EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dorothy Hill

Dorothy Hill (10. syyskuuta 1907 Brisbane, Queensland, Australia – 23. huhtikuuta 1997 Brisbane) oli australialainen geologi. Hänet tunnetaan naisten aseman puolustamisesta yliopistoissa 1900-luvulla ja Paleotsooinen maailmankauden korallien hyväksi tekemästään työstä. Hillistä tuli ensimmäinen Australiassa työskennellyt naispuolinen professori, jonka lisäksi hänestä tuli ensimmäinen naispuolinen Australian tiedeakatemian presidentti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset geologit Luokka:Australialaiset professorit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Linus Lundqvist

Linus Lundqvist (s. 26. maaliskuuta 1999 Tyresön kunta) on ruotsalainen moottoriurheilija, joka kilpailee Indycar -sarjassa. Elokuussa 2023 Lundqvist teki monivuotisen sopimuksen Chip Ganassi Racingin kanssa kilpailemisesta Indycar -sarjasta vuodesta 2024 alkaen. Lundqvist kilpaili kartingissa vuosina 2007–2014. Vuodesta 2015 ruotsalainen on kilpaillut erilaisissa formulaluokissa. Vuonna 2020 Lundqvist siirtyi ajamaan Pohjois-Amerikkaan, jossa hän voitti sekä Formula Regional Americas Championshipin että Indy Lightsin mestaruudet. Elokuussa 2023 Lundqvist debytoi IndyCar-sarjassa. Vuonna 2023 Lundqvist osallistui Formula E -sarjan tulokastesteihin Andretti Autosportin kanssa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruotomuura

Ruotomuura (Hypoedaleus guttatus) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Ruotomuura kasvaa 21-22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat mustat. Niissä on runsaasti valkoisia pilkkuja, jotka ovat pyrstössä yhdistyneet juoviksi. Naaraalla pilkut voivat olla myös ruskehtavat. Ruotomuuran rinta on valkoinen ja alavatsa ja alaperä kellanruskeat. Naaraslinnulla kellanruskeaa on lisäksi kyljissä. Ruotomuuran nokka on kookas ja tukevahko. == Levinneisyys ja elintavat == Ruotomuuraa tavataan Brasilian eteläosista Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja tiheiköt. Se liikkuu yleensä pareittain ja voi muodostaa muiden lintujen kanssa sekaparvia. == Lähteet == Luokka:Puumuurat
Edward O’Hare

Edward Henry O’Hare (13. maaliskuuta 1914 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – kadonnut 26. marraskuuta 1943 lähellä Tarawaa) oli yhdysvaltalainen lentäjä ja sotilas, josta tuli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen lentäjä-ässä toisen maailmansodan kuluessa. O’Haren vaimo Rita ojensi miehensä kaulaan kunniamitalin 21. huhtikuuta 1942 presidentti Franklin D. Rooseveltin läsnä ollessa, jolloin hänet ylennettiin komentajaluutnantiksi. O’Haren lopullisesta kohtalosta ei ole varmoja todisteita, mutta yhdysvaltalaiset uutissivustot julkaisivat tietoja hänen kuolemastaan 26. marraskuuta 1943. Monet korkeamman tason sotilasjohtajat uskoivat O’Haren joutuneen tulituksen kohteeksi Tyynellämerellä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Markku Veijonsuo

Markku Veijonsuo (s. 1961) on suomalainen taidemusiikin äänittäjä ja tuottaja sekä ex. jazzpasunisti ja -säveltäjä. Veijonsuo soitti varhaisella urallaan muun muassa Break Big Bandissa, Pori Big Bandissa ja Espoo Big Bandissa. Vuonna 1984 hänet kiinnitettiin UMO Helsinki Jazz Orchestran pasuunasektion johtajaksi. Veijonsuo valmistui Sibelius-Akatemiassa solistiselta osastolta musiikin maisteriksi vuonna 1994. Hän soitti 1980–1990-lukujen vaihteessa Esko Heikkisen Super Brass -yhtyeessä ja Jukka Linkolan Tentet-kokoonpanossa. Samoihin aikoihin Veijonsuo johti omaa kvartettiaan ja teki Antero Prihan kanssa yhteistyötä Veijonsuo–Priha Punishment -hankkeessa. 1990-luvun puolessavälissä Veijonsuo alkoi muokata pasuunan ja didgeridoon sointeja monikerroksisiksi nykyaikaisin tekniikoin. Hän on pitänyt sooloesiintymisiä muun muassa Musiikin ajassa (Viitasaari) ja Tampere Jazz Happeningissa. Sooloprojektin pohjalta tehtiin myös Silence-yhtiön kautta julkaistu levy Karakara (1998). Kevään 1999 Vapaat äänet -kiertueen yhteydessä Veijonsuo teki solistisia esiintymisiä ja piti duoesityksiä ääniprosessoinnissa myös ansioituneen Kimmo Pohjosen kanssa. Veijonsuo on pitänyt sooloesiintymisiä myös kansainvälisesti. Vuonna 2000 hän alkoi keskittyä myös uuteen trioonsa, johon liittyivät hänen lisäkseen basisti Lasse Lindgren ja rumpali Mika Kallio. Trio esitti sekä Veijonsuon omia kappaleita että Markus Fageruddin sävellyksiä. Trio osallistui kevään 2000 Vapaat äänet -kiertueeseen ja teki radiotaltioinnin Ylelle. Veijonsuo on muiden toimiensa ohessa opettanut Sibelius-Akatemian jazzosastolla sekä musiikkiteknologian osastolla. Hän on 2000-luvulla toiminut myös UMO Helsinki Jazz Orchestran kapellimestarina. Samalla hän jatkanut syventymistä äänentoisto- ja studioteknologiaan. Hänen Varistoteles-studiollaan on nauhoitettu sekä hänen omaa tuotantoaan että muidenkin musiikkia. Veijonsuo on esiintynyt myös monilla pop- ja rockartistien albumeilla, joiden joukossa on Hectorin Yhtenä iltana (1990). 2000-luvulla Veijonsuo on keskittynyt taidemusiikin äänittämiseen ja taiteelliseen tuotantoon. Varistoteles Studioiden asiakkaina on aikamme nimekkäimpiä klassisen musiikin artisteja sekä mm. Riku Niemi Orchestra. Veijonsuo toimi Radion sinfoniaorkesterin äänitystuottajana 2007–2008. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzmuusikot Luokka:Suomalaiset pasunistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kankuri (ammatti)

Kankurit ovat käsityöläisiä, jotka valmistavat kankaita. Ammattimaista kankaiden kudontaa on Suomessa harjoitettu jo keskiajalla, mutta laajimmillaan ammattimainen toiminta oli 1600–1700-luvuilla, jolloin etenkin pellavankudonta kehittyi voimakkaasti (Pajusalo). Vielä tuolloin kankurit olivat pääosin miehiä, vaikka varsinkin myöhäisempi kotitarvekudonta on mielletty lähinnä naisten harjoittamaksi toiminnaksi. Suomen pellavankudonnan keskus 1600–1700-luvuilla oli Porvoo, jossa valmistettiin suuria määriä pellavakangasta etenkin purjelaivojen tarpeisiin ja ulkomaille vietäväksi. Pellavasta kudottiin purjekankaiden lisäksi myös tekstiilejä arki- ja juhlakäyttöön, mm. pöytäliinoja, vaatteita ja pyyheliinoja. Maaseudun kankurit saattoivat myös kiertää opettamassa damasti- ja kilpikankaiden kudontaa. ==Lähteet== Luokka:Käsityöammatit
Mary Ross

Mary Golda Ross (9. elokuuta 1908 Oklahoma, Yhdysvallat – 29. huhtikuuta 2008 Los Altos, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka työskenteli ensimmäisenä syntyperäisenä naisena Yhdysvaltain avaruusohjelmassa. Hänet tunnetaan merkittävästä panostuksestaan avaruuden tutkimisen ja ilmailutekniikan piireissä. Rossin vanhemmat olivat Mary Henrietta Moore Ross ja William Wallace Ross Jr. Hän valmistui Coloradon yliopistosta vuonna 1938 matematiikan maisteriksi. Vuonna 1952 Rossista tuli ainoa naispuolinen jäsen Yhdysvaltain Skunk Works -yksikössä, josta muodostui Yhdysvaltain johtava sotilaslentokonekehittäjä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Byron Sharp

Byron Sharp on uusiseelantilainen markkinointieteen professori ja Ehrenberg- Bass instituutin johtaja, joka on maailman suurin markkinoinnin tutkimuskeskus. Sharp on kirjoittanut kirjan How Brands Grow, jota on sanottu yhdeksi 2010-luvun vaikutusvaltaisimmista markkinointiin liittyvistä kirjoista vuonna 2015. Sharp on viiden lehden toimituskunnassa ja on isännöinyt professori Jerry Windin kanssa kahta konferenssia mainonnan laeista. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset professorit Luokka:Uusiseelantilaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
São Paulon katurata

São Paulon katurata on väliaikainen katurata São Paulossa Brasiliassa. Radalla ajettiin vuosina 2010–2013 IndyCar Seriesin São Paulo Indy 300 osakilpailu. Rata otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2023, kun paikalla ajettiin Formula E -sarjan São Paulon ePrix. == Historia == Vuosina 2010–2012 käytetty rata oli 4,081 kilometriä pitkä ja siinä oli 11 mutkaa. Viimeistä Indy 300 kilpailua varten rataa hieman muutettiin. Rata otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2023 Formula E -sarjaa varten. Radassa on edelleen 11 mutkaa, mutta sen pituudeksi jäi 2,960 kilometriä. Rata käyttää osittain hyväkseen Anhembi Sambadromea, kaupungin suurinta ulkoareenaa. == Voittajat == ===Formula E=== Vuosi Kuljettaja Talli Raportti 2023 Mitch Evans Jaguar Racing Raportti ===IndyCar Series=== Vuosi Kuljettaja Talli Raportti 2010 Will Power Penske Racing Raportti 2011 Will Power Penske Racing Raportti 2012 Will Power Penske Racing Raportti 2013 James Hinchcliffe Andretti Autosport Raportti == Lähteet == Luokka:Brasilian moottoriradat Luokka:Formula E -radat * Luokka:São Paulon rakennukset ja rakennelmat Luokka:São Paulon urheilu
Miles Franklin

Miles Franklin (koko nimi Stella Maria Sarah Miles Franklin, 14. lokakuuta 1879 Talbingo, Uusi Etelä-Wales, Australia – 19. syyskuuta 1954 Sydney) oli australialainen kirjailija. Hän kirjoitti fiktiivistä historiakirjallisuutta feministiseen ja maanrakkaudelliseen sävyyn. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista australialaisista kirjailijoista. Franklinin mukaan on nimetty Miles Franklinin kirjallisuuspalkinto. == Teokset == * My Brilliant Career (1901) * Some Everyday Folk and Dawn (1909) * Up the Country: A Saga of Pioneering Days (1928) * Bring The Monkey (1933) * All That Swagger (1936) * My Career Goes Bung (1946) * The End of My Career (1981) * Childhood at Brindabella (1988) * Ten Creeks Run (1988) * My Brilliant Career / My Career Goes Bung (1995) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Mamta Kulkarni

Mamta Kulkarni (; s. 20. huhtikuuta 1972 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen entinen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa. Hän on esiintynyt kaupallisesti menestyneissä hindielokuvissa, kuten Aashiq Awara (1993), Waqt Hamara Hai (1993), Krantiveer (1994), Karan Arjun (1995), Sabse Bada Khiladi (1995), Andolan (1995), Baazi (1996), China Gate (1998) ja Chhupa Rustam (2001). Hänen roolisuorituksensa elokuvassa Aashiq Awara (1993) voitti hänelle parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Hän jätti elokuvateollisuuden esiinnyttyään elokuvassa Kabhie Tum Kabhie Hum (2002). Elokuvauransa jälkeen Kulkarnia on syytetty osallisuudesta huumekauppaan kumppaninsa Vicky Goswamin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purísima Concepción -luokka

Purísima Concepción -luokka oli Espanjan laivaston kahden alunperin 94 tykkisen ja myöhemmin 112-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alusten suunnittelun aloitti Jorge Juan, mutta työn saattoi loppuun Francisco Gautier. Gautierin suunnitelmissa oli 90-tykkisiä kolmikantisia aluksia, joissa ei ollut tykkejä puoli- ja etukannella. José Joaquín Romero Fernández de Landa muutti Gautierin suunnitelmia ohentamalla puutavaran paksuutta rungon yläosissa, mikä paransi vakautta sekä nopeutta.Winfield et al 2023 s. 105-107 == Alukset == Purísima Concepción -luokka Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Purísima Concepción Ferrol 29. helmikuuta 1779 24. joulukuuta 1779 upotettu 9. maaliskuuta 1810 San José Ferrol 9. marraskuuta 1782 30. kesäkuuta 1783 Kuninkaallisen laivaston valtaama 14. helmikuuta 1797 HMS San Josef 4. joulukuuta 1797 myyty romutettavaksi 1849 == Lähteet == * === Viitteet === *
Alpecin–Deceuninck

Alpecin–Deceuninck (UCI-tunnus ADC) on belgialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka osallistuu korkeimpaan UCI World Tour -kilpailusarjaan. Talli perustettiin vuonna 2009 nimellä BKCP–Powerplus. Tallin menestynein ajaja on hollantilainen Mathieu van der Poel, joka on voittanut maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden vuonna 2023, sekä cyclocrossin maailmanmestaruuden viidesti. Tallin sponsorina toimi alkuun belgialainen pankki BKCP, josta tuli myöhemmin Beobank. Vuonna 2018 pääsponsoreiksi tulivat turkkilainen lentoyhtiö Corendon Airlines ja belgialainen vedonlyöntiyhtiö Circus. Vuonna 2020 pääsponsoriksi tuli shampoomerkki Alpecin, joka oli aiemmin sponsoroinut Katjuša-Alpecin-tallia. Vuosina 2020–2022 toinen nimisponsori oli italialainen sisustusmerkki Fenix ja talli oli tuolloin nimeltään Alpecin–Fenix. Vuonna 2021 tallin sivusponsoriksi tuli belgialainen rakennustuotevalmistaja Deceuninck, josta tuli heinäkuussa 2022 tallin toinen pääsponsoreista ja tallin nimeksi vaihtui Alpecin–Deceuninck. Deceuninck oli vuosina 2019–2021 Deceuninck–Quick-Step-tallin sponsori. == Joukkueen kokoonpano == === 2025 === Lähde: UCI == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut (alpecin-deceuninck.com) Luokka:Belgialaiset pyöräilytallit
Rivian EDV

