EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fjodor Roditšev

Fjodor Izmailovitš Roditšev (; 9. helmikuuta 1854 Vjatka, Tverin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. helmikuuta 1933 Lausanne, Sveitsi)Федор Измайлович Родичев Hrono.ru. Viitattu 4.12.2016. oli venäläinen liberaali poliitikko. Hän toimi vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen tilapäisesti Suomen asiain komissaarina hoitaen Suomen suuriruhtinaskunnan ministerivaltiosihteerin tehtäviä. Roditšev oli aatelinen maanomistaja. Hän valmistui vuonna 1876 juristiksi Pietarin yliopistosta ja osallistui vapaaehtoisena vuosien 1876–1878 Serbian–Turkin sotaan. Hän oli vuosina 1878–1890 Vesjegonskin piirikunnan aatelismarsalkkana ja rauhantuomarina. Hänet valittiin 1891 ensimmäisen kerran Tverin kuvernementin zemstvon puheenjohtajaksi. Roditšev oli mukana laatimassa zemstvojen vuonna 1894 uudelle keisarille Nikolai II:lle jättämää adressia ja kuului kesäkuussa 1905 keisarin luo lähetettyyn zemstvojen lähetystöön. Vuosina 1898–1901 hän toimi lakimiehenä Pietarissa, mutta hänet karkotettiin pääkaupungista kahdeksi vuodeksi poliittisten mielipiteidensä vuoksi. Hän oli mukana perustamassa vuonna 1903 Vapautusliitto-nimistä liberaalia oppositiojärjestöä, joka liittyi vuonna 1905 uuteen Perustuslaillisdemokraattiseen puolueeseen eli niin sanottuun kadettipuolueeseen. Roditšev kuului kadettipuolueen keskuskomiteaan ja oli vuosina 1906–1917 edustajana valtakunnanduumassa, jossa hänen sanottiin olleen kadettien edustajaryhmän parhaimpia puhujia.Tietosanakirja (1922), s. 1014 Runeberg.org. Viitattu 4.12.2016. Helmikuun vallankumouksen jälkeen duuman väliaikainen komitea nimitti Roditševin Suomen asiain komissaariksi 15. maaliskuuta (J: 2. maaliskuuta) 1917. Hän vieraili Suomessa kaksi päivää myöhemmin rauhoittelemassa vallankumouksellisia venäläisiä merisotilaita ja neuvottelemassa suomalaisten kanssa sortokauden päättämisestä. Hänet korvattiin 8. huhtikuuta (26. maaliskuuta) ministerivaltiosihteeriksi nimitetyllä Carl Enckellillä.Pertti Luntinen: Autonomian vahvistamisyritys, s. 149–152 teoksessa Itsenäistymisen vuodet 1917–1920. Osa I: Irti Venäjästä (päätoim. Ohto Manninen). Valtionarkisto, Helsinki 1992. Roditšev valittiin kadettien edustajana syksyn 1917 esiparlamenttiin ja perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Venäjän sisällissodan aikana hän toimi valkoisten hallinnossa Etelä-Venäjällä. Vuodesta 1920 hän asui maanpaossa Sveitsissä. ==Lähteet== Luokka:Suomen ministerivaltiosihteerit Luokka:Perustuslaillisdemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenet Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Maria Valkama

Maria Valkama on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja järjestöjohtaja. Hän on työskennellyt Yleisradiossa, ensimmäisiin kaupallisiin radioasemiin kuuluneessa Radio Ykkösessä ja vuodesta 1996 Radio Stadissa.Valkama, Maria, RITVA-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 4.12.2016. 2000-luvulla Maria Valkama on toiminut Suomen Tuki- ja liikuntaelinliitto Tule ry:n pääsihteerinä.Suomen Tule ry:n pääsihteeri Maria Valkama: Tuki- ja liikuntaelinsairaudet Euroopan yleisin työperäinen ongelma , SAK Rauma 22.10.2007. Viitattu 4.12.2016. 1980-luvun alussa Valkama oli mukana tekemässä Kukkokiekuu-nimistä television ”viihteellistä asiaohjelmaa koko perheelle”. Vuonna 1983 hän käsikirjoitti ja juonsi yhdessä Leo Lehdistön kanssa kotimaanmatkailuun erikoistunutta tv-ohjelmasarjaa Kaunis on maa. Vuosina 1983 ja 1984 hän juonsi Suomen euroviisukarsinnan. Valkama oli mukana myös Viikonlopputelevisio-ohjelmassa, kunnes lähti Ylestä vuonna 1985 mukaan pääkaupunkiseudun kaupalliseen paikallisradioon Radio Ykköseen. Sen mentyä konkurssiin 1995 Valkama jatkoi samalla taajuudella (91,1 MHz) pari vuotta toimineessa Radio Stadissa.Radiovaikuttajan henkilökuva: Maria Valkama, Paikallisradiot-verkkomuseo. Viitattu 4.12.2016. Syksystä 1992 Valkama oli mukana PTV-televisiokanavan pääkaupunkiseudulla näkyneessä arkipäivien ”iltapäivälehtimäisessä” makasiiniohjelmassa Betoniviidakko yhdessä Hannele Schlizewskin ja Mikko Räisäsen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat
Full House

Full House on yhdysvaltalainen Jeff Franklinin luoma tilannekomediasarja, jota esitettiin ABC:llä vuosien 1987 ja 1995 välillä. Sarjasta tehtiin kahdeksan tuotantokautta ja 192 jaksoa. Venäjällä esitettiin Full Houseen perustuvaa Topsy-Turvy House -sarjaa vuosien 1996–2000 aikana STS-kanavalla. Vuonna 2016 julkaistiin Full Housen jatko-osa Fuller House. Molemmat sarjat olivat katsottavissa Netflix-videopalvelusta. Warner Home Video on julkaissut sarjan täydellisen DVD-kokoelman vain Yhdysvaltojen ja Kanadan alueilla. == Juoni == Sarja kertoo Tannerin perheen elämästä San Franciscossa. Vastikään leskeksi jäänyt Danny Tanner on kutsunut kotiinsa asumaan lapsuudenystävänsä Joey Gladstonen ja lankonsa Jesse Katsopolisin auttamaan hänen kolmen tyttärensä D.J:n, Stephanien ja Michellen hoidossa. Miehet jäävät taloon lopulta useaksi vuodeksi, ja pian kuvioihin astuu myös Dannyn työtoveri ja Jessen tuleva vaimo Rebecca Donaldson. == Näyttelijät == Sukunimi Cochran vaihdettiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen Katsopolisiksi. == Kirjasarjat == Warner Bros. on julkaissut nuorille suunnattuja Full House -nimeä kantavia kirjoja, joista osa perustuu Mills & Boonin rakkausromaaneihin. * Full House Stephanie, 33-osainen kirjasarja. * Full House Michelle, sisältää 40 kertomusta. * Full House Sisters, 14-osainen kirjasarja. * Full House: Dear Michelle, 4-osainen kirjasarja * Club Stephanie == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Full House TV.comissa Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:ABC:n televisio- ohjelmat
Teheranin suuri basaari

Teheranin suuri basaari () on vanha basaarialue Iranin pääkaupungissa Teheranissa. Basaari sijaitsee Teheranin eteläosassa, Golestanin palatsin eteläpuolella. Se on aikojen kuluessa muodostunut useista käytävistä, joiden yhteispituus on 10 kilometriä. Kukin käytävä on erikoistunut johonkin myytävään tuoteryhmään. Basaarilla on myös useita sisäänkäyntejä, joista pääsisäänkäyntinä pidetään Sabze Meydan -nimistä toria. Teheranin metroa käyttäen basaariin pääsee Khayamin asemalta. Torikauppojen lisäksi basaarissa on pankkeja, moskeijoita ja vierastaloja. "BBC News - Tehran bazaar feels winds of change" Basaari on ollut kauppapaikkana jo satoja vuosia. Se sai lisää tilaa 1600-luvulla, kun safavidihallitsijat rakennuttivat kaupunkia. Kuningas Tahmasp I laajensi tällöin basaarialuetta ja teetti lisäksi kaupungin ympärille ja muurin. Basaarin vanha osa on rakennustekniikaltaan yhtenäinen ja huolellisesti rakennettu. Basaarilla on myös poliittista painoarvoa. Se edustaa vanhoillista šiialaista islamilaisuutta vastakohtana Pohjois-Teheranin länsimaistuneelle ja vaurastuneelle liikealueelle. Tehran Bazaar old.jpg|Vuoden 1873 piirros basaarista Tehran Bazar - Persian Market - 2013.jpg|Basaarin vanhan osan kattorakenteita Bazaar de Teherán, Teherán, Irán, 2016-09-17, DD 45.jpg|Yksi basaarin käytävistä Tehran farsh bazar.jpg|Mattojen myyntiä Bazaar Tehran 3.jpg|Basaarin sisäosassa oleva pieni aukio Tehran Bazaar Imamzadeh Zeid.jpg|Basaarin tuntumassa oleva rukoushuone ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Teheranin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Markkinapaikat
M-Tolidiini

m-Tolidiini (C14H16N2) on aromaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä väriaineiden valmistukseen. m-Tolidiini on o-tolidiinin isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa m-tolidiini on valkoista prismamaisesti kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin viileään veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Toisin kuin isomeerinsa m-tolidiini ei muodosta värillistä kompleksia raudan kanssa. ==Valmistus ja käyttö== m-Tolidiinia valmistetaan lähtemällä m-nitrotolueenista, joka pelkistetään sinkin avulla emäksisissä olosuhteissa 2,2'-dimetyylihydratsobentseeniksi. Tämä reagoi hapon, esimerkiksi suola- tai rikkihapon, vaikutuksesta bentsidiinitoisiintumisella m-tolidiiniksi. Yhdiste on atsovärien valmistuksen lähtöaine. ==Lähteet== Luokka:Amiinit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Jacob L. Devers

Jacob Loucks Devers (8. syyskuuta 1887 - 15\. lokakuuta 1979) oli Yhdysvaltain maavoimien kenraali, joka komensi 6. armeijaryhmää Euroopan rintamalla toisessa maailmansodassa. Hän osallistui muun muassa M4 Sherman- ja M26 Pershing -panssarivaunujen sekä M16-rynnäkkökiväärin kehittelyyn. Devers harkitsi ensin insinööriopintoja Lehigh’n yliopistossa, mutta päätti ottaa vastaan paikan West Pointista.Adams, s. 10–11 Jäätyään eläkkeelle asevoimista Deversista tuli YK:n sotilasneuvonantaja Kashmiriin.Adams, s. 383 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain maavoimien toisen maailmansodan kenraalit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Straatdeuntje

Straatdeuntje () on Bobbejaan Schoepen esittämä kappale, jolla hän edusti Belgiaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi viidellä pisteellä. == Lähteet == Luokka:Belgian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustuskappaleet
Skibet skal sejle i nat

Skibet skal sejle i nat () on Birthe Wilken ja Gustav Wincklerin esittämä kappale, jolla he edustivat Tanskaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa. Kappaleen esitys Euroviisuissa nostatti kohun, koska se sisälsi esiintyjien 11 sekuntia kestävään suudelman. Erityisesti konservatiivisissa katolisissa maissa tempausta pidettiin asiattomana ja televisioitavaan laulukilpailuun sopimattomana. Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi kymmenellä pisteellä. Hannu Hovi ja Maynie Sirén levyttivät vuonna 1958 kappaleesta suomenkielisen version Laivani lähdössä on, jonka sanat oli tehnyt Ensio Kosta. == Lähteet == Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustuskappaleet
Trenord

Trenord S.r.l. on italialainen junayhtiö, joka toimii Pohjois-Italiassa. Yhtiön kotipaikka on Milano. Trenordin omistavat puoliksi valtiollinen junayhtiö Trenitalia sekä pääosin (58 %) Lombardian aluehallinnon omistama, pörssinoteerattu Ferrovie Nord Milano Autoservizi S.p.A. (FNM). == Historia == Trenordin historia alkaa vuodesta 1877, jolloin perustettiin yhtiö nimeltään Società Anonima Ferrovie Milano-Saronno e Milano-Erba rakentamaan rautatiet Milanosta Saronnoon ja Erbaan. Vuonna 1975 yhtiö, silloiselta nimeltään Ferrovie Nord Milano S.p.A. (FNM), siirtyi Lombardian aluehallinnon omistukseen. Vuonna 2003 FNM jaettiin kolmeen osaan niin, että rautateiden omistus siirtyi Ferrovie Nord Milano Autotrasporti -yhtiölle, matkustajaliikennettä alkoi hoitaa Ferrovie Nord Milano Trasporti ja tavaraliikennettä Ferrovie Nord Cargo. Vuonna 2009 FNM ja Trenitalia perustivat yhteisyrityksen Trenitalia-LeNord hoitamaan Lombardian seudun alueellista matkustajajunaliikennettä. Yhtiön nimi muutettiin vuonna 2011 muotoon Trenord. == Liikenne == Trenordilla on paikallisjunaliikennettä Lombardian alueella ja sen lähialueilla RFI:n ja FNM:n rautatieverkossa. Pohjoisessa reitistö ulottuu Sveitsin rajalle (Domodossola, Luino, Chiasso, Chiavenna, Tirano), idässä Veneton alueelle (Verona, Mantova), etelässä Emilia-Romagnan alueelle (Parma) ja lännessä Piemonten alueelle (Tortona, Alessandria, Novara). Junareittien yhteispituus on noin 2 000 kilometriä. Trenordin liikenne koostuu kolmen tyyppisistä junista: * taajamajunat (Linee regionali): 31 reittiä R1–R41 * lähijunat (Linee suburbane): 13 reittiä Milanossa ja lähialueilla S1–S40 * Malpensan lentokentän liikenne (Linea aeroportuale): 3 linjaa Milanoon. Trenord omistaa puolet sveitsiläisyhtiö Tilosta, jonka reitit ulottuvat Sveitsin Ticinosta Lombardiaan. == Moottorikalusto == Trenordin junat ovat peräisin usealta vuosikymmeneltä; suuri osa on Trenordin edeltäjien, Trenitalian ja FNM:n kalustoa: Tyyppi Valmistaja Lukumäärä Kuva Coradia Meridian, CSA (ETR 245) Alstom 14 150px Treno ad Alta Frequentazione, TFA Breda 35 Treni Servizio Regionale, TSR Breda 86 150px Coradia Meridian, Jazz (ETR425/526) Alstom 28 Flirt ETR524/150 Stadler 34 FNM EA750 GAI 6 FS ALe582 Breda 46 FS E464 Bombardier 115 Flirt ATR125/115 Stadler 19 FS ALn 668 Breda 79 150px == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset rautatieyhtiöt Luokka:Lombardia
Cardamine purpurea

Cardamine purpurea on litukoiden sukuun kuuluva ristikukkaiskasvi. Se kasvaa yleensä 5–12 senttimetriä korkeaksi, ja sen kukat ovat yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen. Sitä kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä. == Kuvaus == Cardamine purpurea -lajin varsi on haarautumaton, yleensä pysty ja 5–12 senttimetriä korkea. Sen tyveä lähellä olevissa lehdissä on yleensä 3–5 lehdekästä, ja lehdet ovat 2,5–7 senttimetriä pitkiä. Lehtilavat ovat munuaismaisista soikeisiin. Varren yläosassa on 1–3 lehteä, jotka yleensä ovat yhteenliittyneitä. Ne ovat samanlaisia kuin pohjalehdetkin, vain hieman pienempiä. Kukkaperä on 5–12 millimetriä pitkä ja karvainen. Kukilla on 2–3 verholehteä, jotka ovat 1,4–1,7 millimetriä pitkiä. Terälehtien väri vaihtelee yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Cardamine purpurea kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä. Se on arktinen kasvi, ja yleensä sitä kasvaa vuoristoalueilla. Sen kasvuympäristöihin kuuluvat kostea tundra, rinteet, niityt, jokitörmät, tulvatasangot ja alueet, joissa pohjavettä tihkuu pinnalle. Kasvualustana voi olla vyörysoramuostumat, somerot, sammal, turve ja kalkkikivi. == Lähteet == purpurea
Juho Valmari

Johannes "Juho" Gustafinpoika Valmari (22. helmikuuta 1850 Kemin maaseurakunta – 20. elokuuta 1928 Kemin maaseurakuntaKuolleita. Helsingin Sanomat, 25.8.1928, s. 2.) oli suomalainen maanviljelijä, uittopäällikkö ja säätyvaltiopäivien talonpoikaissäädyn edustaja. Juho Valmarin vanhemmat olivat talollinen Gustaf Valmari ja Briita Sofia Valmari. Hän kuului Kemijokivarrella asuneeseen talonpoikaissukuun, joka viljeli tilaa Kemijoen länsirannalla ns. Valmarinniemellä, joka nykyään on kotiseutumuseona. Nuoruudessaan hän kävi Tornion alkeiskoulun 1861 ja oli sen jälkeen neljä vuotta merillä. Kotiseudullaan hän toimi aivan kotitalonsa tuntumassa olleessa Kemijokisuun uitossa johtajana vuodesta 1894, peräti 30 vuoden ajan. Höyrylaivapäällikkönä Valmari toimi 1899–1907.Lahdenperä Brauer Brandt family, 7.3.2013 Valmari oli mukana myös 1800-luvun yhteiskunnallisessa toiminnassa. Hän toimi Kemin maaseurakunnan kunnallislautakunnan esimiehenä kahteen otteeseen. Hänet valittiin myös kahteen otteeseen säätyvaltiopäivien talonpoikaissäädyn edustajaksi, vuonna 1904–1905 Tornion tuomiokunnasta ja 1905–1906 Kemin tuomiokunnasta. Niiden yhteydessä hän osallistui vuonna 1906 Lontoossa kansainväliseen parlamenttien väliseen kongressiin. Säätyvaltiopäivillä hän oli komiteassa, jonka tehtävänä oli tehdä ehdotus lääkärihoidon saamiseksi maaseudulle. Juho Valmarilla ja hänen puolisollaan vuodesta 1880, tervolalaissyntyisellä Elsa Matildalla Vaarala, oli viisi lasta. Vanhin poika Otto Valmari toimi 1920- ja 1930-luvuilla Elannon johtajana Helsingissä. Nuorempi poika Johannes "Janne" Valmari toimi Helsingin yliopiston maanviljelyskemian professorina. Heidän nuorin tyttärensä Olga oli naimisissa virolaisen everstin ja vaihtoehtolääkärin Hans Kalmin kanssa. Juhon veljen Eetun pojanpoika on Tampereen teknillisen yliopiston professori Antti Valmari.Johannes "Juho" Gustavinpoika Valmari, 6.10.2014 ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Keminmaan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Julius Marcus Agrippa

Julius Marcus Agrippa (27–100)1911 Encyclopaedia Britannica - Agrippa, Herod II eli Herodes Agrippa II oli Herodesten hallitsijasuvun viimeinen hallitsija. Hän toimi Chalkidan tetrarkkina 48–53 ja Batanean kuninkaana 53–100. Hän osallistui vuosina 66–73 Rooman puolella juutalaissotaan. Hän oli Herodes Agrippan poika ja Herodes Suuren lapsenlapsenlapsi ja syntyi Roomassa.Herod Agrippa II - Livius ==Elämä== ===Nuoruus=== Julius Marcus Agrippa syntyi vuoden 27 jaa. paikkeilla Roomassa. Noin viisivuotiaana hän siirtyi Palestiinaan, kun hänen isänsä joutui pakoilemaan siellä. Hänen isänsä palasi Roomaan vuonna 36, mutta Julius Marcus ja hänen äitinsä eivät menneet perässä. Julius Marcuksen isän, Herodes Agrippan tilanne ei ollut hyvä: hän oli menettänyt omaisuutensa, joutunut konkurssiin ja löytänyt setänsä Herodes Antipasin hallitsemasta Galileasta työn, jonka kuitenkin menetti. Mentyään Roomaan Herodes Agrippa vangittiin, mutta uusi Rooman keisari Caligula armahti hänet ja nimitti Herodes Filippoksen aikanaan hallitsemien alueiden kuninkaaksi noin vuonna 37. Vuoteen 41 mennessä Herodes Agrippa I oli yhdistänyt Herodes Suuren valtakunnan. 14-vuotias Julius Marcus pääsi viimein takaisin Roomaan päättämään opintonsa. ===Hallitsijana=== Kuningas Herodes Agrippa kuoli yllättäen vuonna 44. Julius Marcus oli tuolloin liian nuori noustakseen isänsä seuraajaksi. Vuonna 48 hän nousi Chalkidan tetrarkiksi. Vuonna 53 Julius Marcus Agrippa pakotettiin luopumaan tetrarkin virasta, mutta hänestä tuli sen sijaan Batanean kuningas. Myöhemmin hänen serkustaan Aristobuluksesta tuli Chalkidan tetrarkki. Julius Marcus pyrki kaunistamaan kaupunkeja kuten Jerusalemia, ja hän kulutti siihen suuria summia, mikä johti hänen suosionsa laskuun. ===Kuolema=== Fotioksen mukaan Julius Marcus Agrippa kuoli lapsettomana Trajanuksen valtakauden kolmantena vuonna eli vuonna 100, mutta eräiden historioitsijoiden mukaan hän on saattanut kuolla jo 90-luvun alkupuolella. ==Lähteet== Luokka:Herodesten hallitsijasuku Luokka:Vuonna 27 syntyneet Luokka:Vuonna 100 kuolleet
Tiina Wilén-Jäppinen

Tiina Wilén-Jäppinen (26. helmikuuta 1963 Imatra – 4. joulukuuta 2016 Imatra) oli suomalainen sosialidemokraatteja edustanut kunnallispoliitikko, joka toimi Imatran kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2009 lähtien. Wilén-Jäppinen oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Ammatiltaan hän oli mittausesimies. Wilén-Jäppinen sai surmansa joulukuussa 2016 Imatran keskustassa tapahtuneessa joukkoampumisessa, jossa kuoli myös kaksi muuta henkilöä. == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Imatran kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Walk the Dog and Light the Light

Walk the Dog and Light the Light on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron elokuussa 1993 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Laura Nyro, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # === Vuoden 2008 Japanin remasteroitu painos === # * # # == Kokoonpano == * Laura Nyro – laulu, kosketinsoitin * Bernard Purdie – rummut * Freddie Washington – basso * Jerry Jemmott – basso * Elliott Randall – kitara * Michael Landau – kitara * Ira Siegal – kitara * Bashiri Johnson – lyömäsoittimet * Eric McKain – lyömäsoittimet * Ellen Uryevick – harppu * Michael Brecker – saksofoni soolo * Lou Marini – huilu soolo * jouset – Juliet Haffner, Sue Pray, Julie Green, Jeanne Le Blanc, Marilyn Wright, Belinda Whitney Barat, Joyce Hammann, Beryl Diamond, Rani Vaz, Laura Seaton, Gene Orloff, Sanford Allen, Mindy Jostyn * puhaltimet – Lou Marini, Roger Rosenberg, Randy Brecker, Lawrence Feldman == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Rolling Stone: Rolling Stone album review == Lähteet == * Walk the Dog and Light the Light discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Laura Nyron albumit
Thames Barrier

Thames Barrier on Thamesjoen alajuoksulle rakennettu tulvapato, joka on rakennettu suojaamaan Lontoota mereltä tulevilta vuorovesitulvilta. Thames Barrier ulottuu Thamesjoen yli kohdasta, jossa joen leveys on 520 metriä. Padossa on 10 teräksistä porttia, joista suurimmat painavat 3 300 tonnia. Portit voidaan nostaa ylös tulvan uhatessa. Suurimmat neljä porttia ovat 20,1 metriä korkeita ja 61 metriä leveitä. Pato valmistui vuonna 1982 ja se vihittiin käyttöön vuonna 1984. Vuoden 2021 marraskuuhun mennessä tulvaportit on suljettu 201 kertaa suojaamaan Lontoota.Hallinnon tiedotussivut == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Lontoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Thamesin vesistö Luokka:Padot maittain
Yrjö Nikkilä

Yrjö Adolf Nikkilä (14. toukokuuta 1897 Lempäälä – 28. lokakuuta 1966 KuopioSuomen lakimiehet – Finlands jurister 1970, s. 1120. Helsinki: Suomen lakimiesliiton kustannus, 1970.) oli suomalainen varatuomari ja Kuopion pitkäaikainen kaupunginjohtaja.Kuka kukin on 1954, s. 563. Projekt Runeberg. Nikkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Oskari Nikkilä ja Iida Maria Lassila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1922. Nikkilä sai varatuomarin arvon 1926. Nikkilä toimi asianajajana 1923–1931 ja Lahdenpohjassa kauppalanjohtajana ja kauppalan järjestysoikeuden puheenjohtajana 1931–1937. Kuopion kaupunginjohtajana hän oli 1937–1962 ja jäi tämän jälkeen eläkkeelle. Nikkilä oli myös seitsemän vuoden ajan Salmin rajavartioston sotatuomarina ja kaksi vuotta Viipurin rykmentin sotatuomarina.Kuopion aikaisemmat kaupunginjohtajat. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kuopion kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Imatran joukkoampuminen

Imatran joukkoampuminen tapahtui Imatralla joulukuun 3. ja 4. päivän välisenä yönä vuonna 2016, kun 23-vuotias imatralainen Jori Juhani Lasonen surmasi ampumalla kolme naista Imatrankoskella ravintola Vuoksenvahdin edessä. Uhrit olivat Imatran kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Tiina Wilén-Jäppinen ja sanomalehti Etelä-Saimaan ja paikallislehti Uutisvuoksen yhteisessä toimituksessa Imatralla työskennelleet toimittajat Katri Ikävalko ja Anne Vihavainen. Epäilty käytti aseenaan luvallista metsästyskivääriä, joka ei kuitenkaan ollut hänen omansa. Poliisi epäili, että teon taustalla ei ollut poliittista tai ideologista motiivia, vaan motiivi liittyi syrjäytymiseen ja mielenterveysongelmiin. Paikalliset kertoivat Iltalehdelle, että Lasosen vanhemmat olivat yrittäneet saada tälle apua pitkään, ja Lasonen oli käynyt myös terapiassa aikoinaan. Lasonen oli ennen tätä tekoa syyllistynyt vuonna 2013 tapon yritykseen ja törkeään rattijuopumukseen, ja saanut niistä kolmen vuoden ja kahden kuukauden vankeusrangaistuksen. Tapaus sai kansainvälisen median huomiota. Naapurimaissa Ruotsissa ja Norjassa tapaus nousi pääuutiseksi, ja myös Venäjällä uutisoitiin asiasta. Tunnetut uutistoimistot Reuters, AFP ja AP ovat välittäneet tietoa laajalle. Välittömästi tapahtumien jälkeen Twitteriin luotiin Imatran Uutiset -niminen trollitili, joka väitti uhreja venäläisiksi ja yritti tehdä tapauksesta venäläisvastaisen hyökkäyksen. ==Oikeuskäsittely ja tuomio== Lasonen vaikeni aluksi poliisikuulusteluissa. 14. joulukuuta 2016, eli 11 päivää teon jälkeen hän lopulta tunnusti ampumiset. Lasonen kertoi epäilleensä palkkamurhaajan olevan hänen perässään, koska hänen tietokoneellensa oli murtauduttu ja laitettu keksitty huumevelka. Ampumailtana Lasonen kuvitteli, että häntä ollaan etsimässä. Uhrinsa Lasonen valitsi kuitenkin sattumanvaraisesti. Aluksi Lasonen kertoi halunneensa ammuskelun avulla päästä poliisiputkaan turvaan. Tammikuun 2017 alkupuolella hän kuitenkin sanoi, että hän halusi päästä vankilan sijaan mielenterveyspuolelle. Sittemmin Lasonen sanoi haluavansa mielentilatutkimukseen, mihin oikeus hänet määräsikin jo ennen varsinaista käräjäoikeuden pääkäsittelyä. Tutkimuksen mukaan Lasonen on syyntakeeton sekä erittäin vaarallinen toisen hengelle ja terveydelle. Etelä-Karjalan käräjäoikeus katsoi Lasosen syylliseksi kolmeen murhaan, mutta jätti hänet syyntakeettomuuden vuoksi rangaistukseen tuomitsematta. Lasonen sijoitettiin hoitoon Vanhan Vaasan sairaalaan. == Lähteet == Luokka:Murhat Suomessa Luokka:Vuoden 2016 rikokset Luokka:2010-luvun rikokset Suomessa Ammuskelu
Janakan päiväkoti-koulu

Janakan päiväkoti-koulu on Jyväskylän Tölskän kaupunginosassa sijaitseva alakoulu. Koulussa opetetaan 1. - 4. luokkia. Koulun yhteydessä toimii esikoulu ja päiväkoti. Perusopetusryhmiä koulussa on kahdeksan ja oppilasmäärä on 150. Koulu sijaitsee Janakanlahden rannassa. Janakan päiväkoti-koulun uudisrakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Lasse Kolehmainen Ky. Tilat otettiin käyttöön syksyllä 2009. Osa Kanavuoren koulun opetusryhmistä on ollut Janakan päiväkoti-koulussa syksystä 2009. == Historiaa == Laukaan kunta rakensi hirsirunkoisen koulun Janakkaan 1912. Vuonna 1931 alue siirtyi Jyväskylän maalaiskunnan hallintaan, mutta Laukaan kunta osallistui edelleen koulun ylläpitoon ja isomman koulun rakentamiseen Janakassa vuoteen 1954 asti yhdessä Jyväskylän maalaiskunnan kanssa. Asukasmäärän kasvaessa päätettiin käynnistää aiempaa isomman koulun rakentaminen. Janakan päiväkoti-koulun vuonna 1935 valmistuneen vanhan kaksikerroksisen päärakennuksen on suunnitellut rakennusmestari V.F. Peltonen. Koulun valmistuttua siinä oli neljä luokkahuonetta ja kaksi asuntoa opettajille. Vuonna 1912 valmistunut hirsirunkoinen koulurakennus siirrettiin kouluksi Jylhään. Helsingin Santahaminassa toiminut Ilmatorjuntakoulutuskeskus toimi Janakassa jatkosodan alussa vuonna 1941. Se toimi mm. ilmatorjunta- ja ilmavalvontayksiköiden kokoamis- ja koulutuskeskuksena. Janakassa toimi myös päällystö- ja alokaskoulu. Keskus toimi Janakassa vain noin kahden kuukauden ajan, jonka jälkeen se palasi takaisin Helsinkiin. Tästä on kiinnitetty muistolaatta vanhan päärakennuksen seinään 12. elokuuta 2010. Vuonna 1981 valmistuneessa saneerauksessa asuntoja ja osa kellarin tiloista muutettiin luokiksi ja muuhun opetuskäyttöön. Vuonna 1983 koulussa oli seitsemän luokkahuonetta ja vastaanottohuone kouluterveydenhoitajalle. Janakka oli aikaisemmin vaaleissa oma äänestysalueensa vuodesta 1952. Perustamisvaiheessa äänestysalueeseen kuului Leppäveden kylä kokonaan, Koskenvuoren tila N:o 1, Laukaan kunnasta siirrettävät alueet, Savonmäki (Oksalan tilaa) ja N:o 4 Luhtala.Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuuston kokous 5/1952, 4.12.1952, 12§. Pöytäkirja. Jyväskylän kaupunginarkisto Janakan koulun saneerauksen aikana äänestyspaikkana toimi SOK:n entinen hallintorakennus osoitteessa Konttisentie 3.Jyväskylän kaupunginvaltuusto, pöytäkirja. Liite 26.3.2013/106 §. Jyväskylän kaupunginarkisto Jyväskylän kaupunginvaltuusto päätti kokouksessaan 26. elokuuta 2013 liittää Janakan äänestysalueen Savonmäen äänestysalueeseen. Jyväskylän kaupunginvaltuusto, pöytäkirja 26.03.2013, 106 §. Jyväskylän kaupunginarkisto ==Lähteet== Luokka:Jyväskylän peruskoulut Luokka:Vaajakosken rakennukset ja rakennelmat
Arrasin taistelu (1914)

Arrasin taistelu (Ensimmäinen Arrasin taistelu) oli ranskalaisten epäonnistunut hyökkäys saksalaisia vastaan ensimmäisessä maailmansodassa 1–4. lokakuuta 1914. Taistelu oli osa ”kilpajuoksua merelle”. Ranskan armeija aloitti hyökkäyksen Lensin ja Douain välistä. Ranskalaiset etenivät Douaihin asti. Saksan armeija teki vastahyökkäyksen, jonka takia ranskalaiset joutuivat perääntymään kohti Arrasia. Niinpä saksalaiset saivat haltuunsa Lensin 4. lokakuuta. Ranskalaiset pitivät Arrasin. Taistelujen painopiste siirtyi pian pohjoisemmaksi Ypresiin. Luokka:Ensimmäisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Vuoden 1914 sotahistoria Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Pas- de-Calais
Erkki Vihtonen

Erkki Vihtonen on suomalainen televisiotoimittaja, -ohjaaja ja -tuottaja, joka työskenteli Yleisradiossa ulkomaantoimittajana erityisesti A-studiossa ja muissa Yle TV1 -kanavan A-ohjelmissa.Vihtonen, Erkki, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 4.12.2016. Vihtonen tuli Yleisradion palvelukseen 1960-luvulla yhtenä ensimmäisistä ulkomaantoimittajista.Yle julkaisi maailman ensimmäisen vaalikoneen 20 vuotta sitten – kadonneeksi luultu koodi löytyi muuttolaatikosta, Yle Uutiset 23.8.2016. Viitattu 4.12.2016. Hän toimi juontajana monissa suuria katsojamääriä saaneissa ajankohtaislähetyksissä, kuten lusikoita taivutelleen taikuri Uri Gellerin studiovierailussa 1974Uri Geller - ihmeidentekijä, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 4.12.2016.Taivu, lusikka, taivu! Yle Elävä arkisto 1.7.2013. Viitattu 4.12.2016.. 1990-luvun puolivälissä Vihtonen vastasi A-studion nettisivuista ja tuotti siihen sisältöä. CNN-televisioyhtiön nettisivulta hän löysi interaktiivisen kyselyn Yhdysvaltojen tuleviin presidentinvaaleihin liittyen ja sai siitä idean vaalikoneesta. Amerikkalaisversiossa ehdokkaiden näkemykset oli kerätty Bill Clintonin ja Bob Dolen puheista ja haastatteluista, mutta Vihtonen keksi kysyä vaalikoneen kysymykset suoraan ehdokkailta. Tuloksena oli ilmeisesti maailman ensimmäinen vaalikone, joka oli käytössä jo syksyn 1996 EU-parlamenttivaaleissa. Vihtonen ehti ennen eläkkeelle lähtöään johtaa usean Ylen vaalikoneen kehitystyötä. Yhdessä puolisonsa Leena Vihtosen kanssa Erkki Vihtonen toimi 1980-luvun puolivälissä Nepalissa, jossa he kouluttivat maan televisioyhtiön ensimmäisiä ammattilaisia Yleisradiolta poistettujen laitteiden ja materiaalien avulla.Maatiedosto Nepal , Ulkoasiainministeriö, päivitetty 6.4.2016. Viitattu 4.12.2016. Erkki ja Leena Vihtonen suomensivat vuonna 2008 Like-kustantamon julkaiseman Manjushree Thapan tietokirjan Unohda Kathmandu, joka valottaa Nepalin politiikkaa ja rauhanprosessia.Unohda Kathmandu , Like 2008. Viitattu 4.12.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kyrsyä – Tuftland

Kyrsyä – Tuftland on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Roope Olenius. Sen pääosissa näyttelevät Veera W. Vilo, Miikka J. Anttila ja Saara Elina Kilpinen. Elokuva pohjautuu Neea Viitamäen kirjoittamaan samannimiseen näytelmään. Kyrsyä – Tuftland sai ensi-iltansa 9. joulukuuta 2017 Yhdysvalloissa Other Worlds Austin -elokuvafestivaaleilla. Suomessa se esitettiin ensi kerran 2. maaliskuuta 2018 Hitusen Hämyä- elokuvafestivaaleilla. Elokuva osallistui myös Jaipur International Film Festivaliin Intiassa, Snowdance Independent Film Festivaliin Saksassa, ja Arizona Underground Film Festivaliin sekä Tallahassee Film Festivaliin Yhdysvalloissa. Elokuva nähtiin kaiken kaikkiaan 25 eri festivaalilla ympäri maailmaa. == Juoni == Nuori tekstiilialan opiskelija Irina päättää tehdä täyskäännöksen elämässään, joka pyörii oravanpyörää koulun, työpaikan ja epäonnistuneen parisuhteen välillä. Muutoksen perässä hän ottaa vastaan kesätyöpaikan syrjäiseltä ja täysin omavaraiselta Kyrsyän kylältä. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuva on ohjaaja Roope Oleniuksen esikoisohjaus ja se kuvattiin kesällä 2016 Espoon, Joensuun, Loimaan, Porin ja Tampereen alueilla. Tuotantoyhtiönä toimi Bright Fame Pictures, joka myös levitti elokuvan Suomessa. == Palkinnot == Kyrsyä – Tuftland palkittiin useaan otteeseen maailmalla. Roope Olenius voitti parhaan ohjaajan palkinnon Other Worlds Austin -elokuvafestivaalissa ja First Look Award:in Horrorant Film Festivalilla Kreikassa. Elokuva palkittiin parhaana fiktiivisenä elokuvana Arizona Underground Film Festivaalilla, parhaana elokuvana Kanadassa Cinemafantastique International Genre Film Festilla, ja parhaana kotimaisena elokuvana Helsingissä Scandinavian International Film Festivalilla. Lisäksi elokuva sai ehdokkuuksia, muun muassa parhaan elokuvan ehdokkuuden Horrorant Film Festivalilla, sekä parhaan kansainvälisen naisnäyttelijän (Veera W. Vilo) ja parhaan pohjoismaisen elokuvan ehdokkuuden Västerås Film Festivalilla Ruotsissa. == Levitys == Kyrsyä – Tuftland sai kaupallisen elokuvateatteriensi-iltansa Suomessa 6. huhtikuuta 2018. Elokuva sai myös rajatun elokuvateatterilevityksen Kreikassa 22. marraskuuta 2018 ja Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta 2019. == Arvosteluja == Episodi Niko Ikonen Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset Taija Tuominen Film-O-Holic.com Sampo Bergman Ilkka Tero Hautamäki Helsingin Sanomat Juho Typpö Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Muuta == Elokuvan teosta julkaistiin 2018 puolentoista tunnin making-of dokumenttielokuva Kyrsyä - Tuftland: From Stage to Screen, jonka ohjasivat Janne-Markus Katila ja Jari Manninen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reviews: ‘The Hole in the Ground,’ ‘The Cannibal Club,’ ‘Tuftland’, Los Angeles Times Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset kauhuelokuvat
Fondation Louis Vuitton

Fondation Louis Vuitton on Pariisissa oleva nykytaiteen museo ja kulttuurikeskus. Nykytaiteenkeskus avattiin vuonna 2014 Bois de Boulognen puistoon. Rakennuksen suunnitteli amerikkalainen arkkitehti Frank Gehry. Kooltaan rakennus on 8 500 neliömetriä ja se sisältää 11 taidegalleriaa. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin museot Luokka:Ranskan taidemuseot
K.A.A.K.K.O.

__NOTOC__ K.A.A.K.K.O. (myös IIII – K.A.A.K.K.O.) on hardcore punk -yhtye Koljosen tiekiistan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 21. helmikuuta 2014 levymerkillä Ranka Kustannus.iTunes: Koljosen tiekiista – K.A.A.K.K.O. Albumin vinyyliversiosta julkaistiin 500 kappaleen painos.Discogs: Koljosen tiekiista – IIII K.A.A.K.K.O. Albumin jokaisesta kappaleesta on kuvattu musiikkivideo, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan. Yhtye on kuvaillut albumia seuraavasti:Levykauppa X: Koljosen tiekiista – K.A.A.K.K.O. == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Asko Alanen antoi albumille kolme tähteä viidestä ja sanoi sen olevan ”rehvakasta rytistelyä”, jonka kappaleisiin taustalaulajat Hansu & Pirre tuovat sievän musiikillisen koukun, mutta kritisoi sanoituksia ajoittain alkeellisiksi. Niin ikään Desibelin Mika Roth antoi albumille kolme tähteä ja sanoi albumin sisältävän ”asiallisia turpasaunoja”, vaikka moittikin albumia liian tasapaksuksi. Kaaoszinen Ville Syrjälä piti albumia yhtyeen yhtenäisimpänä ja antoi sille arvosanan 8/10. Imperiumin Janne Rintala antoi albumille seitsemän tähteä viidestä. Hän piti albumia yhtyeelle ominaisen suoraviivaisena ja hyvällä sykkeellä etenevänä teoksena, jonka sanoitukset ovat typerät, jopa naurettavat. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Koljonen – laulu, kitara * Makkonen – kitara * Hartikainen – basso * Lehto – rummut \+ * Hansu & Pirre – taustalaulu == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: * Kaaoszine: 8/10 * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Koljosen tiekiistan albumit
Mauri Pietikäinen

Mauri Olavi Pietikäinen (16. helmikuuta 1944 Riihimäki – 9. maaliskuuta 2014 Sipoo) oli suomalainen alttoviulisti ja Helsingin kaupunginorkesterin äänenjohtaja. Pietikäinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1953–1966 ensin viulua Leena Siukosen ja sitten alttoviulua Aarno Salmelan johdolla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1962 Helsingin Tehtaanpuiston yhteiskoulusta. Vuosina 1962–64 hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Jatko-opintoja hän teki muun muassa Ruotsissa 1960-luvulla.Poijärvi, Petteri: Mauri Pietikäinen in memoriam, SAVS, Suomen alttoviuluseuran tiedotuslehti, toukokuu 2014, s. 25–27. Viitattu 12.12.2016. Pietikäinen soitti vastaperustetussa Suomen Kansallisoopperan orkesterissa 1963–1965 ja Radion sinfoniaorkesterissa 1966–1973. Pisimmän uran hän teki Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1973–2007, 1970-luvun puolestavälistä 1990-luvun puoleenväliin alttoviulun äänenjohtajana. Hän oli mukana myös Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa, World Philharmonic Orchestrassa sekä Vantaan viihdeorkesterissa sen perustamisesta alkaen. Pietikäinen oli myös ahkera kamarimuusikko. Hän oli mukana Tulindberg-kvartetissa, Espoo-kvartetissa, Voces Intimaessa, Finlandia- kvartetissa, Segerstam-kvartetissa ja Sputnik-kvartetissa. Pietikäisen isompia kamarikokoonpanoja olivat Sibelius-Akatemian kamariorkesteri, Helsingin kamariorkesteri, Radion kamariorkesteri, Radion nykymusiikkiorkesteri ja Finlandia Sinfonietta. Klassisen musiikin ohella Pietikäinen oli mukana soittamassa jousitaustoja yli 2 000 kevyen musiikin äänitteellä. Pietikäinen on haudattu Pyhän Laurin kirkon hautausmaalle Vantaalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (maksumuuri) Luokka:Suomalaiset alttoviulistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Coulée verte René-Dumont

Coulée verte René-Dumont on Pariisissa sijaitseva 4,5 kilometriä pitkä kävelypuisto. Puisto tunnetaan myös nimellä Promenade plantée. Kävelytie on rakennettu käytöstä poistettua viaduktia pitkin kulkeneelle junaradalle. Se sijaitsee Pariisin 12. arrondissementin alueella. Sen lähtöpaikka on Opéra Bastillen lähettyvillä ja se jatkuu Bois de Vincennesin puistoon. ==Historia== Paikalla kulki junarata välillä Gare de la Bastille – Verneuil-l’Étang vuosina 1859–1969. Junaliikenteen loputtua Philippe Mathieux ja Jacques Vergely suunnittelivat vuonna 1988 paikalle yläilmoissa kulkevan puiston, jossa kulki kävelytie. Vuonna 1989 Pariisin kaupunki aloitti viaduktin 71 kaaren peruskorjauksen.Mairie de Paris == Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin puistot
T-Mobile Arena

T-Mobile Arena on monikäyttöinen urheiluareena Las Vegasissa Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Areena on NHL-seura Vegas Golden Knightsin kotiareena vuodesta 2017 alkaen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain urheiluhallit Luokka:Yhdysvaltain jäähallit Luokka:Nevadan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vegas Golden Knights
Heka Metal

Heka Metal on hardcore punk -yhtye Koljosen tiekiistan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 20. marraskuuta 2015 levymerkillä Ranka Kustannus.Longplay Music: Koljosen tiekiista – Heka Metal, CD Discogs: Koljosen tiekiista – Heka Metal Albumi on tyyliltään punkmusiikin lisäksi heavy metal -sävytteinen. Heka on Fakta homma -TV-sarjan hahmon Heikki Kaasisen hellittelynimi. Kansikuva on mukaelma Venomin vuoden 1982 albumista Black Metal. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Koljonen – laulu, kitara * Makkonen – kitara * Hartikainen – basso * Lehto – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Koljosen tiekiistan albumit
Ypäjä palaa

__NOTOC__ Ypäjä palaa on hardcore punk -yhtye Koljosen tiekiistan EP-levy, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2016 levymerkillä Longplay Music. Se julkaistiin valkoisella, mustalla ja punaisella vinyylillä, minkä lisäksi painos sisältää rintamerkin ja postikortin.Longplay Music: Koljosen tiekiista – Ypäjä palaa, 7" 10\. helmikuuta 2017 julkaistaan samaa nimeä kantava rajoitettu 65 kopiota käsittävä 7” single, joka sisältää kaksi uutta kappaletta.Longplay Music: Koljosen tiekiista – Ypäjä palaa, 7” (uusintapainos) == Kappaleet == === 7” EP === ==== A-puoli ==== # # ==== B-puoli ==== # * # === 7” single === ==== A-puoli ==== # Ypäjä palaa ==== B-puoli ==== # * Kaupunkielämää (Loose Prick -cover) == Kokoonpano == * Koljonen – laulu, kitara * Makkonen – kitara * Hartikainen – basso * Lehto – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 EP:t Luokka:Koljosen tiekiistan albumit
Sahanmäki

Sahanmäki on kaupunginosa Hyvinkäällä. Etäisyys kaupungin keskustaan on noin kilometri ja kaupunginosa rajoittuu lännessä Helsinki–Riihimäki-rataan, etelässä Hyvinkään keskustaan, idässä Hyvinkään lentokenttään ja pohjoisessa teollisuusalueeseen. Pientalovaltaisessa Sahanmäessä on paikallisesti merkittävä yrityskeskittymä, jossa toimivat muun muassa Onninen ja Reka Kaapeli. Vuoteen 2018 asti Sahanmäessä toimi myös VR Hyvinkään konepaja, jonne sulkemisen jälkeen sijoitettiin Transvalin logistiikkakeskus. Kaupunginosan palveluihin kuuluvat muun muassa kaksi lähikauppaa, palvelukeskus ja Hyvinkään ammattioppilaitos. Karankadulla sijaitsee Hyvinkään ensimmäinen vesitorni. Sotien jälkeen Sahanmäkeen asutettiin karjalaisia evakoita, joiden muistoksi Sahanmäenpuistoon on pystytetty Terho Sakin suunnittelema muistokivi. Sahanmäessä sijaitsee myös Surujen puisto, jossa on Oiva Hurmeen suunnittelema muistomerkki Sahanmäessä vuonna 1918 sisällissodassa teloitetuille 147 punaiselle. Sahanmäen ja Hyvinkään rautatieaseman välillä liikennöivät paikallisliikenteen bussilinjat 2, 2A ja 2B. Sahanmäen kaupunginosan nimi juontuu alueella vuosina 1908–1909 toimineesta Niilo Ahlgrenin sahasta. == Lähteet == Luokka:Hyvinkään kaupunginosat
Kavantsaari

Kavantsaari (, , Vozroždenije) on Venäjällä Viipurin piirin Antreassa (nyk. Kamenogorsk) sijaitseva taajama. Se on Viipuri–Hiitola-radan eli entisen Viipuri–Joensuu-radan varrella noin 20 kilometriä Viipurin pohjoispuolella. Kavantsaaren kautta kulkee myös Viipurista Antreaan johtava maantie 41K–185. Vuonna 2007 Kavantsaaressa oli 1 628 asukasta. Paikkakunnalla on ainakin 1800-luvun jälkipuoliskolta lähtien toiminut suuria graniittilouhoksia. == Historia == Antrean pitäjän Kavantsaari tunnettiin aikoinaan 1500-luvulla perustetusta Kavantsaaren kartanosta. Kavantsaaren rautatieasema avattiin vuonna 1896. Suomen sisällissodan aikana Kavantsaari oli yksi Antrean rintaman taistelupaikoista ja kylässä toimi myös punakaartin paikallisesikunta tukikohtineen. Toisen maailmansodan jälkeen se sai nykyisen ”elpymistä” tarkoittavan venäjänkielisen nimensä vuonna 1948. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antrean kylät
Kaikkien aikojen parhaat

Kaikkien aikojen parhaat voi tarkoittaa: * Kaikkien aikojen parhaat, Lapinlahden Lintujen kokoelma-albumi vuodelta 2002 * Kaikkien aikojen parhaat, Turo’s Hevi Geen kokoelma-albumi vuodelta 2010 * Kaikkien aikojen parhaat, Jari Sillanpään kokoelma-albumi vuodelta 2013 * Kaikkien aikojen parhaat, Solistiyhtye Suomen kokoelma-albumi vuodelta 2014 * Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa, Kari Tapion kokoelma-albumi vuodelta 2002 * Kaikkien aikojen parhaat Vol. 2, Kari Tapion kokoelma-albumi vuodelta 2008 * Kaikkien aikojen parhaat – 30 klassikkoa, Sauli Lehtosen kokoelma-albumi vuodelta 2010 * Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite, Jope Ruonansuun kokoelma-albumi vuodelta 2009 * Tämä elämä – Kaikkien aikojen parhaat, Eino Grönin kokoelma- albumi vuodelta 2008
Einar Bergsten

