EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ise-jingū

thumb|272px|Ilmakuva alueesta: Naikū-pyhäkkö keskellä Ise-jingū (), virallisesti vain JingūAbout Ise Jingu, isejingu.or.jp (), on šintolainen pyhäkkökompleksi Isen kaupungissa Mien maakunnassa Japanissa. Pyhäkkökompleksiin kuuluu kaksi tärkeää pyhäkköä, jotka sijaitsevat kuuden kilometrin päässä toisistaan: Naikū eli sisin pyhäkkö ja Gekū eli ulkoinen pyhäkkö. Näiden lisäksi alueeseen kuuluu noin 120 apupyhäkköä. Isen pyhäkkö on pyhitetty auringonjumalatar Amaterasulle. Se on Japanin tärkein šintolaispyhäkkö.Vesterinen 2012, s. 176. Isen pyhäköissä toimii nykyisin noin sata pappia, joista ylimmäinen on keisari Akihiton sisar, prinsessa Atsuko Ikeda. Isen keskeisiä riittejä ovat lokakuun uuden riisisadon kiitosjuhla kannamesai, runsaan sadon saamisen rukousjuhla toshigoi-no-matsuri, sekä kesä- ja joulukuinen tsukinamisai.Vesterinen 2012, s. 178. Sisin ja ulkoinen pyhäkkö on rakennettu pystypaalujen väliin, ja niiden arkkitehtuuri edustaa hyvin vanhaa tyyliä ajalta ennen buddhalaisuuden tuloa Japaniin. Sisin pyhäkkö on rakennettu japaninsypressistä shinmei-tyylillä. Ulkoinen pyhäkkö on samankaltainen, joskin niiden kattorakenteissa on hiukan eroja.Vesterinen 2012, s. 178–180. Sisimmän pyhäkön ympärillä on neljä aitaa. Vierailijat pääsevät ainoastaan ensimmäisen aidan sisäpuolelle, ja vain ylipappi pääsee pyhäkön sisälle.Vesterinen 2012, s. 183. Sisimmässä pyhäkössä säilytetään vanhaa peiliä, joka periytyy legendan mukaan auringonjumalatar Amaterasulta yli 2000 vuoden takaa. Peiliä ja sen säilytysarkkua ei tiettävästi ole nähnyt kukaan sitten keisari Meijin 1800-luvulla.Vesterinen 2012, s. 181. Kahden pääpyhäkön lisäksi alueella on esimerkiksi toriita, riisinsäilytysvarasto ja tanssipaviljonki, jota käytetään avioliiton vahvistamisseremonioissa.Vesterinen 2012, s. 180–181. Kaksi pääpyhäkköä ja neljätoista apupyhäkköä puretaan ja rakennetaan uudelleen joka kahdeskymmenes vuosi, viimeksi 2013. Uusi pyhäkkö rakennetaan aina edellisen viereen tyhjälle tontille. Pyhäköt uusitaan osin rituaalisen puhtauden vaatimuksista, uuden aikakauden merkiksi, ja osin esteettisistä syistä, sillä maalaamaton puu tummenee ajan myötä.Vesterinen 2012, s. 186–188. Isen pyhäköt pystytettiin alun perin Japanin keisarien kunniaksi ja vallan symboleiksi. 1400-luvun lopulla pyhäkön kunnioitus oli suurimmillaan, ja pyhäkön apupapit kiertelivät maakuntia keräämässä varoja pyhäkön ylläpitoon kehotellen ihmisiä tekemään pyhiinvaelluksen Iseen. Ennen vuotta 1467 pyhäköt eivät olleet avoinna tavalliselle väelle, mutta keisarin vallan vähettyä kaikki päästettiin sisään, buddhalaismunkkeja ja -nunnia lukuun ottamatta. Hekin pääsivät pyhäköihin vuoden 1868 jälkeen.Vesterinen 2012, s. 176–177. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Šintolaiset pyhäköt
Luettelo Itä-Agderin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Itä-Agderin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Itä-Agderin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 21 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Risør Risør Arendal Yhteensä Grimstad Arendal Longum Arendal Grimstad Grimstad Jortveit Grimstad Tvedestrand Tvedestrand Kilsund Arendal Blakstad Froland Rykene Yhteensä Grimstad Arendal Lillesand Lillesand Høvåg Lillesand Birkeland Birkenes Åmli Åmli Evje Evje og Hornnes Byglandsfjord Bygland Valle Valle (Norja) Hovden Bykle Bykle Bykle Gjerstad Gjerstad Eikeland Gjerstad Myra Vegårshei ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Itä-Agderin lääni
Hazaradžat

Hazaradžat on vuoristoinen alue Keski-Afganistanissa. Alueen valtaväestö muodostuu hazaroista. Alue oli pitkään Afganistanin keskushallinnon vallan ulkopuolella ja varsinaisesti se vallattiin vasta 1800-luvun lopulla. ==Maantiede ja väestö== Hazaradžat käsittää alueita Afganistanin Bamiyanin, Ghaznin, Ghowrin, Uruzganin ja Vardakin maakunnissa. Alue on vuoristoista ja sen pienet kaupungit on rakennettu tavallisesti aluetta halkovien jokien laaksoihin. Hazarat muodostavat alueen väestön valtaosan, mutta alueella asuu myös esimerkiksi Ghelzai-heimon paštuja. ==Historia== Hazaradžat oli pitkään lähes kartoittamatonta seutua. Paikalliset šiialaiset hazarat harjoittivat alun perin paimentolaisuutta, mutta 1800-luvulla he siirtyivät asumaan linnoitettuihin kyliin. Afganistanin paštuhallitsijoiden ote alueesta oli pitkään lähinnä nimellinen, vaikka alue sijaitsekin lähellä Afganistanin valtakeskus Kabulia. Vuosina 1891–1893 Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahman kävi verisen sodan alueen hazaroja vastaan alistaakseen nämä viimein keskushallinnolle. Suuri osa hänen armeijastaan koostui niin sanotuista laškar-joukoista, joille oli luvattu hazarojen laidunalueita vastineeksi sotaretkeen osallistumisesta. Tuhansia hazaroja pakeni tai surmattiin ja heidän tilalleen asutettiin paštuja. Afganistanin ajautuessa kaaokseen saur- vallankumouksen jälkeen vuonna 1979 Hazaradžat oli Nurestanin ohella ensimmäisiä kapinaan nousseita alueita ja pian se oli jälleen kokonaan keskushallinnon ulkopuolella Bamejania lukuun ottamatta. Alueen hazarat perustivat yhteistyöjärjestökseen Islamilaisen Kumouksen yksimielisen Neuvoston eli lyhyesti vain Neuvoston. Keskushallinto ei yleensä edes yrittänyt ulottaa valtaansa Hazaradžatin maaseudulle ja olot olivat suhteellisen rauhalliset. Vuonna 1996 suurin osa hazaroista liittoutui hieman myöhemmin Kabulin vallanneen Taliban-liikkeen kanssa. Välit huononivat kuitenkin myöhemmin Talibanin alkaessa riisua kilpailevia ryhmiä aseista. Vuonna 1998 Taliban julisti , että šiialaisten on joko käännyttävä tai lähdettävä maasta kuoleman uhalla. Taliban valtasi suuren osan hazarojen alueista ja paikallisia surmattiin. Taliban hallinto kukistui sittemmin vuonna 2001 alkaneessa Yhdysvaltojen johtaman koalition hyökkäyksessä maahan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Afganistanin maantiede
Luettelo Länsi-Agderin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Länsi-Agderin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Länsi-Agderin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 33 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Skålevik Kristiansand Kristiansand Kristiansand Tveit Kristiansand Mandal Mandal Krossen Mandal Sånum Mandal Farsund Farsund Vanse Farsund Vestbygda Farsund Flekkefjord Flekkefjord Sira Flekkefjord Skarpengland Vennesla Vennesla Yhteensä Kristiansand Vennesla Hægeland Vennesla Slettebrotane Vennesla Nodeland Songdalen Volleberg Songdalen Nodelandsheia Songdalen Brennåsen Songdalen Søgne Søgne Ausvika Søgne Øyslebø Marnardal Høllen Lindesnes Vigeland Lindesnes Svennevik Lindesnes Lyngdal Lyngdal Skomrak Lyngdal Svenevik Lyngdal Årnes Lyngdal Feda Kvinesdal Liknes Kvinesdal Tonstad Sirdal Helle Audnedal ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Länsi- Agderin lääni
Waldemar Andersin

Anders Waldemar Andersin (9. kesäkuuta 1870 Helsinki – 14. helmikuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Andersinin vanhemmat olivat lehtori Gustaf Waldemar Svenson-Andersin ja Hilda Margaretha Julia Alrutz. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1889 ja suoritti arkkitehtitutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1893. Andersin toimi arkkitehtina eri arkkitehtitoimistoissa Helsingissä, Berliinissä ja Yhdysvalloissa. Hän perusti vuonna 1898 arkkitehtien Bertel Jungin ja Oscar Bomansonin kanssa arkkitehtitoimisto Andersin, Jung & Bomanssonin ja oli toimiston osakkaana aina vuoteen 1903 saakka jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin. Andersin oli myös akvarellimaalauksen opettajana Polyteknillisessä opistossa. == Suunnittelutöitä == * Commercen talo, Tampere 1899 (Bertel Jungin ja Oscar Bomansonin kanssa) * Harjupaviljonki, Heinola 1900 (Bertel Jungin ja Oscar Bomansonin kanssa)Heinola-seura : Harjupaviljonki Heinolan arkkitehtoninen helmi == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Kasvimorfologia

Kasvimorfologia on kasvitieteen osa-alue, joka tutkii kasvien muotoa ja kasvin osien keskinäistä suhdetta. Kasvin osien keskinäisiin suhteisiin kuuluu esimerkiksi lehtiasento, joka voi olla vastakkainen, kierteinen, vuorottainen tai säteittäinen. Lisäksi lehdet voivat olla ruusukkeena kasvin tyvellä. Kasvin osien muotoihin kuuluvat esimerkiksi lehden suonien muoto, lehden tapa kiinnittyä varteen, lehden liuskaisuus, lehden laidan muoto ja kukan teriön muodot. Lehden suonet voivat olla kouramaisia, sulkamaisia tai silposuonisia. Lehti voi kiinnittyä varteen ruodilla tai ilman ruotia. Jos se kiinnittyy varteen ilman ruotia, kiinnittyminen voi olla johteinen tai sepivä. Lehden ruoditus vaikuttaa liuskaisuuteen ja lehti voi olla pari- tai sormiliuskainen. Lehti voi olla myös ruodin molemmin puolin halkoinen, jakoinen tai osainen. Lehden reuna voi olla ehyt, nirhamainen, sahamainen tai hammasmainen. Lehti voi olla myös lehdykällinen tai siinä voi olla useita sormimaisia osia. Kukan teriö voi olla muodoltaan säteittäinen tai sen osat voivat olla vastakkain. Terälehdet voivat myös olla erillään tai ne voivat olla yhtenäisiä. == Osa- alueita == * Kasvianatomia * Kasviorganologia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Tye McGinn

Tye McGinn (s. 29. heinäkuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on Jamie McGinnin pikkuveli. == Ura == McGinn varattiin neljännellä kierroksella NHL:ään 119. pelaajana vuoden 2010 varaustilaisuudessa Philadelphia Flyersin toimesta. Kolmannen QMJHL-joukkue Gatineau Olympiquesissa pelaamansa kauden jälkeen hän teki kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Flyersin kanssa. NHL-debyyttinsä McGinn teki 22. tammikuuta 2013 New Jersey Devilsiä vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa kaksi peliä myöhemmin 26. tammikuuta Florida Panthersia vastaan. 2\. heinäkuuta 2014 McGinn kaupattiin Flyersistä San Jose Sharksiin vastineeksi kolmannen kierroksen varausvuorosta NHL:n varaustilaisuuteen 2015. Hän pelasi Sharksissa 32 ottelua. Hän siirtyi 2. maaliskuuta 2015 waivers-listan kautta Arizona Coyotesiin. Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Tierney

Chris Tierney (s. 1. heinäkuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New Jersey Devilsissä. == Ura == Tierney pelasi vuosina 2010–2014 OHL-joukkue London Knightsissa. San Jose Sharks varasi hänet vuoden 2012 varaustilaisuudessa. Tierney teki Sharksin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 2. huhtikuuta 2013. Harjoitusleirin jälkeen Tierney pääsi kaudella 2014–2015 Sharksin kokoonpanoon ja teki debyyttinsä 8. lokakuuta 2014 Los Angeles Kingsiä vastaan. Syyskuussa 2018 Tierney siirtyi Sharksista Ottawa Senatorsiin osana Erik Karlssonista tehtyä vaihtokauppaa. https://www.nhl.com/sharks/news/sharks-acquire-two-time-norris-trophy-winner- defenseman-erik-karlsson-from-the-senators/c-300092666 Lokakuussa 2020 Tierney teki Senatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä seitsemän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/report-ottawa-senators-chris- tierney-reach-two-year-deal-1.1543782 Heinäkuussa 2022 Tierney teki vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksensa Florida Panthersin kanssa. https://www.cbssports.com/fantasy/hockey/news/panthers-chris-tierney-heading- to-florida/ Helmikuussa 2023 Montreal Canadiens poimi Tierneyn siirtolistalta, jonne Florida Panthers oli hänet asettanut. https://www.tsn.ca/nhl/montreal- canadiens-claim-chris-tierney-off-waivers-from-the-florida-panthers-1.1922809 Heinäkuussa 2023 Tierney teki vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/new-jersey-devils-sign-canadian-forward- chris-tierney/ == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New Jersey Devilsin pelaajat Luokka:San Jose Sharksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Rogalandin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Rogalandin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Rogalandin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 65 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Egersund Eigersund Hellvik Eigersund Vatne Sandnes Hommersåk Sandnes Sviland Sandnes Høle Sandnes Stavanger/Sandnes Yhteensä Sandnes Stavanger Sola Randaberg Krossberg Stavanger Vassøy Stavanger Haugesund Yhteensä Haugesund Karmøy Hauge Sokndal Moi Lund Vikeså Bjerkreim Nærbø Hå Varhaug Hå Vigrestad Hå Brusand Hå Sirevåg Hå Ogna Hå Hæen Hå Nærland Hå Pollestad Klepp Kleppe/Verdalen Klepp Bryne Yhteensä Klepp Time Kvernaland Yhteensä Klepp Time Undheim Time Lyefjell Time Ålgård/Figgjo Yhteensä Sandnes Gjesdal Oltedal Gjesdal Gilja Gjesdal Tananger Sola Hålandsmarka Sola Stenebyen Sola Kolnes Sola Jørpeland Strand Tau Strand Hjelmelandsvågen Hjelmeland Fister Hjelmeland Sand Suldal Sauda Sauda Judaberg Finnøy Ydstebøhamn Kvitsøy Førdesfjorden Yhteensä Tysvær Karmøy Aksdal Tysvær Nedstrand Tysvær Østenstad Tysvær Slåttevik Tysvær Grinde Tysvær Sandve Karmøy Skudeneshamn Karmøy Kopervik Karmøy Våre Karmøy Avaldsnes Karmøy Visnes Karmøy Skjold Vindafjord Sandeid Vindafjord Vikedal Vindafjord Vikevåg Rennesøy Østhusvik Rennesøy Åkrehamn/Vedavågen Karmøy Vormedal Karmøy Forsand Forsand Bokn Bokn Ølen Vindafjord Ølensvåg Vindafjord ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Rogalandin lääni
Luettelo Hordalandin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Hordalandin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Hordalandin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 100 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Bergen Bergen Arna Bergen Etne Etne Skånevik Etne Sveio Sveio Rophus Sveio Langevåg Bømlo Mosterhamn Bømlo Rubbestadneset Bømlo Svortland Bømlo Melandsvågen Bømlo Foldrøy Bømlo Steinvåg Bømlo Leirvik Stord Sagvåg Stord Fitjar Fitjar Rosendal Kvinnherad Seimsfoss Kvinnherad Dimmelsvik Kvinnherad Uskedal Kvinnherad Herøysund Kvinnherad Husnes Kvinnherad Sunde/Valen Kvinnherad Sæbøvik Kvinnherad Jondal Jondal Skarde Odda Odda Odda Tyssedal Odda Røldal Odda Lofthus Ullensvang Kinsarvik Ullensvang Eidfjord Eidfjord Ulvik Ulvik Vossevangen Voss Skulestadmoen Voss Mønshaugen/Bjørgum Voss Ålvik Kvam Norheimsund Kvam Oma Kvam Ploganes Kvam Eikelandsosen Fusa Haga Samnanger Søfteland Os Søre øyane Os Osøyro Os Søvik Yhteensä Bergen Os Klokkarvik Sund Hammarsland Sund Tælavåg Sund Forland Sund Glesnes Sund Skogsvågen Sund Skoge/Møvik Fjell Vindenes Fjell Ågotnes Fjell Knappskog Fjell Askøy Askøy Hanøy Askøy Ramsøy Askøy Davanger Askøy Frommereid Askøy Vaksdal Vaksdal Stanghelle Vaksdal Dale Vaksdal Hausvik Osterøy Lonevåg Osterøy Valestrandfossen Osterøy Fotlandsvåg Osterøy Hamre Osterøy Haugland Radøy Manger Radøy Austmarka Radøy Lindås Lindås Knarvik Lindås Leknes Lindås Kaland Austrheim Årås Austrheim Fedje Fedje Våge Tysnes Granvin Granvin Storebø Austevoll Bekkjarvik Austevoll Frekhaug Meland Krossneset Meland Holme Meland Dalemarka Meland Moldekleiv Meland Vikebø Meland Vikavågen Øygarden Torsteinsvik Øygarden Flesland Bergen Krokeidet Bergen Hordnes Bergen Li Fjell Knarrevik/Straume Fjell Misje Fjell Fjell Fjell Sekkingstad Fjell Eidsvik Kvinnherad Gjermundshamn Kvinnherad ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Hordalandin lääni
Kasvianatomia

Kasvianatomia on kasvitieteen osa-alueen kasvimorfologian osa-alue, joka tutkii kasvin sisärakennetta, kuten solut, niiden osat ja solukot. Yksi kasvin solukkotyyppeistä on fotosynteesissä toimiva, eräänlaisena tukisolukkona toimiva sekä varastosolukkona toimiva perussolukko. Toinen solukkotyyppi on kasvin sisäosia suojaava pintasolukko. Kolmas solukkotyyppi on johtosolukko, joka muodostaa reitin, jota pitkin ravinteet ja vesi kulkevat juurista latvaan saakka. Pienemmässä mittakaavassa kasvin solut muodostavat joko tylppy-, tuki- tai vahvikesolukkoa. Käytännön kannalta perussolukot ovat esimerkiksi kasvusolukkoa ja yhteyttämissolukkoa. Pintasolukot muodostavat esimerkiksi ilma- ja vesirakoja. Tukisolukot muodostuvat esimerkiksi paksusoppisoluista tai puiden niinisyysoluista. Johtosolukot muodostuvat putkisoluista, siiviläputkista ja putkiloista. == Katso myös == * Kasviorganologia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
MGM-52 Lance

MGM-52 Lance on telalavetilta ammuttava taktinen ydinohjus, jonka valmistaja on LTV Vought -yhtymä. Se saapui korvaamaan vanhentuneita Sergeant- ja Honest John -ohjustyyppejä, joista jälkimmäinen oli itse asiassa ohjaamaton rakettiase. MGM-52 Lance käytti M113-, M548-, M688- ja M752-tukiajoneuvoja. Palvelukseen astuminen tapahtui vuonna 1972. Lance-ohjukset poistettiin käytöstä vuonna 1992, jolloin niiden palvelusura oli kestänyt tasan kaksi vuosikymmentä.McNab, C., 2003: s. 43 Ohjuksesta oli A-, B ja C-versiot; niistä B oli tarkoitettu merivoimien käyttöön. == Lähteet == *McNab, Chris: Military Vehicles – 300 of the world's most effective military vehicles, 2003. Lewis International Inc. & Amber Books Ltd. ISBN 1-930983-20-4. (s. 43) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://missilethreat.com/missiles/mgm-52-lance/ *http://www.designation- systems.net/dusrm/m-52.html *http://www.historyofwar.org/articles/weapons_MGM-52_Lance.html *http://www.militaryfactory.com/munitions/detail.asp?munitions_id=Missile- MGM52-Lance *http://www.atominfo.pl/przeglad/mgm52.html *http://www.onwar.com/weapons/rocket/missiles/USA_Lance.html *Lance missile (ballistic weapon) -- Encyclopedia Britannica Luokka:Yhdysvaltain ydinaseet Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset
Luettelo Sognin ja Fjordanen läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Sognin ja Fjordanen läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Sognin ja Fjordanen läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 52 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Florø Flora Brandsøy Flora Eikefjord Flora Byrknes Gulen Eivindvik Gulen Austreim Høyanger Kyrkjebø Høyanger Vadheim Høyanger Høyanger Høyanger Vikøyri Vik Balestrand Balestrand Hermansverk/Leikanger Leikanger Sogndalsfjøra Sogndal Kaupanger Sogndal Kjørnes Sogndal Aurlandsvangen Aurland Lærdalsøyri Lærdal Øvre Årdal Årdal Årdalstangen Årdal Seimsdalen Årdal Gaupne Luster Hafslo Luster Askvoll Askvoll Dale Fjaler Flekke Fjaler Sande Gaular Langhaugane Jølster Vassenden Jølster Skei Jølster Førde Førde Farsund Førde Naustdal Naustdal Svelgen Bremanger Kalvåg Bremanger Bremanger Bremanger Raudeberg Vågsøy Måløy Vågsøy Holevik Vågsøy Bryggja Vågsøy Selje Selje Leikanger Selje Nordfjordeid Eid Mogrenda Eid Torvika Eid Grodås Hornindal Sandane Gloppen Byrkjelo Gloppen Re Gloppen Stryn Stryn Innvik Stryn Olden Stryn Hardbakke Solund ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Sognin ja Fjordanen lääni
Axel Gyldén

Clas Axel Gyldén (15. joulukuuta 1879 Viipuri – 4. lokakuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita jugend-tyylisiä rakennuksia Viipuriin. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Gyldénin vanhemmat olivat lääninagronomi Axel Gyldén (1838–1915) ja Antonia Sofia Hausen. Hänen isoisänsä oli maanmittaushallituksen ylijohtaja Claes Wilhelm Gyldén. Gyldén pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1899 ja suoritti arkkitehtitutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1903. Gyldén oli valmistuttuaan työssä apulaisena Gesellius, Lindgren & Saarisen arkkitehtitoimistossa sekä Nyström, Petrelius & Penttilän toimistossa. Vuonna 1906 hän muutti Viipuriin ja perusti sinne arkkitehtitoimiston arkkitehti Uno Ullbergin kanssa. Yhteistyö jatkui vuoteen 1909 saakka, jonka jälkeen Gyldén piti toimistoa omissa nimissään. Hän opetti myös tyylioppia ja sommittelua Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa. Axel Gyldén oli naimisissa vuodesta 1909 Hulda Gunnel Grotenfeltin kanssa. Gyldénin sisar oli kuvanveistäjä Eva Gyldén. == Töitä == * 1907 Ruhtinas Obolenskin huvila Vuoksenniskalla, nykyinen Saimaanhovi, alkuperäisen uusbarokkityylisen rakennuksen ulkoasua muutettu perusteellisesti 1952–1954 tehdyssä korjauksessa (Uno Ullbergin kanssa) Rakennettu kulttuuriympäristö, Etelä-Karjalan maisema- ja kulttuurialueselvitys, osa 2, s. 129 * 1908 Kulmahalli Torkkelin- ja Punaisenlähteen kadun kulmassa, Viipuri, purettu 1930-luvun lopulla (Uno Ullbergin kanssa) * 1909 Hackman & Co:n toimisto- ja asuinrakennus Pohjoisvallin ja Piispankadun kulmassa, Viipuri (Uno Ullbergin kanssa) * 1910 Thesleffin talo, Pohjoisvallikatu 19, Viipuri * 1911 Hovioikeudenneuvos Uno Gaddin jugendhuvila Pirttikallio, Ruokolahti, HaloniemiValtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Ruokolahden Haloniemen huvilat * 1912 Eden oy:n liike- ja asuintalo, Vaasankatua 13, Viipuri * 1912 Varatuomari Fritz Wiikin huvila Rantalinna, Ruokolahti, Haloniemi * 1914 Konkkalan parantola Kärstilänjärven pohjoisrannalla == Lähteet == * Otto-Ivar Meurman : Viipurin arkkitehdit, Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita 2, Helsinki 1977, Gyldénistä elämäkerta s. 124–128 * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Luettelo Møren ja Romsdalin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Møren ja Romsdalin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Møren ja Romsdalin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 82 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Molde Molde Hjelset Molde Kleive Molde Hovdenakken Molde Nesjestranda Molde Kristiansund Kristiansund Hoffland Ålesund Ålesund Yhteensä Ålesund Sula Årset Ålesund Myklebost Ålesund Larsnes Sande Kvalsund Herøy Fosnavåg Herøy Remøy Herøy Leinstrand Herøy Moltustranda Herøy Tjørvåg Herøy Leikong Herøy Dragsund Yhteensä Herøy Ulstein Ulsteinvik Ulstein Hjørungavåg Hareid Brandal Hareid Hareid Hareid Volda Volda Ørsta Ørsta Sjøholt Ørskog Stranda Stranda Hellesylt Stranda Stordal Stordal Ikornnes Sykkylven Straumgjerde Sykkylven Sykkylven Sykkylven Skodje Skodje Valle Skodje Roald Giske Leitebakk Giske Giske Giske Nordstrand Giske Austnes Haram Brattvåg Haram Vatne Haram Søvik Haram Tomra Vestnes Vestnes Vestnes Fiksdal Vestnes Vikebukt Vestnes Isfjorden Rauma Åndalsnes Rauma Brønnsletten Rauma Voll Rauma Innfjorden Rauma Eidsvåg Nesset Rausand Nesset Midsund Midsund Steinshamn Sandøy Aukra Aukra Hollingen Aukra Elnesvågen Fræna Bud Fræna Tornes Fræna Farstad Fræna Malme Fræna Sylte Fræna Trondshaugen Fræna Eide Eide Storbakken Kristiansund Solsletta Kristiansund Rensvik Kristiansund Tingvollvågen Tingvoll Grøa Sunndal Hoelsand Sunndal Sunndalsøra Sunndal Skei/Surnadalsøra Surnadal Glærem Surnadal Rindal Rindal Aure Aure Fiskåbygd Vanylven Kårvåg Averøy Bremsnes Averøy Sveggen Averøy Batnfjordsøra Gjemnes Torvikbukt Gjemnes ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Møren ja Romsdalin lääni
Luettelo Etelä-Trøndelagin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Etelä-Trøndelagin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Etelä-Trøndelagin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 49 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Trondheim Trondheim Trolla Trondheim Spongdal Trondheim Ringvål Trondheim Langørjan Trondheim Bratsberg Trondheim Nypan Trondheim Kyrksæterøra Hemne Fillan Hitra Hestvika Hitra Sistranda Frøya Uthaug Ørland Opphaug Ørland Brekstad Ørland Ottersbo Ørland Selbekken Agdenes Råkvågen Rissa Årnset Rissa Askjem Rissa Botngård Bjugn Lysøysund Bjugn Å Åfjord Oppdal Oppdal Berkåk Rennebu Løkken Verk Meldal Storås Meldal Meldal Meldal Orkanger/Fannrem Orkdal Røros Røros Støren Midtre Gauldal Soknedal Midtre Gauldal Melhus Melhus Kvål Melhus Ler Melhus Lundamo Melhus Hovin Melhus Korsvegen Melhus Storsand Melhus Eggkleiva Skaun Buvika/Ilhaugen Skaun Børsa Skaun Viggja Skaun Klæbu Klæbu Tanem Klæbu Malvik Yhteensä Trondheim Malvik Muruvik Malvik Hommelvik Malvik Mebonden Selbu Renbygda Holtålen ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Etelä-Trøndelagin lääni
MGM-5 Corporal

MGM-5 Corporal on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu taktinen ydinkärkeä käyttävä ohjus. Sen kantama oli 75 mailia eli 129 kilometriä. Ydinkärkenä ohjuksessa toimi 20 kilotonnin vahvuinen W7-fissioräjähde. https://www.globalsecurity.org/wmd/systems/mk7.htm Viitattu 5.7.2018. Ohjuksen suunnitteluun osallistui useita eri yrityksiä. Aseen kehittely aloitettiin jo 1940-luvulla. Asetyypin korvasi myöhempänä saman kantaman MGM-29 Sergeant. ==Lähteet== *https://www.globalsecurity.org/wmd/systems/mk7.htm ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://www.designation-systems.net/dusrm/m-5.html *http://www.militaryfactory.com/munitions/detail.asp?munitions_id=Douglas- MGM5-Corporal *http://www.astronautix.com/lvs/corporal.htm *http://www.postwarv2.com/corporal/corporal.html *http://www.atominfo.pl/przeglad/mgm5.html Luokka:Yhdysvaltain ydinaseet Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset
Luettelo Pohjois-Trøndelagin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Pohjois-Trøndelagin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Pohjois-Trøndelagin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 46 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Sparbu Steinkjer Mære Steinkjer Steinkjer Steinkjer Velde Steinkjer Bangsund Namsos Namsos Namsos Spillum Namsos Midtbygda Meråker Hegra Stjørdal Skatval Stjørdal Stjørdalshalsen Stjørdal Hell Stjørdal Kvithammer Stjørdal Prestmoen Stjørdal Hognesaunet Stjørdal Leksvik Leksvik Vanvikan Leksvik Levanger Levanger Skogn Levanger Åsen Levanger Mule Levanger Ekne Levanger Eidsbotn Levanger Trones Verdal Lysthaugen Verdal Forbregd/Lein Verdal Verdalsøra Verdal Malm Verran Follafoss Verran Hylla Inderøy Røra Stasjon Inderøy Straumen Inderøy Småland Inderøy Snåsa Snåsa Sandvika Lierne Røyrvik Røyrvik Grong Grong Høylandet Høylandet Skage Overhalla Ranemsletta Overhalla Svalia Overhalla Lauvsnes Flatanger Rørvik Vikna Ottersøya Nærøy Kolvereid Nærøy Mosvik Inderøy ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Pohjois- Trøndelagin lääni
Luettelo Nordlandin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Nordlandin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Nordlandin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 73 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Bodø Bodø Løding Bodø Løpsmarka Bodø Bjerkvik Narvik Narvik Narvik Beisfjord Narvik Håkvik Narvik Terråk Bindal Vik Sømna Berg Yhteensä Sømna Brønnøy Hommelstø Brønnøy Brønnøysund Brønnøy Toft Brønnøy Gladstad Vega Silvalen Herøy Tjøtta Alstahaug Sandnessjøen Alstahaug Mosjøen Vefsn Trofors Grane Hattfjelldal Hattfjelldal Nesna Nesna Hemnesberget Hemnes Bjerka Hemnes Korgen Hemnes Mo i Rana Rana Storforshei Rana Hauknes Rana Alternes Rana Lovund Lurøy Husøy Træna Ørnes Meløy Glomfjord Meløy Reipå Meløy Eidbukta Meløy Inndyr Gildeskål Rognan Saltdal Sulitjelma Fauske Fauske Fauske Strømsnes Fauske Straumen Sørfold Oppeid Hamarøy Kjøpsvik Tysfjord Drag Tysfjord Lødingen Lødingen Ramsund Tjeldsund Liland Evenes Bogen Evenes Ballangen Ballangen Røstlandet Røst Sørland Værøy Stamsund Vestvågøy Leknes Vestvågøy Ballstad Vestvågøy Gravdal Vestvågøy Kabelvåg Vågan Henningsvær Vågan Svolvær Vågan Stokmarknes Hadsel Melbu Hadsel Bø Bø Straume Bø Alsvåg Øksnes Myre Øksnes Sortland Sortland Sigerfjord Sortland Strand Sortland Andenes Andøy Bleik Andøy Åse Andøy Risøyhamn Andøy Reine Moskenes Sørvågen Moskenes Leland Leirfjord ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Nordlandin lääni
Luettelo Tromssan läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Tromssan läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Tromssan läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 39 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Harstad Harstad Tromsø Tromsø Sommarøy Tromsø Ersfjordbotn Tromsø Movik Tromsø Kjosen Tromsø Hamna Tromsø Borkenes Kvæfjord Vikvågen Kvæfjord Evenskjær Skånland Grov Skånland Ibestad Ibestad Setermoen Bardu Sjøvegan Salangen Moen Målselv Skjold Målselv Heggelia Målselv Andselv Målselv Andslimoen Målselv Sørreisa Sørreisa Gryllefjord Torsken Senjehopen Berg Finnsnes Lenvik Silsand Lenvik Gibostad Lenvik Husøy Lenvik Storsteinnes Balsfjord Nordkjosbotn Balsfjord Hansnes Karlsøy Lyngseidet Lyngen Olderdalen Kåfjord Skjervøy Skjervøy Sørkjosen Nordreisa Storslett Nordreisa Burfjord Kvænangen Tennevoll Lavangen Skibotn Storfjord Tromsdalen Tromsø Kvaløysletta Tromsø ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Tromssan lääni
Neulakaktukset

Neulakaktukset (Pediocactus) on kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi on johdannainen kreikankielisestä tasankoa tarkoittavasta sanasta. Ne ovat läheistä sukua siilikaktuksille (Echinocactus).Anderson 2001:557 == Tuntomerkit == Neulakaktukset ovat pienikokoisia, yksivartisia tai mätästäviä, enintään 20 cm korkeita. Varret ovat lieriömäisiä tai pallomaisia, joskus päältä painuneita, vihreitä tai harmahtavia, kyhmyisiä ja uurteettomia. Tiheä piikkipeite tavallisesti piilottaa varren alleen; piikit ovat vaihtelevia määrältään, väriltään ja suunnaltaan. Kaikkiaan piikkejä voi olla yhdessä areolissa jopa 45 kpl. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat kellomaisia, keltaisia, magentanpunaisia tai valkoisia. Kukkapohjus on paljas. Hedelmä on lieriömäinen tai pallomainen, vihertävä, myöhemmin punertavan ruskea ja kuiva. Sen pinnassa voi olla muutama suomu ja se avautuu pystysuoralla raolla. Kuihtunut kehä saa hedelmän näyttämään kannelliselta. Siemenet ovat mustanruskeita ja munamaisia tai päärynämäisiä. == Levinneisyys == Neulakaktukset ovat kotoisin Yhdysvaltain länsiosista: Koloradon tasangolta Kolumbia-joen laaksoon, Suurille tasangoille ja Kalliovuorille ulottuvalta alueelta. Monet lajit ovat kärsineet laittomasta keräilystä. == Lajit == Neulakaktuksia (Pediocactus) tunnetaan kahdeksan lajia:Anderson 2001:557ss *P. bradyi - arizonanneulakaktus *P. despainii - utahinneulakaktus *P. hermannii *P. knowltonii - pikkuneulakaktus *P. paradinei - hapsineulakaktus *P. peeblesianus - navajonneulakaktus *P. simpsonii *P. winkleri == Lähteet == *Anderson E. F. 2001: The Cactus family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 *Kasvien suomenkieliset nimet . === Viitteet === Luokka: Kaktuskasvit
Luettelo Finnmarkin läänin taajamista

Tämä artikkeli on luettelo Finnmarkin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Finnmarkin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 29 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat. Taajama Kunta Väkiluku Pinta-ala (km²) Väestötiheys (as./km²) Hammerfest Hammerfest Forsøl Hammerfest Vardø Vardø Kiberg Vardø Vadsø Vadsø Vestre Jakobselv Vadsø Kautokeino Kautokeino Alta Alta Rafsbotn Alta Tverrelvdalen Alta Amtmannsnes Alta Øksfjord Loppa Breivikbotn Hasvik Hasvik Hasvik Rypefjord Hammerfest Kvalsund Kvalsund Havøysund Måsøy Honningsvåg Nordkapp Nordvågen Nordkapp Lakselv Porsanger Karasjok Karasjok Kjøllefjord Lebesby Mehamn Gamvik Berlevåg Berlevåg Tana bru Tana Båtsfjord Båtsfjord Hesseng Sør-Varanger Bjørnevatn Sør-Varanger Kirkenes Sør-Varanger ==Lähteet== * Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder * Luokka:Finnmarkin lääni
FS Duquesne (1876)

Duquesne oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu rautarunkoinen puuvuorattu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1876 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1878.Gardiner, Robert s. 318 == Palvelus == Duquesne poistettiin alusluettelosta 1901. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston risteilijät Luokka:Arsenal de Rochefort
FS Tourville (1876)

Tourville oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu rautarunkoinen puuvuorattu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä ja sen köli laskettiin elokuussa 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1876 ja se otettiin palvelukseen marraskuussa 1877.Gardiner, Robert s. 318 == Palvelus == Tourville poistettiin alusluettelosta vuonna 1901. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston risteilijät Luokka:Kiinan–Ranskan sota Luokka:Forges et Chantiers de la Méditerranée
Risiiniöljyhappo

Risiiniöljyhappo eli risinoleiinihappo (C18H34O3) on harvinainen omega-9-rasvahappoihin kuuluva rasvahappo, jota esiintyy erityisesti risiiniöljyssä. Yhdistettä ja sen johdannaisia voidaan käyttää kosmetiikassa. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa risiiniöljyhappo on keltaista öljymäistä nestettä. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Risiiniöljyhappoa esiintyy erityisesti risiinissä triglyseridinä ja noin 90 % risiiniöljyn rasvahapoista on risiiniöljyhappoa. Muita kasveja, joissa risiiniöljyä esiintyy ovat muun muassa Hiptage-suvun lajeissa sekä Azima tetracantha- , Argyreia cuneata ja Anogeissus latifolia-kasvilajeista. Lisäksi sitä on huomattavia määriä Claviceps purpurea-sienessä esteröityneenä muiden rasvahappojen kanssa. Kasvit muodostavat risiiniöljyhappoa hapettamalla öljyhappoa entsymaattisesti. Hapettimena reaktiossa toimii happi ja entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADPH-molekyylin. Reaktiota katalysoivan entsyymin toimintamekanismi muistuttaa rasvahappodesaturaasien toimintamekanismia. == Valmistus ja käyttö == Risiiniöljyhappoa valmistetaan saippuoimalla risiiniöljyä. Saippuoiminen voidaan tehdä joko emäksisissä olosuhteissa kemiallisesti tai entsymaattisesti.David J. Anneken. Sabine Both, Ralf Christoph, Goerg Fieg, Udo Steinberner & Alfred Waestwechtel: Fatty Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 25.10.2014 Risiiniöljyhappoa voidaan käyttää saippuoiden valmistukseen, voiteluaineena ja voiteluaineiden valmistukseen, estolidien valmistukseen ja kosmetiikan ainesosien valmistukseen. Siitä saadaan myös useita eri rasvahappoja esimerkiksi se voidaan pelkistää vedyttämällä 12-hydroksisteariinihapoksi ja hajottaa kuumentamalla tai otsonoimalla sebasiinihapoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Ricinoleic acid *Food Component Database (FooDB): Ricinoleic acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ricinoleic acid *DrugBank: Ricinoleic Acid *ChemBlink: Ricinolic acid Luokka:Rasvahapot
Tridekanoli

Tridekanoli eli 1-tridekanoli eli n-tridekanoli eli n-tridekyylialkoholi eli n-tridekaani-1-oli on primäärinen suoraketjuinen alkoholi, jossa on kolmetoista hiiliatomia. Yhdiste on palavaa ja se on huoneenlämmössä puhtaana yhdisteenä kiinteää, kiteistä ainetta. Tridekanolin molekyylikaava on C13H28O ja rakennekaava CH3(CH2)12OH. Epäpuhtaana kaupallisena seoksena, joka sisältää yhdisteen isomeerejä, se on väritöntä miellyttävänhajuista nestettä. Tridekanolin moolimassa on 200,36 g/mol, sulamispiste 32,5–33,5 °C, kiehumispiste 152 °C (1,9 kPa:n paineessa), tiheys 0,8 g/cm3, leimahduspiste 121 °C (o.c. seos) ja CAS-numero 112-70-9. Tridekanoli ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja eetteriin. Tridekanolia käytetään muun muassa hajusteena. Altistuminen yhdisteelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * *PubChem: 1-tridecanol *Human Metabolome Database (HMDB): Tridecanol *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Tridecanol *ChemBlink: 1-Tridecanol *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Tridecanol *Pherobase: Semiochemical - 13OH *Pherobase: Floral Compound - 13OH Luokka:Alkoholit
Norjan alueet

Norjan alueet on Norjan aluejako, jossa maan läänit on ryhmitelty viideksi alueeksi. ==Østlandet== * Akershusin lääni * Buskerudin lääni * Hedmarkin lääni * Opplandin lääni * Oslo * Telemarkin lääni * Vestfoldin lääni * Østfoldin lääni ==Sørlandet== * Itä-Agderin lääni * Länsi-Agderin lääni ==Vestlandet== * Møren ja Romsdalin lääni * Rogalandin lääni * Vestlandin lääni ==Trøndelag== * Etelä-Trøndelagin lääni * Pohjois-Trøndelagin lääni ==Pohjois-Norja== * Finnmarkin lääni * Nordlandin lääni * Tromssan lääni *
Linden Vey

Linden Vey (s. 17. heinäkuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Avangard Omskissa. Vey on Los Angeles Kingsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2009. 28. kesäkuuta 2014 Vey vaihdettiin Kingsistä Vancouver Canucksiin, joka antoi tilalle toisen kierroksen varauksensa vuoden 2014 varaustilaisuuteen. == Tilastot == 2006–2007 Medicine Hat Tigers WHL 2 0 0 0 2 – – – – – 2007–2008 Medicine Hat Tigers WHL 48 8 9 17 21 5 0 1 1 2 2008–2009 Medicine Hat Tigers WHL 71 24 48 72 20 11 2 5 7 2 2009–2010 Medicine Hat Tigers WHL 72 24 51 75 34 12 2 6 8 8 2010–2011 Medicine Hat Tigers WHL 69 46 70 116 36 15 12 13 25 8 2011–2012 Manchester Monarchs AHL 74 19 24 43 16 4 2 4 6 0 2012–2013 Manchester Monarchs AHL 74 22 45 67 32 4 2 0 2 4 2013–2014 Los Angeles Kings NHL 18 0 5 5 0 – – – – – Manchester Monarchs AHL 43 14 34 48 20 4 0 2 2 4 2014–2015 Vancouver Canucks NHL 75 10 14 24 18 1 0 0 0 0 2015–2016 Vancouver Canucks NHL 41 4 11 15 6 – – – – – Utica Comets AHL 26 3 12 15 8 – – – – – 2016–2017 Calgary Flames NHL 4 0 0 0 0 – – – – – Stockton Heat AHL 61 15 40 55 40 5 4 1 5 2 2017–2018 Barys Astana KHL 50 17 35 52 45 – – – – – ZSC Lions NLA 10 2 4 6 8 5 0 2 2 4 2018–2019 TsSKA Moskova KHL 56 12 31 43 22 18 3 7 10 8 2019–2020 TsSKA Moskova KHL 52 13 35 48 47 4 1 1 2 2 2020–2021 SKA Pietari KHL 41 4 21 25 12 16 2 3 5 8 2021–2022 SKA Pietari KHL 21 5 6 11 14 – – – – – Barys Astana KHL 20 6 6 12 14 5 0 3 3 4 2022–2023 Barys Astana KHL 57 18 23 41 38 – – – – – 2023–2024 Adler Mannheim DEL 38 8 31 39 16 7 0 7 7 6 6 kautta yhteensä KHL 297 75 157 232 211 43 6 14 20 22 5 kautta yhteensä AHL 278 73 155 228 116 17 8 7 15 10 4 kautta yhteensä NHL 138 14 30 44 24 1 0 0 0 0 Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Wagendristel

Alexander Wagendristel (s. 23. maaliskuuta 1965 Wien) on itävaltalainen säveltäjä.The Living Composers Project: Alexander Wagendristel Wagendristel aloitti säveltämisen 4-vuotiaana ja nokkahuilutunnit vuonna 1971. Tämän jälkeen hän oli huilunsoiton ja musiikin teorian yksityisopetuksessa (1974–80). Hän sai Universität für Musik und darstellende Kunst Wienissä diplomit huilunsoitossa (1988) ja sävellyksessä (1990). Hänen opettajinaan olivat sävellyksessä Heinrich Gattermeyer, Friedrich Neumann ja Erich Urbanner sekä huilunsoitossa Werner Tripp. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille ja sai vuonna 1988 opetusta Aurèle Nicolet'lta. Wagendristel on saanut Theodor Körner -palkinnon (1995), palkinnon lyhytoopperakilpailussa Berliinissä (1997) ja palkinnon Itävallan ISCM:lta (2001). Hänen musiikkiaan on esitetty Itävallan lisäksi myös Azerbaidžanissa, Tšekissä, Egyptissä, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Venäjällä, Sloveniassa, Sveitsissä, Taiwanilla ja Yhdysvalloissa. Wagendristel on lisäksi soittanut huilua Vereinigte Bühnen Wienin orkesterissa ja Things of NowNow -improvisaatioryhmässä. Vuonna 2002 hän perusti Roland Freisitzerin ja Thomas Heinischin kanssa Ensemble Reconsilin Wienissä. Wagendristel on myös toiminut opetustehtävissä Itävallan musiikkikouluissa. Wagendristel on säveltänyt runsaasti useisiin genreihin lukeutuvaa musiikkia: oopperaa, orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia, kuoro- ja muita vokaaliteoksia, pianokappaleita ja -sonaatin, teoksia uruille ja cembalolle sekä elektroakustista musiikkia. Wagendristelin toinen ooppera Der Narr sai sekä kriitikkojen että yleisön suosion kantaesityksessään vuonna 1995. Pianokonsertto TYPHON esitettiin ISCM:n valitsemana teoksena Wienin Konzerthausissa maaliskuussa 2002. Sama teos sisältyi myös ISCM:n vuoden 2007 maailman musiikkifestivaalin ohjelmistoon Hongkongissa.Reconsil Exploring the World: Alexander Wagendristel == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset huilistit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Colton Sceviour

Colton Sceviour (s. 20. huhtikuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija. Sceviour on Dallas Starsin varaus neljänneltä kierrokselta vuodelta 2007. Sceviour teki ensimmäisen NHL-maalinsa 14. joulukuuta 2013 Winnipeg Jetsiä vastaan. https://www.nhl.com/gamecenter/dal-vs- wpg/2013/12/14/2013020489#game=2013020489,game_state=final Syyskuussa 2020 Panthers kauppasi Sceviourin yhdessä Mike Mathesonin kanssa Penguinsiin vaihdossa Patric Hörnqvistiin. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/penguins- trade-hornqvist-panthers-matheson-sceviour/ == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Edmonton Oilersin pelaajat Luokka:Dallas Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolf Krank

Adolf Krank (26. toukokuuta 1841 Kööpenhamina – 16. helmikuuta 1940 Janakkala) oli suomalainen kirkkoherra. Hän oli Suomen vanhin virassa ollut kirkkoherra kuollessaan 98-vuotiaana. Krankin vanhemmat olivat merikapteeni Simon Petter Krank (1792–1845) ja Maria Josefina Durchman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1862 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1868. Krank vihittiin samana vuonna papiksi. Krank toimi Tammelan kappalaisena 1874–1888. Hän oli sitten Janakkalan kirkkoherrana yli 50 vuoden ajan vuodesta 1888 aina kuolemaansa saakka 1940. Krank sai rovastin arvon 1898. Krank ei enää itse pystynyt hoitamaan vuodesta 1922 alkaen ja viimeisen puheensa saarnatuolista käsin hän piti vuonna 1931 Janakkalan pitäjän 500-vuotisjuhlassa. Kirkkoherran tehtäviä hoitivat apulaisina toimineet papit mutta Krank oli silti virassaan kuolemaansa saakka koska kirkkoherran virka oli tuolloin elinikäinen. Adolf Krank oli naimisissa 1870–1927 Kristina Sofia Hedströmin (1849–1927) kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja kolme poikaa. Pojat suomensivat sukunimensä muotoon Rankka. Heitä olivat lyseon lehtori Adolf Wilhelm Rankka, rautatieinsinööri Väinö Rankka ja arkkitehti Armas Rankka. Kotitalousopettaja ja keittokirjojen tekijä Valma Krank-Heikinheimo oli Adolf Krankin tytär.Geni.com : Valma Heikinheimo == Lähteet == * * Janakkalan seurakunta : Tutustu hautausmaahan 2002-2007, Krankista s. 13 * Juhani Kerkkosen GeneaNet-sivusto : Adolf Krank * Pappisluettelo : Tammela === Viitteet === Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Maung Maung

Maung Maung (11. tammikuuta 1925 - 2\. heinäkuuta 1994) oli burmalainen poliitikko. Hän oli opiskellut oikeustiedettä länsimaissa, ja hänet nimettiin maansa presidentiksi elokuussa 1988. Maung oli pääministeri U Nun hallituksessa. Vuoden 1962 kaappauksen jälkeen, jossa kenraali Ne Win nousi valtaan, Maung nimitettiin korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän oli myös Burman sosialistisen ohjelman puolueen keskuskomiteassa. Ne Win erosi heinäkuussa 1988. Hänen seuraajansa Sein Lwin pakotettiin eroon kaksi ja puoli viikkoa myöhemmin. Presidenttinä Maung lakkautti sotatilalain, vapautti poliittiset vangit ja julisti lehdistönvapauden, mutta mellakat jatkuivat. Sotilaat kaappasivat vallan kun hän oli ollut vallassa vain kuukauden. == Lähteet == Luokka:Myanmarilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Erik Gadd

Erik Unosson Gadd (2. maaliskuuta 1903 ViipuriKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 140 (Viitattu 27.6.2019) – 15. helmikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, joka laati suositun opaskirjan kihlakunnanoikeuden pöytäkirjojen laatimisesta. ==Henkilöhistoria== Gaddin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos Uno Jakob Oskar Gadd (1864–1944) ja Ida Maria Jacobson (1876–1971). Gadd oli naimisissa 1932–1946 Berit Adele Fagerströmin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni toisen kerran naimisiin Doris Wideniuksen kanssa. Gadd toimi vuodesta 1928 Viipurin hovioikeuden kanslistina ja asessorina. Sotavuosina 1939–1944 hän oli eri kenttäoikeuksissa puheenjohtajana sekä toimi sotaylioikeuden vt. ja ylimääräisenä nuorempana sotaylituomarina ja myöhemmin ylimääräisenä vanhempana sotaylituomarina.Sotien jälkeen Gadd toimi vuodesta 1949 Juvan ja vuodesta 1958 Imatran tuomiokunnan kihlakunnantuomarina, eläkkeelle hän jäi 1972. Hänelle myönnettiin laamannin arvonimi vuonna 1973. Gadd harrasti esperantoa ja toimi muun muassa kansainvälisen lakimiesten esperantoliiton varapresidenttinä. Gaddin laatiman ohjekirjan Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat ansiosta oikeuspöytäkirjojen muoto ja tyyli yhdenmukaistuivat Suomessa. Kirjasta tuli hyvin suosittu opaskirja ensimmäisiä käräjiään istuville juristeille.Kuolleita. Laamanni Erik Gadd. Helsingin Sanomat, 27.2.1982, s. 16.Huuska, Veikko: Viipurin HO:n tuomarien paluu Krestyn vankilasta. Uusi Suomi, Puheenvuoro 5.5.2014. == Teoksia == * Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat: Opastus ja mallikokoelma ynnä valikoima kiertokirjeitä, kirjeitä ja kirjelmiä. WSOY 1935. — 2. nykyaikaistettu ja täydennetty painos nimellä Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat: Opas ja mallikokoelma, WSOY 1957 == Lähteet == * Erik Unosson Gadd. Geni.com. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset tuomarit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Hilakaktukset

Hilakaktukset (Pelecyphora) on meksikolainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi perustuu kreikankielisiin sanoihin, jotka tarkoittavat kirveen kantajaa, mikä viittaa varren kyhmyjen muotoon.Anderson 2001:560 == Tuntomerkit == Hilakaktusten pallomainen tai hieman päältä litistynyt ja vihertävä tai kellanvihertävä varsi nousee tuskin maanpinnan yläpuolelle, se on 1-4 cm korkea. Joskus ne ovat monivartisia. Niiden juuret ovat sukkulamaiset. Varren kyhmyt ovat järjestyneet kierteisesti ja niissä on dimorfiset areolit. Se osa, jossa piikit ovat, on kyhmyn uloimmassa osassa, ja se osa, johon kukat kehittyvät on tyviosassa. Piikkejä on 7-60 ja ne muodostavat enemmän tai vähemmän kampamaisen kuvion. Kasvit kukkivat päivällä, ja kukat ovat kellomaisia tai suppilomaisia, magentanpunaisia, leveydeltään 13-30 mm. Kukkapohjus on paljas, vailla karvoja tai muitakaan ulokkeita. Hedelmä on pallomainen, vihertävän ruskea, kypsänä kuiva, avautumaton ja pinnaltaan paljas. Se sisältää munuaismaisia, punertavan ruskeita siemeniä, joiden kuoressa on verkkomainen kuviointi. == Levinneisyys == Hilakaktukset ovat kotoisin Meksikon Nuevo León, Tamaulipas ja San Luis Potosí -nimisten osavaltioiden alueelta. == Lajit == Hilakaktusten suvussa on kaksi lajia: Pelecyphora aselliformis ja Pelecyphora strobiliformis.Anderson 2001:560s == Lähteet == *Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 *Kasvien suomenkieliset nimet: Hilakaktukset (Pelecyphora) *ITIS: Pelecyphora === Viitteet === Luokka: Kaktuskasvit
Florian Rousseau

Florian Georges Philippe Rousseau (s. 3. helmikuuta 1974 Joinville-le-Pont) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja kymmenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 182 cm. Rousseau voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa kilometrin aika-ajossa olympiaennätysajalla 1.02,712. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti kultaa keirin-ajossa ja joukkuesprintissä sekä hopeaa eräajossa Rousseau voitti kilometrin aika-ajon maailmanmestaruuden 1993 ja 1994 sekä sai hopeaa 1995. Eräajossa hän voitti maailmanmestaruuden 1996, 1997 ja 1998 sekä sai MM- pronssia 1999, 2001 ja 2002. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000 ja 2001, sijoittui toiseksi 1995 ja kolmanneksi 1996. Rousseau saavutti nuorten MM-kilpailuissa 1992 kultaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia eräajossa. Hän voitti kaikkiaan 17 Ranskan-mestaruutta. Lopetettuaan aktiiviuransa 2002 hän aloitti työt Ranskan sprinttijoukkueen valmentajana. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ratapyöräilijät Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt