EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pan Amin lento 830

Pan Amin lento 830 oli Pan Amin reittilento, joka kiersi maailman New Yorkista itään. Lennon Tokiosta Honoluluun kulkevalla osuudella 11. elokuuta 1982 olleessa Boeing 747-121 -koneessa räjähti pommi sen lähestyessä Honolulua. Istuintyynyn alle asetettu pommi tappoi yhden matkustajan, teki reiän matkustamon lattiaan ja vaurioitti kattoa, mutta kone laskeutui turvallisesti Honoluluun. Pommin toi koneeseen jordanialaissyntyinen palestiinalainen Mohammed Rashed, joka kuului Palestiinan vapautuksen kansanrintamasta erkaantuneeseen toukokuun 15. päivän terroristiryhmään. Hänet pidätettiin vuonna 1988 Kreikassa ja tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen, joskin hänet vapautettiin hyvän käytöksen ansiosta jo vuonna 1996. FBI pidätti hänet Egyptissä vuonna 1998. Hänet tuotiin Yhdysvaltoihin, jossa hän myönsi syyllisyytensä oikeudenkäynnissä vuonna 2002. Hän vapautui vankilasta vuonna 2013, minkä jälkeen Yhdysvaltain maahanmuuttoviranomaiset ottivat hänet haltuunsa odottamaan karkotusta maasta. Hänet karkotettiin lopulta Mauretaniaan vuonna 2016. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Havaijilla Luokka:Vuoden 1982 lento-onnettomuudet Luokka:Terrori-iskut Yhdysvalloissa Luokka:Vuoden 1982 terrori-iskut Luokka:Honolulu
Raimo Aarras

Raimo Rainer Aarras (18. helmikuuta 1931 Turku – 17. toukokuuta 2023Kuolinilmoitus. Turun Sanomat 18.6.2023, s. 22.) oli suomalainen taidemaalari.Uppslagsverket Finland : Aarras, Raimo Aarras opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1952–1953 muun muassa Otto Mäkilän johdolla. Aarras piti ensimmäisen näyttelynsä 1952 ja hän oli 1950- ja 1960-luvuilla keskeinen henkilö Turun taidepiireissä. Vuonna 1960 Aarras oli mukana perustamassa Arte- taiteilijayhdistystä Turkuun. Hänen maalauksensa muuttuivat alkuaikojen surrealismista esittävämpään suuntaan. thumb|Raimo Aarras: Uudenkaupungin tanskalaisen lennättimen muistolaatta, 1963, Uusikaupunki. thumb|Työn ääressä, Uusikaupunki. thumb|upright|Kätten työlle, 1980-luku, Uusikaupunki. __NOTOC__ == Kirjallista tuotantoa == * Kalannin kirkko ja sen kalkkimaalaukset. Kalannin seurakunta, Turku 1961 * Kalannin kotiseutumuseo. Kalannin kotiseutumuseo, Kalanti 1972 * Edwin Lydén. Taidehistoriallisia tutkimuksia 5. Taidehistorian seura, Helsinki 1980 == Kirjallisuutta == * Raimo Aarras; esseen teksti Esa Sirkka. R. Arras, Uusikaupunki 1993 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aarras liikkuu ajassa ja paikassa, Turun Sanomat 28.6.2005 * Raimon kammarista Italian auringon alle, Vakka-Suomen Sanomat 13.1.2020 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Uno Otto Honka

Uno Otto Honka, ent. Bremer (19. kesäkuuta 1858 Perniö – 18. kesäkuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen virkamies, koulunjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies. ==Henkilöhistoria== Hongan vanhemmat olivat vuorineuvos Viktor Zebor Bremer ja Ottiliana Matilda Rehbinder ja puoliso vuodesta 1888 yhteiskoulun johtaja Aina Maria Hagan. Honka valmistui agronomiksi Mustialasta 1882 ja toimi 1885–1887 Turun ja Porin läänin apulaislääninagronomina. Tilanhoitaja ja maanviljelyskoulun johtaja Tuorlassa Honka oli 1887–1904 ja virkatalojen tarkastaja ensin Turun ja Porin läänissä ja sitten Vaasan läänissä 1908–1925. Hän oli talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustaja 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 25.10.2020.Luettelo Suomen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajista säätyvaltiopäivillä Viitattu 25.10.2020. Poliitikko Aarne Honka ja oikeuskansleri Olavi Honka olivat Uno Otto Hongan poikia.Aikalaiskirja (Kuka kukin on) 1934, ss. 219–220. Viitattu 25.10.2020.Oikeuskansleri Olavi Honka. Helsingin Sanomat, 22.2.1961, s. 19. ==Julkaisuja== * Heinäsiemenkaupasta ja siemenviljelyksestä kansantaloudelliselta kannalta katsottuna, 1898 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Bertel Gripenberg (arkkitehti)

Bertel Edvard Leonard (Bobi) Gripenberg (19. helmikuuta 1920 Helsinki – 5. huhtikuuta 2013 Espoo) oli suomalainen arkkitehti.Arkitekt Bertel Gripenberg. Hufvudstadsbladet 3.5.2013. Bertel Gripenberg pääsi ylioppilaaksi 1939 ja aloitti samana vuonna opinnot Teknillisessä korkeakoulussa. Sotavuodet hän palveli ilmatorjuntatykistössä. Hän oli työssä vuodesta 1945 isänsä Ole Gripenbergin arkkitehtitoimistossa ja hän valmistui arkkitehdiksi 1953. Hänestä tuli toimiston osakas 1955 ja hän sai toimiston kokonaan omistukseensa 1971. Toimiston nimeksi tuli 1974 Arkkitehtitoimisto Gripenberg & Co ja vuonna 1987 Bertel Gripenbergin osakkuus siirtyi hänen pojalleen Jörn Gripenbergille. Gripenberg suunnitteli useita teollisuusrakennuksia Suomeen ja vuodesta 1974 alkaen hänen toimistonsa toteutti useita suuria projekteja Neuvostoliitossa, muun muassa Moskovan lentorahtiterminaalin ja taide- ja kulttuurikeskuksen Siperiaan. Gripenberg suunnitteli myös rivitaloja, asuintaloja, huviloita ja vapaa-ajan rakennuksia. Hän jäi eläkkeelle 1991. == Suunnittelutöitä == * Virkby samskola (nyk. Källhagens skola, Lohja 1950, Ole Gripenbergin kanssa * Hapankaivontie 10, Lohja 1952, Ole Gripenbergin kanssa * Pähkinäniemen puistotie 6, Lohja 1953 * Pähkinäniemen puistotie 8, Lohja 1954 * Tytyrin kaivostorni, Lohja 1954, Ole Gripenbergin kanssa * Hapankaivontie 8, Lohja 1955, Ole Gripenbergin kanssa * Virkby samskolanin opettajien asuinrivitalo, Lohja 1956 * Virkkalan kalkki- ja sementtitehtaan konepajarakennus, Lohja 1956 ja 1974, Ole Gripenbergin kanssa * Stockmannin tavaratalo, Tampere 1957, Ole Gripenbergin kanssa * Wiklundin tavaratalo, Turku 1957, Ole Gripenbergin kanssa * Hartwallin tehdasrakennukset, Konala * Siporex-tehdas, Ikaalinen * Suomen Tupakan tehdasrakennus, Lauttasaari * Teknoksen tehdasrakennukset Pitäjänmäellä ja Rajamäellä * Sunilan selluloosatehtaan laajennus- ja uudistustyöt Alvar Aallon valvonnassa, Kotka * Astran lääketehdas Kauklahdessa * Pähkinäniemen puistotie 3, Lohja 1962 * Virkkalan kalkki- ja sementtitehtaan asuntolarakennus, Lohja 1963 * Virkkalan kalkki- ja sementtitehtaan ruokalarakennus, Lohja 1963 * Virkkalan kalkki- ja sementtitehtaan vahtitupa- ja toimistorakennus, Lohja 1965 * Raajarikkoisten koulusäätiön cp-koulu, Kiskontie 19 B, Helsinki, 1968 * Ilmatorjunnan muistomerkki, Länsi-Musta, Suomenlinna 1969 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Obanazawa

Obanazawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Obanazawan allaslaaksossa. Kaupungin läpi virtaa Mogamijoen sivujoki Nyū. Idässä kaupungin alue nousee Ōuvuorille ja rajautuu Miyagin prefektuuriin. Obanazawassa on 15 452 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 372,53 neliökilometriä. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Obanazawa kehittyi markkinapaikkana, Ushū-kaidō-tiereitin postiasemana (shukuba) ja paikallisena hallintokeskuksena (jin’ya). Läheisen Nobesawan hopeakaivoksen vuoksi alue oli suoraan Tokugawa-bakufun hallinnassa. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Obanazawalle myönnettiin vuonna 1959. Seutu tunnetaan runsaslumisuudestaan. Siellä viljellään muun muassa riisiä, tattaria ja vesimeloneja. Silkinviljely oli aiemmin merkittävä elinkeino. Kaupunkiin on sijoittunut myös elektroniikkateollisuutta. Obanazawan nähtävyyksiin kuuluu Ginzan-onsenin kuuma lähde, joka sijaitsee Funagatavuoren juurella. Sen ympäristö on osa prefektuurin luonnonpuistoa. == Kuvia == Tiedosto:Obanazawa city hall, Yamagata.JPG|Obanazawan kaupungintalo Tiedosto:Ginzan Onsen - Inns (銀山温泉 - 旅館松本, 昭和館, 銀山川, 八木橋商店, 旅籠いとうや, 能登屋旅館, 旅館永澤平八, かじか庵, 旅館藤屋) (2015-03-07 by Eiji Kikuta @Pixabay 1366873).jpg|Ginzan-onsen talvella Tiedosto:白銀の滝 Sirogane Falls - panoramio.jpg|Shiroganen vesiputous Tiedosto:ShintsurukoDam3.JPG|Näkymä Shin-Tsurukon padolta Tiedosto:Obanazawa city center area Aerial photograph.1976.jpg|Obanazawan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamagatan prefektuurin kaupungit
Piscataway

Piscataway on kunta (township) Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Middlesexin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 56 044\. ==Maantiede== Piscataway sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Middlesexin piirikunnassa. Matkaa New Yorkin kaupunkiin on noin 55 kilometriä. ==Historia== Piscataway on New Jerseyn viidenneksi vanhin kunta. Englannin kuningas Kaarle II antoi nykyisen Piscatawayn veljelleen Yorkin herttua Jaakolle vuonna 1664 ja Jaakko antoi maata edelleen tuttavilleen. Paikkakunnan ensimmäiset siirtolaiset saapuivat New Hampshirestä vuonna 1666. Nimi Piscataway johdettiin paikannimestä Piscataqua New Hampshirestä ja sen merkityksestä ei ole varmuutta. Mahdollisesti nimi on peräisin delawareilta. Monet 1700-luvun rakennukset ovat säilyneet Piscatawayn historiallisessa kaupunginosassa River Road-tien varrella. Vanhin rakennus on peräisin vuoden 1720 paikkeilta. Yhdysvaltojen ja brittien joukot kulkivat laueen läpi Yhdysvaltain vapaussodan aikana. George Washingtonin johtamat amerikkalaiset joukot lepäsivät Piscatawayssä Monmouthin taistelun jälkeen heinäkuussa 1778. ==Talous== Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Piscatawayssä aikavälillä 2014–2018 olivat 93 534 USD ja henkilöä kohden 32 575 USD. 7,5 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella. ==Väestö== Kunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 56 044 ja vuoden 2019 arvion mukaan 56 837\. Kaupungin asukkaista 34,8 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 26,9 %), 20,1 % afroamerikkalaisia, 12,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 38,6 % aasialaisia. 37,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 32,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. ==Koulutus== Piscatawayssä sijaitsevat Rutgersin yliopiston Buschin ja Livingstonin kampukset, sekä Robert Wood Johnson Medical School. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat
Palisades Park

Palisades Park on kunta (borough) Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Bergenin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 19 622\. ==Maantiede== Palisades Park sijaitsee New Jerseyn Bergenin piirikunnassa. ==Historia== Nykyisen Palisades Parkin alueen ensimmäiset siirtolaiset tulivat Alankomaista. Seutu oli maanviljelykäytössä aina 1800-luvulle saakka, jolloin rautateiden saapuminen toi mukanaan teollisuutta ja uusia asukkaita. Paikalle muutti myös monia New Yorkissa työssä käyviä. Palisades Park kuului Hackensackin kaupunkiin (township) vuoteen 1871 saakka, jolloin se liitettiin Ridgefieldiin. Oma kaupunkinsa (borough) Palisades Parkista tuli vuonna 1899. Osa uudesta kaupungista liitettiin Fort Leen kaupunkiin vuonna 1909. Vuonna 1909 oli myös avattu Palisades Amusement Park- huvipuisto. Koska nimet sekoitettiin usein keskenään, Palisades Parkin asukkaat yrittivät epäonnistuen muuttaa kaupungin nimen äänestyksellä ensin vuonna 1914 Oakdeneksi ja vuonna 1923 Morsemereksi. 1990-luvulta lähtien kaupunkiin on kasvanut suuri korealainen yhteisö. ==Talous== Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Palisades Parkissa aikavälillä 2014–2018 olivat 64 684 USD ja henkilöä kohden 32 325 USD. 12 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella. ==Väestö== Kunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 19 622 ja vuoden 2019 arvion mukaan 20 715\. Kaupungin asukkaista 28,8 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 18,1 %), 1,1 % afroamerikkalaisia, 20,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 59,3 % aasialaisia. 78,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 63,8 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. ==Lähteet== Luokka:New Jerseyn kunnat
Hammonton

Hammonton on Yhdysvaltain New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva kunta (town), jossa asuu 13 909 asukasta (2020). Kunnan väkiluku vähenee. Hammonton sijaitsee Atlanticin piirikunnassa. == Väestö == Hammontonin väestön mediaani- ikä on 42,3 vuotta, ja se on miehillä hieman korkeampi kuin naisilla, mutta silti Hammontonissa on selvästi enemmän miespuolisia henkilöitä 0-5-vuotiaiden ikäluokassa. Hammontonissa on kuitenkin selvästi enemmän miehiä myös 50-55-vuotiaiden ikäluokassa. Hammontonissa on 5 127 kotia, joista 29 prosenttia on vuokrattu. Hammontonin väestöstä 75 % on englanninkielisiä, ja 65 vuotta täyttäneistä 86 % on englanninkielisiä. Kunnassa asuu 780 veteraania, joista 36,5 % taisteli Vietnamin sodassa. == Lähteet == Luokka:New Jerseyn kunnat
Jarkko Volanen

Jarkko Tapani Volanen (s. 1971) on helsinkiläinen kirjailija ja väitöskirjatutkija Helsingin yliopistossa. Häneltä on ilmestynyt kaksi romaania: Hiekankantajat (2017, Teos) ja Varjoihmiset (2020, Teos). Varjoihmiset ylsi paitsi vuoden 2020 Tiiliskivi-palkinnon finalistiksi myös vuoden 2021 Runeberg-palkinnon pitkälle ehdokaslistalle. Volasen kolmas romaani, Vainovalkeat, ilmestyy 15.3.2025. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jarkko Volanen Kirjasammossa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tammisaaren paloasema

{ "type": "FeatureCollection", "features": [ { "type": "Feature", "properties": { "marker-color": "FF6347", "marker-size": "medium", "marker- symbol": "fire-station" }, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 23.466319, 59.981935 ] } } ] } Tammisaaren paloasema (asema 80) on Länsi- Uudenmaan pelastuslaitoksen alaisuudessa toimiva paloasema Raaseporin Tammisaaressa. Tammisaaren paloasema on rakennettu v. 1972 ja sittemmin saneerattu ja laajennettu vuonna 2009. Paloasemalle on sijoitettuna johtoyksikkö, pelastusyksikkö, puomitikasyksikkö, miehistönkuljetusauto, huoltoauto, koukkulavayksikkö, kaksi maastoajoneuvoa sekä kaksi ambulanssia. Lisäksi paloaseman käytettävissä on yhteensä neljä venettä. Vakituisen paloaseman lisäksi samassa rakennuksessa toimii myös pelastuslaitoksen sopimuspalokunta Ekenäs FBK. == Aseman yksiköt == Yksikkötunnus Tyyppi R LU 37 Päivystävä palomestari R LU 801 Pelastusyksikkö R LU 806 Puomitikasyksikkö R LU 807 Miehistönkuljetusauto R LU 8072 Huoltoauto R LU 808 Vene R LU 8082 Vene R LU 8083 Vene R LU 8084 Vene R LU 8094 Koukkulavayksikkö R LU 8098 Maastoajoneuvo R LU 8099 Maastoajoneuvo E LU 3211 Hoitotason ambulanssi E LU 3212 Hoitotason ambulanssi == Lähteet == Luokka:Suomen paloasemat Luokka:Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos Luokka:Tammisaaren rakennukset ja rakennelmat
Rubidiumkloridi

Rubidiumkloridi (RbCl) on rubidium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden rubidiumyhdisteiden valmistukseen ja lääketieteessä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa rubidiumkloridi on valkoista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Rubidiumkloridi on polymorfista ja sillä on kolme kidemuotoa. Jokaisen muodon alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenteet muistuttavat natriumkloridin, cesiumkloridin ja sinkkisulfidin rakenteita. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee hieman myös metanoliin. Rubidiumkloridia valmistetaan neutraloimalla rubidiumhydroksidia tai -karbonaattia vetykloridilla. :RbOH + HCl → RbCl + H2O :Rb2CO3 \+ 2 HCl → 2 RbCl + H2O + CO2 Rubidiumkloridia käytetään muun muassa muiden rubidiumyhdisteiden ja metallisen rubidiumin valmistamiseen, polttoaineiden oktaanilukua kohottavana aineena ja biomolekyylien kuten DNA:n erottamiseen. Rubidiumin isotooppia 82Rb sisältävää rubidiumkloridia käytetään merkkiaineena sydämen positroniemissiotomografiassa. ==Lähteet== Luokka:Kloridit Luokka:Rubidiumyhdisteet
Sagae

Sagae () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Yamagatan allaslaakson länsireunalla. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Dewavuorille lähes 1,5 kilometrin korkeuteen. Kaupungin keskusta on rakentunut Mogami- ja Sagaejokien väliin. Sagaessa on 41 313 asukasta (maaliskuussa 2018) ja sen pinta-ala on 139,03 neliökilometriä. Sagae kehittyi Kamakura-kaudelta 1500-luvun lopulle saakka linnanaluskaupunkina. Sittemmin Edo-kaudella sinne sijoitettiin paikallinen hallintokeskus. Alue oli pääosin suoraan Tokugawa- bakufun hallinnassa. Meiji-restauraation jälkeen Sagaesta tehtiin Nishi- Murayaman piirikunnan pääkaupunki, jonne valmistui rautatieyhteys 1920-luvun alussa. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sagae sai vuonna 1954, kun Sagaen maaseutukaupunkiin liitettiin neljä kyläkuntaa. Kaupungissa on elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla tuotetaan etenkin kirsikoita. Sagaen rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu historiallisesti vaikutusvaltainen Jion-jin temppeli, jonka päähalli on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Kaupungissa toimii Sagae- onsenin kuuma lähde. Sagaeta palvelee JR Higashi-Nihonin Aterazawa-linja. == Kuvia == Tiedosto:CityOffice SAGAE 2013.jpg|Sagaen kaupungintalo Tiedosto:SagaeHachimangu Sandou2.JPG|Sagae Hachiman-gū Tiedosto:Nishi-Sagae Platform 2006.jpg|Nishi-Sagaen rautatieasema Tiedosto:Garyu-kyo.JPG|Garyūn silta Tiedosto:Sagae city center area Aerial photograph.1976.jpg|Sagaen kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamagatan prefektuurin kaupungit
Tao Geoghegan Hart

Tao Geoghegan Hart (s. 30. maaliskuuta 1995 Lontoo) on englantilainen maantiepyöräilijä. Hän on kilpaillut korkeimmalla ammattilaistasolla, UCI World Tourilla, kaudesta 2017 lähtien. Hän edusti vuoteen 2023 saakka Team Sky / Ineos Grenadiers -joukkuetta ja vuodesta 2024 lähtien Lidl-Trekiä. Hän on Italian ympäriajon voittaja. Geoghegan Hart voitti vuoden 2020 Italian ympäriajossa Piancavalloon päättyneen 15. etapin ja Sestriereen päättyneen 20. etapin. Ennen päätösetappia hän oli kokonaiskilpailussa toisena, vain 0,86 sekuntia Jai Hindleylle jääneenä. Viimeisenä ajetulla aika-ajoetapilla hän varmisti kokonaisvoittonsa 39 sekunnin erolla Hindleyyn. Hän voitti myös nuorten kilpailun. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2012 :Ratapyöräilyn nuorten EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa ;2013 :Tour of Istria, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto :Giro Internazionale della Lunigiana, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun sekä 1. etapin voitto ;2015 :USA Pro Challenge, nuorten kilpailun voitto ;2016 :Trofeo Piva, voitto :Tour of the Gila, nuorten kilpailun voitto :Tour de Savoie Mont Blanc, 5. etapin voitto ;2018 :Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides ;2019 :Tour of the Alps, kokonaiskilpailussa toinen, 1. ja 4. etapin voitto :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 16. etapilla toinen, 15. etapilla kolmas ;2020 :Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailussa kolmas :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto, mäkikirikilpailussa toinen, 15. ja 20. etapin voitto, 18. etapilla toinen ;2022 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s ;2023 :Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailussa kolmas, 4. etapin voitto :Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa kolmas :Tour of the Alps, kokonais- ja pistekilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto :Italian ympäriajo, 9. etapilla (aika-ajo) kolmas == Lähteet == Luokka:Englantilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Giro-voittajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Canon EOS 90D

Canon EOS 90D on Canonin digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkaistiin 28. elokuuta 2019. Siinä on 32 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Kameralla voi kuvata jopa 11 kuvaa sekunnissa ja videoida 4K-laadulla 30 kuvaa sekunnissa tai FullHD-laadulla 120 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on kolmen tuuman kääntyvä kosketusnäyttö ja tuki Bluetoothille ja Wi-Fi:lle. Kameran runko painaa akun kanssa 701 grammaa. Canon EOS 90D on Canon EOS 80D:n seuraaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Canon EOS 90D Canonin sivuilla EOS 90D
Pohjoismaiden konservatiivinuoret

Pohjoismaiden konservatiivinuoret (, NUU) on vuonna 1946 Göteborgissa perustettu Pohjoismaiden konservatiivisten poliittisten nuorisojärjestöjen kattojärjestö. NUU:n muodostavat Kokoomusnuoret Suomesta, Moderata Ungdomsförbundet Ruotsista, Konservativ Ungdom Tanskasta, Unge Høyre Norjasta, Ungir sjálfstæðismenn Islannista ja Unga Moderaterna Ahvenanmaalta. NUU:ta johtavat puheenjohtaja sekä varapuheenjohtaja. NUU-organisaatiot osallistuvat Nuorten Pohjoismaiden neuvoston (UNR) toimintaan omana ryhmänään. UNR järjestetään kerran vuodessa ennen Pohjoismaiden neuvoston istuntoa. Yhdistyksen hallituksen muodostavat vuonna 2022 Aino Kovalainen, Carl Pfeiffer, Oscar Sameland, Selma Gudjonsdottir ja Frederik Møller. Yhdistyksen kotipaikka vaihtui syksyllä 2020 Kööpenhaminasta Helsinkiin. == Katso myös == * Nuorten Pohjoismaiden neuvosto * Pohjoismaiden neuvosto * FNSU * Pohjoismaiden Keskustanuoret * Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret * Socialistisk Ungdom i Norden == Lähteet == Luokka:Pohjoismaiset järjestöt Luokka:Poliittiset nuorisojärjestöt Luokka:Kansallinen Kokoomus
Kreetan sota (205–200 eaa.)

Kreetan sota (205–200 eaa.) oli antiikin aikainen sota, jossa Makedonian valtakunnan kuningas Filippos V, Aitolian liitto, useat Kreetan kaupunkivaltiot sekä spartalaiset merirosvot taistelivat Rhodoksen ja myöhemmin Pergamonin Attalos I:n, Byzantionin, Kyzikoksen, Ateenan ja Knossoksen joukkoja vastaan. Makedonialaiset olivat juuri saattaneet ensimmäisen makedonialaissodan päätökseen, ja kun Filippos näki mahdollisuuden voittaa Rhodos, hän solmi liiton Aitolian ja Spartan merirosvojen kanssa. Filippos solmi liittouman myös useiden tärkeiden kreetalaisten kaupunkien, kuten Hierapytnan ja Oluksen kanssa. Rhodoksen laivaston ja talouden kärsiessä merirosvojen hyökkäyksistä, Filippos uskoi, että hänen olisi mahdollista murskata Rhodoksen valta. Tavoitteensa saavuttamiseksi hän solmi liiton Seleukidien valtakunnan kuninkaan Antiokhos III Suuren kanssa Egyptin Ptolemaios V:tä vastaan (Seleukidien valtakunta ja Egypti olivat diadokki -valtioita). Filippos aloitti hyökkäyksen Ptolemaioksen ja Rhodoksen liittolaisten maihin Traakiassa ja Marmaranmeren ympäristössä. Vuonna 202 eaa. Rhodos yhdisti laivastonsa liittolaistensa Pergamonin, Kyzikoksen ja Byzantionin kanssa ja he kukistivat Filippoksen Khioksen taistelussa. Vain muutama kuukausi myöhemmin Filippoksen laivasto kukisti rhodoslaiset Laden taistelussa. Samalla kun Filippos ryösteli Pergamonin aluetta ja hyökkäsi Kaarian kaupunkeihin, Pergamomin Attalos I lähti Ateenaan muutaakseen sodan suunnan. Hän onnistui saamaan liittouman ateenalaisten kanssa, jotka julistivat välittömästi sodan makedonialaisille. Makedonin kuningas ei voinut pysyä toimettomana; hän hyökkäsi Ateenaan laivastonsa ja jalkaväkensä kanssa. Roomalaiset varoittivat häntä kuitenkin sodanjulistuksen uhalla vetäytymästä. Rhodoksen ja Pergamonin laivaston aiheuttaman tappion jälkeen Filippos hyökkäsi ennen vetäytymistään Abydoksen kaupunkiin Hellespontoksella. Abydos vallattiin pitkän piirityksen jälkeen ja suurin osa kaupungin asukkaista teki itsemurhan. Filippos ei hyväksynyt Rooman uhkavaatimusta hyökkäyksen lopettamisesta Kreikan kaupunkeihin, ja roomalaiset julistivat sodan Makedonialle. Tämä jätti kreetalaiset kaupungit ilman merkittäviä liittolaisia, ja siksi Kreetan suurin kaupunki Knossos liittoutui Rhodoksen kanssa. Tämän vuoksi sekä Hierapytna että Olus antautuivat ja joutuivat allekirjoittamaan Rhodokselle ja Knossokselle suotuisan sopimuksen. Luokka:Antiikin Kreeta Luokka:Antiikin Kreikan sodat
Opatówin piirikunta

Opatówin piirikunta () on yksi Świętokrzyskien voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 52 089\. Piirikunta on jaettu kahdeksaan maalaiskuntaan, jotka ovat Baćkowice, Iwaniska, Lipnik, Opatów, Ożarów, Sadowie, Tarłów sekä Wojciechowice ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; hallintokeskus Opatów ja Ożarów. Opatówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 15,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Opatówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 13,6 prosenttia. Luku on huomattavan korkea koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Opatówin piirikunnassa arvioitiin olevan 52 089 asukasta, joista 50,2 prosenttia naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 55 661 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 39 730 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,3 prosenttia ja eläkeikäisten 23,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 415 lasta. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien piirikunnat
Max Besselink

Max Besselink (s. 4. huhtikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. == Pelaajaura == Besselink on Helsingin NMKY:n kasvatti (ensimmäinen seura oli Wartti Baskethttps://www.hs.fi/urheilu/art-2000006667712.html)https://www.basket.fi/basket/uutiset/max- besselink-ja-samuli-makela-seagullsin-riveihin/ ja pelasi seuran nuorisojoukkueissa 16-, 17- ja 19-vuotiaiden SM-sarjoja. Vuonna 2019 hän voitti 17-vuotiaiden SM-pronssia. Besselink nousi myös HNMKY:n miesten edustusjoukkueeseen pelaten miesten I-divisioona A:ssa vuosina 2018–2020.Max Besselink – Suomen Koripalloliitto Vuonna 2019 Besselink valittiin arvostetulle NBA:n ja FIBA:n järjestämälle Basketball Without Borders -leirille. Kesäkuussa 2020 Besselink siirtyi Korisliigassa pelanneeseen Helsinki Seagullsiin. Syksystä 2021 lähtien hän suuntaa pelaamaan Yhdysvaltain korkeimmassa yliopistosarjassa Santa Clara Universityn joukkueessa, ja yliopistosääntöjen vuoksi Seagulls ei maksanut Besselinkille lainkaan palkkaa. Korisliiga-debyytissään Besselink teki viisi pistettä. Kolmannessa ottelussaan Kouvoja vastaan hän teki jo 15 pistettä ja otti kahdeksan levypalloa. Korisliigan piste-ennätyksensä (19) Besselink heitti marraskuussa Korihaita vastaan. Siirtorajan jo umpeuduttua helmikuussa 2021 Besselink nostatti mediahuomiota palaamalla pelaamaan loppukaudeksi divisioonatasolle HNMY:n joukkueeseenhttps://www.hs.fi/urheilu/art-2000007809763.html. == Yksityiselämä == Besselinkin isä, kanadalainen Gerry Besselink pelasi koripalloilijana viisi miesten SM-sarjakautta vuosien 1989–1997 välissä ja edusti Kanadaa vuoden 1986 MM-kilpailuissahttps://yle.fi/urheilu/3-7065334. Besselinkin suomenruotsalaistaustainen äiti Nina Besselink (o.s. Johansson) pelasi Suomen maajoukkueessa ja seitsemän kautta naisten SM-sarjaa voittaen kahdesti Suomen mestaruudenhttps://www.basket.fi/pelaaja/?id=1973963. Besselinkillä on Maria- niminen sisko ja myös koripalloa pelaava Michael-veli. Besselink varttui Helsingin Vartiokylässä.https://svenska.yle.fi/artikel/2020/10/11/pappa- tyckte-jag-inte-var-sa-bra-pa-fotboll-max-besselink-har-vuxit-upp-i-en Hänen äidinkielensä on ruotsi. Isänsä kanssa hän puhuu englantia, ja suomi on hänen kolmanneksi vahvin kielensä. == Lähteet == * Max Besselink Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kunów

Kunów on kaupunki Ostrowiecin piirikunnassa Puolassa. Kunówin kaupungin arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 2 936\. Asukkaista 49,3 prosenttia oli naispuolisia ja 50,7 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat väkiluvusta 15,2 prosenttia, työikäiset 59,3 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,7 vuotta. Vuonna 2019 kaupungissa syntyi 20 lasta. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien voivodikunnan kaupungit
Hohtoviiva-ahven

Hohtoviiva-ahven (Mesonauta insignis) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Mesonauta tyyppilaji. Hohtoviiva-ahvenen tieteellinen lajinimi insignis tulee latinan kielestä ja tarkoittaa arvokasta tai huomattavaa. Hohtoviiva-ahventa pidetään sekä akvaariokalana että ruokakalana. Laji on suosittua ruokaa etenkin savustettuna. == Koko ja ulkonäkö == Hohtoviiva-ahvenen standardipituus on noin 9,4 senttimetriä ja kokonaispituus 20 senttimetriä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Hohtoviiva-ahventa tavataan Amazon- ja Orinoco-jokien altailta Brasiliasta sekä Rio Negro -joen ojista Kolumbiasta ja Venezuelasta. Lajin elinympäristöä ovat hitaasti virtaavat joet, järvet, ja suot. Hohtoviiva-ahven on kaikkiruokainen. Laji voi munia yhden kudun aikana korkeintaan 1 000 mätimunaa, jotka kuoriutuvat kolmen vuorokauden kuluttua. Hohtoviiva-ahven elää noin 26–30 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 5–8 ja dH-arvo 1–19. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Petter Adolf Brofeldt

Petter (Pekka) Adolf Brofeldt (12. helmikuuta 1843 Kesälahti – 2. elokuuta 1898 Kangasala) oli suomalainen juristi, vankilanjohtaja ja valtiopäivämies. ==Henkilöhistoria== Brofeldtin vanhemmat olivat varapastori Petter Johan Fredrik Brofeldt ja Margareta Charlotta Mechelin ja puoliso vuodesta 1869 Anna Augusta Bergström. Brofeldt suoritti tuomarintutkinnon 1866 ja sai varatuomarin arvon 1869. Hän toimi Lappeenrannassa kehruuhuoneen tarkastajana 1871 ja sitten vankilavirkamiehenä, vuodesta 1884 Hämeenlinnan kuritushuoneen ja työvankilan johtajana. Kollegiasessorin arvon hän sai 1882. Brofeldt oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuutettu ja valtuuston puheenjohtaja, samoin kuin Hämeenlinnan edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 25.10.2020)Kuollut. P. A. Brofeldt. Päivälehti, 3.8.1898, s. 2. Kalastusneuvos ja Evon kalastuskoeaseman johtaja Pekka Brofeldt (1884–1966) oli Petter Adolf Brofeldtin poika.Ylioppilasmatrikkeli 1904, matrikkelinumero 28909 Pekka Brofeldt ==Julkaisuja== * Berättelse öfver verkställd studieresa till åtskilliga utländska straffanstalter år 1872, 1873 * Ohjeita wankiwartioille Hämeenlinnan kuritushuoneessa, 1877 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset vankilanjohtajat Luokka:Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Ostrowiecin piirikunta

Ostrowiecin piirikunta () on yksi Świętokrzyskien voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 108 964\. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Ostrowiec Świętokrzyski. Viisi maalaiskuntaa ovat Bałtów, Bodzechów, Ćmielów, Kunów sekä Waśniów ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Ćmielów ja Kunów. Ostrowiecin piirikunnan pinta- alasta arviolta 30,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Ostrowiecin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 10,6 prosenttia. Luku on huomattavan korkea koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Ostrowiecin piirikunnassa arvioitiin olevan 108 964 asukasta, joista 52,1 prosenttia naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 116 277 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 80 169 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 14,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59 prosenttia ja eläkeikäisten 26,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 682 lasta. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien piirikunnat
Edvard Blomqvist

Arvid Edvard Blomqvist (31. elokuuta 1869 Östersundom, Sipoo – 8. heinäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen hydrografi.Uppslagsverket Finland : Blomqvist, EdvardNordisk familjebok 1922 Blomqvist valmistui insinööriksi 1890 ja filosofian kandidaatiksi 1894. Hän opiskeli sitten tähtitiedettä ja geodesiaa Berliinissä ja Potsdamissa valmistuen filosofian lisensiaatiksi 1901 ja filosofian tohtoriksi 1903. Blomqvist oli vuodesta 1897 lähtien opettajana Polyteknillisessä opistossa ja toimi 1897–1905 geodeettina tie- ja vesirakennusten ylihallituksessa. Hän oli ylihallituksen hydrografisen toimiston esimiehenä 1908–1930. Blomqvist toimi myös 1917–1931 Svenska folkskolans vänner-yhdistyksen puheenjohtajana. == Julkaisuja == Nimellä Edv. Blomqvist: * Det finska precisionsnivellementet 1892-1899, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1900 * Finlands precisionsafvägning 1892-1910; tekijät Edv. Blomqvist ja Henrik Renqvist. Senaten, Helsingfors 1910 * Kymijoki ja sen vesistö 1, Teksti. Lisiä Suomen hydrografiaan 2. Suomen tie- ja vesirakennusten ylihallituksen hydrografinen toimisto, Helsinki 1911 * Kymijoki ja sen vesistö 2, Tauluja. Lisiä Suomen hydrografiaan 2. Suomen tie- ja vesirakennusten ylihallituksen hydrografinen toimisto, Helsinki 1911 * Kymijoki ja sen vesistö 3, Kuviotauluja. Lisiä Suomen hydrografiaan 2. Suomen tie- ja vesirakennusten ylihallituksen hydrografinen toimisto, Helsinki 1911 * Vedenkorkeushavaintoja Suomen rannikoilla Helsingin (1879-1912), Viipurin, Lemström'in, Reposaaren, Palosaaren, Ykspihlajan ja Toppilan (1889-1912), Lavolan (1896-1912), Strömman (1899-1912), Skurun (1900-1912), Kotkan (1908-1912) sekä Mäntyluodon (1910-1912): havaintoaineiston käsittely ja yhteenveto; tekijät Edv. Blomqvist ja Henrik Renqvist. Helsinki 1914 * En blick på färskvatten-hydrografins utveckling i Finland: föredrag. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1916 * Haihtumismittauksia Pyhäjärvessä Tampereen luona vuosina 1912 ja 1913. Helsinki 1917 * Finlands vattenkraft och möjligheten att genom sjö- och profilregleringar rationellt utnyttja densamma. Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland, Helsingfors 1922 * Vattenståndsförändringar och strandförskjutningar i Pälkänevesi, Joutsenselkä, Längelmävesi och Vesijärvi sjöar sedan början av 1600-talet. Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland, Helsingfors 1926 * Kokemäenjoki ja sen vesistö: sarkioita ja kuvioita. Lisiä Suomen hydrografiaan 3. Hydrografinen toimisto, Helsinki 1927 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset geotieteilijät Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Bernhard Rust

Karl Josef Bernhard Rust (30. syyskuuta 1883 Hannover – 8. toukokuuta 1945 Berne)Hans-Christof Kraus: Rust, Karl Josef Bernhard Neue Deutsche Biographie (2005) Deutsche Biographie. Viitattu 25.10.2020. oli saksalainen kansallissosialistinen poliitikko, joka toimi Saksan opetusministerinä vuosina 1934–1945. Rustin isä oli puuseppämestari. Rust opiskeli vuosina 1904–1908 germanistiikkaa, klassista filologiaa, taidehistoriaa ja musiikkia Münchenin, Berliinin, Göttingenin ja Hallen yliopistoissa. Hän oli vuosina 1909–1930 lukionopettajana Hannoverissa, poikkeuksena vuodet 1914–1918, jolloin hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.John Simkin: Bernhard Rust Spartacus Educational. Viitattu 25.10.2020. Rust sai sodan aikana luutnantin arvon ja hänet palkittiin rautaristillä. Hän haavoittui taistelussa päähän, minkä on väitetty vaikuttaneen pysyvästi hänen henkiseen tasapainoonsa.Bernhard Rust Jewish Virtual Library. Viitattu 25.10.2020. Rust liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen (NSDAP) vuonna 1922. Hän oli vuosina 1925–1940 puolueen Etelä-Hannoverin–Braunschweigin puoluepiirin johtaja eli Gauleiter. Hän johti vuodesta 1929 NSDAP:n edustajaryhmää Hannoverin maapäivillä ja hänet valittiin syyskuun 1930 vaaleissa Saksan valtiopäiville. Hän oli joutunut eroamaan opettajanvirastaan maaliskuussa 1930, kun häntä epäiltiin seksisuhteesta oppilaansa kanssa. Kansallissosialistien noustua valtaan Saksassa Rust nimitettiin huhtikuussa 1933 Preussin osavaltion kulttuuriministeriksi ja 1. toukokuuta 1934 Saksan tiede-, opetus- ja kansanvalistusministeriksi. Rust yhtenäisti Saksan koululaitoksen ja opettajainkoulutuksen kansallissosialistisen ideologian mukaisiksi. Saksan yliopistoista erotettiin yli tuhat poliittisesti ei-toivottua tai rodultaan ”ei-arjalaista” tutkijaa. Voimakkaan puhdistuksen kohteeksi joutui varsinkin Göttingenin yliopisto, josta erotettiin juutalaisia ja vasemmistolaisia, joukossa maailmankuulut tiedemiehet Albert Einstein ja Fritz Haber. Rustin aloitteesta tulevan puolue-eliitin kouluttamista varten perustettiin nimellä Nationalpolitische Erziehungsanstalten tunnettuja SS:n valvomia erikoiskouluja, joihin valikoitiin oppilaiksi poliittisesti valveutuneita, hyväkuntoisia ja ”puhdasrotuisia” nuoria. Rustin asema NSDAP:n johdossa heikkeni 1930-luvun jälkipuoliskolta alkaen, mutta hän säilytti opetusministerin tehtävän aina natsivallan kukistumiseen saakka. Hän vajosi myöhempinä vuosinaan masennukseen ja alkoholismiin. Hän teki itsemurhan ampumalla Saksan antautumispäivänä 8. toukokuuta 1945. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksan valtakunnanministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:NSDAP:n aluejohtajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Jean-Baptiste Isabey

Jean-Baptiste Isabey (11. huhtikuuta 1767 Nancy – 18. huhtikuuta 1855 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Isabey pääsi nuorena Jacques-Louis Davidin oppilaaksi ja hän maalasi hovin jäsenten muotokuvia. Ranskan vallankumouksen jälkeen hän pääsi Napoleonin ja tämän vaimon Josephinen suosioon. Bourbon- restauraation aikana hän maalasi kuningas Ludvig XVIII:n muotokuvan. Taiteilijana hän erikoistui muotokuviin ja miniatyyreihein. Hänen maalaustaan Napoleon Malmaisonissa pidetään näköisimpänä hallitsijasta maalatuista teoksista. https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Isabey,_Jean_Baptiste https://www.britannica.com/biography/Jean-Baptiste-Isabey Myös Isabeyn pojasta, Eugènesta, tuli kuvataiteilija. Napoléon-Malmaison Isabey 1801.jpg|Jean-Baptiste Isabey: Napoleon Malmaisonissa, 1801. Jean Baptiste Isabey - Napoleon I, fransmännens kejsare - NMB 951 - Nationalmuseum.jpg|Jean- Baptiste Isabey: Napoleon I Bonaparte 1807, Ruotsin kansallismuseon kokoelmat. Jean-Baptiste Isabey 001.jpg|Jean-Baptiste Isabey: Christine Boyerin miniatyyrimuotokuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/jean-baptiste-isabey/ Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1767 syntyneet Luokka: Vuonna 1855 kuolleet Luokka:Miniatyyrimaalarit
Pesujärv

Pesujärv (myös Jõugu järv, 2. Jõuküla järv) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnan Jõugan kylässä sijaitseva umpijärvi, joka luetaan kuuluvaksi Jõugan järviryhmään. == Maantietoa == Järvi on 220 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee kahden muun järven kanssa tiheässä ryhmässä. Vaikka järvet sijaitsevat lähekkäin, niiden välillä ei ole ojia tai puroja. Pesujärv sijaitsee Iisakun kautta kulkevalla harjujaksolla (). Järven ympärillä kohoavat kymmenmetriset jyrkät rinteet. Järven suurimmaksi syvyydeksi on mitattu 9,5 metriä. Sen rannoilla ei sijaitse rakennuksia, vaikka sen vierestä kulkee tie. Luoteisrantaan tulee tienhaara ja samassa kohdassa sijaitsee paikallisten käyttämä suosittu uimaranta. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi. Jõugan järviryhmässä ovat myös Linajärv ja Liivjärv. Niiden synty liitetään viime jääkauden loppuvaiheeseen, jolloin sulavan mannerjäätikön alta paljastuva maa alkoi lämmetä ja paikalle jäi vedellä täyttyvä kuoppa. Järven synty katsotaan Virossa johtuneen termokarstista, jossa routamaan tilavuus pieneni roudan jään muututtua pohjavedeksi. Toisessa yhteydessä järvien katsotaan syntyneen maahan hautautuneiden jäälohkareiden sulamisesta, jolloin paikalle on jäänyt suppa. Kummasta tässä on ollut kyse jää toistaiseksi auki. Järvet sijaitsevat vierekkäin, mutta niiden välillä ei ole ojia. Ne ovat siis umpijärviä. Järven vesi tulee sadannasta ja pohjavedestä. Koska sen vesi ei vaihdu, jäävät järveen joutuneet ravinteet sinne. Järvet ovat olleet oligotrofisia, mutta ihmisten käyttäytymisen vuoksi ne ovat hitaasti rehevöitymässä. Järvessä elää vain ruutana, eikä muita kalalajeja ole tavattu. Järvissä on paksu mutapohja, mutta ovat silti vielä yli 5–9 metriä syviä. Kesäisin järvissä korostuu vihreä vedenväri, mikä johtuu levien (Gonyostomum semen) suuresta määrästä. Mainittu levä ja järvessä elävät harvasukasmadot ja äyriäiset ovat reliktejä viime jääkaudelta. Järvi sisältyy Alutagusen kansanpuistoon (). == Vesistösuhteita == Pesujärv katsotaan kuuluvan Alajõen valuma-alueeseen, vaikka sillä ei olekaan laskuojaa. Alajõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alutaguse rahvuspark, Keskkonnaamet (PDF, ) Luokka:Alutaguse Luokka:Itä- Virumaan järvet Luokka:Alajõen valuma-alue Luokka:Viron supat
Sakata

Sakata () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Japaninmeren rannikolla. Kaupunki on rakentunut Mogamijoen suulle Shōnain tasangolle. Sisämaassa sen alue nousee Dewavuorille ja rajautuu pohjoisessa Akitan prefektuuriin. Sakatassa on 100 433 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta- ala on 602,97 neliökilometriä. Sakata kehittyi historiallisesti Mogamijoen suun satamana ja etenkin 1600-luvun loppupuolelta lähtien riisin kauppasatamana, kun sieltä avattiin säännöllinen laivareitti Osakaan. Kaupungin satamaa nykyaikaistettiin 1900-luvun alkupuolella, ja 1930-luvulla sinne alkoi sijoittua kemianteollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sakatalle myönnettiin vuonna 1933. Sittemmin satama-alueelle on rakennettu muun muassa lämpövoimalaitos. Osa Sakatan keskustasta tuhoutui vuoden 1976 Sakatan suurpalossa. Kaupunki on laajentunut huomattavasti vuoden 1954 laajassa kuntaliitoksessa ja vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Hiratan, Matsuyaman ja Yawatan maaseutukaupungit. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi hedelmiä ja koristekukkia. Sakatan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi riisin varastointiin 1800-luvun lopulla rakennetut Sankyon varastot, Honma- suvun entinen residenssi, historiallinen asuintalo Abumiya ja Sōkō-jin temppelin puutarha. Kaupungissa toimivat Sakatan kaupungin taidemuseo, Honma- taidemuseo ja valokuvaaja Ken Domonin muistomuseo. Japaninmeressä sijaitseva Tobishiman saari on liitetty Chōkain puolikansallispuistoon. Se tunnetaan japaninlokin pesimäalueena. Sakataa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu- päälinja. Kaupungin lounaisrajalla on Shōnain lentoasema, jolta on reittilentoja Tokioon. == Kuvia == Tiedosto:酒田の遠景 - panoramio.jpg|Sakatan kaupunkikuvaa Tiedosto:Former the Honma residence 003.jpg|Honma-suvun entinen asuintalo Tiedosto:日枝神社 - panoramio (1).jpg|Hie-jinja Tiedosto:Sakata city center area Aerial photograph.1976.jpg|Sakatan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamagatan prefektuurin kaupungit
Kirkkopuisto (Mikkeli)

thumb|upright=1.2|Kirkkopuisto Naisvuorelta nähtynä. Kirkkopuisto on korttelin kokoinen puisto Mikkelin keskustassa Savilahden kaupunginosassa. Puistoa ympäröivät kadut ovat Savilahdenkatu, Maaherrankatu, Porrassalmenkatu ja Vuorikatu.Kirkkopuisto Mikkeli.fi. Viitattu 25.10.2020. Kirkkopuisto sai alkunsa arkkitehti Carl Ludvig Engelin vuonna 1837 laatimasta ja vuonna 1838 vahvistetusta Mikkelin asemakaavasta. Paikalla oli ennen kaupungin perustamista sijainnut vuosina 1754–1806 Mikkelin pitäjän vanha kirkko ja sen kirkkomaa.Mikkelin hallitustori ympäristöineen Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY, Museovirasto. Viitattu 18.10.2020. Jo ennen kirkkoa paikalla oli Hämeestä ja Loviisasta tulevien maanteiden risteys ja sen luona kauppapuoteja, siis eräänlainen Mikkelin historiallinen ydin. Kirkkomaalle haudattiin muun muassa vuoden 1789 Porrassalmen taistelussa kaatuneet kuusi aliupseeria. Vanha pitäjänkirkko tuhoutui salaman sytyttämässä tulipalossa vuonna 1806 ja kirkkomaan hautakivet vietiin pois puiston perustamisen jälkeen vuonna 1841.Kirkkopuisto Kulttuuriympäristön palveluikkuna, Museovirasto. Viitattu 26.10.2020. Engelin suunnitelmasta poiketen kaupungin kirkko rakennettiin myöhemmin toiseen paikkaan, eikä Kirkkopuistossa siten nimestään huolimatta ole kirkkoa. Kirkkopuiston keskellä on 1910-luvulla rakennettu suihkukaivo, joka uusittiin nykyiseen muotoonsa 1950-luvun lopulla. Sen vieressä on arkkitehti John L. Lybeckin suunnittelema puinen soittolava, joka rakennettiin vuoden 1897 Mikkelin laulujuhlia varten. Puistossa on useita muistomerkkejä ja veistoksia: Johannes Haapasalon veistämä Porrassalmen taistelussa kaatuneiden upseerien muistomerkki (1929), Eino Räsäsen Mikkelin pitäjän vanhan kirkon muistomerkki (1953) ja Armas Hutrin suihkukaivoveistos Nelisiipi (1959–1960).Muistomerkkejä ja patsaita Mikkelin SeutuWiki. Viitattu 25.10.2020. Kirkkopuiston alta löydettiin vuonna 2003 viemäritöiden yhteydessä pätkä 1700-luvulla rakennettua kirkkomaan ympärysmuuria ja joukko entisiä hautoja.Mikkelin Kirk­ko­puis­tos­ta löytyi vanhoja hautoja Kaleva 27.8.2003. Viitattu 13.7.2019. Museovirasto on määritellyt löydöt kiinteäksi muinaisjäännökseksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Savilahti (Mikkeli) Luokka:Suomen puistot
Reetta Huhtanen

Reetta Huhtanen (s. 1981) on suomalainen elokuvaohjaaja. Taiteen maisteri Huhtanen on Aalto-yliopiston tohtoriopiskelija. Vuonna 2020 Huhtasen ohjaama dokumenttielokuva Aatos ja Amine sai parhaan dokumentin Jussi-palkinnon. Huhtasen ensimmäinen pitkä fiktioelokuva on joulukuussa 2022 ensi-iltansa saanut Kiljuset! Elokuva perustuu Jalmari Finnen Kiljusen herrasväki -lastenkirjoihin, jotka julkaistiin ensimmäisen kerran 1914–1925. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Rantanen, Tytti: ”Suomalainen dokumentaarinen elokuva nyt – haastattelussa Reetta Huhtanen ja Elina Talvensaari”. Filmihullu 5/2020. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Rauman muistolaatoista

Luettelo Rauman muistolaatoista sisältää Rauman muistolaatat. Luettelossa mainitaan vain pelkät julkiset muistolaatat. Jos muistolaatta on muistokiven, muistomerkin, muistopuun, reliefin tai vastaavan yhteydessä, se on artikkelissa Luettelo Rauman julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. Myös kuva-aihetta sisältävät muistolaatat ovat muistomerkkiartikkelissa. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1964 merionnettomuuden muistolaattaElina Mustalampi: Kuuskajaskarin linnakesaaren maisemaselvitys ja matkailun kehittämismahdollisuudet; s. 46; Pro gradu -tutkielma, Turun yliopisto 2008 Kuuskajaskari 2002Vuosi laatassa Hj. Nortamon syntymäkodin muistolaatta Kuninkaankatu 38 Iivari Laakson muistolaatta Ruonantie varrella, kivessä metsässä; Narvintie 202 (karttalinkki likimääräinen) JR56:n miesten sotaan lähdön muistolaattaSepän talon seinään kiinnitettiin JR56:n miesten sotaan lähdön muistolaatta; Rauma.fi 21.8.2020 Sepän talon seinä, Alfredintalo 3 2020 Kuuskajaskarin linnakkeen muistolaattaMuistolaattahanke RT:n entisille toimipaikoille; Rannikkotykistön perinneyhdistys Kuuskajaskari 2005 Pyhän kolminaisuuden kirkon muistolaatta Vanhankirkonkatu 28 Rauman patteristo II/KTR5:n muistolaatta Uotilan vanhatie 12-10 Rauman säästöpankin muistolaatta Kuninkaankatu 27 Risto Rytin muistolaatta Kauppakatu 19 Suojeluskunnan muistolaatta Kauppakatu 18 1994 Unto Koskelan muistolaattaNortamo-Seoran historiikki Kuninkaankatu 28 1958 Uotilan kansakoulun muistolaatta Tuomistontie 1 2006 Tauno Koskelan muistolaattaTauno Koskela sai synnyinkotinsa seinään muistolaatan; Länsi-Suomi 11.10.2016 Kuninkaankatu 28 2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Rauma Rauma