Rivian EDV (Electric Delivery Van, ) on yhdysvaltalaisen Rivianin verkkokauppayhtiö Amazonille valmistama täyssähköinen jakelupakettiauto. Se käyttää Rvianin omaa RCV-pohjalevyä, joka on jo käytössä Rivianin R1T ja R1S -malleissa. Autoja valmistetaan pakettien toimitukseen kolmena erikokoisena mallina: EDV-500, EDV-700 ja EDV-900. == Historia == Helmikuussa 2019 Amazon ilmoitti johtavansa 700 miljoonan dollarin sijoitusta Rivianiin. Myöhemmin kerrottiin, että Amazon tilaa 100 000 täyssähköistä jakeluautoa, joista ensimmäisten piti tulla käyttöön vuonna 2021. Ajonauvon prototyyppiä testattiin lukuisissa Yhdysvaltain kaupungeissa vuoden 2021 aikana ja joulukuussa samana vuonna ensimmäinen tuotantoajoneuvo valmistui. Käyttöönotto Amazonissa alkoi heinäkuussa 2022 ja marraskuuhun 2022 mennessä tuhat ajoneuvoa oli toimitettu. Vuonna 2023 kerrottiin Rivianin aloittaneen Amazonin kanssa tehdyn yksinoikeussopimuksen purkamisen, koska Amazon olikin todellisuudessa tilannut vain 10 000 ajoneuvoa. Näin Rivian saisi myydä EDV:itä myös muille yrityksille. ==Lähteet== Luokka:Sähköautot
Aelita (hahmo)

Aelita Schaeffer (myös Maya, Aelita Lyoko ja Aelita Stones) on Code Lyoko -televisiosarjassa ja sen jatko-osassa esiintyvä kuvitteellinen tyttö. Ensimmäisellä kaudella hän asui Lyokossa ja häntä luuliin tietokoneohjelmaksi. Kun Jeremy Belpois sattumalta löysi supertietokoneen, jonka käynnisti, hän löysi myös Aelitan. Aelitan isä, Franz Hopper, loi Lyokon ja virtualisoi itsensä ja Aelitan Lyokoon. Kun Jeremy sai materialisoitua Aelitan, he keksivät Aelitalle uuden sukunimen, Stones, jotta hän voisi elää normaalia elämää Maassa. Aelitan oikea sukunimi on kuitenkin Schaeffer. Hänen ikä on sarjan alussa 13 vuotta, mutta hän vietti Lyokossa useita vuosia, ennen kuin Jeremy käynnisti supertietokoneen uudelleen. Hänen todellinen ikänsä olisi yli 20-vuotias. X.A.N.A. yrittää varastaa Aelitan muistin Meduusa-hirviön avulla. Kerran tämä varasti Aelitalta Lyokon avaimet muistin mukana. Aelitan isä Franz Hopper palautti Aelitalle hänen muistinsa, ja tämä sai lisäksi muistot menneisyydestään takaisin. Aelita on luonteeltaan empaattinen, rauhallinen ja ujo. Kun hän ensimmäistä kertaa saapuu Lyokosta oikeaan maailmaan, hän ei muista mitään elämästään ennen Lyokoa. Tästä syystä hän näyttäytyy hieman naiivina ja ymmärtämättömänä. Sarjan aikana hän kehittyy rohkeammaksi ja itsevarmemmaksi. Aelita muistuttaa Lyokossa suippojen korviensa takia taruolentoa: keijukaista tai maahista. Aelitan lempiväri on vaaleanpunainen ja hän pukeutuukin sen mukaan niin Lyokossa, kuin arjessakin. Aelitan asusteet Maassa ovat vaihtuneet kolme kertaa. Aelitan ensimmäinen harrastus Maassa hänen materialisoitumisensa jälkeen on teknomusiikki. Aelita on ihastunut Jeremyyn, joka ihastui Aelitaan jo heti ensi silmäyksellä. Kumpikaan ei ole kuitenkaan kertonut toisilleen tunteistaan, mutta Aelita on suudellut Jeremyä. Aelitalla ja Oddilla ei ole isoa suhdetta, vaikka näin väitetäänkin. Aelita ja Odd ovat kyllä suudelleet huijatakseen Sissin kätyreitä. Aelitalla ei ennen ollut hyökkäysvoimia Lyokossa, sillä hän osasi vain luoda asioita, esimerkiksi tehdä siltoja tai seiniä ja luoda itsestään harhakuvan. Aelita oli ensimmäiset neljä kautta ainoa, joka pystyi deaktivoimaan torneja. Code Lyoko: Evolutionissa kuka tahansa pystyy deaktivoimaan tornin. Kolmoskaudella Aelita saa uuden voiman: energiakentän, jolla hän pystyy tekemään energiapalloja. Neloskaudella hän saa siivet, ja hän ohjaa Skidbladnir -alusta digimeressä. Ennen siipiä hän yleensä kulki jonkun kyydissä. Aelita tuhoaa lopulta X.A.N.A:n muiden avustuksella ja joutuu samalla kestämään isänsä kuoleman. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Code Lyoko -hahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset
Google Voice

Google Voice on Googlen sovellus, joka on kehitetty äänipuheluita varten. Sovellus toimii älypuhelimissa ja muissa nettilaitteissa. Sovelluksen avulla puhelut voidaan siirtää laitteelta toiselle, roskapostipuhelut voidaan estää ja käyttäjä voi valikoida, kuka hänelle voi soittaa ja milloin hän on tavoitettavissa. == Lähteet == Luokka:Googlen ohjelmistot
EA Sports WRC

EA Sports WRC (lyhyesti WRC) on Codemastersin kehittämä ajopeli. Unreal Engine -pelimoottorilla rakennettu EA Sports WRC on EA:n ensimmäinen rallin maailmanmestaruussarjan virallisella lisenssillä varustettu peli. Peli julkaistiin Microsoft Windows-, PlayStation 5- ja Xbox Series X/S -alustoille 3. marraskuuta 2023. ==Pelaaminen== EA Sports WRC sisältää 18 virallista sijaintia rallin maailmanmestaruussarjasta, sekä yli 600 kilometriä tietä sora-, asfaltti- ja lumipinnalla. Codemastersin kehittämän pelin uudistuksia on oman ralliauton rakennukseen kannustava Builder-tila, sekä Dynamic Handling System, joka tarjoaa entistä realistisemman rallikokemuksen. Pelaajilla on mahdollisuus valita 10 nykyistä WRC, WRC2 ja Junior WRC -autoa, sekä 68 ikonista ralliautoa 60 vuoden ajalta. ==Kehitys ja julkaisu== F1-pelisarjan kehittäjä Codemasters kehitti ensimmäisen WRC-videopelinsä saatuaan lisenssin takaisin vuonna 2020. Codemastersin viimeinen WRC-lisenssillä varustettu peli oli vuonna 2002 julkaistu Colin McRae Rally 3, joka sisälsi rallin maailmanmestaruussarjasta kauden 2002. EA Sports WRC -peli paljastettiin 5. syyskuuta 2023. ==Vastaanotto== EA Sports WRC sai respawn.fi arvostelussa arvosanaksi 4,5/5. Grafiikoita on kehuttu erinomaiseksi ja sivustolla kerrotaan, että ajotuntuma on pykälää parempi, kuin Dirt Rally 2.0 pelissä. Gamereactor -sivusto on antanut arvosanaksi 8/10. Arvosteluja keräävä Metacritic -sivustossa peli on saanut kriitikoilta 83/100 ja yleisöltä 7.1/10 pistettä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Ennakkoartikkeli pelistä Luokka:World Rally Championship -pelit Luokka:Vuoden 2023 videopelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit Luokka:Windows-pelit
Google Kuvat

Google kuvat on Googlen sovellus, joka toimii Android-laitteissa, iPhonessa ja iPadissa sekä tietokoneissa. Tämän sovelluksen avulla voidaan hakea älylaitteilla otettuja valokuvia ja videoita. Sovelluksen avulla voi etsiä sekä vastaotettuja kuvia ja videoita että vanhempia otettuja kuvia ja videoita. Sovelluksen avulla voidaan myös muokata kuvia ja videoita, kuvia voidaan poistaa sovelluksesta ja ne voidaan palauttaa. Kuvia voidaan myös jakaa muille henkilöille. == Lähteet == Luokka:Googlen ohjelmistot
STN Atlas

STN ATLAS Elektronik GmbH oli saksalainen puolustusalan yritys, joka valmisti antureita ja muita elektronisia tai tietokonekomponentteja, kuten tutkaa, kaikuluotaimia, palonhallintajärjestelmiä ja simulaatioita. Vuonna 2003 Rheinmetall DeTec AG ja BAE Systems Germany ostivat STN Atlasin ja se jaettiin kahdeksi yhtiöksi: Atlas Elektronik laivastojärjestelmille, BAE Systemsin entinen tytäryhtiö (nykyisin ThyssenKrupp ja EADS:n omistuksessa) ja Rheinmetall Defence Electronics maa- ja lentokonejärjestelmiin/simulaatioihin, Rheinmetallin tytäryhtiö. Luokka:Saksalaiset aseteollisuusyritykset
Ulrich Stern

Ulrich Stern on Code Lyoko -televisiosarjassa ja sen jatko-osassa esiintyvä kuvitteellinen poika. Hän on sarjan alussa 13-vuotias. Hän on luonteeltaan vakava, hiljainen ja rohkea. Sarjan aikana hänestä kehittyy vakava riskinottaja. Hänellä on ruskeat hiukset, eikä hän ole hyvä koulussa, sillä hänen koetuloksensa ovat yleensä vain hieman yli hylätyn. Tämän vuoksi Ulrichilla on tulehtuneet välit isänsä kanssa. Ulrich on tosin on hyvä liikunnassa, mikä pitää arvosanan korkeana ja isänsä ylpeänä. Ulrich on ihastunut Yumiin ja kilpailee hänestä toisen pojan, Williamin kanssa. Ulrich jakaa huoneen Oddin kanssa. Ulrichin vaatteet ovat vaihtuneet Maassa yhden kerran. Kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella Ulrichilla on beige paita, maastonvärinen takki ja maastonväriset housut. Neljännellä tuotantokaudella hänellä on tummanvihreä paita, maastonvärinen takki ja siniharmaat farkut. Ulrich muistuttaa Lyokossa samuraita. Lyokossa hänen aseensa on miekka, joka vaihtui neljännellä tuotantokaudella kahteen miekkaan. Hänen voimansa ovat supersprintti ja kolmiintuminen. Ulrichin ajoneuvona on lentopyörä. Ulrich on Lyokotaistelijoista vahvin ja nopein. Hän joutuu yleensä taistelemaan Williamia vastaan ja on myös voittanutkin hänet. Ulrichin yksi merkittävimmistä teoista on se kun hän tuhosi Kolossin. == Lähteet == Luokka:Code Lyoko -hahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset Luokka:Kuvitteelliset miekkailijat
Itämerenkatu

Itämerenkatu on itä-länsisuuntainen katu Helsingin Ruoholahdessa. Itämerenkatua voidaan pitää Ruoholahden osa-alueen pääkatuna, sillä suuri osa palveluista, sekä muun muassa metroasema ja Kauppakeskus Ruoholahti sijaitsevat sen varrella. Itämerenkatu alkaa idässä Mechelininkadun risteyksestä, ja päättyy lännessä Porkkalankadun varrelle. Itämerenkadun, kuten muunkin Ruoholahden rakennuskanta koostuu pitkälti 1990-luvulla valmistuneista asuin- ja toimistotaloista. Raitiovaunu 8 kulkee Itämerenkatua pitkin ja jatkuu aina Jätkäsaareen. == Rakennukset == ;Eteläpuoli * As.oy Helsingin Rusokkikuja (Itämerenkatu 2), arkkitehtitoimisto Pekkala-Seppänen- Mikkilä, v. 1993.Liukkonen 2002, s. 110 * As.oy Santakuja (Itämerenkatu 8), arkkitehtitoimisto Björn Krogius, v. 1992.Liukkonen 2002, s. 112 * As.oy Helsingin Itämerenkatu (Itämerenkatu 12), arkkitehtitoimisto Pekkala-Seppänen- Mikkilä, v. 1993.Liukkonen 2002, s. 113 * Kiint.oy Ruoholahden Metrotori, (Itämerenkatu 14), arkkitehtitoimisto Gullichsen-Kairamo-Vormala, v. 1995.Liukkonen 2002, s. 194 * As.oy Helsingin Ruoholahdentori (Itämerenkatu 16), arkkitehtitoimisto Pekkala-Seppänen-Mikkilä, v. 1995.Liukkonen 2002, s. 115 * Kiint.oy Itämerenkatu 18, arkkitehtitoimisto Gullichsen-Kairamo-Vormala, v. 1994.Liukkonen 2002, s. 118 * Kiint.oy Loistokuja (Itämerenkatu 22), arkkitehtitoimisto Kari Järvinen ja Timo Airas, v. 1994.Liukkonen 2002, s. 119 * As.oy Helsingin Länsisatamankatu 2 (Itämerenkatu 26), arkkitehtitoimisto Kirsti Sivén / Kirsti Sivén, Asko Takala, v. 1996.Liukkonen 2002, s. 122–123> * Kiint.oy Länsisatamankatu (Itämerenkatu 28), arkkitehtitoimisto Helamaa ja Pulkkinen, v. 1994.Liukkonen 2002, s. 124–125> * Kiint.oy Kaapelipuisto (Itämerenkatu 30), v. 1996. * Kiint.oy HUS-asunnot / Itämerenkatu 34, v. 1993. ;Pohjoispuoli * Kiint.oy Westport (Itämerenkatu 1), v. 1998. * Itämerenkatu 3 -toimistorakennus, arkkitehdit Ilmo Valjakka ja Pervin Imaditdin, v. 1998.Liukkonen 2002, s. 108 * Kiint.oy Itämerenkatu 5, arkkitehdit Mauri Tommila ja Juhani Takkinen, v. 2001.Liukkonen 2002, s. 162–163 * Itämerenkatu 9 -toimistorakennus, arkkitehdit Tuomo Siitonen ja Esko Valkama, v. 2000.Liukkonen 2002, s. 165 * Itämerenkatu 11–13 (entinen Nokia Research Center), arkkitehdit Tuomo Siitonen ja Esko Valkama, v. 1999.Liukkonen 2002, s. 164 * Kiint.oy Itämerentori (Itämerenkatu 15), arkkitehti Pekka Helin, v. 2000.Liukkonen 2002, s. 166–169 * Kauppakeskus Ruoholahti (Itämerenkatu 21), valmistui Alkon pullottamoksi v. 1978 (arkkitehti Einari Teräsvirta), muutettu kauppakeskukseksi v. 2002.Liukkonen 2002, s. 196–197 * Ruoholahden Ankkuri -toimistorakennus (Itämerenkatu 23), rakennettu puretun Ruoholahden kuntotalon tilalle, v. 2013. == Kuvia == Tiedosto:Itamerenkatu-1967.jpg|Näkymä Itämerenkatua pitkin itään päin vuonna 1967. Kuvassa tavaravaunu Helsingin satamaradalla. Tiedosto:Itämerenkatu 20220101 095212.jpg|Itämerenkadun alkupää Mechelininkadun risteyksessä. Vasemmalla Länsilinkki. == Katso myös == * Itämerentorni == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Ruoholahti
Dournazac

Dournazac on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden- Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 27 kilometriä Rochechouartin kaupungista etelään. Keskustan ulkopuolella oleva linna Château de Montbrun on rakennettu 1100-luvulla. Legendan mukaan linnalla on yhteys ristiretkiin ja Rikhard Leijonamieleen. Sitä on uudistettu ja rakennettu uudelleen 1400- ja 1800-luvuilla. Linna kunnostettiin 1990-luvun lopulla, ja se on ollut vuosia myynnissä. Vuonna 2019 hinta oli 21 miljoonaa euroa. Asuintilaa on yhteensä noin 3500 neliömetriä, ja tilaan kuuluu 165 hehtaaria maata. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Viennen kunnat
Tanskan urheilu- ja liikuntapolitiikka

Tanskan urheilu- ja liikuntapolitiikan tavoite on tehdä Tanskasta maailman aktiivisin maa liikunnan harrastamisessa. Tanskan urheilu- ja liikuntapolitiikan keskeisiä toimijoita ovat voittoa tavoittelemattomat järjestöt sekä kouluissa annettava fyysinen kasvatus. Kouluilla on velvollisuus varmistaa, että lapset saavat vähintään 45 minuuttia liikuntaa päivässä. 1970-luvun puolivälistä urheilupolitiikan painopiste on laajentunut muihin yhteiskunnallisiin tavoitteisiin, kuten terveydellisiin ja sosiaalisiin lähtökohtiin. Urheilu- ja liikuntapolitiikka on Tanskan kulttuuriministeriön alaista toimintaa, mutta se vaikuttaa myös muiden ministeröiden politiikka- alueisiin terveyttä ja yhteiskunnallisia näkökohtia koskettavissa aiheissa. == Kansalliset strategiat ja tavoitteet == Tanskan urheilupolitiikan tavoitteet on määritelty urheilupolitiikan tavoiteohjelmassa (2016) ja urheilua koskevassa poliittisessa sopimuksessa (2014). Poliittinen sopimus on voimassa vuoteen 2026 saakka. Sopimusten keskeinen tavoite on tehdä Tanskasta maailman aktiivisin maa liikunnan harrastamisessa. Keskeinen tavoite on, että 75 prosenttia väestöstä osallistuu urheiluun ja liikuntaan ja että 50 prosenttia väestöstä on aktiivisia urheilujärjestöissä vuonna 2025. Osana tavoitetta korostetaan urheilujärjestöjen vastuuta osallistaa ryhmiä, jotka eivät muuten osallistuisi urheiluun. Sopimukset vahvistavat Tanskan urheilupolitiikkaa esimerkiksi huippu-urheilussa, dopingin torjunnassa ja koululiikunnassa. == Koululiikunta == Vuoden 2013 koulu-uudistuksen jälkeen julkisissa peruskouluissa ja lukioissa on edellytetty 45 minuutin päivättäistä urheilua ja liikuntaa. Poliittisen sopimuksen osana neljä merkittävintä urheilujärjestöä auttavat uudistuksen toteuttamisessa. Dansk Skoleidræt- järjestö sai vuosina 2015–2017 erityisrahoitusta uudistuksen toteuttamsieen. Sopimuksen osapuolet tukevat Tanskan urheiluliittoa ja ruohonjuuritason organisaatioita tavoitteen toteuttamisessa. == Lähteet == Luokka:Tanskan politiikka Luokka:Tanskan urheilu
Châlus

Châlus on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden- Akvitanian alueella. Se sijaitsee Tardoire-joen varrella, noin 35 kilometriä Limogesin kaupungista lounaaseen. pienoiskuva|vasen|Château de Châlus Maulmont Châlusissa on kaksi linnaa. Château de Châlus Maulmont on rakennettu noin vuonna 1280 ritari Géraud de Maulmontin aloitteesta. Linnan ympärille kehittyi Châlusin kaupungin keskusta. Linna hylättiin ja sen seinät on osittain purettu. Maulmontin suku osti linnan vuonna 1989, ja linnaa varten perustettu yhdistys pyrkii pitämään sen hyvässä kunnossa. Läheisen kukkulan laella oleva Château de Châlus-Chabrol näkyy ympäröiviltä teiltä ja kukkuloilta. Se rakennettiin 1000-luvulla Limogesin varakreivin aloitteesta. Linna on Englannin kuningas Rikhard Leijonamielen kuolinpaikka vuonna 1199. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Viennen kunnat
Lontoon ylipormestari

Lontoon ylipormestari () on Lontoon Cityn ylin johtaja, joka toimii City of London Corporationin puheenjohtajana ja edustaa Yhdistyneen kuningaskunnan finanssisektoria kansainvälisissä yhteyksissä. Ylipormestarin virkakausi kestää yhden vuoden eikä toimikausille ole asetettu rajoituksia – perinteisesti sama henkilö on kuitenkin toiminut ylipormestarina korkeintaan kaksi peräkkäistä kautta. Cityn alueella vain Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija on ylipormestaria korkea-arvoisempi. Yhdessä muiden City of London Corporationin johtohahmojen kanssa ylipormestari pyrkii varmistamaan, että Cityn etu otetaan huomioon sekä alueellisessa että valtakunnallisessa päätöksenteossa. Hän tekee läheistä yhteistyötä Lontoon pormestarin kanssa, vaikka heillä onkin erilliset vastuut. Lisäksi ylipormestari ottaa vastaan kuninkaan puolesta ulkomaisia valtionpäämiehiä ja diplomaatteja. == Ylipormestarin valinta == Ylipormestariksi voidaan valita vain sellainen Cityn kiltojen (livery company) jäsen, joka on toiminut Cityn oltermannina (alderman) ja seriffinä. Valinnan tekevät oltermannit käsiäänestyksellä, joka tapahtuu mikkelinpäivänä 29. syyskuuta järjestettävässä tilaisuudessa (Common Hall). Oltermannit ovat toimineet ylipormestarin valitsijamiehinä vuodesta 1435 lähtien. Uusi ylipormestari astuu virkaansa Cityn Guildhallissa yleensä marraskuun toisena perjantaina, päivää ennen suosittua Lord Mayor’s Show -tapahtumaa. Virkaanastujaisseremonia on nimeltään Silent Ceremony ja se tapahtuu nimensä mukaisesti enimmäkseen hiljaisuudessa. Seremonian aikana väistyvä pormestari luopuu valtansa symboleista ja uusi pormestari ottaa ne vastaan. Seuraavana päivänä järjestetään Lord Mayor’s Show, jonka yhteydessä pormestari ajaa hevosten vetämillä vaunuilla Mansion Houselta Cityssä Royal Courts of Justiceen Westminsterissä vannomaan virkavalansa. pienoiskuva|Kristallivaltikkaa pitelevä ylipormestari kruunajaisissa (1821). Rikhard Leijonamieli valitsi ensimmäiseksi Lontoon ylipormestariksi Henry fitz Ailwinin vuonna 1189. Fitz Ailwin toimi tehtävässä 24 vuotta kuolemaansa saakka. Rikhardin seuraaja Juhana Maaton salli kaupunkilaisten valita pormestarin mutta piti itsellään oikeuden hyväksyä heidän valintansa. == Kristallivaltikka == Ylipormestarilla on useita regaaleja, joista tärkeimpänä pidetään 600 vuotta vanhaa kristallivaltikkaa. Henrik V lahjoitti valtikan Lontoon Citylle kiitollisen osoituksena Azincourtin taistelua (1415) varten saamastaan rahallisesta tuesta. Valtikalla on ollut siitä pitäen erityinen seremoniallinen merkitys uuden ylipormestarin virkaanastujaisissa ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan kruunajaisissa. == Lähteet == Luokka:Lontoon paikallishallinto Luokka:Lontoon City *
Maire Hahl

Maire Anna-Liisa Hahl (vuodesta 1955 Hohtari, 7. syyskuuta 1929 Sysmä – 15. lokakuuta 2022Kuolinilmoitus (Maire Anna Liisa Hohtari), Itä-Häme 3.12.2022, s. 10.) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hahl oli varahiihtäjänä Suomen olympiajoukkueessa Oslossa 1952. Vuoden 1954 MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 kilometrillä kymmenenneksi. SM-kisoissa hän saavutti hopeaa 10 kilometrillä 1955 ja pronssia 3 × 5 km viestissä 1953 Sysmän Sisun joukkueessa, jossa hiihtivät hänen lisäkseen Liisa Lehto ja Saara Saarinen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Gadourás

Gadourás () on joki, joka virtaa Ródoksen saaren keskiosissa Kreikassa. Se saa alkunsa Attávyros- ja Profítis Ilías -vuorten juurelta ja laskee Välimereen saaren itärannikolla. Gadourás on Ródoksen suurin joki ja ainoa, jossa on vettä ympäri vuoden. Joki on padottu, mikä muodostaa Gadourásin tekojärven. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kreikan joet
Gadourás (järvi)

Gadourás (, eli (Τεχνητή) Λίμνη Γαδουρά, (Technití) Límni Gadourá, Gadourásin tekojärvi) on tekojärvi Ródoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren keskiosissa linnutietä noin 11 kilometriä luoteeseen Líndoksesta. Järven pinta-ala on keskimäärin noin 4,4 neliökilometriä ja suurimmillaan noin 5,2 neliökilometriä, ja sen ympäryysmitta on noin 26 kilometriä. pienoiskuva|vasen|Gadourásin patoa. Gadourásin tekojärvi on rakennettu Ródoksen vesihuollon turvaamiseksi. Se saanut nimensä siitä, että se on muodostettu patoamalla Gadourás-joki. Gadourásin padon rakentaminen alkoi vuonna 2002 ja tekojärvi valmistui vuonna 2017. Padon pituus on 550 metriä ja korkeus 67 metriä. Tekojärven vedenpinta on suurimmillaan 117,5 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, ja sen suurin syvyys on 43 metriä. Järven tilavuus on 67,5 miljoonaa kuutiometriä vettä, ja se kykenee tarjoamaan kuutiometriä vettä päivässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gadourásin vesistö Luokka:Kreikan tekojärvet
Kanéta

Kanéta () on järvi Epeiroksessa Kreikassa. Sen pinta-ala vaihtelee noin 0,59–0,87 neliökilometrin välillä. Järvi sijaitsee Igoumenítsan kunnassa Thesprotian alueyksikössä. Kanéta ja sen ympäristö ovat osa Natura-aluetta, joka käsittää myös muun muassa Kalodíki- ja Prontáni-järvien alueen. == Lähteet == Luokka:Igoumenítsa Luokka:Kreikan järvet Luokka:Kreikan Natura- alueet
Kókkala

Kókkala tai Kokkála () eli Kokkálan laguuni (Λιμνοθάλασσα Κοκκάλα) on laguunimainen järvi läntisessä Keski-Kreikassa. Se sijaitsee Áktion niemellä Áktio-Vónitsan kunnassa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella lähellä Joonianmeren rantaa. Järven pinta-ala on 0,245 neliökilometriä ja ympärysmitta noin 2,7 kilometriä. Heti järven eteläpuolella sijaitsee Áktion lentoasema. == Lähteet == Luokka:Áktio-Vónitsa Luokka:Kreikan järvet
Ládonas (järvi)

Ládonas (, eli (Τεχνητή) Λίμνη Λάδωνα, (Technití) Límni Ládona, Ládonasin tekojärvi) on tekojärvi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä, ja se on muodostettu patoamalla Ládonas-joki. Järven pinta-ala vaihtelee noin 0,8–4,0 neliökilometrin välillä. Tekojärvi muodostettiin vuonna 1955 rakentamalla pato Pídimaan. Pato sijaitsee 420 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna ja sen korkeus on 58 metriä. Padon rakennutti italialainen yritys osana Italian sotakorvauksia Kreikalle. Järven pituus on noin 15 kilometriä ja suurin syvyys lähellä patoa 30–50 metriä. Sen tilavuus on noin 49 miljoonaa kuutiometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alfeióksen vesistö Luokka:Gortynía Luokka:Kreikan tekojärvet
Lefkógeia

Lefkógeia (, eli (Τεχνητή) Λίμνη Λευκογείων, (Technití) Límni Lefkogeíon, Lefkógeian tekojärvi) on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se sijaitsee Káto Nevrokópin kunnassa Dráman alueyksikössä lähellä sille nimensä antanutta Lefkógeian kylää. Järven pinta-ala on noin 0,9 neliökilometriä ja ympäryysmitta noin 8,25 kilometriä. Lefkógeian tekojärvi rakennettiin patoamalla Mylórema- ja Kryonéri-joet. Padon pituus on 320 metriä ja se valmistui vuonna 1994. Järveen mahtuu noin 13 miljoonaa kuutiometriä vettä. == Lähteet == Luokka:Káto Nevrokópi Luokka:Kreikan tekojärvet
Lekáni

Lekáni (, myös Alykí, Αλυκή, ”Suolajärvi”; Límni, Λίμνη, ”Järvi”) on järvi Agkístrin saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisosassa lähellä merenrantaa, noin kuusi kilometriä lounaaseen saaren pääkylästä Megalochórista. Järven pinta-ala on noin 0,04 neliökilometriä. Järvi on yhdistetty mereen 60 metriä pitkällä kanavalla. Se rakennettiin aikanaan järven muuttamiseksi suolajärveksi suolantuotantoa varten. Järven lähellä sijaitsee Apónisoksen saari. == Lähteet == Luokka:Agkístri Luokka:Kreikan järvet
Logaróksen laguuni

Logaróksen laguuni () on laguuni Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Se sijaitsee Amvrakikóslahden pohjoisosassa Ártan kunnassa. Laguunin pinta-ala on 27,961 neliökilometriä ja ympäryysmitta 35,55 kilometriä. Logaróksen laguuni on suurin Amvrakikóslahden lukuisista laguuneista. Sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 1,5 metriä. Laguunissa sijaitsevat muun muassa Kamákian saaret sekä saaret Mikrós Geranós ja Váthi. Laguunin länsipuolella sijaitsee Tsoukalión laguuni. Laguunit erottaa toisistaan pitkä pengertie, joka johtaa Salaóran saarelle. Logaróksen laguunin etelälaidalla sijaitsee Koronisían saari, jolle johtaa puolestaan pengertie Salaórasta. Se erottaa laguunin varsinaisesta Amvrakikóslahdesta. Laguuni on osa Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuistoa sekä kahta Natura-aluetta, joista toinen on luonto- ja toinen lintudirektiivin mukainen. == Lähteet == Luokka:Amvrakikóslahti Luokka:Árta Luokka:Kreikan laguunit Luokka:Kreikan Natura-alueet
Loúros (järvi)

Loúros (, eli (Τεχνητή) Λίμνη Λούρου, (Technití) Límni Loúrou, Loúroksen tekojärvi) on tekojärvi Epeiroksessa Kreikassa. Se sijaitsee Ziróksen kunnassa Prévezan alueyksikössä. Tekojärvi on rakennettu patoamalla Loúros-joki, josta se on saanut nimensä. Pato rakennettiin vuonna 1963, ja sen pituus on 70 metriä ja korkeus 25 metriä. Järven pinta-ala on noin 0,15 neliökilometriä. == Lähteet == Luokka:Kreikan tekojärvet Luokka:Loúroksen vesistö Luokka:Zirós
Méga Réma

Méga Réma () eli Réma Protomagiás (Ρέμα Πρωτομαγιάς), aiemmin Kotzá Nteré (Κοτζά Ντερέ < Koca Dere), on joki Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Axiós- eli Vardar-joen sivujoki ja virtaa pääosin Paionían kunnassa Kilkísin alueyksikössä. Joen pituus on noin 30 kilometriä. Méga Réma saa alkunsa Páiko- vuorelta Péllan ja Kilkísin alueyksiköiden rajaseudulta. Koúpan kylän lähellä joessa on useita vesiputouksia, mukaan lukien Skran vesiputoukset. Tämän jälkeen joki virtaa kaakkoon päin, missä pato muodostaa jokeen Metalleíoksen tekojärven. Joki laskee Axiókseen lähellä Pefkodásoksen kylää. Méga Réman sivujokia ovat muun muassa Lykórema, Peponiá ja Kryonéri. Joen nimi tarkoittaa ”Suurta virtaa”. Sen toinen nimi Réma Protomagiás tarkoittaa ”Toukokuun ensimmäisen päivän virtaa”, sillä paikallisilla on tapana juhlia kevättä kokoontumalla sen varrelle. == Lähteet == Luokka:Kreikan joet Luokka:Paionía Luokka:Vardarin vesistö
Metalleíos

Metalleíos (, eli (Τεχνητή) Λίμνη Μεταλλείου, (Technití) Límni Metalleíou, Metalleíoksen tekojärvi) on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se sijaitsee Paionían kunnassa Kilkísin alueyksikössä. Tekojärvi on rakennettu patomalla Axiós- eli Vardar-joen sivujoki Méga Réma. Järven pinta-ala on noin 0,2 neliökilometriä, pituus noin kaksi kilometriä ja suurin syvyys 35 metriä. Järvi on saanut nimensä, suomeksi ”Kaivosjärvi”, siitä, että sen paikalla oli 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla metallikaivos. Osa kaivoskuiluista on veden alla ja osa näkyvissä järven rannoilla. Kaivosta palveli kapearaiteinen rautatie, joka tunnettiin ranskalaisen rakentajansa mukaan ”Decovillen (kreik. Ntekovíl) ratana”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan tekojärvet Luokka:Paionía Luokka:Vardarin vesistö
Kokkala

Kokkala voi viitata seuraaviin: * Kokkala, kylä Hauholla Suomessa * Kókkala, järvi Kreikassa * Kokkala, sukunimenä: ** Lassi Kokkala (s. 1989), suomalainen jääkiekkoilija.
Nexon (Haute-Vienne)

Nexon on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden- Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Limogesin kaupungista etelään. Château de Nexon on rakennettu 1600-luvulla ja kunnostettu 1800-luvulla. Linnaa ympäröi noin 40 hehtaarin puisto. Linna on toiminut kaupungintalona vuodesta 1986 lähtien. Linnan lähellä olevissa talleissa toimii ratsastuskeskus "Le Haras du Parc". Nexon on ollut hevosjalostuskeskus 1600-luvulta lähtien. Kunnan keskustassa oleva Johannes Kastajan mestauksen kirkko on rakennettu 1100- ja 1400-luvuilla. Kirkko on ollut linnoitettu, mistä on yhä jäänteitä. Kirkossa säilytetään pyhän Ferréolin rintakuvaa 1300-luvulta ja emaloitua kuparista pyhäinjäännöslipasta 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Viennen kunnat
Nexon (täsmennyssivu)

Nexon voi tarkoittaa seuraavia: * Nexon, eteläkorealainen videopeliyritys * Nexon, kunta Haute-Viennen departementissa Ranskassa
Sienna

Sienna on naisen etunimi, joka viittaa italialaiskaupunki Sienaan ja sen mukaan nimettyyn keltaiseen ja punaruskeaan siena-väriin (). == Nimi Suomessa == Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on syyskuuhun 2023 mennessä kirjattu noin 460–470 Siennaa. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla. Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Sienna-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 14. elokuuta. == Tunnettuja Siennoja == * Sienna Guillory (s. 1975), englantilainen näyttelijä * Sienna Mercer, kanadalainen kirjailija * Sienna Miller (s. 1981), yhdysvaltalainen näyttelijä * Sienna West (s. 1977), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Sienna (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Birkeland

Birkeland on taajama Birkenesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 980 vuoden 2022 alussa. Birkeland sijaitsee valtatien 41 varrella noin 14 kilometriä Lillesandin luoteispuolella. Taajamassa on monenlaista teollisuutta. Birkenes IMG 1687 birkenes kommunehus.JPG|Birkenesin kunnantalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Birkenes
Normann Aanesland

Gregers Normann Aanesland (28. heinäkuuta 1933 Birkenes – 30. lokakuuta 2021) oli maatalousprofessori Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistossa. Hän tutki ja arvosteli Norjan maatalouspolitiikkaa. Aanesland sai innoitusta Milton Friedmanin ajatuksista ja kannatti markkinaehtoisempaa maatalouden mallia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan yliopistojen professorit Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Maataloustieteilijät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Jernia

Jernia on norjalainen rautakauppaketju. Sen perusti Ola Brath vuonna 1951 nimellä Jernvarekjøp. Vuonna 1954 se yhdistyi tukkukauppias K. E. Larssonin yrityksen kanssa KELA:ksi. KELA:sta tuli vuonna 1968 Jerna Norsk ja 1982 nimi vaihtui Jerniaksi. Jernialla on Norjassa noin 130 myymälää. Yhtiön liikevaihto oli noin 1,1 miljardia Norjan kruunua vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtiön verkkosivut Luokka:Rautakauppa Luokka:Norjalaiset kauppaketjut
Music (elokuva)

Music on laulaja-lauluntekijänä tunnetun Sian ohjaama musiikkidraamaelokuva vuodelta 2021 ja hänen esikoisohjauksensa. Sia oli työstänyt elokuvan käsikirjoitusta vuodesta 2015 lähtien ja kuvaukset tehtiin vuonna 2017, mutta leikkauksiin liittyvien ongelmien vuoksi elokuvan ensi-ilta viivästyi lähes neljällä vuodella. Tarinassa vasta raitistunut Zu saa huollettavakseen sisarpuolensa Musicin, joka on autistinen eikä puhu lainkaan. Elokuva kertoo kahdesta Sialle henkilökohtaisesta aiheesta: oman äänen löytämisestä ja siitä, mitä se merkitsee perheelle. Myös elokuvan soundtrack on lähtöisin Sian kynästä ja sisältää kaikkiaan 10 laulua, joista osa kuullaan elokuvassa. Sian elokuva sai tyrmäävän vastaanoton: sitä syytettiin vammaisten syrjinnästä ja neurotyypillisen Maddie Zieglerin valintaa päärooliin pidettiin ongelmallisena. Elokuva floppasi myös kaupallisesti. == Näyttelijät == == Arviot == Rotten Tomatoes-sivustolla elokuva sai positiivisia arvosanoja keskimääräisesti vain 7%, perustuen 55 arvosteluun. Metacriticissä on laskettu elokuvan 18:sta arviosta painotettu keskiarvo 23/100. Elokuva sai laajaa kritiikkiä jo ennen julkaisuaan muun muassa ableismista eli vammaisiin kohdistuvasta syrjinnästä. Ongelmana on yleisesti pidetty sitä, että autistista hahmoa näyttelee Sian pitkäaikainen yhteistyökumppani Maddie Ziegler, joka ei ole autismin kirjolla. Lisäksi elokuvan on sanottu esittävän haitallisia stereotypioita autismin kirjoon kuuluvista ihmisistä ja sitä on vaadittu jopa boikottiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Sia
Aarni Erä-Esko

Aarni Erä-Esko (3. elokuuta 1923 Lappee – 31. elokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen arkeologi, taidehistorioitsija ja filosofian tohtori. Lappeella syntynyt Erä-Esko muutti pian perheensä kanssa Viipuriin. Hän kävi Viipurin suomalaista lyseota, mutta opiskelu keskeytyi talvisotaan. Vuonna 1941 Erä- Esko astui vapaaehtoisena 17-vuotiaana asepalvelukseen ja haavoittui Lampaalanjärven ja Viipurinlahden taisteluissa. Hän pääsi ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta 1945 ja opiskeli aluksi Taideteollisuuskoulussa piirustuksenopettajaksi, mutta siirtyi pian Helsingin yliopistoon opiskelemaan arkeologiaa, taidehistoriaa ja kansatiedettä. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1954 ja lisensiaatiksi 1964 ja väitteli tohtoriksi 1965 skandinaavisesta eläinornamentiikasta (Germanic Animal Art of Salin’s Style I in Finland). Erä-Esko nimitettiin dosentiksi Helsingin yliopistoon 1968 ja Turun yliopistoon 1973. Erä-Esko aloitti 1940-luvulla työskentelyn Museovirastoa edeltäneessä muinaistieteellisessä toimikunnassa, jossa hän eteni intendentiksi ja toimistopäälliköksi. Ura jatkui Museovirastossa vuoteen 1988 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. 1960-luvulla Erä-Esko oli useampaan otteeseen virkavapaana ja teki omaa tutkimustyötään muun muassa saksalaiselta Alexander von Humboldt -säätiöltä saadun kolmivuotisen stipendin turvin. Vuonna 1953 Erä-Esko nimitettiin Pohjois-Suomen voimalaitosrakentamisen edellä toteutettujen laajojen arkeologisten inventointien vastuuhenkilöksi. Tässä hankkeessa hän työskenteli läpi 1950-luvun, ja siinä kerättyä laajaa tutkimusaineistoa on hyödynnetty muun muassa opinnäytetöissä, tieteellisissä artikkeleissa ja paikallishistorian tutkimuksissa. Erä-Eskon johtamissa tutkimuksissa löydettiin satoja aiemmin tuntemattomia kivikautisia asuinpaikkoja. Aineiston pohjalta koottiin vuonna 1974 Rovaniemelle näyttely Kemijoki 8000, jonka nimi viittasi pohjoisen asutuksen ikään. Näyttely pystytettiin myöhemmin myös Helsinkiin ja Tukholmaan. Erä-Esko nimitettiin vuonna 1968 Suomen edustajaksi Slaavilaisen arkeologian unionin pysyvään neuvostoon ja toimenpanevaan komiteaan. Hän oli myös muun muassa Lapin tutkimusseuran työjäsen vuodesta 1959, Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen 1963–1965, Kansainvälisen museoneuvoston Suomen osaston hallituksen jäsen 1968–1976, Deutsches Archäologisches Institutin jäsen vuodesta 1974, Suomen ja Neuvostoliiton välisen tieteellis-teknillisen yhteistoimintakomitean arkeologiatyöryhmän jäsen 1975–1992 ja Union Internationale des Sciences Préhistoriques et Protohistoriques -järjestön pysyvän neuvoston jäsen vuodesta 1976. Erä-Esko toimi Suomen Muinaismuistoyhdistyksen sihteerinä 1959–1965 ja johtokunnan jäsenenä 1969–1989. Aarni Erä-Esko oli naimisissa histo­rianopettaja Pirkko Erä-Eskon ja vuodesta 1975 arkeologi Liisa Erä-Eskon kanssa. Hänellä oli kaksi poikaa ensimmäisestä avioliitosta. ==Lähteet== * * Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Veikko Autio

Veikko Kari Aatos Autio (s. 22. maaliskuuta 1945 Turku) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 7.9.2023. Autio syntyi luutnantti Veikko Aution ja liikkeenharjoittaja Lea Tähtisen, aiemmin Krookila, perheeseen. Hänen puolisonsa 1967–1990 oli ekonomi Leena Ahvo, vuonna 1990 hän avioitui kenttäpäällikkö Marketta Halosen kanssa. Autio tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1963 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1966. Hän on suorittanut myös useita liiketoiminnan ja liikkeenjohdon kursseja ja opintokokonaisuuksia. Autio oli liikevaihtoverotarkastaja Turussa 1967–1968 ja SOK:n palveluksessa Helsingissä laskutusjaoston päällikkö 1968–1969, rationalisointiosaston päällikkö 1970–1972, tili- ja talousosaston apulaisosastonjohtaja 1972–1975 ja kehittämisosaston apulaisosastonjohtaja 1976–1977. Porin konttorin johtaja hän oli 1977–1982, Tampereen konttorin johtaja 1982 ja päivittäistavaralinjan apulaisjohtaja Helsingissä 1982–1983. Osuuskauppa Ympyrän toimitusjohtaja Haminassa Autio oli 1983–1986, SOK:n hallituksen jäsen 1986–1988 ja Turun Osuuskaupan toimitusjohtaja 1988–2003. Hän on sittemmin toiminut myös konsulttina. Autiolla on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1998. Taiteilija Hilkka Könönen maalasi Aution muotokuvan Turun Osuuskaupan kokoelmiin 2003. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt