EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vesa Ruusuvuori

Vesa Ruusuvuori (s. 20. toukokuuta 1970) on suomalainen näyttelijä. Ruusuvuori on opiskellut Tukholman teatterikorkeakoulussa vuosina 1992–1996. Ensimmäiset kiinnitykset hänellä oli Teatteri Pieneen Suomeen 1997–1998, Lappeenrannan kaupunginteatteriin 1998–2000 ja Ahaa-teatteriin 2002–2003.Vastaukset: Kysy kirjastonhoitajalta, viitattu 12.8.2021. Ruusuvuori on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän näytteli Tom Bergqvistiä. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Rikospoliisi ei laula ja Kotikatu. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aucklandin yliopisto

Aucklandin yliopisto on Uuden-Seelannin suurin yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1883 ja siellä opiskelee yli 40 000 opiskelijaa. == Tiedekunnat == Aucklandin yliopistossa on seuraavat tiedekunnat: * Taiteiden tiedekunta * Kauppatieteiden tiedekunta * Taideteollisuuden tiedekunta * Kasvatustieteellinen ja sosiaalityön tiedekunta * Teknillinen tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Lääketieteellinen tiedekunta * Luonnontieteellinen tiedekunta Lisäksi yliopistoon kuuluu useita instituutteja ja erillislaitoksia, kuten Liggins Institute ja Auckland Bioengineering Institute. == Lähteet == Luokka:Auckland Luokka:Uuden-Seelannin yliopistot
Beth Ross

Elizabeth "Beth" Ross (s. 6. lokakuuta 1996) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Ottensheimissa 2019 ja saavutti olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Tokiossa joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia, ja Ottensheimissa ero hopeajoukkue Australiaan oli 2,72 sekuntia. Ross sijoittui perämiehettömässä nelosessa kahdeksanneksi Račicen MM-kilpailuissa 2022 ja kymmenenneksi Sarasotan MM-kilpailuissa 2017 sekä kahdeksikossa seitsemänneksi Plovdivin MM-kilpailuissa 2018. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caleb Shepherd

Caleb Shepherd (s. 29. kesäkuuta 1993) on uusiseelantilainen soutaja, joka toimii veneissä perämiehenä. Hän voitti maailmanmestaruuden miesten perämiehellisessä kaksikossa Amsterdamissa 2014 ja naisten kahdeksikossa Ottensheimissa 2019 sekä saavutti olympiahopeaa naisten kahdeksikossa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Tokiossa joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Shepherd sijoittui miesten kahdeksikossa kuudenneksi. MM- kilpailuissa hän sijoittui miesten kahdeksikossa neljänneksi Aiguebelettessa 2015, kuudenneksi Sarasotassa 2017 ja yhdeksänneksi eli viimeiseksi Plovdivissa 2018. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelée-tyypin purkaus

Pelée-tyypin purkaus on räjähdysmäinen tulivuorenpurkaustyyppi, joihin liittyy pyroklastisia virtauksia. Purkauksessa tulivuori syöksee ulos suuria määriä kaasua, pölyä, tuhkaa ja laavaa. Materiaali putoaa lopulta takaisin kohti maata ja lähtee syöksymään tulivuoren rinnettä jopa yli 150 kilometrin tuntivauhtia. Purkaustyyppi on saantu nimensä Mont Pelée -tulivuoresta ja sen vuoden 1902 purkauksesta. Tällainen purkaustyyppi voi saada aikaan valtaisaa tuhoa, kun kuuma ja tiheä vulkaanisten aineiden virta iskee asutulle alueelle. Mont Peléen purkauksessa kuoli noin 30 000 ihmistä ja käytännössä koko Saint- Pierren kaupunki tuhoutui. == Lähteet == Luokka:Tulivuorenpurkaukset
Koebergin ydinvoimalaitos

Koebergin ydinvoimalaitos on Etelä-Afrikassa Kapkaupungin Melkbosstrandissa sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimala on Afrikan maanosan ainoa ydinvoimala, ja se tuottaa noin viisi prosenttia koko Etelä-Afrikan sähköstä. Ydinvoimalan toimitti 1980-luvulla ranskalainen Framatome, ja sitä operoi Eskom, joka on Afrikan suurin sähköntuottaja. Voimalassa on kuitenkin ollut jatkuvia tuotantokatkoja 2010-luvulle tultaessa, ja vuonna 2014 ydinvoimalan omistajat tekivätkin Arevan kanssa 300 miljoonan euron sopimuksen reaktorien höyrygeneraattoreiden uusimisesta. == Reaktorit == Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit: Nimi Reaktorityyppi Teho Käyttöönottovuosi Käytöstäpoistovuosi 1 PWR 970 MW 1984 Käytössä 2 PWR 970 MW 1985 Käytössä Arevan toimittamien uusien höyrygeneraattorien myötä voimalan elinkaari pitenee 20 vuotta. Ensimmäinen uusi höyrygeneraattori toimitettiin syyskuussa 2020 ja se on tarkoitus asentaa vuoden 2021 aikana. == Lähteet == Luokka:Ydinvoimalaitokset Luokka:Etelä- Afrikan voimalaitokset Luokka:Kapkaupungin rakennukset ja rakennelmat
Lucy Spoors

Lucy Spoors (s. 24. joulukuuta 1990) on uusiseelantilainen soutaja. Hän on pariairokaksikon olympiavoittaja ja kahdeksikon maailmanmestari. Spoors saavutti kahdeksikossa pronssia Sarasotan MM-kilpailuissa 2017 ja voitti maailmanmestaruuden Ottensheimissa 2019 oltuaan maalissa 2,72 sekuntia ennen hopeajoukkue Australiaa. Hän saavutti olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Siellä joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia. Belgradin MM-kilpailuissa 2023 Spoors ja Brooke Francis sijoittuivat pariairokaksikossa viidenneksi, ja Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,24 sekunnin erolla Romanian venekuntaan. Spoors voitti vuonna 2008 perämiehettömässä nelosessa nuorten maailmanmestaruuden. Vuonna 2012 hän saavutti pariaironelosessa alle 23-vuotiaiden MM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tohar Butbul

Tohar Butbul (, s. 24. tammikuuta 1994) on israelilainen judon olympia- ja EM- mitalisti. Butbul on kilpaillut koko kansainvälisen uransa 73 kg:n painoluokassa Hän saavutti nuorten EM-kilpailuissa pronssia 2014 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa 2016. Hän oli viides Varsovan EM- kilpailuissa 2017 ja Minskin Euroopan kisoissa 2019 sekä seitsemäs Tokion MM- kilpailuissa 2019 ja Prahan EM-kilpailuissa 2020. Butbul saavutti 73 kg:n sarjassa hopeaa Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hävittyään loppuottelussa kosovolaiselle Akil Gjakovalle. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 73-kiloisissa seitsemänneksi ja saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia. Butbul on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa yhden turnausvoiton, kolme kakkossijaa ja seitsemän kolmossijaa. Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Israelin-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emma Dyke

Emma Dyke (s. 30. kesäkuuta 1995) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Ottensheimissa 2019 ja saavutti olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Tokiossa joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia, ja Ottensheimissa ero hopeajoukkue Australiaan oli 2,72 sekuntia. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Dyke sijoittui kahdeksikossa neljänneksi. Hän saavutti kahdeksikossa MM-hopeaa Aiguebelettessa 2015 ja MM-pronssia Sarasotassa 2017. Vuonna 2014 hän saavutti perämiehettömässä nelosessa alle 23-vuotiaiden MM- hopeaa. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelsey Bevan

Kelsey Bevan (s. 10. huhtikuuta 1990) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa Amsterdamissa 2014 ja kahdeksikossa Ottensheimissa 2019 sekä saavutti olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Bevan sijoittui kahdeksikossa neljänneksi. Hän saavutti kahdeksikossa MM- hopeaa Aiguebelettessa 2015 ja MM-pronssia Sarasotassa 2017. Vuonna 2012 hän voitti perämiehettömässä kaksikossa alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden, ja samassa ikäluokassa hän sai MM-hopeaa kahdeksikossa vuosina 2010 ja 2011 . == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Georg von Frundsberg

Georg von Frundsberg (1473–1528) oli saksalainen sotapäällikkö ja landsknechtien johtaja. Hän otti osaa Maksimilian I ja Kaarle V:n sotiin Sveitsissä ja Italiassa. Svaabialaisen liiton joukkojen johtajana hän karkotti 1519 Württembergin herttuan Ulrichin ja anasti hänen maansa keisarille. Hän taisteli Italiassa 1522-1525 ja vaikutti osaltaan Pavian voittoon (1525) jossa Frans I vangittiin. Hän värväsi 1526 armeijan johon kuului 12 000 miestä. Tämän sotajoukon johtajana hän marssi Bourbonin Kaarle III:n kanssa Roomaa vastaan. Hänen matkatessaan sinne sotamiesten kesken syntyi kapina mikä aiheutti sen että Frundsberg sai halvauksen. Frundsbergin kerrotaan Wormsin valtiopäivillä lausuneen Lutherille muutamia rohkaisevia sanoja. ==Lähteet== *https://runeberg.org/tieto/2/0679.html Luokka:Saksalaiset sotilaat Luokka:Palkkasotilaat Luokka:Vuonna 1473 syntyneet Luokka:Vuonna 1528 kuolleet
Vulcano

Vulcano on tuliperäinen saari Tyrrhenanmeressä Sisilian pohjoispuolella. Se on eteläisin Liparisaarista, ja sen pinta-ala on 21 neliökilometriä. Vulcano kuuluu Liparin kuntaan ja Messinan metropolikaupunkiin. Vulcanon saari on noin neljä kilometriä leveä ja luode-kaakko-suunnassa kahdeksan kilometriä pitkä. Se on muodostunut kolmesta tulivuorenhuipusta, Vulcanellosta, Gran Crateresta ja Monte Ariasta. 391 metriä korkea Gran Cratere on edelleen aktiivinen, ja Monte Aria on 500 metriä korkeana saaren korkein huippu. Vulcanello on näistä pienin, ja sen yhdistää muuhun saareen 200 metriä leveä hiekkainen kannas. Gran Crateren viimeinen suuri purkaus on tapahtunut vuosina 1888–1890, mutta sen fumaroleista on sen jälkeen purkautunut jatkuvasti rikkipitoisia kaasuja. Vulcanon saarella asuu noin 450 ihmistä, ja he saavat leipänsä maanviljelystä ja matkailusta. Vulcanon saaresta tulee moniin kieliin tulivuorta tarkoittava sana, sillä antiikin aikana se tunnettiin Vulkanuksen tai kreikkalaisittain Hefaistoksen pajana. Tulivuoresta nouseva savu viittasi Vulkanuksen olevan työssään. Saari oli aktiivisen tulivuoritoimintansa takia pitkään asumatomana, ja vakituisesti se asutettiin vasta varsin myöhään. Sieltä kuitenkin etsittiin jo aiemmin luonnonvaroja, alunaa, rikkiä ja puutavaraa. == Lähteet == Luokka:Italian saaret Luokka:Messinan metropolikaupunki
Ikaridiini

Ikaridiini (C12H23NO3) eli pikaridiini on piperidiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi hyttysten ja punkkien karkottamiseen. == Ominaisuudet ja käyttö == Huoneenlämpötilassa ikaridiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja erittäin hyvin orgaanisiin liuottimiin. Ikaridiinissa on kaksi stereokeskusta, joten sillä on neljä enantiomeeriä. Tehokkain on (1R,2S)-enantiomeeri. Aine vaikuttaa muun muassa hyttysten ja punkkien hajureseptoriproteiineihin. Tällöin ne eivät kykene havaitsemaan houkuttelevia hajuaineita, kuten maitohappoa.Michael C.D. Fürst, Anna S. Pirzer & Markus R. Heinrich: Antiparasitics (PC), Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. Ikaridiinia käytetään muun muassa voiteena tai suihkeena. Sen teho hyttysiin on verrattavissa dietyylitoluamidin tehoon, mutta punkkeihin se tehoaa heikommin. Sitä käytetään kaikkien isomeerien seoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Icaridin * DrugBank: Icaridin * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Icaridin * ChemBlink: Icaridin Luokka:Hyönteistorjunta-aineet Luokka:Piperidiinit
Dodo von Knyphausen

Dodo von Knyphausen (1583–1636) oli saksalainen valtavapaaherra ja sotilas. Hän meni 1608 evankelisen unionin palvelukseen ja oli sitten Tanskan, Englannin ja vuodesta 1629 Ruotsin palveluksessa ottaen osaa Kustaa II Aadolfin sotaretkeen ja kohoten sotamarsalkaksi. Hän johti Lützenissa ruotsalaisten toista linjaa ja vaikutti kuninkaan kaaduttua ratkaisevasti taistelun onnelliseen päätökseen. Knyphausen kaatui Haselünnen luona vuonna 1636. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset aateliset Luokka:Ruotsin sotamarsalkat Luokka:Kolmikymmenvuotinen sota Luokka:Vuonna 1583 syntyneet Luokka:Vuonna 1636 kuolleet
Wera von Essen

Wera Irene von Essen (o.s. Lagercrantz, 3. helmikuuta 1890 Tukholma – 4. toukokuuta 1953 Vattholma) oli ruotsalainen vapaaherratar ja tilanomistaja. Wera von Essenin vanhemmat olivat eversti Adolf Erik Ludvig Lagercrantz ja Constance Evangeline Lagercrantz, o.s. KantzowAdelsvapen Lagercrantz, taulu 29 https://www.adelsvapen.com/genealogi/Lagercrantz_nr_1011. Hän avioitui vuonna 1913 tilanomistaja ja kamariherra Gustaf Fredrik von Essenin kanssa. Miehensä kuoltua 1936 Wera von Essen alkoi hallita Skoklosterin, Salstan ja Vattholman tiloja. Hän kiintyi upplantilaiseen kotiseutuunsa. Salstassa hän harjoitti edistynyttä lampaankasvatusta.Upplandsmuseet 1940-luvulla hän harjoitti hyväntekeväisyyttä Punaisen ristin kautta ja auttoi eräitä suomalaisia sotainvalideja tarjoten heille mahdollisuuden toipumiseen Salstan tilallaan.Claes-Henric Siven 2006:Salsta slott - finsk tillflyktsort under andra världskriget Eräs heistä oli luutnantti, myöhempi Ruotsin kuninkaallisen kirjaston kirjastonhoitaja, Harry Järv.Siven 2006, 181-182 Von Essen oli aloitteentekijänä Disagårdenin ulkomuseon perustamisessa Uppsalaan.Siven 2006, 180 Wera von Essen julkaisi Skoklosterin linnaa käsittelevän teoksen Skoklosters slott och samlingar : vägledning. Hänen täyttäessään 50 vuotta 1940, julkaistiin juhlakirja Uppländsk bygd. Kring Salsta och Skokloster, Dagens Nyheter, 4 mars 1940, s. 4 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Kremlin kirje

Kremlin kirje (The Kremlin Letter) on John Hustonin ohjaama yhdysvaltalainen vakoilutrilleri vuodelta 1970. Osittain Suomessa kuvattu elokuva perustuu Noel Behnin samannimiseen romaaniin, ja sen pääosissa näyttelee monia aikansa huipputähtiä. Sekavaa kylmän sodan agenttijännäriä pidetään yhtenä John Hustonin kehnoimmista ohjaustöistä. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Kremlin kirje oli Tohtori Živagon (1965) ja Miljardin dollarin aivojen (1967) jälkeen kolmas länsimaalainen elokuva, jossa Suomi sai esittää Neuvostoliittoa – sinne kapitalistimaiden tuotantoryhmiä ei kylmän sodan vuosina haluttu varsinkaan, jos elokuva tulisi esittämään Neuvostoliiton kielteisessä valossa. Hustonin johtama työryhmä kuvasi elokuvaa helmi-maaliskuussa 1969 ainakin Seutulan lentoasemalla sekä Helsingin Katajanokalla ja Suomenlinnassa. Alkutekstien aikana näytetään muun muassa Helsingin tuomiokirkkoa ja Senaatintoria talvisen alkuillan sinisessä hämyssä. Uspenskin katedraalin liepeille valmistettiin lujitemuovista Leninin patsas, jonka tilapäisen asennuksen Helsingin kiinteistölautakunta hyväksyi mutta kaupunginhallitus viime hetkellä kielsi Neuvostoliiton esittämän paheksunnan jälkeen. Suomen Kuvalehden Heikki Kataja arveli maaliskuussa 1969, että meneillään olleet Suomen-kuvaukset kattaisivat vain kymmenkunta minuuttia elokuvan kestosta, mutta niiden 300 tuhannen dollarin budjetilla olisi voitu tehdä kolme suomalaista kokoillan värielokuvaa. Hän myös tiesi brittinäyttelijä George Sandersin viettäneen Suomessa jutun kirjoitushetkellä jo kymmenen päivää täydellä palkalla ilman mitään työtehtäviä. ==Vastaanotto== Kremlin kirje sai Suomessa teatteriensi- iltansa 10. huhtikuuta 1970. Se on esitetty Suomen televisiokanavilla joulukuussa 1989 (TV3) sekä maalis- ja joulukuussa 1998 (MTV3). Europa Vision Oy julkaisi sen vuonna 1988 VHS-videokasettina suomenkielisin tekstityksin., Esitystiedot. Viitattu 12.8.2021. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kiteytti Kremlin kirjeen hyvien näyttelijöiden kiinnostavaksi mutta kasassa pysymättömäksi filmiksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä.Romano, Bello (toim.): Video-opas 95, WSOY 1994. Myös Allmovie-elokuvatietokannan kirjoittajat pitävät Noel Behnin monimutkaisen romaanijuonen elokuvasovitusta sekavana ja epäjohdonmukaisena ja kehottavat elokuvan katsojaa käyttämään kynää ja lehtiötä pysyäkseen kärryillä monista vakoilijahahmoista ja heidän koodinimistään. Tapahtumantäyteistä juonta korosti myös elokuvan englanninkielisen julisteen teksti: ”Jos myöhästyt näytöksestä viisi minuuttia, sinulta on ehtinyt mennä ohi yksi itsemurha, kaksi teloitusta, yksi viettelys ja avain koko juoneen.” ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:John Hustonin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1970 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset vakoiluelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomessa kuvatut elokuvat
Dominic Siloslainen

Pyhä Dominic Siloslainen (1000 Cañas, Navarra, Espanja – 10. joulukuuta 1073 Silos, Espanja) oli pyhimys, apotti ja pappi. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijöitä, ja hän teki työtä heidän kanssaan muutaman vuoden ennen kuin rupesi munkiksi. Hänet vihittiin papiksi, ja hänestä tuli noviisimestari ja sitten priori. Hän kieltäytyi luovuttamasta luostarin maita kuningas Garcia III:lle, ja hänet ja kaksi muuta munkkia karkotettiin luostarista väkivaltaisesti. Ferdinand I otti pakolaiset vastaan ja luovutti heille Siloksen vanhan ja hylätyn luostarin. Dominic uudisti luostarin ja perusti scriptoriumin (’kirjoitushuone’), josta tuli alueella kuuluisa. Dominic kuoli vuonna 1073, ja hänet kanonisoitiin kolme vuotta myöhemmin. Hän on vankien, raskaana olevien naisten, paimenten suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys vesikauhua, vesikauhuisia koiria ja hyönteisiä vastaan. Dominic kuvataan apottina, ketjuilla, ja mitroitettuna apottina kirjan ja piispansauvaan sidotun hunnun kanssa. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 20. joulukuuta. == Lähteet == Luokka: Pyhimykset Luokka:Apotit Luokka: Vuonna 1000 syntyneet Luokka: Vuonna 1073 kuolleet
The Roadside

The Roadside on Billy Idolin EP, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2021. EP:n musiikki on sävelletty ja nauhoitettu koronapandemian aikana. Singlenä julkaistu ”Bitter Taste” kertoo Idolin toipumisesta lähes hänen kohtalokseen vuonna 1990 koituneen moottoripyöräonnettomuuden jälkeen. == Kappaleet == # # # # == Lähteet == Luokka:Billy Idolin albumit Luokka:Vuoden 2021 EP:t
Kirre Palmi

Kirre Palmi on tamperelainen liikuntavaikuttaja ja Suomen Ladun nykyinen puheenjohtaja. Palmi on koulutukseltaan oikeustieteiden kandidaatti (1986) ja varatuomari (1988). Palmi on toiminut valtionhallinnossa juristina, asiantuntijana sekä päällikkö- ja johtotason tehtävissä 25 vuoden ajan. Tämän lisäksi hän on toiminut monien valtakunnallisten ja alueellisten liikuntaan ja urheiluun liittyvien organisaatioiden luottamus-, ja johtotehtävissä. Palmi aloitti tehtävässään Suomen Ladun puheenjohtajana 1.1.2020. Tätä ennen hän on toiminut muun muassa seuraavissa luottamus- ja johtotehtävissä: * Hallituksen jäsen, varapuheenjohtaja 2014 - / Varalan Säätiö (Varalan urheiluopisto) * Puheenjohtaja 2008-2015 / Suomen Suunnistusliitto * Varapuheenjohtaja 2002-2015/, Hämeen liikunta ja urheilu ry * Valtuuston jäsen 2009-2016 / Suomen Olympiakomitea * Puheenjohtaja 1994-2000 / Hämeen Suunnistus ry. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat
Pekka Alanen (virkamies)

Pekka Alanen (5. joulukuuta 1946 Tampere – 28. marraskuuta 2021 Helsinkihttps://www.hs.fi/muistot/art-2000008443964.html) oli suomalainen hallintotieteiden maisteri ja Suomen Ladun puheenjohtaja (2004–2019). Alasella oli yli neljän vuosikymmenen työkokemus pääosin kunta-alalta, kuntien, valtion ja evankelisluterilaisen kirkon eläkepalveluista vastaavan Kuntien eläkevakuutuksen ja sitä ennen kuntien edunvalvonnasta, palveluista ja kehittämistoiminnasta vastaavan Suomen Kuntaliiton johtotehtävissä. Espoon kaupungin elinkeinoasioissa hän toimi opiskelujen jälkeen 1970-luvun alkupuolella. 1970- ja 1980-luvuilla hän työskenteli joitakin vuosia myös politiikassa, pääministeri Harri Holkerin poliittisena sihteerinä 1987–1988. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pekka Alasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Erityisavustajat
Blood Brothers (Blind Channelin albumi)

Blood Brothers on Blind Channelin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7-/10Blind Channel Blood Brothers * Kaaoszine: 9/10Blind Channel jatkaa menestystään violent popin saralla uudella ”Blood Brothers” -albumillaan * Soundi: Arvio: Kaasu pohjassa koko matkan – Blind Channelin intensiivinen kakkonen kaipaisi vaihtelua == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Blood Brothers Discogsissa Luokka:Blind Channelin albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Revolutions (albumi)

Revolutions on Blind Channelin debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # (Ed Sheeran cover) == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Blind Channel - Revolutions * Kaaoszine: 9½/10Blind Channel – Revolutions * Soundi: Kauhistuttavan vastustamaton Blind Channel == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Revolutions Discogsissa Luokka:Blind Channelin albumit Luokka:Vuoden 2016 esikoisalbumit
Knut Emil von Schantz

Knut Emil von Schantz (5. maaliskuuta 1824 Kauhajoki – 29. huhtikuuta 1899 Raisio) oli suomalainen upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies.Geni: Knut Emil von Schantz Viitattu 12.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten von Schantz nr 1255, Tab 84 Viitattu 12.8.2021. Von Schantzin vanhemmat olivat Berndt Ludvig von Schantz ja Katarina Sofia Brunnius ja puoliso vuodesta 1850 Emma Fredrika Amalia Stenvall (k. 1906). Berndt Adam Emil von Schantz oli heidän poikansa. Kenraalimajuri Carl Eberhard von Schantz oli puolestaan Knut Emil von Schantzin veli. Von Schantz palveli ensin alivänrikkinä, vänrikki hänestä tuli 1843 ja aliluutnantti 1845. Hän erosi sotapalveluksesta luutnanttina 1850. Von Schantz työskenteli sitten ensin maamieskoulussa Raisiossa 1862–1876 ja oli myöhemmin tilanomistaja Helsingin pitäjässä ja Raisiossa. Von Schantz oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Parhaat puoleni (kappale)

Parhaat puoleni on suomalaisen laulajan Kikan nimikkosingle vuoden 1992 kokoelmalevyltä Parhaat puoleni. Kappale on Veikko Samulin säveltämä ja Aappo I. Piipon sekä Ilkka Vainion sanoittama. Singlen B-puolella on kappale "Zoomaile mua", jonka on säveltänyt Pertti Haverinen ja sanoittanut Aappo I. Piippo ja Ilkka Vainio. == Suomen euroviisukarsinta 1992 == Kikka osallistui kappaleella helmikuussa 1992 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintoihin. Kikka esiintyi ensimmäisellä karsintakierroksella viimeisenä. Sanoituksiltaan Kikalle tyypillisen rohkean ja pikkutuhman kappaleen esityksen asuna Kikalla oli Madonna-tyyliset tötterörintaliivit. Kikan taustalla tanssi kaksi tiukkoihin oransseihin pyöräilyshortseihin pukeutunutta miestanssijaa. Kikan esitys sai Typhoon-hallin yleisöltä raikuvat suosionosoitukset, mutta laulu jäi karsintalähetyksen ensimmäiselle kierrokselle, kun asiantuntijaraati valitsi jatkoon superfinaaliin neljä kappaletta. Suomen euroviisuedustajaksi valittiin lopulta Pave Maijasen "Yamma Yamma", joka jäi Tukholmassa pidetyssä kansainvälisessä finaalissa viimeiselle sijalle. ==Lähteet== * Discogs.com - Kikka – Parhaat puoleni - Zoomaile mua === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kikan haastattelu ja esitys Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Kikan kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet Luokka:Eurovision laulukilpailu 1992 Luokka:Veikko Samulin säveltämät kappaleet
Henrik Johan Standertskjöld

Henrik Johan Standertskjöld (31. toukokuuta 1811 Janakkala – 18. kesäkuuta 1899 Janakkala) oli suomalainen upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies.Geni: Henrik Johan Standertskjöld Viitattu 12.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Standertskjöld nr 2126, Tab 3 Viitattu 12.8.2021. Standertskjöldin vanhemmat olivat Henrik Gustaf Standertskjöld ja Johanna Maria von Törne ja puoliso vuodesta 1839 Margareta Christina von Kraemer. Insinööri Henrik Carl Gustaf August Standertskjöld, eversti, tehtailija Hugo Standertskjöld ja kapteeni, maanviljelijä Axel Oskar Achates Standertskjöld olivat heidän poikiaan. Standertskjöld kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vänrikkinä vuodesta 1833, sotapalveluksesta hän erosi aliluutnanttina 1835 ja oli sitten maanviljelijä omistamassaan Vanantaan kartanossa. Standertskjöld oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. == Ritarikunnat == * Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1870) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Fridolin Stjernvall

Fridolin Stjernvall (16. maaliskuuta 1834 Visjni Volotsjok – 23. kesäkuuta 1871 Brest-Litovsk) oli suomalainen upseeri, insinööri ja valtiopäivämies.Geni: Fridolin Stjernvall Viitattu 12.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Stjernvall nr 1810, Tab 14 Viitattu 12.8.2021. Stjernvallin vanhemmat olivat kenraalimajuri Clas Alfred Stjernvall ja Selma Aurora von Kraemer ja puoliso vuodesta 1859 Eva Olivia (Evy) von Knorring (k. 1918). Stjernvall opiskeli Haminan kadettikoulussa, mutta keskeytti kurssinsa siltä valmistumatta. Hän palveli sitten aliupseerina ja vänrikkinä ja siirtyi 1858 vesi- ja tierakentamisen insinöörijoukkoihin, aliluutnantin arvon hän sai 1859 ja luutnantin eli 4. luokan insinöörin arvon 1862. Stjernvall osallistui 1860-luvulla useisiin rautateiden rakentamishankkeisiin. Stjernvall oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864 ja 1867.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagens öppnande den 18 September 1863. Protokoll hållna hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Landtdagen i Helsingfors åren 1863—1864. Första Häftet. Helsingfors: Finska Litteratur- Sällskapets tryckeri, 1864, s. 1-6.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Papas

Papas tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== * Denis Papas (s. 1937), ranskalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Irene Papas eli Eiríni Pappá (1926–2022), kreikkalainen näyttelijä ==Muita== * Papas, kajaanilainen urheiluseura * Kavo Papas eli Áraxos, niemi Kreikassa * Pápaksen laguuni, laguuni Kreikassa * The Mamas & the Papas, yhdysvaltalainen yhtye Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Käyrä nousemaan (kappale)

Käyrä nousemaan on suomalaisen laulajan Kikan nimikkosingle Käyrä nousemaan -albumilta vuodelta 1993. Kappaleen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Ilkka Vainio. Sanoituksissa otetaan vahvasti esiin Suomen 1990-luvun alun lama. Sinkun B-puolella on kappale "Gladiaattori", jonka on säveltänyt Pertti Haverinen ja sanoittanut Ilkka Vainio salanimellä Kristiina Sydänmaa. Raija Pellin kirjoittamassa Mä haluun viihdyttää Kikan elämäkertakirjassa Pelli kertoo, että kappaleen sanoitukset tuottivat ongelmia äänitysvaiheessa. Kikka ei ollut halukas laulamaan Ilkka Vainion tekemiä kaksimielisiä sanoituksia, vaan olisi halunnut levyttää jotain samankaltaista kuin saman levy-yhtiön listoilla ollut iskelmälaulaja Arja Koriseva. Vainion mielestä kaksimieliset ja tuhmat kappaleet sopivat hyvin Suomessa vallinneeseen lama-aikaan. == Lähteet == * Discogs - Kikka: Käyrä Nousemaan - Gladiaattori === Viitteet === Luokka:Vuoden 1993 kappaleet Luokka:Kikan kappaleet Luokka:Veikko Samulin säveltämät kappaleet
Johan Ulrik von Törne

Johan Ulrik von Törne (9. marraskuuta 1806 Mikkeli – 20. elokuuta 1870) oli suomalainen upseeri, insinööri ja virka- ja valtiopäivämies.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Ulrik von Törne. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 12.8.2021. Von Törnen vanhemmat olivat everstiluutnantti Johan Reinhold von Törne ja Hedvig Sofia von Essen ja puoliso vuodesta 1840 Fredrika Juliana von Essen. Von Törne oli ylioppilas Uppsalassa 1824 ja tie- ja vesikulkulaitoskunnan instituutin oppilas Pietarissa 1828. Vänrikki tämän kunnan insinööriosastossa hänestä tuli 1830, aliluutnantti 1831, luutnantti 1832 ja kapteeni 1837. Hän siirtyi 3. luokan insinöörinä eli kapteenina Suomen koskenperkausjohtokuntaan 1838 ja toimi Saimaan kanavan rakennuspäällikkönä 1846. Von Törnestä tuli 2. luokan insinööri eli majuri 1847 ja 1. luokan insinööri eli everstiluutnantti 1856. Saimaan kanavan päälliköksi hänet nimitettiin 1858. Hän oli tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen tekninen jäsen 1861 ja sai everstin arvon 1863. Von Törne oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864 ja 1867.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagens öppnande den 18 September 1863. Protokoll hållna hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Landtdagen i Helsingfors åren 1863—1864. Första Häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets tryckeri, 1864, s. 1-6.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. Von Törnen poika oli upseeri, pankinjohtaja, valtiopäivämies Johan Olof Reinhold von Törne.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten von Törne nr 1857, Tab 6 Viitattu 12.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Alexander Edvard von Wendt

Alexander Edvard von Wendt (17. tammikuuta 1838 Helsinki – 28. toukokuuta 1875 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Wendt Alexander Edvard Viitattu 12.8.2021. Von Wendtin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Alexander Jakob von Wendt ja Natalia Merlin. Vuonna 1857 ylioppilaaksi tullut von Wendt palveli upseerina henkivartiokaartin suomalaisessa tarkk'ampujapataljoonassa. Eron sotapalveluksesta hän sai kapteenina vuonna 1874. Von Wendt oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. Von Wendtin veli oli eversti, valtiopäivämies Fredrik Willehad von Wendt. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Pesäpallon suomensarja 2021

Pesäpallon Suomensarja-kausi 2021 oli Suomen pesäpallon miesten kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Sarja pelattiin neljässä lohkossa: Pohjoinen, Itä, Etelä ja Länsi. == Joukkueet ja lohkojako == Länsilohko: {| class="wikitable" style="width: 95%; text-align: left; margin: 0.5em 0.5em 0.5em 0.5em;" Joukkue Kaupunki Kannuksen Ura Kannus Laihian Luja Laihia Pomarkun Pyry Pomarkku SMJ 1 Seinäjoki SMJ 2 Seinäjoki VePe Veteli ViVe/2 Vimpeli YPJ Kauhava YKV Seinäjoki Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 2021 pesäpallo
Yongbyonin ydintutkimuslaitos

Yongbyonin ydintutkimuslaitos on Pohjois-Koreassa Pohjois-Pyeonganin maakunnassa Yongbyonissa sijaitseva tutkimus- ja ydinvoimalaitos. Se sijaitsee noin 60 kilometrin päässä Pjongjangista. Ydintutkimuslaitos sijoittuu Kuryong- joen ympärille, ja kampusalueella on sijainnut useita erilaisia reaktoreita ja muita rakennuksia. Tutkimuskeskuksen ensimmäinen ydinvoimala otettiin käyttöön vuonna 1965. Vaikka Pohjois-Korealla ei ole ydinvoimaa energiantuotantokäytössä, voimalaa on käytetty ydinvoimatutkimukseen sekä myös ydinaseiden kehittämiseen. Voimalan toimintaa ydinaseiden kehittelyyn rajoitettiin jo vuoden 1994 sopimuksessa Pohjois-Korean ja Yhdysvaltojen välisessä sopimuksessa, mutta vuonna 2002 havaittiin, että voimalan sinettejä oli alettu poistamaan ja valvontakameroita pimentämään. Viiden megawatin reaktorin toiminta keskeytettiin vuonna 2007 kansainvälisen aseistariisumis- sopimuksen perusteella, ja Pohjois-Korea tuhosi vuonna 2008 ydinvoimalan jäähdytystornin kutsuvieraiden ja toimittajien todistaessa. Maa kuitenkin irtautui sopimuksesta myöhemmin ja ilmoitti vuonna 2010 rakentavansa ydinvoimalaitokseen uutta kevytvesireaktoria. Pohjois-Korea ilmoitti ottaneensa reaktorin uudelleen käyttöön vuonna 2015. == Reaktorit == Ydinvoimalassa on ollut ainakin seuraavat reaktorit: Nimi Reaktorityyppi Teho Käyttöönottovuosi Käytöstäpoistovuosi Muuta tietoa 1 IRT-2000 Ei tiedossa 1965 Ei tiedossa Reaktori muunnettiin vuonna 1973 käyttämään vahvasti rikastettua uraania kevyen sijasta. 2 5MWe (Magnox) 5 MW 1986 Käytössä Reaktori mallinnettiin Calder Hall-reaktorin mukaisesti grafiittihidasteiseksi ja kaasujäähdytteiseksi. Reaktorin epäillään olevan Plutoniumin valmistuskäytössä. 3 Kevytvesireaktori Ei tiedossa Ei tiedossa Ei tiedossa Suuri reaktori 5MWe reaktorista etelään, tarkoitettu ilmeisesti sähkön tuotantoon. Tuotannon piti alkaa vuonna 2010. Reaktorien lisäksi tutkimus- ja ydinvoimalaitoksen alueella sijaitsee myös: * Radiokemian laboratorio, jota ilmeisesti käytetään plutoniumin jatkokäsittelyyn ydinasekäyttöön. * Uraanin rikastuslaitos, jossa on yli 2000 sentrifugia. == Katso myös == * Pohjois- Korean energiapolitiikka * Pohjois-Korean joukkotuhoaseet == Lähteet == Luokka:Pohjois-Korean rakennukset ja rakennelmat
Tartu tiukasti hanuriin

Tartu tiukasti hanuriin on suomalaisen laulajan Kikan hittisingle Käyrä nousemaan -albumilta vuodelta 1993. Kappaleen on säveltänyt Pertti Haverinen, sovittanut Veikko Samuli ja sanoittaneet Veikko Samuli ja Ilkka Vainio. ”Tartu tiukasti hanuriin” oli Kikan ensimmäinen kappale, joka julkaistiin myös CD- singlenä. Kikka ei aluksi ollut itse lainkaan tyytyväinen kappaleeseen sen kaksimielisten sanoitusten vuoksi. Raija Pellin kirjoittamassa Mä haluun viihdyttää Kikan elämäkertakirjassa Pelli kertoo, että Kikka kieltäytyi aluksi varsin suorasanaisesti laulamasta Ilkka Vainion sanoittamaa ”moista roskaa”. Ongelmia tuotti myös samalla albumilla olleen nimikkosinglen sanoitukset, jopa siinä määrin, että ne aiheuttivat riitaa Ilkka Vainion ja Kikan välille. Kikka itse olisi halunnut levyttää jotain samankaltaista kuin saman levy-yhtiön listoilla ollut iskelmälaulaja Arja Koriseva. Ilkka Vainio kuitenkin sanoi Kikalle olevansa varma siitä, että ”Tartu tiukasti hanuriin” -kappaleesta tulee hitti. Kun kappaleesta sitten tuli ykköshitti, Kikka soitti Vainiolle ja kertoi haluavansa samanlaisia lauluja enemmänkin. Vainion mielestä kaksimieliset ja tuhmat kappaleet sopivat hyvin Suomessa vallinneeseen lama- aikaan. LP-singlen B-puolella ja CD-singlen toisena kappaleena on ”Näinkö meille aina käy”, joka on käännös Barbi Bentonin vuoden 1977 kappaleesta ”Ain’t That Just the Way”. Bentonin kappale oli suurhitti Suomessa ja Ruotsissa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Bruce Belland, Glen Larson ja Stu Phillips. Suomeksi kappaleen on Kikalle kääntänyt Pertti Reponen ja sovittanut Veikko Samuli. == Musiikkivideo == Kappaleen musiikkivideolla Kikka esiintyy lavalla yhdessä lihaksikkaan ja öljytyn hanuria soittavan miehen kanssa. Kikalla on päällään pitkä aniliininpunainen takki, mustat sukkahousut ja päässään musta lierihattu. Taustatanssijoina on kolme nuorta miestä ja naista, jotka ovat pukeutuneet tiukkoihin sinivalkoisiin ja sinikeltaisiin asuihin, jotka hieman mukailevat suomalaisia kansallispukuja. StepUp-showtuotantoyhtiön tanssijat tanssivat myös hieman kansantansseja mukailevaan tapaan sekä yksin että pareina. Lihaksikas hanuristi oli mukana myös kappaleen live-esityksissä, muun muassa Ei itketä lauantaina -musiikkiohjelmassa näytetyssä esityksessä. == Listasijoitukset == Lista Listasijoitus Radio-lista 5 50 hittiä-lista 19 == Cover-versiot ja parodiat == Kappale on synnyttänyt useita covereita ja muunnoksia: * Showpainija Tony Halmeen ainoalla albumilla Mestarit salilla (2000) on kappaleesta parodiaversio ”Jos sä tartut mun hanuriin”. * Koomikko ja muusikko Jope Ruonansuun albumilla Työnnä kännykkä hanuriin (2002) albumin nimikkokappaleena on muunneltu parodia Kikan kappaleesta. * Laulaja Frederikin albumilla Ladyboy (2011) on cover-versio ”Tartu tiukasti hanuriin”, jossa laulajan näkökulma on muutettu alkuperäisestä. == Lähteet == * Discogs - Kikka: Tartu tiukasti hanuriin / Näinkö meille aina käy === Viitteet === Luokka:Vuoden 1993 kappaleet Luokka:Kikan kappaleet
Liike on lääke

Liike on lääke on suomalaisen rap-duo JVG:n single, joka julkaistiin 2021. Kappale sisältää samplen The Verve -yhtyeen kappaleesta Bitter Sweet Symphony. Kappaleesta on tehty pari musiikkivideota, virallinen musiikkivideo vuonna 2021 sekä K-ryhmän ja JVG:n yhteistä Liike on lääke-hanketta varten uusi versio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:JVG:n kappaleet
Freedom (Justin Bieberin albumi)

Freedom on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin toinen EP-levy, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Freedom Discogsissa Luokka:Vuoden 2021 EP:t Luokka:Justin Bieberin albumit
Joutsan kirkonkylä

Joutsan kirkonkylä eli Jousa on Joutsan kunnan kuntakeskus Keski-Suomen maakunnan kaakkoisosassa. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Joutsan kirkonkylän pinta-ala oli 5,81 neliökilometriä ja väkiluku 2 219. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta. Joutsan kylä mainitaan asiakirjoissa muodossa Joussa (1539), Jousza (1543), Jousa (1551). Joutsan seutu kuului aiemmin Sysmän suurpitäjään. 1700-luvun puolivälissä Joutsa kuului Hartolan kappeliin. Kun Hartola itsenäistyi Sysmästä vuonna 1784, muodostettiin Joutsan ja Leivonmäen alueet käsittänyt kappeliseurakunta Hartolan seurakunnan alaisuuteen. Tuolloin Leivonmäellä oli rukoushuone. Joutsan puinen ristikirkko valmistui vuonna 1813 Heikki Salon johdolla. Joutsan seurakunta itsenäistyi 1860. Joutsan kunta perustettiin samana vuonna. Kylän- ja kunnannimen syntyhistoria ei ole varma, mutta nimi on usein liitetty jousi-sanaan. Tätä heijastelee myös kunnan vaakuna. Kylännimi voi viitata jousipyyntiin sopivan puuaineksen löytymiseen seudulta. Tai muodoltaan jousta muistuttavan Joutsansalmen vanha nimi Joussalmi on saattanut olla nimen lähteenä. Myös linnunnimityksen joutsen on esitetty olevan mahdollinen kylännimen aihe, sillä Joutsansalmeen yhteydessä olevan Laiskanselän nimitys oli vielä 1700-luvun kartassa Ioutenen Iärvi (esim. Kuninkaan kartaston 1776–1805, lehdet Luhanka–Sysmä-alueelta). File:Joutsan koulukeskus - Koulutie 2, Joutsa - 1.jpg|Joutsan kirkonkylän koulukeskus tarjoaa opetusta esikoulusta lukioon. File:Joutsan Jousitietä - Jousitie 48 ja 46 - Joutsa.jpg|Joutsan Jousitietä. File:Joutsan keskustaa - Jousitie C IMG 3350.JPG|Joutsan Jousitietä kirkonkylän keskustassa. File:Joutsan kirkko ja kellotapuli - Jousitie 42 B - Joutsa - 1.jpg|Joutsan kirkko ja kellotapuli. Tiedosto:Panu Patomäki - Joutilas, 2013 - Puistokuja, Joutsa.jpg|Keskustan Puistokujalla voi istahtaa penkille Panu Patomäen veistoksen Joutilas (2013) seuraksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Joutsan kirkonkylän osayleiskaava. Osallistumis- ja arviointisuunnitelma 27.10.2020 (pdf) (joutsa.fi) *Jousan kylän vaiheita (kirjaesittely) (kotiseutuliitto.fi) Luokka:Joutsa Luokka:Keski-Suomen maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Tumake

Tumake (nucleus, mon. nuclei) hermotumake on selkärankaisten aivoissa tai selkäytimessä oleva hermosolujen muodostama solukertymä. Ne ovat Harmaan aineen alueita joiden ympärillä on valkeaa ainetta. Siinä on soomia eli hermosolukeskuksia ja runsaasti lyhyitä tuojahaarakkeita. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Hermosolut
Juha Viinikainen

Juha Viinikainen (s. 7. syyskuuta 1977 Jyväskylä) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Viinikainen on JYPin kasvatti, ja hän aloitti seurassa uransa SM-liigassa kaudella 1995–1996. Viinikainen edusti JYPiä vuoteen 2000 asti, minkä jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta Porin Ässissä. Kyseiset kaudet olivat hänen SM-liigauransa tehokkaimmat. Viimeiseksi jääneellä SM-liigakaudellaan 2001–2002 Viinikainen joutui lokakuussa kyynärpäätaklauksen kohteeksi, jonka tekijä oli Tapparan Sami Venäläinen. Tilanteen seurauksena Ässien kanadalaispuolustaja Curtis Sheptak tappeli taklaukseen liittymättömän Marko Mäkisen kanssa ottelussa, jossa jaettiin lopulta lähes sadan minuutin edestä rangaistuksia. Viinikainen jatkoi Ässistä Ruotsiin pelaten siellä kolme kautta HockeyAllsvenskanissa. Viinikainen pelasi vielä Italian ja Norjan pääsarjoissa vuosina 2005–2008 sekä Itävallan alasarjoissa kausilla 2008–2009 ja 2010–2011, ennen kuin lopetti pelaajauransa. Kaudella 2009–2010 Viinikainen ei pelannut ollenkaan. Viinikainen pelasi SM-liigassa lopulta yhteensä 320 runkosarjaottelua pisteillä 21+34=55 sekä seitsemän pudotuspeliottelua tehoin 0+1=1. Hän pelasi myös 83 runkosarja- ja 20 pudotuspeliottelua JYPin A-nuorissa, ollen mukana vuoden 1994 pronssi- sekä vuosien 1995 ja 1997 mestarijoukkueissa. Viinikaisen tehot HockeyAllsvenskanissa olivat 120 runkosarjaottelussa pisteet 46+20=66. Viinikainen oli mukana kultaa voittaneessa alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 1995 Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1997. Viinikainen toimi valmentajana JYPin vuonna 2012 syntyneiden joukkueessa tammikuussa 2020. == Tilastot == 1995–1996 JyP HT SM-liiga 26 0 1 1 0 – – – – – 1996–1997 JyP HT SM-liiga 45 1 5 6 14 4 0 0 0 0 1997–1998 JYP SM-liiga 42 3 4 7 18 – – – – – 1998–1999 JYP SM-liiga 49 4 5 9 20 3 0 1 1 0 1999–2000 JYP SM-liiga 52 1 7 8 10 – – – – – 2000–2001 Ässät SM-liiga 55 7 6 13 12 – – – – – 2001–2002 Ässät SM-liiga 51 5 6 11 18 – – – – – 2002–2003 Mörrums GoIS Allsvenskan 37 18 9 27 22 – – – – – 2003–2004 Bofors IK Allsvenskan 44 11 5 16 12 – – – – – 2004–2005 Bofors IK Allsvenskan 39 17 6 23 32 – – – – – 2005–2006 Fassa Serie A 45 13 23 36 36 – – – – – 2006–2007 Stjernen Elitserien 20 7 4 11 34 – – – – – 2007–2008 Stjernen Elitserien 15 3 3 6 10 – – – – – 2008–2009 EC Kitzbühel AUT IV 20 33 43 76 67 – – – – – 2009–2010 ei pelannut 22 2 10 12 32 – – – – – 2010–2011 EK Zell am See AUT II 3 1 4 5 10 – – – – – 7 kautta yhteensä SM-liiga 320 21 34 55 92 7 0 1 1 0 == Lähteet == * * * Juha Viinikainen QuantHockeyssa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Häipyy etäisyys

Häipyy etäisyys on Kikan ja Kari Tapion duetto vuodelta 1994. Kappaleen duettoversio julkaistiin singlenä ja se on mukana Kari Tapion albumilla Laulaja. Kikan laulama sooloversio on mukana Kikan albumilla Ota vaatteet pois. Kari Tapion sanoittaman kappaleen on säveltänyt Veikko Samuli. Kari Tapio ja Kikka esittivät kappaletta yhdessä televisiossa, muun muassa Ylen ohjelmissa Suomen suosikit ja Kansanhuvit. Tyylillisesti hidas balladi poikkesi Kikan aiemmasta omasta tuotannosta, mutta osoitti tämän kiistattomat taidot myös herkempien kappaleiden tulkitsijana. Kansanhuvit-ohjelman haastattelussa Kari Tapio kertoi pyytäneensä Kikkaa duetoimaan kanssaan kappaleen, koska Kikka oli hänen mielestään viehättävä ja erinomainen taiteilija, ja hän tiesi tämän osaavaan laulaa upeasti myös hidasta balladia. Kikka kertoi samassa haastattelussa laulaneensa aiemminkin balladeja, mutta arveli niiden jääneen vähäiselle huomiolle hänen muiden kappaleiden joukossa. == Lähteet == * Discogs.com - Kari Tapio ja Kikka: Häipyy etäisyys / Haavetango * Kikan ja Kari Tapion haastattelu ja kappaleen esitys Ylen Elävässä arkistossa === Viitteet === Luokka:Kari Tapion kappaleet Luokka:Kikan kappaleet Luokka:Vuoden 1994 kappaleet Luokka:Veikko Samulin säveltämät kappaleet
Borys Ljatošynskyi

Borys Mikolaiovitš Ljatošynskyi (; 3. tammikuuta 1895 Žytomyr – 15. huhtikuuta 1968 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.Boris Lyatoshynsky AllMusic, viitattu 13.8.2021 Ljatošynskyi lähti vuonna 1914Boris Mikolayovich Lyatoshynsky Naxos, viitattu 13.8.2021 Kiovaan opiskelemaan oikeustiedettä. Samalla hän otti sävellystunteja Reinhold Glièreltä. Hän valmistui oikeustieteen opintojensa päätteeksi 1918 ja sitten Kiovan konservatoriosta 1919. Ljatošynskyi liittyi valmistuttuaan Kiovan konservatorion henkilökuntaan, jonka jäsenenä palveli loppuelämänsä ajan. Hänestä tuli sittemmin professori. 1930-luvun loppupuolella ja 1940-luvun alkupuolella hän myös työskenteli kaksi jaksoa Moskovan konservatoriossa. Ljatošynskyi toimi Neuvostoliiton säveltäjäliiton johtokunnassa 1940-luvun loppupuolelta kuolemaansa saakka. Ljatošynskyin varhaisimmat teokset edustivat romanttista ja lyyristä tyyliä, johon vaikuttivat etenkin Robert Schumann ja Aleksandr Borodin. Hänen valmistumisteoksensa oli hänen ensimmäinen sinfoniansa, joka osoitti jo Aleksandr Skrjabinilta saatuja vaikutteita; ensimmäinen pianosonaatti (1924) ilmensi traditiosta etääntymistä ja Keski- sekä Länsi-Euroopan atonaalisten tyylien lähenemistä. Sittemmin Ljatošynskyi yksinkertaisti teostensa harmonioita ukrainalaiskansallisten vaikutteiden pohjalta. Viittauksia kansanlauluihin esiintyi kasvavissa määrin. Ljatošynskyin toinen sinfonia (1935–1936, uusittu 1940) katsottiin sosialistisen realismin vastaiseksi, joten säveltäjä määrättiin laatimaan siitä uusittu versio. Muutokset eivät johtaneet teoksen viralliseen hyväksymiseen, joten se voitiin esittää vasta vuonna 1964. Ljatošynskyi joutui uudistamaan myös kolmannen sinfoniansa (1951, uusittu 1954) ja säveltämään siihen kokonaan uuden neljännen osan. Teoksen kantaesittivät vuonna 1955 Jevgeni Mravinskin johtamat Leningradin filharmonikot. Tämän kantaesityksen ja säveltäjän kuoleman väliset vuodet olivat hänen tuotteliaimpiaan ja menestyksekkäimpiään. Hän hyödynsi vaikutteita Ukrainasta, Venäjältä, Puolasta ja Bulgariasta muiden muassa pianokonsertossaan ("Slaavilainen", 1953) ja etenkin viidennessä sinfoniassaan ("Slaavilainen", 1965–1966). Ljatošynskyin neljäs sinfonia on vuodelta 1963. Ljatošynskyi oli 1900-luvun uuden sukupolven johtavia ukrainalaissäveltäjiä. Hän saavutti maineen ukrainalaisen nykymusiikin "isänä". Viiden sinfonian ohella hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sävelrunoja, vokaaliteoksia, kaksi oopperaa, kamarimusiikkia ja soolopianosävellyksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja * Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
New Zealand First

New Zealand First (,Ngā Rōpū Pāremata. Uuden-Seelaniin parlamentti. Viitattu 13. elokuuta 2021. ) on uusiseelantilainen poliittinen puolue. Vuoden 2017 parlamenttivaalien jälkeen se muodosti työväenpuolueen kanssa vähemmistöhallituksen, jonka tukipuolueena toimi vihreä puolue. Puolueen puheenjohtaja Winston Peters toimi hallituksessa varapääministerinä. Vuoden 2020 vaaleissa puolue ei voittanut yhdessäkään vaalipiirissä eikä ylittänyt äänikynnystä saadakseen kansanedustajia listavaalin kautta, eikä näin ollen saanut edustajia parlamenttiin.2020 General Election and Referendums - Official Result. Electoral Commission. Vittattu 13. elokuuta 2021. Puolue teki paluun parlamenttiin kolme vuotta myöhemmin voittaen 8 paikkaa. == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin puolueet