s. 30. tammikuuta 1981) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Mississippin Picayunessa ja pääsi vuonna 1999 NBA:han suoraan high schoolista. Varauksen teki Toronto Raptors, mutta peliseurana oli koko ammattilaisuran ajan Indiana Pacers. Bender vetäytyi kaudella 2005–2006. == Lähteet == * NBA.com * Baseball-Reference.com Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Islannin naisten jalkapallomaajoukkue

Islannin naisten jalkapallomaajoukkue on Islannin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Islannin jalkapalloliiton alaisuudessa. Joukkue selvisi ensimmäistä kertaa 12 osallistujan laajuisina vuonna 2009 pidettyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin voittamalla kaksiosaisessa jatkokarsinnassa Irlannin. Vuoden 2013 EM-kilpailuihin Islanti pääsi voitettuaan jatkokarsinnassa Ukrainan ja selviytyi itse kisoissa puolivälieriin. Vuonna 2017 EM-kilpailuissa pelattiin 16 joukkueen lopputurnaus, jonne Islanti pääsi karsintalohkonsa voittajana. Jo vuoden 1995 EM-kisoissa Islanti ylsi alkukarsinnan kautta puolivälieräotteluihin mutta tuolloin lopputurnaukseen selviytyi vain neljä parasta. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Islanti hävisi alkulohkossaan Ranskalle 1–3, Norjalle 0–1 ja Saksalle 0–1. Näin se sijoittui alkulohkossaan neljänneksi eikä selviytynyt puolivälieriin. Joukkueen ainoa maalintekijä oli Hólmfrídur Magnúsdóttir. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa Islanti pelasi Norjan kanssa tasan 1–1, hävisi Saksalle 0–3 ja voitti Alankomaat 1–0 ja selviytyi parhaana lohkokolmosena puolivälieriin, joissa se hävisi Ruotsille 0–4. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Islanti hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan: Ranskalle 0–1, Sveitsille 1–2 ja Itävallalle 0–3. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Islannin jalkapalloliiton sivusto *Islanti Uefan sivustolla Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Islannin jalkapallo
Kobryn

Kobryn (, IPA: ['kɔbrɨn], , ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Карта Автомобильных Дорог - Республика Беларусь , Масштаб 1:850 000. Белкарография, Minsk, 2009. Kobrynin kaupunki on Kobryinin hallintopiirin keskuspaikka ja osa. Vuoden 2009 lokakuun väestönlaskennassa koko hallintopiirin asukasluku oli 88 037, joista Kobrynin kaupungissa asui 51 166 henkeä. == Liikenneyhteyksiä == Liikenneyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin eteläpuolitse kiertävä nelikaistainen moottori- ja valtatie M1. Se paitsi yhdistää kaupunkeja Brest–Kobryn–Baranavitšy–Minsk, on osa eurooppatietä E30 ja luo nopean tieyhteyden rajojen yli sekä länteen että itään. Eurooppatie E85 saapuu puolestaan Liettuan Vilnasta Lidan ja Slonimin kautta kaupunkiin koillisesta M1:n suuntaisena kantatienä P2. Kobrynista eurooppatie E85 jatkaa valtatienä M12 etelään Ukrainan rajalle. Valko-Venäjän eteläinen länsi-itäsuuntainen valtatie M10 (Kobryn–Pinsk–Mozyr–Homel) yhdistää paikkakunnan maan eteläisiin teollisuuskaupunkeihin. Kobrynin läpi kulkee myös merkittävä, maan eteläiset teollisuuskaupungit yhdistävä rautatie. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Virtuaalikierroksen Kobrin Online Travel Kobrin (ikobrin.ru) * Lyhyt kuvaus kaupungista (BYcity.org) * Kantakaupungin kartta (BYcity.org) * WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai Luokka:Brestin alueen kaupungit
Robson (albumi)

Robson on brittiläissyntyisen laulaja Frank Robsonin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Robson muutti Suomeen vuonna 1967 ja on toiminut muun muassa Tasavallan Presidentti -yhtyeen laulajana. Albumi julkaistiin Blue Master Special -levymerkillä LP-levynä. Vuonna 2018 Svart Records julkaisi albumista kaksi uutta LP-levypainosta; 300 kappaleen rajoitettu painos mustalla vinyylillä ja 200 kappaleen painos läpinäkyvällä levyllä. Helsingin Sanomien nimeämättömän levyarvostelijan mukaan albumi oli ilmestymisaikanaan selvästi suomalaista keskitasoa parempi niin sävellyksiltään, sovituksiltaan kuin esityksiltäänkin. Moitteita sai kuitenkin omaperäisyyden puute: albumi kuulosti arvostelijan mielestä liian paljon Blood, Sweat & Tears -yhtyeen pari vuotta aiemmalta tuotannolta.. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Frank Robson. Kaikki kappaleet sovittaneet Robson ja Seppo Paakkunainen yhtyeen avustuksella. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Frank Robson – laulu (1-6, 8), kosketinsoittimet (urut, piano) * Seppo ”Paroni” Paakkunainen – sopraano- (1-4; soolo: 1), altto- (5; Woodwind-äänentoistolla ja wah wah -pedaalilla) ja baritonisaksofonit (7), huilut (3-6, 8; soolo: 8) * Mircea Stan – pasuuna (1-2, 4-8; soolot: 5, 8) * Markku ”Make” Lievonen – sähköbasso (1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8), (free piano) * Esa Kotilainen – Minimoog-syntetisaattori (1-8; soolo: 5), urut (5) * Sami Hurmerinta – sähkökitarat (1-8; soolo: 4), akustiset kitarat (6) * Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut, lyömäsoittimet (2) * Tom Bildo – pasuuna (3) === Tuotanto === * Jukka Teittinen – äänitys (Finnlevy-studiot, Helsinki, Suomi huhtikuussa 1974) * yhtye – tuotanto * Jussi Aalto – kansikuvat * Jay Havanna – vuoden 2018 uusintapainoksen masterointi (Diginord, 2015) * Jari Nieminen – uusintapainoksen ulkoasu (Blind Design) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1974 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Maladzetšna

Maladzetšna (, IPA: [maɫa'dzʲetʂna]) eli Molodetšno (, ) on kaupunki ja hallintopiirin keskus Minskin alueella Valko-Venäjällä, runsas 70 kilometriä pääkaupunki Minskin luoteispuolella.Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. (& ) Vuoden 2009 väestötietojen mukaan kaupungin asukasluku oli 94 282\. Maladzetšnenskin hallintopiirin asukasluku 138 375 sisälsi kaupungin ohella Radaškovitšyn kaupunkimaisen taajaman (5 518 as.) ja ympäröivän maaseudun väestön. left|thumb|250px|Liikennemerkki osoittamassa taajama-aluetta Maladzetšnan kaupunkiin saavuttaessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhyt kaupunkikuvaus (BYcity.org) * Kaupunkikartta (BYcity.org) * WikiMapia karttalinkki, selitykset pääosin tai * Минское отделение Белорусской железной дороги - Выберите станцию - Minskin lähijunien sivusto reitteineen ja aikatauluineen - Maladzetšna aseman aikataulut (Valko-Venäjän rautateiden Minskin osasto) * Eräs kaupunkikartta (tgt.ru) * Valokuvia (Globus Belarusi) * Valokuvia (Radzima.org) , tai * eräs Maladzetšnaan keskittynyt portaali * Active Molodechno * Kaupungin historiaa * Valko-Venäjän juna-aikatauluja Luokka:Minskin alueen kaupungit
Leah Dizon

Leah Dizon (, koko nimi Leah Donna Dizon, s. 24. syyskuuta 1986) on amerikkalainen televisiokasvo, malli, laulaja ja näyttelijä. Hänen läpimurtonsa tapahtui kykyjenmetsästäjän kautta Japanissa, jossa hänestä tuli tähti. ==Diskografia== ===Albumit=== * Destiny Line (2007) * Communication (2008) ===EP:t=== * For the World (2019) ===Singlet=== * Fever (2006) * Softly (2007) * Koi Shiyō (2007) * L・O・V・E U (2007) * Love Paradox (2008) * Vanilla (2008) ===DVD:t=== * Live Communication!!! (2008) ==Aiheesta muualla== *Leah Dizonin sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bob Saget

Robert Lane ”Bob” Saget () oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko, televisiojuontaja, näyttelijä, ääninäyttelijä ja elokuvantekijä. Hänet tunnettiin varsinkin kotimaassaan parhaiten Daniel Tannerin roolista tilannekomediasarjoissa Full House (1987–1995) ja Fuller House (2020) sekä Amerikan hauskimmat kotivideot -sarjan juontamisesta vuosina 1989–1997. Näiden lisäksi Saget tunnettiin rivosta stand up -komiikastaan, johon kuului monesti koomisia lauluja akustisen kitaran säestäminä. Saget esiintyi sivuosissa ja cameorooleissa monissa televisiosarjoissa, kuten Huff – terapian tarpeessa, Aikahyppy, Joey, Entourage ja Kova laki. Hän oli myös ääninäyttelijänä animaatiossa Madagascar ja kertojana komediasarjassa Ensisilmäyksellä.http://www.imdb.com/title/tt0460649/fullcredits?ref_=tt_cl_sm#cast Vuonna 2007 Saget esiintyi ensimmäistä kertaa HBO:n järjestämässä stand up -spesiaalissa, joka julkaistiin sittemmin DVD:llä. Vuonna 2008 Saget oli Comedy Central Roast -sarjan ”piinapenkissä”. Saget löydettiin tammikuussa 2022 kuolleena orlandolaisesta hotellihuoneesta. Saget oli lyönyt päänsä johonkin ennen nukkumaanmenoa ja hän menehtyi nukkuessaan. Hän oli Yhdysvaltain-kiertueella ja esiintynyt edellisenä päivänä Jacksonvillessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset stand up -koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Pasa ja Atpo

Pasa ja Atpo ovat suomalaisia kirjailijoita, jotka ovat julkaisseet lukuisia vitutusteemaisia teoksia. Heidän uransa alkoi Eniten vituttaa kaikki -blogista, jota he kirjoittivat aktiivisesti kesästä 2007 kesään 2008. Esikoisteos Eniten vituttaa kaikki julkaistiin alkuvuonna 2008 ja sen menestyksen johdosta kirjalle tehtiin jatko-osat Toiseksi eniten vituttaa kaikki (2009) ja Kolmanneksi eniten vituttaa kaikki (2010). Eniten vituttaa kaikki -kirjasta on tehty juhlapainos (2013) ja juhlapainoksen juhlapainos (2020). Näissä teoksissa Pasa ja Atpo tekevät terävän satiirisia havaintoja arkielämästä, ihmisistä ja ihmisten tavoista. Kirjoissa yhdistyvät tarkat arkielämän huomiot ja alatyylinen, paikoin jopa yli vedetty kieliasu, jossa suomen voimasanastoa viljellään reilusti. Vitutustrilogiaksi kutsuttujen alkuteosten jälkeen Pasa ja Atpo kohdistivat huomionsa tarkemmin rajattuihin kokonaisuuksiin, minkä seurauksena he kirjoittivat kirjat Eniten vituttaa työ (2012), Eniten vituttaa parisuhde (2013), Suuri suomalainen ihmiskirja (2014) ja Eniten vituttaa elämä (2015). Suomen täyttäessä sata vuotta, Pasa ja Atpo osallistuivat juhlallisuuksiin kirjallaan Eniten vituttaa Suomi (2017). Pasa ja Atpo antoivat voimallisen panoksensa self help -genreen teoksillaan Vitutuspäiväkirja (2019) ja Vituiksi meni - täytettävä omaelämäkerta (2020). Heidän viimeisimmät teoksensa ovat aikuisen elämän käänteistä ammentavat Eniten vituttaa lapset (2022) ja viimeisimpänä Eniten vituttaa keski-ikä (2024), jonka kohdalla jopa he itse ovat valmiita myöntämään että ei kovin hyvin enää mene. Kirjojen ohella Pasa ja Atpo ovat julkaisseet vitutuskalenterin vuodesta 2010 alkaen. Kyseessä on repäisykalenteri, jossa on jokaiselle päivälle oma vitutus. Kalentereiden aihevalinta on ensimmäisten kirjojen tapaan erittäin laaja-alainen. Kuten kirjojen kohdalla, myös kalentereissa kieli on siistiytynyt, jolloin terävän satiirinen ote on noussut enemmän keskiöön. Uransa alkuvaiheessa Pasa ja Atpo toimivat City-lehden kolumnisteina vuosina 2008-2012. He ovat esiintyneet kirjojen julkaisujen yhteydessä radio-ohjelmissa, televisiossa ja Helsingin kirjamessuilla. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * Eniten vituttaa keski-ikä. Gummerus, 2024. ISBN 978-951-24-4174-7. == Aiheesta muualla == *Eniten vituttaa kaikki. Blogspot-blogi. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä Luokka:Salanimet
Slonim

Slonim (, , ) on keskikokoinen kaupunki Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa. Kaupungin asukasluku vuonna 2009 oli 48 970 ja koko Slonimin hallinnollisen piirin 67 288. Slonimin piirissä sijaitsee Valko-Venäjän ortodoksipappien koulutuskeskus Minskin ylempi ortodoksinen teologinen seminaari. Se on yksityinen korkeakoulu. == Asukasluvun kehitys == Vuosi 1840 1897 1959 1970 1979 1989 2009 Väkiluku Kuva:St Andrew's Church, Slonim.jpg|Katolinen Pyhälle Andreille omistettu kirkko. Kuva:Slonim339.JPG|Ortodoksinen Pyhän kolminaisuuden kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tiivis kaupunkikuvaus (bycity.org) *Hrodnan alueen viralliset sivut Slonimin piiristä , ja (region.grodno.by) *Kantakaupungin kartta (bycity.org) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai *Valkovenäläinen sääennuste Slonimiin (pogoda.by) *Kaupungin valokuvia ja *Moi Slonim -kaupunkisivusto *Valokuvia kaupungista , tai (Radzima.org) Luokka:Hrodnan alueen kaupungit
Sudenjuoksu

Sudenjuoksu on Erkki Hämäläisen jännityskirja, joka julkaistiin vuonna 1978. Se kertoo Kim Jouha -nimisestä henkilöstä, joka pakenee susikoiransa kanssa saksalaisen terroristijärjestön jäseniä. Luokka:Vuoden 1978 kirjat Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Suomalaiset romaanit
Stay Awhile

Stay Awhile on englantilaissyntyisen Frank Robsonin vuonna 1976 julkaistu toinen sooloalbumi. ==Kappaleet== *Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Frank Robson *Kaikki sovitukset: Sami Hurmerinta, paitsi "Sinuhe"; Seppo Paakkunainen A-puoli # # # # B-puoli # * # # # ==Kokoonpano== *Frank Robson - laulu, taustalaulu, sähkö- ja akustinen piano, moog, klavinetti *Sami Hurmerinta - akustinen kitara, sähkökitara, kosketinsoittimet, vibrafoni *Ilkka Hanski - basso *Bruno Korpela - rummut, lyömäsoittimet *Pentti Lahti - sopraano-, tenori- ja baritonisaksofoni, huilu *Pertti Päivinen - alttosaksofoni, huilu *Tom Bildo - pasuuna, tuuba, flyygelitorvi *Simo Salminen - trumpetti, flyygelitorvi *Maarit Hurmerinta - taustalaulu Luokka:Vuoden 1976 albumit Luokka:Brittiläiset rockalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Władysław Komar

Władysław Komar (11. huhtikuuta 1940 Kaunas, Liettua - 17\. elokuuta 1998 Ostromice, Puola) oli puolalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Münchenissä 1972. Komar otti osaa ensimmäisiin arvokisoihinsa Belgradin EM-kisoissa 1962 sijoittuen neljänneksi tasan 18 metrin työnnöllä. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli yhdeksäs. Ensimmäinen mitali tuli EM-Budapestissa 1966, joissa Komar sai pronssia tuloksella 18,68. Mexico Cityn olympialaisissa Komar jäi kuudenneksi tuloksella 19,28. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Komar ei ollut mukana, mutta Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sai jälleen pronssia työnnettyään kolmannellaan 20,04. Lopulta Münchenin olympialaisissa kokenut Komar työnsi ensimmäisellään uransa parhaan työnnön 21,18 ja voitti kultaa olympiahistorian tiukimmassa kuulakilpailussa; neljä parasta mahtui neljän sentin sisään ja hopeamitalisti George Woods hävisi vain sentillä. Komarin uran viimeiset arvokilpailut olivat Rooman EM-kisat 1974, joissa hän oli kuudes tuloksella 19,82. Vuonna 1980 hän työnsi veteraanien ME:n 19,97, mutta ei enää päässyt olympialaisiin. Uransa aikana – ja myös sen jälkeen – Komar eli boheemielämää ja joutui useita kertoja kilpailukieltoon käytöksensä takia. Myöhemmin hänestä tuli yökerholaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi mm. Roman Polańskin elokuvassa Merirosvot. Vuonna 1993 hän pyrki poliittiseen virkaan Puolan oluenrakastajien puolueen edustajana. Komar kuoli auto-onnettomuudessa yhdessä toisen puolalaisen olympiavoittajan, Tadeusz Ślusarskin kanssa. ==Ennätykset == *Korkeus 190 *Pituus 703 *Kuula 21,18 *Kymmenottelu 6813 (Puolan ennätys 1963) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Puolalaiset näyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Coast to Coast AM

Coast to Coast AM on yhdysvaltalainen myöhäisillan/yön yöradio/talk show. Ohjelma käsittelee eri aihe-alueiden asioita, mutta viimeaikaiset ohjelmat ovat liittyneet joko paranormaaleihin ilmiöihin, UFOihin tai salaliittoteorioihin. Ohjelman kehitti Art Bell. Se lähetään seitsemänä yönä viikossa iltakymmenen ja aamukahden välillä Yhdysvaltain Tyynenmeren aikaa. Ohjelman tuottaa Premiere Radio Networks. George Noory aloitti vierailevana juontajana Coast-to-Coast-ohjelmassa ennen kuin hän korvasi Ian Punnettin sunnuntaiöiden isäntänä. Hänen ensimmäinen ohjelmansa lähetettiin 28. huhtikuuta 2001. Ensimmäinen tammikuuta 2003 Noory otti haltuunsa arkiöiden isännyyden Art Belliltä, joka oli päättänyt siirtyä sivuun. Nooryn juontaessa arkiyöt ja Art Bellin isännöidessä viikonloput, Coast to Coast AM on Yhdysvaltain kuunnelluimpia myöhäis-illan/yön radio-ohjelmia. Ohjelma on kuultavissa Suomessa aamupäivisin. Puheradio Radio Rapu lähettää Coast to Coast ohjelmaa öisin klo 22-06 https://www.facebook.com/radiorapu Coast to Coast AM lähetetään 22-06 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nettiradioita (suorat linkit) *Coast to Coast AM kotisivut *Nettiradioita Luokka:Yhdysvaltalaiset radio-ohjelmat
Villa Lidköping BK

Villa Lidköping Bandyklubb on jääpalloseura Lidköpingistä, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä. Seura on voittanut kolme Ruotsin mestaruutta.https://www.svt.se/sport/bandy/bandy- sm-final-1 ==Historia== Seura perustettiin tammikuussa 1934 nimellä Villa Bandyklubb. Alkuaikoina seura pelasi yksittäisiä otteluita ja paikallissarjoja. Vuonna 1951 joukkue sijoitettiin sarjasysteemiuudistuksessa nelosdivisioonaan, josta se nousi vuosikymmenen aikana kaksi sarjaporrasta ylemmäs kakkosdivisioonaan. Villa esiintyi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla ensimmäistä kertaa kaudella 1966-67. Seuran parhaimmat saavutukset ovat neljä hopeamitalia jotka tulivat vuosina 1975, 1983, 2012 ja 2016. Viime vuosina Villa on taas ollut yksi Ruotsin parhaista seuroista, mutta loppuotteluun asti se on selviytynyt vain viisi kertaa ja voittanut vasta viidennellä kerralla eli kaudella 2019 Ruotsin jääpallomestaruuden loppuottelussa. Villa on ollut pudotuspeleissä keväästä 2010 lähtien. ==Saavutukset== Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa Ruotsin jääpallon mestaruusloppuottelut (PDF-tiedosto) *3 kultaa: 2019, 2021, 2024 *7 hopeaa: 1975, 1983, 2012, 2016, 2020, 2022, 2023 Ruotsin Cup Mestari: 2016, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 Kansainvälisiä saavutuksia: *Jääpallon maailmancupin voitto: 2018 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu * Villafans , kannattajien sivusto *SvenskaFans *Sparbanken Lidköping Arena Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Lidköpingin kunta Luokka:Vuonna 1934 perustetut urheiluseurat
Orgaaniset peroksidit

Orgaaninen peroksidi on yhdiste, jonka toiminnallisessa ryhmässä on yksinkertainen happi–happi-sidos (R-O-O-R'). Jos R' on vety puhutaan hydroperoksideista. Peresterin yleinen rakenne on RC(O)OOR. Orgaanisen peroksidin rakenteen happi–happi-sidos katkeaa helposti, jolloin muodostuu radikaaleja. Tämä vuoksi niitä käytetään usein reaktion käynnistäjinä polymeroinnissa. Useimmiten tähän käytetyt peroksidit ovat metyylietyyliketoniperoksidi ja bentsoyyliperoksidi. Muita petrokemianteollisuuden sovellutuksia, joihin orgaanisia peroksideja käytetään ovat muovien kovettaminen ja ristisilloitus. Orgaaniset peroksidit ovat hyvin vahvasti hapettavia ja myös helposti räjähtäviä aineita. Useita orgaanisia peroksideja kuten asetoniperoksidia ja tert-butyylihydroperoksidia käytetäänkin räjähdysaineina tai hapettimina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Nival Interactive

Nival Interactive on venäläinen tietokonepelejä kehittävä yritys, ja sen pääpaikka on Moskova. Nivalin perusti Sergei Orlovski Moskovassa vuonna 1996. Yhtiö on pääasiassa keskittynyt strategiapelien tekemiseen, joissa on kuitenkin paljon myös roolipelien elementtejä. Sen tunnetuimpia tuotoksia ovat Etherlords, Blitzkrieg -pelisarja sekä Silent Storm. Yhtiö julkaisi vuonna 2005 Heroes of Might and Magic -sarjan viidennen osan Heroes of Might and Magic V, johon on sittemmin julkaistu kaksi lisäosaa, Heroes of Might and Magic V: Hammers of Fate (2006) sekä Heroes of Might and Magic V: Tribes of the East (2007). ==Aiheesta muualla== * Profiili MobyGamesissä * Viralliset kotisivut Luokka:Venäläiset videopeliyritykset
Kirovin stadion

Kirovin stadion oli Pietarin Ristisaarella sijainnut, bolsevikkijohtaja Sergei Kirovin mukaan nimetty yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen aloitettiin vuonna 1932 ja se otettiin käyttöön vuonna 1950. Stadionin suunnitteli arkkitehti Aleksandr Nikolski. Alun perin katsojakapasiteetiksi oli suunniteltu 100 000, mutta sittemmin istumapaikkojen määräksi tuli 80 000. Kirovin stadion toimi jalkapallojoukkue Zenitin kotistadionina aina vuoteen 1989 saakka sekä vuonna 1992. 1970-luvulla stadionilla tehtiin laajamittaiset uudistustyöt arkkitehti A. Pribulskin johdolla. Stadion isännöi vuoden 1994 hyvän tahdon kisoja. Vuonna 2005 stadion katsottiin turvattomaksi, jolloin se päätettiin purkaa ja rakentaa tilalle nykyisin Petrovski-stadionilla pelaavalle Zenitille uusi 60 000-paikkainen kotikenttä. ==Lähteet== * Kirov Stadium Luokka:Venäjän jalkapallostadionit Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pietarin urheilu
Randy Matson

James Randel ("Randy") Matson (s. 5. maaliskuuta 1945 Kilgore, Teksas) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968. ==Varhaisvuodet== Randy Matson vietti lapsuutensa Pampassa, Teksasin osavaltion länsiosassa. Ensimmäisiin yleisurheilukilpailuihinsa hän otti osaa 12-vuotiaan voittaen 50 ja 100 jaardin juoksut sekä pituus- ja korkeushypyn - mutta jäi kuulantyönnössä kuudenneksi. Lukiossa hän oli tähti kolmessa lajissa, amerikkalaisessa jalkapallossa, koripallossa ja yleisurheilussa. Yliopistotasolla hän edusti Texas A&M; -yliopistoa. ==Urheilu-ura== Matson oli 199 cm pitkä ja painoi parhaassa kunnossa ollessaan 127 kg. Vasta 18-vuotiaana hän työnsi kuulaa jo yli 18 metriä ilman minkäänlaista punttiharjoittelua. Tokion olympialaisissa Matson työnsi neljännellä kierroksella kärkituloksen 20,20 ja samalla ennätyksensä. Vain pari minuuttia myöhemmin Dallas Long meni kärkeen voittoon riittäneellä 20,33 kantaneella työnnöllä. Seuraavana vuonna Matson työnsi huikean maailmanennätyksen 21,52 - edellinen ennätys oli Longin 20,68. Vuonna 1967 hän paransi ennätyksen lukemiin 21,78. Samana vuonna hän suoritti kandidaatintutkinnon kauppatieteissä ja hänet varattiin kolmessa eri ammattilaisdraftissa: amerikkalaisen jalkapallon NFL:ään sekä koripallon NBA:han ja sen tuolloin voimissaan olleeseen kilpailijaan ABA:han. Hän luopui kuitenkin molemmista sivulajeistaan keskittyen kuulantyöntöön. Mexico Cityn olympialaisissa Matson työnsi finaalin ensimmäisellä työnnöllä voittotuloksen 20,45. Matson oli lajissaan ylivoimainen muutaman vuoden ajan. Vuoden 1972 olympiakarsinnoissa hän jäi yllättäen neljänneksi eikä päässyt kisoihin. Tämän jälkeen hän vetäytyi kilpakentiltä, mutta palasi pian ITA:n ammattilaistalliin, jossa hän ei kuitenkaan enää menestynyt Brian Oldfieldin hallitessa ammattilaiskisoja. Matson kilpaili myös kiekonheitossa, jossa hän teki vuonna 1967 USA:n ennätyksen 65,16. ==Myöhemmät vaiheet== Matson on työskennellyt Texas A&M; -yliopiston tehtävissä urheilu-uransa jälkeen. Hän toimi aiempien yliopisto-opiskelijoiden järjestön johtajana vuosina 1972 - 1999, jolloin jäi eläkkeelle. Vuonna 2003 hän palasi takaisin yliopistotyöhön, mutta kärsittyään sydänongelmista seuraavana vuonna Matson erosi tehtävästään viettäkseen enemmän aikaa kuuden lapsenlapsensa kanssa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ralph Rose

Ralph Waldo Rose (17. maaliskuuta 1885 Healdsburg, Kalifornia - 16\. lokakuuta 1913 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kolminkertainen kuulantyönnön olympiavoittaja. Rose oli aikakautensa jättiläinen, 198 cm pitkä ja painoi ensimmäisen olympiavoittonsa aikoihin 104 kg, mutta viimeisen olympiavoiton saavuttaessaan Rose painoi jo lähes 150 kg. Opiskellessaan Michiganin yliopistossa hän voitti yhteensä seitsemän Yhdysvaltain mestaruutta kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja keihäänheitossa. Rose oli etevä nyrkkeilijä, pystyi hyppäämään korkeutta 180 cm ja pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa. Ensimmäisissä olympialaisissaan Saint Louisissa Rose voitti kultaa kuulassa epävirallisella ME-tuloksella 14,81. Kiekonheitossa Rose sai saman tuloksen kuin voittaja Martin Sheridan, kultamitalisti ratkaistiin ylimääräisillä heitoilla. Rosen kuulatulos paransi Richard Sheldonin olympiaennätystä 71 senttimetriä. Myös kiekonheiton jaettu voittotulos 39,28 oli uusi olympiaennätys. Moukarinheitossa Rose sai pronssia tuloksella 45,73 ja painonheitossa hän oli kuudes. Neljä vuotta myöhemmin Lontoossa Rose uusi kuulavoittonsa vaatimattomalla tuloksella 14,21. Työnnöt tapahtuivat kaatosateen vallitessa nurmikolle maalatusta kalkkiympyrästä ilman reunuksia, mikä selittää heikot tulokset. Lisäksi Rose osallistui köydenvetoon USA:n joukkueessa ilman menestystä. Avajaisissa Rose oli USA:n lipunkantaja ja kieltäytyi suureksi osaksi irlantilaistaustaisten joukkuetoveriensa tukemana tervehtimästä lipulla kuningasta. Martin Sheridanin kerrotaan selittäneen Rosen tekoa toteamuksella "Tämä lippu ei kumarra yhdellekään maalliselle kuninkaalle." Väitetään, että lippuvälikohtaus olisi ollut syynä brittituomarien useille amerikkalaisvastaisille tuomioille kisojen aikana. Seuraavana vuonna Rose työnsi sittemmin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi hyväksytyn tuloksen 15,54, jonka rikkoi Emil Hirschfeld vasta 19 vuotta myöhemmin. Tukholman olympialaisissa Rose voitti kuulantyönnon molempien käsien yhteistuloksen, mutta jäi varsinaisessa kuulakilpailussa toiseksi Patrick McDonaldin jälkeen. Yhteistuloksessa Rose työnsi oikealla 15,23 ja vasemmalla 12,47, varsinaisessa kilpailussa paremmalla kädellään 15,25. Lisäksi Rose otti osaa moukarinheittoon (yhdeksäs) ja kiekonheittoon (yhdestoista). Rose kuoli vain 28-vuotiaana lavantautiin kotikaupungissaan San Franciscossa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset moukarinheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Richard Sheldon

Richard Sheldon (9. heinäkuuta 1878 – 23. tammikuuta 1935) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kuulantyönnön olympiavoittaja Pariisissa 1900. Voittotulos oli uusi olympiaennätys 14,10. Sheldon sai myös pronssia kiekonheitossa. Sheldon työnsi uuden olympiaennätyksen sekä karsinnassa 13,80 kantaneella työnnöllä sekä loppukilpailussa, jossa hänen tuloksensa oli 14,10. Edeltävä olympiaennätys oli ollut Robert Garrettin 11,22. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Bichon

Bichon voi viitata seuraaviin koirarotuihin: * Bichon frisé, pieni bichon- tyyppinen koirarotu * Bolognese (bichon bolognese), pieni bichon-tyyppinen koirarotu. * Coton de tuléar, pieni bichon-tyyppinen koirarotu. * Havannankoira (bichon havanais), pieni bichon-tyyppinen koirarotu. * Havannansilkkikoira (bichon havanais), pieni harvinainen bichon-tyyppinen koirarotu. * Löwchen, pieni bichon-tyyppinen koirarotu. * Maltankoira (bichon maltes), pieni bichon-tyyppinen koirarotu.
Etelänliito-orava

Etelänliito-orava eli assapan (Glaucomys volans) on oravien heimoon kuuluva jyrsijä ja toinen kahdesta pohjoisamerikkalaisesta liito-oravalajista. == Tuntomerkit == Tylppäkuonoisen etelänliito-oravan ruumiin pituus on noin 12 senttimetriä ja massa 45–100 grammaa. Lajille tyypillinen piirre on puusta puuhun liitämisen mahdollistava takajalkoja yhdistävä ihopoimu. Oravan häntä on noin yhdeksän senttiä pitkä, ja sitä peittää tiheä karva. == Elintavat ja lisääntyminen == Laji viihtyy metsissä ja pesii puunkoloihin. Ravinnoksi kelpaavat hedelmät, siemenet ja eläinperäinen ravinto. Lisääntymiskausi alkaa helmi–maaliskuussa, ja tiineys kestää 20 vuorokautta. Naaras synnyttää kerralla 2–6 poikasta. == Nimistä == Tieteellinen sukunimi Glaucomys tarkoittaa harmaata hiirtä ja lajinimi volans lentävää. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että etelänliito-oravan suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”amerikanliito-orava”. Tätä nimeä on perinteisesti käytetty Glaucomys sabrinus -lajista, jolle taas toimikunta ehdottaa uutta nimeä ”kanadanliito-orava”. == Lähteet == Luokka:Oravat
Filippiinienkummituseläin

Filippiinienkummituseläin (Tarsius syrichta) on kummituseläimiin kuuluva laji. == Tuntomerkit == Filippiinienkummituseläinten silmät ovat suuret. Takajalat ovat oleellisesti etujalkoja pidemmät, säären molemmat luut ovat osittain kasvaneet yhteen ja jalkapöydän luut ovat hyvin pitkät. Varpaiden kärjet ovat levinneet pyöreiksi levyiksi ja toimivat imukuppien tapaan. Häntä on pitkä ja vahva. Ruumis on 15–18 cm pitkä, häntä 22–25 cm pitkä ja painoa on 80–140 g. == Ravinto == Filippiinienkummituseläimet syövät hyönteisiä ja pieniä selkärankaisia, erityisesti sisiliskoja. == Lisääntyminen == Naaras saa yhden poikasen noin kuuden kuukauden kantoajan jälkeen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *ITIS: Tarsius syrichta Luokka:Kummituseläimet
SEAT Exeo

SEAT Exeo on SEATin vuosina 2008–2013 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se on uudelleennimetty Audi A4 (B7), jonka tuotantolinja siirrettiin valmistuksen päätyttyä Audin tehtaalta Saksasta SEATin tehtaalle Espanjaan. Auton ulkonäköä on muokattu vastaamaan muuta SEAT-mallistoa ja sen kojelauta on peräisin A4:n avomallista. Exeo esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2008. Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Exeo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|SEAT Exeo ST Moottoreina olivat aluksi 1,6-litrainen (102 hv) bensiinimoottori ja 2,0-litrainen (120/143 hv) TDI-dieselmoottori. Keväällä 2009 valikoimaa täydensivät turboahdetut bensiinimoottorit 1,8 T (150 hv) ja 2,0 TFSI (200 hv), joista jälkimmäisessä oli suorasuihkutus. Lisäksi dieselistä tuli tarjolle 170-hevosvoimainen versio. Osaan malleista oli saatavana portaaton Multitronic-automaattivaihteisto, mutta Audin quattro-nelivetoa ei kuitenkaan ollut saatavilla Exeoon. Keväällä 2010 turboahdettu ja suorasuihkutteinen 1,8 TSI (160 hv) korvasi aiemman 1,8-litraisen. Samaan aikaan 2,0 TFSI:stä tuli 210-hevosvoimainen versio. Saman vuoden syksyllä 1,6-litrainen poistui valikoimasta ja 1,8 TSI:stä tuli tarjolle myös pienitehoisempi 120-hevosvoimainen versio. 2,0 TFSI poistui vuoden 2012 lopulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Exeo Luokka:D-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Savannipuikkija

Savannipuikkija eli grimminsukeltajakauris (Sylvicapra grimmia) on afrikkalainen nautaeläinten heimon (Bovidae) sorkkaeläinlaji ja sukunsa Sylvicapra ainoa laji.Savannipuikkija (grimminsukeltajakauris) - Sylvicapra grimmia laji.fi Suomen Lajitietokeskus Siitä tunnetaan 13 alalajia. Savannipuikkijan sarvet ovat pysyvät, haarattomat, ja niitä voi olla molemilla sukupuolilla (uroksilla ne ovat suuremmat kuin naarailla) tai pelkästään urospuolisilla yksilöillä. Savannipuikkija on noin 85–115 cm:n pituinen ja se painaa 12–16 kg. Sen säkäkorkeus on 45–60 cm ja hännän pituus on 10–12 cm. Laji on levinnyt koko Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan lukuun ottamatta Guineanlahden trooppisia rannikkometsiä, Kongoa ja Afrikan sarvea. Laajan levinneisyytensä takia se on arvioitu elinvoimaiseksi lajiksi. Sen elinympäristöön kuuluvat metsäsaarekkeet, savannit ja pensaikkoiset alueet. Sitä tavataan myös vuoristoissa ja ylängöillä. Lajin ravintona ovat lehdet, vesat, silmut, siemenet, hedelmät ja joskus myös hyönteiset. Naaraan kanto- aika kestää noin seitsemän kuukautta ja se synnyttää yleensä yhden vasan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Puikkijat