EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ivanoe Bonomi

Ivanoe Bonomi (18. lokakuuta 1873 Mantova – 20. huhtikuuta 1951 Rooma)Ivanoe Bonomi Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.3.2014. oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1921–1922 ja uudelleen toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1944–1945. Bonomilla oli luonnontieteellinen ja oikeustieteellinen koulutus. Hän kuului aluksi sosialisteihin ja hän toimi vuosina 1898–1903 Italian sosialistisen puolueen (PSI) pää-äänenkannattajan, Avantin!, päätoimittajana. Myöhemmin hän oli Milanossa ilmestyneen Tempo-lehden sekä aikakauslehti Critica Socialen päätoimittaja.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 735 Runeberg.org. Viitattu 27.3.2014. Bonomi valittiin parlamenttiin sosialistien edustajana vuonna 1909 Mantovasta. Hän kuului puolueessaan Leonida Bissolatin johtamaan maltillisten reformisosialistien ryhmään, jotka erotettiin vuonna 1912 PSI:stä maltillisuutensa sekä Italian–Turkin sodan kannattamisen vuoksi, ja jotka perustivat sen jälkeen reformistisen sosialistipuolueen (PSRI). Bonomi tuki Italian osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan ja hän toimi 1916–1917 yleisten töiden ministerinä Paolo Bosellin hallituksessa. Maaliskuusta 1920 heinäkuuhun 1921 hän oli sotaministerinä Francesco Saverio Nittin ja Giovanni Giolittin hallituksissa, missä ominaisuudessa hän osallistui neuvotteluihin Jugoslavian kanssa solmitusta Rapallon sopimuksesta. Giolittin väistyttyä Bonomi tuli itse pää- ja sisäministeriksi heinäkuussa 1921, mutta hänen hallituksensa tuki parlamentissa oli heikko, eikä se kyennyt hillitsemään fasistien ja kommunistien keskinäisiä väkivaltaisuuksia. Bonomi erosi helmikuussa 1922 ja hänen seuraajakseen tuli Luigi Facta. Benito Mussolinin noustua valtaan Bonomi vetäytyi politiikasta. Hän liittyi vuonna 1940 antifasistiseen liikkeeseen ja kohosi 1942 sen johtajaksi Italiassa. Heinäkuussa 1943 tapahtuneen Mussolinin syrjäyttämisen jälkeen Bonomi johti antifasististen ryhmien kansallista komiteaa ja liittoutuneiden vallattua Rooman kesäkuussa 1944 Kansallisen vapautuksen komitea nimesi hänet uudeksi pääministeriksi. Jouduttuaan erimielisyyksiin mainitun komitean kanssa Bonomi jätti eronpyyntönsä 26. marraskuuta samana vuonna, mutta brittien väliintulon seurauksena hänen eronsa peruttiin. Bonomin toinen hallitus loi pohjan Italian talouden ja hallinnon uudelleenrakentamiselle sodan jälkeen. Bonomi jätti pääministerin tehtävät 12. kesäkuuta 1945. Hänet valittiin perustuslakia säätävän kansalliskokouksen rauhansopimuskomitean puheenjohtajaksi, missä ominaisuudessa hän edusti Italiaa Euroopan ulkoministereiden tapaamisessa Pariisissa 1946. Vuodesta 1948 Bonomi oli Italian senaatin puhemiehenä. Viimeisinä vuosinaan hän kuului Italian demokraattiseen sosialistipuolueeseen (PSDI). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italian ulkoministerit Luokka:Italialaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Unwound

Unwound oli yhdysvaltalainen post-hardcore yhtye, joka perustettiin Washingtonissa vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat Justin Trosper (laulu, kitara), Vern Rumsey (basso), ja Brandt Sandeno (rummut). He kaikki kuuluivat aiemmin myös Giant Henry -yhtyeeseen. Brandt Sandeno lähti Unwoundista vuonna 1992 ja hänet korvasi Sara Lund. Tämä kokoonpano pysyi samana yhtyeen hajoamiseen asti 2002. Yhtye oli Kill Rock Stars -yhtiön leivissä koko 1990-luvun. Unwoundin soundi oli dissonoiva ja kulmikas yhdistettynä epätavallisiin kitaraääniin. Yhtyeen tyyli oli pääosin post-hardcore ja noise rock. Unwound oli kiertueella usein ja soitti "kaikenikäisten" klubikeikkoja. == Diskografia == ===Studioalbumit === * * * * * * * === Kokoelmat === * A Single History: 1991–1997 (1999) * Further Listening (1999) * Big Baby (2012) * Kid Is Gone (2013) * Rat Conspiracy (2014) * No Energy (2014) * Empire (2015) * What Was Wound (2016) === Livealbumit === * Live Leaves (2012) === EP:t === * The Light at the End of the Tunnel Is a Train (1997) * Live in London (1999) Luokka:Yhdysvaltalaiset post-hardcore-yhtyeet Luokka:Post-rock- yhtyeet
Aareschlucht

Aareschlucht on Aarejoen kanjoni, Keski-Sveitsissä, Meiringenin eteläpuolella. Kanjoni on noin 1 400 metriä pitkä, korkeimmillaan lähes 200 metriä korkea ja kapeimmillaan muutaman metrin leveä. Aareschucht on ollut nähtävyys 1800-luvulta alkaen: kanjonin läpi rakennettiin kulkureitti matkailijoita varten vuonna 1888. Kanjoni on avoinna matkailijoille huhtikuulta marraskuulle. Kanjonin ohitse tunnelissa kulkee Kraftwerke Oberhasli AG:n rautatie, jolla on seisakkeet kanjonin molemmissa päissä (Aareschlucht West ja Aareschlucht Ost). Kanjonissa ei ole tietä, vaan sen ohi kulkee tie noin 120 metriä kanjonia ylempänä. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Reinin vesistö Luokka:Bernin kantoni Luokka: Sveitsin nähtävyydet
Anthony Dafaa

Anthony Clement Dafaa (s. 26. kesäkuuta 1988 Mombasa, Kenia) on kenialainen jalkapalloilija. Kaudella 2016 hän oli voittamassa Suomen mestaruutta IFK Mariehamnin joukkueessa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Dafaa on aikaisemmin pelannut kotimaansa pääsarjan lisäksi kahden kauden ajan Ruotsin aladivisioonissa.Anthony Dafaa Vaasan Palloseuran kotisivut. Viitattu 29.3.2014. Kaikkiaan pääsarjaotteluita VPS:n ja IFK Mariehamnin riveissä Dafaa on pelannut viiden kauden aikana 117 ottelua.ANTHONY DAFAA JA JOHANNES WENTIN JAROON, Viitattu 6.8.2018. ==Lähteet== ==Asiasta muualla== *Anthony Dafaa soccerway-sivustolla Luokka:Kenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heptanaali

Heptanaali eli n-heptanaali on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on epämiellyttävä haju. Sen kemiallinen kaava on C7H14O ja rakennekaava CH3(CH2)5CHO. Heptanaalista käytetään myös nimeä heptaldehydi. Heptanaalin moolimassa on 114,185 g/mol, sulamispiste –42 °C, kiehumispiste 150 °C, tiheys 0,82 g/cm3, leimahduspiste 48 °C (c.c.), taitekerroin 1,4115–771,4135 ja CAS- numero 111-71-7. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Heptanaalia valmistetaan kuumentamalla risiiniöljyhapon estereitä alennetussa paineessa. Toinen tapa on hekseenin hydroformylointireaktio. Yhdistettä käytetään esimerkiksi amyylikanelialdehydin, heptaanihapon ja lääkeaineiden valmistamiseen.Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber, Guido D. Frey: "Aldehydes, Aliphatic", Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. : == Lähteet == *PubChem: Heptanal *Human Metabolome Database (HMDB): Heptanal *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Heptanal *ChemBlink: Heptaldehyde *Liber Herbarum II: Luettelo heptanaalia sisältävistä kasveista *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Heptanal *Pherobase: Floral Compound – 7Ald *Pherobase: Semiochemical – 7Ald Luokka:Aldehydit
Vanikoronmonarkki

Vanikoronmonarkki (Mayrornis schistaceus) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vanikoronmonarkkia tavataan Salomonsaariin kuuluvilla Vanikoron ja Buman saarilla. Lajin populaatioksi arvioidaan noin 5 000 yksilöä. Sen arvellaan olevan vähenemässä hitaasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit Luokka:Uhanalaiset linnut
Gianluca Bezzina

Gianluca Bezzina, tunnetaan myös taiteilijanimellä Gianluca, (s. 9. marraskuuta 1989) on maltalainen lääkäri ja laulaja. Hän edusti Maltaa Eurovision laulukilpailussa 2013 kappaleella ”Tomorrow” ja sijoittui finaalissa kahdeksanneksi 120 pisteellä. Luokka:Maltalaiset laulajat Luokka:Maltan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustajat Luokka:Maltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ogealevunmonarkki

Ogealevunmonarkki (Mayrornis versicolor) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ogealevunmonarkkia tavataan Fidžiin kuuluvilla Ogea Levun ja Ogea Drikin saarilla. Lajin populaatioksi arvioidaan 2 000–3 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Sitä saattavat uhata myös syklonit ja eksoottiset saalistajat. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Fidžinmonarkki

Fidžinmonarkki (Mayrornis lessoni) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Fidžinmonarkkia tavataan Fidžissä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Vanuatunmonarkki

Vanuatunmonarkki (Neolalage banksiana) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vanuatunmonarkkia tavataan Vanuatussa. Laji on huonosti tunnettu, mutta se on ilmeisesti melko yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Uudenkaledonianlepinkäismonarkki

Uudenkaledonianlepinkäismonarkki (Clytorhynchus pachycephaloides) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. Uudenkaledonianlepinkäismonarkki ja amiraliteettienkaskaskäpinkäinen ovat pisimmät suomenkieliset linnunnimet, kummassakin 32 kirjainta. ==Levinneisyys== Uudenkaledonianlepinkäismonarkkia tavataan Uudessa-Kaledoniassa ja Vanuatussa. Laji on huonosti tunnettu, mutta se on ilmeisesti melko yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Lepinkäismonarkki

Lepinkäismonarkki (Clytorhynchus vitiensis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Lepinkäismonarkkia tavataan Amerikan Samoassa, Fidžissä ja Tongassa. Lajin yleisyys vaihtelee levinneisyysalueen eri osissa, ja lajia on kuvattu harvinaisesta yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Fidžinlepinkäismonarkki

Fidžinlepinkäismonarkki (Clytorhynchus nigrogularis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Fidžinlepinkäismonarkkia tavataan Fidžissä. Lajin populaatioksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luoiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Rennellinmonarkki

Rennellinmonarkki (Clytorhynchus hamlini) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rennellinmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin on kuvattu olevan yleinen hyvin pienellä levinneisyysalueellaan, mutta sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Boniface de Montferrat

Boniface de Montferrat (myös Montferratin Bonifacius) (; , Vonifatios Momferratikos) (noin 1150 – 4. syyskuuta 1207) oli italialainen ylimys, Montferrat’n markiisi ja neljännen ristiretken johtaja. Valloitettuaan Konstantinopolin vuonna 1204 hän perusti Thessalonikan kuningaskunnan ja toimi sen kuninkaana. Tosin hän oli vuonna 1204 pyrkinyt korkeampaan tehtävään, Latinalaisen keisarikunnan keisariksi, mutta hänen sijastaan tehtävään valittiin Flanderin kreivi Balduin I. Boniface de Montferrat’n isä oli William V, joka osallistui toiseen ristiretkeen. Thessalonikan kuningaskunta oli lyhytikäinen ristiretkivaltio. Se sijaitsi nykyisten Kreikan ja Turkin alueella, vaikkakaan kuningaskunnan rajoja ei koskaan tarkkaan määritelty jatkuvien sotien vuoksi. Kuningaskunta sai nimensä kreikkalaisesta Thessalonikin kaupungista. Kuningaskunnan olemassaolo päättyi vuonna 1224, jolloin Epeiroksen despotaatti valloitti sen ja liitti itseensä. Boniface de Montferrat sai surmansa vuonna 1207 Bulgarian ja ristiretkeläisten välisessä kahakassa Makedoniassa. Bulgarian hyökkäystä johti tsaari Kaloyan, joka pian tämän jälkeen alkoi piirittää Thessalonikaa. == Lähteet == Luokka:Ristiretkeläiset Luokka:Bysantin valtakunnan sotahistoria Luokka:Markiisit Luokka:1100-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1207 kuolleet
Johan Erik Keto

Johan Erik Keto (1. tammikuuta 1826 Mustasaari – 7. lokakuuta 1882 Mustasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Kedon vanhemmat olivat herastuomari Mickel Keto ja Maria Herrgård ja puoliso Maria Kristina Martola (k. 1897). Keto, jonka äidinkieli oli ruotsi, oli paitsi taitava maanviljelijä, myös innokas valistusmies. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja edusti talonpoikaissäädyssä Korsholman tuomiokuntaa valtiopäivillä 1863, 1867, 1877–1878 ja 1882. Keto toimi useissa useissa eri valtiopäivien valiokunnissa ja paneutui erityisesti maataloutta koskeviin kysymyksiin. Vuonna 1867 talonpoikaissääty merkitsi hänen lausuntonsa perusteella pöytäkirjaan kiitollisuutensa keisarille uutta valtiopäiväjärjestystä koskevasta esityksestä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Lorenzo Kihlman

Mauritz Lorenzo Kihlman (11. helmikuuta 1861 Pietarsaari – 15. toukokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Suomen prokuraattorina sekä Suomen itsenäistymisen jälkeen diplomaattina ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä. Kihlmanin vanhemmat olivat professori Alfred Kihlman ja Hilda Wilhelmina Augusta Forssell. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1885 ja palveli 1885–1887 Turun hovioikeudessa ja vuodesta 1888 Vaasan hovioikeudessa, mistä virasta hänet erotettiin 1904. Asianajajana Helsingissä Kihlman toimi 1904–1905, vuoden 1905 suurlakon jälkeen hänestä tuli 1906 prokuraattorin apulainen ja 1908 prokuraattori. Erottuaan prokuraattorin virasta 1909 Kihlman toimi taas asianajajana 1910–1917. Suomen itsenäistyttyä hän oli lähettiläänä Pariisissa ja Madridissa 1918 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä 1919–1931. Kihlman otti osaa hengelliseen työhön muun muassa Helsingin ruotsalaisen NMKY:n puheenjohtajana 1927–1929, Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland -järjestön johtokunnan jäsenenä sekä Helsingin Diakonissalaitoksen johtokunnan varapuheenjohtajana 1929–1943. Hän toimi myös vanhainkotien perustamisen hyväksi. Kihlmanin puoliso vuodesta 1889 oli Ida Mathilda Ekström (k. 1932). Kirjallisuudentutkija Erik Kihlman (1895–1933) ja kirjailija Bertel Kihlman (1898–1977) olivat heidän lapsiaan. Kihlmanin kesähuvila, Villa Rulludd, on museona Espoossa. == Lähteet == * Sivut 382-393. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Viitattu 29.3.2014. Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Guido Malatesta

Guido Malatesta (2. lokakuuta 1918 Gallarate – 14. kesäkuuta 1970 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Malatesta työskenteli aluksi toimittajana. Muutettuaan Roomaan hän siirtyi elokuva-alalle toimien käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli I miliardari (”Miljonäärit”) vuonna 1956. Myöhemmin Malatesta ohjasi muun muassa peplum-elokuvia ja spagettiwesternejä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä James Reed. ==Elokuvia== * Goliath contro i giganti, 1961 * Maciste contro i mostri, 1962 * Simson ja orjakuningatar, 1963 * Le calde notti di Poppea, 1969 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Guido Malatesta * Internet Movie Database: Guido Malatesta Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Lyocell

Lyocell on muuntokuitu, jota käytetään erilaisissa tekstiileissä. Sen valmistukseen tarvitaan erittäin puhdasta selluloosaa, jotta lopputuote olisi mahdollisimman korkealaatuinen. Lyocell-kuitu on noin kaksi kertaa viskoosia vahvempaa. Lyocell-kuitu valmistetaan kuivasuihku-märkäkehräyksellä, jossa liuossuihkua vedetään kuivana ennen kastelemista kuten märkäkehräyksessä, mikä antaa sillä sen erityisen vahvuuden.Fink, H. P., Weigel, P., Purz, H. J., Ganster, J. (2001) Prog. Polym. Sci., 26(9):1473–1524. http://dx.doi.org/10.1016/S0079-6700(01)00025-9 Lyocell-kuitu tuli markkinoille 1990-luvun alussa. Lyocell tunnetaan nykyään paremmin kauppanimellä Tencel (valmistaja Lenzing, joka osti alkuperäisen valmistajan Courtaulds'nhttp://www.lenzing.com/en/press/press- releases/2004/detail/article////lenzing-ag-acquires-tencel-group-of- companies.html ).http://www2.amk.fi/digma.fi/www.amk.fi/opintojaksot/030507/1086702266491/1146637829041/1146653739182/1146656561512.html == Katso myös == *Viskoosi == Lähteet == Luokka:Muuntokuidut
Reg Lewis

Reg Lewis (23. tammikuuta 1936 Niles, Kalifornia – 11. helmikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka esiintyi myös elokuvissa. Kehonrakennusta nuoresta saakka harrastanut Lewis osallistui 1950-luvulla Mae Westin showkiertueeseen ja voitti IFBB:n Mr America -kilpailun vuonna 1963. Hän pyrki elokuvauralle vuonna 1962 valmistuneessa italialaisessa peplum-filmissä Maciste contro i mostri, mutta palasi epäonnistuneen kokeilun jälkeen pian takaisin Amerikkaan. Myöhemmin Lewis jatkoi kehonrakennusuraansa ja esiintyi komediassa Don’t Make Waves (1967) ja Mae Westin kanssa elokuvassa Sextette (1978). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kehonrakentajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Helena Dragaš

thumb Helena Dragaš (n. 1372-1450) oli Bysantin keisari Manuel II Palaiologosin puoliso. Helena Dragaš syntyi Serbiassa Dejanovićin aatelissukuun. Hänen isänsä Constantine Dragaš hallitsi yhtä pienistä ruhtinaskunnista, jotka syntyivät Serbian keisarikunnan hajottua 1371. Helena ja Manuel II Palaiologos menivät naimisiin vuonna 1392, pian Manuelin isän kuoleman jälkeen. Patriarkka Antonius IV kruunasi heidät molemmat juhlavassa seremoniassa. Heille syntyi seitsemän poikaa ja kolme tytärtä. *Nimeämätön tytär *Konstantinos Palaiologos *Johannes VIII Palaiologos *Andronikos Palaiologos *Toinen tytär *Theodoros II Palaiologos *Mikael Palaiologos *Konstantinos XI Palaiologos *Demetrios Palaiologos *Tuomas Palaiologos == Lähteet == Luokka:Bysantin keisarinnat Luokka:Vuonna 1372 syntyneet Luokka:Vuonna 1450 kuolleet
Italian kansanpuolue (1919)

Italian kansanpuolue (Partito Popolare Italiano, PPI) oli Italiassa vuosina 1919–1926 toiminut puolue, jota on pidetty toisen maailmansodan jälkeen perustetun kristillisdemokraattisen puolueen edeltäjänä. Puolueen perusti tammikuussa 1919 sisilialainen pappi Luigi Sturzo.Italian Popular Party Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.3.2014. Italian kansapuolue perustui poliittiselle ja sosiaaliselle katolisuudelle. Katoliseen yhteiskuntaoppiin sitoutunut puolue kannatti demokraattisia uudistuksia, mm. naisten äänioikeutta, ja keräsi jäseniä ja äänestäjiä kaikista yhteiskuntaluokista.Christian Democracy 2011, s. 16-17 Puolue sai marraskuun 1919 vaaleissa noin 20 prosentin kannatuksen ja Italian edustajainhuoneeseen 101 paikkaa 508:sta. Jo seuraavana vuonna se otettiin mukaan Giovanni Giolittin hallitukseen. PPI osallistui 1920-luvun alussa useisiin Italian hallituksiin, jopa Benito Mussolinin ensimmäiseen hallitukseen lokakuusta 1922 huhtikuuhun 1923. Sitten se kuitenkin siirtyi oppositioon fasistipuolueen valtaa vastaan. Vatikaani veti aiemman tukensa pois kansanpuolueelta ja Sturzolta. Fasistit lakkauttivat vuonna 1926 kaikki kilpailevat puolueet, jolloin PPI:n johtajat joutuivat lähtemään maanpakoon. Parlamentaarisen demokratian kannattajien ja vastustajien välisissä konflikteissa Italian kansanpuolue asettui demokraattisten puolueiden puolelle. Vuonna 1926 Benito Mussolini hajotti Italian kansanpuolueen ja pääsihteeri Alcide de Gasperi pidätettiin.Italy: History Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.3.2014. De Gasperi toimi puolueen viimeisenä puoluesihteerinä. Kristillisdemokraattisen puolueen (DC) perustivat vuonna 1943 PPI:n entiset johtajat eräiden muiden katolisten järjestöjen tuella. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Italian puolueet Luokka:Kristillisdemokraattiset puolueet
Luigi Sturzo

Luigi Sturzo (26. marraskuuta 1871 Caltagirone, Sisilia – 8. elokuuta 1959 Rooma)Luigi Sturzo Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.3.2014. oli italialainen pappi ja poliitikko, joka perusti vuonna 1919 Italian kansanpuolueen, myöhemmän kristillisdemokraattisen puolueen edeltäjän. Sturzo opiskeli Caltagironen pappisseminaarissa ja hänet vihittiin vuonna 1894 roomalaiskatoliseksi papiksi. Hän valmistui myöhemmin jumaluusopin tohtoriksi Rooman Gregoriaanisesta yliopistosta. Jo 1890-luvulla hän ryhtyi tukemaan talonpoikien ja työläisten poliittista järjestäytymistä kotiseudullaan Sisiliassa ja perusti La Croce di Constantino -nimisen sanomalehden. Hän vastusti hallituksen pyrkimyksiä lakkauttaa työväenyhdistykset. Vuosina 1905–1920 Sturzo toimi kotikaupunkinsa Caltagironen pormestarina ja istui maakuntaneuvostossa Catanian edustajana. Sturzo perusti tammikuussa 1919 Italian kansanpuolueen (Partito Popolare Italiano, PPI) ja ryhtyi toimimaan sen puoluesihteerinä. Puolue sai marraskuun 1919 parlamenttivaaleissa 101 paikkaa Italian edustajainhuoneeseen. Sturzo oli keskeisenä henkilönä neuvottelemassa PPI:n osallistumisesta Italian hallituksiin seuraavina vuosina, mutta hän ei itse toiminut ministerinä. Hän vastusti Benito Mussolinin tuloa pääministeriksi lokakuussa 1922 ja jätti seuraavan vuoden heinäkuussa politiikan vetäytymällä luostariin. Vatikaani veti tukensa pois Sturzolta ja painosti hänet eroamaan puolueensa johdosta.Italy: History Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.3.2014. Lokakuussa 1924 hän lähti maanpakoon. Sturzo palasi Italiaan vuonna 1946. Vuonna 1952 hänet nimitettiin elinikäiseksi senaattoriksi. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Italialaiset papit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Luigi Federico Menabrea

Luigi Federico Menabrea, de Valdoran markiisi (4. syyskuuta 1809 Chambéry – 24. toukokuuta 1896 Chambéry)Nordisk familjebok (1913), s. 87–88 Runeberg.org. Viitattu 28.3.2014. oli italialainen matemaatikko, kenraalin arvoinen sotilasinsinööri ja poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1867–1869. == Elämäkerta == Menabrea palveli alkujaan insinööriupseerina Sardinian kuningaskunnan armeijassa. Myöhemmin hän oli mekaniikan ja rakennusopin professorina Sardinian sotilasakatemiassa, tykistökoulussa sekä Torinon yliopistossa. Hänet valittiin vuonna 1848 Sardinian parlamenttiin ja lähetettiin diplomaattiselle komennukselle Parmaan ja Modenaan, tarkoituksenaan suostutella nämä alueet yhdistymään Sardinian kuningaskuntaan. Vuoden 1859 sodan puhjettua Menabrea ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin Sardinian armeijan insinöörikunnan komentajaksi. Hän johti sodassa Peschieran piiritystä ja osallistui Solferinon taisteluun. Vuonna 1860 kuningas Viktor Emanuel II nimitti hänet senaattoriksi ja myönsi hänelle kreivin arvon. Sen jälkeen hän sai johtaa eräiden kaupunkien linnoitustöitä, sotilasoperaatioita Anconan ja Capuan luona sekä Gaetan piiritystä, joka johti 1861 kyseisen linnoituksen kukistumiseen. Italian yhdistyttyä Menabrea nimitettiin kesäkuussa 1861 Bettino Ricasolin hallituksen meriministeriksi. Vuoden 1866 Prahan rauhanneuvotteluissa hän toimi Italian täysivaltaisena edustajana. Lokakuussa 1867 Menabrea nimitettiin pää- ja ulkoministeriksi. Hän sai ensitöikseen selvitellä Italian ja Ranskan suhteissa syntynyttä kriisiä, jonka oli aiheuttanut Giuseppe Garibaldin vapaaehtoisten epäonnistunut yritys vallata Ranskan suojelema Kirkkovaltio. Menabrean hallitus lakkautti 1869 pappisseminaarien oppilaille siihen asti kuuluneen vapautuksen asevelvollisuudesta. Hallitus jätti paikkansa vaalitappion jälkeen saman vuoden joulukuussa. Menabrea oli vielä myöhemmin Italian lähettiläänä Lontoossa 1876–1882 ja Pariisissa 1882–1892. Hän sai 1875 markiisin arvon. Menabrea liittyy myös tietokoneiden suunnittelun esihistoriaan. Hän julkaisi vuonna 1842 Charles Babbagen analyyttistä konetta käsitelleen tutkielman Notions sur la machine analytique de Charles Babbage, jonka Ada Lovelace seuraavana vuonna käänsi englanniksi. ==Lähteet== Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italialaiset matemaatikot Luokka:Italialaiset kenraalit Luokka:Sotilasinsinöörit Luokka:Markiisit Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Greta Backman-Dahlgren

Greta Alexandra Backman-Dahlgren (29. lokakuuta 1909 Porvoon maalaiskunta – 25. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Greta Backman-Dahlgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä Carl Johan Backman (1866-1951) ja Fanny Maria Gustafsdotter (1874-1943). Hän suoritti yläkansakoulunopettajatutkinnon 1931 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1936–1937. Greta Backman-Dahlgren oli naimisissa lääketieteen lisensiaatti John Alvin Dahlgrenin (1909–1971) kanssa. == Teoksia == * Våren är alltid lika underbar. Tryckeri- & tidnings-ab, Borgå 1944 == Lähteet == * * Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg) * Geni.com : Greta Alexandra Backman (1909 - 1981) * Find A Grave : Greta Alexandra Backman Dahlgren Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Giuseppe Saracco

Giuseppe Saracco (6. lokakuuta 1821 Bistagno – 9. tammikuuta 1907) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1900–1901. Saracco oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja. Hänen poliittinen uransa alkoi jo vuonna 1849 Sardinian kuningaskunnan kansalliskokouksen jäsenenä. Hän tuki Camillo Cavouria. Vuodesta 1865 Saracco kuului Italian senaattiin. Hän toimi 1887–1889 ja 1893 työministerinä sekä 1898–1900 ja 1902–1905 senaatin puhemiehenä. Hän kokosi kesäkuussa 1900 maltillisista liberaaleista muodostuneen hallituksen, mutta joutui eroamaan jo seuraavan vuoden helmikuussa, sillä parlamentin mielestä hän oli toiminut liian pehmeästi Genovan suuren satamalakon suhteen.Nordisk familjebok (1916), s. 784 Runeberg.org. Viitattu 30.3.2014. Saraccon pääministerikauden merkittävin tapahtuma Italiassa oli kuningas Umberto I:n salamurha heinäkuussa 1900. ==Lähteet== Luokka:Italian pääministerit Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Sulo J. Saksa

Sulo Josef Saksa, kirjailijanimi Juuso Sarkka, (28. kesäkuuta 1909 Kangasniemi – 17. marraskuuta 1990) oli suomalainen maanviljelijä ja kirjailija. Sulo Saksa oli naimisissa mielisairaanhoitaja Lilli Hukan kanssa. Kuvanveistäjä Juhani Saksa (s. 1939) on heidän poikansa. == Teoksia == Nimellä Juuso Sarkka: * Satu-Tyttö ja Ville Vekkuli. Pellervo-seura, Helsinki 1947 * Virta päättyy suvantoon : romaani 1800-luvun loppuvuosilta. Karisto 1953 Nimellä S. J. Saksa: * Vaimosniemi - omaleimainen kyläyhteisö. Kangasniemen kansalaisopiston kyläperinteiden tallennusprojekti 1984 * Reppurin laulu. Karisto 1991 == Lähteet == * * Juhani Saksan curriculum vitae * Jukka Joutsin Kangasniemi- sivusto : Vaimosniemen kylä === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Luigi Luzzatti

Luigi Luzzatti (11. maaliskuuta 1841 VenetsiaNordisk familjebok (1912), s. 16 Runeberg.org. Viitattu 30.3.2014. – 29. maaliskuuta 1927 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1910–1911. Luzzatti toimi vuodesta 1867 valtio-opin professorina Padovan yliopistossa ja vuodesta 1894 Perugian yliopistossa sekä vuodesta 1898 myös Rooman yliopistossa. Hänet valittiin 1870 Italian edustajainhuoneeseen, mutta vaali kumottiin, koska hän ei ollut vielä ylittänyt vaalikelpoisuusikärajaa, ja hän pääsi edustajainhuoneeseen vasta kahden täytevaalin jälkeen vuonna 1871. Luzzatti tultiin tuntemaan kansantalouskysymysten osaajana ja hän osallistui kauppasopimusneuvotteluihin useiden maiden kanssa. Hän toimi rahaministerinä 1891–1892, 1896–1898, 1903–1905 ja 1906. Viimeisenä vuonna hän sai aikaiseksi Italian valtionvelan alentamisen. Vuosina 1909–1910 Luzzatti oli maatalousministerinä. Maaliskuussa 1910 hänestä tuli pää- ja ulkoministeri, mutta joutui eroamaan jo vuotta myöhemmin. Hän kannatti innokkaasti Italian osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan ja oli vielä kerran rahaministerinä keväällä 1920. Hänet nimitettiin 1921 Italian senaattiin.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 341 Runeberg.org. Viitattu 30.3.2014. Juutalaistaustainen Luzzatti oli myös aktiivi sionistiliikkeen kannttaja etenkin maatlousyhteisöjen perustamissa Palestiinassa ==Lähteet== Luokka:Italian pääministerit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Panosvyö (albumi)

Panosvyö on Viikatteen yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 2. toukokuuta 2014 sekä CD-, LP- että digiversiona. Levynjulkaisutapahtuma järjestettiin päivää aiemmin Jyväskylän Lutakossa. Albumi koostuu suomeksi käännetyistä Motörhead-yhtyeen kappaleista ja on Viikatteen ensimmäinen täysimittainen cover-albumi. Yhtyeen keulahahmon Kaarle Viikatteen mukaan idea Motörhead- coveralbumin tekemisestä oli hänen mielessään jo aiemmat 15 vuotta. Hänen mukaansa myös kappaleiden sovitukset on pyritty pitämään melko lähellä alkuperäisiä versioita. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 1. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Arvo Viikate – kitarat * Ervo Viikate – basso, taustalaulu, kosketinsoittimet * Kaarle Viikate – laulu, kitarat * Simeoni Viikate – lyömäsoittimet == Arvostelut == * Imperiumi.net: 7+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: Kaaoszine: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Panosvyö discogs.com -sivustolla * Luokka:Cover-albumit Luokka:Viikatteen albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Miitri Aaltosen tuottamat albumit
Anna-Maija

__NOTOC__ Anna-Maija on suomalainen naisen etunimi. Se on kahden nimen, Annan ja Maijan, yhdistelmä. Nimi on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä kaikkiaan 3782 henkilölle. Nimen kulta-aikaa oli 1940- ja 1950-luvut, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä. Kyseisen nimen sai tuolloin yli 1 700 suomalaista tyttöä. 2010-luvulla nimen sai vain 12 henkeä. == Nimipäivä == Anna-Maija ei ole suomenkielisessä kalenterissa omaa nimipäivää, mutta Annan nimipäivä on 9. joulukuuta ja Maijan 2. heinäkuuta. == Nimen alkuperä == Katso Anna ja Maija. == Tunnettuja Anna- Maijoja == * Anna-Maija Aalto (1918–1978), taidemaalari * Anna-Maija Aarras (s. 1948), kuvataiteilija * Anna-Maija Bryggare (s. 1959), pituushyppääjä * Anna-Maja Henriksson (s. 1964), RKP:n poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko * Anna-Maija Jalkanen, näyttelijä, laulaja ja televisiojuontaja * Anna-Maija Korpijaakko-Huuhka (s. 1955), logopedian professori * Anna-Maija Nilsson, ent. Kokkonen, o.s. Puonti (s. 1947), elokuvatuottaja * Anna-Maija Pirttilä-Backman (s. 1954), sosiaalipsykologian professori * Anna-Maija Poikkeus (s. 1958), kasvatustieteen professori * Anna- Maija Raittila (1928–2012), kirjailija ja virsien sanoittaja * Anna-Maija Tanttu (s. 1938), ruokatoimittaja ja tietokirjailija * Anna-Maija Tuokko (s. 1981), näyttelijä * Anna-Maija Valonen (s. 1964), näyttelijä ja käsikirjoittaja * Anna-Maija Viitanen (s. 1947), kääntäjä * Anna-Maija Ylimaula (s. 1950), professori, arkkitehti ja kirjailija == Kuvitteellisia Anna-Maijoja == * Anna-Maija Halonen, tv-sarjassa Salatut elämät == Lähteet == Luokka:Etunimet
Anna-Leena

__NOTOC__ Anna-Leena on suomalainen naisen etunimi. Se on kahden nimen, Annan ja Leenan, yhdistelmä. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu kaikkiaan 1417 henkilölle. Nimen kulta-aikaa olivat 1960- ja 1970-luvut. Kyseisen nimen sai tuolloin 474 suomalaista tyttöä. 2000-luvulla nimen on saanut vain 34 henkeä. == Nimipäivä == Anna-Leenalla ei ole suomenkielisessä kalenterissa omaa nimipäivää, mutta Annan nimipäivä on 9. joulukuuta ja Leenan 22. heinäkuuta. == Nimen alkuperä == Katso Anna ja Leena. == Tunnettuja Anna- Leenoja ja Anna-Lenoja == * Anna-Lena Friedsam, saksalainen tennispelaaja * Anna-Lena Grönefeld, saksalainen tennispelaaja * Anna-Leena Härkönen, kirjailija ja näyttelijä * Anna-Leena Lampi (Kristoduli), ortodoksinen nunna ja kirjailija * Anna-Lena Laurén, toimittaja ja kirjailija * Anna-Lena Löfgren, ruotsalainen laulaja * Anna-Leena Mäki-Penttilä, suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja * Anna-Leena Pyykkönen, suomalainen toimittaja * Anna-Leena Siikala, kansanperinteen tutkija * Anna-Leena Sipilä, näyttelijä * Anna-Leena Tirronen, pituushyppääjä * Anna-Leena Tuomisto, suomalainen aitajuoksija * Anna-Leena Uotila, suomalainen lapsinäyttelijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Marja Myllylä

Marja Tuulikki Myllylä (s. 11. heinäkuuta 1951 Oulu) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa, elo­kuvissa ja televisiossa. Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on draama­sarjassa Klikkaa mua, jossa hän näyttelee pää­henkilö Ellan Eeva-äitiä. Myllylä kävi Suomen teatterikoulun vuosina 1975–1979. Hän on ollut Kajaanin (1974–1975, 1979–1989), Kuopion (1989–1997) ja Vaasan kaupungin­teattereissa (1997–2009). Vuodesta 2009 alkaen hän on ollut free­lance-näyttelijä. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1970 A-näytelmä 1973 Neljä nuorta Hillevi 1979 Natalia Sinikka Haataja 2003 Vieraalla maalla Ella Penttilä 2004 Löytötavaratoimisto virkailija 2005 Yö­vuoro potilas Riitta 2012 Nöyryydestä Armi 2013 Kekkonen tulee! Fanni 2017 Rakkaus ja laki: Vanhempain­rakkaus naapuri 2021 70 on vain numero gyneko­logi Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 1977 Teatterituokio Onnin tytär Inkeri 2011 Alavilla mailla hallanvaara Kerttu Keski-Nikula 2011–2014 Klikkaa mua Eeva 2012 Tehdas vartija / Berit 2013 Sata lasissa mummo 2016–2018 Korpelan kujanjuoksu Kerttu Alho 2019 Pirjo lounas­kahvilan omistaja 2020 Paratiisi 2023 Koskinen 2024 Syke Hilkka Luhtasela == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Waking Up

Waking Up on yhdysvaltalaisen pop rock -yhtye OneRepublicin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2009. Albumilta on julkaistu yhteensä neljä singleä, "All the Right Moves", "Secrets", "Marchin On" ja "Good Life". Waking Up sai musiikkikriitikoilta vaihtelevaa palautetta. == Arvostelut == * AllMusic: * Billboard: positiivinen * The Guardian: * Los Angeles Times: * Slant Magazine: == Kappaleet == == Listasijoitukset == Lista (2009) Korkein sijoitus Alankomaat 88 Irlanti 29 Iso-Britannia 29 Italia 77 Itävalta 28 Puola 22 Ranska 58 Saksa 19 Sveitsi 14 Yhdysvallat 21 ===Myynti=== Alue Myyntimäärä Itävalta 10 000 (Kultalevy) Saksa 100 000 (Kultalevy) Yhdysvallat 500 000 (2x Kultalevy) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:OneRepublicin albumit
Trukinmonarkki

Trukinmonarkki (Metabolus rugensis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Trukinmonarkkia tavataan Mikronesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit Luokka:Uhanalaiset linnut
Mustamonarkki

Mustamonarkki (Symposiachrus axillaris) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua- Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Ruskomonarkki

Ruskomonarkki (Symposiachrus rubiensis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskomonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua- Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Harmaapäämonarkki

Harmaapäämonarkki (Monarcha cinerascens) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaapäämonarkkia tavataan Indonesiassa, Papua- Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Monarkit
Kuumaa vahaa

Kuumaa vahaa (American Hot Wax) on Floyd Mutruxin ohjaama yhdysvaltalainen musiikkielokuva vuodelta 1978. Se kertoo puolidokumentaarisin keinoin radiotiskijukka ja rockmesenaatti Alan Freedin elämästä. Elokuvan keskeinen tapahtumapaikka on Freedin vuonna 1959 New Yorkin Brooklynissa sijaitsevassa Paramount-teatterissa järjestämä ensimmäinen, jokavuotiseksi aiottu rock’n roll -show. Poliisi keskeytti konsertin, ja siitä lähtien Freedin ura radio- DJ:nä ja musiikkivaikuttajana lähti alamäkeen payola-syytösten ja tuomion myötä. Alan Freediä esittää Tim McIntire, ja mukana on sellaisia 1950-luvulla vaikuttaneita muusikoita kuin Chuck Berry, Jerry Lee Lewis ja Screamin’ Jay Hawkins. Lisäksi elokuvaa varten on koottu sellaisia artisteja ja yhtyeitä kuin Big Beat Band, Prof. LaPlano & The Planotones, tyttöyhtye Delights, Clark Otis, The Chesterfields (jolle Carole Kingiä muistuttava Louise tekee kappaleita) ja Timmy & The Tulips. Musiikkitutkimusta elokuvaa varten on tehnyt Rick M. Eaker. Musiikkituottaja on Kenny Vance. Musiikkiesitysten lisäksi tapahtumassa esitettiin elokuva Minkäpä tyttö sille voi (The Girl Can’t Help It). Elokuvasta on julkaistu soundtrack-albumi American Hot Wax. – Suomen ensi-illan elokuvajuliste, FORMIA, Kaisaniemenk. 2 == Rooleissa == == Vastaanotto == Kuumaa vahaa jatkoi Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa -elokuvan (1977) aloittamaa rockelokuvien trendiä, mutta ei menestynyt kovin hyvin teattereissa. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1989 odottaneensa elokuvalta hieman tarkempia elämäkertatietoja Freedistä. Toisaalta hän ihasteli Tim McIntiren eläytyvää roolisuoritusta päähahmona. == Lähteet == * 2LP American Hot Wax (A&M; Records SP 6500) 1978 * === Viitteet === Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Vuoden 1978 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat
Eljas Pohtila

Eljas Heikki Pietari Pohtila (1. elokuuta 1943 Salla – 10. maaliskuuta 2014 Espoo) oli suomalainen professori ja Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja, oppiarvoltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Pohtila syntyi porotilallisen perheeseen. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui metsänhoitajaksi 1968 ja väitteli tohtoriksi 1977. Työuransa hän aloitti Helsingin yliopistossa mutta palasi Lappiin, jossa hän toimi Metsäntutkimuslaitoksen tutkijana ja Rovaniemen tutkimusaseman johtajana. Vuonna 1980 hänestä tuli Lapin piirimetsälautakunnan päämetsänhoitaja. 1987 hän tuli Metsätehon toimitusjohtajaksi Helsinkiin. V. 1989 Pohtila nimitettiin Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtajaksi, missä virassa toimi vuoteen 2003 eläkkeelle jäämiseensä saakka.Muistokirjoitus Helsingin Sanomat 30.3.2014 ==Julkaisut== * Rakotulilta maailmalle, muistelmat, Metsäkustannus, 2011 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Rakotulilta maailmalle. Eljas Pohtilan muistelmat, Raimo Koivistoinen, Maankäyttö 2/2012 Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtajat
Helena Kantakuzene

Helena Kantakouzene (1333-1396) oli Bysantin keisarinna, keisari Johannes V Palaiologosin puoliso. Helena Kantakouzenen vanhemmat olivat Irene ja Johannes VI Kantakuzenos. Äitinsä tavoin Helena vaikutti politiikkaan sekä aviomiehensä että poikansa Manuel II:n valtakaudella, mutta ennen kaikkea hän sovitteli perheenjäsenten tulehtuneita keskinäisiä suhteita. Vuonna 1379 hän järjesti aviomiehensä ja kahden poikansa paon vankilasta, mutta jäi itse Andronikos IV:n pojan vangiksi kahdeksi vuodeksi yhdessä isänsä ja kahden siskonsa kanssa. Keisarinnoille tyypilliseen tapaan hän panosti hyväntekeväisyyteen, ja suosi aikansa oppineita. Kuuluisin näistä on Demetrios Kydones, joka omisti keisarinnalle käännöksensä pyhän Augustuksen teoksista. Kydones oli tiiviissä kirjeenvaihdossa Helenan isän kanssa, ja häneltä on säilynyt myös kuusi Helenalle osoitettua kirjettä viidenkymmenen vuoden ajalta. == Lapset == * Andronikos IV Palaiologos * Irene Palaiologina * Manuel II Palaiologos * Theodoros I Palaiologos * Mikael Palaiologos * Maria Palaiologina * 3 muuta tytärtä == Lähteet == Luokka:Bysantin keisarinnat Luokka:Vuonna 1333 syntyneet Luokka:Vuonna 1396 kuolleet
Sirkku Grahn

Sirkku Meeri Grahn (s. 20. maaliskuuta 1932 Alatornio)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 163. on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1955–57 ja sitten muun muassa Lahden ja Turun kaupunginteattereissa. Grahn näytteli 1980-luvulla muutamissa elokuvissa, kuten Yö meren rannalla (1981), Minä, siili ja trumpetti (1983), Päivää, herra Kivi (1984) ja Viimeinen keikka (1984). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minä, siili ja trumpetti

Minä, siili ja trumpetti on Matti Ijäksen käsikirjoittama ja ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1983. ==Juoni== Noin kymmenvuotias kaupunkilaispoika Ailu (Kimmo Lempinen) joutuu kesäksi hiljaiseen saareen, jossa hänen isänsä (Risto Salmi) työskentelee siltatyömaalla. Isän työ- ja vapaa-ajan kiireiden vuoksi poika viettää paljon aikaa lossivahti Kettusen (Esko Pesonen) ja tämän taiteilijavaimon (Sirkku Grahn) hoivissa. Ailu löytää merestä kolhiintuneen trumpetin ja pelastaa siltatyömaalta lemmikikseen siilin.Minä, siili ja trumpetti, Leffatykki.com. Viitattu 30.3.2014.Petra Himberg: Minä, siili ja trumpetti, Ylen Elävä arkisto. Viitattu 30.3.2014. ==Vastaanotto== Elokuva sai Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun pääpalkinnon 1984.Viitattu 30.3.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Elokuva katsottavissa Yle Areenassa *Otteita elokuvasta Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1983 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat
Brünigpass

Brünigpass on alppisola Sveitsissä. Sen korkein kohta on 1 008 metrin korkeudessa meren pinnasta. Sola yhdistää Bernin kantonin ja erityisesti Bernin ylämaan () ja Haslitalin Sveitsin itäisempiin osiin, muun muassa Luzernin, Obwaldenin ja Nidwaldenin kantoneihin. Sola on ikivanha kulkureitti. Ensimmäinen varsinainen solatie otettiin käyttöön 1860-luvulla. Se on kansallinen päätie numero 4 (H4) ja valtatie numero 8 (N8), jota muutetaan moottoritieksi (A8). Tie on auki ympäri vuoden. Brünigpassin kautta kulkeva Zentralbahnin rautatie Interlakenista Luzerniin otettiin käyttöön vuonna 1888. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka: Sveitsin solat Luokka: Bernin kantoni Luokka: Obwalden
Bert Karlsson (kitaristi)

Bert ”Patti” Karlsson on turkulainen kitaristi, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Kaamos, Woodoo ja Yellow. Muita yhtyeitä, joiden riveissä Karlsson on esiintynyt ovat The Jolly Jokers (1964), MadmenMadmen. Viitattu 30.3.2014., Separate (1968–69), Turku Big Band (1975), Nakkila Jazz och Poesi (1975), Combination (1977), Aulos (1978), Tuiskulan soittokunta (1979), Hansa (1980), Kari Veisterä Unit (1984), Anneli Saaristo Band (1984–), Bandola (1987–2000), Vysotskij-ryhmä (1994), Trio Tuula Amberla – Ilpo Murtojärvi - Bert Karlsson (1994), Esa Pethman Octet (1994), West Coast Jazz Band (1994), Quarteto Feliz Azar featuring Anneli Saaristo (1996, 1998–2000, 2006), Taljanka (2000–01), Trek ja Roland Wilson Band (2003–).Bert Karlsson, Madmen.fi. Viitattu 30.3.2014. Karlsson on ollut mukana myös Turun teattereiden tuotannoissa.Maailmannainen, Carola-lauluilta, Turun kaupunginteatteri. Viitattu 30.3.2014. Vuonna 1989 Patti Karlsson oli mukana sovittamassa Anneli Saariston Eurovision laulukilpailujen flamencotyylistä edustuskappaletta ”La dolce vita”. Hän myös esiintyi toisena kitaristina Antero Jakoilan ohella kappaleen finaaliesityksessä Lausannessa.Petri Kaivanto: La Dolce Vita , Pomus.net. Viitattu 30.3.2014. Karlsson on tehnyt musiikkia Matti Ijäksen elokuviin Minä, siili ja trumpetti sekä Pilkkuja ja pikkuhousuja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bert Karlsson Discogs-äänitetietokannassa Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1994

Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1994 on järjestyksessään 46. ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi. Osakilpailuja ajettiin 14 kappaletta kolmessa eri luokassa. ==Kilpailukalenteri== Nro Kilpailu Rata 125cc-voittaja 250cc-voittaja 500cc-voittaja Raportti 1 Australian Grand Prix Eastern Creek Kazuto Sakata Max Biaggi John Kocinski Raportti 2 Malesian Grand Prix Shah Alam Noboru Ueda Max Biaggi Mick Doohan Raportti 3 Japanin Grand Prix Suzuka Takeshi Tsujimura Tadayuki Okada Kevin Schwantz Raportti 4 Espanjan Grand Prix Jerez Kazuto Sakata Jean-Philippe Ruggia Mick Doohan Raportti 5 Itävallan Grand Prix Salzburgring Dirk Raudies Loris Capirossi Mick Doohan Raportti 6 Saksan Grand Prix Hockenheim Dirk Raudies Loris Capirossi Mick Doohan Raportti 7 Hollannin TT-ajot Assen Takeshi Tsujimura Max Biaggi Mick Doohan Raportti 8 Italian Grand Prix Mugello Noboru Ueda Ralf Waldmann Mick Doohan Raportti 9 Ranskan Grand Prix Le Mans Noboru Ueda Loris Capirossi Mick Doohan Raportti 10 Britannian Grand Prix Donington Takeshi Tsujimura Loris Capirossi Kevin Schwantz Raportti 11 Tšekin Grand Prix Brno Kazuto Sakata Max Biaggi Mick Doohan Raportti 12 Yhdysvaltain Grand Prix Laguna Seca Takeshi Tsujimura Doriano Romboni Luca Cadalora Raportti 13 Argentiinan Grand Prix Buenos Aires Jorge Martínez Tadayuki Okada Mick Doohan Raportti 14 Euroopan Grand Prix Catalunya Dirk Raudies Max Biaggi Luca Cadalora Raportti ==MM-pisteet== ===500cc=== 500cc-luokan loppupisteet Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Mick Doohan Honda NSR500 317 2 Luca Cadalora Yamaha YZR500 174 3 John Kocinski Cagiva GP500 172 4 Kevin Schwantz Suzuki RGV500 169 5 Alberto Puig Honda NSR500 152 6 Àlex Crivillé Honda NSR500 144 7 Shinichi Ito Honda NSR500 141 8 Alex Barros Suzuki RGV500 134 9 Doug Chandler Cagiva GP500 96 10 Niall Mackenzie Yamaha YZR500 69 ===250cc=== 250cc-luokan loppupisteet Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Max Biaggi Aprilia 234 2 Tadayuki Okada Honda 214 3 Loris Capirossi Honda 199 4 Doriano Romboni Honda 170 5 Ralf Waldmann Honda 156 6 Jean-Philippe Ruggia Aprilia 149 7 Tetsuya Harada Yamaha 109 8 Jean-Michel Bayle Aprilia 105 9 Luis D'Antin Honda 100 10 Nobuatsu Aoki Honda 95 ===125cc=== 125cc-luokan loppupisteet Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Kazuto Sakata Aprilia 224 2 Noboru Ueda Honda 194 3 Takeshi Tsujimura Honda 190 4 Dirk Raudies Honda 162 5 Peter Öttl Aprilia 160 6 Jorge Martínez Yamaha 135 7 Stefano Perugini Aprilia 106 8 Masaki Tokudome Honda 87 9 Olivier Petrucciani Aprilia 74 10 Herri Torrontegui Aprilia 73 == Lähteet == Luokka:MotoGP-kaudet Luokka:Vuoden 1994 moottoriurheilu
Synti, tuomio, katumus

Synti, tuomio, katumus on suomalaisen thrash metal -yhtye Kamaran esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Roihu Records. == Kappaleet == #Intro # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Juha Minkkinen – laulu, kitara * Tuomas Janhunen – kitara * Jaakko Minkkinen – kitara * Henri Lehmonen – bassokitara * Jaakko Silvast – rummut, taustalaulu == Arvostelut == * Desibeli.net: http://www.desibeli.net/arvostelu/1913 * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=4036 == Aiheesta muualla == * * Synti, tuomio, katumus discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Kamaran albumit