Einar Efraim Bergsten (1886 Sala – 1970 DanderydProjekt Runeberg, Bergsten Einar Efraim) oli ruotsalainen kuvataiteilija ja piirtäjä. Hänen vanhenpansa olivat Johan Bergsten ja Anna Karlin. Bergsten opiskeli Teknillisessä koulussa, Tukholman taideakatemiassa ja Pariisissa. Hän maalasi maisemia ja muotokuvia öljyväreillä. Bergsten myös kuvitti ja teki mainospiirroksia muun muassa Yhdysvalloissa. Julkisesti hänen taidettaan on nähtävillä Tukholman kansallismuseossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lexikonett Amanda, Einar Bergsten Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Luettelo jääkiekon Tšekin mestareista

Luettelo jääkiekon Tšekin mestareista sisältää kaikki jääkiekon Tšekin mestaruuden voittaneet joukkueet. Tšekin jääkiekon korkein sarjataso on Extraliga. Tšekin mestaruudesta on pelattu vuodesta 1994 alkaen, sitä ennen Tšekki oli osa Tšekkoslovakiaa. == Mestarit == Kausi Mestari Hopeaa Pronssia Runkosarjan voittaja 1994 HC Olomouc (1) HC Pardubice HC Kladno HC Kladno (1) 1995 VHK Vsetín (1) PSG Zlín HC České Budějovice VHK Vsetín (1) 1996 VHK Vsetín (2) HC Litvínov HC Sparta Praha HC Sparta Praha (1) 1997 VHK Vsetín (3) HC Vítkovice HC Sparta Praha VHK Vsetín (2) 1998 VHK Vsetín (4) HC Ocelaři Třinec HC Vítkovice VHK Vsetín (3) 1999 VHK Vsetín (5) PSG Zlín HC Ocelaři Třinec VHK Vsetín (4) 2000 HC Sparta Praha (1) VHK Vsetín HC Škoda Plzeň HC Sparta Praha (2) 2001 VHK Vsetín (6) HC Sparta Praha HC Vítkovice VHK Vsetín (5) 2002 HC Sparta Praha (2) HC Vítkovice PSG Zlín HC Sparta Praha (3) 2003 HC Slavia Praha (1) HC Pardubice HC Sparta Praha HC Pardubice (1) 2004 PSG Zlín (1) HC Slavia Praha HC Sparta Praha HC Pardubice (2) 2005 HC Pardubice (1) PSG Zlín HC Bílí Tygři Liberec PSG Zlín (1) 2006 HC Sparta Praha (3) HC Slavia Praha Orli Znojmo HC Bílí Tygři Liberec (1) 2007 HC Sparta Praha (4) HC Pardubice HC Bílí Tygři Liberec HC Bílí Tygři Liberec (2) 2008 HC Slavia Praha (2) HC Energie Karlovy Vary HC České Budějovice HC České Budějovice (1) 2009 HC Energie Karlovy Vary (1) HC Slavia Praha HC Sparta Praha HC Slavia Praha (1) 2010 HC Pardubice (1) HC Vítkovice HC Slavia Praha HC Škoda Plzeň (1) 2011 HC Ocelaři Třinec (1) HC Vítkovice HC Pardubice HC Ocelaři Třinec (1) 2012 HC Pardubice (2) HC Kometa Brno HC Škoda Plzeň HC Sparta Praha (4) 2013 HC Škoda Plzeň (1) PSG Zlín HC Slavia Praha PSG Zlín (2) 2014 PSG Zlín (2) HC Kometa Brno HC Sparta Praha HC Sparta Praha (5) 2015 HC Litvínov (1) HC Ocelaři Třinec HC Kometa Brno HC Ocelaři Třinec (2) 2016 HC Bílí Tygři Liberec (1) HC Sparta Praha HC Škoda Plzeň HC Bílí Tygři Liberec (3) 2017 HC Kometa Brno (1) HC Bílí Tygři Liberec Mountfield HK HC Bílí Tygři Liberec (4) 2018 HC Kometa Brno (2) HC Ocelaři Třinec HC Škoda Plzeň HC Škoda Plzeň (2) 2019 HC Ocelaři Třinec (2) HC Bílí Tygři Liberec HC Škoda Plzeň HC Bílí Tygři Liberec (5) 2020 Pudotuspelit keskeytetty koronaviruspandemian takia Bílí Tygři Liberec (6) 2021 HC Ocelaři Třinec (3) HC Bílí Tygři Liberec HC Sparta Praha HC Sparta Praha (6) 2022 HC Ocelaři Třinec (4) HC Sparta Praha HC České Budějovice Mountfield HK (1) 2023 HC Ocelaři Třinec (5) Mountfield HK HC Dynamo Pardubice HC Dynamo Pardubice (3) == Lähteet == * * mestarit
Milvinae

Milvinae on haukkojen heimon alaheimo. Siihen kuuluvat seuraavat lajit: * Suku Haliastur Bramiinihaukat ** Laji indus bramiinihaukka ** Laji sphenurus viheltäjähaukka * Suku Harpagus Hammashaukat ** Laji bidentatus hammashaukka ** Laji diodon vaaleahammashaukka * Suku Milvus Haarahaukat ** Laji migrans haarahaukka ** Laji milvus isohaarahaukka Jotkin lajit on määritelty kahteen vaihtoehtoiseen alaheimoon: * Alaheimo Milvinae tai Buteoninae ** Suku Hammashaukat Harpagus *** Hammashaukka (Harpagus bidentatus) *** Vaaleahammashaukka (Harpagus diodon) * Alaheimo Milvinae tai Buteoninae ** Suku Sirkkahaukat Ictinia *** Etelänsirkkahaukka (Ictinia plumbea) *** Sirkkahaukka (Ictinia mississippiensis) ** Suku Rostrhamus *** Kotilohaukka Rostrhamus sociabilis ** Suku Helicolestes *** Sinikotilohaukka, Helicolestes hamatus – sijoitettu aiemmin sukuun Rostrhamus * Alaheimo Milvinae tai Perninae ** Suku Lophoictinia *** Leijahaukka, Lophoictinia isura ** Suku Hamirostra *** Australianarohaukka, Hamirostra melanosternon Luokka:Haukat
Mehiläishaukat (alaheimo)

Mehiläishaukat (Perninae) on haukkojen heimon alaheimo. Se siltää leveäsiipisiä, melko pitkäpyrstöisiä petolintuja. Suurin osa mehiläishaukoista on nimensä mukaisesti erikoistunut mehiläisiin, ampiaisiin ja muihin hyönteisiin. == Suvut == * Töyhtöhaukat Aviceda * Chondrohierax * Elanoides * Hamirostra * Ampiaishaukat Henicopernis * Jokihaukat Leptodon * Lophoictinia * Machaerhamphus * Mehiläishaukat Pernis == Lähteet == Luokka:Haukat