EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Ahvenanmaan joulupostimerkeistä

Tämä on luettelo Ahvenanmaan postin julkaisemista joulupostimerkeistä. Ensimmäiset Ahvenanmaan postin joulupostimerkit ilmestyivät vuonna 2004. == Joulupostimerkit 2004–2024 == Vuosi Suunnittelija Nimellisarvo Kuva 2004 Leif Holmqvist 0,45 € 2005 Pirkko Vahtero 0,45 € 2006 Päivi Mansikka-aho Julpost 2007 Haddon Sundblom Julpost 2008 Eva-Jo Hancock Julpost 2009 Linn Dahlblom, Cecilia Mattsson Julpost Världen 2010 Inge Löök Julpost 2011 Helene Schmitz Julpost 2012 Minna L. Immonen Julpost 2013 Pinturicchio, Cecilia Mattsson Julpost 0,65€ 2014 Emelie Hage Julpost 2015 Fideli Sundqvist Julpost Europa 2016 Maja Lindberg Julpost Världen 2017 Micael de Haas, Matilda Fyrqvist Julpost Världen 2018 Emelie Bang Julpost Världen 2019 Anette Gustafsson Julpost Världen 2020 Alexander Lindén Julpost Världen 2021 Rebecca Elfast Julpost 108px Världen 108px 2022 Lasse Harkkala Julpost 150px Världen 150px 2023 Sami Saramäki Julpost 150px Världen 150px 2024 Anna Pers Bräcke Julpost 150px Världen 150px == Lähteet == *Aaland – Postage stamps (1984–2019) StampWorld === Viitteet === == Katso myös == *Luettelo suomalaisista joulupostimerkeistä Luokka:Joulu Suomessa Luokka:Luettelot Suomen taiteesta Luokka:Suomalaiset postimerkit Luokka:Ahvenanmaalainen kulttuuri
It Won’t Be Soon Before Long

It Won’t Be Soon Before Long on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2007. Albumi ylsi kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200-listan kärkisijalle ja oli listalla 73 viikkoa. Albumi oli listaykkönen myös Britanniassa. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Makes Me Wonder”, ”Wake Up Call”, ”Won’t Go Home Without You”, ”If I Never See Your Face Again” ja ”Goodnight Goodnight”. == Kappaleet == == Kokoonpano ja henkilöstö == === Yhtye === * Adam Levine – laulu, taustalaulu, kitara, rummut (kappale 11) * Jesse Carmichael – koskettimet, slide-kitara (kappale 11), taustalaulu * Mickey Madden – basso (kaikki kappaleet paitsi 11) * James Valentine – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu * Matt Flynn – rummut (kaikki kappaleet paitsi 11), lyömäsoittimet === Lisämuusikot ja tuotanto === * Ryan Dusick – musikaalinen ohjaus * David Campbell – jouset, puhallinsoittimet (kappale 12) * Mike Elizondo – basso ja piano (kappale 11), kitara (kappale 5), koskettimet (kappaleet 1, 6 ja 9) * Lenny Castro – lyömäsoittimet (kappaleet 1, 2 ja 10) * Bill Reichenbach – puhallinsoittimet (kappale 10) * Daniel Higgins – puhallinsoittimet (kappale 10) * Gary Grant – puhallinsoittimet (kappale 10) * Jerry Hey – puhallinsoittimet (kappale 10) * Rashida Jones – taustalaulu (kappale 10) * Adam MacDougall – koskettimet (kappale 7) * Matt Teal – koskettimet (kappale 4) * Mark Endert – koskettimet (kappaleet 1, 2 ja 4), miksaus (kappaleet 1, 2 ja 4), äänitekniikka (kappaleet 1, 2 ja 4), rumpukone (kappaleet 1, 2 ja 4) * Mary J. Blige – laulu * Rihanna – laulu == Listasijoitukset ja palkinnot == === Viikottaiset listasijoitukset === Lista Paras sijoitus Viikkoja listalla Australian ARIA-albumilista 5. 40 Itävallan Ö3-albumilista 14. 11 Belgian Ultratop-albumilista 16. 4 Tanskan Hitlisten-albumilista 10. 7 Alankomaiden MegaCharts-albumilista 4. 31 Suomen virallinen lista 11. 11 Ranskan SNEP-albumilista 13. 18 Saksan GfK-albumilista 6. 9 Irlannin IRMA-albumilista 3. 12 Italian FIMI-albumilista 4. 41 Uuden- Seelannin RIANZ-albumilista 2. 14 VG-lista (Norja) 7. 11 Portugalin AFP- albumilista 23. 1 Espanjan Promusicae-albumilista 6. 19 Sverigetopplistan (Ruotsi) 15. 6 Sveitsin Hitparade-albumilista 6. 24 Britannian albumilista 1. 28 Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilista 1. 73 === Sertifikaatiot === Valtio Sertifikaatti Australia platinalevy Kanada platinalevy Irlanti kultalevy Italia kultalevy Japani platinalevy Uusi-Seelanti kultalevy Etelä-Korea 3× platinalevy Britannia platinalevy Yhdysvallat 2× platinalevy == Lähteet == Luokka:Maroon 5:n albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
Kiko Seike

Kiko Seike (; s. 8. elokuuta 1996 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Urawa Redsiä. == Maajoukkueura == Seike debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailuja pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Akari Kurishima

Akari Kurishima (; s. 14. syyskuuta 1994) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Kurishima debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway *Japan Football Association Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Honoka Hayashi

Honoka Hayashi (; s. 19. toukokuuta 1998 Kioto) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa West Ham Unitedia ja on pelannut myös ruotsalaisseura AIK:ssa. == Maajoukkueura == Hayashi debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua pelannut 23 maaottelua tekemättä maaleja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hagi

Hagi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin pohjoisosassa ja rajautuu idässä Shimanen prefektuuriin. Pääosa kaupungin alueesta on metsäistä vuoristoa; sen keskusta on rakentunut Abujoen suiston pienikokoiselle tasankoalueelle. Kaupunkiin kuuluvat lähellä rannikkoa sijaitseva kuuden tuliperäisen saaren ryhmä ja kauempana, noin 40 kilometrin päässä rannikosta sijaitseva Mishiman saari. Neljä saarista on asuttuja. Hagissa on 46 521 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 698,31 neliökilometriä. 1600-luvun alussa Mōri-klaanin daimio Mōri Terumoto perusti Hagiin linnan, minkä jälkeen se kehittyi linnanaluskaupunkina sekä Nagaton ja Suōn provinssien pääkaupunkina. Edo-kauden lopulla siellä oli jo yli 30 000 asukasta. Kaupungista oli kotoisin huomattavan monta bakumatsun ja Meiji- restauraation ajan merkkihenkilöä, kuten Yoshida Shōin, Itō Hirobumi, Kido Takayoshi ja Takasugi Shinsaku. Monet heidän entisistä asuintaloistaan ovat säilyneet. Sen jälkeen kun alueen pääkaupunki siirrettiin Yamaguchiin vuonna 1863, Hagi on vähitellen taantunut: kaupunkiin ei ole juuri syntynyt teollisuutta eikä sen väkiluku ole kasvanut. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Hagille myönnettiin vuonna 1932. Se on laajentunut suurten kuntaliitosten myötä vuonna 1955 ja viimeksi vuonna 2005, kun siihen liitettiin kaksi ympäristön maaseutukaupunkia (Susa ja Tamagawa) ja neljä kyläkuntaa (Asahi, Fukue, Kawakami ja Mutsumi). Tärkeitä elinkeinoja ovat turismi, kalastus ja kalatuotteiden valmistus sekä Hagi-keramiikan tuotanto. Maa- ja metsätaloudella on suhteellisen suuri painoarvo. Aiemmin Hagi on tunnettu etenkin natsumikan-mandariinien (Citrus natsudaidai) viljelystä. Kaupungissa on lukuisia historiallisia nähtävyyksiä, kuten poikkeuksellisen hyvin säilynyt Hagin vanhakaupunki samurai- ja kauppiastaloineen, Hagin linnan rauniot, Shōkan kyläkoulu ja Meirinkan-koulu sekä Tōkō-jin temppeli. Vuonna 2015 osa kaupungin historiallisista muistomerkeistä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Meiji-kauden Japanin teollisen vallankumouksen sijaintipaikat: rauta ja teräs, laivanrakennus ja kivihiili”. Hagi tunnetaan myös kauniista luonnonalueistaan, joista osa kuuluu Kitanagaton rannikon puolikansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Hagi Castle Town Aerial photograph.1976.jpg|Hagin keskusta ilmakuvassa vuonna 1976 Tiedosto:Moat of Hagi Castle and Mount Shizukiyama 2.jpg|Hagin linnan vallihautaa, Shizukivuori Tiedosto:Former Meirinkan School 20170504-1.jpg|Historiallinen koulu Meirinkan Tiedosto:Torii of Shoin Shrine from inner side.jpg|Shōin-jinjan torii-portti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamaguchin prefektuurin kaupungit
Yūki Sōma

Yūki Sōma (; s. 25. helmikuuta 1997 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Sōma on edustanut J1 Leaguessa Nagoya Grampusta vuodesta 2018. Syksyllä 2019 hän pelasi lainalla Kashima Antlersissa. Hän on pelannut 128 liigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Sōma debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019 Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa. Heinäkuussa 2022 hän teki samassa turnauksessa kolme maalia, kaksi Hongkongia ja yhden Etelä-Koreaa vastaan. Hän teki neljännen maajoukkuemaalinsa marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Hän on ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja pelannut kahdeksan A-maaottelua.National Football Teams Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Sōma pelasi kuusi ottelua Japanin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyōsuke Tagawa

Kyōsuke Tagawa (; s. 11. helmikuuta 1999 Kagoshima) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Tagawa debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daiki Hashioka

Daiki Hashioka (; s. 17. toukokuuta 1999 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Luton Townia ja kuuluu myös Japanin maajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Hashioka on Urawa Red Diamondsin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 30. elokuuta 2017 Japanin liigacupin ottelussa Cerezo Osakaa vastaan. Hashioka vakiinnutti paikkansa Urawa Redsin avauskokoonpanossa kaudella 2018 ja voitti samana vuonna myös Japanin cupin. Kauden 2018–2019 AFC Champions Leaguessa Hashioka pelasi kahdeksan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi yhden maalisyötön. Urawa Reds eteni kilpailussa loppuotteluun asti, jonka se hävisi saudiarabialaiselle Al-Hilalille. Hashioka pelasi kaksiosaisessa loppuottelussa täydet minuutit. Hashioka pelasi Urawa Redsissä vuosina 2017–2021 kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä 96 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Hashioka siirtyi helmikuussa 2021 lainasopimuksella belgialaiseen Sint-Truideniin, ja tammikuussa 2022 hän siirtyi seuraan pysyvästi. Hashioka pelasi Belgian pääsarjassa vuosina 2021–2024 86 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Tammikuussa 2024 Hashioka siirtyi Sint-Truidenista englantilaisseura Luton Towniin. Hashioka pelasi kevätkaudella 2024 Lutonissa kymmenen valioliigaottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. Luton putosi kauden päätteeksi Valioliigasta. == Maajoukkueura == Hashioka debytoi Japanin A-maajoukkueessa joulukuussa 2019. Hän on pelannut heinäkuun 7. päivään 2024 mennessä yhdeksän maaottelua.National Football Teams Vuonna 2021 pidetyissä Tokion olympialaisissa Hashioka tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan ja tappiollisessa välieräottelussa Espanjaa vastaan. Puolivälieräottelussa Uutta-Seelantia vastaan hän pelasi täydet minuutit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keita Endō

Keita Endō (; s. 22. marraskuuta 1997 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Endō debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsukasa Morishima

Tsukasa Morishima (; s. 25. huhtikuuta 1997 Mie) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Morishima debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ao Tanaka

Ao Tanaka (; s. 10. syyskuuta 1998 Kawasaki, Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Tanaka siirtyi kotimaansa Kawasaki Frontalesta kesällä 2021 Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Fortuna Düsseldorfiin, jossa hän pelasi ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Elokuussa 2024 hän siirtyi Düsseldorfista nelivuotisella sopimuksella englantilaiseen Leeds Unitediin. Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams Hän on pelannut lokakuun 2024 loppuun mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 20 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Kesällä 2021 pelatuissa Tokion olympialaisissa, joissa Japani sijoittui neljänneksi, pelasi Tanaka avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teruhito Nakagawa

Teruhito Nakagawa (; s. 27. heinäkuuta 1992 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Nakagawa debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kōki Ogawa

Kōki Ogawa (; s. 8. elokuuta 1997 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Ogawa debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsuyoshi Watanabe

Tsuyoshi Watanabe (; s. 5. helmikuuta 1997 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Watanabe debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shunta Tanaka

Shunta Tanaka (; s. 26. toukokuuta 1997 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taiyō Koga

Taiyō Koga (; s. 28. lokakuuta 1998 Niigata) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Koga debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.National Football Teams ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hikari (Yamaguchi)

Hikari () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Suōnmeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa Shūnanin teollisuusvyöhykkeellä. Kaupungin keskusta on rakentunut Shimatajoen suulle. Hikariin kuuluu myös Ushijiman saari Seton sisämeressä kaupungin eteläpuolella. Hikarissa on 50 925 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 92,13 neliökilometriä. Hikari alkoi kehittyä voimakkaasti, kun Shimatajoen suulle perustettiin vuonna 1940 keisarillisen Japanin laivaston ammustehdas. Kaupunkioikeudet Hikarille myönnettiin pian sen jälkeen toisen maailmansodan keskellä vuonna 1943, kun silloiseen Hikarin maaseutukaupunkiin liitettiin Murozumin maaseutukaupunki. Murozumi kehittyi historiallisesti satamakaupunkina hyvän luonnonsatamansa ansiosta. Hikarissa oli tuolloin jopa 70 000 asukasta, mutta sodan viimeisinä päivinä pommitukset tuhosivat kaupungin täysin. Sodan jälkeen entisen ammustehtaan alueelle sijoittui kuitenkin lääke- ja terästeollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi riisiä ja hedelmiä. Vuonna 2004 Hikariin yhdistettiin Yamaton maaseutukaupunki Kumagen piirikunnasta. Hikarin nähtävyyksiin kuuluvat Nijigahaman ja Murozumin rannikon hiekkarannat. Osa kaupungin alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupungin itärajalla kohoaa Iwakivuori, jossa sijaitsevat Iwakin muinaislinnan jäänteet (kōgoishi) ja Iwaki-jinjan pyhäkkö, jonka päähalli on rakennettu vuonna 1469. Se on otetty yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin San’yō- päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Iwaki-jinja, shaden.JPG|Iwaki-jinja Tiedosto:Iwaki-san Kogoishi, higashi-suimon.JPG|Iwakin muinaislinnan jäänteitä Tiedosto:JRW Hikari Station 20170502.jpg|Hikarin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamaguchin prefektuurin kaupungit
Hikari

Hikari (japania, ’valo’) voi tarkoittaa: == Paikat == * Hikari, Japanin Yamaguchin prefektuurin kaupunki * Hikari, Japanin Chiban prefektuurin entinen maaseutukaupunki == Henkilöt == * Hikari Mitsushima, japanilainen laulaja ja näyttelijä * Hikari Nakade, japanilainen jalkapalloilija * Hikari Ōe, japanilainen säveltäjä * Hikari Takagi, japanilainen jalkapalloilija == Muita == * Hikari, Japanin Tōkaidō Shinkansen -suurnopeusjunalinjan junavuoro
Jhunjhunu

Jhunjhunu () on Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva noin 120 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungissa sijaitsee 900-luvulla rakennettu jainalaistemppeli. Kyseenalaisempi nähtävyys on Rani Satin temppeli, joka on omistettu itsensä polttaneelle leskelle, joka suoritti sati-rituaalin väitetysti 1300-luvulla. Vuoden 1987 lopulla temppeli joutui kiistankohteeksi, kun Rajasthanin korkein oikeus yritti kieltää satin ylistämisen. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väestöstä noin 55 prosenttia oli hindulaisia. Muslimit muodostivat toiseksi suurimman uskonnollisen ryhmän 44 prosentilla. Lukutaitoisten osuus väestöstä oli lähes 74 %. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rajasthanin kaupungit
European Open Karate Championships (naiset)

European Open Karate Championships on vuosittain käytävä Kyokushinin naisten Euroopan-mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 2002 lähtien ja se käydään avoimessa painoluokassa. Turnaus on järjestetty useimmiten loppuvuodesta marras-joulukuussa.IKO-1. Результаты Абсолютных Чемпионатов Европы по киокушин карате с 2000г kyokushinkarate.com.ua Viitattu 25.12.2019 Historian menestynein ottelija on ollut Agnieszka Sypień, joka on turnauksen viisinkertainen mestari. ==Tulokset== Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Pronssia 2002 Agnieszka Sypień Anna Jasinska Magdalena Wojcik 2003 Agnieszka Sypień Magdalena Wojcik Dobroslawa Soltysik 2004 Agnieszka Sypień Magdalena Wojcik Tetiana Fida 2005 Magdalena Wojcik Dobroslawa Soltysik Agnieszka Sypień 2007 Danaila Cherneva Agnieszka Sypień Magdalena Wojcik 2008 Agnieszka Sypień Danaila Cherneva Dobroslawa Habraszka 2009 Agnieszka Sypień Dobroslawa Habraszka Anna Kaczynska 2013 Julija Pinegina Uljana Grebenštšikova Agnieszka Sypień Anastasija Hripunova 2014 Maryja Bila Ksenija Zasorina Agata Zjawiriska 2015 Marianna Krashakova Agnieszka Winek Maria Jasko 2016 Anastasija Hripunova Ksenija Zasorina Maria Jasko 2017 Jelizaveta Ivanova Maria Jasko Ksenija Zasorina 2018 Ksenija Zasorina Maria Jasko Shainez El Haimour 2019 Jekaterina Štšerbakova Jelizaveta Krivošlykova Aleksandra Matysiak 2022 Daria Dobkowska Szefer Matylda Bien Greta Szalai 2023 Leila Polák Daria Dobkowska Szefer Anna Cheremiskina 2024 Kumite Women Open mykyokushin.net 26.10.2024 Viitattu 28.10.2024 Jázmin Halász Martyna Łuka Aleksandra Matysiak ==Mitalitaulukko== 1 7 12 12 31 2 6 4 2 12 3 2 0 1 3 4 1 1 0 2 5 1 0 1 2 6 0 0 1 1 ==Menestyneimmät ottelijat== Ottelija Määrä Mestaruus vuodet Agnieszka Sypień 5 2002, 2003, 2004, 2008, 2009 ==Lähteet== Luokka:Kyokushin Luokka:Karaten Euroopan-mestaruuskilpailut
Franz-Josef Selig

Franz-Josef Selig (s. 11. heinäkuuta 1962 Mayen) on saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan basso. Hän suosi varhain muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin ja Ludwig van Beethovenin rooleja, mutta on uransa edetessä keskittynyt kasvavissa määrin Richard Wagnerin roolien tulkintaan.Franz-Josef Selig: Biography AllMusic Selig suunnitteli alun perin uraa kirkkomuusikkona ja meni tätä tavoitetta silmällä pitäen Kölnin musiikki- ja tanssikorkeakouluun. Valmistuttuaan hän aloitti samassa opinahjossa lauluopinnot Claudio Nicolain johdolla. Hän edistyi nopeasti, konsertoi opiskeluaikanaan ja oli yhä opiskelijana saadessaan vuonna 1989 kiinnityksen Essenin Aalto-Theateriin. Siellä hän työskenteli vuoteen 1995. Hän teki vierailevia esiintymisiä muiden muassa Wienin valtionoopperassa, La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa. Lähdettyään Aalto-Theaterista hän omistautui vapaan esiintyjän uralle. Vuonna 2012 Selig esiintyi ensimmäisen kerran Bayreuthin musiikkijuhlilla Dalandin roolissa Lentävässä hollantilaisessa. Pian hän otti ohjelmistoonsa siellä myös Hundingin roolin Valkyyriassa. Oopperan ulkopuolella Selig on muun muassa esiintynyt resitaaleissa pianisti Gerold Huberin kanssa. Hän julkaisi vuonna 2004 Markus Schäferin, Christian Elsnerin ja Michael Vollen kanssa Liedertafel-albumin Liedertafel- ohjelmistosta. Seligin levyttämiin teoksiin kuuluvat myös Kruunajaismessu (Mozart), Matteus-passio (Bach), Johannes-passio (Bach) ja Sarastron roolissa Taikahuilu (Mozart). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuppi kummaa

Kuppi kummaa on kuvanveistäjä Antti Immosen veistos Helsingin Vuosaaren Kahvipavunkujan ja Kahvikadun risteyksessä olevalla aukiolla. Teoksen pituus on 12,6, leveys 3,4 ja korkeus 3,6 metriä. Se koostuu neljästä osasta. Materiaaleina ovat ruostumaton ja corten-teräs, sekä pronssi. Vuosaari on eräs esikaupunkialue, jossa Helsingin kaupunginkanslia, kaupunkiympäristön toimiala ja Helsingin taidemuseo HAM ovat tehneet yhteistyötä. Kuppi kummaa on suurimmaksi osaksi kustannettu HAM:in julkisen taiteen määrärahalla. Teos paljastettiin 30.10.2019. Taideteos kuvastaa alueen historiaa. Se sijaitsee Vuosaaren Kahvikorttelissa, joka koostuu kuudesta kerrostalosta. Tavoitteena on, että sen myötä Vuosaaren ilme muuttuu lähemmäksi kaupunkimaista yleiskuvaa ja tunnelmaa. Vuosaaren Aurinkolahdessa toimi vuodesta 1967 alkaen Pauligin kahvipaahtimo ja yrityksen vuonna 2009 valmistunut uusi kahvipaahtimo sijaitsee Vuosaaren sataman lähellä. Antti Immosen mukaan Kuppi kummaa -teoksen lähtöajatuksena on ollut keskustelu ihmisten kohdatessa kahvipöydässä. Keskustelun sisällöt voivat olla mitä vain, vaikka tilanne on jo muodostunut lähes seremonialliseksi. Teos kuvastaa yhtä aikaa välitöntä hetkeä ja sitä edeltänyttä monivaiheista prosessia. Yksi teoksen osista, suuri paahtomalja on peräisin Paulig Oy:n paahtimosta. Näin Kuppi kummaa kertoo myös kahvin synnystä. Antti Immosen mukaan ”Teoksen voi nähdä kuvana biologisesta ja teollisesta tapahtumasarjasta, joka johtaa kahviviljelmällä olevasta puusta monien vaiheiden kautta tilanteeseen, jossa kahvihetki toimii näyttämönä ihmisten kohtaamiselle ja keskustelutilanteelle. Kahvittelusta ei ehkä voi sanoa muodostuneen ’länsimaista kahviseremoniaa’, mutta jonkinlaista kaavamaisuutta ja rakenteita siitä on löydettävissä.” "Toivon teoksen välittävän jotain tästä yhtäaikaisesta rakenteellisuudesta ja kuplivaan keskusteluun sisältyvästä vapaudesta, leikillisyydestä ja rentoudesta”, sanoo Antti Immonen. Antti Immonen suosii taiteessaan leikkimielistä kokeilua ja variointia ja antaa tilaa sattumalle. Valmis veistos on usein pysäytyskuva jatkuvasta kokeilevasta purkamis- ja kokoamisleikistä. Immonen on tehnyt julkisia taideteoksia esimerkiksi Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystykseen ja Kuopion lentoaseman kiertoliittymään, sekä Helsingin Vanhankaupungin Metropolia-rakennukseen. == Yksityiskohtia teoksesta == Tiedosto:Antti Immonen Kuppi kummaa 2019 yksityiskohta 1.JPG|Teoksen spiraalin muotoinen osa. Tiedosto:Antti Immonen Kuppi kummaa 2019 yksityiskohta 2.JPG|Osa teoksesta. Tiedosto:Antti Immonen Kuppi kummaa 2019 yksityiskohta 3.JPG|Teoksen keskellä on pronssiin valettu ja teräsrakenteinen osa. Tiedosto:Antti Immonen Kuppu kummaa 2019 yksityiskohta 4.JPG|Teoksen osa, joka on Pauligin kahvipaahtimosta peräisin oleva paahtomalja. Tiedosto:Antti Immonen Kuppi kummaa 2019 yleiskuva luoteesta.JPG|Yleiskuva teoksesta ja ympäristöstä luoteesta kuvattuna. == Lähteet == Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Vuosaari Luokka:Paulig
Hōfu

Hōfu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Suōnmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa Sabajoen alajuoksulla. Kaupunki käsittää Hōfun tasangon, prefektuurin suurimman tasankoalueen; pohjoisosat nousevat Chūgokuvuorille. Kaupunkiin kuuluvat myös muun muassa Mukōshiman ja Noshiman saaret. Hōfussa on 116 106 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 189,37 neliökilometriä. Hōfuun perustettiin Taika-uudistusten yhteydessä vuonna 645 Suōn provinssin pääkaupunki (kokufu). Myös kaupungin nimi on siitä peräisin ja merkitsee kirjaimellisesti Suōn (hō) pääkaupunkia (fu). 1500-luvun puolivälistä lähtien seutu oli Mōri-klaanin hallinnassa. Kaupungin keskusta muodostuu vanhastaan Miyaichin ja Mitajirin alueista: Miyaichi syntyi Hōfu Tenman-gūn pyhäkön eduskaupungiksi ja kasvoi Edo-kaudella San’yōdō-tien varren postiasemana (shukuba) ja markkinapaikkana, kun taas Mitajiriin sijoitettiin Mōri-klaanin laivaston tukikohta ja satama. Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Hōfun maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1902 yhdistämällä Mitajirin ja Saban kyläkunnat. Kaupunkioikeudet Hōfulle myönnettiin vuonna 1936. Perinteinen elinkeino oli suolan valmistus, Shōwa- kaudella kaupunkiin sijoittui panimo- ja tekstiiliteollisuutta ja vuonna 1982 entisten suola-altaiden alueelle autotehdas. Nykyisin Hōfu on merkittävä teollisuuskeskus, joka sijaitsee Shūnanin teollisuusvyöhykkeen länsiosassa. Hōfu Tenman-gūn pyhäkön lisäksi kaupungissa on lukuisia muinaisjäänteitä ja historiallisia muistomerkkejä, kuten Ōnichin ja Kurumazukan kofun-hautakummut, Suō kokubun-jin temppeli (Suōn entinen provinssitemppeli) ja Tamanooyan pyhäkkö. Amida-jin temppelissä säilytettävä padogi on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Kansallisaarteiksi luokiteltuja taideteoksia on myös vuonna 1916 valmistuneessa Mōri-suvun residenssissä, joka tunnetaan puutarhastaan. Mukōjiman saari on japaninsupikoirien esiintymisaluetta. Hōfua palvelee JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Hofu City view 2012.JPG|Näkymä Hōfuun, Sabajoki Tiedosto:Hofu Tenmangu.JPG|Hōfu Tenman- gūn pyhäkkö Tiedosto:Hofu Mouri Residence and Museum.JPG|Mōri-klaanin residenssi ja museo Tiedosto:Saba-jinja (Hofu), torii.jpg|Saba-jinjan pyhäkön torii-portti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamaguchin prefektuurin kaupungit
Ludivine Vedapodagom

Ludivine Vedapodagom (s. 1997 Réunion) on ranskalainen karateka. Hän on Kyokushinin kevytsarjan ja joukkuekatan Euroopan-mestari. Vedapodagom on myös Yhdysvaltain mestari. Hänen isä Jean-Luc on myös EM-tason karateka.Людивин Ведаподагом: Я многим пожертвовала, чтобы добиться такого результата kyokushinkarate.news 25.6.2018 Viitattu 25.12.2019 ==Varhaisvuodet== Vedapodagom syntyi Réunionissa, jossa hän alkoi harjoittelemaan Kyokushin karatea 3-vuotiaana ja kilpailemaan 5-vuotiaana. Ennen siirtymistään aikuisten tasolle Vedapodagom kilpaili kotimaassaan Ranskassa, Puolassa, Afrikassa ja Japanissa. Hän voitti muun muassa Lyon Openin yli 55-kiloisten sarjassa.Résultats de l'Open de Lyon 2015 Elite france-kyokushin.fr 22.3.2015 Viitattu 1.1.2020 ==Kilpaura== 2016 huhtikuussa Vadapodagom voitti kevytsarjan pronssia Lyon Openissa.Résultats de l'Open de Lyon 2016 france- kyokushin.fr 4.4.2016 Viitattu 1.1.2020 2017 Vedapodagom osallisui ensimmäisen kerran EM-kisoihin. Hän jäi kumitessa mitalikamppailun ulkopuolelle, kun taas joukkuekatassa hän saavutti pronssia. Marraskuussa Vedapodagom voitti Britannian Openin, jossa hänet palkittiin myös parhaasta taisteluhengestä. Hän oli mukana myös marraskuussa Tokion MM-kisoissa, jossa Vedapodagomin turnaus päättyi alkukierroksella. 2018 hän osallistui useisiin isompiin turnauksiin. Tammikuussa Vedapodagom voitti Yhdysvaltainmestaruuden, jossa hänet palkittiin myös parhaasta ottelutekniikasta. Maaliskuussa Vedapodagom puolestaan voitti Espanjan Openin, jossa hänet palkittiin myös parhaasta taisteluhengestä. Toukokuussa Vedapodagom saavutti Euroopan mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Leila Polákin.IKO European Weight Category Karate Championships results from 1996 kyokushinkarate.news Viitattu 25.12.2019 Kesäkuussa hän puolestaan sijoittui neljänneksi All American Openissa hävittyään pronssiottelun Mariela Zaratelle.Результаты чемпионата Америк «All American Open 2018» (IKO) kyokushinkarate.news 24.6.2018 Viitattu 25.12.2019 Marraskuussa Vedapodagom saavutti hopeaa joukkuekatassa yhdessä Aurelie Apavoun, ja Jean-Luc Vedapodagomin kanssaРезультаты чемпионата Европы по киокушин карате в разделе «ката» (IKO) 17.11.2018 Viitattu 25.12.2019 Kesäkuussa 2019 Vedapodagom saavutti All American Openissa hopeaa hävittyään kevytsarjan loppuottelussa Leila Polákille.Результаты чемпионата Америк по киокушин карате (IKO) kyokushinkarate.news 23.6.2019 Viitattu 25.12.2019 Tammikuussa 2020 Vedapodagom saavutti toisen Yhdysvaltain mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Coraline Vedapodagomin. Kesäkuussa 2022 Vedapodagom osallistui joukkuekataan yhdessä Jean-Luc Vedapodagomin ja Aurélie Apavoun kanssa. Kolmikko saavutti Euroopan mestaruuden.The 35th European Weight Category Karate Championships Results (IKO) kyokushinkarate.news 12.6.2022 Viitattu 12.6.2022 Sama kolmikko osallistui myös Euroopan Openiin marraskuussa, jossa he saavuttivat EM-hopeaa.The 19th European Open Kyokushin Karate Championship Results (IKO) kyokushinkarate.news 6.11.2022 Viitattu 7.11.2022 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Accepted

Accepted on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Steve Pink. Pääosissa esiintyvät Justin Long, Jonah Hill, Columbus Short, Adam Herschman, Blake Lively, Anthony Heald ja Lewis Black. ==Juoni== Bartleby Gaines (es. Justin Long) ei pääse yhteenkään haluamaansa collegeen, joten hän päättää ystävineen perustaa oman instituution. He luovat collegelleen, South Harmon Institute of Technologylle, oman verkkosivuston, josta saa lähetettyä itselleen pääsykirjeen vain muutamalla klikkauksella. Bartleby ja hänen ystävänsä remontoivat vanhasta psykiatrisen sairaalan rakennuksesta collegelle tilat. Suunnitelma viettää kouluvuosi laiskotellen romuttuu, kun koulun oven taakse ilmestyy satoja opiskelijoita, jotka eivät olleet päässeet mihinkään muuhun collegeen sisään. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Rickenbacker 360

Rickenbacker 360 on Rickenbackerin valmistama puoliakustinen sähkökitara ja osa Rickenbackerin 300-sarjaa. Se esiteltiin vuonna 1958 ja on Rickenbackerin tunnetuimpia malleja. Malli tuli yleiseksi brittiläisillä yhtyeillä 1960-luvun puolivälissä. Kitaran 12-kielinen versio on Rickenbacker 360/12. == Lähteet == Luokka:Rickenbackerin kitarat
Haluatko triviamestariksi?

Haluatko triviamestariksi? on tietokilpailija Magnus Malin kirjoittama tietokilpailukirja. Nemo julkaisi kirjan syyskuussa 2019. Kirja sisältää kysymyssarjoja eri aihealueista, listauksia ja tilastoja esimerkiksi suurimmista kaupungeista ja merkkihenkilöiden puolisoista sekä knoppitietoja. Se on viides Malin kirjoittama tietokilpailukirja. Mali sai ajatuksen kirjan kirjoittamisesta, kun häneltä kysyttiin toistuvasti, miten tietovisoihin kannattaa harjoitella ja mitä opetella. Kirja esittelee tietovisoissa usein toistuvia aihealueita ja kysymyksiä, ja se on suunnattu tietokilpailijoiden lisäksi tietovisojen laatijoille. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 kirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Tietokilpailu
Patellogastropoda

Patellogastropoda on yksi kotiloiden kuudesta alaluokasta. Sitä on jo pitkään pidetty yhtenä nykyisten kotiloiden primitiivisimmistä ryhmistä, ja sitä pidettiin aiemmin osana kaksieteiskotiloita (Archaeogastropoda). == Luokittelu == * Alaluokka: Patellogastropoda ** Yläheimo: Lottioidea *** Heimo: Acmaeidae *** Heimo: †Damilinidae *** Heimo: Eoacmaeidae *** Heimo: Lepetidae *** Heimo: †Lepetopsidae *** Heimo: Lottiidae *** Heimo: Neolepetopsidae *** Heimo: Pectinodontidae ** Yläheimo: Patelloidea *** Heimo: Nacellidae *** Heimo: Maljakotilot (Patellidae) == Lähteet == Luokka:Kotilot
Rudolf Schock

Rudolf Schock (4. syyskuuta 1915 Duisburg – 14. marraskuuta 1986) oli saksalainen tenori.Rudolf Schock (1915-1986) Bibliothèque nationale de France Schock opiskeli laulamista Kölnissä ja Hannoverissa. Hän teki ensiesiintymisensä näyttämöllä Brunswickissä vuonna 1937, mutta asepalvelus keskeytti hänen uransa viideksi vuodeksi. Hän jatkoi uraansa oopperassa toisen maailmansodan jälkeen Berliinissä ja Hampurissa. Salzburger Festspielessä hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1948. Vuosina 1949–1950 hän esiintyi Covent Gardenissa, jossa hänen rooleihinsa kuuluivat Rodolfo (La bohème), Alfredo (La traviata), Tamino (Taikahuilu) ja Pinkerton (Madama Butterfly). Hän esiintyi samassa oopperatalossa myös Arthur Blissin oopperassa The Olympians.Rudolf Schock Naxos Vuonna 1951 Schock liittyi Wienin valtionoopperan palvelukseen, ja seuraavana vuonna hän lauloi Edinburghin kansainvälisellä festivaalilla. Bayreuthin juhlilla hän esiintyi ensimmäisen kerran Walther von Stolzingin roolissa vuonna 1959. Hän oli jo tätä ennen levyttänyt kyseisen roolin Rudolf Kempen johdolla. Myöhemmällä urallaan hän työskenteli menestyksekkäimmin operetin, television ja elokuvien parissa. Hän levytti tuotteliaasti lähes kolmenkymmenen vuoden ajan. Häntä kuullaan muiden muassa Lohengrin-, Lentävä hollantilainen - ja Taika-ampuja-oopperoiden sekä Johann Straussin ja Franz Lehárin operettien levytyksillä. Lisäksi hän levytti taide- ja populaarilauluja. Häntä pidettiin yleisesti Richard Tauberin manttelinperijänä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Rickenbacker 325

Rickenbacker 325 on Rickenbackerin valmistama sähkökitara, joka julkaistiin vuonna 1958. Se on ensimmäinen malli Rickenbackerin Capris-sarjassa. Muun muassa The Beatlesin John Lennon soitti yhtyeen alkuaikoina 325:llä. Mallin suosio kasvoikin vuonna 1964 brittiläisen invaasion myötä. Lennonin ohella toinen kuuluisa 325:n soittaja on John Fogerty. Hän soitti sitä Creedence Clearwater Revival -yhtyeessä esimerkiksi kappaleissa ”I Put a Spell on You” ja ”Suzie Q”. == Lähteet == Luokka:Rickenbackerin kitarat
Woodbine

Woodbine on brittiläinen savukemerkki, jonka vahva filtteritön laatu oli aikoinaan erityisesti työväenluokkaisten miesten suosikki. Se on Britannian 1900-luvun kirjallisuudessa luultavasti yksi useimmin mainituista savukemerkeistä.Stubbed out: the 21 most iconic cigarette packets of all time. The Telegraph 20.5.2016. viitattu 26.12.2019 ==Lähteet== Luokka:Savukemerkit
Wesley Taylor

Wesley Taylor (s. 13. elokuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti työstään musikaaleissa ja televisiossa. ==Yksityiselämä== Taylor syntyi Elizabethissa, New Jerseyssä, mutta eli lapsuutensa Floridan Orlandossa. Hän on puoliksi puerto ricolainen. Taylor on kertonut olevansa homoseksuaali. Hän on suhteessa näyttelijä Isaac Powellin kanssa. Pari kihlautui toukokuussa 2019. ==Ura== Kesällä 2008 Taylor esiintyi Barrington Stage Companyn tuotannossa See Rock City and Other Destinations. Teos palkittiin Richard Rogers– ja Jerry Bock–palkinnoilla. Broadway- debyyttinsä Taylor teki rockmusikaalissa Rock of Ages, jossa hän esitti Franzia. Tästä roolista Taylor sai Theatre World Awardin ja oli ehdokkaana Outer Critics Circle Awardille. Taylorin seuraava suuri rooli Broadwaylla oli Lucas Beineke The Addams Familyssa. Musikaalin ensiesitys oli huhtikuussa 2010. Taylor jätti roolin seuraavan vuoden maaliskuussa. Sittemmin hän on esiintynyt esimerkiksi Michael Tolliverina Tales of the City-kirjasarjaan perustuvassa musikaalissa, Sulevi Planktonina Broadwayn Paavo Pesusieni- musikaalissa ja Hulluna hatuntekijänä Alice by Heartissa. ==Filmografia== Vuosi TV-sarja Rooli 2012-2013 Smash Bobby ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haitam Aleesami

Haitam Aleesami (s. 31. heinäkuuta 1991 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Amiensia. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa vuodesta 2015. Aleesami siirtyi vuonna 2012 Skeidista pääsarjaseura Fredrikstadiin, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 13 liigaottelua. Kaudet 2013–2014 Fredrikstad pelasi toisella sarjatasolla. Vuoden 2015 alussa Aleesami siirtyi ruotsalaisseura IFK Göteborgiin, jossa hän pelasi 1,5 vuoden aikana 45 pääsarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kesällä 2016 hän siirtyi italialaisseura Palermoon, jossa hän pelasi kauden aikana Serie A:ssa 31 maalia ja teki niissä yhden maalin. Kahtena seuraavana kautena Aleesami jatkoi Palermon joukkueessa Serie B:ssä. Kesällä 2019 hän siirtyi Amiensiin. Aleesami pelasi Norjan maajoukkueessa ensimmäiset maaottelunsa lokakuussa 2015 EM-karsinnassa Maltaa ja Italiaa vastaan. Hän on marraskuun 2019 loppuun mennessä pelannut 28 maaottelua, joista EM-karsintaotteluita on 12 ja MM-karsintaotteluita seitsemän. Maaleja hän ei ole maaotteluissa tehnyt. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Hast

Janne Hast (s. 1979) on suomalainen muusikko, tuottaja ja äänisuunnittelija. Hän on soittanut kosketinsoittimia yhtyeissä Tulenkantajat, Absoluuttinen Nollapiste, Dxxxa D & Nukkehallitus ja Uoma sekä rumpuja Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeessä. Koskettimien ja rumpujen lisäksi hän soittaa toisinaan trumpettia. Lisäksi hän on tuottanut mm. Dxxxa D:n ja Hannibal & Sopan levyjä. Hast on esiintynyt taiteilijanimillä Herra Hadji, Mac Hagis ja Hzzzt. Hast valmistui maisteriksi Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun koulutusohjelmasta vuonna 2009. Hän sai vuonna 2017 Äänisade-palkinnon Svenska Teaternin äänisuunnittelusta. Muun muassa Ti-Ti Nallen kitarasäestäjänä tunnettu iskelmämuusikko Raimo Hast on Janne Hastin setä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Janne Hast Discogs.com-sivustolla Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Aarne Bremer

Aarne Immanuel Bremer (16. maaliskuuta 1904 Helsinki – 18. kesäkuuta 1955) oli suomalainen majuri ja lentäjä. Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit Bremerin vanhemmat olivat lääninkamreeri Malakias Bremer (1858–1933) ja Edit Alexandra Eklund. Hänen neljä veljeään olivat myös lentäjiä, heistä tunnetuin oli ennätyslentäjä Väinö Bremer.Sukua kerrassaan! Bremerit – lentävä suku, Yle tv1 verkkosivutYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Malakias BremerAarne Immanuel Bremer, Rafael Olinin GeneaNet-sivusto Aarne Bremer on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.Aarne Bremerin hautakivi Hietaniemen vanhalla hautausmaalla, Hautakirjoituksia ja hautakuvia, Suomen Sukututkimusseura == Julkaisuja == * Ilmavoimien osallistuminen Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Otava 1934 Nimellä A. Bremer: * Yleistietoa atomipommista. Tiede ja ase 7/1949 Viite julkaisuun == Lähteet == Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset sotilaslentäjät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Vološno (Pustoškan piiri)

Vološno tai Šalahovo () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. == Maantietoa == Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,77 neliökilometriä eli 177 hehtaaria. Järvellä on kolme niemeä, jotka erottavat sen kaarimaisia rantoja toistaan. Järvellä on yksi saari, jonka pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee lounaisrannan lahdessa. Järven suurin syvyys on 7 metriä ja sen keskisyvyys on kolme metriä. Järven etelä- ja itärannat ovat metsämaata, mutta muualla on peltomaata tai asuinaluetta. Länsipuolella sijaitsee Šalahovon kylä, jonka läpi kulkee pohjoisesta tuleva tie etelään Jaznon järvelle ja länteen Nevedron järveä ympäröiviin kyliin. == Luontoarvoja == Vološnon rannat ovat matalia ja ne kasvavat kapeana vyöhykkeenä vesikasvillisuutta. Rannat ovat hiekkaa, savea tai mutaa. Järven keskiosissa on mutapohja. Järven kalalajeja on runsaasti: hauki, ahven, lahna, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri ja ruutana, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu. == Vesistösuhteita == Vološno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järvellä on karttojen mukaan laskuoja Orlejaan (tai vaihtoehtoisesti Nevedroon). Molemmat laskevat lopulta kuitenkin Nevedrjankaan. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 49,9 tai 62 neliökilometriä. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Nevedrjankan valuma-alue Luokka:Pustoškan piiri
Luettelo Ilveksen jääkiekon päävalmentajista

Tämä on luettelo Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajista Suomen pääsarjatasolla. Luettelossa on mainittu kaikki Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajat pääsarjatasolla. == Miesten edustusjoukkueen päävalmentajat == Valmentaja Kans. Vuodet päävalmentajana Kausia yht. Saavutukset valmennusaikana Viitteet Niilo Tammisalo 1931–1936 6 1935-36 kultaa Risto Lindroos 1937–1952 11 1936-38, 1944-47, 1949-52 8xkultaa 1947-49 2x hopeaa 1938-43 3x pronssia Aarne Honkavaara 1952–1968 10 1956-58, 1959-60, 1961-62 4x kultaa 1964-65, 1967-68 2xhopeaa 1962-64, 1966-67 3x pronssia Raimo Vasama 1968–1973 6 1968-70 2x hopeaa 1973-1974 pronssia Len Lunde 1971–1973 2 1971-1972 kultaa Esko Mäkinen 1974–1976 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3312 2 1974-1975 pronssia Juhani Ruusunen 1976–1980 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3313 5 Markku Hakanen 1980 http://www.eliteprospects.com/staff.php?staff=3311 1 Raimo Määttänen 1980–1982 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3314 2 Seppo Hiitelä 1982–1986, 1990–1991, 2011–2012 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3030 6 1984-1985 kultaa Matti Kaario 1986–1987, 1990, 1999 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3031 3 Sakari Pietilä 1987–1990, 2006–2009 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=1499 6 1989-1990 hopeaa 1988-1989 pronssia Anatoli Bogdanov 1991–1992 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=438 1 Jukka Jalonen 1992–1994, 1995 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=63 2 Heikki Vesala 1994–1995 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3315 1 Vladimir Jurzinov nuorempi 1995–1999 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3299 4 1997-98 hopeaa Heikki Mälkiä 1999–2001, 2009–2010 3 2000-2001 pronssia Ari-Pekka Selin 2001–2002 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=521 1 Teijo Räsänen 2002–2003 http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=3316 1 Václav Sýkora 2003–2004http://admin.eliteprospects.com/staff.php?staff=1708 1 Curt Lindström 2004–2005 1 Kari Eloranta 2005–2007 2 Petteri Hirvonen 2007 1 Juha Pajuoja 2009–2012 3 Raimo Helminen 2012–2013 1 Tuomas Tuokkola 2013–2016 4 Kari Heikkilä 2015–2016 1 Karri Kivi 2016–2019 2 Jouko Myrrä 2019–2022 4 2021–2022 pronssia Antti Pennanen 2022–2024 2 2022–2023 pronssia Tommi Niemelä 2024– == Lähteet == Luokka:Tampereen Ilves (jääkiekko) Ilveksen jääkiekon päävalmentajista
Osmo Koskelainen

Osmo Koskelainen (25. maaliskuuta 1938 Lahti – 18. maaliskuuta 2017 Oulu) oli suomalainen sosiologi. Hän oli Oulun yliopiston sosiologian apulaisprofessori, oululaisen sosiologian isäksi sanottu. Koskelaisen uskontososiologian alaan kuuluvan väitöskirjan otsikko oli Maallistuva suomalainen suurkaupunki. Väitöstilaisuus oli 1968 Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen Akatemian rahoittamassa TEI-projektissa yhdessä kansanterveystieteilijöiden Kimmo Lepon ja Kai Sieversin kanssa. Projekti julkaisi 1974 suomalaisen seksologisen tutkimuksen merkkiteoksen Suomalaisten sukupuolielämä, jota käsiteltiin paljon julkisuudessa. Se poiki myös jatkotutkimuksia. Hän oli 1970-luvun puolivälissä Suomen Akatemian yhteiskuntatieteellisen toimikunnan jäsen. Myöhemmin hän johti Suomen Akatemian rahoittamaa sosiaaliantropologista Hailuoto-projektia, jonka tuloksena julkaistiin 1987 Hailuodosta: sosiologis-historiallinen tutkimus. Koskelainen teki Edvard Westermarckin jalanjäljissä Marokkoon sosiaaliantropologisen tutkimusmatkan, josta hän julkaisi päiväkirjan Espanjan-Marokon päiväkirja 22.6.–3.7.1989 (1991). Koskelaisen ura päättyi ennenaikaisesti, kun hän kevätliukkailla 1990-luvun alussa kaatui polkupyörällä, halvaantui osittain ja joutui jäämään eläkkeelle. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Ajan aallot ja mainingit: juhlajulkaisu Osmo Koskelaisen täyttäessä 50 vuotta 25.3.1988, Oulun yliopisto 1988 Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Juha Happonen

Juha Happonen (s. 4. heinäkuuta 1963 Keuruu) on suomalainen kalastusopas ja iktyocare-menetelmän kehittäjä. Happonen on toiminut kalastusoppaana vuodesta 1991 alkaen. Hän on tällä hetkellä ainoa Kansainvälisen urheilukalastusliitto IGFA:n kapteeni Suomessa. Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura valitsi Happosen vuoden 2000 kalastusoppaaksi. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin kalastusmatkailun tunnustuspalkinto. Ensimmäisenä Suomessa Happonen suoritti pedagogisen pätevyyden urheilukalastuksen opettajana Tampereen ammatillisessa opettajakorkeakoulussa. Happonen on erikoistunut erityisryhmille suunnattuihin kalastusmatkoihin. Hänen erityisryhmien veto- ja uisteluretkensä Vilpunreitillä voitti vuonna 2006 Kalatalouden keskusliiton matkailukalastustuotekilpailun. Tampereen ammattikorkeakoulun projektipäällikkönä ja vastuuopettajana ollessaan Happonen kehittelikin iktyocare-menetelmän, jossa vettä ja kalastusta hyödynnetään eri asiakasryhmien voimaannuttamisessa ja virkistämisessä toimintakyvyn ylläpitämiseksi. Iktyocare kuuluu laajemmin Blue Care -toimintaan, jossa tarkastellaan vesistöjen hyvinvointivaikutuksia. == Kirjat == * Happonen, Juha & Koikkalainen, Timo: Jigikalastajan opas. Helsinki: Metsäkeskus, 2017. * Happonen, Juha & Koikkalainen, Timo: Jigikalastajan käsikirja. Helsinki: Karttakeskus, 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Heittokalastus" -video YouTubessa, jossa Happonen opastaa heittokalastusvälineisiin Mikko "Peltsi" Peltolan kanssa * "Kesä ja kalastus" Suomen vammaisurheiluliiton verkkosivuilla * "Vähän erilainen kalareissu" Kalamies.com -verkkosivuilla Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt