EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Paul Warburg

Paul Moritz Warburg (10. elokuuta 1868 – 24. tammikuuta 1932) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pankkiiri. Hän syntyi Warburg-sukuun Hampurissa, Saksassa. Warburgin veljiä olivat pankkiirit Max Warburg ja Felix Warburg. Henry Ford mainitsee Paul Warburgin 1920-luvulla ilmestyneessä kirjasessaan Kansainvälinen juutalainen. ==Ura== Warburg tyskenteli Hampurissa isoisoisänsä perustamassa M.M. Warburg and Company -pankissa vuodesta 1895 alkaen. Warburg muutti Yhdysvaltojen New Yorkin kaupunkiin vuonna 1902 veljensä Felixin perässä, joka oli muuttanut Yhdysvaltoihin jo vuonna 1895. Paul Warburg sai Yhdysvaltain kansalaisuuden yhdeksän vuotta myöhemmin vuonna 1911.http://www.federalreservehistory.org/People/DetailView/84 ===Yhdysvaltain keskuspankki=== Paul Warburg oli perustamassa Yhdysvaltain keskuspankkia vuonna 1913. Warburg kannatti keskuspankin perustamista ja suunnitteli sen arkkitehtuurin. Warburg osallistui perustajien salaiseen kokoukseen Jekyll Islandilla. Warburg oli keskeinen henkilö keskuspankin perustavan Federal Reserve Act -lain työstämisessä. Presidentti Woodrow Wilson nimitti Warburgin keskuspankin ensimmäiseen hallitukseen 10. elokuuta 1914. Warburg toimi Yhdysvaltain keskuspankin varapuheenjohtajana vuodesta 1916 ja erosi tehtävästä toukokuussa 1918. Eroamisesta huolimatta Warburg toimi keskuspankin Advisory Councilin jäsenenä 1921–1926. ===Pariisin rauhansopimus 1919=== Paul Warburg johti Yhdysvaltojen delegaatiota, johon kuului presidentti Woodrow Wilson, ensimmäistä maailmansotaa seuranneessa Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1919: konferenssissa, joka kulminoitui Versaillesin rauhansopimukseen. Saksan delegaatiota johti hänen veljensä Max Warburg. ===IG Farbenin Yhdysvaltain-tytäryhtiö=== 1920-luvun lopulla Paul Warburg oli saksalaisen IG Farbenin kokonaan omistaman Yhdysvaltain- tytäryhtiön hallituksessa. Samaan aikaan hänen veljensä Max Warburg oli varsinaisen IG Farbenin hallituksessa Saksassa. IG Farben oli maailman suurin kemianteollisuuden yhtiö. ===Yhdistystoiminta=== Warburg toimi Council on Foreign Relationsin johtajana 1921–1932. Lisäksi Warburg toimi Brookings Institutionin trusteena vuodesta 1927. ==Yksityiselämä== Paul Warburg oli suvun hampurilaisen pankin perustaneen saksalaisen Moses Warburgin jälkeläinen. Paul Warburgin vanhemmat olivat Moritz Warburg (1838-1910) ja äiti Charlotte Oppenheim (1842-1921) http://www.findagrave.com/cgi- bin/fg.cgi?page=gr&GRid;=27219651. Warburg avioitui Solomon Loebin tyttären Nina Loebin (1870–1945) kanssa 1895. He saivat kaksi lasta: pojan James P. Warburg ja tyttären Bettina Warburg. Warburg kuoli kotonaan New Yorkissa. Paul Warburgin hauta sijaitsee Sleepy Hollow'n hautausmaalla Westchesterissä, New Yorkissa. ==Katso myös== *Jacob Schiff ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Federal Reserve history: Paul Warburg Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Propolis

thumb|Propoliksella tukittu mehiläispesän rako Propolis eli kittivaha on mehiläisten tuottamaa ainetta, jota ne käyttävät pesänsä ylimääräisten aukkojen tilkkimiseen ja desinfiointiin. Mehiläiset käyttävät propolista tukkimaan alle viiden millimetrin kokoiset raot, kuten kehien väliset raot ja laatikoiden välit. Ne laittavat myös toukkiensa kennoihin ohuen kerroksen propolista, mikä tekee toukat hygieenisiksi ja vahvoiksi. Mehiläiset myös palsamoivat propoliksella pesään tunkeutuneet ja kuoliaaksi pistetyt eläimet kuten hiiret, jotka ovat liian painavia pois työnnettäväksi. Kittivahaan erikoistuneet mehiläisyksilöt keräävät propolista kasvien silmusuomuista ja vaurioituneista osista, joista ne irrottavat pihkaa ja kumimaisia aineita. Tähän hartsimaiseen aineeseen mehiläiset sekoittavat ruokamehurauhastensa eritettä. Yksi mehiläispesä voi tuottaa propolista lähes sata grammaa vuodessa. Propolista kerätään mehiläisten pesälaatikoista vuolemalla tai käyttämällä ristikoita tai säleiköitä, joita mehiläiset alkavat kitata umpeen. Propolis on kittimäistä ja punaruskeaa. Se on antibakteerista, joten jotkut käyttävät sitä suutulehdusten hoitoon sekä vatsahaavaan ja suolistovaivoihin. Hunajaa flunssaan, kittivahaa tulehduksiin, Helena Collin, Yle terveys, 2.11.2004 Sitä käytetään myös antioksidanttina ja hammastahnoissa. Luonnonlääkinnässä propolista käytetään etanoliin liuotettuna. Voimakkaan tuoksunsa vuoksi sitä käytetään myös aromaterapiassa. Propolis on kylmänä kovaa ja lohkeilevaa, ja lämmitettäessä lähes juoksevaa. Propolis sisältää noin 300 erilaista yhdistettä, riippuen siitä, mistä kasveista se on kerätty. Sen pääkomponentteja ovat flavonoidit, orgaaniset hapot ja alkoholit. Propolis liukenee etanoliin ja muihin orgaanisiin liuottimiin. Se syttyy noin sadassa asteessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Mehiläisten hoito
Ikitoksiini

Ikitoksiini on neurotoksiini, joka on eristetty afrikkalaisen sylkijähämähäkin (Parabuthus transvaalicus) myrkkyseoksesta. Ikitoksiini vaikutus kohdistuu jänniteriippuvaisiin natriumkanaviin. Ikitoksiini muistuttaa birtoksiinia eroten siitä vain yhden aminohapon verran. Tämä riittää kuitenkin vähentämään toksiinin biologista aktiivisuutta huomattavasti. Hiirikokeissa molemmat toksiinit saavat hiiret hyppimään spontaanisti, mutta ikitoksiinia tarvitaan tähän efektiin tuhatkertaisesti birtoksiiniin verrattuna. Ikitoksiini näyttäisi vaikuttavan pelkästään nisäkkäisiin. ==Lähteet== Luokka:Hämähäkkien myrkyt Luokka:Eläinmyrkyt
Elazığ

Elazığ () on kaupunki Itä-Anatolian alueella Turkissa. Kaupunki on Elazığ’n maakunnan hallintokeskus. Elazığ’n väkiluvuksi arvioitiin 351 504 vuonna 2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Elazığ’n maakunta
Raivaajasukeltaja

thumb|Suomalaisten raivaajasukeltajien käyttämä hengityslaite Raivaajasukeltaja on erikoissotilas, jonka tehtävänä on mm. etsiä, tunnistaa ja tuhota vedenalaisia räjähteitä. Suomessa raivaajasukeltajia kouluttaa Meritiedustelupataljoonassa Upinniemessä toimiva Sukeltajakoulu. ==Lähteet== * ==Kirjallisuutta== * * Luokka:Sukellus Luokka:Suomen puolustusvoimat
Ola Ray

Ola Ray (s. 26. elokuuta 1960) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka on esiintynyt musiikkivideossa Michael Jackson's Thriller Jacksonin tyttöystävänä ja Playboy -lehdessä kesäkuussa 1980. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli Huomioita 1981 Body and Soul Prostituoitu #1 1982 Night Shift Dawn 1982 48 Hrs. 1983 10 to Midnight Ola 1983 The Man Who Loved Women 1984 Fear City Honey 1987 The Night Stalker Sable Fox 1987 Beverly Hills Cop II Playboy Playmate 2015 Toy Soldier Betty ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit
Take Me Bak ’Ome

Take Me Bak ’Ome (joskus muodossa Tak Me Bak ’Ome) on brittiläisen Slade- yhtyeen esittämä musiikkikappale vuodelta 1972. Noddy Holderin ja Jim Lean kirjoittama raita nousi yhtyeen kotimaassa listaykköseksi. Musiikillisesti kitaravoittoinen ja voimakasrytminen kappale edusti rajumpaa rockia kuin yhtyeen aiemmat hitit. ”Take Me Bak ’Ome” oli myös Sladen ensimmäinen Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalle yltänyt kappale – se pääsi sijalle 97. B-puoli ”Wonderin’ You” on A-puolta kevyempi kappale, jonka melankolissävytteinen sanoitus käsittelee laulajaminän menneisyyttä. == Julkaisu ja vastaanotto == Single julkaistiin 26. toukokuuta 1972. Britanniassa ”Take Me Bak ’Ome” nousi listaykköseksi viikon ajaksi ja säilyi listalla kaikkiaan 13 viikkoa. Kappale ylsi top 10:een myös Etelä-Afrikassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Länsi-Saksassa. === Listasijoitukset === Valtio Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 1\. 13 3.6.1972 4\. 5 2.6.1972 5\. 6 3.6.1972 8\. 10 25.8.1972 10\. (Flanderi) 11. 10 10.6.1972 45\. 9 13.7.1972 97\. 2 30.9.1972 == Lähteet == Luokka:Sladen kappaleet Luokka:Vuoden 1972 kappaleet Luokka:Britannian singlelistan ykköset
Kuningatarhyytelö

Kuningatarhyytelö eli emomaito tai gelee royale on mehiläisten sylkirauhasista tuottamaa emotoukan ruokamehua. Kun ruokamehua eritetään kennoihin runsain määrin, toukista kehittyy kuningattaria eikä työmehiläisiä. Kuningatarhyytelö koostuu valkuaisaineista, hiilihydraateista, rasvahapoista ja B-vitamiineista. Kuningatarhyytelöä käytetään ravintolisänä kapseleihin pakattuna tai hunajaan sekoitettuna. Yleisiä käyttökohteita kuningatarhyytelölle ovat vaihdevuosioireet, PMS-oireet ja kohonnut seerumin kolesterolipitoisuus. Väitetään, että kuningatarhyytelöllä on myös hyödyllisiä vaikutuksia ihoon. Sen tehosta ihmisiin ei kuitenkaan ole tieteellistä näyttöä. Vaikka kuningatarhyytelö ei tavallisesti aiheutakaan haittavaikutuksia, kuningatarhyytelöä sisältävien luontaistuotteiden käyttö saattaa joillain ihmisillä aiheuttaa allergisia reaktioita, ja atopiaa sairastavat ihmiset saattavat saada siitä muita herkemmin anafylaktisen yleisreaktion. ==Lähteet== Luokka:Mehiläisten hoito Luokka:Luontaistuotteet
Graphics Core Next

Graphics Core Next (GCN) on AMDn kehittämä mikroarkkitehtuuri ja käskykannan nimi grafiikkasuorittimiin (GPU). Ensimmäinen arkkitehtuuria käyttävä suoritin oli AMD Radeon HD 7970 näytönohjaimessa vuonna 2011. GCN-arkkitehtuuri on TeraScale-arkkitehtuurin seuraaja. Arkkitehtuurille on DirectX 11-, Mantle- ja OpenGL-tuki. GCN-suorittimia voi ohjelmoida GPGPU-käyttöön mm. OpenCL- ja C++ AMP -tuella. AMD on julkistanut Boltzmann hankkeen CUDAn siirtämisestä yhteiselle C++-ohjelmointia tukevalle alustalle. Arkkitehtuurin seuraaja on Radeon DNA (RDNA). == Arkkitehtuurin sukupolvet == === Ensimmäinen sukupolvi === Ensimmäisen sukupolven suorittimet julkaistiin vuonna 2011. Ensimmäisen sukupolven mikroarkkitehtuuria käytetään mm. AMD Radeon Rx 200 -sarjassa. Käskykanta on kuvattu Southern Islands -sarjan suorittimien dokumentaatiossa. === Toinen sukupolvi === Käskykanta on kuvattu Sea Islands -sarjan suorittimien dokumentaatiossa. === Kolmas sukupolvi === Käskykanta on kuvattu GCN 3 -sarjan dokumentaatiossa ilman koodinimeä. === Neljäs sukupolvi === Neljäs sukupolvi käyttää kolmannen sukupolven käskykantaa ja dokumentaatiota. === Viides sukupolvi === Viides sukupolvi on koodinimeltään Vega. Vegan arkkitehtuurilla odotetaan olevan merkittävästi eroa aiempiin GCN-sukupolviin. RX Vega 64 ja RX Vega 56 -mallit saapuvat markkinoille elokuussa 2017. == Arkkitehtuurin käyttö == GCN arkkitehtuurin mukainen GPU on integroituna AMD APU-mallistossa mm. seuraavasti: * AMD Steamroller GCN arkkitehtuurin suorittimia käytetään mm.: * AMD Radeon Rx 200 -sarja * AMD Radeon Rx 300 -sarja * AMD Radeon Rx 400 -sarja * AMD Radeon Rx 500 -sarja * AMD Radeon RX Vega -sarja == Lähteet == Luokka:AMD Luokka:Grafiikkasuorittimet
Hemmi

Hemmi voi tarkoittaa: == Etunimenä == * Hemmi Aro (oik. Herman Laukkanen, 1892–1938), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija * Hemmi Lindqvist (1895–1979), suomalainen piirisihteeri ja SKDL:n kansanedustaja * Hemmi Mustonen (1892–1966), suomalainen jääkärikapteeni == Sukunimenä == * Gustaf Hemmi, Gustaf Wilson (1827–1905), amerikansuomalainen uudisraivaaja, sotilas ja liikemies * Heini Hemmi (s. 1949), sveitsiläinen alppihiihtäjä * Kerttu Hemmi (1919–1983), suomalainen kansanedustaja ja terveydenhuoltoneuvos * Risto Hemmi (s. 1956), suomalainen musiikkiteollisuuden vaikuttaja.
Aspergillus fumigatus

Aspergillus fumigatus on homesieni, jota esiintyy yleisesti maaperässä ja tunnetaan kosteusvaurioindikaattorina eli lajina, joka viihtyy kosteusvaurioituneissa rakennuksissa. Laji on Asumisterveysoppaan tuntema indikaattori. Aspergillus fumigatus pitää märästä kasvualustasta (vesiaktiivisuus vähintään 0.90). Allergian ihopistotestiä varten on saatavissa ihotestiuute. Home on toksiinintuottokykyinen, sisäilmassa esiintyvä laji, jolle altistuminen voi aiheuttaa oireita. A. fumigatus on opportunistinen patogeeni, joka voi aiheuttaa infektion henkilölle, jonka immuunipuolustus on heikentynyt. A. fumigatus infektioita vastaan käytetään atsolilääkkeitä, jotka estävät sienen solukalvon muodostumista. A. fumigatus ei tartu ihmisestä ihmiseen, vaan se tarttuu ympäristöstä ihmisiin useimmiten itiöiden välityksellä. Viime vuosikymmenien aikana atsolilääkkeitä vastaan on muodostunut resistenssiä. Resistenssi syntyy useiden pistemutaatioiden ansiosta cyp51A-geenissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Speciesfungorum.org: Aspergillus fumigatus *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Aspergillus fumigatus, taxonomy *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Aspergillus fumigatus Luokka:Toksiset sisätilahomeet
Intel HD ja Iris Graphics

Intel HD Graphics ja Iris Graphics ovat Intelin integroituja näytönohjaimia Intel Core -sarjan suorittimille, joissa yhdistyvät CPU ja GPU samalle mikropiirille. Malliston edeltäjä oli Intel GMA -sarja, jossa näytönohjain oli pohjoissilta-piirillä. Intel HD Graphics -mikropiirejä käytetään vain prosessoreihin integroituna, eikä niitä ole myynnissä erillisinä näytönohjaimena. AMD:n vastaavaa mallistoa kutsutaan nimellä AMD Accelerated Processing Unit (APU). Eri valmistajien malleja kutsutaan yhteisellä termillä . Intel HD Graphics -mallisto on esitelty vuonna 2010. Mallistossa on DirectX 10.0 ja Unified Shader-tuki. Kaikissa malleissa ei ole OpenCL-tukea lainkaan ja OpenGL-tuki vaihtelee. Intel Iris Graphics- ja Intel Iris Pro Graphics -mallistot puolestaan esiteltiin vuonna 2013. Intelin integroidut näytönohjaimet ovat tukeneet Intel GVT-g -tekniikkaa. Se mahdollistaa GPU:n virtualisoinnin, jolloin näytönohjainta voi suoraan käyttää virtuaalikoneessa ajetusta käyttöjärjestelmästä, tai emulaattorista kuten QEMU. GVT-g toimi Intel Core -tuotesarjan suorittimilla Broadwellista (5. sukupolvi) Comet Lakeen asti (10. sukupolvi). Intel Coren 11. sukupolven Tiger Lake -suoritin siirtyi käyttämään Intel Iris Xe -näytönohjainta ja SR-IOV (Single Root IO Virtualization) -virtualisointia. Tälle ei ole kuitenkaan tukea Linuxin i915-ajureissa. Vastaava tekniikka on olemassa Nvidian ja AMD:n näytönohjaimissa, mutta vain näiden valmistajien ammattikäyttöön suunnitelluissa ohjaimissa kuten Quadro ja Radeon Pro. == Lähteet == Luokka:Intelin suorittimet Luokka:Grafiikkasuorittimet
Jussi Kosonen

Jussi Ilmari Kosonen (s. 1981) on jyväskyläläinen muusikko, joka toimii soittaja-aliupseerina, pasunistina ja äänenjohtajana Ilmavoimien soittokunnassa Tikkakoskella.Ilmavoimien soittokunnan soittajat Palvelusarvoltaan Kosonen on vääpeli.Joukko-osastojen komentajien antamat aliupseerien palvelusarvot ja ylennykset reservissä 2019 Kosonen on esiintynyt myös muun muassa UMOn,Konserttitaltiointi 3.2.2011 Lappeenranta Big Bandin, Boston Promenaden, Jyväskylä Big BandinJazz-rytmit: Jukka Perko juhlisti Lappeenranta Big Bandin 60-vuotisjuhlakonserttia ja Finnish Junior All Stars Big Bandin riveissä.Suomijazz.com Kosonen on toiminut Suomen big band -yhdistyksen hallituksen jäsenenä.[http://sbby.com/yhteystiedot/ Suomen big band -yhdistyksen kotisivut Kososen säveltämä kappale Gran Turismo valittiin Esko Linnavalli -kilpailussa yleisön suosikiksi 2009.Suomijazz.com: Mikko Hassinen voitti Esko Linnavalli -kilpailun Kosonen tuli kolmanneksi SBBY:n fanfaarisävellyskilpailussa 2018.SBBY: Erno Tiittanen voittoon big band -fanfaarisävellyskilpailussa Jussi Kosonen on Lauri Kososen poika ja Tatu Kososen veli.Tatu Kososen henkilökohtainen Facebook-sivu == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pasunistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Ivète Piveteau

Ivète Piveteau (Yvète Piveteau) on ranskalainen cembalisti, pianisti ja urkuri.http://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb13898532r Hän opiskeli cembalonsoittoa Gustav Leonhardtin oppilaana ja toimi sittemmin kutsuttuna opettajana Juilliard Schoolissa New Yorkissa. Piveteau on levyttänyt erityisesti ranskalaista barokkimusiikkia (Adda-, Le Chant du Monde- ja Virgin-levymerkeille), mutta myös esimerkiksi Wolfgang Amadé Mozartin kootut kosketinsoitinsonaatit (Arpeggio-levymerkille) ja Ludwig van Beethovenin piano-viulusonaatteja (esitetty yhdessä Roseline Piveteaun kanssa Mfp- levymerkille).http://www.worldcat.org/search?q=au%3Aivete+piveteau&qt;=advanced&dblist;=638 == Diskografia (valikoima) == * Ludwig van Beethoven: Le printemps; Sonate à Kreutzer. Amsterdam; Brussels; Johannesburg; Köln; London; Paris; Stockholm; Sydney: Music for Pleasure, ℗[19]72. Esittäjät: Roseline Piveteau (viulu), Ivète Piveteau (piano). Mfp MFP 6068 * Classics Meets Jazz: l'influence du jazz sur les classiques. Sisältää Aaron Coplandin, Claude Debussyn, Marcel Delannoyn, George Gershwinin, Bohuslav Martinůn, Darius Milhaud'n, Francis Poulencin ja Maurice Ravelin sävellyksiä. Esittäjät: Roseline Piveteau (viulu), Ivète Piveteau (piano). Best Seller 4C053-23582 * Petits chefs-d'œuvre pour piano. 1975. Sisältää Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin, Wolfgang Amadé Mozartin ja Robert Schumannin soolopianoteoksia. Mfp 2M 045-96457 * François Couperin: Leçons de ténèbres. Le Chant du Monde; distribution: Harmonia Mundi, 1985. Esittäjät: Jean Belliard (tenori), Hervé Lamy (tenori), Philippe Foulon (viola da gamba), Ivète Piveteau (cembalo). Äänitetty 1985. Le Chant du Monde CLB 0278 809 * Les maitres français du "grand siecle". Le Blanc Mesnil: Carrère music, 1987. Sisältää Jacques Champion de Chambonnières'n, Louis Couperinin, Jean Henry D'Anglebertin, Nicolas Lebèguen ja Louis Marchandin sävellyksiä. Esittäjä: Ivète Piveteau (cembalo). Äänitetty marraskuussa 1987. Carrere * Claude- Bénigne Balbastre: "Du clavecin au piano-forte". [Paris?]: [Adda], ℗1989, ©1988/1989. Esittäjä: Ivète Piveteau (piano, cembalo). Äänitetty Pariisin konservatoriossa. Adda 581160 * Michel Lambert: Leçons de tenebres. London, England: Virgin Classics, ℗1989, ©1989. (Veritas). Esittäjät: Noémi Rime (sopraano), Nathalie Stutzmann (altto), Charles Brett (kontratenori), Howard Crook (tenori), Philippe Foulon (viola da gamba), Mauricio Buraglia (viola da gamba), Ivète Piveteau (positiiviurut, cembalo, musiikinjohto). Äänitetty lokakuussa 1988. Virgin Classics VCD 7 90821-2 / 353 424-238 * Wolfgang Amadeus Mozart: Intégrale des sonates pour pianoforte. [Paris]: [Société Nouvelle Mankin Industries]; [Le Blanc-Mesnil]: Carrere, ©1990. Esittäjä: Ivète Piveteau (piano). Äänitetty elo-, syys- ja lokakuussa 1990. Arpeggio ARG 001–005 (yksittäiset levyt) / ARG 006 (kotelo) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset cembalistit Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset urkurit
Parc Olympique Lyonnais

Parc Olympique Lyonnais (tunnettu myös nimillä Parc OL, Grand Stade de Lyon ja Stade des Lumières, tunnetaan sponsorisyistä nimellä Groupama Stadium) on jalkapallostadion Décines-Charpieussa Lyonin lähellä Ranskassa. Stadion toimii jalkapalloseura Olympique Lyonnais’n kotikenttänä, ja sen yleisökapasiteetti on 59 186. Stadion toimi yhtenä jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 ottelupaikoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stadionin virallinen kotisivu Luokka:Ranskan jalkapallostadionit Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Lyonin urheilu
Markku Hakuri

Markku Matti Hakuri (s. 23. tammikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. == Elämä ja ura == Hakuri valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965, valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971 ja taidemaalariksi Suomen kuvataideakatemiasta vuonna 1976. Hän on toiminut kuvataiteilijana vuodesta 1976 lähtien. Hän on osallistunut lukuisiin ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin niin Suomessa kuin ulkomailla. Hänen julkisia teoksiaan on Helsingissähttps://www.hamhelsinki.fi/sculpture/tuulenpesa-markku-hakuri/ , EspoossaTähtilisko. Espoon perinneseura. Kielo-veistos pysyy Espoon Kauklahdessa. hs.fi 7.10.2006 (tilaajille). ja Jyväskylässä Julkiset taideteokset Jyväskylässä.. Hänen töitään on useissa julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa niin Suomessa kuin ulkomailla. Ympäristötaideprojektit ovat olennainen osa Hakurin taiteellista työtä. Aktiivisen taiteilijauransa lisäksi Hakuri on toiminut opettajana mm. Teatterikorkeakoulussa, Suomen kuvataideakatemiassa ja vuosina 2000 – 2012 hän on toiminut Aalto yliopistossa ympäristötaiteen professorina. Hän on myös työskennellyt vierailevana opettajana muun muassa seuraavissa oppilaitoksissa: Lundin yliopisto (Ruotsi), Middlebury College (USA), E.S.A.G. (Pariisi, Ranska), University of Porto (Portugali), Ringling College (Sarasota, USA), St Lucas Art University (Antwerpen, Belgia) ja Tsinghua University (Peking, Kiina). Hakuri on myös suunnitellut useita ympäristötaideteoksia ja toiminut lavastajana sekä visualisoijana muun muassa Savonlinnan oopperajuhlillahttps://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000003640803.html, Suomen kansallisoopperassahttps://www.ts.fi/kulttuuri/1074027524https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/kuningas- lear-palaa-kansallisoopperaan/2029744, Helsingin kaupunginteatterissa, Kansallisteatterissa, Ryhmäteatterissa, Finlandia-talossa ja Eestin Draamateatterissa. Hänen saamiaan tunnustuspalkintoja ovat vuonna 2015 Aalto- yliopisto, Pallas Athene-palkinto, 2009 Uudenmaan taidepalkinto / 1992 Espoon kulttuuripalkinto. Hakurin toimittama kirja, Paikka vai tila /Place or Space sai Antalis Design & Print Award 2014 luokassa Vuoden kirja 3. palkinnon. Hakurille taiteen tekeminen on kokeilua ja tietoista riskin ottamista. Hänelle taide merkitsee maailmassa olemisen sanakirjaa, jonka sisällön määrittelee kuvittelun ja tiedon kohtalonyhteys. == Teoskuvia == Tiedosto:Tähtilisko by Markku Hakuri sivulta.JPG|Tähtilisko, 1984, Espoo. Tiedosto:Markku Hakuri Suuri kompassi 1991.jpg|Suuri kompassi, 1991, Jyväskylä. Tiedosto:Kielo by Markku Hakuri.JPG|Kielo, 2006, Espoo. Tiedosto:Tuulenpesä by Markku Hakuri 2008 a.JPG|Tuulenpesä, 2008, Helsinki. Tiedosto:Tuulenpesä by Markku Hakuri 2008 b.JPG|Tuulenpesä. 2008, Helsinki. Kuva sivusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Taik Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Suomalaiset ympäristötaiteilijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thyra Montell

Thyra Montell (13. heinäkuuta 1884 Finström – 22. joulukuuta 1970Thyra Montellin arkisto, Helsingin yliopiston keskusarkistossa) oli voimistelunjohtaja ja Suomen naisvoimistelun uranuurtaja. Päivästä päivään. 50 v. täyttää..., Helsingin Sanomat, 13.07.1934, nro 184, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 13.07.2024 Montellin vanhemmat olivat liikemies Elias Montell ja hänen toinen vaimonsa Aline Alexandra Amalia Westenius. Montell kävi tyttökoulun, pääsi ylioppilaaksi 1904 ja opiskeli sen jälkeen Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston voimistelulaitoksella 1904 ja Tukholman voimistelun keskusopistossa valmistuen sieltä voimistelunopettajaksi 1911. Hän kävi uinti- ja hengenpelastusohjaajakurssin Tukholmassa 1910 ja Herne Bayssa Englannissa 1928. Hän teki useita opintomatkoja muihin Pohjoismaihin ja Englantiin 1927–1931.Aikalaiskirja 1934 s. 445–446 (Project Runeberg)Kuka kukin on 1954 s. 537 (Project Runeberg) Montell työskenteli Viipurin Yhteiskoulun voimistelunopettajana 1906–1914, Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun tuntiopettajana 1914–1919 ja Helsingin yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun voimisteluopettajana 1914–1936. Hän oli Ebeneser-kodin lastentarhaseminaarin opettaja 1919–1922, Sairaanhoitajataryhdistyksen oppilaskodin opettaja 1917–1922 sekä Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen kasvatusopillisen voimistelun 2. opettaja 1919–1952. Hän opetti voimistelukursseilla Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa 1921–1930 ja Englannissa 1928–1933. Montellilla oli useita luottamustoimia voimisteluyhdistysten johdossa, kuten Viipurissa 1906–1914 ja Helsingissä vuodesta 1914. Hän oli Suomen voimistelunopettajien yhdistyksen puheenjohtaja 1918–1930, Pohjoismaisen naisvoimisteluliiton suomalainen puheenjohtaja 1926–1946, Ruotsalaisen naisvoimisteluklubin puheenjohtaja 1916–1946. Hän johti suomenruotsalaista voimistelujoukkuetta 15. voimistelujuhlilla Tukholmassa 1930. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Engelbert

Engelbert on germaaninen miehen etunimi, joka esiintyy myös muodossa Engelbrekt. Nimen muinaissaksalainen alkumuoto on Angilbert.. Nimen alkuosa johtuu todennäköisesti joko germaanisesta Ingo-jumalasta tai anglien heimosta, jonka mukaan myös Englanti on saanut nimensä. Loppuosa taas johtuu loistavaa tai kuuluisaa tarkoittavasta germaanisesta sanasta, ja näin ollen nimi tarkoittaisi joko "Ingo-jumalan avulla loistavaa" tai "anglien heimossa kuuluisaa." Myöhemmin nimen on selitetty merkitsevän myös: "Loistava kuin enkeli." Suomessa nimi Engelbert on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 744 ja Engelbrekt noin 140 henkilölle. Engelbertin ja Engelbrektin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 27. huhtikuuta. == Tunnettuja Engelbertejä, Engelbrektejä ja Engelbrechtejä == * Engelbert I (1185–1225), Kölnin katolinen arkkipiispa * Engelbrecht Boijer (1800–1850), suomalainen pappi ja sanomalehdentoimittaja * Engelbert Dollfuss (1892–1934), Itävallan kansleri 1932–1934 * Engelbrekt Engelbrektinpoika (n. 1390–1436), ruotsalainen kapinanjohtaja ja valtionhoitaja * Engelbert Humperdinck (1854–1921), saksalainen säveltäjä * Engelbert Humperdinck, oik. Arnold Georg Dorsey (s. 1936), englantilais- intialainen poplaulaja * Engelbert Kaempfer (1651–1716), saksalainen tutkimusmatkailija ja lääkäri * Engelbrekt Rancken (1790–1846), suomalainen kappalainen ja kirjailija * Engelbert Siebler (1937–2018), saksalainen katolinen piispa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Risto Salomaa

Risto "Rimbo" Salomaa (s. 5. syyskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja. Hän on tuottanut toistakymmentä elokuvaa eri tuotantoyhtiöissä. Tällä hetkellä Salomaa tuottaa elokuvia Solar Filmsillä. Risto Salomaa sai Jussi-palkinnon yhdessä Lasse Saarisen kanssa elokuvasta Postia pappi Jaakobille (2010). Salomaa pelasi nuoruudessaan jalkapalloa HJK:ssa sekä Suomen maajoukkueessa. Hänellä on myös juniorien Suomen mestaruuksia jääkiekossa. Salomaan tyttäret Rosa Salomaa ja Vera Salomaa ovat myös työskennelleet elokuva-alalla. == Valikoitu filmografia == === Tuottajana === * Panostaja, TV-elokuva, 1991 * Risto Räppääjä, 2008 * Erottamattomat, 2008 * Postia pappi Jaakobille, 2009 * Risto Räppääjä ja polkupyörävaras, 2010 * Pussikaljaelokuva, 2011 * Risto Räppääjä ja viileä Venla, 2012 * Kaksi kotia, TV-elokuva, 2013 * Ei kiitos, 2014 * Syysprinssi, 2016 * Saattokeikka, 2017 * Kaikki oikein, 2018 * Oma maa, 2018 * Risto Räppääjä ja pullistelija, 2019 * Metsäjätti, 2020 * Risto Räppääjä ja väärä Vincent, 2020 * Karalahti, 2021 * Laitapuolen hyökkääjä, 2022 * Risto Räppääjä ja villi kone, 2023 * Vares X, 2024 * Risto Räppääjä ja kaksoisolento, 2025 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Risto Salomaa Elonetissä. Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdistetty talviolympialaisissa 2002

Vuoden 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli ensimmäistä kertaa kolme kilpailutapahtumaa, kun kilpailuohjelmaan lisättiin uutena tapahtumana sprinttikilpailu. Menestynein urheilija olympialaisten yhdistetyn kilpailuissa oli Suomen Samppa Lajunen, joka voitti kaikki jaossa olleet kultamitalit, kaksi henkilökohtaista sekä joukkuekilpailun. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 2002 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Yhdysvaltain yhdistetty
Amy Goodman

Amy Goodman (s. 13. huhtikuuta 1957 Washington D.C., Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja, kolumnisti ja kirjailija. Vuonna 1996 hän perusti neljän muun toimittajan kanssa Democracy Now! -nimisen riippumattoman radio- ohjelman, jota lähetetään tunnin ajan jokaisena arkipäivänä. Vuonna 2001 ohjelmaa alettiin lähettää myös televisiossa, ja se on katsottavissa ja kuunneltavissa internetissä ohjelman verkkosivuilla. Goodmanin radiodokumentti Massacre: The Story of East Timor kertoo Itä-Timorin itsenäisyysliikkeestä ja vuoden 1991 verilöylystä, jossa indonesialaiset sotilaat ampuivat 270 itätimorilaista mielenosoittajaa. Dokumentti on palkittu useilla journalistipalkinnoilla.57th Annual Conference on World Affairs University of Colorado. Chevron-yhtiön osuutta Nigerian armeijan tekemissä hyökkäyksissä mielenosoittajia vastaan käsitellyt ohjelma palkittiin vuonna 1998. Goodman on kertojana George McGovernin elämästä kertovassa dokumentissa One Bright Shining Moment (2006). ==Teoksia== * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Democracy Now! -sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdistetty talviolympialaisissa 2006

Vuoden 2006 Torinon talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli kolme kilpailutapahtumaa. Menestynein maa olympialaisten yhdistetyn kilpailuissa oli Itävalta, joka voitti ensimmäistä kertaa yhdistetyn kultamitali, kun Felix Gottwald saavutti kultaa sprintissä ja maan nelihenkinen joukkue saavutti kultaa joukkuekilpailussa. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 2006 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Italian yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 2010

Vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin yhdistetyn kilpailuohjelmaa uudistettiin. Vuoden 2002 olympialaisiin kisaohjelmaan lisättiin sprinttikilpailu, jossa hypättiin yksi hyppy suurmäestä ja hiihto-osuuden pituus oli 7,5 km. Tapahtumaa muutettiin siten, että hiihto-osuuden pituudeksi muutettiin 10 km. Myös normaalimäen kilpailua ja joukkuekilpailua muutettiin siten, että kukin kilpailija hyppäsi mäkiosuudella vain yhden hypyn, ja hiihto-osuudelle lähdettiin Gundersen-menetelmän mukaisessa lähtöjärjestyksessä mäkiosuuden pisteiden määräämin väliajoin. Yhdysvallat saavutti ensimmäistä kertaa mitalisijoja yhdistetyn olympiakilpailuissa vuoden 2010 talvikisoissa, ja se samalla oli myös kisojen menestynein maa yhdistetyssä. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 2010 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Kanadan yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 1998

Vuoden 1998 Naganon talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli kaksi kilpailutapahtumaa. Menestynein maa olympialaisten yhdistetyn kilpailuissa oli Norja, joka voitti molemmat jaossa olleet kultamitalit. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1998 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa
Yhdistetty talviolympialaisissa 1994

Vuoden 1994 Lillehammerin talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli kaksi kilpailutapahtumaa. Menestynein maa olympialaisten yhdistetyn kilpailuissa oli isäntämaa Norja. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1994 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Norjan yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 1992

Vuoden 1992 Albertvillen talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli kaksi kilpailutapahtumaa, yksilökilpailu ja joukkuekilpailu. Kilpailujen hiihto-osuudet pidettiin Les Saisies ja mäkiosuudet Courchevelissa. Les Saisies on lomakeskus, joka sijaitsee Savoien departementissa 1 650 metrin korkeudessa, noin 30 kilometrin päässä kisojen pääpaikasta Albertvillestä. Courchevel on kylä Savoiessa, Ranskan alpeilla. Isäntämaa Ranska sai yksilökilpailussa kaksoisvoiton. Kyseessä oli samalla maan ensimmäiset yhdistetyn olympiamitalit. Joukkuekilpailun voitti Japani. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1992 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Ranskan yhdistetty Luokka:Courchevel
Yhdistetty talviolympialaisissa 1988

Calgaryn vuoden 1988 talviolympialaisissa yhdistetyn kilpailuohjelmassa oli ensimmäistä kertaa kaksi kilpailutapahtumaa, kun yksilökilpailun lisäksi ohjelmaan lisättiin joukkuekilpailu. Ensimmäisen joukkuekilpailun voitti Länsi-Saksa. Yksilökilpailun olympiakultaa voitti Sveitsin Hippolyt Kempf. == Mitalistit == == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1988 Luokka: Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Kanadan yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 1984

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1984 talviolympialaisissa osallistui 28 kilpailijaa 11 maasta. Olympiakultaa voitti Norjan Tom Sandberg. ==Lopputulokset== == Lähteet == Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Talviolympialaiset 1984
Yhdistetty talviolympialaisissa 1980

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1980 talviolympialaisissa osallistui 31 kilpailijaa 9 maasta. Olympiakultaa voitti Itä-Saksan Ulrich Wehling. Olympiakulta oli hänelle kolmas perättäinen. ==Lopputulokset== == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1980 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Yhdysvaltain yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 1976

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1976 talviolympialaisissa osallistui 34 kilpailijaa 14 maasta. Olympiakultaa voitti Itä-Saksan Ulrich Wehling. Olympiakulta oli hänelle toinen perättäinen. ==Lopputulokset== == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1976 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Itävallan yhdistetty
Yhdistetty talviolympialaisissa 1972

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1972 talviolympialaisissa osallistui 40 kilpailijaa 14 maasta. Olympiakultaa voitti Itä-Saksan Ulrich Wehling. ==Lopputulokset== == Lähteet == Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Talviolympialaiset 1972
Yhdistetty talviolympialaisissa 1968

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1968 talviolympialaisissa osallistui 41 kilpailijaa 13 maasta. Ensimmäistä kertaa pohjoismaalaisia ei ollut kolmen parhaan joukossa. Olympiakultaa saavutti Länsi-Saksan Franz Keller, hopeaa Sveitsin Alois Kälin ja pronssia Itä-Saksan Andreas Kunz. Lajia hallinneiden pohjoismaalaisten kannalta kilpailu sujui heikosti, paras norjalainen oli vasta sijalla 21 ja paras suomalainen sijalla 30. ==Lopputulokset== == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1968 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Ranskan yhdistetty
Tropiini

Tropiini (C8H15NO) on tropaanijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy useissa kasveissa osana tropaanialkaloideja. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa tropaani on värittömiä hygroskooppisia kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Tropiinin hydroksyyliryhmä on renkaassa aksiaalisessa asemassa ja sen epimeeri, jossa hydroksyyliryhmä on ekvatoriaalisessa asemassa kutsutaan pseudotropiiniksi. Tropiini on emäksistä. Tropiinia esiintyy eräissä alkaloideissa ja lääkeaineissa. Esimerkiksi hyoskyamiini ja skopolamiini ovat tropiinin ja tropiinihapon estereitä ja homatropiini on tropiinin ja mantelihapon esteri. Tropiiniesteraasi hajottaa atropiinin tropiiniksi ja tropaanihapoksi ja tropiinidehydrogenaasi katalysoi tropiinin reversiibeliä hapetusta tropinoniksi. == Valmistus == Tropiinia voidaan valmistaa pelkistämällä tropanonia vedyttämällä. Katalyyttinä käytetään Raney-nikkeliä ja lisäksi muodostuu myös pseudotropiinia.Linda M. Mascavage, Serge Jasmin, Philip E. Sonnet, Michael Wildson & David R. Dalton: Alkaloids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 27.4.2016 Toinen tapa on lähteä butaanidiaalista, metyyliamiinista ja asetonidikarboksyylihaposta tai asetonidikarboksylaattiestereistä. Nämä reagoivat Mannich-reaktiolla ja muodostuva tropinonidikarboksyylihappo hajoaa kuumennettaessa tropiiniksi. : == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tropine *ChemBlink: Tropine Luokka:Amiinit Luokka:Heterosykliset typpiyhdisteet
Dubain lentokenttä

Dubain lentokenttä on dokumenttisarja, jossa seurataan Dubain kansainvälisen lentokentän henkilökunnan arkea. Dubain lentokenttää on levitetty yli 170 alueelle ja yli 45 eri kielellä. Ohjelman on tilannut National Geographic Channel ja sen on tuottanut Arrow Media. Ohjelmassa päästään tutustumaan Dubain lentokentän lennonjohtoon, tullivirkailijoihin, huoltohenkilöstöön, asiakaspalvelijoihin, lentoemäntiin ja mekaanikkoihin. Ensimmäinen kausi kuvattiin 2012–2013 välisenä aikana. Ensimmäinen jakso lähetettiin 5. syyskuuta 2013. ==Jaksot== ===Ensimmäinen tuotantokausi=== Jakso Nimi 1\. Miljardin dollarin terminaali 2\. Rankka työvuoro 3\. Kadonnut lasti 4\. Kristallinen tulli 5\. Dominovaikutus 6\. Pulassa 7\. Lykkääntynyt loma 8\. Matkustaja kateissa 9\. Hälytys soimaan 10\. Vaaralliset jäänteet ===Toinen tuotantokausi=== Jakso Nimi 1\. Käärmeet 2\. Palomiehet 3\. Tullityöntekijät 4\. Amfetamiini 5\. Vialliset koneet 6\. Hätä lentokentällä 7\. A380:n huoltotyöt 8\. Kokaiinin seulonta 9\. Kilpahevoset 10\. Lentokoneen kohennus ==Lähteet== Luokka:2010-luvun dokumenttiohjelmat Luokka:National Geographicin televisio-ohjelmat
Siegfried Wentz

Siegfried Wentz (s. 7. maaliskuuta 1960 Röthenbach) on saksalainen entinen kymmenottelija. Hän edusti urallaan Länsi-Saksaa. Viitattu 27.4.2016. Wentz voitti kymmenottelussa olympiapronssia Los Angelesissa vuonna 1984, MM-hopeaa Roomassa 1987 ja pronssia neljä vuotta aiemmin Helsingin MM-kisoissa. Lisäksi hänellä on kultamitali vuoden 1987 universiadeista. Wentzin henkilökohtainen ennätys ottelussa on 8762 pistettä vuodelta 1983. == Muuta == Urheilu-uransa jälkeen Wentz on työskennellyt lääkärinä. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikolai Gusakov

Nikolai Nikolajevitš Gusakov (Никола́й Николаевич Гусако́в; 14. toukokuuta 1934 – 14. joulukuuta 1991) oli neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Gusakov voitti olympiapronssia vuoden 1960 talviolympialaisissa. Hänestä tuli Neuvostoliiton ensimmäinen yhdistetyn olympiamitalisti. Gusakov harjoitteli puna-armeijan alaisuudessa, ensin Moskovassa ja myöhemmin Leningradissa. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Jean-Yves Cuendet

Jean-Yves Cuendet (s. 20. helmikuuta 1970) on sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1990-luvulla. Hän on kaksinkertainen joukkuekilpailun arvokisamitalisti. Cuendet kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailussa pronssia Lillehammerin olympialaisissa 1994 sekä Thunder Bayn MM-kilpailuissa 1995. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ugolino di Nerio

Ugolino di Nerio (n. 1295–1339/49) oli bysanttilaisella tyylillä maalannut sienalainen maalari. Hän on mahdollisesti ollut aikansa johtavan sienalaisen taiteilijan Duccio di Buoninsegnan oppilas. Giorgio Vasarin taiteilijaelämäkertojen mukaan hän oleskeli Sienassa ainakin vuosina 1317–1327. Hänet mainitaan nimellä Ugolino Sanesi. Ugolino maalasi ainakin kaksi alttarimaalausta: Firenzen Santa Crocen kirkon polyptyykki (moniosainen maalaus) on ainoa, jossa tiedetään olevan Ugolinon signeeraus. Sen keskiosa on hävinnyt ja sen sivupaneeleja löytyy Lontoon ja Berliinin museoista. Sinebrychoffin taidemuseon Johannes Kastaja -teos on sivupaneeli, joka on alun perin kuulunut ns. ancona-alttariin. Teoksen muut osat ovat eri paikoissa. Mutta kokonainen Ugolino di Nerion maalaama ancona-alttari, jossa Johannes Kastaja on alttarin keskikuvan, Neitsyt Marian ja Jeesus-lapsen vierellä, kuuluu Clevelandin taidemuseon kokoelmiin. Muut ancora-alttarin pyhimykset ovat Pyhä Fransiskus, Pyhä Pietari, Pyhä Paavali ja Maria Magdalena. Sienalaiset taiteilijoiden töissä kullattu tausta on yleinen ja he käyttivät temperatekniikkaa puulle. Johannes Kastaja-teoksessa pyhimyskehässä on painettuja hopea- ja kultakaiverruksia muistuttavia nelilehti- ja akanthuslehtikuvioita. Johannes Kastaja esitettiin kamelinkaravaihokkaaseen pukeutuneena erämaaprofeettana, hänen lanteillaan on nahkavyö ja hänen kädessään on ristipäinen paimensauva. Maalauksen Johannes Kastajalla on yllään oliivinvihreän sävyinen kamelinkarvaihokas. Johanneksen punainen olalta laskeutuva viitta symboloi ensimmäisen marttyyrin verentodistusta. Viitassa on kellertävä silkkivuori ja musta koristekirjailu. Kädessä Johannes Kastajalla on ristipäinen paimensauva. Johannekseln askeettisten kasvojen vihreä pohjaväri kuultaa läpi. Otsan, kapea nenän ja hoikkiensormien katsotataan todistavat Ugolinon yhteyksistä bysanttilaiseen ikonografiaan. Eliel Aspelin- Haapkylä osti maalauksen Venetsiasta 150 000 liiralla vuonna 1898. Aspelin- Haapkylä oli mielestään ostanut sienalaisen mestarin teoksen. Osvald Sirén attribuoi teoksen Ugolino da Sienalle, jonka oikea nimi oli Ugolino di Nerio.Teos muistuttaa Puolassa Poznanin Kansallismuseossa olevaa Ugolino di Nerion Johannes Kastaja-teosta, niin että tekijän täytyy kummassakin maalauksessa olla sama. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1295 syntyneet
Fanny Sinebrychoff

Fanny Sinebrychoff (o.s. Grahn; 24. lokakuuta 1862 – 27. huhtikuuta 1921)Terttu Niutanen (toim.): Sinebrychoffit – osa suomalaista teollisuus- ja kulttuurihistoriaa, s. 15, 18–19, 21 Sinebrychoff 2009. Viitattu 30.4.2016. oli suomalainen näyttelijä ja taiteen keräilijä. Hän loi uransa Svenska Teaternissa, mutta luopui urastaan varhain mennessään naimisiin panimonomistaja Paul Sinebrychoffin kanssa. Fanny Grahn aloitti näyttelemisen jo 13-vuotiaana ja ehti esiintyä 85 osassa ennen luopumistaan näyttelijänurasta. Yhdessä miehensä Paulin kanssa Fanny Sinebrychoff keräsi laajan ulkomaisen taiteen kokoelman, josta tuli Pohjoismaiden suurin yksityinen taidekokoelma. Heidän avioliittonsa oli lapseton eikä perillisiä ollut, joten he päättivät jo varhain lahjoittaa kokoelmansa lopuksi ”kansakunnalle”. Leskeksi jäänyt Fanny lahjoitti kokoelman Suomen valtiolle hieman ennen omaa kuolemaansa tammikuussa 1921. Kokoelma muodostaa pohjan nykyiselle Sinebrychoffin taidemuseolle, joka toimii Fanny ja Paul Sinebrychoffin entisessä kodissa Helsingin Bulevardi 40:ssä. Pariskunnan yksityiskäytössä olleet tilat on nykyään entistetty 1910-luvun asuunsa. Fanny Sinebrychoff lahjoitti testamentissaan suuria summia myös Kauniaisten lastenkodille, Lastenhoitoyhdistykselle, Diakonissalaitokselle, Helsingin Sairastuvalle ja Pelastusarmeijalle. Sinebrychoffin suvun omistuksessa ollut Hagalundin kartano Espoossa siirtyi Fanny Sinebrychffin kuoltua perintönä hänen veljenpojalleen Arne Grahnille ja läheinen Otaniemen kartano hänen veljentyttärelleen Irene af Forsellesille sekä tämän puolisolle Carl af Forsellesille. He myivät myöhemmin tilat rakennusmaaksi, jolle rakennettiin Westendin, Tapiolan, Otaniemen ja Keilaniemen kaupunginosat.Katsaus Westendin historiaan Prowestend.fi. Viitattu 7.5.2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Ilja Kotikallio

Ilja Kotikallio (alk. Sinda, 1894 Suistamo – 1961 Lapua) oli Laatokan Karjalasta kotoisin ollut pelimanni ja tarinankertoja, joka tunnetaan erityisesti harmonikansoittajana. == Elämä ja musiikki == Suistamon pitäjän Ihatsun kylässä syntyneen Kotikallion instrumentti oli venäläistyylinen yksirivinen haitarimalli, josta Suistamon seudulla käytettiin nimitystä ”karmuuli” tai ”karmuuni”. Lisäksi hän soitti myös huuliharppua. Jatkosodan jälkeen Kotikallio perheineen päätyi evakoksi Lapualle, jossa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tutkijat myöhemmin tallensivat hänen kertomuksiaan 25 tunnin pituisille ääninauhoille. Vuonna 1958 Kotikallion tapaan Suistamosta kotoisin ollut Iivo Pehkoranta äänitti hänen soittoaan yli tunnin verran. Nauha löydettiin vuonna 2012 ja kolme vuotta myöhemmin Kansanmusiikki- instituutti julkaisi siitä koostetun CD-levyn. Harmonikan- ja huuliharpunsoiton lisäksi albumilla kuullaan Kotikallion laulua sekä hänen kertomia tarinoitaan. Kotikallion soittoa vaikeutti työtapaturma, jonka vuoksi hänen oikeassa kädessään ei ollut kuin kaksi kokonaista sormea. Kotikallio esitti muun muassa karjalaista tanssimusiikkia, kuten ripaskaa, ristikontraa ja maanitusta. Hänen soitossaan on myös vaikutteita ruotsalaisesta pelimannimusiikista, joka saapui Suistamoon 1920-luvulla Suojärven radan valmistumisen myötä. Kotikalliosta puolestaan on ottanut vaikutteita karjalaista kansanmusiikkia ja -tanssia yhdistävä duo Puhti. Kotikallio ei milloinkaan kotiutunut uudelle asuinseudulleen Etelä-Pohjanmaalle, vaan teki lopulta itsemurhan 67-vuotiaana. == Diskografia == *Karmuuni lauloi (2015) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset huuliharpistit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Gustaf Lundberg

Gustaf Lundberg (17. elokuuta 1695 Tukholma – 18. maaliskuuta 1786) oli yksi Ruotsin kaikkein tuotteliaimpia ja taloudellisesti menestynempiä taiteilijoita. On arvioitu, että hän maalasi Pariisissa lähes koko Versaillesin kuninkaallisen hovin, ja Ruotsissa lähes 300 perhettä. Hän oli hyvin menestynyt taiteilija. Lundberg tunnetaan parhaiten pastellimaalaajana, mutta maalasi 60-vuotisen uransa alussa öljyllä kankaalle. Hän jatkoi Rosalba Carrieran pastellimaalaustyyliä.Brieger, sid. 365 Hän vaikutti pitkään ruotsalaiseen muotokuvataiteeseen. Lundbergin teoksia löytyy runsaasti Ruotsin kansallismuseosta,18 verk i pastell sekä Drottningholmin linnasta ja Gripsholmin linnasta6 verk i pastell samt ca 20 kopior i olja av Björk. sekä monista yksityiskokoelmista. == Elämäkerta == === Opiskeluaika 1712-1719 === Gustaf Lundberg meni David von Krafftin luo oppiin 17-vuotiaana 1712, mutta lähti jo 1717 opettajansa neuvosta Pariisiin jatkamaan opintojaan. Pariisissa hän oli Hyacinthe Rigaudin, Nicolas de Largillièrein ja historiemaalari Jean François de Troy'n oppilaana. Käännekohta Lundbergin taiteessa tapahtui vuonna 1721 kun hän pääsi venetsialaisen pastellitaiteilija Rosalba Carrieran oppiin. Carriera toi pastellimmalauksen Ranskaan ja Lundberg oli hänen ainoa opiskelija sinä vuonna kun hän oleskeli Pariisissa. Kun Carriera lähti Pariisista 1722 Lundbergistä tuli yksi johtavista muotokuvataiteilijoista Pariisissa ja piti asemansa kahdenkymmenen vuoden ajan. Tämä ansiosta hän sai suuren määrän tilauksia kuningassuvulta, hovilta ja Pariisin seurapiirin johtavilta henkilöiltä.Gunnar W. Lundberg i Svensk Biografiskt Lexikon. Carl Gustaf Tessinin avulla hänet valittiin vuonna 1741 jäseneksi Ranskan taideakatemiaan. === Ruotsissa, 1745 === Kun Lundberg palasi Ruotsiin vuonna 1745, hän oli kansainvälisesti tunnustettu taiteilija ja tuli heti suosituksi. Hänen myötään rokokoon pastellitaide löi läpi Ruotsissa. Lundbergista tuli kuningashuoneen, aateliston ja ylemmän porvariston suosituin muotokuvataiteilija kolmeksikymmeneksi vuodeksi ja hänen ateljeensa oli ylimystön kohtauspaikka.Gunnar W. Lundberg i Svensk Biografiskt Lexikon. Carl Gustaf Tessinin kautta Lundberg pääsi kruununprinssi Adolf Fredrikin ja Lovisa Ulrikan hoviin, minkä myötä syntyi monia muotokuvia (kolme alla galleriassa).Lundberg nimitettiin 1750 hovi-intendentiksi ja toimi hovin virallisena muotokuvataiteilijana. Seuraavat kolmekymmentä vuotta oli hyvin tuotteliasta aikaa ja hän kuvasi lähes 300 ruotsalaissuvun jäsentä. == Painetut lähteet == * Oscar Levertin; Gustaf Lundberg – tutkimuksen (Valo kustantajat, 1902) * Ansio Laine ja Carolina Ruskea; Gustaf Lundberg 1695-1786 national museum, 2006) * Boo von Malmborg; ruotsin Muotokuvia (Allhems Förlag ja national museum, 1978) * Sixten Strömbom; Indeksi englanti muotokuvia national museum, 1939) * Lothar Brieger; Das Pastelli. (Verlag für Kunstwissenschaft, Berliinissä 1922.) * Gunnar W. Lundberg; Gustav Lundberg, artikkeli (Svenskt Biografiskt Lexikon, 1984) * Sigrid Leijonhufvud; Noin Carl Gustaf Tessin. (Norstedts 1917) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1786 kuolleet Luokka:Vuonna 1695 syntyneet