EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
William Giauque

William Francis Giauque (12. toukokuuta 1895 Niagara Falls – 28. maaliskuuta 1982 Berkeley) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1949 panostuksestaan kemiallisen termodynamiikan parissa erityisesti tutkimuksista, jotka koskevat aineiden käyttäytymisestä äärimmäisen alhaisissa lämpötiloissa. Giauque syntyi Kanadan Niagara Fallsissa, Ontarion provinssissa. Hänen vanhempansa olivat Yhdysvaltain kansalaisia ja he palasivat Yhdysvaltoihin. Giauque aloitti koulunkäyntinsä Michiganissa. Kun Giauquen isä kuoli vuonna 1908, perhe muutti takaisin Niagara Fallsiin. Valmistuttuaan Giauque työskenteli voimalaitoksissa valmistuakseen sähköinsinööriksi, mutta se ei onnistunut. Hän pääsi kuitenkin erään voimalaitoksen laboratorioon töihin ja nautti työstä paljon. Työskenneltyään muutaman vuoden Giauque opiskeli kemiaa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Sieltä hän valmistui tieteiden maisteriksi vuonna 1920. Filosofian tohtorin arvon hän saavutti vuonna 1922. Vaikka Giauquen alkuperäisenä ajatuksena oli valmistua insinööriksi, jatkoi hän tieteellisiä tutkimuksia professori Gilbert N. Lewiksen vaikutuksesta. Vuodesta 1934 Giauque toimi kemian professorina eläköitymiseensä asti, joka tapahtui 1962, asti. Giauque oli kiinnostunut erityisesti termodynamiikan kolmannesta pääsäännöstä. Hän onnistui pääsemään lähemmäs absoluuttista nollapistettä kuin uskottiin olevan mahdollista. Yhdessä Herrick L. Johnstonin kanssa Giauque suoritti tutkimuksia, jotka johtivat hapen isotooppien O-17 ja O-18 löytymiseen. He myös osoittivat, että fyysikot ja kemistit olivat vuosia käyttäneet erilaisia atomimassoja huomaamatta sitä. Vuonna 1932 Giauque meni naimisiin Muriel Frances Ashleyn kanssa ja he saivat kaksi poikaa. == Aiheesta muualla == * Giauquen elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Tampereen Komediateatteri

Tampereen Komediateatteri on Tampereella ympärivuotisesti toimiva teatteri, jonka näytelmissä on ollut mukana useita tunnettuja näyttelijöitä kuten Jukka Puotila, Jukka Leisti, Laura Jurkka ja Eila Roine. Näyttelijä Esko Raipia ja käsikirjoittaja-ohjaaja Tapio Parkkinen perustivat Tampereen Komediateatterin vuonna 1991. Aluksi teatteri toimi Frenckellin sisäpihalla Tampereen Keskustorilla ja Tampereen yliopiston juhlasalissa. Ensimmäinen näytelmä Jääkärin morsian sai ensi-iltansa 3. heinäkuuta 1992. == Juhlatalo == Komediateatteri muutti nykyiseen rakennukseensa Juhlataloon vuonna 1994, joka toimi aiemmin Tampella-yhtiön juhlatalona. Aluksi teatteri oli Juhlatalossa vuokralla, mutta vuonna 1998 omistus siirtyi Raipian Kiinteistöt Oy:lle. Tampellan juhlatalo valmistui vuonna 1897 ja otettiin käyttöön vuonna 1898. Talon suunnitteli Tampereen Raatihuoneenkin suunnitellut Georg Schreck. Aikoinaan purku-uhan allakin ollut Juhlatalo on nykyisin suojelukohde.Teatterin historia. Tampereen Komediateatteri 2015. Viitattu 8.12.2016 Komediateatterin ulkoilmanäyttämö on ollut käytössä alusta asti, mutta vanhojen rakenteiden sorruttua lumen painosta talvella 2000 se rakennettiin uudelleen. Samalla näyttämö ja katsomo saivat kiinteän katteen ja seinät. Vuoden 2012 laajennuksen ansiosta katsomoon mahtuu nykyisin yli 800 henkeä. Uusi päänäyttämö otettiin käyttöön syksyllä 2006. Juhlatalon alle kaivetun 256-paikkaisen katsomon pääsuunnittelija oli arkkitehti Pertti Neva. Uusi päänäyttämö helpotti liikuntaesteisten pääsyä teatteriin uuden hissin ja pyörätuolinostimen ansiosta. Aiemmin päänäyttämönä toiminut yläkerran juhlasali vapautui muuhun käyttöön, joten nykyään teatterissa voidaan pitää tarvittaessa kaksi eri näytöstä samaan aikaan. == Teatterin johto == Keväällä 1998 Komediateatterissa tapahtui johtajavaihdos, kun Tapio Parkkinen ja Esko Raipia luovuttivat ohjakset Panu Raipialle. Teatterinjohtaja Panu Raipian johdolla teatterin katsojaluvut ovat jatkuvasti nousseet. Elokuun alussa 2016 Komediateatterin toimitusjohtajana aloitti Teemu Ojala. Panu Raipia jatkaa edelleen teatterinjohtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tampereen Komediateatterin verkkosivut Komediateatteri Luokka:Tampella (Tampere)
Virpi Miettinen

Virpi Miettinen (s. 10. huhtikuuta 1946 Lappeenranta) on vuoden 1965 Miss Suomi. Hän sijoittui vuonna 1965 1. perintöprinsessaksi Miss Eurooppa-, Miss International Beauty- ja Miss Universum -kisoissa. Miss Skandinavia -kilpailuissa hän oli 2. perintöprinsessa. Hän menestyi myös vuoden 1963 Mannekiinikuningatar-kilpailussa, jonka järjesti mannekiinikoulu Sanelma Vuorre. Miettinen on kotoisin Porvoosta, mutta hänellä on isänsä Viljon ja äitinsä Eila Kaskisen kautta sukujuuret Viipurissa. Hän toimi mallina muun muassa Pierre Balmainin ja Chanelin muotihuoneella sekä Itävallan kauppahuoneella liki 20 vuotta. Hän työskenteli vuosina 1972–1974 Philip Morrisin varikkoemäntänä F1-kisoissa. Virpi Miettinen avioitui mainostoimittaja, paroni Caesar von Walzelin kanssa, ja he asuivat Wienissä. Pari erosi virallisesti vuonna 1972. Miettinen meni vuonna 1973 naimisiin diplomaatti Jukka Nysténin kanssa, mutta he erosivat vuonna 1978. Heillä on 1974 syntynyt tytär. 1980-luvulla Miettisen elämä koki haaksirikon. Hän on puhunut julkisuudessa avoimesti alkoholi- ynnä muista ongelmistaan ja uskoontulostaan ja toimii nykyisin Porvoon Sanaseurakunnan evankelistana. Miettinen on ollut kokonaan raittiina 1990-luvun alusta lähtien. Sisustusarkkitehti Pekka Perjon (1936–2020) kanssa hän oli naimisissa 11 vuoden ajan. Neljäs aviomies oli Simo Nieminen vuosina 2000–2001. Matti Heinivaho levytti Miettisestä tämän missivuotena laulun ”Pikkuneiti porvoolainen” ("Fröken Fräken ifrån Fryken"), suomentajana Saukki eli Sauvo Puhtila. Miettinen on näytellyt elokuvissa Jussi Pussi (ohjaus Ere Kokkonen, 1970) ja Pi pi pil... pilleri (ohjaus Visa Mäkinen salanimellä Frank Siponen, 1982). Miettisellä todettiin marraskuussa 2002 rintasyöpä. Virpi Miettinen aloitti 2000-luvun lopulla kansalaisopistossa maalaamisen, joka oli jo nuoruudessa hänelle tärkeä harrastus ja piti ensimmäisen oman taidenäyttelyn vuonna 2012 Haikon kartanossa. == Teoksia == * Satakielet pähkinäpuussa. Toimittanut Leena Huhtaniemi. Uusi tie, 1994. ISBN 951-619-271-8 * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virpi ja Caesar 19.12.1969. Ylen Elävä arkisto. * Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annie Sundman

Annie Sundman-Pitkänen (myös Anni Pitkänen-Sundman; 19. joulukuuta 1883 – 16. tammikuuta 1981) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Helsingin Ruotsalaiseen teatteriin. Sundmanille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1954. ==Filmografia== *Hyökyaaltoja (1911) *Kun onni pettää (1913) – Leonore, Rittnerien kasvatustytär *Kaksi Vihtoria (1939) – Kartanon rouva *Sellaisena kuin sinä minut halusit (1944) – tohtorinna Holmberg *Vuokrasulhanen (1945) – konsulinna Gröhn *Naimisiin päiväksi (1946) – Emilia Marino *Menneisyyden varjo (1946) – rouva Bergroth *Katupeilin takana (1949) – Savilahden armo *Jossain on railo (1949) – Katariina Carénius *Tanssi yli hautojen (1950) *Katarina kaunis leski (1950) – Carl-Magnus Schildtin isoäiti *Gabriel, tule takaisin (1951) *Syntipukki (1957) – Herbert Vaaran isoäiti *Ihana seikkailu (1962) – ruustinna ==Lähteet== * *Elokuvakeskus Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Kaarle Sorkio

Kaarle Vihtori Sorkio (vuoteen 1931 Sorkenius; ) oli suomalainen kauppaneuvos (1966) ja Keskon pitkäaikainen johtaja, joka toimi ammattiministerinä sosiaaliministeriössä 1960-luvulla. Sorkion vanhemmat olivat puuseppä Karl Johan Sorkenius ja Amanda Sorkenius. Toimittuaan puolustusvoimien Muonavaraston toimistonhoitajana 1931–1944 ja Valtion viljavaraston osastosihteerinä 1945–1948 hän siirtyi Keskon maatalous- ja keräilykaupan hoitajaksi 1949. Työnsä ohessa kauppakoulun 1935 suorittaneesta Sorkiosta tuli Keskon liha- ja tuoteosaston johtaja 1960. Hän oli perunoiden, kananmunien ja makkaroiden kaupan asiantuntija ja nopeasti yleistyneiden pakasteiden puolestapuhuja, joka kuului Helsingin Kauppiaat Oy:n perustajiin. Sorkio toimi ammattiministerinä sosiaaliministeriössä Johannes Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Poliittisesti Sorkio lukeutui liberaaleihin, joskin vasta hallituksen muodostamisen jälkeen ilmeni, että hänellä oli Suomen Kansanpuolueen jäsenkirja. Vaikka Sorkio ei toteuttanut ministerinä suuria uudistuksia, hän esiintyi paljon ja tuli tunnetuksi muun muassa television kautta. Kauppaneuvoksen arvon saanut Sorkio palasi ministerikauden jälkeen Keskon johtajaksi ja toimi viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään 1971 sen noutotukku- ja teollisuusmyyntiosaston johtajana. Sorkion puoliso vuodesta 1931 oli Helmi Sofia Mattila. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Valtioneuvoston ministerit: Sorkio Luokka:Suomen ministerit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Onatra

La Société commerciale des transports et des ports (SCTP), vuoteen 2011 Office national des transports (ONATRA) on valtionyhtiö Kongon demokraattisessa tasavallassa. Yhtiö hoitaa rautatieliikennettä, satamia ja jokiliikennettä maan länsi- ja pohjoisosissa. Yhtiön pääkonttori on Kinshasassa. ==Historiaa== Vuonna 1935 perustettu valtion elin nimeltään Office des transports coloniaux sai vuonna 1960 nimekseen Office des transports au Congo (Otraco). Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1971. Vuonna 1973 yhtiö kuljetti eniten matkustajia yhtiön historian aikana eli 410 871 matkustajaa. Vuonna 1977 Kongon demokraattisen tasavallan hallitus lopetti yhtiön monopolin jokiliikenteessä, ja sen jälkeen kuka tahansa on voinut omistaa veneitä ja liikennöidä niillä jokia pitkin. Valtion varojen epääminen yhtiöltä yhdessä kilpailun alkamisen kanssa sai yhtiön kuljettamien matkustajien määrän laskuun, niin että vuonna 1982 yhtiö kuljetti vain 121 779 matkustajaa. ==Liikenneverkko== * Matadi–Kinshasa-rautatie, josta yhtiöllä on sopimus Kongon rautateiden (SNCC) kanssa. * Liikenneverkko joilla ja järvillä ** Bomasta Bananaan, lautta Kalamu ** Kongo- ja Kasaijoilla ja niiden sivujoilla * Satamat ** Valtamerisatamat Matadissa ja Bomassa ** Jokisatamat Kinshasassa, Mbandakassa ja Kisanganissa Luokka:Kinshasankongolaiset yritykset Luokka:Rautatieyhtiöt Luokka:Valtionyhtiöt
Leonora Carrington

Leonora Carrington (6. huhtikuuta 1917 Clayton Green, Lancashire, Englanti – 25. toukokuuta 2011 México, Meksiko) oli brittiläinen kuvataiteilija ja kirjailija. Carrington syntyi Lancashiressä, Englannissa, perheensä toiseksi lapseksi ja ainoaksi tyttäreksi. Hänen äitinsä oli irlantilainen. Hän tutustui surrealismiin jo lapsena, ja tälle taiteenalalle hän suuntautui myös ammattiurallaan. Hänellä ja Max Ernstillä oli 1930-luvun lopulla rakkaussuhde. Hän asui pitkään Meksikossa, jonka kansalaisuus hänelle myönnettiin vuonna 1942.http://www.nndb.com/people/290/000127906/ Hän muutti vuonna 1985 Yhdysvaltoihin.http://www.leninimports.com/l_carrington_bio.html Carrington meni Meksikossa naimisiin Emericko Weiszin kanssa ja sai kaksi lasta. Häntä pidetään yhtenä keskeisimmistä surrealismin edustajistahttp://www.educared.org.ar/ppce/temas/05_Chat/link1.asp. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Self-Portrait (1936), The Inn of Down Horse (1936–1937), Green Tea (1942), Down Below (1944) ja Big Badger Meets the Domino Boys (1986). Carrington loi myös menestyksekkään uran kirjailijana; tuotantoon kuuluu muun muassa romaani The Hearing Trumpet, joka kirjoitettiin alun perin jo 1960-luvulla.http://www.compulsivereader.com/html/index.php?name=News&file;=article&sid;=1080 Down Belown ensimmäistä versiota Carrington tarjosi 1946 Janet Flannerille, joka työskenteli kustantajana, mutta ei ollut teoksesta kiinnostunut. Lopulta 1944 Jeanne Megnenille ranskaksi saneltu versio julkaistiin lopulta englanniksi käännettynä surrealistisessä VVV-lehdessä. Carrington kärsi toisen maailmansodan alussa Madridissa voimakkaan henkisen luhistumisen, joka aiheutti hänen joutumisensa sairaalahoitoon. Hän oli katolinen, ja häntä väitettiin viimeiseksi elossa olevaksi surrealistiksi, vaikka samanlainen väite oli tehty hänen lisäkseen mm. Enrico Donatista (s. 1909).http://sfgate.com/cgi-bin/article.cgi?f=/c/a/2007/08/12/PKRPRB9I3.DTL Carrington jatkoi taiteellista uraansa vanhuutensa päiville saakka. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Meksikolaiset taidemaalarit Luokka:Meksikolaiset kirjailijat Luokka:Surrealistit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Marcin Jędrusiński

Marcin Jędrusiński (s. 28. syyskuuta 1981) on puolalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 200 metrin juoksu. Jędrusińskin seura on AZS Poznan. Hänen suurin saavutuksensa on yleisurheilun EM-kilpailuista 2006, joissa hän voitti hopeaa Puolan pikaviestijoukkueessa. Ensimmäiset aikuisten arvokisat Jędrusińskille olivat sisäratojen EM-kilpailut 2002, joissa hän jäi 200 metrillä alkueriin ajalla 21,78. ==Ennätykset== * 60 m: 6,67 * 100 m: 10,26 * 150 m: 15,31 * 200 m: 20,31 * 300 m: 33,25 ==Saavutukset== * EM-hopea 4 × 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2006 * Puolan-mestari vuosina 2002, 2003, 2005, 2006, 2007 ==Lähteet== * * http://www.olimpijski.sm.pl/294_17507.html Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuula Portin

Tuula Portin (o.s. Polvi, s. 19. helmikuuta 1966 VaasaIlta-Sanomat 16.5.2015 s. 37) on vuoden 1986 Miss Suomi. Hän oli missiksi tullessaan 19-vuotias. Hän sijoittui Miss Universum -kilpailussa viidenneksi ja Miss Skandinavia -kilpailussa toiseksi. Hän oli mukana elokuvassa Uuno Turhapuro – kaksoisagentti vuonna 1987. Tehtyään muutaman vuoden missin ja mallin töitä Portin tuli uskoon ja meni vuonna 1991 Helsingin yliopistoon opiskelemaan teologiaa. Hän valmistui teologiksi vuonna 2002. Portin työskentelee sairaalateologina Kanta-Hämeen keskussairaalassa Hämeenlinnassa. Hän on toiminut sananjulistajana lähinnä Kansanlähetyksen ja Suomen Raamattuopiston tilaisuuksissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ellis Clarke

Ellis Emmanuel Innocent Clarke TC GCMG (28. joulukuuta 1917 – 30. joulukuuta 2010) oli poliitikko, joka toimi vuosina 1973–1976 Trinidad ja Tobagon viimeisenä kenraalikuvernöörinä ja vuosina 1976–1987 maan ensimmäisenä presidenttinä. Clarke syntyi Trinidad ja Tobagolla ja opiskeli Saint Mary's Collegessa Port-of-Spainissa. Myöhemmin hän lähti Englantiin ja valmistui Lontoon yliopistosta lakimieheksi. Hän pääsi Gray's Inniin, mutta palasi työskentelemään Port-of-Spainiin vuonna 1941. Clarke oli vuonna 1962 käyttöön otetun Trinidad ja Tobagon perustuslain pääarkkitehteja. Maan saavutettua itsenäisyyden hän toimi sen suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja Meksikoon. Lisäksi hän edusti maataan YK:lle. Trinidad ja Tobagosta tuli tasavalta vuonna 1976, ja Clarke toimi sen presidenttinä, kunnes Michael J. Williams seurasi häntä vuonna 1986. Clarke oli vuosikymmenten ajan naimisissa Lady Ermyntrude Clarken kanssa, mutta tämä kuoli vuonna 2002. Pari sai kolme yhteistä lasta. == Lähteet == Luokka:Trinidad ja Tobagon presidentit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Ari-Matti Hedman

Ari-Matti August Hedman (s. 5. helmikuuta 1964 Varkaus)Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, Tammi 1993 on suomalainen freelancenäyttelijä ja laulaja. Hän on opiskellut näyttelijäntyötä useissa eri opistoissa ympäri Suomea vuosina 1990–2004. Myös lauluopintoja hän on suorittanut useissa eri opistoissa. Ennen taiteellista uraa Hedman opiskeli sairaanhoitajaksi vuonna 1987 ja erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1989, alanaan psykiatria ja mielenterveystyö. Hedman on työskennellyt teattereissa. Vuosina 1991–1995 hän oli kiinnitettynä Riihimäen Teatterissa ja 1998–1999 Helsingin Kaupunginteatterissa. Muulloin hän on työskennellyt freelancerina. Hedman on esiintynyt musikaalirooleissa eri teattereissa ja antanut äänensä usealle animaatiohahmolle. Syyskuusta 2012 kesäkuuhun 2013 Hedman työskenteli suomalaisen päivittäissarjan, Salattujen elämien kuvauksissa. Hänen roolihahmonsa Ilkka Väänänen nähtiin ruudussa 19. helmikuuta 2013 – 11. joulukuuta 2013 välisenä aikana. Lisäksi hän on dubannut mainoksia, juontanut dokumentteja ja lukenut äänikirjoja. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Hipsu lastenohjelmassa Teletapit. Ari-Matilla on tytär Vivica Hedman, joka näytteli Salatuissa elämissä Lottaa kevällä 2013. == Filmografia == === Televisiosarjat === Vuosi Televisiosarja Rooli 1993 Pekko Aikamiespoika Brysselinmies 1996 Kotikatu Reino Tammi Nortia konstaapeli 1997 Sydän toivoa täynnä rikostutkija 2001 Taivas sinivalkoinen Laurin tuttu 2011 Kotikatu kiinteistönvälittäjä 2013 Salatut elämät Ilkka Väänänen 2015 Syke Erkki Blom === Dubbaukset === == Musikaalit ja näytelmät == * Aspects Of Love (1997) Ari-Matti Hedman, näyttelijä (FIA), laulaja (nayttelijaliitto.fi) * Kuut, tähdet, auringot (1998) * Les Miserables (1999) * Aamun silmät, illan silmät (1999) * Stadin stoori (2000) * Anna Karenina (2000) * Sanat Ola, sävel Virta (2000) * Piukat paikat (2001) * Calypso (2002) * Iloinen leski (2002) * Astoria (2003) * Miss Saigon (2004) * My Fair Lady (2004) * Vaarallisia Suhteita (2005) * Elisabeth (2005) * Titanic (2008) * Laulavat Sadepisarat (2009) * Muuan sulhasmies (2011) * Höyryt pois! (2011) ==Lähteet== Ari-Matti Hedmanin kotisivut == Aiheesta muualla == *Ari-Matti Hedmanin virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etera

Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Etera oli työeläkevakuutusyhtiö, joka vakuutti kaikkien yksityisalojen työntekijöitä ja yrittäjiä. Lakisääteisten TyEL- ja YEL-vakuutusten lisäksi Etera tarjosi asiakkailleen tukea työkyvyn edistämiseen. Työhyvinvointipalveluiden ja ammatillisen kuntoutuksen avulla ennaltaehkäistään työkyvyttömyyttä. Etera maksoi eläkkeitä 138 000 eläkkeensaajalle. Eläkevaroja turvaavia sijoituksia Eteralla oli 5,9 miljardia euroa. Eteran pääkonttori sijaitsi Helsingissä, Länsi-Pasilassa. Eteralla oli aluetoimistot Kuopiossa, Jyväskylässä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Eteran toimitusjohtajina toimivat Lauri Koivusalo, Kalevi Hemilä ja Hannu Tarkkonen sekä viimeiseksi jääneenä Stefan Björkman. Etera perustettiin 2003 jatkamaan LEL Työeläkekassan toimintaa ja se yhdistyi Ilmarisen kanssa vuoden 2018 alussa.LEL Työeläkekassa aloitti Eterana. HS 2003. ==Sijoitustoiminta== Suurin osa työnantajien ja yrittäjien maksamista eläkemaksuista käytettiin vuosittain eläkkeiden maksuun. Osa varoista sijoitettiin tulevaisuutta varten. Etera sijoitti aktiivisesti Suomeen erityisesti yritysrahoituksen ja kiinteistöjen kautta. Sijoitusomaisuudesta 40 % oli kotimaisissa sijoituksissa. Etera oli suuri kiinteistösijoittaja. Kiinteistösijoituksista valtaosa oli suoria sijoituksia suomalaisiin liike-, toimisto- ja asuinkiinteistöihin sekä asunto- osakehuoneistoihin. Suoria kiinteistösijoituksia pyrittiin ensisijaisesti tekemään keskeisille paikoille rakennettaviin uudisrakennuskohteisiin. Etera sijoitti myös palvelu- ja senioritaloihin eri puolille Suomea. Etera käytti rakennushankkeissaan LEED-sertifikaatteja ja muita ympäristösertifikaatteja. Eteran toimitalo Helsingissä oli WWF:n vahvistama Green Office. Vuonna 2015 Eteran vakavaraisuusaste 14,3 % (vuonna 2014: 16,9 %) oli neljänneksi suurin viidestä suuresta suomalaisesta eläkevakuuttajasta (muiden neljän vaihteluväli 24,1–31,4 %). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Eteran LinkedIn-sivut Luokka:Suomalaiset työeläkelaitokset
Kaarta

Kaarta oli lyhytikäinen bambarakuningaskunta nykyisen Länsi-Malin alueella. Kuningas Bitòn Coulibalyn tiukentaessa otettaan Ségousta, juuri perustamansa Bamana-valtakunnan pääkaupungista, osa Ségoun bambaroista pakeni länteen, jonne he perustivat Kaartan kuningaskunnan vuonna 1753. Kuningaskunta sijaitsi heidän entisellä kotialueellaan muinaisen Ghanan kuningaskunnan paikalla. Kaartan pääkaupungiksi tuli Nioro du Sahel. Kaarta tuhoutui vuonna 1854 monien muiden valtakuntien ohella Umar Tallin Länsi-Afrikan jihadissa. Tall valloitti Nioron ja teloitti kuninkaan (Fama) Mamady Kanian ja koko tämän suvun. Vuonna 1878 ranskalainen Senegalin kuvernööri Louis Briere de l’Isle lähetti joukkoja Kaartaan, Tukulorivaltakunnan vasalliin Senegaljokea pitkin. Alkuun Ranskan johto vastusti Briere de l’Islen suunnitelmia, mutta tämän väittäessä Tukulorivaltakunnan olevan uhka Futa Toorolle, Ranskan alueelle, joka kiinnosti myös brittejä, sai hän luvan hyökätä. Ranskalaiset joukot tuhosivat Kaartan linnoitukset Sabouciréssa ja teloittivat vasallin johtajan Almany Niamodyn. Osia Kaartasta liitettiin Khasson protektoraattiin, ja loputkin valloitettiin vuoteen 1890 menneessä. Lopullisesti Kaarta liitettiin Ranskan Länsi-Afrikkaan 1904. Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Malin historia
Córdoba CF

Córdoba Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura Córdoban kunnasta Andalusiasta. Seura perustettiin vuonna 1954 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Nykyisen seuran edeltäjiä olivat Real Club Deportivo Córdoba ja Club Deportivo San Álvaro, joista jälkimmäisen paikan seura peri silloiselta kolmannelta sarjatasolta Tercera Divisiónista. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Córdoba debytoi vajaa vuosikymmen perustamisensa jälkeen kaudella 1962–1963 ja pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti seitsemän kauden ajan. Vuonna 1971 se palasi vielä yhdeksi kaudeksi pääsarjaan, mutta tuon jälkeen seuraa ei ole enää pääsarjatasolla nähty, vaan se on pelannut vaihtelevalla menestyksellä Segunda Divisiónissa ja Segunda División B:ssä. Parhaimmillaan Córdoba sijoittui pääsarjassa viidenneksi kaudella 1964–1965. Vuonna 2007 seura nousi kahden kauden tauon jälkeen taas Segunda Divisióniin.Futbolme.com: Córdoba Club de Fútbol (Luettu 1. lokakuuta 2007) Seuran kotikenttänä toimii Guadalquivirjoen rannalla sijaitseva noin 14 000 -paikkainen El Arcángelin stadion, joka avattiin vuonna 1993. Vuonna 2004 stadionilla aloitettiin mittavat uudistustyöt, joiden valmistuessa yleisökapasiteetti tulee kasvamaan 25 000 paikkaan.Córdoba Club de Fútbol: Instalaciones (Luettu 1. lokakuuta 2007) Córdoba tunnetaan lempinimellä Blanquiverdes, joka tulee sen perinteisestä vihreävalkoraidallisesta pelipaidasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Córdoba Club de Fútbolin virallinen sivusto Cordoba Luokka:Córdoba
Sissipartio

Sissipartio (Soldier Boyz) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Louis Morneau ja pääosassa on Michael Dudikoff. Elokuva kertoo entisestä merijalkaväen majurista Howard Toliverista joka istuu vankilassa tuomiotaan. Vankilaan häntä tulee tapaamaan epätoivoinen isä, joka kertoo että Vietnamin sissit ovat ampuneet alas YK:n avustuslentokoneen ja siepanneet hänen tyttärensä. Toliver suostuu tehtävään ja saa ottaa mukaana muita vankeja, tälle pelastusretkelle. Kovalla kurilla Toliver kouluttaa väkivaltarikollisista kovia iskuryhmän jäseniä valmiina pelastustehtävään. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
My Gym Partner’s a Monkey

My Gym Partner's a Monkey on Timothy ja Julie McNally Cahillin luoma yhdysvaltalainen Emmy palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios. Sarja keskittyy 12-vuotiaaseen poikaan Adam Lyoniin, joka käy Charles Darwinin ala-astetta. Pienin kirjoitusvirheen vuoksi hänet listattiin nimelle Lion, jonka seurauksena Adam siirrettiin Chester A. Arthur ala-asteelta nykyiseen kouluunsa, jossa on paikallisen eläintarhan eläimiä. Pian siirtonsa jälkeen Adam saa uudeksi kaverikseen hämähäkkiapinan nimeltä Jake. Sarja käsitteleekin kaksikon koulu elämää ja kuinka Adam yrittää sopeutua eläinten keskelle ainoana ihmisenä. == Hahmot == Muutamia sarjassa esiintyviä hahmoja. * Adam Lyon – Sai siirron toiseen kouluun sukunimensä väärinkirjoittamisesta, jonka myötä hänen täytyy sopeutua eläinten kanssa elämiseen koulussa uuden ystävänsä Jaken kanssa. * Jacob "Jake" P. Spidermonkey – Usein Jakeksi kutsuttu hämähäkkiapina on Adamin paras kaveri, jolla on tapana olla erittäin hyperaktiivinen ja jokseenkin omistushaluinen Adamia kohtaan. * Slips Python – Huoleton vihreä puupyton, joka käyttää t-paitaa, huolimatta siitä ettei hänellä ole raajoja. Lisäksi hän haaveilee usein ja on erittäin hyväuskoinen. ==Ääninäyttelijät== ==Palkinnot== ===Ehdokkuudet=== *Annie **2007: Paras tuotantosuunnittelu animaatiosarjassa; (Dan Krall) **2007: Paras käsikirjoitus animaatiosarjassa; (Tom Sheppard) ==Lähteet== * TV Range Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
Eduskunnan arkisto

Eduskunnan arkisto on Eduskunnan kirjaston yhteydessä toimiva arkisto, johon siirretään eduskunnan toimielinten pitkäaikaista säilyttämistä edellyttävät alkuperäisasiakirjat. Arkistoaineistoon kuuluvat valtiopäivätyön tuloksena syntyvät asiakirjat, eduskunnan hallinnon asiakirjat ja erikoiskokoelmien asiakirjat. Eduskunnan arkistoon siirretään toimintayksiköistä suhteellisen tuoreitakin asiakirjoja, mutta arkisto sisältää myös säätyvaltiopäivien aikaiset alkuperäisasiakirjat vuodesta 1863 alkaen lukuun ottamatta aatelin asiakirjoja. Arkisto on perustettu 1872 ja sisältää 1 100 hyllymetriä asiakirjoja, jotka ovat valtaosin julkisia ja siten kaikkien käytettävissä. Lisäksi Eduskunnan kirjastossa on painettuja valtiopäiväasiakirjoja ja eduskunnan kotisivulta löytyvät linkit mm. valtiopäiväasioiden käsittelyvaiheet ja asiakirjalinkit sisältävään tietojärjestelmään sekä valtiopäiväasioiden sähköiseen asiakirja-arkistoon. Mikrofilmattuja asiakirjoja annetaan kaukolainaksi maakunta-arkistoihin ja useisiin kirjastoihin. == Aiheesta muualla == *Verkkosivu *Eduskunnan verkkosivut Arkisto Luokka:Suomen arkistot
Beetlejuice

Beetlejuice on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut fantasia- ja komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Tim Burton ja pääosissa ovat Alec Baldwin, Geena Davis, Winona Ryder ja Michael Keaton. Elokuvan pohjalta on tehty myös piirrossarja Beetlejuice ja peli Nintendo Entertainment Systemille. ==Juoni== Beetlejuice kertoo Adam ja Barbara Maitlandista, jotka yllättäen kuolevat ja muuttuvat aaveiksi. Aaveiksi muututtuaan Maitlandit palaavat kotiinsa, joka kuitenkin myydään pian pariskunnan kuoleman takia Deentzin perheelle. Maitlandit yrittävät tuloksetta säikytellä uudet asukkaat pois ja päättävät lopulta palkata avukseen biomanaaja Beetlejuicen. Beetlejuice kuitenkin rakastuu Deentzin perheen tyttäreen Lydiaan, mikä vaikeuttaa asioita entisestään. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvan budjetti oli noin 15 miljoonaa dollaria, josta vain miljoona käytettiin erikoistehosteiden luomiseen. Elokuvan ohjasi Tim Burton. == Vastaanotto == Beetlejuice on tuottanut pelkästään Yhdysvalloissa yhteensä noin 73,71 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä taloudellisesti menestyksen. Elokuva tuotti jo ensimmäisenä viikonloppunaan yli kahdeksan miljoonaa dollaria. Se oli vuoden 1988 kymmenenneksi tuottoisin elokuva Yhdysvalloissa.Beetlejuice Box Office Mojo Elokuva palkittiin parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnolla. The New York Timesin kriitikot valitsivat Beetlejuicen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Beetlejuice sai jatko-osan syksyllä 2024. Elokuvan on ohjannut Tim Burton ja roolinsa uusivat muun muassa Michael Keaton, Catherine O’Hara ja Winona Ryder. Elokuvassa aikuisen Lydia Deetzin tytärtä esittää Jenna Ortega. Elokuvan nimi on Beetlejuice BeetlejuiceTim Burtonin syyskuussa nähtävä Beetlejuice 2 sai trailerin – Pääosiin palaavat Michael Keaton ja Winona RyderMuropaketti Viitattu 26.3.2024 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Tim Burtonin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Stigma-ilmiö

Stigma- eli polttomerkki-ilmiö tai polttomerkki-efekti on kognitiivinen vinouma, jossa ensivaikutelman perusteella tehdään negatiivinen yleistys kohteesta. Esimerkiksi henkilöstä, joka ei miellytä silmää, luodaan stigma- ilmiö, eli oletetaan henkilön olevan muiltakin piirteiltään negatiivinen. Stigma-ilmiön vastakohta on halo- eli sädekehäilmiö. == Lähteet == luokka:Kognitiiviset vinoumat luokka:Sosiaalipsykologia en:Stigma (sociological theory)
Steven Stucky

Steven Stucky (7. marraskuuta 1949 Hutchinson, Kansas – 14. helmikuuta 2016 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän toimi sävellyksen professorina Cornellin yliopistossa Ithacassa ja oli vuodesta 1988 Los Angelesin filharmonikkojen nimikkosäveltäjä. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Pulitzer-palkinto Toisesta konsertosta orkesterille. Steven Stucky kuoli aivokasvaimeen Ithacassa 14. helmikuuta 2016. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lewis Spratlan

Lewis Spratlan (5. syyskuuta 1940, Miami – 9. helmikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Mel Powellin johdolla. Spratlan opetti Amherst Collegessa vuosina 1970–2006; hän oli sen musiikin emeritusprofessori. Hän myös johti Amherst Collegen orkesteria vuosien ajan. Spratlanin tunnetuin teos on ooppera Life Is A Dream. Se on sävelletty jo vuonna 1978, mutta kantaesitys nähtiin vasta vuonna 2000, jolloin säveltäjälle myös myönnettiin musiikin Pulitzer-palkinto. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla

Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla (Friday the 13th: Jason Takes Manhattan) on Perjantai 13. -elokuvasarjan kahdeksas osa. ==Juoni== Elokuva alkaa, kun Jason Voorhees saa sähköiskun veden alla ja herättää hänet henkiin. Jason tunkeutuu laivaan, joka on täynnä yliopiston oppilaita ja alkaa surmaa heitä kylmäverisesti. Kuitenkin osa oppilaista ja opettaja pääsee pakoon pelastusveneellä New Yorkiin. Jason kuitenkin seuraa heitä ja tappaa heistä melkein kaikki. Kaksi nuorta kuitenkin onnistuu sähköttämään Jasonin. He luulevat häntä kuolleeksi, mutta Jason jää henkiin ja alkaa vainota heitä uudelleen. Kaksikko pakenee viemäriin, mutta Jason kuitenkin yhyttää heidät sieltä. Nuoret yrittävät palata maan pinnalle, mutta viemärikansi on lukittu ja Jason tarttuu toista jalasta. Nestemäiset myrkkyjätteet kuitenkin vyöryvät viemäriä pitkin ja Jasonille tulee mieleen kiusalliset lapsuusmuistot, kun hän hukkui. Nuoret suojautuvat jätteiltä, mutta Jason hukkuu. Mutta kun jätenesteet laskevat pohjalle, niin paljastuu Jason nuorena ja pinnalla kelluu Jasonin maski. == Roolit == Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Perjantai 13. -elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Gunther Schuller

Gunther Schuller (22. marraskuuta 1925 New York – 21. kesäkuuta 2015http://www.newmusicbox.org/articles/gunther-schuller-dies-at-89/ BostonNew York Times) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, käyrätorvensoittaja ja kapellimestari. Häntä pidetään yhtenä nykytaidemusiikin merkittävimmistä hahmoista, ja hän soitti myös jazzia.http://www.schirmer.com/default.aspx?TabId=2419&State;_2872=2&ComposerId;_2872=1400 Schuller toimi jo teini-ikänsä lopulla Cincinnatin sinfoniaorkesterin käyrätorvensoittajana; pian hän sai saman toimen Metropolitan-oopperan orkesterista. Hän omistautui vuodesta 1959 säveltämiselle. Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian musiikkiosaston jäsen vuodesta 1967. Schuller teki yhteistyötä useamman jazzmuusikon kanssa. Hänet tunnetaankin juuri hänen luomastaan klassisen musiikin ja jazzin vaikutteita yhdistelevästä third stream -tyylistä. Hänelle myönnettiin vuonna 1994 Pulitzer-palkinto teoksesta Of Reminiscences and Reflections. Jazzlehti Down Beat myönsi hänelle vuonna 1993 Lifetime Achievement Awardin, ja lisäksi hän voitti kaksi Grammy-palkintoa. Schullerin teosten joukossa on muun muassa musiikinhistorian tiettävästi ensimmäinen konsertto kontrafagotille (1978), jonka Schuller sävelsi National Symphony Orchestran kontrafagotisti Lewis Lipnickille.ArkivMusic.com == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Gunther Schullerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Käyrätorvensoittajat Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Eugene Parker

Eugene N. Parker (10. kesäkuuta 1927 – 15. maaliskuuta 2022Eugene Parker, ‘legendary figure’ in solar science and namesake of Parker Solar Probe, 1927–2022 University of Chicago News) oli yhdysvaltalainen astrofyysikko. Hän valmistui Michigan State Universitystä vuonna 1948 ja California Institute of Technologysta 1951. Parker otti 1950-luvulla aihetta tutkiessaan ensimmäistä kertaa käyttöön termin ”aurinkotuuli”. Hänen luomansa teoria tunnetaan modernina aurinkotuuliteoriana.Aurinkotuuli Oulun yliopisto Parker opetti neljän vuoden ajan Utahin yliopistossa ja työskenteli vuodesta 1955 lähtien Chicagon yliopistossa. Hän on ollut Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1967. Hänelle on myönnetty lukuisia tähtitieteen alan merkittävimpiä palkintoja. ==Palkinnot== *National Medal of Science (1989) *Bruce-mitali (1997) *Royal Astronomical Societyn kultamitali (1992) *Kyoto-palkinto (2003) *Crafoord-palkinto (2020). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Astrofyysikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
James Wan

James Wan (s. 26. helmikuuta 1977 Kuching, Sarawak, Malesia) on australialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Wan syntyi Kuchingissa, Malesiassa, ja hänellä on kiinalaista sukutaustaa. Hän kasvoi nuoresta iästä lähtien Perthissä ja menetti isänsä ollessaan 14-vuotias. Wan valmistui Royal Melbourne Institute of Technologysta ja on yhteistyökumppaninsa Leigh Whannellin ystävä jo opiskeluajoilta. == Elokuvia == === Ohjaajana === * Saw (2004) * Dead Silence (2007) * Death Sentence (2007) * Riivattu (Insidious, 2011) * Kirottu (The Conjuring, 2013) * Insidious: Chapter 2 (2013) * Fast & Furious 7 (Furious 7, 2015) * Kirottu 2 (The Conjuring 2, 2016) * Aquaman (2018) * Aquaman and the Lost Kingdom (2023) === Tuottajana === * Saw II (2005) * Saw III (2006) * Saw IV (2007) * Saw V (2008) * Saw VI (2009) * Saw 3D (2010) * Annabelle (2014) * Demonic (2015) * Insidious: Chapter 3 (2015) * Lights Out (2016) * Annabelle: Creation (2017) * Jigsaw (2017) * Insidious: Chapter 4 (2018) * Nunna (The Nun, 2018) * M3GAN (2022) * Salem's Lot – painajainen (2024) === Käsikirjoittajana === * Saw (2004) * Saw III (2006) * Dead Silence (2007) == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Australialaiset elokuvatuottajat Luokka:Australialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyngby BK

Lyngby BK on Tanskan Superliigassa pelaava jalkapallojoukkue. Vuonna 2002 superliigassa pelannut Lyngby FC haki konkurssia, ja putosi alempiin divisiooniin. Myöhemmin seura muutti nimensä Lyngby BK:ksi. == Joukkue == === Nykyinen kokoonpano === Päivitetty 1. helmikuuta 2021 == Saavutukset == Tanskan Superliiga * Voitto 1983, 1992 * 3. tila 1984, 1988, 1989 Tanskan cup * Voitto 1984, 1985, 1990 Tanskan 1. divisioona * Voitto 2007 * 3. tila 2006 * 23 kautta Tanskan ylimmällä sarjatasolla * 7 kautta Tanskan toiseksi ylimmällä sarjatasolla * 17 kautta Tanskan kolmanneksi ylimmällä sarjatasolla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Virallinen fanisivusto Luokka:Tanskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1921 perustetut urheiluseurat Luokka:Lyngby-Taarbækin kunta
Leigh Whannell

Leigh Whannell (s. 17. tammikuuta 1977) on australialainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten työstään kauhuelokuvassa Saw ja sen jatko-osissa. Whannell käsikirjoitti Saw-elokuvasarjan kolme ensimmäistä osaa ja myös esiintyi pääroolissa ensimmäisessä elokuvassa. Whannell syntyi Melbournessa ja ystävystyi jo opiskeluvuosinaan niin ikään Saw-sarjasta tunnetuksi tulleen James Wanin kanssa. == Elokuvia == === Näyttelijänä === * Matrix Reloaded (2003) * Saw (2004) * One Perfect Day (2004) * Saw III (2006) * Death Sentence (2007) * Dying Breed (2008) * The Pardon (2009) * Aquaman (2018) === Tuottajana === * Saw II (2005) * Saw III (2006) * Saw IV (2007) * Saw V (2008) * Saw VI (2009) * Saw VII 3D (2010) === Käsikirjoittajana === * Saw (2004) * Saw II (2005) * Saw III (2006) * Dead Silence (2007) * Doggie Heaven (2008) * Saw: The Video Game (2009) * Riivattu (Insidious, 2010) * Insidious: Chapter 2 (2013) * Insidious: Chapter 3 (2015) * Insidious: The Last Key (2018) * Upgrade (2018) * The Invisible Man (2020) === Ohjaajana === * Upgrade (2018) * The Invisible Man (2020) == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Australialaiset elokuvatuottajat Luokka:Australialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Australialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Navteq

Navteq Corporation oli itsenäinen yhdysvaltalainen paikkatietojärjestelmiä tuottava yritys. Se on yksi maailman johtavia digitaalisten karttojen toimittajista. Navteq integroitiin vuonna 2011 osaksi Nokia Oyj:tä. http://www.gpsbusinessnews.com/NAVTEQ-Integrated-into-Nokia_a3101.html GPS Business News, 22.6.2011 Nokia myi HERE-yksikkönsä elokuussa 2015 saksalaisten autonvalmistajien yhteisyritykselle 2,8 miljardilla eurolla. Vuonna 1985 perustetulla yrityksellä on noin 2 000 työntekijää 144 toimistossa yli 60 maassa. Joulukuussa 2006 päättyneellä tilikaudella Navteqin liikevaihto oli 582 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitto verojen ja rahoituserien jälkeen 109 miljoonaa dollaria. Yrityksen taseen loppusumma vuoden 2006 lopussa oli 795 miljoonaa dollaria. Navteqin toimitusjohtajana toimi vuoden 2011 loppuun asti yhdysvaltalainen Larry Kaplan. Yritys tuottaa karttatietoa esimerkiksi Bing Maps, Nokia Kartat, Yahoo Maps, LocalLive ja MapQuest -karttapalveluihin. Nokia ilmoitti 1. lokakuuta 2007 ostavansa New Yorkin pörssissä listatun Navteqin 5,7 miljardilla eurolla. Vuonna 2008 tapahtunut yrityskauppa oli Suomen taloushistorian suurin. == Navteq Suomessa == Navteqin Suomen toimisto on avattu vuonna 2005. Nykyisin Helsingin Pasilassa sijaitsevassa toimistossa työskentelee seitsemän ihmistä, pääosin Suomen karttoja päivittämässä. Suomessa yhtiöllä on virallisesti yksi kuvausauto, joka tallentaa GPS-tietojen lisäksi tien korkeustietoja ja kuvaa kuudella kameralla ympäristöä. Kuvausmateriaalia ei kuitenkaan julkaista, vaan sitä käytetään vain sisäisessä käytössä esimerkiksi liikennemerkkien tarkistamiseksi. Microsoft ja Navteq aloittivat yhteistyössä Googlen Street View -palvelun kaltaisen sisällön tuottamisen Suomessa pääkaupunkiseudulla toukokuussa 2012. Suomessa Navteq käyttää karttoihinsa Maanmittauslaitoksen aineistoa, jota se muokkaa omiin tarpeisiinsa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Navteqin verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Maskulismi

Maskulismi (tai maskulinismi) on yhteiskuntateorian suuntaus ja poliittinen katsomus, joka korostaa miehen oikeuksia ja haluaa näin saavuttaa tasa-arvoa sukupuolten välille. Tällä tavoin se on vastine feminismille. Maskulismin kannattajien mielestä naiset ovat useissa tilanteissa etuoikeutettuja miehiin nähden. Suomessa asevelvollisuus on tästä yksi esimerkki. Toinen on poikien huonompi keskimääräinen koulumenestys, jonka jotkut katsovat johtuvan pojille asetetuista erilaisista rooliodotuksista. Maskulismista on erotettava käsite antifeminismi, joka on yleistä feminismin vastaisuutta kuvaava termi. Henry Laasanen on yksi tunnetuimmista suomalaisista maskulisteista. Warren Thomas Farrell on tunnetuimpia amerikkalaisia maskulisteja, joka korostaa myös naisten oikeuksia. The Myth of Male Power (1993) on hänen tunnettu teoksensa. Sitä pidetään miesten liikkeen kannalta keskeisenä. Siinä hän kirjoittaa: "Aiemmin kummallakaan sukupuolella ei ollut valtaa, molemmilla sukupuolilla oli roolit: naisten rooli oli [on] kasvattaa lapsia, miesten rooli oli [on] hankkia rahaa." Ernest Belfort Bax, joka oli sosialistinen teoreetikko ja Karl Marxin tyttären, Eleanor Marxin työtoveri, kirjoitti vuonna 1913 kirjan The Fraud of Feminism. Sitä voidaan pitää ensimmäisenä maskulistisena teoksena. ==Katso myös== * Kriittinen miestutkimus * Miesasialiike * Miesten syrjintä ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Miesasialiike Luokka:Feminismin kritiikki
Darren Lynn Bousman

Darren Lynn Bousman (s. 11. tammikuuta 1979 Overland Park, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän valmistui Full Sail Real World Educationin elokuvakoulusta. Bousman on syntyjään Kansasista. Australialaiset James Wan ja Leigh Whannell ottivat Bousmaniin yhteyttä Saw-elokuvan saatua ensi-iltansa vuonna 2004. Bousman päätyi ohjaamaan Sawille kolme jatko-osaa sekä useita vuosia myöhemmin elokuvasarjan yhdeksännen osan Spiral. Bousman käsikirjoitti Saw II:n (2005) yhdessä Leigh Whannellin kanssa. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esbjerg fB

Esbjerg fB on vuonna 1924 perustettu tanskalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2022-2023 Tanskan 2. divisioonassa. Esbjerg fB:n pääsponsori on Umbro. == Saavutukset == Tanskan Superliiga * Voitto 1961, 1962, 1963, 1965, 1979 * Toinen sija 1956, 1968, 1978 * Kolmas sija 1977, 2004 Tanskan cup * Voitto 1964, 1976, 2013 * Toinen sija 1957, 1962, 1978, 1985, 2006, 2008 * 24 kautta Tanskan ylimmällä sarjatasolla (Tanskan superliiga) * 24 kautta Tanskan toiseksi ylimmällä sarjatasolla (1. divisioona) * 5 kautta Tanskan kolmanneksi ylimmällä sarjatasolla (2. divisioona) == Katso myös == * Virallinen sivusto Luokka:Tanskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1924 perustetut urheiluseurat Luokka:Esbjergin kunta
Wings of a Butterfly

Wings of a Butterfly (myös Rip Out the Wings of a Butterfly) on suomalaisen rockbändi HIM:in single. Se on toinen kappale albumilla Dark Light vuodelta 2005 ja se julkaistiin kyseisen albumin ensimmäisenä singlenä. Kappale sijoittui Suomen listalla ensimmäiseksi, kymmenenneksi Saksan sekä Britannian listoilla ja 20. Yhdysvaltain listalla, tehden siitä Dark Light -levyn suurimman hitin. Musiikkivideo, joka kuvattiin Los Angelesissa, oli viisi viikkoa kärkisijalla MTV2-kanavan Rock Countdown -ohjelmassa. == Video == Videon ohjasi amerikkalainen Meiert Avis ja video kuvattiin aamuyöstä. Monet jäsenet olivatkin kuvanneet videon teon fyysisesti raskaimmaksi teoksekseen ikinä. Esim. Kosketinsoittaja Emerson Burton kuvasi asian olevan erittäin puuduttavaa, mutta toivoi parasta, kun taas kitaristi Linde oli varma videon menestyksestä. Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:HIMin kappaleet
Beethoven (elokuva)

Beethoven on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka kertoo Beethoven-nimisen bernhardinkoiran tulosta Newtonien perheeseen. Elokuvalle on tehty useita jatko-osia. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video- oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa koko perheen kohelluskomediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Beethoven-elokuvat Luokka:Brian Levantin ohjaamat elokuvat
Interpretivismi

Interpretivismi voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Interpretivismi tietoteoriassa: näkemys, jonka mukaan kaikki tieto riippuu tulkinnasta. * Interpretivismi kulttuuriantropologiassa: näkemys, jonka mukaan kulttuureita voi ymmärtää tutkimalla, mitä ihmiset ajattelevat ja mitkä merkitykset ovat heille tärkeitä. Tämän antropologisen koulukunnan perustaja on Franz Boas. * Interpretivismi sosiologiassa: tunnetaan myös nimellä interaktionismi. * Interpretivismi oikeustieteessä: oikeusfilosofian koulukunta, jonka mukaan laki ei ole joukko tietoa, tapoja tai tosiasioita, vaan jotain mitä lakimiehet pyrkivät muodostamaan tai löytämään toiminnallaan. Luokka:Filosofian termit
Beethovenin toinen

Beethovenin toinen (Beethoven’s 2nd) on vuonna 1993 ensi-iltaan tullut yhdysvaltalainen elokuva, joka on jatkoa edellisenä vuonna ensi-iltansa saaneelle Beethovenille. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sen edeltäjän tavoin kiltiksi ja yllätyksettömäksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Beethoven- elokuvat
James Holshouser

James Eubert Holshouser, Jr. (8. lokakuuta 1934 – 17. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Holshouser syntyi Boonessa, Pohjois-Carolinassa, tuomari James (1900–1981) ja sairaanhoitaja Virginia Holshouserin (k. 1995) pojaksi. Päästyään Appalachian High Schoolista vuonna 1952 hän opiskeli Bachelor of Artsin arvon Davidson Collegesta pääaineenaan historia. Holshouser meni 18. kesäkuuta 1961 naimisiin Patricia Ann Hollingsworthin kanssa, ja pariskunnalle syntyi tytär 27. syyskuuta 1963.http://www.nndb.com/people/712/000120352/ Holshouser valmistui lopulta lakimieheksi. Holshouser kärsi munuaistaudista vuosia ja toipui munuaisensiirrosta vuonna 1986.http://www.unctv.org/biocon/jholshouser/timeline01.html Häntä kunnioitettiin vuonna 2006 North Carolina Awardilla. Holshouser istui useamman kauden Pohjois-Carolinan kongressissa. Vuonna 1973 hänestä tuli osavaltion ensimmäinen republikaaninen kuvernööri sitten Daniel Lindsay Russellin, joka toimi virassa vuosina 1897–1901. Holshouseria edelsi Robert W. Scott ja seurasi vuonna 1977 Jim Hunt, joka oli toiminut Holshouserin kaudella varakuvernöörinä. == Lähteet == Luokka:Pohjois-Carolinan kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Jitzhak Ben Israel

thumb|Jitzhak Ben Israel Jitzhak Ben Israel (‎, s. 26. heinäkuuta 1949) on israelilainen kenraali, poliitikko ja Israelin avaruusjärjestön puheenjohtaja. Shimon Peresin tultua valituksi presidentiksi Ben Israel nousi varasijalta Knessetiin Kadima-puolueen edustajana 25. kesäkuuta 2007. Hän on saanut useita palkintoja asejärjestelmien kehittämisestä. Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelin ministerit Luokka:Israelilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Paatero

Antti Heikki Ilmari Paatero (s. 3. maaliskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan etenkin tasavallan presidentin virka- asunnon Mäntyniemen skandinaavisen viileästä sisustuksesta, jossa on käytetty useita eri lajeja puuta ja kiveä. Paatero valittiin vuoden sisustusarkkitehdiksi 2006Vuoden kalustesuunnittelija (SIO), SIO ry. Internet Archive 21.10.2017. Viitattu 23.11.2021.. Vuonna 2001 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla. Paatero opiskeli itse Taideteollisessa oppilaitoksessa, ja opetti siellä 1970–1971 ympäristönsuunnittelua ja 1973–1988 sisustus- ja valaistussuunnittelua. Hän on työskennellyt eri arkkitehtitoimistoissa ja toiminut myös omassa sisustusarkkitehtitoimistossaan. Paatero on suunnitellut sisustuksen moneen julkiseen tilaan, muun muassa Mikkelin ja Rauman kaupungintaloihin, Houtskarin ja Klaukkalan kirkkoihin ja Espoon ja Klaukkalan seurakuntakeskuksiin sekä Helsingin oopperataloon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt