EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fabritius

Fabritius on sukunimi. Se voi viitata seuraaviin tunnetuihin henkilöihin: ;Suomalaisia * Almar Fabritius (1874–1953), toimittaja, jääkärikapteeni ja aktivisti, pikakirjoituksen kehittäjä, Ernst Fabritiuksen poika * August Fabritius (1844–1915), rautatievirkamies ja ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä * Berndt Fabritius (1765–1835), senaattori, valtioneuvos ja laamanni * Edvard Josef Fabritius (1879–1951), tilanomistaja ja maanviljelysneuvos, Ernst Fabritiuksen poika * Emil Fabritius (1874–1949), arkkitehti * Ernst Fabritius (1842–1899), säveltäjä, viulisti ja tilanomistaja * Harald Fabritius (1877–1948), psykiatri ja professori, Ernst Fabritiuksen poika * Johan Fabritius (1890–1946), insinööri ja everstiluutnantti, saksalaismielisen vastarintaliikkeen organisaattori, Johannes Kristian Fabritiuksen poika * Johannes Kristian Fabritius (1851–1914), kenraaliluutnantti ja insinööri * Karl Fabritius (1845–1889), laki- ja valtiopäivämies * Leo Fabritius (1912–2005), viimeinen elossa ollut Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella osallistunut suomalainen * Ludvig Fabritius (1854–1933), eläinlääkäri ja hevosjalostustoiminnan kehittäjä * Pentti Fabritius (1930–1978), kirjailija * Wilhelm Fabritius (1845–1895), tähtitieteen professori ;Muita * Carel Fabritius (1622–1654), hollantilainen muotokuvamaalari * Ludvig Fabritius (1648–1729), ruotsalainen diplomaatti ==Aiheesta muualla== *
Maitteet

Maitteet (Lotus) kuuluvat hernekasvien heimoon. Ne ovat moni- tai yksivuotisia ruohoja. Niille tunnusomaista on päättöpariset lehdet ja kaksiparisia (kuten esimerkiksi apiloilla). Kukinto on tiheän sarjamainen ja kukat yksittäin varressa. Verhiö on kellomainen. Kukka on yleensä keltainen, mutta tästä löytyy poikkeuksiakin. Hernekasveihin kuuluvana maitteen hedelmä on palko. Palko on liereä, avautuva ja monisiemeninen. Maitelajeja on noin 70 Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Suomessa tavataan kolmea maitelajia: hentomaite (Lotus tenuis), isomaite (Lotus pedunculatus) ja keltamaite (Lotus corniculatus), josta voidaan erottaa useita erilaisia muunnoksia.Retkeilykasvio 1998, s. 289–290. == Maitelajeja == * Lotus angustissimus – nuolimaite * Lotus argyrodes – madeiranmaite * Lotus arinagensis – arinaganmaite * Lotus berthelotii – punanokkamaite eli punanokka * Lotus callis-viridis – andenverdenmaite * Lotus campylocladus – teneriffanmaite * Lotus corniculatus – keltamaite ** Lotus corniculatus var. alandicus – saaristokeltamite ** Lotus corniculatus var. arenosus – harjukeltamaite ** Lotus corniculatus var. carnosus – kyyrykeltamaite ** Lotus corniculatus var. corniculatus – niittykeltamaite ** Lotus corniculatus var. maritimus – merikeltamaite ** Lotus corniculatus var. sativus – peltokeltamaite * Lotus creticus – kreetanmaite * Lotus cytisoides – vihmamaite * Lotus dumetorum – anaganmaite * Lotus edulis – pulleapalkomaite * Lotus emeroides – gomeranmaite * Lotus eremiticus – okranokkamaite * Lotus genistoides – tirajananmaite * Lotus glaucus – sinimaite * Lotus glinoides – ruusumaite * Lotus hillebrandii – palmanmaite * Lotus hispidus – tuoksumaite * Lotus holosericeus – hopeamaite * Lotus kunkelii – jinamarinmaite * Lotus lancerottensis – lanzarotenmaite * Lotus leptophyllus – tinamaite * Lotus loweanus – portosantonmaite * Lotus macranthus – haromaite * Lotus maculatus – kanariannokkamaite * Lotus maritimus – meriparsamaite eli meriparsaherne (syn. parsaherne Tetragonolobus maritimus) * Lotus mascaensis – nascanmaite * Lotus ornithopodioides – kruunumaite * Lotus parviflorus – villamaite * Lotus pedunculatus – isomaite ** Lotus pedunculatus var. pedunculatus – niittyisomaite ** Lotus pedunculatus var. villosus – hietaisomaite * Lotus pyranthus – liekkinokkamaite * Lotus sessilifolius – silkkimaite * Lotus spartioides – tamadabanmaite * Lotus subbiflorus – kankeakarvamaite * Lotus tenuis – hentomaite * Lotus tetragonolobus – punaparsamaite eli punaparsaherne == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Maitteet (Lotus) * Suomen Lajitietokeskus: Maitteet – Lotus * Funet: Maitteet (Lotus) * ITIS: Lotus * Flora of China: Lotus * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Himan Brown

Himan Brown (21. heinäkuuta 1910 New York, New York – 4. kesäkuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen radiotuottaja. Parhaiten hänet tunnettiin radiosarjoistaan Inner Sanctum Mysteries ja The CBS Radio Mystery Theater. Muita Brownin tuottamia sarjoja ovat muun muassa The Adventures of the Thin Man, Bulldog Drummond ja Grand Central Station. 1950-luvun Joseph McCarthyn johtamien kommunistivainojen yhteydessä Brown joutui Hollywoodin mustalle listalle hänen nimensä tultua mainituksi Red Channels: The Report of Communist Influence in Radio and Television -pamfletissa. Uransa aikana Himan Brown tuotti yli 30 000 radio-ohjelmaa. Hän jatkoi työntekoa aina 2000-luvulle saakka.119th AES Convention Press Release Himan Brown valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1990.Radio Hall of Fame: Himan Brown Hän kuoli kotonaan Manhattanilla 99 vuoden iässä kesäkuussa 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotuottajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Bernard Cohen

I. Bernard Cohen (1. maaliskuuta 1914 – 20. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen tieteenhistorioitsija ja Victor S. Thomas -professori Harvardin yliopistossa. Tieteenhistorioitsijana Cohen oli erikoistunut fysiikkaan, etenkin fyysikko Isaac Newtonin elämään ja hänen aikaansa. Hän oli Harvardissa professorina koko uransa, joka alkoi vuonna 1942 väiteltyään tohtoriksi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena tieteenhistoriasta. Cohenin suurimpiin saavutuksiin kuului Newtonin Principia-teoksen kääntäminen Anne Whitmanin täysin englanniksi. 974-sivuisen teoksen kääntäminen kesti heiltä lähes 15 vuotta. == Elämäkerta == Cohen syntyi New Yorkin kaupungille kuuluvan Long Island -saaren Far Rockawayn seudulla vuonna 1914. Opinnot New York Universityssä alkoivat hänen ollessa 15-vuotias, mutta jo ensimmäisen lukuvuoden jälkeen hän lähti yliopistolta ja päätti aloitta eläinlääketieteen opiskelun. Harvardissa hän ryhty opiskelemaan vuoden 1933 lukuvuoden alettua. Pääaineena hänellä oli tässä vaiheessa vielä matematiikka, mutta kandidaatin tutkinnon suorittamisen jälkeen vuonna 1937 hän kiinnostui uudesta tieteenhistorian opinto-ohjelmasta. Uuden opinto-ohjelman ansiosta hän pääsi George Sartonin – nykyaikaisen tieteenhistorian vaikutusvaltaisimman tutkijan – apulaiseksi. Cohen haastatteli huhtikuussa 1955 Albert Einsteinia hänen näkemyksistä tieteen kehittymisestä. Cohen oli viimeinen Einsteinia haastatellut henkilö. ==Bibliografia== *1956 – Franklin and Newton: An Inquiry into Speculative Newtonian Experimental Science and Franklin's Work in Electricity as an Example thereof *1960 – The Birth of a New Physics *1981 – The Newtonian Revolution (ISBN 0-521-22964-2) *1981 – Studies on William Harvey (ISBN 0-405-13866-0) *1985 – Revolution in Science (ISBN 0-674-76777-2) *1985 – Album of Science : From Leonardo to Lavoisier, 1450-1800 (ISBN 0-684-15377-7) *1985 – The Birth of a New Physics (ISBN 0-393-01994-2) *1990 – Benjamin Franklin's Science (ISBN 0-674-06658-8) *1994 – Interactions: Some Contacts between the Natural Sciences and the Social Sciences (ISBN 0-262-03223-6) *1995 – Science and the Founding Fathers: Science in the Political Thought of Jefferson, Franklin, Adams, and Madison (ISBN 0-393-03501-8) *1996 – Newton: Texts Backgrounds Commentaries (ISBN 0-393-95902-3) *1999 – Howard Aiken: Portrait of a Computer Pioneer (ISBN 0-262-03262-7) *1999 – The Principia: Mathematical Principles of Natural Philosophy (Käännös) (ISBN 0-520-08816-6) *1999 – Introduction to Newton's Principia (ISBN 1-58348-601-1) *2000 – Isaac Newton's Natural Philosophy (ISBN 0-262-02477-2) *2002 – The Cambridge Companion to Newton (ISBN 0-521-65177-8 *2005 – The Triumph of Numbers: How Counting Shaped Modern Life (ISBN 0-393-05769-0) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Rikosuhripäivystys

Rikosuhripäivystys (ruots. BrottsofferjourenBrottsofferjouren) on palvelu, jonka tarkoituksena on parantaa rikoksen uhrin, hänen läheisensä ja rikosasian todistajan asemaa vaikuttamalla ja tuottamalla tukipalveluita kaikille rikoksen uhreille. Rikosuhripäivystyksen tukipalveluissa tarjotaan käytännön neuvoja ja henkistä tukea rikoksen tai rikosyrityksen kohteeksi joutuneille, heidän läheisilleen ja rikosasiassa todistaville. Rikosuhripäivystyksen palveluita ovat muun muassa Auttava puhelin, Juristin puhelineuvonta, henkilökohtaiset tukihenkilöt ja chat. Rikosuhripäivystyksen toiminta perustuu ammatillisesti ohjattuun vapaaehtoistyöhön. Tyypillisiä rikoksia, joiden vuoksi Rikosuhripäivystykseen hakeudutaan, ovat lähisuhdeväkivalta, muut pahoinpitelyt, seksuaalirikokset, ryöstöt, henkirikokset, omaisuusrikokset, kunniaan kohdistuvat rikokset, häirintä, vainoaminen ja erilaiset yksilöön kohdistuvat omaisuusrikokset. Vuonna 2018 Rikosuhripäivystyksellä oli noin 14 300 asiakakasta. Rikosuhripäivystyksellä on keskustoimiston lisäksi 7 aluetoimistoa ja 31 palvelupistettä eri puolilla Suomea. Rikosuhripäivystyksen päärahoitus siirtyi vuoden 2016 alusta valtiolle (oikeusministeriö), koska vuonna 2015 voimaan tullut rikosuhridirektiivi edellyttää jäsenvaltioiden huolehtivan rikoksen uhrien yleisistä tukipalveluista. Myös Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus tukee Rikosuhripäivystyksen toimintaa. Toimintaa koordinoi MIELI Suomen Mielenterveys ry, joka yhdessä muiden toteuttajatahojen kanssa vastaa Rikosuhripäivystyksen toiminnasta. MIELI Suomen Mielenterveys ry:n lisäksi toteuttajatahoja ovat Suomen Punainen Risti, Ensi- ja turvakotien liitto, Suomen Setlementtiliitto, Mannerheimin Lastensuojeluliitto, ja Kirkkohallitus. Rikosuhripäivystys on aloitti toimintansa vuonna 1994 toteuttajatahojensa yhteistyösopimuksella. Rikosuhripäivystys kuuluu jäsenenä eurooppalaiseen rikosuhrityön kattojärjestöön Victim Support Europeen (VSE). Järjestössä on yli 20 jäsenmaata ja sen keskustoimisto sijaitsee Brysselissä. == Lähteet == * Rikosuhripäivystys === Viitteet === Luokka:Rikosten uhrit Luokka:Neuvontapalvelut Luokka:Kirkkohallitus Luokka:Mannerheimin Lastensuojeluliitto Luokka:Setlementtiliike Luokka:Suomen Punainen Risti
Kalliolan kansalaisopisto

Kalliolan kansalaisopisto on Suomen Setlementtiliittoon kuuluvan Kalliolan setlementin ylläpitämä yksityinen kansalaisopisto Alppiharjun kaupunginosassa Helsingissä. Se on perustettu vuonna 1920, ja se on yksi Setlementtiliiton 18 kansalaisopistosta. Opetuksen lisäksi opisto järjestää luentotilaisuuksia. ==Lähteet== *Kalliola Luokka:Setlementtiliike Luokka:Helsingin oppilaitokset Luokka:Kansalais- ja työväenopistot Luokka:Alppiharju
Hehkuviini

Hehkuviini eli Jouluhehku on suomalainen väkevä viini, jota käytetään glöginä. Hehkuviinin kehitti 1950-luvulla Alkon tuotantoinsinööri DI Veikko Ollilainen. Se oli kotimainen vastine siihen asti ulkomailta tuoduille lämmitettäville viineille. Juomasta tuli varsin suosittu, mutta jo varhain tehtiin päätös, että hehkuviiniä valmistetaan vain vuoden lopussa lyhyt ajanjakso kerrallaan. Tuote saatiin kauppoihin jouluksi ja poistui taas vuodeksi joulunpyhien päätyttyä. Nykyään Hehkuviiniä saa kuitenkin ympäri vuoden Alkoista. Hehkuviini on eräs vanhimpia kotimaisia edelleen tuotannossa olevia viinituotteita. ==Lähteet== * Olli Kauppila: Rajamäen tehtaat 1888–1988 * Rajamäen tehdasmuseo Luokka:Käymisteitse valmistetut alkoholijuomat Luokka:Viinityypit
Thibaut III (Champagne)

Thibaut III (13. toukokuuta 1179 – 24. toukokuuta 1201) oli Champagnen kreivi vuodesta 1197 aina kuolemaansa asti.Evergates, Theodore: The Aristocracy in the County of Champagne, 1100-1300. University of Pennsylvania Press, 2007. ISBN 978-0812201888. Ss. 36-37, 39, 248 Hänen vanhempansa olivat Champagnen kreivi Henri I ja Ranskan prinsessa Marie (1145–1198), joka oli Ranskan kuningas Ludvig VII:n ja tämän ensimmäisen puolison, herttuatar Elenoora Akvitanialaisen vanhin tytär. Hänellä oli kolme sisarusta, joista vanhemmasta veljestä Henri II:sta tuli Jerusalemin kuningas Henrik I jure uxoris eli avioliittonsa kautta kuningatar Isabella I:n kanssa, vanhin sisar Scholastique de Champagne (1172–1219) avioitui Mâconin kreivi Guillaume IV: kanssa ja vanhempi sisar Marie de Champagne (n. 1174–1204) avioitui Latinalaisen keisarikunnan keisari Balduin IV:n kanssa. Hän oli sekä Englannin kuningas Rikhard Leijonamielen että Ranskan kuningas Filip II:n sisarenpoika. Hän oli Blois-sukua. == Avioliitto ja lapset == Hän avioitui 1. heinäkuuta 1199 Chartresissa Navarran prinsessa Blanche (n. 1177–1229) kanssa, joka oli Navarran kuningas Sancho Garces VI:n ja Kastilian prinsessa Sanchan nuorin tytär. Heille syntyi kaksi lasta: * Marie, Blanchen kerrotaan synnyttäneen Marie-nimisen esikoistyttären ennen puolisonsa kuolemaa toukokuussa 1201. Asiakirjoissa on vähän viittauksia tähän Marieen, mutta koska Blanche avioitui heinäkuussa 1199, Marie olisi ollut alle kaksivuotias isänsä kuoleman aikaan. Yksi Blanchen ja Filip II:n välisen sopimuksen ehdoista, jotka vahvistivat hänen poikansa perinnön, oli että Marie oli lähetettävä Pariisiin saadakseen kasvatuksensa hovissa. * Thibaut IV == Kreivi == Hänen edeltäjänsä, vanhempi veli Henrik II määräsi hänet perillisekseen lähdettyään Pyhään maahan kolmannelle ristiretkelle. Hän teki läheistä yhteistyötä setänsä ja Ranskan kuningas Filip II:n kanssa. Thibaut valittiin neljännen ristiretken johtajaksi marraskuussa 1199 hovissaan, Ecry-sur-Aisnen linnassa järjestetyissä turnajaisissa. Hän kuoli vain 22-vuotiaana toukokuussa 1201 ja ristiretken johtajaksi värvättiin Boniface I de Monferrant. Thibaut haudattiin isänsä Henri I viereen Pyhän Stephanin kirkkoon Troyesissa. == Perintö == Hänen seuraajakseen Champagnen kreivinä astui hänen kuolemansa jälkeen syntynyt poika Thibaut IV, josta tuli myöhemmin myös Navarran kuningas Thibaut I. Thibaut IV:n alaikäisyyden aikana leski, Navarran prinsessa Blanche hallitsi valtionhoitajana seuraavat 21 vuotta, jolloin Thibaut III:n edeltäjän Henrik II:n tyttäret Alix ja Philippa riitauttivat perinnön. Thibaut IV väitti peusteettomasti tyttärien olevan äpäriä, koska heidän äitinsä Isabella I:n ensimmäinen avioliitto oli mitätöity puutteellisesti ja siksi laittomia perimään. Hän joutui kuitenkin korvaamaan Alixin ja Philippan perinnön huomattavalla summalla. ==Viitteet== Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Champagnen kreivit Luokka:Vuonna 1179 syntyneet Luokka:Vuonna 1201 kuolleet
Red Channels

Red Channels: The Report of Communist Influence in Radio and Television oli Yhdysvalloissa 22. kesäkuuta 1950 julkaistu pamfletti, joka sisälsi 151 radiossa ja televisiossa työskentelevän henkilön nimet, joiden epäiltiin kuuluneen vallankumouksellisiin järjestöihin ennen toista maailmansotaa. Pamfletin kirjoittivat entinen FBI-agentti Theodore Kirkpatrick ja oikeistolainen televisiotuottaja Vincent Harnett. Julkaistut nimet oli kerätty useista lähteistä, joihin kuuluivat muun muassa oikeistolainen Counterattack -julkaisu, FBI:n asiakirjat ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen lehti Daily Worker. Listalla olleet henkilöt joutuivat Hollywoodin mustalle listalle siihen asti, kunnes HUAC (House of Un-American Activities Committee) oli heitä kuullut ja vakuuttunut henkilön jättäneen radikaalin menneisyytensä. ==Merkittäviä listalla olleita nimiä== *Larry Adler *Stella Adler *Leonard Bernstein *Aaron Copland *John Garfield *Ruth Gordon *Dashiell Hammett *Lena Horne *Burgess Meredith *Arthur Miller *Zero Mostel *Anne Revere *Edward G. Robinson *Pete Seeger *Orson Welles *Josh White ==Lähteet== *http://www.spartacus-educational.com/USAredC.htm *http://www.authentichistory.com/1950s/redchannels/redchannels.html Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Vuoden 1950 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjat Luokka:Kirjat politiikasta Luokka:Pamfletit
Tarkka

Tarkka on suomalainen sukunimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Asko Tarkka (1929–2020), juristi, Huhtamäki-yhtymän toimitusjohtaja 1976–1989 ja vuorineuvos *Hanna Tarkka (s. 1955), suomentaja. Pekka Tarkan toinen vaimo. *Juha Tarkka (s. 1954), taloustieteilijä *Jukka Tarkka (s. 1942), valtiotieteen tohtori, politiikan tutkija ja kansanedustaja (Nuorsuomalaiset), Topi Tarkan poika, Pekka Tarkan veli *Kaarlo Tarkka (1937–2020), koripalloilija *Laura Tarkka (s. 1970), yritysjohtaja *Lotte Tarkka (s. 1963), folkloristiikan professori. Pekka Tarkan tytär. *Minna Tarkka (1960–2023), mediatutkija, opettaja, tuottaja, julkaisija ja kriitikko. Pekka Tarkan tytär. *Pekka Tarkka (s. 1934), kirjallisuuden tutkija ja kirjallisuuskriitikko, Topi Tarkan poika, Jukka Tarkan veli *Topi Tarkka (1906–1994), Suomen setlementtiliiton entinen pääsihteeri, Pekka ja Jukka Tarkan isä. Huhtikuussa 2021 Tarkka oli sukunimenä 301 henkilöllä, joista 33 asui ulkomailla, Salste.netin mukaan useimmat Ruotsissa. Suomessa on 12 Tarkka-nimistä paikkaa, kuten kyliä, kaupunginosia ja taloja. Vielä 1939–1958 Tarkka-nimisiä asui vain Länsi- ja Pohjois-Suomessa. Geneanet.orgin mukaan nimi oli käytössä ainakin jo 1600-luvulla. ==Lähteet==
René Chocat

René Chocat (28. marraskuuta 1920 Santranges – 18. heinäkuuta 2000 Montpellier) oli ranskalainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Chocat voitti olympiahopeaa Lontoosta 1948. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Egyptistä 1949 ja pronssia Ranskasta 1951 sekä Neuvostoliitosta 1953. Olympialaisissa hän oli lisäksi mukana Helsingissä 1952, jolloin Ranska sijoittui kahdeksanneksi.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ch/rene-chocat-1.html == Lähteet == * René Chocat Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Laken piirikunta (Ohio)

Laken piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Painesville. ==Maantiede== Laken naapuripiirikuntia ovat Astabula idässä, Geauga etelässä ja Cuyahoga lounaassa sekä Kanadan puolella kaksi piirikuntaa. ==Kaupungit ja kylät== *Eastlake *Fairport Harbor *Grand River *Kirtland *Kirtland Hills *Lakeline ==Väestö== Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 230 041 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 93,7%, mustiin (3,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,2%). Kotitalouden mediaanitulo on 55 968 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 8,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ohion piirikunnat
Sienna Mercer

Sienna Mercer on kanadalainen kirjailija, joka asuu Torontossa. WSOY on julkaissut suomeksi Mercerin Siskoni, vampyyri -sarjasta kolme ensimmäistä osaa. ==Siskoni, vampyyri== # Vaihtokaupat (Switched, 2007) # Vampurilaisia (Fangtastic!, 2007) # Taas vamppiksia (Re-Vamped, 2008) ===Suomentamattomat osat:=== # * Vampalicious, 2008 # Take Two # Love Bites # Lucky Break # Star Style (myös nimellä The Bat Pack) # Twin Spins (myös nimellä Twin-tastrophe) # Date with Destiny (myös nimellä Bite Night) # Flying Solo # Stake Out! Luokka:Kanadalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Kanadalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Glykaatio

Glykaatio on mikä tahansa ei-entsymaattinen reaktio, jossa glukoosi tai mikä tahansa muu hiilihydraatti liittyy kovalenttisesti muunlaisiin molekyyleihin kuten proteiineihin, lipideihin tai DNA:han. Glykaatio ei ole sama asia kuin glykosylaatio. Glykosylaatio on muuten määritelmältään samanlainen reaktio, mutta aina entsyymaattinen eli entsyymien aikaansaama, ja se liittyy proteiinien tarkoituksenmukaiseen translaation jälkeiseen rakenteen muokkaukseen. Glykaatiolla taas tarkoitetaan usein spontaaneja reaktioita. Glykaatioreaktioita tapahtuu eliöissä ja niiden ulkopuolella. Esimerkiksi useimpien ruokien valmistuksessa vaikkapa kuumentamalla voi muodostua glykaatioreaktioiden kautta elimistölle haitallisia kehittyneitä glykaation lopputuotteita. Eliöissä tapahtuu myös sisäisesti glykaatioreaktioita eri tavoin. Esimerkiksi veren hemoglobiini voi glykatoitua verensokerin vaikutuksesta, jolloin muodostuu glykatoitunutta hemoglobiinia. Tämän pitoisuuksia voidaan mitata ihmisten verestä ja käyttää arvioimaan keskimääräisiä verensokeripitoisuuksia apuna esimerkiksi aikuistyypin diabeteksen toteamisessa. ==Katso myös== *Maillard-reaktio ==Lähteet== Luokka:Metabolia
Hondurasin jalkapallomaajoukkue

Hondurasin jalkapallomaajoukkue edustaa Hondurasia jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Hondurasin jalkapalloliitto, joka kuuluu CONCACAFin alaisuuteen. Hondurasin jalkapalloliitto kuuluu myös Keski- Amerikan maiden jalkapalloliittoon UNCAFiin. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin Honduras on selviytynyt kolmesti. Myös olympialaisissa joukkue on esiintynyt kolmesti, joista Rio de Janeiron neljäs sija on paras menestys. Honduras on osallistunut kerran Copa América -turnaukseen. Se sai viime hetken kutsun vuoden 2001 kisoihin poisjääneen Argentiinan korvaajaksi. Sijoituttuaan alkulohkossaan toiseksi Honduras voitti puolivälieräottelussa Brasilian maalein 2–0. Välierässä joukkue hävisi Kolumbialle, mutta voitti pronssiottelussa Uruguayn rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Honduras voitti nykyisen CONCACAF Gold Cupin edeltäjän, samalla MM- karsintana toimineen, CONCACAFin mestaruusturnauksen kotikisoissaan 1981. Lisäksi joukkue sijoittui toiseksi 1985 ja kolmanneksi 1967. Nykyisessä CONCACAF Gold Cup -turnauksessa Honduras on sijoittunut toiseksi 1991. Välierissä se pelasi 2005, 2009, 2011 ja 2013. Pan Amerikan kisojen jalkapalloturnauksessa se saavutti hopeaa Winnipegissä 1999. Keski-Amerikan maiden mestaruusturnauksen Copa Centroamericanan Honduras on voittanut vuosina 1993, 1995 ja 2011. ===Maailmanmestaruuskisat === Hondurasin maajoukkue on osallistunut MM-kilpailujen karsintoihin Chilen kisoista 1962 lähtien lukuun ottamatta 1978 kisojen karsintoja. Se on selviytynyt kolme kertaa MM- kilpailujen lopputurnaukseen. Espanjan kisoissa 1982 Honduras pelasi alkulohkon otteluissa 1–1-tasapelin Espanjaa ja Pohjois-Irlantia vastaan sekä hävisi Jugoslavialle 0–1 pudoten jatkosta. Toisen kerran Honduras oli mukana lopputurnauksessa Etelä-Afrikassa 2010. Se hävisi Chilelle 0–1 ja Espanjalle 0–2 sekä pelasi Sveitsin kanssa 0–0-tasapelin karsiutuen jatkosta alkulohkon jälkeen. === Olympialaiset === Honduras on esiintynyt olympialaisten jalkapalloturnauksessa Sydneyssä 2000 ja Pekingissä 2008 sekä Rio de Janeirossa 2016. Sydneyssä joukkue voitti Australian 2–1, pelasi Nigeriaa vastaan 3–3-tasapelin ja hävisi Italialle 1–3 pudoten jatkosta alkulohkon jälkeen. Pekingin kisoissa Honduras pelasi D-lohkossa. Se hävisi Italialle 0–3, Etelä-Korealle 0–1 ja Kamerunille 0–1. Honduras selviytyi karsintojen kautta kesäolympialaisiin 2016, jossa selviytyi jatkoon alkulohkostaan voitettuaan Algerian maalein 3–2 ja pelattuaan tasan Portugalin kanssa 2–2 Argentiinan kanssa 1–1. Joukkue sijoittui lopulta neljänneksi voitettuaan puolivälierässä Etelä-Korean 1–0, hävittyään välierän isäntämaan Brasilian joukkueelle 6–0 ja pronssiottelun Nigerialle 3–2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lista maaotteluista Luokka:Hondurasin jalkapallo Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Gonadoliberiini

GnRH eli gonadotropiineja vapauttava hormoni tai gonadoliberiini on hypotalamuksen erittämä hormoni. GnRH:n vaikutus edistää FSH:n ja LH:n eritystä aivolisäkkeen etulohkosta. == Katso myös == *Follitropiini *Lutropiini ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Työterveyskirjasto: Gonadoliberiini Luokka:Hormonit Luokka:Hypotalamuksen hormonit Luokka:Peptidit
Graafin follikkeli

Graafin follikkeli on tieteellinen termi, joka tarkoittaa munasarjassa sijaitsevaa kypsää munarakkulaa. Jokaisen kuukautiskierron aikana lähtee kypsymään monta munarakkulaa, mutta vain yksi (harvoin useampia) kasvaa kypsäksi Graafin follikkeliksi, ja loput surkastuvat pois. Munasolu vapautuu kypsästä Graafin follikkelista ovulaatiossa. ==Katso myös== *Munarakkula ==Lähteet== Luokka: Kehitysbiologia
Haimasaareke

Haimasaarekkeet eli Langerhansin saarekkeet () ovat haimassa sijaitsevia umpirauhassoluryhmiä, jotka erittävät verenkiertoon muun muassa veren sokeritasapainoa sääteleviä hormoneja. Saarekkeet käsittävät 1–2 prosenttia haiman tilavuudesta, mutta jopa 10–15 prosenttia sen verenkierrosta. Terveellä aikuisella on haimassaan noin miljoona saareketta eri puolilla elintä. Haimasaarekkeet poikkeavat muusta haimakudoksesta paitsi hormonituotannoltaan myös siinä suhteessa, että ne umpirauhasina erittävät hormoninsa verenkiertoon siinä missä muu haima toimii avorauhasen tavoin ja tuottaa eritteitä ruoansulatuskanavaan. Saarekkeet on nimetty saksalaisen patologin Paul Langerhansin mukaan, joka löysi saarekkeet vuonna 1869. Saarekkeista on tunnistettu kuusi erilaista solutyyppiä, joista enemmistön muodostavat alfasolut (15–20 %), beetasolut (70 %) ja deltasolut (5–10 %). Alfasolut tuottavat glukagonia, joka edistää glukoosin vapautumista verenkiertoon, beetasolut taas insuliinia, jonka vaikutuksesta glukoosia otetaan verenkierrosta talteen. Deltasolut tuottavat somatostatiinia. Osa soluista voi tuottaa useampiakin hormoneja. Vähiten eli noin 1 prosenttia on F-soluja (PP- solut), jotka erittävät haimapolypeptidiä. Näistä soluista alfasolut sijaitsevat tyypillisesti saarekkeiden reunoilla ja beetasolut keskiosassa. Yksittäisiä deltasoluja on kudoksessa hajaantuneena. Harvinaisempia PP-soluja puolestaan on enemmän haiman kärjessä. Saarekkeen soluja kannattelee kollageeniverkko ja saarekkeita peittää ohut verkkomainen kapseli. Kaikilla soluilla on yhteys fenestroituihin kapillaarisuoniin, joita saarekkeissa on runsaasti. I-tyypin diabeteksessa saarekkeiden beetasolut ovat tuhoutuneet, jolloin insuliinintuotanto ja sitä myötä elimistön sokeritasapainon säätely on merkittävästi heikentynyt. II-tyypin diabeteksessa beetasoluja on normaali määrä, mutta muiden solujen vaste insuliiniin on heikentynyt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haima Luokka:Solubiologia
Graveyard Classics II

Graveyard Classics II on death metal -yhtye Six Feet Underin cover-albumi vuodelta 2004. Se on death metal -soundein äänitetty versio AC/DC:n vuoden 1980 albumista Back in Black. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Chris Barnes - laulu *Steve Swanson - kitarat *Terry Butler - bassokitara *Greg Gall - rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Six Feet Underin albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Cover-albumit
Hajuepiteeli

Hajuepiteeli on limakalvoon kuuluva osa, jossa ovat hajuaistin reseptorit, eli se on hajuaistimuksen kannalta olennainen osa. Hajuepiteeli sijaitsee nenäontelon yläosassa ja on noin viiden neliösentin kokoinen. Hajuepiteeliä voivat vahingoittaa myrkylliset kaasut, isku päähän tai nenän sisäosaan syntyvä vaurio ja eräät lääkkeet ja nenäsuihkeet.Tuoksujen ihmeellinen maailma Koiran hajuepiteeli on ihmisen hajuepiteeliin verrattuna valtavan suuri, mutta sen hajuaistin tehokkuuden selittää osin myös se, että sen aivoissa on hajujen käsittelyyn paljon suurempi alue kuin ihmiselläPelastuskoirien jäljestäminen ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hajuaisti
Elämää ja erotiikkaa (kappale)

Elämää ja erotiikkaa on Juha ”Watt” Vainion säveltämä, sanoittama ja esittämä kappale, joka on vuonna 1985 julkaistulla Elämää ja erotiikkaa -albumilla. Kappale julkaistiin vuonna 1984 myös singlenä, ja sen B-puolella on ”Mä voisin olla amerikkalainen”. Kappale kertoo siitä, kuinka metsämaisterin (kappaleen minän) elämä kuluu opiskeluun eikä hänellä liikene aikaa illanviettoon. Hänen isänsä kertoo, että ”elämää ja erotiikkaa / unohtaa ei saisi milloinkaan”, mutta hän ei tästä välitä. Vasta vanhana hän tajuaa, mistä kaikesta hän on jäänyt paitsi. Kappaleen minän naapuri, ikiteekkari Oiva Piirakainen, on saanut nimensä Yleisradion musiikkitoimittajalta Oras ”Oki” Pikkaraiselta. Pikkarainen ei tästä pitänyt vaan katkaisi välinsä Vainioon. Vainio esitti kappaleen muun muassa Ville-Veikko Salmisen juontamassa televisio-ohjelmassa Perjantaipörssi vuonna 1985. Kappaleen kertosäkeistö on erikoisesti joka kerta sanoitukseltaan hieman erilainen. == Äänitys== Kappale äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1984. Kappaleen tuotti Jaakko Salo. Äänityksessä olivat mukana seuraavat muusikot: * Juha ”Watt” Vainio – laulu * Jaakko Salo – kapellimestari, sähköpiano, haitari * Martti Metsäketo, Irina Milan, Irma Tapio, Pepe Willberg – taustalaulu * Juhani Aaltonen – alttosaksofoni * Peter Lerche – kitara * Janne Louhivuori – kitara * Pekka Helin – basso * Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Lavalla Juha Vainio – Elämää ja erotiikkaa (1985) Luokka:Vuoden 1984 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Juha Vainion säveltämät kappaleet Luokka:Juha Vainion kappaleet
Nothing to Lose

Nothing to Lose voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Ei mitään menetettävää (Nothing to Lose), yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1997 * Nothing to Lose, Eddie Moneyn albumi vuodelta 1988 * Nothing to Lose, Emblem3-yhtyeen albumi vuodelta 2013 * ”Nothing to Lose”, singlekappale Billy Talent -yhtyeen albumilta Billy Talent (2003) * Terässeinä (Nothing to Lose), Lee Childin rikosromaani vuodelta 2008.
Kerameikós

Kerameikós (; myös Keramikós) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan Agoran alueen luoteispuolella ja kuuluu kaupungin 3. suuralueeseen. Kerameikós on kaupunginosana peräisin jo antiikin ajalta. Se on perinyt nimensä Kerameikoksen (myös Kerameis) kaupunginosasta ja demoksesta, ja käsittää sen alueen sekä ympäröivää kaupunkia. Alueen nimi tulee muinaiskreikan sanasta keramos (, ”valusavi”). Samasta kreikan sanasta johtuu sana keramiikka. Kaupunginosassa asuikin alun perin runsaasti savenvalajia. Antiikin Kerameikos tunnetaan ennen kaikkea hautausmaastaan ja hienoista hautamuistomerkeistään. Kerameikoksen tärkein nähtävyys on antiikin Kerameikoksen arkeologinen alue sekä sen yhteydessä toimiva Kerameikoksen arkeologinen museo. Merkittävin kirkko on Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Agía Triáda) arkeologisen alueen laidalla. Kerameikóksessa sijaitsevat myös muun muassa Ateenan pääsynagoga Beth Shalomin synagoga sekä Islamilaisen taiteen museo. Kerameikóksen metroasema sijaitsee kaupunginosan länsipuolella sijaitsevassa Gkázin kaupunginosassa. Kerameikóksen kaakkoispuolella sijaitsee Thiseíon kaupunginosa, koillispuolella Psyrí. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Mujajoki

Mujajoki tai Mujanjoki () on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 93 kilometriä ja sadealue 754 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Maaluksanjärvestä ja virtaa Tusinan ja Kirovskin piirien läpi laskien Nevaan lähellä Paulovan taajamaa. Joen nimi on itämerensuomalaista perua (”mutainen”). Keskiajalla seutu oli osa Järvisaaren pogostaa. 1600-luvulla alueelle muuttaneet inkerinsuomalaiset kuuluivat samannimiseen luterilaiseen seurakuntaan. 1800-luvun lopulla joen yläjuoksulle perustettiin ortodoksinen munkkiluostari siellä aiemmin sijainneen erämaaluostarin paikalle. Toisen maailmansodan aikana seudulla kulki Saksan ja Neuvostoliiton välinen rintamalinja, ja Solokuupoin kylän lähellä on suuri saksalaisten hautausmaa. Mujan varrella sijaitsevat Namkun ja Paulovan taajamat. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Mujajoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Nevan alue
Tuupovaaran Urheilijat (salibandy)

Tuupovaaran Urheilijat (lyh- TuuU) on joensuulainen urheiluseura, jonka alaisuudessa toimii salibandyjaosto, joka aloitti toimintansa vuonna 1991. Jaosto panostaa naisten ja tyttöjen salibandytoimintaa Pohjois-Karjalan alueella. Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2009–2010 Suomen korkeinta sarjatasoa salibandyliigaa. Seuralla on myös toinen naisten joukkue TuuU II, joka pelaa II-divisioonassa. Juniori-ikäluokissa seuralla on joukkueet tyttöjen A- ja C-ikäluokissa. == Historia == TuuU aloitti salibandysarjoissa vuonna 1991, kun seuran miesten edustusjoukkue ja A-pojat aloittivat toimintansa. Naisten toiminta alkoi vuonna 1995 II-divisioonasta. A-pojissa TuuU saavutti SM-hopeaa kausilla 1991–1992 ja 1992–1993. Miehet nousivat keväällä 1993 II-divisioonaan. Edelleen joukkue nousi kauden 1995–1996 päätteeksi I-divisioonaan kukistamalla karsinnoissa TPS:n. Miehet pelasivat kaikkiaan neljä kautta I-divisioonassa vuosina 1996–2000. Uutta vauhtia haettiin alasarjoista, joukkue nousi II-divisioonaan 2005 ja pelasi siellä kausilla 2005–2008. == Katso myös == * Tuupovaaran Urheilijat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivu * Naisten joukkuekortti salibandyliigan sivuilla Luokka:Salibandyliigan seurat Luokka:Joensuulaiset urheiluseurat Luokka:Tuupovaara Luokka:Vuonna 1991 perustetut urheiluseurat
Hammasluu

Hammasluu eli dentiini on hampaiden hammasytimen ja hammaskiilteen välissä sijaitseva luukudos. Hampaan kruunun alueella hammasluuta peittää kiille, juuren alueella hammasluuta peittää hammassementti. Hammasluuta muodostavat odontoblastit sijaitsevat hampaan ydinontelon seinämissä. Hammasluu poikkeaa kiilteestä rakenteensa perusteella. Lisäksi hammasluu on tuntoherkkää kudosta sekä se uusiutuu koko eliniän ajan. Hammasluu on hyvin kollageenipitoista. Norsun syöksyhampaiden hammasluu eli norsunluu on arvostettua koriste- esineiden materiaalia. Myös esimerkiksi virtahevon, mursun, sarvivalaan, kaskelotin sekä joidenkin villisikojen ja pahkasikojen hammasluuta myydään, mutta pienen kokonsa vuoksi ne ovat vähemmän arvokkaita kuin norsunluu. ==Lähteet== Luokka:Hampaat
Ohtajoki

Ohtajoki, Ohajoki tai Ohanjoki () on Nevan oikean puoleinen eli pohjoinen sivujoki Inkerissä Venäjällä. Sen pituus on 90 kilometriä, leveys 30–40 metriä ja sadealue 768 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Lempaalan harjun etelärinteeltä, virtaa Leningradin alueen Seuloskoin piirin läpi ja laskee Nevaan Pietarissa Smolnaa vastapäätä. Joen rannalla sijaitsevat muun muassa Nakaran, Ohalatvan, Vartiamäen, Säryn, Enkkolan, Kopittalan, Laurikkalan ja Muurolan kylät sekä Suuren ja Pienen-Ohtan kaupunginosat. Alajuoksulla on patoallas, joka syntyi 1800-luvulla Ruutmyllyn tehtaan rakentamisen yhteydessä. Joen nimi on itämerensuomalaista perua (ohto 'karhu'). Ohta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1300, jolloin ruotsalaiset rakensivat sen suulle Maankruunun linnoituksen. Novgorodilaiset hävittivät linnan jo seuraavana vuonna. 1600-luvulla Ruotsi perusti paikalle Nevanlinnan kaupungin, jonka venäläiset valtasivat ja hävittivät vuonna 1703. Jokisuuhun suunniteltiin 2010-luvulla suurta Ohta-keskuksen pilvenpiirtäjää, mutta hanke jäi toteutumatta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ohtajoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Pietarin joet ja kanavat Luokka:Nevan alue
Venjoki (joki)

Venjoki () on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueen Hatsinan piirissä ja Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Sen pituus on 39 kilometriä ja sadealue 249 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Taaitsan lähteistä ja laskee Nevaan lähellä Tuntian kaupunginosaa. Sen varrella sijaitsee Pietariin kuuluva Pauluskoin kaupunki. Joen suomalainen (< Venäjä) ja venäläinen (< словены ”slaavit”) nimi viittaa Novgorodin slaaveihin ja muodostaa ”parin” viereisen Inkereenjoen kanssa. Keskiajalla seutu kuului Inkereen pogostaan, jossa asui ilmeisesti sekä inkerikkoja että venäläisiä. 1600-luvulla alueelle muutti inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Venjoen luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaisasutus tuhoutui toisen maailmansodan pakkosiirtojen seurauksena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Venjoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Pietarin joet ja kanavat Luokka:Nevan alue
Happivelka

Happivelka on tilanne, jossa elimistö on niin voimakkaassa rasituksessa, että solut eivät saa tarpeeksi happea kuin tarvitsevat kulutukseen. Tällöin sanotaan syntyvän happivelkaa. Solut eivät pysty hapettamaan glukoosin hajotessa syntyviä palorypälehappoja, jonka takia ne muuttavat ne maitohapoiksi. Tämä kangistaa lihaksia. Rasituksen jälkeen solut muuttavat maitohapot takaisin palorypälehapoiksi ja soluhengityksen kautta vedeksi ja hiilidioksidiksi. ==Katso myös== *Glykolyysi ==Lähteet== Luokka:Fysiologia
Suijanjoki

Suijanjoki tai Suidajoki () on Ortesjoen sivujoki Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 63 kilometriä ja sadealue 475 neliökilometriä. Joki saa alkunsa suosta lähellä Tihkovitsan kylää ja laskee Ortesjokeen Uustian kylän kohdalla. Myllykylässä entinen mylly muodostaa patoaltaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Suijanjoki Venäjän vesistörekisterissä * Suijanjoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Laukaanjoen vesistö
Tusinajoki

Tusinajoki () on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueella ja Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen pituus on 121 kilometriä ja sadealue 1 640 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Lugan piirissä Poddubjen kylän lähellä ja virtaa Tusinan ja Kirovskin piirien kautta Tusinansuuhun. Sen varrella sijaitsevat Tusinan ja Lomkan kaupungit sekä Uljanan taajama. Tusinan ja sen sivujoen Sablinkan rotkossa on Saaplinan luolasto ja Uljanan lähellä vesiputous. Joen nimi juontuu muinaisvenäjän ”kapeaa” tai ”ahdasta” tarkoittavasta sanasta. == Aiheesta muualla== * Tusinajoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Pietarin joet ja kanavat Luokka:Nevan alue
Paastonkylä

Paastonkylä () on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kosteritsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä lähellä Voiskovitsan ja Haisevaisin välistä maantietä. Kylän lähellä on keskiaikaisia kurgaanihautoja. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa Kaprion lääniin kuuluneen Djatlitsyn pogostan keskuksena. Vuonna 1771 rakennettu ortodoksikirkko on säilynyt raunioituneena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Paastonkylä Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin kylät Luokka:Lomonosovin piiri
Ortesjoki

Ortesjoki () on Laukaanjoen pohjoinen sivujoki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 192 kilometriä ja sadealue 3 200 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Tuonitsan lähteistä Länsi-Inkerin ylängön eteläharjanteella ja virtaa Volossovan, Hatsinan ja Laukaan piirien läpi. Tärkeimmät sivujoet ovat Orlinkajoki, Suijanjoki ja Kremenka. Ortesjoen varrella sijaitsevat Siiverskan ja Viiritsan taajamat, jotka ovat suosittuja kesänviettopaikkoja. 1940–1950-luvulla joelle rakennettiin vesivoimalaitoksia, jotka sittemmin ovat jääneet pois käytöstä. Ortesjoella sijaitsee Tuonitsan luonnonsuojelualue sekä joukko geologisia luonnonmuistomerkkejä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Ortesjoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Laukaanjoen vesistö
Valentina Turisini

Valentina Turisini (s. 16. elokuuta 1969 Trieste) on italialainen kivääriampuja ja olympiamitalisti. Valentina Turisini on saavuttanut olympialaisissa hopeaa 50 m urheilukiväärissä Ateenassa 2004. ==Lähteet== * * Luokka:Italialaiset ampujat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tillitsa

Tillitsa () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Jelisavettinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee kahden kilometrin päässä Jelisavettinan taajamasta. Ensimmäisen kerran kylä mainitaan vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä Vzdylitsy (). Se oli tuolloin samannimisen Kaprion lääniin kuuluneen pogostan keskus. Nimi juontuu muinaisvenäjän ”nousta”-verbistä ja kuvaa ilmeisesti kylän sijaintia mäellä. Vuonna 1712 Tillitsaan rakennettiin kartano, joka samalla vuosisadalla kuului mm. keisarinna Jelizaveta Petrovnalle ja Katariina II:lle. 1800-luvulla kartano kuului pitkään ruhtinatar Jelizaveta Trubetskajalle, jonka mukaan läheinen taajama on saanut nimensä. Vuonna 1766 rakennettiin Vladimirin jumalanäidin ikonille omistettu kivikirkko, joka on säilynyt raunioina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Tillitsa Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Inkerin kylät Luokka:Hatsinan piiri
Harmaa aine

Harmaa aine tarkoittaa keskushermoston sitä osaa, joka koostuu etupäässä neuronien eli aivojen hermosolujen solukeskuksista ja tuojahaarakkeista. Harmaa aine on aluksi ruskeaa, mutta väri muuttuu harmaaksi, kun siitä valmistetaan preparaatteja. Kyseinen väritys johtuu siitä, että harmaa aine sisältää paljon hermosoluja, joiden viejähaarakkeiden ympärillä ei ole yhtä paljon valkoista myeliiniä kuin valkean aineen viejähaarakkeiden ympärillä. Harmaan aineen muodostama aivokuoren kerros sijaitsee valkean aineen ulkokehällä. Myös aivojen syvemmissä osissa on harmaata ainetta. Harmaata ainetta on vain nisäkkäillä, ihmisellä kaikkein eniten. Ihmisen isoaivoissa harmaan aineen paksuus on 2–3 millimetriä.Ihmisen hermojärjestelmä . Web Archive 4.8.2008. Etälukio, psykologia Naisilla ja miehillä on yhtä paljon harmaata aivoainetta.Matti Viljanen 20.6.2017: Uutta tietoa aikuistuvista aivoista Huonosti koulussa menestyvillä on keskimäärin muita vähemmän harmaata aivoainetta. Harmaan aivoaineen väheneminen ja harveneminen vaikeuttaa etenkin sellaisten uusien asioiden oppimista, jotka eivät liity aiemmin opittuun. Aivojen harmaa kuorikerros ohenee ikävuosien 8 ja 23 välillä. Aivoaineen määrä pysyy silti samana, sillä harmaan aivoaineen tiheys kasvaa kerroksen ohenemisen myötä. Kolmannenkymmenennen ikävuoden jälkeen harmaan aineen määrä alkaa vähetä. Tupakointi, runsas alkoholin käyttö ja lihavuus kiihdyttävät harmaan aivoaineen luonnollista katoa samoin kuin ateroskleroosin ja diabeteksen kaltaiset aivojen verenkiertoa rappeuttavat sairaudet. Liikunta puolestaan lisää aivojen harmaan aineen tiheyttä ja määrää. Myös hyvin ylipainoisten ihmisten laihtuminen voi lisätä harmaan aineen tilavuutta. Kaksospareilla tehdyssä vuonna 2019 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin, että enemmän liikuntaa harrastavilla kaksosilla esiintyy paksumpaa harmaata aivoainetta toisilla ja ohuempaa toisilla aivoalueilla. == Lähteet == Luokka:Keskushermosto
HDL

HDL () on veressä sijaitseva lipoproteiini. Se kuljettaa kolesterolia kudoksista maksaan vähentäen näin riskiä sairastua rasvankovetustautiin ja sepelvaltimotautiin. HDL on lipoproteiineista pienin. Lipoproteiinit jakautuvat viiteen ryhmään, kylomikronit, VLDL, IDL, LDL ja HDL. HDL- kolesteroli on niin sanottua hyvää kolesterolia, LDL taas huonoa.Maarit Suikkanen Lipoproteiinien rooli verenkierrossa pdf ==Lähteet== Luokka:Lipoproteiinit
Birdman (artisti)

Bryan ”Baby” Williams, taiteilijanimeltään Birdman, (s. 15. helmikuuta 1969 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti, -tuottaja ja yrittäjä. Hän aloitti räppäämisen koulusta erottamisen jälkeen oltuaan 15-vuotias. Williamsin ura ei lähtenyt nousuun vasta kuin ollessaan 28-vuotias, kun hän nauhoitti ensimmäisen menestysalbuminsa Juvenilen kanssa. Williams perusti levy-yhtiö Truthin yhdessä Juvenilen kanssa ja saivat heti asiakkaita, mutta aivan muusta musiikkimaailmasta kuin räpistä. He levyttivät Jim Jonesin ensimmäisen levyn, joka myi platinaa. Juvenile ja Williams laittoivat ansiorahat puoliksi ja erosivat omille teilleen, minkä jälkeen he löysivät toisensa 10 vuotta jälkeenpäin. Williams kuuluu Mannie Freshin kanssa Big Tymers -nimiseen hip hop -duo'on. Williams omistaa levy-yhtiö Cash Money recordsin yhdessä veljensä Ronald (Slim) Williamsin kanssa. == Diskografia == === Albumit === * 1993: I Need a Bag of Dope (nimellä B-32) * 2002: Birdman * 2005: Fast Money * 2007: 5 * Stunna * 2009: Priceless === Yhteisalbumit === * 2006: Like Father, Like Son (Lil Waynen kanssa) === Singlet === Year Single U.S. Hot 100 U.S. R&B; U.S. Rap Albumilta 2002 "Do That" (feat. P. Diddy, Mannie Fresh & Tateeze) 33 21 10 Birdman 2003 "What Happened to That Boy" (feat. Clipse) 45 14 - "Baby You Can Do It" (feat. Toni Braxton) \- - - 2004 "Shine On" (feat. Lil Wayne) \- 75 - Fast Money "Neck of the Woods" (feat. Lil Wayne) \- 61 - 2006 "Pop Bottles" (featuring Lil Wayne) 38 15 6 5 * Stunna 2007 "100 Million" (feat. Rick Ross, Dre, Young Jeezy, & Lil Wayne) 118 69 - 2008 "I Run This" (feat. Lil Wayne) 110 79 - 2009 "Always Strapped" (feat. Lil Wayne) 65 55 - Priceless == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Birdmanin viralliset sivut * MySpace * Cash Money Recordsin viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dörflingen

Dörflingen on kunta Sveitsissä, Schaffhausenin kantonissa. Kunta kuuluu Reiatin piirikuntaan (). Kunnan pinta-ala on 5,82 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 796 (28.2.2006). Kunta rajautuu lännessä Büsingen am Hochrheinin kuntaan, joka on Saksan eksklaavi, sekä idässä saksalaisiin Gailingen am Hochrheinin kaupunkiin ja Gottmadingenin kuntaan. Luoteessa kunta rajautuu Schaffhausenin kaupunkiin, pohjoisessa Thayngenin kuntaan ja etelässä Thurgaun kantoniin kuuluvaan Diessenhofenin kuntaan. Ensimmäinen dokumentoitu maininta paikkakunnasta on vuodelta 1264. Tuolloin paikkakunta tunnettiin nimeltä Dorfelingen. == Väkiluvun kehitys == Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku 1689 396 1950 458 1704 340 1990 582 1850 560 2000 785 1900 426 2006 796 1930 418 2012 907 Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan kotisivut Luokka:Schaffhausenin kantonin kunnat
Refleksirata

Refleksirata tai heijastekaari on reseptorista selkäytimen kautta kulkeva rata, jota pitkin hermoimpulssi kulkee. Refleksirataan kuuluu ärsykkeen vastaanottava aistinelin, keskushermosto alue, hermoyhteys ja toimiva elin. ==Katso myös== *Refleksi ==Lähteet== Luokka:Refleksit Luokka:Neurologia
Koovee (salibandy)

Koovee on tamperelainen urheiluseura, jonka alaisuudessa toimii salibandyjaosto. Lisenssipelaajamäärällä mitattuna se on Suomen suurin salibandyseura. Seurassa oli toukokuussa 2008 34 joukkuetta ja yli tuhat lisenssipelaajaa. Miesten edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi korkeinta sarjatasoa Divaria. Naisten edustusjoukkue pelaa puolestaan Suomen korkeinta sarjatasoa Salibandyliigaa Seuralla on juniorijoukkueita poikien A-F ja tyttöjen B-E ikäluokissa. Nuoremmille seura järjestää salibandykerhoja. Seuralle on myönnetty Nuori Suomi -sinetti laadukkaasta juniorityöstä. == Historia == Kooveen salibandyjaosto perustettiin keväällä 1996, kun Manse Unitedin miesten ja naisten edustusjoukkueet siirtyivät Kooveen alaisuuteen. Heti ensimmäisellä kaudella miesten joukkue voitti I-divisioonan ja nousi kauden päätteeksi mestaruussarjaan. Vierailu ylimmällä sarjaportaalla oli kuitenkin vain kauden mittainen, sillä kauden 1997–1998 lopuksi joukkue putosi mestaruussarjasta. Seuraavat kaudet miesten edustusjoukkue pelasi I-III- divisioonissa, kunnes liigassa pelaava Tampereen Gunners keväällä 2008 siirsi miesten ja poikien toimintansa Kooveen alaisuuteen, jolloin syntyi yhdistelmäjoukkue G-KooVee. Miehet pelasivat liigaa nimellä G-KooVee kauden 2008–2009, mutta kaudesta 2009–2010 nimenä on Koovee. Kooveen naisten joukkue pelasi salibandyliigaa kolme kautta, vuodesta 1996 vuoteen 1999. Kahden puolivälieriin päättyneen kauden jälkeen joukkue putosi kauden 1998–1999 keväällä I-divisioonaan. Muutamien hyvin menneiden I-divisioonan kausien jälkeen joukkue nousi kauden 2007–2008 päätteeksi takaisin ylimmälle sarjatasolle. Junioritoiminta seurassa alkoi heti jaoston perustamisen jälkeen. Aluksi junioripelaajien ja -joukkueiden määrä oli melko pieni, mutta vuosituhanteen vaihteesta alkaen sählykerholaisten ja salibandyjuniorien määrä on kasvanut kovalla vauhdilla. Tällä hetkellä tarjontaa löytyy pojissa kaikille ikäluokille ja tytöissä ikäryhmille A-E. Valikoimaa täydentävät vielä sählykerhot. Juniorityö on seurassa tärkeässä roolissa ja SSBL luovutti siitä tunnustukseksi syksyllä 2004 Nuori Suomi -sinetin. == Miesten edustusjoukkue kaudella 2018–2019 == {| style="width: 250px;" Maalivahdit 1 Tomi Aaltonen 31 Oskar Sillanpää 34 Toni Tuomi Puolustajat 6 Ossi Koskinen 11 Jaakko Nieminen 14 Jesse Ruokostenpohja 17 Matias Lintula 18 Aapo Mäkelä 22 Paavo Alentola 53 Tuomas Aho 61 Lauri Alkki 77 Topi Koskinen 81 Jesse Vainio == Katso myös == * Koovee == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivu * nhlfinns.net, Kooveen pelaajatilastot miesten salibandyliigassa vuodesta 1990 * Kooveen tilastoja (UrheiluSuomi.com) Luokka:Salibandyliigan seurat Salibandy Luokka:Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat