EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ankalliskirjallisuuden klassikot

Ankalliskirjallisuuden klassikot sisältävät maailmankirjallisuuden klassikoista muokattuja Aku Ankka -versioita. Kirjoja on tähän mennessä ilmestynyt Ankalliskirjallisuuden klassikot 1 - Tuulen tuomaa ja muita tarinoita, Ankalliskirjallisuuden klassikot 2 - Neljä muskettisoturia ja muita tarinoita sekä Ankalliskirjallisuuden klassikot 3 - Maailman ympäri kahdeksassa päivässä ja muita tarinoita. Lisäksi myös Ankalliskirjallisuuden klassikot 4 - Moby Dick - Melkoinen valas ja muita tarinoita, ja Ankalliskirjallisuuden klassikot 5 - Aku Hamlet - kas siinä pulma ja muita tarinoita. Kirjat julkaistiin aluksi kovakantisina ja myöhemmin niitä uusintajulkaistiin taskukirjoina. == Tuulen tuomaa ja muita tarinoita == Jokaista tarinaa edeltää sivu, jossa esitellään alkuperäinen teos. Esitelmä on noin sivun mittainen. Tarinat (suluissa alkuperäinen nimi): # Tuulen tuomaa (Tuulen viemää) # Kuinka äkäpussi kesytetään (Kuinka äkäpussi kesytetään) # Erämaan kutsu (Erämaan kutsu) # Aku Caramba ja kohtalokas Carmen Carmen # Aku Baba (Ali Baba ja neljäkymmentä rosvoa) # Nuoren Agüntherin kärsimykset (Nuoren Wertherin kärsimykset) # Vaakun heiluri (Foucaultin heiluri) == Neljä muskettisoturia ja muita tarinoita == Tarinat (suluissa alkuperäinen nimi): # Aku Ankka ja kolme muskettisoturia (Kolme muskettisoturia) # Romeo ja Juliankka, Veronan rakastavaiset (Romeo ja Julia) # Halkaistu varakreivi (Halkaistu varakreivi) # Akuverin retket lilliputtien maassa, Akuverin retket jättiläisten maassa (Gulliverin retket) # Iines Ankka: Pikku ankkoja (Pikku naisia) # Sankari Akusti Tell (Wilhelm Tell) # Aku Ankka: Tarina vailla loppua (Tarina vailla loppua) # Roope-setä: Iso-Ankka valvoo (Vuonna 1984) == Maailman ympäri kahdeksassa päivässä ja muita tarinoita == Tarinat (suluissa alkuperäinen nimi): # Maailman ympäri kahdeksassa päivässä (Maailman ympäri 80 päivässä) # Pickwak-kerhon jälkeenjääneet paperit (Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit) # Akun harharetket (Odysseia) # Inferno (Jumalainen näytelmä) # Linnunradan liftari (Linnunradan käsikirja liftareille) # Mikki Hiiri idän pikajunassa (Idän pikajunan arvoitus) # Sulhaseni Aito (Sulhaseni Ernest) == Lähteet == * Kirja: Ankalliskirjallisuuden klassikot 1 * http://www.akuankka.fi/artikkeli/blogit/toimituksen_blogi/milta_nyt_tuntuu * http://kauppa.akuankka.fi/ == Aiheesta muualla == * http://akuankka.fi/ Luokka:Disneyn sarjakuvakirjat ja -lehdet
Lahdensuo

Lahdensuo on suomalainen sukunimi, suomennettu nimestä Lagerstedt: * Eino Lahdensuo (ent. Lagerstedt, 1889–1972), sahanomistaja ja puukkotehtailija, Oskari Lahdensuon poika * Jalmari Lahdensuo (ent. Lagerstedt, 1880–1931), teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja toimittaja * Jalo Lahdensuo (ent. Lagerstedt, 1882–1973), kansanedustaja (Maalaisliitto), maaherra, ministeri, maanviljelysneuvos, Jalmari Lahdensuon veli * Oskari Lahdensuo (ent. Lagerstedt, 1864–1935), kansanedustaja (Maalaisliitto), kunnallisneuvos, Jalmari Lahdensuon veli * Riitta Lahdensuo (s. 1943), korkeushyppääjä * Sisko Lahdensuo (myöh. Alasaari, s. 1941), korkeushyppääjä
Kruunuhietakyyhky

Kruunuhietakyyhky (Pterocles coronatus) on hietakyyhkyjen heimoon kuuluva lintulaji. ==Tuntomerkit== Kruunuhietakyyhky on 25-29 senttimetriä pitkä. Koiraan alapuoli on väriltään kuviottoman punertavanharmaa. Pää ja kaulansivut ovat kellanoranssit. Nokan tyvellä kulkee musta pystyjuova kurkusta otsalle. Juovan ja silmän välissä on valkoinen reunus. Päälaen sivut ovat siniharmaat ja keskiosa punaruskea. Siipien yläpinnoilla on himmeänkeltaista pisaranmuotoista täplitystä. Naaraan höyenpuku on tiheiden mustien raitojen värittämä ja se muistuttaa paljon pitsihietakyyhkynaarasta, mutta sillä on kellanruskea kurkku sekä silmän takaa niskaan kulkeva vaaleansininen juova. Kruunuhietakyyhky päästää lennossa viisiosaista, melko kovaa ja nasaalia "tjo- ko tjo-ko-korr" -ääntä. ==Levinneisyys== Kruunuhietakyyhkyä tavataan Pohjois- Afrikassa ja Lähi-idässä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Elinympäristö== Kruunuhietakyyhky pesii puoliaavikoilla ja kuivilla, kivikkoisilla ja vähäkasvustoisilla aroilla. Aamuisin kruunuhietakyyhky käy juomapaikoilla. ==Lähteet== Luokka:Hietakyyhkylinnut
Huppukerttuli

Huppukerttuli (Setophaga citrina) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Huppukerttuleita elää Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija. Se on havaittu Euroopassa vain kahdesti: Isossa- Britanniassa syyskuussa 1970 ja 1992. ==Lähteet== Luokka:Loistokerttulit
Heavenly Music

Heavenly Music on Josef Bernen ohjaama yhdysvaltalainen lyhytelokuva vuodelta 1943. Sen tuottivat Jerry Bresler ja Sam Coslow ja käsikirjoittivat Reginald Le Borg, Edward James, Paul Girard Smith ja Michael L. Simmons. Elokuva palkittiin vuoden 1944 Oscar-gaalassa parhaan kaksikelaisen lyhytelokuvan palkinnolla. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1943 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Oscar-palkitut elokuvat
Hexaplex trunculus

Hexaplex trunculus on Muricidae-heimoon kuuluva kotilolaji. Lajista saatavaa purppuraväriä on käytetty ylellisyysvaatteiden värjäyksessä. Nykyisin Hexaplex trunculus -lajia kerätään ravinnoksi. == Levinneisyys == Hexaplex trunculus -laji elää Välimeren alueella ainakin Espanjan, Ranskan, Italian, Maltan, Kroatian, Kreikan, Turkin, Kyproksen, Israelin ja Tunisian vesillä. Atlantin valtameren alueella lajia tavataan Biskajanlahdella Ranskan ja Espanjan rannikoilla sekä Portugalin etelärannikolla, Portugalille kuuluvilla Madeiran saarella ja Azorien saariryhmällä, Espanjalle kuuluvilla Kanariansaarilla ja Marokon länsirannikolla. == Käyttö == Historiallisissa lähteissä, kuten kreikkalaisen Aristoteleen ja roomalaisen Pliniuksen kirjoituksissa, kuvaillaan kuinka Hexaplex trunculus ja Bolinus brandaris -kotiloita on kerätty punottujen korien avulla. Keräämisen jälkeen kotiloista on uutettu ylellisyysvaatteiden värjäyksessä käytettyä purppuraväriä. Nykyisin Hexaplex trunculus on arvostettu laji Välimeren alueen maissa, ja sitä on pyydetty perinteisin ja pienimuotoisin kalastuskeinoin, kuten koriansojen, trooliverkkojen ja ruoppauksen avulla. Säännöllisesti tai satunnaisesti lajia on pyydetty ihmisten kulutukseen Tunisiassa, Italiassa, Kroatiassa, Turkissa ja Kyproksella. Espanjassa etenkin Välimeren rannoilla ja Andalusian Atlantin puoleisilla rannoilla sekä Portugalille kuuluvan Algarven alueen, erityisesti Ria Formosan laguunin, vesillä lajia on pyydetty perinteisin ja pienimuotoisin kalastuskeinoin. Ria Formosan laguunissa sukeltajat keräävät käsin laskuveden aikaan laittomasti kotiloita. Samoin esimerkiksi ammattilaiskalastajat pyytävät kotiloita kiellettyjen verkkojen avulla. == Lähteet == Luokka:Kapeakielikotilot
Lempäälän vapaaherrakunta

Lempäälän vapaaherrakunta muodostui lahjoituksesta, jonka Jöns Kurki (Juho Knuutinpoika Kurki) sai vuonna 1650. Siihen kuului 81 taloa Lempäälästä ja Vesilahdelta. Kurki korotettiin 1651 vapaaherraksi, ja hän sai vielä loput Lempäälän taloista. Talot peruutettiin Kurjen suvulta 1672–1687.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 472 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Jokipii, Mauno: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 1–2, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia ==Aiheesta muualla== *Säätyläissuvut - sukuyhteiskunta uudessa muodossa. Yrjö Punkari, Narvasoft (yksityishenkilön sivu) Luokka:Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat Vapaaherrakunta Luokka:Pirkanmaan historia
White Australia

White Australia oli Australiassa noudatettu rasistinen politiikka, jolla pyrittiin rajoittamaan muiden kuin valkoisten maahanmuuttoa. Lainsäädännössä siihen kuului ryhmä toisen maailmansodan jälkeen kumottuja Australiassa voimassa olleita lakeja. White Australia -politiikkaa harjoitettiin 1901–1973, joskin sitä alettiin karsia jo vuonna 1949.Immi.gov.au White Australia -politiikan historia jakaantuu kolmeen vaiheeseen. Sen juuret juontuvat vuoteen 1851, kun Australian kultavarantojen löytymisen jälkeen maa sai runsaasti maahanmuuttajia Kiinasta. Samaan aikaan Queenslandin puuvilla- ja sokeriruokoteollisuus paikkasi huutavaa työvoimapulaansa rekrytoimalla arviolta 62 000 työläistä Melanesian saarilta. Maahanmuuttokehitys edisti rasistista politiikkaa, joka lainsäädännössä aluksi ilmeni vuonna 1901 säädettyinä Immigration Restriction Act ja Pacific Island Labourers Act -lakeina ja josta kehittyi liittovaltiollinen White Australia -politiikka. Vuodesta 1901 toiseen maailmansotaan politiikkaa kehitettiin ja vahvistettiin monilta osin. Yksi sen pääpiirteistä oli brittiläisten maahanmuuttajien suosiminen muiden kustannuksella. Politiikasta luovuttiin asteittain toisen maailmansodan jälkeen, ensin edistämällä ei-brittiläistä ja myöhemmin ei- valkoista maahanmuuttoa. Vuosien 1949 ja 1966 välillä Robert Menziesin ja Harold Holtin hallitukset lopettivat politiikan toteuttamisen käytännössä. Vuonna 1973 Gough Whitlamin hallitus hyväksyi lait, jotka poistivat rodun merkityksen maahanmuutossa. Vuonna 1975 Whitlamin hallitus hyväksyi Racial Discrimination Act -lain, joka kriminalisoi rotupohjaisen valintakriteeristön. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Australian politiikka Luokka:Rasismin historia Luokka:Politiikka ja rotu
Punanokkakiislanen

Punanokkakiislanen (Aethia psittacula) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintu. ==Levinneisyys== Punanokkakiislasta tavataan Venäjällä, Japanissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Lajin kannan on arvioitu olevan yli 1,2 miljoonaa yksilöä, mutta kannankehitys on laskeva. Euroopassa laji on havaittu vain Ruotsissa vuonna 1860. ==Elinympäristö== Punanokkakiislaset elävät kivisillä merenrannoilla. ==Ravinto== Punanokkakiislanen syö pääasiassa äyriäisiä. ==Lähteet== Luokka:Ruokit
Hotelli Paradiso

Hotelli Paradiso () on vuonna 1999 julkaistu Adrian Edmondsonin ohjaama elokuva. Elokuvan lajityyppi on slapstick-komedia. == Juoni == Bottom-sarjan hahmoja muutenkin kuin etunimiltään muistuttavat Richie ja Eddie ylläpitävät Britannian halvinta hotellia. == Näyttelijät == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1999 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat
Sakura Oda

Sakura Oda (jap. 小田 さくら; s. 12. maaliskuuta 1999 Zama, Kanagawa) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 11. sukupolven jäsen. Oda oli ennen Morning Musume uraansa Hello! Projectin harjoittelijaryhmässä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Morning Musume Luokka:Vuonna 1999 syntyneet
José Colomer

José Colomer Rivas (10. kesäkuuta 1935 Terrassa – 24. tammikuuta 2013 Terrassa) oli espanjalainen hockeypelaaja ja olympiamitalisti. Katalonialaistaustainen Colomer kuului Espanjan olympiapronssia Roomassa 1960 voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kuudessa ottelussa tekemättä maalia. Tokion kesäolympialaisissa 1964 Colomerin edustama Espanja oli neljäs ja Méxicossa 1968 kuudes.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/co/jose-colomer-1.html Colomer kuoli 77 vuoden ikäisenä 24. tammikuuta 2013.http://www.coe.es/coe/bd_perso.nsf/VBusqDeport/09802A8F6A86A5C3C1256DAC003B1742?opendocument&query;=Consulta=DEPORTISTAS_*2*!DEPORTISTAS_POR_DEPORTE?*=deportista=Jos%C3%A9+Colomer+Rivas@-@894 == Lähteet == * José Colomer Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lauri Lahtinen

Lauri Ilmari Lahtinen (1. helmikuuta 1913 Viipuri, Suomi – 25. toukokuuta 1990 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hänellä oli solistikiinnitys Suomen Kansallisoopperaan vuosina 1941–1963. Tänä aikana hän lauloi yli 80 eri roolia ja oli mukana liki 1 200 näytännössä. Hän vieraili myös Tukholman, Malmön, Oslon, Reykjavíkin, Kööpenhaminan ja Stuttgartin oopperassa sekä Bergenin musiikkijuhlilla ja Leningradin Kirov- ja Malyi- teatterissa. == Ura == Yhteistyö säveltäjä Tauno Marttisen kanssa tuotti kolme oopperaa, joiden miespääosat hän kantaesitti: Aapeli (Kihlaus, 1966), Antti Ihalainen (Tulitikkuja lainaamassa, 1966) ja Sakeus (Lea, 1968). Aarre Merikannon Juha sai kantaesityksensä näyttämöllä vasta Lahdessa vuonna 1963, jolloin Lahtinen esitti nimiosan. Savonlinnan Oopperajuhlilla hän esiintyi kesinä 1967–1968 vankilanjohtaja Don Pizarron roolissa Ludwig van Beethovenin oopperassa Fidelio. Lahtinen esiintyi elokuvissa Sadan miekan mies (1951) ja Kesäillan valssi (1951). Pro Finlandia -mitalin Lauri Lahtinen sai 1955. Otavan Iso tietosanakirja, osa 5, p. 190. Otava 1968. Lahtinen perheineen asui Helsingin Jakomäessä lokakuusta 1962 elokuuhun 1970 asti, jolloin he muuttivat Turkuun. Lauri Lahtisella ja hänen vaimollaan Aino Siskolla oli kaksi lasta (s. 1941 ja 1943).Östersundomintie 12:n (myöh. Jakomäentie 18) talonasukasluettelo. == Diskografia == * Lauri Lahtinen: Äänityksiä 1951–1962. Finlandia Classics FINCLA 10 (2014). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Timorin taistelu

Timorin taistelu oli Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa Japanin ja liittoutuneiden välinen taistelu Alankomaille ja Portugalille kuuluneesta Timorin saaresta Indonesiassa. Japanilaiset nousivat maihin saarelle 19. helmikuuta 1942 ja miehittivät saaren melkein vuoden kestäneiden taisteluiden jälkeen 10. helmikuuta 1943. Taisteluissa menehtyi yli 40 000–70 000 timorilaista siviiliä. Japanilaiset miehittivät Timorin saarta elokuuhun 1945 asti, jolloin saarta miehittäneet japanilaisjoukot antautuivat liittoutuneille Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Indonesian sotahistoria Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Portugalin taistelut
27 suosikkia

27 suosikkia on Olavi Uusivirran 27. helmikuuta 2013 julkaistu ensimmäinen kokoelmalevy. Kokoelma sisältää Uusivirran hittejä, satunnaisia albumiraitoja sekä viisi ennenjulkaisematonta kappaletta. Ennen julkaisemattomia kappaleita ovat ”Päiväperho”, ”Minä tahdon ponin”, ”Tuhat vuotta sitten”, jossa on mukana Pauliina Kokkonen sekä singlenä julkaistu ”Tiet etäisyyksiin” ja Uusivirran versio Aleksis Kiven Metsämiehen laulusta (nimellä ”Metsänpoika”). Mukana on myös vuonna 2006 julkaistulla Synkkien laulujen maa -kokoelmalla mukana ollut duetto Paula Vesalan kanssa ”Pimeä tie, mukavaa matkaa”. == Kappaleet == ;CD 1 # # # # # # # # # # # # # # ;CD 2 # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Olavi Uusivirran albumit
Väinö Lahtinen

Väinö Vilho Lahtinen (23. lokakuuta 1897 Jyväskylä– 11. lokakuuta 1989) oli suomalainen voimistelunopettaja, kouluneuvos vuodesta 1957. Hän oli vuodesta 1937 Helsingin normaalilyseon voimistelunopettaja ja Helsingin opettajakorkeakoulun voimistelunopettaja 1947–1953. Ennen Norssiin tuloaan Lahtuinen opetti 1922-1928 viipurilaisissa kouluissa 1922-1928 ja 1931-1932 sekä 1928-1931 Kuopiossa ja 1932-1934 Sortavalan seminaarissa. Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. Virikkeen voimistelunopettajaksi Lahtinen sai ajan suurelta suomalaiselta urheilutoiminnan nimeltä Ivar Wilskmanilta, joka tarkastajan ominaisuudessa oli tullut Jyväskylään Lahtisen toimiessa siellä viransijaisvoimistelunopettajana. Opettajanurallaan Lahtinen julkaisi Kaarina Karin kanssa kouluille oppikirjan Terveysoppi (1949), ja lisäksi hän julkaisivoimisteluoppaita. Hän toimi Kouluvoimistelu ja -urheilu -lehden päätoimittajana. Väinö Lahtinen oli aktiivi urheilun järjestötoimintaa osallistuja. Hän oli Suomen voimisteluopettajain liiton puheenjohtaja 27 vuotta, SVUL:n liittohallituksessa 23 vuotta ja Suomen olympiakomiteassa eri tehtävissä yli 20 vuotta. Suomen Voimisteluliiton puheenjohtaja hän oli 1946–1958 ja Kansainvälisen voimisteluliiton teknisen valiokunnan jäsen 15 vuotta. Asuinpaikkakunnillaan Lahtinen oli myös aktiivi urheiluseuratoimija. Hän oli mukana Jyväskylän Uimaseuran, Viipurin Reippaan, Viipurin Pallonlyöjien, Kuopion Urheiluveikkojen, Sortavalan Kunnon, Ylioppilasvoimistelijoiden toiminnassa. Vuonna 1932 Los Angelesin olympialaisiin osallistunut Suomen voimistelujoukkue oli Lahtisen valmentama. Hän oli voimistelun johtotehtävissä viisissa olympialaisissa ja yhtä monissa voimistelun MM- ja EM-kisoissa. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän toimi voimistelun teknisenä johtajana. Lahtinen toimi vielä Tokion vuoden 1964 olympialaisten nojapuiden ylituomarina. Hän sai ansioistaan kunnianosoituksena muun muassa Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi 1964 ja Suomen Urheilun kultaisen ansioristin 1949. Hänet promovoitiin vuona 1982 Jyväskylän yliopiston liikuntatieellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi. ==Tunnustukset== *Suomen Urheilun kultainen ansioristi 1949 *SVUL:n kultainen ansiomerkki 1954 *Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi 1964 *Suomen Voimisteluliiton kultainen ansiomerkki *Pesäpalloliiton ansiomerkki *SVUL:n kunniajäsen. Lisäksi hänelle on myönnetty useita suomalaisia ja ulkomaisia urheilun ansiomerkkejä ja huomionosoituksia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Himo (romaani)

Himo () on Langenneet enkelit -kirjasarjan toinen osa. Langenneet enkelit on J. R. Wardin (oikealta nimeltään Jessica Bird) luoma kirjasarja, joka edustaa paranormaalia romanttista kirjallisuutta. Alkuteos ilmestyi vuonna 2010 ja suomennos vuonna 2013. == Juoni == Langennut enkeli Jim Heron jatkaa kumppaneineen ihmissielujen pelastamista kadotukselta. Kirjan päähenkilö on Jimin entinen armeijakaveri, salaisten erikoisjoukkojen sotilas Isaac Rothe, joka on poistunut omin luvin palveluksesta. Isaacin entinen pomo haluaa hänet hengiltä, ja myös Jimin arkkivihollinen demoni Devina sekaantuu asiaan. == Aiheesta muualla == *J.R. Wardin kotisivut Luokka:Vuoden 2010 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit
Essi Hellén

Essi Julia Hellén (s. 19. helmikuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hellén on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa vuodesta 2007 ja valmistui vuonna 2012. Syksyllä 2012 hänet kiinnitettiin Kokkolan kaupunginteatteriin, jossa hänen ensimmäinen näytelmänsä oli Fucking Åmål. Hän esitti samannimiseen elokuvaan perustuvan näytelmän toista päähenkilöä Agnesia. Hellén on näytellyt myös Ryhmäteatterin näytelmissä, vuonna 2010 Cyrano de Bergeracissa Suomenlinnan kesäteatterissa ja vuonna 2011 Rikoksessa ja rangaistuksessa Helsinginkadun näyttämöllä. Keväällä 2014 hän muutti Kokkolasta takaisin Helsinkiin ja siirtyi vapaaksi näyttelijäksi. Hellén teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa, Johanna Vuoksenmaan ohjaamassa komediassa 21 tapaa pilata avioliitto. Hän esittää elokuvassa päähenkilö Sannan ystävää Ainoa. Hän on näytellyt myöhemmin saman ohjaajan Viikossa aikuiseksi -elokuvassa (2015) ja Ex-onnelliset-televisiosarjassa (2016). Vuosina 2014–2015 Hellén oli näyttelijänä viihdeohjelma Putouksen kuudennella ja seitsemännellä tuotantokaudella. Syksyllä 2015 ja keväällä 2016 hän toimi panelistina urheiluaiheisessa viihdeohjelmassa Villi kortti. Hellén on esiintynyt myös Radioteatterin kuunnelmissa Puhdistus (hahmonaan Zara) ja Akutch – nuoren pakolaisnaisen tarina (hahmonaan päähenkilö Akutch). Hellén on naimisissa näyttelijä Mikko Virtasen kanssa. Heillä on vuonna 2013 syntynyt tytär ja perheen toinen lapsi syntyi marraskuussa 2020. Hellén on kertonut sairastavansa ykköstyypin diabetesta. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 2013 21 tapaa pilata avioliitto Aino 2015 Viikossa aikuiseksi Emma 2016 Nuotin vierestä Susanna 2017 Autot 3 Cruz Ramirez 2018 Supermarsu Emilian äiti 2022 Supermarsu 2 ===Televisiosarjat=== Vuosi Sarja Rooli 2002 Laura blondi bileissä 2012 Paparazzit 2014 Klikkaa mua Selina 2014–2015 Putous useita rooleja 2016–2020 Ex-onnelliset Suvianna Ollanketo 2016 Roba Päivi 2018 Donna Mira 2019 Aikuiset pukunainen 2021 Roba koulukuraattori 2023 Sunnuntailounas Hanna === Tuottajana === Vuosi Sarja 2018 Keisari Aarnio Talk Show Hyvät ja huonot uutiset 2019–2021 Putous 2022 Kultakala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Essi Hellénin profiili Näyttelijäliiton sivuilla * Essi Hellénin profiili Teatterikorkeakoulun sivuilla Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sykloheksyyliamiini

Sykloheksyyliamiini eli aminosykloheksaani (C6H13N) on rengasrakenteinen sekundäärinen amiini. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja korroosionestoaineena teollisuussovellutuksissa. ==Ominaisuudet ja valmistus== Huoneenlämpötilassa sykloheksyyliamiini on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin. Emäksenä sykloheksyyliamiini on kohtalaisen voimakas.Jeremiah P. Casey:Amines, Cycloaliphatic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 23.02.2013Karsten Eller, Erhard Henkes, Roland Rossbacher & Hartmut Höke: Amines, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.02.2013 Sykloheksyyliamiinin valmistamiseen on kaksi pääasiallista valmistustapaa. Sitä voidaan synteitsoida vedyttämällä aniliinia . Reaktiossa katalyytteinä voivat toimia jalometallit sekä koboltti ja nikkeli. Toinen synteeistapa on ammoniakin alkylointi sykloheksanolin avulla noin 220 °C:n lämpötilassa. Katalyytteinä tässä reaktiossa toimivat koboltti tai kalsiumsilikoaluminaatit. Molemmissa reaktioissa sivutuotteina voi muodostua disykloheksyyliamiinia. :C6H5NH2 \+ 3 H2 → C6H11NH2 :C6H5OH + NH3 → C6H11NH2 \+ H2O ==Käyttö== Sykloheksyyliamiinia voidaan käyttää korroosionenstoaineena ja puhtaanapitoaineena teollisuussovellutuksissa kuten lämmitysvesikattiloissa. Polymeeriteollisuudessa yhdistettä käytetään polyamiinien polymeeriketjun kasvun pysäyttäjinä. Muita käyttökohteita ovat lukuisten yhdisteiden, kuten syklamaattien, väriaineiden, korroosionestoaineiden ja rikkaruohomyrkkynä käytettävän heksatsinonin valmistus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Amiinit
Ol’ Man River

”Ol’ Man River” on Jerome Kernin säveltämä ja Oscar Hammerstein II:n sanoittama musiikkikappale vuoden 1927 Broadway-musikaalista Show Boat. Kappaletta käytetään johtoaiheena musikaalin ensimmäisessä näytöksessä ja se toistetaan näytelmän lopussa viimeisenä musiikkinumerona. Laulu jäljittelee afroamerikkalaista työlaulua ja laulajaa säestää mustaihoisten satamatyöläisten kuoro. Kappaleen sanat kuvailevat ”kaikkitietävän” Mississippi-joen virtausta ja kertovat työläisten haaveesta ylittää joki ja lähteä pakoon valkoihoista päällikköään. Laulaja Paul Robesonin vuoden 1928 levytys kappaleesta Paul Whitemanin orkesterin säestämänä palkittiin Grammy Hall of Fame -palkinnolla vuonna 2006. Esko Elstelä on sanoittanut kappaleen suomeksi nimellä ”Vanha joki”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1927 kappaleet Luokka:Jerome Kernin säveltämät kappaleet Luokka:Oscar Hammerstein II:n sanoittamat kappaleet
Punanokkasorsa

Punanokkasorsa (Anas erythrorhyncha) on sorsien heimoon kuuluva sorsalintulaji. ==Levinneisyys== Punanokkasorsia tavataan Etelä- ja Itä- Afrikassa. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta kuivina kausina se voi vaeltaa pitkiäkin matkoja. ==Elinympäristö== Punanokkasorsat elävät matalilla ja tyynillä makean veden alueilla, joilla on paljon kasvillisuutta. ==Ravinto== Punanokkasorsa on kaikkiruokainen. Se syö kasvinosia, nilviäisiä, hyönteisiä, äyriäisiä, matoja, nuijapäitä ja kaloja. ==Lähteet== Luokka:Sorsat (suku)
Aaron Tveit

Aaron Tveit (s. 21. lokakuuta 1983 Middletown, New York) on yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Gossip Girl Nate Archibaldin serkkuna ja Serena van der Woodsenin ex- poikaystävänä sekä Enjolrasin roolista vuoden 2012 musikaalielokuvasta Les Misérables. Hän on näytellyt myös musikaaleissa Wicked, Hairspray, Next to Normal ja Ota kiinni jos saat. Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Elävät henkilöt
Teatterilaiva (musikaali)

Teatterilaiva (Show Boat) on yhdysvaltalainen Broadway-musikaali, joka sai ensiesityksensä 27. joulukuuta 1927. Musikaalin käsikirjoituksen ja sanoitukset teki Oscar Hammerstein II ja musiikin sävelsi Jerome Kern. Tarina pohjautuu Edna Ferberin vuonna 1926 kirjoittamaan romaaniin Show Boat (suom. Teatterilaiva, Minerva 1929). Näytelmä poikkesi jyrkästi Broadwayn tavanomaisista kevyistä musikaali- ja revyyesityksistä vakavan realistisilla, monessa tapauksessa onnettomilla henkilöhahmoillaan ja Etelävaltioiden mustien vaikean elämän kuvaamisella. Teatterilaivaa pidetäänkin nykyaikaisten dramaattisten musikaalien tyylilajin ensimmäisenä edustajana. Musikaalin tunnetuimpia lauluja ovat ”Ol’ Man River”, ”Make Believe” ja ”Can't Help Lovin’ Dat Man”. ==Juoni== Hammersteinin libretossa päähenkilö on nuori Magnolia (Nola) Hawks, teatterilaiva Cotton Blossomin omistajan Andy Hawksin ja tämän määräilevän vaimon Parthyn tytär. Nola rakastuu uhkapeluri Gaylord Ravenaliin. He menevät naimisiin ja muuttavat Chicagoon, jossa syntyy tytär Kim. Gaylord menettää rahansa ja jättää perheensä, mutta musikaalin lopussa, vuosia myöhemmin, perheen jäsenet tapaavat jälleen toisensa. Tärkeitä sivuhahmoja ovat mulattityttö Julie, joka erotetaan teatteriseurueesta, kun hänen etninen taustansa paljastuu, sekä laivassa asuva viisas musta pariskunta Joe ja Queenie."Show Boat." St. James Encyclopedia of Popular Culture. Gale. 2000. Haettu 21.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G2-3409002239.html == Esityksiä == * Ziegfeld Theatre 27. joulukuuta 1927 – 4. toukokuuta 1929 * Casino Theatre 19. toukokuuta 1932 – 22. lokakuuta 1932 * Ziegfeld Theatre 5. tammikuuta 1946 – 4. tammikuuta 1947 * City Center 7.–19. syyskuuta 1948 * City Center 5.–16. toukokuuta 1954 * Uris Theatre 24. huhtikuuta 1983 – 26. kesäkuuta 1983 * George Gershwin Theatre 2. lokakuuta 1994 – 5. tammikuuta 1997 Lähde: Internet Broadway Database. ==Esityksiä Suomessa== thumb|upright=0.7|Seija Silfverberg ja Heikki Värtsi Kansallisoopperan esityksessä 1960. Teatterilaivaa on esitetty Suomessa Esko Elstelän suomennoksena ainakin Kansallisoopperassa 1960–1963, Tampereen Työväen Teatterissa 1968–1969, Lahden kaupunginteatterissa 1975–1976, Helsingin Kaupunginteatterissa 1980–1982 ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1990. Ruotsinkielinen versio Teaterbåten oli Svenska Teaternin ohjelmistossa 2002.Esitysluettelo, Helsingin Kaupunginteatteri, viitattu 11.4.2015.Teatterilaiva, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 14.4.2015. == Elokuvaversiot == * 1936: Teatterilaiva (engl. Show Boat) * 1951: Teatterilaiva (engl. Show Boat) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit‎ Luokka:Tony-palkinnon voittaneet musikaalit
Langenneet enkelit

Langenneet enkelit () on J. R. Wardin kirjoittama paranormaalia romanttista kirjallisuutta edustava kirjasarja. Sarjan päähenkilö on langennut enkeli Jim Heron, jonka tehtävänä on pelastaa seitsemän ihmissielua seitsemältä kuolemansynniltä. Jokaisessa osassa keskitytään yhteen sieluun, joka päätyy joko helvettiin tai taivaaseen. Jimin arkkivihollinen on demoni Devina, joka kykenee muuntautumaan erilaisiin olomuotoihin. Jimillä on apunaan kaksi langennutta enkeliä, Adrian Vogel ja Eddie Blackhawk. J. R. Wardilta on myös suomennettu Mustan tikarin veljeskunta -sarjaa. == Sarjassa ilmestyneet teokset == *Covet (2009) - suom. *Crave (2010) - suom. *Envy (2011) - suom. *Rapture (2012) - suom. *Possession (2013) - suom. == Aiheesta muualla == * J. R. Wardin kotisivut. Luokka:Fantasiakirjasarjat
Felipe Santana

Augusto Felipe Santana, tunnetaan yleisesti Felipe Santana (s. 7. maaliskuuta 1986 Rio Carlo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesligassa pelaavaa FC Schalkea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. ==Ura== Felipe Santana siirtyi Borussia Dortmundiin kaudella 2008/2009 viisivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin viisi miljoonaa euroa. Hän debytoi avauskokoonpanossa ja teki ensimmäisen maalinsa Dortmundille syyskuussa 2008 ottelussa 1899 Hoffenheimia vastaan. Kesäkuussa 2012 Santana ilmoitti jatkavansa sopimustaan vuodella 30. kesäkuuta 2014 asti. Toukokuussa 2013 Santana teki kuitenkin vuoteen 2016 kestävän sopimuksen FC Schalken kanssa. ==Saavutukset== ===Seurajoukkue=== Voittaja *Bundesliga: 2, 2010-2011, 2011-2012 *Saksan Cup: 2011-2012 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poliisi saapuu Tikkurilaan

__NOTOC__ Poliisi saapuu Tikkurilaan on Sepi Kumpulainen & Erikoismiehet -yhtyeen vuonna 2006 ilmestynyt ensimmäinen studioalbumi. Albumi sisältää 12 uutta, ennenjulkaisematonta kappaletta sekä uudelleen sovitetun version alun perin jo vuonna 1991 ilmestyneestä ’’Armotonta menoa’’ -kappaleesta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Sepi Kumpulainen, ellei toisin mainita. # Kesähitti – 03:06 (Säv. ja san. Laaksonen) # Kaapin takana on Seppo – 03:27 # Poliisi saapuu Tikkurilaan – 03:08 # Alkoholi on kuningas – 02:24 (Säv. ja san. Tero Rikkonen) # Koneiden vaarat – 02:47 (Säv. ja san. Rikkonen) # Taito ruostuu – 03:44 # Rocking in Finland – 02:33 (Säv. ja san. Kari Peitsamo) # Unien rajalla – 03:47 (Säv. ja san. Janne Laurila) # Eläinaktivisti – 00:43 # Pikkasen vielä ja yhdet sitten – 02:47 (Säv. ja san. Rikkonen) # Kiitos ei – 02:20 # Vain teeskentelen – 02:11 (Säv. ja san. Rikkonen) # Armotonta menoa – 02:22 == Kokoonpano == === Muusikot === * Sepi Kumpulainen – laulu * Tommi Ollikainen – kitarat * Tero Rikkonen – kitarat, perkussiot, laulu ja koskettimet * Topi Karvonen – basso * Joni Leino – rummut, perkussiot === Vierailevat muusikot === * Pekka Siistonen – koskettimet * Safka Pekkonen – haitari * Heikki Tuhkanen – pasuuna * Iiris Pyrhönen – viulu * Tuomas Luukkonen – huuliharppu (8) * Janne Laurila, Tomi Wahlroos ja Voima Salo – taustalaulu (1) * Kari Peitsamo – laulu (7) * Merilei Vermasheinä – laulu (8) === Tuotanto === * Tero Rikkonen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Tomi Wahlroos – tuottaja * Jarno Alho – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1, 7 ja 8), masteroija * Petri Lopina – äänittäjä, miksaaja (kappale 4) == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Pop-lehti: Pop-lehti: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Sepi Kumpulaisen albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Kolminkertaisen palautumisen laki

Kolminkertaisen palautumisen laki (en:Rule of Three) on wiccalaisuudessa yleisesti tunnustettu eettinen ohje, jonka mukaan kaikki mitä ihminen tekee, palautuu hänelle kolminkertaisesti. Eli jos esimerkiksi ihminen siunaa toista, saa hän itse siunauksen kolminkertaisesti. Tai jos kiroaa toista, saa itse kirouksen itselleen kolminkertaisesti. == Aiheesta muualla == * Faktoja ja Fiktiota Wiccasta Luokka:Wicca
Kännissä on kiva olla

Kännissä on kiva olla (POWSG31) on Sepi Kumpulaisen julkaisema kahden kappaleen singlelevy, joka ilmestyi Power Recordsin julkaisemana vuonna 1997. Single sisältää kaksi versiota ’’Kännissä on kiva olla’’ -kappaleesta, akustisen version sekä elektronisesti sovitetun discoversion. Singlen molemmat kappaleet päätyivät myöhemmin samana vuonna julkaistulle Sepitystä -albumille. == Kappaleet == Sävellys ja sanoitus Sepi Kumpulainen. Discoversion sovitus Jari Huttunen. # Kännissä on kiva olla (Discoversio) – 04:05 # Kännissä on kiva olla (Akustinen versio) – 01:18 == Tekijät == * Sepi Kumpulainen – laulu, kitara (2) * Jari Huttunen – tuottaja, äänitys ja miksaus, sovitus (1) Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1997 kappaleet
Raimo Katona

Raimo Aulis Kalervo Katona (vuoteen 1950 Kettunen, 25. toukokuuta 1930 Hämeenlinna – 16. helmikuuta 2001) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. Katonan vanhemmat olivat sotilasmestari Toivo Kettunen ja Saima Aaltonen ja hänen puolisonsa oli vuodesta 1948 lähtien farmaseutti Helga Kauhtio. Katona opiskeli Hämeenlinnan lyseossa seitsemän vuotta 1942–1949. Katona valmistui Kadettikoulusta 37. Kadettikurssin priimuksena 1953, Sotakorkeakoulusta 1963 (ye-upseeri 1964) sekä valtakunnalliselta maanpuolustuskurssilta 1973. Hän toimi opetusupseerina Jääkäripataljoona 4:ssä 1953–1954, Panssarikoulussa 1954 ja Kadettikoulussa 1954–1957. Hämeen ratsujääkäripataljoonassa hän toimi komppanianpäällikkönä 1957–1961. Vuodet 1963–1967 hän toimi toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina pääesikunnassa. Kadettikoulussa hän toimi Kadettikomppanian päällikkönä ja opettajana 1967–1971. Pohjan prikaatissa hän komensi pataljoonaa 1971–1972. Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnassa Katona toimi yleisesikuntaosaston päällikkönä 1972–1976. Pohjan prikaatia hän komensi 1976–1979. Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä Katona toimi 1979–1980. Vuosina 1980–1984 Katona toimi jalkaväen tarkastajana 1980–1984. Tämän jälkeen hän toimi vielä Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana 1984–1990. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Arbetets Vänner

Arbetets Vänner (AV) on järjestö, joka on määrittänyt tehtäväkseen edistää erilaisia suomenruotsalaisia pyrkimyksiä. Yhdistys muodostuu kattoyhdistyksestä ja alue-yhdistyksistä. Ensimmäinen AV-yhdistys perustettiin Helsinkiin 1891. Aloitteentekijä yhdistyksen perustamiselle oli toimittaja F. J. Valbäck. == Historia == Arbetets Vänner oli edelläkävijä suomenruotsalaisena kokoomaliikkeenä ja pyrki liittämään myös ruotsinkielisen kaupunkityöväestön suomenruotsalaisen identiteetin piiriin. Tällä haluttiin estää suomalaiskansalliseksi profiloituneen työväenliikkeen ruotsinkielisenkin työväestön houkutteleminen oman toimintansa piiriin.Olivia Packalén - Suomenruotsalaisuutta määrittämässä : Helsingin Arbetets Vänner osana ruotsinkielistä järjestökenttää 1800- ja 1900-lukujen taitteen Suomessa, väitöskirja, Helsingin yliopiston valtiotieteen laitos 2009, yhteenveto Koulutustoiminnan avulla yhdistys pyrki estämään sosialismin leviäminen Suomen ruotsinkielisen työväestön keskuuteen. Asteittain yhdistys menetti poliittiset etumerkkinsä ja muuttui kulttuuriyhdistykseksi. Toiminnan luonne muuttui maaseudun nuorisoseuroja muistuttavaksi. 2000-luvun alussa yhdistykseen kuului yhdeksän alayhdistystä ja 1 800 jäsentä.Uppslagsverket Finland - Arbetets Vänner "Arbetets Vänner" -yhdistyksiä perustettiin erityisesti 1890-luvulla. Emoyhdistys Huvudföreningen perustettiin 1891, Turun yhdistys 1893, Sörnäisten 1894, Töölön 1895, Loviisan ja Vaasan 1896 sekä Tammisaaren 1898. Enimmillään yhdistyksiä oli 22. Toiminnassa on nyt yhdeksän yhdistystä, ja niistä nuorin, Korson yhdistys, on perustettu 1946. Jäseniä on yhteensä noin 1 900\. Yhdistysten tarkoitus oli alun perin saattaa yhteen eri yhteiskuntaluokkiin kuuluvia henkilöitä opintopiirien ja yhteisten harrastusten merkeissä. Yhdistykset perustivat keskusjärjestön Arbetets Vänners Centralförbund rf vuonna 1952. ==Katso myös== * Arbetets Vänner i Sörnäs ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Ordentligt folk : Arbetets vänner i Sörnäs 110 år 1894-2004, Arbetets vänner i Sörnäs, 2004 ISBN 952-91-7722-4 ==Aiheesta muualla== * Yhdistyksen kotisivu * Arbetets Vänner i Lovisa Luokka:Työväenliike Luokka:Suomenruotsalaiset järjestöt
Alpo Kantola

Alpo Anselm Kantola (9. kesäkuuta 1924 Pyhtää – 2. heinäkuuta 2001)Kadettiupseerit 1920–2010, s. 306. Kadettikunta ry & Upseeriliitto ry, Helsinki 2010. oli suomalainen rannikkotykistön upseeri ja kenraaliluutnantti. Kantola valmistui ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1942. Hän opiskeli tämän jälkeen Merisotakoulun 18. merikadettikurssilla rannikkotykistön linjalla ja valmistui 1946, Sotakorkeakoulun merisotalinjalta hän valmistui 1956 ja kävi valtakunnallisen maanpuolustuskurssin n:ro 1966. Hän palveli 9. raivaajalaivueessa eri tehtävissä 1947–1949 ja oli rannikkolinnakkeilla kouluttajana 1948–1952. Kotkan Rannikkopatteriston linnakkeen päällikkönä hän toimi vuodet 1952–1955. Pääesikunnassa toimistoupseerina hän työskenteli 1957–1961. 3. divisioonan esikunnassa hän toimi toimistopäällikkönä 1961–1966. Kyproksen YK-joukoissa hän taas palveli 1965–1966. Hän opetti tämän jälkeen Sotakorkeakoulussa vuoteen 1969 asti.Kotkan rannikkopatteristoa hän komensi 1972–1974. Pääesikunnan operatiivisen osaston päällikkönä hän palveli vuodet 1974–1976, kunnes siirtyi rannikkotykistön tarkastajan tehtävään vuosiksi 1976–1979. Ennen eläkkeelle siirtymistään hän palveli puolustusvoimien huoltopäällikkönä Pääesikunnassa 1979–1984. Kantola toimi myös sotilasasiamiehenä Varsovassa 1969–1972 sekä Bukarestissa 1970–1972. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Armotonta menoa

Armotonta menoa (FRS-91001) on Sepi Kumpulaisen ensimmäinen EP-levy. Se ilmestyi vuonna 1991. EP:n kappaleista tunnetuimmaksi on noussut sen avauskappale ’’Armotonta menoa’’. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Sepi Kumpulainen. A-puoli # Armotonta menoa – 01:48 # Juuresliha on terveellistä syötävää – 02:08 # Talonmiehen poika – 01:09 B-puoli # * Kutkutusnikotuslääke – 02:47 # Hirviö tuli mua vastaan – 01:31 == Tekijät == * Sepi Kumpulainen – laulu, akustinen kitara * Annica Feeltonen – tuottaja, valokuva, kannen suunnittelu Luokka:Sepi Kumpulaisen albumit Luokka:Vuoden 1991 albumit
1,3-propaanidioli

1,3-propaanidioli on kahdenarvoinen alkoholi eli dioli, koska se sisältää kaksi hydroksyyliryhmää (-OH). Se on palavaa ja puhtaassa muodossaan väritöntä ja hajutonta nestettä. 1,3-propaanidiolin kemiallinen kaava on C3H8O2 ja rakennekaava HOCH2 CH2CH2OH. 1,3-propaanidiolista käytetään myös nimiä 1,3-propyleeniglykoli ja propaani-1,3-dioli. Tämän yhdisteen isomeeri on haaroittunut 1,2-propaanidioli eli propyleeniglykoli. 1,3-propaanidiolin moolimassa on 76,094 g/mol, sulamispiste −32 °C, kiehumispiste 214 °C, tiheys 1,05 g/cm3, taitekerroin 1,438-1,44, leimahduspiste 140 °C ja CAS-numero 504-63-2. 1,3-propaanidiolin liukoisuus veteen on 20 °C:n lämpötilassa 100 g/l. ==Valmistus ja käyttö== 1,3-propaanidiolia valmistetaan hydrolysoimalla akroleiinia, jolloin muodostuu 3-hydroksipropanaalia. 3-hydroksipropaanaalista 1,3-propaanidioli saadaan katalkyyttisellä vedytyksellä. Tämän prosessin saanto on kuitenkin huono, joten korvaavia synteesimenetelmiä on pyritty kehittämään. Tällainen on esimerkiksi etyleenioksidin hydroformylaatio rodiumfosfiinikatalyytin läsnä ollessa. 1,3-propaanidiolia käytetään 1,3-dioksaanien, polyestereiden ja eräiden muiden yhdisteiden valmistuksessa.Carl J. Sullivan: Propanediols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 14.04.2013 == Katso myös == 1,3-propaanidiolia lyhyempi suorista dioleista on 1,2-etaanidioli ja vastaavasti yhtä pidempi on 1,4-butaanidioli. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *PubChem: 1,3-propanediol *DrugBank: 1,3-Propandiol *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,3-Propanediol *ChemBlink: 1,3-Propanediol Luokka:Alkoholit
Jääkiekon Suomensarja 1960–1961

Jääkiekon Suomensarja kaudella 1960-1961 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat etenivät SM-sarjan nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat Maakuntasarjaan. Etelä- ja itälohkoissa lohkovoittajat KalPa Kuopiosta ja Hämeenlinnan Tarmo etenivät suoraan lohkovoittajina karsintasarjaan. Pohjoislohkossa tilanne oli jännittävämpi. Lohkovoitosta kilpailivat viimeiselle kierrokselle asti Porin Karhut ja Kokkolan Hermes, jotka eivät olleet hävinneet otteluakaan muille joukkueille, joukkueet näyttivät päätyvän sarjassa tasapisteisiin, jolloin maaliero ratkaisisi paremmuuden. Tilanne oli ennen viimeistä kierrosta jännittävä, Karhut voitti viimeisen pelinsä Raahen Vesaa vastaan 6–3, mutta Hermes voitti Jäähaukat peräti 19–1 ja näytti menevän paremman maalieronsa turvin mestaruussarjan karsintaan. Silloin Porin Pallo-Toverit, joka oli jo tuolla kaudella varmasti tippumassa Suomensarjasta, yllättäen luovuttikin viimeisen ottelunsa. Sääntöjen mukaan luopuneen joukkueen kaikki pelit mitätöitiin, jolloin Karhujen maalieroksi tulikin yhden maalin parempi kuin Hermekselle. Näin Karhut etenisi lohkovoittajana karsintaan. Jääkiekkoliitto haistoi kuitenkin palaneen käryä ja määräsi Karhujen ja Hermeksen välille pelattaavaksi uusintaottelun puolueettomalla kentällä. Karhut voitti lopulta Tampereella pelatun ottelun 4-2 ja eteni karsintasarjaan. Karsintasarja lohkovoittajien Tarmon, KalPan ja Karhujen välillä oli tasainen. Ennen viimeistä ratkaisevaa Porissa pelattavaa ottelua Tarmo johti sarjaa pistellä, mutta sillä oli huonompi maaliero kuin Karhuilla ja KalPalla. Tasapelin sattuessa Tarmo jäisi sarjassa viimeiseksi. Varmistaakseen nousunsa, KalPa ja Karhut sopivat pelaavansa viimeisen ottelun tasan. Ottelu päättyi 4–4 ja siten Karhut ja KalPa nousivat SM-sarjaan. Tarmo teki sopupelistä protestin, mutta Jääkiekkoliitto hylkäsi sen. Jäänpuutteen takia kaksi viimeistä karsintapeliä siirrettiin pelattaviksi Helsingin Jäästadionille. == Suomensarja == === Pohjoislohko === Karhut ja Hermes uusintaotteluun nousukarsintapaikasta. Maakuntasarjaan putosivat viimeisen ottelunsa luovuttanut Porin Pallo-Toverit, joka suljettiin sarjasta, sekä sarjasta otteluitta luopunut Sammon Sudet. Uusintaottelu Tampere Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 Karhut 4-2 Hermes Karhut nousukarsintaan. === Etelälohko === Tarmo nousukarsintaan, Tiikerit putosi maakuntasarjaan. === Itälohko === KalPa nousukarsintaan, Porvoon Urheilijat putosi maakuntasarjaan. == Nousukarsinta == Karhut ja KalPa nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Oulun Kärpät ja Töölön Vesa. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon Suomensarja Luokka:Vuoden 1960 jääkiekko Luokka:Vuoden 1961 jääkiekko
Glorious (kappale)

Glorious on Cascadan esittämä ja julkaisema single. Kappale oli yksi Saksan vuoden 2013 euroviisuehdokkaista. Singlen esikatseluversio julkaistiin 9. tammikuuta 2013. Samana päivänä myös kappaleen kokonainen versio pääsi vuotamaan nettiin. Kappale valittiin edustamaan Saksaa vuoden 2013 Euroviisuissa. Single julkaistiin Saksassa digitaalisesti ladattavana 8. helmikuuta 2013. Koska Saksa kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 21. sijalle. ==Raitalista== Digital Download * 1. "Glorious" (Video edit) - 3:27 * 2. "Glorious" (Extended mix) - 4:43 ==Listat== Listat (2013) Paras sijoitus Itävalta (Ö3 Austria Top 40) 29 Saksa (Media Control Charts) 6 Sveitsi (Schweizer Hitparade) 56 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Saksan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Cascadan kappaleet
Rannikkotykistön tarkastaja

Rannikkotykistön tarkastaja oli rannikkotykistö-aselajin koulutuksen tasoa valvova sekä aselajin kehittämisestä ja suorituskyvystä vastaava upseeri Suomen puolustusvoimissa. Tehtävä perustettiin vuonna 1966, jolloin rannikkotykistön valvonta siirrettiin tykistön tarkastajalta perustetun viran haltijalle. Aselajin tarkastaja palveli Pääesikunnassa Helsingissä. Tehtävä lakkautettiin, kun rannikkotykistö liitettiin jälleen Merivoimiin vuonna 1998 ja samalla rannikkotykistön rooli omana aselajina loppui.Puolustusvoimat entiset joukko-osastot 1945-2005 s. 157 ==Rannikkotykistön tarkastajat== Rannikkotykistön tarkastajana olivatPuolustusvoimat entiset joukko-osastot 1945-2005 s. 158: * eversti Väinö Karvinen 1967 * eversti Veikko Vuorela 1967–1969 * eversti Eero Veranen 1969–1976 * eversti Alpo Kantola 1976–1979 * eversti Pentti Aulaskari 1979–1985 * eversti Jukka Karvinen 1985–1987 * eversti Juhani Niska 1987–1992 * eversti Risto Sinkkonen 1992–1994 * eversti Jorma Vuohelainen 1994–1998 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Rannikkopuolustus Luokka:Aselajitarkastajat
Johan Laihiander

Johan (Juhana) Laihiander (30. huhtikuuta 1720 Säkylä – 22. helmikuuta 1794 Närpiö) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Laihianderin vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Laihiander ja Maria Rungius ja puoliso Anna Fredrika Tolpo. Laihiander tuli ylioppilaaksi 1735 vain 15-vuotiaana, mutta suoritti maisterin tutkinnon vasta 1745. Hän oli vuodesta 1746 Turun akatemian dosentti, 1748 alkaen Euran kirkkoherra ja 1769 Närpiön kirkkoherra, vuodesta 1773 hän toimi lääninrovastina. Laihiander sai 1766 jumaluusopin professorin arvonimen ja 1779 hänestä tuli teologian tohtori. Hän oli edustajana valtiopäivillä 1755, 1760 ja 1769 pappissäädyssä. Hän laati katsauksen Euran historiasta 1753.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 193 Viitattu 2.11.2019. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1720 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Jean-Guillaume Béatrix

Jean-Guillaume Béatrix (s. 24. maaliskuuta 1988 Saint-Priest) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Béatrix on moninkertainen nuorten arvokisamitalisti ja on voittanut myös yhden nuorten maailmanmestaruuden. Aikuisten arvokisoissa Béatrix on voittanut viisi mitalia. Ruhpoldingin MM- kilpailuissa 2012 hän voitti hopeaa viestissä, kuten myös Nové Měston MM- kilpailuissa 2013. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kilpailuista on seitsemäs Nové Měston yhteislähtökilpailusta. Sotšin olympialaisissa 2014 Béatrix saavutti pronssia takaa- ajossa.http://yle.fi/urheilu/fourcade_sai_lopultakin_olympiakultaa/7080304 Normaalimatkalla hän sijoittui kuudenneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Ranskan sekaviestijoukkueessa ja toisen osuuden pronssia saaneessa miesten viestijoukkueessa. Hochfilzenin MM- kilpailuissa 2017 hän aloitti Ranskan hopeaviestin. Béatrix saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan toinen Anterselvan takaa- ajokilpailussa kaudella 2013–2014. Seuraavalla kaudella hän oli kolmas Nové Měston pikakilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Pokljukan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2015. Hän sijoittui neljänneksi yhteislähdön maailmancupissa kaudella 2016–2017. Béatrix lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herbert August Laitinen

Herbert August Laitinen (17. tammikuuta 1915 Ottertail, Minnesota, Yhdysvallat – 22. maaliskuuta 1991) oli suomalaista syntyperää oleva yhdysvaltalainen kemisti. Hän toimi Illinoisin yliopiston professorina vuodesta 1947. Hän tutki analyttista kemiaa, sähkökemiaa, polarografiaa, diffuusiota, sulia suoloja ynnä muuta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 205 ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Urho Jonkka

Urho Henrik Jonkka (25. syyskuuta 1893 Punkalaidun – 22. toukokuuta 1966 HelsinkiKuolleita. Urho Henrik Jonkka. Helsingin Sanomat, 3.6.1966, s. 2.) oli suomalainen kenraalimajuri. Jonkka valmistui Kadettikoulusta 1922 ja Sotakorkeakoulusta 1930 (ye-upseeri 1942). Hän toimi joukkueenjohtana Seinäjoen pataljoonassa vuonna 1918. 3. divisioonan esikunnassa hän työskenteli toimistoupseerina ja apulaisintendenttinä 1918-1924. Puolustusministeriön intendenttiosastolla hän oli toimistoupseerina 1924-1926. Kuormastopataljoonassa hän toimi komppanianpäällikkönä 1927-1928. Puolustusministeriön intendenttiosaston toimistopäällikkönä Jonkka palveli 1931-1940. Vuonna 1941 hän toimi ilmavoimien intendenttinä. Jatkosodassa hän oli sijoitettuna II armeijakunnan ja myöhemmin Maaselän ryhmän huoltopäälliköksi. Huoltoupseerikoulua hän johti 1945-1950. Pääesikunnan pääintendenttinä ja sotatalouspäällikkönä hän oli 1950-1952. Ennen eläköitymistään Jonkka toimi pääesikunnan huoltopäällikkönä 1952-1953. Ylennykset: vänrikki 1918, luutnantti 1923, kapteeni 1925, majuri 1930, everstiluutnantti 1937, eversti 1941, kenraalimajuri 1950.https://runeberg.org/kuka/1954/0284.html ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet