EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Samla Mammas Manna

Samla Mammas Manna (1969–1976 ja 1990–2008) ja Zamla Mammaz Manna (1977–1980) olivat kosketinsoittaja Lars Hollmerin johtamia progressiivista rockia soittavia yhtyeitä. ==Samla Mammas Manna== Vuonna 2009 yhtyeen toinen albumi Måltid (1973) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. ===Diskografiaa=== * * * * * * ==Zamla Mammaz Manna== Zamla Mammaz Mannan perustivat Samla Mammas Manna -yhtyeessä soittaneet kosketinsoittaja Lars Hollmer, rumpali Hasse Bruniusson ja basisti Lars Kranz yhdessä kitaristi Eino Haapalan kanssa. Bruniusson oli Samla Mammas Mannan hajottua soittanut Haapalan kanssa improvisaatioon keskittyneessä lyhytikäisessä Ur Sync -yhtyeessä. Hollmer ja Bruniusson soittivat näihin aikoihin myös Samla Mammas Mannan raunioille syntyneessä kansanmusiikkivaikutteisessa Ramlösa Kvällar -yhtyeessä. Zamla Mammaz Manna julkaisi ensimmäisen albuminsa, tuplan Schlagerns mystik / För äldre nybegynnare vuonna 1978 Silence Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen levy on studiolevy kun toinen sisältää liveimprovisaatioita. Vuonna 1979 yhtye julkaisi singlen "Lejonet av ljuga" Svenska Love Recordsin kautta. Yhtye julkaisi toisen ja viimeisen albuminsa Familjesprickor Silencen kautta vuonna 1980. Albumin nauhoitusten aikana yhtyeen rumpaliksi oli vaihtunut Vilgot Hansson. Yhtye soittaa myös Fred Frithin samana vuonna julkaistulla sooloalbumilla Gravity (Ralph Records 1980). Yhtyeen hajottua Hollmer ja Haapala jatkoivat Von Zamla -yhtyeessä. Zamla Mammaz Manna oli yksi Rock in Opposition -kollektiivin viidestä alkuperäisestä yhtyeestä. ===Diskografiaa=== * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Zamla Mammaz Manna Discogs -sivustolla *Zamla Mammaz Manna Prog Archives -sivustolla Luokka:1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Ruotsalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Mary Rothbart

Mary K. Rothbart (synt. Mary Louise Klevjord, 22. toukokuuta 1940 Lewistown, Montana) on yhdysvaltalainen kehityspsykologian emeritaprofessori, joka on tehnyt elämäntyönsä erityisesti temperamentin ja sosiaalis-emotionaalisen kehityksen tutkijana. Mary Klevjord syntyi 22. toukokuuta 1940 Yhdysvaltain Montanan osavaltion Lewistownissa. Hän oli isänisänsä puolelta norjalaistaustainen ja hänen äitinsä vanhemmat olivat tanskalaisia maahanmuuttajia. Vuonna 1942 perhe muutti ensin Spokaneen Washingtoniin, josta perhe jatkoi myöhemmin Ogdeniin, Utahiin. Perheeseen syntyi kaikkiaan neljä tytärtä, joista Mary oli vanhin. Hän opiskeli Reed Collegessa vuosina 1958–1962 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A., 1962). Siellä hän myös tapasi Myron (Mick) Rothbartin, jonka kanssa hän meni naimisiin ja josta myöhemmin kehittyi merkittävä sosiaalipsykologi. Rothbartit pääsivät jatkamaan opintojaan Stanfordin yliopistoon, jossa Mary opiskeli vuodet 1962–1966 ja jossa hän väitteli (Ph.D., 1967). Mary opiskeli lasten sosiaalisen kehityksen ja vanhempien kohtelun eroja lasten syntymäjärjestyksen ja sukupuolen mukaan; ohjaajana oli Eleanor Maccoby. Perheen ensimmäinen poika syntyi Stanfordin aikana ja toinen 20 kuukautta myöhemmin perheen muutettua Montrealiin. Mary Rothbart hoiti lapsiaan kotona ensimmäisen kolmen vuoden ajan ja yllättyi havaitessaan omakohtaisesti varsin selkeitä eroja omien lapsiensa käyttäytymisessä. Nämä havainnot herättivät Mary Rothbarissa osaltaan kiinnostuksen tutkia temperamenttia ja lapsuusiän kehitystä. Hän toimi apulaisprofessorina ja vanhempana tutkijana Oregonin yliopistossa vuosina 1970–1984. Vuosina 1984–2003 hän oli professori, ja vuodesta 2003 lähtien emeritaprofessori. Oregonin yliopistossa hänen tärkeimpiin työtovereihinsa kuului professori, neuropsykologi Michael I. Posner (sittemmin emeritusprof). Vuonna 2005 Mary Rothbart kutsuttiin Uppsalan yliopiston kunniatohtoriksi. Vuonna 2009 Rothbarille myönnettiin hänen elämäntyöstään Amerikan psykologisen säätiön (American Psychological Foundation, APF) kultamitali. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mary Rothbartin julkaisuja (researchgate.net) *Mary K. Rothbart: Temperament and the Development of Self- Regulation (luennon kalvosarja, pdf) (hhs.gov) * Temperament and Personality The Oxford Handbook of Treatment Processes and Outcomes in Psychology Oxford Handbooks Online (researchgate.net) Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Valkonauhaliitto

Suomen Valkonauhaliitto () on vuonna 1905 perustettu valtakunnallinen ehkäisevää päihdetyötä tekevä naisjärjestö. Toiminnan perustana on kristillinen arvopohja. Järjestön työ tukee yksilöitä ja perheitä terveeseen ja tasapainoiseen elämään sekä vahvistaa yhteiskunnan tasolla kansalaisia toimimaan päihteettömyyden puolesta. Toiminta kohdistuu koko väestöön, sekä naisiin että miehiin. Valkonauhaliike on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1870-luvulla ja se tuli Suomeen 1896, jolloin perustettiin ensimmäinen valkonauhayhdistys Turkuun. Alkuaikojen vaikuttajia olivat muun muassa suomalaiset naisasianaiset Aleksandra Gripenberg, Alli Trygg-Helenius ja liiton ensimmäinen matkasihteeri Maria Stenroth, joka tunnetaan myös kirjailijanimellä Marja Salmela. Suomen Valkonauhaliitto perusti eri puolille maata turvakoteja ja yömajoja naisille, lastenkoteja, tyttö- ja poikakoteja ja aloitti nuorisokerhotoiminnan. Liiton aloitteesta Suomeen saatiin ensimmäiset naispoliisit. Järjestön lehti, Valkonauha, on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1909. Suomen Valkonauhaliiton johtavissa tehtävissä on vuosikymmenten kuluessa ollut useita suomalaisia naisvaikuttajia, joista esimerkkinä voi mainita kirkkotekstiilitaiteilija Hanna Loimarannan ja ensimmäisenä Suomessa naiselle myönnetyn kanslianeuvoksen arvonimen saanut Hanna LönnrotHanna Lönnrot - ensimmäinen naispuolinen kanslianeuvoksen arvonimen saaja. Suomen Valkonauhaliitto on SOSTEn jäsenjärjestö. Suomen Valkonauhaliiton keskeisimpiä toimintamuotoja 2020-luvulla ovat perhetyö, yksilötapaamiset ongelmia kohdanneiden kanssa, hoidollinen ryhmätoiminta ja Opiskelijakoti Helsingin Kruununhaassa. Liiton toinen helsinkiläinen paikallisyhdistys, Suur-Helsingin Valkonauha ry, ylläpitää Liisankotia Katajanokalla ja Länsi-Pakilassa. Liitto järjestää yhdessä paikallisyhdistysten kanssa myös seminaaritoimintaa. Liitto tekee myös kohderyhmänsä elämäntilanteiden parantamistoimintaa. Vuonna 2022 on käynnissä STEAn rahoittama AURORA-hanke Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Essoten) alueella. Liitolla on paikallisyhdistyksiä Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa ja Tampereella. ==Katso myös== * World´s Woman's Christian Temperance Union ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suomen Valkonauhaliitto * Fanny von Hertzen, Suomen valkonauhaliikkeen 35-vuotiskertomus (1931) Luokka:Suomalaiset kristilliset järjestöt Luokka:Suomalaiset raittiusjärjestöt Luokka:Suomalaiset naisjärjestöt
Osatsonit

Osatsonit ovat orgaanisia yhdisteitä, joita muodostuu eräistä hiilihydraatiesta kuten heksooseista ja pentooseista niiden reagoi dessa aromaattisen hydratsonin kanssa. Hiilihydraatit voivat olla joko aldooseja tai ketooseja. Osatsoneille tyypillisessä rakenteessa on kahdessa vierekkäisessä hiiliatomissa hydratsoniryhmä. Osatsonit ovat merkittäviä yhdisteitä hiilihydraattikemiassa ja esimerkiksi Hermann Emil Fischer hyödynsi osatsoneja selvittäessään sokerien rakenteita.Frieder W. Lichtenthaler: Carbohydrates: Occurrence, Structures and Chemistry, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 24.11.2016 ==Ominaisuudet ja valmistus== Osatsonit ovat kiteistiä aineitaja väriltään tyypillisesti kirkkaan keltaisia. Yhdisteet ovat liukenemattomia muun muassa veteen ja bentseeniin. Osatsonit voidaan hapettaa esimerkiksi kuparisulfaatin tai kloori- tai bromiveden avulla triatsolijohdannaisiksi, joita kutsutaan osotriatsoleiksi. Käytettäessä kuparisulfaattia hapettimena ilmene reaktion välivaiheina radikaaleja. Eräät osatsonit reagoivat etikkahappoanhydridin kanssa muodostaen pyratsolijohdannaisia, jotka ovat hyödyllisiä muun muassa lääkeaineiden valmistuksessaFrieder W. Lichtenthaler: Carbohydrates as Organic Raw Materials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 24.11.2016. Osatsoneja valmistetaan hiilihydraattien ja aromaattisten hydratsonien välisellä reaktiolla. Tyypillisesti käytetty hydratsiini on fenyylihydratsiini. Reaktio tapahtuu lievästi emäksisissä olosuhteissa ja katalyyttinä voidaan käyttää esimerkiksi natriumasetaattia. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa hydratsiinijohdannainen reagoi hiilihydraatin karbonyyliryhmän kanssa muodostaen osatsonin. Seuraavassa vaiheessa toinen aromaattinen hydratsiini hapettaa viereisen hydroksimetyyliryhmän pelkistyen itse ammoniakiksi ja aniliinijohdannaiseksi. Ko,as hydratsiinimolekyyli reagoi edellisessä vaiheessa muodostuneen karbonyyliryhmän kanssa hydratsoniksi ja osatsoni muodostuu. Keskenään epimeeriset sokerit muodostavat saman yhdisteen ja esimerkiksi glukoosi, fruktoosi ja mannoosi muodostavat saman osatsonin. : ==Lähteet== Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Sokerijohdannaiset
Mobilen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Mobilen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Alabamassa Yhdysvalloissa. Siihen kuuluvat Biloxin, Birminghamin ja Jacksonin hiippakunnat. == Piispat ja arkkipiispat == * Michael Portier (1825–1859) * John Quinlan (1859–1883) * Dominic Manucy (1884) * Jeremiah O'Sullivan (1885–1896) * Edward Patrick Allen (1897–1926) * Thomas Joseph Toolen (1927–1969) * John L. May (1969–1980) * Oscar Hugh Lipscomb (1980–2008) * Thomas John Rodi (2008– ) == Lähteet == Luokka:Kristinusko Alabamassa Luokka:Yhdysvaltain katoliset hiippakunnat
Ihamäki (sukunimi)

Ihamäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Anni Ihamäki (o.s. Henttu, ent. Hautala, s. 1982), radio- ja televisiojuontaja *Antti Ihamäki (s. 1997), kestävyysjuoksija *Ilkka Ihamäki (s. 1986), laulaja ja lauluntekijä, Anni Ihamäen puoliso *Jussi Ihamäki (s. 1977), yleisurheiluvalmentaja *Niilo Ihamäki (1920–2014), radiotoimittaja *Sini Ihamäki (s. 1991), jalkapalloilija *Timo Ihamäki (1939–2014), lääkäri ja kansanedustaja (Kokoomus), kaupunkineuvos.
Lounasheimo

Lounasheimo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Ilmo Lounasheimo (1920–2014), urheilutoimittaja *Kustavi Lounasheimo (1882–1948), pappi ja runoilija
Slovakianajokoira

Slovakianajokoira () on slovakialainen koirarotu. Se kuuluu FCI-roturyhmään 6. Se on metsästyskoira, jota käytetään kotimaassaan petoeläinten ja villisikojen metsästykseen. ==Ulkonäkö== thumb|right|Rodunedustaja näyttelyssä. Rotu on väriltään musta punaruskein merkein. Ruumiinrakenne on keskivahva ja vankkaluustoinen. Mittasuhteiltaan se muistuttaa pitkähköä suorakaidetta. Säkäkorkeudeltaan urokset ovat 45–50 cm ja nartut 40–45 cm. Rodun keskikarhea karvapeite on 2–5 cm pitkää, tiheää ja pinnamyötäistä. Pidempää karvaa esiintyy selässä, hännässä ja niskassa. Rodulla on myös tiheä aluskarva. == Luonne ja käyttäytyminen == Luonteeltaan slovakianajokoira on rohkea. Se on myös väsymätön jäljittäjä, joka jaksaa seurata tunteja tuoretta jälkeä samalla haukkuen. Rodun suuntavaisto on poikkeuksellisen hyvin kehittynyt. == Alkuperä == Rotu on vanhojen balkanilaisten ajokoirien jälkeläinen.Gondrexon, A. & Browne, I. Maailman koiraopas: s. 170. Weilin+Göös, Helsinki: 1974. ISBN951-35-1120-0. ==Lähteet== Luokka:Slovakialaiset koirarodut Luokka:FCI 6 Ajavat ja jäljestävät koirat Luokka:SKL 6 Ajavat koirat Luokka:Ajokoirat
Alissa

Alissa on naisen etunimi, Alisa-nimen muunnelma. Heinäkuuhun 2024 mennessä sen on Suomessa saanut noin 1 340 naista, joista suurin osa on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä. Vuodesta 2025 lähtien Alissan nimipäivä on 14. heinäkuuta. == Tunnettuja Alissoja == *Alissa Johnson (s. 1987), yhdysvaltalainen mäkihyppääjä *Alissa White-Gluz (s. 1985), kanadalainen laulaja == Kuvitteellisia Alissoja == *Alissa Nikkinen (ent. Mustavaara), televisiosarjassa Salatut elämät == Lähteet == Luokka:Etunimet
April (yhtye)

April on eteläkorealainen tyttöbändi, joka on perustettu vuonna 2015 DSP Medialla. Yhtyeen hajoamisesta ilmoitettiin 28. tammikuuta 2022. Yhtye tunnetaan muun muassa kappaleestaan "Tinker Bell". Yhtyeen ensimmäinen albumi, Dreaming, ilmestyi elokuussa 2015. == Diskografia == * * * == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Akvarelleja Engelin kaupungista

Akvarelleja Engelin kaupungista on Jukka Viikilän ensimmäinen romaani, joka ilmestyi vuonna 2016. Se sai vuoden 2016 Finlandia-palkinnon, ja Jenni Noposen suunnittelema kansi menestyi Vuoden kaunein kirja -kilpailussa. Romaani kertoo arkkitehti Carl Ludvig Engelistä. Viikilä teki ensin radiokuunnelman Engelistä ja myöhemmin kuunnelman pohjalta romaanin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finlandia-palkitun romaanin Engel on sympaattisen ärsyttävä – vieraana kirjailija Jukka Viikilä. Yle Radio 1:n Kirjakerho. Luokka:Finlandia-palkitut teokset Luokka:Vuoden 2016 kirjat
Nikolai Daurkin

Nikolai Ivanovitš Daurkin , tšuktšiksi Tangitan (1730 Tšukotka, Venäjän kaukoitä – 1792) oli löytöretkeilijä ja tulkki. Hän oli venäläistynyt tšuktši. Daurkin otettiin lapsena vanhemmiltaan venäläisten haltuun, kastettiin ja koulutettiin. Siperian kuvernööri Fedor Soimonov palkkasi hänet parantamaan venäläisten ja tšuktšien välejä. Daurkin työskenteli 1760-luvun alkupuolella Friedrich Plenisnerin kanssa tehtävänä tutkia Tšuktšien niemimaata ja sen lähimeriä. Plenisner lähetti matkaan retkikunnan, ja 1763–1764 Daurkin ja geodeettikersantti Stepan Andrejev tutkivat Medvežsaaria ja Tšuktšien niemimaata. Matka St. Lawrence Islandille tehtiin kajakilla (baidarka). Siltä retkeltä on peräisin tieto, että "Tšuktšien niemimaan kohdalla on maata sekä Koluanmeren (nyk. Itä-Siperian meri) pohjoispuolella että Anadyrinmeren (nyk. Beringinmeri) itäpuolella". Daurkinin kuvaukset tosin olivat hyvin mielikuvituksellisia, Andrejev puolestaan käytti maltillisempaa kieltä. Tiedot kuitenkin levisivät tieteilijöiden luettavaksi, ja osa jopa merkitsi alueita karttoihin.Gorshkov, s. 18–19Robin Inglis: Historical Dictionary of the Discovery and Exploration of the Northwest s. 96 Daurkin kuvaili Norton Soundissa tapaamiaan asukkaita, jotka kuvauksen perusteella voi tunnistaa ortodokseiksi ja siten venäläisiksi. Tarinoiden mukaan he olisivat olleet haaksirikkoutuneiden venäläisten jälkeläisiä,. Daurkin liittyi 1787 Joseph Billingsin retkikuntaan yhdessä Ivan Kobelevin kanssa. Hän toimi oppaana ja tulkkina valmisteltaessa venäläisten käyntiä tšuktšien luona. Vuoden 1791 alkupuolen Daurkin and Kobelev oleilivat Amerikan rannikolla Alaskasta Kheuveren Riverillä saakka. Venäläisasutukselle ei löytynyt sillä matkalla vahvistusta, mutta tarina "kadonneesta Novgorodin siirtokunnasta" jäi elämään, ja se osoitettiin vasta 1940-luvulla sepitteelliseksi. (arkistolinkki) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1730 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
Xiamen Shipbuilding Industry

Xiamen Shipbuilding Industry Co. Ltd. () on kiinalainen laivanrakennusyhtiö, jonka kanssa suomalainen Viking Line teki 23. marraskuuta 2016 aiesopimuksen M/S Viking Gloryn tilaamisesta Turku–Maarianhamina/Långnäs–Tukholma-reitille. Viking Glory luovutettiin Viking Linelle joulukuussa 2021. Sopimuksen arvo oli 225 miljoonaa euroa. == Lähteet == Luokka:Laivanrakennusyhtiöt Luokka:Kiinalaiset teollisuusyritykset
Kivistö (Seinäjoki)

Kivistö on Seinäjoen kaupunginosa.Kaupunginosarajaukset (pdf) Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta kaakkoon. Kaupunginosan vuonna 2022 laskettu väkiluku on 3 069. Alue jaetaan myös läntiseen ja itäiseen Kivistöön. Länsi-Kivistö on osa Kantakaupungin suuraluetta, ja Itä- Kivistö on osa Kasperin suuraluetta. Kivistöllä ja sen läheisyydessä sijaitsee useita palveluita, kuten ruokakauppa, posti, pub-ravintola, neuvola ja päiväkoti. Kivistöllä sijaitsevat myös Kivistön koulu ja Seinäjoen yhteiskoulu. Kivistö koostuu kerrostalo-, rivitalo- ja omakotitaloalueesta. Alueella on 2010-luvulla purettu hieman vanhaa asuntokantaa ja rakennettu tilalle uutta.ASEMAKAAVAN SELOSTUS (pdf) == Kuvia == Tiedosto:Kivistö (Seinäjoki).jpg|1970-luvulla rakennettu kerrostalo Itä-Kivistössä. Tiedosto:Seinajoki Kasperi Kivisto apt building.jpg|Lakean vuokratalo Kivistössä. Tiedosto:Kivistön koulu Seinäjoki.jpg|Kivistön koulu. Tiedosto:Rivitalo Kivistö, Seinäjoki.jpg|Rivitaloasutusta alueella. Tiedosto:Kototie, Kivistö, Seinäjoki.jpg|Liikerakennus Kototiellä. Tiedosto:Ruukintie 74, Kivistö, Seinäjoki.jpg|Länsi-Kivistön aluetta. == Lähteet == Luokka:Seinäjoen kaupunginosat Luokka:Suomen lähiöt Luokka:Kasperi (suuralue) Luokka:Seinäjoen kantakaupunki
Kotia päin

Kotia päin on Ilkka Järvi-Laturin ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1989. Sen ovat käsikirjoittaneet ohjaajan kanssa Outi Nyytäjä ja Annina Enckell. Pääosia näyttelevät Ilkka Koivula, Jonna Järnefelt, Leena Suomu ja Risto Tuorila. ==Juoni== Rikollisten suosimaa kapakkaa Oulussa pitävän Ellin (Suomu) poika Mika (Koivula) pääsee opiskelemaan Helsinkiin. Vankilasta vapautunut isäpuoli (Tuorila) vaatii poikaa palaamaan Ouluun. ==Tuotanto== Järvi-Laturi sanoi saaneensa alkusysäyksen elokuvan tekemiseen iltapäivälehden jutusta ”Alamaailma kosti – ruumis löytyi satama-altaasta”. Elokuva oli ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva paitsi ohjaaja Järvi-Laturille, myös pääosien nuorille Koivulalle ja Järnefeltille ja kuvaaja Kjell Lagerroosille. ==Vastaanotto== Kotia päin sai ristiriitaisia arvioita. Sen tosipohjaisuutta kritisoitiin, vaikka tarina ei tarkoin seurannutkaan innoituksena olleita tapahtumia. Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti sitä 1980-luvun ehkä parhaana kotimaisena. The New York Timesin Jane Maslin piti elokuvaa outona, totisena ja ankeana, näyttelijäsuorituksia epämääräisinä ja loppuratkaisua yllättävänä mutta ei valaisevana. Ohjaaja Järvi-Laturi palkittiin elokuvasta Anjalankosken elokuvapalkinnolla, Pohjoismaisella elokuvapalkinnolla ja Parhaan käsikirjoituksen Jussilla. Kotia päin voitti Belfortin EntreVues- festivaalien yleisöpalkinnon, Rouenissa lehdistön palkinnon ja Salzburgissa parhaan näytelmäelokuvan palkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat
Tapiroidea

Tapiroidea on kavioeläimiin kuuluva yläheimo, johon kuuluu tapiirien lisäksi joitain pieniä sukupuuttoon kuolleita heimoja. Ensimmäiset yläheimon jäsenet ilmestyivät noin 50 miljoonaa vuotta sitten, ja niillä on piirteitä jotka viittaavat kärsän kehitykseen. Nykyisten tapiirien kärsä on norsun kärsää lyhyempi lihaskudoksesta koostuva nenän ja ylähuulen pidentymä. Vaikka kärsä ei ole säilynyt fossiileissa, voidaan tapiirien kärsän evoluutiota saada selville tutkimalla kallon muotoa ja nenäluun asentoa. Monella varhaisella Tapiroidean jäsenellä ei ollut paljon taaksepäin vetäytynyt nenäluu, vaikka niiden kalloissa oli suurentuneet nenäonkalot, mikä viittaa suurempaan, erikoistuneeseen kuonoon ja ylähuuleen. == Luokittelu == Tapiroidea kuuluu kävioeläinten alalahkoon Ceratomorpha, johon kuuluvat myös sarvikuonot sukulaisineen. === Fylogenia === Kladogrammi joka osoittaa Tapiroidean ja muiden kavioeläinten sukulaissuhteet.Luke T. Holbrook und Joshua Lapergola: A new genus of Perissodactyl (Mammalia) from the Bridgerian of Wyoming, with comments on basal Perissodactyl phylogeny. Journal of Vertebrate Paleontology 31 (4), 2011, S. 895–901 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.researchgate.net/publication/266486243_RECORDS_OF_TAPIROIDEA_GRAY_1825_MAMMALIA_PERISSODACTYLA_FROM_KAZAKHSTAN_- _AN_OVERVIEW Luokka:Kavioeläimet
Ted Curson Plays Fire Down Below

Ted Curson Plays Fire Down Below on yhdysvaltalaisen trumpetistin Ted Cursonin vuonna 1962 julkaistu toinen albumi.Prestige Records discography Viitattu 24 marraskuuta, 2016 Vuonna 1990 levy julkaistiin remasteroituna. == Kappaleet == === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti *Gildo Mahones – piano *George Tucker – kontrabasso *Roy Haynes – rummut *Montego Joe – conga == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Ted Curson Plays Fire Down Below discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1963 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Portunuksen temppeli

Portunuksen temppeli tai Fortuna Viriliksen temppeli on antiikin roomalainen temppeli Roomassa. Se kuuluu parhaiten säilyneisiin roomalaisiin temppeleihin. On epäselvää, onko se omistettu alun perin Portunukselle vai Fortuna Virilikselle. Portunus oli avainten, ovien, karjan ja viljavarastojen jumala ja Fortuna Virilis miehisen onnen jumala. Temppeli on rakennettu 400–300-luvuilla eaa, ja sitä on korjattu vuosien 120–80 välisenä aikana ennen ajanlaskun alkua. Temppeli sijaitsee antiikin Forum Boariumilla, missä pidettiin karjamarkkinoita, lähellä Tiber-jokea. Temppelin läheisyydessä oli myös Tiber-joen satama. Temppeli noudattaa joonialaista pylväsjärjestelmää. Temppelin pohja on suorakulmio ja siihen kuuluu portiikki ja cella. Cella temppelissä huone, jonne sijoitettiin jumalien kulttipatsaat. Se on rakennettu tuffi- ja travertiinilohkareista. Pinta on käsitelty stukkorappauksella, joka on kuitenkin aikojen kuluessa kadonnut. Vuonna 872 temppeli muutettiin kirkoksi, jolloin se sai nimen Santa Maria Egiziaca. Renessanssiajalla sitä alettiin kutsua nykyäänkin käytössä olevalla nimellä Fortuna Virilis. Se herätti paljon kiinnostusta antiikkia ihailleissa taiteilijoissa ja arkkitehdeissä, kuten Andrea Palladiossa ja Piraneisissa. Vuonna 1767 Englantiin, Somersetiin valmistui puutarhakoristeeksi Harmonian temppeli, joka on Portunuksen temppelin kopio. Vuonna 1916 temppelin ympäriltä purettiin keskiajalla rakennetut lisärakenteet, joilla temppelistä oli tehty kirkko. Kohde ei ole avoinna yleisölle. == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman kaupungin temppelit Luokka:Forum boarium
Lompolo (Kittilä)

Lompolo on kylä Kittilän kunnan pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Lompolo sijaitsee noin 60 kilometriä Kittilän kirkonkylästä pohjoiseen, Lompolojärven itärannalla. Lompolossa asuu vakituisesti noin 50 ihmistä. Kylästä avautuu järven yli näköala länteen Pallas-Ounastuntureille, jonne on 30-45 kilometrin matka. Lompolo on suomen peräpohjalaismurteiden sana, jonka merkitys on ’joen varrella olevaa pieni järvi tai lampi’ sekä ’järvimäinen joen laajentuma’. Sana on lainattu samamerkityksisestä saamen sanasta (vrt. pohjoissaamen → luoppal, inarinsaamen luobâl). Sana esiintyy erityisesti vesistönimissä, lompolon ohella myös muodoissa lompalo, lompola ja lommol. Lompolon kylän ympäristön suurimpia järviä ovat Lompolojärvi, Särkijärvi ja Suksijärvi. Lompolon aiempi koulu on nykyään yksityisomistuksessa, mutta siellä on järjestetty joitain kursseihin tai harrastukseen liittyviä kokoontumisia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pulju-Lompolo Erämaakylät ry (kittilankylat.fi) Luokka:Kittilän kylät
Rautainen nuoruus

Rautainen nuoruus on Untamo Eerolan käsikirjoittama ja ohjaama kolmiosainen, osittain dramatisoitu dokumentti nuorisorikollisuudesta Tampereella. Sarja ensiesitettiin Yle TV2 -kanavalla tammikuussa 1989. Sitä on esitetty myös peruskoulun yläluokilla. ==1: Juoksukeikka== Osassa 1 nimeltä ”Juoksukeikka” seurataan kolmen esimurrosikäisen pojan ajankäyttöä. He ovat luvatta poissa koulusta ja varastelevat rahaa ja muuta yksityisiltä ihmisiltä ja myymälöistä. Koulukuraattori joutuu selvittelemään asiaa ja pojista tulee poliisin tuttuja.Rautainen nuoruus 1989 (Hervanta) , Punk in Finland -sivusto 24.11.2014. Viitattu 24.11.2016. == 2: Juttu numero 4 == Osa 2 on otsikoitu ”Juttu numero 4”. Siinä neljän nuoren autovarkauksiin ja myymälämurtoon syyllistynyt jengi jää kiinni ja asia ratkaistaan sovittelun avulla. 15 vuotta täyttäneet jengiläiset tuomitaan myös oikeudessa ehdolliseen vankeusrangaistukseen. ==3: Katujen kapina== Kolmannessa osassa ”Katujen kapina” pohditaan, miten ja miksi nuorten rikosura saa alkunsa. Ohjelmassa haastatellaan nuoria rikoksentekijöitä, koulukuraattori Tapio Brusia ja erikoistutkija Esa Siekkistä. ==Esiintyjät== ==Vastaanotto== Elävän kuvan vuosikirjassa 1990 Matti Apunen piti Rautaista nuoruutta tammikuun 1989 tärkeimpänä televisiotapauksena, ”vankkana tv-työnä” joka ”herättää keskustelua ravistelevalla sisällöllään ja muodollaan”. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat Luokka:1980-luvun suomalaiset televisiosarjat
Pogo (muusikko)

Christopher Nicholas ”Nick” Bertke (s. 26. heinäkuuta 1988), taiteilijanimeltään Pogo, on australialainen elektronisen musiikin artisti. Hän äänittää pieniä ääniä, lausahduksia ja melodioita elokuvista tai televisiosarjoista, ja muodostaa niistä sekvensoimalla uusia musiikkikappaleita. Suuri osa hänen töistään perustuu pelkästään äänitettyihin sampleihin ilman ulkopuolista musiikkia tai ääniefektejä. Pogon ensimmäinen popkulttuuria miksaava kappale ”Alice” perustuu Liisa Ihmemaassa -animaatioelokuvan ääniin. Kun kappaleesta tuli suosittu, Disney otti Pogoon yhteyttä ja pyysi häntä miksaamaan Pixarin elokuviin perustuvia kappaleita. Yksi näistä kappaleista on ”Upular”, joka perustuu täysin elokuvan Up − kohti korkeuksia ääniin. Vuonna 2011 Pogo oli kiertueella Yhdysvalloissa ilman asianmukaista työntekijän viisumia, minkä vuoksi hän sai kymmenen vuoden porttikiellon Yhdysvaltoihin. == Musiikki == Alex Eichlerin mukaan Pogo onnistuu parhaimmillaan tiivistämään elokuvan vahvimmat tunteet nopeasti kulutettavaan pop-kappaleeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Australialaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1988 syntyneet
Alakurtin rautatieasema

Alakurtin rautatieasema ( kyrill. Алакуртти) on rautatieliikennepaikka Alakurtissa Venäjän luoteisosassa Murmanskin alueen Kantalahden piirissä. Suomalaisten aikaan Alakurtti kuului Sallan kuntaan. Alakurtti sijaitsee Alakurtin radalla, joka rakennettiin talvisodan jälkeen ja siellä on puinen asemarakennus. Vuonna 1940 solmitun Moskovan rauhansopimuksen mukaan suomalaisten piti rakentaa ratayhteys Kemijärveltä Muurmannin radalle. Radan rakentaminen tapahtui samanaikaisesti Suomen ja Neuvostoliiton puolelta, ja neuvostoliittolaisten rakentama rata valtakunnan rajalle valmistui 25. helmikuuta 1941. Jatkosodan aikana saksalais-suomalaiset joukot liikennöivät Alakurtin radalla, ja vuonna 1941 Valtionrautatiet liikennöi normaaliliikennettä radan viralliselle pääteasemalle Voitajoelle sekä sotilasliikennettä Karhuun. Tuohon aikaan Alakurtin rautatieaseman nimi oli Tuntsa (Tut, ratakm 1214+020), johon matkustajaliikenne jatkui vuoteen 1944 asti. Tuolloin se oli osa Kelloselkä-Karhu rataa. Tämän rataosuuden miehitetyt liikennepaikat olivat Tuntsan asemien lisäksi Salla, Kutsa, Voitajoki ja muutamat laiturivaihteet. Vuodesta 1941 Tuntsa oli Suomen pohjoisin liikennepaikka, ja miehitetyllä alueella rajan takana se oli Voitajoki. VR:ltä jäi 15. syyskuuta 1944 Tuntsaan kolme veturia, joista yksi oli no. 259 ja muut olivat venäläisiltä aiemmin vallattua sotasaalisveturia. Perääntyessään syyskuussa 1944 saksalaisjoukot tuhosivat juuri korjatun rautatien mutta neuvostoliittolaiset korjasivat radan Kuolajärvelle asti. Liikenne loppui vuonna 1954, ja nykyään rata on purettu. == Lähteet == Luokka:Venäjän rautatieliikennepaikat Luokka:Kantalahden piiri
Nurmen rautatieasema (Kouteron piiri)

Nurmen rautatieasema, entinen Kutsa, on entinen liikennepaikka Venäjällä Kouteron piirissä Alakurtin radalla. Jatkosodan aikana saksalais-suomalaiset joukot liikennöivät Alakurtin radalla, ja 1941 VR liikennöi normaaliliikennettä radan viralliselle pääteasemalle Voitajoelle sekä sotilasliikennettä Karhuun. Tuohon aikaan Nurmen rautatieaseman nimi oli Kutsa (Kts. ratakm 1190+360) ja Tuntsan asemien, ja Voitajoen lailla tämä oli miehitetty pysäkki. Perääntyessään syyskuussa 1944 saksalaisjoukot tuhosivat rautatien Tuntsasta Suomen rajan suuntaan, mutta neuvostoliittolaiset korjasivat radan Kuolajärvelle asti, tosin liikenne loppui 1954, ja nykyään rata on purettu. == Lähteet == Luokka:Venäjän rautatieliikennepaikat
Asuntopulan aikana

Asuntopulan aikana (One Week, DVD-levityksessä suom. myös Viikko rakennusmiehenä) on Buster Keatonin ohjaama lyhyt komediaelokuva vuodelta 1920. Elokuva on valittu Yhdysvaltain Kongressin kirjaston Kansalliseen elokuvarekisteriin. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * One Week , International Buster Keaton Society Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1920 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat
Jennifer Siekkinen

Jennifer Siekkinen on suomalainen endurokuljettaja. Hän on enduron euroopanmestari naisten joukkuekilpailussa. Siekkinen edustaa Jämsän Seudun Moottorikerhoa. ==Saavutuksia== 2016 *Enduron naisten joukkuekilpailun (Annamaria Karikuusi, Marita Nyqvist, Jennifer Siekkinen) Euroopan mestaruus *Enduro D Suomen Cup 2016 1. sija ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset endurokuljettajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Annamaria Karikuusi

Annamaria Karikuusi on suomalainen endurokuljettaja. Hän on kaksinkertainen enduron euroopanmestari naisten joukkuekilpailussa. Karikuusi edustaa Mäntsälän Moottorikerhoa. ==Saavutuksia== 2015 *Enduron naisten joukkuekilpailun (Sanna Kärkkäinen, Marita Nyqvist, Annamaria Karikuusi) Euroopan mestaruus 2016 *Enduron naisten joukkuekilpailun (Annamaria Karikuusi, Marita Nyqvist, Jennifer Siekkinen) Euroopan mestaruus *Enduro D Suomen Cup 3. sija ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset endurokuljettajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Hyria (oppilaitos)

Hyria on Hyvinkäällä ja Riihimäellä toimiva, taustaorganisaatioltaan osakeyhtiömuotoinen koulutusorganisaatio (Hyria koulutus Oy), jonka yhteydessä annetaan sekä ammatillista perusopetusta (Hyria ammattiopisto) että aikuiskoulutusta (aikuisopisto). Hyrian liikevaihto oli vuonna 2015 noin 41,2 miljoonaa euroa, josta ammattiopiston osuus oli 60,3 ja aikuisopiston 35,4 prosenttia. Hyriassa ammatillista perustutkintoa opiskeli vuonna 2015 yhteensä 2 413 nuoriso-opiskelijaa (775 tutkintoa). Aikuiskoulutukseen osallistui (kurssitoiminta mukaanluettuna) samana vuonna 7 207 henkilöä (581 tutkintoa). Oppilaitosmuotoisesti ammatillista perustutkintoa opiskeli Hyriassa vuonna 2015 keskimäärin 2 936 opiskelijaa. Kaikkiaan Hyriassa opiskelee vuosittain noin 10 000 ihmistä. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään oppilaitokset Luokka:Riihimäen oppilaitokset Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Lost & Found (1986–89)

Lost & Found (1986–89) on The Kinks -yhtyeen 27. elokuuta 1991 Yhdysvalloissa julkaistu kokoelma-albumi. Levyn sisältö koostuu vuosina 1986–1989 levytetystä ja julkaistusta materiaalista, jolloin yhtye levytti MCA Recordsille. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:The Kinksin kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1991 kokoelma-albumit
Falima Teao

Falima Teao (s. 1. tammikuuta 1931) on tokelaulainen henkilö. Hän toimi Tokelaun hallituspäämiehenä (ulu) helmikuusta 1997 helmikuuhun 1998 astihttp://www.worldstatesmen.org/Tokelau.html. Hän toimi myös Fakaofon konsulinjohtajana (faipule) tammikuusta 1996 tammikuuhun 1999 asti. ==Lähteet== Luokka:Tokelau Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tears for Dolphy

Tears for Dolphy on yhdysvaltalaisen trumpetisti Ted Cursonin vuonna 1964 julkaistu kolmas albumi. Vuonna 1993 levy julkaistiin CD:nä. Levyllä on kolme bonusraitaa 1. elokuuta 1964 nauhoituksista. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # === Vuoden 1993 CD painos === # * # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti, taskutrumpetti * Bill Barron – tenorisaksofoni, klarinetti * Herb Bushler – kontrabasso * Dick Berk – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Tears for Dolphy discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1964 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
April

April voi tarkoittaa seuraavia: * April tai april, huhtikuu useilla kielillä * April, naisen etunimi * April, suomalainen alternative metal -yhtye * April, eteläkorealainen tyttöyhtye * APRIL, Asia Pacific Resources International Holdings, Indonesiassa ja Kiinassa toimiva puu- ja paperiyritys == Katso myös == * aprilli, huhtikuun 1. päivään liittyvä narrauspila
Pikku Jakenaron jätinkirkko

Pikku Jakenaron jätinkirkko on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen Saloisissa Mattilanperällä sijaitseva jätinkirkko. Sille on ehdotettu ajoitukseksi 2500 eaa., mikä tekee siitä kivikauden loppuun sijoittuvan kohteen. == Sijainti == Jätinkirkko sijaitsee Raahen kirkosta noin 14 kilometriä kaakkoon Mattilanperällä Jylhänharjun itäpuolella. Kun poikkeaan Mattilanperän tieltä (yhdystie 18565) Kopsaan johtavalle tielle ja ajaa sitä 700 metriä pohjoiseen, kohtaa Pikku Jakenarossa harjun päällä jätinkirkon. Paikka on Jylhänharjun itäreunaa seuraava kapea harjanne, joka on muodostunut moreeniharjun päälle. Täällä harju laskee jyrkähkösti kohti itää. == Jätinkirkko == Jätinkirkko on suorakaiteen muotoinen matala kivivalli, jonka ulkomitat ovat 30 metriä pitkä (Ridderstadin mukaan 33 metriä ) ja 16 metriä leveä. Rakennelman laskennallinen pinta-ala on silloin 480 neliömetriä (m²). Vallin korkeus on vain 30–80 senttimetriä, mutta se on yllättävän leveä. Sisäalueen pituus on 27 metriä ja leveys 4–6 metriä. Jätinkirkon pituusakseli osoittaa 2° (astetta) vastapäivään eli pohjoiseen. Kivivallissa on matalampi kohta, jota kutsutaan portiksi. Se sijaitsee jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 106° pohjoisesta vastapäivään eli lähes tarkalleen lännessä. Kivivallin sisäpuolella on suoritettu arkeologinen kaivaus, jonka löytöinä saatiin talteen liuskeisestä kivestä tehtyjen esineiden kappaleita, kivi-iskoksia ja kvartsi-iskoksia. Muutama kvartsinkappale tulkittiin työkaluksi. Myös jätinkirkon vallien ulkopuolelta löytyi kvartsi-iskoksia. Jos jätinkirkot ovat sijainneet aina merenrannassa, voidaan jääkauden jälkeisen maankohoamisen nopeudesta päätellä sen ikä. Raahen seudun rannansiirtymän kronologiassa jätinkirkon alarinne oli rantaa 3000–2500 eaa. Tämän perusteella jätinkirkolle on ehdotettu ajoitusta 2500 eaa. == Ympäristö == Jätinkirkon ympäristössä saattaa olla enemmänkin muinaisjäännöksiä, sillä jätinkirkosta 130–140 metriä etelään polun itäpuolella löytyi halkaisijaltaan 4,5 metriä suuri kiviröykkiö. Sen korkeus on vain 20 senttimetriä ja sen keskikohdassa on kuoppa. == Tutkimuksia == Vuonna 1986 suoritti Aulis Forss kohteessa arkeologisen kaivauksen. Seuraavina vuosina paikalla on käyty vain silmäilemässä paikkoja: vuonna 1994 oli tarkastus (Jaana Itäpalo), vuonna 1997 inventointi (Mika Sarkkinen) ja vuonna 2001 oli taas tarkastus (Pentti Koivunen). == Historiaa == Tammikuussa 2001 kulki jätinkirkon läpi telaketjuilla liikkuva kaivuri. Sen kulku-uraa tasoitettiin vielä traktorilla. Jätinkirkon etelävallista tuhoutui 4 metriä leveä kohta ja sen itäisen vallin sisäosaan tuli myös vaurioita. Pohjoisvallista ei ole jäljellä paljoakaan alkuperäistä kiveystä. == Hoitaminen == Läheisen Kettukankaan muinaisjäännösalueen hoitamisen tapaan myös Pikku Jakenaron jätinkirkon ja Hautakankaan alueita on hoidettu harvennushakkuilla. == Katso myös == * Kettukankaan jätinkirkko sijaitsee noin 1,2 kilometriä länsi-luoteeseen Jylhänharjun eteläpuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Megalithic Portal: Pikku Jakenaro Giant's Church, viitattu 25.11.2016 Luokka:Suomen jätinkirkot Luokka:Saloisten historia
Japp–Klingemann-reaktio

Japp–Klingemann-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa aromaattinen diatsoniumsuola reagoi diketonin tai β-ketohapon tai -esterin kanssa muodostaen hydratsonin. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Francis Robert Japp ja Felix Klingemann vuonna 1888 ja reaktio on nimetty heidän mukaansa. Japp–Klingemann-reaktio on hyvin käytetty tapa valmistaa synteettisesti hyödyllisiä aromaattisia hydratsoneja.Richard J. Sundberg :Indole, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.11.2016 ==Reagenssit ja mekanismi== Japp–Klingemann-reaktio tapahtuu emäksisissä olosuhteissa kaikille aromaattisille diatsoniumsuoloille. Karbonyyliyhdisteenä käytetään tyypillisesti joko β-ketohappoa tai -esteriä. Reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa karbonyyliyhdisteestä muodostuu emäksisissä olosuhteissa enolaatti. Tämä nukleofiilinen enolaatti reagoi elektrofiilisen diatsoniumsuolan kanssa additioreaktiolla muodostaen välivaiheena diatsoyhdisteen. Tämä diatsoyhdiste hydrolysoituu emäksisissä olosuhteissa tetraedrimäiseksi välivaiheeksi. Tämä välivahe on epästabiili ja hajoaa hydratsoniksi ja ketohappojen tapauksessa hiilidioksidiksi ja ketoestereiden tapauksessa karboksylaatti-ioniksi. : Japp–Klingemann- reaktioissa muodostuvat aromaattiset hydratsonit ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian lähtöaineita. Usein reaktiota seuraa Fischerin indolisynteesi, jossa hydratsoni reagoi väkevän rikkihapon kanssa indolijohdannaiseksi. : ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Jorma Aalto

Jorma Aalto -nimisiä henkilöitä ovat: * Jorma Aalto (s. 1957), suomalainen hiihtäjä * Jorma Aalto (s. 1986), suomalainen fantasiakirjailija * Jorma S. Aalto (1935–2019), suomalainen oikeustieteen professori, oikeuskansleri 1986–1998
Florence Henderson

Florence Agnes Henderson (14. helmikuuta 1934 Dale, Indiana – 24. marraskuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sitcom-näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja oli äiti sarjassa The Brady Bunch.Ilta-Sanomat Henderson aloitti uransa Broadwaylla, jossa hän oli ensimmäisessä pääosassaan musikaalissa Oklahoma!, ja sitten seurasivat Sound of Music, Kuningas ja minä ja South Pacific.Huffingtonpost.com ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Florence Hendersonin kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Philadelphian roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Philadelphian roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Yhdysvalloissa. Siihen kuuluvat Allentownin, Altoona- Johnstownin, Erien, Greensburgin, Harrisburgin, Pittsburghin ja Scrantonin hiippakunnat. == Piispat ja arkkipiispat == * Michael Francis Egan (1808–1814) * Henry Conwell (1819–1842) * Francis Kenrick (1842–1851) * John Neumann (1852–1860) * James Frederick Wood (1860–1883) * Patrick John Ryan (1884–1911) * Edmond Francis Prendergast (1911–1918) * Dennis Joseph Dougherty (1918–1951) * John Francis O'Hara (1951–1960) * John Krol (1961–1988) * Anthony Joseph Bevilacqua (1987–2003) * Justin Francis Rigali (2003–2011) * Charles Joseph Chaput (2011– ) == Lähteet == Luokka:Kristinusko Pennsylvaniassa Luokka:Yhdysvaltain katoliset hiippakunnat
Marie Kondō

Marie Kondō (, s. 9. lokakuuta 1984 Tokio) on japanilainen järjestelyasiantuntija ja kirjailija. Hänen KonMari-nimellä tunnettua kodintavaroiden järjestelymenetelmää käsittelevät elämänhallintaoppaansa ovat myyneet syksyyn 2016 mennessä yhteensä 6,5 miljoonaa kappaletta yli 40 kielellä.KonMari-metodilla elämän kaaos järjestykseen? – "Moni on viimein huomannut elävänsä tavaratulvassa", Minna Rinta-Tassi, Yle uutiset 24.10.2016 Kondō perusti kodinjärjestelyn konsultointiyrityksensä 19-vuotiaana. Time- lehti valitsi hänet 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen listalleen vuonna 2015. Kondō on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta. Kondō kertoo saaneensa vaikutteita šintolaisuudesta.Who Is Marie Kondo? 7 Things You Might Not Know About the Japanese Decluttering Guru , Claire Stern, InStyle, 23.1.201615 Facts You Don’t Know About Marie Kondo, MakeSpace, 4.9.2015 Kondōn raivaus- ja järjestämismenetelmän periaatteena on, että kotiaan järjestelevä ihminen kysyy itseltään jokaisen esineen kohdalla ”tuottaako tämä esine minulle iloa”. Jos niin ei ole, hänen tulee luopua esineestä. Menetelmän kannattajien mukaan kodin tyhjentäminen turhasta tavarasta tällä tavalla johtaa pysyvään ja myönteiseen elämänmuutokseen myös mielen tasolla. Kolmannen lapsensa syntymän jälkeen Kondō kertoi alkuvuodesta 2023, ettei enää pitänyt tärkeänä kotinsa pysyvää siistimistä. Hän sanoi arvostavansa enemmän lastensa kanssa viettämäänsä aikaa ja tavallaan luopuneensa jatkuvasta siistimisestä. Lausunnosta uutisoitiin ainakin läntisissä tiedotusvälineissä niin, että se päätyi otsikoihin niin Pohjois-Amerikassa kuin Euroopassakin. == Suomeksi käännetyt kirjat == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Tempo massimo

Tempo massimo (”Täyttä vauhtia”) on vuonna 1934 valmistunut italialainen romanttinen komediaelokuva. Se on Mario Mattòlin ensimmäinen ohjaustyö. Elokuvan pääosia esittävät Carla Mignone alias Milly ja Vittorio De Sica. ==Juoni== Professori Giacomo Benti viettää tätinsä ja miespalvelijansa kanssa rauhallista elämää Comojärven rannalla sijaitsevassa huvilassaan. Eräänä päivänä professorin ollessa veneilemässä seurapiirikaunotar Dora Sandri on vähällä pudota hänen päälleen laskuvarjolla. Benti kutsuu Doran huvilalleen ja rakastuu häneen. Saadakseen rakastettunsa huomion hän ryhtyy harrastamaan urheilua, mikä johtaa erilaisiin kommelluksiin ja väärinkäsityksiin. Lopulta Benti päätyy Milanoon, jossa Dora on menossa naimisiin vain hänen rahoistaan kiinnostuneen Bob Huertan kanssa. Päästyään selville juonesta Benti ryntää kirkkoon, pysäyttää häät ja pakenee morsiamen kanssa paikalta. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Mario Mattòlin tuottama ja käsikirjoittama Tempo massimo on myös hänen ensimmäinen ohjaustyönsä. Alun perin sen ohjaajaksi oli ajateltu Carlo Ludovico Bragagliaa, joka vetäytyi projektista viime metreillä. Mattòlin tuottamissa revyissä esiintyneiden De Sican ja Millyn lisäksi siinä nähdään Anna Magnani toisessa elokuvaroolissaan. Tempo massimo on välitön ja vauhdikas komedia, joka on tyyliltään paljon velkaa Mario Camerinin elokuville kuten Kyllä miehet ovat roistoja (Gli uomini, che mascalzoni, 1932). Elokuva menestyi kaupallisesti hyvin ja sai myös positiivisia arvosteluja ohjauksesta ja näyttelijäsuorituksistaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset komediaelokuvat Luokka:Romanttiset komediat Luokka:Vuoden 1934 italialaiset elokuvat
Milly

Carolina Mignone (26. helmikuuta 1905 Alessandria – 22. syyskuuta 1980 Nepi), taiteilijanimeltään Milly, oli italialainen näyttelijä ja laulaja. Revyynäyttelijänä työskennellyt Milly teki 1930-luvulla myös muutamia elokuvia. Hän muutti ennen toista maailmansotaa Yhdysvaltoihin, mutta palasi sodan jälkeen Italiaan ja työskenteli jälleen laulajana ja näyttelijänä. ==Elokuvia== * Tempo massimo, 1934 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Talvisodan pommitukset Seinäjoella

Seinäjoen pommitus talvisodassa oli Neuvostoliiton ilmavoimien 3. helmikuuta 1940 noin kello 13:40 tekemä ainoa ilmapommitus Seinäjoelle, jolloin kolmetoista asukasta sai surmansa ja neljätoista haavoittui. Pommitus tehtiin 27 Iljušin DB-3 -pommikoneella. Pommin osuessa Rajakadulla olevaan sirpalesuojaan sai välittömästi surmansa kymmenen ihmistä. Lisäksi haavoittuneista kolme menehtyi sairaalassa. Pommit osuivat myös Seinäjoen juna-aseman kolmannen luokan odotustilaan, vanhaan Marttilan kouluun, nykyiseen taidekoulu Oivaan, Ruukintien varrella olevaan viljavarastoon ja vanhalle kauppatorille. Loput pommit osuivat keskustan ulkopuolelle joen toisella puolella olleille pelloille. == Lähteet== *Talvisota Ilkan sivuilla 1939-1940 sivut 118-119 Seinäjoella Luokka:Seinäjoen historia Luokka:Vuoden 1940 sotahistoria
The New Thing & the Blue Thing

The New Thing & the Blue Thing on yhdysvaltalaisen trumpetistin Ted Cursonin vuonna 1965 julkaistu albumi.Ted Curson discography Viitattu 25 marraskuuta, 2016 == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti *Bill Barron – tenorisaksofoni, *Georges Arvanitas – piano *Herb Bushler – kontrabasso *Dick Berk – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * The New Thing & the Blue Thing discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1965 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Coco

Coco voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Coco, joki Keski-Amerikassa * Coco, Gad Elmalehin ranskalainen elokuva vuodelta 2009 * Coco, Pixarin elokuva vuodelta 2017 * Coco, Colbie Caillatin musiikkialbumi vuodelta 2007 * Co-Co, Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 1978 edustanut yhtye * CoCo, TRS-80 Color Computer, Motorolan vuosina 1980–1991 valmistama kotitietokone * coco- taksi, kuubalainen taksi * etunimenä: ** Coco Chanel (1883–1971), ranskalainen muotisuunnittelija ** Coco Lee (1975–2023), amerikankiinalainen poplaulaja ** Coco Martin (1930–1987), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Coco Rocha (s. 1988), kanadalainen huippumalli ** Coco Vandeweghe (s. 1991), yhdysvaltalainen tennispelaaja * sukunimenä: ** Ammy Coco, togolaissyntyinen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja ** Francesco Coco (s. 1977), italialainen jalkapalloilija ** James Coco (1930–1987), yhdysvaltalainen näyttelijä * Coco Bandicoot, hahmo Crash Bandicoot -pelisarjassa. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Psychework

Psychework on jyväskyläläinen melodista metallia esittävä yhtye. Yhtyeen esikoisalbumi ilmestyi Ranka Kustannuksen kautta syyskuussa 2016. == Historia == Psycheworkin perustivat aiemmin Machine Meniin kuuluneet laulaja Antony Parviainen ja kitaristi J-V Hintikka. Yhtye sai alkunsa syksyllä 2012 Parviaisen sairastuttua leukemiaan, mistä hän ammensi uutta inspiraatiota musiikin tekemiseen. Keväällä 2013 kaksikko alkoi säveltää musiikkia Parviaisen sairausaikana kirjoittamien tekstien pohjalta. Virallisesti Psychework esiteltiin marraskuussa 2015, ja tuolloiseen kokoonpanoon kuuluivat myös kitaristi Jere Kortelainen, basisti Ville Koskinen, kosketinsoittaja Otto Närhi ja Swallow the Sunissakin soittava rumpali Juuso Raatikainen. Psycheworkin esikoisalbumi The Dragon’s Year ilmestyi Ranka Kustannuksen kautta 2. syyskuuta 2016. Se sijoittui 18:ksi Suomen albumilistalla. == Jäsenet == * J-V Hintikka – kitara * Ville Koskinen – bassokitara * Otto Närhi – kosketinsoitin * Antony Parviainen – laulu * Konsta Vehkala – rummut * Juha Takanen – kitara === Entiset jäsenet === * Juuso Raatikainen – rummut * Jere Kortelainen – kitara == Julkaisut == === Albumit === * * * === Singlet === * * * * * Ghost Patrol (2017) * *Enemy Inside the Wire (2020) *Victorious (2021) *Abandoned (2021) *Kiova (2023) *Interstellar (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Psycheworkin sivusto * Luokka:2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet
Urge

Urge on yhdysvaltalaisen trumpetistin Ted Cursonin vuonna 1966 julkaistu albumi.Ted Curson discography Viitattu 25 marraskuuta, 2016Fitzgerald, M., Ted Curson leader entry, Viitattu 25 marraskuuta, 2016 == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti, taskutrumpetti * Booker Ervin – tenorisaksofoni * Jimmy Woode – kontrabasso * Edgar Bateman – rummut == Lähteet == * Urge discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1966 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Starman

Starman voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * ”Starman”, David Bowien kappale vuodelta 1972 * Starman, John Carpenterin tieteiselokuva vuodelta 1984 * Starman, virolainen yritys. * Starman, DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä hahmo.
Cesara

Cesara on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Cesaran naapurikunnat ovat Arola, Civiasco, Madonna del Sasso, Nonio, Pella ja Varallo. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Nonio

Nonio on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Nonion naapurikunnat ovat Cesara, Omegna, Pella, Pettenasco, Quarna Sotto ja Varallo. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat