EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Induktiolataus

Induktiolataus tarkoittaa sähkömagneettiseen induktioon perustuvaa akkujen lataustapaa. Induktiolaturi on langattomasti toimiva latauslaite, jonka toiminta perustuu induktiolataukseen. Sähkömagneettinen induktio mahdollistaa energian siirtämisen lyhyitä matkoja ilmassa. Induktiolatureita voidaan käyttää esimerkiksi sähköhammasharjoissa ja matkapuhelimissa. Induktiolatausta on konseptoitu käytettäväksi maanteiden ajokaistoilla.http://www.studentaward- germany.com/idea.php?id=174 Ensimmäisiä induktiolatausta hyödyntäviä ajokaistoja on kaavailtu Alankomaihin.http://www.wired.co.uk/news/archive/2012-10/30/smart-highway- glows-in-the-dark ==Periaate== Induktiolataus (tai "langaton lataus") siirtää energiaa laturin ja akun välillä käyttäen laitteiden välillä olevaa muuttuvaa sähkömagneettista kenttää. Energia välittyy akkuun induktiivisen kytkennän kautta. Magneettikentästä siirtynyttä energiaa voidaan käyttää akun lataamiseen tai laitteen käyttämiseen. Ensimmäisenä langattoman latauksen puhelimiin toi Nokia, Lumia-puhelimissaan. ==Toiminta== Induktiolaturit tyypillisesti käyttävät induktiosilmukkaa muuttuvan sähkömagneettisen kentän luomiseen. Kentän vahvistamiseksi yhden silmukan sijaan käytetään käämiä. Tähän ensiokäämiin johdetaan vaihtovirtaa, jolloin käämin ympärille muodostuu muuttuva magneettikenttä. Kun ladattavan laitteen toisiokäämi asetetaan ensiokäämin muodostamaan magneettikenttään, toisiokäämin johtimeen indusoituu muuttuva sähkövirta. Näin generoitua virtaa voidaan käyttää esimerkiksi akun lataamiseen. Kaksi lähekkäin asetettua induktiosilmukkaa muodostavat teknisesti sähkömuuntajan."How can an electric toothbrush recharge its batteries when there are no metal contacts between the toothbrush and the base?" (Commercial website). HowStuffWorks, Inc., via howstuffworks.com. Retrieved on 2007-08-23. Induktiolaturi vaatii tavallisesti kohtalaisen lyhyen etäisyyden ladattavaan laitteeseen. Suurempiin etäisyyksiin päästään säätämällä induktiosilmukat toimimaan samalla resonanssitaajuudella. Uudemmat latausjärjestelmät pyrkivät pienentämään siirtohävikkiä käyttämällä ultraohuita käämejä, korkeampia taajuuksia sekä optimoimalla ohjauselektroniikkaa. Tämä myös mahdollistaa latureiden ja vastaanottimien pienen koon ja siten niiden käyttämisen mobiililaitteissa."Non-contact Charging System Simultaneously Charges Multiple Mobile Devices" Tällainen teknologia mahdollistaa perinteiseen johtimelliseen lataamiseen verrattavissa olevan latausajan. == Qi-standardi== Wireless Power Consortium julkaisi heinäkuussa 2010 langattomaan lataukseen soveltuvan Qi-standardin. thumb|Qi- standardin spesifikaatio ==Katso myös== *Induktioliesi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *How Inductors Work *How Electric Toothbrushes Recharge Using Inductors *Wireless Electricity Is Here Luokka:Elektroniikka Luokka:Sähkövoima
Gibraltarin parlamentti

Gibraltarin parlamentti on Gibraltarin yksikamarinen parlamentti. Siihen kuuluu 17 jäsentä ja puhemies. Gibraltarin ensimmäinen oma lainsäädäntöelimensä perustettiin 1950. Lakia säätävään neuvostoon kuului kuvernööri, kolme ex officio -jäsentä, viisi vaaleilla valittua ja kaksi nimitettyä jäsentä.Peralta, s. 31. Gibraltar sai 1969 uuden perustuslain, ja silloin muodostettiin myös Gibraltarin varsinainen parlamentti, joka tunnettiin silloin vielä nimellä House of Assembly. Siihen kuului puhemies, 15 vaaleilla valittua jäsentä ja kaksi ex officio -jäsentä.Peralta, s. 33. Nykyisen muotoinen parlamentti syntyi vuoden 2006 perustuslakiuudistuksen jälkeen.Peralta, s. 39. Parlamenttivaalit järjestetään neljän vuoden välein, ja vaalijärjestelmässä äänestäjien pitää äänestää 10 ehdokasta. Vaaleilla valitaan yhteensä 15 jäsentä. Lisäksi parlamenttiin kuuluu 2 ex officio -edustajaa, jotka myös istuvat parlamentissa neljän vuoden ajan. Lisäksi parlamentille valitaan erikseen puhemies. Parlamentti kokoontuu John Mackintoshin aukiolla sijaitsevassa parlamenttitalossa. Se rakennettiin 1817–1818, ja siinä oli aikaisemmin Exchange and Commercial Library. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Parlamentin kotisivut Parlamentti Luokka:Itsehallintoalueiden parlamentit
Aracena

Aracena on kunta Espanjan Andalusiassa sijaitsevassa Huelvan maakunnassa. Aracena on kuuluisa aivan kunnan keskustassa sijaitsevasta isosta luolastosta, Gruta de las Maravillasta. == Kuvia == ARACENA-AYUNTAMIENTO-ANIBAL GONZALEZ 02.JPG|Kunnantalo Aracena - Plaza Marqués de Aracena 01.jpg|Plaza Marqués Cabildoviejo.JPG|Plaza Alta S6004251.JPG|Taloja Aracenassa. Casinoarias.JPG|Casino Arias Montano RIMG0031.JPG|Linna ja linnan kirkko (Castillo-Iglesia de Nuestra Señora de los Dolores) Parroquia de Ntra. Sra. de Asuncion.JPG|Iglesia de Santa María de la Asunción == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Andalusian kaupungit Luokka:Huelvan kunnat
Toughbook

Toughbook on Panasonic Corporationin omistama tavaramerkki, joka viittaa sen täysin vahvistettujen tietokoneiden sarjaan. Toughbook-sarjan tietokoneet on suunniteltu kestämään tärinää, pudotuksia, nestettä, äärimmäisiä lämpötiloja sekä muunlaista kovakouraista käsittelyä. Kenttäkelpoisuutensa vuoksi se voi toimia myös Sanomalaite M 90:n kaltaisen sanomalaitteen teknisenä ympäristönä. == Historia == Syyskuussa 1996 julkaistu CF-25 oli Panasonicin ensimmäinen Toughbook-sarjan kannettava tietokone. ==Testaaminen== Panasonicin mukaan yli 501 testiä ja laaduntarkistusta tehdään tuotteille tuotannon aikana. Useita riippumattomia testejä on suoritettu Toughbookien ulkoisten voimien vastustuskyvyn selvittämiseksi.The Tiger-Resistant Laptop. Forbes.com Ajankohta = 23.6.2009. Viitattu = 6.11.2010. Toughbookit ovat myös tahattomasti toimineet luotiliiveinä. ==Design== Kaikissa Toughbook-malleissa on magnesium-metalliseoskuori. Monissa tämänhetkisissä malleissa on nestekidenäyttö (LCD), joka on suunniteltu niin, että näyttöä voi sujuvasti käyttää päivänvalossa. Muihin design-elementteihin lukeutuvat tärinäsuojattu kovalevy sekä useissa malleissa neste- ja pölysuojattu nestekidenäyttö, näppäimistö ja kosketuslevy. Panasonic mainostaa Toughbook-sarjan olevan saatavilla useilla eri asetuksilla ja vahvistuksilla, vaihdellen aina liike- elämän käyttöön tarkoitetuista business-vahvistetuista kannettavista tietokoneista sekä tablet-koneista osittain ja täysin vahvistettuihin laitteisiin. Panasonicin täysin vahvistetuissa sekä osassa osittain vahvistettuja kannettavia tietokoneita ei ole jäähdytintuuletinta ja sen sijaan ne johtavat lämmön pois "tasaisesti" pohjan kautta. Tuulettimen puuttuminen tarjoaa paremman suojan pölyä ja kosteutta vastaan sekä se saattaa johtaa pidentyneeseen akun käyttöaikaan, hiljaisempaan käyntiääneen sekä vähäisempään määrään liikkuvia osia. Kuitenkin tämä tarkoittaa, että Panasonicin täytyy suunnitella omia ratkaisujaan, mikä aiheuttaa lisäkustannuksia. Lämmön ja virrankulutuksen vähentämiseksi monissa kannettavissa tietokoneissa on Intelin vähemmän virtaa vievä suoritin sekä useita virrankäytön hallintaan tarkoitettuja toimintoja. Jotkin mallit, kuten köykäinen W8, ovat yhdysvaltalaisia versioita Japanissa myydyistä kuluttajille suunnatuista Let's Note -kannettavista. Kannettavien tietokoneiden lisäksi Toughbook-sarja sisältää CF-P1:n (kämmentietokone) ja CF-P2:n (GSM- matkapuhelin). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Panasonicin virallinen eurooppalainen Toughbook-sivusto Luokka:Kannettavat tietokoneet Luokka:Panasonic
Jotain uutta auringon alla

Jotain uutta auringon alla on funk -tyylistä hip hopia soittavan Koivuniemen Herrat -yhtyeen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin Suomen Musiikin kautta 14. syyskuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Aika muuttaa" julkaistiin heinäkuussa 2011 ja siitä julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2012. Jotain uutta auringon alla nousi Suomen virallisen albumilistan 47. sijalle. == Kappaleet == # # # # # # (mukana MC Respektor) # # (mukana Harri Hertell) # # (mukana Jontti & Konna) == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Helsingin Sanomat * Redrum-187: Redrum-187 * Soundi: == Lähteet == Luokka:Koivuniemen Herrojen albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Pohjolan toimitalo

Pohjolan toimitalo on Helsingin Kluuvissa, osoitteessa Aleksanterinkatu 44 sijaitseva Vakuutusyhtiö Pohjolan entinen liiketalo. Sen julkisivun suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen sekä pohjakaavan Ines ja E. A. Törnvall. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin kilpailu vuonna 1899, minkä jälkeen sen liike- ja asuintilojen julkisivu sekä tärkeimmät sisätilat tehtiin vuosien 1899–1901 aikana. Talo on ulkomuodoltaan jykevän linnamainen, ja sen julkisivussa on käytetty kotimaista Juuan vuolukiveä. Koristelultaan fasadi on kansallisromanttinen, ja siinä on löydettävissä viitteitä muun muassa Kalevalaan ja suomalaiseen hirsirakentamiseen. Pääoven syvennykseen suunnitteli Hilda Flodin irvisteleviä ukkoja ja joukon karhuja, joka oli Pohjolan liiketunnus. Ovien kuparipakotukset teki Eric O. W. Ehrström ja sisätilojen kattolamput ja rautavanteet suunnitteli läkkiseppä Gabriel Wilhelm Sohlberg. Pohjolan pääkonttori muutti 1960-luvun lopussa Heikki Castrénin suunnittelemaan uuteen rakennukseen Niemenmäen kaupunginosaan. Vanha Pohjolan talo siirtyi vuonna 1972 Kansallispankin omistukseen, mutta Pohjolan asiakaspalvelu toimi toisen kerroksen Kansallissalissa vuoteen 1987. Talon katutasossa toimii H&M-konserniin; kuuluva vaatetusliike Arket. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kluuvi Luokka:Helsingin jugendrakennukset Luokka:Helsingin liikerakennukset Luokka:Gesellius-Lindgren-Saarinen-toimiston suunnittelemat rakennukset Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Piątkowski

Piątkowski, Piatkowski tai Piątkowska on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Andrzej Piątkowski (1934–2010), puolalainen miekkailija ja olympiamitalisti * Edmund Piątkowski (1936–2016), puolalainen kiekonheittäjä * Eric Piatkowski (s. 1970), yhdysvaltalainen koripalloilija * Maria Piątkowska (1931–2020), puolalainen pika- ja aitajuoksija, Edmund Piątkowskin puoliso * Walter Piatkowski (s. 1945), yhdysvaltalainen koripalloilija
Rappe

Rappe on ruotsalainen aatelissuku, josta osa on korotettu vapaaherralliseen arvoon. Suvun kantaisä oli vuonna 1633 Ruotsin armeijan palvelukseen astunut Hänrich Rape, joka aateloitiin vuonna 1675. Suku tunnettiin tämän jälkeen pitkään sotilassukuna. Kuningas Kustaa III korotti vuonna 1771 maaherroina toimineet veljekset Christoffer Johan Rappen ja Carl Rappen vapaaherroiksi ja heidät introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle 1776. Vapaaherrallinen sukuhaara polveutuu Carl Rappen jälkeläisistä.Göran Nilzén: Rappe, släkt Svenskt Biografiskt Lexikon (1995–1997). Ruotsin valtionarkisto. ==Tunnettuja sukuun kuuluneita== *Christoffer Johan Rappe (1719–1776), Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäivämies *Carl Rappe (1721–1790), kenraalimajuri, Kalmarin läänin maaherra, Christoffer Johan Rappen veli *Emmy Rappe (1835–1896), sairaanhoidon kehittäjä *Axel Rappe (1838–1918), kenraali, sotaministeri *Signe Rappe-Welden (1879–1974), oopperalaulaja, Axel Rappen tytär *Axel Rappe (1884–1945), kenraalimajuri, Axel Rappen (vanhemman) poika ==Lähteet== Luokka:Ruotsin aateli
Liisa Nojonen

Liisa Anneli Nojonen (s. 1949) on suomalainen tanssipedagogi ja koreografi. Kangasniemeltä kotoisin oleva Nojonen aloitti tanssiharrastuksen kymmenvuotiaana Jyväskylässä paikallisessa tanssikoulussa. Myöhemmin hän opiskeli tanssia ulkomailla, muun muassa Lontoossa, Amsterdamissa sekä New Yorkissa. Nojosen opettajina toimivat mm. Alvin Ailey ja Matt Mattox. Vuonna 1979 Nojonen perusti Poriin Tanssikoulu Liisa Nojosen.Auli Räsänen: Liisa Nojosen koulussa varttuu taitavia tyttöjä, poikia kaivataan. Porin tanssijat ammattilaisuuden kynnyksellä. Helsingin Sanomat 26.5.1992. Viitattu 18.3.2014. Nojosen koulussa ovat uransa aloittaneet muun muassa Tero Saarinen, Riina Laurila-Castrén, Mikko Lampinen ja Riku Lehtopolku. Vuonna 1989 Nojonen perusti koulunsa yhteyteen oman ammattitanssiryhmän Pori Dance Companyn. Euroopan lisäksi se on käynyt esiintymässä Yhdysvalloissa sekä Etelä-Koreassa. Nojonen on saanut lukuisia kunniamainintoja ja palkintoja. Vuonna 2006 hän sai tanssitaiteen valtionpalkinnon. Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahasto palkitsi Liisa Nojosen Risto Ryti -mitalilla vuonna 2017. Keväällä 2017 Nojoselle myönnettiin taiteilijaeläke. Nojosen koreografiat ovat saaneet kunniamainintoja myös ulkomaisissa kilpailuissa. Vuonna 1991 tanssiteos Varjojen vangit voitti kansainvälisen jazztanssikilpailun Chicagossa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset tanssipedagogit Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ekometsätalouden liitto

Ekometsätalouden Liitto on heinäkuussa 1997 perustettu suomalainen kansalaisjärjestö. Liiton toiminta-ajatuksena on kehittää luonnonmukaista metsienhoitoa, metsän jatkuvaa kasvatusta ja siihen perustuvaa ekometsätaloutta sekä yhteisissä että yksityismetsissä.http://www.ekometsataloudenliitto.fi Ekometsätalouden liitto ry Ekometsätalouden Liitto palkittiin Niemi-säätiön tunnustuspalkinnolla vuonna 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ekometsätalouden liiton kotisivut Luokka:Suomalaiset metsätalousjärjestöt
Lindroth

Lindroth on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ernst Lindroth (1864–1928), suomalainen kuoronjohtaja * John Lindroth (1906–1974), suomalainen seiväshyppääjä * John Lindroth (1883–1960), suomalainen voimistelija ja * Kalle Lindroth (s. 1989), suomalainen muusikko, näyttelijä ja juontaja * Max Lindroth (s. 1996), ruotsalainen jääkiekkoilija * Pehr Gustaf Lindroth (1758–1809), ruotsalainen kasvi- ja lintutieteilijä * Pia Lindroth (s. 1979), suomalainen korkeushyppääjä * Saimi Lindroth (1903–1977), suomalainen terveyssisar ja kirjailija * Theodor Lindroth (1829–1908), suomalainen kauppias ja valtiopäivämies * Torsten Lindroth (1892–1938), suomalainen jääkärimajuri. ===Entisenä sukunimenä=== * Manda Björling, o.s. Lindroth (1876–1960), ruotsalainen näyttelijä * Ernst Linko, vuoteen 1906 Lindroth (1889–1960), suomalainen pianisti ja säveltäjä * Johan Liro, vuoteen 1906 Lindroth (1872–1943), suomalainen kasvitieteilijä * Arvo Linturi, vuoteen 1906 Lindroth (1887–1975), suomalainen poliitikko ja yritysjohtaja.
Linja 1

Linja 1 voi viitata muun muassa seuraaviin: * Linja 1, Almatyn metro * Linja 1, Ateenan metro * Linja 1, Barcelonan metro * Linja 1, Brysselin metro * Linja 1, Budapestin metro * Linja 1, New Yorkin metro * Linja 1, Pariisin metro * Linja 1, Sevillan metro * Linja 1, Soulin metro * Linja 1, Thessalonikin metro * Linja 1, Toronton metro
McBride ja Haltijat

McBride ja Haltijat on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut fantasiaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Albert Sharpe, Janet Munro, Sean Connery, Jimmy O’Dea, Kieron Moore, Estelle Winwood, Walter Fitzgerald, Denis O’Dea ja Jack MacGowran. Elokuvan on ohjannut Robert Stevenson. == Aiheesta muualla == * Luokka:Disneyn elokuvat Luokka:Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Josef Kaartinen

Josef Kaartinen (noin vuodesta 1955 Juhani Kervanto; 27. maaliskuuta 1905 Viipuri – 29. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen saksofonisti. Kaartinen meni 13-vuotiaana soitto-oppilaaksi Karjalan Kaartin soittokuntaan. Hän oli klarinetistina tässä soittokunnassa ja Raskaan Tykistön Rykmentin soittokunnassa vuoteen 1925 saakka jonka jälkeen hän siirtyi vuoden ajaksi ensimmäiseksi klarinetistiksi ja saksofonisolistiksi Suomen Valkoisen Kaartin soittokuntaan. Kaartinen suoritti 1925 lopputukinnon Viipurin musiikkiopistossa ja opiskeli sitten Helsingin konservatoriossa. 1920-luvun lopulla Kaartinen oli saksofonistina Jambo-yhtyeessä joka esiintyi helsinkiläisissä ravintoloissa. Kaartinen lähti 1928 maailmankiertueelleen joka kesti kymmenen vuotta. Hän osallistui vuodenvaihteessa 1928–1929 Sydneyssä Australiassa järjestettyyn kansainväliseen saksofoninsoiton maailmanmestaruuskilpailuun johon otti osaa lähes 600 saksofonistia eri puolilta maailmaa. Kaartinen voitti kilpailun ja voittonsa ansiosta hän pääsi kilpailun järjestäneen Australian radion palvelukseen ja työskenteli sitten sekä solistina että kapellimestarina muun muassa Australiassa ja Uudessa Seelannissa.Kymmenen vuotta maailmaa kiertämässä, Helsingin Sanomat, 15.09.1939, nro 248, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 14.09.2024 Kaartinen palasi Suomeen talvisodan aattona 14. syyskuuta 1939. Hän oli lähtenyt syyskuun alussa laivalla New Yorkista ja pääsi Suomeen Englannin ja Ruotsin kautta. Talvisodan aikana hän palveli Viipurin vartiopataljoonassa ja jatkosodan alussa Ässärykmentissä. Haavoituttuaan Kannaksella 1941 Kaartinen oli sitten lopun aikaa sodasta Puolustusvoimain viihdytysjoukoissa ja laivastossa. Sodan jälkeen hän toimi säveltäjänä, musiikkiarvostelijana ja eri orkesterien vierailevana solistina. Kaartinen sovitti ja johti myös elokuva- ja äänilevymusiikkia. Viimeksi Kaartinen oli vuodesta 1958 lähtien yli 20 vuoden ajan saksofonistina ja klarinetistina Kullervo Linnan Humppa- Veikot-yhtyeessä. Kaartinen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975. Kaartisen solistina esittämään ohjelmistoon kuuluivat muun muassa Claude Debussyn Rapsodia, Nikolai Rimski-Korsakovin Kimalaisen lento ja Johannes Brahmsin Unkarilainen tanssi. Hän kirjoitti 1940-luvulla kaksi matkakirjaa ulkomaanmatkoistaan ja julkaisi LP-levyt Master of saxophone 1–2 1980-luvun lopulla. Suomen Saksofoniseura ry myöntää vuorovuosittain Josef Kaartinen -palkinnon ansioituneille klassillisen musiikin ja jazzin edustajille. == Kirjallista tuotantoa == * Saksofoni kainalossa maailman ääriin. Kivi, Helsinki 1942. * Kimalaisen lento: Saksofonistin matkakirja. Kuvittanut Poika Vesanto. WSOY 1945. == Lähteet == * * Josef Kaartisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 13.8.1992. * Josef Kaartinen. Suomen Saksofoniseura. * Josef Kaartinen. Pomus. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * V. Kuhlefelt : Kirje Austraaliasta, Suomen Kuvalehti, 27.04.1929, nro 17, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Artturi Laitinen

Artturi Antti Laitinen (20. huhtikuuta 1882 Utajärvi – 5. tammikuuta 1959 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, talousneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja. Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abram (Aappo) Laitinen ja Margareeta Siira. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista 1904. Laitinen toimi opettajana Suomussalmen kirkonkylän kansankoulussa 1904–1909. Jouduttuaan erotetuksi tästä virasta hän oli opettajna Helsingin yksityisessä valmistavassa koulussa 1910–1913 ja Helsingin Kristillisessä kansanopistossa 1912–1913. Laitinen oli 1913–1914 opettajana Suomussalmen Kiannanniemen kansakoulussa ja sen jälkeen hän oli opettajana Utajärven kirknkylän kansakoulussa 1914–1943. Eläkkeelle jäätyään Laitinen oli vielä Utajärven kunnallisen keskikoulun uskonnonopettajana 1947–1949. Hän sai talousneuvoksen arvon 1952. Laitinen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1909–1910 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Utajärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja yli 20 vuoden ajan ja oli myös useiden kunnan lautakuntien puheenjohtaja sekä toimi osan aikaa Utajärven kunnankirjurina ja rahastonhoitajana. Laitisella oli myös maatila Utajärvellä. Hän oli perustamassa Utajärven Valo sähköyhtiötä ja toimi sen ensimmäisenä johtajana. Talvi- ja jatkosodan aikana Laitinen toimi vankileirin päällikkönä. Laitinen tuli kansanedustajakaudellaan tunnetuksi ns. Laitisen jutun takia. Kesällä 1909 joukko suomussalmelaisia kirkkoherra A. B. Calamniuksen johdolla jätti valituksen kouluylihallituksen Laitisen toiminnasta opettajana. Valituksen mukaan Laitinen oli käyttäytynyt sopimattomasti koulun tyttöoppilaita kohtaan muun muassa suutelemalla tyttöjä sekä saunomalla näiden kanssa ja lisäksi hänen opettajan työnsä oli kärsinyt Laitisen hankkimien useiden sivutoimien takia. Tutkimuksen jälkeen koulun johtokunta pidätti joulukuussa 1909 Laitisen virastaan vuoden ajaksi. Päätökseen tyytymätön Kajaanin piirin kansakoulutarkastaja Oskar Wuorisalmi valitti siitä kouluylihallitukseen. Marraskuussa 1910 kouluylihallitus katsoi toteennäytetyksi että Laitinen oli syyllistynyt haureelliseen käytökseen tyttöoppilaitaan kohtaan ja aiheuttanut näin suurta pahennusta paikkakunnalla. Niinpä kouluylihallitus erotti Laitisen kokonaan opettajan virasta. == Lähteet == * * KirjastoVirma henkilögalleria : A. A. Laitinen Laitisen jutusta muun muassa seuraavissa lehdissä: * Taas valitus kansakoulunopettajaa vastaan. Helsingin Sanomat no 131 11.06.1909 s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) * Hyväksytäänkö sellainen lasten opettajaksi ja kansanedustajaksi? Helsingin Sanomat no 131 11.06.1909 s. 7 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) * Miten alas kansan opettajakin voi vaipua? Vapaa Sana n:o 73 28.06.1909 s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) * Opettaja Laitisen juttu : Kouluylihallitus tuominnut Laitisen kokonaan erotettavaksi virastaan Helsingin Sanomat no 284 08.12.1910 s. 3 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Utajärven kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
HK Kuban Krasnodar

HK Kuban Krasnodar oli venäläinen jääkiekkojoukkue Krasnodarin kaupungista Krasnodarin aluepiiristä. Joukkue perustettiin vuonna 2012, jolloin se liittyi Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL:ään. HK Kubanin toiminta loppui vuonna 2015. Luokka:Venäläiset VHL-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat
Magnus Rydman

Gustaf Magnus Rydman (8. marraskuuta 1891 Turku – 3. kesäkuuta 1970 Helsinki Viitattu 5.9.2012) oli Oy Ford Ab:n toimitusjohtaja 1936–1956 ja Oy Machinery Abn neuvotteleva johtaja 1957–1961.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. Rydman valmistui ylioppilaaksi Åbo svenska samskolasta 1909. Hän opiskeli Åbo Handelsinstitutissa, josta hän valmistui 1910. Hän aloitti Fordin palveluksessa 1929, ja hänen ansiostaan Helsinkiin tuli Fordin kokoonpanotehdas. 1910-luvulta alkaen Rydman oli myös kilparatsastaja ja toimi Suomen Ratsastajainliiton puheenjohtajana 1935–1946 ja 1948–1952 ja Kansainvälisen ratsastajainliiton (Fédération Equestre Internationale, FEI) puheenjohtajana 1939–1946. Rydmanille myönnettiin vuorineuvoksen arvo 1955. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Urpo Kari

Urpo Artturi Kari (4. elokuuta 1906 Ruovesi – 2. maaliskuuta 1992 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Karin vanhemmat olivat puhelinteknikko Karl Ludvig Kari ja Lydia Susanna Rosenberg. Hän suoritti 1925 keskikoulun Kouvolan suomalaisessa yhteiskoulussa. Kari oli Hyvinkään Sanomain toimittajana vuodesta 1928 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Karin kirjallisia esikuvia olivat suomalaiset kansankirjailijat Kauppis-Heikki ja Pietari Päivärinta. Kirjailijan työn ohella Kari toimi Hyvinkään kansalaisopiston kirjoittajapiirin ohjaajana. == Teoksia == * Muuttuneet kasvot : romaani. Aura, Turku 1943 * Jäähyväiset. Kirjapaja, Helsinki 1944 * Vaarallinen vieras : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1944 * Kuulustelu : nuorisoromaani. Kansankirja, Helsinki 1946 * Tuula tutkii sydäntään : koululaisromaani. Karisto 1948 * Tähän asti - ei edemmäksi : romaani. Karisto 1949 * Leena ja minä katselemme maailman kauneutta. Karisto 1951 * Mitattu onni : romaani. Karisto 1951 * Rakkauden käsky. Karisto 1953 * "Puolueiden yläpuolella". Hyvinkään sanomalehti, Hyvinkää 1974 == Lähteet == * * Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Urpo Kari Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Iivari Karpanmäki

Iivari Karpanmäki (sukunimi vuoteen 1934 Velling; 19. elokuuta 1905 Sakkola – 16. tammikuuta 1989) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja pelimanni.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Karpanmäki, Iivari, sivu 241, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Karpanmäki kävi kansakoulun ja Suomen Nuoriso-opiston. Hän toimi maanviljelijänä ja osuuskassanhoitajana. Karpanmäki oli Suvannon Seutu -lehden perustajajäseniä ja toimi päätoimittajana 1963–1968. Karpanmäki toimi aktiivisesti Sakkolan Kiviniemen nuorisoseurassa harjoittaen ja säestäen miltei kaikki kansantanhut, joita Kiviniemessä kymmenen vuoden aikana esitettiin. Karpanmäen vanhemmat olivat talollinen Juho Velling ja Maria (o.s. Kuisma). Puoliso oli Aune (o.s. Virolainen). == Teoksia == * Vanhan Matin palvelijat: kaksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 11. Tammi, 1945. * Kiviniemen nuorisoseuran historia 1901–1951. Viiala: Kiviniemen nuorisoseura, 1951. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Sylva Arppe

Sylva Irene Arppe (s. 16. heinäkuuta 1905 Hamina – 1997) oli suomalainen Haminassa asunut kirjailija. Arppe kävi kaksi luokkaa yhteiskoulua ja Taideteollisen koulun iltalinjan. Hän työskenteli toimistonhoitajana, toimittajana ja haastattelijana. == Teoksia == * Kohtalokas teko : romaani. Karisto 1948 * Kuin ruoste rautaan : romaani. Kansankulttuuri, Helsinki 1961 * Ei korvaamaton vahinko : romaani. 1988 == Lähteet == * * Kymenlaakson kirjailijat : Sylva Arppe Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
John Ryselin

Johan (John) Wilhelm Ryselin (3. toukokuuta 1902 Tampere – 9. lokakuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen teollisuuden parissa toiminut yli-insinööri. Hän oli Outokumpu Oy:n kuparisulaton isännöitsijä 1940–1961 ja yhtiön metallurginen johtaja vuodesta 1961. Hän kehitti Petri Brykin kanssa kuparin liekkisulatusmenetelmän.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston suurpalkinnon yhdessä vuorineuvos Eero Mäkisen ja metallurgi Brykin kanssa vuonna 1954.Suomen kulttuurirahasto , viitattu 5.9.2012 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Kerttu Oksanen

Kerttu Matilda Oksanen (12. tammikuuta 1902 Hankasalmi – 25. huhtikuuta 1987 Pori)Kerttu Matilda Oksanen, Käppärän hautausmaa, Pori (hautapaikka poistettu), viitattu 6.9.2023 oli suomalainen runoilija.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Oksanen, Kerttu Matilda, sivu 308, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981 Oksanen kävi keskikoulun ja toimi kirjurina, konekirjoittajana ja kanslistina, alkuun 1920–1930-luvuilla Tampereella.Tampereen osoitekalenteri, 1929, No 1930, sivu 472, julkaistu 1.9.1929Tampereen osoitekalenteri, 1939, No 1939-1940, sivu 590, julkaistu 1.9.1939 Sampo Haahtela on arvostelussaan nähnyt Oksasen runoissa omaperäisyyttä, mutta on todennut että Lukija ei saata olla panematta merkille tunteen laimeutta ja runokuvien selkeentymättömyyttä sekä melkoista runoteknillistä avuttomuutta.Aamulehti, 1937, No 245, sivu 9, julkaistu 12.9.1937 Oksasen vanhemmat olivat mäkitupalainen Juho Oksanen ja Matilda (o.s. Viinikainen). == Teoksia == * Yövalvojan taivasnäkyjä : uskonnollisia runoja. Gummerus 1937 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Olavi Rytkölä

Veikko Olavi Rytkölä (4. huhtikuuta 1914 Viipuri – 26. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen julkisoikeuteen erikoistunut oikeustieteilijä. Rytkölä väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1948 väitöskirjallaan Valtion vakinaisten virkamiesten palkkaus- ja eläkeoikeus, jonka jälkeen hän kirjoitti myös lukuisia muitakin teoksia virkamiesoikeuden alaltaKangas (toim.) 1998, s. 394. Hän toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallispolitiikan professorina vuosina 1953–1962 ja Turun yliopiston hallinto- ja finanssioikeuden professorina vuosina 1962–1981.Kangas (toim.) 1998, s. 433 Rytkölä edusti käsitelainoppia, jota ilmensi etenkin hänen teoksensa Julkisoikeudellinen sopimus (1949).Tuori 2013, s. 118–119 Artikkelissaan Hallinto- ja finanssioikeudessa sovellettavista oikeusnormeista (1965) Rytkölä puolusti käsitelainopillisen ajattelun, joka oli joutunut analyyttisen oikeustieteen kritiikin kohteeksi, erityisen tärkeää merkitystä hallinto-oikeuden alalla.Tuori 2013, s. 114–115 == Lähteet == * * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Juhlajulkaisu Olavi Rytkölä 1914 – 4/2 – 1984 Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Niittoyökkönen

Niittoyökkönen (Euclidia glyphica) on alkukesän erittäin yleinen pienehkö yökköslaji. Yökkösille melko poikkeuksellisesti se on aktiivinen päiväaikaan. == Koko ja ulkonäkö == Yökkönen, jonka olemus tuo helposti mieleen mittariperhoset. Etusiivet ovat harmaanruskeat. Niiden poikki kulkee kaksi ohutta valkoista poikkiviirua, jotka ovat siiven keskiosan puolelta paksulti suklaanruskealla varjostuneet. Lisäksi siiven kärkiosassa, etureunassa on selvä suklaanruskea täplä. Takasiivet ovat kirkkaan keltaiset, tyviosastaan ja ulkoreunasta ruskeat ja niissä on mustanharmaa poikkiraita. Pää ja keskiruumis ovat ruskeat, takaruumis lähinnä harmaa. Perhosen lepoasento heinikossa on hyvin tyypillisen kolmiomainen pää ylöspäin. Siipien kärkiväli on 27-30 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/e/euclidia_glyphica.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2463Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 226-227 == Levinneisyys ja lentoaika == Levinneisyysalue ulottuu läntisimmästä Euroopasta Mongoliaan saakkahttp://www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/glyphica.html Suomessa niittoyökköstä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Lentoaika alkaa toukokuun puolivälissä ja jatkuu aina heinäkuulle saakka. Lennon huippukausi on kesäkuussa.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Euclidia/glyphica/Euclidia%20glyphica.htm == Elinympäristö ja elintavat == Erittäin yleinen ja runsaslukuinen perhoslaji, jota tavataan niityillä, pelloilla ja tienpientareilla. Perhoset lentävät päivällä auringonpaisteessa lyhyitä matkoja kerrallaan ja laskeutuvat heinille heti auringon mennessä pilveen. Ne myös lähtevät häiriöstä helposti lentoon. Toukka koteloituu ohuen kotelokopan sisään maahan ja kotelo talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää erityisesti apiloilla (Trifolium), mutta myös muilla hernekasveilla ja orvokeilla (Viola). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen perhostutkijain seura * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Ritariyökköset
Mikko Taipale (suomentaja)

Armas Kunto Mikko Taipale (20. syyskuuta 1899 Helsinki – 30. tammikuuta 1987) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Taipale, Mikko, sivu 439, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981 Taipale kävi keskikoulun ja toimi kirjanpitäjänä Kymi yhtiössä, konttorin osastonhoitajana Rosenlew yhtiössä ja vahtimestarina Turun ylioppilastalossa. Taipaleen vanhemmat olivat kirjaltaja ja kustantaja Viktor Taipale ja Hulda Kristina (o.s. Ljungström). Puoliso oli Aira Siviä (o.s. Suovanen) vuodesta 1947. Taipale käänsi pääosin englanninkielistä ja ruotsinkielistä kirjallisuutta. Taipale tuomittiin vuonna 1964 Helsingin hovioikeudessa 11 kuukauden vankeuteen petoksesta, sillä hän oli huijannut neljältä eri henkilöltä yhteensä 140 markkaa teeskennellen olevansa rahapulassa.Neljästä petoksesta 11 kuukautta linnaa (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 13.8.1964, s. 3, HS Aikakone. Viitattu 21.4.2018. Hänet oli aiemmin samana vuonna tuomittu Helsingin ja Turun raastuvanoikeuksissa yhteensä 13 kuukauden vankeuteen kahden kirjoituskoneen ja yhden transistoriradion kavaltamisesta sekä 2 kuukauden vankeuteen hotellipetoksesta.Kavalsi kirjoituskoneita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 3.1.1964, s. 4, HS Aikakone. Viitattu 21.4.2018. __NOTOC__ == Teoksia == Nimellä A. K. M. Taipale: * Nykyajan amerikkalaisia kirjailijoita : Carl Sandburg, Theodore Dreiser, Sinclair Lewis, Sherwood Anderson, Eugene O'Neill, T. S. Eliot. Otava 1944 Nimellä Mikko Taipale: * Upton Sinclair : piirteitä hänen elämästään ja teoksistaan. Tekijä, Turku 1950 == Suomennoksia == Nimellä Mikko Taipale: * Vilhelm Moberg : Mies ja hänen naisensa : romaani. Aura, Turku 1944 (alkuteos Mans kvinna) * Gunnar Ollén : Kaj Munk : elämä ja teokset ; ruotsinkielestä suomentanut Mikko Taipale ; runot suomentanut Helena Murros. Aura, Turku 1945 * Michael Tejn : Unelma ja todellisuus : romaani. Aura, Turku 1946 (alkuteos Drømmen og Virkeligheden) * John Hersey : Sotasankari. Karisto 1951, 2. painos 1987 (alkuteos The war lover) * Upton Sinclair : Öljyä! : romaani. Suomentaja, Lahti 1951 Nimellä A. K. M. Taipale: * Henry Miller : Hymy tikkaiden juurella ; suom. ja esipuheen kirj. A. K. M. Taipale. Karisto 1960, 2. painos 2000 (alkuteos The Smile at the Foot of the Ladder) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Dietyyliaminorikkitrifluoridi

Dietyyliaminorikkitrifluoridi eli DAST (C4H10F3NS) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiallisesti orgaanisessa synteesissä fluoraavana reagenssina. Dietyyliaminorikkitrifluoridi on väritöntä tai kellertävää nestettä. ==Valmistus ja käyttö== Dietyyliaminorikkitrifluoridin kehittivät DuPontin tutkijat 1970-luvun puolivälissä. Yhdistettä valmistetaan dietyyliaminotrimetyylisilaanin ja rikkitetrafluoridin välisellä reaktiolla. Dietyyliaminorikkifluoridia käytetään fluoraavana reagenssina. Se reagoi huoneenlämpötilassa alkoholien kanssa muodostaen alkyylifluorideja. Tätä reaktiota käytetään hyväksi valmistettaessa fluorisokereita. Fluorisokereita voidaan valmistaa dietyyliaminorikkitrifluoridin avulla fenyylitiosokereista. Reaktiossa voidaan käyttää myös dietyyliaminorikkitrifluoridin ja N-bromisukkinimidin seosta. Yhdiste reagoi myös aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen difluorideja. Aldehydit reagoivat huoneenlämpötilassa, mutta ketonit vaativat lämmitystä. Dietyyliaminorikkitrifluoridi reagoi myös karboksyylihappojen kanssa, jolloin tuotteina muodostuu happofluorideja eli asyylifluorideja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Dietyyliaminorikkitrifluoridin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015. Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Tvøroyri (kunta)

Tvøroyri on kunta Färsaarilla. Se on väkiluvultaan Suðuroyn saaren suurin kunta. Tvøroyrin asukasluku on 1 770, joista suurin osa asuu keskustaajamassa Tvøroyrissa. Kunnan alueella sijaitseva Krambatangin satama on yhdysreitti Suðuroyn ja pääsaaren Streymoyn välillä. ==Kylät== Tvøroyri, Froðba, Trongisvágur, Øravík Luokka:Färsaarten kunnat
Räihä

Räihä viittaa esimerkiksi seuraaviin: *Räihä, kylä Konginkankaalla ==Sukunimi== * Aleksi Räihä (s. 1986), jalkapalloilija * Anna-Katri Räihä (s. 1983), ympäristöasiantuntija, bloginpitäjä ja maailmanmatkaaja * Antti Räihä (1890–?), jääkäri * Carina Räihä (s. 1967), vuorikiipeilijä * Carl-Eric Räihä (1904–1982), lastenlääkäri ja professori * Hanna Räihä-Mäntyharju (s. 1969), asianajaja, Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja * Juho Räihä (1864–1918), pientilallinen ja maastohiihtäjä * Juho Räihä (s. 1984), kitaristi ja äänisuunnittelija * Kari-Jouko Räihä (s. 1951), tietojenkäsittelytieteilijä * Lasse Räihä (1925–2014), keskimatkojen juoksija ja käsipalloilija * Niels Räihä (1930–2013), lääkäri ja professori * Pekka Räihä (s. 1944), juristi ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Timo Räihä (s. 1953), painija. Luokka:Sukunimet
Carl-Eric Räihä

Carl-Eric Emil Räihä (16. huhtikuuta 1904 Huittinen – 14. toukokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston lastentautiopin ruotsinkielinen professori 1950–1971. Räihän vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Karl Richard Räihä ja Magda Hélène von Haartman ja puoliso vuodesta 1930 Gerda Elisabeth Mortensen. Myös heidän pojastaan Niels Räihästä tuli lääkäri ja professori. Carl-Eric Räihä pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1921 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1930. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli samana vuonna, lastentautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1934. Ennen professuuriaan Räihä työskenteli sekä Helsingin yliopiston että useiden eri Helsingin alueen sairaaloiden palveluksessa. Räihä julkaisi tutkimuksia fysiologian ja pediatriikan alalta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 798 Hänen ansioihinsa kuuluu äidin sydämen koon ja lapsen syntymäpainon välisen yhteyden osoittaminen. Räihä kuului Arvo Ylpön keskostutkimuskoulukuntaan. Hän toimi II lastenklinikan ylilääkärinä ja Lastentautien tutkimussäätiön perustamisessa hän oli aloitteentekijä. Räihä sai Arvo Ylppö -mitalin vuonna 1962. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston ruotsinkieliset professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Brian Elliott

Brian Elliott (s. 9. huhtikuuta 1985 Newmarket, Ontario) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Aiemmin urallaan pääasiassa varamaalivahtina pelannut Elliott voitti läpimurtokaudellaan 2011–2012 vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdeille jaettavan William M. Jennings Trophyn, yhdessä joukkueen toisen maalivahdin Jaroslav Halákin kanssa. Kesäkuussa 2019 Elliot solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa arvoltaan 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2020 Elliot teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/flyers-sign-goaltender-brian-elliott-one- year-extension/ Heinäkuussa 2021 Elliott solmi vuoden ja arvoltaan 900 000 dollarin arvoisen sopimuksen Lightningin kanssa.https://www.sportsnet.ca/nhl/article/lightning-sign-goaltender-brian- elliott-900k-contract/ Huhtikuussa 2022 Elliott teki yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.nhl.com/lightning/news/tampa- bay-lightning-re-sign-goaltender-brian-elliott-to-a-one-year- contract/c-333031892 Elliot päätti pelaajauransa vuonna 2024. Hän tekee töitä NHL-seura St. Louis Bluesille kykyjenetsijänä. ==Palkinnot== * 2011–2012 – William M. Jennings Trophy (yhdessä Jaroslav Halákin kanssa) * 2011–2012 – Roger Crozier Saving Grace Award ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ottawa Senatorsin varaamat pelaajat Luokka:William M. Jennings Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulo Räikkönen

Sulo Eugen Räikkönen (1. heinäkuuta 1896 Lempaala, Inkeri – 26. lokakuuta 1955 Helsinki)Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 100. Otava, Helsinki 1979.Kuka kukin oli. Wikiaineisto. oli suomalainen oopperalaulaja, baritoni. Hän oli kiinnitetty Suomalaisessa oopperassa 1923–1939. Hän toimi sen talouspäällikkönä 1943–1952 ja pääjohtajana vuodesta 1953.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 799. Sulo Räikkösen isä oli Pietarin Pyhän Marian kirkon kanttori Pekka Bernhard Räikkönen. Hänen veljiään olivat musiikkipedagogi Arvo Räikkönen ja äärioikeistolainen poliitikko Erkki Räikkönen.Anni-Meri Räikkönen: ”Räikköset Inkerinmaalla”, Inkeriläisten viesti 3/2014, s. 12–13 Viitattu 17.3.2018. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Viitayökkönen

Viitayökkönen (Colobochyla salicalis) on pienehkö, erittäin helposti tunnistettava perhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Varsin poikkeuksellisen näköinen, pienehkö ja hentorakenteinen yökkönen. Etusiipien pohjaväri on siniharmaa ja sen siiven poikki kulkee vinottain kolme selkeää ruskeaa viirua. Kunkin viirun molemmilla puolilla on nähtävissä hieman kellertävää väriä. Uloin viiruista päättyy siiven kärkeen. Takasiivet ovat tasaisen ruskeat ja niitä reunusta ohut ja katkonainen tumma viiru. Perhosen siipiväli on 23-29 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/colobochyla_salicalis.htmlhttp://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2472Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1. s. 236. == Levinneisyys ja lentoaika == Viitayökkösen levinneisyys yltää Euroopasta Lähi-itään, Siperiaan ja Japaniin saakka. Laji on Suomessa verraten tuore tulokas, sillä se tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1908. Nykyisin laji on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Lisäksi se on 2000-luvulla levinnyt pohjoisemmaksi, ja havaintoja on jo Kajaanin korkeudelta. Lento alkaa kesäkuun alussa ja jatkuu heinäkuun puoliväliin saakka.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Perhoset elävät kosteilla niityillä, pensaikoissa, lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset ovat aktiivisia öisin ja tulevat sekä valolle että syötille. Ne myös lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivälläkin. Toukka elää yhteenkehräämiensä lehtien välissä. Kotelo talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää pajuilla (Salix). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen perhostutkijain seura * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Bestimmungshilfe des Lepiforums Luokka:Ritariyökköset
Räisänen

Räisänen on itäsuomalainen sukunimi, joka on ilmeisesti muodostunut sukunimestä Räsänen siten, että s:n liudentuminen on kirjattu i:ksi s:n edellä.Pirjo Mikkonen, Sirkka Paikkala: Sukunimet, uudistettu laitos vuodelta 2000, s. 563 == Tunnettuja Räisäsiä == *Alpo Räisänen (1935–2011), kielitieteilijä *Antti Räisänen (s. 1950), radiotekniikan professori *Eino Räisänen (1904–1968), elokuva-ammattilainen ja studiopäällikkö *Heikki Räisänen (1941–2015), teologi ja eksegetiikan professori *Janne Räisänen (s. 1971), taidemaalari *Kari Räisänen (1938–2002), puoluesihteeri ja päätoimittaja *Lasse Räisänen (s. 1989), lentopalloilija *Linda Räisänen (s. 2003), jalkapalloilija *Meeri Räisänen (s. 1989), jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti *Mikko Räisänen (1953–2009), Mtv3:n varatoimitusjohtaja *Mikko Räisänen (s. 1963), televisiotuottaja *Niilo Räisänen (s. 1912), pesäpalloilija *Oona Räisänen, signaalihakkeri ja muusikko *Oskari (Oki) Räisänen (1886–1950), taiteilija, pilapiirtäjä *Otso Räisänen (s. 1994), freestylehiihtäjä *Paavo Räisänen (s. 1906), nuortenkirjailija *Pekka Räisänen (s. 1982), jalkapalloilija *Petri Räisänen (s. 1967), joogaopettaja, parantaja *Raisa Räisänen (s. 1983), Tampereella vuonna 1999 kadonnut nuori nainen *Roope Räisänen (s. 1996), pesäpalloilija *Seppo Räisänen (1931–2013), kenraalimajuri *Tapio Räisänen (s. 1949), mäkihyppääjä *Tauno Räisänen (1911–1977), lehtori, rehtori ja tietokirjailija *Teppo Räisänen (s. 1968), ohjaaja, käsikirjoittaja *Timo Räisänen (s. 1979), ruotsalainen muusikko *Tomi Räisänen (s. 1976), säveltäjä *Virpi Räisänen (s. 1971), ooppera- ja konserttilaulaja ja viulisti *William Räisänen (1885–1935), näyttelijä *Yrjö Räisänen (1888–1948), kansanedustaja, pakinoitsija ninimerkillä Sasu Punanen. == Lähteet ==
Travkovo

Travkovo () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borovitšin lounaispuolella 15 kilometrin päässä kaupungista. Taajamassa on reilut 300 ja kunnassa noin 1 150 asukasta (vuonna 2011). Travkovon kunnan pinta-ala on 220,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Sušilovon sekä idässä ja kaakossa Železkovon kuntiin ja muissa ilmansuunnissa Okulovkan piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 31,4 % maatalousmaata. Kunnan alueella virtaavat Mstan sivujoet Šegrinka, Kruppa, Sivelba ja Kamenka. Suurin järvi on Kamenskoje. Seudulla sijaitsee Abrosimovski borin luonnonmuistomerkki. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu samanniminen rautatieasema, Moltšanovkan, Nikitinon ja Želomljan asutukset sekä 28 kylää: Abrosimovka, Bolšoje Fofankovo, Denesino, Gogoliny, Goruška, Jerjuhino, Kamennoje, Klementjevo, Kotelnikovo, Kozlovo, Lazarevo, Maloje Fofankovo, Mnjovo, Nikitino, Novinka, Perhovo, Petrovskoje, Ploskovo, Sutoko-Rjadok, Sytšovo, Talitsy, Travkovo, Ukrojevo, Ušakovo, Veresimovka, Zabolotje, Zagorje ja Žavoronkovo. Travkovon lisäksi toinen suurempi asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Želomlja. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Travkovon kautta kulkee Borovitšin ja Uglovkan välinen rautatie ja maantie. Taajamasta on paikallisjuna- ja linja- autoyhteydet molemmille paikkakunnille. Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja puunjalostus. Kunnan alueella toimii kaksi karjanhoitoon erikoistunutta maatalousyritystä, kymmenkunta yksityistä maatilaa sekä pieni puunjalostuslaitos. Huomattava osa työvoimasta saa elantonsa palstaviljelimistään. Kunnan keskustaajama koostuu puutarhapalstojen ympröimistä omakotitaloista sekä kahdeksasta kaksikerroksisesta kunnallisesta asuintalosta. Sen palveluja ovat lastentarha ja alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäsema ja posti. Vähittäiskaupasta vastaa Borovitšin piirin kulutusosuuskunnan myymälä. Seudun nähtävyyksiin kuuluu Petrovskojen kylän kartanoalue. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Travkovon kunnan sivusto * Travkovon kunta Borovitšin piirin sivustolla Luokka:Borovitšin piirin kunnat
Hakasvirnayökkönen

Hakasvirnayökkönen (Lygephila pastinum) on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen, keskikokoinen yöperhoslaji. Se on sukunsa kolmesta Suomessa tavattavasta lajista selvästi yleisin. == Koko ja ulkonäkö == Keskikokoinen mutta hentorakenteinen, vaalean ruskeanharmaa yökkönen. Etusiivet ovat melko tasaväriset, ulkoreunastaan tummemman ruskeat. Siipisuonet eivät erotu. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat ruskeat ja himmeät. Sekä munuaistäplä että rengastäplä ovat pienet, yksivärisen suklaanruskeat ja munuaistäplän sisänurkan vierellä on yhdestä kahteen pientä suklaanruskeaa pistettä. Rengastäplä saattaa olla surkastunut pistemäiseksi. Takasiivet ovat ruskeanharmaat, ulospäin hieman tummenevat. Keskiruumis on heti pään takaa silmiinpistävän tumman suklaanruskea. Siipiväli 35-44 mm.Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297- s. 231 Lajin voi sekoittaa lähinnä kahteen harvinaisempaan virnayökköslajiin. Niiden etusiipien siipisuonet erottuvat kuitenkin selvästi ja munuaistäplä on jakaantunut useampaan osaan. == Levinneisyys ja lentoaika == Laji elää Euroopasta Japaniin saakka ulottuvalla alueella.http://www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/pastinum.html Suomessa levinneisyys rajoittuu Vaasa-Lieksa-linjan eteläpuolelle.Perhoswiki Keski-Euroopassa lajilla on kaksi sukupolvea, mutta pohjoisessa vain yksi. Lento Suomessa alkaa kesä-heinäkuun vaihteessa ja jatkuu elokuun alkuun. == Elinympäristö ja elintavat == Hakasvirnayökkönen viihtyy etenkin kosteilla niityillä, tienpientareilla ja metsien reunuksilla. Se on lajina varsin yleinen. Perhoset lentävät hämärän tullen ja tulevat hyvin valolle ja melko hyvin syötille. Toukka on yöaktiivinen ja oleskelee lehtien alapinnoilla ja talvehtii. Täysikasvuisena se koteloituu löyhän kotelokopan sisään maahan. == Ravintokasvi == Toukka syö hiirenvirnaa (Vicia cracca). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Ritariyökköset
Gustav Ränk

Gustav Ränk (18. helmikuuta 1902 Saarenmaa, Viro – 5. huhtikuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen kansatieteilijä. Hän oli Tarton yliopiston professori 1939–1944 ja Tukholman yliopistossa dosenttina vuodesta 1955.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 806 ==Suomennetut teokset== * Vatjalaiset, Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1960. (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 267) * Vanha Viro. Kansa ja kulttuuri, Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1955 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Eesti biograafiline andebaas Luokka:Virolaiset etnologit Luokka:Virolaiset professorit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Tomahawk Technique

__NOTOC__ Tomahawk Technique on jamaikalaisen dancehall- ja reggae artisti Sean Paulin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 2012. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 48/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * The Guardian: The Guardian == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tomahawk Technique discogs.com -sivustolla Luokka:Sean Paulin albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit