EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alan Dershowitz

Alan Morton Dershowitz (s. 1. syyskuuta 1938) on yhdysvaltalainen lakimies, jonka nimi on yhdistetty lukuisiin korkean profiilin oikeustapauksiin. Hän on julkaissut myös useita lakia ja oikeutta käsitteleviä kirjoja. Hän on tunnettu Arabien–Israelin konfliktin kommentoija. Dershowitz syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Päästyään yeshiva -high schoolista hän lähti Brooklyn Collegeen, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1959. Vuonna 1962 hän suoritti Bachelor of Laws -tutkinnon Yalen yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän osaa sujuvasti hepreaa. Dershowitz käsitteli vuonna 1976 pornotähti Harry Reemsin ”siveettömyystuomion” valitusta ja hänen ansiostaan Reems vapautettiin syytteistä. Hän on ilmaissut vastustavansa vahvasti pornon sensurointia. Dershowitz on lisäksi puolustanut muun muassa puolisonsa murhayrityksestä syytettyä Claus von Bülowia, joka jätettiin lopulta tuomitsematta. Hän oli myös yksi O. J. Simpsonin puolustusasianajajista. Dershowitz on myös William M. Bulgerin näkyvimpiä kritisoijia. Hänestä tuli Harvardin yliopiston oikeustieteen apulaisprofessori vuonna 1964 ja professori jo 28-vuotiaana (1967). Vuonna 1993 hänestä tehtiin niin sanottu Felix Frankfurter -professori. Dershowitz on tunnettu Israelin ja sen politiikan puolustaja ja kiistellyt näkyvästi mediassa muun muassa Noam Chomskyn, Norman Finkelsteinin ja Jimmy Carterin kanssa. == Kirjoja == * The Best Defense (1982) * Reversal of Fortune: Inside the von Bülow Case (1985) * Taking Liberties: A Decade of Hard Cases, Bad Laws and Bum Raps (1988) * Chutzpah (1991) * Contrary to Popular Opinion (1992) * The Advocate's Devil (1994) * The Abuse Excuse: And Other Cop-Outs, Sob Stories, and Evasions of Responsibility (1994) * Reasonable Doubts: The Criminal Justice System and the O.J. Simpson Case (1996) * The Vanishing American Jew: In Search of Jewish Identity for the Next Century (1997) * Sexual McCarthyism: Clinton, Starr, and the Emerging Constitutional Crisis (1998) * Just Revenge (1999) * The Genesis of Justice: Ten Stories of Biblical Injustice that Led to the Ten Commandments and Modern Law (2000) * Letters to a Young Lawyer (2001) * Supreme Injustice: How the High Court Hijacked Election 2000 (2001) * Why Terrorism Works: Understanding the Threat, Responding to the Challenge (2002) * Shouting Fire: Civil Liberties in a Turbulent Age (2002) * The Case for Israel (2003) * America Declares Independence (2003) * America on Trial: Inside the Legal Battles That Transformed Our Nation (2004) * Rights From Wrongs: A Secular Theory of the Origins of Rights (2004) * The Case for Peace: How the Arab-Israeli Conflict Can be Resolved (2005) * Preemption: A Knife That Cuts Both Ways (Issues of Our Time) (2006) * Blasphemy: How the Religious Right is Hijacking the Declaration of Independence (2007) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dardanos (mytologia)

Dardanos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Elektran, Atlaksen tyttären, poika. Häntä pidetään myyttisenä dardaanien, troijalaisten ja Aineiaan kautta myös roomalaisten esi-isänä. Hän oli alun perin kotoisin Arkadiasta, missä hän sai ensimmäisen vaimonsa, Khrysen, kanssa Deimaan ja Idaioksen. Dardanos oli Deukalionin ja Ogygoksen lisäksi yksi sankareista, joka selvisi Deukalionin vedenpaisumuksesta. Siitä selvinneet ihmiset, jotka asuivat nyt saariksi muuttuneilla vuorilla, jakaantuivat kahteen ryhmään: toinen jäi niille sijoilleen, kun taas toinen purjehti Samothrakelle mukanaan veljekset Iasion ja Dardanos. Täällä veljeksistä vanhempi Iasion iski silmänsä Demeteriin ja makasi tämän kanssa, josta rangaistuksen hänen isänsä Zeus tappoi hänet salamallaan. Lisäksi maaperä oli hyvin köyhää, jolloin ruoan ja veden puutteessa loput päättivät syvästi suruissaan jatkaa matkaansa Troaan Aasian puolelle. Siellä kuningas Teukros otti heidät vieraanvaraisesti vastaan, jolta Dardanos sai maata Ida-vuoren juurelta, johon hän perusti Dardanoksen eli Dardanian kaupungin. Lisäksi Dardanos sai vaimoksi Teukroksen tyttären Batieian hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua, ja he saivat lapset Zakynthos, Erikhthonios ja Ilos.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.12.1 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Soe Win

Soe Win (; 1948 – 12. lokakuuta 2007) oli myanmarilainen poliitikko. Than Shwe nimitti hänet pääministeriksi 19. lokakuuta 2004. Soe Win joutui maaliskuussa 2007 singaporelaiseen yksityissairaalaan. Hallitus ei antanut sairauden laadusta tarkempaa tietoa, mutta tiedotusvälineet puhuivat leukemiasta. Hän palasi kotimaahansa 3. toukokuuta, mutta joutui vielä saman kuukauden aikana takaisin Singaporeen. Varakuvernööri Thein Sein nimitettiin 18. toukokuuta 2007 tilapäiseksi pääministeriksi Soe Winin sairauden johdosta. Soe Win palasi Myanmariin 1. lokakuuta keskellä rajuja mielenosoituksia. Hän oli hyvin sairas ja joutuikin sotilassairaalaan Yangôniin. Mizzima News väitti hänen kuolleen 2. lokakuuta, ja tieto levisi useisiin tiedotusvälineisiin. Alun perin asiaa epäiltiin huhuksi, mutta sotilaslähteet vahvistivat kuoleman 12. lokakuuta. Luokka:Myanmarilaiset sotilaat Luokka:Kenraalit Luokka:Myanmarilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Sauli Lehtonen & Hopeinen Q

Sauli Lehtonen & Hopeinen Q oli vuoden 1994 tangokuninkaan Sauli Lehtosen esikoisalbumi, jonka Edel Records Finland Oy julkaisi vuonna 1994. Hänen taustayhtyeenään toimii Hopeinen Q. Albumi sisältää 12 kappaletta. Albumi julkaistiin CD-levynä sekä c-kasettina. Sitä on myyty yli 65 000 kappaletta, platinalevyyn oikeuttava määrä, ja se nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.Sauli Lehtonen & Hopeinen Q ifpi.fi. Viitattu 23.4.2010. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * Tagtuner.com * Netti-iskelmät.com ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1994 esikoisalbumit Luokka:Sauli Lehtosen albumit
Adrian R’Mante

Adrian R'Mante (s. 3. helmikuuta 1978, Tampa) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esittää Esteban Ramírezin osan Disneyn tilannekomediassa Zackin ja Codyn viiden tähden elämää. R'Mante on valmistunut University of Central Floridasta ja asuu nykyisin Los Angelesin metropolialueella. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nick Hornby

Nick Hornby (s. 4. huhtikuuta 1957 Redhill, Surrey, Britannia) on englantilainen kirjailija ja käsikirjoittaja. == Elämä ja ura == Hornby valmistui Cambridgen yliopistosta. Hän asuu nykyisin Maidenheadissa. Hän työskenteli alun perin englanninopettajana ja toimittajana. Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerrallinen Hornankattila ilmestyi 1992. Sitä seurasi romaani Uskollinen äänentoisto (1995), jossa hän kertoo, että keski- ikäisten miesten arjen armotonta pyöritystä helpottaa ja mielenterveyttä ylläpitää listojen laatiminen ja lukeminenMikko Aaltonen, Britit Nirvanassa, Helsingin Sanomat 21.10.2011 sivu D 6. 1998 ilmestyi Poika. Kaikista kolmesta on tehty elokuvaversiot. Hornbyn myöhempään tuotantoon kuuluvat muun muassa novellikokoelma Speaking with the Angel (2001) sekä romaanit Hyvät ihmiset (2001) ja Alas on pitkä matka (2005). Hän on julkaissut myös esseitä lauluista nimellä 31 biisiä (2003). Kirjailija osallistuu hyväntekeväisyysjärjestö TreeHousen toimintaan, ja hänellä itsellään on autistinen poika. Vuonna 2009 Hornby julkaisi ensimmäisen nuortenromaaninsa, Skeittari. Hornby on innokas jalkapallon kannattaja, ja Hornankattila kertookin paljon jalkapallosta. Hornbyn suosikkijoukkue on Arsenal, joka on suuressa osassa hänen ensimmäisessä kirjassaan. Myös muissa Hornbyn kirjoissa on jalkapalloa, enemmän tai vähemmän. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gianni Amelio

Gianni Amelio (s. 20. tammikuuta 1945 San Pietro di Magisano) on italialainen elokuvaohjaaja. Amelio syntyi Calabriassa, mutta isä muutti Argentiinaan jo pian; poika vietti lapsuutensa lähinnä äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana. Hän muutti Roomaan vuonna 1965 ja sai kriitikkojen suosion 1970-luvulla. Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 1982 esitetty Suoraan sydämeen oli kansainvälinen menestys. Amelion myöhempiä elokuvia ovat Avoimet ovet (1990), Varastetut lapset (1991) ja Lamerica (1994). Hän kuului Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1995. Hän voitti vuonna 1998 teoksellaan Così ridevano (1998) Venetsian Kultaisen leijonan. Lisäksi hän on voittanut muun muassa useita Nastro d’argento -palkintoja, kolme European Film Awardia ja David di Donatellon sekä ollut ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Helena Ylänen luonnehti Helsingin Sanomissa vuonna 1994 Gianni Ameliota kertojaääneltään teeskentelemättömäksi arkisten aiheiden kuvaajaksi, joka tyylinsä ja italialaisuutensa takia helposti leimataan neorealistiksi mutta on omasta mielestään vain realisti. Yläsen mielestä Amelio on demokraattinen ja antielitistinen elokuvantekijä, joka välttää tarinoissaan helppoja ratkaisuja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esmée Denters

Esmée Denters (28. syyskuuta 1988 Westervoort, Alankomaat) on hollantilainen laulaja. Denters tuli tunnetuksi internetin videosivusto Youtuben kautta. Denters laittoi Youtubeen siskonsa web-kameralla kuvaamiaan laulupätkiä, joilla hän esittää tunnettujen artistien kappaleita, kuten Justin Timberlaken ”What Goes Around” ja Natasha Bedingfieldin ”Unwritten”. Justin Timberlaken perustama levy-yhtiö Tennman Records huomasi Dentersin kyvyt ja hänen saamansa suosion, ja Dentersista tuli yhtiön ensimmäinen kiinnitys. Esmée Denters syntyi ja kasvoi Oosterbeekin kaupungissa, jossa hän opiskeli sosiaalityöntekijäksi. Denters on julkaissut myös omia sävellyksiään ja julkaissut singlen ”Crazy Place”, jonka tuotto menee kokonaisuudessaan hyväntekeväisyyteen. Denters lähti Euroopan kiertueelle yhdessä Enrique Iglesiasin kanssa huhtikuussa 2010. Hän vieraili kiertueella myös Suomessa. == Diskografia == === Albumit === *Outta Here (2009) === Singlet === *Crazy Place (2007) *Outta Here (2009) *Admit It (2009) *Love Dealer (2010) feat. Justin Timberlake *It’s Summer (Cause We Say So) (2012) *Mirrors (2013) feat. The New Velvet *If I Could I Would (2014) *Get Home (2017) (Esmee Denters & Shaun Reynolds) *Motivation (2017) (Esmee Denters & Shaun Reynolds) *Feeling Good (2018) *Moonchild (2019) *Would You Love Me The Same (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Esmée Dentersin kotisivu Luokka:Alankomaalaiset poplaulajat Luokka:Tubettajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luigi Magni

Luigi Magni (21. maaliskuuta 1928 Rooma – 27. lokakuuta 2013 Rooma) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän voitti kaksi parhaan käsikirjoittajan David di Donatello -palkintoa vuosina 1978 ja 1995. Magnin teoksia ovat muiden muassa Lemmenjuoma (1965) ja Siveysvyö (1967). ==Lähteet== Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Eduardo Coutinho

Eduardo de Oliveira Coutinho (11. toukokuuta 1933 São Paulo – 2. helmikuuta 2014 Rio de Janeiro) oli brasilialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Coutinhon ohjaama ja käsikirjoittama El ABC de amor sai kantaesityksensä Berliinin elokuvajuhlilla kesäkuussa 1967 ja oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi. Hänen myöhempiä käsikirjoituksiaan olivat muiden muassa Rakkauden oppitunti (1975) ja Dona Flor ja hänen kaksi aviomiestään (1976). Opiskeltuaan IDHEC:ssä Pariisissa Coutinho palasi Brasiliaan vuonna 1960. Hänet tunnetaan kotimaassaan varsinkin dokumenteista, joista pari esimerkkiä ovat Cabra marcado para morrer (1984) ja Babilônia 2000 (2001). Coutinho puukotettiin kuoliaaksi kotonaan Rio de Janeirossa 2. helmikuuta 2014. Hänen poikansa pidätettiin epäiltynä teosta. ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Brasilialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Brasilialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Richard Jeni

Richard John Colangelo eli ”Jeni” (14. huhtikuuta 1957 Brooklyn, New York – 10. maaliskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen Brooklynissä, New Yorkissa. Jeni valmistui Hunter Collegesta. Hän esiintyi muun muassa usein The Tonight Show'ssa ja omassa Platypus Manissa -sarjassaan sekä Oscar- palkitussa elokuvassa The Mask – naamio (1994). Vuonna 2004 Comedy Central sijoitti hänet 57. sijalle ”kaikkien aikojen 100 parhaan stand up -koomikon” listalla. Jeni oli katolinen. Hän seurusteli kuolemaansa edeltäneinä kolmena vuotena televisiotoimittaja Amy Murphyn kanssa ja teki viimeisen esiintymisensä helmikuussa 2007. Jeni ampui itseään kotonaan West Hollywoodissa maaliskuussa 2007. Hänet löydettiin elossa, mutta vakavasti haavoittuneena, ja hän kuoli vammoihinsa Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa. Hänen omaisensa vahvistivat kuoleman itsemurhaksi ja myönsivät lisäksi, että Jenillä oli todettu vaikea masennus ja psykoosioireita. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Naantalin Musiikkijuhlat

Naantalin Musiikkijuhlat on vuosittain Naantalissa järjestettävä kansainvälinen kamarimusiikkitapahtuma. Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin vuonna 1980. Musiikkijuhlat järjestetään kesäkuun alussa ja ne kestävät noin kaksi viikkoa. Festivaalille osallistuu vuosittain noin 18 000 konserttikävijää. Tapahtuman perustaja ja taiteellinen johtaja on sellisti Arto Noras. == Historia == Naantalin Musiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980 professori Arto Noraksen ja Sibelius-Akatemia-kvartetin jäsenten aloitteesta. Festivaali oli alusta asti profiloitunut vahvasti kamarimusiikkiin. Vuosien saatossa musiikkijuhlilla on esiintynyt yli 700 taiteilijaa ja lähes 150 kamarimusiikkiyhtyettä ja orkesteria Suomesta sekä ulkomailta. Presidentti Urho Kekkonen osallistui Naantalin musiikkijuhlille 1980-luvun alussa ja teki vuonna 1981 aloitteen konsertista presidentin kesäasunto Kultarannassa. Presidentti Martti Ahtisaari taas halusi järjestyttää puutarhakonsertin Kultarantaan vuonna 1997. Myös presidentti Tarja Halonen on viihtynyt Naantalin Musiikkijuhlien yleisössä. Historian aikana musiikkijuhlien grafiikkaa ovat tehneet muun muassa Kari Suomalainen ja Erik Bruun. == Esiintyjät == Musiikkijuhlilla on esiintynyt arvostettuja kansainvälisiä muusikoita sekä orkestereja, muiden muassa Vladimir Ashkenazy, Barbara Hendricks, Pierre Fournier, Anne-Sophie Mutter, Emil Gilels, Isaac Stern, Paul Tortelier, Krzysztof Penderecki ja English Chamber Orchestra. Arto Noras on tilannut myös useita uusia teoksia Naantalin musiikkijuhlille. Kantaesityksiä on kuultu muun muassa Aulis Salliselta, Erik Bergmanilta ja Leif Segerstamilta. == Konserttipaikat == Tärkeimpänä konserttipaikkana toimii Naantalin keskiaikainen luostarikirkko, jonka lisäksi konsertteja pidetään Raision, Merimaskun ja Rymättylän kirkoissa, Kaivohuoneella ja Naantalin kylpylässä sekä Kristoffer-salissa. == Talvikonsertit == Vuodesta 2006 lähtien on Naantalin kirkossa järjestetty myös talvikonsertteja helmi-maaliskuussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Naantalin musiikkijuhlat Luokka:Naantalin tapahtumat Luokka:Klassisen musiikin tapahtumat Suomessa
Elf (albumi)

Elf on samannimisen blues rock-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1972. ==Kappaleet== # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Ronnie James Dio – laulu, basso *David Feinstein – kitara *Neil Kubik – kitara *Mickey Lee Soule – piano *Gary Driscoll – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 1972 esikoisalbumit Luokka:Elfin albumit
Matkalla Perditioniin

Matkalla Perditioniin (Road to Perdition) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Sam Mendes ja sen pääosaa näyttelee Tom Hanks. Elokuva kertoo mafian palkkalistoilla toimivasta Michael Sullivanista, jonka toimenkuvaan kuuluu yleensä veloissa olevien ihmisten uhkailu. Eräällä kerralla hänen vanhin poikansa Michael Sullivan Jr piiloutuu isänsä autoon ja joutuu todistamaan, kuinka Michael tappaa erään miehen. Poika jää kiinni läsnäolostaan, eikä mafiapomon poika Connor Rooney pidä siitä lainkaan. Rooney tappaa Michaelin vaimon ja nuoremman pojan. Isä ja poika joutuvat lähtemään pakomatkalle kostoa suunnitellen. Elokuva perustuu Max Allan Collinsin ja Richard Piers Raynerin tekemään samannimiseen sarjakuvaan vuodelta 1998. Sarjakuvan perusjuoni vastaa elokuvasovitusta, mutta sarjakuva on elokuvaa väkivaltaisempi ja sisältää joitakin elokuvassa näkemättä jääviä henkilöitä, kuten Al Caponen ja Eliot Nessin. Toisaalta Jude Law’n hahmo Harlen Maguire on luotu elokuvaa varten eikä esiinny sarjakuvassa. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Sam Mendesin ohjaamat elokuvat Luokka:Mafiaelokuvat Luokka:DC-universumiin perustuvat elokuvat Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:DreamWorksin elokuvat
Chūshirō Hayashi

Chūshirō Hayashi (; 25. heinäkuuta 1920 Kioto, Japani – 28. helmikuuta 2010 Kioto, Japani) oli japanilainen astrofyysikko. Hänelle on myönnetty Eddington- mitali (1970), Kioton palkinto (1995) ja Bruce-mitali (2004). Hänen esittämänsä ja hänen mukaansa nimetty on Hayashi-käyrä. Hayashi valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1942 ja työskenteli toisen maailmansodan jälkeen Kioton ja Osakan prefektuurin yliopistoilla. Hän sai tohtorinarvonsa Kioton yliopistosta ja loi tutkijanuransa pääosin siellä. Hayashi vetäytyi tiedemaailmasta vuonna 1984, ja monet hänen entisistä opiskelijoistaan ovat nykyisin arvostettuja tutkijoita. Hän on ollut Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1989 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Astrofyysikot Luokka:Bruce-mitalistit Luokka:Japanilaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Carolina County Ball

Carolina Coynty Ball on Elf-nimisen blues rock -yhtyeen toinen studioalbumi. Albumin kappale "Ain't It All Amusing" sai jonkin verran suosiota Britanniassa. ==Kappaleet== #"Carolina County Ball" – 4:46 #"L.A.59" – 4:21 #"Ain't It All Amusing" – 5:01 #"Happy" – 5:28 #"Annie New Orleans" – 3:01 #"Rocking Chair Rock 'n' Roll Blues" – 5:36 #"Rainbow" – 4:00 #"Do the Same Thing" – 3:10 #"Blanche" – 2:31 ==Kokoonpano== *Ronnie James Dio – laulu *Steve Edwards – kitara *Micky Lee Soule – kosketinsoittimet *Craig Gruber – basso *Gary Driscoll – rummut ==Lähteet== *Albumin tietoa Billboard.comista *'Carolina County Ball' kieruteen päivämäärät Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Elfin albumit
Trying to Burn the Sun

Trying to Burn the Sun on blues rock -yhtye Elfin vuonna 1975 julkaistu kolmas ja viimeinen studioalbumi. Musiikillisesti albumi on enemmän heavy metal -tyylistä kuin blues rockia. ==Kappaleet== #"Black Swampy Water" – 3:43 #"Prentice Wood" – 4:37 #"When She Smiles" – 4:54 #"Good Time Music" – 4:30 #"Liberty Road" – 3:22 #"Shotgun Boogie" – 3:07 #"Wonderworld" – 5:03 #"Streetwalker" – 7:07 ==Kokoonpano== *Ronnie James Dio – laulu *Steve Edwards – kitara *Micky Lee Soule – kosketinsoitin *Craig Gruber – basso *Mark Nauseef – rummut Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Elfin albumit
Bohdan Paczyński

Bohdan Paczyński (8. helmikuuta 1940 Vilna, Liettua – 19. huhtikuuta 2007 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat) oli puolalainen tähtitieteilijä. Hän kuului tähtien kehityksen johtaviin tutkijoihin. Paczyński syntyi Vilnassa, opiskeli Varsovan yliopistossa ja muutti vuonna 1981 Yhdysvaltoihin. Hän oli Princetonin yliopiston professori. Hänestä tuli 29. kesäkuuta 2005 Wrocławin yliopiston ja 22. syyskuuta 2006 Nikolaus Kopernikuksen yliopiston kunniatohtori. Paczyński oli pioneeri mikrolinssi-ilmiön hyödyntämisessä avaruustutkimuksessa, ja hän oli mukana perustamassa OGLE-hanketta, joka pyrkii etsimään pimeää ainetta gravitaatiolinssin avulla. Hänet palkittiin vuonna 2002 Bruce-mitalilla. Hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1984. Paczyński kuoli Princetonissa New Jerseyssä 67-vuotiaana kärsittyään kolmen vuoden ajan aivosyövästä. == Lähteet == Luokka:Bruce-mitalistit Luokka:Puolalaiset tähtitieteilijät Luokka:Puolalaiset professorit Luokka:Princetonin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Donald Lynden-Bell

Donald Lynden-Bell (5. huhtikuuta 1935 Dover – 6. helmikuuta 2018 CambridgeProf Donald Lynden-Bell) oli brittiläinen astrofyysikko. Lynden-Bell työskenteli Cambridgen yliopiston Institute of Astronomyssa, jonka ensimmäinen johtaja hän oli. Hän oli Royal Astronomical Societyn entinen puheenjohtaja ja kuulunut vuodesta 1990 lähtien Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan. Hän oli myös Royal Societyn jäsen. Lynden-Bell palkittiin vuonna 1984 Eddington- mitalilla, vuonna 1993 Royal Astronomical Societyn kultamitalilla ja vuonna 1998 Bruce-mitalilla. Asteroidi 18235 Lynden-Bell on nimetty hänen mukaansa. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Paksujalkavalikka

Paksujalkavalikka, aiemmin paksujalkamalikka (Clitopaxillus fibulatus) on sieni. Se kasvaa hajottamalla metsän kariketta, eikä elä symbioosissa puiden kanssa kuten monet ruokasienet. Paksujalkavalikka on syötävä sieniSolak et al:ntimicrobial activity of two wild mushrooms Clitocybe alexandri (Gill.) Konr. and rhizopogon roseolus (Corda) T.M. Fries collected from Turkey, mutta koska malikkamaiten sienten erottaminen toisistaan on vaikeaa, se ei ole yleinen ruokasieni. Lisäksi tutkimukset ovat osoittaneet, että paksujalkavalikka tappaa bakteereita. Paksujalkavalikka on etenkin vanhojen metsien laji, joka viihtyy lehtomaisissa metsissä kalkkipitoisella maalla.Kaunissaaren luonto Paksujalkavalikka luokiteltiin aiemmin malikoiden sukuun (Clitocybe) nimellä paksujalkamalikka (Clitocybe alexandri). Laji on kuitenkin jaettu kahtia ja siirretty uuteen paksujalkavalikoiden sukuun (Clitopaxillus). Suomalainen laji tunnetaan nykyään nimellä Clitopaxillus fibulatus, kun taas lähisukuista Clitopaxillus alexandri -lajia ei tunneta Suomesta. == Lähteet == Luokka:Pseudoclitocybaceae Luokka:Karikkeenhajottajat
Erikhthonios

Erikhthonios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hallitsijan nimi: * Erikhthonios, Hefaistoksen ja Gaian poika, Ateenan myyttinen kuningas * Erikhthonios, Dardaroksen ja Bateian poika, Dardanian kuningas
Eagle

Eagle voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Yleisiä== *Anglo American Racers, F1-talli, kutsuttiin Eagleksi *eagle, golf-termi *Eagle, kraatteri Marsissa *Eagle, Apollo 11:n kuumoduuli ==Aseistus== *Desert Eagle, käsiase *F-15 Eagle, hävittäjä *P-75 Eagle, hävittäjä *F-15E Strike Eagle, hävittäjä ;Britannian kuninkaallinen laivasto * Eagle (1592), sulkualus * Eagle (1650), 12-tykkinen alus * HMS Eagle (1660) 22-tykkinen alus * HMS Eagle (1670), 6-tykkinen polttolaiva * HMS Eagle (1672), 6-tykkinen polttolaiva * HMS Eagle (1679), 70 -tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Eagle (1696), 10-tykkinen yhteysalus * HMS Eagle (1745), polttolaiva * HMS Eagle (1745), 58-tykkinen neljännen luokan alus * HMS Eagle (1754), 14-tykkinen sluuppi * HMS Eagle (1774), 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Eagle (1794), 4-tykkinen tykkivene * HMS Eagle (1803), 12-tykkinen priki * HMS Eagle (1804), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Eagle (1812), priki * HMS Eagle (1918), lentotukialus * HMS Eagle (R05), Audacious-luokan lentotukialus Yhdysvaltojen rannikkovartiosto * Eagle (purjekoululaiva) ==Henkilöitä== *Faith Spotted Eagle (s. 1948), yhdysvaltalainen poliitikko *James Philip Eagle (1837–1904), yhdysvaltalainen poliitikko ja Arkansas'n kuvernööri ==Maantiede== ===Yhdysvallat=== *Eagle, kaupunki Alaskassa *Eagle, kaupunki Coloradossa *Eagle, kaupunki Idahossa *Eagle, kylä Michiganissa *Eagle, kylä Nebraskassa *Eagle, kaupunki New Yorkin osavaltiossa *Eagle, kylä Wisconsinissa *Eagle, kaupunki Waukeshan piirikunnassa Wisconsinissa *Eagle, kaupunki Richlandin piirikunnassa Wisconsinissa *Eagle Township, paikkakunta Michiganissa *Eagle Township, paikkakunta Minnesotassa *Eagle Village, paikka Alaskassa ===Muut maat=== *Eagle, kylä Lincolnshiressa Isossa-Britanniassa ==Musiikki== *Eagle, ABBAn musiikkikappale *Eagles, yhdysvaltalainen yhtye ==Ohjelmistoja== *Eagle, piirilevynsuunnitteluohjelmisto ==Yhtiöitä ja tuotemerkkejä== *American Eagle Airlines, lentoyhtiö *Eagle Air, useita lentoyhtiöitä *Eagle, levy-yhtiö *Eagle, amerikkalainen automerkki *Eagle, norjalainen kitaranvalmistaja *Eagle tuulivoima, suomalainen tuuliturbiineja valmistava yritys *Eagle Industries, yhdysvaltalainen sotilasvarustevalmistaja *Eagle, Suomen Polkupyörä- ja Konetehtaan polkupyörämerkki == Lähteet ==
M40 (tarkkuuskivääri)

M40 on Yhdysvaltojen merijalkaväen käyttämä 7,62 × 51 mm NATO -kaliiperinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri, joka perustuu Remington 700 -kivääriin.https://www.americanrifleman.org/content/long-range-warriors-the- usmc-m40-rifles/ M40 otettiin palveluskäyttöön 7. huhtikuuta 1966, M40 A1 -malliin siirryttiin vuonna 1977 ja A3-malliin vuonna 2001.https://www.americanrifleman.org/content/long-range-warriors-the- usmc-m40-rifles/ == Lähteet == * American Rifleman: Long-Range Warriors: The USMC M40 Rifles Luokka:Tarkkuuskiväärit
Olivier Assayas

Olivier Assayas (s. 25. tammikuuta 1955 Pariisi) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän ohjasi lyhytelokuvia ja kirjoitti Cahiers du cinéma -lehteen vuosina 1979–1985 ennen vuonna 1986 ilmestynyttä ensimmäistä täyspitkää elokuvaansa Désordre. Assayasin tunnetuimpien teosten joukkoon kuuluu Irma Vep (1996). Sen pääosaa näytteli hongkongilainen Maggie Cheung, jonka kanssa Assayas meni naimisiin 1998. Pari kuitenkin erosi 2001. Assayas avioitui sittemmin näyttelijä Mia Hansen-Løven kanssa. He tapasivat Assayasin ohjaaman Late August, Early September -elokuvan kuvauksissa. Assayas voitti vuonna 1992 Prix Jean Vigon. Hän kuului vuonna 1994 Venetsian elokuvajuhlien tuomaristoon. Hän on kirjoittanut kirjan Conversation avec Bergman (1990). Hän on ollut kolmesti ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Myös hänen elokuvansa Clouds of Sils Maria valittiin Kultainen palmu -ehdokkaaksi vuonna 2014. == Filmografia == * Kolmen kohtalo 1986 * L'enfant de l'hiver 1989 * Paris s'éveille 1991 * Une nouvelle vie 1993 * L'eau froide 1994 * Irma Vep 1996 * Kun kesä on ohi 1998 * Les Destinées sentimentales 2000 * Demonlover 2002 * Clean 2004 * Pariisi, rakkaudella (osa "Quartier des Enfants Rouges") 2006 * Chacun son cinéma ou Ce petit coup au coeur quand la lumière s'éteint et que le film commence (osa "Recrudescence") 2007 * Boarding Gate 2007 * Kesähetket (L'heure d'été) 2008 * Jotain ilmassa (Aprés mai) 2012 * Sils Marian pilvet 2014 == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Schubert, Carla: ”Olivier Assayas – elämää huumeidenkäytön jälkeen”, Filmihullu 3/2005. *von Bagh & Möller: ”Neitseellinen isku”, Assayasin haastattelu. Filmihullu 4/2014. *Timonen, Lauri: ”Pieni ja hento ote – muutama havainto Olivier Assayasin elokuvataiteesta”. Filmihullu 4/2014. Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elis Duncker

Elis Gabriel Duncker (1. helmikuuta 1844 Artjärvi – 8. syyskuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, jonka ääniala oli baritoni. Hän oli ensimmäisiä perusteellisen koulutuksen saaneita suomalaisia laulajia. Duncker oli lyhyeksi jääneen elämänsä aikana Suomalaisen Oopperan alkutaipaleen kantavia voimia. Duncker pääsi ylioppilaaksi vuonna 1864 ja osallistui kolmanteen ylioppilaiden 12-jäsenisen kuoron konserttimatkaan vuonna 1869. Siviiliammattinaan Duncker suoritti tuomarin tutkinnon 1870, mutta tästä huolimatta hän omisti elämänsä laulamiselle. Pietarissa Duncker opiskeli C. Everardin johdolla 1871 ja Milanossa F. Lampertin johdella ja Firenzessä L. Vannuccinin johdolla 1871 ja 1873. Ensikonserttinsa Duncker piti 1872 ja oopperadebyttinsä vuonna 1874. Tällöin hän lauloi nimiosan Figaron häissä. Molemmat olivat aikakautensa suuria menestyksiä. Samalla kun Duncker teki vuonna 1876 opintomatkan Berliiniin ja Pariisiin, hän konsertoi useilla paikkakunnilla ja useissa oopperataloissa. Palattuaan takaisin kotimaahansa, Duncker kuoli äkillisesti. Lyhyen uransa aikana hän ehti saavuttaa runsaasti hartaita ihailijoita.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin. Kustannusliike Opas, Viipuri 1930, s. 45. Dunckerin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Figaro Gioacchino Rossinin koomisessa oopperassa Sevillan parturi ja Ferraran herttua Gaetano Donizettin oopperassa Lucrezia Borgia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Maggie Cheung

Maggie Cheung Man-yuk (perint.: 張曼玉; jyutping: zoeng1 maan6 juk6; pinyin: Zhāng Mànyù; s. 20. syyskuuta 1964 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä. Cheung syntyi Hongkongissa, mutta vietti nuoruusvuotensa ja osan lapsuudestaan Kentissä, Britanniassa. Hän palasi Hongkongiin 17-vuotiaana, osallistui Miss Hong Kong -kilpailuun ja voitti toisen sijan; hän oli samana vuonna Miss Maailma -semifinalisti. Vuonna 1988 Wong Kar-Wai tarjosi hänelle roolin ensimmäiseen elokuvaansa As Tears Go By (1988). Stanley Kwan ihastui Cheungin roolisuoritukseen ja tarjosi tälle roolin elokuvassa Full Moon in New York (1989). Cheung on näytellyt myös elokuvissa Centre Stage (1992), Idän soturit (1993) ja Hero (2002) sekä Jackie Chanin Police Story -elokuvissa. Hän esiintyi lisäksi esimerkiksi elokuvissa Irma Vep (1996) ja Clean (2004), joiden ohjaajan, ranskalaisen Olivier Assayasin kanssa hän oli naimisissa 1998-2001. Cheung on palkittu useilla kansainvälisillä elokuvapalkinnoilla, kuten Berliinin Hopeisella karhulla 1992 ja Cannesin parhaana naisnäyttelijänä 2004. Hän oli vuonna 2005 ehdolla César-palkinnon saajaksi. 2000-luvun alun jälkeen Cheung on pitkälti eläköitynyt näyttelijän töistä ja esiintyy harvoin julkisuudessa. == Lähteet == Luokka:Hongkongilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erikhthonios (Dardania)

Erikhthonios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanoksen, Dardanian kuninkaan, ja Batieian poika. Erikhthonioksesta tuli Dardanian kuningas hänen vanhemman veljensä Iloksen kuoltua lapsettomana. Häntä pidettiin kuolevaisista rikkaimpana; Homeros nimittää Erikhthoniosta ”rikkaimmaksi mieheksi maan päällä” tämän perittyä sekä isänsä että äitinsä isän valtakunnat. Varakkuus oli peräisin hevosista, joiden kerrottiin olevan ihmeellisiä. Hänen maillaan laidunsi 3000 tammaa varsojensa kanssa, jotka juoksivat sellaisella keveydellä ja nopeudella, että niitä kutsuttiin pohjoistuuli Boreaksen jälkeläisiksi. Tarun mukaan Boreas siitti orin hahmossa näiden tammojen kanssa kaksitoista tuulennopeaa varsaa.Homeros, Ilias 20.213–241 (engl. käännös) Astyokhen, Simoiksen tyttären, kanssa Erikhthonioksella oli poika, Tros, jonka mukaan maa sai nimen Troas ja siellä asuvia ihmisiä kutsuttiin troijalaisiksiApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.12.2 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
June Havoc

June Havoc (8. marraskuuta 1912 – 28. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka läpimurto oli Gladysin osa Broadway-musikaalin Pal Joey kantaesityksessä 1940. Pian hän sai rooleja elokuvissa, kuten Elia Kazanin Hiljaisessa sopimuksessa (1947). Hän esiintyi myös useissa tv-sarjoissa: Disneyland, The Erroll Flynn Theatre, Burken laki ja Robert Montgomery Presents. == Yksityiselämä == Ellen Evangeline Hovick syntyi 8. marraskuuta 1913 Vancouverissa, Kanadassa, Rose Thompson Hovickin ja John Olaf Hovickin nuorimpana tyttärenä. Hän oli naimisissa kolme kertaa: ensin Bobby Reedin kanssa 1920- ja 1930-luvulla, vuosina 1935–1942 Donald S. Gibbsin kanssa ja 1948–1959 William Spierin kanssa. Hänellä oli tytär April, joka kuoli vuonna 1998. Havocin sisar Gypsy Rose Lee oli myös näyttelijä. Havoc vetäytyi valkokankaalta 1990-luvulla. Näyttelijättären omaelämäkerta Early Havoc ilmestyi vuonna 1959 ja jatko-osa More Havoc vuonna 1980. June Havocilla on kaksi tähteä Hollywoodin kunniakujalla Walk of Famella. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Hermann Alexander Diels

Hermann Alexander Diels (18. toukokuuta 1848 Biebrich bei Wiesbaden – 4. kesäkuuta 1922 Berliini-Dahlem) oli saksalainen filologi, klassisen kirjallisuuden ja antiikin filosofian tutkija. Diels opiskeli aluksi Berliinin yliopistossa ja myöhemmin Bonnin yliopistossa, josta väitteli vuonna 1870 Hermann Usenerin oppilaana. Hänen ystäviinsä kuului Ulrich von Wilamowitz- Moellendorff. Diels palasi Berliiniin vuonna 1877. Hänestä tuli Berliinin yliopiston professori vuonna 1886. Diels tunnetaan ennen kaikkea esisokraattisilta filosofeilta säilyneiden tekstikatkelmien kokoelmasta Die Fragmente der Vorsokratiker (1903), joka on edelleen laajalti tutkijoiden käytössä. Diels popularisoi samalla termin ”esisokraatikko”, vaikkakin se oli esiintynyt jo George Groten teoksessa Plato and the Other Companions of Sokrates (1865). Diels uudisti ja laajensi Die Fragmente der Vorsokratiker -teosta kolme kertaa, ja myöhemmin Walther Kranz julkaisi siitä viidennen uudistetun painoksen 1934–37 ja kuudennen 1952. Teoksen myöhemmät painokset ovat uusintapainoksia viimeksi mainitusta. == Teoksia == * De Galeni historia philosopha (väitöskirja, 1870) * Doxographi Graeci (1879) * Commentaria in Aristotelem Graeca (1882–1909) * Parmenides Lehrgedicht (1897) * Poetarum Philosophorum Fragmenta (1901) * Die Fragmente der Vorsokratiker (1903) * Die Handschriften der antiken Ärzte (1905–07) *Antike Technik: 7 Vorträge (7 luentoa, 1920) == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset antiikintutkijat Luokka:Saksalaiset filologit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Van Johnson

Charles ”Van” Johnson (25. elokuuta 1916 Newport – 12. joulukuuta 2008 Nyack) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Niitettyään mainetta Broadwayssa 1930-luvun lopussa Van Johnson siirtyi elokuvien pariin. Matkalla kuvauksiin vuonna 1942 hän joutui auto-onnettomuuteen, josta hänelle jäi pysyvä arpi. Hän oli suosionsa huipulla juuri 1940-luvulla; hän siirtyi 1950-luvulla Metro-Goldwyn- Mayerilta Columbia Picturesille. Van Johnsonin tunnetuimpia elokuvia ovat A Guy Named Joe (1944), 30 sekuntia Tokion yllä (1944), Ihmisiä hotellissa (1945), Cainen kapina (1954) ja myöhemmältä uralta Kairon purppuraruusu (1985). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Van Johnson oli vuosina 1947–1968 naimisissa Eve Lynn Abbottin (k. 19. heinäkuuta 2004, ikä 90) kanssa. Hänen vuonna 1948 syntynyt Shuyler-tyttärensä on ilmoittanut lehdistölle olleensa suurimman osan elämästään huonoissa väleissä isänsä kanssa. Van Johnson toipui 1960-luvulla ihosyövästä. Hän ennätti vierailla kolmeen otteeseen televisiosarjassa Murhasta tuli totta ennen vetäytymistään 1990-luvun alussa. Hän kuoli 92-vuotiaana tuetun asumisen keskuksessa Nyackissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Barry Commoner

Barry Commoner (28. toukokuuta 1917 – 30. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen biologi ja poliitikko. Commoner syntyi New Yorkin Brooklynissä. Hän valmistui Columbian yliopistosta vuonna 1937 ja sai Harvardista maisterin- ja tohtorinarvonsa vuosina 1938 ja 1941. Toisessa maailmansodassa Commoner oli laivaston luutnantti. Sodan jälkeen hän oli kasvifysiologian professorina Washingtonin yliopistossa St. Louisissa 34 vuoden ajan. 1950-luvun lopussa Commonerista tuli tunnettu ydinkokeiden vastustaja, ja hän julkaisi useita aihetta käsitteleviä kirjoja. Vuonna 1979 Commoner perusti myöhemmin lakkautetun Citizens Party -puolueen, jonka presidenttiehdokkaana hän itse oli 1980. Commoner sai vain 0,27 % äänistä. Presidenttiehdokkuutensa jälkeen hän jatkoi akateemista uraansa pitkälle vanhuusiälleen saakka. Commoner oli muun muassa American Association for the Advancement of Sciencen jäsen, ja hänellä on tähti St. Louis Walk of Famella. == Julkaisuja == * Science and Survival (1966) * The Closing Circle: Nature, Man, and Technology (1971) * The Poverty of Power: Energy and the Ecomonic Crisis (1976) * The Politics of Energy (1979) * Making Peace with the Planet (1990) Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset poliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset presidenttiehdokkaat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Aria Giovanni

Aria Giovanni (s. 3. marraskuuta 1977 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on alastonmalli ja -näyttelijä. Hän oli Penthousen Kuukauden lemmikki syyskuussa 2000. ==Elämäkerta== Giovanni opiskeli San Diegossa pääaineenaan biologiaa ja työskenteli samalla tarjoilijana. Lokakuussa 1999 hän hakeutui sanomalehti- ilmoituksen perusteella alastonkuvauksiin ja päätyi tämän jälkeen Amateur Pinkin, Busty Amateursin, Seductive Amateursin ja BubbleGirlsin kaltaisille amatööripornosivustoille. Vuonna 2000 Aimee Sweet esitteli hänet valokuvaaja Suze Randallille, joka otti hänestä kuvasarjan. Tämä julkaistiin Penthousen syyskuun 2000 numerossa. Samanaikaisesti hän poseerasi Bomisin nettisivuilla vaatteet päällä Ferrarin kampanjassa. Seuraavana vuonna hän näytteli Monica Snatchia Selviytyjät-televisiosarjaa parodioivassa elokuvassa Survivors Exposed. Giovanni on esiintynyt bondage-, fetissi-, amatööri-, glamour- ja taidekuvissa. Hän kuuluu siihen verraten vähälukuiseen isorintaisten pornomallien joukkoon, joille ei ole tehty rintojen suurennusta. Giovanni on työskennellyt usein Andrew Blaken kanssa ja esiintynyt tämän ohjaamissa elokuvissa Girlfriends, Aria, Blondes & Brunettes, Justine, Adriana ja Naked Diva. Giovannin elokuvat ovat olleet softcorea. ==Siviilissä== Giovanni meni naisimisiin kitaristi John 5:en kanssa vuonna 2002, mutta he erosivat vuonna 2006. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keritsimet

thumb|Lampaan keritsemistä Keritsimet ovat työväline, jota käytetään kotieläinten – erityisesti lampaiden, villan tai karvan leikkaamiseen eli keritsemiseen. Ne on tyypillisesti valmistettu metallista. Keritsimien ohella keritsemisessä voidaan käyttää erityistä keritsemiskonetta. Luokka:Työkalut en:Sheep shearing#Blade shears
Art Metrano

Arthur M. "Art" Metrano (22. syyskuuta 1936 Brooklyn, New York – 8. syyskuuta 2021 Aventura, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Metrano syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ja esiintyi 1970-luvulla useasti The Tonight Show'ssa. Hänellä oli roolit Poliisiopisto-elokuvasarjan toisessa (1985) ja kolmannessa (1986) osassa. Metrano putosi tikkailta kotonaan 17. syyskuuta 1989. Hän sai onnettomuuden seurauksena selkäydinvamman, joka aiheutti väliaikaisen halvaantumisen. Hän pystyi kuntoutuksen ansiosta kävelemään itsenäisesti jonkin verran, mutta tavallisesti joutui käyttämään liikkumiseen pyörätuolia. Metrano oli vuodesta 1972 naimisissa vaimonsa Rebeccan kanssa; parilla oli neljä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Neustadt

Neustadt () on usean kaupungin ja kunnan nimi. == Kaupunkeja == === Itävalta === * Wiener Neustadt === Saksa === * Bad Neustadt an der Saale, Baijeri * Neustadt am Kulm, Baijeri * Neustadt am Rübenberge, Ala-Saksi * Neustadt an der Aisch, Baijeri * Neustadt an der Donau, Baijeri * Neustadt an der Orla, Thüringen * Neustadt an der Waldnaab, Baijeri * Neustadt an der Weinstraße, Rheinland-Pfalz * Neustadt bei Coburg, Baijeri * Neustadt (Dosse), Brandenburg * Neustadt-Glewe, Mecklenburg-Etu-Pommeri * Neustadt (Hessen), Hessen * Neustadt in Sachsen, Saksi * Neustadt in Holstein, Schleswig-Holstein * Titisee-Neustadt, Baden-Württenberg == Kuntia == * Neustadt am Main, Baijeri * Neustadt am Rennsteig, Thüringen * Neustadt (Eichsfeld), Thüringen * Neustadt im Südharz, Thüringen * Neustadt im Vogtland, Saksi * Neustadt (Westerwald), Rheinland-Pfalz * Neustadt (Wied), Rheinland-Pfalz == Henkilöitä == * Richard Neustadt (1919–2003), yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja poliittinen neuvonantaja == Muita merkityksiä == * Neustadt-palkinto, kansainvälinen kirjallisuuspalkinto
Pelotas

Pelotas [pelo:´-], on satamakaupunki Etelä-Brasiliassa Rio Grande do Sulin osavaltiossa, Patosin laguunin eteläpäässä noin 40 kilometriä Rio Grandesta luoteeseen. Kaupungin asukasluku oli 328 275 vuonna 2010. Kaupunki on perustettu 1780. Pelotas on etenkin karjataloustuotteiden vientisatama. Siellä on myös öljynjalostamo, teurastamoja, myllyjä sekä säilyketeollisuutta. Pelotasissa on kaksi yliopistoa ja maatalouskorkeakoulu.CD-Facta 2005 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Rio Grande do Sulin kunnat
Robert H. Michel

Robert Henry ”Bob” Michel (2. maaliskuuta 1923 Peoria, Illinois – 17. helmikuuta 2017 Arlingtonin piirikunta, Virginia) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Michel syntyi ja varttui Peoriassa, Illinoisissa. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa; hänelle myönnettiin kaksi Pronssitähteä, Purppurasydän ja neljä palvelutähteä. Hän valmistui Bradleyn yliopistosta vuonna 1948. Vuosina 1949–1956 hän toimi kongressiedustaja Harold Velden avustajana. Michel oli erittäin pitkäaikainen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Illinoisin 18. vaalipiiristä. Hän aloitti 1957 ja vetäytyi vasta 3. tammikuuta 1995, jolloin hänen paikkansa otti Ray LaHood. Vuosina 1981–1995 Michel toimi edustajainhuoneen vähemmistöjohtajana. Ronald Reagan palkitsi Robert H. Michelin 18. tammikuuta 1989 Presidential Citizens Medalilla ja Bill Clinton 8. elokuuta 1994 Presidential Medal of Freedomilla. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Meshulam Nahari

Meshulam Nahari (‎, s. 7. toukokuuta 1951 IsraelMeshulam Nahari, Knesset, viitattu 16.1.2016) on israelilainen poliitikko ja rabbi. Hän edustaa knessetissä Haredijuutalaista Shas-puoluetta, ja hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän oli opetusministerinä Ehud Barakin ja Ariel Sharonin hallituksissa, salkuton ministeri Ehud Olmertin hallituksessa. Sen jälkeen hän on ollut sosiaaliministeri, sisäministeri ja vuodesta 2017 Negevin ja Galilin kehitysministeriön apulaisministeri. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset rabbit Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelin ministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valhe

Valhe voi viitata valehteluun. Sen muita merkityksiä ovat muun muassa *Valhe- elokuva *Valhe-yhtye
Nippon Budōkan

Nippon Budōkan (, tunnetaan myös nimellä Budōkan) on suuri monitoimihalli Tokion keskustassa. Budōkan on tunnettu esimerkiksi urheilutapahtumien ja musiikkikonserttien pitopaikkana. Alun perin Budōkan rakennettiin kesäolympialaisia 1964 varten. Katsomoon mahtuu 11 000 katsojaa judo- ja karatetapahtumissa. The Beatlesin Live At Budokan on äänitetty areenalla vuonna 1965. Vuonna 1977 Kiss soitti areenalla viisi loppuunmyytyä konserttia rikkoen samalla The Beatlesin neljän loppuunmyydyn konsertin määrän. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Urheiluhallit Luokka:Japanin urheilupaikat Luokka:Kesäolympialaiset 1964 Luokka:Kesäolympialaiset 2020 Luokka:Tokion rakennukset ja rakennelmat
Nordhorn

Nordhorn on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on Grafschaft Bentheimin piirikunnan keskuskaupunki ja sijaitsee lähellä Alankomaiden kuningaskunnan ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion rajaa Vechtejoen varrella. Lähin suurkaupunki on Alankomaiden Enschede, joka sijaitsee noin 25 kilometriä kaupungista lounaiseen. Saksan puolella Münster sijaitsee kaupungista 75 kilometriä kaakkoon ja Osnabrück noin 85 kilometriä itään. == Historia == Varhaisin kirjallinen maininta asutuksesta Nordhornin alueella sijoittuu vuoden 900 tienoille. Tuolloin sen nimi esiintyi muodossa Northhornon. 1100-luvun lopulle mentäessä Nordhornista oli kehittynyt huomattava hiekkakivikaupan keskus fleemiläisen kauppareitin varrella. Vuonna 1379 Bentheimin kreivi Bernhard I myönsi sille kaupunginoikeudet. == Väestö == Nordhornin asukasluku vuoden 2006 lopussa oli 53 156\. Noin 29 prosenttia kaupungin asukkaista on roomalais-katolisia, 28 prosenttia evankelis- reformoituja ja 21 prosenttia evankelis-luterilaisia. Noin 22 prosenttia väestöstä tunnustaa jotakin muuta tai ei mitään uskontoa.Stadt Nordhorn - Figures, dates and facts . ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Nordhornin kaupungin viralliset Internet-sivut Luokka:Ala-Saksin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Karl Albrecht

Karl Hans Albrecht (20. helmikuuta 1920 – 16. heinäkuuta 2014) oli saksalainen liikemies ja miljardööri. Hän perusti veljensä Theon kanssa kansainvälisen Aldi-kauppaketjun. Albrecht syntyi Essenissä. Hän oli Saksan rikkain ihminen ja myös maailman rikkaimpia ihmisiä; Forbesin mukaan hänellä oli noin 20 miljardin dollarin pääoma. Hän oli naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Albrechtin veljekset jatkoivat äitinsä liikemiesuraa toisen maailmansodan päätyttyä. Ensimmäinen Aldi avattiin vuonna 1961. Karl Albrecht menehtyi 94 vuoden iässä heinäkuussa 2014.http://www.talouselama.fi/uutiset/halpamarketeilla+rikastunut+saksan+rikkain+mies+kuoli/a2257982 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Saksalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Theo Albrecht

Theo Paul Albrecht (28. maaliskuuta 1922 Essen, Saksa – 24. heinäkuuta 2010) oli saksalainen liikemies ja miljardööri. Forbesin mukaan hän oli vuonna 2007 maailman 20. rikkain ihminen noin 17,5 miljardin dollarin pääomallaan. Albrecht omisti Trader Joe's -ketjun. Hän pyöritti veljensä Karlin kanssa AldiaDie Brüder Albrecht, Derwesten.de . Albrecht oli vuonna 1971 siepattuna seitsemäntoista päivän ajan. Kidnappauskokemus sai hänet vetäytymään täysin pois julkisuudesta.Saksan halpahalliaatteen luoja kuoli. Kirj. Tapio Nurminen. Kauppalehti 30.07.2010, sivulla 11 Hänen poikansa Berthold ja Theo Albrecht nuorempi perivät isänsä osuuden (Aldi Nord) Aldi-kauppakonsernista. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Ihmisryöstön uhrit Luokka:Saksalaiset miljardöörit
Shelly Yachimovich

Shelly Yachimovich (‎, s. 28. maaliskuuta 1960) on israelilainen toimittaja ja poliitikko. Hän on edustanut knessetissä työväenpuoluetta. Amir Peretzin tultua valituksi työväenpuolueen puheenjohtajaksi Yachimovich ilmoitti olevansa ehdolla 2006 vaaleissa. Hänet valittiin knessetin jäseneksi. Syyskuussa 2011 Yachimovich valittiin puolueensa puheenjohtajaksi. Hänestä tuli Israelin työväenpuolueen historian toinen naispuheenjohtaja Golda Meirin jälkeen. Puolue saavutti parlamenttivaaleissa 2013 vain kaksi lisäpaikkaa verrattuna vuoden 2009 vaaleihin, joissa se oli saanut historiansa heikoimman tuloksen. Yachimovich hävisi marraskuussa 2013 puolueen puheenjohtajavaalin Isaac Herzogille seitsemäntoista prosenttiyksikön erolla. == Lähteet == *Virallinen sivu ===Viitteet=== Luokka:Israelilaiset toimittajat Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinö Haukka

Väinö Haukka (25. tammikuuta 1928 Suojärvi – 2. helmikuuta 2006 Helsinki) toimi Kurikassa nimismiehenä ja oli Suomen poliisivoimissa arvoltaan komisario. Haukka oli Suomen ensimmäisiä judokoita ja Suomen ensimmäinen mustan vyön (1. Danin) judoka.Laaksonen Tero, Kamppailijoita dojoilta tatamilta. 1992, sivut 11–14,23,51 Haukan mielenkiinto judoon heräsi Helsingin Poliisi-Voimailijoiden salilla, jossa judoa alkoi alkuvuodesta 1954 opettamaan Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun englannin kielen opettaja John Peter Fison. Syksyllä 1954 Japanin suurlähetystöön tuli lähetystösihteeriksi neljännen danin judoka Shigemi Tagami, jonka vaikutuksesta Haukka ihastui judoon todella. Vuonna 1958 Haukasta tuli Suomen Judoliiton pääkouluttaja. Vuonna 1961 Haukka suoritti Tanskassa Ichirō Aben ohjaamalla leirillä ensimmäisenä suomalaisena mustan vyön arvon. Vuonna 1964 Haukka siirtyi nimismieheksi Etelä-Pohjanmaalle, jonne syntyi seuraavan kymmenen vuoden aikana lukuisia judoseuroja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset judokat Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet