EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elä elämäsi laulaen

Elä elämäsi laulaen on yhdysvaltalainen elokuvamusikaali vuodelta 1962. Elokuva perustuu Richard Powellin novelliin Pioneer Go Home ja sen pääosaa esittää Elvis Presley. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 24. elokuuta 1962. Elokuva on myös esitetty kahdesti Suomen televisiossa, YLE TV2:lla 13. marraskuuta 1981 ja Yle Teemalla 10. tammikuuta 2015. == Näyttelijät == == Soundtrack == Elokuvan soundtrack äänitettiin 5. heinäkuuta 1961 RCA Studio B:lla Tennesseen Nashvillessa. Elokuvaa varten äänitettiin kaikkiaan kuusi kappaletta, mutta Elvis hylkäsi yhden kappaleen (Sound Advice) ja se julkaistiin vasta kokoelmalevyllä Elvis for Everyone. Kuudes kappale (A Whistling Tune) säästettiin seuraavaan elokuvaan Kid Gallahad. Tässä sessiossa äänitetty versio kappaleesta julkaistiin kuitenkin vuonna 1991 kokoelmalevyllä Collectors Gold. Soundtrack julkaistiin huhtikuussa 1962 EP-muodossa samoihin aikoihin elokuvan ensi-illan kanssa. Levy myi 60-luvun EP:ksi todella hyvin. Levyn nimikappale ylsi radioiden 40 soitetuimman kappaleen joukkoon ja ylsi 15. sijalle Billboard Hot 100 -singlelistalla. EP oli Englannin EP-listan ykkönen peräti 20 viikkoa. === Kappaleet === === Kokoonpano === * Elvis Presley - laulu * Millie Kirkham - taustalaulu * The Jordanaires - taustalaulu * Boots Randolph - saksofoni * Scotty Moore, Hank Garland - sähkökitarat * Neal Matthews jr. - akustinen kitara * Floyd Cramer - piano * Bob Moore - kontrabasso * D. J. Fontana, Buddy Harman - rummut == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1962 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Elvis Presleyn elokuvat Luokka:Gordon Douglasin ohjaamat elokuvat
McKenzie

McKenzie, MacKenzie tai Mackenzie voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == * Æneas MacKenzie (1889–1962), skotlantilais-yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja * Alexander Mackenzie (1764–1820), kanadanskotlantilainen tutkimusmatkailija * Alexander Mackenzie (1822–1892), Kanadan pääministeri * Alexander Mackenzie (1847–1935), skotlantilainen viulisti, säveltäjä ja lontoolaisen Royal Academy of Musicin johtaja 1888–1924 * Barry MacKenzie (s. 1941), kanadalainen jääkiekkoilija * Benjamin McKenzie (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä * Bob McKenzie (s. 1956), kanadalainen jääkiekkotoimittaja * Bob McKenzie, brittiläinen toimittaja * Bret McKenzie (s. 1976), uusiseelantilainen muusikko, näyttelijä ja koomikko * C. J. McKenzie (1925–2003), australialainen kirjailija * Compton Mackenzie (1883–1972), englantilais-skotlantilainen kirjailija * Curtis McKenzie (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija * Dan McKenzie (s. 1942), brittiläinen geofyysikko * David McKenzie (1936–1981), australialainen miekkailija ja urheilujohtaja * Debbie Ferguson-McKenzie (s. 1976), bahamalainen pikajuoksija * Derek MacKenzie (s. 1981), kanadalainen jääkiekkoilija * Donald MacKenzie (1874–1925), kanadalainen soutaja * George McKenzie (1901–1941), brittiläinen nyrkkeilijä * Iain Mackenzie, brittiläinen kirjailija ja filosofi * James McKenzie (1903–1931), brittiläinen nyrkkeilijä * Jemma McKenzie-Brown (s. 1994), englantilainen näyttelijä * John McKenzie (1937–2018), kanadalainen jääkiekkoilija * John Mackenzie af Macleod (1726–1789), skotlantilainen jakobiitti ja onnensoturi * Kenneth Ross MacKenzie (1912–2002), yhdysvaltalainen ydin- ja plasmafyysikko, fysiikan ja tähtitieteen professori * Lee McKenzie (s. 1977), brittiläinen toimittaja ja juontaja * Leon McKenzie (s. 1978), englantilainen nyrkkeilijä ja jalkapalloilija * Linsey Dawn McKenzie (s. 1978), englantilainen malli, pornonäyttelijä ja televisioesiintyjä * Mark Mackenzie, Choci, brittiläinen DJ ja elektronisen musiikin tuottaja * Oceana Mackenzie (s. 2002), australialainen kiipeilijä * R. Tait McKenzie (1867–1938), kanadalainen lääkäri, opettaja ja kuvanveistäjä * Scott McKenzie, oik. Philip Blondheim (1939–2012), yhdysvaltalainen folk- laulaja ja muusikko * Stuart MacKenzie (1937–2020), australialainen soutaja * Thomasin McKenzie (s. 2000), uusiseelantilainen näyttelijä * William Lyon Mackenzie King (1874–1950), Kanadan pääministeri (1921–1930, 1935–1948). === Kuvitteellisia henkilöitä === * Colin McKenzie, elokuvan pioneeri Costa Botesin ja Peter Jacksonin elokuvassa Unohdetut kuvat. == Paikkoja == * Mackenzie, joki Kanadassa * Mackenzie, vuoristo Kanadassa * McKenzien jääkäytävä, viime jääkauden lopulla jäätön alue Pohjois-Amerikassa, Kordillieerien jääkäytävän ja Laurentidien jääkilven välissä
Eetu Salinin muistomerkki

Eetu Salinin muistomerkki voi tarkoittaa seuraavia Eetu Salinin kunniaksi pystytettyjä patsaita: *Eetu Salinin muistomerkki (Lahti), Veikko Leppäsen veistos vuodelta 1967. *Eetu Salinin muistomerkki (Pori), Aimo Tukiaisen veistos vuodelta 1955.
Eetu Salinin muistomerkki (Pori)

Eetu Salinin muistomerkki on vuonna 1955 paljastettu professori Aimo Tukiaisen veistos, joka sijaitsee Porin Itäpuistossa. Se on pystytetty Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen perustajajäsenen ja suomalaisen työväenliikkeen alkuaikojen keskeisen vaikuttajan Eetu Salinin muistoksi. Läheisyydessä oleva aukio on nimetty Salinin mukaan Eetunaukioksi.Johan Edvard (Eetu) Salin (1866 - 1919) Porin kaupunki. Viitattu 3.6.2014. Vesielementin sisältävä veistos kuvaa lähteestä juomaan kumartunutta työmiestä. Hahmon takana on tummasta graniitista tehty paasi, josta vasten nojaa työmiehen kuokka. Paadessa on myös Eetu Salinia esittävä reliefi.Seppälä, Aarne: "Kui? – porilaisen käsikirja", s. 129. Pori-seura ry 2007. ISBN 978-952-92-3028-0. Muistomerkki on yksi Porin tunnetuimpia veistoksia ja se esiintyy myös 100-vuotiaan suomalaisen työväenliikkeen kunniaksi vuonna 1999 julkaistussa postimerkissä.Suomen postimerkit Postimuseo. Viitattu 3.6.2014. Salin vaikutti Porissa 1900-luvun ensimmäisinä vuosina, toimien muun muassa kansankeittiön pitäjänä, kaupunginvaltuutettuna, kansanedustajana sekä Sosialidemokraatti-lehden päätoimittajana. == Lähteet == Luokka:Porin patsaat ja veistokset Luokka:Aimo Tukiaisen veistokset Luokka:Karhunpää
Etelä-Afrikan pääministeri

Etelä-Afrikan pääministeri (, ) oli vuosina 1910–1984 Etelä-Afrikan hallituksen johtaja. Pääministerin virka perustettiin vuonna 1910, kun Etelä- Afrikan unioni perustettiin. Pääministerin nimitti Britannian monarkkia edustava Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri vuoteen 1961 asti, jolloin maasta tuli tasavalta ja valtiollisen presidentin virka perustettiin. Etelä-Afrikan pääministerillä oli toimeenpaneva valta, ja samalla hän oli Etelä-Afrikan alahuoneen puheenjohtaja. Ensimmäinen pääministeri oli buurikenraali Louis Botha. Pääministerin valtaoikeudet perustuivat hyvin pitkälti Britannian pääministerin valtaoikeuksiin. Virka lakkautettiin vuonna 1984, jolloin uuden perustuslain mukaan kaikki toimeenpanovalta siirrettiin valtiolliselle presidentille. Etelä-Afrikan viimeinen pääministeri oli Pieter Willem Botha, josta tuli myöhemmin valtiollinen presidentti. Apartheidin jälkeisessä Etelä- Afrikassa Inkatha-vapauspuolue on ajanut sitä, että maahan palautettaisiin westminster-tyylinen järjestelmä, jossa pääministerillä olisi toimeenpanovalta. Tätä puolue perustelee sillä, että näin ei Etelä-Afrikasta voisi koskaan tulla yksipuoluejärjestelmäIFP: Statement by Mangosuthu Buthelezi, Inkatha Freedom Party Leader, welcomes Constitutional Court judgment on regulation of introduction of bills == Luettelo pääministereistä == Etelä-Afrikan pääministerit (1910–1984) Pääministeri (syntynyt-kuollut) virkakausi Puolue Louis Botha (1862–1919) 31.5.1910–27.8.1919 Etelä-Afrikan puolue Jan Smuts (1870–1950) 3.9.1919–30.6.1924 Etelä-Afrikan puolue James Barry Munnik Hertzog (1866–1942) 30.6.1924–5.9.1939 Kansallispuolue (vuoteen 1934) Etelä-Afrikan yhdistynyt puolue (vuodesta 1934) Jan Smuts (1870–1950) 5.9.1939–4.6.1948 Etelä-Afrikan yhdistynyt puolue Daniel François Malan (1874–1959) 4.6.1948–30.11.1954 Kansallispuolue Johannes Gerhardus Strijdom (1893–1958) 30.11.1954–24.9.1958 Hendrik Verwoerd (1901–1966) 2.9.1958–6.9.1966 (murhattiin) B. J. Vorster (1915–1983) 13.9.1966–2.10.1978 Pieter Willem Botha (1916–2006) 9.10.1978–3.9.1984 == Lähteet == Luokka:Etelä-Afrikan pääministerit
Mount Warning

Mount Warning, Australian alkuasukkaiden kielellä Wollumbin on vuori Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa Australiassa. Se on osa valtavaa eroosion kuluttamaa muinaista kilpitulivuorta, joka purkautui viimeksi yli 20 miljoonaa vuotta sitten. Vuoren korkeus on 1 156 metriä, ja sitä ympäröivä alue on nykyään kansallispuisto, jossa on esimerkiksi etelänpyökkejä kasvavaa subtrooppista sademetsää. ==Nimi== Australian alkuperäisasukkaat antoivat vuorelle nimen Wollumbin. Brittiläinen tutkimusmatkailija James Cook havaitsi laivastaan vuoren ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1770 ja antoi sille nimeksi Mount Warning mikä tarkoittaa suomeksi ”varoituksen vuorta”, jotta myöhemmät merenkävijät osaisivat varoa alueen riuttoja. Kuva:Mount Warning Clarrie hall dam.JPG|Mount Warning iltahämärässä. Kuva:Mount Warning.jpg|Mount Warning Kuva:AU Mt Warning from Tweed.jpg|Mount Warning nähtynä Tweed Riveriltä. Kuva:Uki Mt Warning.jpg|Uki-kylä, taustalla Mt Warning ja Mt Uki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Australian vuoret Luokka:Oseanian tulivuoret Luokka:Uusi Etelä-Wales
Pub rock

Pub rock on rockmusiikin tyylilaji, joka kehittyi 1970-luvun puolivälissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Pub rock oli vastalause progressiiviselle rockille ja glam rockille. Lyhytikäisellä pub rockilla oli huomattava vaikutus, sillä pub rock -yhtyeet kieltäytyivät stadionkeikoista ja päättivät palata soittamaan pieniin pubeihin ja klubeille. Yhtyeiden pukeutumistyyli perustui farkku- ja ruutupaitoihin, kuluneisiin farkkuihin ja roikkuviin hiuksiin. Dr. Feelgoodin keulahahmo pukeutui puolestaan kuluneeseen valkoiseen pukuun. Pub rockin suosio rajoittui lähinnä suur-Lontoon alueelle, mutta Essexissäkin perustettiin alan yhtyeitä. Vuonna 1974 pub rock oli suosituimmillaan. Tunnettuja pub rock -yhtyeitä ovat esimerkiksi Brinsley Schwarz, The 101ers, Dr. Feelgood, Eddie and the Hot Rods ja Kilburn and the High Roads. Suomessa nimitystä pub rock ei ole yleisesti käytetty musiikista, jota voisi tyyliltään verrata brittiläiseen genren musiikkiin. luokka: Rockin tyylilajit
NONONO

NONONO on ruotsalainen vuonna 2012 perustettu kolmihenkinen yhtye, jonka muodostavat laulaja Stina Wäppling sekä kappaleiden tuotannoista vastaavat Astma ja Rocwell. Yhtye solmi levytyssopimuksen Ruotsin Warner Musicin kanssa vuonna 2012. Yhtyeen esikoissingle ”Like The Wind” julkaistiin loppuvuodesta 2012, mutta kappale ei noussut listoille. Vasta yhtyeen seuraava single, huhtikuussa 2013 julkaistu ”Pumpin' Blood” sai huomiota. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboardin Alternative Songs-listan sijalle 22 sekä Billboardin rock-listan 23:nneksi. Kappale nousi singlelistoille myös Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Suomessa kappale sai tunnettavuutta syksyllä 2013, kun se soi MTV3-kanavalle siirtyvien Lotto-lähetyksien mainoksissa. Esikoisalbuminsa We Are Only What We Feel yhtye julkaisi maaliskuussa 2014. Yhtye soitti ensimmäisen Suomen keikkansa 27. kesäkuuta 2014 Provinssirockissa. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Myynti FIN SWE AUT GER SWI USA We Are Only What We Feel *Julkaistu: 13. maaliskuuta 2014 *Levy-yhtiö: Warner Music *Formaatti: CD, LP, digitaalinen – – – – – – Undertones *Julkaistu: 28. syyskuuta 2018 *Levy-yhtiö: Warner Music *Formaatti: LP, digitaalinen – – – – – – === Singlet === Vuosi Single Singlelista Singlelista Singlelista Singlelista Singlelista Singlelista Albumi 2012 ”Like The Wind” – – – – – – We Are Only What We Feel 2013 ”Pumpin' Blood” – – 16 30 55 119 2014 ”Hungry Eyes” – – – – – – ”One Wish” – – – – – – 2017 ”Masterpiece” – – – – – – Undertones 2018 ”Lost Song” – – – – – – ”Friends” – – – – – – ”Ego” – – – – – – ”Dancing (Mumbai Wedding)” – – – – – – === Musiikkivideot === * Pumpin' Blood (2013 – ohj. Magnus Härdner) * Hungry Eyes (2014 – ohj. Amir Chamdin) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
We Are Only What We Feel

We Are Only What We Feel on ruotsalaisen NONONO-yhtyeen esikoisalbumi. Albumi julkaistiin Ruotsissa 13. maaliskuuta 2014 ja muissa pohjoismaissa 26. maaliskuuta 2014. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 1. heinäkuuta 2014. Albumin ensimmäinen single ”Like The Wind” julkaistiin loppuvuodesta 2012, mutta kappale ei menestynyt. Vasta yhtyeen seuraava single, huhtikuussa 2013 julkaistu ”Pumpin' Blood” sai huomiota ja se sijoittui singlelistoille Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Albumin kolmas single ”Hungry Eyes” julkaistiin 20. tammikuuta 2014. ==Kappaleet== == Arvostelut == * Metacritic: 51/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * Consequence of Sound: D+Consequence of Sound * Pitchfork Media: 5.8/10Pitchfork Media == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 esikoisalbumit Luokka:Ruotsalaiset popalbumit Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin albumit
Vares – Sheriffi

Vares – Sheriffi on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Hannu Salonen. Elokuva on Vares-elokuvasarjan yhdeksäs osa. Suomen elokuvasäätiö myönsi elokuvalle 530 000 euron tuotantotuen. Elokuvaa kuvattiin kesällä 2014 Turussa. == Rooleissa == == Vastaanotto == Episodi- lehden Esa Karell antoi elokuvalle kolme tähteä ja piti Hannu Salosen valintaa ohjaajaksi onnistuneena. Hän kiitti arviossaan erityisesti Karoliina Blackburnin roolisuoritusta: ”Kerrankin Vareksen naisrooli on uskottava ja enemmän kuin tasavertainen Jussin rinnalla.” Helsingin Sanomien Nyt-liite antoi elokuvalle kaksi tähteä. Pertti Avola kritisoi tarinaa ja hahmoja, jotka tuovat hänen mukaansa mieleen ”enemmän vanhat naiivit kioskidekkarit kuin nykypäivän”. Hänen mukaansa uusi ohjaaja onnistuu kuitenkin piristämään elokuvasarjan uusinta osaa. Keskisuomalaisen kriitikko Marko Ahonen ja HS:n Avola nostavat molemmat esiin elokuvan yhtäläisyydet Quentin Tarantinon ja Robert Rodriguezin tyyliin. Ahonen kritisoi elokuvan heikkoa käsikirjoitusta ja ”tarinankerronnallista sekasotkua”. Hänen mukaansa ”lopputulos on lähempänä freakshowta kuin rikosjännäriä”. Elokuva oli Suomen katsoituin ensi- iltaviikonloppunaan (31 744 katsojaa) ja myös toisella esitysviikollaan (20 464 katsojaa). == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 suomalaiset elokuvat Luokka:Vares-elokuvat
Rolf Siilasvuo

Rolf Torsten Erland Siilasvuo (1923–1998) oli Limingan kansanopiston ja myöhemmin Limingan taidekoulun rehtori 1953–1990. Hän myös kirjoitti Limingan kansanopiston historiikin. Siilasvuon isä oli kenraali Hjalmar Siilasvuo. Hänen veljestään Ensiosta tuli myös kenraali ja sisarestaan Rakel Siilasvuosta Oulun tyttölyseon rehtori.Hjalmar Siilasvuo Mannerheim-ristin ritarit. Viitattu 3.6.2014 Rolf Siilasvuo osallistui Lapin sotaan ja oli mukana veljensä kanssa isänsä johtamassa sotilasoperaatiossa Tornion maihinnousussa lokakuussa 1944. Sodan jälkeen hän opiskeli valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistossa ja kirjoitti pro gradunsa 1952.Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston arkisto Seuraavana vuonna Siilasvuosta tuli Limingan kansanopiston rehtori. Vuodesta 1963 alkaen kansanopistossa järjestettiin kuvataiteen kesäkursseja ja mallipiirustuskerhoja ensin Liisa Rautiaisen ja myöhemmin Matti Mikkolan johdolla. 1966 alkaen kouluun perustettiin pysyvä kuvataidelinja, ja koulu muuttui vähitellen taidekouluksi. Siilasvuo kuvaili prosessia kirjassaan seuraavasti: "Taidekoulu oli kuin käenpoika, joka kasvaessaan työntää muut pesästä ja niin kävi, taidekoulutus tuli, jäi ja voitti".Oulun taiteilijaseuran historiikki s. 15, OTS. Viitattu 3.6.2014 Siilasvuon Limingassa ollut koti oli avoin oppilaille, jotka kävivät hänen luonaan kylässä vaikkapa kuuntelemassa äänilevyjä.Sari Martinkauppi. Limingan kirjastolaitoksen vaiheita. Viitattu 3.6.2014 Rolf Siilasvuon jäätyä eläkkeelle 1990 taidekoulun rehtoriksi valittiin Ari Karvonen. ==Teokset== * * ==Lähteet== Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Huppusuohaukka

Huppusuohaukka (Circus melanoleucos) on haukkojen heimon suohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kambodžassa, Kiinassa, Hongkongissa, Intiassa, Indonesiassa, Koreassa, Pohjois-Koreassa, Laosissa, Malesiassa, Mongoliassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Filippiineillä, Singaporessa, Sri Lankassa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Vaeltavana sitä tavataan Bruneissa ja Japanissa Populaation arvioidaan olevan pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen vuoksi. Sen elinpiiriä ovat viljellyt alueet, heinäarot, erilaiset suot ja yli 8 hehtaarin järvet. Yleensä sitä ei esiinny metsissäBirdlife.org viitattu 3.6.2014 ==Lähteet== Luokka:Suohaukat
Saksan 14. jalkaväkidivisioona

Saksan 14. jalkaväkidivisioona () oli Saksan armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminnen == Wehrkreis IV perusti 1. lokakuuta 1934 Leipzigissa divisioonan peitenimellä Kommandant von Leipzig, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 14. jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonan esikunta oli sijoitettu Leipzigiin. == Palvelus == Divisioonassa suoritettiin liikekannallepano 3. elokuuta 1939 ja se siirrettiin Sleesiaan etelän armeijaryhmään. Divisioona ylitti Puolan rajan 1. syyskuuta 10. armeijan XVI armeijakunnan mukana. Sotatoimien päätyttyä divisioona siirrettiin Eifelin alueelle, josta se aloitti 10. toukokuuta 1940 hyökkäyksen länteen. Ranskan sotatoimien päätyttyä divisioona jäi Pariisin eteläpuolelle Fontainebleuhun, kunens se siirrettiin syyskuussa takaisin kotivaruskuntaan. Divisioona muutettiin 15. lokakuuta 1940 14. motorisoiduksi divisioonaksi. == Komentajat == ;14. jalkaväkidivisioonan komentajatLexikon Der Wehrmacht 14. jalkaväkidivisioona *kenraali Erich Friderici perustaminen - 15. lokakuuta 1935 *ratsuväenkenraali Franz Kress von Kressenstein 15. lokakuuta 1935 - 6. lokakuuta 1936 *kenraaliluutnantti Peter Weyer 6. lokakuuta 1936 - 15. kesäkuuta 1940 *kenraalimajuri Lothar Rendulic 15. kesäkuuta - 5. lokakuuta 1940 *kenraaliluutnantti Friedrich Fürst 6. lokakuuta 1940 - 1. kesäkuuta 1942 *kenraaliluutnantti Heinrich Wosch 1. kesäkuuta - 30. syyskuuta 1942 *kenraaliluutnantti Walther Krause 1. lokakuuta - 31. joulukuuta 1942 *kenraaliluutnantti Rudolf Holste 1 tammikuuta - toukokuu 1943 *kenraaliluutnantti Hermann Flörke 15. toukokuuta 1943 - 15. joulukuuta 1944 *kenraaliluutnantti Erich Schneider 28. joulukuuta 1944 - 1945 *kenraalimajuri Paul von Below 1945 *eversti Kirch 1945 *kenraalimajuri Werner Schulze maaliskuu - huhtikuu 1945 == Lähteet == * === Viitteet === 14
Gonzalo Rubalcaba

Gonzalo Rubalcaba (oik. Julio Gonzalo Gonzalez Fonseca, s. 27. toukokuuta 1963 Havanna) on kuubalainen jazz-pianisti ja -säveltäjä. Muusikko­perheen vesa Rubalcaba opiskeli pianon­soittoa kahdeksan­vuotiaasta asti Manuel Saumellin konserva­toriossa Havannassa ja jatkoi sitten Amadeo Roldán -oppi­laitoksessa, jossa opiskeli myös lyömä­soittimia. Myöhemmin hän sai opetusta pianisti Ñola Sahigilta ja opiskeli sävellystä Roberto Valeran ja Carlos Fariñasin johdolla. 14-vuotiaasta saakka Rubalcaba työskenteli eri kokoon­panoissa ja palkittiin Kolumbian Bugassa vuonna 1980 pidetyillä kansain­välisillä festivaaleilla parhaasta orkesteri­sovituksesta. Vuodesta 1978 seuraavan vuosikymmenen lopulle Rubalcaba toimi oman yhtyeensä pianistina, rumpalina, säveltäjänä ja sovittajana ja soitti muun muassa Orquesta Aragónin kanssa. Hän herätti huomiota Havannan Jazz Plaza -festivaaleilla ja vuonna 1986 hän pääsi levyttämään Dizzy Gillespien kanssa albumin Gillespie Live with Gonzalo Rubalcaba. Samana vuonna hän solmi levytys­sopimuksen saksalaisen Messidorin kanssa ja levytti sille albumit Gonzalo Rubalcaba (1986), Live in Havana (1986), My Passion (1987) ja Giraldilla (1989). 1980-luvun loppupuolella Gonzalo Rubalcaba matkusti konsertoimassa Euroopassa, Japanissa ja Kanadassa. Vuonna 1987 hän levytti Kuuban kansallis­orkesterin kanssa. Vuonna 1992 Rubalcaba asettui asumaan Domini­kaaniseen tasa­valtaan, josta muutti vuonna 1996 Floridan Fort Lauderdaleen. Hän levytti toista­kymmentä albumia Blue Note -levymerkille, muun muassa albumit Discovery (1990), The Blessing (1991), Suite 4 y 20 (1992), Live in the USA (1994–1996), Old (1997) ja The Trio (1998). Näiden ansiosta hän oli useampaan kertaan Grammy-ehdokkaana ja voitti palkinnon vuonna 2002 albumistaan Supernova ja 2006 albumista Solo. Hän toimi yhdessä pianisti Chucho Valdésin kanssa Montreux’n jazz­festivaalien residenssi­taiteilijana 2002. Rubalcaba on esiintynyt trionsa kanssa ja monien muiden kokoon­panojen jäsenenä. Hän on tehnyt yhteistyötä basisti Charlie Hadenin kanssa ja vieraillut muun muassa Isaac Delgadon, Juan Luis Guerran ja Francisco Céspedesin levyillä. ==Diskografiaa== * Concierto Negro (1987) * Mi Gran Pasion (1987) * Live in Havana (1989) * Giraldilla (1990) * Discovery: Live at Montreux (1990) * The Blessing (1991) * Images: Live at Mt. Fuji (1991) * Suite 4 y 20 (1992) * Rapsodia (1992) * Imagine (1993) * Diz (1993) * Concatenacion (1995) * Flying Colors (1997, Joe Lovanon kanssa) * Antiguo (1998) * Inner Voyage (1999, Michael Breckerin kanssa) * Supernova (2001) * Inicio (2001) * Nocturne (2001, Charlie Hadenin kanssa) * Paseo (2004) * Land of the Sun (2004, Charlie Hadenin kanssa) * Solo (2006) * Avatar (2008) * Fé (2010) * XXI Century (2011) * Volcan (2013) ==Aiheesta muualla== * Gonzalo Rubalcaba Allmusic-sivustolla * Rubalcaban oma verkkosivusto Luokka:Kuubalaiset jazzmuusikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kuubalaiset säveltäjät
Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut

Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittainen kilpailukokonaisuus, jossa ratkaistaan alppihiihdon Suomen mestarit. Ensimmäiset Suomen mestaruudet alppihiihdossa jaettiin Sallassa vuonna 1937, jolloin miehet kilpailivat pujottelussa ja syöksylaskussa.Eljanko & Kirjavainen, 1969, s.183 Sotatalvina 1940 ja 1942 kilpailuja ei käyty. Naiset kilpailivat SM-tasolla ensimmäistä kertaa vuonna 1943. ==Historiaa== Etenkin SM-kilpailuiden alkuaikoina alppihiihdon taso Suomessa oli heikohko. Esimerkiksi vuoden 1938 pujottelun mestari oli estejuoksun olympiaedustaja ja kilpa-autoilija Karl A. Ebb, jonka todettiin olevan pujottelussa vielä "turistitasolla".Eljanko & Kirjavainen, 1969, s. 187 Alkuaikoina alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa pärjäsivät hyvin myös urheilijat, jotka pitivät päälajeinaan mäkihyppyä tai yhdistettyä.Eljanko & Kirjavainen, 1969, s.183, 187 ==Kilpailulajit== Alppihiihdon SM-kilpailuissa ei ole joka vuosi kilpailtu kaikissa alppihiihdon lajeissa. Esimerkiksi syöksylaskussa kilpailtiin vuosina 1937-1941, jonka jälkeen vuosien 1943-1955 SM-kilpailuissa laskettiin vain pujottelukilpailu. Suurpujottelu tuli ohjelmaan vuonna 1956 ja syöksylasku palasi ohjelmaan vuoden 1965 kisoissa. Paripujottelussa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1985 ja supersuurpujottelussa vuonna 1990. Alppiyhdistetyssä on kilpailtu vain muutamina vuosina. Vauhtilajien SM-kilpailuja on 2000-luvulla pidetty Ruotsin ja Norjan mestaruuskilpailuiden yhteydessä. ==Eniten mestaruuksia== Pääartikkeli: Luettelo alppihiihdon Suomen mestareista Eniten alppihiihdon Suomen mestaruuksia on voittanut Tanja Poutiainen, joka saavutti yhteensä 28 mestaruutta vuosina 1996-2014. Miehistä eniten voittoja on Janne Leskisellä, joka voitti 20 mestaruutta vuosina 1989-1998. Yli kymmeneen mestaruuteen ovat lisäksi yltäneet Raimo Manninen (14 voittoa), Riitta Ollikka (14), Kalle Palander (13), Ulf Ekstam (12) ja Nina Ehrnrooth (12). ==Kilpailupaikkakunnat 2000-luvulla== * 2000: Rukatunturi, Vihti, Yllästunturi * 2001: Ounasvaara, Yllästunturi * 2002: Tahkovuori, Yllästunturi * 2003: Yllästunturi, Rukatunturi * 2004: Koli * 2005: Ounasvaara, Levitunturi * 2006: Åreskutan, Koli, Rukatunturi, Pyhätunturi * 2007: Bjørli, Yllästunturi, Sallatunturi * 2008: Rukatunturi, Åreskutan, Pyhätunturi * 2009: Yllästunturi * 2010: Björkliden, Sallatunturi * 2011: Åreskutan, Ounasvaara, Pyhätunturi * 2012: Levitunturi * 2013: Åreskutan, Levitunturi, Sallatunturi * 2014: Åreskutan, Levitunturi, Ounasvaara * 2015: Yllästunturi, Pyhätunturi ==Lähteet== * * * Urheilun vuosikirjat * FIS:n tulossivut * Ski Sports Finlandin tulossivut ===Viitteet=== *
SG Flensburg-Handewitt

SG Flensburg-Handewitt on saksalainen käsipalloseura Flensburgista joka pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Bundesligassa. SG Flensburg-Handewitt on perustettu vuonna 1990. == Saavutukset == *Saksan mestaruus: 1 ** 2004 *Saksan Cup 4 ** 2003, 2004, 2005, 2015 * Mestarien Liiga 1 ** 2014 * EHF Cup 1 ** 1997 * EHF Cup-voittajien Cup 2 ** 2001, 2012 Luokka:Saksalaiset käsipalloseurat Luokka:Vuonna 1990 perustetut urheiluseurat Luokka:Schleswig- Holstein
Diketeeni

Diketeeni (C4H4O2) on tyydyttymätön laktoni ja keteenin dimeeri. Yhdistettä voidaan käyttää kemianteollisuudessa valmistettaessa polymeerejä, lääkkeitä ja väriaineita. ==Ominaisuudet== Diketeeni on huoneenlämpötilassa pistävänhajuinen väritön neste. Yhdiste sisältää sekä elektrofiilisen että nukleofiilisen ryhmän, joten se on hyvin reaktiivinen. Yhdiste polymerisoituu varastoitaessa pitkiä aikoja kiteiseksi 3-asetyyli-6-metyyli-2,4-pyraanidioniksi. Yhdiste polymeroituu helposti myös muiden kaksoissidoksia sisältävien yhdisteiden kanssa. Diketeenissä olevan neljäatomisen renkaan rengasjännitys on hyvin suuri, minkä vuoksi monissa sen reaktioissa rengasrakenne avautuu ja tämä toimii reaktioiden ajavana voimana. Tällaisia ovat eräät reaktiot muun muassa nukleofiilien kanssa, esimerkiksi vesi muodostaa tuotteena asetoetikkahappoa. Eräissä sykloadditioissa neliatominen rengasrakenne kuitenkin säilyy. Kuumennettaessa alennetussa paineessa diketeeniä 350-600 °C:n lämpötilaan siitä muodostuu keteeniä.Christoph Taeschler: Ketenes, Ketene Dimers, and Related Substances, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 3.6.2014Raimund Miller, Claudio Abaecherli, Adel Said & Barry Jackson: Ketenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 3.6.2014 ==Valmistus ja käyttö== Diketeeniä valmistetaan tyypillisimmin keteenin tavoin poistamalla vettä etikkahaposta, etikkahappoanhydridistä tai asetonista pyrolyysillä eli kuumentamalla korkeaan lämpötilaan. Reaktiossa muodostuva keteeni dimerisoituu erittäin helposti diketeeniksi. Katalyyttinä prosessissa käytetään trietyylifosfaattia. Diketeenin ja keteenin hyvin suuren reaktiivisuuden vuoksi tuote käytetään usein nopeasti lähellä valmistuspaikkaansa. Vuonna 2006 diketeeniä tuotettiin noin 80 000 tonnia. Diketeenillä on useita käyttökohteita orgaanisessa synteesissä. Tärkein yhdisteen käyttökohde on asetoetikkahapon esterien eli asetoasetaattien ja asetoetikkahapon amidien valmistus. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa polymeerejä, karbonyyliyhdisteitä ja useita heterosyklisiä yhdisteitä, joita käytetään niin lääkkeinä, väreinä, säilöntäaineina kuin tuholaismyrkkyinäkin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Laktonit
George Pólya

George Pólya (13. joulukuuta 1887 Budapest, Unkari – 7. syyskuuta 1985 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat)MacTutor: George Pólya oli unkarilainen matemaatikko. Pólya opiskeli Budapestin yliopistossa ensin lakia ja kieliä, mutta päätyi viimein matematiikkaan. Pólya työskenteli matematiikan ylimääräisenä ja vakinaisena professorina Zürichin teknillisessä korkeakoulussa 1920–1940. Vuonna 1940 Pólya muutti Yhdysvaltoihin. Hän opetti ensin Brownin yliopistossa mutta asettui vuonna 1942 Stanfordin yliopistoon Palo Altoon, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1953. Hän jatkoi opetustyötä vielä eläkkeelle jäämisensä jälkeen. Pólya oli erittäin monipuolinen matemaatikko. Hän tutki todennäköisyyslaskentaa, analyysia, kombinatoriikkaa, geometriaa, lukuteoriaa ja algebraa. Pólya julkaisi vuonna 1925 yhdessä maanmiehensä Gabor Szégön kanssa lukijan omatoimiseen tehtävänratkaisemiseen perustuvan oppikirjan Aufgaben und Lehrsätze aus der Analysis, jonka merkitys matemaatikkojen koulutuksessa on ollut suuri. Matematiikan lisäksi Pólya tutki myös heuristiikkaa sekä pohti paljon matematiikan opettamista. Pólyan tunnetuimpiin teoksiin kuuluukin kirja How to Solve it, jonka Princeton University Press julkaisi ensimmäisen kerran vuonna 1945. Kirjan vuonna 1956 ilmestynyt toinen laitos on myös suomennettu. Tässä kirjassa Pólya esittelee matemaattisten ongelmien ratkaisumenetelmän, jonka hän jakaa neljään vaiheeseen: # Ensiksi ongelma täytyy ymmärtää. # Kun olet ymmärtänyt ongelman, tee suunnitelma ongelman ratkaisemiseksi. # Toteuta suunnitelma. # Tarkastele ratkaisua. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Big Apple Waltz

”Big Apple Waltz” on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single vuonna 1979 julkaistulta albumilta Cut Above the Rest. Single ilmestyi vain Britanniassa, eikä se saavuttanut listasijoitusta.Väistö & Perttunen: s. 140–141. Kappale on country rock -tyylinen balladi, jonka tekivät yhteistössä basisti Steve Priest ja kitaristi Andy Scott. Suurimman osan teki Priest, joka on kertonut kirjoittaneensa sen tyttöystävälleen ja tulevalle vaimolleen Maureenille. Priest myös laulaa kappaleen.Väistö & Perttunen: 69–70. ”Big Apple Waltz” sai kohtuullisesti radiosoittoa, mutta harva osasi yhdistää kappaletta Sweetiin. Singleä ei myöskään juurikaan markkinoitu, ja Priestin mielestä ”video, jonka bändi biisistä teki, oli aivan toivoton, joten hyvä laulu meni aivan hukkaan.” Vain yhtyeen suurimmat fanit tiesivät singlen olemassaolosta.Sweet: Cut Above the Rest-CD:n kansilehden teksti, kirjoittanut Phil Hendriks (GLAM CD 105). Singlen B-puolella on kappale ”Why Don’t You”, joka oli ollut myös edellisen ”Call Me” -singlen B-puoli. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Sweetin kappaleet Luokka:Vuoden 1979 kappaleet
Roger Browne

Roger Browne (s. 13. huhtikuuta 1930 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Roger Browne aloitti näyttelijänuransa italialaisissa peplum-elokuvissa, joissa hän esitti muun muassa kahdesti sodan jumalaa Marsia. Peplumin kukoistuskauden päätyttyä hän siirtyi vakoilujännäreihin kuten Come rubare la corona d’Inghilterra (1967). Brownen viimeinen huomattavampi elokuva oli Emanuelle Amerikassa (Emmanuelle in America) vuonna 1977. Hän toimi Roomassa myös englanninkielisten jälkiäänittäjien yhdistyksen puheenjohtajana. Myöhemmin hän muutti asumaan Los Angelesiin. ==Elokuvia== * Vulcano, figlio di Giove, 1962 * Marte, dio della guerra, 1962 * La vendetta di Spartacus, 1964 * Superseven chiama Cairo, 1965 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michèle Lesbre

Michèle Lesbre on ranskalainen kirjailija. Häneltä on ilmestynyt 11 teosta, joista on toistaiseksi suomennettu vain Punainen sohva (Le canapé rouge) Lurra Editionsin kustantamana vuonna 2014. Teos oli alkukielellään Goncourt- palkintoehdokkaana vuonna 2008. Lesbren teokset ovat kerroksellisia ja usein niissä sivutaan sotaa tai muuta yhteiskunnallista mullistusta, joka muovaa ihmisen elämää peruuttamattomasti. Lesbren katse on tarkka ja runollinen ja hänen kielensä rikasta. == Tuotanto == * La Belle Inutile, Le Rocher, 1991 * Un homme assis, Manya,‎ 1993 * Une simple chute, Actes Sud,‎ 1997 * Que la nuit demeure, Actes Sud,‎ 1999 * Victor Dojlida, une vie dans l’ombre, Noésis,‎ 2001 - Sabine Wespieser, 2013 * Nina par hasard, Le Seuil,‎ 2001 * Boléro, Sabine Wespieser,‎ 2003 * Un certain Felloni, Sabine Wespieser,‎ 2004 * La Petite Trotteuse, Sabine Wespieser,‎ 2005 * Le Canapé rouge, Sabine Wespieser,‎ 2007 (Punainen sohva Lurraeditions 2014) * Sur le sable, Sabine Wespieser,‎ 2009 * Nina par hasard, Sabine Wespieser,‎ 2010 * Mais d’où venez- vous?, Sylvie Granotierin kanssa, Seuil,‎ 2010 * Un lac immense et blanc, Sabine Wespieser,‎ 2011 * Écoute la pluie, Sabine Wespieser,‎ 2013 Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Piero Lulli

Piero Lulli (1. helmikuuta 1923 Firenze – 23. kesäkuuta 1991 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä. Hän on näyttelijä Folco Lullin nuorempi veli. Lulli työskenteli teatterissa ja teki elokuvadebyyttinsä Assia Norisin rinnalla Mario Camerinin elokuvassa Una storia d’amore (1942). Veljestään täysin poikkeava, vaalea ja komea näyttelijä esitti toisen maailmansodan jälkeen sivurooleja lukuisissa melodraamoissa, peplum-elokuvissa ja spagettiwesterneissä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä Peter Lull ja Peter Carter. ==Elokuvia== * Odysseus, 1954 * Romulus ja Remus, 1961 * Voittamaton Maciste, 1962 * Giulio Cesare contro i pirati, 1962 * Akhilleus – voittamaton soturi, 1962 * L’eroe di Babilonia, 1963 * Sansone contro il Corsaro Nero, 1964 * Il trionfo di Ercole, 1964 * La rivolta dei pretoriani, 1964 * I giganti di Roma, 1964 * I due gladiatori, 1964 * Voittamaton, 1964 * Spartan gladiaattorit, 1964 * Golia alla conquista di Bagdad, 1965 * Il conquistatore di Atlantide, 1965 * Il gladiatore che sfidò l’impero, 1965 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Mikko Leppilampi (albumi)

Mikko Leppilampi on näyttelijä Mikko Leppilammen esikoisalbumi. Plastinka julkaisi sen 10. toukokuuta 2006. Albumi nousi julkaisunsa jälkeen kahdeksi viikoksi Suomen viralliselle albumilistalle, parhaimmillaan sijalle 24. 20\. helmikuuta 2006 julkaistu albumin ensimmäisenä single ”Salaisuus” oli musiikkia elokuvasta Saippuaprinssi. ”Salaisuus” nousi kuudenneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Tähti”, mutta se ei noussut listoille. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Renato Baldini

Renato Baldini (18. joulukuuta 1921 Rooma – 5. heinäkuuta 1995 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä. Baldini esiintyi fotonoveloissa ja teki pienen roolin Renato Castellanin elokuvassa È primavera vuonna 1949. Seuraavana vuonna hän sai pääosan Francesco De Robertisin elokuvassa Il mulatto. Pitkä ja komea näyttelijä esitti 1950-luvulla voimakkaita ja rehellisiä henkilöhahmoja. Hän oli yleisön keskuudessa hyvin suosittu. 1960-luvulta lähtien Baldini näytteli lähinnä viihde-elokuvien sivuosissa ja työskenteli myös televisiossa. ==Elokuvia== * Agi Murad, il diavolo bianco, 1959 * Spartacuksen poika, 1962 * Anthar l’invincibile, 1964 * I giganti di Roma, 1964 * La vendetta dei gladiatori, 1964 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Ykköspesiksen kuukauden pelaaja

Ykköspesiksen kuukauden pelaaja on valittu kaudesta 2008 lähtien. Palkinto on jaettu Miesten Ykköspesiksen pelaajalle kuukausittain kaudesta 2008 ja Naisten Ykköspesiksessä kaudesta 2012. Valinnan suorittaa Pesäpalloliitto. Useimmiten palkinnon ovat voittaneet Ilkka Hirvonen ja Emilia Itävalo, joille se on myönnetty kaksi kertaa.http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/kuukauden_pelaajat/ == Palkinnon saajat == === Miehet === Kuukausi Joukkue Pelaaja toukokuu 2008 AA Perttu Hautala kesäkuu 2008 IP-V Saku Suurnäkki heinäkuu 2008 KaMa Juha Vartiamäki elokuu 2008 Kiri Kalle Virolainen toukokuu 2009 Kiri Timo Rautiainen kesäkuu 2009 UP-V Petri Raittila heinäkuu 2009 UP-V Olli Isomäki elokuu 2009 AA Tommi Murto syyskuu 2009 Kiri Mikko Rantalahti toukokuu 2010 VM Pekka Mäntymaa kesäkuu 2010 AA Juha-Matti Jaatinen heinäkuu 2010 JoKo Jarno Kokko elokuu 2010 KaMa Jukka Lankinen syyskuu 2010 KaMa Henri Pulkkinen toukokuu 2011 HP Henri Heikkilä kesäkuu 2011 AA Tomi Lehesvuori heinäkuu 2011 IP-V Ilkka Hirvonen elokuu 2011 AA Juha-Matti Matilainen syyskuu 2011 AA Janne Kivipelto toukokuu 2012 SoJy Niilo Piiponniemi kesäkuu 2012 UP-V Petri Kulmala heinäkuu 2012 SMJ Markus Ojanperä elokuu 2012 Lippo Ilkka Hirvonen toukokuu 2013 Lippo Ilkka Hirvonen kesäkuu 2013 HP Ville Aalto heinäkuu 2013 PuPe Kimmo Lukkari elokuu 2013 PuPe Samu Vainikainen toukokuu 2014 Manse Jarkko Paloniemi kesäkuu 2014 PuPe Janne Korhonen heinäkuu 2014 IPV Olli Lehtola elokuu 2014 KeKi Jani Lassila toukokuu 2015 Lippo Ville-Pekka Jokinen kesäkuu 2015 Lippo Matti Korhonen heinäkuu 2015 IPV Lauri Rönkkö elokuu 2015 Manse Ville Kero toukokuu 2016 YK Miika Keski-Petäjä kesäkuu 2016 SiiPe Teemu Kinnunen heinäkuu 2016 IPV Lauri Rönkkö elokuu 2016 Manse Jarkko Paloniemi toukokuu 2017 SiiPe Kimmo Lukkari kesäkuu 2017 SiiPe Kimmo Lukkari heinäkuu 2017 HP Jesse Eskelinen elokuu 2017 PöU Mikko Pauna === Naiset === Kuukausi Joukkue Pelaaja toukokuu 2012 Roihu Anna Hellsten kesäkuu 2012 KaMa Sallamari Vuorela heinäkuu 2012 VuVe Essi Kylli elokuu 2012 VuVe Salla Kilpeläinen toukokuu 2013 SMJ Elli Kattelus kesäkuu 2013 KaMa Emilia Itävalo heinäkuu 2013 Virkiä Janette Lepistö elokuu 2013 KaMa Emilia Itävalo toukokuu 2014 PattU Henna Tähtilä kesäkuu 2014 SMJ Laura Rajahalme heinäkuu 2014 KaMa Anu Kiviharju elokuu 2014 Seinäjoen Maila-Jussit Krista Tyynelä toukokuu 2015 Jyväskylän Pesis Lotta-Riina Hynninen kesäkuu 2015 KPK Saana Sumén heinäkuu 2015 Paukku Marjukka Mäkinen elokuu 2015 Paukku Eveliina Vartiainen toukokuu 2016 Lipottaret Emilia Linna kesäkuu 2016 Mailattaret Teea-Kaisa Vikiö heinäkuu 2016 Lipottaret Siri Eskola elokuu 2016 LaVe Essi Ritola toukokuu 2017 Tahko Titta Siilin kesäkuu 2017 Tahko Pauliina Harinen heinäkuu 2017 MyVe Jaana Marjamäki-Kekola == Lähteet == Luokka:Ykköspesiksen palkinnot
Calisto Calisti

Calisto Calisti (s. 6. elokuuta 1934 Macerata) on italialainen elokuvanäyttelijä. Calisti oli 1960- ja 1970-lukujen italialaisen elokuvan aktiivisimpia luonnenäyttelijöitä. Hän esitti sivuosia lukuisissa peplum- elokuvissa ja spagettiwesterneissä ja työskenteli myös vakavasti otettavien ohjaajien kuten Carlo Lizzanin, Ugo Gregorettin, Damiano Damianin ja Valentino Orsinin kanssa. ==Elokuvia== * Messalina, 1960 * Il trionfo di Maciste, 1961 * Maciste, il gladiatore più forte del mondo, 1962 * Le sette folgori di Assur, 1962 * Ercole contro Roma, 1964 * La vendetta di Spartacus, 1964 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan 10. armeija

Saksan 10. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa. == Historia == Wehrkreis IV perusti Leipzigissa 10. armeijan esikunnan liikekannallepanossa vähän ennen toisen maailmansodan puhkeamista 26. elokuuta 1939. Armeija liitettiin osaksi 4. armeijaryhmää. Armeija nimettiin 10. lokakuuta Puolan taisteluiden loputtua 6. armeijaksi. Armeija perustettiin uudelleen 15. elokuuta 1943 ja se antautui liittoutuneille 2. toukokuuta 1945 Italiassa. == Komentajat == Armeijankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: *kenraalieversti Walter von Reichenau perustamisesta - uudelleen nimeämiseen *kenraalieversti Heinrich von Vietinghoff 15. elokuuta - 24. lokakuuta 1943 *panssarikenraali Joachim Lemelsen 24. lokakuuta - joulukuu 1943 *kenraalieversti Heinrich von Vietinghoff 31. joulukuuta 1943 - 24. lokakuuta 1944 *panssarikenraali Joachim Lemelsen 24. lokakuuta 1944 - 15. helmikuuta 1945 *panssarikenraali Traugott Herr 15. helmikuuta 1945 - antautumiseen == Lähteet == 10
Ignazio Dolce

Ignazio Dolce (s. 26. maaliskuuta 1933 Palermo) on italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Dolce opiskeli näyttelemistä Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa, josta hän valmistui vuonna 1958. Hän esitti sivuosia lukuisissa viihde-elokuvissa, joiden tyylilajit vaihtelevat seikkailuelokuvista komedioihin ja peplumista rikoselokuviin. 1960-luvulta lähtien Dolce työskenteli näyttelemisen ohessa muun muassa Antonio Margheritin ja Gianfranco Parolinin apuohjaajana. Hän teki myös muutamia itsenäisiä ohjaustöitä taiteilijanimellä Paul D. Robinson. Niistä onnistuinein on L’ammazzatina vuodelta 1974. Myöhemmin Dolce toimi myös Margharetin ja Fabrizio De Angelisin tuotantopäällikkönä. ==Elokuvia== * Pompeijin viimeiset päivät, 1959 * Bagdadin veijari, 1961 * Goliath contro i giganti, 1961 * Taistelu Rhodoksesta, 1961 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giacomo Rossi Stuart

Giacomo Rossi Stuart (25. elokuuta 1925 Todi, Perugian maakunta – 20. lokakuuta 1994 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä. Urheilua harrastanut Rossi Stuart opiskeli näyttelemistä New Yorkin Actors Studiossa ja teki elokuvadebyyttinsä Giuseppe Maria Scotesen elokuvassa Il mantello rosso vuonna 1955. 1960- ja 1970-luvuilla hän esitti pääosia italialaisissa viihde- elokuvissa, joiden tyylilajit vaihtelevat spagettiwesterneistä gialloon ja vakoilujännäreistä kauhuelokuviin ja tieteisfiktioon. Giacomo Rossi Stuart on näyttelijä Kim Rossi Stuartin isä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä Jack Stewart. ==Elokuvia== * La leggenda di Enea, 1962 * Zorro ja kolme muskettisoturia, 1963 * L’ultimo uomo della terra, 1964 * Sandok, il Maciste della giungla, 1964 * La vendetta di Spartacus, 1964 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Telanganan piirikunnat

Intian eteläosassa sijaitseva Telanganan osavaltio jakautuu 10 piirikuntaan. Piirikunta Pääkaupunki Asukasluku (2011) Adilabad Adilabad 2 737 738 Hyderabad Hyderabad 4 010 238 Karimnagar Karimnagar 3 811 738 Khammam Khammam 2 798 214 Mahbubnagar Mahbubnagar 4 042 191 Medak Sangareddi 3 031 877 Nalgonda Nalgonda 3 483 648 Nizamabad Nizamabad 2 552 073 Rangareddi Hyderabad 5 296 396 Warangal Warangal 3 522 644 == Lähteet == *
Liam Lynch (sotilas)

Liam Lynch (synt. William Fanaghan Lynch; 9. marraskuuta 1893 Barnagurraha, Limerickin kreivikunta – 10. huhtikuuta 1923 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta)Letters of Liam Lynch Irlannin kansalliskirjasto. Viitattu 3.6.2014. oli irlantilainen sotilas, joka toimi kapinallisen Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) komentajana vuosien 1922–1923 Irlannin sisällissodassa. Hän kaatui itse sodassa vähän ennen kapinallisten antautumista. Ennen sotilasuraansa Lynch toimi rautakaupan työntekijänä Mitchelstownissa. Siellä hän myös liittyi Irlannin vapaaehtoisjoukkoihin marraskuussa 1913. Corkin alueen vapaaehtoiset eivät osallistuneet vuoden 1916 pääsiäiskapinaan, mutta kapinaviikon aikana Lynch joutui todistamaan eräiden vapaaehtoisjoukkoihin kuuluneiden veljesten teloitusta silloisessa kotikaupungissaan Fermoyssa. Tämän jälkeen hän omistautui kokonaan sotilasuralle ja Irlannin vapaustaistelulle. Vuonna 1917 hänestä tuli Fermoyn vapaaehtoiskomppanian yliluutnantti.Liam Lynch (Liam ui Loinsigh) Republican Sinn Féin Cork City and County (Internet Archive). Viitattu 3.6.2014. Irlannin itsenäisyyssodan aikana Lynch komensi IRA:n Corkin 2. prikaatia. Britit vangitsivat hänet kertaalleen elokuussa 1920, mutta laskivat hänet pian vapaaksi, koska eivät tunnistaneet hänen henkilöllisyyttään. Lynch valittiin maaliskuussa 1921 Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan (IRB) ylimpään neuvostoon ja huhtikuussa hänestä tuli divisioonankomentaja IRA:ssa. Hän vastusti Irlannin sisällissodan syynä ollutta Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta, mutta pyrki silti estämään IRA:n ja itsenäisyysliikkeen kahtiajakautumisen. IRA:n sopimuksenvastaisen siiven laittomaksi julistettu kokous nimitti hänet huhtikuussa 1922 armeijan esikuntapäälliköksi. Dublinin taistelun jälkeen Lynch siirtyi Etelä-Irlantiin ja ryhtyi aluksi komentamaan kapinallisten IRA- joukkojen eteläisen divisioonaa, joka käsitti neljänneksen koko kapina- armeijasta. Hän ilmoitti jatkavansa myös esikuntapäällikkönä ja määräsi IRA:n hajaantumaan itsenäisesti toimiviksi ”lentäviksi kolonniksi” voidakseen tehokkaammin toimia hallituksen joukkoja vastaan. Vuoden 1923 alussa tilanne alkoi näyttää epätoivoiselta, mutta Lynch määräsi joukkonsa jatkamaan taistelua. Lynch oli yhdessä Frank Aikenin kanssa matkalla salaiseen kokoukseen tapaamaan Éamon de Valeraa, joka halusi neuvotella sisällissodan päättämisestä, kun hän joutui huhtikuun 10. päivän aamuna pieneen tulitaisteluun hallituksen joukkojen kanssa Crohan Westissa Knockmealdown- vuorilla, ja haavoittui kuolettavasti. Lynch kuoli myöhemmin samana päivänä Clonmelissa. Hänen seuraajakseen tullut Aiken määräsi kolme viikkoa myöhemmin yksipuolisen tulitauon, joka johti sodan päättymiseen. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset sotilaat Luokka:Kenraalit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Pitkäjärvi (Orivesi)

Pitkäjärvi on Oriveden kunnassa sijaitseva kylä. Pitkäjärven asutus mukailee Längelmäveden rantoja. == Historia == Pitkäjärven kylä on Oriveden alueen vanhimpia asutuskeskittymiä. Kirkonkirjoissa on merkintöjä Pitkäjärven tiloista 1500-luvun puolivälistä lähtien. Nimi Pitkäjärvi tulee todennäköisesti Laasojärven ja Aurikkojärven ennen vedenpinnan laskua muodostamasta "pitkästä järvestä". Nykyisin lähialueella ei sijaitse Pitkäjärvi-nimistä järveä. pienoiskuva|Purnun taidekeskus sijaitsee Pitkäjärvellä Längelmäveden rannalla. == Kulttuuri ja nähtävyydet == Kylän tärkeimpiä nähtävyyksiä on Aimo Tukiaisen perustama Purnun taidekeskus, jossa järjestetään vuosittain Suomen vanhin kesänäyttely. Pitkäjärven nuorisoseuralla on aktiivista toimintaa seurantalo Lehtolassa ja kylän Kylänlahden yhteisrannassa. Nykyisin kylä on suosittua mökkiseutua. Alueella toimii vielä joitakin maatiloja. Jalmari Finne on kirjoittanut kyläläisten elämään pohjautuvan näytelmän Pitkäjärveläiset (1923). Näytelmän lähteenä on käytetty muun muassa 1700-luvun oikeusasiakirjoja. Näytelmästä on tehty myös elokuvaversio Pitkäjärveläiset (1951), jonka on ohjannut Wilho Ilmari. Luokka:Oriveden kylät
Igman Olympic Jumps

Igman Olympic Jumps on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Hadžićissa lähellä Sarajevoa Bosnia-Hertsegovinassa. ==Historia== Hyppyrimäet rakennettiin vuoden 1984 talviolympialaisia varten. Kolme pienintä hyppyrimäkeä on tuhoutunut sodissa. Sarajevo on valittu vuoden 2017 Euroopan nuorten talviolympiafestivaalien isäntäkaupungiksi ja mäet on tarkoitus korjata tai rakentaa uudelleen kisoja varten. Olympialaisissa suurmäen kilpailun voitti Matti Nykänen ja normaalimäen kilpailun voitti Jens Weißflog. ==Igman Olympic Jump K112== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Mäkiennätyksen 116,0 metriä on hypännyt Matti Nykänen. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu 13.2.1983 Klaus Ostwald 114,5 m 13.2.1983 Matti Nykänen 114,5 m 18.2.1984 Matti Nykänen 116,0 m Talviolympialaiset 1984 ==Lähteet== *Igman Olympic Jumps skisprungschanzen.com Luokka:Bosnia-Hertsegovinan hyppyrimäet Luokka:Talviolympialaiset 1984 Luokka:Sarajevon kantoni
Jenkkisäänite

Jenkkarekka Äänite eli Jenkkisäänite on Jukka Pojan ja Sandra Rousun perustama levy-yhtiö. Se on julkaissut Jukkapojan ja hänen yhtyeidensä levyjä. Levy- yhtiö toimi vuoteen 2003 asti nimellä RePekka äänite. ==Diskografia== ===Albumit=== *Jukka Poika ja Jenkkarekka: Vapautunut viihdyttäjä (2004) *Jukka Poika ja Jenkkarekka: Apajilla (2006) ===CD-singlet=== *Jukka Poika ja Jenkkarekka: Juokse sinä humma (2005) *Jukka Poika & Jenkkarekka: Joka maataan viljelee (2005) ===Vinyylisinglet=== *RePekka: Kyy (2003) *Jukka Poika & Jenkkarekka: Joka maataan viljelee (2005) Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Forza Rossa Racing

Forza Rossa Racing (lyhennettynä Forza Rossa tai FRR) oli romanialainen suunniteltu F1-talli, jonka oli tarkoitus osallistua sarjaan kaudella 2015. Se ei kuitenkaan ollut FIA:n julkistamassa alustavassa osallistujaluettelossa. Tallin perusti entinen tallipäällikkö Colin Kolles. Tallin päämajan oli tarkoitus sijaita Saksassa. Tallin oli tarkoitus käyttää Renault'n V6-turbomoottoreita. Tallin nimi Forza Rossa tulee Bukarestissa sijaitsevasta samannimisestä katuautojen maahantuojasta, joka myös on F1-tallin taustalla. ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset Formula 1 -tallit