EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lauren Albanese

Lauren Albanese (s. 1. lokakuuta 1989 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-listan sijalle 158 kesäkuussa 2009.Lauren Albanese profiili WTA:n kotisivuilla Ammattilaisuran Albanese aloitti vuonna 2006. Albanese on voittanut uransa aikana kolme ITF-turnausta kaksinpelissä. Ensimmäinen voitto tuli vuonna 2006 Wichitassa, Kansasissa, toinen vuonna 2010 Poza Ricassa, Meksikossa, ja viimeisin vuonna 2013 Austinissa, Texasissa. Nelinpeliturnauksia ITF-tasolla Albanese on voittanut viisi. Ensimmäinen tuli vuonna 2007 Trivandrumissa, Intiassa, toinen vuonna 2008 El Pasossa, Texasissa, kolmas vuonna 2010 Poza Ricassa, neljäs vuonna 2012 Caracasissa ja viimeisin vuonna 2014 Santiago de Chilessä, Chilessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carly Gullickson

Carly Gullickson (s 26. marraskuuta 1986 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA:n maailmanlistan sijalla 123 ja nelinpelissä sijalla 52. Nelinpelissä hän on voittanut kaksi WTA-tason turnausta. Gullickson voitti vuonna 2009 Yhdysvaltain avointen sekanelinpelimestaruuden, parinaan Travis Parrott. Muutenkin Gullickson on menestynyt paremmin nelinpelissä: 18 ITF-turnausvoittoa, 2 WTA-turnausvoittoa, korkein sijoitus 52 ja Grand Slam-turnauksissa päässyt useasti pidemmälle, kuin kaksinpelissä. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gartner

Gartner on kansainvälinen tieto- ja viestintäteknologian alan tutkimus- ja konsultointiyritys, jonka pääkonttori sijaitsee Stamfordissa, Connecticutissa. Nimi GartnerGroup muuttui Gartneriksi vuonna 2001. Gartner myy maa- tai maanosakohtaisia markkinatietoja ja konsultointipalveluita. Sen julkistamia lukuja seurataan lehdistössä tarkkaan. Suomessa, Venäjällä, Baltian maissa ja Ukrainassa Gartnerin palveluita edusti vuoden 2014 kesäkuuhun asti suomalainen Market-Visio Oy. Gartner osti Marketvision kesäkuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.gartner.com * http://www.marketvisio.fi Luokka:Konsultointiyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Marketvisio

Marketvisio perustettiin vuonna 1987. Yritys oli vuoteen 2014 asti Antti Keinon ja Tuomas Partasen omistama suomalainen ICT-alaan keskittyvä konsultointi- ja tutkimuspalveluyritys. Marketvisio toimi Gartnerin edustajana Suomessa vuodesta 1989 alkaen, sekä myöhemmin myös Baltiassa, Venäjällä ja Ukrainassa. Gartner osti yrityksen vuonna 2014, jolloin viralliseksi nimeksi tuli Gartner Finland Oy . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marketvisio * Gartner Luokka:Suomalaiset konsultointiyhtiöt
Indispositiivinen riita-asia

Indispositiivinen riita-asia (, vastakohtaa merkitsevä etuliite ja dis- pō'nere, määrätä) on riita-asia, jossa ei ole mahdollista tehdä sovintoa asianosaisten kesken. Sen tuomioistuinkäsittelyssä noudatetaan virallisperiaatetta. Indispositiivinen riita-asia on tahdonvaltaisen riita- asian vastakohta. Virallisperiaate tarkoittaa, ettei yksityinen asianosainen voi määrätä oikeudenkäynnin kulusta, vaan siitä päättää viranomainen ja oikeudenkäynnin alettua tuomioistuin. Virallisperiaatteen vastakohta on määräämisperiaate eli dispositiivinen periaate, jolloin tuomioistuin noudattaa asianosaisen tahtoa siinä, haluaako hän ryhtyä vai olla ryhtymättä oikeudelliseen prosessitoimeen. Indispositiivisessa riita-asiassa oikeudenkäynnin kulusta määrää siis viranomainen, ei asianosainen, sillä tällaiseen asiaan liittyy merkittävä julkinen intressi.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 45 ja 846–847. Indispositiivisia riita-asioita ovat esimerkiksi isyysjutut ja lapsen huoltoa koskevat asiat. Tällaisissa jutuissa oikeudenkäynnin prosessinjohto edellyttää tuomioistuimelta huomattavaa aktiivisuutta.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 411. Vaikka jutuissa noudatetaan pääsääntöisesti virallisperiaatetta, vastaa asianosainen ensisijaisesti tarvittavan oikeudenkäyntiaineiston esittämisestä. Tuomioistuin valvoo tällöin, ettei julkista intressiä loukata eikä yksityisoikeudellisia normeja kierretä. Jotkin riita-asiat ovat niin sanottuja sekajuttuja, joissa indispositiivisen päävaatimuksen (esimerkiksi lapsen huolto) lisäksi esitetään dispositiivinen sivuvaatimus (kuten elatusapuvaatimus). Tällöin tuomioistuin joutuu soveltamaan samassa jutussa erilaisia normeja oikeudenkäynnin kohteeseen, aineistoon ja menettelyyn.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palstat 618–619. ==Lähteet== Luokka:Prosessioikeus
Aleksandrovskoje (Pietari)

Aleksandrovskoje (, myös Aleksandrovsk) on historiallinen kaupunginosa Pietarin Nevan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa Nevan vasemmalla rannalla. Kaupunginosa on saanut alkunsa 1700-luvun alussa syntyneestä samannimisestä kylästä. 1700-luvun lopulta lähtien sinne rakennettiin teollisuuslaitoksia. 1800-luvun loppupuolella Aleksandrovskojesta muodostui työläisten asuinalue ja yksi Pietarin vallankumousliikkeen keskuksista. Vuonna 1901 se toimi Obuhovon lakkolevottomuuksien näyttämönä. Paikkakunnalla asui 1800–1900-lukujen vaihteessa huomattava suomalaisyhdyskunta, jota varten Pyhän Marian seurakunta perusti koulun vuonna 1874. Eri aikoina siellä toimi myös suomalainen lukusali, rukoushuone, raittiusyhdistys ja osuuskauppa. Vuonna 1917 Aleksandrovskoje liitettiin Pietarin kaupunkiin. Sen uudelleen rakentaminen alkoi 1920-luvulla. Nähtävyyksiä ovat Kolminaisuuden kirkko (Kulitsa ja pasha), Vladimir Štšukon ja Vladimir Gelfreihin suunnittelema konstruktivistinen Leninin kulttuuritalo (1927–1929, nykyään Troitski-kulttuurikeskus) sekä Nevskaja zastava -museo. Alueella sijaitsee Proletarskaja-metroasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aleksandrovskoje Pietari-tietosanakirjassa Luokka:Nevan piiri Luokka:Pietarin historialliset kaupunginosat
Shaibu Amodu

Shaibu Amodu (18. huhtikuuta 1958 Edo – 11. kesäkuuta 2016 Benin City, Edo) oli nigerialainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. ==Pelaajana== Amodu pelasi urallaan Niger Tornadoesissa, muttei koskaan noussut maajoukkuetasolle. ==Valmentajana== Valmennusuransa Amodu aloitti 1989 BCC Lionsissa, jonka hän luotsasi 1990 Afrikan cup-voittajien cupin mestariksi. Vuonna 1991 hän siirtyi El-Kanemi Warriorsin peräsimeen ja voitti seuran kanssa Nigerian cupin 1992. Vuonna 1994 Amodu tuli ensimmäisen kerran Nigerian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen pestinsä jäi eräänlaiseksi välivaiheeksi Clemens Westerhofin ja Jo Bonfreren välillä. Hän palasi tehtävään vuoden 1996 olympialaisten aikaan. Samaan aikaan hän valmensi eteläafrikkalaista Orlando Piratesia. Huhtikuussa 2001 Amodu palasi maajoukkueen peräsimeen Jo Bonfreren irtisanomisen jälkeen. Vaikka hän onnistuikin luotsaamaan Nigerian MM-kisoihin 2002, johti kehno menestys Afrikan mestaruuskisoissa eroon helmikuussa 2002. Nigeria sack coach Shaibu Vuonna 2003 Amodu siirtyi Sharksin päävalmentajaksi ja voitti Nigerian cupmestaruuden. Nigerian maajoukkueen peräsimeen hän palasi huhtikuussa 2008 Amodu named new Nigeria coach ja luotsasi maajoukkueen MM- kisoihin 2010. Tammikuussa 2010 pelatuissa Afrikan mestaruuskisoissa Amodun luotsaama Nigeria palasi mitalikantaan neljän vuoden tauon jälkeen kukistamalla Algerian pronssiottelussa 1–0. Nigeria vei Afrikan mestaruusturnauksen pronssimitalit Pronssimitalit eivät kuitenkaan pelastaneet Amodua, vaan hänet vapautettiin jälleen tehtävästään, helmikuun alussa. Liitto perusteli eroa Amodun kyvyttömyydellä reagoida tapahtumiin pelin aikana. Nigeria sack coach Amodu ahead of World Cup Hän palasi liiton palvelukseen toukokuussa 2013 teknisen johtajan ominaisuudessa. Shaibu Amodu appointed Nigeria technical director Marraskuussa 2013 Amodu siirtyi Nigerian liitosta maan pääsarjassa pelaavan Bendel Insurancen tekniseksi johtajaksi. Eguavoen named Insurance administrator ==Kuolema== Valitettuaan hieman aiemmin rintakipua Shaibu Amodu kuoli nukkuessaan 58-vuotiaana Benin Cityssä vain kolme päivää myöhemmin kuin maajoukkuevalmentajakollegansa Stephen Keshi samassa kaupungissa.BBC: Former Nigeria coach Amodu dies in his sleep aged 58 ==Meriitit== * CAF Cup-voittajien Cup: 1990 * Nigerian FA cup: 1992, 2003 * Nigerian mestaruus: 2003 * Afrikan mestaruuspronssia: 2010 ==Lähteet== Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Nigerialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lesnoi (Pietari)

Lesnoi () on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Pietari–Viipuri-radan varrella. Vuonna 1811 paikalle siirrettiin Tsarskoje Selosta metsäopisto, josta myöhemmin muodostettiin metsäinstituutti ja nykyinen metsätekninen akatemia. Sen ympärille syntyi huvila-asutusta. Paikkakunnalla asui runsaasti suomalaisia käsityöläisiä, jotka kutsuivat sitä Lesnoiksi tai Metsolaksi. Elokuussa 1879 Lesnoissa järjestettiin narodnikkien Zemlja i voljan neuvottelut, joiden tuloksena se hajosi lopullisesti Narodnaja volja ja Tšornyi peredel -järjestöiksi. Lokakuussa 1917 Lesnoin piirihallinnon rakennuksessa pidettiin Leninin johtama Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean istunto, jossa valittiin johtoryhmä lokakuun vallankumouksen toteuttamista varten. Vuonna 1922 alue liitettiin Pietarin kaupunkiin. Metsäteknisen akatemian puiston ympärille rakennettiin 1950–1960-luvuilla asuinalue. Vuonna 1975 avattiin Lesnajan metroasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lesnoi Pietari- tietosanakirjassa Luokka:Pietarin historialliset kaupunginosat Luokka:Viipurin piiri (Pietari)
Lesnoi

Lesnoi voi viitata useisiin paikkakuntiin Venäjällä ja Valko-Venäjällä, mm: * Lesnoi, kaupunkimainen taajama Kirovin alueella Venäjällä * Lesnoi, historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä * Lesnoi, suljettu kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä * Lesnoje, kylä ja maalaiskunta Tverin alueella Venäjällä
Thomas (elokuva)

Thomas on suomalainen vuonna 2008 valmistunut elokuva. Elokuvan on ohjannut Miika Soini lopputyönään Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen osastolle. Elokuvan nimiroolissa esiintyy Lasse Pöysti, muissa rooleissa ovat muun muassa Pentti Siimes ja Mauri Heikkilä. Elokuvan ensi-ilta oli Sodankylän elokuvajuhlilla kesäkuussa 2008, minkä jälkeen sitä on esitetty muun muassa Cannesin ja San Sebastianin elokuvajuhlilla. Thomas perustuu norjalaisen Kjell Askildsenin novelleihin Thomas F:n viimeiset julkiset tunnustukset. Novellikokoelma on julkaistu suomeksi vuonna 1996. == Juoni == Elokuva kertoo 80-vuotiaasta Thomaksesta (Pöysti) ja tämän yksinäisestä, eristyneestä elämästä pienessä asunnossaan. Juoni etenee hitaasti aina lopun yllätykseen saakka, kun Thomas kohtaa menneisyytensä. == Lähteet == * YLE Kotikatsomo: Thomas. Luokka:Vuoden 2008 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Aleksandrovskoje

Aleksandrovskoje voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Aleksandrovskoje, historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä * Aleksandrovskoje, kylä ja Aleksandrovskojen piirin keskus Tomskin alueella Venäjällä
Viola (juusto)

thumb|Valion Viola-logo Viola on Valion rekisteröimä tavaramerkki. Ensimmäinen Viola-tuote oli voijuusto eli levitettävä sulatejuusto, joka tuli markkinoille vuonna 1934. Viola sulatejuustoa pakattiin vuosien saatossa folioon ja kartonkiin, pyöreään kartonkirasiaan, puu- ja lasipurkkeihin sekä lopulta muovirasiaan. Viola-nimellä markkinoitu juusto muuttui sittemmin tuorejuustoksi. Viola-tuotemerkillä on myyty myös valmiskeittoja. Viola- sulatejuuston tunnusmerkkinä ollut Viola-tyttö on koristanut Valion pakkauksia vuosikymmenten ajan.Sulatejuuston historiaa 1933–1996, Roger Saarikangas 1997 Vuonna 2006 Valio uudisti Viola-brändiä Suomessa, ja Viola-tytön korvasi mainonnassa Villa Viola -talo ja pakkauksissa kukkakuosi. Samassa yhteydessä Suomen markkinoilta lopetettiin Viola-sulatejuustot, ja brändin alle siirrettiin Valion tuorejuustovalikoima Valio Viola tuorejuustot, Valion nettisivut (entinen Valio Hovi). Vuonna 2007 Valion feta nimettiin Viola- salaattijuustoksi Valio Viola salaattijuustot, Valion nettisivut kreikkalaisen fetajuuston saatua EU:n alkuperämaasuojan. Nykyään Valio Violan tuotevalikoimaan kuuluu myös valmiita keittoja.Valio Viola keitot, Valion nettisivut Viola-sulatejuustot lanseerattiin Neuvostoliitossa vuonna 1956. Venäjällä Viola-tyttö on edelleen käytössä, ja tuotevalikoimassa on nykyään sulatejuustojen lisäksi myös tuorejuustoja Valio Venäjä, Valion nettisivut . Valio Viola oli sulatejuustojen markkinajohtaja sekä Pietarissa että Moskovassa vuonna 2009 AC Nielsen Russia, Scan track, processed cheese 092009. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juustot Luokka:Valion tuotteet Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit
Pentti Syrjä

Pentti Heikki Syrjä (14. lokakuuta 1919 Teisko – 25. elokuuta 2002 Kuopio) oli suomalainen upseeri, kenraalimajuri ja kirjailija. Hän toimi aktiivipalvelusaikanaan mm. Reserviupseerikoulun rehtorina. Pentti Syrjä tuli ylioppilaaksi vuonna 1939 ja aloitti varusmiespalveluksensa juuri talvisodan edellä. Hän toimi jatkosodan aikana joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Karjalan kannaksella sekä Lapin sodan aikana komppanianpäällikkönä. Hän haavoittui Kannaksella jatkosodan loppuvaiheissa. Käytyään Kadettikoulun hän toimi opetusupseerina ja esikuntatehtävissä eri joukko-osastoissa, Karjalan Jääkäripataljoonan komentajana vuosina 1965–1968, Reserviupseerikoulun johtajana vuosina 1968–1972 (virkavapaana 1971−1972) ja Savo-Karjalan sotilasläänin esikuntapäällikkönä vuosina 1972–1975 sekä komentajana vuosina 1975–1979, minkä jälkeen hän siirtyi eläkkeelle. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1975. Sotilasuransa aikana ja sen jälkeen Pentti Syrjä toimi aktiivisesti Sotainvalidien Veljesliitossa. Pentti Syrjä nostatti vuonna 1986 kohun muistelmateoksellaan Gruppa Finljandija, jossa hän kuvasi kahden muun suomalaisen upseerin kanssa Frunzen sotilasakatemiassa Neuvostoliitossa viettämäänsä opiskeluvuotta 1971–1972. Pääesikunta oli yrittänyt estää teoksen julkaisemisen jo ennen sen ilmestymistä, koska sen katsottiin sisältävän sellaisia Neuvostoliittoon liittyviä tietoja, jotka olisi Suomen ja Neuvostoliiton naapurisuhteiden vuoksi ollut pidettävä salassa. Kirjan tultua julkisuuteen presidentti Mauno Koivisto esitti asiasta voimakkaan julkisen paheksuntansa sanoen mm., että "maan edun parasta ymmärtämättömällä kenraalilla ei puolustusvoimien reservissä voi olla käyttöä". Pentti Syrjä puolustautui sanoen kaikkien kirjassaan esittämiensä asioiden tulleen julki eri yhteyksissä jo aiemmin ja tulkitsi valtiovallan jyrkän reaktion osoitukseksi poliitikkojen ja puolustusvoimien yliherkkyydestä idänsuhteissa. Kirjamarkkinoilla Gruppa Finljandija nousi yhdeksi syksyn 1986 myyntimenestyksistä. Myös kahdessa muussa kirjassaan Pentti Syrjä käsitteli Suomen ja Neuvostoliiton suhteiden kannalta jossakin määrin arkoja aiheita: suomalaisten sotavankien kokemuksia Neuvostoliitossa sotien aikana ja Suomen armeijassa jatkosodan aikana palvelleiden suomensukuisten neuvostosotilaiden vaiheita. ==Teokset== * Gruppa Finljandija – Neuvostokomentajan roolissa. Porvoo: WSOY, 1986. ISBN 951-0-13740-5. * Raskas jotos – Sotavankien kertomaa. Porvoo: WSOY, 1987. ISBN 951-0-14682-X. * Isänmaattomat – Heimosoturit jatkosodassa 1941–44. Porvoo: WSOY, 1991. ISBN 951-0-17405-X. ==Katso myös== * Suomettuminen ==Lähteet== * "Upseerikunniaani on loukattu" – Pentti Syrjä paheksuu jyrkästi presidentin menettelyä. Uusi Suomi 13.9.1986. * Kadettiupseerit 1920–2000. Kadettikunta ry ja Upseeriliitto ry, Helsinki. ISBN 951-98334-3-9. Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
VIVA

VIVA oli saksalainen musiikki-TV-kanava, jonka pääkonttori sijaitsi Berliinissä. VIVA:n omisti ViacomCBS. VIVA perustettiin Kölnissä vuonna 1993. VIVA:lla oli televisiokanavat myös Itävallassa, Sveitsissä, Puolassa ja Unkarissa. Lokakuussa 2009 kanava aloitti myös Britanniassa ja Irlannissa korvaten TMF-kanavan. VIVA lähetti lähinnä viihdeohjelmia ja musiikkivideoita nuoremmalle yleisölle. Viacom ilmoitti kesällä 2018 sulkevansa loput VIVA- kanavat vuoden loppuun mennessä. Saksan VIVA lopetti lähetystoiminnan 31.12.2018 klo 14:00 CET. == Ohjelmia == Viva Germany lähetti muun muassa seuraavia ohjelmia: * Club Rotation Dance Charts * Family Guy * Futurama * Get the Clip * Jersey Shore * Loveline * Neu * Pimp My Ride * Punk'D * Retro Charts * Skins * The Dudesons in America * VIVA Top 100 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viva Germany & Austria *Viva Switzerland *Viva Polska *Viva Hungary *Viva UK & Ireland Luokka:Saksalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1993 perustetut televisiokanavat Luokka:ViacomCBS
Audiodog (EP)

__NOTOC__ Audiodog EP on entisen Kiss-kitaristin, Bruce Kulickin EP-levy, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2001. Albumin vastaavana tuottajana toimi säveltäjä Curt Cuomo. Albumia painettiin vain 1000 kappaletta, jotka numeroitiin.Discogs: Bruce Kulick – Audiodog EP:n takakansi == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Bruce Kulick – kitara, laulu * Curt Cuomo – basso * Brent Fitz – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Bruce Kulickin albumit
Seikkailija Dora

Seikkailija Dora () on yhdysvaltalainen lasten animaatiosarja. Sarjassa tutkimusmatkailija Dora seikkailee yhdessä Nuuti-nimisen apinan kanssa. Sarja opettaa lapsille huumorin varjolla muun muassa englannin kieltä Suomessa, sen sijaan alkuperämaassa, jossa pääosin puhutaan englantia, on kielenä, jota viljellään pääkielen ohella, espanja. Suomessa sarjaa ovat esittäneet MTV3, Sub, C More Juniori, Nickelodeon/Nick Jr. ja Fox. ==Lähteet== Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Audiodog

__NOTOC__ Audiodog on entisen Kiss-kitaristin, Bruce Kulickin esikoisalbumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2001. Albumi menestyi hyvin listoilla ja sai suosiota myös Kiss-fanien keskuudessa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Bruce Kulick – kitara, laulu * Kurt Cuomo – basso, koskettimet * Brent Fitz – rummut (kappaleet 1–9) * Kenny Aronoff – rummut (kappaleet 10–11) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Bruce Kulickin albumit
Transformer (Bruce Kulickin albumi)

__NOTOC__ Transformer on Bruce Kulickin toinen studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2003. Albumi menestyi yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, ja myi kultalevyn verran. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Bruce Kulick. # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Bruce Kulickin albumit
Milos Slavicek

Milos Salavicek (s. 1993) on tšekkiläinen haulikkoampuja ja nuorten maailmanmestari. Salavicek voitti sekä henkilökohtaisen että joukkuekullan MM- kilpailuissa Mariborissa 2009 poikien sarjassa. ==Lähteet== * Luokka:Tšekkiläiset ampujat
1974 (albumi)

1974 on Bruce Kulick, Mike Katzin ja Guy Boisin yhtyeen KKB:n kokoelma-albumi, joka sisältää harvinaisia kappaleita ja esiintymisiä Brucen uralta. Levyä painettiin 1000 kappaletta.http://www.kiss-related- recordings.nl/brucekulick_kkb.html Kulick ei itse laula albumilla. Vuonna 2015 albumista julkaistiin vinyylipainos.Discogs: KKB – 1974 == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Bruce Kulickin albumit
Renato Pasquali

Renato Pasquali (s. 31. heinäkuuta 1954 Jesolo) on italialainen koripallovalmentaja. == Ura == Pasquali toimi vuodet 1989–1993 Ettore Messinan apuvalmentajana Virtus Bolognassa. Kaudella 1996–1997 hän oli Mike D'Antonin kanssa Benetton Trevison valmentajana. Ensimmäisen kerran hän toimi päävalmentajana Serie A2:ssa pelanneen Fulgor Libertas Forlìn valmentajana. Vuodet 2003–2006 Pasquali valmensi BC Kiovaa, jonka hän vei EuroChallengen finaaliin kaudella 2004–2005. Lisäksi hän on toiminut Pallacanestro Reggianan ja Virtus Bolognan päävalmentajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lega Basket Serie A Luokka:Italialaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jaakko Pasanen

Jaakko Pasanen (s. 6. marraskuuta 1978 Valkeakoski) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Pasanen edusti Veikkausliigassa Valkeakosken Hakaa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden kolmesti. Pasasen liigadebyytti tapahtui kesäkuussa 1996 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Valkeakoskelta hän siirtyi Kuopion Palloseuraan kaudeksi 2003 ja sieltä Tampereelle ensin PP-70:n riveihin ja myöhemmin Tampereen Pallo-Veikkojen riveihin. Syksyllä 2009 Pasanen teki sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa. ==Saavutukset== * Suomen mestaruus 1998, 1999, 2000 ** SM-pronssi 2002 * Suomen Cup 1997, 2002 == Aiheesta muualla == *Pasasen pelaajakortti Ilveksen sivuilla *Pasanen Ilvekseen *Pasanen Veikkausliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Elävät henkilöt
Ruostumatonta rakkautta

Ruostumatonta rakkautta (Heartbeeps) on yhdysvaltalainen komedia vuodelta 1981 kahdesta robotista, jotka rakastuvat ja päättävät pärjätä omillaan. Elokuvan on ohjannut Allan Arkush, ja sen pääosia robotteina näyttelevät Andy Kaufman ja Bernadette Peters. Elokuva sisältää paljon John Williamsin musiikkia. == Juoni == Val Com 17485 (Kaufman), robotti, joka suunniteltiin palvelijaksi käyttäen puumateriaaleja, tapaa Aqua Com 89045 -nimisen seurarobotin (Peters), jonka ensisijainen tehtävä on auttaa allasjuhlissa. Tehtaassa korjausta odottaessaan kaksi robottia rakastuvat ja päättävät karata. Suunnitelmansa toteuttaakseen he varastavat tehtaan pakettiauton. He alkavat etsiä paikkaa, jossa voisivat asua. He rakentavat pienen Phil-robotin, jota kohtelevat kuin lastaan ja saavat seurakseen myös mekaanisen standup-koomikon Catskillin. Crimebuster-robotti lähetetään karkulaisten perään, mutta romuliikkeen ihmisten avulla tarina päättyy onnellisesti. == Näyttelijät == === Henkilökuntaa === * Theadora Van Runkle – neiti Petersin vaatteet * Zoltan Elek – Aquan meikkaaja * Vince Prentice – Valin meikkaaja * Stan Winston – erikoisefektit == Valmistuminen == Kuvaaminen aloitettiin kesäkuussa 1980, mutta yhdysvaltalaisten näyttelijöiden ammattiliiton Screen Actors Guildin lakon vuoksi kuvaukset keskeytettiin heinäkuussa. Lakko päättyi saman vuoden lokakuun alussa, ja kuvauksia päästiin jatkamaan. == Vastaanotto == Vincent Canby kirjoitti elokuvasta, että se oli "sietämätön" ja "kauhean hienosteleva tarina".New York Times, 19.12.1981 Koska elokuva ei myynyt hyvin, filmiyhtiöt hylkäsivät Andy Kaufmanin elokuvasuunnitelman The Tony Clifton Story omasta alter-egostaan Tony Cliftonista. Kaufman tunsi, että elokuva oli niin huono, että hän pyysi henkilökohtaisesti anteeksi The David Letterman Showssa ja lupasi vitsaillen korvata rahat jokaiselle, joka oli maksanut sen näkemisestä (joita ei siis olisi ollut kovin monta). David Lettermanin vastaus tähän oli, että jos Kaufman kerran tahtoi korvata, hänen "kannatti varautua kahdenkymmenen dollarin laskuun". Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo elokuvan idean sopivan hyvin koko perheen katsottavaksi ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Elokuvan maskeeraaja Stan Winston sai parhaan maskeerauksen Oscar-ehdokkuuden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Heartbeeps TheMakeupGalleryssa * Heartbeeps BadMovies.org:ssa Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Elokuvat roboteista Luokka:Allan Arkushin ohjaamat elokuvat
Sergei Svetlov

pienoiskuva|Sergei Svetlov Sergei Svetlov (s. 17. tammikuuta 1961 Penza, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija. Svetlov voitti jääkiekon olympiakultaa vuonna 1988. Oikeana laitahyökkääjänä pelannut Svetlov pelasi 154 maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa. Svetlov pelasi Moskovan Dynamossa 372 liigaottelua Neuvostoliiton sarjassa. Svetlov on pelannut ja valmentanut Saksassa ja hänellä on Saksan kansalaisuus. Hänet valittiin Neuvostoliiton jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1988. ==Aiheesta muualla== Chidlovskin sivutenglanniksi Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Lomakin

Andrei Lomakin (3. huhtikuuta 1964, Voskresensk, Neuvostoliitto – 9. joulukuuta 2006, Detroit, Yhdysvallat) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Philadelphia Flyers varasi Lomakinin 7. kierroksella vuonna 1991. Lomakin liittyi Flyersin joukkueeseen heti seuraavana syksynä ja pelasi kaksi täyttä kautta joukkueessa ennen kuin Florida Panthers kaappasi hänet kesän 1993 laajennusdraftissa. Floridassa Lomakin pelasi kaksi kautta ja teki sitten syksyllä 1995 sopimuksen Sveitsin liigan Fribourg-Gottéroniin. Yhden Sveitsissä pelatun kauden jälkeen Lomakin siirtyi pelaamaan Saksaan. Hän pelasi puolitoista kautta Eisbären Berliinin joukkueessa ja lopetti kauden 1996-1997 Frankfurtissa. Tämä kausi jäi myös hänen viimeisekseen. Lomakin oli voittamassa pronssia vuoden 1982 alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa Ruotsissa sekä kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa niinikään Ruotsissa vuonna 1984. Aikuisten arvokisoissa Lomakin voitti MM-pronssia vuonna 1991 ja Olympia kultaa Calgaryssa 1988. Hän kuoli 2. joulukuuta 2006 pitkällisen sairauden jälkeen. Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Seljanka

Seljanka (), myös soljanka (), on venäläinen keitto. Keitto mielletään Suomessa usein kalakeitoksi marsalkka Mannerheimin mieliruokiin kuuluneen kalaseljankan mukaan, mutta sen voi tehdä myös lihasta, sienistä, kuten tateista ja herkkusienistä, tai makkarasta. Keitto maustetaan tomaattimurskalla. Siihen lisätään happamuutta ja suolaa maustekurkun tai sienien säilöntäliemellä, hapankaalilla, kapriksella, oliiveilla tai sitruunalla. Valmiiseen keittoon voidaan lisätä myös smetanaa. Soljanka on keiton nimen vanhempi muoto, joka on luultavasti muodostettu suolaa merkitsevästä sanasta sol. 1700-luvulla Pietarin hienosto alkoi kutsua keittoa seljankaksi sanan selski, 'maalainen' mukaan. "Moskovan soljanka" on toinen ruoka: se tarkoittaa kalapannua, joka on kypsytetty haudutetun kaalin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Keitot Luokka:Venäläinen keittiö Luokka:Venäjänkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Kalaruoat
University of East Anglia Climatic Research Unit

Climatic Research Unit (CRU) eli (suom. ilmastontutkimusyksikkö) on osa englantilaista Itä-Anglian yliopistoa ja brittilehdistö mainitsee sen yhtenä johtavista ilmastomuutosta tutkivista tutkimuslaitoksista. Yksikkö perustettiin 1972 yliopiston ympäristötieteiden laitoksen alaisuuteen Itä- Angliaan Norwichiin ilmastotutkija Hubert H. Lambin (1913–1997) johdolla. Vuodesta 1998 lähtien yksiköä on johtanut, ensin jaetusti (1998–2004) ja sitten yksin, professori Philip D. Jones. Yksikössä työskenteli 2009 kolmisenkymmentä tutkijaa, ja sen toiminta on lähes yksinomaan ulkopuolisen rahoituksen varassa. Rahoittajia ovat eri yhteisöt ja järjestöt, ministeriöt ja hallitustenväliset elimet, kuten myös kaupan ja teollisuuden alan yritykset. Vielä vuonna 2007 yksikön 15 hengestä vain kolmen palkan maksoi kokonaan yliopisto.Climatic Research Unit: About Us Climatic Research Unit: historia Tutkimuslaitos on saanut osakseen kritiikkiä kieltäydyttyään luovuttamasta raporttiensa pohjana olevaa dataa muun muassa CRU:ta arvostelevalle Stephen McIntyrelle.MOT: Ilmastokatastrofi peruutettu. Käsikirjoitus. Yle.fi 17.11.2009 Päivitetty 22.6.2014. Viitattu 21.11.2009 Ilmastoskeptikot ovat väittäneet tutkimusyksikön pantanneen jo vuosia tutkimustietoa ja estäneen muita tutkijoita pääsemästä tarkastelemaan laitoksen ilmastoaineistoa.Ilmastoskeptikot yhä kovaäänisempiä, Yle.fi 21.11.2009] ==Marraskuun 2009 tapahtumat== Internetiin levisi 19.–20. marraskuuta 2009 CRU:hun kohdistuneen krakkeroinnin seurauksena yli tuhat sähköpostia ja kolme tuhatta asiakirjaa. Yliopiston edustajat vahvistivat tietomurron, mutta eivät vielä pystyneet kertomaan, kuinka iso osa aineistosta oli aitoa.Juliet Eilperin, Hackers steal electronic data from top climate research center Washington Post, 21.11.2009 Useat tutkijat ja muut viestien lähettäjät ja vastaanottajat vahvistivat omien viestiensä olevan aitoja. Keskustelupalstoilla viesteistä esiteltiin osia, joiden väitettiin osoittavan tutkijoiden vääristelleen ilmastonmuutokseen liittyviä tutkimustuloksia. Pennsylvanian yliopiston professorin Michael Mannin mukaan verkkokeskustelijat irrottivat sanoja "täydellisesti asiayhteydestään saadakseen tyhjänpäiväisen keskustelun vaikuttamaan rikolliselta". Samaa mieltä oli myös NASAn tutkija Gavin Schmidt. Teon ja sen ajoituksen syynä arveltiin olleen Kööpenhaminan ilmastokokous joulukuussa 2009. Riippumattomissa tutkimuksissa CRU:n toiminta todettiin rehelliseksi, mutta CRU sai moitteita siitä, ettei kaikkea tietoa oltu jaettu tietoja pyytäneille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Climatic Research Unit Luokka:Ilmastonmuutos Luokka:Ympäristötieteelliset tutkimuslaitokset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tutkimuslaitokset Luokka:Norwich
Suuri autopuhallus

Suuri autopuhallus () on vuonna 1977 ilmestynyt yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasi Ron Howard. Se oli Howardin ensiohjaus. Elokuvan pääosissa olivat Howard itse Sam Freemanina sekä Nancy Morgan Paula Roversina. ==Juoni== Kaksi nuorta rakastavaista, Sam Freeman ja Paula Powers, tahtovat mennä naimisiin Las Vegasissa. Kun Paula esittelee Samin vanhemmilleen, he kiistelevät tyttärensä päätöksestä: heidän mielestään tytölle parempi sulho olisi vauraan perheen poika Collins Hedgeworth (Paul Linke). Paulan vanhemmat ovat myös rikkaita, ja hänen isänsä, Bigby Powers (Barry Cahill), suunnittelee uraa kuvernöörinä. He luulevat, että Sam nai Paulan rahan takia ja kutsuvat häntä onnenonkijaksi, jonka Paula raivokkaasti kiistää. Sam heitetään ulos ja Paula lähetetään huoneeseensa. Hän pakenee ikkunan läpi, varastaa vanhempiensa Rolls-Roycen, ottaa Samin kyytiin ja lähtee pois; tämä on karanneiden rakastavaisten tarinan alku räjähtävässä kulussa kohti Las Vegasia. Kun uutiset heidän lähdöstään leviävät, muutamat lähtevät heidän peräänsä ja yrittävät pysäyttää pariskunnan. Paulan isä Bigby aloitta jahdin helikopterillaan. Collins Hedgeworth jättää tallinsa ja alkaa jahdata rakkauttaan kuin hulluna. Collins soittaa TenQ-radioaseman DJ Curly Q. Brownille (Don Steele) ja tarjoaa 25 000 dollaria sille, joka nappaa Paulan ja Samin. Jahdista tulee aina vain kaoottisempi, kun monet ihmiset yrittävät pysäyttää parin suuren palkkion toivossa. Suuri osa autoja kolaroi ja tulee varastetuksi, ja myöhemmin Collins Hedgeworthista tarjotaan 25 000 dollaria, koska hänet on etsintäkuulutettu hänen varastettuaan auton. Hyvin monien autojen seuratessa heitä Paula ja Sam kääntyvät pienelle maantielle yrittäen eksyttää takaa-ajajansa. Sam tahtoo mennä muualla naimisiin, mutta Paula on yhä Vegas-häiden kannalla. Paulan isä lähestyy paria soittamalla, mutta Paula ei tahdo kuunnella isäänsä. Kun pari saapuu Las Vegasiin Sam alkaa kyseenalaistaa Paulan syitä karata hänen kanssaan ja sitä, onko naisen syy vilpitön ihastuminen häneen vai tahto ärsyttää isäänsä. Paula vakuuttelee haluavansa naimisiin Samin kanssa. Jahti saa näkyvyyttä tiedotusvälineissä ja kamerat alkavat seurata takaa-ajajia. Takaa-ajavat autot alkavat hajottaa toisiaan, ja seuraa valtava ketjukolari. Rolls-Royce hajoaa täysin, mutta Paulan ja Samin onnistuu paeta. Lopulta he onnistuvat myös pääsemään naimisiin. ==Tuotanto== Elokuvan budjetti oli 602 000 dollaria. Sitä kuvattiin Victorvillessä ja sen lähistöllä Kaliforniassa. Roger Corman oli johtava tuottaja Rance Howardin kanssa. Howard myös kirjoitti tarinaa Ron Howardin kanssa. ==Vastaanotto== Elokuva oli taloudellinen menestys, ja se tuotti yli 15 miljoonaa dollaria lipputuloja. Elokuvasta tehtiin DVD-versio vuonna 1999 ja se tehtiin uudelleen vuonna 2006. Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo Suurta autopuhallusta liian tavanomaiseksi autovarashurjasteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ron Howardin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat
Etelä-Korean ympäristöpolitiikka

Tämä artikkeli kertoo Etelä-Korean ympäristöpolitiikasta. __notoc__ ==Metsäpolitiikka== Eteläkorealaisella Shinmoorim-yhtiöllä on sellu- ja/tai plantaasisuunnitelma Kiinassa. Korindo-ryhmällä on sellusuunnitelmia Indonesiassa.Chris Lang: Tehtaan Varjossa Selluteollisuus matkalla etelään, s.19, 26, Like 2008 (en Banks, Pulp and People 2007) ==Energiapolitiikka== Etelä-Korea oli maailman neljänneksi suurin öljyntuoja vuonna 2007, jolloin 97 % maan energiasta koostui fossiilisen energian tuonnista. Germanwatchin mukaan vuonna 2008 Etelä-Korean osuus maailman hiilidioksidipäästöistä oli 1,70 % (9. sija), energiankulutuksesta 1,84 % ja väestöstä 0,74 %.Key Data for the 10 largest CO2 Emitters CCPI 2009 == Katso myös== * Kestävä kehitys alueittain ja maittain ==Lähteet== Luokka:Ympäristöpolitiikka maittain Ympäristöpolitiikka
Roman (kaupunki)

Roman () on kaupunki Itä-Karpaattien vuoriston keskellä Moldaviassa, Itä- Romaniassa. Kaupunki sijaitsee Neamțin piirikunnassa 45 kilometriä itään Piatra Neamțin kaupungista. Vuonna 2011 siellä oli noin 50 700 asukasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Romanian kaupungit
Fröken B

Ulrika Verna Marika Broberg (s. 27. toukokuuta 1982 Ulricehamn) tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Fröken B on ruotsalainen hip hop -artisti. Hän kuuluu Meldeahin kanssa Silversystrar -nimiseen hip hop/soul -duoon, jonka kanssa hän on julkaissut kolme CD:tä. Fröken B on julkaissut myös kaksi sooloalbumia. Tällä hetkellä Fröken B asuu Göteborgissa. == Diskografia == *2006 – Poesi för de mina *2003 – DagboksRap == Aiheesta muualla == * Virallinen blogi * Luokka:Ruotsalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merja Kasoi

Merja Maarit Anneli Kasoi (ent. Ailus, o.s. Kasanen, s. 24. maaliskuuta 1968 Espoo) oli Kevan (aik. Kuntien eläkevakuutus) toimitusjohtaja vuosina 2010–2013. Vuosina 2006–2009 hän toimi Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliiton (Jyty) puheenjohtajana. == Ura == Ailus valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994. Hän toimi vuosina 1994–1995 Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin avustavana lakimiehenä ja vuodet 1995–1996 asianajotoimisto Norros oy:n ja 1996–1997 Teknisten liiton lakimiehenä. Hän johti vuosina 2000–2001 Oslossa toimivaa telealan valituslautakunta Teleklagenemndaa. Vuodet 2001–2004 Ailus oli Kunnallisen työmarkkinalaitoksen lakimies. Jytyssä Ailus aloitti vuonna 2004 neuvottelupäällikkönä. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2005, jolloin hänestä tuli edunvalvontajohtaja. Vuonna 2006 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi. Puoluekannaltaan Ailus on keskustalainen. Hän oli keskustan kunnallisvaaliehdokkaana Helsingissä vuoden 2008 vaaleissa muttei päässyt valtuustoon. ===Kevan johdossa 2010–2013=== Ailus toimi Kevan luottamustehtävissä vuodesta 2006 ennen nousemistaan sen johtoon. Vuosina 2006–2009 hän oli sijoitusneuvottelukunnan jäsen ja vuodesta 2009 hallituksen jäsen. Tammikuussa 2010 Ailus aloitti Kevan toimitusjohtajana. Hänen edeltäjänsä, keskustalainen Markku Kauppinen oli eronnut tehtävästä vaalirahoituskohun takia vuonna 2009. Toimitusjohtajan valintaprosessi herätti keskustelua syksyllä 2009. Ailuksen vastaehdokkaana oli poliittisesti sitoutumaton Kevan varatoimitusjohtaja ja valtiovarainministeriön entinen budjettipäällikkö Timo Viherkenttä. Ailuksen valintaa arvosteltiin poliittisena päätöksenä, jossa hakijoiden pätevyyttä enemmän vaikuttivat puoluesidonnaisuudet. Syksyllä 2013 Ailuksen työsuhde-edut herättivät huomiota. Ilmeni, että hän oli maksanut työsuhdeasunnostaan vuosien ajan liian vähän veroja. Myös hänen työsuhdeautonsa kanssa ilmeni epäselvyyksiä. Sen hankinnassa epäiltiin kierretyn hankintalakia, joka edellyttää yli 30 000 euron suuruisten hankintojen kilpailuttamista. Luottamusta Ailukseen heikensi myös esiin tullut tieto, jonka mukaan hänelle oli maksettu vuosia perusteetta lapsilisiä Suomen lisäksi myös Norjasta. Työsuhde-etujen epäselvyyksistä noussut kohu ja Kevan hallituksen luottamuksen menettäminen johtivat lopulta Ailuksen irtisanoutumiseen Kevan toimitusjohtajan tehtävästä 6. joulukuuta 2013. Ailuksen johtajasopimuksen mukainen eroraha oli vuoden palkka lomaetuineen eli reilut 300 000 euroa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karisto, Ilkka: Kevan potkut saanut johtaja Merja Ailus puhuu suunsa puhtaaksi HS.fi. 4.10.2014. Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1966

Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1966 Dortmundissa, Länsi-Saksassa. Kisojen ajankohta oli 27. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Westfalenhalle, jonka juoksurata oli 160 metrin mittainen. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 60 m Barrie Kelly 6,6 Heinz Erbstößer 6,6 Viktor Kazatkin 6,6 400 m Hartmut Koch 47,9 Manfred Kinder 48,3 Vasili Anisimov 49,0 800 m Noel Carroll 1.49,7 Tomáš Jungwirth 1.50,8 Herbert Missalla 1.51,0 1 500 m John Whetton 3.43,8 Oleg Rajko 3.46,7 Ulf Högberg 3.47,2 3 000 m Harald Norpoth 7.56,0 Siegfried Herrmann 7.57,2 István Kiss 8.05,0 60 m aj Eddy Ottoz 7,7 Michael Parker 7,8 Hinrich John 7,9 4 × 2 kierrosta Jörg Jüttner Rainer Kunter Hans Reinermann Jens Ulbricht 2.30,1 Miroslav Veruk Juraj Demeč Ladislav Kříž Josef Trousil 2.31,0 – – 4+3+2+1 kierrosta Leonhard Händl Werner Krönke Rolf Krüsmann Jürgen Schröter 3.22,0 Bruno Bianchi Sergio Bello Sergio Ottolina Ippolito Giani 3.22,2 Werner Oijzers Willy Vandewyngaerden Georges Wijnants Albert van Hoorn 3.27,2 Korkeushyppy Valeri Skvortsov 217 Wolfgang Schillkowski 211 Kjell-Åke Nilsson 208 Seiväshyppy Gennadi Bliznetsov 490 Rudolf Tomášek 480 Rainer Liese 470 Pituushyppy Igor Ter-Ovanesjan 823 Armin Baumert 779 Jochen Eigenherr 763 Kolmiloikka Șerban Ciochină 16,43 Michael Sauer 16,35 Petr Nemšovský 16,28 Kuulantyöntö Vilmos Varjú 19,05 Dieter Hoffmann 18,25 Jiří Skobla 18,08 === Naiset === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 60 m Margit Nemesházi 7,3 Galina Mitrohina 7,3 Mary Rand 7,4 400 m Helga Henning 56,9 Libuše Macounová 57,2 Maeve Kyle 57,3 800 m Zsuzsa Szabó 2.07,9 Karin Kessler 2.10,8 Marie Ingrová 2.11,6 60 m aj Irina Press 8,1 Gundula Diel 8,4 Inge Schell 8,4 4 × 1 kierros Renate Meyer Erika Rost Hannelore Trabert Kirsten Roggenkamp 1.18,4 Ljiljana Petnjarić Marijana Lubej Jelisaveta Đanić Olga Šikovec 1.21,7 Libuše Macounová Alena Hiltscherová Eva Kucmanová Eva Lehocká 1.22,3 Korkeushyppy Iolanda Balaș 176 Olga Pulić 173 Ilia Hans 165 Pituushyppy Tatjana Štšelkanova 673 Mary Rand 653 Heidemarie Rosendahl 649 Kuulantyöntö Margitta Gummel 17,30 Tamara Press 17,00 Nadežda Tšižova 16,95 == Mitalitaulukko == 1\. 5 5 7 17 2\. 5 3 3 11 3\. 3 0 1 4 4\. 2 4 0 6 5\. 2 2 1 5 6\. 2 0 0 2 7\. 1 1 0 2 8\. 1 0 1 2 9\. 0 4 4 8 10\. 0 2 0 2 11\. 0 0 2 2 12\. 0 0 1 1 == Lähteet == * 1966 Luokka:Vuoden 1966 yleisurheilu Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1966 Luokka:Dortmundin urheilu
Janne Kinnunen (näyttelijä)

Janne Jaakko Tapani Kinnunen (s. 25. heinäkuuta 1974 Kontiolahti) on suomalainen näyttelijä.Janne Kinnunen Kopioston sivuilla Viitattu 21.11.2009. Viitattu 21.11.2009. Hänet tunnetaan televisiosarjasta Karjalan kunnailla, jossa hän näyttelee Jaakko Jumppasta. Kinnunen on näytellyt myös elokuvissa Historiaa tehdään öisin (1999), Kahakka (2001), Aleksis Kiven elämä (2002) ja Ralliraita (2009). Kinnunen on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998. Hän on tunnettu omiin kokemuksiinsa koulukiusaamisesta pohjautuvasta näytelmästä Tänään koulun jälkeen, joka on saanut vuoden 2019 Lasten- ja nuorten teatteripalkinnon.Vuoden Lasten- ja nuorten teatteripalkinto Tänään koulun jälkeen -näytelmälle: Yle Kajaani 11.3.2019, viitattu 16.5.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruskokerttusieppo

Ruskokerttusieppo (Microeca fascinans) on Australiassa ja Papua-Uudessa- Guineassa tavattava pensassieppoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan ruskokerttusieppo on 12-14 cm. Ruskokerttusiepon sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Selkä, siivet ja päälaki ovat lajilla väriltään harmahtavan ruskeat. Päässä on vaalea, heikohkosti erottuva silmäkulmajuova. Kurkku, rinta ja vatsa ovat linnulla kellertävän valkoiset. Ruskokerttusiepon pyrstön valkoiset höyhenet näkyvät parhaiten, kun lintu laskeutuu puuhun. == Levinneisyys ja elinympäristö == Ruskokerttusieppoa tavataan Australiasta ja Papua-Uuden-Guinean koillisosista. Australiassa laji on levinnyt koko mantereelle, lukuun ottamatta kuivimpia alueita Australian keskiosissa ja Tasmaniaa. Linnun elinympäristöä ovat avoimet metsämaat ja pensaikot. Lajia tavataan usein maatiloilla ja puistoissa. Vielä 1960-luvulla ruskokerttusieppo oli hyvin yleinen Sydneyn kaupungin lähiöissä. Lajia on kuitenkin lähes hävinnyt sieltä mahdollisesti lisääntyneen hyönteismyrkkyjen käytön vuoksi. Laji on kuitenkin yleinen maaseudulla Sydneyn lähellä. Ruskokerttusiepot istuvat tyypillisesti aitojen tai sähkölankojen päällä. == Pesiminen ja ravinto == Ruskokerttusiepon pesimäkausi kestää elokuusta tammikuulle. Pesimäkaudessa voi olla useita pesueita samalla parilla. Pesä on pieni ja kuppimainen ja rakennetaan oksanhaarukkaan. Pesä tehdään ruohoista, puunkuoresta ja jäkälistä, jotka sidotaan yhteen hämähäkinseitillä. Naaras munii yleensä kaksi munaa, joita se hautoo hieman yli kaksi viikkoa. Koiras ruokkii hautovaa naarasta ja poikasiaan. Ruskokerttusiepon ravinto koostuu hyönteisistä. Lintu syöksyy oksalta lentävän hyönteisen kimppuun, nappaa sen ja palaa takaisin oksalle. == Lähteet == Luokka:Pensassiepot
The Definitive Simon & Garfunkel

The Definitive Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin vuonna 1991 julkaistu kokoelmalevy. == Kappaleet == #Wednesday Morning, 3am – 2:11 #The Sound Of Silence – 3:04 #Homeward Bound – 2:28 #Kathy's Song (live) – 3:19 #I Am A Rock – 2:48 #For Emily, Whenever I May Find Her (Live) – 2:11 #Scarborough Fair/Canticle – 3:05 #The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy) – 1:38 #Seven O'Clock News/Silent Night – 1:56 #A Hazy Shade Of Winter – 2:16 #El Condor Pasa (If I Could) – 3:05 #Mrs. Robinson – 3:56 #America – 3:35 #At The Zoo – 2:20 #Old Friends – 2:34 #Bookends Theme – 1:18 #Cecilia – 2:53 #The Boxer – 5:08 #Bridge Over Troubled Water – 4:47 #Song For The Asking – 1:47 Luokka:Vuoden 1991 kokoelma-albumit Luokka:Simon & Garfunkelin albumit
Hannu Virolainen

Hannu Ilmari Virolainen (s. 5. kesäkuuta 1947 Nurmes) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muiden muassa tv-sarjassa Karjalan kunnailla ja elokuvissa Kätkäläinen (1980), Pohjanmaa (1988), Kuningasjätkä (1999), Badding (2000), Koirankynnen leikkaaja (2004), Joensuun Elli (2004), Ralliraita (2009). Hän on näytellyt uransa aikana Kouvolan Teatterissa 1971–76, Joensuun kaupunginteatterissa 1979–83 ja 1987–95 ja Vaasan kaupunginteatterissa 1983–87. Hannu Virolainen opiskeli Teatterikorkeakoulussa, mutta keskeytti sen vuonna 1969. Hän on käynyt myös teknillisen ammattikoulun. == Yksityiselämä == Virolainen on naimisissa ja hänellä on aiemmasta liitostaan kaksi lasta ja neljä lastenlasta. == Lähteet == *Hannu Virolaisen 60-vuotishaastattelu sanomalehti Karjalaisessa == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satu kantaa lasta

Satu kantaa lasta – Opas lasten ja nuorten kirjallisuusterapiaan 1 on Silja Mäen ja Pirjo Arvolan kokoama ja toimittama kirjallisuusterapiaa käsittelevä teos. Se on ensimmäinen teos alallaan ja lähestyy aihettaan hyvin käytännöllisesti tarinoiden kautta sekä ennaltaehkäisevässä että hoidollisessa mielessä. Menetelmää voidaan soveltaa myös syömishäiriöisten nuorten terapiaan, mistä kirjassa kerrotaan onnistunut esimerkki "Eijasta", joka toipui kolmen vuoden viikoittaisen terapian avulla.Mäki & Arvola s. 122–131 Menetelmään voidaan yhdistää kuvataideterapiaa.Duodecim.com Kirjan ensimmäinen osa keskittyy teoriaan ja vastaa kysymykseen, mitä kirjallisuusterapia on. Toisessa osassa esitellään menetelmien käyttöä, kolmas osa esittelee käytännön työtä, muun muassa kuvan ja sanan yhdistämistä terapiassa, ja neljäs osa tuo kuuluviin äitien äänen.Mäki & Arvola s. 5–6 Kirjallisuusterapiaa voi käyttää rankkojenkin psyykkisten kokemusten, kuten väkivallan ja seksuaalisen hyväksikäytön, aiheuttamien traumojen hoidossa.Harri Junttila, Apua arjen ulottumattomista, Mediuutiset Kirjan toimittajilla on kummallakin opetus- ja terapiatyön kautta syvällinen kokemus aiheesta. Kirja alkaa heidän kirjoittamallaan teoriaosuudella. Heidän lisäkseen kirjoittajina on viisi muuta ammattilaista.Kirsti Kettunen, Sadun avulla elämää ja hyvää oloa, Kultti.net Kirja soveltuu kirjallisuusterapeuttien ja muiden hoitoalan ammattilaisten käyttöön, mutta myös vanhemmat saavat siitä tukea omaan kasvatustyöhönsä, jotta he oivaltaisivat satujen ja lapselle lukemisen merkityksen. Teokselle on jatkoa samojen toimittajien kokoama Tarina tukee lasta – Opas lasten ja nuorten kirjallisuusterapiaan 2. == Lähteet == Luokka:Kirjallisuusterapia Luokka:Lääketiede Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat
Kaarina Turunen

Liisa Kaarina Turunen (s. 28. syyskuuta 1943 Pielisjärvi) on suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Lahden kaupunginteatterin riveissä lähes puoli vuosisataa. == Ura == Kaarina Turunen aloitti Lahden kaupunginteatterin näyttelijänä vuonna 1963. Kiinnitystä kesti aina vuoteen 2011, jolloin hän jäi eläkkeelle. Turusen näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Ellen Salpakari Väinö Linnan tekstiin perustuvassa näytelmässä Täällä Pohjantähden alla ja kohtalokas Malviina Hella Wuolijoen teoksessa Niskavuoren nuori emäntä. Edelleen Turunen tulkitsi nimiosan komediassa Shirley Valentine ja Gina Ekdalin osan Henrik Ibsenin klassikkonäytelmässä Villisorsa.Teatterit ja teatterintekijät 2005, s. 724 Turusen jäähyväisnäytelmä oli Kalenteritytöt. Eläkkeellä ollessaan Turunen on näytellyt muun muassa Miikkulan kesäteatterin näytelmässä Onnenmaa, joka perustuu Markku Pölösen tangoelokuvaan Onnen maa. Kaarina Turunen on ollut mukana myös erinäisissä televisiotuotannoissa. Vuosina 1978–1981 hän näytteli Karin Hansenia MTV3:n draamasarjassa Rauhanranta 12. Draamasarjassa Tuliportaat (Yle TV1, 1998) hän tulkitsi Ria af Näfverhornin roolin ja sarjassa Karjalan kunnailla (Yle TV2, 2007–2009) hän näytteli Helinä Koskista. Turunen on näytellyt myös elokuvassa Lieksa! (2007). == Yksityiselämä == Turusen vanhemmat ovat autoilija Matti Turunen ja ompelija Tyyne Kortelainen. Hän avioitui juontaja Reijo Salmisen kanssa 1965. Heillä on kaksi lasta: näyttelijä Eppu Salminen (oik. Jarmo Juhani Salminen, s. 1965) ja stand up -koomikko Krisse Salminen (oik. Heidi Kristiina Salminen, s. 1976). Eppu Salmisen poika on näyttelijä Roope Salminen. == Lähteet == * Teatterit ja teatterintekijät 2005, LIKE 2005, ISBN 952-471-629-1 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikael Ikonen

Mikael Ikonen on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjasta Karjalan kunnailla, jossa hän näyttelee Kai "Kaitsu" Sahiojaa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt