EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
2-metyylipyridiini

2-metyylipyridiini eli 2-pikoliini tai α-pikoliini (C6H7N) on pyridiinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään huomattavassa määrin orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa lääkkeitä, värejä ja muita kemikaaleja. 2-metyylipyridiini on 3- ja 4-metyylipyridiinien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa 2-metyylipyridiini on väritöntä nestettä. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja veden lisäksi myös monet orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dietyylieetteri ja asetoni liuottavat sitä. 2-metyylipyridiini on heikosti emäksinen yhdiste. Hyvin voimakkaasti emäksiset yhdisteet kuten organolitiumyhdisteet voivat deprotonoida 2-metyylipyridiinin metyyliryhmän, jolloin muodostuu enaminaatti-ioni. Tämän ionin reaktiot ovat samankaltaisia enolaattien kanssa ja se voi reagoida esimerkiksi aldehydien ja ketonien kanssa kondensaatioreaktiolla. Yhdiste voidaan hapettaa kaliumpermanganaatin avulla pikoliinihapoksiEric F. V. Scriven & Ramiah Murugan: Pyridine and Pyridine Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 5.4.2015Shinkichi Shimizu, Nanao Watanabe, Toshiaki Kataoka, Takayuki Shoji, Nobuyuki Abe, Sinji Morishita & Hisao Ichimura: Pyridine and Pyridine Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 5.4.2015 ==Valmistus ja käyttö== 2-metyylipyridiiniä esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1846. Se on ensimmäinen puhtaana eristetty pyridiinijohdannainen. Nykyään 2-metyylipyridiiniä valmistetaan pääasiassa synteettisesti. Ammoniakki ja asetaldehydi reagoivat kaasufaasissa 350-500 °C:n lämpötilassa alumiinioksidin ja piidioksidin seoksen toimiessa katalyyttinä muodostaen 2-metyylipyridiinin ja 4-metyylipyridiinin seoksen. : Selektiivisesti 2-metyylipyridiiniä voidaan valmistaa asetonitriilistä ja asetonista. Ensimmäisessä vaiheessa nämä reagoivat 180 °C:n lämpötilassa ja korkeassa paineessa isopropyyliamiinin ja heikon hapon kuten bentsoehapon katalysoimana muodostaen 5-oksoheksaaninitriiliä. 5-oksoheksaaninitriili syklisoituu 2-metyylipyridiiniksi kuumennettaessa vedyn ja metallikatalyytin kuten koboltin, nikkelin tai palladiumin läsnä ollessa. Tärkein 2-metyylipyridiinin käyttökohde on 2-vinyylipyridiinin valmistus. Siitä valmistetaan myös nitrattuja, halogenoituja ja syanoituja johdannaisia, joita käytetään lääkkeiden, väriaineiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa. Yhdistettä voidaan käyttää myös liuottimena ja siitä valmistetaan maatalouskemikaaleja ja lääkkeitä kuten nitrapyriiniä, pikloraamia ja amproliumia. : ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pyridiinit
Joutseno (taajama)

Joutseno on Lappeenrannan kaupungin toiseksi suurin taajama ja entisen Joutsenon kaupungin hallinnollinen keskus ja kirkonkylä. Taajama sijaitsee Saimaan rannalla ja Salpausselän harjalla noin 20 kilometriä Lappeenrannan keskustasta itään. Valtatie 6 ja Karjalan rata halkovat taajamaa. Lappeenrannan kaupunginosajaossa taajamasta käytetään nimeä Joutsenon keskustataajama. Se jakautuu kahdeksaan asemakaavoitettuun kaupunginosaan: * 205 Ahvenlampi * 206 Honkalahti * 207 Kesola * 203 Lampikangas * 202 Lintukangas * 204 Pulp * 201 Putkinotko * 208 Pöyhiänniemi Kaupungin väestötilastoissa taajama kuuluu Joutsenon keskustan tilastoalueeseen, jolla on 6 820 asukasta (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskus käyttää taajamasta nimeä Joutsenon kirkonkylä. Tilastokeskuksen mukaan taajaman väkiluku on 7 034, maapinta-ala 15,8 neliökilometriä ja väestötiheys 445,2 (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskuksen määritelmän mukainen taajama ulottuu myös edellä mainittujen asemakaavoitettujen kaupunginosien ulkopuolelle länteen Haukilahden ja etelään Karjalaisenkylän ja Eiskolan kylien suuntaan. == Katso myös == * Korvenkylä, toinen entisen Joutsenon kaupungin taajamista == Lähteet == Luokka:Etelä-Karjalan maakunnan taajamat Luokka:Joutseno Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Korvenkylä (Lappeenranta)

Korvenkylä on alue Lappeenrannan kaupungin itärajalla Imatran kaupungin naapurissa. Aiemmin se kuului Joutsenon kaupunkiin, joka liitettiin Lappeenrantaan vuoden 2009 alussa. Korvenkylän seudulla sijaitsevat muun muassa vanhat Rauhan ja Tiurun sairaalat, joista ensin mainitussa toimii nykyään Holiday Club Saimaa. Korvenkylässä sijaitsee myös Korvenkylän vesitorni. Korvenkylässä sijaitsee vuonna 1939 perustettu Rauhan hautausmaa. Hautausmaa on suuruudeltaan n. 1 ha, jonka tilasta puolet on käytössä. Alkujaan hautausmaa perustettiin Rauhan Sotasairaala 43:a ja Rauhan sairaalaa varten. Lappeenrannan väestötilastoissa Korvenkylä muodostaa Korvenkylän tilastoalueen, jossa on 1 609 asukasta (31. joulukuuta 2013). Lappeenrannan kaupunginosajaossa Korvenkylän asemakaavoitettu alue jakautuu neljään kaupunginosaan: Korvenkylän postinumero on 55300 Rauha. * 223 Hiekkapelto * 222 Korvenkeskus * 224 Rauha * 221 Vesivalo Tilastokeskuksen määritelmissä Korvenkylä ei muodosta omaa taajamaa, vaan se kuuluu Imatran keskustaajamaan, johon se on kasvanut kiinni Mannerintien ja Imatranväylän kautta. Imatran keskustaajaman asukkaista 1 462 asuu Lappeenrannan puolella (31. joulukuuta 2013). == Katso myös == * Joutsenon keskustaajama == Lähteet == Luokka:Joutseno Luokka:Etelä-Karjalan maakunnan entiset taajamat
Joutseno (täsmennyssivu)

Joutseno tarkoittaa seuraavia asioita: * Joutseno, entinen Suomen kaupunki ** Joutseno, kaupungin keskustaajama, nykyinen Lappeenrannan taajama ** Joutseno, alueella ilmestyvä paikallislehti * Joutseno, suomalainen sukunimi ** Astrid Joutseno (1899–1962), pianisti ** Lea Joutseno (1910–1977), näyttelijä.
St. Vincent (elokuva)

St. Vincent on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut draama-komediaelokuva, joka esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvafestivaaleilla 5. syyskuuta 2014. Teatterilevitykseen elokuva tuli 10. lokakuuta 2014. Nimiroolissa on Bill Murray, joka sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Elokuva menestyi sekä kaupallisesti että arvosteluissa. == Juoni == Maggie on yksinhuoltaja, joka muuttaa uuteen kotiinsa Brooklyniin 12-vuotiaan poikansa Oliverin kanssa. Maggie joutuu tekemään pitkää työvuoroa, joten hänellä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää Oliver heidän uuden naapurinsa Vincentin vahdittavaksi. Vincent on eläkkeellä oleva, äkäinen ukko, jonka lempiharrastuksia ovat alkoholi ja uhkapelit. Hänen ja Oliverin välille muodostuu yllättävä ystävyys. Yhdessä raskaana olevan stripparin kanssa Vincent vie Oliverin mukanaan paikkoihin, jotka kuuluvat hänen päivittäisiin rutiineihinsa: kilparadalle, strippiklubille ja paikalliseen pubiin. Vincent auttaa Oliveria kasvamaan mieheksi, samalla kun Oliver näkee Vincentissä jotain, mitä kukaan muu ei: väärinymmärretyn, mutta hyväsydämisen miehen. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Rinnakkaistallentaminen

Rinnakkaistallentaminen (tai rinnakkaisjulkaiseminen, engl. "Green Open Access") tarkoittaa prosessia, jossa tutkijat tallentavat tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistujen artikkeliensa "final draft" -versiot avoimeen julkaisuarkistoon (esim. yliopistojen julkaisuarkistot), missä artikkelit ovat verkossa kaikkien saatavilla. Rinnakkaistallentamiseen saattaa sisältyä ehtoja ja kustantajan määrittelemiä rajoituksia. Verkkopalvelusta SHERPA/RoMEOSHERPA/RoMEO voi katsoa, mitkä tieteelliset lehdet sallivat rinnakkaistallentamisen. ==Katso myös== * Avoin tiede * Open access ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ilva, J. 2008. Vallankumous tieteellisessä julkaisemisessa on alkanut? Tietolinja 2/2008. * Rehbinder, M. 2013. Julkinen tieto käyttöön. IPRinfo 4/2013. * Esimerkki rinnakkaistallentamiskäytännöistä Jyväskylän yliopistossa * Luokka:Tiedejulkaisut Luokka:Avoin sisältö
Turpoonjoki

Turpoonjoki, vanhana rinnakkaisnimenä myös Pikku-Loimijoki , on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä. == Joen kulku == Joen luusua sijaitsee Tammelan Vistinkoskella, missä on ensimmäinen patoallas. Ensimmäisten 2,1 kilometrin matkalla vesi virtaa Arolankosken, Isonladonkosken ja Pikkukosken läpi. Oikealta jokeen yhtyy sitten Suojoen haara ja sitten toisen 2,0 kilometrin matkalla joessa seuraa Huuvankoski ja eräs nimetön koski. Turpoon luona on taas patoallas ja koski, jonka alla siihen yhtyy vasemmalta oja. Joki virtaa 4,4 kilometriä, jonka matkalla siihen yhtyy oikealta Kivioja, sitten taas oikaelta Porsunoja, alittaa Hämeen Härkätien eli yhdystien 2824 sillan ja lopuksi läpäisee Tammelan Portaan kylän luona Porrasharjun ja Portaansyrjänharjun harjujakson ennen Ilmetynjoen yhtymistä jokeen ja joen suuta. Joki laskee Kuivajärveen. Tammelan Portaan kylä, jonka nimeen sisältyy vanha siltaa tarkoittava sana "porras", on saanut nimensä Hämeen härkätiessä kylän kohdalla oleesta Turpoonjoen ylittäneestä sillasta. == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Tammelan joet *
Valkealammi (Tammela)

Valkealammi eli Valkeejärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen ei laske muita ojia kuin Ilmetynjoen uoma. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä Ilmetynjoen alajuoksu, joka yhtyy Turpoonjokeen. Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat soistuneita luusuan ja laskupaikan ympäristössä. Rannoille on rakennettu viisi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Huuvalan ja Portaan kylistä. == Historia == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Valkilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Valkialampi". == Lähteet == Luokka:Ilmetynjoen valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Hirvilammi (Tammela)

Hirvilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee yksi pelto-oja pohjoisesta ja Ilmetynjoki kaakosta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä Ilmetynjoen osuus, joka laskee Valkealammiin. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat soistuneita vain eteläpäässä. Rannoille on rakennettu asuntoja ja loma-asuntoja, joille johtaa tiet Huuvalasta ja Portaasta. == Historia == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Hirsilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Hirvilampi". == Lähteet == Luokka:Ilmetynjoen valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Vähä-Ilmetty

Vähä-Ilmetty on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 18 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee Ilmetynsuon suo-ojat, joista yksi tuo Terhon vedet, sekä tietysti läpi virtaava Ilmetynjoki. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 6,9 kilometriä pitkä Ilmetynjoen osuus, joka laskee Hirvilammiin. Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on osin moreenipohjaista metsämaastoa ja muuten soista metsämaastoa. Etelärannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Pääjärven kylästä tai yhdystieltä 2824. Lopen ja Tammelan välinen raja sijaitsee 750 metriä idässä. == Historia == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Ilmettyjärvi". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivut: Pääjärven suojelu ry, huolehtii Pääjärven ja Vähä-Ilmetyn suojelusta Luokka:Ilmetynjoen valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Rahamänty

Rahamänty oli Pudasjärvellä Korentokankaalla Kuusamontien varressa muutama kilometri ennen Ison-Syötteen tienhaaraa kasvanut mänty. Mänty kaatui lähteestä riippuen joko vuonna 1988 tai 1990-luvun loppupuolella. Mänty sai nimensä, kun taidemaalari Akseli Gallen-Kallela ikuisti sen yöpyessään Korennon kievarissa kesällä 1892. Väitetään myös, että piirros olisi ollut mallina suomalaisissa 10, 20 ja 50 pennin kolikoissa vuosina 1952–1990 esiintyneelle männylle. Rahamuseon mukaan todisteita sille, että kolikoissa kuvatulla puulla olisi mitään todellista esikuvaa, ei kuitenkaan ole. Mänty on aikoinaan toiminut kokoontumis- ja leiriytymispaikkana ja niin sanottujen rappasotien aikana se oli ruotsalaisten ja venäläisten rauhanneuvottelijoiden tapaamispaikkana. Männyn juurella oli noin kymmenen vuoden ajan 1950-luvulle saakka Lapin sodan aikana haavoihinsa kuolleen saksalaisen sotilaan hautapaikka. Rahamänty mainitaan myös kirjailija Kalle Päätalon Iijoki-sarjan kirjoissa. Männyn lähellä sijainnut Korennon talo toimii pitkään kestikievarina. Rahamännyksi kutsuttuja puita on myös Laihian Rudon kylässä ja Porin Noormarkussa.Alkio ja mänty ovat Laihian kuuluisuuksia, MTV uutiset 13.7.2012 == Lähteet == ====Huomiot==== Luokka:Suomen puuyksilöt Luokka:Pudasjärven luonto Luokka:Mänty-yksilöt Luokka:Akseli Gallen-Kallela
Denis Maksimenko

Denis Petrovitš Maksimenko (, s. 15. lokakuuta 1983 Uralsk, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Nižni Novgorodin Startia. Maksimenkon kasvattajaseura on kazakstanilaisen Uralskin Akzhaiyk. Hän pelasi seitsemän ensimmäistä kautta kasvattajaseurassaan, joka pelasi Venäjän toiseksi korkeinta sarjaa. Sen jälkeen hän on pelannut kauden Venäjän mestaruussarjaa Uljanovskin Volgassa ja vuodesta 2008 lähtien Nižni Novgorodin Startissa Slautin on edustanut Kazakstania kaudesta 2008 lähtien eli osallistunut seitsemän kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa niissä neljää MM-pronssia. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 4 kertaa MM-pronssia: 2012, 2013, 2014 ja 2015 ==Lähteet== * Maksimenko Bandysidan-tietokannassa * Maksimenko rusbandy.ru - tietokannassa * Maksimenko Startin sivuilla Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mariano Díaz Mejía

Mariano Díaz Mejía, yleensä vain Mariano (s. 1. elokuuta 1993 Barcelona, Espanja) on dominikaanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Mariano aloitti jalkapalloilu-uransa barcelonalaisen Espanyolin junioriakatemiasta. Vuonna 2009 Mariano siirtyi Badalonan junioreihin, ja ensiesiintymisensä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneessa edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2011–2012. Kauden puolivälissä hänen matkansa jatkui Real Madridin junioriakatemiaan.Mariano, from Madrid to the Caribbean Marca. Viitattu 5.4.2015. Elokuussa 2012 Mariano nostettiin Real Madridin C-joukkueeseen, joka pelasi niin ikään Segunda B:ssä. 18\. tammikuuta 2014 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran B-joukkueessa Castillassa Sporting de Gijónia vastaan.Los rojiblancos meten máxima presión al Deportivo Marca. Viitattu 5.4.2015. Joukkueen sarjataso oli tuolloin Segunda División, mutta kaudeksi 2014–2015 se putosi Segunda B:hen. Kaudella 2015–2016 Mariano oli 25 maalillaan Castillan paras maalintekijä sarjassa. Mariano teki viisivuotisen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa tammikuussa 2016. Seuraavana kesänä seura sai hänestä lainasopimustarjouksia, mutta hän jäi lopulta Zinédine Zidanen valmentamaan edustusjoukkueeseen. Kesän aikana Mariano pelasi neljässä harjoitusottelussa, ja edustusjoukkuedebyyttinsä virallisissa otteluissa hän teki 27. elokuuta 2016 Primera Divisiónin ottelussa Celtaa vastaan. == Maajoukkueura == Espanjassa syntyneen Marianon äiti Mariana Mejía on dominikaanilainen. Mariano teki ensiesiintymisensä Dominikaanisen tasavallan maajoukkueessa 24. maaliskuuta 2013 ystävyysottelussa Haitia vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marianon tilastot BDFutbol-sivustolla * Marianon tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Dominikaanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Martela

Mikko Jussi Sakari "Frank" Martela (s. 1981) on suomalainen filosofi, tietokirjailija ja tutkija, joka toimii apulaisprofessorina Aalto-yliopistossa ja valmentajana Filosofian Akatemia Oy:ssä. Martela on filosofian tohtori, valtiotieteiden tohtori ja hyvinvoinnin psykologian dosentti ja hänen tutkimuskohteita ovat hyvä elämä, hyvinvointi, sisäinen motivaatio, ihmisyys ja elämän pohjimmainen merkityksellisyys. Martela väitteli soveltavan filosofian ja organisaatiotutkimuksen tohtoriksi Aalto-yliopistossa vuonna 2012 ja käytännöllisen filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2019. Hän opiskeli Esa Saarisen johdolla ja on tehnyt tutkimusta Yhdysvalloissa motivaatiopsykologian keulahahmoihin kuuluvan Richard Ryanin johdolla. Martelan ensimmäinen väitöskirja koski vanhustenhoidon työntekijöiden merkityksellisyyden kokemusta ja niin kutsutun "hoivayhteyden" syntymisen ehtojahttps://aaltodoc.aalto.fi/handle/123456789/7286. Hänen akateemisia tutkimuksiaan on julkaistu mm. Nature Human Behaviour, Personality and Social Psychology Review, Journal of Personality, Southern Journal of Philosophy, ja Organization Studies -lehdissä. Martela kuuluu Filosofian Akatemiaan, tutkijoiden perustamaan tutkimus-, valmennus- ja konsulttiyritykseen, joka pyrkii kehittämään suomalaista työelämää ja sen tuloksenteko- ja innovointikykyä vahvistamalla työntekijöiden sisäistä motivaatiota. Hänen tietokirjansa Elämän tarkoitus julkaistiin alun perin Yhdysvalloissa HarperCollins:in kustantamana 2020 ja on käännetty suomen lisäksi 24 eri kielelle, muun muassa saksaksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, arabiaksi, indonesiaksi, koreaksi ja japaniksi. Martelan isoisä on Matti S. Martela, samannimisen huonekaluyrityksen perustaja ja toimitusjohtaja.Krista Elo-Pärssinen: Arvot omistamisen perustana. Perheyritys 2/2014. https://issuu.com/emmahyokyvaara/docs/perheyritys-koonti/36 ==Julkaisut== ===Kirjat=== * * * * ===Muut merkittävät julkaisut=== * Martela, Frank & Ahokas, Jussi: Kyllä kansa tietää - Suomi tarvitsee koetun hyvinvoinnin mittarin. EVA Analyysi. * Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Sisäinen motivaatio. Tulevaisuuden työssä innostus ja tuottavuus kohtaavat (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 3/2014) * Caring connections. -Compassionate mutuality in the organizational life of a nursing home (Väitöskirja) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Frank Martelan verkkosivut * Kuusi kuvaa Frank Martelan elämästä 7.1.2022 Yle Radio 1 Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Šadrin

Jevgeni Vladimirovitš Šadrin (, s. 7. marraskuuta 1982 Sajanogorsk, Neuvostoliitto) on kazakstanilais - venäläinen jääpalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Hän edustaa Irkutskin Baikal-Energijaa. Šadrinin kasvattajaseura on Krasnogorskin Jenisei. Pelattuaan kauden Jenisein kakkosjoukkueessa hän siirtyi Bratskiin, jossa pelasi kaikkiaan neljä kautta. Sen jälkeen seurana oli Abakanin Sajanya. Bratskin Metallurg ja Abakanin Sajany pelasivat toiseksi korkeinta sarjatasoa. Kaudesta 2007 lähtien hän on pelannut Venäjän pääsarjaa. Ensin Novosibirskin Sibselmašia kaksi kautta ja kaudesta 2009 lähtien Irkutskin Baikal-Energijaa. Šadrin pelasi kaudella 2009 Venäjän kakkosjoukkueessa, mutta otti vuonna 2011 kaksoiskansalaisuuden. Sen jälkeen hän on edustanut Kazakstania kaudesta 2011 lähtien eli osallistunut viisi kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa niissä neljää MM-pronssia. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 1 Venäjän mestaruuspronssi 2015 Baikal- Energijan riveissä, Maajoukkueessa * 4 kertaa MM-pronssia: 2012, 2013, 2014 ja 2015 ==Lähteet== * Šadrin Bandysidan-tietokannassa * Šadrin rusbandy.ru - tietokannassa * Šadrin Baikal-Energijan sivulla Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jerusalemin pikaraitiotie

Jerusalemin pikaraitiotie () on pikaraitiotiejärjestelmä Jerusalemissa, Israelissa. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2002. Arkeologisista löydöksistä ja teknisistä ongelmista johtuvien toistuvien viivästysten jälkeen ensimmäinen linja avattiin 19. elokuuta 2011. Pikaraitiotien rakennutti CityPass-yhtymä, jolla on 30 vuoden toimilupa järjestelmän liikennöintiin. Ensimmäinen linja on 13,9 kilometriä pitkä ja siinä on 23 pysäkkiä. Laajennusprojektit ovat rakenteilla pohjoisen suuntaan Neve Yaakovin asuinalueelle ja lounaaseen Hadassah-sairaalalle. Valmistuessaan linja on 22,5 kilometrin pituinen. הרכבת הקלה בירושלים -1 (6770204413).jpg|Pikaraitiovaunu Jerusalem Light Rail train interior.jpg|Pikaraitiovaunu sisältä Jerusalem light train a.JPG|Rakenteilla olevaa raitiotietä Jerusalem Light Rail02.JPG|Pikaraitiovaunu uudella vinoköysisillalla. Pikaraitiotie Luokka:Israelin liikenne Luokka:Pikaraitiotiet
Marija Muzytšuk

Marija Muzytšuk (; s. 21. syyskuuta 1992) on ukrainalainen shakin suurmestari, joka voitti shakin naisten maailmanmestaruuden huhtikuussa 2015. Voittonsa ansiosta hän sai suurmestarin arvonimen. Myös Muzytšukin vanhempi sisko Hanna Muzytšuk on suurmestari. Molemmat sisarukset boikotoivat Saudi-Arabiassa käytyjä vuoden 2017 maailmanmestaruuskisoja, koska niissä piti käyttää abayaa, koko kehon peittävää huivia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Shakin naisten maailmanmestarit Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Ukrainalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dennery (kunta)

Dennery on kunta Saint Lucian itärannalla. Sen pinta-ala on 69,7 km2 ja väkiluku oli 12 876 vuonna 2002. Pääelinkeinot ovat kalastus sekä limanpavut, banaanit ja muut trooppiset hedelmät. Luokka:Saint Lucian kunnat
Juri Loginov

Juri Aleksevitš Loginov (, s. 2. kesäkuuta 1967 Iljinka, Penzan oblasti, Neuvostoliitto) on entinen venäläis - kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Loginov aloitti uransa Saratovin Universalissa kaudella 1984-1985., mutta siirtyi sen jälkeen Neuvostoliiton pääsarjassa pelanneen Raketa Kazanin riveihin. Yhden Raketa-kauden jälkeen hän siirtyi edelleen SKA-Sverdlovskin riveihin kahdeksi kaudeksi. Nižni Novgorodin Startissa tuli sitten pitempiaikainen seura eli hän pelasi Startissa seuraavat seitsemän kautta. Tällöin hän saavutti ensimmäisen Venäjän pääsarjan mitalin eli hopean keväällä 1995. Tänä Start-aikana Neuvostoliitto oli hajonnut, ja sarjasta oli tullut Venäjän pääsarja. Kaudella 1995-1996 hän siirtyi Uljanovskin Volgan riveihin kolmeksi kaudeksi ja edelleen kolmeksi kaudeksi Dynamo Kazanin riveihin. 1990-luvun lopun vuosina 1996-1999 Loginov valittiin Venäjän pääsarjan parhaaksi puolustajaksi. Kaudella 2001 Loginov palasi Startin riveihin viideksi kaudeksi. Syksyllä 2006 alkanut pelaajaura Krasnogorskin Zorkissa oli sitten menestyksellisin, sillä seitsemänä Zorki- vuotenaan hän saavutti neljä Venäjän pääsarjan hopeaa ja kaksi pronssia. Loginovin ura oli jo 2010-luvulla edennyt niin pitkälle, että hänestä tuli syksyllä 2012 Venäjän pääsarjan eniten otteluita pelannut jääpalloilija. Loginovista tuli kauden 2012-2013 aikana 700 pelatun ottelun rajan ylittäjä ohittaen entisen ennätyksen haltijan Aleksandr Volkovin 676 ottelun pelimäärän., Lopullisiksi ennätyslukemiksi tuli 731 pelattua Venäjän pääsarjaottelua ja niissä 38 maalia. Loginov edusti 1990-luvun lopulla Venäjää kaksissa kisoissa, joissa saavutti vuonna 1999 MM:n ja 1997 MM-hopeaa. Sen jälkeen vuonna 2002 hän siirtyi kahden passin mieheksi ja edusti Kazakstania eli osallistui kymmenen kertaa MM-kisoihin Kazakstanin väreissä - viimeisen kerran 47-vuotiaana veteraanina. Hän on ollut voittamassa niissä viisi MM- pronssia Kazakstanille. Pitkän, 30-vuotisen pelaajauran, jälkeen Loginov siirtyi kesällä 2014 valmenustehtäviin Nižni Novgorodin Startissa. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 6 Venäjän mestaruushopeaa 1995, 2002 Startin riveissä, 2007, 2008, 2010 ja 2013 Zorkin riveissä, * 3 Venäjän mestaruuspronssia 1997 Volgan riveissä, 2011 ja 2012 Zorkin riveissä, * Jääpallon maailmancup voitto: 2012 Zorkin riveissä, * 3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2010, 2011 ja 2012 Zorkin riveissä. Maajoukkueessa * Kerran Maailmanmestari 1999 Venäjän riveissä, * Kerran MM-hopeaa 1997 Venäjän riveissä, * 5 kertaa MM-pronssia: 2003, 2005, 2012, 2013 ja 2014 Kazakstanin riveissä. Henkilökohtaisesti * Valittu 5 kertaa Venäjän pääsarjan parhaaksi puolustajaksi vuosina 1996, 1997, 1998, 1999 ja 2012. ==Lähteet== * Loginov Bandysidan-tietokannassa * Maksimenko rusbandy.ru-tietokannassa * Loginov Zorkin sivuilla ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpallovalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doué

Doué on Senegaljoen sivujoki Senegalissa. Se on noin 68 kilometriä pitkä ja virtaa Senegaljoen suuntaisesti sen eteläpuolella. Lopulta se yhdistyy takaisin Senegaljokeen. Jokien väliin jää Morfilin saari. ==Lähteet== Luokka:Senegalin joet
Warren Womble

John Warren Womble jr. (15. maaliskuuta 1920 Oklahoma – 21. maaliskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän valmensi Yhdysvaltain maajoukkueen olympiakultaan ja maailmanmestaruuteen 1950-luvun alkupuolella. Womble toimi Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajana sen voittaessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Brasiliassa 1954. Rooman kesäolympialaisten 1960 kultajoukkueessa Womble toimi apuvalmentajana.http://www.gpshof.org/Inductees/womble.html Womble kuoli 21. maaliskuuta 2015 95-vuotiaana.https://archive.is/20150325183451/http://www.thecitywire.com/node/36895 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Blades of Steel

Blades of Steel (Japanissa Konamic Ice Hockey, ) on Konamin vuonna 1987 pelihalleissa julkaisema jääkiekkopeli, joka käännettiin seuraavana vuonna Family Computer Disk Systemille ja Nintendo Entertainment Systemille. Pelin joukkueet ovat kuvitteellisia, mutta ne perustuvat Kanadan ja Yhdysvaltojen kaupunkeihin. Peli on tunnettu nopeatempoisesta jääkiekosta ja tappelumekanismistaan. Peliä voi pelata joko tietokonetta tai toista ihmispelaajaa vastaan. Yksinpelissä on valittavissa kolme eri vaikeusastetta. Joukkueissa on kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja maalivahti. Pelin NES- versio uudelleenjulkaistiin Nintendon Virtual Consolessa 24. joulukuuta 2007. Kolikkopeliversio uudelleenjulkaistiin Microsoftin Game Roomissa 24. marraskuuta 2010. ==Vastaanotto== Blades of Steel on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Allgamen toimittaja Skyler Millerin mielestä peli on "aikakautensa nautittavampia". The Video Game Critic kehui pelin grafiikkaa ja hyviä ääniefektejä. Arvostelijan mukaan peli kuului NES:n parhaimmistoon; hän piti sitä myös yhtenä parhaista ikinä julkaistuista jääkiekkopeleistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Official entry into the Hockeywood Video Game Hall of Fame *Blades of Steel PAL-A NES-WIKIssä Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Konamin kolikkopelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Game Boy -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Commodore 64 -pelit
Oskar Kirmes

Karl Oskar Kirmes (s. 19. joulukuuta 1995 Reykjavík, Islanti) on suomalainen telinevoimistelija, joka edustaa Espoon Telinetaitureita. Häntä valmentaa hänen isänsä Mati Kirmes. Kirmes aloitti voimistelun kuusivuotiaana vuonna 2000 Ruotsissa äitinsä ohjaamassa voimistelukerhossa.http://yle.fi/urheilu/3-9046849 Hän on edustanut Suomea vuodesta 2013, mitä ennen hän kuului vuodet 2007–2013 Ruotsin maajoukkueeseen. Vuonna 2012 Kirmes voitti moniottelussa SM-pronssia. Vuonna 2013 hän voitti moniottelun, permannon, nojapuiden ja rekin Suomen mestaruudet ja renkailta pronssia. Hän osallistui myös MM-kisoihin ollen moniotelussa 32:s. Vuonna 2014 Kirmes voitti Pohjoismaiden mestaruudet permannolla, renkailla, nojapuilla ja joukkuekilpailussa ja kilpaili samana vuonna sekä MM- että EM-kilpailuissa. Hän saavutti kaudella myös rekin SM-hopeaa ja pronssia renkailta ja nojapuilta. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Kirmes oli permannolla yhdeksäs ja ylsi kuusiottelun loppukilpailuunhttp://www.hs.fi/urheilu/a1429156464006. Huhtikuussa 2015 Kirmes ylsi ensimmäisen kerran urallaan maailmancupin palkintokorokkeelle, kun hän voitti hopeaa Ljubljanan permantokilpailussa pistein 14,725. Huhtikuussa 2016 Kirmes voimisteli kuusiottelussa Rion olympiakarsinnoissa ennätyspisteensä 84,999. Tulos varmisti Suomelle ensimmäisen miestelinevoimistelun olympiapaikan 44 vuoteen.http://yle.fi/urheilu/suomen_44_vuoden_odotus_paattyi_- _kirmes_voimisteli_olympiapaikan/8817414http://yle.fi/urheilu/3-8793165 EM- kilpailuissa 2016 Kirmes sijoittui permannolla 14:nneksi.http://yle.fi/urheilu/3-8906744 Kirmeksen virolainen isä on edustanut voimistelussa Neuvostoliittoa ja äiti Lina Ruotsia. Myös hänen nuorempi veljensä Robert on voimistelija. Perhe muutti Suomeen Ruotsista vuonna 2008 ja Kirmes sai Suomen edustusoikeuden vuonna 2013. Kirmes valmistui ylioppilaaksi keväällä 2015. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Oskar Kirmes Espoon Telinetaitureiden sivuilla Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosken kirkko (Perniö)

Kosken ruukinkirkko on kirkkorakennus entisen Perniön kunnan alueella nykyisessä Salossa Kosken rautaruukin alueella. Tasavartinen ristikirkko on alkuperältään Antskogin ruukin kirkko ja valmistunut sinne 1766. Kirkko on siirretty Koskelle 1780-luvulla ja vihitty käyttöön 1786. __NOTOC__ == Alkuperäispaikalla Antskogissa == Pohjan pitäjän Antskogin ruukin ensimmäinen kirkko valmistui 1655. Se korvattiin uudella kirkolla, joka valmistui vuonna 1766. Antskogin ruukinseurakunta lakkautettiin 1770-luvulla ja kirkko siirrettiin Perniöön Kosken ruukin kirkoksi. Antskogissa entisellä kirkonpaikalla on siirretyn kirkon perustukset ja kiviaita. == Kosken ruukinkirkoksi == Kosken ruukin ensimmäinen kirkko oli rakennettu 1680-luvulla. Se korvattiin Antskogista siirretyllä kirkolla, joka vihittiin käyttöön 1786. Kirkko on säilynyt kutakuinkin alkuperäisessä asussa. Kirkon barokkityylinen alttarilaite on kuitenkin muualta. Se on hankittu Koskelle vuonna 1800 ja tehty alun perin ilmeisesti Tukholmassa vuonna 1694 nykyisen Östhammarin kunnan alueella toimineelle Forsmarkin tehtaan seurakunnalle. Sivusakaran päässä on toinen alttarilaite, jonka uskotaan olevan turkulaista puusepäntyötä 1670- tai 1680-luvulta ja peräisin joko Kosken tai Antskogin ruukin ensimmäisestä kirkosta. Hirsirakenteisen ristikirkon tynnyriholvit kohoavat korkealle. Kirkossa on alkuperäiset penkit. Ristikirkon vesikatto on matala ja aumattu sakaroiden päästä. Katolla on pieni kattoratsastaja. Ristisakarat ovat leveät, joten kirkko vaikuttaa tukevanoloiselta. == Lähteet == Luokka:Salon kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Perniö Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Glover Trophy

Glover Trophy, eli toiselta nimeltään Richmond Trophy, oli Formula 1-sarjan ulkopuolella järjestetty osakilpailu, joka järjestettiin keväisin Goodwood Circuitilla Englannissa vuosina 1949–1965. Tunnetuin on vuoden 1962 Glover Trophy. Tuolloin kilpailun kahteen kertaan aikaisemmin voittanut Stirling Moss, jota pidettiin jo kyseisenä aikana maailman parhaana kilpa-autoilijana, törmäsi St. Mary's -mutkaan 37. kierroksella. Törmäyksen seurauksena Moss oli koomassa usean viikon ajan ja hän joutui lopettamaan kilpa-autoilijan uransa. Törmäyksessä vaurioitunut kypärä on yleisön nähtävillä osana Donington Grand Prix -kokoelmaa. Viime vuosina kilpailua on herätelty eloon Historic Racing -tapahtumana muodostamalla sen osaksi vuosittaista Goodwoodin Revival -tapahtumaa. ==Voittajat== Vuosi Voittaja Auto Raportti 1949 Reg Parnell Maserati 4CLT/48 Raportti 1950 Reg Parnell Maserati 4CLT/48 Raportti 1951 Prinssi Bira Maserati 4CLT/48-OSCA Raportti 1952 José Froilán González Ferrari 375 Raportti 1953 Ken Wharton BRM P15 Raportti 1954 Reg Parnell Ferrari 500 Raportti 1955 Roy Salvadori Maserati 250F Raportti 1956 Stirling Moss Maserati 250F Raportti 1957 Stuart Lewis-Evans Connaught B-Alta Raportti 1958 Mike Hawthorn Ferrari 246 Raportti 1959 Stirling Moss Cooper T51-Climax Raportti 1960 Innes Ireland Lotus 18-Climax Raportti 1961 John Surtees Cooper T53-Climax Raportti 1962 Graham Hill BRM P57 Raportti 1963 Innes Ireland Lotus 24-BRM Raportti 1964 Jim Clark Lotus 25-Climax Raportti 1965 Jim Clark Lotus 25-Climax Raportti == Lähteet == Luokka:Maailmanmestaruussarjan ulkopuoliset Formula 1 -kilpailut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan moottoriurheilu Luokka:West Sussex
Yuan Hua

Yuan Hua (, s. 16. huhtikuuta 1974 Liaoyang, Liaoning) on kiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Yuan voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa yli 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa tuomariäänestyksellä kuubalaisen Daima Beltránin. Hän voitti samassa painoluokassa maailmanmestaruuden Münchenissä 2001 ja sai MM-hopeaa Birminghamissa 1999. Avoimessa luokassa hän saavutti MM-pronssia Pariisissa 1997. Joukkuekilpailun maailmanmestaruuden hän voitti Pekingissä 2007. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden yli 72-kiloisissa 1992. Yuan voitti Bangkokin Aasian kisoissa 1998 kultaa yli 78 kg:n sarjassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän saavutti kultaa yli 72-kiloisissa ja avoimessa luokassa 1996 sekä kultaa avoimessa luokassa ja pronssia yli 78 kg:n painoluokassa 2007. Etelä-Aasian kisoissa hän voitti kultaa avoimessa luokassa 1997 ja yli 78-kiloisissa 2001. Universiadeissa Yuan saavutti kultaa yli 78 kg:n sarjassa 1999 ja 2001 sekä pronssia avoimessa luokassa 1999. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden yli 78-kiloisissa ja avoimessa luokassa 1998. Hän voitti urallaan neljä maailmancupin kilpailua ja sijoittui kaksi kertaa kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tang Lin

Tang Lin (, s. 7. toukokuuta 1976 Neijiang, Sichuan) on kiinalainen judon olympiavoittaja. Tang voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa alle 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa tuomariäänestyksellä ranskalaisen Céline Lebrunin. Hän voitti samassa painoluokassa kultaa Aasian kisoissa Bangkokissa 1998. Hän sai alle 72-kiloisissa hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 1996. Tang saavutti Etelä-Aasian kisoissa pronssia alle 72 kg:n painoluokassa 1997. Maailmancupissa hän sijoittui kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taipalsaaren kirkko

Taipalsaaren kirkko on Taipalsaarella sijaitseva Eskil Colleniuksen alun perin 1754 rakentama tasavartinen ristikirkko, jota laajennettiin ja muutettiin 1845-1847 Intendentinkonttorissa tehtyjen piirustusten mukaisesti. Tasavartisessa empiretyyliä edustavassa ristikirkossa on kulmaulokkeiden avulla muodostettu kuutiomainen ristikeskusta, jonka päällä on karniisimaisesti kaartuva kupoli monisärmäisine lyhtyineen. Sakaroissa on profiloidut päätykolmiot ja tympanonit, ikkunoissa kaaripäätteinen kehystys ja räystäiden alla leveä friisi. Sisäkatteena sakaroissa on tasakatto, keskustassa pylväiden varassa oleva kaulallinen kupu. Istumapaikkoja kirkossa on 800. Kirkon 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1977. Alttarilla on kehystetty metalliristi, crux nuda. Kirkossa oli aiemmin alttaritaulu, mutta se siirrettiin 1890-luvulla luvulla Viipurin lääninmuseoon eikä sen myöhemmästä kohtalosta ole tietoa. Nykyään alttaritaulun paikalla on kultainen risti ja teksti ”Katso, Jumalan karitsa”. Kirkkoa on korjattu 1904–1906 ja 1976. 1900-luvun alun korjauksessa, jonka suunnittelivat arkkitehdit Sigismund von Nandelstadh ja Karl Hård af Segerstad, kirkko laudoitettiin sisältä ja ulkoa. Alttariseinän ikonostaasimainen sommitelma ja alttaritaulun paikalla oleva risti lienevät samalta ajalta. Kirkon erillinen kellotapuli rakennettiin 1754, sitä on korjattu 1848 ja 1905, kellot ovat vuosilta 1581 ja 1759. Kirkon ehtoollismalja on vuodelta 1752. Vanha messukasukka konservoitiin 1986 ja on esillä kirkossa. Sen lahjoitti seurakunnalle 1665 Anna Bertilsdotter Ruut. Taiteilija Karoliina Kupias suunnitteli uusimman messukasukan, stolan ja kirkkotekstiilit vuodeksi 2004, jolloin vietettiin kirkon 250-vuotisjuhlaa. == Lähteet == Luokka:Taipalsaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Karjalan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Kiinan jääpallomaajoukkue

Kiinan jääpallomaajoukkue edustaa Kiinan kansantasavaltaa kansainvälisissä jääpallokilpailuissa. Kiina osallistui ensimmäistä kertaa jääpallon MM- kilpailuihin vuonna 2015. Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan se jätti taakseen Somalian joukkueen, ja sijoittui näin MM-kilpailujen B-ryhmässä viimeistä edelliseksi. Vuoden 2018 kotikisoissaan Kiina sijoittui B-sarjassa neljänneksi. == Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa == ==Lähteet== Luokka:Kiinan jääpallo Luokka:Jääpallomaajoukkueet
Sun Fuming

Sun Fuming (, s. 14. huhtikuuta 1974 Tieling, Liaoning) on kiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Sun voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa yli 72 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Estela Rodríguezin yukon arvoisella suorituksella. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai pronssia yli 78 kg:n sarjassa. Hän voitti maailmanmestaruuden yli 78 kg:n painoluokassa Osakassa 2003. Hän sai MM-hopeaa avoimessa luokassa Chibassa 1995 sekä MM-pronssia yli 72-kiloisissa Pariisissa 1997 ja joukkuekilpailussa Minskissä 1998. Sun voitti Busanin Aasian kisoissa 2002 kultaa yli 78 kg:n painoluokassa. Hän voitti Aasian-mestaruuden avoimessa luokassa 2000. Hän voitti kultaa Etelä-Aasian kisoissa 1997 yli 72 kg:n sarjassa ja Itä-Aasian kisoissa 2001 avoimessa luokassa. Hän sai pronssia universiadien avoimessa luokassa 1995. Maailmancupissa hän voitti kaksi kilpailua, sijoittui kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zhuang Xiaoyan

Zhuang Xiaoyan (, s. 4. toukokuuta 1969 Shenyang, Liaoning) on kiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Zhuang voitti olympiakultaa yli 72 kg:n painoluokassa Barcelonassa 1992 kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Estela Rodríguezin ipponin arvoisella kami-shiho-gatame-heitolla ajassa 2.42. Zhuang voitti maailmanmestaruuden avoimessa luokassa Barcelonassa 1991 kukistettuaan tuolloinkin Rodríguezin loppuottelussa. Zhuang saavutti kultaa Aasian kisojen avoimessa luokassa Pekingissä 1990. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teerijärven kirkko

Teerijärven kirkko () on Kruunupyyn Teerijärvellä sijaitseva Matti Hongan 1774 rakentama tasavartinen sisäviisteinen puinen ristikirkko, jota Jaakko Kuorikoski uudisti perusteellisesti 1877. Myöhäistä klassismia edustavassa kirkossa on kahdeksankulmainen, päädyllinen keskuskuutio ja sen yläpuolella kupukattoinen lyhty. Sisäkatteena on puuholvaus. Kirkon pinta-ala on 418 neliötä ja istumapaikkoja siellä on noin 600 hengelle. Kirkon 25-äänikertaiset urut on valmistanut E. F. Walcker & Co. 1941, urkujen julkisivu on Petter Lybeckin uruista vuodelta 1881. Neliosaisen alttaritaulun osan Jeesus ristillä maalasi Lars Gallenius 1746 ja osat Paratiisi, Kristuksen syntymä ja Pyhä ehtoollinen Johan Backman 1777. Tosin Pedersören seurakunnan kotisivujen mukaan taulut olisi maalannut Erik Westzynthius nuorempi.http://www.pedersoreprosteri.fi/web/index.php?option=com_content&task;=view&id;=763&Itemid;=457 Kirkon kellotapuli rakennettiin 1701 ja siirrettiin paikalleen kirkon rakentamisen yhteydessä, sen nykyinen ulkoasu on pääpiirteissään vuodelta 1852. Kellot ovat vuosilta 1815, 1897 ja 1911. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Teerijärven kirkko Luokka:Teerijärvi Luokka:Kruunupyyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Xu Lili

Xu Lili (, s. 18. helmikuuta 1988 Binzhou, Shandong) on kiinalainen judon olympiamitalisti. Xu saavutti olympiahopeaa alle 63 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012 hävittyään loppuottelussa slovenialaiselle Urška Žolnirille. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Pekingissä 2007. Hän voitti Aasian-mestaruuden alle 63-kiloisissa 2011 ja 2013. Hän sai Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa pronssia samassa painoluokassa 2008. Xu on saavuttanut Masters/Grand Slam/Grand Prix -kilpailuissa yhden turnausvoiton, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme voittoa, yksi kakkossija ja yksi kolmossija. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Singaporen kiinalaiset

Singaporen kiinalaiset ovat etniseltä taustaltaan kiinalaisia Singaporen kansalaisia. Vuonna 2020 Singaporen kiinalaiset muodostivat Singaporen väestöstä 75,9%, mikä tekee heistä maan suurimman väestönosan. Maan merkittävät etniset vähemmistöt ovat malaijit ja intialaiset. == Historia == Brittiläiset perustivat Thomas Stamford Rafflesin johdolla Singaporeen kauppatukikohtansa 1800-luvun alussa. Singaporesta tehtiin vapaasatama ja se sijaitsi keskeisellä paikalla Kiinan ja Intian välisellä kauppareitillä. Se houkutteli Singaporeen kauppiaita brittiläisestä Malaijasta ja Kiinasta. 1870-luvulla Singaporessa asui jo lähes satatuhatta ihmistä. Heistä 75% oli kiinasta tulleita siirtolaisia, jotka toimivat kauppiaina, sekä gambiirin ja pippurin kasvattajina. 1800-luvun loppupuoliskolla muuttoliike Singaporeen kiihtyi ja maahan muutti yhä enemmän kiinalaisväestöä Kiinan eteläisistä maakunnista. Muuttoliike vääristi luonnollista etnistä koostumusta, Malakan niemimaalle oli muuttanut aiemminkin kiinalaisia, mutta Brittiläisen siirtomaavallan aikana alueelle muutti kiinalaisia tuhansittain brittien houkutellessa siirtomaihinsa työvoimaa Kiinasta. Kiinalaisen väestönosan haltuun siirtyi myös maan talous. Toisen maailmansodan jälkeen Ison-Britannian siirtomaavallan aika Malakan niemimaalla tuli päätökseensä, ja brittihallinto myönsi itsenäisyyden Malaijalle vuonna 1957. Kiinalaisenemmistöinen Singapore jäi vielä brittivallan alle. Malaijan pääministeri Tunku Abdul Rahman ehdotti Singaporen, Malaijan ja Borneon saaren brittialueiden valtioliittoa vuonna 1961. Vuonna 1963 alueista muodostettiin Malesian liittovaltio. Valtioliitto jäi lyhytaikaiseksi, sillä kiinalaisenemmistöisen Singaporen ja malaijienemmistöisen Malesian mantereella sijaitsevan osan eturistiriidat olivat suuret. Malesian puolella pelättiin Singaporen pääministerin Lee Kuan Yewn ja hänen johtamansa PAP -puolueen suuren suosion leviämistä Malesian puolelle, ja Singaporessa varakkaampi kiinalaisväestö ei ollut valmis hyväksymään verovarojen virtaamista Malesian köyhimmille alueille. Ristiriidat johtivat lopulta siihen, että Singapore erotettiin liittovaltiosta vuonna 1965, jolloin maa samalla itsenäistyi. ==Kulttuuri== Singaporen kiinalaisväestö on uskonnoltaan suurimmaksi osaksi buddhalaisia ja taolaisia. Myös kristinusko on heidän vähemmistöuskontonaan. Singaporen malaijit ovat taas suurimmaksi osaksi muslimeja. Kieleltään Singaporen kiinalaiset eivät muodosta yhtenäistä ryhmää, sillä maassa puhutaan useita kiinan kielen murteita. Speak Mandarin -kampanja on kannustanut maan kiinalaisia käyttämään yhteisenä kielenä mandariinikiinaa. ==Lähteet== *
Vuontisjärvi (järvi, Vuontisjärvi)

Vuontisjärvi () on 92,5 hehtaarin laajuinen järvi Enontekiön Vuontisjärven kylässä. Vuontisjärvi kuuluu Kemijoen vesistöön. Järven vedenpinnan korkeus 304,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Järveen laskee muun muassa Pöyrisjoki. Vuontisjärven laskujoki on Vuontisjoki, jota pitkin järven vedet virtaavat Ounasjokeen. == Rovan Nikun järvenlasku == Vielä kevääseen 1861 asti Vuontisjärven vedet laskivat pitkin uomaa, joka on nykynimeltään Vanhajoki. Tuolloin tapahtui Rovan Nikun järvenlasku, jota Enontekijön kalastusalue kuvaa merkittävämmäksi ihmisen aiheuttamaksi paikalliseen kalalajistoon vaikuttaneeksi tapahtumaksi ennen Isohaaran voimalaitoksen rakentamista (joka katkaisi vaelluskalan nousun Kemijokeen). Järvenlaskun seurauksena Vuontisjärven vedet hakivat itselleen uuden lasku-uoman ja vanha joki jäi noin neljän kilometrin matkalta virattomaksi. Rovan Niku eli Niilo Uollonpoika Keskitalo oli vuontisjärveläinen talonpoika, vanhan ja suuren tilan omistaja, jolla oli paljon karjaa. Karja tarvitsee heinää ja sitä kerätiin tulvaniityiltä. Niku päätti tehdä heinäsadon suurentamiseksi keinotekoisen tulvaniityn Kurkkiojänkään. Hän suunnitteli johtavansa Vuontisjärvestä vettä niitylle ja sen toteuttaakseen kaivoi kasteluojaa järvestä useana vuonna. Keväällä 1861 Vuontisjärven pinta nousi sulamisvesien myötä tavallista korkeammalle. Niku päätti että nyt on loppukirin aika ja jatkoi renkinsä kanssa vimmatusti kaivamista. Niku ja renki saivat lopulta ojan kaivettua ja niitylle alkoi tulla hiljakseen vettä. Ojankaivajat aikoivat tyytyväisinä pitää tauon, joka kuitenkin keskeytyi alkuunsa, kun vettä alkoikin tulla yhä enemmän ja enemmän. Järven vedet syöksyivät Nikun kaivamaa ojaa pitkin niitylle ja siitä eteenpäin Markkajokeen, suurensivat väylää ja veivät mukanaan soraa, puita ja latojakin. Kerrotaan, että meteli olisi kuulunut kylälle ja Hettaan asti. Kun veden virtaus asettui, Vuontisjärvi oli tehnyt itselleen uuden laskujoen ja järven pinta oli alentunut kuutisen metriä. Kylällä järven rannalla olleet talot olivat nyt kaukana rannasta, tärkeän järven kalakanta oli menetetty ja Ounasjoessa oli soraa ja rojua Rovaniemelle asti. Vesi säilyi sameana kolme vuotta eikä siihen noussut kalaa. Rovan Niku sai kyläläisten ja Ounasjoki- ja Kemijokivarren ihmisten vihat päälleen, tappouhkauksia ja joutui pilkanteon kohteeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Enontekiön järvet Luokka:Ylä-Ounasjoen valuma-alue
Xu Yan

Xu Yan (, s. 4. marraskuuta 1981 Peking) on kiinalainen judon olympiamitalisti. Xu saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia alle 57 kg:n sarjassa. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden 2007 sekä sai MM-pronssia 2002 ja 2006. Hän sijoittui Osakan MM-kilpailuissa 2003 alle 57 kg :n sarjassa seitsemänneksi. Hän voitti samassa painoluokassa kultaa Aasian kisoissa Dohassa 2006 ja sai hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2007. Xu voitti opiskelijoiden maailmanmestaruuden alle 57-kiloisissa 2002. Hän sijoittui maailmancupin kilpailuissa kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset judokat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilpo Mansnerus

Ilpo Kaarlo Severi Mansnerus (s. 30. tammikuuta 1943BBC Artists page Savonlinna) on suomalainen huilutaiteilija ja orkesterinjohtaja, Juho Alvaksen, Aurèle Nicolet’n ja Jorma Panulan oppilas. Hän on ollut Radion sinfoniaorkesterin äänenjohtaja 1966–1976, Sibelius-Akatemian huilusoiton lehtori 1968–1977 ja myöhemminkin, Kansallisoopperan musiikkijohtaja 1976–1986. Hän levyttänyt musiikkia soolohuilulle ja säveltänyt näyttämömusiikkia.Facta 2001, osa 11, p. 24. WSOY 1981.Ilpo Mansnerus. Taideyliopisto. Ilpo Mansneruksen puoliso on vuodesta 1978 ollut huilutaiteilija Anja Voipio (s. 1953). Alttoviulisti Jouko Mansnerus (s. 1950) on Ilpo Mansneruksen veli. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lewinski

Lewinski, Lewinsky viittaavat seuraaviin henkilöihin: ;Lewinski * Eduard von Lewinski (1829–1906), 1800-luvulla elänyt preussilainen kenraali * Erich von Manstein alk. Lewinski (1997–1973), saksalainen sotamarsalkka * Jorge Lewinski (1921–2008), puolalais-brittiläinen valokuvaaja ja sotilas * Thomas Lewinski (n. 1800–1882), yhdysvaltalainen arkkitehti ;Lewinsky * Abraham Lewinsky (1866–1941), saksalainen rabbi * Bernard Lewinsky (s. 1943), lääkäri, Monica Lewinskyn isä * Monica Lewinsky (s. 1973), yhdysvaltalainen julkisuudenhenkilö, Bill Clintonin rakastajatar