EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Barbara Butch

Leslie Barbara Butch (s. 1981) on ranskalainen DJ ja HLBTI- oikeusaktivisti.Barbara Butch Contemporaine de Nîmes, viitattu 29.7.2024 Victor Cousin, JO 2024 : qui est Barbara Butch, DJ féministe et activiste LGBTQ +, qui a mixé lors de la cérémonie d’ouverture ? Le Parisien 26.7.2024, viitattu 29.7.2024 Butch varttui traditionalistisessa juutalaisperheessä. Hänen isänsä on marokkolaistaustainen ja äitinsä aškenasijuutalainen. Butch piti vuosina 2004–2008 Montpellierissä L’Arrosoir-ravintolaa, jossa aloitti DJ-uransa. Hän jatkoi uraansa Pariisin pienissä baareissa ja sitten maineikkaammissa yökerhoissa, kuten Rosa Bonheurissa ja La Machine du Moulin Rougessa. 5\. helmikuuta 2020 Butch esiintyi alastomana Télérama-lehden kannessa kyseenalaistaakseen niin kutsutun läskifobian. Hän sai näkyvän aseman kehopositiivisena vaikuttajana. Jean-Paul Gaultier valitsi Butchin La belle intense -parfyymin lähettilääksi. Vuoden 2020 koronasulkujen aikana Butch järjesti konsertteja sosiaalisessa mediassa. Vuonna 2021 Ranskan HLBTI- journalistien liitto valitsi Butchin vuoden HLBTI-persoonaksi.La DJ Barbara Butch désignée "personnalité LGBTI de l'année" La Dépêche 10.12.2021, viitattu 29.7.2024 Vuonna 2023 Butch oli vieraileva julkkistuomari Drag Race France -ohjelmassa. Heinäkuussa 2024 hän esiintyi Pariisin kesäolympialaisten avajaisseremoniassa. Butch oli avajaisissa nähdyn kiistellyn asetelman keskiössä. Kriitikkojen mukaan asetelma parodioi Leonardo da Vincin Pyhä ehtoollinen -teosta ja oli jumalanpilkkaa. Esitystä piti kristinuskoa halventavana Ranskan katolinen piispainkonferenssi, ja varsinkin Yhdysvalloissa konservatiiviset poliitikot pitivät esitystä raivostuttavana.Eliana Jordan, Meet DJ Barbara Butch, the Jewish ‘love activist’ at the centre of the Olympics controversial opener The Jewish Chronicler 29.7.2024, viitattu 29.7.2024 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset DJ:t Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouy-le-Potier

Jouy-le-Potier on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 22 kilometriä Orléansin kaupungista etelään. Kunnan nimen etymologia tulee seuraavasti. Nimi Jouy perustuu muinaiseen jupiter-kulttiin (latinaksi Jovi) ja nimi Potier on tarkenne, joka lisättiin 1200-luvulla perustuen alueen keramiikanvalmistukseen. Saint-Pierren kirkko on rakennettu muinaisen Jupiter-temppelin paikalle. Galliaa alettiin käännyttää kristinuskoon 300-luvulla, ja tuolloin Toursin piispa Martinus tuhosi temppelit rakentaen niiden tilalle kirkkoja. Ensimmäinen kirkko on luultavasti ollut pieni ja puurakenteinen. 1100-luvulla rakennettiin romaaninen kirkko, jonka kuisti on edelleen säilynyt, ja se on listattu historiallisten monumenttien luetteloon. Protestantit tuhosivat kirkon Ranskan uskonsodissa vuonna 1562, ja se kunnostettiin vuonna 1868. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Kansainvälinen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden päivä

Kansainvälinen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden päivä () on Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuonna 2007 julistama teemapäivä, jota vietetään 20. helmikuuta. Sen tarkoituksena on muistuttaa jäsenmaita siitä, että sosiaalinen oikeudenmukaisuus on tärkeä asia rauhallisen ja menestyksekkään yhteiselon turvaamiseksi maailmassa. Sosiaalinen oikeudenmukaisuus on eettinen kysymys, joka koskee sitä, miten asioiden tulisi olla. Sen takia sen sisällöstä ei ole vain yhtä käsitystä, vaan useita toisistaan poikkeavia näkemyksiä.Laitinen 2013 Suomen YK-liiton mielestä sosiaalista oikeudenmukaisuutta edistetään parhaiten lisäämällä sukupuolten tasa-arvoa, puolustamalla alkuperäiskansojen oikeuksia sekä poistamalla sellaisia esteitä, joita yksilön sukupuoli, ikä, rotu, etninen alkuperä, uskonto, kulttuuri tai vamma voi aiheuttaa. Myös köyhyyden poistaminen ja kaikkien yhtäläisen ihmisarvon turvaaminen kaikille ovat YK-liiton mielestä tärkeitä tavoitteita sosiaalisen oikeudenmukaisuuden saavuttamiseksi. Yhdistyneet kansakunnat ja ILO ovat esittäneet sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta seuraavia hyötyjä ja ehdottaneet keinoja sen saavuttamiseksi. Kansainvälinen työjärjestö ILO hyväksyi vuonna 2008 ja päivitti vuonna 2022 sosiaalista oikeudenmukaisuutta koskevan julistuksen. == Katso myös == * Distributiivinen oikeudenmukaisuus == Lähteet == * === Viittaukset === Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Ligny-le-Ribault

Ligny-le-Ribault on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cosson-joen varrella, noin 30 kilometriä Orléansin kaupungista etelään. Bretèchen tiilitehdas on vuodesta 1890 lähtien valmistanut käsityönä laattoja ja tiiliä, jotka sopivat arvostettujen monumenttien ja linnojen entisöintiin. Esimerkiksi Versailles’n palatsissa ja useissa Loirejoen laakson linnoissa on käytetty tehtaan valmistamia terrakottalaattoja ja tiiliä. Myös itse tehdas on nykyään nimetty historialliseksi monumentiksi. Château de Bon-Hôtel rakennettiin vuosina 1875-1882. Sen suunnittelivat pariisilaiset arkkitehdit Clément ja Louis Parent orléansilaiselle aristokraattiperheelle. Linna toimi metsästyspaikkana. Se on nimetty historialliseksi monumentiksi vuonna 1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Terrorismin uhrien tunnustuksen kansallinen mitali

Terrorismin uhrien tunnustuksen kansallinen mitali () on ranskalainen kunniamerkki. Se perustettiin 12. kesäkuuta 2016 presidentti François Hollanden antamalla määräyksellä. Kunniamerkkiä myönnetään sellaisille henkilöille, jotka ovat kuolleet terroritekojen yhteydessä tai jääneet terroristien vangeiksi vuodesta 1974 lähtien. Saajan ei tarvitse olla Ranskan kansalainen. Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: * kunniamerkin nauha == Lähteet == Luokka:Ranskan kunniamerkit
Sotilasmitali (Ranska)

Sotilasmitali () on ranskalainen sotilasansiomitali, joka perustettiin vuonna 1852 presidentti Louis Napoléon Bonaparten käskystä. Se on korkein mahdollinen sotilasansiomitali, joka voidaan myöntää miehistölle ja aliupseeristolle, minkä johdosta sitä kutsutaan lempinimellä "aliupseerien kunnialegioona". Kaikkien ranskalaisten kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä se on kolmanneksi korkea-arvoisin kunnialegioonan ja vapauden ritarikunnan jälkeen. Mitalia myönnetään aliupseeristolle ja miehistölle tunnustuksena urhoollisuudesta tai pitkästä palveluksesta aliupseeristossa. Kenraalikuntaan kuuluville mitalia myönnetään tunnustuksena johtamisesta, mutta näiden on täytynyt saada jo aikaisemmin kunnialegioonan suurristi. Kaikkien saajien täytyy olla joko Ranskan kansalaisia tai Ranskan liittolaisia tai sen puolella taistelevia. Mitalia myönnetään yhdessä luokassa: * mitalin nauha == Lähteet == Luokka:Ranskan sotilasansiomitalit
Gortšakov

Gortšakov, Gortšakova on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aleksandr Gortšakov (1798–1883), venäläinen poliitikko, ulkoministeri * Galina Gortšakova (s. 1961), venäläinen oopperalaulaja * Jelena Gortšakova (1933–2002), neuvostoliittolainen keihäänheittäjä * Mihail Gortšakov (1793–1861), venäläinen kenraali
Annamin lohikäärmeen keisarillinen ritarikunta

Annamin lohikäärmeen keisarillinen ritarikunta () oli vietnamilaisen Nguyễn- dynastian aikana jaettu ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1886 keisari Đồng Khánhin käskystä, joka toimi Ranskan presidentin nukkehallitsijana. Ritarikunnalla palkittiin Ranskan siirtomaahallinnon tai keisarin hyväksi tehdyistä ansioista. Ritarikuntaa jaettiin viidessä luokassa: * I luokka * II luokka * III luokka * IV luokka * V luokka == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ritarikunnat Luokka:Nguyễn-dynastia
Luettelo suomalaisista lähetystyöjärjestöistä

Tämä on luettelo suomalaisista lähetystyöjärjestöistä. Luettelo käsittää suomalaiset luterilaiset, vapaakristilliset ja tunnustustenväliset lähetysjärjestöt ja lähetystyötä tekevät kirkot. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lähetysjärjestöjä ovat Evankelinen lähetysyhdistys ELY, Lähetysyhdistys Kylväjä, Medialähetys Sanansaattajat, Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys, Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Suomen Lähetysseura, Suomen Pipliaseura sekä Svenska Lutherska Evangeliföreningen. == Lähetysjärjestöt == Yhteisö Perustettu Toimiala Taustayhteisö Avainmedia‎ 1955 medialähetys helluntaiherätys Evankelinen lähetysyhdistys 2008 lähetystyö evankelisuus Fida International 1927 lähetystyö helluntaiherätys Finlands svenska baptistsamfund 1980 lähetystyö baptismi Finlands svenska metodistkyrka 1881 lähetystyö metodismi Finlands svenska pingstmission lähetystyö helluntaiherätys GNN Finland IRR-TV 1986 medialähetys Israelin Ystävät 1908 Kansan Raamattuseura 1945 lähetystyö viides herätysliike Kirkon lähetystyön keskus yhteistyö Laivalähetys lähetystyö Lapsikuoro Jippii 1998 lähetystyö helluntaiherätys Lähetysyhdistys Kylväjä 1974 lähetystyö Lähetysyhdistys Rauhan sana 1952 lähetystyö rauhansanalaisuus Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistys 1984 lähetystyö rukoilevaisuus Marttyyrien Ääni 1973 avustustyö Medialähetys Sanansaattajat 1973 medialähetys Viides herätysliike Missionskyrkan i Finland 2004 lähetystyö vapaakirkollisuus One Way Mission 1983 lähetystyö Open Doors Finland 2015 avustustyö Operaatio Mobilisaatio 1977 lähetystyö Ortodoksinen Lähetys 1977 lähetystyö ortodoksisuus Patmos Lähetyssäätiö 1971 medialähetys Pelastusarmeija 1889 sisälähetys Pelastusarmeija Pyhien Sergein ja Hermanin veljeskunta 1885 sisälähetys ortodoksisuus Raamatunkäännösinstituutti 1983 raamatunkäännöstyö Ruokkikaa Nälkäiset 1989 hätäapu Suomen Baptistikirkko 1928 lähetystyö baptismi Suomen Evankelinen Allianssi 1992 lähetystyö evankelikalismi Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys 1967 lähetystyö viides herätysliike Suomen Lepralähetys Suomen Liikemiesten Lähetysliitto 1920 lähetystyö Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys 1873 lähetystyö evankelisuus Suomen lähetysneuvosto 1919 yhteistyö Suomen Lähetyslentäjät Suomen Lähetysseura 1859 lähetystyö Suomen Merimieskirkko 1875 merimieslähetys Suomen Metodistikirkko 1925 lähetystyö metodismi Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys 1906 lähetystyö vanhoillislestadiolaisuus Suomen Vapaakirkko 1923 lähetystyö vapaakirkollisuus Svenska Lutherska Evangeliföreningen 1922 lähetystyö evankelisuus Wycliffe Raamatunkääntäjät 1972 raamatunkäännöstyö XEE – Evankeliointi elämäntapana 1997 evankeliointi YWAM Finland 1972 lähetystyö == Lähteet == *
Ål (taajama)

Ål on taajama Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on kolme neliökilometriä ja asukasluku 2 580 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ål Luokka:Norjan taajamat
Torpo

Torpo on taajama Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta- ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 376 vuonna 2023. ==Kuvia== "Dendrochronologisch um 1200" datiert wurde die Stabkirche in Torpo. 01.jpg|Torpon sauvakirkko ja Torpon kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ål Luokka:Norjan taajamat
Hallingdølen

Hallingdølen on norjalainen vuonna 1936 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Ål. Lehti ilmestyy painettuna tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Ål
Torpon sauvakirkko

Torpon sauvakirkko () on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1100-luvun lopulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan sauvakirkot Luokka:Ål
Leveldin kirkko

Leveldin kirkko () on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ål
Torpon kirkko

Torpon kirkko () on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ål
Ålin kirkko (Ål)

Ålin kirkko () on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ål
Rossnes

Rossnes on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 376 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Øygarden Luokka:Norjan taajamat
Glesnes

Glesnes on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 329 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Øygarden Luokka:Norjan taajamat
Nichan el Anouarin ritarikunta

Nichan el Anouarin ritarikunta () oli ranskalainen ritarikunta, jonka perusti alkujaan Tadjouran sulttaanikunnan hallitsija Hamed ben Mohamed lokakuussa 1887. Vuonna 1896 se otettiin osaksi Ranskan palkitsemisjärjestelmää. Ritarikuntaa jaettiin aina vuoteen 1963 asti, jolloin se lakkautettiin yhdessä muutaman muun ritarikunnan kanssa ja niiden tilalle perustettiin kansallinen ansioritarikunta. Ritarikunnassa oli viisi luokkaa: * suurristi * suurupseeri * komentaja * upseeri * ritari == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ritarikunnat
Vladimir Svet

Vladimir Svet (s. 11. maaliskuuta 1992 Tallinna) on virolainen poliitikko ja maan nykyinen infrastruktuuriministeri heinäkuusta 2024. Hän siirtyi kesällä 2024 Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen oltuaan aiemmin Keskustapuolueen jäsen. Svet toimi vuosina 2021–2024 Tallinnan apulaispormestarina. ==Lähteet== Luokka:Viron ministerit Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Viron keskustapuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonathan Leunbach

Jonathan Høegh von Leunbach (16. joulukuuta 1884 – 24. syyskuuta 1955) oli tanskalainen lääkäri ja seksologi. Hän sai innoitteita Wilhelm Reichin ajattelusta ja kannatti parempaa seksuaalivalistusta, ehkäisyä ja aborttioikeutta. Vuonna 1936 hänet tuomittiin kolmeksi kuukaudeksi vankilaan laittomasta abortista. Poliittiselta vakaumukseltaan hän oli sosialisti. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset lääkärit Luokka:Seksologit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Keith Whitley

Keith Whitley (1. heinäkuuta 1954 Sandy Hook, Kentucky – 9. toukokuuta 1989 Goodlettsville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen muusikko. Whitley kasvoi hyvin musikaalisessa perheessä. Hän aloitti julkisen esiintymisen neljävuotiaana ja voitti kykykilpailun kuusivuotiaana. Hänen multi-instrumentalistiäitinsä rohkaisi häntä musiikkiharrastukseen ja opetti kitaransoiton alkeita. Hän omaksui erityisesti Stanley Brothersin bluegrassmusiikin. Countrylaulajat, kuten Hank Williams, George Jones, Merle Haggard ja erityisesti Lefty Frizzell, olivat hänen esikuviaan. Ammattimuusikon uransa hän loi kuitenkin aluksi bluegrassartistina. Whitley muutti Nashvilleen aloittaakseen soolouran, ja vuonna 1984 hän teki sopimuksen RCA Recordsin kanssa. Esikoisalbumi L.A. to Miami ilmestyi vuonna 1985. Billboardin Hot County Songs -listan kärkeen sijoittuivat muun muassa kappaleet ”I Wonder Do You Think of Me”, ”Don't Close Your Eyes”, ”When You Say Nothing at All” ja ”I'm No Stranger to the Rain”. Hän ehti viimeistellä kolmannen studioalbuminsa I Wonder Do You Think of Me, joka julkaistiin elokuussa 1989 kolme kuukautta hänen kuolemansa jälkeen. ==Diskografia (valikoima)== ===Studioalbumit=== * L.A. to Miami (1985) * Don't Close Your Eyes (1988) * I Wonder Do You Think of Me (1989) * Kentucky Bluebird (1991) * Wherever You Are Tonight (1995) ===EP:t=== * A Hard Act to Follow (1984) ===Singlet=== * ”Don't Close Your Eyes” (1988) * ”When You Say Nothing at All” (1988) * ”I'm No Stranger to the Rain” (1989) * ”I Wonder Do You Think of Me” (1989) * ”It Ain't Nothin” (1990) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Jean-Luc Brunel

Jean-Luc Brunel (1946 Pariisi – 19. helmikuuta 2022) oli ranskalainen mallien etsijä ja mallitoimiston johtaja, jota epäiltiin rikoksista Jeffrey Epsteiniin kytkeytyneessä seksuaalirikosvyyhdissä.Kim Willsher, Jean-Luc Brunel, held on suspicion of supplying girls to Epstein, found hanged The Guardian 19.2.2022, viitattu 29.7.2024 Jean-Luc Brunel: the Jeffrey Epstein trafficking suspect found dead The Week 21.2.2022, viitattu 29.7.2024 Brunel aloitti uransa Karin Models -mallitoimiston lahjakkuuksienetsijänä Pariisissa ja nousi myöhemmin kyseisen toimiston johtoon. 1980-luvun lopussa hän oli yksi mallitoimisto Next Management Corporationin perustajista. Vuosituhannen vaihteessa Brunel muutti Yhdysvaltoihin ja perusti MC2 Model Managementin, johon hän sai Epsteinilta rahoitusta. Brunelia on pidetty muiden muassa Christy Turlingtonin ja Milla Jovovichin ”löytäjänä”. Brunel vetäytyi julkisuudesta pian Epsteinin kuoltua elokuussa 2019. Epstein oli aikoinaan tutustunut Ghislaine Maxwellin Brunelin välityksellä. Brunel pidätettiin Charles de Gaullen kansainvälisellä lentoasemalla joulukuussa 2020. Hän oli aikonut lähteä Dakariin Senegaliin. Brunelia alettiin tutkia epäiltynä alaikäisen raiskauksesta ja seksuaalisesta häirinnästä. Kesäkuussa 2021 aloitettiin myös toista alaikäisen raiskausta koskenut tutkinta. Lisäksi Brunelia kuulusteltiin epäiltynä ihmiskaupasta, jossa alaikäisiä epäiltiin välitetyn seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi. Virginia Giuffren mukaan Brunel oli välittänyt naisia ja tyttöjä muiden muassa Epsteinin rikosten uhreiksi. Giuffren mukaan Brunel oli houkutellut uhreja lupauksilla mallinurasta.Mikko Leppänen, Saana Uosukainen, Epsteinin lähipiiriin kuulunut mallipomo kuoli vankilassa Ranskassa – Jean-Luc Brunelia epäiltiin osallisuudesta alaikäisten raiskauksiin Yle 20.2.2022, viitattu 29.7.2024 Marraskuussa 2021 Brunel vapautettiin takuita vastaan, mutta muutaman päivän kuluttua hänet määrättiin palaamaan vankilaan odottamaan oikeudenkäyntiä. Monet mallit olivat esittäneet häntä vastaan syytöksiä seksuaalirikoksista, ja Ranskan poliisi oli kuullut sadoittain mahdollisia todistajia. Brunel itse kiisti kaiken rikollisen toiminnan. Hänet löydettiin helmikuussa 2022 kuolleena La Santé -vankilasta. Hänen asianajajansa vahvistivat hänen tehneen itsemurhan hirttäytymällä.Ali Dukakis, Aicha El Hammar Castano, Jeffrey Epstein associate Jean Luc Brunel found dead by suicide in prison ABC News 19.2.2022, viitattu 29.7.2024 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Josh Shapiro

Joshua David ”Josh” Shapiro (s. 20. kesäkuuta 1973 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on toiminut Pennsylvanian kuvernöörinä vuodesta 2023. Hän toimi aiemmin osavaltion oikeusministerinä 2017–2023 ja Pennsylvanian edustajainhuoneen jäsenenä 2005–2012. Varapresidentti Kamala Harrisin noustua heinäkuussa 2024 demokraattien todennäköiseksi presidenttiehdokkaaksi kuvernööri Shapiron raportoitiin olleen yksi loppusuoralle päässeistä ehdokkaista Harrisin varapresidenttiehdokkaan valintaprosessissa . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian kuvernöörit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alabaman osavaltionyliopisto

Alabaman osavaltionyliopisto () on julkinen yliopisto Yhdysvaltain Alabamassa. Sen kampus sijaitsee Alabaman pääkaupungissa Montgomeryssä. Alabaman osavaltionyliopisto on historiallisesti ollut etenkin afroamerikkalaisille tarkoitettu oppilaitos. Se perustettiin vuonna 1867 nimellä Lincoln Normal School of Marion. Yliopiston aseman se sai vuonna 1969. == Rehtorit == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alabaman osavaltionyliopiston rehtoreina (ei sisällä väliaikaisrehtoreita): * 1874–1878: George N. Card * 1878–1915: William Burns Paterson * 1915–1920: John William Beverly * 1924–1925: George Washington Trenholm * 1925–1961: Harper Councill Trenholm * 1962–1981: Levi Watkins Sr. * 1981–1983: Robert L. Randolph * 1983–1991: Leon Howard * 1991–1994: Clifford C. Baker * 1994–2000: William Hamilton Harris * 2001–2008: Joe A. Lee * 2008–2012: William Hamilton Harris * 2012: Joseph H. Silver Sr. * 2014–2016: Gwendolyn Boyd * 2017– : Quinton T. Ross Jr. == Tiedekunnat ja laitokset == Yliopistolla on 8 tiedekuntaa ja laitosta, jotka ovat: *College of Business Administration *College of Education *College of Health Sciences *College of Liberal Arts & Social Sciences *College of Science, Mathematics & Technology *College of Visual & Performing Arts *Division of Aerospace Studies *Continuing Education ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alabaman yliopistot ja korkeakoulut
Sotilasarvot Ranskan asevoimissa

Ranskan sotilasarvot jaetaan upseereihin ja muihin. Merivoimia lukuun ottamatta sotilasarvojen nimet ovat keskenään samat. == Marsalkka == Marsalkka ei ole virallinen sotilasarvo Ranskassa, vaan arvonimi. == Upseerit == Sotilasarvo (ranskaksi) Général d'armée Général de corps d'armée Général de division Général de brigade Colonel Lieutenant-colonel Commandant Capitaine Lieutenant Sous-lieutenant Aspirant Suomeksi Armeijakenraali Kenraaliluutnantti Divisioonakenraali Prikaatikenraali Eversti Everstiluutnantti Kommendantti Kapteeni Luutnantti Aliluutnantti Kokelas Maavoimat Ilma- ja avaruusvoimat – Sotilasarvo (ranskaksi) Amiral Vice-amiral d'escadre Vice-amiral Contre-amiral Capitaine de vaisseau Capitaine de frégate Capitaine de corvette Lieutenant de vaisseau Enseigne de vaisseau de 1re classe Enseigne de vaisseau de 2e classe Aspirant Suomeksi Amiraali Laivuevara-amiraali Vara-amiraali Kontra-amiraali Laivan kapteeni Fregatin kapteeni Korvetin kapteeni Laivan luutnantti Laivan 1. luokan aliluutnantti Laivan 2. luokan aliluutnantti Kokelas Merivoimat Lähde: == Muut == Sotilasarvo (ranskaksi) Major Adjudant-chef Adjudant Sergent-chef Sergent Caporal-chef de 1re classe Caporal-chef Caporal Soldat de 1re classe Soldat Suomeksi Majuri Yliadjutantti Adjutantti Ylikersantti Kersantti 1. luokan ylikorpraali Ylikorpraali Korpraali 1. luokan sotilas Sotilas Maavoimat Ilma- ja avaruusvoimat sotilasarvo ei käytössä Sotilasarvo (ranskaksi) Major Maître- principal Premier-maître Maître Second-maître Quartier-maître de 1re classe Quartier-maître de 2e classe Matelot Mousse sotilasarvo ei käytössä Suomeksi Majuri Pääsotilasmestari Ylisotilasmestari Sotilasmestari Alisotilasmestari 1. luokan majoitusmestari 2. luokan majoitusmestari Ylimatruusi Matruusi Merivoimat Lähde: == Lähteet == Ranskan asevoimissa Luokka:Ranskan asevoimat
Pogo-oskillaatio

Pogo-oskillaatio on nestemäistä ajoainetta käyttävissä rakettimoottoreissa esiintyvää itsestään heräävää pitkittäissuuntaista värähtelyä, joka johtuu palamisen epävakaudesta. Epävakaa palaminen johtaa moottorin työntövoiman vaihteluihin, joka aiheuttaa kiihtyvyyden vaihteluita ajoneuvon joustavassa rakenteessa, mikä puolestaan aiheuttaa vaihteluita polttoaineen paineessa ja virtausnopeudessa, mikä aiheuttaa itsestään herättävän syklin. ==Lähteet== Luokka:Avaruusalusten propulsio
Mikael Pauna

Mikael Pauna (s. 21. tammikuuta 1969 Timrå) on uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Pauna edusti uransa aika enimmäkseen alempien sarjatasojen joukkueita, mutta pelasi myös Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä IF Björklöven joukkueessa kausilla 1987−1989 yhteensä 20 ottelua ja kaudella 1992−1993 Malmössä yhden ottelun. Hänen isoveljensä on Matti Pauna, ja he ovat ruotsinsuomalaisia. == Lähteet == Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan-Axel Alavaara

Jan-Axel "Janne" Alavaara (s. 14. maaliskuuta 1975 Kiiruna) on pelaajauransa lopettanut ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija, joka toimii nykyään NHL-joukkue Seattle Krakenin kykyjenetsijänä Euroopassa. Pelaajaurallaan Alavaara edusti Elitserienissä kuudella kaudella MoDo Hockeyta, joista kahdella viimeisellä kaudella hän toimi joukkueen kapteenina. Sen jälkeen hän siirtyi Västra Frölunda HC:n ja sitä seuranneen Frölundan joukkueeseen kuudeksi kaudeksi. Hän lopetti pelaajauransa kaudella 2011−2012 pelattuaan neljä kautta Keski- Euroopassa. Hän palasi viimeisellä kaudellaan Elitserieniin, Skellefteå AIK:n joukkueeseen, mutta siirtyi sieltä loppukaudeksi EBEL-sarjan itävaltalaisjoukkueeseen Black Wings Linziin. Alavaara voitti Ruotsin- mestaruuden kahdesti, kausilla 2002−2003 ja 2004−2005, ja viimeiseksi jääneellä kaudellaan EBEL:n mestaruuden. Hän pelasi kaikkiaan 573 ottelua Elitserienissä tehden 45 maalia ja antaen 97 maaliin johtanutta syöttöä hänen tehopisteidensä ollessa siten 142. Pelaajauransa jälkeen Alavaara toimi kausilla 2013−2016 MODO:n apuvalmentajana, kausilla 2016−2018 NHL-joukkue Buffalo Sabresin amatöörien kykyjenetsijänä ja kausilla 2018−2024 Saksan DEL- sarjan Adler Mannheimin urheilutoimenjohtajana, josta hän siirtyi marraskuun 2023 lopulla Seattleen. Alavaara puhuu melko sujuvasti suomea. == Lähteet == Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Apinatestaus

Ohjelmistotestauksessa apinatestaus on testaustekniikka, missä käyttäjä testaa sovellusta tai järjestelmää tuottamalla satunnaisia syötteitä ja tarkistamalla, miten sovellus toimii tai kaatuuko sovellus tai järjestelmä. Apinatestaus toteutetaan yleensä satunnaisilla automatisoiduilla yksikkötesteillä. Apinatestauksen nimen alkuperä on epäselvä, mutta on uskottu, että nimellä viitataan äärettömän apinajoukon lauseeseenhttps://www.exforsys.com/tutorials/testing-types/monkey- testing.html. Toinen mahdollinen selitys nimelle on Mac OS -sovelluksesta nimeltään ”The Monkey”, jonka on kehittänyt Steve Capps ennen vuotta 1983. Apinatestaus on osa esimerkiksi Android Studio -ohjelmistoympäristöä.https://developer.android.com/studio/test/other-testing- tools/monkey Apinatestaus voidaan jakaa ns. fiksuihin apinatesteihin ja tyhmiin apinatesteihin. Fiksuja apinatestejä kuvaillaan esimerkiksi siten, että niissä on jokin tarkempi ajatus siitä, miten ohjelmisto toimii, niiden tarkoituksena on murtaa systeemi ja ne raportoivat löydetyistä virheistä, eli bugeista. Tyhmät apinatestit, tai ”tietämättömät apinat” kuten niitä myös kutsutaan, taas ovat testejä, joissa ei ole taustatietoa järjestelmän tai systeemin toiminnasta, eikä niiden avulla tyypillisesti löydetä niin montaa virhettä kuin fiksujen apinatestien avulla, mutta toisaalta niiden avulla saatetaan löytää sellaisia tärkeitä virheitä, joita on vaikea löytää fiksuilla apinatesteillä. Apinatestien etuina on esimerkiksi se, että niiden avulla voidaan löytää tehokkaasti virheitä, joita olisi muuten hankala paikallistaa. Ne toimivat myös hyvin sellaisten virheiden etsimiseen, jotka saattaisivat rikkoa koko systeemin. Haittapuolena on taas se, että koska testit ovat satunnaisia, on virheitä hankala tai jopa mahdoton toistaa. Apinatesteillä löydettyjen odottamattomien virheiden analysointi voi myös olla haastavaa tai aikaa vievää. == Lähteet == Luokka:Ohjelmiston testaaminen
Darkthronen diskografia

Norjalaisen black metal -yhtye Darkthronen diskografia. == Albumit == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == EP:t == * == Kokoelma-albumit == * * * * * * == Demot == * * * * == Singlet == * ”Too Old Too Cold” (2006) * ”Forebyggende Krig” (2006) * ”New Wave of Black Heavy Metal” (2007) * ”Leave No Cross Unturned (Edit)” (2013) * ”Burial Bliss / Visual Aggression” (2017) * ”The Hardship of the Scots” (2019) * ”Hate Cloak” (2021) * ”Caravan of Broken Ghosts” (2022) * ”Black Dawn Affilliation” (2024) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Hotelli Maria

Hotelli Maria (yrityksen viestinnässään käyttämä aputoiminimen kirjoitusasu The Hotel Maria) on Helsingin Kruununhaassa Mariankadun varrella sijaitseva hotelli, joka avattiin 15. joulukuuta 2023. Siinä on 117 huonetta, joista 38 on sviittejä. Hotellissa on kylpylä ja kaksi ravintolaa. Hotelli kuuluu Samla Capitalin hallinnoiman Samla Hotels -rahaston omistukseen. Hotelli on huomioitu The New York Timesissa, Forbesissa ja Financial Timesissa. == Rakennuksen historia == Nykyinen Hotelli Marian rakennusryhmä valmistui vaiheittain vuosina 1885–1930. Sen vanhimman osan suunnitteli Evert Lagerspetz, ja se rakennettiin alun perin Uudenmaan pataljoonan upseerikasarmiksi. Rakennusta laajennettiin 1930-luvulla Liisankadun puolelle Armas Siitosen suunnittelemana. Myöhemmin entisessä upseerikasarmissa on toiminut Maatilahallitus, sivurakennuksissa Siementarkastuslaitos ja Maatalouskemian laitos. Hotellina rakennusryhmä avattiin vuonna 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Hotel Marian kotisivu * The Hotel Maria – My Helsinki Hotel Maria Luokka:Kruununhaka
Gregorius Steenman

Gregorius Steenman (13. helmikuuta 1700 Turku – 10. toukokuuta 1746 Turku) oli suomalainen opettaja, pappi ja Turun akatemian kvestori ja professori. Steenmanin vanhemmat olivat kauppias Jöran Hansinpoika Steenman ja Valborg Grelsintytär Kriander ja puoliso vuodesta 1732 Christina Margaretha Paléen (k. 1800). Steenman tuli ylioppilaaksi Uppsalan yliopistosta 1718–1719 ja opiskeli Turun akatemiassa vuodesta 1722. Filosofian maisteriksi hän valmistui 1726 ja hänet vihittiin papiksi Turussa 1741. Steenman oli Tukholman triviaalikoulun apuopettaja 1719–1720 ja Turun katedraalikoulussa opettaja 1721–1722, kollehtori vuodesta 1727 ja lehtori 1730–1732. Turun akatemian vilja-aitan hoitaja hän oli vuodesta 1727 ja kvestori 1732–1741. Fysiikkaa ja matematiikkaa opettanut Steenman oli pyhien kielten professori Turun akatemiassa vuodesta 1741, mutta hänen kielitieteellinen työnsä jäi melko merkityksettömäksi, osin myös professorikauden lyhyen ajan takia. Paimion kirkkoherra Steenman oli vuodesta 1741, Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherra vuodesta 1745 ja Turun tuomiokapitulin jäsen 1741–1746. Hän toimi Turuna akatemian filosofisen tiedekunnan promoottorina 1745 ja julkaisi kaiken kaikkiaan kolme väitöskirjaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1700 syntyneet Luokka:Vuonna 1746 kuolleet
Mikko Mäkelä (rovasti)

Mikko Mäkelä (s. 1972) on suomalainen pappi ja rovasti, joka on työskennellyt Lasten ja nuorten keskuksen toiminnanjohtajana elokuusta 2022 alkaen. Aiemmin hän on toiminut Kirkkohallituksen kasvatuksen asiantuntijana, Helsingin NMKY:n nuorisotyön johtajana, Helsingin seurakuntayhtymän kasvatus- ja seurakuntapalveluiden päällikkönä sekä Pornaisten seurakunnan vs. kirkkoherrana. Mäkelä on valtion nuorisoneuvoston jäsen ja toimii luottamustoimissa esimerkiksi Taksvärkin, Lastensuojelun keskusliiton sekä Publivan hallituksessa. Aikaisemmissa luottamustoimissa Mäkelä on toiminut muun muassa Keravan seurakunnan kirkkovaltuuston puheenjohtajana ja Suomen Iceheartsin hallituksen varapuheenjohtajana. Mäkelä on koulutukseltaan teologian maisteri, työnohjaaja, konsultti ja ratkaisukeskeinen terapeutti. Hän on ollut ideoimassa Walk in -terapiatoimintaa Suomeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Joanna Robinson

Joanna Robinson (s. 1989) on suomalainen kouluratsastaja. Hän edustaa Helsinki Riders Clubia. Hän on kilpaillut GP-tasolla vuodesta 2019. Hän edusti Suomea Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Robinsonin kilpailuhevosia ovat Diego 471, Belmore 2 ja Glamouraline. Glamouraline oli Robinsonin ratsu Pariisin olympialaisissa. Se loukkaantui auto-onnettomuudessa Ranskassa keväällä 2021 mutta on kuntoutunut siitä. Robinson sijoittui olympialaisten joukkuekilpailussa kahdeksanneksi eikä yltänyt henkilökohtaiseen loppukilpailuun. Robinson asuu Alankomaissa brittiläisen aviomiehensä kanssa. Hän on aiemmin asunut Espanjassa ja Britanniassa. Hänen valmentajanaan toimii Remy Bastings. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stromovka

Stromovka (viralliselta nimeltään Královská obora, kuninkaallinen metsästyspuisto) on yksi suurimmista puistoista Tšekin pääkaupunkissa Prahassa. Kooltaan se on noin 88,67 hehtaaria. == Historia == Stromovkan kuninkaallinen metsästyspuisto perustettiin vuonna 1266, kun Böömin kuningas Ottokar II Přemysl aitasi sen metsästysalueekseen ja rakennutti sinne kesähuvilan. Puisto koki kovia hussilaisten hallitessa Prahaa, mutta myöhemmin Vladislaus II korjautti sen valtakaudellaan. Rudolf II:n aikana Stromovkan rakennuksia uudistettiin, luonto- ja vesialueita laajennettiin sekä tunneleita rakennettiin. Muun muassa puiston etelärinteillä sijaitsevan huvilan renessanssiulkoasu on tältä ajalta. Historiansa aikana puisto toimi myös useaan kertaan sotilasleirinä. Nykyään ravintolana toimiva suuri salirakennus on alun perin vuodelta 1689. Itävallan keisari Frans I:n vuonna 1804 antama asetus muutti Stromovkan kaikille avoimeksi puistoksi. 2000-luvulla puiston infrastruktuuria on peruskorjattu useaan kertaan ja sen lampia ja puustoa elvytetty. Esimerkiksi vuonna 2016 valmistuneessa projektissa Stromovkaan kaivettiin kaksi uutta lampea. == Nähtävyydet == * Rudolfin tunneli (Rudolfova štola) * Kuvernöörin kesäpalatsi (Místodržitelský letohrádek) * Planetaario (Planetárium) * Šlechtova restaurace -ravintola * Restaurace Vozovna -ravintola * Buštěhradin rautatienvartijan talo (Strážní domek Buštěhradské dráhy) Lähde: == Palvelut == Kävely-, juoksu-, pyöräily- sekä hevosreittien lisäksi Stromovkan alueella sijaitsee kaksi vapaassa käytössä olevaa ulkokuntosalia. Tämän puistossa sijaitsee lukuisia leikkipaikkoja sekä neljä suurempaa piknik-aluetta. Stromovkan alueella sijaitsee monta vapaasti käytettävää juomavesipistettä sekä kaksi yleistä käymälää ja useampia irtonaisia kuivakäymälöitä. == Liikenneyhteydet == Stromovka sijaitsee Bubenečin kaupunginosassa Vltavajoen etelärannalla. Raitiovaunulinjat 6, 12 sekä 17 pysähtyvät pysähtyvät sen itäisen sisäänkäynnin lähettyvillä. Lähin metroasema on muutaman minuutin kävelymatkan päässä sijaitseva Nádraží Holešovice. Puistoon pääsee myös polkupyörällä ja sitä halkovat päällystetyt pyörätiet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Prahan puistot
Viktor Thor

Viktor Thor (s. 17. maaliskuuta 2000 Hudiksvall, Ruotsi) on ruotsalais- suomalainen pikajuoksija. Thor edustaa Ruotsissa Strands IF:ia ja Suomessa Porvoon Akillesta. Kansainvälisellä tasolla Thor edustaa Ruotsia. Hän on 175 cm pitkä ja painaa 70 kg. Boråsin alle 20 vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 Thor juoksi pikaviestissä karsiutuen ajalla 41,57. Ruotsin mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 100 metrillä vuonna 2022 ja 60 metrillä pronssia vuonna 2023 ja hopeaa 2024. Viestijuoksun SM- kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4 x 100 metrin viestissä vuonna 2021 ja pronssia 2023. Hänen kaksoisveljensä William Thor on myös pikajuoksija. == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 60 m 6,69 Växjö 21.1.2023 100 m 10,46 Vaasa 28.6.2024 150 m 15,95 Espoo 22.8.2023 200 m 21,42 Borås 29.8.2021 300 m 35,33 Sundsvall 22.5.2022 Pituus 6,82 Växjö 23.2.2021 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet
Henri Ruoste

thumb|Henri Ruoste kouluratsastuksen EM-kisoissa 2021, Saksassa. Henri Ruoste (s. 18. helmikuuta 1982 Rauma) on suomalainen kouluratsastaja. Hän edustaa Turun Seudun Ratsastajia. Hän on sijoittunut Euroopan-mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi ja edustanut Suomea kaksissa olympialaisissa. Ruoste kilpaili EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2013, jolloin hän Jojo AZ -ratsullaan sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 28:nneksi ja joukkuekilpailussa kymmenenneksi. Vuoden 2019 EM-kilpailussa hän sijoittui Rossetti-ratsullaan 15:nneksi. Tokion olympialaisissa kesällä 2021 Ruosteen suoritus epäonnistui Kontestro DB -ratsun säikähdettyä suorituksensa aikana kameraa, ja tuloksena oli 52. sija. Saman vuoden syyskuussa Hagenin EM- kilpailuissa Ruoste ja Kontestro DB sijoittuivat henkilökohtaisessa Grand Prix Freestylessa kuudenneksi ja Grand Prix Specialissa 13:nneksi. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui kuudenneksi. Ruosteen ratsu Kontestro DB sai laskimotukoksen kesällä 2022 ilmeisesti jonkin pistoksen seurauksena vierastallissa Aachenissa. Tapahtuman yksityiskohtia ei saatu selvitettyä. Kontestro ei toipunut enää kilpailukuntoon. Ruoste edusti Suomea Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Hän sijoittui Tiffanys Diamond -ratsullaan joukkuekilpailussa kahdeksanneksi eikä yltänyt henkilökohtaiseen loppukilpailuun. Ruoste asuu Saksassa, jossa hänellä on puolisonsa Senta Kirchhoffin kanssa talliyritys. Hän on aiemmin asunut myös Englannissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirvatsin jytä

Kirvatsin Jytä on Porissa on vuosittain heinä-elokuun taitteessa järjestettävä porilainen nostalgiamusiikkitapahtuma. Se pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2015. Tapahtuma on järjestäjien mukaan suunnattu entisille nuorille ja kaikille nostalgiamusiikin ystäville. Tapahtumapaikkana on Porin Kirjurinluoto ja se järjestetään aina keskiviikkoisin. Tapahtumaa järjestää sama organisaatio kuin saman viikon perjantaina ja lauantaina järjestettävä Porispere rockfestivaali. == Historiaa == === 2019 === Vuoden 2019 Kirvatsin Jytä Vol. 5 järjestettiin 31. heinäkuuta 2022. Esiintymässä olivat Abba – 1974 Tribute Show (UK), Matchbox (UK), Pepe Willberg, A. Aallon Rytmiorkesteri ja K. Juva & Haavekuva === 2020 === Tapahtuma peruttiin koronaepidemian vuoksi. === 2021 === Vuoden 2021 Kirvatsin Jytä Vol. 6 järjestettiin 28. heinäkuuta 2022. Esiintymässä olivat Eini, Muska yhtyeineen feat. Kai Jämsä Kirka Tribute, Jiri Nikkinen, The Beatles Tribute Band, Red Clay Ramblers === 2022 === Vuoden 2022 Kirvatsin Jytä Vol. 7 järjestettiin 3. elokuuta 2022. Esiintymässä olivat Boney M feat. Liz Mitchell, DR. Feelgood, Marion, Markku Aro ja The First. Markku Aro perui keikkansa paria päivää ennen tapahtumaa ja pikavauhtia paikkaamaan tuli Tero Vaara. === 2023 === Vuoden 2023 Kirvatsin Jytä Vol. 8 järjestettiin 2. elokuuta 2023. Esiintymässä olivat Lapinlahden linnut, Meiju Suvas, Menneisyyden vangit ja SF-Blues === 2024 === Vuoden 2024 Kirvatsin Jytä Vol. 9 järjestetään 31.7.2024. Esiintymässä ovat Erja Lyytinen, Maarit Hurmerinta, Leavings-orkesteri solistinaan Timo Rautiainen, Coitus Int 50 Revial ja Puppe & The Boys == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirvatsin jytän kotisivut Luokka:Porin tapahtumat Luokka:Festivaalit Luokka:Musiikkitapahtumat Suomessa
Unssi-hieho

Unssi-hieho on nuori punaruskea nauta, rodultaan Ayrshire-karjaa. Se katosi heinäkuuun alussa 2024 Aleksi Kortesalmen tilalta Ranualta. Se nähtiin sittemmin Iin Oijärveltä. Hiehoa pidetään vaarallisena ja se on siksi päätetty lopettaa löydettäessä ja näkijän tulee ainakin poistua vähin äänin paikalta. Se tuntuu heinäkuun loppuun mennessä kadonneen jäljettömiin, mahdollisesti suurpetojen kynsiin. == Lähteet == Luokka:Kuuluisat naudat
Thomas Ceccon

Thomas Ceccon (s. 27. tammikuuta 2001 Thiene) on italialainen uimari. Hän on voittanut 100 metrin selkäuinnissa olympiakultaa ja eri uintimuodoissa seitsemän maailmanmestaruutta, joista kolme pitkällä radalla ja neljä lyhyellä radalla. Ceccon kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Tokiossa 2021. Hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui toisen osuuden, ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui ensimmäisenä olleen selkäuintiosuuden. Hän sijoittui neljänneksi 100 metrin selkäuinnissa, jossa hän jäi 0,11 sekunnin päähän mitalista, ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä karsiutui 100 metrin vapaauinnin välierissä. Pariisin olympialaisissa 2024 Ceccon saavutti pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestin toisen osuuden uimarina ja voitti kultaa 100 metrin selkäuinnissa 0,32 sekunnin erolla Kiinan Xu Jiayuhun. Hän sijoittui yhdeksänneksi 200 selkäuinnin välierissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerissä. Ceccon sai ensimmäiset mitalinsa pitkän radan MM-kilpailuista Budapestissa 2022, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Fukuokassa 2023 hän saavutti kultaa 50 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lyhyen radan MM-kilpailuissa Ceccon on saavuttanut 100 metrin sekauinnissa kultaa 2022 ja pronssia 2021. 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä hän on saanut hopeaa 2022, 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kultaa 2022 ja hopeaa 2021, 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia 2022, 4 × 50 metrin sekauintiviestissä kultaa 2022 ja pronssia 2021 sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä kultaa 2021 ja pronssia 2022. Pitkän radan EM-kilpailuissa Ceccon saavutti Budapestissa 2021 pronssia miesten ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Roomassa 2022 hän voitti Euroopan- mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa, 100 metrin selkäuinnissa sekä miesten 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Hopeaa hän saavutti 50 metrin selkäuinnissa ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lyhyen radan EM-kilpailuissa Ceccon on saavuttanut 200 metrin sekauinnissa hopeaa ja 50 metrin perhosuinnissa pronssia 2021. 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä hän on saanut hopeaa 2021 ja 2023 sekä pronssia 2019. 4 × 50 metrin sekauintiviestissä hän on voittanut Euroopan-mestaruuden 2021 ja 2023. Ceccon saavutti nuorten olympialaisista 2018 kultaa 50 metrin vapaauinnissa, hopeaa 50 metrin selkäuinnissa ja 200 metrin sekauinnissa sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestisä. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kaksi kultaa, yhden hopean ja kolme pronssia sekä nuorten EM- kilpailuissa neljä kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. == Lähteet == Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huang Yuting

Huang Yuting (, s. 3. syyskuuta 2006) on kiinalainen urheiluampuja. Huang voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 10 metrin ilmakiväärin parikilpailussa Sheng Lihaon kanssa ja hopeaa 10 metrin ilmakiväärissä. Huang voitti kolme kultaa Aasian kisoissa 2022. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset ampujat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Levätetrat

Levätetrat (Parodontidae) on tetrakaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja elää makeissa vesissä Etelä-Amerikassa. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi keilatetroihin. == Lajit ja anatomia == Levätetroihin kuuluu kolme sukua ja 32 lajia. Heimon lajit ovat hoikkia ja sukkulamaisia. Suurimmat kalat voivat saavuttaa 15 cm:n pituuden. Selkäevä on lyhyt ja rasvaevä pieni. Tyypillinen piirre on kuonon alla oleva suu. Levätetrojen ruumiissa on usein tummia raitoja tai laikkuja. ==Levinneisyys ja elintavat== Levätetroja tavataan koko Etelä-Amerikassa ja muutamia lajeja myös Panamassa. Ne kiinnittyvät kiviin ja soraan ja viihtyvät voimakkaastikin virtaavissa vesissä. Levätetrojen ravintoa ovat erityisesti levät. ==Lähteet== Luokka:Tetrakalat
Rauf & Faik

Rauf & Faik () ovat venäläinen pop-duo, jonka jäsenet muodostaa azeritaustaiset kaksoisveljet Rauf ja Faik Mirzajev (Рауф и Фаик Мирзаев / Rauf və Faik Mirzəyev; s. 7. heinäkuuta 1999, Iževsk). Rauf & Faik on ollut aktiivinen vuodesta 2015. Heidän tunnetuimpiin kappaleisiinsa lukeutuu vuoden 2018 Detstvo (, ’lapsuus’). Veljekset laulavat sekä venäjäksi että englanniksi. Vuonna 2024 heidän Youtube-kanavallaan on reilu 6 miljoonaa tilaajaa ja vajaa kaksi miljardia katselukertaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Rauf Faik - детство (Official audio) Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Venäläiset popyhtyeet Luokka:Venäläiset duot Luokka:Sisarukset
Lukas Märtens

Lukas Märtens (s. 27. joulukuuta 2001 Magdeburg) on saksalainen uimari. Hän on voittanut 400 metrin vapaauinnissa olympiakultaa ja Euroopan-mestaruuden. Märtens kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Tokiossa 2021. Hän sijoittui 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä seitsemänneksi eikä selviytynyt henkilökohtaisilla matkoilla loppukilpailuun: hänen kokonaissijoituksensa oli 1 500 metrin vapaauinnissa yhdestoista, 400 metrin vapaauinnissa kahdestoista ja 200 metrin vapaauinnissa seitsemästoista. Märtens saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 400 metrin vapaauinnissa, oli neljäs 1 500 metrin vapaauinnissa ja seitsemäs 200 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 400 metrin ja hopeaa 800 metrin vapaauinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 400 metrin vapaauinnissa pronssia sekä sijoittui 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa viidenneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2024 hän sai 400 metrin vapaauinnissa pronssia ja oli 200 metrin vapaauinnissa neljäs. Pariisin olympialaisissa 2024 Märtens voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa. Hän sijoittui viidenneksi 200 metrin vapaauinnissa sekä kahdeksanneksi 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Märtens saavutti nuorten EM-kilpailuissa 2019 hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauntiviestissä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Air Indian lento 101

Air Indian lento 101 oli Air Indian kansainvälinen reittilento silloiselta Saharin kansainväliseltä lentoasemalta Mumbaista Heathrow’n lentoasemalle Lontooseen. 24. tammikuuta 1996 lentoa operoinut Boeing 707 törmäsi vuoreen Mont Blancin massiivissa Ranskan alueella. Lennolla oli 106 matkustajaa ja 11 miehistön jäsentä, jotka kaikki saivat surmansa onnettomuudessa. Yksi kuolleista oli intialainen ydinfyysikko Homi Jehangir Bhabha. Onnettomuuspaikka sijaitsee huomattavan lähellä Air Indian lennon 245 onnettomuuspaikkaa 15 vuotta aiemmin. == Lentokone ja miehistö == Lentokone oli malliltaan Boeing 707-437, rekisteriltään VT-DMN ja valmistenumeroltaan 18055/200. Kone oli valmistunut vuonna 1961 ja sillä oli lennetty yhteensä 16 188 tuntia. Koneen kapteenina toimi syyskuussa 1922 syntynyt J. T. D’Souda, jolla oli lentokokemusta yhteensä 14 464 tuntia. Perämiehenä toimi toukokuussa 1926 syntynyt G. C. Wilks, jolla oli lentokokemusta yhteensä 12 899 tuntia. == Tapahtumien kulku == Lento oli sujunut normaalisti lukuunottamatta vikaa toisessa navigaatioavustimessa. Miehistö oli ilmoittanut Geneven aluelennonjohdolle kello 7.00 Greenwichin paikallisaikaa tulleensa lentopinnalle 190. Heidän käskettiin pitää korkeus kunnes olisivat kyenneet laskeutumaan alemmaksi. Viallisen navigaatioavustimen vuoksi miehistö ilmoitti vastauksessaan juuri ohittavansa Mont Blanc -vuoren, mutta lennonjohtaja huomautti koneen olevan vielä kahdeksan kilometrin päässä vuoresta. Siitä huolimatta miehistö jatkoi laskeutumista, kunnes törmäsi vuoreen noin 4 750 metrin korkeudessa. == Onnettomuuden väitetyt syyt == Tutkinnan mukaan kapteeni todennäköisesti laski väärin sijaintinsa suhteessa Mont Blanciin. Lennonjohto yritti korjata tämän virheen, mutta miehistö oli saattanut ymmärtää viestin väärin ja jatkanut laskeutumista. Koneen putoamisesta on syytetty myös Yhdysvaltoja, jotka olisivat räjäyttäneet koneen, koska Homi Bhabha oli sen kyydissä. Väittämän mukaan koneen paine oli laskenut äkillisesti ruumassa olleen pommin takia, sillä lentoarvotallentimia ei koskaan löydetty. Vuoden 2013 kirjassa Conversations With The Crow väitetään CIA:n apulaisjohtaja Robert Crowleyn tunnustaneen murhanneensa Bhabhan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1966 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Ranskassa