EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jeremy Jordan (näyttelijä ja laulaja, 1973)

Jeremy Jordan (oik. Donald Henson; s. 19. syyskuuta 1973 Hammond, Indiana) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen menestynein kappaleensa on ”The Right Kind of Love”. Vuonna 1999 Jordan näytteli pääroolin draamakomediaelokuvassa Dreamers. == Ura == Jeremy Jordanin debyyttialbumi Try My Love julkaistiin huhtikuussa 1993. Albumin johtosingle ”The Right Kind of Love” julkaistiin joulukuussa 1992, ja se on mukana myös Beverly Hills 90210 -televisiosarjan soundtrackilla. Debyyttialbumilta lohkaistiin huhtikuussa 1993 single ”Wannagirl”, joka on cover-versio Trey Lorenzin levyttämästä kappaleesta. Myös albumin nimiraita ”Try My Love” ja ”My Love is Good Enough” julkaistiin singleinä. ”The Right Kind of Love” ja ”Wannagirl” nousivat varsin korkealle Billboardin Mainstream Top 40 -listalla. Joulukuussa 1993 julkaistiin albumi Jeremy The Remix, joka sisältää uudelleen miksattuja versioita kappaleista ”The Right Kind of Love”, ”Wannagirl” ja ”Try My Love”. Jordanin muusikon ura ei lähtenyt lentoon, joten hän ryhtyi näyttelijäksi. Vuonna 2013 julkaistiin hänen toinen studioalbuminsa, Where Do We Go From Here. Jordan näytteli 1994–2010 useissa televisiotuotannoissa ja elokuvissa. Hän debytoi antologiasarjassa ABC Afterschool Special. Vuonna 1995 Jordan näytteli sivuroolin komediaelokuvassa Live Nude Girls ja seuraavan vuonna hänellä oli keskeinen rooli jännityselokuvassa Twisted Desire. Ura jatkui sivurooleilla muun muassa elokuvissa Kaukana taivaasta (1998) ja Pakko olla in (1999) sekä pääroolilla elokuvassa Dreamers (1999). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taylor Caldwell

Taylor Caldwell (1900 Manchester, Englanti – 1985 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija. Hän asui vuodesta 1907 Yhdysvalloissa. Kaikkiaan 33 romaania kirjoittaneen bestseller- kirjailija Caldwellin esikoisteos oli 1938 ilmestynyt Dynasty of Death (suom. 'Kuoleman kauppiaat'). Monet teokset perustuvat tositapahtumiin ja ajankohtaisaiheisiin, kuten 1941 ilmestynyt natsi-Saksan nousua kuvaava Time no Longer. Myöhemmin monet hänen kirjansa kertovat menestyksestä, amerikkalaisesta unelmasta, kuten Answer as a Man (1981) ==Suomennetut teokset== * Kuoleman kauppiaat, romaani. 1–2 (Dynasty of Death), suomentaja Aune Brotherus, WSOY 1939 * Maa on Herran: elämäkertaromaani (The Earth is the Lord's), suomentaja Oiva Talvitie; runot suom. Toivo Lyy, Helsinki: Tammi 1945 * Eikä minulla olisi rakkautta (The Turnbulls), suomentaja Oiva Talvitie, Helsinki: Tammi 1947 * Vapauden miekka (The Arm and the Darkness), suomentaja Pekka Häkli, Helsinki: Tammi 1948. Sarja: Aikamme suosittuja, 7 * Elämän virrassa (The Wide House), suomentaja Oiva Talvitie, Helsinki: Tammi 1949. Sarja: Terho-sarja, 5 * Kuuma elokuu (Testimony of Two Men), suomentaja Lea Karvonen, Hki: Tammi 1969. Sarja: Suuret maailmanmenestykset ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Eino Palola : Sotatarviketeollisuus romaanin aiheena. Taylor Caldwell: The Dynasty of Death, Lontoo 1939, Helsingin Sanomat, 05.05.1939, nro 119, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Niilo Aleksander Grundström

Niilo Aleksander Grundström (13. syyskuuta 1838 Haukipudas – 11. helmikuuta 1906 Haukipudas) Geni: Niilo Aleksander Grundström Viitattu 24.1.2021.Kuolleita. Louhi, 13.2.1906, no. 18, s. 1. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Grundströmin vanhemmat olivat Nils Grundström ja Maria Vilppola ja puoliso Greta Sofia Luukela. Grundström oli talollinen Kiimingissä, mutta muutti sieltä Haukiputaalle. Hän oli kouluja käymätön, mutta opiskeli omin päin. Kuntakokousten puheenjohtajana Grundström toimi 16 vuotta ja oli pitkään myös kunnallislautakunnan esimies. Hän oli talonpoikaissäädyssä Kemin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, joilla hän kuului yleiseen valitusvaliokuntaan. Valtiopäivillä Grundström osallistui esityksiin Pohjois-Suomen olojen parantamisesta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Haukiputaan kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Jeremy Jordan (näyttelijä ja laulaja, 1984)

Jeremy Michael Jordan (s. 20. marraskuuta 1984 Corpus Christi, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Musiikillisesti suuntautunut Jordan on näytellyt Broadway-tuotannoissa, elokuvissa ja televisiossa. Hänen roolejaan ovat muun muassa Tony musikaalissa West Side Story ja Jamie elokuvassa The Last Five Years. == Ura == Jeremy Jordan harrasti näyttelemistä ja laulamista jo kouluaikoinaan, ja suuntautui taidealalle. Hän opiskeli musiikkiteatteria Ithaca Collegessa New Yorkissa ja valmistui 2007. Ensimmäisen Broadway-roolinsa Jordan sai 2009 musikaalissa Rock of Ages. Samana vuonna hän näytteli pääroolin, Tonyn, musikaalissa West Side Story. Vuosina 2011–2012 Jordan näytteli Jack Kellyn roolin musikaalissa Newsies Paper Mill Playhouse -teatterissa New Jerseyssa ja Nederlander Theatressa Broadwaylla. Rooli oli sekä kaupallinen että taiteellinen menestys. Vuonna 2016 Jordan näytteli jälleen Tonyn roolin. Jordanin muita näyttämötehtäviä 2010-luvulla olivat esimerkiksi J. M. Barrien osa musikaalissa Finding Neverland ja Paul Larkinin osa näytelmässä American Son. Valkokankailla Jordan debytoi 2012 musiikkipitoisessa draamakomediassa Soul-siskot. Vuonna 2014 hänellä oli päärooli musiikillisessa romanttisessa komediassa The Last Five Years vastanäyttelijänään Anna Kendrick. Vuonna 2019 Jordan teki näyttämöltä tutun Paulin roolin draamaelokuvassa American Son. Pääroolien ketjua jatkaa Neil Bogartin rooli elämäkertaelokuvassa Spinning Gold. Jordanin useista televisiorooleista mainittavia ovat pääosa musiikillisessa draamasarjassa Smash (2012–2013) ja keskeinen osa supersankaridraamassa Supergirl, jota on tehty vuodesta 2015. Jeremy Jordan on antanut omia kabaree-esityksiään nimellä “Breaking Character”. Niissä hän käy läpi nousuaan musikaalitähdeksi. == Musikaalirooleja == *Tom Sawyer (Big River: The Adventures of Huckleberry Finn, 2008) *Swing (Rock of Ages, 2009) *Tony (West Side Story, 2009) *Jason Dean (Heathers: The Musical, 2010) *Clyde Barrow (Bonnie & Clyde, 2011) *Jack Kelly (Newsies, 2012) *J. M. Barrie (Finding Neverland, 2014) *Paul Larkin (American Son, 2018) *Dr. Jim Pomatter (Waitress, 2019) *Seymour Krelborn (Little Shop of Horrors, 2021) == Valikoitu filmografia == === Teatterielokuvat === *Soul-siskot (2012) *American Son (2019) *Spinning Gold (tulossa) === Televisiotuotannot === *Smash (2013) *Supergirl (2015–) *Holly and Ivy (2020) *Mix Up in the Mediterranean (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Internet Broadway Database: Jeremy Jordan Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edvard Grönroos

Edvard Grönroos (14. helmikuuta 1842 Pori – 13. helmikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Grönroosin vanhemmat olivat Matts Matts Grönroos (Barnår) ja Sofia Ulrica Walin ja puoliso vuodesta 1884 Hilda Alexandra Hidén. Grönroos kävi maanviljelyskoulun ja oli vuodesta 1871 Viipurin läänin kynnönneuvoja, kunnes ryhtyi maanviljelijäksi. Pisimpään hän toimi Filppulan tilalla Heinjoella. Grönroos oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, joilla hän kuului lakivaliokuntaan ja yksityiseen valitusvaliokuntaan. Valtiopäivillä Grundström osallistui anomukseen Mustialan maanviljelysopiston ja Haminan kadettikoulun opetuskielen muuttamiseen suomeksi. Lappeen kuntakokouksen esimies Grönroos oli 1884–1886. Hän osallistui myös Heinjoen kunnalliselämään ja teki lahjoituksia sekä Heinjoen seurakunnalle että kunnalle. Grönroos sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1905. == Lähteet == Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Johan Gabriel Gädda

Johan Gabriel Gädda (3. marraskuuta 1825 Mustasaari – 1. toukokuuta 1891 Mustasaari) Geni: Johan Gabriel Johansson Gädda Viitattu 24.1.2021.Kuollut. Pohjalainen, 5.5.1891, no. 36, s. 3. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Gäddan puolisot olivat Karolina Kronman ja Anna Elisabet Gädda. Hän oli talonpoikaissäädyssä Korsholman tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1888. Kunnallisvaliokuntaan Gädda kuului 1872, jolloin hän myös yhdessä muiden kanssa esitti leveäraiteisen rautatien rakentamista Hämeenlinnasta Tampereelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Zeiss-Groß-planetaario

thumb|Zeiss-Groß-planetaario ja sen halkaisijaltaan 30-metrinen kupoli Zeiss- Groß-planetaario on Saksan pääkaupungissa Berliinissä, Prenzlauer Bergin kaupunginosassa, sijaitseva planetaario. Se avattiin vuonna 1987, ja nykyisin se on osa Die Stiftung Planetarium Berlin -säätiötä. Planetaarion kahdessa esityssalissa on yhteensä 467 paikkaa. Rakennuksen uudistustyö valmistui vuonna 2016. Julkista liikennettä käyttäen Zeiss-Groß-planetaarioon voi saapua S-Bahn-junalla, raitiovaunulla tai linja-autolla. Vuonna 2021 planetaarioesityksen lipun perushinta oli 9 euroa. Planetaarion esityssalit ovat esteettömiä. Tähtitiede-esitysten lisäksi planetaariossa on esillä vaihtuvia näyttelyjä. ==Lähteet== Luokka:Planetaariot Luokka:Berliinin rakennukset ja rakennelmat
Kustaa Haali

Kustaa Haali (18. huhtikuuta 1817 Pertteli – 1890) Geni: Kustaa Heikinpoika Haali Viitattu 24.1.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Haalin vanhemmat olivat Henrik Jäppilä ja Eva Kierikka ja puoliso Brita Stina Jaakontytär. Haali oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön ja ylisen Halikon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän teki valtiopäivillä anomuksen jauhomyllyjä koskevien säännösten muuttamisesta, mutta ei esiintynyt muuten säädyssä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Ron Klain

Ron Klain (s. 8. elokuuta 1961) on yhdysvaltalainen juristi ja demokraattipuolueen poliitikko. Joe Biden nimitti hänet Valkoisen talon kansliapäälliköksi presidenttikautensa alusta vuonna 2021. Klain oli Bidenin kansliapäällikkö myös tämän varapresidenttikaudella. Silloin Klain edusti Barack Obaman hallintoa ebolaa käsittelevässä ryhmässä Afrikassa. Kokemuksesta arvellaan olevan hyötyä, kun Biden alkaa ratkoa koronavirukseen liittyvää kriisiä Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Joe Bidenin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Valkoisen talon kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Out of the Cellar

Out of the Cellar on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Rattin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. maaliskuuta 1984. Albumilta julkaistiin kolme singleä, kappaleet ”Round and Round”, ”Back for More” ja ”Wanted Man”. Niistä kaikista julkaistiin myös musiikkivideo. == Taustaa == Kappale ”Back for More” julkaistiin aiemmin jo yhtyeen vuoden 1983 EP-levyllä Ratt. Kappale ”In Your Direction” oli kirjoitettu yhtyeen esiinnyttyä vielä nimellä Mickey Ratt. Kitaristi Robbin Crosby oli osallistunut kappaleiden ”Scene of the Crime” ja ”I’m Insane” kirjoittamiseen ennen yhtyeeseen liittymistä. Albumin tuottajaksi kaavailtiin alun perin muun muassa Black Sabbathin, Judas Priestin ja Def Leppardin kanssa työskennellyttä Tom Allomia, mutta lopulta tuottajaksi päädyttiin ottamaan siihen aikaan vielä tuntematon Beau Hill. Albumin kansikuvassa esiintyvä tyttö Tawny Kitaen on esiintynyt myös Whitesnaken musiikkivideolla ”Here I Go Again”. == Menestys == Albumi on yhtyeen kaikkien aikojen menestynein. Se saavutti seitsemännen sijan Yhdysvaltain albumilistalla Billboard 200, ja Yhdysvaltain ääniteteollisuusjärjestö RIAA on myöntänyt sille kolminkertaista platinaa. Single ”Round and Round” saavutti 12. sijan Yhdysvaltain singlelistalla Billboard Hot 100 ja on yhtyeen kaikkien aikojen menestynein single. Kappale ”Wanted Man” saavutti samalla listalla 87. sijan. Yhdysvaltain suosituimpien rock-kappaleiden listalla Hot Mainstream Rock Tracks ”Round and Round” saavutti neljännen sijan, ”Back for More” 27. sijan ja ”Wanted Man” 38. sijan. Albumi pysyi Billboardin listalla 56 viikkoa. == Kappaleet == == Singlet == * ”Round and Round” (huhtikuu 1984) ** Billboard Hot 100: 12. ** Hot Mainstream Rock Tracks: 4. * ”Back for More” (heinäkuu 1984) ** Hot Mainstream Rock Tracks: 27. * ”Wanted Man” (lokakuu 1984) ** Billboard Hot 100: 87. ** Hot Mainstream Rock Tracks: 38. == Listasijoitukset ja sertifikaatit == === Listasijoitukset === Lista (1984) Sijoitus Yhdysvaltain Billboard 200 7. === Sertifikaatit === Maa Myöntäjä Sertifikaatti Yhdysvallat RIAA 3× platinaa == Arvostelut == * AllMusic: == Kokoonpano == * Stephen Pearcy – laulu * Juan Croucier – bassokitara, taustalaulu * Warren DeMartini – kitara, taustalaulu * Robbin Crosby – kitara, taustalaulu * Bobby Blotzer – rummut, lyömäsoittimet === Muut tekijät === * Beau Hill – tuottaminen, tekniikka * Jim Faraci – tekniikka * Dennis King – masterointi * Jon Astley – vuoden 2014 remasterointi * Dave Clark – avustaja * Clif Smith – avustaja * Robin Laine – avustaja * Tawny Kitaen – kansikuvamalli == Lähteet == * metalkingdom.net | Metal Kingdom * sleazeroxx.com | Sleaze Roxx Inc. === Viitteet === Luokka:Vuoden 1984 albumit
Nirim

Nirim () on kibbutsi Israelin Negevin alueella. Sen asukasluku oli vuoden 2021 lopussa 408, joista 407 oli juutalaisia ja yksi arabi. Nirim tunnetaan esimerkiksi vuonna 1948 käydystä taistelusta egyptiläisiä vastaan. Nirim oli yksi Hamasin 7. lokakuuta 2023 tekemän terroristihyökkäyksen kohteista. ==Maantiede== Nirim sijaitsee Etelä-Israelissa Negevin länsiosassa, lähellä Gazan kaistaa. ==Historia== Nirim perustettiin Negeville yöllä 6. lokakuuta 1946 yhdessä kymmenen muun juutalaisen kylän kanssa. Vuoteen 1948 saakka Nirim oli juutalaissiirtokunnista läntisin ja lähinnä Egyptin hallitsemaa Siinain niemimaata. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Unkarista ja Romaniasta. Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä Egyptin joukot iskivät Nirimiin 15. toukokuuta. Seuranneessa taistelussa egyptiläisten epäonnistui vallata hyökkääjiä pienemmän joukon puolustama kibbutsi. Lopulta he päätyivät kiertämään sen ohi. Samalla säästyivät monet alueen muut juutalaissiirtokunnat. Nirimin rakennukset tosin tuhoutuivat lähes täysin. Sota päättyi huhtikuussa 1949 ja Nirim siirrettiin jonkin matkaa alkuperäiseltä paikaltaan luoteeseen. Alkuperäiselle paikalle perustettiin Nir Yitzhakin kibbutsi. Sittemmin Nirim on ollut ajoittain Gazan kaistalta ammuttujen Kassam-rakettien kohde. Nirim kärsi pahasti Hamasin terroristihyökkäyksessä 7. lokakuuta 2023. Hyökkäyksestä vastasi Hamas- komentaja Bilal Al-Kedra, jonka Israel ilmoitti surmanneensa 15. lokakuuta 2023. Israelin armeija saapui kibbutsiin vasta illalla ja surmasi sen alueella viipyneet yhdeksän terroristia. Hyökkäyksen myötä ainakin viisi kibbutsin asukasta oli saanut surmansa ja viisi oli kateissa mahdolliseti Gazan kaistalle panttivangeiksi kaapattuina. Terroristit räjäyttivät ja polttivat useita asuintaloja, ja Israel evakuoi kibbutsin asukkaita Eilatiin. Kibbutsin jälleenrakentamiseen kerättiin nopeasti miljoona sekeliä eli neljännesmiljoona euroa. ==Väestö== Nirimin asukasluku oli vuoden 2021 lopussa 408 ja vuoden 2019 lopussa 360. Vuonna 2002 vastaava luku oli 365. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Elizabeth Sackler

Elizabeth Ann Sackler (s. 19. helmikuuta 1948 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen historioitsija ja feministinen aktivisti. Hän on Brooklyn Museumin Elizabeth A. Sackler Center for Feminist Artin perustaja. Sackler on psykiatri Arthur Sacklerin tytär. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Sacklerin suku Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heinrich Kley

Heinrich Kley (1863 Karlsruhe – 1945 München) oli saksalainen taidemaalari ja kuvittaja. Kley sai taidemaalarin koulutuksen ja valmistui taideakatemiasta vuonna 1885. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Theophanie Krauterun kanssa. Kleylla oli aluksi vaikeuksia löytää töitä, mutta vuonna 1901 hänen onnensa kääntyi. Kley sai huomattavan tilauksen Kruppin teräsvalimolta. Hänen oli määrä tehdä sarja maalauksia, jotka kuvaisivat Kruppin tehtaiden teollisia prosesseja. Onnistunut projekti johti uusiin tilauksiin Kruppilta ja muilta suurilta teollisuusyrityksiltä. Vapaa-aikanaan Kley viihdytti itseään ja vaimoaan piirtämällä omalaatuisia ja ilkikurisia kuvia. Hän maalasi päivisin tilaustöitä, jotka mainostivat tehtaita, mutta piirsi iltaisin jättiläismäisiä demoneja, jotka vaanivat tehdasrakennusten yllä, painoivat kouransa piippujen päälle ja hukuttivat tehdassalit savuun. Kley täytti luonnoskirjansa kuvilla groteskeista antropomorfisista eläimistä sekä satiirisilla luonnoksilla virkamiehistä ja papistosta. Hän kuvasi piirroksissaan ruumintoimintoja, roomalaisia orgioita ja mytologisia hahmoja koomisissa tilanteissa. Kley ei näyttänyt piirroksiaan asiakkailleen eikä muillekaan, mutta vähitellen hänen ystävänsä saivat vihiä erikoislaatuisista piirroksista. Vuonna 1908 eräs Kleyn ystävä näytti hänen luonnoskirjaansa satiirilehti Simplicissimuksen kustantajalle Albert Langenille. Langen tunnisti Kleyn lahjat ja pestasi hänet välittömästi piirtäjäksi lehteensä. Kleyn taidokkaat piirrokset osoittautuivat menestykseksi. Langen julkaisi lisäksi kaksi Kleyn luonnoskirjaa, Skizzenbuch I ja Skizzenbuch II. Pian Kleyn piirroksia alettiin julkaista säännöllisesti myös kulttuurilehti Jugendissa ja sanomalehti Berliner Illustrierte Zeitungissa. Vuonna 1910 Kleyn originaalipiirroksia ryhdyttiin myymään taidegalleriassa. Menestyksen myötä Kleyt muuttivat Karlsruhesta Müncheniin, jonka vilkkaassa taide-elämässä vaikuttivat muun muassa Wassily Kandinsky, Paul Klee ja Der Blaue Reiter -taiteilijaryhmä. Kley jatkoi piirtämistä lehtiin ja menestyi myös kirjankuvittajana. Hänen töitään julkaistiin lisäksi albumeina. Kley on vaikuttanut useisiin myöhempiin kuvittajiin. Walt Disney totesi vuonna 1964, että hänen animaattoriensa taideopetusta olisi ollut mahdotonta järjestää ilman Kleyn upeita piirroksia. Kleyn vaikutus näkyy etenkin Disneyn Fantasia-animaatioelokuvassa, jossa on runsaasti antropomorfisia eläimiä. Kley innoitti myös Frank Frazettaa ja Walt Kellyä. == Galleria == Kuva:Heinrich Kley Tiegelstahlguss.jpg|Tiegelstahlguß bei Krupp Kuva:Kley Kränzchen.jpg|Das Kränzchen. Federzeichnung (Skizzenbuch I, 1909) Kuva:Kley Heinrich - Die Dompteuse recto .jpg|Die Dompteuse, noin 1910 Kuva:Kley Heinrich - A Hot Evening Meal.jpg| Warmes Abendbro, noin 1910 Kuva:Kley Heinrich - Gefangen.jpg|Gefangen, noin 1910 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kuvittajat Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Svenska Barnträdgården i Uleåborg

Svenska Barnträdgården i Uleåborg on yksityinen lastentarha Oulun kaupungissa Vanhatullin kaupunginosassa. Svenska Barnträdgården i Uleåborg on perustettu 1.3.1966 Sepänkadun ja Torikadun kulmaukseen Svenska Privatskolan i Uleåborgin yhteyteen. Päiväkoti perustettiin koulun rehtori Greta Wetterstrandin ja rouva Kathy Klärichin aloitteesta. Tavoittena oli saada aikaan puolipäivätarha ruotsinkielisessä koulussa (Svenska Privatskolan i Uleåborg) olevien lasten sisaruksille. Lastentarhan ensimmäinen johtaja oli Maj-Britt Granholm ja tarhan johtajana toimiii tällä hetkellä Jaana Lehtiniemi. Molemmat ovat valmistuneet Pietarsaaren ruotsinkielisestä lastentarhaopettajakoulusta (Barnträdgårdsutbildningen i Jakobstad). Lastentarhassa oli vuonna 2020 noin 60 lasta ja tarha toimii historiallisessa Snellmanin talo:ssa keskellä Oulua. Tarhan opetuskieli on ruotsi ja monien lapsien kohdalla koulutie käy ruotsinkielisen koulun puolelle. Tarhan omistaa Skolgarantiföreningen r.f, joka ylläpitää myös Svenska Privatskolan i Uleåborg nimistä koulua samassa korttelissa. == Aiheesta muualla == * Svenska Barnträdgården i Uleåborg Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vanhatulli
Gädda

Gädda voi tarkoittaa seuraavia: * Gädda, 1400-luvulta tunnettu ruotsalainen aatelissuku * Gädda, seuraavien henkilöiden sukunimi (eivät kuuluneet Gädda- aatelissukuun): ** Evert Gädda (1896–1962), suomalainen suojeluskuntaupseeri ** Gustaf Gädda (1871–1942), suomalainen kansanedustaja ** Hubert Gädda (1896–1977), suomalainen korkeushyppääjä ** Johan Gabriel Gädda (1825–1891), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Jeremy Jordan

Jeremy Jordan -nimisiä henkilöitä ovat: * Jeremy Jordan, oik. Donald Henson (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja * Jeremy Jordan (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija
Himocast

Himocast on suomalainen podcast seksistä ja seksuaalisuudesta. Ohjelmaa tekevät kirjailija-taiteilija Jenni Janakka ja bloggaaja, seksuaalikasvattaja Kaisa Merelä. Ohjelmaa voi kuunnella podcast-sovelluksilla ja Podplayssa. Himocast aloitti joulukuussa 2018. Jaksoissa esiintyvät tekijät Janakka ja Merelä, joiden lisäksi osassa jaksoissa on vieraita. == Vieraat == * Susanna Ruuhilahti. 3. Yhden illan jutut, 22. Tajunnanräjäyttävää seksiä ja 23. Pitkän suhteen kipinä. * Chike Ohanwe. 14. Flirttailu * Eino Nurmisto. 26. Sateenkaari * Iida Åfeldt. 27. Raskaus ja keho * Lotta Jäppinen. 35. Lesboilua *Mirva Hämäläinen. 58. Avoimet suhteet *Katja Välikangas 62. Pilluilo == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Podcasting
Eino Nurmisto

Eino Nurmisto (s. 1990) on suomalainen sisällöntuottaja, kuvittaja ja kirjailija. Nurmisto on kotoisin Somerolta, mutta asuu nykyään Helsingissä. Hän on kirjoittanut vuodesta 2010 Tämän kylän homopoika -blogia. Nurmisto on opiskellut kotimaista kirjallisuutta Turun yliopistossa. Hän on ottanut julkisesti kantaa erityisesti seksuaalivähemmistöjen puolesta. Hänen teoksensa Homopojan opas palkittiin Lastenkirjainstituutin jakamalla Punni-palkinnolla vuonna 2020. Vuonna 2023 ilmestyi Nurmiston esikoisromaani Vuoden nuori taiteilija. Nurmisto oli vihreiden ehdokas kuntavaaleissa 2021 Helsingissä ja sai 208 ääntä eikä tullut valituksi. == Teokset == * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Tämän kylän homopoika -blogi Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susanna Ruuhilahti

Susanna Ruuhilahti on suomalainen kätilö, seksuaaliterveyden asiantuntija ja logoterapeutti. Ruuhilahti kirjoitti Tommi Läntisestä kertovan kirjan Tommi Läntinen - Ääretön ikävä. == Teokset == * Koukuttavat suhteet. Minerva, 2019. ISBN 9789523127944 * Tommi Läntinen - Ääretön ikävä. Minerva, 2019. ISBN 9789523128811 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kätilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Dunwich

Dunwich voi viitata seuraaviin asioihin: *Dunwich, kylä ja kunta Suffolk Englannissa *Dunwich, paikkakunta Australiassa *Dutton/Dunwich, kunta Kanadassa *kuvitteellinen paikkakunta H. P. Lovecraftin tuotannossa
Kingsport

Kingsport on kaupunki Tennesseessa Yhdysvalloissa. Sen alkiona on Holston-joen varrelle 1822 perustettu jokisatama. Vuonna 1917 Kingsportista alettiin rakentaa suunnitelmallisesti puutarhakaupunkia. Kemian alan suuryritys Eastman Chemical Company on lähtöisin Kingsportista. ==Maantiede== Kingsport sijaitsee Holston-joen varrella Tennesseen vuoristoisessa koilliskolkassa ja se rajautuu pohjoisessa Virginiaan. Etäisyys Knoxvillesta on noin 140 kilometriä koilliseen. ==Historia== Kingsportin historia alkaa 1700-luvun lopulta, jolloin Holston-joen rantamaalle perustettiin pieni telakka. 1780-luvulla paikkakunta oli osa lyhytikäiseksi jäänyttä Franklinin valtiota (State of Franklin), joka kattoi koillisen Tennesseen. King's Port -niminen kaupunki syntyi 1822. Teollinen kehitys alkoi 1900-luvun alussa rautatieyhteyden myötä. Maisema-arkkitehti John Nolan suunnitteli Kingsportin suurelta osin uudelleen 1910-luvun jälkipuoliskolla ja se sai puutarhakaupunkimaisen ilmeen. Kingsportin teollisesta rakenteesta tuli monipuolinen. Eastman Chemical Company perustettiin Kingsportissa, ja sen ansiosta kaupunki kasvoi jopa 1930-luvun suuren laman vuosina. 1900-luvun jälkipuoliskolla Kingsport kärsi monen amerikkalaiskaupungin tavoin kaupunkirakenteen sirpaloitumisesta. Kingsportin taloudellinen pohja on vakaa, peruskoulutus on hyvää tasoa ja kansalaistoiminta vireää. East Tennessee State University -oppilaitoksella on toimipiste Kingsportissa. == Talous ja liikenne == Kingsportissa on kemianteollisuutta, lasiteollisuutta ja paperiteollisuutta. Kingsportin keskeisiä maantieliikenteen väyliä ovat etelä–pohjoissuuntainen U.S. Route 23 ja kaakkois–luoteissuuntainen Interstate 26. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kingsport, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Tennesseen kaupungit
Helmisiipinapsija

Helmisiipinapsija (Ornithion inerme) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Helmisiipinapsija on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 8-9 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Helmisiipinapsijan pää on tumman harmaa ja päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Lajin selkä on oliivinvihreä ja siivet ovat tummat ja niissä on valkoisista pilkuista muodostuvia juovia. Helmisiipinapsijan kurkku on harmahtavan valkoinen ja vaaleankellertävä rinta muuttuu vatsaa kohden keltaiseksi. Linnun nokka on paksuhko. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Helmisiipinapsijalla on kaksi erillistä levinneisyysaluetta. Sitä tavataan Amazonasin alueelta Venezuelasta Brasiliaan ja Boliviaan sekä lisäksi Brasilian itärannikolta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat ja erityisesti sitä tavataan vesialueiden läheisyydestä. Helmisiipinapsijat liikkuvat puiden latvuksissa yleensä yksin tai pareittain ja voivat liittyä sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. ==Lähteet== Luokka:Tyrannit
Reino Honkanen (näyttelijä)

Reino Honkanen (25. toukokuuta 1924 Valtimo – 26. syyskuuta 2008 Kuopio)Kuopion seurakuntayhtymä, Reino Honkanen, Kuopion Iso hautausmaa, osasto 180, rivi 2, paikka 4-5, viitattu 2021-07-28 oli suomalainen näyttelijä. Honkasen puoliso oli näyttelijä ja teatteriohjaaja Irmeli Heinänen ja heidän tyttärensä on näyttelijä ja laulaja Katriina Honkanen.http://katriinahonkanen.blogspot.com/p/biografia.html Honkanen suoritti kansakoulun ja jatkoluokkien oppimäärän sekä opiskeli musiikkia Viipurin musiikkiopistossa Lahdessa 1945–1950. Lisäksi hän opiskeli yksityisesti Jeanette Pohjanheimon ja Aila Itäkylän johdolla. Näyttelijänä Honkanen teki pitkän ja monivaiheisen uran. Hän näytteli Savon Maaseututeatterissa 1952–1953, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1954–1955, Jyväskylän Työväen Teatterissa 1955–1957, Mikkelin teatterissa 1957–1959, Savonlinnan Teatterissa 1959–1961, Joensuun kaupunginteatterissa 1961–1963, Kotkan kaupunginteatterissa 1963–1965, Imatran Teatterissa 1965–1969, Kuopion Yhteisteatterissa 1969–1976 sekä Kuopion kaupunginteatterissa vuodesta 1976 vuoteen 1987, jolloin hän jäi eläkkeelle. Työurallaan Honkanen sai näytellä merkittäviä rooleja eri teoksissa. Hän oli muun muassa Viulunsoittaja katolla -musikaalissa Tevje, Kerjäläisooppera-musiikkinäytelmässä hän esitti Peachumin roolin, Molièren kirjoittamassa Luulosairas-näytelmässä hän teki nimiroolin ja näytelmässä Hiiriä ja ihmisiä Candyn roolin. Elokuvissa Honkanen näytteli sotatuomarin roolin Mikko Niskasen televisioelokuvassa Omat koirat purivat. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Virginia (kappale)

Virginia on vuonna 2008 julkaistu kappale ja single Vuokko Hovatan esikoisalbumilta Lempieläimiä. Kappaleen on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut Kerkko Koskinen ja sanoittanut Anna Viitala. Sanoitus kertoo kirjailija Virginia Woolfista. Virginia oli ehdolla Suomen edustajaksi Eurovision vuoden 2008 laulukilpailuun. Kappale valittiin 12 ehdokkaan joukosta finaaliin kahdeksan parhaan joukkoon mutta jäi finaaliäänestyksessä viimeiseksi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Vuokko Hovatan kappaleet
Gho

pienoiskuva|Gho Gho (, ) on bhutanilainen perinteinen miesten asuste. Se on polviin asti ulottuva kaapu, jonka kuvioinnin ja värien kirjo on laaja. Yhdessä kabney-huivin ja tsho lham -saappaiden kanssa gho muodostaa Bhutanin miesten kansallisasun. Ghon käyttö on pakollista bhutanilaisille miehille mm. kouluissa, valtion virastoissa ja juhlatilaisuuksissa. == Lähteet == Luokka:Bhutanin kansallissymbolit Luokka:Paidat Luokka:Kansallispuvut Luokka:Miesten ulkonäkö
Intef IV

Sehetepkare Intef (myös Intef IV tai Intef V) oli Egyptin faarao, joka hallitsi 13. dynastian, Egyptin toisen välikauden aikana Memfistä noin 1759 eaa. – 1749 eaa ollen mahdollisesti sen 23. kuningas. Tiedot hänestä perustuvat pääosin Torinon papyrukseen sekä Karnakin Kuningasluetteloon. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Kabney

Kabney (dzongkhaksi བཀབ་ནེ་, bkab-ne) on bhutanilainen silkistä valmistettu huivi, joka on osa Bhutanin miesten kansallisasua. Se kiedotaan käyttäjän ylle siten, että se tulee vasemman olkapään ja lantion oikean puolen yli. Kabneyn käyttö on pakollista mm. virallisissa yhteyksissä ja luostareihin mentäessä. Naiset käyttävät kabneyn sijaan rachu-huivia. Kabneyn mitat ovat yleensä 90 x 300 cm.. Kabneyn väri määräytyy käyttäjänsä sosiaalisen aseman mukaan (kuva suuntaa-antava): * Valkoinen: tavalliset kansalaiset * Punainen valkoisilla radoilla: paikallishallinnon edustajat ja kuvernöörit * 80x80px Valkoinen punaisilla raidoilla: kylien johtajat (Gup) * Tummansininen: parlamentin edustajat (sekä ylä- että alahuoneessa) * Oranssi: ministerit ja varaministerit * Vihreä: tuomarit * Keltainen (virallisesti "sahrami"): Bhutanin kuningas ja Je Khenpo * Punainen: dasho-arvonimen saaneet Dasho on korkea-arvoinen bhutanilainen titteli ja sen voivat saada henkilöt, jotka ovat tehneet jotain poikkeuksellista kansan hyväksi. Arvonimi oikeuttaa punaisen huivin käyttöön, minkä vahvistaa kuningas. Kunnianosoitus otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2014 ja sen ensimmäinen saaja oli entinen pääministeri Dasho Tshering Tobgay. Bhutanissa on väitelty siitä, saavatko esimerkiksi entiset ministerit käyttää ministereille varattua oranssia kabneyta virkakautensa jälkeen vai eivät. Vuodesta 2008 alkaen kabneyn on katsottu olevan virkaan kuuluva asuste, eli ministerien täytyy luopua ministereille varatusta kabneysta sen jälkeen, kun virkakausi on ohi. == Lähteet == Luokka:Kansallispuvut‎ Luokka:Bhutanin kansallissymbolit
Léon Serpollet

Léon Serpollet (4. lokakuuta 1858 Culoz – 11. helmikuuta 1907 Pariisi) oli ranskalainen insinööri joka valmisti höyryautoja veljensä Henri Serpolletin kanssa. Serpollet myös ajoi kilpaa veljensä Henrin kanssa valmistamillaan autoillaan. Hän saavutti maanopeusennätyksen. Se tapahtui kun hän ajoi 120 kilometriä tunnissa vauhdilla Nizzan promenaadilla vuonna 1902. Se oli sikälikin merkittävä että vauhti oli parempi kuin mihin polttomoottoreilla pystyttiin. Hänen asiakkaisiinsa kuuluivat muiden muassa Persian šaahi sekä kuningas Edvard VII. == Kunnianosoitukset == Serpolletin patsas on Jean Boucherin veistämänä. Se sijaitsee Pariisin 17. arrondissementissä Saint Ferdinandin aukiolla. Pariisin 18. arrondissementtissa on hänen mukaansa nimetty puisto Parc Léon Serpollet. Hänelle myös myönnettiin Kunnialegioonan kunniamerkki vuonna 1900. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Ranskalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
George Călinescu

George Călinescu (1899 Bukarest, Romania – 1965 Bukarest, Romania) oli romanialainen kirjallisuudentutkija, kriitikko ja kirjailija. Hän oli koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän oli merkittävä kulttuuripersoona 1920-1930-luvun Romaniassa. Călinescu oli vuodesta 1937 Iaşin yliopistossa estetiikan ja kirjallisuuden dosentti ja vuodesta 1945 Bukarestin yliopistossa Romanian nykykirjallisuuden professori. Romanian akatemian jäseneksi hänet valittiin 1949. Hänen tuotantoonsa kuuluu merkittävä Romanian kirjallisuuden historia Istoria literaturii române de la origini până în prezent (1941) sekä kaunokirjallisuutta. ==Suomennettu tuotanto== * Otilian arvoitus (Enigma Otiliei), suom. Tiina Peltonen, julkaisussa Columna 15 (2000), s. 45–48 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanialaiset kirjailijat Luokka:Romanialaiset tieteilijät Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Romanialaiset professorit Luokka:Kriitikot Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Aleksanteri Nevskin kirkko (Kööpenhamina)

Aleksanteri Nevskin kirkko on Kööpenhaminassa sijaitseva ortodoksinen kirkko. Katedraali sijaitsee yhdellä Kööpenhaminan pääkaduista, Bredgadella, Frederiksstadenin kaupunginosassa. Kirkon välittömässä läheisyydessä sijaitsee Amalienborgin linna ja Marmorikirkko. Kirkko on valmistunut vuonna 1883. Kirkon on suunnitellut venäläinen arkkitehti David Grimm. Kirkon suojelupyhimys on Aleksanteri Nevski, keisari Aleksanteri II:n suojeluspyhimys. Kirkko on yksi Kööpenhaminan suosituimmista nähtävyyksistä. == Historia == Kirkon synty sai alkunsa, kun Tanskan kuninkaan Kristian IX:n tytär, prinsessa Dagmar nai Venäjän keisari Aleksanteri III:n. Dagmar kääntyi luterilaisuudesta ortodoksisuuteen ja otti Venäjän keisarinnana käyttöön nimen Maria Fjodorovna. Vieraillessaan Tanskassa, Maria Fjodorovna ilmaisi halun ortodoksisen kirkon perustamisesta Kööpenhaminaan. Aleksanteri III:n noustessa keisariksi, Venäjän hallitus hankki palan maata Bredgadelta ja antoi 300 000 kultaruplaa kirkon toimintaan. Keisari itse lahjoitti lisäksi 70 000 kultaruplaa henkilökohtaisista varoistaan. Kirkko valmistui vuonna 1883. Avajaistilaisuuteen osallistuivat keisari Aleksanteri III, keisarinna Maria Fjodorovna, suurherttua Nikolai sekä Euroopan kuninkaallisten perheiden jäsenet. == Arkkitehtuuri == Kirkon suunnittelija on David Grimm. Kirkko on rakennettu graniitista ja tanskalaisista tiilistä. Kirkon kellojen kokonaispaino on 640 kg. Suurin kello painaa 288 kg. Kadulle päin olevien kupolien alla sijaitsee Bronnikovin maalaama ikoni Aleksanteri Nevskissä. Kirkon marmoriset portaat on suunniteltu vanhaan venäläiseen tyyliin. Portaat johtavat ensimmäisen kerroksen kirkkosaliin, jossa sijaitsee bysanttityylisiä freskot. Lattia on koristeltu marmorimosaaiikilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kööpenhaminan kirkot Luokka:Kööpenhaminan kulttuuri Luokka:Ortodoksiset kirkkorakennukset
Alastalo

Alastalo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Juha Alastalo (s. 1981), jääkiekkoilija * Juho Alastalo (1846–1918), maanviljelijä ja valtiopäivämies * Kalle Alastalo (1870–1932), maanviljelijä ja tehtailija. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Herman Mattsson Alastalo, Volter Kilven romaanissa Alastalon salissa
Brusila

Brusila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Annika Brusila (s. 1966), kirjailija ja toimittaja. *Juho Brusila (1829–1915), maanviljelijä ja valtiopäivämies *Riitta Brusila (s. 1954), yhteiskuntatieteilijä ja graafisen muotoilun professori *Samu Brusila (s. 1973), laulaja.
Matti Haapala

Matti Haapala (24. heinäkuuta 1858 Jalasjärvi – 29. lokakuuta 1912 Jalasjärvi) Geni: Matti Juhonpoika Haapala Viitattu 25.1.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Haapalan vanhemmat olivat Juho Matinpoika Haapala ja Susanna Ulrika Haapala ja puoliso Susanna Liisa Haapala. Matti Haapala perusti muun muassa osuusmeijerin ja yksityisen kansakoulun Jalasjärvelle. Hän toimi myös kuntakokouksen puheenjohtajana ja säästöpankin isännistön puheenjohtajana.Kuollut. Pohjalainen, 30.10.1912, no. 252, s. 3. Haapala oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jalasjärven edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 304. WSOY, 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Tunkelo

Tunkelo voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: == Sukunimi == *E. A. Tunkelo (1870–1953), suomalainen kielitieteilijä, päätoimittaja ja professori *Elias August Tunkelo (1846–1915), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies, E. A. ja Juho Heikki Tunkelon isä *Juho Heikki Tunkelo (1873–1948), suomalainen pappi, suomentaja, kirjailija, järjestöjohtaja ja lastensuojelun asiantuntija == Maantiede == *Tunkelo, kylä Orivedellä Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Siemenvalkuainen

Siemenvalkuainen tai sisävalkuainen eli endospermi on koppisiemenisten kasvien siementen sisältämä ravinteikas solukko, jota kasvin alkio käyttää ravinnokseen. Viljakasvien endospermiä kutsutaan myös jauhoytimeksi, ja se on massaltaan 80–85 % jyvän massasta. Endospermi esiintyy suurimmassa osassa kukkivia kasveja. Alkio saa ravintonsa lähinnä endospermistä, joka siten auttaa siemenen itämisessä. Endospermit sisältävät tärkkelystä, vaikka ne voivat sisältää myös öljyä ja proteiinia. Endospermejä käytetään joissain yleisissä ruoissa, kuten kookosmaidossa (kookosvesi on kookospähkinän nestemäistä endospermiä) ja maississa, jonka endospermirikkaita jyviä syödään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tieteen termipankki: Endospermi Luokka:Kasvianatomia
Karl Henrik Hagman

Karl (Carl) Henrik Hagman (1825 Koivulahti – 4. toukokuuta 1898)Dödens skördar år 1898. Landtbrukare. Östra Finland, 4.1.1899, no. 2, s. 3. (ruots.) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Karl Henrik Hagman syntyi Koivulahden kappalaisen Nils Hagmanin perheeseen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nils Hagman. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 25.1.2021. Hän toimi tuomarin apulaisena ja pitäjänkirjurina ja ryhtyi sitten maanviljelijäksi. Hänet valittiin Tammikuun valiokuntaan, mutta päätös kumottiin, kun häntä ei katsottu kuuluvaksi talonpoikaissäätyyn. Hagman oli kuitenkin juuri talonpoikaissäädyssä Korsholman eteläisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli sekä puhemiesneuvoston että tarkastus- ja talousvaliokuntien jäsen. Hagman joutui myöhemmin myymään maatilansa eikä voinut ottaa vastaan 1875 saamaansa työtä maanviljelysopistossa Kurkijoella, vaan sairastui ja vietti yli 20 vuotta vuoteenomana. Karl Henrik Hagmanin poika oli valtioneuvos ja rautatiehallituksen liikennejohtaja Herman Hagman.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Herman Almus Hagman == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Karl Johan Hahl

Karl Johan Hahl (8. tammikuuta 1843 Heinola – 12. helmikuuta 1890 Mäntsälä)Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Hahl, Karl Johan. Viitattu 25.1.2021. oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hahlin vanhemmat olivat opettaja Gustaf Hahl ja Anna Helena Nyberg ja puoliso vuodesta 1871 Emilia Sofia Alexandra Waselius. Hahl tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja suoritti tuomarintutkinnon 1870. Hän oli maanviljelijä ja oluenpanija ensin Tuusniemellä ja sitten Mäntsälässä. Hahl oli talonpoikaissäädyn kanslisti valtiopäivillä 1863–1864 ja talonpoikaissäädyssä Kuopion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän kuului vuoden 1872 valtiopäivillä laki- ja yleiseen valitusvaliokuntaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Pacific Grove

Pacific Grove on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Montereynlahden rannalla, ja sen rajanaapurina on Montereyn kaupunki. Pacific Grovessa oli vuoden 2019 arvion mukaan 15 413 asukasta, ja sen pinta-ala on 7,4 neliökilometriä. Pacific Grove sai alkunsa metodistien rantakohteena. Metodistipappi J. W. Ross vierailu 1874 alueella ja totesi paikan täydelliseksi lomapaikaksi. San Franciscossa perustettiin kesäkuussa 1875 Pacific Grove Retreat Association, joka teki David Jacksin kanssa sopimuksen maakaupasta. Pacific Grove oli monena kesänä telttakaupunki, ja kesän lopulta teltat purettiin ja puiset rungot jätettiin vain paikoilleen. Sinne alkoi hiljalleen muuttaa kuitenkin myös vakioasukkaita, ja vuonna 1889 siitä tuli itsenäinen kaupunkinsa. Siellä oli silloin 1 300 asukasta. Kaupunki oli uskonollisten konferenssien keskus, ja se oli myös Kalifornian viimeinen kaupunki, joka päätti kieltolain. Alkoholin myynti oli kielletty vuoteen 1969 asti. Pacific Grovessa on Yhdysvaltain länsirannikon vanhin yhtäjaksoisesti toiminut majakka, Point Pinosin majakka, joka rakennettiin 1855. Kaupungissa on myös Stanfordin yliopiston Hopkins Marine Station. Vuonna 1892 perustettu merilaboratorio on Tyynenmeren rannikon vanhin. == Lähteet == Luokka:Kalifornian kaupungit
Antti Haikonen (valtiopäivämies)

Antti Haikonen (1822 Taipalsaari – 4. lokakuuta 1900 Taipalsaari)Kuolleita. Päivälehti, 7.10.1900, no. 235, s. 2. oli suomalainen poliisi, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Haikonen oli herastuomari, joka toimi kihlakunnanoikeuden lautamiehenä, maanviljelijänä ja kuolemaansa saakka myös poliisina. Hän oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli pankkivaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Olbia (Egypti)

Olbia (), myöhemmin Arsinoe (), oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Punaisenmeren rannalla, Strabonin mukaan Filoteran ja Myos Hormoksen välissä. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.Strabon: Geografika 16 s. 769. Kaupungista tiedetään vain vähän. Myöhemmän nimensä se sai hellenistisellä kaudella, kun se nimettiin todennäköisesti kuningatar Arsinoe II:n mukaan. Agatharkhideen mukaan kaupungin lähellä oli kuumia lähteitä.Agatharkhides: Punaisestamerestä (De mari Erythraeo) s. 53. == Lähteet == Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Parthenia

Parthenia () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Parthenia, kaupunki Mauretaniassa * Parthenia, kaupunki Paflagoniassa
Sepänmäki

Sepänmäki on Helsingin Ala-Malmin osa-alueen itäosassa sijaitseva metsäinen ja pientalovaltainen asuinalue. Sen keskellä oleva noin 600 asukkaan kerrostaloalue tunnetaan Helsingin pienimpänä lähiönä, joka koostuu 1960-luvun keskivaiheilla rakennetuista kaksikerroksisista kerrostaloistaAstikainen, Riitta: Sepänmäki on Helsingin pienin lähiö. Yli 40 miljoonan markan täysremontti keskeytti 30 vuotta uinuneen alueen rauhan. Helsingin Sanomat 16.12.1995. Viitattu 25.1.2021.. Malmin lentokentän ja Malmin hautausmaan väliin sijoittuva Sepänmäki rajoittuu etelässä Kehä ykköseen ja pohjoisessa Longinojan laaksoon. Kaavoitussuunnitelmissa Sepänmäkeen luetaan myös Staran varikkoalue ja Malmin jäähallin alue lännessä sekä Nallenmäen pientaloalue koillisessa, Tullivuorentien itäpuolella. Sepänmäkeen kuuluvia metsäalueita ovat Sepänmäen puisto kerrostaloalueen pohjoislaidalla ja Sepänmäen etelämetsä alueen kaakkoiskulmassa, Tattariharjuntien ja Kehä I:n välissä. Sepänmäen kerrostaloalueen talot ovat kaupungin vuokrataloja, ja ne kunnostettiin perusteellisesti 1990-luvun keskivaiheilla. ==Sepänmäenpuisto== Metsäisen Sepänmäen pohjoispuolen puuton alue Longinojan varrella on nimeltään Sepänmäenpuisto. Sinne on 2020-luvun taitteessa rakennettu uusi asuinalue, joka käsittää viitisenkymmentä rivi- ja pienkerrostaloa noin 600–700 asukkaalleJakonen, Jani: Uusia asuinalueita rakennetaan nyt jokien ja purojen ääreen, Koillis-Helsingin Lähitieto 3.1.2018. Viitattu 25.1.2021.. Näitä asuntoja markkinoidaan myös Sepänmäen nimelläEtuoven ja Oikotien hakutulokset sanalla "Sepänmäki". Haettu 25.1.2021.. ==Lähteet== Luokka:Malmi Luokka:Helsingin lähiöt
Rhaitho

Rhaitho (; joskus tai Rhaithou; ), joskus translitteroituna Raitho tai Raitoo, oli antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä. Se sijaitsi nykyisen El Torin kaupungin paikalla. Rhaithoa pidetään samana paikkana kuin Vanhassa testamentissa mainittu Elim. Rhaitho oli satamakaupunki, joka sijaitsi Punaisenmeren rannalla ja tarkemmin Heroopoliinlahden eli nykyisen Suezinlahden eteläosan itärannalla lähellä Siinainvuorta. Sen nimi oli peräisin foinikialaisilta ja tarkoitti ”Hedelmien paikkaa” lukuisien taatelipalmujen vuoksi. Kaupungin ympärillä oli aavikkoa, joka tunnettiin samalla nimellä kuin kaupunki. Erämaa toimi myöhäisantiikin aikana ja varhaisella bysanttilaisella kaudella munkkilaisuuden keskuksena, ja siellä asui useita erämaaisiä. Elimissä (vanhassa raamatunkäännöksessä Eelim) israelilaiset löysivät Toisen Mooseksen kirjan mukaan kaksitoista vesilähdettä ja seitsemänkymmentä palmupuuta matkallaan Luvattuun maahan. Paikka tuli munkkilaisuuden keskukseksi 200-luvun lopulla ja 300-luvun alussa. Noin 378 eaa. (tai 400-luvun puolivälissä) blemmyit surmasivat Rhaithossa 43 eramaakilvoittelijaa, joita ortodoksinen kirkko muistaa pyhinä. Luostarielämä kukoisti Rhaithossa edelleen seuraavina vuosisatoina. Rhaithon igumeenin Johanneksen pyynnöstä Johannes Siinailainen kirjoitti teoksensa Portaat. Rhaithon lavra eli pääluostari tuhottiin 1000-luvulla. Sen rauniot on kaivettu esiin. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä Luokka:Arabia Petraean provinssin kaupungit
Raitoo

Raitoo voi viitata seuraaviin: * Raitoo, kylä Forssassa Suomessa * Rhaitho, antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä
Amyda

Amyda on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, jota aiemmin pidettiin osana sukua Trionyx. Nykyään sen läheisimpänä sukulaisena pidetään Nilssonia-sukua. Amyda sisältää kookkaita pehmeäkilpikonnia, ja niiden suurin tunnettu kilven pituus on 85 senttimetriä.Auliya, Mark et al.: Amyda cartilaginea (Boddaert 1770) – Asiatic Softshell Turtle, Southeast Asian Softshell Turtle. Teoksessa Suvun levinneisyys ulottuu Bangladeshin ja Intian itäosista Vietnamiin idässä sekä Malakan niemimaan läpi Isoille Sundasaarille (Sumatra, Jaava ja Borneo) etelässä. Sulawesilla ja Pienillä Sundasaarilla sekä Kiinan Yunnanissa ne esiintyvät todennäköisesti vain ihmisen tuomina vieraslajeina. Amyda-kilpikonnien on perinteisesti katsottu olevan yksi hyvin vaihtelevainen laji, rustokilpikonna (Amyda cartilaginea). Vuonna 2014 tehtyjen geenianalyysien perusteella se on kuitenkin lajikompleksi, sillä eri sijainneista otetut näytteet eroavat geneettisesti huomattavasti toisistaan. Mantereella elävät yksilöt on siksi erotettu lajiksi Amyda ornata, kun taas saaristossa elävät yksilöt kantavat edelleen nimeä Amyda cartilaginea. Molemmilla lajeilla on myös muutamia geneettisesti poikkeavia alalajeja. Lisäksi eräs Pohjois-Borneon Baram-joesta otettu näyte on geneettisesti niin poikkeava, että se edustaa kolmatta, tosin vielä kuvaamatonta lajia. Suvun taksonomia on edelleen pitkälti selvittämätön, eikä tähän mennessä tehty tutkimus todennäköisesti kata lajikompleksin koko variaatiota. == Lajit == Kuvatut lajit: (suomenkielisen nimen lähde) * Rustokilpikonna (Amyda cartilaginea) * Amyda ornata == Lähteet == Luokka:Pehmeäkilpikonnat