EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Emma Jokiaho

Emma Natalia Jokiaho (s. 1996 Alajärvi) on suomalainen kärpässarjan nyrkkeilijä. Naisten Euroopan mestaruuskilpailuissa painoluokassa 52 kg vuonna 2022 Budvassa Montenegrossa hän voitti pronssia. Jokiaho edustaa Tampereen Voimailuseuraa ja asuu Tampereella. Jokiaho on opiskellut myös liikuntaneuvojaksi ja urheiluhierojaksi Kuortaneen Urheiluopistossa ja tekee näitä töitä Tampereella. Nyrkkeilystä kiinnostunut Jokiaho otti aluksi yhteyttä Tampereen Voimailuseuran naisten vastuuvalmentajaan, olympiavalmentaja Maarit Teuroseen ja sittemmin muutti Tampereelle oppiakseen nyrkkeilyä Teurosen opeissa. Jokiaho harjoitteli yhdessä olympiamitalisti Mira Potkosen kanssa tämän uran loppuun asti. Teurosen lopetettua valmennuksen syyskuussa 2021 Jokiaho siirtyi harjoittelemaan TVS:n silloisen päävalmentaja Askar Sarsenbayevin kanssa. Helmikuusta 2023 Jokiahoa on jälleen valmentanut Maarit Teuronen ja sarjaksi on vakiintunut 54 kg. Jokiaho on voittanut Suomen mestaruuden kahdesti: 2023 (54kg) ja 2022 (52kg). Jokiaho on pelannut myös lentopalloa Alajärven Ankkureissa naisten Ykkössarjassa. == EM-mitalit == * Pronssia: 2022 == Lähteet == * Jokiahon tilastot BoxRec-tietokannassa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Emma Jokiahon Facebook-fanisivu Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Suppala

Pentti Suppala, vuoteen 1941 Jokinen (18. elokuuta 1904 Iitti – 3. toukokuuta 1975 Tampere) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Suppalan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Jokinen ja Matilda Sahlberg ja puoliso vuodesta 1930 Aino- Maria Leskinen. Suppala kävi Lahden kauppakoulun 1921–1923, Suomen Osuuskauppakoulun ja Hankkijan liikkeenhoitajain kurssin. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Suppala oli Osuuskauppa Mäki-Matin asiapoika, liikeapulainen, myyjä ja myymälänhoitaja Jyväskylässä 1918–1924, Liperin Osuuskaupan keskustoimipaikan hoitaja 1926–1928, Sortavalan Osuusliikkeen keskusmyymälän hoitaja 1928–1930 ja toimitusjohtaja 1930–1940 sekä 1941–1945, Lahden Seudun Kauppakunnan toimitusjohtaja 1941, Rauman Osuuskaupan toimitusjohtaja 1945–1951 ja SOK:n Tampereen konttorin johtaja 1952–1970. Suppalalla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin alikersantti (1925). Suppala sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967. Hän sai myös Gebhard-mitalin ja Pellervo-seuran ja SOK:n ansiomerkit sekä Keskuskauppakamarin hopeisen ansiomerkin.50-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 18.8.1954, s. 6. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Ihmisen mittainen – Tarinoita 2002–2022

Ihmisen mittainen – Tarinoita 2002–2022 on Happoradion toinen, 16. syyskuuta 2022 julkaistu kokoelma-albumi. Se sisältää jousikvartetti Triosis+:n kanssa tehtyjä versioita yhtyeen aiemmista kappaleista ja uuden kappaleen ”Ihmisen mittainen”, joka nousi radiosoittolistan 29. sijalle. Itse albumi on noussut Suomen viralliseen albumilistan 14. sijalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Happoradion albumit Luokka:Vuoden 2022 kokoelma- albumit
Risto Heinonen (kauppaneuvos)

Risto Jalmari Heinonen (2. syyskuuta 1916 Loimaa – 8. heinäkuuta 2003 Loimaa) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Heinosen vanhemmat olivat maanviljelijä, pankinjohtaja Kalle Jalmari Heinonen ja Suoma Matilda Hollo ja puoliso vuodesta 1940 Maija Esteri Heikkilä. Heinonen kävi Lahden kansanopiston 1933 ja Loimaan maamieskoulun 1935. Hän oli maanviljelijä Mikkolan tilalla Loimaalla vuodesta 1940, kauppaneuvos Oskari Heikkilän perustaman Oskari Heikkilä Oy:n rautaosaston palveluksessa vuodesta 1951 ja yrityksen toimitusjohtaja 1954–1979, johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1962 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1979. Heinonen oli Loimaan kauppalanvaltuuston jäsen 1954–1972, kauppalanhallituksen jäsen 1954–1968 ja kauppalanjohtajan varamies 1961–1968. Hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä muun muassa Suomen Vähittäiskauppiasliiton korkeimmassa johtoelimessä liittoneuvostossa ja Keskon hallintoneuvostossa, jonka puheenjohtajana hän toimi 1959–1979. Sotilasarvoltaan Heinonen oli reservin vääpeli. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967.Kuka kukin on 1978, s. 203. Viitattu 19.10.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Edistyksen päivät

Edistyksen Päivät ovat Edistyksellisen tiedeliitto ry:n vuosittain järjestämä seminaaritoiminnan päätapahtuma, johon kokoonnutaan kuuntelemaan ja keskustelemaan tieteen ja sitä ympäröivän yhteiskunnan näkemyksistä kulloinkin valitusta teemasta. Päivät ovat monimuotoinen tieteen, kulttuurin sekä sivistys-, yhteiskunta- ja elinkeinoelämän kohtauspaikka. Päivien teemat käsittelevät yhteiskunnallisen kehityksen kannalta keskeisiä kysymyksiä. 1\. Koulutus, tiede ja yhteiskunta, Jyväskylä 1976 2\. Taittuneen kasvun yhteiskunta, Tampere 1977 3\. Elinympäristömme 1980-luvulla, Espoo 1978 4\. Tiede ja yhteiskunta, Siilinjärvi 1979 5\. Elinympäristö ja elämän laatu, Turku 1980 6\. Suomen tieteen asema kansainvälisessä tiedeyhteisössä, Oulu 1981 7\. Tiede ja kulttuuri, Joensuu 1982 8\. Teknologian haasteet, Tampere 1983 9\. Tiede ja kasvatus, Helsinki 1984 10\. Tieteen myytit ja harhat, Turku 1985 11\. Tieteen vastuu inhimillisestä ajattelusta, Helsinki 1986 12\. Tieteen kirot ja siunaukset, Tampere 1987 13\. Tieteen ilot, Helsinki 1988 14\. Ajatuksen voima, Turku 1989 15\. Älyn leikkejä – tieteeni ja ajatteluni anti nykyhetkelle, Helsinki 1990 16\. Muutos, tiede ja yhteiskunta, Tampere 1991 17\. Massojen katoaminen, Helsinki 1992 18\. Arki, elämä ja tiede, Turku 1993 19.Tulevaisuudesta tähän päivään, Helsinki 1994 20\. Olennaista etsimässä, Tampere 1995 21\. Oikeus ja kohtuus, Turku 1996 22\. Ihmisen paikka, Helsinki 1997 23\. Työ, elämä ja tiede, Jyväskylä 1998 24\. Jäähyväiset tietoyhteiskunnalle, Helsinki 1999 25\. Median mahti – onko vaihtoehdoilla mediaa? Tampere 2000 26\. Medikalisaation mahti? Lääketieteen kirot ja siunaukset, Turku 2001 27\. Toisenlainen maailma on mahdollinen, Helsinki 2002 28\. Ihmisen hinta ja arvo, Tampere 2003 29\. Unelmien voima, Helsinki 2004 30\. Kansakunnan pyörittäjät, Jyväskylä 2005 31\. Arktinen mysteria, Oulu 2006 32\. Edistyksen harhat ja haasteet, Helsinki 2007 33\. Yhteisön viisaus, voima ja vastuu, Turku 2008 34\. Katoaako kansallinen identiteetti, Helsinki 2009 35\. Ahneutta vai kohtuutta? Helsinki 2010 36\. Jumalan kuva – vai oman elämänsä sankari? Helsinki 2011 37\. Tieteen tarkoitus, Helsinki 2012 38\. Murrosten mahti ja mahdollisuudet, Helsinki 2013 39\. Tieteen viisaus, Helsinki 2014 40\. Kompleksisuuden mahdollisuudet, Helsinki 2015 41\. Korkeakoulujen voima, Helsinki 2016 42\. Tieteen uudistuminen, Helsinki 2017 43\. Tekoäly ja älyllisyys, Helsinki 2018 44\. Tieto on valtaa, Helsinki 2019 45\. Tieteen tuottamisen ja hyödyntämisen ja tilat: paikat, olosuhteet ja kulttuuri, verkkoseminaari 2020 46\. Pandemia tietoyhteiskunnassa. Tutkimuksen ja asiantuntijuuden haasteet ja mahdollisuudet verkkoseminaari 2021 47\. Tieteen ja yhteiskunnan kimmoisuus Haasteena varautuminen ja kestokyky 2022 Luokka:Suomen tapahtumat
Ivan Kyrylenko

Ivan Kyrylenko (2. joulukuuta 1903 Dnipropetrovskin piiri, Venäjän keisarikunta – 23. syyskuuta 1938Bertelsen, s. 460) oli ukrainalainen kirjailija. ==Elämä ja ura== Kyrylenko syntyi köyhään perheeseen Dnipropetrovskin piirissä. Hän kuului kirjallisiin järjestöihin, muun muassa Pluhiin ja VUSPP:hen. Kyrylenko julkaisi novellikokoelmat Vidstup (1926) ja Serhi Kova (1929) ja romaanit Avanposty (1933, ”Etuvartiot”) ja Vesna (1936, ”Kevät”) sekä Vybrane (1960, ”Valitut teokset”). Kyrylenkon esikoisteos Kursy (1927) kuuluu siihen työläiskirjallisuuden lajiin, joka noudattaa tarkasti valmista kaavaa. Se liitetään työväenluokkaa käsittelevän uuden kirjallisuuden kulmakiviin. Teoksessa nuori puolueaktivisti perustaa uuden koulun työläisnuorten opintoja varten. Työläisnuorta edustaa rikollinen Kubanets, joka on kuin vangittu villieläin eikä kykene sopeutumaan kaupunkilaiselämään. Lajin kirjallisuudessa tapahtumaympäristö on päähenkilölle vieras, Kursyssä outo rooli koulun perustajana. Kyrylenko kuului niihin puolueelle uskollisiin, jotka Stalinin vainojen aikana sai syytteen porvarillisesta nationalismista ja vangittiin. Monet teloitettiin, kuten Kyrylenko, monet vain katosivat. Kyrylenko oli itse ollut ilmiantamassa nationalismista muita kirjailijoita, kuten Petro Svašenkon (Lisovyi).Bertelsen s. 361 Kyrylenko piti 14. toukokuuta 1933 puheen itsemurhan tehneen Mykola H’vylovyin haudalla. H’vylovyi oli halveksinut häntä syvästi. Kyrylenko lausui haudalla, että teko oli H’vylovyin ”viimeinen valitettava virhe”. Dmytro Buzko luonnehti Kyrylenkoa sanoin: ”Arjessa hän on karkea, juoppo ja despootti.”Bertelsen s. 455 ja alaviite. ===Viime vaiheet=== Kyrylenkoa vastaan oli aloitettu aineiston kerääminen jo 1936. Häntä oli 21. helmikuuta 1938 kotona odottamassa kaksi NKVD:n toimitsijaa. Kaikki helposti siirrettävä tavara takavarikoitiin, ja muut tavarat sinetöitiin kahteen asunnon huoneeseen. Ainoa kuulustelu käytiin 4. toukokuuta 1938, ja Kyrylenko kirjoitti sen pöytäkirjaluonnoksen itse omalla takavarikoidulla Remington-kirjoituskoneellaan. Oikeudenkäynnissä 23. syyskuuta 1938 Kyrylenko tunnusti rikoksensa valtiota vastaan ja anoi mahdollisuutta poistaa kansanvihollisen leiman. Hänet tuomittiin kuolemaan, ja tuomio pantiin täytäntöön samana päivänä. Kyrylenkon veli Oleksandr rohkeni anoa Kyrylenkon maineen puhdistamista vasta Nikita Hruštševin aikana, ja se myönnettiin 28. toukokuuta 1957.Bertelsen, s. 456–460. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Peter Kullgren

Kent Peter Kullgren (synt. Karlsson; 17. toukokuuta 1981 Forshaga) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja Ruotsin nykyinen maatalousministeri lokakuusta 2022. Hän toimi kristillisdemokraattien puoluesihteerinä 2018–2022. Kullgren on toiminut vuodesta 2006 Karlstadin kunnanvaltuutettuna ja istui kunnanhallituksessa vuosina 2010–2017. Kullgren toimi kunnanhallituksen 2. varapuheenjohtajana 2012–2014 ja kaupunkisuunnittelulautakunnan puheenjohtajana 2014–2017. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Peter Kullgren Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Ruotsin maatalousministerit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Slottner

Erik Slottner (s. 16. huhtikuuta 1980 Kalmar, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja Ruotsin nykyinen julkishallintoministeri Kristerssonin hallituksessa lokakuusta 2022. ==Ura== Slottner on opiskellut valtio-oppia Linköpingin yliopistossa. Hän on toiminut Tukholman kaupungin kristillisdemokraattien ryhmäpuheenjohtajana, kaupunginvaltuuston sekä vanhusten ja turvallisuuden kansalaisneuvoston jäsenenä vuodesta 2018. Slottner toimi kristillisdemokraattisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana vuosina 2004–2005. Slottner on toiminut kristillisdemokraattien poliittisena asiantuntijana ja valtiopäivien varaedustajana. ==Mielipiteet== Slottner on avoimesti homoseksuaali, ja ennen valintaansa KDU:n puheenjohtajaksi hän oli ottanut emopuolueen linjan vastaisesti kantaa tasa-arvoisen avioliittolain puolesta. Hän sai puolueen sisältä kritiikkiä myös, kun hän kannatti Åke Greenin tuomitsemista kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Erik Slottner Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andreas Carlson

Andreas Carlson (s. 12. helmikuuta 1987 Mullsjö, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Carlson toimii Kristerssonin hallituksen infrastruktuuri- ja asuntoministerinä. Hän aloitti tehtävässä 18. lokakuuta 2022. Carlson valittiin kansanedustajaksi 2014, ja hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana. Carlson oli kristillisdemokraattien ryhmäpuheenjohtaja valtiopäivillä vuosina 2015–2022. == Lähteet == Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laupias taksikuski

Laupias taksikuski on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Tonislav Hristov. Laupias taksikuski on hänen Hristovin ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva. Elokuva kertoo Mustanmeren rannalla työskentelevästä taksikuskista Ivanista (Malin Krastev). Hyvittääkseen menneisyytensä erheet mies yrittää kaikin keinoin tienata riittävästi rahaa voidakseen matkustaa Suomeen tapaamaan entistä vaimoaan (Alma Pöysti) ja poikaansa (Amos Brotherus). Raha on kuitenkin tiukassa, ja lopulta Ivan päätyy äärimmäisiin keinoihin. Elokuva on suomalais-ruotsalais-bulgarialainen yhteistuotanto, jonka päätuottajana on Making Movies. Elokuvan levittäjänä Suomessa on B-Plan Distribution. Laupias taksikuski sai maailmanensi-iltansa marraskuussa 2022 Thessalonikin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Kreikassa. Se esitettiin myös Göteborgin elokuvajuhlien Nordic Light -sarjassa. Suomen ensi-ilta oli 17. helmikuuta 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laupias taksikuski -elokuvan traileri Youtubessa * Harri Römpötti: Kun rakkaus loppui, Tonislav Hristov palasi Suomesta Bulgariaan ja masentui – Nyt hän teki elokuvan syntisestä Sunny Beachista. Helsingin Sanomat 16.2.2023. Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Jakob Forssmed

Jakob Forssmed (s. 28. joulukuuta 1974 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Hän on toiminut 18. lokakuuta 2022 alkaen Kristerssonin hallituksen sosiaaliministerinä. Forssmedista tuli vuonna 2004 silloisen KD-johtajan Göran Hägglundin kansliapäällikkö. Vuosina 2006–2014 hän toimi valtiosihteerinä ministerivaliokunnassa. Vuodesta 2014 lähtien Forssmed on toiminut kansanedustajana ja kristillisdemokraattien ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Hän on toiminut puolueen talouspoliittisen ryhmän puheenjohtajana sekä kristillisdemokraatisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana 2001–2004. == Lähteet == Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Acko Ankarberg Johansson

Acko Ankarberg Johansson (s. 29. lokakuuta 1964 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Hän on toiminut 18. lokakuuta 2022 alkaen Kristerssonin hallituksen terveysministerinä. Ankarberg Johansson toimi Jönköpingin kunnanhallituksen puheenjohtajana vuosina 2006–2010 ja kristillisdemokraattien puoluesihteerinä 2010–2018 ennen valintaansa kansanedustajaksi. Hän on toiminut sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana vuodesta 2018. == Lähteet == Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nike Örbrink

Nike Örbrink (1. helmikuuta 1997) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen kansanedustaja. Hän aloitti kansanedustajana 18. lokakuuta 2022. Örbrink on toiminut kristillisdemokraattisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana vuodesta 2020. Ennen puheenjohtajuuttaan hän toimi KDU:n varapuheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
CodeSandbox

CodeSandbox on selaimella toimiva Ives van Hoornen ja Bas Buursmanin kehittämä koodieditori, joka on suunniteltu verkko-ohjelmistoprojektien nopeaan ja helppoon jakamiseen vain jakamalla projektin verkko-osoitteen. CodeSandboxin pääominaisuuksiin kuuluu live-esikatselu projektista, jota ollaan kirjoittamassa, ja se toimii kaikilla JavaScript-projekteilla, vaikka siinä onkin joitain erityisesti React-keskeisiä ominaisuuksia, kuten esimerkiksi tapa ladata projekti create-react-app-mallilla. == Ominaisuudet == CodeSandbox luotiin projektien jakamista varten, joten luonnollisesti projekteja on helppo jakaa vain lähettämällä projektin verkkolinkin. CodeSandbox tukee npm- riippuvuuksia, CSS-tiedostoja, HTML-tiedostoja ja muita verkkokehityksessä käytettäviä tiedostomuotoja. Projektin voi ladata helposti, ja ladatessa projektista saa zip-tiedoston create-react-app-mallilla, joka luo automaattisesti package.json- ja index.html-tiedostot. CodeSandbox tukee prettier-, prettier-eslint-, ESLint- ja Tern-preferenssejä. Kun uuden hiekkalaatikon avaa, CodeSandbox automaattisesti muotoilee tiedostot kyseisen käyttäjän preferenssien mukaan. CodeSandbox-käyttäjän voi yhdistää GitHub- käyttäjään, jolloin omien projektien versionhallinta onnistuu helposti. Projektista voi luoda suoraan verkkosivun GitHub Pages- sekä Netlify- työkalujen avulla. Projektille voi aloittaa Live-toiminnon, jolloin useat käyttäjät voivat samanaikaisesti muokata ja kehittää projektia. Live-toiminto tukee chat-palvelua. Muita käyttäjiä pystyy kutsumaan projektin tekemiseen kutsulinkin avulla. Projektin omistaja pystyy valitsemaan, haluaako hän, että kuka tahansa pystyy muokkaamaan projektia, vai vain tietyt käyttäjät. == Lähteet == Luokka:JavaScript Luokka:Ohjelmointi Luokka:Web-sovellukset
Sebastian Franck

Sebastian Franck (n. 1499 Donauwörth, Baijeri – 1543 Basel, Sveitsi) oli saksalainen radikaaliteologi, vapaa-ajattelija ja kirjailija uskonpuhdistuksen ajoilta. == Elämä == Franck kirjoittautui Ingoldstadtin yliopistoon vuonna 1515 ja siirtyi sieltä Heidelbergin yliopistoon liitettyyn dominikaanien kouluun, jossa hän tapasi myöhemmät vastustajansa Martin Bucerin ja Martin Frechtin. Saatuaan katolisen pappisvihkimyksen hän toimi vuonna 1524 Augsburgin lähistöllä, mutta vuonna 1525 hän siirtyi Nürnbergissä uskonpuhdistajien puolelle ja ryhtyi saarnamieheksi Gustenfeldeniin, jossa hän kirjoitti anabaptisteja vastaan. Pian hän joutui vapaamielisempien näkemystensä vuoksi kuitenkin konfliktiin Martti Lutherin ja tämän kumppaneiden kanssa. Hän piti turkkilaisia muslimeja monessa suhteessa esimerkkinä kristityille ja esitti luterilaisten, zwinglilaisten ja anabaptististen lahkojen nurkkakuntaisuuden sijasta näkemyksen näkymättömästä ja universaalista hengellisestä kirkosta. Franck luopui pappeudesta, ja hän ajelehti tai hänet karkotettiin sitten paikasta toiseen, kunnes hän löysi lopulta turvapaikan Baselista, jossa hän kuoli kirjapainajana. Franck piti vastakohtana toisiaan vastaan taisteleville protestanttisille ryhmille suvaitsevaista, käytännöllistä kristillisyyttä, joka oli luonteeltaan mystis- panteistista. Paitsi uskonnollisissa asioissa, myös yhteiskunnallisissa kysymyksissä Franck oli vapaamielinen. Hän esimerkiksi vastusti kuolemanrangaistusta. Protestanttisten kirkkokuntien johtavien miesten keskuudessa hänen näkemyksensä otettiin erityisen huonosti vastaan. Luther kutsui häntä "paholaisen suuksi". Franckin teoksista ovat huomattavia saksankielinen historiateos Chronica, Zeitbuch und Geschichtbibel von Anbeginn bis 1531, maantieteellinen teos Weltbuch, Spiegel und Bildniss des ganzen Erdbodens (1534) ja sananlaskukokoelma Sprichwörter (1541). ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Saksalaiset historioitsijat Luokka:Saksalaiset kirjailijat
Iran Aviation Industries Organization

Iran Aviation Industries Organization (lyhennys IAIO) eli Aerospace Industries Organization (AIO) on Iranin kansallisen siviili- ja sotilasilmailuteollisuuden sekä näihin liittyvän puolustustarviketuotannon alalla toimiva valtionyhtiö. Vuonna 1966 perustetun konserniyhtiön päätoimipaikka on Teheran. Konsernin tai sen tytärorganisaatioiden palveluksessa on noin 10 000 ihmistä. Iranin ilmailuteollisuus sai alkunsa 1930-luvulla osin saksalaisen lentokoneteollisuuden tuella. 1970-luvulla ilmailuteollisuus kasvoi paljolti maan öljytulojen myötävaikutuksella. Tällöin maahan perustettiin esimerkiksi yhdysvaltalailaisten Bell-helikoptereiden tuotantolaitos ja rakennettiin näille kattava huoltoverkosto. Useat AIO:n organisaatiot olivat YK:n joulukuussa 2006 asettaman Iranin ydinasetuotantoa rajoittamaan pyrkivän vientikiellon piirissä. Vuonna 2007 rajoituksiin lisättiin kielto myydä aseita Iranista. Tästä huolimatta Iran on tuottanut esimerkiksi lyhyen ja keskipitkän matkan ballistisia ohjuksia sekä avaruuteen yltäviä kantoraketteja. Esimerkiksi Venäjä on kiellon aikana toimittanut ohjusaseistusta kuten ilmatorjuntaohjuksia Iranille. Iran on hyvin todennäköisesti myynyt ja vienyt maasta tuottamiaan ohjusaseita ja muita aseita vuoteen 2020 voimassa olleen vientikiellon aikana. Ainakin Yhdysvallat on jatkanut erilaisia Iraniin kohdistuneita rajoituksia vuoden 2020 jälkeenkin. Lokakuussa 2022 uutisoitiin Iranin myyvän esimerkiksi ohjuksia ja räjähdelennokkeja Venäjälle, joka käyttää niitä YK:n yleiskokoksen laittomaksi ja YK:n peruskirjan vastaiseksi tuomitseman, Ukrainaan ja laajalti sen siviiliväestöön sekä siviilien käyttämiin yhteiskunnan perusrakenteisiin kohdistuvan hyökkäyssodan aseistuksena. 2020-luvulla keskeisimpiä AIO:n alaisia iranilaisia valtionyrityksiä tai organisaatioita ovat: * Iran Aircraft Industries (SAHA), * Iran Helicopter Support and Renewal Company (PANHA), * Civil Aviation Industries, valvoo ja säätelee muun muassa Iranin siviililentoasemien toimintaa * Iran Aircraft Manufacturing Industrial Company (HESA), * Qods Aviation Industry Company (Qods) eli Qods Aviation Industries (QAI) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Iran Aviation Industries Organization (IAIO) (globalsecurity.org) Luokka:Iranilaiset yritykset Luokka:Aseteollisuusyritykset Luokka:Lentokonevalmistajat
Heikki Färm

Heikki Färm on suomalainen elokuvaaja. Färm on kuvannut 1990-luvulta alkaneella urallaan yli 90 elokuvaa. Hän on ollut kuvaamassa yli 30 pitkää elokuvaa, niin näytelmäelokuvia kuin dokumenttielokuvia. Hän on kuvannut valtaosan muun muassa Virpi Suutarin, Joonas Berghällin ja Katja Gauriloffin elokuvista. Färm on kuvannut myös useita tv-sarjoja kuten Paratiisi, Mustat Lesket ja Piiritys. Färm on Suomen Elokuvaajien Yhdistys - Finnish Society of Cinematographers, F.S.C. -järjestön jäsen. == Pitkien elokuvan filmografia == * Kaupunkisinfonia, 1995 * Neitoperho, 1997 * Sata sukupolvea, 1999 * Bad Luck Love, 2000 * Joutilaat, 2001 * Kuutamolla, 2002 * Ystäväni Henry, 2004 * Pitkin tietä pieni lapsi, 2005 * Unna & Nuuk, 2006 * Family Meeting, 2007 * Stadilaista tangoa etsimässä, 2009 * Into Eternity, 2009 * Miesten vuoro, 2010 * Vähän kunnioitusta, 2010 * Salla - Selling the Silence, 2010 * Auf Wiedersehen Finnland, 2010 * Hukkamies, 2012 * Säilöttyjä unelmia, 2012 * Hilton!, 2013 * Ainoat oikeat, 2013 * Tolonen, 2014 * Äidin toive, 2015 * The Visit, 2015 * Joka toinen pari, 2016 * Kuun metsän Kaisa, 2016 * Yrittäjä, 2018 * Tyhjiö, 2018 * Suomen hauskin mies, 2018 * Baby Jane, 2019 * Aalto, 2020 * 70 on vain numero, 2020 * Kansanradio - runonlaulajien maa, 2021 * Comeback, 2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Elohopeasulfidi

Elohopeasulfidi (HgS) on elohopea- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä on käytety väriaineena. Luonnossa elohopeasulfidia siintyy sinooperi- ja metasinooperimineraaleina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Elohopeasulfidi on polymorfista kiteistä ainetta, ja sillä on kaksi kidemuotoa. Ne ovat alkeiskopiltaan heksagonaalinen ja väriltään punainen α-muoto ja kuutiollinen musta β-muoto. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen ja hapoistakin vain kuningasveteen. Elohopeasulfidi liukenee sulfidiliuoksiin muodostaen kompleksisen tiomerkuraatti(II)ionin ([HgS2]2-).Matthias Simon, Peter Jönk, Gabriele Wülf-Couturier & Stefan Halbach: Mercury, Mercury Alloys, and Mercury Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Elohopeasulfidia voidaan valmistaa kuumentamalla elohopeaa ja rikkiä. Saostamalla sulfidien avulla elohopealiuoksista muodostuu β-muotoa, joka voidaan muuttaa α-muodoksi kuumentamalla polysulfidien kanssa. :Hg + S → HgS Molempia elohopeasulfidin kidemuotoja on käytetty väriaineina esimerkiksi taiteilijamaaleissa ja muovin ja kumien värjäämiseen. ==Lähteet== Luokka:Elohopeayhdisteet Luokka:Sulfidit
Kolarin työväentalo

Kolarin työväentalo sijaitsee kolme kilometriä pohjoiseen Kolarin keskustasta. Talon omistaa Kolarin Järjestöyhdistys ry. ==Rakennus== Työväentalo rakennettiin vuonna 1964. Talon suunnitteli rakennusmestari Olavi Nurmi. Talo on osittain yksi-, osittain kaksikerroksinen. Rakennus on puurunkoinen ja verhoiltu alkuaan mineriitillä, mutta se vaihdettiin aaltopeltiin vuoden 1980 paikkeilla. Vuoden 1997 peruskartoituksen mukaan talossa on öljykeskuslämmitys, koneellinen ilmanvaihto, sähkö, vesi ja viemäri. Työväentalon huoneistoala on 725 m², sali 240 m², näyttämö 60 m², ravintola 90 m², keittiö 10 m², vaatesäilytys 20 m², wc-tilat 20 m² ja eteinen 84 m². Vuonna 1981 taloon rakennettiin kuntosali suihkutiloineen. Vuosina 1987–1988 maalattiin ikkunat ja sisäseinät, paneloitiin kahvilan ja salin seinien alaosat. Samalla uusittiin keittiön, kahvilan ja aulan lattiamatot sekä kalusteet. Myös lämpökattila uusittiin. Korjaukset tehtiin pääasiassa talkoilla. ==Talon käyttö== Taloa on käytetty pääasiassa huvikäyttöön. Urheiluseurat ovat käyttäneet sekä salia että kuntosalia. Talo on edelleen ympärivuotisessa käytössä, ja sitä vuokrataan. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Kolarin rakennukset ja rakennelmat
Kartanolääni

Kartanolääni on keskiaikainen ruotsalainen hallintoyksikkö, jota käytettiin uudisasutusalueilla ennen varsinaisen hallinnon vakinaistumista. Kartanoläänejä perustettiin lähinnä Uudellemaalle, etenkin sen itäosiin, mutta myös Varsinais-Suomesta tunnetaan kaksi kartanolääniä. Kartanolääni oli eräänlainen välivaihe, kunnes suuremmat linnat oli saatu valmiiksi ja valta keskitettyä niiden ympärille.Alifrosti; Luoto 1990, s. 83–84 Kartanoläänien merkitys muuttui ajan myötä, ja ne lakkautettiin turhina 1600-luvulla.Alifrosti; Luoto 1990, s. 265–266 Kartanoläänejä alettiin perustaa Suomen rannikolle 1200-luvulla. Läänin keskuksena oli kruununkartano, joka toimi hallinnollisena ja sotilaallisena keskuksena. Aluksi kruununkartanoita myös hieman linnoitettiin. Kartanoiden ylläpitämiseksi niille annettiin läänitys, jonne asutettiin ruotsalaisia talonpoikia. Varhaisissa asiakirjoissa talonpojista käytetään nimitystä colonis, siirtokuntalaiset. Talonpojat olivat työ- ja verovelvollisia kruununkartanolle, joka puolestaan maksoi veronsa suoraan kruunulle. Kartanoläänien sotilaallinen merkitys väheni 1300-luvulla, mutta ne säilyttivät erityisen hallinnollisen asemansa ja vero-oikeutensa. Kartanoläänit muodostivat omat käräjäpiirinsä ja verokuntansa ja vastasivat monella tapaa 1300- ja 1400-luvuilla muodostuneita hallintopitäjiä.Alifrosti; Luoto 1990, s. 99 1500- ja 1600-lukujen aikana kartanoläänien tehtävät ja oikeudet alkoivat siirtyä läheisille hallintopitäjille ja kartanoläänit laukkautettiin vaiheittain. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Historialliset alueet Suomessa
Hans Denck

Johann (Hans) Den(c)k (kuollut 1527 Basel, Sveitsi) oli saksalainen radikaali anabaptisti uskonpuhdistuksen ajoilta. == Elämä == Denk kirjautui Ingoldstadtin yliopistoon vuonna 1517, ystävystyi Johannes Oecolampadiuksen kanssa ja työskenteli jonkin aikaa myös Andreas Cratanderin kanssa Baselissa. Syksyllä 1523 Oecolampadiuksen suosituksesta Denk nimitettiin Sebalduksen koulun rehtoriksi Nürnbergiin, ja tapasi siellä Thomas Müntzerin, jolloin hän tuli ensimmäisen kerran kosketuksiin anabaptismin kanssa. Hänestä tuli Münzerin innokkas seuraaja, ja hän saarnasi zwinglilaista näkemystä ehtoollisen vertauskuvallisuudesta. Hänet karkotettiin kaupungista tammikuussa 1524, mutta hän pysähtyi Augsburgiin vuonna 1525 oltuaan lyhyen aikaa Sankt Gallenissa, ehkä myös Mulhousessa Elsassissa, kastatti siellä itsensä uudestaan ja yhdessä anabaptistien johtajan Balthasar Hubmaierin kanssa hän nosti sikäläisen seurakunnan joksikin aikaa anabaptismin keskukseksi. Kun Urbanus Rhegius ja muut saarnaajat syrjäyttivät hänet, Denk meni Strasbourgiin Ludwig Hetzerin luo ja auttoi häntä Vanhan testamentin profeettojen saksankielisessä käännöksessä, joka sai myös Martti Lutherin tunnustuksen. Joulukuussa 1526 pidetyssä julkisessa väittelyssä, jossa Martin Bucer syytti Denkiä harhaoppista tämän kiistettyä syntien merkityksen hänet karkotettiin kaupungista. Denk vaelsi kaupungista toiseen Pfalzissa, Nürnbergissä, Augsburgissa ja Baselissa, jonne hän sai jäädä loppuelämäkseen Oecolampadiuksen avulla. Joachim Vadian kehui Denkin loistavaa lahjakkuutta, Rhegius ylisti häntä ja Bucer kutsui häntä "anabaptistien paaviksi". Hänen mystisen oppinsa mukaan ihmisen sisäinen valo ja sana tekevät Raamatun ulkoisen sanan ja sakramentit hurskaalle tarpeettomaksi. Kristus on hänelle esikuvana, jonka seuraaminen johtaa Kristuksen kaltaiseksi tulemiseen. Hän kiisti lapsikasteen ja puolusti oppia yleisestä sovituksesta. Denkiä syytettiin myös kolminaisuusopin kieltämisestä. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Uskonnolliset julistajat Luokka:Vuonna 1527 kuolleet
Pertsa ja Kilu – Faaraon sormus

Pertsa ja Kilu – Faaraon sormus on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Taavi Vartia. Elokuva on jatko-osa elokuvalle Pertsa ja Kilu (2021). Pertsaa ja Kilua näyttelevät Pauli Kesälä ja Leon Ruokola. Muissa rooleissa ovat Sara Vänskä, Alina Tomnikov, Anu Sinisalo, Turkka Mastomäki, Elsa Saisio, Ville Myllyrinne, Hannes Suominen ja Joonas Vartia. Elokuva yhdistelee tapahtumia ja hahmoja kirjailija Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -romaaneista. Elokuvan käsikirjoituksesta vastaa Vartia ja Nina Linnovaara. Elokuvan levittäjänä on Nelonen Media ja sen on tuottanut Taavi Vartia Tuotannot. Elokuvan kuvaukset alkoivat helmikuussa 2022. Sitä kuvattiin Kotkassa, Lapissa, pääkaupunkiseudulla ja Kreikassa. Pertsa ja Kilu – Faaraon sormus sai ensi-iltansa 20. tammikuuta 2023, ja sai lähinnä keskinkertaisia arvosteluja kriitikoilta. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Jens Risgaard Knudsen

Jens Risgaard Knudsen (14. huhtikuuta 1925 Als – 29. tammikuuta 1997) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1997 ja toimi Tanskan kalastusministerinä 1964–1968 sekä liikenneministerinä 1979–1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jens Risgaard Knudsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan kalastusministerit Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Jessika Roswall

Jessika Elisabeth Andersdotter Roswall (aik. Vilhelmsson; s. 18. joulukuuta 1972 Uppsala) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko, joka toimi Ruotsin EU- ministerinä vuosina 2022–2024. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2010. Joulukuusta 2024 alkaen Roswall on EU-komissaari Von der Leyenin II komissiossa toimialanaan ympäristöasiat, vesiresilienssi ja kilpailukykyinen kiertotalous. Roswall on valmistunut juristiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 2002. Vuosina 2002–2018 hän oli kunnanvaltuutettu Enköpingissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jessika Roswall Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Ruotsalaiset juristit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset EU-komissaarit
Morten Thorsby

Morten Thorsby (s. 5. toukokuuta 1996 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Alankomaiden, Italian ja Saksan pääsarjoissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2017. Thorsby aloitti pääsarjauransa Norjan Eliteserienissä vuonna 2014 Stabækin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2014 Alankomaiden Eredivisien Heerenveeniin ja pelasi siellä viisi kautta. Kaudet 2019–2022 hän edusti italialaista Sampdoriaa. Ensimmäisellä Italian-kaudellaan hän pelasi Serie A:ssa 24 ottelua ja teki yhden maalin Interiä vastaan. Toisella kaudellaan hän pelasi 33 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 35 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki jälleen kolme maalia. Thorsby siirtyi heinäkuussa 2022 saksalaisseura Union Berliniin. Hän teki ensimmäisen bundesliigamaalinsa kauden kolmannen liigaottelunsa 6. minuutilla vieraskentällä Schalkea vastaan Union Berlinin voittaessa maalein 1–6. Se oli hänen ainoa maalinsa kauden 24 bundesliigaottelussa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Hän pelaa kauden 2023–2024 lainalla Serie A:n Genoassa. Thorsby pelasi yhteensä yli 60 ottelua Norjan alle 16-, alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Makedoniaa vastaan mutta toisen kerran vasta syksyllä 2020. Hän on pelannut 17 A-maaottelua elokuun 2023 puoliväliin mennessä ja ollut niissä 12 kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Balthasar Hubmaier

Balthasar Hubmaier (n. 1485 Friedberg - 10. maaliskuuta 1528 Wien) oli saksalainen anabaptistijohtaja uskonpuhdistuksen aikana. == Elämä == Hubmaier, joka oli lähtöisin vaatimattomista oloista, suoritti vuonna 1512 teologian tohtorin tutkinto Ingolstadtissa ja toimi seuraavina vuosina yliopisto- opettajana ja pastorina. Keväästä 1523 alkaen Hubmaier työskenteli pappina Waldshutissa. Hän keskusteli Ulrich Zwinglin kanssa lapsikasteesta ja nousi Zwinglin läheiseksi työtoveriksi. Hän alkoi vastustaa pyhien kuvien kunnioittamista ja katolista messua. Hän myös suhtautui myötätuntoisesti Talonpoikaissodan kapinallisiin. Tästä syystä keisarin lähettiläät vaativat hänen luovuttamistaan vuosina 1523 ja 1524 Waldshutissa. Hubmaier kuitenkin pakeni uhkauksia ja jäi Schaffhauseniin kahdeksi kuukaudeksi vuonna 1524. Hän palasi Waldshutiin jatkamaan kaupungin uskonpuhdistusta ja solmi yhteyksiä Thomas Müntzeriin ja Zürichin anabaptisteihin. Vuonna 1525 hänet kastettiin uudelleen ja myöhemmin hän kastoi noin 300 aikuista. Hubmaier erosi lopullisesti Zwinglistä lapsikastekysymyksen vuoksi. Ennen Habsburgien joukkojen kaupungin valtausta Talonpoikaissodan aikana Hubmaier pakeni protestanttiseen Zürichiin, jossa hän löysi aluksi suojaa anabaptistien luota, mutta Zwinglin vaikutuksesta hänet pidätettiin, ja hän perui anabaptistisen kantansa sen jälkeen, kun häntä oli uhattu kuolemanrangaistuksella. Huhtikuussa 1526 hän pääsi lähtemään Zürichistä ja saapui Konstanzin ja Augsburgin kautta Nikolsburgiin (nykyisin Mikulov, Tšekki) anabaptistien johtajaksi. Kuten Waldshutissa, Hubmaier toimi Nikolsburgissa sopusoinnussa maallisten viranomaisten kanssa. Vuonna 1527 hän joutui kuitenkin Itävallan hallituksen käsiin, siirrettiin Wieniin, ja teloitettiin kapinallisena ja harhaoppisena roviolla. Anabaptistien maltillista siipeä edustanut Hubmaier oli lahjakas saarnaaja ja arvostettu teologi. Hän suhtautui myönteisesti maallisiin viranomaisiin, mikä poikkesi epäpoliittisten ja pasifististen anabaptistien yleisestä näkemyksestä. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Uskonnolliset julistajat Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1528 kuolleet
Paul Jaeckel

Paul Jaeckel (s. 22. heinäkuuta 1998 Eisenhüttenstadt) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä, johon hän siirtyi kesällä 2021 Greuther Fürthistä. Jaeckel pelasi juniorina FC Eisenhüttenstadtissa, vuosina 2011–2014 FC Energie Cottbusissa ja vuodesta 2014 VfL Wolfsburgissa, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäiset kolme bundesliigaotteluaan huhtikuussa 2018. Kaudet 2018–2021 hän edusti 2. Bundesliigassa pelannutta Greuther Fürthiä. Kolmen kauden aikana Jaeckel pelasi kakkostasolla 67 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Union Berlinin joukkueessa 24 pääsarjaottelua, joista 22 ottelua avauskokoonpanossa. Toisella kaudellaan Berliinissä hän teki lokakuussa 2022 VfB Stuttgartia vastaan ensimmäisen bundesliigamaalinsa, jolla Union Berlin voitti vierasottelun maalein 0–1. Hän pelasi kauden aikana 16 bundesliigaottelua, joista 13 avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän on talvitaukoon mennessä pelannut neljä liigaottelua. Hän on pelannut Berliinin- vuosinaan kolme ottelua sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa ja neljä ottelua Konferenssiliigassa. Jaeckel on pelannut Saksan alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului Saksan mestarijoukkueeseen alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 mutta pelasi vain puolivälieräottelussa Tanskaa vastaan; hän tuli jatkoajan alussa vaihdosta kentälle ja teki rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa seitsemäntenä laukojana jatkopaikan sinetöineen maalin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Säffle-Tidningen

Säffle-Tidningen (virallisesti Säffle-Tidningen Västra Värmland; 1894–1925 Seffle-Tidningen) on ruotsalainen vuonna 1894 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Säffle. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu NWT-lehtitaloon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Säfflen kunta
Albin Marine

Albin Marine on ruotsalainen veneenvalmistaja, joka pitkään keskittyi lasikuituisiin purjeveneisiin. Albin Marinin edeltäjä Albin Motor teki veneiden sisämoottoreita vuodesta 1906. Yhtiö valmisti myös puuveneitä, mutta sen moottoreita asennettin paljon muidenkin tekemiin veneisiin. Albin Motor AB lopetti sisämoottoriensa valmistamisen vuonna 1970. Yritys yhdistettiin Volvo Pentaan. Vuonna 1971 perustettiin Albin Marin, josta tuli yksi Euroopan suurimmista venevalmistajista. Se tuotti noin 1400 venettä vuodessa. Yrityksen nimi ostettiin Yhdysvaltoihin 2008, ja siellä sillä nimellä rakennetaan nopeita moottoriveneitä. Albin on melko yleinen purjevenemerkki Suomessa, vuonna 2015 Suomessa oli rekisterissä yli 500 Albinia. == Venetyyppejä == Albin valmisti kaikkiaan 18 eri purjevenetyyppiä. Esimerkkejä niistä ovat File:Albin Vega side.jpg| Albin Vega 8.25 m (27 ft) vuodesta 1965 File:Albin Viggen.jpg| Albin Viggen 7.1 m (23 ft) vuodesta 1966 File:Albin Express sailboat.jpg|Albin Express 7.7 m (25 ft) vuodesta 1978 File:S-Y Blues, FIN-7951, Albin Nova (29207953035).jpg| Albin Nova 10 m (33 ft) vuodesta 1981 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Veneenvalmistajat
Danilho Doekhi

Danilho Raimundo Doekhi (s. 30. kesäkuuta 1998 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä, johon hän siirtyi kesällä 2022. Doekhi pelasi pitkään SBV Excelsiorin junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa kentälle maaliskuussa 2016 Eredivisien ottelussa AZ Alkmaaria vastaan. Hän siirtyi vuonna 2016 Ajaxiin mutta ei mahtunut edustusjoukkueeseen. Kaudet 2018–2022 hän edusti SBV Vitesseä, jossa hän pelasi pudotuspelit mukaan lukien 115 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Konferenssiliigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki yhden maalin. Doekhi siirtyi kesällä 2022 Saksan Bundesliigassa pelaavaan Union Berliniin. Tulokaskaudellaan hän pelasi 25 bundesliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki viisi maalia, joista kaksi Hoffenheimia vastaan tammikuussa 2023. Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussa hän teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän on talvitaukoon mennessä pelannut kahdeksan ottelua ja tehnyt yhden maalin. Mestarien liigassa hän on pelannut kolme ottelua. Doekhi on pelannut Alankomaiden alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 Alankomaiden yltäessä välieriin mutta ei päässyt kertaakaan kentälle. Doekhin setä Winston Bogarde sekä serkut Melayro Bogarde ja Lamare Bogarde ovat myös jalkapalloilijoita. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julian Ryerson

Julian Ryerson (s. 17. marraskuuta 1997 Lyngdal) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän on edustanut saksalaista Borussia Dortmundia vuodesta 2023. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2020. Ryerson edusti norjalaista Vikingiä vuodesta 2013 ja pääsi Vikingin edustusjoukkueessa kentälle Eliteserienissä ensimmäisen kerran vuonna 2015. Hän pelasi kolmen kauden aikana Vikingissä 48 pääsarjaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2018 hän jatkoi seurassa toisella sarjatasolla OBOS- ligaenissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Saksaan Union Berliniin. Hän pelasi ensimmäisellä Berliinin-kaudellaan 2. Bundesliigassa kahdeksan ottelua ja yhden nousukarsintaottelun. Kaudella 2019–2020 Union Berlin pelasi Bundesliigassa ja Ryersonille kertyi 14 liigaottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 24 bundesliigaottelua. Kaudella 2021–2022 Ryerson pelasi 28 bundesliigaottelua ja teki loka-marraskuussa maalin peräkkäisissä otteluissa Bayern Müncheniä ja Kölniä vastaan. Kauden 2022–2023 alkupuoliskolla hän pelasi Union Berlinissä 13 bundesliigaottelua ja kuusi ottleua Eurooppa- liigassa. Ryerson siirtyi Bundesliigan Borussia Dortmundiin viiden miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2023. Hän pelasi loppukauden aikana Bundesliigassa 17 ottelua ja teki toisessa ottelussaan maalin Mainzia vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi yhden ottelun. Ryerson pelasi Norjan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2023 loppuun mennessä 19 A-maaottelua ja ollut niissä seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Troumpéto

Troumpéto () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin eteläpuolella, länteen Sesklístä. Saaren pinta-ala on noin 0,026 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Troumpéto kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kreikan Natura- alueet Luokka:Sými
Trypití (Léros)

Trypití () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,058 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Trypití kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Léros
Tsoukalás

Tsoukalás () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja tarkemmin Tomaronísian saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,033 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Tsoukalás kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se on osa Mantamádoksen kyläyhdyskuntaa. Tsoukalás on yhdessä muiden Tomaronísian saarten ja eräiden muiden Lesboksen rannikon kalliosaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta ”Lesboksen saaret” (GR4110009). Saaren koillispuolella sijaitsee Asprónisoksen saari. == Lähteet == Luokka:Länsi-Lesbos Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Tsouloúfi

Tsouloúfi () eli Agkístri (Αγκίστρι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin, ja sijaitsee Kéroksen saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Tsouloúfi kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä- Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Pienet Kykladit
Vareloúdi

Vareloúdi () eli Velanidiá (Βελανιδιά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren kaakkoisrannikon edustalla Sámoksen ja Turkin rannikon välisessä salmessa. Saaren pinta-ala on 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Vareloúdi kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Vátos

Vátos () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Oinoússeen saaren kaakkoispuolella, etelään Pasáksen saaresta. Saaren pinta-ala on 0,386 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Vátos kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Vátoksen länsipuolella sijaitsee pienempi Vatákin saari. == Lähteet == Luokka:Oinoússes Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Fontenay-le-Fleury

Fontenay-le-Fleury on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de- Francen alueella. Se sijaitsee noin 30 km Pariisista länteen. Saint-Germainin kirkko on rakennettu uudelleen vuonna 1543 goottilaiseen tyyliin. Kirkko on omistettu Germain Pariisilaiselle, joka oli Pariisin piispa noin vuonna 555. Kirkon kello, joka on vuodelta 1500, on luokiteltu historialliseksi monumentiksi. Pyhän Johanneksen kappelia laajennettiin vuonna 1857 rakentamalla siihen apsis, ja kunnostettiin vuonna 1964. Vuoden 1999 myrsky vaurioitti kappelia. Tuhot korjattiin vuonna 2006 tehdyllä peruskorjauksella. Nykyään kappelissa järjestetään kulttuuritapahtumia. Château de Ternay on mainittu ensimmäisen kerran kirjallisesti vuonna 1482. Linnaan tehtiin muutostöitä 1800-luvulla. Näyttelijä ja elokuvaohjaaja Sacha Guitry asui siellä vuodesta 1937 kuolemaansa saakka vuonna 1957. Linna on yksityisomistuksessa. Tiedosto:Fontenay-le-Fleury Église Saint- Germain.JPG|Saint-Germainin kirkko Tiedosto:Fontenay le Fleury - Chapelle St Jean.jpg|Pyhän Johanneksen kappeli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yvelinesin kunnat
Velóna

Velóna () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren kaakkoiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,066 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Velóna kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Léros