EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stevens

Stevens oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -osakilpailuun vuosina 1950 ja 1952–1956. Tallin paras sijoitus oli Ernie McCoyn ajama 8. sija vuonna 1953. Muissa kilpailuissa talli kärsi epäluotettavuuksista ja sijoitukset olivat kymmenen huonommalla puolella. Stevens-autolla voitettiin vuoden 1936 Indianapolis 500 -kilpailu Louis Meyerin ajamana ja vuoden 1931 Indianapolis 500 -kilpailu Louis Schneiderin ajamana. == Formula 1 -saavutukset == Palkintosijat {| class="wikitable" style="font-size: 85%;" Nro Kilpailu Kuljettaja 1 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Hall (kilpa-auto)

Hall oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -osakilpailuun kaudella 1951. Tallin kuljettaja Bill Mackey keskeytti kilpailussa kierroksella 97 kytkinrikkoon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
General Belgrano II

General Belgrano II on Argentiinan omistama tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee noin 250 metrin korkeudella merenpinnan tasosta koordinaateissa 77°51′ S 34°33′ W. Belgrano II avattiin 5. helmikuuta 1979 vanhan aseman (Belgrano I) tilalle. Belgrano II on Argentiinan eteläisin tutkimusasema. == Lähteet == Luokka:Etelämantereen tutkimusasemat
Ridasjärvi

Ridasjärvi on noin 400 asukkaan kylä Hyvinkäällä, noin 10 kilometriä keskustasta itään. Ridasjärven kylässä toimii Ridasjärven koulu, joka on alakoulu on 1.–6.-luokkalaisille. Lisäksi siellä on tuetun asumisen oljamikoti, päihdehoitokeskus ja ampumarata (Hyvinkään ampumaurheilukeskus). Kylän nimi johtuu samannimisestä järvestä, jonka itärannalla kylä sijaitsee. Järvi on pinta-alaltaan 296 hehtaaria ja keskisyvyydeltään 80 senttimetriä. Rannat ovat monin paikoin soisia ja umpeenkasvavia. Järvessä on useita kaisla- ja kortesaarekkeita. Ridasjärven, Järvisuon ja Ritassaarensuon kokonaisuus on kansallisesti merkittävä FINIBA-linnustoalue. Ridasjärvellä pesii runsaasti naurulokkeja, sinisorsia, telkkiä, nokikanoja ja härkälintuja. Harvinainen pikkulokki pesii järvellä vakituisesti. Keväisin muuttavia lintuja levähtää järvellä sadoittain. Yleisimpiä ovat joutsenet, joiden lisäksi metsähanhia havaitaan usein kymmeniä ja kanadan-, meri- ja tundrahanhia joitakin yksilöitä. Ritassaarensuolla elää lähinnä yleisiä eteläsuomalaisia lintulajeja, erityistä suojelua vaativia lajeja ovat kurki, sääksi ja teeri. == Lähteet == Luokka:Hyvinkään kylät
Shyla Stylez

Shyla Stylez (oik. Amanda Friedland; 23\. syyskuuta 1982 Armstrong, Brittiläinen Kolumbia – 9. marraskuuta 2017 Armstrong, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen pornonäyttelijä. Stylezin sukujuuret olivat Saksassa. Hän aloitti elokuvauransa muutettuaan vuonna 2000 Los Angelesiin, Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli erityisesti Jill Kelly Productions -tuotantoyhtiön elokuvissa vuosina 2002–2005. Hän oli useaan otteeseen ehdolla AVN Awardin saajaksi ja vuonna 2016 hänet kiinnitettiin AVN-kunniagallerian jäseneksi. Hän toimi myös Penthousen mallina. Stylez kuoli 35-vuotiaana 9. marraskuuta 2017 nukkuessaan äitinsä luona Armstrongissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Viralliset sivut * Shyla Stylez afadb.com Luokka:Kanadalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Merlin-salaliitto

Merlin-salaliitto () on vuonna 2003 ilmestynyt Diana Wynne Jonesin kirjoittama nuorten fantasiaromaani. ==Juoni== Rinnakaisessa universumissa, hovivelhon tytär Arianrhod Hyde, kutsumanimeltään Roddy on auttanut säilyttämään luonnollista taikuutta koko elämänsä ajan. Roddy ja hänen paras ystävänsä Grundo saavat tietää uuden "Merlinin" johtamasta salaliitosta, joka aikoo kaapata vallan ja valjastaa luonnollisen taikuuden omaan tarkoitusperäänsä. Roddy ja hänen ystävänsä yrittävät kertoa asiasta muille, mutta kukaan ei usko heitä. Lopulta Roddy turvautuu loitsuun, jonka avulla hän pyytää apua rinnakaisesta maailmasta. Samaan aikaan Englannissa, Nick Mallory (tunnetaan myös nimellä Nichothodes Koryfoides) unelmoi taikavoimista ja matkustamisesta toiseen maailmaan. Nick päätyy vahingossa maailmojen väliselle pimeälle rajapolulle, josta hän lopulta päätyy Roddyn maailmaan. Nick tapaa Roddyn ja Grundon, ja he yrittävät yhdessä pysäyttää salaliiton toimet. == Arvostelut == Legolaksen Sini Neuvosen mukaan kirja ei ole huono, mutta ei myöskään Jonesin parhaita. Portin Liisa Rantalaiho kirjoitti tarinan olevan monivivahteinen ja henkilöiden kiinnostavia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vesa Sisättö: Juonitteluja monessa maailmassa Helsingin Sanomat 8.4.2005. * Merlin- salaliitto Turun Sanomien verkkolehti Extra 23.4.2005. Luokka:Englantilaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 2003 kirjat
Vihola

thumb|Viholan venesatamaa Vihola on Nokian 14. kaupunginosa. Viholassa sijaitsee Viholan Venesatama ja Scandic Eden Nokia. Viholassa on päiväkoti ja alakoulu. *
Ankkalampi (lautapeli)

Ankkalampi on 4–7-vuotiaille pelaajille suunnattu lautapeli. == Pelin sisältö == * 1 pelilauta (Ankkalampi) * 1 noppa (numerot 1-3) * 3 puista ankkaa (pelinappulaa) * 16 korttia (+ 2 tyhjää) * peliohjeet == Valmistelut == Ennen pelin alkua, lapsiryhmien kuvakortit sekoitetaan hyvin ja asetetaan kuvapuoli alaspäin pinoon pelilaudan sivuun. Lammessa on kahdeksan sektoria. Pelaajat asettavat pelinappulansa (ankan) haluamalleen sektorille. Kaksi pelaajaa ei voi olla samalla sektorilla pelin alkaessa, mutta pelin kuluessa kylläkin. == Säännöt == Ankkoja saa siirtää vain myötäpäivään. Jokainen lammen sektori vastaa yhtä nopansilmää. Nuorin pelaaja aloittaa pelin. Hän kääntää päällimmäisen kortin näkyviin pöydälle. Hänen täytyy nyt heittää noppaa ja yrittää päästä tälle kuvan osoittamalle sektorille. Jos hän pysähtyy kortin osoittaman lapsiryhmän kohdalle, hän saa kortin itselleen ja vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle, joka toimii samoin, kuin edellinen pelaaja ja nostaa uuden kortin pakasta kaikkien nähtäväksi. Jos pelaaja ei pääse kohdesektorilleen, siirtyy vuoro seuraavalle pelaajalle, joka myös yrittää päästä noppaa heittämällä samaan ruutuun. Oikeassa ruudussa jo valmiiksi oleva pelaaja ei saa korttia. == Pelin päättyminen == Peli päättyy, kun kaikki pakan kortit on käytetty. Pelaaja, jolla on eniten kortteja on voittaja. == Lähteet == *Ankkalammen ohjekirja Luokka:Kilpajuoksulautapelit Luokka:Lasten lautapelit
María Adánez

María Adánez Almenara (s. 12. maaliskuuta 1976) on espanjalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt varhaisesta lapsuudestaan saakka. Julkisuutta lisäsi muun muassa 1990-luvun puolessavälissä rooli Pepa y Pepe -sarjassa. Vuosina 2003–2006 hän esiintyi sarjassa Naapureina Madridissa. Hänellä on ollut myös useita elokuva- ja teatterirooleja. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bellingshausen

Bellingshausen (, Bellinsgauzen) on Venäjän (aiemmin Neuvostoliiton) omistama tutkimusasema Eteläisillä Shetlandsaarilla Etelämantereen tuntumassa. Asema sijaitsee Collins Harbourissa Kuningas Yrjön saarella, joka on saariston suurin saari. Kuningas Yrjön saari on noin 80 kilometriä pitkä, 30 kilometriä leveä ja suurimmalta osin jään peitossa. Asema sijaitsee noin 16 metrin korkeudella merenpinnan tasosta. Se on melko lähellä Etelämantereen pohjoisinta kohtaa, Antarktiksen niemimaan kärkeä. Vuonna 1968 perustetulla asemalla on Antarktiksen ainoa ortodoksikirkko (, ). Asemalta on tieyhteydet läheisiin asemiin: Base Presidente Eduardo Frei Montalvaan, Great Wall -asemaan sekä Artigas Baseen. Alueella on Antarktiksen leudoin ilmasto: kylmin kuukausi on elokuu, jonka keskilämpötila on noin −6,8 °C ja lämpimin kuukausi on helmikuu (+1,1 °C). Aseman ilmasto on siis ihmisille varsin suotuisa ja se sijaitsee myös suhteellisen lähellä Etelä-Amerikkaa. Asema on nimetty 1800-luvun alkupuolella vaikuttaneen baltiansaksalaisen tutkimusmatkailijan Fabian Gottlieb von Bellingshausenin mukaan. == Aseman tehtävät == Aseman perustamisvuonna 1968 asemalla oli talvikaudella noin 20 työntekijää. Asemalla tehtiin useiden eri tiedealojen tutkimuksia. Muun muassa meteorologiaa, valtameritutkimusta, glasiologiaa, geofysiikan tutkimusta, ja biologian sekä lääketieteen tutkimuksia. 1980-luvulla asemalla työskenteli tieteellinen retkikunta, jonka työtehtäviin kuului muun muassa säätietojen sekä meren jäätilanteen välittäminen merenkulkijoille. == Lähteet == * http://www.aari.aq/stations/bell/bell_en.html Luokka:Etelämantereen tutkimusasemat
Oscar-gaala 1932

Oscar-gaala 1932 oli 5. kertaa järjestetty Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 18. marraskuuta 1932 The Ambassador Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi näyttelijä Conrad Nagel. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka oli julkaistu 1. elokuuta 1931 ja 31. heinäkuuta 1932 välisenä aikana. Ensimmäistä kertaa jaettiin Oscar-palkinto lyhytelokuville, joiden myötä tuli kolme uutta palkintokategoriaa. ==Ehdokkaat ja voittajat== Sarja Voittaja Elokuva Muut ehdokkaat Elokuva Grand Hotel *Bad Girl *Five Star Final *Hetki sinun kanssasi *Hymyilevä luutnantti *Mestari *Shanghain pikajuna *Tohtori Arrowsmith Ohjaus Frank Borzage Bad Girl *Josef von Sternberg – Shanghain pikajuna *King Vidor – Mestari Miesnäyttelijä jaettu *Wallace Beery *Fredric March jaettu *Mestari *Tri Jekyll & Mr. Hyde *Alfred Lunt – The Guardsman Naisnäyttelijä Helen Hayes Hänen syntinsä *Marie Dressler – Emma *Lynn Fontanne – The Guardsman Sovitettu käsikirjoitus Edwin J. Burke Bad Girl *Percy Heath ja Samuel Hoffenstein – Tri Jekyll & Mr. Hyde *Sidney Howard – Tohtori Arrowsmith Alkuperäinen tarina Frances Marion Mestari *Lucien Hubbard – The Star Witness *Grover Jones ja William Slavens McNutt – Lady and Gent *Jane Murfin ja Adela Rogers St. Johns – Menestyksen hinta Lavastus Gordon Wiles Transatlantic *Richard Day – Tohtori Arrowsmith *Lazare Meerson – Meidän vapaus Kuvaus Lee Garmes Shanghain pikajuna *Ray June – Tohtori Arrowsmith *Karl Struss – Tri Jekyll & Mr. Hyde Äänitys Paramount Publix Studio Sound Department *MGM Studio Sound Department *RKO Radio Studio Sound Department *Walt Disney Productions *Warner Bros. First National Studio Sound Department Lyhytanimaatio Walt Disney Productions Flowers and Trees *Warner Bros. – It's Got Me Again! *Walt Disney Productions – Mickey's Orphans Lyhytkomedia Hal Roach Muuttomiehet pulassa *RKO Radio – Scratch-As-Catch-Can *Mack Sennett – The Loud Mouth Uutislyhytelokuva Mack Sennett Wrestling Swordfish *MGM – Swing High *Paramount Publix – Screen Souvenirs ==Erikoispalkinnot== ===Oscar-kunniapalkinto=== *Walt Disney, Mikki Hiiren luominen ===Tieteellinen tai tekninen saavutus=== *Luokka II **Technicolor Motion Picture Corp. *Luokka III **Eastman Kodak Company ==Lähteet== Luokka:1932 Luokka:Oscar-gaalat
Arturo Pratin asema

Kapteeni Arturo Pratin asema on Chilen omistama tutkimusasema Etelämantereella Greenwich-saarilla, Etelä-Shetlannin saaristossa. Asema avattiin 6. helmikuuta 1947, joten se on vanhin Chilen asema Antarktiksella. Asemalla on tehty muun muassa meteorologista tutkimustyötä kesäisin, mutta ennen vuotta 2004 se toimi vielä ympärivuotisesti. Asemalla on majoitustilat kahdeksalle työntekijälle. Aseman koordinaatit ovat 62°28′S 59°39′W. == Lähteet == Luokka:Etelämantereen tutkimusasemat
Bergum

Bergum voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Burgum (), kunta Friisinmaalla Alankomaissa * Bergum, entinen kunta ja nykyinen kaupunginosa Göteborgin kunnassa Ruotsissa
Bellingshauseninmeri

Bellingshauseninmeri on merialue eteläisellä Tyynellämerellä, Thurstonin- ja Aleksanterinsaaren välissä, Antarktiksen niemimaan länsipuolella. Alue on nimetty löytäjänsä Fabian Gottlieb von Bellingshausenin mukaan, joka saapui alueelle vuonna 1821. Hän johti aluetta tutkinutta venäläistä retkikuntaa. Bellingshauseninmeren pinta-ala on noin 487 000 km² ja syvin kohta 4 115 metriä. Alue on 1 130 kilometriä leveä. Veden suolapitoisuus on 33 promillea. Alueelle iskeytyi asteroidi plioseenikaudella. ==Lähteet== * == Aiheesta muualla == * USGS CMG InfoBank Atlas: Bellingshausenin meren kartta (Arkistoitu versio) * NASA:n satelliittikuva alueesta Luokka:Etelämantereen maantiede Luokka:Eteläinen jäämeri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Olkijoen aselepo

thumb|Aselevon solmimispaikalla nykyään sijaitseva Olkijoen Rauhanpirtti. Olkijoen aselepo oli Ruotsin ja Venäjän välinen aseleposopimus, joka päätti Suomen sodan sotatoimet Suomen alueella. Sopimus allekirjoitettiin Olkijoen kylässä nykyisen Raahen kaupungin alueella 19. marraskuuta 1808. Aselevon allekirjoittivat Ruotsin armeijan puolesta yliadjutantti Carl Johan Adlercreutz ja Venäjän armeijan puolesta kenraaliluutnantti Nikolai Kamenski. Aselepoehtojen mukaan Ruotsin armeijan oli vetäydyttävä Kemijoen länsipuolelle siten, että joen molemmat rannat annettiin venäläisten haltuun. Oulun kaupungista ruotsalaisten joukkojen oli poistuttava 29. marraskuuta.Luoto et al. 2008, s. 113. Käytännössä Ruotsin armeijan Suomessa olleet joukot, noin 15 000 sotilasta, asettuivat talveksi Tornio–Haaparanta-alueelle. Sotilaista lähes puolet oli sairaita ja talven kuluessa kuoli noin 2 000 sotilasta.Luoto et al. 2008, s. 118. Sota siirtyi Olkijoen aselevon jälkeen Ruotsin puolelle ja päättyi lopulta Haminan rauhaan seuraavan vuoden syksyllä. Lassilan majatalo, jossa sopimus allekirjoitettiin, purettiin 1900-luvun alussa, mutta huoneet, joissa allekirjoittaminen tapahtui, säästettiin. Huoneista rakennettiin vuonna 1937 Olkijoen Rauhanpirtti -niminen museo. Aselevon solmimishetkellä sen solmimispaikka, Olkijoen kylä, oli osa Salon pitäjää. Se kuului myöhemmin Pattijoen kuntaan ja tuli osaksi Raahea Pattijoen liittyessä Raaheen vuonna 2003. Carl_Johan_Adlercreutz.jpg|Carl Johan Adlercreutz Le Comte Nicolas Mikhailowitch Kamensky.jpg|Nikolai Kamenski __NOTOC__ ==Katso myös== *Lohtajan aselepo == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Alkuperäinen sopimusteksti * Sopimustekstin suomennos * Historiallinen rakennus. Lassilan talon vanha rakennus Saloisten pitäjän Olkijoen kylässä, jossa "Olkijoen sopimus" allekirjoitettiin 19 p:nä marraskuuta 1808, Suomen Kuvalehti, 19.01.1924, nro 3, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen sota Luokka:Aselevot Luokka:Raahe Luokka:1808
Fryxellinjärvi

Fryxellinjärvi (Lake Fryxell) on järvi Victorianmaalla, Antarktiksella. Järvi on Canada Glacierin ja Commonwealth Glacierin välissä. Järvi on nimetty Augustana Collegessa työskennelleen geologin Fritiof M. Fryxellin mukaan. Järven mitat: * Enimmäispituus: 5,8 km * Enimmäisleveys: 2,1 km * Pinta-ala: 7,8 km² * Keskisyvyys 3,2 m * Enimmäissyvyys: 20 m * Vettä: 25 200 000 m³ == Lähteet == Luokka:Etelämantereen järvet Luokka:Jääjärvet
Blackburn (Länsi-Lothian)

Blackburn () on kaupunki Länsi-Lothianissa, Skotlannissa Bathgaten lähellä ja 8 kilometriä Livingstonista. Kaupunki sijaitsee noin 32 kilometrin päässä Edinburghistä vanhan M8-tien varrella Glasgow’n suuntaan. Blackburn oli aluksi puuvillateollisuuden keskus, mutta 1800-luvun puolivälissä hiilikaivoksista tuli sen tärkein tulonlähde. 1960-luvun alussa väkiluku kasvoi, kun Glasgowista asutettiin liikaväestöä muualle. Nykyisin monet Blackburnilaiset käyvät muualla töissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Länsi- Lothian Luokka:Asutut paikat Skotlannissa
Wasa (asema)

Wasa on vuosina 1988–1989 rakennettu Ruotsin tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee Kuningatar Maudin maalla Suomen tutkimusaseman Aboan lähistöllä. Wasa ja Aboa muodostavat yhdessä Nordenskiöld-tukikohdan, ja ne tekevät tiivistä yhteistyötä logistiikassa ja tutkimuksessa. Wasa- tutkimusasemaa ylläpitää Svenska Polarforskningssekretariatet. Asemalla on toimintaa vain antarktisen kesän aikana. Asemalla voi asua samanaikaisesti 12–16 henkilöä. ==Lähteet== Luokka:Kuningatar Maudin maa Luokka:Etelämantereen tutkimusasemat
90 Degrees East

90 Degrees East (suom. "90 astetta itäistä (pituutta)") on järvi Antarktiksella. Se sijaitsee koordinaateissa 77°24′S 90°0′E, noin 3 km jään alla. Se on toiseksi suurin jäänalainen järvi Etelämantereella. Järven pinta- ala on noin 2 000 neliökilometriä. Tutkijat Robin Bell ja Michael Studinger kuvailivat järveä ensimmäisen kerran helmikuussa 2006 julkaistussa raportissa. == Katso myös == * Vostok == Lähteet == Luokka:Etelämantereen järvet Luokka:Jääjärvet
Fabian Wegmann

Fabian Wegmann (s. 20. kesäkuuta 1980 Münster, Länsi-Saksa) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2016. Hän edusti uransa aikana Gerolsteineria, Milramia, Leopard-Trekiä, Garmin-Sharpia, Cult Energy- Stölting Groupia ja Stölting Service Groupia. Wegmann voitti vuoden 2004 Italian ympäriajossa parhaan mäkiajajan palkinnon, maglia verden. Lombardian ympäriajossa 2006 hän oli Paolo Bettinin ja Samuel Sánchezin jälkeen kolmas100th Giro di Lombardia - ProT www.cyclingnews.com 14.10.2006 Viitattu 18.4.2009 . Maantieajon Saksan mestaruuden hän on voittanut 2007, 2008 ja 2012. == Saavutuksia == ;2003 :Grand Prix Città di Rio Saliceto e Correggio, voitto :Sachsen Tour, kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto :Rheinland-Pfalz Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen :Grand Prix de Fourmies, kolmas ;2004 :Tre Valli Varesine, voitto :Italian ympäriajo, mäkikilpailun voitto ;2005 :GP Schwarzwald, voitto :San Francisco Grand Prix, voitto :Puolan ympäriajo, etapin 5 voitto :Rheinland-Pfalz Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen :Lombardian ympäriajo, kuudes ;2006 :Grand Prix Miguel Indurain, voitto :Dauphiné Libéré, etapin 2 voitto :Lombardian ympäriajo, kolmas ;2007 :Saksan maantiepyöräilymestaruus :Rund um die Nürnberger Altstadt, voitto :GP Beghelli, toinen :Japan Cup, toinen :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs ;2008 :Grand Prix Miguel Indurain, voitto :Saksan maantiepyöräilymestaruus :MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs ;2009 :Monte Paschi Eroica, toinen :Grand Prix Miguel Indurain, kolmas :Eschborn-Frankfurt City Loop, voitto :MM-kilpailut, maantieajossa 11. ;2010 :Eschborn-Frankfurt City Loop, voitto :MM-kilpailut, maantieajossa 14. ;2011 :GP Miguel Indurain, kolmas ;2012 :Saksan maantiepyöräilymestaruus ;2013 :Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs == Lähteet == *Profiili www.cyclingarchives.com-sivustolla *Saavutukset www.cyclingbase.com-sivustolla ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Saksalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinto

Parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinto oli Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosina 1934–1938 apulaisohjaajille jakama Oscar-palkinto. ==Voittajat ja ehdokkaat== Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan. Vuosi Voittaja Elokuva Muut ehdokkaat 1933 *Charles Barton (Paramount) *Charles Dorian (MGM) *Fred Fox (United Artists) *Gordon Hollingshead (Warner Bros.) *Rick James (Universal) *Dewey Starkey (RKO Radio) *William Tummel (20th Century Fox) *Al Alleborn (Warner Bros.) *Sid Brod (Paramount) *Orville O. Dull (MGM) *Percy Ikerd (Fox) *Arthur Jacobson (Paramount) *Edward Killy (RKO Radio) *Joseph A. McDonough (Universal) *William J. Reiter (Universal) *Frank Shaw (Warner Bros.) *Ben Silvey (UA) *John S. Waters (MGM) 1934 John S. Waters Viva Villa *Scott Beal – Uhrattua elämää *Cullen Tate – Kleopatra 1935 Clem Beauchamp ja Paul Wing Bengalin sankarit * Joseph Newman – David Copperfield * Eric G. Stacey – Les Misérables * Sherry Shourds – Kesäyön unelma 1936 Jack Sullivan Ne 600 urhoollista * Clem Beauchamp – Viimeinen mohikaani * William Cannon – Seikkailija – Anthony Adverse * Joseph Newman – San Franciscon maanjäristys * Eric G. Stacey – Allahin puutarha 1937 Robert Webb Chicago palaa *Charles C. Coleman – Sininen kuu *Russ Saunders – Emile Zolan elämä *Eric Stacey – Tapahtuipa Hollywoodissa *Hal Walker – Vaarojen laiva Avustava ohjaaja
Päivä (yritys)

Päivä Osakeyhtiö on tamperelainen kristillinen kustantamo, joka julkaisee vuosittain viitisenkymmentä kirjaa. Valikoimaan kuuluvat myös e-kirjat ja äänikirjat. Kirjojen, musiikin ja seinäkalentereiden lisäksi Päivä kustantaa pääomistajansa Suomen Vapaakirkon viikoittain ilmestyvää Suomen Viikkolehteä, joka on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1888. Jouluaatto ja Tähtipolku- lehdet ovat vuotuiset joululukemistot. Päivä on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen. == Palkinnot == Maarit Erosen kirjoittama teos Kadun kukka – Prostituutiosta vapauteen valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi vuonna 2019. Kirja on tositarina ihmiskaupan uhrista Etelä-Afrikassa sekä ihmeistä, eheytymisestä ja uudesta alusta. Kirja paljastaa, kuinka mahdotonta uhrin on vapautua seksibisneksestä omin avuin. Valinnan teki toimittaja Sanna Ukkola. Vuoden kristillinen kirja julkistettiin Helsingin kirjamessujen aikana. Kilpailun järjestää Kristilliset kustantajat ry. == Alfa == Isossa- Britanniassa Holy Trinity Brompton (HTB) -anglikaaniseurakunnassa syntynyt Alfa eli sarja tapaamisia, joissa tutkitaan kristinuskoa, on Päivän tuotevalikoimassa. == GLS-johtajuuskoulutus == GLS-johtajuuskoulutus on myös yksi Päivän tuotteista, ja Päivä julkaisee vuosittain kirjoja GLS-puhujilta, joita ovat muiden muassa Patrick Lencioni, John C. Maxwell ja Bear Grylls. == Evankeliointikirjat == Päivän tunnetut evankeliointikirjat, Tapio Nousiaisen Yksi ainoa elämä, Kalevi Lehtisen Sinulle ja Tuomas Jäntin Vastauksia elämän tärkeimpiin kysymyksiin ovat jatkuvamenekkisiä ja niistä otetaan vuosittain uusia painoksia. == Nuottikirjat == Nuottikirjat kuuluvat Päivän valikoimaan. Lasse Heikkilän sävellyksistä on julkaistu useita nuottikirjoja, ja Heikkilän musikaaleista on ilmestynyt Simon Kyreneläinen ja Suomalainen messu -nuottikirjat. Anna sydäntemme soida -nuottikirjaan on koottu Pekka Simojoen suosituimmat ylistyslaulut, hymnit ja nuorten veisut neliäänisinä sovituksina. Pekka Simojoki on Exit-yhtyeen perustajajäsen. Kahteen nuottikirjaan on koottu Exitin kaikki laulut vuosilta 1987–1999 (ensimmäinen osa) ja 2000–2017 (toinen osa). Hyvä on tuoda kiitosta -nuottikirjasarjassa on julkaistu viisi teosta, joihin on koottu ylistysmusiikkia. == Yleistä == Päivä tunnetaan kristillisenä yleiskustantajana ja laajasta valikoimastaan. Valikoima kattaa muun muassa lastenkirjat, nuortenkirjat, opetus- ja päivähartauskirjat ja lahjakirjat. Päivä hallinnoi nettikirjakauppa.com-verkkokauppaa, jossa on sekä Päivän että muiden kustantajien tuotteita. Päivä Osakeyhtiö toimi Hämeenlinnassa perustamisvuodestaan 1962 vuoteen 2016, jolloin pääomistaja Suomen Vapaakirkko siirsi toimintojaan Teopolis-nimiseen keskukseen Tampereelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Päivän kotisivu * Nettikirjakauppa.com Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjankustantamot Luokka:Suomalaiset levy- yhtiöt Luokka:Suomen Vapaakirkko Luokka:Kristillinen musiikki Suomessa
Ablation Lake

Ablation Lake on järvi Etelämantereella. Järvi sijaitsee Aleksanterinsaarella Ablation Valleyssä. Järven syvyys on paikoin yli sata metriä, ja se sijaitsee koordinaateissa 70°49′S 68°26′W. == Lähteet == Luokka:Etelämantereen järvet Luokka:Jääjärvet
Intianmehiläinen

Intianmehiläinen (Apis cerana) on Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva mehiläislaji. Se on tarhamehiläisen läheinen sukulainen ja muistuttaa tätä suuresti sekä elintavoiltaan että ulkomuodoltaan. Kooltaan intianmehiläinen on kuitenkin pienempi ja sen takaruumis on tarhamehiläistä voimakkaammin raidallinen. Kylmänkestävyytensä takia intianmehiläistä tarhataan Himalajan alueella yleisesti.http://www3.telus.net/conrad/nepalbee.htm Pienemmän pesäkokonsa takia intianmehiläinen ei tuota hunajaa yhtä paljon kuin tarhamehiläinen. Kasvatuskantoja valitsemalla tuotantoa koetetaan kuitenkin saada suuremmaksi. Intianmehiläinen on sekä varroapunkin että Nosema ceranae -loisen luontainen isäntä ja laji on vastustuskykyinen näitä molempia, muille mehiläislajeille kuolettavia, infektioita vastaan. Intianmehiläinen ja tarhamehiläinen eivät kuitenkaan risteydy keskenään.http://www.beesfordevelopment.org/info/info/disease/how-apis-cerana- keep-varr.shtmlhttp://wwwb.mmm.fi/el/julk/pdf/biotek_siirtog.pdf == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Apis cerana * University of Florida: Apis cerana * Pherobase: Semiochemicals of Apis cerana, the Asiatic honeybee Luokka:Aitomehiläiset
Carl Zeller

Carl Adam Johann Nepomuk Zeller (19. kesäkuuta 1842 St. Peter in der Au, Itävalta - 17. elokuuta 1898 Baden bei Wien, Itävalta) oli itävaltalainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi erityisesti klassisen wieniläisoperetin edustajana. == Tausta == Jo lapsena Zellerillä oli erinomainen sopraanoääni ja hän liittyi 11-vuotiaana Wienin poikakuoro Wiener Sängerknabeniin. Äänenmurroksensa jälkeen Zeller opiskeli säveltämistä Simon Sechterin johdolla. Tämän lisäksi hän opiskeli myös lakia Wienin yliopistossa. Zeller sävelsi lähinnä vapaa-aikoinaan. Hän työskenteli päätoimisesti ensin notaarina, minkä jälkeen hänet nimitettiin virkamieheksi Itävallan opetus- ja kulttuuriministeriöön 1873. Hän sai hovineuvoksen arvonimen. == Teokset == Zeller sävelsi seitsemän näyttämöteosta, jotka julkaistiin 22 vuoden aikana. *Jaconde; koominen 3-näytöksinen ooppera; (Libretto: Moritz West, ensi-ilta Theater an der Wien, 18. maaliskuuta 1876). *Die Fornarina; koominen 3-näytöksinen ooppera; (Libretto: Moritz West ja Richard Genée, München, 1878) *Capitän Nicoll, oder Die Carbonari; 3-näytöksinen operetti; (Libretto: Moritz West ja F. Zell, ensi-ilta Carltheater, Wien, 27. lokakuuta 1880) *Der Vagabund; 3-näytöksinen operetti; (Libretto: Moritz West ja Ludwig Held, ensi- ilta Carltheater, Wien, 30. lokakuuta 1886) *Lintukauppias (); 3-näytöksinen operetti; (Libretto: Moritz West & Ludwig Held, ensi-ilta Theater an der Wien 10. tammikuuta 1891) *Der Obersteiger; 3-näytöksinen operetti; (Libretto: Moritz West ja Ludwig Held, ensi-ilta Theater an der Wien, Vienna 5. tammikuuta 1894) *Der Kellermeister; 3-näytöksinen operetti (J. Brandt viimeisteli operetin säveltäjän kuoleman jälkeen); (Libretto: Moritz West, ensi-ilta Raimundtheater, 21. joulukuuta 1901). == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Operettisäveltäjät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
807 Naval Air Squadron

807 Naval Air Squadron (807 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue. == Toinen maailmansota == Laivue perustettiin 15. syyskuuta 1940 RNAS Worthy Downissa kalustonaan yhdeksän (myöhemmin 12) Fairey Fulmar Mk I hävittäjää. Laivueesta liitettiin joulukuussa kolme konetta HMS Pegasukselle katapulttikoneiksi. Koko laivue liitettiin helmikuussa 1941 HMS Furiousille tehtävänään saattueiden suojaaminen.Wragg s. 145 Laivueen kalusto vaihdettiin Fulmar Mk II koneiksi ennen siirtymistä HMS Ark Royalille yhdessä 801 laivueen kanssa suojaamaan Maltan saattueita. HMS Ark Royalin upotessa laivueen koneista neljä kykeni lentämään Gibraltarille. Laivue kalustettiin uudelleen Fairey Fulmareilla ja Hawker Sea Hurricaneilla ja liitettiin HMS Argukselle suojaamaan saattueita. Laivue jaettiin kesäkuussa 1942 kahtia ja sijoitettiin HMS Argukselle ja HMS Eaglelle suojaamaan operaatio Harpoonia. Tehtävän aikana laivue pudotti neljä viholliskonetta, mutta menetti samalla viisi. Laivue vastaanotti marraskuussa ensimmäisenä laivueena Supermarine Seafiret ja liitettiin sen jälkeen HMS Furiousille tehtävänään suojata Pohjois-Afrikan maihinnousuja. Laivueen kalusto vaihdettiin toukokuun lopulla uudempaan Seafire Mk LIIc:hen ja siirrettiin samalla HMS Indomitablelle suojaamaan Sisilian maihinnousua. HMS Indomitablen vaurioiduttua torpedokoneen laukaisemasta torpedosta laivue siirrettiin saattuetukialus HMS Battlerille suojaamaan maihinnousua Salernoon. Laivue siirrettiin HMS Hunterille ja matkasi Englantiin, missä se liitettiin osaksi 4. Laivaston hävittäjälennostoa. Laivueeseen liitettiin helmikuussa 1944 osa 808. laivueesta, jotta sen vahvuus saataisiin nostettua 20 koneeseen. Laivue palasi huhtikuussa Välimerelle, jossa osa laivueen koneista siirrettiin maatukikohtaan toimimaan yhdessä Desert Air Forcen kanssa Italiassa. Laivue koottiin elokuussa HMS Hunterille suojaamaan maihinnousua Etelä-Ranskaan (operaatio Dragoon). Laivue siirtyi myöhemmin maatukikohtaan Aegean merelle tukemaan maavoimia. Laivue palasi maaliskuussa 1945 HMS Hunterille ja matkasi Kauko-Itään. Laivue osallistui Rangoonin valtauksen suojaamiseen huhti- toukokuussa, minkä jälkeen laivue oli japanilaisten merenkulun häiritsemistehtävissä. == Sodan jälkeen == Laivue vastaanotti 1. lokakuuta 1958 Lossiemouthissa ensimmäiset Supermarine Scimitarinsa. Laivue lakkautettiin 15. toukokuuta 1962. ==Lähteet== * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Fleet Air Arm
Kasper Mårtenson

Kasper Fredrik MårtensonKasper Martenson Discography at Discogs (s. 1974)http://www.kansallisbiografia.fi/kb/artikkeli/1095/ on suomalainen kosketinsoittaja. Mårtenson on soittanut lukuisissa yhtyeissä. Näistä tunnetuin on Amorphis, jossa hän soitti vuosina 1993–1994. Hän oli mukana vuoden 1994 Tales from the Thousand Lakes -albumilla, jolle hän sävelsi kaikki kosketinosuudet sekä kokonaisuudessaan kappaleet ”Thousand Lakes” ja ”Black Winter Day”. Jälkimmäinen on yksi yhtyeen tunnetuimmista, ja se julkaistiin myös samannimisellä EP:llä vuonna 1995.http://www.amorphis.net/?page_id=2 Myöhemmin Mårtenson on soittanut yhtyeissä Mannhai, Ben Granfelt Band, Sea Reach, Venho, Barren Earth ja Sininen Hevonen, sekä toiminut Turisas-yhtyeen kiertuemuusikkona. Hän on myös keikkaillut mm. Erja Lyytisen, Kaija Koon, sekä Five Fifteen- ja Jimsonweed-yhtyeiden kanssa, sekä soittanut Blaken, The Black Leaguen ja Sweatmasterin albumeillahttp://meteli.net/kaspermartensonhttp://www.metal- archives.com/band.php?id=1. Mårtenson on myös säveltänyt teatterimusiikkia.http://www.mousesupport.com/jjazz/musiikki/Sea_Reach.html Mårtenson on muusikko Lasse Mårtensonin poika.http://web.abo.fi/~mikarlss/Reviews/a.htm == Lähteet == Luokka:Amorphisin jäsenet Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kosketinsoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet
804 Naval Air Squadron

804 Naval Air Squadron (804 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue. == Toinen maailmansota == Laivue perustettiin 30. marraskuuta 1939 RNAS Hatstonissa kalustonaan neljä Gloster Sea Gladiatoria, jotka se sai 769 laivueelta. Laivue siirtyi huhtikuussa 1940 HMS Gloriousille suojaamaan tukialusta sen toimittaessa Norjaan RAF:n Gloster Gladiator koneita. Laivue siirrettiin toukokuussa HMS Furiousille. Wragg s. 143 Laivueen kalustoksi vaihdettiin lokakuussa Grumman Martletit, joista osa siirrettiin marraskuussa 802 laivueelle ennen laivueen kaluston vaihtoa helmikuussa 1941 Supermarine Seafireiksi ja Fairey Fulmareiksi. Laivueen koneita siirrettiin toukokuussa katapultein varustetuille rahtialuksille suojaamaan saattueita, kunnes toiminta siirrettiin RAF:n vastuulle. Laivue siirrettiin toukokuussa 1942 toimimaan maatukikohdasta, ennen siirtoa heinäkuussa HMS Argukselle suojaamaan Gibraltarille menevää saattuetta. Laivue jäi Gibraltarille, kunnes palasi Englantiin HMS Furiousin mukana. Laivue lakkautettiin 18. kesäkuuta 1944 ja se liitettiin osaksi 800 laivuetta. Laivue perustettiin uudelleen 24. syyskuuta 1944 RNAS Wingfieldissä kalustonaan 24 Grumman Hellcatia. Laivue siirrettiin tammikuussa 1945 HMS Ameerille suojaamaan maihinnousua Ramree saarelle. Laivue lakkautettiin marraskuussa 1945. == Sodan jälkeen == Laivue muodostettiin uudelleen 1. maaliskuuta 1960 Lossiemouthissa kalustonaan Supermarine Scimitarit. Toukokuussa laivueessa oli kuusi lentokonetta ja kahdeksan lentäjää. Tiiviin koulutusjakson jälkeen laivue siirrettiin 6. heinäkuuta HMS Hermekselle, jonka mukana se purjehti itäiselle Välimerelle. Laivue poistui 10. syyskuuta 1961 HMS Hermekseltä ja se lakkautettiin viisi päivää myöhemmin Lossiemouthissa. ==Lähteet== * * * * * * === Viitteet === Luokka:Fleet Air Arm
Tirschenreuth

Tirschenreuth on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Oberpfalzin hallintopiiriin ja Tirschenreuthin piirikuntaan. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 8 623. Pinta-alaltaan se on 103,93 neliökilometrin suuruinen ja sen väestötiheys on 83 as./km². == Ystävyyskaupungit == Tirschenreuthilla on kolme ystävyyskaupunkia: * La Ville- du-Bois, Ranska (2001) * Planá, Tšekki (2008) * Lauf an der Pegnitz, Saksa (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset nettisivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Oberpfalz
Palmukaija

Palmukaija (Psittinus cyanurus) on Kaakkois-Aasiassa elävä, sukunsa ainoa kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Palmukaija on noin 18 cm pitkä ja painaa noin 85 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on selkäpuolelta lähes musta, alaselkä, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet sinimustat vihrein ja harmain reunoin, siipisulat ja peitinhöyhenet tummanvihreät keltaisin reunuksin, kupeet ja siiven alapeitinhöyhenet punaiset, reidet ja alaperä kellanvihreät, pyrstö päältä kellanvihreä ja alta keltainen. Koiraan pää on siniharmaa, kurkku ja alapuoli vaalean oliivinharmaat. Nokka on tukeva, ylänokka punainen ja alanokka harmaanruskea, iiris vaalean keltainen ja jalat vihertävänharmaat. Naaraan pää on ruskea, yläpuoli vihertävä ja alapuoli kellanvihreä. Nuoret linnut muistuttavat naarasta ja niiden pää on vihreä. Pyrstö on hyvin lyhyt ja pyöreäkärkinen. == Esiintyminen == Palmukaija elää Kaakkois-Aasiassa Thaimaan lounaiskolkasta ja eteläisestä Burmasta kautta Malesian Indonesian suurimmille saarille Borneoon ja Sumatralle. Sen populaatio on kooltaan noin 100 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut metsien hakkuiden seurauksena. == Elinympäristö == Laji elää alavien maiden kuivissa metsissä, puutarhoissa ja istutuksilla alle 1 300 m korkeudella merenpinnasta. == Lisääntyminen == Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Luonnossa pesä on puun kolossa, usein hyvin korkealla. Munia on 2–5 ja haudonta-aika on noin 26 päivää. Poikaset jättävät pesän kuuden viikon ikäisinä. == Ravinto == Palmukaija syö hedelmiä, paikoin etenkin öljypalmun hedelmiä, siemeniä ja kukkia. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Oriental Bird Images (kuva) Luokka:Kaijat
Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys

Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys on suomalaisen Leningrad Cowboys -yhtyeen kahden CD:n kokoelmalevy, joka julkaistiin huhtikuussa 2009. Se sisältää 34 kappaletta yhtyeen uran varrelta sekä lisäksi pelikortit. Kokoelma on yhtyeen ja ABC-ketjun yhteistyötä, ja sitä myydään ainoastaan ABC- liikennemyymälöissä. == Kappaleet == === CD1 === # # # # # # # # # # # # # # # # # === CD2 === # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Those Were the Days discogs.com -sivustolla == Lähteet == * Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys (LTD Oy, LC-004) * Yhteishyvä (16.4.2009) Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Leningrad Cowboysin albumit
Henry King

Henry King (24. tammikuuta 1886 Christiansburg, Virginia, Yhdysvallat – 29. kesäkuuta 1982 Toluca Lake, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Golden Globe -palkittu yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja yksi Yhdysvaltain elokuva- akatemian perustajista. == Valikoitu filmografia == * Alexanderin jazzyhtye (Alexander's Ragtime Band, 1938) * Jesse James – suuri seikkailija (Jesse James, 1939) * Bernadetten laulu (The Song of Bernadette, 1943) * Wilson (1944) * Ilmojen kotkat (Twelve O'Clock High, 1949) * Ase kädessä (The Gunfighter, 1950) * Neljä helmeä (O. Henry's Full House, 1952) * Kilimanjaron lumet (The Snows of Kilimanjaro, 1952) * Päivien kimallus (Love Is a Many- Splendored Thing, 1955) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Alanen, Antti ja von Bagh, Peter: ”Ihmisen tunteen tasolle nostettu kamera – Henry King ja mykät elokuvat”, Filmihullu 2/1996. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Vuoriraitakaija

Vuoriraitakaija (Psittacella brehmii) on keskikokoinen Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Laji on nimetty Christian Ludwig Brehmin kunniaksi. == Koko ja ulkonäkö == Vuoriraitakaija on noin 24 cm pitkä ja painaa 94–120 g. Lajista tunnetaan neljä alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on selkäpuolelta ja yläperästä vihertävä keltaisin raidoin, myös rinnassa on sama kuvionti. Vatsa on vihreä, alaperä punainen ja pää ruskea. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris punainen ja jalat harmaat. Naaras muistuttaa koirasta mutta sen alapuoli kurkusta alaspäin on kokonaan vihreä. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, niiden rinnassa on kapeaa himmeänkeltaista raidoitusta. Linnut elävät yksittäin tai pareittain, ja ovat hyvin arkoja. Vuoriraitakaija on hyvin harvinainen lemmikkinä, sillä se on arka ja vaikeahoitoinen, ja yritykset ovat yleensä päättyneet linnun nopeaan kuolemaan. == Esiintyminen == Vuoriraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean keskiosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan noin 100 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsissä ja pensaikoissa 1 700–3 600 m:n korkeudella merenpinnasta. == Lisääntyminen == Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa. == Ravinto == Vuoriraitakaija syö hedelmiä, siemeniä ja marjoja. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust === Viitteet === Luokka:Raitakaijat
Tanskan energiapolitiikka

Tanskan energiapolitiikka Tanskan energiankäytöstä ja maan hallituksen, eduskunnan ja muiden sidosryhmien tapa energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. ==Ilmastopolitiikka== Juhani Rinteen mukaan energiapolitiikka on ilmastonmuutoksen uhkien vuoksi ihmiskunnan kohtalonkysymys. EU:ssa sovittiin Kioton sopimuksen maakohtaiset päästörajoitukset. Tanska, Saksa ja Britannia ottivat muita maita suuremmat yli 8 %:n maakohtaiset päästörajoitukset, jotta tavoitteeseen päästään.Paul Brown, Global Warming, The last chance for change, Lontoo 2006, s. 87 ==Kööpenhamina== Kööpenhamina aikoo vähentää hiilidioksidipäästöjään 20 % vuoteen 2015 mennessä ja olla hiilineutraali vuonna 2025. Suunnitelmassa kaikki sähkö tuotetaan tuulivoimalla.Kööpenhamina tähtää maailman vihreimmäksi pääkaupungiksi YLE 19.3.2009 Kööpenhaminan kasvihuonepäästöissä 20 % vähennys v. 1990-2005. Tavoite on 20 % vähennys v. 2015 mennessä. Asukkaista 97 % on kaukolämpö. Tuulivoimaloita, aurinkokennoja ja geotermistä energiaa tuetaan. 36 % pyöräilee töihin tai kouluun. Kööpenhamina pyrkii parhaaksi pyöräilykaupungiksi v. 2015 mennessä. Kööpenhaminassa on Velo-City Global- konferenssi vuonna 2010. Vedenkulutusta vähennetään: 1985: 174 l per asukas, 2007: 114 l/as ja tavoite 2012: 100 l/as. Juomavedestä 92 %:lla on vesimittarit. Kaupungin keittiöistä 57 % oli luomua vuonna 2008. Tavoite on 90 % vuonna 2015. Kunnallisten rakennusten sähkön 5 % vähennys ja lämmön 7 % vähennys v. 2002-6. Kööpenhaminassa on YK:n ilmastokokous joulukuussa 2009. Kokousta varten kaupungin budjetissa on 146 miljoonaa kruunua.European Green Capital Award, Copenhagen 12.1.2009 esitys == Sähköntuotanto ja kulutus == Sähkö asukasta kohti Tanskassa (kWh/as.) Energiläget i siffror, Energy in Sweden, Facts and figures 2006 ET2006_44.pdf Energiläget i siffror, Energy in Sweden, Facts and figures 2007 taulukko 25 ET2007_50.pdfEnergiläget i siffror 2008 Taulukko.26 ET2008:20 Energimyndigheten Kulutus Tuotanto Foss. Ydin UE- Bio Bio+jäte UE % 2004 6 980 7 498 5 613 0 1 228 657 27,0 % 2005 6 694 6 934 4 734 0 1 225 734 29,3 % 2006 7 015 7 198 5 196 0 1 321 681 28,5 % 2008 6 912 6 656 4 680 0 1 272 706 28,6 % Ero 2004-8 -68 -842 -933 0 +44 +49 - Ero 2004-8 -1 % -11 % -17 % - +4 % +7 % +1,6 %-yks. * UE-Bio sisältää vesivoiman, tuulivoiman, aurinkosähkön ja geotermisen sähkön * UE % = (uusiutuvan sähkön oma tuotanto / sähkön kulutus) * 100 % ==Tuulivoima== Tanskalaiset arvioivat tuulivoiman kilpailuedukseen 1980-luvulla. He kehittivät teollisuutta. Tuulivoimasta tuli Tanskan arvokkain vientituote. Tanskalaisista tuli merkittävin uusiutuvan energian tuottaja EU:ssa.Paul Brown, Global Warming, The last chance for change, Lontoo 2006, s. 255 ==Katso myös== * Uusiutuva energia Tanskassa * Kestävä kehitys alueittain ja maittain ==Lähteet== Luokka:Energia Tanskassa Energiapolitiikka Luokka:Energiapolitiikka Euroopassa
Otakar Švec

Otakar Švec (23. marraskuuta 1892 - 3\. maaliskuuta 1955) oli tšekkiläinen kuvanveistäjä, joka muistetaan parhaiten Prahan Stalin-monumentin suunnittelusta. Švec oli Josef Václav Myslbekin ja Jan Štursan oppipoika. Ennen toista maailmansotaa hän suunnitteli muistomerkit uskonpuhdistaja Jan Husille ja Tšekkoslovakian ensimmäiselle presidentille Tomáš Masarykille, mutta saksalaiset tuhosivat molemmat patsaat sodan aikana. Toisen maailmansodan jälkeen Švec osallistui suunnittelukilpailuun, jonka voittaja sai suunnitella Prahaan muistomerkin Neuvostoliiton johtajalle Josif Stalinille. Švec voitti kilpailun ja suunnitteli Tšekkoslovakian kommunistihallitukselle graniitista veistetyn 15 metrin korkuisen ja 22 metrin levyisen patsaan, joka oli maailman suurin jäljennös Stalinista. Patsaan rakentamiseen kului viisi ja puoli vuotta, ja se paljastettiin vuonna 1955, kaksi vuotta Stalinin kuoleman jälkeen. Švec ei osallistunut patsaan paljastustilaisuuteen, koska hän teki itsemurhan ennen tapahtumaa. Vuonna 1956, vain vuotta Švecin kuolemasta ja patsaan paljastustilaisuudesta, Neuvostoliiton uusi johtaja Nikita Hruštšov tuomitsi Stalinin henkilökultin ja aloitti Stalinin muistomerkkien hävittämisen destalinisaatiossa. Vuoden 1962 marraskuussa Stalinin monumentti tuhottiin 800 kilogrammalla räjähteitä. Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Tšekkiläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Huppuraitakaija

Huppuraitakaija (Psittacella picta) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Huppuraitakaija on noin 19 cm pitkä ja painaa 48–60 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on pääosin vihreä, selässä on keltaista raidoitusta, päälaki on punaruskea ja kaulan ympärillä on toisinaan kapea keltainen rengas. Posket, kurkku ja rinnan yläosa ovat siniset, yläperä ja pyrstön alapeitinhöyhenet punaiset ja siiven alapeitinhöyhenet kellanvihreät. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat tummanharmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen rinta on keltainen mustin raidoin ja siltä puuttuu keltainen kaularengas. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, niiden pää on ruskea ja höyhenten kärjet ovat vihertävät. Huppuraitakaijaa ei pidetä lemmikkinä. == Esiintyminen == Huppuraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean keskiosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 100 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä. == Elinympäristö == Laji elää avomaihin rajautuvissa vuoristometsissä 2 500–4 000 m korkeudella merenpinnasta. == Lisääntyminen == Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa. == Ravinto == Huppuraitakaija syö hedelmiä, siemeniä ja marjoja. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust * Animal Photo Album (kuva) === Viitteet === Luokka:Raitakaijat
Tajiri

Tajiri voi tarkoittaa: * Tajiri, Japanin maaseutukaupunki Osakan prefektuurissa * Tajiri, Japanin entinen maaseutukaupunki Miyagin prefektuurissa * Satoshi Tajiri (s. 1965), japanilainen videopelisuunnittelija, Pokémon-pelisarjan luoja * Shinkichi Tajiri (1923–2009), japanilaissyntyinen yhdysvaltalainen kuvanveistäjä * Yoshihiro Tajiri (s. 1970), japanilainen showpainija
Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990

__NOTOC__ Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990 on kokoelma-albumi suomalaisen Kauko Röyhkä & Narttu -yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin 20. toukokuuta 2009. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/kauko-royhka-narttu- menneisyyden-taikaa-etsimassa-1980-1990 == Aiheesta muualla == * Kai Latvalehto: Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990 . Soundi 6/2009. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Kauko Röyhkän albumit
Ruskoraitakaija

Ruskoraitakaija (Psittacella modesta) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä pienikokoinen kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Ruskoraitakaija on noin 14 cm pitkä ja painaa noin 42 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, pää on ruskea ja rinta joko keltaisen ja oranssin kirjava, mustaraitainen (naaras) tai oliivinruskea (koiras). Alaperä on punainen. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat harmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen pää on vaaleamman ruskea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta. Ruskoraitakaijaa ei yleensä pidetä lemmikkinä. == Esiintyminen == Ruskoraitakaija elää Papua-Uusi- Guinean länsiosan vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 50 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsissä 1 700–2 800 m korkeudella merenpinnasta. == Lisääntyminen == Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä lienee puun kolossa. == Ravinto == Ruskoraitakaija syö hedelmiä ja siemeniä. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust * IBC (huono video) === Viitteet === Luokka:Raitakaijat