EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pagodipuut

Pagodipuut (Styphnolobium) on hernekasvien heimon Faboideae-alaheimoon kuuluva kasvisuku. Suku sisältää kolme tai neljä pientä puu- ja pensaslajia, jotka on aiemmin luokiteltu laajempaan helmipalkojen (Sophora) sukuun. Äskettäin suvun on osoitettu kuuluvan luokittelemattomaan, monofyleettiseen Cladrastis- kladiin. Pagodipuut eroavat Dermatophyllum-suvusta kesävihannilla lehdillään sekä aksillaarisilla (eikä terminaalisilla) terttukukinnoillaan. Pagodipuiden lehdet ovat sileäkarvaisia, 9–21-lehdykkäisiä. Niiden kukat kasvavat riippuvissa kukinnoissa, jotka muistuttavat valeakaasian (Robinia pseudoacacia) vastaavia. Tieteellinen nimi Styphnolobium tulee muinaiskreikan sanoista styphno-, stryphno- ("hapan, supistava") ja lobion ("palko") viitaten tuoreiden palkojen makuun. == Lajit == Pagodipuiden suku sisältää seuraavat lajit: Sektio Oresbios * Styphnolobium affine (Torr. & A. Gray) Walp.: Kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain eteläosissa Texasin, Oklahoman, Arkansasin ja Louisianan osavaltioissa. Se on suuri pensas tai pieni puu, joka kasvaa 5–7 metrin korkuiseksi ja jolla on valkoiset tai vaaleanvioletit kukat. Lajin siementen uskotaan olevan myrkyllisiä. Pintapuusta liukenee keltaista väriainetta sen ollessa kosketuksissa veden kanssa. * Styphnolobium burseroides M.Sousa, Rudd & Medrano * Nicaraguanpagodipuu (Styphnolobium caudatum M. Sousa & Rudd): Nimensä mukaisesti kotoisin Nicaraguasta. * Styphnolobium conzattii (Standl.) M. Sousa & Rudd * Styphnolobium monteviridis M. Sousa & Rudd: Kotoisin Keski-Amerikasta. * Styphnolobium parviflorum M. Sousa & Rudd * Styphnolobium protantherum M. Sousa & Rudd * Styphnolobium sporadicum M. Sousa & Rudd Sektio Styphnolobium * Japaninpagodipuu (Styphnolobium japonicum (L.) Schott, synonyymi Sophora japonica): Kotoisin Itä-Aasiasta, mutta on yleinen koristekasvi Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Afrikassa. Kasvia kasvatetaan pääasiassa valkoisten kukkiensa vuoksi; kukat ilmestyvät loppukesällä kauan sen jälkeen, kun suurin osa muista puista on jo lopettanut kukinnan. Japaninpagodipuu kasvaa suureksi, 10–20 metrin korkuiseksi leveäkasvuiseksi puuksi, joka tuottaa hienoa, tummanruskeaa puuainesta. == Käyttö == Pagodipuita käytetään laajalti koristekasveina, erityisesti bonsaina. "Rikollisen oppineen puu" eli Zuihuai oli Pekingin Jingshan Parkissa sijainnut historiallinen pagodipuu, johon Ming-dynastian viimeinen keisari Chongzhen hirttäytyi. Japaninpagodipuu (, aiemmin Sophora japonica) puolestaan on yksi viidestäkymmenestä perinteisen kiinalaisen lääketieteen käyttämästä yrtistä. Nimestään huolimatta japaninpagodipuuta kasvaa pääasiassa Kiinassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Styphnolobium Luokka:Hernekasvit
GC-3

GC-3 on Gran Canarian saarella Espanjassa kulkeva moottoritie, joka muodostaa niin ikään yhden Las Palmasin ohikulkuväylistä. Tie alkaa Las Palmasin eteläpuolelta Mercalaspalmasista GC-1:ltä ja jatkaa sieltä Arucasiin GC-20:lle. Tie on Mercalaspalmasista La Paternaan kuusiajoratainen ja sieltä eteenpäin pääosin neliajoratainen. Tie on noin 16 kilometrin mittainen ja sillä on yhteensä viisi tunnelia. == Reitti == * Las Palmas de Gran Canaria ** Mercalaspalmas (GC-1, GC-100) ** La Montañeta (GC-4, GC-309) ** La Secadero (GC-31) ** La Paterna (GC-23) ** Almatriche (GC-310, GC-300) ** Tamaraceite (GC-21) * Arucas (GC-302, GC-20) == Lähteet == Luokka:Gran Canarian liikenne
Eemil Airila

Eemil Leander Airila, sukunimi aik. Vitikainen (13. marraskuuta 1875 Viipuri − 11. lokakuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 Airilan vanhemmat olivat talonomistaja Adam Vitikainen ja Maria Lovisa Skrufving. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1895 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1902. Airila oli Mikkelin läänin varalääninkamreerina 1912−1916, Mynämäen kihlakunnan kruununvoutina 1916−1921 sekä valtiovarainministeriössä 1. apukamreerina 1921−1922 ja vanhempana hallitussihteerinä 1922−1935. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena 1935−1945. Eemil Airila oli naimisissa 1905−1955 Hilja Helmi Johanna Grotenfeltin (k. 1955) kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Kimi Kuusela

Kimi Kuusela (s. 26. huhtikuuta 2001 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä. == Ura == === Seuraura === Kuusela on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 4+10=14 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 3+9=12. Kaudella 2017–2018 Kuusela oli B-nuorten Mestiskarsinnoissa JYPin eniten maaleja tehnyt puolustaja viidellä osumallaan ja B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 2+6=8. Kaudella 2018–2019 hän toimi joukkueen kapteenina. Kuusela oli JYPin B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 5+16=21. Kesäkuussa 2019 Kuusela teki JYPin kanssa kolmivuotisen juniorisopimuksen. Hän oli kaudella 2019–2020 JYPin A-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja kahdeksalla osumallaan. Tammikuussa 2020 seura lainasi Kuuselan Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Kuusela sai tililleen myös kaksi ensimmäistä SM-liigaotteluaan. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa 31. tammikuuta 2020 Saimaan Palloa vastaan. Kuuselalle avautui paikka JYPin kokoonpanosta, kun Roni Allén asetettiin pelikieltoon. Hänet merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Kuusela jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa 1. helmikuuta 2020 vieraissa Tapparaa vastaan. Kuusela merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.51 minuuttia. Kuusela keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Maaliskuussa 2020 Kuusela teki JYPin kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Seura lainasi hänet lokakuussa 2020 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, jossa Kuusela pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4 ja kolme playoff- ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi JYPin SM-liigajoukkueessa kauden aikana 24 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2021–2022 Kuusela pelasi SM- liigassa seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan JYPin U20-joukkueessa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Kuusela oli viidellä osumallaan. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Kaudeksi 2022–2023 Kuusela siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen. Toukokuussa 2023 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2024. === Maajoukkueura === Kuusela on pelannut seitsemän nuorten maaottelua. == Tilastot == 2018–2019 JYP A-SM 2 0 0 0 0 – – – – – 2019–2020 JYP A-SM 50 8 16 24 32 – – – – – JYP SM-liiga 2 0 0 0 2 – – – – – KeuPa HT Mestis 2 0 0 0 0 – – – – – 2020–2021 JYP SM-liiga 24 0 0 0 18 – – – – – KeuPa HT Mestis 15 1 3 4 4 3 0 0 0 2 2021–2022 JYP U20-SM 28 5 11 16 34 – – – – – JYP SM-liiga 7 0 0 0 0 – – – – – 2022–2023 KeuPa HT Mestis 40 0 4 4 20 2 0 0 0 0 2023–2024 KeuPa HT Mestis 42 1 7 8 75 – – – – – 3 kautta yhteensä SM-liiga 33 0 0 0 20 – – – – – 4 kautta yhteensä Mestis 99 2 14 16 99 5 0 0 0 2 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:KeuPa HT:n pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Latva

Otto Latva (s. 24. tammikuuta 1985 Teuva) on suomalainen historioitsija ja tietokirjailija, joka on perehtynyt erityisesti eläinten, kasvien ja ihmisten jaetun menneisyyden sekä meri- ja ympäristöhistorian tutkimukseen. Latva on työskennellyt tutkijana Turun yliopistossa ja Åbo Akademissa. Vierailevana tutkijana Latva on työskennellyt Memorial University of St. John'sissa Kanadassa ja Tallinnan yliopistossa Virossa.https://www.linkedin.com/in/otto- latva-67014451/ Hän on myös toiminut kulttuuriperinnön tutkimuksen yliopistonlehtorina Turun yliopistossa 2022-2024. Latva väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopiston kulttuurihistorian oppiaineesta vuonna 2019 aiheenaan syvänmeren eläimen jättiläiskalmarin hirviöllistämisen historia.https://kulttuurihistoria.wordpress.com/2019/03/02/kustos-kertoo- valistuksen-luomista-hirvioista/ Latva on toiminut Trace ∴ Journal for Human- Animal Studies -lehden päätoimittajana.https://trace.journal.fi/about/editorialTeam Hän johtaa Suomen Akatemian rahoittaa tutkimushanketta nimeltä Kadonneet, uhanalaiset ja saapuneet lajit – Ihmisten suhde Itämeren muuttuvaan biodiversiteettiin (HumBio). Latva nimitettiin Turun yliopiston monilajisen historian dosentiksi vuonna 2021. == Kirjat == * Latva, Otto, Heta Lähdesmäki, Kirsi Sonck-Rautio ja Harri Uusitalo (toim.). Arrivals and Departures: The Human Relationship with Changing Biodiversity. Berlin: De Gruyter, 2024. https://doi.org/10.1515/9783111215273 * Latva, Otto. Lohikäärme myyteissä ja tarinoissa. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2024. ISBN 9789518585216 * Syrjämaa, Taina, Marja Jalava, Taija Kaarlenkaski, Otto Latva, Eeva Nikkilä ja Tuomas Räsänen (toim.). Animal Industries: Nordic Perspectives on the Exploitation of Animals since 1860. Berlin: De Gruyter, 2024. ISBN 9783110787337 * Latva, Otto. The Giant Squid in Transatlantic Culture. The Monsterization of Molluscs. London: Routledge, 2023. ISBN 9781032318639 * Latva, Otto ja Maarit Leskelä-Kärki. Meri ja Tove. Elämää saaristossa. Helsinki: John Nurmisen Säätiö, 2022. ISBN 9789529745937 * Kaarlenkaski, Taija ja Otto Latva (toim.). Tunteva tuote. Kuinka eläimistä tuli osa teollista tuotantoa? Tampere: Vastapaino, 2022. ISBN 9789517689977. * Artukka, Topi, Liisa Lalu, Otto Latva ja Panu Savolainen. Tyylikkäät vuodet. Turun yliopiston ylioppilaskunnan sata vuotta. Turku: Turun yliopiston ylioppilaskunta, 2022. ISBN 9789525542110 * Latva, Otto: Merihirviöt: merenneidosta mustekalaan. Helsinki: John Nurmisen Säätiö, 2019. ISBN 9789529745593 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.utu.fi/fi/ihmiset/otto-latva Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dack Rambo

Dack Rambo (oik. Norman Jay Rambo, 13. marraskuuta 1941 Earlimart, Kalifornia – 21. maaliskuuta 1994 Delano, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 1960- ja 1970-luvuilla Rambo näytteli usein television lännensarjoissa, kuten The Guns of Will Sonnett, 1980-luvulla puolestaan saippuaoopperoissa, kuten Dallas. == Ura == Dack Rambo debytoi vuonna 1962 television draamasarjassa The Loretta Young Show, minkä jälkeen hän näytteli muun muassa sarjoissa Never Too Young (1965), The Guns of Will Sonnett (1967–1969) ja Sword of Justice (1978–1979). Uran edetessä hän näytteli saippuaoopperoissa, kuten All My Children (1982–1983), Paper Dolls (1984) ja Dallas (1985–1987). Rambon uran joutsenlauluksi jäi Grantin rooli saippuaoopperassa Another World (1990–1991). Hän lopetti näyttelemisen sen jälkeen kun hänellä oli diagnosoitu HIV. Dack Rambon rooli Dallasissa on Jack Ewing, sarjan miespääroolien Bobby Ewingin ja J. R. Ewingin serkku. Jack tulee mukaan yhdeksännellä tuotantokaudella, eli niissä jaksoissa, jotka osoittautuvat Pamela Ewingin uneksi. Jack kirjoitettiin ulos sarjasta kymmenennellä tuotantokaudella. Rambo näytteli televisiosarjojen ohella useissa teatteri- ja televisioelokuvissa, kuten post- apokalypsissä Ultra Warrior, jossa hänellä oli päärooli. Dack Rambon kaksoisveli Orman Ray “Dirk” Rambo (1941–1967) oli niin ikään näyttelijä. Dirk Rambo näytteli myös The New Loretta Young Show'ssa ja parissa muussa televisiosarjassa. == Valikoitu filmografia == === Elokuvat === *Which Way to the Front? (1970) *Nightmare Honeymoon (1974) *Rich and Famous (1981) *Shades of Love: Lilac Dream (1987) *The Spring (1989) *Ultra Warrior (1990) *River of Diamonds (1990) === Televisiosarjat === *The New Loretta Young Show (1962–1963) *Never Too Young (1965) *The Guns of Will Sonnett (1967–1969) *Gunsmoke (1970–1971) *Dirty Sally (1974) *Marcus Welby, M.D (1975) *Wonder Woman (1977) *Fantasy Island (1978–1986) *Sword of Justice (1978–1979) *Lemmenlaiva (1979–1986) *All My Children (1982–1983) *Hotel (1983–1987) *Paper Dolls (1984) *Murhasta tuli totta (1984–1990) *Dallas (1985–1987) *Another World (1990–1991) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Ananaskala

Ananaskala (Monocentris japonica) on ananaskalojen (Monocentridae) heimoon kuuluva trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Ananaskalan tavallinen pituus on 12 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa 17 senttimetrin mittaiseksi. Sen selkäevässä on yhteensä 5–6 piikkiä. Ananaskalan ruumis on pyrstön viereistä aluetta lukuun ottamatta suurien, kiinteiden suomujen peitossa. Väritykseltään ananaskalan ruumis on keltainen ja alaleuka musta. Myös suomuilla on musta reunus. Isoananaskalasta (Cleidopus gloriamaris) ananaskala eroaa siten, että sen valoelin on alaleuan kärjessä, kun taas isoananaskalalla se on kyljissä. Lisäksi ananaskalan kuono on terävämpi. Ananaskalaa tavataan indopasifisella merialueella. Sitä on havaittu 1–250 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Aikuiset ananaskalat elävät tavallisesti 20–200 metrin syvyydessä, nuoret yleensä matalammissa vesissä. Ananaskala on yöaktiivinen ja viettää päivät luolien ja kielekkeiden suojissa. == Lähteet == Luokka:Limapääkalat
Juha-Matti Halonen

Juha-Matti ”Jupu” Halonen on suomalainen triathlonisti. Hänen seuransa on TriathlonSuomi. Siviiliammatiltaan hän on lääkäri. == Triathlonsaavutukset == Vuonna 2019 Halonen voitti Suomen mestaruuden triathlonin täysmatkalla. Puolimatkalla hän oli SM-tasolla hopealla ja olympiamatkalla pronssilla. Vuonna 2018 Halonen sijoittui Ironmanin MM-kilpailuissa Havaijilla 25–29-vuotiaiden miesten sarjassa kuudenneksi ajalla 8.52.40, ollen paras suomalainen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset triathlonistit Luokka:Elävät henkilöt
Jacobus Bellamy

Jacobus Bellamy (1757−1786) oli hollantilainen runoilija. Hänen kirjoittamiaan ovat Gezangen mijner jeugd ja innostuneet, kansalliset Vaterlandsche Gezangen, mutta elinvoimaisimpana hänen luomistaan on pysynyt liikuttavan yksinkertainen ja lämmintunteinen romanssi Roosje.Bellamy Jacobus, Tietosanakirja osa 1, palsta 940, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Jacobus Bellamy -bibliografia Luokka:Alankomaalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1786 kuolleet
Benoît de Sainte-Maure

Benoît de Sainte-Maure oli muinaisranskalainen 1100-luvulla elänyt kirjailija. Hän on kirjoittanut keskiaikana laajalle levinneen Le roman de Troie, joka käsittelee Troijan sotaa perin mielivaltaisessa keskiaikaisessa asussa. Laaja runopukuinen Chronique des ducs de Normandie, jonka kertomus ulottuu vuoteen 1135, lienee myös hänen tekemänsä.Benoît de Sainte-Maure, Tietosanakirja osa 1, palsta 959, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Keskiajan kirjailijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1100-luvulla kuolleet
Algerianpaimenkoira

Algerianpaimenkoira on algerialainen koirarotu, joka on maailmanlaajuisesti äärimmäisen harvinainen, mutta kotimaassaan paimentolaisten keskuudessa suosittu.Gómez-Toldrà, Salvador. Suuri koirakirja 1. Tammi, Helsinki: 1991. == Ulkomuoto == Rotu on voimakas, hoikka, fyysisesti vahva, ketterä ja säänkestävä. Se on suurinta osaa paimenkoirista kookkaampi. Pää on suhteellisen pitkä ja kallo kapeahko. Silmät ovat pienet, hieman vinoasentoiset ja mantelinmuotoiset, väriltään tummahkot. Korvat ovat pystyt ja kolmionmuotoiset. Kaula on vahva, runko sopusuhtainen ja selkälinja laskeva. Rintakehä on matala ja vatsalinja hieman nouseva. Raajat ovat pitkät ja lihaksikkaat; eturaajat erittäin voimakkaat, takaraajat heikosti kulmautuneet. Häntä on tuuhea ja kettumainen. Karvapeite on puolipitkä ja karhea. Tavanomaiset värit ovat valkoinen kastanjanruskein merkein sekä kellanruskea (fawn) ja kulta. Säkäkorkeus vaihtelee 58–60 cm ja paino 20–22 kg välillä. == Luonne ja käyttäytyminen == Algerianpaimenkoira on rohkea, itsevarma, sopeutuvainen, vilkas, taistelunhaluinen ja älykäs. Se onkin ominaisuuksiensa vuoksi myös hyvä lauman- ja omaisuudenvartija. Se kykenee puolustamaan karjaa jopa hyeenoja, sakaaleja, leijonia, leopardeja ja ilveksiä vastaan. Säänkestävänä se kykenee työskentelemään niin kesän 50 asteen helteet kuin talven 10 asteen pakkasetkin. Ketteryytensä ansiosta se kykenee liikkumaan hyvin myös vuoriston jyrkänteisillä rinteillä. == Alkuperä == Rodussa on edelleen nähtävissä muinaisen suokoiran ominaisuudet. Kantarotu saattaa olla ollut esim. polski owczarek nizinny, jonka Algerian ilmasto on muokannut paikallisiin olosuhteisiin sopivammaksi - muun muassa alkuperäistä lyhyemmän karvapeitteen avulla. Rotua on käytetty Toisen maailmansodan aikaan sotakoirana. Nykyisin sitä tavataan erityisesti Tellin alueella. == Lähteet == == Katso myös == *Aidi *Beduiinienpaimenkoira *Egyptinpaimenkoira *Syyrianpaimenkoira Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:PaimenkoiratLuokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1952

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1952 järjestettiin 21.–22. kesäkuuta Väinölänniemen urheilukentällä Kuopiossa. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 43,5 Mikko Saarela Ensio Pailemo Erik Georgsson Veikko Ruoho 2\. Turun Riento 44,3 Mauritz Fagerström Olavi Malmivirta Tauno Suvanto Ruoho 3\. Tampereen Pyrintö 44,5 Reijo Kääriäinen E.Nieminen Pauli Tavisalo Matti Ahmavuori 4 × 400 m 1\. Helsingin IFK 3.24,8 Oswald Mildh Rainer Pelkonen Lars Räihä Rolf Back 2\. Lahden Urheilijat 3.28,1 Olavi Talja Teuvo Lönnqvist 3\. Helsingin Kullervo 3.30,0 Olavi Puranen Rainer Holmroos Harry Vuori Erik Rönnholm 4 × 800 m 1\. Helsingin IFK 7.50,6 Oswald Mildh Rainer Pelkonen Lars Räihä Rolf Back 2\. Helsingin Kisa-Veikot 7.53,6 Teuvo Paakkari Reino Tikkanen Aulis Rinteenpää Olavi Rinteenpää 3\. Rosenlewin Urheilijat -38 7.54,2 Ensio Ekman Ilmari Taipale Urho Julin Rolf Haikkola 4 × 1 500 m 1\. Rosenlewin Urheilijat -38 16.26,8 Ensio Ekman Urho Julin Rolf Haikkola Ilmari Taipale 2\. Helsingin Kisa-Veikot 16.35,6 Reino Tikkanen Teuvo Paakkari Aulis Rinteenpää Olavi Rinteenpää 3\. Tikkurilan Kajastus 16.16,8 J.Palmén Tuomi Elo Rainio Ensio Hamara ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Valkeakosken Haka 52,0 Aili Hirvo Sylvi Keskinen Helvi Innala Pirkko Länsivuori 2\. Seinäjoen Urheilijat 53,7 Lähdesmäki Perttula Liisa Hirvijärvi Aino Autio 3\. Helsingin Naisurheilijat 53,7 ==Lähteet== * * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Kuopion urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1952 yleisurheilu
Fujica

Fujica oli japanilaisen Fuji-konsernin valokuvaus- ja kaitafilmikameroiden tuotemerkki 1940-luvun lopulta vuoteen 1985, minkä jälkeen kameroiden nimeksi tuli Fuji. Nykyiset Fujin digikamerat kantavat nimeä Fujifilm, joka on nykyisin myös koko konsernin nimi. Varhaisin Fujica-valokuvauskameroista oli vuonna 1948 esitelty Fujica Six, joka käytti 120-koon rullafilmiä ja negatiivikoko oli nimen mukaisesti 6×6 cm. Fuji valmisti 1990-luvun alkuun asti muitakin keskikoon ammattilaiskameroita, kuten vuonna 1978 aloitettu GW- sarja, mutta suurelle yleisölle Fujica oli tuttu kino- ja kaitafilmikameroista. ==Järjestelmäkamerat== Fujin ensimmäinen pentaprismalla varustettu yksisilmäinen peiliheijastuskamera (SLR) oli vuonna 1963 esitelty Fujicarex II, joka ei kuitenkaan saanut suurta suosiota verrattuna Asahi Pentaxiin tai Nikon F:ään. Kohtalaista menestystä alkoi tulla vasta 1970-luvun alkupuolen ST-järjestelmärungoista. Fujica ST 601 ja ST 701 mittasivat valoa objektiivin läpi himmennetyllä aukolla, kalliimpi ST 801 täydellä aukolla ja alkuvuonna 1974 esitelty ST 901 valotti automaattisesti. Syksyllä 1976 esitelty Fujica ST 705, päivitetty 701, oli markkinoille tullessaan edullisimpia täyden aukon valotusautomaattirunkoja ja ST 605 pelkistetty manuaalimalli. Seuraavan vuoden Fujica AZ-1 sisälsi runsaasti elektroniikkaa Canon AE-1:n tavoin. Järjestelmäkameroissaan Fujica käytti läpi 1970-luvun M42- eli Pentax-Praktica-kierrettä objektiivien kiinnitykseen, kunnes se vuonna 1980 esitteli uuden X-bajonetin. Sen yhteydessä tuotiin markkinoille uusi neljän kameran Fujica AX-sarja, jossa Pentax-kierre oli korvattu Fujican omalla X-bajonetilla ja kamerat oli muutenkin uudistettu täysin. Sarjan lippulaiva oli kolmella valotusautomatiikalla (S, A ja P) varustettu AX-5, välissä oli automaattivalottava AX-3, AX-1 oli pelkistetty automaattimalli aloittelijoille ja STX-1 käytännössä uudella bajonetilla päivitetty ST 605. Uusi Fujinon XF -objektiivisarja kattoi alkuun 15 objektiivia 16 millimetrin laajakulmasta 400 millimetrin teleen. Muita varusteita olivat kaksi automaattisalamaa ja pohjaan kytkeytyvä moottoriviritin. Fuji lopetti järjestelmäkameroiden valmistamisen vuonna 1985, koska ei uskonut menestyvänsä uudessa automaattitarkenteisten kameroiden kilpailussa. ==Kompaktikamerat== Kinokoon kompaktikameroissa Fujica oli mukana 1960-luvun alun puolikokotrendissä (negatiivikoko 18×24 mm) Fujica Half -mallillaan. Vuonna 1977 se oli ensimmäisiä valmistajia Konican ja Yashican rinnalla, jotka sisällyttivät kameraan kiinteän salamalaitteen. ==Kaitafilmikamerat== Kaitafilmikameroissa Fujica käytti itse kehittämäänsä Single-8-filmikasettia eikä Kodakin Super-8-kasettia, minkä ansiosta sen kamerat olivat pienikokoisia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit
Kistibi

Kistibi (baškiiriksi ҡыҫтыбый, tataariksi кыстыбый ja udmurtiksi кыстыбей) on baškiirien, tataarien ja udmurttien perinteinen ruokalaji, joka koostuu pannulla paistetusta ohutleivästä, joka voidellaan kirkastetulla voilla tai voisulalla, täytetään esimerkiksi hirssipuurolla tai perunasoseella ja taitetaan puolikuun muotoiseksi. Käsin syötävät kistibit muistuttavat näin ollen rakenteeltaan esimerkiksi tortilloista valmistettuja meksikolaisia tacoja, koostumukseltaan pikemminkin puuro- tai perunatäytteisiä voilla voideltuja karjalanpiirakoita. Luokka:Leivät
Matthew Highmore

Matthew Highmore (s. 27. helmikuuta 1996 Halifax) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Ottawa Senatorsin organisaatiota. Highmore on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo vasemmalta. Chicago Blackhawks teki maaliskuussa 2017 sopimuksen Highmoren kanssa, joka oli varaamaton pelaaja. Huhtikuussa 2021 Blackhawks kauppasi Hihghmoren Vancouver Canucksiin vaihdossa Adam Gaudetteen.https://www.tsn.ca/vancouver-canucks- deal-f-adam-gaudette-to-chicago-blackhawks-for-f-matthew-highmore-1.1622248 Kaudella 2017-2018 alkaneella NHL-urallaan Highmore on pelannut 34 runkosarjaottelua, joissa on tehnyt kaksi maalia ja kolme syöttöä eli viisi tehopistettä. Kesäkuussa 2024 Highmore solmi Senatorsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. ==Lähteet== * https://www.nhl.com/player/matthew-highmore-8478146 Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ottawa Senatorsin pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alex Komulainen

Alex Komulainen (s. 2000) on suomalainen tanssija ja tanssinopettaja Tanssikoulu DCA:ssa. Hänen vanhempansa ovat Anitra Ahtola ja Jari Komulainen. Hän on voittanut yli 70 arvokisamitalia ja tehnyt menestyneitä tanssikoreografiota. Hänen sisaruksensa ovat tanssijat Anina ja Yasmin Janatuinen sekä Oskar Komulainen. Anina Janatuinen oli mukana Helsingin kaupunginteatterin Billy Elliot -musikaalissa vuonna 2015. Alex ja Oskar Komulainen osallistuivat Talent Suomeen vuonna 2009, ja heidän esityksensä koreografiasta vastasivat heidän äitinsä Anitra sekä DCA:n tanssinopettajat Jutta Jalonen ja Sanaz Hassani. Poikien tanssiryhmä, New Style Busters voitti Pakko tanssia -kisan vuonna 2013. Komulainen on toiminut aiemmin laulaja Isac Elliotin taustatanssijana. Tällä hetkellä hän opiskelee tanssia Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.instagram.com/alex_komulainen/?hl=fi Alex Komulainen Instagramissa * https://www.tanssikouludca.fi/opettajat/alex-komulainen-axu * https://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/36dfca22-4d52-445d-a2de-40df872270cf * https://www.lansivayla.fi/artikkeli/730828-tanssikoulu-dcan-kasvatit- kahmivat-huimia-sijoituksia-mm-kilpailuissa-olemme * https://www.youtube.com/results?search_query=alex+komulainen * https://www.seiska.fi/Uutiset/Anitra-Ahtola-kannusti-tytartaan-teatterissa- koko-pesueen-voimin-kuva/1080921 Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophie Wilmès

Sophie Wilmès (s. 15. tammikuuta 1975) on belgialainen poliitikko, joka toimi Belgian pääministerinä lokakuusta 2019 lokakuuhun 2020. Hän oli myös maan ensimmäinen naispääministeri. == Tausta ja koulutus == Wilmès syntyi Brysselin Ixellesin kaupunginosassa ja vietti lapsuutensa Grez-Doiceau’n kaupungissa Valloniassa. Myöhemmin hän palasi Brysseliin opiskelemaan.. Wilmès on äitinsä puolelta aškenasijuutalainen, ja hän on siksi myös Belgian ensimmäinen juutalainen pääministeri. Wilmès opiskeli viestintätieteitä IHECS-opistossa (Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales) ja sittemmin talousjohtamista Saint-Louis’n yliopistossa. Hänellä on työkokemusta niin Euroopan komissiosta kuin asianajajatoimistosta, joissa kummassakin hän työskenteli taloushallinnossa ja neuvonantajana.. == Poliittinen ura == Wilmès on kertonut, että hänen lapsuudenkodissaan puhuttiin paljon politiikasta. Hänet valittiin Ucclen kunnanvaltuustoon vuonna 2000 ja Belgian edustajainhuoneeseen vuonna 2014. Ennen pääministeriksi nousuaan Wilmès toimi Michelin toisessa hallituksessa valtiovarainministerinä. Ennen valtakunnalliseen politiikkaan tuloaan Wilmès toimi Reformiliikkeen luottamustehtävissä Brysselin lähettyvillä Sint-Genesius-Roden kunnassa vuosina 2009–2013 ja Brysselin alueella vuonna 2013. Kun Charles Michel nousi Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi Wilmès nousi uudeksi pääministeriksi. Hänen kautensa alkoi 27. lokakuuta 2019. Aluksi Wilmès johti Micheliltä perimäänsä toimitusministeriötä, mutta 16. maaliskuuta 2020 kaikki edustajainhuoneen suurimmat puolueet suostuivat antamaan tukensa Wilmèsin hallitukselle koronaviruspandemian vuoksi. Wilmèsille myönnettiin pandemian vuoksi myös tavallista laajemmat valtaoikeudet kolmeksi kuukaudeksi, joille olisi mahdollista saada jatkoa tarvittaessa. Kuningas Philippe nimitti Wilmèsin hallituksen virallisesti virkaan samana päivänä. Wilmèsin pääministerikausi päättyi 1. lokakuuta 2020, jonka jälkeen hänestä tuli ulkoministeri, sekä varapääministeri, Alexander De Croon hallituksessa. Wilmèsista tuli maan ensimmäinen naispuolinen ulkoministeri. Wilmès ilmoitti heinäkuussa 2022 jäävänsä pois ministerintehtävistään, koska hänen miehensä oli aiemmin keväällä saanut aivosyöpädiagnoosin. Wilmès erosi ministerintehtävistään, muttei jättänyt paikkaansa edustajainhuoneessa. == Yksityiselämä == Wilmès on naimisissa australialaisen jalkapalloilijan Christopher Stonen kanssa vuodesta 2002 lähtien. Parilla on neljä lasta. Perhe on kaksikielinen. Christopher kuoli syöpään 25. marraskuuta 2023. Hieman pääministerikautensa päättymisen jälkeen Wiernès kertoi saaneensa COVID-19-tartunnan ja joutui myöhemmin tehohoitoon. == Lähteet == Luokka:Belgian pääministerit‎ Luokka:Belgian ulkoministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Belgialaiset europarlamentaarikot
Kirjallisuusvuosi 1822

Kirjallisuusvuosi 1822 käsittelee vuoden 1822 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Elias Lönnrot, Johan Ludvig Runeberg ja J. V. Snellman aloittivat yliopisto-opinnot Turun Akatemiassa. == Julkaisuja == * Carl Jonas Love Almqvist - Amorina: den förryckta frökens levnadslopp och sällsynta bedrifter * Adam Mickiewicz - Poezje I : Ballady i romanse (romantiikan kauden alku puolankielisessä kirjallisuudessa) * Stendhal - De l’amour (suom. Rakkaudesta, 1949) == Palkintoja == == Lähteet == 1822 Luokka:1822
Dana al-Fardan

Dana al-Fardan on qatarilainen säveltäjäIdentity in the Details: An Interview with Dana Al Fardan Interlude ja laulaja-lauluntekijä.Dana Al-Fardan: Revitalizing Qatar’s music scene Arab News Hän on säveltänyt Qatar Airwaysille musiikin, joka kuullaan yhtiön jokaisella lennolla. Hän on säveltänyt myös Hamadin kansainvälisen lentoaseman virallisen teemamusiikin (The Beginning), joka on julkaistu hänen albumillaan Sandstorm (2017). Al-Fardanin kappaleisiin kuuluu lisäksi One Nation – Al Yaqeen, joka on laajaa huomiota saanut vastaus Qatarin diplomaattiseen sulkuun. Al-Fardan opiskeli kansainvälisiä suhteita Sharjahin amerikkalaisessa yliopistossa, Arabiemiraateissa, ja suoritti tutkinnon myös gemmologiassa. Hän työskenteli sukunsa jalokivi- ja kiinteistöyhtiöissä ennen siirtymistä musiikin pariin. Hän oli tehnyt musiikkia niin kauan kuin muisti, mutta päätti vasta lasta odottaessaan pyrkiä tekemään siitä itselleen uran. Hän aloitti uransa popissa ja oli Qatarin ensimmäinen englanninkielinen naisartisti julkaistessaan debyyttialbumin Paint. Sittemmin hän etääntyi popista. Hänen myöhempään tuotantoonsa kuuluu musikaali- ja elokuvamusiikkia. Khalil Gibranin työhön pohjautuvassa musikaalissa Broken Wings hän teki yhteistyötä Nadim Naamanin kanssa.Dana Al Fardan composes new masterpiece Hänen sävellyksensä eivät ole kompleksisia, mutta niissä on tavoiteltu lähi-itäläistä väriä esimerkiksi soitin- ja harmonisin valinnoin. Al-Fardania on pidetty Qatarin ainoana naispuolisena nykysäveltäjänä.Dana Al Fardan supports humanitarian campaign for Gaza Zawya Hänen teostensa esittäjiin ovat kuuluneet Qatarin filharmonikot ja London Metropolitan Orchestra.Herbert meets: Dana Al Fardan Herbert Meets Al-Fardan on osallistunut vapaaehtoisena Qatarin punaisen puolikuun, YK:n ja UNRWA:n humanitaariseen kampanjaan gazalaisten hyväksi. Hän perusti Qatarin ensimmäisen levy-yhtiön, DNA Recordsin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Qatarilaiset säveltäjät Luokka:Qatarilaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Wang 2200

Wang 2200 oli An Wangin perustaman Wang Laboratoriesin valmistama minitietokone. Ensimmäinen mallin tietokone toimitettiin vuonna 1973. Tietokonetta valmistettiin 1970-luvulla, mutta se ei vielä perustunut mikroprosessoriin vaan TTL-logiikkaan. Logiikka oli muutamalla sadalla TTL- piirillä, jotka olivat puolella tusinalla piirilevyllä. Tietokoneessa oli BASIC-tulkki ja se käytti mikro-ohjelmointia – käyttäjät eivät voineet käyttää konekieltä. Laitetta ei markkinoitu tietokoneena vaan "ohjelmoitavana laskimena" (), jottei pelästytettäisi asiakkaita. Tietokone esiteltiin vuonna 1972, ja toimitukset alkoivat vuonna 1973. 2200-mallia myytiin noin 6 700 dollarin hinnalla, ja vuonna 1974 se toi Wang Laboratories -yhtiölle ennätysmäisen liikevaihdon ja liikevoiton. Vuoteen 1977 mennessä oli myyty yli 7 000 kappaletta . Tietokoneessa oli integroituna kuvaputkinäyttö, joka teki käyttämisestä vuorovaikutteisempaa ja nopeampaa kuin tuolloin tavallinen tapa käyttää paperitulostetta. Tietokoneesta julkaistiin uudempia malleja, joissa muun muassa käytettiin kaupallista levykeasemaa. Wang keskittyi laitteistoon eikä ohjelmistoon ja painotti tekstinkäsittelyä: tämä ja 1980-luvulla yleistyvien henkilökohtaisten tietokoneiden suosio johti yrityksen myöhempiin ongelmiin. Wang Laboratories ajautui konkurssiin 1992. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.wang2200.org Luokka:Minitietokoneet Luokka:Vuoden 1973 tietokoneet
Pierre-Jean de Béranger

Pierre-Jean de Béranger (1780 Pariisi, Ranska − 1857 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija, joka kasvoi niukoissa oloissa ja ansaitsi toimeentulonsa vaatimattomissa viroissa. Béranger toimi Sorbonnen yliopiston sihteerinä 1809−1821, mutta hänet erotettiin hallituksen vastaisten kirjoitustensa vuoksi.Béranger Pierre Jean de, Tietosanakirja osa 1, palsta 964−965, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Aluksi hieman haparoituaan Béranger löysi runoilijana alansa kansanomaisissa kevyissä lauluissa. Hän kirjoitti iloisia, hilpeitä juomalauluja ja tunteellisia rakkauslauluja, kunnes Napoleonin kukistuminen ja sitä seuraava restauraatio johtivat hänet sille alalle, jolle hänen varsinainen maineensa ja suosionsa sittemmin perustui, nimittäin poliittiseen runoilemiseen. Rohkeissa lauluissa, joita leimasi vapaamielisyys, kansanomaisuus ja Napoleonin ihailu, hän arvosteli restauraatioajan hallitusta ja bourboneja. Vaikka hänet useita kertoja tuomittiin sakkoihin, ja vankeuteenkin, hän silti jatkoi runoiluaan. Hänen laulunsa olivat suosittuja ja vaikuttivat ehkä osaltaan heinäkuun vallankumouksen puhkeamiseen, mutta myös toisen keisarikunnan perustamiseen. Koottujen teoksien lisäksi on julkaistu myös hänen kirjeenvaihtonsa, joka aiheutti kiivasta lehtiväittelyä. ==Suomennettuja runoja== Lähde:Pierre-Jean de Béranger, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta, Päivitetty 7.1.2021, viitattu 8.1.2021 * Kansojen pyhä liitto, suom. Heikki Välisalmi, teoksessa: Lausujan lipas. Helsinki: Kulutusosuuskuntien keskusliitto, 1925 K.K:n juhlaohjelmakirjasia 2. * Metsämies ja paimentyttö, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Runon pursi, WSOY 1934 * Oi, taivas, kuin on herttainen!, suom. Valter Juva, teoksessa: Sata runoa, WSOY 1926 (2. p.) * Pääskyset, suom. Valter Juva, teoksessa: Sata runoa * Tasavaltani, suom. Oskar Uotila, teoksessa: Oskar Uotilan kootut runoteokset 2: Suomennoksia. Hämeenlinna: Kansa, 1911 * Yvetot'n kuningas, suom. Valter Juva, teoksessa: Sata runoa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1780 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Árpád Berczik

Árpád Berczik (8. heinäkuuta 1842 Temesvár (=Timişoara, Transylvania) − 16. heinäkuuta 1919 Budapest, UnkariÁrpád Berczik (1842−1919), BnF, viitattu 3.2.2020) oli unkarilainen kirjailija ja sanomalehtimies, tunnettu varsinkin hauskoista novelleista ja komedioista, joissa molemmissa käsitellään aiheita lähinnä ylemmistä yhteiskuntaluokista, sekä myös kansannäytelmistä. Hänen töitään ovat muun muassa komediat A közügyek, A bálkirálynö, Mai divat, A papa ja Himfy dalai, kansannäytelmät A székelyföldön, A vén kupec, A parasztkisasszony ja Postás Klári, sekä novellikokoelma Víg órák (1888, suom. Hauskoja hetkiä).Berczik, Árpád Tietosanakirja osa 1, palsta 967−968, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennetut teokset== * Hauskoja hetkiä, suomentanut Antti Jalava, Helsinki: Otava 1902. Nimellä Arpad von Berczik: * Orja, Kaleva (Mich.): Suom.-amer. kustannusyhtiö 1908. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Hauskoja hetkiä, Projekt Gutenberg Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Audible

Audible on yhdysvaltalainen Amazonin omistama maailman suurin äänikirjojen ja puheviihteen tuottaja ja jakelija. Audiblella on asiakkaita yli 150 maassa. Audible Inc. perustettiin vuonna 1995, ja se julkaisi vuonna 1997 ensimmäisen mobiililaitteissa toimivan äänisoittimen Audible MobilePlayerin. Vuonna 2000 yritys otti käyttöön kuukausimaksulla toimivan tilausmallin. Audible laajensi toimintaansa 2000-luvun alussa muun muassa Saksaan, Britanniaan ja Ranskaan. Amazon osti Audiblen vuonna 2008. Audible-sovelluksen voi ladata iPhone- tai Android-laitteelle App Storesta tai Google Playsta. == Lähteet == Luokka:Suoratoistopalvelut Luokka:Äänikirjat Luokka:Amazon.com
Scott Anderson (kilpapurjehtija)

John Scott Anderson (s. 31. maaliskuuta 1954) on australialainen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän sai pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 tornado- luokassa yhdessä Christopher Cairnsin kanssa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset kilpapurjehtijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filippiinien luterilainen kirkko

Filippiinien luterilainen kirkko on luterilainen kirkkokunta Filippiineillä. == Historia == Filippiinien luterilainen kirkko juontaa juurensa vuoteen 1946, jolloin yhdysvaltalaisen luterilaisen kirkon Missouri-synodin lähetystyöntekijät aloittivat työn Manilassa. Sieltä työ levisi vuonna 1947 pohjoiseen Luzoniin ja vuonna 1948 Mindanaoon lähetyssaarnaajien perustaessa saarna- ja opetuspaikkoja. Myöhemmin alettiin kouluttaa myös paikallisia pastoreita. Vuonna 1961 pappisseminaari siirtyi Quezon Citystä nykyiseen olinpaikkaansa Baguio Cityyn. Vuonna 1971 Filippiinien luterilaisesta kirkosta tuli Missouri-synodin sisarkirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kirkon kotisivut Luokka:Evankelis-luterilaiset kirkot Luokka:Kristinusko Filippiineillä
Thomas Anderson

Thomas James ”Tom” Anderson (24. heinäkuuta 1939 Sydney – 28. heinäkuuta 2010) oli australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Münchenin olympialaisissa 1972 Louhi-veneluokassa yhdessä John Cuneon ja John Shaw’n kanssa. Méxicossa 1968 hän sijoittui samassa luokassa viidenneksi. Hänen kaksoisveljensä John Anderson on myös purjehduksen olympiavoittaja. == Lähteet == Luokka:Australialaiset kilpapurjehtijat Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kenny Kivikas

Kenny Kivikas (s. 1991) on virolainen suunnistaja. Tarton MM-kilpailuissa 2017 Kivikas oli mukana Viron neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Samoissa kilpailuissa Kivikas oli henkilökohtaisen pitkän matkan kuudestoista. Kesällä 2018 Kivikas suunnisti viidennen osuuden KooVeen Jukolan Viestin voittaneessa joukkueessa. == Lähteet == * http://runners.worldofo.com/kennykivikas.html * https://koovee- suunnistus.fi/team/tiimit/miehet/kenny-kivikas/ * https://www.aamulehti.fi/a/201019933 Luokka:Virolaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uruguayn luterilainen kirkko

Uruguayn luterilainen kirkko () on luterilainen kirkkokunta Uruguayssa. Sillä on kolme seurakuntaa ja 197 jäsentä. Se on Kansainvälisen luterilaisen neuvoston jäsen. == Historia == Uruguayn luterilainen kirkko sai alkunsa argentiinalaisten lähetystyöntekijöiden aloitettua maassa työnsä vuonna 1936. Uruguayhin perustettu seurakunta oli aluksi jäsenenä yhdysvaltalaisessa Missouri-synodissa, sitten Argentiinan evankelis-luterilaisessa kirkossa ja Brasilian evankelis-luterilaisessa kirkossa. Vuonna 2004 siitä tuli itsenäinen ja vuonna 2010 se perusti oman kansallisen kirkkokunnan. == Lähteet == Luokka:Evankelis-luterilaiset kirkot Luterilainen kirkko
Otavallanhovi

Otavallanhovi oli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema asuinkerrostalo, joka sijaitsi Tampereen keskustassa Otavalankadun ja Tuomiokirkonkadun kulmassa. Vuonna 1925 valmistunut rakennus oli Kyttälän viimeisiä 1900-luvun alkupuolelta peräisin olleita kivitaloja. Se purettiin vuonna 2018. ==Arkkitehtuuri ja status== Otavallanhovi oli L-kirjaimen muotoinen kolmikerroksinen rakennus, jossa oli kolme porrashuonetta ja 21 asuntoa. Lisäksi kellarikerrokseen sijoittui yksi liikehuoneisto. Arkkitehtuuriltaan talo edusti 1920-luvun klassismia. Katujulkisivut olivat siniharmaata rapattua seinäpintaa, jossa oli lisäksi valkoisia koristeosia: Otavalankadun puolella viisi pilasteria ja Tuomiokirkonkadun puolella erkkeri. Ylhäällä oli räystäsfriisi, ja alhaalla rakennusta kiersi graniitilla verhottu sokkeli. Sisäpihan puolella julkisivut olivat harmaata tiiltä, jota ei ollut päällystetty rappauksella. Sisäpihalle johtanut porttikäytävä sijaitsi Tuomiokirkonkadulla. Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan klassismin muotokieli näkyi katujulkisivuissa ”erinomaisen hienosti”. Myös porrashuoneet olivat säilyttäneet alkuperäiset tyylipiirteensä. Rakennusta ei ollut suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö oli määritellyt sen rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäväksi kohteeksi.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 13, 169. ==Purkaminen== Otavallanhovin putkiremontin yhteydessä vuonna 2015 kävi ilmi, että taloa vaivasi laaja kosteus- ja homeongelma. Mikrobivaurioiden korjaaminen olisi edellyttänyt muun muassa, että kaikki huoneistot olisi purettu ja rakennettu uudelleen. Koska kyseessä oli pieni taloyhtiö, suuri remontti olisi tullut maksamaan yksittäiselle osakkeenomistajalle satojatuhansia euroja. Taloyhtiö päätti sen vuoksi hävittää koko rakennuksen. Tampereen kaupungin rakennusvalvonta myönsi sille purkuluvan, ja kaupunginvaltuusto muutti alueen asemakaavaa niin, että tontille oli mahdollista tehdä 5–6-kerroksinen uudisrakennus. Pirkanmaan maakuntamuseo, joka toimi Museoviraston edustajana, ei kannattanut kyseistä kaavamuutosta. Se katsoi, että Otavallanhovin purkaminen ja uudisrakentaminen merkitsivät kulttuurihistoriallisten arvojen hävittämistä. Museon mielestä olisi ollut syytä tutkia perusteellisemmin vaihtoehto, jossa Otavallanhovi olisi säilytetty osittain. ==Talon rock-historiaa== Otavallanhovi oli osa tamperelaisen rock-musiikin eli manserockin historiaa. Talossa asui 1970-luvun alussa muusikko Harri Rinne, ja hänen asunnossaan äänitettiin Juice Leskisen yhtyeen Coitus Intin ensimmäiset demonauhat vuosina 1972–1973. ==Lähteet== Luokka:Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Bertel Strömmerin suunnittelemat rakennukset Luokka:Juice Leskinen Luokka:Kyttälä
Syyrianpaimenkoira

Syyrianpaimenkoira on syyrialainen koirarotu, jota FCI ei ole tunnustanut. == Ulkonäkö == Rotu on rakenteeltaan, kooltaan ja väreiltään suht koht vakiintunut. Se on keskikokoinen, vankka, voimakas ja olemukseltaan "takkuisen" näköinen. Pää on runkoon verrattuna sopusuhtainen, ja kuono erittäin tumma. Korvat ovat lyhyet, pienet ja pyöreähköt. Runko on suorakaiteenmuotoinen. Eturaajat ovat pitkät ja käpälät pitkähköt. Takaraajat ovat leveät, lihaksikkaat ja hyvin kulmautuneet. Häntä on hyvin tuuhea ja lyhyt. Pääväri on vaalea kerma, ja korvissa, sivuilla ja selässä sävy on tummempi. Urosten säkäkorkeus on noin 52 cm ja narttujen noin 48 cm.Gómez- Toldrà, Salvador. Suuri koirakirja 1. Tammi, Helsinki: 1991. == Luonne ja käyttäytyminen == Syyrianpaimenkoira on voimakasluonteinen, valpas, kestävä ja taisteluvalmis, mutta myöskin älykäs ja oppivainen. Vieraisiin se suhtautuu epäluuloisesti ja aggressiivisesti. Lampaiden lisäksi se paimentaa vuohia, hevosia, aaseja, muuleja ja kameleita. Se on tottunut liikuskelemaan vapaasti paimentolaisleirin alueella, joten se ei sopeudu kerrostaloon eikä suljettuihin paikkoihin. Koulutus sujuu hitaasti ja vähitellen, koska kyseessä on "puolivilli" rotu. == Alkuperä == Syyrianpaimenkoira polveutuu todennäköisesti eurooppalaisista paimenkoirista. Erään teorian mukaan se olisi brienpaimenkoiran sukulainen. Rotua on kasvatettu ennen kaikkea käyttöominaisuuksia ja luonnetta painottaen, minkä vuoksi ulkomuoto on erittäin heterogeeninen. Tästä huolimatta se on säilynyt maantieteellisen sijaintinsa vuoksi puhtaana ilman muiden rotujen vaikutteita, mikä on kuitenkin vaikuttanut populaatioon liiankin sisäsiittoisesti. == Lähteet == == Katso myös == *Aidi *Algerianpaimenkoira *Beduiinienpaimenkoira *Egyptinpaimenkoira Luokka:Lähi-idän koirarodut Luokka:PaimenkoiratLuokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
August Vilhelm Haapanen

August Vilhelm Haapanen (6. tammikuuta 1891 Tampere – 3. heinäkuuta 1946 Kotka) oli sosiaalidemokraattisen Eteenpäin-lehden päätoimittaja ja Kotkan huoltojohtaja. Haapanen kävi kansakoulun ja työskenteli kirjaltajana. Ollessaan töissä tamperelaisen Kansan Lehden kirjapainossa hän alkoi toimia lehden avustajana ja siirtyi sen uutistoimittajaksi vuonna 1919. Vuonna 1920 Haapanen siirtyi kotkalaisen Eteenpäin-lehden toimitussihteeriksi ja työskenteli sen päätoimittajana vuoteen 1928 saakka. Haapanen työskenteli vuodesta 1929 lähtien aina kuolemaansa saakka Kotkan kaupungin huoltojohtajana. Hän jatkoi Eteenpäin-lehden pakinoitsijana nimimerkillä Oskari ja toimi lehden johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1932. Haapasella oli myös useita poliittisia, kunnallisia ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Oja-aura

Oja-aura on avo-ojien kaivamiseen ja erityisesti vanhojen ojien puhdistamiseen tarkoitettu työkoneena käytettävä aura. Oja-auroja on raskaita malleja metsäojitukseen ja valtaojien kaivuuseen. Maanviljelyssä käytetään kevyempiä tavalliseen maataloustraktoriin kiinnitettäviä sarjaoja-auroja. Sarkaoja- auroja on yksipuolisia ja kaksipuolisia. Yksipuolisella tarvitaan kaksi ajokertaa valmiin ojan aikaansaamiseksi, kaksipuolisella valmis oja syntyy yhdellä ajokerralla. Ensimmäiset 4–6 hevosen vetämät puurunkoiset oja-aurat ilmestyivät pelloille helpottamaan lapiolla tapahtuvaa ojankaivuuta 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Oja-auran vetämiseen tarvittiin 8–10 hevosta, joilla syntyi työpäivän aikana hyvissä olosuhteissa kaksipuolisella auralla 10 000–14 000 metriä valmista ojaa. Koneellistumisen myötä aurojen voimanlähteeksi vaihtui traktori. Suomessa oli oja-auroja 8 000 kappaletta vuonna 1941, jonka jälkeen niiden määrä kasvoi voimakkaasti 1960-luvulle tultaessa erityisesti Etelä-Suomessa. Traktoreiden tehon kasvaessa kehitettiin edelleen ojajyrsin. == Lähteet == Luokka:Maatalouskoneet
Silje Ekroll Jahren

pienoiskuva|Silje Ekroll Jahren junioreiden MM-kilpailuissa 2007. Silje Ekroll Jahren (s. 1988) on norjalainen suunnistaja. Lausannen MM-kilpailuissa 2012 Ekroll Jahren oli mukana Norjan naisten pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Ekroll Jahrenin parhaat sijoitukset ovat sprintin kahdeksas sija Strömstadin MM-kilpailussa 2016 ja keskimatkan yhdeksäs sija Riian MM-kilpailuissa 2018. Juniorien MM- kilpailuista Ekroll Jahrenilla on yksi kulta ja yksi hopea. ==Lähteet== * http://runners.worldofo.com/siljeekrolljahren.html Luokka:Norjalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
GC-4

GC-4 on Gran Canarian saarella, Espanjassa sijaitseva moottoritie, joka saa alkunsa GC-3:n risteyksestä Las Palmasissa sijaitsevasta La Montañetasta ja päättyy Santa Brígidassa sijaitsevaan Monte Lentiscaliin. Tiellä on pituutta vain noin 4 kilometriä, mutta sillä on jopa kolme tunnelia. Tie on valmistunut vuonna 2000. == Reitti == * Las Palmas de Gran Canaria ** La Montañeta (GC-3, GC-800) ** Tafira Alta (GC-110, GC-801) * Santa Brígida ** Monte Lentiscal (GC-15, GC-111, GC-802) == Lähteet == Luokka:Gran Canarian liikenne
Kirjallisuusvuosi 1828

Kirjallisuusvuosi 1828 käsittelee vuoden 1828 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Elias Lönnrot alkoi kerätä kansanrunoja. * Nürnbergin kaduilta pelastettu noin 16-vuotias löytölapsi Kaspar Hauser hämmästytti ihmisiä, koska häntä oli ilmeisesti pidetty pimeässä vankilassa koko lapsuutensa ajan. Hauserin tarina innoitti monia kirjoittajia ja taiteilijoita. * Viikkolehti The Spectator alkoi ilmestyä Britanniassa. Se on vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt englanninkielinen viikkolehtiWhy The Spectator is the world’s oldest weekly magazine. David Butterfield. Spectator 24.6.2014. Viitattu 27.5.2020.. == Julkaisuja == * Fredrika Bremer - Teckningar utur hvardagslifvet (esikoisteos) * Carl Axel Gottlund - Otava eli suomalaisia huvituksia (esseekokoelma, ensimmäinen osa) * Henrik Hertz - Flyttedagen (tanskalainen näytelmä) * Walter Scott - The Fair Maid of Perth (suom. Perthin kaunotar, 1932) * Walter Scott - The Life of Napoleon Buonaparte, Emperor of the French: With a Preliminary View of the French Revolution * Von Wrightin taiteilijaveljekset - Svenska Foglar (litografiakokoelma) == Palkintoja == == Lähteet == 1828 Luokka:1828