EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
United States Reports

United States Reports on virallinen kokoelma Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksiä. Alun perin yhden lakimiehen aloittamaa nidossarjaa julkaisee nykyään maan hallinnon alainen U.S. Government Publishing Office (vuoteen 2014 asti nimeltään Printing Office).Hall, s. 1038. Korkeimman oikeuden päätösten julkaisemisen aloitti philadelphialainen lakimies ja toimittaja Alexander J. Dallas, joka julkaisi ensin yhden nidoksen Pennsylvanian osavaltion tuomioistuimien päätöksiä vuonna 1790. Julkaisua pidetään United States Reports -sarjan ensimmäisenä osana, vaikka siinä ei ole korkeimman oikeuden päätöksiä. Vuonna 1791 vasta perustettu korkein oikeus muutti maan silloiseen pääkaupunkiin Philadelphiaan, ja Dallas alkoi julkaista myös sen päätöksiä myyntiin. Resurssipula vaikutti julkaisujen laatuun, ja niitä julkaistiin jopa vasta seitsemän vuotta oikeustapausten jälkeen. Dallasin julkaisemat neljä osaa kattavat tuomioistuimen vuodet 1790–1800. Hänen jälkeensä päätöksiä alkoi julkaista washingtonilaisen oikeusistuimen tuomari William Cranch. Vuonna 1817 kongressi hyväksyi lain, jolla päätösten julkaisijan (Reporter of Decisions of the Supreme Court of the United States) asema virallistettiin.Hall, s. 247. 1870-luvulle asti sarjan osat nimettiin niitä julkaisseiden henkilöiden mukaan. Vuonna 1874 Yhdysvaltain hallinto alkoi rahoittaa päätösten julkaisemista, ja vuonna 1921 U.S. Government Printing Office (myöhemmin nimeltään Publishing Office) aloitti sarjan julkaisemisen, kun sitä aikaisemmin olivat julkaisseet yksityiset toimijat. Nykyään oikeusreportterin tehtävänä on valvoa päätösten julkaisua.Hall, s. 849.Greenhouse, s. 108–109. Vuodesta 2011 lähtien tehtävää on hoitanut Christine Luchok Fallon, joka on tuomioistuimen historian 16. oikeusreportteri ja ensimmäinen nainen virassa. Kirjojen varsinaisen painamistyön hoitavat edelleen yksityiset yritykset. Osasta 91 lähtien viittaukset oikeuden päätöksiin ovat muotoa ”347 U.S. 483 (1954)”, jossa 347 on osan numero, 483 sivunumero ja 1954 vuosiluku. Vanhemmat viittaukset ovat muotoa ”1 Cranch (5. U.S.) 299 (1803)”. Korkeimman oikeuden päätöksiä julkaisevat myös useat kaupalliset tahot, kuten United States Law Week (Bloomberg), LexisNexis ja Westlaw. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain korkein oikeus
Etyylivetysulfaatti

Etyylivetysulfaatti eli etyylisulfaatti tai etyylirikkihappo (C2H6SO4) on estereihin kuuluva yhdiste. Rakenteeltaan se on etanolin ja rikkihapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa etyylivetysulfaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti se hajoaa muodostaen eteeniä. Yhdiste on hapanta ja reagoi emästen kanssa muodostaen suoloja. Yhdistettä esiintyy eräissä viineissä. Etyylivetysulfaatti ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.W. B. McCormack & B. C. Lawes: Sulfuric and Sulfurous Esters, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.9.2017. ==Valmistus ja käyttö== Etyylivetysulfaatin valmistukseen on useita menetelmiä. Teollisuudessa hyvin käytetty menetelmä on väkevän rikkihappoliuoksen ja eteenin välinen reaktio 70-80 °Cn lämpötilassa. Muita tapoja ovat etanolin ja rikkihapon kuumentaminen, etanolin ja rikkitrioksidin tai etanolin ja natriumvetysulfaatin välisellä reaktiolla. Etyylivetysulfaatti voidaan hydrolysoida emäksisissä olosuhteissa etanoliksi ja tämä on välivaihe valmistettaessa etanolia eteenistä. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös muita kemikaaleja kuten dietyylisulfaattia ja dietyylieetteriä. Etyylivetysulfaattia voidaan käyttää myös kaseiinin saostamiseen.Karl Weisenberger, Dieter Mayer & Stanley R. Sandler: Dialkyl Sulfates and Alkylsulfuric Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.9.2017. Etyylivetysulfaattia muodostuu ihmisen elimistössä etanolin aineenvaihduntatuotteena. Yhdisteen pitoisuutta jätevesissä on käytetty tutkimuksissa yhtenä merkkiaineena alkoholin kulutuksen määrästä. ==Lähteet== Luokka:Esterit
B. V. Bowden

Bertram Vivian Bowden, Bowdenin paroni (18. tammikuuta 1910 Chesterfield, Yhdistynyt kuningaskunta – 28. heinäkuuta 1989 Altrincham, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen tieteilijä, tietokonepioneeri, pedagogi ja ministeri. Hän opiskeli ydinfysiikkaa, mutta elektroniikkayritys Ferrantissa hänestä tuli Mark 1 -tietokoneen myyntimies. Bowden painosti koulutuksen merkitystä, ja hän toimi 1953–1964 Manchester College of Science and Industry -korkeakoulun rehtorina ja 1964–1965 koulutus- ja tiedeministerinä. == Nuoruus ja opiskelu == Bertram Bowden syntyi 1910 Chesterfieldissä. Hänen isänsä oli koulun rehtori. Chesterfield Grammar Schoolin jälkeen Bowden opiskeli Cambrigen yliopistoon kuuluvassa Emmanuel Collegessa. Valmistuttuaan maisteriksi Bowden työskenteli 1931–1934 Cavendish-laboratoriossa Ernest Rutherfordin alaisuudessa radioaktiivisuuteen liittyvässä tutkimuksessa.Lee, s. 128. Bowden valmistui tohtoriksi 1934. Stipendin turvin hän jatkoi Cambridgestä Amsterdamin yliopistoon. Amsterdamin hän jätti kuitenkin vuoden jälkeen ja palasi Englantiin opettamaan, ensin Liverpoolissa ja sitten Oundlessa. == Tietokonepioneeriksi == Toisen maailmansodan aikana Bowden työskenteli Telecommunications Research Establishmentissa tutkatutkimuksen parissa. Hän oli TRE:ssä tieteellinen upseeri, ja hänen kumppaneihinsa kuului muun muassa Frederic Calland Williams. Bowden johti 1943 brittiläistä ryhmää Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriossa toimineessa yhteishankkeessa. Britannissa Bowden työskenteli vuodet 1946–1947 Yhdistyneen kuningaskunnan atomienergiavirastossa ja vuodet 1950–1953 elektroniikkayritys Ferrantissa. Ferranti kehitti kaupallista versiota Manchesterin yliopistolle valmistetulle Mark 1 -tietokoneelle. Bowdenin vastuulla oli tutkia erilaisia mahdollisuuksia uusien laitteiden myynnille. Bowden kertoi myöhemmin olleensa maailman ensimmäinen tietokoneiden myyntimies.Lee, s. 129. Bowden julkaisi vuonna 1953 kirjan Faster than Thought, joka alkoi jonkinlaisena myyntilehtisenä, mutta siitä tuli lopulta laaja kirja. Sitä voi kutsua Britannian tietokonemaailman ”Kuka kukin on” -teokseksi. Se nosti muun muassa Charles Babbagen ja Ada Lovelacen mainetta tietokonealan pioneereina. == Rehtorina ja ministerinä == Bowden siirtyi 1953 Ferrantilta Manchester College of Science and Industry -korkeakoulun rehtoriksi.Lee, s. 130. Bowden toimi rehtorina sen nopean laajentumisen aikana. Hän oli rehtorina 1953–1964. Bowden pyrki herättämään Britannian teollisuusmiesten huomion tieteen ja teknologian merkitykseen. Saavutusten ansiosta pääministeri Harold Wilson myönsi Bowdenilla vuonna 1963 aatelisarvon. Seuraavana vuonna Wilson valitsi Bowdenin koulutus- ja tiedeministeriksi. Bowden jätti paikkansa 1965, mutta jatkoi edelleen aktiivisena koulutuksen, tieteen ja teknologian puolestapuhujana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset rehtorit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan opetusministerit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Laura Luostarinen

Laura Ulrica Luostarinen (s. 1952 Joutseno) on suomalainen taidemuseonjohtaja. Hän toimi Salon taidemuseon johtajana ja museopalvelujen esimiehenä eläkkeelle jääntiinsä 2018 saakka. Luostarinen opiskeli taidehistoriaa Åbo Akademissa ja valmistui maisteriksi Turun yliopistosta. Hän aloitti uransa Etelä-Savon aluetaidemuseossa ja työskenteli siellä kaksikymmentä vuotta näyttelyjä valmistavana ja kokoelmia hoitava amanuenssina. Hän harrastaa valokuvausta ja osallistui Mikkelin valokuvakeskuksen toimintaan, ja hänestä tuli kuopiolaisen Victor Barsokevitsch -valokuvakeskuksen johtaja vuonna 1998. Salon taidemuseon johtaja hänestä tuli 2002. Luostarinen sai Finnfoto-palkinnon vuonna 2014. Hänen johtajakaudellaan Salon taidemuseo profiloitui laadukkaan fotojournalistisen taiteen esittelijänä. Luostarinen on toimittanut ja kirjoittanut yhdessä muiden kanssa runsaasti näyttelyluetteloita, kuten Lyyli Säilä: taidemaalari Salosta ja Salon taidemuseon julkaisusarjaan muun muassa Uuno Eskola: taiteellisen veren viettelys ja Sakari Mäkipuro: taidemaalari ja kullankaivaja sekä osallistunut teoksen Suomen kirkot ja kirkkotaide 2 tekemiseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemuseonjohtajat Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salaperäinen X

Salaperäinen X () on vuonna 1914 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Benjamin Christensenin ohjaaman jännityselokuvan pääosia esittävät Christensen itse, Karen Sandberg ja Hermann Spiro. ==Juoni== Luutnantti van Hauenin vaimoa tavoitteleva kreivi Spinelli on vieraan vallan vakooja. Sodan syttyessä Spinelli saa haltuunsa van Hauenille uskotun salaisen määräyksen ja välittää sen viholliselle. Van Haenia luullaan petturiksi ja hänet tuomitaan kuolemaan. Sillä aikaa hänen vaimonsa on keksinyt yhteyden salaperäisen X:n ja vanhan tuulimyllyn välillä. Hän löytää sieltä lukkojen taakse jääneen Spinellin, joka tunnustaa rikoksensa. Tieto van Hauenin syyttömyydestä saapuu viime hetkellä ja vaimoaan uskottomuudesta epäillyt mies vakuuttuu tämän viattomuudesta. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Dansk Biograf Compagnin tuottama Salaperäinen X on Benjamin Christensenin esikoisohjaus. Paitsi ohjaajana ja pääosan esittäjänä, hän toimii myös käsikirjoittajana, tuottajana ja leikkaajana. Elokuvan ansioita ovat sen taidokas lavastus ja valaistus sekä sujuvasti etenevä tarinankerronta. Juoni on nykynäkökulmasta nähtynä auttamattoman vanhanaikainen. Salaperäinen X oli menestys Tanskassa, mutta sen ulkomaanlevitystä haittasi samaan aikaan syttynyt ensimmäinen maailmansota. Elokuvaa on pidetty yhtenä tanskalaisen mykkäeläkuvan kultakauden mestariteoksista ja sen on nähty vaikuttaneen saksalaisten ekspressionistien teoksiin. Suomessa Salaperäistä X:ää esitettiin vuodenvaihteessa 1915. Helsingissä elokuva oli jaettu pituutensa vuoksi kahteen viikko-ohjelmaan, kun taas Tampereella sitä esitettiin yhdessä kahden tunnin ohjelmassa. Tampereen Sanomien mukaan elokuva kuului parhaimpiin kaupungissa nähdyistä: ”Huolimatta siitä, että filmi on pisimpiä täällä näytellyistä ja kestää joukon toista tuntia, jaksaa näytelmän jännittävä ja mukaansa tempaava aihe pitää mielenkiinnon vireillä loppuun saakka. Näyttämölle asetuksessa on käytetty kaikkia biografitekniikan saavutuksia ja filmi kuuluukin ammattimiesten mielipiteitten mukaan asetettavan ensi sijalle tähän saakka ilmestyneistä filmiuutuuksista.” ==DVD-julkaisu== Salaperäinen X on julkaistu DVD:llä Christensenin seuraavan ohjaustyön Koston yön (Hævnens nat, 1916) kanssa. Elokuvat on varustettu Neil Brandin pianomusiikilla ja englanninkielisellä tekstityksellä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jännityselokuvat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 elokuvat
Revolt

Revolt on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Joe Miale. Sen ovat käsikirjoittaneet Rowan Athale ja Joe Miale. Elokuvan pääosissa esiintyvät Lee Pace ja Bérénice Marlohe. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Hanne Selkokari

Hanne Selkokari (s. 1964) on suomalainen taidehistorioitsija. Hän toimi Ainolan museonjohtajana ja Ainolasäätiön asiamiehenä maaliskuusta 2016 edeltäjänsä museonjohtaja Hilkka Helmisen jäätyä eläkkeelle. Lokakuussa 2018 Selkokari siirtyi Ateneumiin kokoelma-amanuenssiksi. Selkokari on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Eliel Aspelin-Haapkylä (1847–1917) taiteen keräilijänä ja taidehistorioitsijana. Selkokari on työskennellyt museologian tuntiopettajana Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut myös WSOY:n kirjallisuussäätiön ja muinaismuistosäätiön asiamiehenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Comptiq

Comptiq () on japanilainen Kadokawa Shotenin julkaisema aikakauslehti. Lehden sisältönä ovat tietokonepelit, visual novelit ja manga-sarjat. Lehteä on julkaistu vuodesta 1983 lähtien kuukausittain ja sisältö on siirtynyt tietokonelaitteista peleihin ja muuhun mediaan. Useista muista vastaavista poiketen lehti ei julkaise peliarvosteluja. Lehti oli yksi varhaisista videopeleihin keskittyneistä lehdistä Japanissa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset videopelilehdet Luokka:Japanilaiset mangalehdet
Anja Tuulonen

Anja Tuulonen (s. 1955) on eläköitynyt suomalainen silmälääkäri, entinen silmätautiopin professori ja entinen Tampereen yliopistosairaalan Silmäkeskuksen vastuualueen johtaja. Tuulonen on ollut European Glaucoma Societyn puheenjohtaja vuodesta 2016. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1985 Oulun yliopistosta on nimeltään Laser trabeculoplasty in the treatment of glaucoma. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset silmälääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hugo E. Saurén

Hugo Emil Saurén (3. kesäkuuta 1860 Helsinki – 24. syyskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Hugo Emil SaurénArkitekt Hugo Saurén död, Hufvudstadsbladet, 25.09.1927, nro 259 (2. painos), s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Saurénin vanhemmat olivat senaatinkamreeri, valtioneuvos Karl Emil Konstantin Saurén (1817–1892) ja Emelie Sofia Natalia Brummer (1833–1890).Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Emil Konstantin Saurén. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 23.9.2017. Hän suoritti arkkitehtitutkinnon 1881 ja oli sitten arkkitehtinä Yleisten rakennusten ylihallituksessa 1881–1887. Hän oli naimisissa 1885–1910 Elin Sigrid Klärichin (1865-1910) kanssa, jonka isä Frans Andreas Henrik Klärich (1816–1884) johti helsinkiläistä Tollander & Klärichin tupakkatehdasta. Saurén siirtyi tehtaan johtoon 1889 ja tehtaasta muodostettiin osakeyhtiö 1897. Tehtaan toiminta päättyi vuonna 1926.Tobakshistoria : Personer : Hugo Emil Saurén Tobakshistoria : Personer : Frans Henrik Andreas Klärich Saurén on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle Helsingissä. Suomen Sukututkimusseura : Hautakirjoituksia ja hautakuvia == Suunnittelutöitä == * Aavasaksan matkailumaja eli Keisarinmaja, ensimmäinen palkinto Polyteknillisen koulun arkkitehtiylioppilaille vuonna 1880 järjestetyssä suunnittelukilpailussa, valmistui 1883. * Työväen Säästöpankki, Erottajankatu 15–17, Helsinki, yhdessä Helge Ranckenin kanssa 1886 * Asuinkerrostalo "Makrilli", Korkeavuorenkatu 1 – Vuorimiehenkatu 25, Helsinki, 1888 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Shūkan Shōnen Jump

Shūkan Shōnen Jump () on japanilainen Shūeishan julkaisema shōnen-mangalehti. Lehti on parhaiten myyvä mangalehti (levikki 2 422 500 vuonna 2015). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset mangalehdet Luokka:Shōnen
Tankōbon

Tankōbon () on japaninkielinen termi kirjalle, jossa kerrotaan tarina alusta loppuun asti. Esimerkki on aiemmin sarjamuodossa julkaistun mangan julkaiseminen yhtenä niteenä. Vastakohta on lehti, jossa voi olla useita sarjoja. Niteen kappaleet voivat olla 14 sivua pitkiä, ja yhdessä tankōbon- niteessä voi olla 12 kappaletta. Usein käytettyjä sivukokoja ovat B6 ja A5 (ks. ISO 216). Mangan lisäksi tankōbon tai bunkoban -niteitä voidaan käyttää myös esimerkiksi light novel -sarjoille. Erikoisformaatteja: * aizōban * kanzenban * sōshūhen * bunkoban * wide-ban * shinsōban == Lähteet == Luokka:Japaninkieliset sanat ja sanonnat
Funiculì, Funiculà

Funiculì, Funiculà [funikuˈli ffunikuˈla] on italialainen Luigi Denzan säveltämä ja Peppino Turcon sanoittama laulu vuodelta 1880. Se kirjoitettiin Vesuviuksen rinteen ensimmäisen funikulaarin eli rinnevaunun käyttöönoton kunniaksi ja esitettiin ensi kerran saman vuoden Piedigrotta-festivaaleilla Napolissa. Casa Ricordin kustantamasta nuottijulkaisusta tuli hyvin suosittu yli miljoonan kappaleen vuosimyynteineen. Reipasrytmistä, Napolin murteella sanoitettua laulua on sittemmin luultu usein kansanlauluksi. Näin kävi Richard Straussille, joka kuuli sävelmää Italian-matkallaan ja käytti sitä Aus Italien -sävelrunossaan. Myös Nikolai Rimski-Korsakov luuli sävelmää kansanlauluksi ja käytti sitä laulussaan ”Neapolitanskaja pesenka”. Laulun tunnettuja esittäjiä ovat Luciano Pavarotti, Mario Lanza ja Andrea Bocelli. The Mills Brothers teki siitä jazzsovituksensa 1940-luvulla. Sävelmän instrumentaaliversiota on käytetty Woody Allenin elokuvassa Broadway Danny Rose (1984). Pohjois- Amerikassa sävelmä tunnetaan myös lastenlauluna ”A Merry Life”. Suomeksi sävelmän ovat sanoittaneet ainakin R. R. Ryynänen nimellä ”Funiculi funicula”, Pentti Kaartinen nimellä ”Futismatsi” ja Ilkka Aaltonen nimellä ”Meidän tarjoilija”. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset musiikkikappaleet Luokka:1880-luvun musiikkiteokset
Latinalainen neliö

Latinalainen neliö on neliönmuotoinen ruudukko, joka on täytetty eri symboleilla tai luvuilla siten, että jokainen symboli esiintyy täsmälleen kerran kullakin rivillä ja sarakkeella. Nimityksen otti käyttöön 1700-luvulla matemaatikko Leonhard Euler. Latinalainen neliö on taikaneliön muunnelma. Latinalaisia neliöitä voidaan käyttää esimerkiksi urheilussa järjestämään ottelut kaikki-kaikkia-vastaan-muotoiseen turnaukseen. Maanviljelyksessä niiden avulla voidaan jakaa pelto erityyppisten lannoitteiden testaamista varten niin, että maaperän mahdolliset erot vaikuttavat jokaiseen käsittelyyn samalla tavalla. Sudoku on täytettynä latinalainen neliö, jossa on lisäksi ylimääräinen osaneliöiden rajoitus. ==Lähteet== Luokka:Kombinatoriikka
Riverdale

Riverdale on yhdysvaltalainen teinidraamasarja, joka perustuu Archie Comicsin luoman Justus-sarjakuvan hahmoihin. Fox aloitti vuonna 2015 projektin tuoda sarjakuvahahmot televisioruutuun, mutta vasta The CW:n otettua projekti itselleen siitä tilattiin pilottijakso. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 26. tammikuuta 2017 The CW -kanavalla. == Juoni == Riverdale muuttui kokonaan Clifford ja Penelope Blossomin pojan Jason Blossomin kuollessa 4. heinäkuuta. Jason Blossomin kuolemaa yrittävät selvittää Riverdalen lukiota käyvät oppilaat Archie Andrews, Betty Cooper, Veronica Lodge, Cheryl Blossom (Jason Blossomin kaksossisko) ja Jughead Jones. Archie ja Betty ovat naapureita ja he ovat tunteneet toisensa lapsuudesta asti. Veronica on juuri muuttanut New Yorkista Riverdaleen isänsä Hiram Lodgen jouduttua vankilaan. Jugheadin isä FP Jones on mukana moottoripyöräjengissä, (Southside Serpents) joka on sekaantunut huumeiden myyntiin ja muuhun rikolliseen toimintaan. Yhden jos toisenkin perheen sisällä paljastuu synkkiä salaisuuksia. == Rooleissa == == Tuotanto == Warner Bros. kertoi suunnittelevansa tuomaan Archie Comicsin sarjakuvahahmoja näyteltyyn elokuvaan kesäkuussa 2013. Projekti kuitenkin hautautui muiden töiden takia, kunnes Fox alkoi suunnittelemaan projektia televisiosarjan muodossa vuonna 2014. Sekään ei edennyt pitkälle ja seuraavana vuonna The CW otti sen haltuunsa. Tammikuussa 2016 The CW ilmoitti tilanneensa sarjasta pilottijakson. === Kuvaaminen === Sarja kuvattiin Kanadassa Vancouverin kaupungissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sarjan kotisivut * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset nuortendraamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset nuortendraamasarjat Luokka:Sarjakuviin perustuvat televisiosarjat Luokka:The CW:n televisio-ohjelmat
Cadillac DeVille

Cadillac DeVille on yhdysvaltalaisen Cadillacin valmistama ylellinen sedan. Auton valmistus alkoi vuonna 1958 ja se loppui vuonna 2005. DeVillen korvasi Cadillac DTS. == Sukupolvet == Tiedosto:Cadillac Coupe de Ville, Weston Park Transport Show 2015 (16763492833).jpg|Ensimmäinen sukupolvi Tiedosto:1961 Cadillac six window Sedan Deville fvl.jpg|Toinen sukupolvi Tiedosto:1965 Cadillac.jpg|Kolmas sukupolvi Tiedosto:1973 Cadillac Sedan Deville.jpg|Neljäs sukupolvi Tiedosto:1977 Cadillac Coupe Deville (01).jpg|Viides sukupolvi Tiedosto:1991 Cadillac Sedan DeVille (01).jpg|Kuudes sukupolvi Tiedosto:1994-1996 Cadillac Deville -- 01-28-2010.jpg|Seitsemäs sukupolvi Tiedosto:Cadillac Deville -- 10-30-2009.jpg|Kahdeksas sukupolvi == Aiheesta muualla == * My Car Story with Lou Costabile-kanava. Kadonneeksi luultu, 1949 Motorama-autonäyttelyssä ensiesitelty prototyyppi Cadillac Coupé de Ville (vanhin tallessa olevista Motorama-koeautoista), mikä on nykyään keräilijä Steve Plunkett`in kokoelmassa Ontariossa (Kanada). Esittely ja lyhyt ajonäytös 24:04 min DeVille Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Shūkan Shōnen Magazine

Shūkan Shōnen Magazine () on Japanissa viikoittain ilmestyvä shōnen- mangalehti, jota julkaisee Kōdansha. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 17. maaliskuuta 1959. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset mangalehdet Luokka:Shōnen
Keisarillisen hallituksen pääministeri

Keisarillisen hallituksen pääministeri (, pinyin: Nèigé Zónglǐ Dàchén) oli Kiinan hallituksen päämiehen virka Qing-dynastian loppuaikoina 8. toukokuuta 1911 – 10. maaliskuuta 1912 ja uudelleen lyhyesti 1.–17. heinäkuuta 1917. Virka perustettiin, kun Kiinasta tehtiin perustuslaillinen monarkia. == Luettelo == Järjestys Pääministeri (Syntynyt–Kuollut) Virassa Virassa Puolue Keisari 1 Yikuang (1838–1917) 8.toukokuuta 1911 1.marraskuuta 1911 sitoutumaton (keisariperheen jäsen) Xuantong (Puyi) 2 Yuan Shikai (1859–1916) 2.marraskuuta 1911 10.maaliskuuta 1912 Beiyangin klikki Xuantong (Puyi) 3 Zhang Xun (1854–1923) 1.heinäkuuta 1917 12.heinäkuuta 1917 Sitoutumaton (sotaherra) Xuantong (Puyi) ==Katso myös== *Kiinan kansantasavallan pääministeri ==Lähteet== *Esherick, Joseph (2013). China: How the Empire Fell. New York: Routledge. ISBN 0415831016. Luokka:Pääministerit
Miettilä (Rautjärvi)

Miettilä on alle 200 asukkaan kylä Rautjärven kunnassa. Kylä oli Rautjärven kunnan hallinnollinen keskus vuoteen 1973, Simpeleen ja Rautjärven kuntaliitokseen asti. Liitosta edeltäneen Rautjärven suurimmaksi asutuskeskukseksi sen sijaan oli kehittynyt Rautjärven asemanseutu. Miettilästä on matkaa nykyisen Rautjärven kunnan kuntakeskukseen Simpeleelle noin 20 km ja Imatralle noin 30 km. Kylässä on 1880-luvulla rakennettu historiallinen reservikasarmialue, jolla sijaitsee myös Kollaa ja Simo Häyhä -museo. Kesäisin Miettilässä järjestetään Miettilä Kollaus -tapahtuma. Miettilään on avautumassa keväällä 2024 sotahistoriakeskus Komendantti. Samaan yhteyteen muuttaa lisäksi Rautjärven kotiseutumuseo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Miettilän kylä Rautjärvellä *Rautjärven kylät: Miettilä Luokka:Rautjärven kylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Kuoleman saari

Kuoleman saari (myös Kuolon saari, ) on vuonna 1913 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Vilhelm Glückstadtin ohjaaman draaman kuvasto perustuu Arnold Böcklinin maalauksiin. ==Juoni== Ruhtinas Udo von Freundsberg saapuu seurueineen Kroatiaan rakennuttamalleen huvilalle, jonka edustalla kohoaa synkkä Kuoleman saari. Siellä hän kohtaa nuoren Floran, joka saa hänet unohtamaan seuralaisensa kreivitär Irma Sartoriskin. Irmaan rakastunut tohtori Eckstein pakottaa rahansa tuhlanneen Udon panttaamaan huvilansa, jolloin kreivitär menettää kiinnostuksensa ruhtinaaseen. Udo syöksyy epätoivoissaan rotkoon, mutta Flora hoitaa hänet terveeksi. Kuoleman saarelta löytämänsä aarteen turvin Udo karkottaa vieraansa, jolloin Irma heittäytyy meren aaltoihin. Lopussa Flora ja Udo saavat toisensa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Filmfabriken Danmarkin tuottama Kuoleman saari oli kunnianhimoinen yritys luoda korkeatasoinen taide-elokuva tunnetun taiteilijan maalauksien pohjalta. Sen kohtaukset perustuvat sveitsiläisen symbolistin Arnold Böcklinin teoksiin, joista kuuluisin on elokuvalle nimen antanut Die Toteninsel (viisi versiota 1880–1886).Abel, s. 401. Palle Rosenkrantzin käsikirjoituksen keskeisen osan muodostavat uninäyt ja mytologiset aiheet. Mahtipontiseen tyyliin lavastetun elokuvan kuvasi Julius Folkmann, joka sovelsi onnistuneesti taidevalokuvauksessa ennestään tunnettua keinotekoista valohämyä. Kuoleman saarta varten tilattiin myös tanskalaisissa mykkäelokuvissa harvinainen alkuperäissäestys, jonka sävelsi Fini HenriquesAbel, s. 251.. Böcklin-elokuvana ja ”elokuvataiteen uutena suuntauksena” mainostettua Kuoleman saarta esitettiin Suomessa alkuvuodesta 1914. Nya Pressen oli kertonut elokuvasta jo etukäteen, ja arvosteluissa sitä kehuttiin poikkeuksellisen kauniiksi ja taiteelliseksi. Varsinkin naisnäyttelijöiden suorituksia pidettiin hyvinä, mutta elokuvan juoni oli Hufvudstadsbladetin kriitikolle hieman liian sentimentaalinen. Suomessa esitetty kopio näyttää olleen yli sata metriä pitempi kuin tanskalainen. Elokuva ei ole säilynyt. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tanskalaiset draamaelokuvat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1913 elokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat
Light novel

Light novel () on japanilainen romaanien tyylisuuntaus, joka on suunnattu nuorille aikuisille. Termi on wasei-eigo eli lainasanoista muodostettu termi. Lajityypin lehtiä ovat esimerkiksi Dengeki Bunko Magazine. Tyyliin viitataan myös termillä ranobe (). Keskimääräinen sanamäärä yhdessä osassa on , joka on pienoisromaanin ja romaanin välillä. Länsimaissa romaanin sanotaan olevan tai enemmän. Ligh novel -kirjat ovat usein pohjana manga- ja anime-sovituksille. Light novel -kirjoissa on usein mukana anime-tyylisiä hahmokuvituksia. Vuonna 2007 lajityypin kirjojen markkinoiden sanottiin olevan arvoltaan 20 miljardia jeniä. Vuonna 2009 arvo oli 30,1 miljardia jeniä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Japanin kirjallisuus Luokka:Nuorisokirjallisuus
Dengeki Bunko Magazine

Dengeki Bunko Magazine () on japanilainen light novel -lehti, jota julkaisee ASCII Media Works. Lehti on seuraaja aiemmalle Dengeki hp -lehdelle, jonka julkaisu päättyi vuonna 2007. == Sarjoja == Lehdessä julkaistuja sarjoja ovat muun muassa: * Shakugan no Shana * Spice and Wolf * Sword Art Online Luokka:Japanilaiset lehdet
Tollander & Klärich

Tollander & Klärich oli suomalainen tupakkatehdas, joka toimi Helsingissä vuosina 1840–1926. Tehtaan perustivat vuonna 1840 G. O. Wasenius, B. O. Thunberg ja J. F. Granberg ja sen nimenä oli aluksi G. O. Wasenius Tobaks och Kortfabrik, valmistusohjelmaan kuuluvat tupakkatuotteet ja kortit. Vuonna 1851 tehdas siirtyi sen johtajana toimineen saksalaissyntyisen Frans Andreas Henrik Klärichin (1816–1884) ja konsuli Johan Magnus Tollanderin (1811–1870) omistukseen. Uudet omistajat myivät korttitehtaan ja keskittyvät tupakkatuotteisiin. Vuodesta 1859 alkaen Klärich omisti tehtaan yksin. Tietosanakirja 1909-1922, osa 9 Stambulov-Työaika, hakusana Tollander & KlärichTobakshistoria : Personer : Frans Henrik Andreas Klärich Tollander & Klärich erikoistui 1870-luvulla savukkeiden valmistukseen. Frans Andreas Henrik Klärichin kuoltua 1884 tehtaan omistajiksi tulivat hänen poikansa A. W. Klärich ja vuodesta 1889 Klärichin vävy arkkitehti Hugo E. Saurén. Tehdas muutettiin osakeyhtiöksi 1897. Vuonna 1914 tehtaan palveluksessa oli 45 henkilöä joista lähes kaikki olivat naisia. Tehdas toimi vuoteen 1926 saakka. Sen valmistamia savukemerkkejä olivat muun muassa Commerce, Ideal, Petit Canon, Stambul, Heimo ja SampoTieto säilyneen askin kyljessä.. Vuosina 1914–1915 yrityksellä oli tupakkatehdas myös Ruotsin Södertäljessä. Tobakshistoria : Personer : Hugo Emil Saurén == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tollander & Klärichin hintaluetteloita 1920-luvulta, Kansalliskirjaston digitoidut aineistot - Pienpainatteet Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Tupakkayhtiöt Luokka:Tupakan historia
Vilhelm Glückstadt

Vilhelm Salomon Glückstadt (18. helmikuuta 1885 Kööpenhamina – 3. huhtikuuta 1939) oli tanskalainen elokuvaohjaaja. Vilhelm Glückstadt työskenteli pankkivirkailijana, Johan Christensenin perustaman Skandinaviske-Russiske Handelshusin prokuristina ja yhtiön elokuvateatterien johtajana. Hän aloitti Skandinaviske-Russiske Handelshusin elokuvaohjaajana vuonna 1912 ja jatkoi seuraavana vuonna Filmfabriken Danmarkilla. Glückstadt tunnetaan symbolistisista elokuvistaan kuten Kuoleman saari (De Dødes Ø, 1913), Den Fremmede (1914) ja Jokamies (Enhver, 1915). Vuodesta 1916 lähtien Glückstadt työskenteli Kööpenhaminan pörssissä ja sen jälkeen johtajana elokuvien maantuontiyhtiöissä, mutta jäi vuonna 1919 kiinni yhdysvaltalaisten elokuvien laittomasta kopioinnista ja viennistä. Hänen veljensä Carl Franz-Joseph Glückstadt työskenteli myös Skandinaviske-Russiske Handelshusissa ja Filmfabriken Danmarkilla. ==Elokuvia== * Kuoleman saari, 1913 * Jokamies, 1915 * Suuri onnettomuus viljavarastossa, 1916 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Vilhelm Glückstadt Luokka:Tanskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Gamest

Gamest () oli japanilainen kolikkopeleihin erikoistunut lehti, jota Shinseisha julkaisi vuodesta 1986 vuoteen 1999. Lehden julkaisu päättyi julkaisijan konkurssiin. Lehden seuraaja on Monthly Arcadia, jota julkaisee Enterbrain. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset videopelilehdet Luokka:Lakkautetut lehdet
Temür-kaani

Temür-kaani ( Ölziit Tömör; 15. lokakuuta 1265 – 10. helmikuuta 1307 Khanbaliq) oli Kiinan Yuan-dynastian toinen keisari (1294–1307). Lisäksi hän oli Mongolivaltakunnan kuudes suurkaani, mutta valtakunnan hajoamisen takia jälkimmäinen arvonimi oli vain nimellinen. Kiinan keisarina hänen hallitsijanimensä oli Chengzong (). ==Varhainen elämä== Temür-kaani syntyi 15. lokakuuta 1265. Hän oli Kublai-kaanin toisen pojan, Zhenjinin kolmas poika. Koska Kublai-kaanin ensimmäinen poika kuoli varhain, Zhenjinistä tuli kruununprinssi. Hän kuitenkin kuoli vuonna 1286, jolloin Temürista tuli vuorostaan kruununprinssi. Vuonna 1287 Temür auttoi isoisäänsä Kublai-kaania Nayanin kapinan kukistamiseksi. Temür ja Kublain alainen virkamies Oz-Temür suojasivat Liaojoen ja Liaotungin niemimaan alueita Nayanin liittolaista, Qadaania vastaan ja voittivat hänet. Kublai-kaanin kuoltua Kurultai kutsuttiin koolle. Koska Zhenjinin toinen poika Darmabala oli kuollut vuonna 1292, Zhenjinin pojista jäljellä olivat enää Gammala ja Temür. Ehdotettiin, että he kilpailisivat siitä, kumpi tunsi Tšingis-kaanin puheet paremmin. Temür voitti, ja hänet julistettiin Yuan-dynastian seuraavaksi keisariksi.Man, s. 407 ==Valtakausi== Temür oli kyvykäs keisari. Hän piti valtakunnan sellaisena, jollaisena Kublai-kaani oli sen jättänyt. Hän jatkoi monia Kublai-kaanin talousuudistuksia ja pyrki elvyttämään maan taloutta Kublain kalliiden sotaretkien jäljiltä. Hän antoi maan toipua erityisesti Vietnamin–mongolien sodasta. Temür-kaanin valtakaudella valtakunnan korkeisiin virkoihin nimitettiin paitsi mongoleita myös han-kiinalaisia, muslimeita ja muutamia kristittyjä. Temürin hallinto kunnioitti kungfutselaisuutta ja kungfutselaisia oppineita. Valtakautensa alussa hän antoi käskyn kunnioittaa Kungfutsea. Myös tiibetiläisten määrä hallituksessa kasvoi vähitellen Temürin aikana. Hänen valtakautensa aikana alkoholin myynti ja tislaus kiellettiin Mongoliassa vuonna 1297. Temür vastusti ihmisten rasittamista lisäveroilla. Hän kuoli 10. helmikuuta 1307 Khanbaliqissa eli nykyisessä Pekingissä 41-vuotiaana. Koska Temürin ainoa poika oli kuollut vuonna 1306, hän jäi vaille miespuolista perijää. Hänen kuolemaansa seuranneen valtakamppailun jälkeen hänen seuraajakseen kruunattiin hänen veljenpoikansa Külüg. ==Lähteet== *René Grousset. The Empire of Steppes *Цэен-ойдов Чингис Богдоос Лигдэн Хутаг хүртэл 36 хаад *Man, John (2006). Kublai Khan: From Xanadu to Superpower. London: Bantam Books. ISBN 9780553817188. ===Viitteet=== Luokka:Vuonna 1265 syntyneet Luokka:Vuonna 1307 kuolleet Luokka:Mongolivaltakunnan suurkaanit Luokka:Kiinan keisarit
Yuri on Ice

Yuri!!! On Ice () on japanilainen animesarja, joka kertoo taitoluistelusta. Animen on tuottanut MAPPA. Sen on ohjannut Sayo Yamamoto ja käsikirjoittanut Mitsurō Kubo. Sarja alkoi 6. lokakuuta 2016 ja päättyi 22. joulukuuta 2016. Siinä on 12 jaksoa. Sarja käsittelee japanilaisen taitoluistelija Yuri Katsukin ja hänen idolinsa venäläisen Viktor Nikiforovin ihmissuhdetta, kun Viktor alkaa valmentaa Yuria, joka tahtoo voittaa taitoluistelun Grand Prix- kilpailut. Yuri on Icesta tuli ilmestyttyään todella suosittu. Se voitti vuoden parhaan animen palkinnon Tokyo Anime Award Festivalissa 2017. Lisäksi se voitti kaikki kategoriat, joissa se kilpaili Crunchyrollin Anime Awardseissa. Sarjasta oli tekeillä elokuva, mutta sen tuotannon perumisesta ilmoitettiin huhtikuussa 2024. == Äänirooleissa == Alkuperäinen ääninäyttelijä Englanninkielinen ääninäyttelijä Rooli Toshiyuki Toyonaga Josh Grelle Katsuki Yuuri Junichi Suwabe Jerry Jewell Viktor Nikiforov Kōki Uchiyama Micah Solusod Yuri Plisetsky Yoshimasa Hosoya Mike McFarland Otabek Altin Kensho Ono Joel McDonald Phichit Chulanont Hiroki Yasumoto Christoper Sabat Christopher Giacometti Mamoru Miyano Jeremy Inman Jean-Jacques Leroy Ayumu Murase Trina Nishimura Minami Kenjiro Yutaro Honjo Howard Wang Ji Guang-Hong Shunichi Toki Ricco Fajardo Leo de la Iglesia Mari Doi Monica Rial Mila Babicheva Wataru Hatano David Trosko Georgi Popovich Kenji Nojima Oscar Seung Seung Gil Lee Marika Minase Tia Ballard Sara Crispino Tomoaki Maeno J. Michael Tatum Michele Crispino Satoshi Hino Justin Briner Emil Nekola Yuka Komatsu Colleen Clinkenbeard Okukawa Minako Taihei Kato Sonny Strait Morooka Hisashi Hideaki Tezuka Daman Mills Yakov Feltsman Seiko Tamura Caitlin Glass Lilia Baranovskaya Koji Ochiai Ian Sinclair Celestino Cialdini Kei Hayami Rachel Robinson Katsuki Hiroko Kyōko Sakai Leah Clark Katsuki Mari Mariya Ise Alexis Tipton Nishigori Yuko Jun Fukuyama Cris George Nishigori Takeshi Akiko Yajima Lara Woodhull,Kristi Rothrock, Kristen McGuire Nishigori Axel, Nishigori Lutz, Nishigori Loop Nobunari Oda Vic Mignogna Nobunari Oda Stéphane Lambiel Josh Grelle Stéphane Lambiel == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yuri!!! on Ice AnimeNewsNetwork.comissa Luokka:Animesarjat Luokka:2010-luvun anime ja manga
Chevrolet Traverse

Chevrolet Traverse on neliovinen katumaasturi, jota valmistaa yhdysvaltalainen Chevrolet. Se esiteltiin Chicagon autonäyttelyssä 2008, ja se saapui Yhdysvaltain autokauppoihin lokakuussa 2008. Ensimmäinen mallivuosi oli 2009. ==Sukupolvet== 09 Chevrolet Traverse.jpg|Ensimmäinen sukupolvi Chevrolet Traverse LT 2013 (9766417666).jpg|Ensimmäisen sukupolven facelift Chevrolet Traverse 3.6 Premier AWD 2018.jpg|Toinen sukupolvi == Myyntiluvut == Vuodet Myyntiluvut Yhdysvalloissa 2008 9 456 2009http://media.gm.com/content/Pages/news/us/en/2010/Jan/0105_Dec_Sales/_jcr_content/iconrow/textfile/file.res/Deliveries%20December%2009.xls 91 074 2010 106 744 2011http://investor.gm.com/sales- production/docs/sales_prod/11_12/DeliveriesDecember2011.pdf 107 131 2012 85 606 2013 96 467 2014 103 943 2015http://media.gm.com/dld/content/Pages/news/us/en/2016/Jan/0105-gmsales/_jcr_content/rightpar/sectioncontainer_0/par/download_0/file.res/GM- Deliveries-December-2015.pdf 119 945 2016 "Chevy Traverse Sales Grow 13.5 Percent To 10,381 Units In December 2016" from GM Authority (January 16, 2017) 116 701 ==Lähteet== Traverse Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Kustaa (Ruotsin kruununprinssi)

Kustaa, Vaasan prinssi (9. marraskuuta 1799 Tukholma, Ruotsi – 5. elokuuta 1877 Pillnitz, Saksi)Nordisk familjebok (1909), s. 687–688 Runeberg.org. Viitattu 19.1.2025. oli Ruotsin kruununprinssi ja kuningas Kustaa IV Aadolfin vanhin poika, joka asui pääosan elämästään maanpaossa. == Suku == Kustaan vanhemmat olivat kuningas Kustaa IV Aadolf ja kuningatar Fredrika Dorotea. Kustaan sisaruksia olivat lapsena kuollut prinssi Kaarle Kustaa, Oldenburgin suurherttuatar Cecilia, Badenin suurherttutar Sofia Vilhelmiina ja prinsessa Amalia.Nordisk familjebok (1909), s. 684 Runeberg.org. Viitattu 19.1.2025. == Elämä maanpaossa == Isänsä vallasta syrjäyttämisen jälkeen 10-vuotias Kustaa vietiin joulukuussa 1809 pois Ruotsista. Kreivi Jacob Gustaf De la Gardien johtamat ”kustavilaiset” yrittivät huonolla menestyksellä saada hänet nimetyksi kruununperijäksi Kaarle XIII:n jälkeen. Kustaa varttui äitinsä luona ja liittyi aikuisena Itävallan armeijaan, jossa hän sai vuonna 1836 sotamarsalkkaluutnantin arvon. Hän käytti aluksi titteliä Ruotsin prinssi, mutta luopui siitä kuningas Kaarle XIV Juhanan vaatimuksesta vuonna 1829, jolloin keisari Frans I antoi hänelle Ruotsin historiaan viittavan ”Vaasan prinssin” arvon. Kustaa kihlautui vuonna 1828 Hollannin prinsessa Mariannen kanssa, mutta kihlaus purettiin ilmeisesti Ruotsista tulleen painostuksen vuoksi. Kustaa nai joulukuussa 1830 serkkunsa, Badenin prinsessa Luisen (1811–1854), joka oli suurherttua Kaarlen tytär. Kustaan ja Luisen ainoa aikuiseksi elänyt lapsi oli tytär Carola (1833–1907), josta tuli Saksin kuningas Albertin puoliso. Lisäksi heille syntyi vuonna 1832 sylilapsena kuollut poika Ludvig. Kustaa esitti Ruotsin vuosien 1844 ja 1859 hallitsijanvaihdosten yhteydessä julistuksen, jonka mukaan hän piti edelleen itseään ja sukuaan oikeutettuna Ruotsin valtaistuimeen mutta ei ryhtyisi enempiin mielenilmauksiin. Vuoden 1872 hallitsijanvaihdoksen yhteydessä hän ei enää uusinut julistustaan. Hän kävi Ruotsissa aikuisiällä ainoan kerran syyskuussa 1862, jolloin hän vietti Tanskan-matkansa yhteydessä päivän tuntemattomana Helsingborgissa. Kustaa kuoli Saksassa vuonna 1877, jolloin Holstein-Gottorpin hallitsijasuvun ruotsalainen haara sammui mieslinjalta.Nordisk familjebok (1909), s. 1030 Runeberg.org. Viitattu 23.9.2017. Hänet haudattiin aluksi Holstein-Gottorpien sukuhautaan Eutiniin, mutta hänen jäännöksensä siirrettiin vuonna 1884 Tukholman Riddarholmenin kirkkoon hänen isänsä haudan vierelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin prinssit Luokka:Kruununperijät Luokka:Itävaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Charlotte (täsmennyssivu)

Charlotte voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Charlotte, suurkaupunki Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa * Charlotte, naisen etunimi * Charlotte, kaupunki Yhdysvaltain Michiganissa * Charlotte, kaupunki Yhdysvaltain New Yorkissa * Charlotte, kaupunki Yhdysvaltain Tennesseessä * Charlotte, kaupunki Yhdysvaltain Texasissa * Charlotte, kaupunki Yhdysvaltain Vermontissa * Charlotten piirikunta, piirikunta Yhdysvaltain Floridassa * Charlotten piirikunta, piirikunta Yhdysvaltain Virginiassa * Charlotte Amalie, Yhdysvaltain Neitsytsaarten pääkaupunki * Charlotte, yhdysvaltalainen yhtye * Charlotte, japanilainen yhtye * Charlotte, japanilainen piirrossarja. * Charlotte, muodoltaan kakkua muistuttava kylmä jälkiruoka, joka Suomessa tehdään yleensä kääretortusta, kermavaahdosta, hedelmistä ja liivatteesta
William King-Noel

William King-Noel, Lovelacen jaarli (21. helmikuuta 1805 – 29. joulukuuta 1893) oli brittiläinen aatelinen, joka toimi muun muassa diplomaattina ja Surreyn lordiluutnanttina. Hän oli naimisissa matemaatikko ja ohjelmoinnin pioneerin Ada Lovelacen kanssa. King peri paronin arvon isältään Peter Kingiltä, mutta hänestä tehtiin myöhemmin Lovelacen jaarli. == Elämä == William King oli syntynyt tunnettuun englantilaiseen aatelissukuun, jolla oli vaikutusvaltaa niin poliittisesti, yhteiskunnallisesti kuin uskonnollisestikin.Essinger, s. 163. Hän opiskeli Eton Collegessa ja Trinity Collegessa ja aloitti sen jälkeen diplomaattisen uran. Hänestä tuli Britannian Jooniansaarten edustajan George Nugent-Grenvillen avustaja. Kingin aika Jooniansaarilla jäi lyhyeksi, sillä hän palasi Englantiin hänen isänsä Peter Kingin kuoltua 1833. King tapasi keväällä 1835 Ada Byronin, jonka kanssa hän meni naimisiin heinäkuussa 1835. Ada ja William King saivat ensimmäisen lapsensa, Adan isän, runoilija lordi Byronin mukaan nimetyn Byronin alkuvuodesta 1836. Seuraavana vuonna Kingit saivat tyttären, joka nimettiin Adan äitin lady Byronin mukaan Annabellaksi. Heidän kolmas lapsensa oli Ralphiksi nimetyn poika.Essinger, s. 164–165. Avioliiton ansiosta King sai avioehtona laajoja maa-alueita Midlandsista sekä poliittisia etuja. Hänen vaimonsa serkku oli pääministeri William Lamb. Paroni Kingistä tuli vuonna 1838 Lovelacen jaarli, ja vuonna 1840 hänet nimitettiin Surreyn lordiluutnatniksi, jona hän toimi aina kuolemaansa asti. Royal Societyn jäseneksi King otettiin 1841. King käytti paljon aikaa ja rahaa arkkitehtonisiin projekteihinsa. Hän rakennutti muun muassa perheen East Horsleyssa sijainnutta kotia. Hän sai jopa tunnustusta, muun muassa vuoden 1851 Lontoon maailmannäyttelyssä hänet palkittiin mitalilla tiilentekemisestä. Kingin vaimo Ada Lovelace kuoli vuonna 1852. King jatkoi omia rakennusurakoitaan tämänkin jälkeen. King meni uudestaan naimisiin vuonna 1865. Hän oli vuonna 1860 lisännyt sukunimeensä nimen Noel. Hänen toinen puolisonsa oli Jane Crawford Jenkins, jonka kanssa hän sai yhden pojan. King kuoli 1893, jolloin hänen aatelisarvonsa siirtyi elossa olleelle toiselle pojalleen Ralph King-Milbankelle. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset aateliset Luokka:Jaarlit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Berry Brow’n rautatieasema

Berry Brow’n rautatieasema on rautatieasema lähellä Berry Brow’n, Taylor Hillin, Armitage Bridgen ja Newsomen kyliä West Yorkshiressä. Se sijaitsee Penistonen radan varrella. Ensimmäinen Berry Brow’n asema avattiin 1. heinäkuuta 1850. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiin lopulta 4. kesäkuuta 1966. Sen tilalle avattiin kuitenkin uusi asema 9. lokakuuta 1989. Asemaa käytti 29 466 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat Luokka:West Yorkshiren rautatieliikennepaikat
Joulusukka

Joulusukka on sukka, joka perinteisesti ripustetaan takan reunalle joulua odotettaessa ja täytetään jouluna pienillä lahjoilla. Joulusukka on perinteinen osa joulunviettoa erityisesti englanninkielisessä maailmassa, missä tapa on tunnettu ainakin 1800-luvun alulta lähtien. Joulusukkana voidaan käyttää tavallista sukkaa tai erikseen tarkoitukseen valmistettua sukan muotoista kangaspussia. Koristeellisia joulusukkia on perinteisesti neulottu kotona, mutta niitä valmistetaan myös kaupallisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jouluperinteet Luokka:Sukat
Linda Wiklund

Linda Wiklund (s. 2. kesäkuuta 1988 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen 12-vuotiaana Turun Nuoressa Teatterissa ja valmistui vuonna 2015 Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi. Wiklund on näytellyt muun muassa Kansallisteatterissa, Tampereen Teatterissa ja Espoon Kaupunginteatterissa ja Turun kaupunginteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Vuonna 2017 Wiklund näytteli Annaa Suomen Konttori- sarjassa. Seuraavana vuonna hän oli yksi MTV3:n komediaohjelma Kingin näyttelijöistä. Wiklund näytteli Heikki Silvennoisen tytärtä Saijaa Kummeli esittää: Kontio & Parmas -televisiosarjassa, jota tuotettiin neljä kautta vuosina 2018–2023. Hän oli myös yksi Putouksen 15:n ja 16. tuotantokauden näyttelijöistä vuosina 2023–2024. Hän on sukua Turun tunnetuimman tavaratalon Sokos Wiklundin perustajalle Axel Wiklundille. Linda Wiklund on naimisissa näyttelijä Mikko Nousiaisen kanssa. Nousiaisella ja Wiklundilla on kesällä 2019 syntynyt poika ja vuonna 2021 syntynyt tytär. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 2017 Wendy and the Refugee Neverland Ilona 2018 Valmentaja Nina 2019 Fingerpori Irma ===Televisiosarjat=== Vuosi Sarja Rooli 2017–2019 Konttori Anna 2018–2023 Kummeli esittää: Kontio & Parmas Saija 2018 Kingi useita rooleja Gaala 2020 Lasten tasavalta Hupilauantain hahmo 2021 Kioski äiti Roba Anni Modernit miehet Hilda 2023 Jarkko Tammisen maailma useita rooleja 2023–2024 Putous useita rooleja == Teatterirooleja == *Vadelmavenepakolainen, Tampereen Teatteri 2012 *Nelinpeli, Mustion kesäteatteri 2013 *Vuosisadan Rakkaustarinat, Kansallisteatteri 2013 *Pohjalla, Kansallisteatteri 2014 *Hockey Night, Turun Kaupunginteatteri 2015 *Toimitusjohtaja, Espoon Kaupunginteatteri 2015 *Linnan juhlat, Turun Kaupunginteatteri 2016 *Fingerpori, Emma Teatteri 2017 *Mieletön elokuvan historia, Linnateatteri 2017 *Sketsijengi, Peacock-teatteri 2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buick Enclave

Buick Enclave on crossover-tyyppinen henkilöauto, joka esiteltiin 2007. General Motors valmistaa autoa Buick-brändin alla. ==Sukupolvet== Buick Enclave.jpg|Ensimmäinen sukupolvi 2013 Buick Enclave -- 2012 NYIAS 2.JPG|Ensimmäisen sukupolven facelift Buick Enclave P4250802.jpg|Toinen sukupolvi == Myyntiluvut == Vuodet Myyntiluvut Yhdysvalloissa 2007 29 286 2008 44 706 2009 43 150http://media.gm.com/content/Pages/news/us/en/2010/Jan/0105_Dec_Sales/_jcr_content/iconrow/textfile/file.res/Deliveries%20December%2009.xls 2010 55 426http://media.gm.com/content/dam/Media/gmcom/investor/2011/DeliveriesDecember2010.pdf 2011 58 392 2012 56 703 2013 60 534 2014 62 300 2015 62 081 2016 52 028 ==Lähteet== Enclave Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Jessie’s Girl

Jessie’s Girl on australialaisen laulajan Rick Springfieldin sanoittama ja esittämä kappale vuodelta 1981. Se julkaistiin albumilla Working Class Dog. Kappale kertoo yksipuolisesta rakkaudesta, ja keskittyy nuoren miehen ympärille, joka rakastaa parhaan ystävänsä tyttöystävää. Kappale sijoittui Billboardin The Hot 100 -listan sijalle 1. Springfield nauhoitti akustisen version kappaleesta vuoden 1999 albumilleen Karma. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1981 kappaleet Luokka:Australialaiset hard rock -kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Martika

Marta Marrero, joka tunnetaan taiteilijanimeltään Martika (s. 18. toukokuuta 1969 Whittier, Kalifornia), on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä sekä näyttelijä, joka julkaisi kaksi kansainvälisesti menestynyttä albumia 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa, myyden yli neljä miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Hänen suurin hittikappaleensa oli ”Toy Soldiers”, joka sijoittui 1. sijalle Yhdysvaltain musiikkilistalla vuoden 1989 kesällä. ==Diskografia== * Martika (1989) * Martika’s Kitchen (1991) * Violince (2004) * Oppera (2005) ==Lähteet== Luokka:Amerikankuubalaiset Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Hindustan (sanomalehti)

Hindustan Dainik () tai Hindustan on Intiassa päivittäin julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian viidenneksi laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi keskimäärin 2,611 miljoonan numeron päivittäisellä levikillään. Lehden kustantaja on Hindustan Media Ventures Ltd, joka on HT Median tytäryhtiö. Emoyhtiö HT Media julkaisee myös englanninkielisiä Hindustan Times ja Mint lehtiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sanomalehden verkkosivusto (livehindustan.com) Luokka:Intialaiset sanomalehdet