EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bo Lönnqvist

Bo Hjalmar Lönnqvist (s. 29. syyskuuta 1941 Espoo) on suomenruotsalainen kansatieteilijä, joka hoiti etnologian professuuria Jyväskylän yliopistossa vuosina 1995–2004. Bo Lönnqvist tuli ylioppilaaksi Kulosaaren ruotsinkielisestä yhteiskoulusta vuonna 1960 ja suoritti Helsingin yliopistossa tohtorintutkinnon vuonna 1973. Väitöskirja Dräkt och mode i ett landsbygdssamhälle 1870–1920 käsitteli kansanpukuja. Lönnqvist on tehnyt pitkän akateemisen uran Helsingin yliopiston dosenttina ja Suomen Akatemian tutkijana sekä vierailevana professorina Oslossa ja Münsterissä sekä vakinaisena professorina Jyväskylässä. Lönnqvist on hoitanut lukuisia luottamustehtäviä muun muassa Valtakunnallisen kansallispukuraadin puheenjohtajana (1978–1985). Hänelle on myönnetty muun muassa Vuoden tiedekirja -palkinto vuonna 1993 ja Tollanderin palkinto vuonna 2014. ==Julkaisuja== * Dräkt och mode i ett landsbygdssamhälle 1870–1920. 1972. * Finländskt herrgårdsliv. 1978. * Kansanpuku ja kansallispuku. 1978. * Suomenruotsalaiset: Kansatieteellinen tutkielma kieliryhmästä. 1981. * Folkkulturens skepnader: Till folkdräktens genealogi. 1991. * Laiva oli lastattu... Ihmisiä, ajatuksia, tekoja entisaikain Helsingissä. 1995. * Maktspel i kläder. Om det (o)synligas kulturella anatomi. 2008. * Herrgårdar och rusthåll i Helsingforstrakten. 2009. * Alma Söderhjelm: Ett litteraturantropologiskt porträtt. 2013. * Dödens ansikte: Tro och sed bland herre och folk. 2013. ==Lähteet== * * Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Arboretum Norr

Arboretum Norr on arboretum Baggbölessä, Uumajanjoella, noin kymmenen kilometriä länteen Uumajan keskustasta. Paikka sijaitsee Uumajanjoen pohjoisrannalla. Se on metsäpuutarha, jonne on istutettu puita ja pensaita kaikkialta maailmasta. Puut ja pensaat on sijoitettu niiden alkuperän mukaan. Arboretumissa on kolme kilometriä valmiita polkuja. Vieressä sijaitsee Baggböleforsen-koski. == Historia == Arboretum sijaitsee pientaajama Baggbölessä, joka tunnetaan sen vesikäyttöisestä sahastaan. Sahan omistajien menetelmät olivat niin alhaisia, että ruotsinkieleen otettiin uusi sana, ”baggböleri”, joka tarkoittaa halventavaa termiä metsäkadosta. Kartano, joka on yhä paikallaan, on suunnitellut Johan Anders Linder ja rakennettu vuonna 1846. == Arboretum == Arboretum Norr sijaitsee V-vyöhykkeellä ja on kooltaan 20 hehtaaria. Siellä on yli 1 400 kasvia 250 eri lajista. Ensimmäiset istutukset tehtiin vuonna 1981. Se perustettiin vuonna 1975 yhteistyössä Uumajan yliopiston, Ruotsin maatalousyliopiston ja Uumajan kunnan kanssa. Sitä hallinnoi voittoa tavoittelematon säätiö Uumajassa. Yksi arboretumin kolmesta tehtävästä on nähdä, mitkä lajit viihtyvät ja pysyvät hengissä pohjoisilla leveysasteilla, mikä voi puolestaan johtaa useammanlaisiin ilmastomukautteisiin pensaisiin ja puihin Pohjoismaissa. Keskellä puistoa sijaitseva kartano toimi päämajana liiketoiminnalle, joka kaatoi puita osana sahaus-liiketoimintaa 1900-luvulla. Kaksi muuta arboretumin tehtävää ovat puiden ja pensaiden opiskelemisen tukeminen ja toimia vierailukohteena lähellä Baggbölen pientaajamaa. Arboretum Norr sijaitsee Baggbölen kartanon alapuolella, ja vuonna 1991 rakennetun Notvarpsbron-riippusillan ylittämällä voi mennä Klabböleen Umeå Energicentrumiin, joka sijaitsee toisella puolella Uumajanjokea. Vuonna 2014 puisto valittiin taideprojekti Förflyttningarin sijaintipaikaksi neljälle taideinstallaatiolle. Projektia johtaa kolme artistia, jotka aikovat yhdistää taiteen luonnon kanssa. Projekti sai rahoitusta Uumajan ollessa Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arboretum Norrin kotisivut Luokka:Uumajan kunta Luokka:Ruotsin puistot Luokka:Arboretumit
Kognitiivinen uskontotiede

Kognitiivinen uskontotiede tutkii uskontoa ihmismielen toiminnan ja rakenteiden pohjalta. Uskonto nähdään yleisenä ilmiönä, jossa on kaikille kulttuureille yhteisiä piirteitä. Se hyödyntää erityisesti kognitiotiedettä ja kognitiivista psykologiaa. == Historia == Kognitiiviselle uskontotieteelle antoi alkusysäyksen Dan Sperberin vuonna 1975 ilmestynyt teos Rethinking Symbolism. Hän katsoi, että symboleilla ei ole mitään tiettyjä, määrättyjä merkityksiä. Sen sijaan ihmismielessä on ”symbolinen mekanismi”, jonka avulla muistista etsitään jotain yhteensopivaa vaikeasti ymmärrettävän asian kanssa. Stewart Gurthie toi puolestaan vuonna 1980 esiin ajatuksen, jonka mukaan synnynnäinen arkijärki voi selittää uskontoa ilmiönä. Merkittävä edistysaskel suuntaukselle oli E. Thomas Lawsonin ja Robert N. Robert N. McCauleyn vuonna 1990 julkaisema teos Rethinking Religion. He esittivät kielitieteilijä Noam Chomskyn teorioihin nojautuen, että rituaaleilla on yleinen rakenne. Sperberiltä vaikutteita saanut Pascal Boyer totesi teoksessaan Tradition, Truth and Communication (1990), että tiedonkäsittelyjärjestelmän ominaisuudet selittivät, miten perinteet jatkuvat ja leviävät. == Teoreettinen perusta == Pascal Boyer'n mukaan ihminen jakaa mielessään yleisimmät asiat viiteen ontologiseen eli olemukselliseen pääkategoriaan: * Eläin * Esine * Henkilö * Kasvi * Luonnonesine Esimerkiksi eläimen kategoriaan kuuluu kouriintuntuvimmat käsitteet, kuten kissa. Kunkin kategorian jäsenillä on sille ominaisia piirteitä. Tuntemattomankin eläinlajin kohdalla päättellemme esimerkiksi sen, että se muiden eläinten lailla saa oman lajinsa poikasia, vaikka emme tuntisi sitä täysin. Uskonnolliset käsitteet, kuten ruumiiton henkilö, sen sijaan rikkovat näitä ennakko-odotuksia. Tutkimuksissa on todettu, että ne uskonnolliset käsitteet, jotka poikkeavat vain vähän näistä kategorioista, muistetaan paremmin kuin mielikuvituksellisemmat, huomattavasti rajoja rikkovat käsitteet. Tämä selittää sen, miksi jotkin uskomukset leviävät ja periytyvät helpommin kuin toiset. == Lähteet == *
Nainen pimeässä

Nainen pimeässä () on Mitchell Leisenin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1944, ja sen pääosassa on Ginger Rogers. Musikaalidraama sai kolme Oscar-ehdokkuutta vuonna 1945. ==Juoni== Vaikka Liza Elliott (Ginger Rogers) on kaunis, varakas ja menestyvä suositun muotilehden päätoimittaja, hän on onneton ja huonotuulinen. Liza on ollut huono-onninen rakkaudessa, vaikka häntä yrittääkin liehitellä kolme miestä: mainontajohtaja Charley Johnson (Ray Milland), vasta eronnut Kendall Nesbitt (Warner Baxter) ja nuorekas ja komea Randy Curtis (Jon Hall). Kun Lizasta tuntuu, että hän on tullut tunne-elämänsä tien päähän, hän alkaa tavata tohtori Brooksia (Barry Sullivan). Liza toivoo tohtorin auttavan häntä selvittämään hänen tunne- elämänsä kriisejä ja löytämään hänelle onnellisuuden. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Alkuperäinen Lady in the Dark -musikaali sai ensi-iltansa Broadwayn Alvin Theatressa 23. tammikuuta vuonna 1941. Musikaalin 467. ja viimeinen esitys oli 30. toukokuuta vuonna 1942. Tuotantoa jatkettiin Broadway Theatressa keväällä 1943 83:n esityksen verran. Lady in the Dark -musikaalin alkuperäisissä rooleissa olivat Gertrude Lawrence, Victor Mature ja Danny Kaye. Tuotantoyhtiö Paramount Pictures osti elokuvaoikeudet musikaaliin 285 000 dollarin hinnalla; 115 000 dollaria musikaalin tuottaja Sam Harrisille, 85 000 dollaria kirjailija Moss Hartille sekä säveltäjä Kurt Weillille ja sanoittaja Ira Gershwinille molemmille 42 500 dollaria. Nainen pimeässä -elokuvan kuvaukset alkoivat 9. joulukuuta 1942 ja päättyivät 20. maaliskuuta 1943. Elokuva kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa sijaitsevilla Paramountin studioilla 2 581 657 dollarin budjetilla. Nainen pimeässä kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä. ==Julkaisu== Nainen pimeässä sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 9. helmikuuta vuonna 1944 Hollywoodissa. Elokuva sai maanlaajuisen ensi-iltansa seuraavana päivänä 10. helmikuuta, ja New Yorkin teatteriensi-ilta oli 22. helmikuuta. Suomessa Nainen pimeässä sai ensi- iltansa 19. heinäkuuta vuonna 1946. Paramount Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa. Lux Radio Theater radioi 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 29. tammikuuta 1945, jolloin Ginger Rogers ja Ray Milland uusivat elokuvaroolinsa. 16\. helmikuuta vuonna 1953 Lux Radio Theater radioi Nainen pimeässä -elokuvasta toisen sovituksen, jossa esiintyivät Judy Garland ja John Lund. ==Oscar-ehdokkuudet== Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Vuosi Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos 1945 Oscar-palkinto Paras musiikki Robert Emmett Dolan 1945 Oscar-palkinto Paras lavastus (värielokuva) Hans Dreier Raoul Pene Du Bois Ray Moyer 1945 Oscar-palkinto Paras kuvaus (värielokuva) Ray Rennahan ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Nainen pimeässä TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1944 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Musikaaleihin perustuvat elokuvat
Axel Lennart Stråhle

Axel Lennart Stråhle (22. maaliskuuta 1863 Iitti – 24. elokuuta 1929 Turku) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvon. Sivu 721. Stråhlen vanhemmat olivat tilanomistaja Erik Johan Stråhle ja Johanna Mathilda Olsoni ja puoliso vuodesta 1892 Eva Adolfina Gustrén (k. 1935). Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1892. Mäntyharjun kunnanlääkäri Stråhle oli 1893–1894 ja kirurgisen sairaalan lääkäri 1894–1895. Tämän jälkeen Stråhle toimi Turun lääninsairaalan alilääkärinä 1895–1899 ja ylilääkärinä 1899–1929 eli 30 vuotta. Häntä pidettiin erittäin taitavana kirurgina ja nuorempien lääkäreiden opastajana. Stråhle osallistui aktiivisesti Turun kunnallispolitiikkaan, hän oli kaksi kertaa Turun kaupunginvaltuuston jäsen, samoin kuin taide-elämään, ja oli Turun lääkäriseuran johtohenkilöitä. Ylimääräisen professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1907. Viitattu 5.5.2014.Kuka kukin oli (Viitattu 13.11.2020) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lennart Stråhlen muotokuva - heinäkuu 2013 (Viitattu 5.5.2014) Luokka:Suomalaiset kirurgit Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Pukumiehet

Pukumiehet (Suits) on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Aaron Korsh. Sarjaa esitetään Yhdysvalloissa USA Networkilla ja Suomessa MTV3-kanavalla. Sen päärooleissa esiintyvät Patrick J. Adams ja Gabriel Macht. 12 jakson mittaisen ensimmäisen kauden esittäminen alkoi 23. kesäkuuta 2011 normaalia pidemmällä erikoisjaksolla. ==Juoni== Sarja sijoittuu New Yorkin kaupunkiin ja kuvitteelliseen Pearson Hardman -asianajotoimistoon. Michael ”Mike” Ross, huippuoppilas, jolla on valokuvamuisti, oli juuri päästä opiskelemaan oikeustiedettä Harvardin yliopistossa, kun hänet erotettiin collegesta vastausten myymisestä matematiikan kokeeseen, jonka hän oli opetellut ulkoa. Tämä pilasi hänen mahdollisuutensa aloittaa oikeustieteen opinnot. Sen sijaan hän joutuu tienaamaan elantonsa polkupyörälähettinä. Miken ystävä Trevor saa houkuteltua tämän mukaan marihuanakauppaan. Kauppa osoittautuu poliisin soluttautumisoperaatioksi, jonka Mike neuvokkaasti havaitsee vain hetkeä ennen kuin se olisi ollut liian myöhäistä. Hän välttää kiinnijäämisen juuri ja juuri päätyen työhaastatteluun Harvey Specterin kanssa. Harvey on asianajaja Pearson Hardmanilla ja omien sanojensa mukaan ”New Yorkin paras ratkaisija”. Harveyn, josta on äskettäin tehty vanhempi osakas, olisi nyt yhtiön käytäntöjen mukaan palkattava Harvardissa opiskellut juristi avustajaksi. Käyttäen eideettistä muistiaan ja juridista osaamistaan Mike osoittaa Harveylle olevansa epäilemättä paras ehdokas paikan täyttämiseen ja tulee palkatuksi, vaikka häneltä puuttuukin oikeustieteellinen tutkinto, eikä hän ole opiskellut Harvardissa. Sarja keskittyy Miken ja Harveyn käsittelemiin oikeustapauksiin heidän ylläpitäessään salaisuutta Miken taustasta. == Päähenkilöt == == Jaksot == == Tuotanto == USA Networkin ensimmäisissä julkaisuissa sarjan nimenä oli A Legal Mind. Toukokuussa 2010 USA Network tilasi 90 minuutin pituisen pilottijakson sarjalle. 2011 tammikuussa USA Network vahvisti tilanneensa ensimmäisen tuotantokauden. Sarjaa tilattiin toinen kausi 11. elokuuta 2011, toinen kausi oli 16 jaksoa pitkä, kuten myös kolmas kausi, joka tilattiin 12. lokakuuta 2012. USA Network tilasi sarjasta neljännen kauden 24. lokakuuta 2013. Neljäs kausi on myös 16 jaksoa pitkä ja alkoi pyöriä Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 2014. Pukumiehistä tilattiin 16 jaksoinen viides kausi 11. elokuuta 2014. Sarjan pilottijakso kuvattiin New Yorkissa ja kaikki muut jaksot Torontossa. Maaliskuussa 2018 ilmoitettiin Gina Torresin esittämän Jessica Pearsonin saavan oman spin-off- sarjan. Tammikuussa 2019 sarjan nimeksi vahvistettiin Pearson. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * * Pukumiehet TV.comissa Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:USA Networkin televisio-ohjelmat
Molly Smitten-Downes

Molly Smitten-Downes (s. 2. huhtikuuta 1987 Anstey), taiteilijanimeltään Molly, on englantilainen poplaulaja. Hän edusti Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 2014 Kööpenhaminassa kappaleellaan ”Children of the Universe”. Hän sijoittui 17:nneksi 26 osanottajasta. Smitten-Downes sai vuonna 2012 Best Urban/Pop Act -palkinnon Live and Unsigned -tapahtumassa. Vuonna 2013 hän voitti parhaan kappaleen palkinnon Best of British Unsigned Music Awards -tapahtumassa. == Aiheesta muualla == * Mollyn viralliset kotisivut Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outi Martikainen

Outi Katariina Martikainen (s. 9. huhtikuuta 1962 Jyväskylä) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Martikaisen teosten tunnusomaisia piirteitä ovat käsintehtyjen tekstiilitekniikoiden skaalaaminen suureen kokoon ja kierrätysmateriaalien käyttö. Martikaista kiinnostaa teoksen koon muutoksen vaikutus tunnelmaan sekä valitun materiaaliin ja valon vaikutus teokseen. Martikainen kuvaa pieniä diskreettejä aiheita suuressa mittakaavassa. Hän käyttää arkipäiväisiä, edullisia tai kierrätettyjä materiaaleja. Hän on käyttänyt teostensa materiaalina muun muassa pussinsulkimia, pesulanmerkkilappuja tai polypropeeninarua. Martikainen hallitsee monia erilaisia tekstiilitekniikoita ja kykenee itse toteuttamaan teoksensa niin halutessaan. Hänen teoksissaan näkyy vahva tekninen osaaminen ja tekstiilitekniikoiden hallinta. Kokeilemalla uusia materiaaleja ja yhdistelemällä niitä mielikuvituksellisesti erilaisiin perinteisiin tekstiilitekniikoihin hän luo uudenlaisia tunnelmia ja vastakohtaisuuksia. Martikainen on pitänyt yksityisnäyttelyjä Suomessa ja hän on osallistunut suomalaisten taiteilijoiden ja muotoilijoiden yhteisnäyttelyihin ulkomailla. Hänet on kutsuttu kansainvälisiin näyttelyihin esittelemään tuotantoaan. Hän edusti Suomea Lost in Lace -näyttelyssä Englannin Birminghamissä.Outi Martikainen , Lost in Lace. Viitattu 13.6.2014. ==Palkinnot ja tunnustukset sekä apurahat== * Vuoden tekstiilitaiteilija 2006 ==Teoksia ja töitä== ===Rakennuksien julkisivulasien suunnittelu=== * 2000: Expo Hannover, Suomen paviljonki, Saksa * 2001: Soneran toimistotalo, Elimäenkatu, Helsinki * 2001: Koneen torni, Keilalahti, Espoo * 2003: TKP/FMC toimistot, Pasila, Helsinki * 2006: Kuriirinmuuri, Vernissakatu 1, Tikkurila, Vantaa * 2008: Movers Business Garden, Kutomotie 2, Helsinki * 2009: Opetushallitus, Hakaniemenranta 6 * 2013: Ruoholahden Ankkuri, Itämerenkatu 23, Helsinki ===Sisätiloihin suunnitellut teokset=== * 1999: NIFCA, Nordic Institute for Contemporary Art (nykyisin Kulturkontakt Nord), Suomenlinna, Helsinki * 2004: Oulun yliopisto, Lääketieteellinen tiedekunta, Oulu * 2007: Klinger Finland Oy, Masala, Kirkkonummi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Outi Martikaisen kotisivut Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatjana Samoilova

Tatjana Jevgenjevna Samoilova (4. toukokuuta 1934 Leningrad, Neuvostoliitto – 4. toukokuuta 2014)Jussi Nurminen, Neuvostoelokuvan tähti Tatjana Samoilova on kuollut, viitattu 5.5.2014 oli neuvostoliittolainen näyttelijä, jonka merkittävimpiä rooleja oli pääosa elokuvassa Kurjet lentävät (1957). Toinen merkittävä päärooli oli Anna Kareninassa (1968). Kurjet lentävät sai Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1958 Kultaisen palmun ja Samoilova itse erikoispalkinnon. Vuonna 1993 hän sai Venäjän kansantaiteilijan arvon.Soviet Film Star Tatiana Samoilova Dies at 80, The Moscow Times, viitattu 5.5.2014 Jussi-palkintojen jaossa vuonna 1958 Samoilovalle myönnettiin elokuvasta Kurjet lentävät kunniapalkinto.Jussi-palkinnot 1958, viitattu 1958 (Archive.org) Myös Samoilovan isä Jevgeni Samoilov oli tunnettu näyttelijä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tatjana Samoilovan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Neuvostoliittolaiset näyttelijät Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Until It’s Gone

Until It’s Gone on Linkin Parkin vuonna 2014 julkaistun kuudennen studioalbumin, The Hunting Party, toinen single, joka julkaistiin 5. toukokuuta 2014. Kappaleen maailman ensisoitto oli BBC Radio 1:ssä 5. toukokuuta 2014. Samoihin aikoihin julkaistiin kappaleeseen tehty sanoitusvideo YouTubessa. Joe Hahnin ohjaama virallinen musiikkivideo julkaistiin 11. kesäkuuta 2014 yhtyeen Facebook-sivulla. == Lähteet == Luokka:Linkin Parkin kappaleet Luokka:Vuoden 2014 kappaleet
Bautzenin taistelu

Bautzenin taistelu on Bautzenissa ja sen lähialueilla 21.–30. huhtikuuta 1945 käyty panssaritaistelu, jota pidetään viimeisenä merkittävänä Saksan edes osittain voittamana panssaritaisteluna toisessa maailmansodassa. Taistelun lopputuloksesta on kuitenkin ristiriitaisia tietoja, yleisesti sen todetaan kuitenkin päättyneen Neuvostoliiton ja Puolan voittoon. ==Lähteet== * * Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut Luokka:Puolan taistelut Luokka:Lausitzin historia Luokka:Bautzen Luokka:Vuoden 1945 sotahistoria
Tähdet, tähdet (kokoelmalevy)

Tähdet, tähdet on saman nimisen televisiosarjan ensimmäisen tuotantokauden kokoelmalevy, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2014. Kokoelma nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudenneksi. ==Kappaleet== # Diandra: Mikä fiilis – 3:36 # Jari Sillanpää: Gangnam Style – 3:40 # Irina: River Deep Mountain High – 3:47 # Olli Herman: Jump – 4:00 # Stig: Nahkatakkinen tyttö – 2:58 # Vicky Rosti: Walk This Way – 3:21 # Laura Pyrrö: Sweet Dreams – 3:22 # Timo Rautiainen: Lähtisitkö – 4:22 # Irina & Olli Herman: Kesäyö – 3:42 # Diandra & Jari Sillanpää: Up Where We Belong – 4:27 # Jari Sillanpää: Forever Young – 3:57 # Diandra: Surun pyyhit silmistäni – 3:51 # Laura Pyrrö – O Mio Babbino Cara – 2:13 # Stig: Nahkatakkinen tyttö (Musa Basha Remix, feat. Heikki Kuula) – 3:26 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit
Elias Hellberg

Elias Ferdinand Hellberg (18. huhtikuuta 1899 – 26. helmikuuta 1956) oli suomalainen insinööri, joka omisti vuosina 1927–1949 Helsingin Lauttasaaressa toimineen Oy Radio E. Hellberg Ab:n radiotehtaan. Vihdin Otalammelta kotoisin ollut Hellberg menestyi erityisesti armeijan käyttöön tarkoitettujen radiolaitteiden valmistajana, mutta hänen tehtaansa valmisti myös tavallisia radiovastaanottimia sekä levy-soittimia. Tehtaan valmistamia radiomerkkejä oli muun muassa Corona. Elias Hellbergin puoliso oli vuoden 1934 Miss Suomi -kilpailun voittaja Anna-Lisa Fahler. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Luettelo televisiosarjan Pukumiehet jaksoista

Pukumiehet () on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Aaron Korsh. Sarjaa esittää Yhdysvalloissa USA Network ja Suomessa MTV3. Sarjan päärooleissa esiintyvät Patrick J. Adams ja Gabriel Macht. ==Yleiskatsaus== {| class="wikitable" style="text-align:center" |- ! colspan="2" rowspan="2"| Kausi !! rowspan="2"| Jaksoja !! colspan="2"| Esitetty |- ! Yhdysvallat ! Suomi |- | style="background:#6DC9D6; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 1 | 12 | – | – |- | style="background:#A80C0C; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 2 | 16 | – | – |- | style="background:#000; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 3 | 16 | – | – |- | style="background:#AEA9A9; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 4 | 16 | – | – |- | style="background:#004953; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 5 | 16 | – | – |- | style="background:#E4E4E1; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 6 | 16 | – | – |- | style="background:#b2d3e0; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 7 | 16 | – | – |- | style="background:#5A607A; color:#100; text-align:center;"| | style="background: #;" | 8 | 16 | – | |- |} ==Jaksolista== ===Ensimmäinen tuotantokausi (2011)=== |} ===Toinen tuotantokausi (2012–2013)=== |} ===Kolmas tuotantokausi (2013–2014)=== |} ===Neljäs tuotantokausi (2014–2015)=== |} ===Viides tuotantokausi (2015–2016)=== |} ===Kuudes tuotantokausi (2016–2017)=== |} ===Seitsemäs tuotantokausi (2017–2018)=== ===Kahdeksas tuotantokausi (2018–2019)=== ==DVD-julkaisut== Kausi Julkaistu Levyt Alue 1 Alue 2 1 1. toukokuuta 2012 30\. huhtikuuta 2012 4 2 28. toukokuuta 2013 13\. toukokuuta 2013 4 3 27. toukokuuta 2014 9\. kesäkuuta 2014 4 4 28. huhtikuuta 2015 8\. kesäkuuta 2015 4 5 31. toukokuuta 2016 4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Luettelot televisiosarjojen jaksoista
Håkan Nordqvist

Håkan Nordqvist on kauppatieteen maisteri ja talousviestinnän ammattilainen. Hän on toiminut talous- ja viestintätehtävissä A. Ahlström Osakeyhtiössä, Nokia-yhtymässä ja Valmet-konsernissa. Vuodesta 1988 hän on johtanut omaa talousviestinnän konsulttitoimistoaan. Nordqvist on uransa aikana pavellut noin 150 yritystä ja tuottanut asiakkailleen yli 200 vuosikertomusta. Hän on toiminut viestinnällisenä neuvonantajana monissa osakeanneissa ja palvellut sekä suomalaisia että ulkomaisia pörssiyrityksiä. Nordqvist on Suomen IR- yhdistyksen perustajajäseniä ja toimi myös aikoinaan yhdistyksen ensimmäisessä hallituksessa ja useana vuonna myös yhdistyksen vuosikokousten puheenjohtajana. Nordqvist on julkaissut kirjoja markkinointiviestinnästä, yhden yrityshistoriikin sekä teoksen Rotary 75 vuotta Suomessa. Uransa aikana Håkan Nordqvist on myös käynyt opintomatkoilla ja ulkomaankomennuksilla Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Ruotsissa. Nordqvist toimi yhteispohjoismaisen rotarylehden Rotary Nordenin toimittajana ja päätoimittajana yli 20 vuoden ajan vuoteen 2011. Helsingissä vuonna 1983 pidettyjen ensimmäisten yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailujen järjestelytoimikunnassa Håkan Nordqvist vastasi tietotekniikasta. ==Julkaisuja== * Business to business -viestintä : yritysten välinen markkinointiviestintä Mainostajien liitto, 1988 ISBN 951-95615-6-0 * Langattomuuden aikaan : 120 vuoden katkeamaton toimintaketju, toimittanut: Håkan Nordqvist. Yomi, 2004 ISBN 952-91-8164-7 * Ordentligt folk : Arbetets vänner i Sörnäs 110 år 1894-2004, Arbetets vänner i Sörnäs, 2004 ISBN 952-91-7722-4 * Service above self : palvelumieli itsekkyyden edelle, toim.: Håkan Nordqvist. Suomen Rotary r.y., 2001 ISBN 952-91-4142-4 Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset tiedottajat Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Sarpaneva

Pentti Akseli Sarpaneva (4. kesäkuuta 1925 Tampere – 10. heinäkuuta 1978 Turku) oli suomalainen korusuunnittelija ja muotoilija.Uusitalo (2013), s. 156. Hän erikoistui 1950-luvulta alkaen koruihin, joihin kansalla oli varaa. Sarpaneva suunnitteli myös koriste- ja käyttöesineitä. Sarpaneva syntyi Tampereella, osallistuttuaan jatkosotaan tuli ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1946 ja opiskeli paitsi Suomen Taideakatemian koulussa myös Taideteollisessa oppilaitoksessa metallitaidetta ja graafista suunnittelua. Sarpenevan korut olivat aluksi kotona käsin tehtyjä emalipintaisia ja kierrätysmateriaaleista valmistettuja. Myöhemmin koruja alettiin valmistaa valamalla teollisesti tuotettuina korusarjoina ja valmistusmateriaaleina käytettiin kultaa, hopeaa ja pronssia. Sarpaneva aloitti muotoilijanuransa Merkkikeskus Sorsan yhteyteen perustetussa ateljeessa 1960-luvun alkupuolella. 1960-luvun puolivälillä hän aloitti yhteistyön Kalevala Korun kanssa, ja myöhemmin vuonna 1967 hän ryhtyi Turun Hopea Oy:n taiteelliseksi muotoilijaksi, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka taiteellisena johtajana. Hänestä ei ole juuri tehty lehtiartikkeleita, ja vuonna 1978 kuolemansa jälkeen hän on jäänyt henkilönä ja muotoilijana julkisuudelta sivuun ja kuuluisamman pikkuveljen Timo Sarpanevan varjoon, poikkeuksena vuonna 2013 WSOY:n julkaisema kirja Koko kansan korut ja näyttely Pronssitulet – metalli- ja korutaidetta, jotka esittelivät Sarpanevan tuotantoa. Sarpaneva oli varsinaiselta ammatiltaan graafikko ja hän toimi jonkin aikaa graafikkona ja mainossomistajana. Sarpanevan ensimmäinen vaimo oli lavastaja ja pukusuunnittelija Anneli Qveflander-Sarpaneva; hänen toinen puolisonsa oli Pirkko-Liisa Sarpaneva (nyk. Bertin); poika kelloseppä Stepan Sarpaneva syntyi toisesta avioliitosta. Pentti Sarpanevan veli oli taiteilija ja professori Timo Sarpaneva. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset korusuunnittelijat Luokka:Suomalaiset lasitaiteilijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Väkivallan vuosi (vuoden 2014 elokuva)

Väkivallan vuosi (engl. A Most Violent Year) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut J. C. Chandorin ohjaama ja käsikirjoittama toiminta- ja rikosdraamaelokuva. Sen pääosissa ovat Oscar Isaac, Jessica Chastain, Alessandro Nivola, David Oyelowo, Albert Brooks ja Catalina Sandino Moreno. Elokuva sijoittuu New Yorkiin talvella 1981, joka on yksi rikollisimmista vuosista kaupungin historiassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Takamaa (Pirkkala)

thumb|Pirkkalan Takamaa. Näkymä kylän pellolta Takamaan rivitaloihin. Takamaa on Pirkkalan 11. kunnanosa ja kylä. Takamaalla on jäähalli, tankkausasema ja kauppa. Uimaranta on Vähäjärvellä, jonne on noin kilometri. Takamaalta lähtee polkuja luontoon, esimerkiksi kohti järviä. Seutu on rauhallista. Alueen kautta kulkee Vaitin teollisuusalueelta lähtevä bussiyhteys 1B TampereelleReittiopas, Tampere . Asutus on omakotitalo- ja rivitalopainotteista, ja eniten on rivitaloja. Pirkkalan kuntakeskukseen Takamaalta on sijainnista ja reitistä riippuen 1-3 kilometriä. Takamaan rakentaminen alkoi 1980-luvulla ja jatkui 1990-luvulle. Kylässä asuu noin 400 asukasta. Takamaalla on Keisarinviitan läheisyydessä leikkipuisto. == Etäisyyksiä autolla == * Pirkkalan lentokentälle noin 5 kilometriä. * Pirkkalan kuntakeskukseen noin 2 kilometriä. * Tampereen keskustaan matkaa noin 15 kilometriä. * Nokian keskustaan noin 10 kilometriä. * Lempäälän kuntakeskukseen noin 20 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Takamaan historiikki Luokka:Pirkkalan kunnanosat Luokka:Pirkkalan kylät
Kauheimmat joululaulut

Kauheimmat joululaulut on KC/MD Mafian kokoelma-albumi vuodelta 2012. Albumilla esiintyvät Eevil Stöö, Koksukoo, Pikku Herkko, DJ Kridlokk, Thono Slowknow, Aztra ja Tuuttimörkö. Albumin julkaisi Monsp Records ja sen on tuottanut alusta loppuun Koksukoo. Se julkaistiin 1000 kappaleen CD-painoksena ja 500 kappaleen LP-painoksena. Levy sisältää yhtyeen aiemman Mustajoulu digijulkaisun kokonaisuudessaan. http://kcmdmafia.bandcamp.com/album/kcmd- mafia-mustajoulu Levystä on julkaistu instrumentaaliversio digitaalijulkaisuna. http://rumpukone.bandcamp.com/album/kc-md-mafia- kauheimmat-joululaulut-instrumentals == Kappaleet == Kappaleet 1-3 julkaistiin alun perin Mustajoulu-digialbumilla vuonna 2011, kun taas kappale 4 ilmestyi aiemmin Eevil Stöön EP-julkaisuilla Eevil Stöön joulumanteli + rusinat ja Joulustöö. #Eevil Stöö, Koksukoo & Pikku Herkko: Gangstatonttu (5:35) #Eevil Stöö & DJ Kridlokk: Hävytön misteli (yea ho) (4:25) #Tontr Slonkr, Koksukoo & Eevil Stöö: Joulu, joulu (3:51) #Eevil Stöö: Eevil Stöö matkaan jo käy (5:04) #Aztra, Eevil Stöö, Koksukoo, DJ Kridlokk & Tuuttimörkö: Tähtisadetikkui rakettei tykäreit (5:51) #Tähtisadetikkui rakettei tykäreit (instrumental) (5:51) ==Lähteet== Luokka:Eevil Stöön albumit Luokka:RoopeK:n albumit Luokka:DJ Kridlokkin albumit Luokka:Tuuttimörön albumit Luokka:Vuoden 2012 joulualbumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit
John McCarthy (jääkiekkoilija)

John McCarthy (s. 9. elokuuta 1986 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Worcester Sharksissa. Hänellä on sopimus St. Louis Bluesin kanssa. == Ura == McCarthy pelasi Bostonin yliopiston joukkueessa ennen kuin tuli varatuksi San Jose Sharksiin numerolla 202 vuoden 2006 varaustilaisuudessa. McCarthy sai ensimmäisen pisteensä NHL:ssä 21. lokakuuta 2010, kun syötti Scott Nicholin Colorado Avalanchen verkkoon avauserän lopulla tekemän tasoitusmaalin. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavassa pelissä 23. lokakuuta Edmonton Oilersia vastaan ohittaessaan maalivahti Nikolai Khabibulinin. Viidennellä Sharksin organisaatiossa pelaamallaan kaudella 2013–2014 McCarthy pelasi Worcesterin ja San Josen välillä. NHL:ssä hän pelasi 36 ottelua, joissa teki yhden maalin ja yhden maalisyötön. 4\. heinäkuuta 2014 McCarthy siirtyi yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella St. Louis Bluesiin. 14\. tammikuuta 2015 St. Louis lainasi McCarthyn pelaamaan takaisin Worcester Sharksiin. Hänen tilalleen St. Louisin farmijoukkue Chicago Wolvesiin siirtyi pelaamaan Adam Burish. == Tilastot == 2009–2010 San Jose Sharks NHL 4 0 0 0 0 – – – – – Worcester Sharks AHL 74 15 27 42 39 11 2 3 5 10 2010–2011 San Jose Sharks NHL 37 2 2 4 8 – – – – – Worcester Sharks AHL 25 7 5 12 13 – – – – – 2011–2012 San Jose Sharks NHL 10 0 0 0 10 – – – – – Worcester Sharks AHL 65 20 27 47 41 – – – – – 2012–2013 Worcester Sharks AHL 65 9 16 25 12 – – – – – 2013–2014 San Jose Sharks NHL 36 1 1 2 4 – – – – – Worcester Sharks AHL 13 3 4 7 9 – – – – – 4 kautta yhteensä NHL 87 3 3 6 22 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:San Jose Sharksin varaamat pelaajat
Merdjayoun taistelu

Merdjayoun taistelu käytiin toisessa maailmansodassa 19.–24. kesäkuuta 1941 osana operaatio Exporteria liittoutuneiden ja Vichyn Ranskan Libanonissa olleiden joukkojen välillä. Taistelussa Libanoniin edenneet australialaisjoukot puolustautuivat vastahyökkäyksen aloittaneita ranskalaisjoukkoja vastaan Merdjayounissa ja sen ympäristössä. Australialaiset olivat ryhmittyneet puolustukseen Brittiläiseen Palestiinaan johtavaan solaan. == Taustaa == Intian 5. jalkaväkiprikaatin joukot olivat joutuneet saarroksiin Mezzeen lähellä Damaskosta ja saarrettujen avuksi lähetettiin Australian 6. divisioonan 3. pataljoona (). Australialaisjoukot eivät kuitenkaan kerenneet paikalle ennen piiritettyjen puolustuksen romahtamista ammusten loputtua. == Taistelu == Prikaatikenraali Berryman jakoi Merdjayounin alueen kolmeen sektoriin. Oikealle sivustalle Hermonin alueelle everstiluutnantti Corbyn 33. pataljoona, keskustaan majuri Onslowin 6. ratsuväkirykmentti ja vasemmalle kohti Merdjayounia everstiluutnantti Wellingtonin alaisuuteen 2. pioneeripataljoona sekä komppania 5. pataljoonasta. Kullekin alueelle ryhmitettiin lisäksi panssarintorjuntatykkejä. 25. pataljoona hyökkäsi vasemmalta koukaten Litanin alueelle tavoitteenaan hautausmaa taloryhmä linnoituksen pohjoispuolella. Tykistö aloitti tulen Merdjayounin linnoitukseen. Oikea sivusta eteni kaupunkiin työntäen ranskalaisia edellään. Ranskalaisten ryhmittyessä taloihin, jolloin niistä käytiin yksittäisiä taisteluita. Hautausmaan hallinnasta käytiin kova, mutta lyhyt taistelu. Oikealla etenevä komppania eteni ranskalaisten tykistötulen viivästyttämänä taloryhmälle vangiten kolmetoista ranskalaista. Taloryhmän hallinnasta käytiin kuitenkin taisteluita. Alueella havaittiin panssarivaunuja ja panssariautoja. Hyökänneet australialaisjoukot ilman panssarintorjunta-aseistusta joutuivat lopulta antautumaan ylivoiman edessä. Neljä vaunuista lähti kohti hautausmaata, mutta ne saatiin torjuttua. == Lähteet == * Luokka:Syyrian ja Libanonin valtaus
Kultaseni

Kultaseni (Darling) on John Schlesingerin ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1965. Se on satiirinen kuvaus mallintöistä show-bisnekseen pyrkivästä nuoresta naisesta, jota esittää Julie Christie. Elokuva herätti julkaisuaikanaan kohua rohkeiden seksikohtaustensa ansiosta myös länsimaissa, mutta erityisesti Moskovan elokuvajuhlilla Neuvostoliitossa. == Palkinnot == Elokuva sai runsaasti palkintoja molemmin puolin Atlanttia. Se sai neljä Bafta-palkintoa: paras brittiläinen miesnäyttelijä (Dirk Bogarde), paras brittiläinen naisnäyttelijä (Julie Christie), paras mustavalkolavastus (Ray Simm) ja paras brittiläinen käsikirjoitus (Frederic Raphael). Christie sai parhaan naisnäyttelijän Oscarin ja lisäksi elokuva sai puvustus- ja käsikirjoitus-Oscarin. == Arviot == Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa kyyniseksi aikalaismoraliteetiksi, osin vanhentuneeksi mutta yhä kiinnostavaksi.Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma, 18/2014, s. 12. Tämä elokuva valittiin 1900-luvun vaikuttavimpien brittiläisten elokuvien joukkoon BFI:n kyselyssä vuonna 1999. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kultaseni vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:John Schlesingerin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Elokuvat muotimaailmasta
Resoluutio (kemia)

Resoluutio tarkoittaa kemiassa erotusmenetelmää, jota käytetään puhtaiden enantiomeerien erottamiseen raseemisesta seoksesta. Resoluutio perustuu joko enantiomeerien erilaisiin kemiallisiin johdannaisiin tai enantiomeereista johdettujen diastereomeerien erilaisiin fysikaalisiin ominaisuuksiin. Resoluutiota käytetään laajasti kemianteollisuudessa esimerkiksi lääketeollisuudessa enantiomeerien seokseen, vaikka kaikkien resoluutiomenetelmien huono puoli verrattuna asymmetriseen synteesiin on korkeintaan 50% saanto.Donald T. Witiak & Allen T. Hopper: Pharmaceuticals, Chiral, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.5.2014Hans-Ulrich Blaser, Andreas Pfaltz & Helma Wennemers: Chiral Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2012. Viitattu 6.5.2014 == Resoluutiomenetelmiä == === Kiteyttämällä === Kiteytykseen perustuvassa menetelmässä raseemisessa seoksessa olevista enantiomeereistä muodostetaan diastereomeerinen suola. Happamien yhdisteiden kuten karboksyylihappojen erotuksessa käytetään enantiomeerisesti puhtaita emäksisiä yhdisteitä, tyypillisimmin optisesti aktiivisia amiineja. Tällaisia ovat muun muassa metyylibentsyyliamiini, brusiini ja kinkonidiini. Karboksyylihapoista voidaan muodostaa myös esteri, kun niiden annetaan reagoida optisesti aktiivisen alkoholin tai alkoksidin kanssa. Emäksisten orgaanisten yhdisteiden resoluutioon käytetään optisesti aktiivisia happoja kuten viinihappoa, mantelihappoa ja kamferisulfonihappoa. Eri enantiomeereista johdetut diastereomeerit eroavat toisistaan. Niillä voi olla esimerkiksi erilainen sulamispiste ja liukoisuus. Kiteytykseen perustuvassa resoluutiossa tyypillisesti halutusta enantiomeerista muodostettu diastereomeeri on niukkaliukoisempi ja kiteytyy ulos liuottimesta. Toisesta enantiomeerista muodostettu diastereomeerinen suola jää liuokseen. Resoluutiota kiteyttämällä käytetään muun muassa naprokseenin tuotannossa. === Kromatografisesti === Enantiomeerien erottaminen voidaan suorittaa käyttäen hyväksi korkean erotuskyvyn nestekromatografiaa eli HPLC-menetelmää. Tässä menetelmässä sekä paikallaan pysyvä faasi on kiraalinen ja vain tiettyä enantiomeeria. Eri enantiomeerit vuorovaikuttavat eri tavoin stationäärifaasin kanssa ja niiden retentioaika on erilainen. Näin ollen yhdisteen eri enantiomeerit kulkeutuvat kromatografiakolonnin läpi eri nopeuksilla ja erottuvat toisistaan. Resoluutio käyttäen HPLC-menetelmää soveltuu lähinnä laboratoriomittakaavaan. === Kineettinen resoluutio === Kineettisessä resoluutiossa enantiomeerien erottuminen perustuu niiden erilaisiin reaktionopeuksiin kiraalisen resoluutioreagenssin kanssa. Kineettisissä resoluutioissa tyypillisimmin tarpeeton väärän stereokemian omaava enantiomeeri reagoi nopeammin kuin haluttu tuote, jolloin haluttu tuote jää reagoimattomana liuokseen ja voidaan erottaa. Kineettisissä resoluutioissa voidaan käyttää kiraalisia apuaineita, mutta teollisuudessa käytetyimpiä ovat entsyymit. Erityisesti amideja ja estereitä hajottavat hydrolaasit ovat yleisessä käytössä. : ==Lähteet== Luokka:Erotusmenetelmät Luokka:Stereokemia
Leikkiviä poikia

Leikkiviä poikia on suomalaisen taiteilijan Verner Thomén öljyvärityö kankaalle vuodelta 1903. Se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1904 ja on kooltaan 111×140,5 cm. Verner Thomé kuvasi paisteisella rannalla olevia alastomia pikkupoikia useampaankin työhönsä. Tämä Leikkiviä poikia on beigen- ja kullansävyissään onnistunut tallentamaan pikkupoikien oleilua rantahietikolla tapaan, joka ilmentää aikuistenkin henkeä noina aikoina. 1900-luvun alkuvuosina oli Suomessakin nousussa terveysajattelu, jolloin niin aikuiset kuin lapsetkin hakivat elämänvoimaa auringosta ja rannoilta. Modernin alastomuuskulttuurin hengessä sivistyneistö läksi mukaan naturalismiin ja auringonpalvontaan: käytännöllistä vitalistista elämäntapaa. Leikkiviä poikia on maalattu Suursaaressa, jossa Thomé maalasi 1900-luvun alun kesinään näitä merenrantakuviaan. Maalaus oli esillä Pariisissa järjestetyssä Suomen taiteen näyttelyssä vuonna 1908. Thomé muutti suuntaansa kohti ranskalaista värimaailmaa noina aikoina. Pointillinen Kylpeviä poikia (1910) ja Poikia rantakivillä (n. 1910–1911) ovat myös tunnetuimpia Ateneumin taidemuseon hallussa olevia hänen tämän aihepiirin töitään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Leikkiviä poikia Suomen Kansallisgalleriassa * Kylpeviä poikia (1910) Suomen Kansallisgalleriassa * Poikia rantakivillä (n. 1910–1911) Suomen Kansallisgalleriassa Luokka:Suomalaiset maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Ekspressionistiset maalaukset
Toivo Venetjoki

Toivo Venetjoki (9. kesäkuuta 1906 Halsua – 16. helmikuuta 1988 Kokkola) oli suomalainen kanteleensoittaja ja pelimanni, varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Venetjoki oppi kanteleen soiton kymmenvuotiaana seuratessaan naapurissa asuneiden kahden enonsa Eino Tulikarin (entinen Tofferi) ja hänen veljensä Oskari Tofferin soittoa. Sukuun kuului muitakin kanteleensoittajia, muun muassa Matti Karvonen ja hänen serkkunsa Viljo Karvonen. Venetjoki aloitti esiintymisensä 1930-luvulla, jolloin hän kierteli soittamassa lähiseudulla. Lisäksi hän säesti Halsuan viulupelimanneja kanteleella ja harmonilla ja soitti joskus viuluakin. Venetjoki käytti soittaessaan paljon ”kruusausta”, koristelua ja muuntelua. Tähän sisältyy paljon korusäveliä, trioleja ja trillejä. Soittotyylin lisäksi myös kanteleen ääni erotti hänet muista Perhonjokilaakson kanteleensoittajista. Kanteleen ääni oli heleämpi kuin muilla. Syynä tähän olivat poikkeuksellisen kireälle viritetyt kielet ja tallana käytetty paksu metallilanka kielten alla. Venetjoen ohjelmisto sisälsi runsaasti hää- ja pelimannimusiikkia. Hän piti kuitenkin kanteletta mieluummin kotisoittimena ja soitti mieluummin yksinään kuin suuressa joukossa ja suurissa esiintymistilaisuuksissa. Venetjoki nimitettiin mestaripelimanniksi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1972. ==Lähteet== *Mestaripelimannit, Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja 33, toimittanut Ilkka Kolehmainen, Kauhava 1992 ISBN 951-9268-19-7 *Paavo Helistö: Konstan parempi valssi, Tammi 1972, ISBN 951-30-2015-0 Luokka:Suomalaiset kanteleensoittajat Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Sittang-joen taistelu

Sittang-joen taistelu käytiin toisen maailmansodan loppuvaiheessa keisarillisen Japanin armeijan jäljellä olevien joukkojen vetäytyessä Burmasta itään. Britit saivat kuitenkin tiedon pakoyrityksestä. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Myanmarin historia Luokka:Vuoden 1945 sotahistoria
The Giver

The Giver on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Phillip Noycen ohjaama tieteiselokuva. Se perustuu Lois Lowryn samannimiseen romaaniin vuodelta 1993. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. elokuuta 2014. == Näyttelijät == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Phillip Noycen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Dystopiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Daniel Huttlestone

Daniel Richard Huttlestone (s. 17. syyskuuta 1999 Havering, Essex, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten musikaalielokuvien lapsirooleista. Hän näyttelee Gavrochea vuoden 2012 elokuvassa Les Misérables ja Jaakkoa vuoden 2014 elokuvassa Into the Woods. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Englantilaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rebecca Hall

Rebecca Maria Hall (s. 19. toukokuuta 1982 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa The Prestige, Vicky Cristina Barcelona, The Town, Frost/Nixon, Iron Man 3 ja Transcendence. Hallin isä on teatteriohjaaja, ja Hall onkin näytellyt useissa isänsä ohjaamissa produktioissa, kuten Miten haluatte, Man and Superman, Galileon tytär ja Don Juan. Lisäksi hän on esiintynyt Hermionen roolissa kiertuenäytelmässä Talvinen tarina sekä Varyana näytelmässä Kirsikkapuisto. Hall teki debyyttinsä televisiossa vuonna 1992, kun hän esiintyi brittiläisessä minisarjassa The Camomile Lawn. ==Filmografia== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2006 Starter for 10 Starter for 10 Rebecca Epstein 2006 The Prestige The Prestige Sarah Borden 2008 Vicky Cristina Barcelona Vicky Cristina Barcelona Vicky 2008 Frost/Nixon Frost/Nixon Caroline Cushing 2009 Dorian Gray Dorian Gray Emily Wotton 2010 Please Give Please Give Rebecca 2010 The Town The Town Claire Keesey 2010 A Bag of Hammers A Bag of Hammers Mel 2010 Everything Must Go Everything Must Go Samantha 2011 The Awakening The Awakening Florence Cathcart 2012 Lay the Favorite Lay the Favorite Beth Raymer 2013 Iron Man 3 Iron Man 3 Maya Hansen 2013 Closed Circuit Closed Circuit Claudia Simmons-Howe 2013 A Promise A Promise Charlotte Hoffmeister 2014 Transcendence Transcendence Evelyn Caster 2015 Tumbledown Tumbledown Hannah 2015 The Gift The Gift Robyn == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harjavallan vanha kaupungintalo

Harjavallan vanha kaupungintalo eli Yhteisötalo on Arkkitehtuuritoimisto Lappi-Seppälä & Martaksen suunnittelema vuonna 1959 valmistunut hallintorakennus Harjavallassa. Alun perin se oli kunnantalo, vuosina 1968–1976 kauppalantalo ja vuosina 1977–2023 kaupungintalo.Piirinen, Pertti & Virmavirta, Reijo ym.: "Harjavalta – kuvakertomus jokivarren kaupungista", s. 21. Oy Harjavallan kustannus, 1982. ISBN 951-99411-9-3.Jussi Rakkolainen: Harjavallassa vietetään ensi vuonna kahdet avajaiset – kaupunki aikoo myös näkyä rockhenkisesti Sydän-Satakunta 21.12.2022. Viitattu 10.6.2023. Nykyään se on kaupungin yhdistys- ja järjestötalo, jossa toimii muun muassa kaupungin arkisto. Myös kaupunginvaltuuston kokoukset pidetään edelleen siellä. Rakennus on suojeltu. Satakunnantien eli Nakkilaan johtavan Yhdystie 2453:n varrella sijaitseva rakennus korvasi valmistuessaan ahtaaksi käyneen Harjavallankadulla toimineen kunnantalon. Samaan kokonaisuuteen kuuluvat myös vieressä sijaitsevat kunnan virkailijoille rakennetut asuintalot. Rakennukseen ei ole tehty suuria muutostöitä ja se on edelleen alkuperäisessä asussaan.1950- ja 1960-lukujen kunnantalot Eri aikakausien arkkitehtuuri Satakunnan kunnantaloissa. Viitattu 6.5.2014. Kaupungintalon sisätiloissa on kuvanveistäjä Uno Aron patsaat Harkinta ja Työhönlähtö sekä pronssireliefi Onnellinen perhe, jotka ovat kaikki paljastettu vuonna 1959.Veistoksia Harjavallassa Harjavallan kaupunki. Viitattu 6.5.2014. Rakennuksen edustalla on suihkulähde sitä ympäröivine istutuksineen. Harjavallan uusi kaupungintalo on vuonna 2009 valmistunut entinen Satakunnan Osuuspankin talo, jonka kaupunki osti vuonna 2022. Se otettiin käyttöön vuonna 2023.Tällainen on Harjavallan uusi kaupungintalo, joka kätkee sisälleen harvinaisen yksityiskohdan Satakunnan Kansa 26.4.2023. Viitattu 10.6.2023. == Lähteet == Luokka:Suomen kaupungintalot Luokka:Harjavallan rakennukset ja rakennelmat
Lahdesjärvi

Lahdesjärvi on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin eteläisessä osassa. Lahdesjärven alueella on muun muassa Ikea sekä ABC- liikennemyymälä. Lahdesjärven naapurikaupunginosia ovat Lakalaiva, Nirva, Peltolammi, Multisilta, Vuores ja Hallila. Lahdesjärvi sijaitsee noin neljä ja puoli kilometriä etelään Tampereen keskustasta. Tampere–Helsinki-moottoritien ja Tampereen itäisen ohitustien risteyksen kaakkoispuolella sijaitseva Lahdesjärvi on kaupunginosana nuori, sillä sen asemakaava vahvistettiin vuonna 1994. Nimi Lahdesjärvi on alun perin tarkoittanut kapean salmen erottamaa lahtea Särkijärven pohjoispäässä. Vanhaa paikallisnimistöä alueella edustavat kadunnimet Aunankorvenkatu ja Aunankaari (Aunankorpi), Eskonperkiönkatu (Eskonperkiö) ja Leppästensuonkatu (Leppästensuo), muutoin nimistö on alueella toimiviin konepajoihin viittaavia ryhmänimiä. Kadunnimet Postitorvenkatu ja -raitti viittaavat alueella aikoinaan sijainneeseen postivarikkoon.Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet, s. 130–131. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. == Lähteet == * https://www.google.fi/maps/@61.4621656,23.8086026,12z * http://www.tampere.fi/kaavatjakiinteistot/kaavoitus/yleiskaavoitus/lahdesjarvi.html ===Viitteet=== *
Oare

Oare (Romanian kielellä Oikeasti) on romanialaisartisti Innan kappale, joka nauhoitettiin alun perin marraskuussa 2007 sekä uudelleennauhoitettiin elokuussa 2012. Kappaleen on sekä sanoittanut että tuottanut Play & Win ja sen oli tarkoitus alun perin olla "INNdiA"-singlen jälkeinen singlejulkaisu Party Never Ends -albumilta. Mutta koska se ei ajan myötä kiinnostanut enää artistia, se korvattiin singlellä "More than Friends" ja tämän myötä sitä ei koskaan julkaistu albumilla. Kappale ei onnistunut edes kotimaassaan pääsemään listoille. ==Kappalelista== Oare (Viralliset versiot) # "Oare" - 3:26 # "Oare" (2012 radioversio) - 3:05 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Innan kappaleet