EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
İsmail Erez

İsmail Erez (28. syyskuuta 1919 - 24. lokakuuta 1975) oli turkkilainen diplomaatti, jolla oli useita korkean tason virkoja Turkin ulkoministeriössä. == Elämä ja ura == İsmail Erez syntyi 28. syyskuuta 1919 Istanbulin Bakırköyn alueella. Hänen vanhempansa olivat juristeja, Hasan Tahsin Erez ja Emine Şahande. İsmailin äiti kuoli, kun İsmail oli vain kaksi vuotta vanha. İsmail valmistui Galatasarayn lukiosta, jatkoi valtiotieteelliseen korkeakouluun vuonna 1939 ja valmistui vuonna 1943. İsmail Erez meni sitten Turkin ulkoministeriöön ja työskenteli useissa tehtävissä, mukaan lukien edustustoissa Yhdistyneissä kansakunnissa, Maailman terveysjärjestössä ja Unescossa. Turkin suurlähetystön pääsihteerin palveluksessa Washingtonissa hänet nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Beirutiin, Libanoniin 19. joulukuuta 1967: sekä Libanonin että Kuwaitin lähettilääksi. Vuonna 1970 hänet nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Italiaan ja vuodesta 1972 vuoteen 1974 Turkin ulkoministeriön pääsihteeristöön. Hänet nimitettiin 2. marraskuuta 1974 Turkin suurlähettilääksi Ranskaan. ==Murha== Perjantaina 24. lokakuuta 1975 İsmail Erez palasi vastaanotolta, ja hänen ajoneuvonsa lähestyessä Turkin suurlähetystön rakennusta 3–4 aseistettua Armenian vapautusliikkeen aktivistia hyökkäsi hänen autoonsa ja tappoi niin Erezin kuin hänen autonkuljettajansa Talip Yenerin. Kuolema järkytti Turkkia, koska se tapahtui vain kaksi päivää sen jälkeen, kun armenialainen sotilaallinen järjestö oli murhannut Daniş Tunalıgilin, Turkin suurlähettilään Wienissä.Most Armenians in Beirut Support Attacks on Turks. By MARVINE HOWE, The New York Times, March 01, 1980, p. 4 ==Lähteet== Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Turkkilaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet Luokka:Turkkilaiset henkirikosten uhrit
After Work

After Work (myös afterwork, afterit, ) on työtovereiden välistä viihteellistä toimintaa heti työpäivän jälkeen. Tyypillisesti ilmaisulla viitataan töiden jälkeen nautittaviin juomiin, mutta sillä voidaan tarkoittaa myös muuta ajanvietettä, kuten urheilua tai kulttuuria. Määritelmänsä mukaisesti after workin jälkeen ei tehdä työtä, vaan se päättyy vapaa-ajan määritteet täyttävään ajanjaksoon. Joissain ravintoloissa after work -nimellä markkinoidaan iltapäiviin sijoitettua tarjoilujaksoa, jonka aikana voidaan tarjota juoma- tai ruoka-alennuksia. == Katso myös== * Happy hour == Lähteet == Luokka:Virkistys Luokka:Työ
Giovanni Arpino

Giovanni Arpino (1927 Pola, Italia, nyk. Kroatiassa – 1987 Torino, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija.Pieraccini, s. 496 Arpino oli prosaisti, joka kirjoissaan tutki yksilön ja yhteiskunnan välisiä psykologisia ristiriitoja. Hänen tuotantonsa tyyli vaihtelee elegisestä ironiseen ja groteskiin. Teosten tapahtumapaikkoja olivat Piemonte ja Etelä-Italia. Romaaneista Azzurro tenebra (1977) sijoittuu jalkapallon maailmaan. Arpinon tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Riikinkukko" (suom. Soma Rytkönen, teoksessa Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta (2007); alkuteos "La Pavona" teoksessa La Babbuina e altre storie).Pieraccini, s. 38. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Strega-palkinto 1964 ==Teokset== * Sei stato felice, Giovanni, 1952 * Gli anni del giudizio, 1958 * La suora giovane, 1959 * Un delitto d'onore, 1960 * Le mille e una Italia, 1960 * Una nuvola d'ira, 1962 * L'ombra delle colline, 1964 * Un'anima persa, 1966 * La babbuina e altre storie, 1967, novelleja * I ventisette racconti, 1968, novelleja * Il buio e il miele, 1969 * Randagio è l'eroe, 1972 * La pietra, il ragazzo, il vento, 1972, da Racconti dello Sport, di Gianni Brera, Dino Buzzati, Achille Campanile, Luigi Silori; Arnoldo Mondadori Editore * Racconti di vent'anni, 1974 * Correva l'anno felice, 1974 * Domingo il favoloso, 1975 * Il primo quarto di luna, 1976 * Azzurro tenebra, 1977 * Il fratello italiano, 1980 * Un gran mare di gente, 1981 * Bocce ferme, 1982 * Il contadino Genè, 1982 * La sposa segreta, 1983 * Passo d'addio, 1986 * La trappola amorosa, postuumi, 1988 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Italialaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Kolmperä (Espoon järvi)

Kolmperä () on järvi Espoon ja Kirkkonummen rajalla. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoon osalta Kolmperän kaupunginosassa Ämmässuon jätteenkäsittelykeskuksen luoteispuolella. Kolmperällä on useita pieniä naapurijärviä, kuten Hauklampi lännessä ja Vuohilampi pohjoisessa. Turunväylä kulkee Kolmperän pohjoispuolitse.Kolmperä Espoon karttapalvelussa Kolmperän alkuperäinen nimi lienee ollut Kolm(i)perse, joka viittaa järven kolmeen lahteen. Vuonna 1750 julkaistussa kartassa Kolmperän ruotsinkielisenä nimenä on Kolmperse Träsk. 1900-luvulla järven suomenkielinen nimi sievistettiin muotoon Kolmperä. Kolmperän lahdista eteläisin kuuluu Kirkkonummeen. Kolmperä (81.057.1.014) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Kolmperä on Mankinjoen valuma-alueen keskiosan vakavesiä. Espoossa on myös toinen Kolmperä-niminen järvi. Se sijaitsee Nuuksiossa. == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Mankinjoen vesistö Luokka:Kolmperä
Kolmperä (Espoon Nuuksion järvi)

Kolmperä () on pieni ja melko syvä järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Kolmperä on osa Nuuksion kansallispuistoa, sen naapurijärviä ovat Urja pohjoisessa ja Valkialampi koillisessa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Kolmperän länsipuolella.Kolmperä Espoon karttapalvelussa Espoossa on myös toinen Kolmperä-niminen järvi. Se sijaitsee Kolmperän kaupunginosassa noin kuusi kilometriä Nuuksion Kolmperästä lounaaseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mattigronroos.fi: Kolmperä Luokka:Espoon järvet Luokka:Mankinjoen vesistö Luokka:Nuuksio Luokka:Nuuksion kansallispuisto
Dämman

Dämman on noin kymmenen hehtaarin laajuinen humuspitoinen tekojärvi Espoossa. Järvi laskee Gumbölenjokeen. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoonkartanon, Gumbölen ja Kolmperän kaupunginosissa. Lähin naapurijärvi on Kvarnträsk lännessä. Turunväylä kulkee Dämmanin pohjoispuolitse.Dämman Espoon karttapalvelussa Dämman padottiin alkuaan sähköntuotantoon, mutta sittemmin siitä tehtiin raakavesilähde. == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Suomen tekojärvet Luokka:Mankinjoen vesistö Luokka:Espoonkartano Luokka:Gumböle Luokka:Kolmperä
Difenoksylaatti

Difenoksylaatti on synteettinen opioidi, jonka vaikutusmekanismi muistuttaa morfiinia, mutta sillä on vähäisempi euforisoiva vaikutus. Sen käyttö lääkeaineena perustuu suoliston motiliteettia eli liikkuvuutta hidastavaan vaikutukseen. Sitä on voitu käyttää ripulilääkkeenä yhdistettynä atropiiniin, minkä on katsottu hillitsevän huumekäyttöä. Haittavaikutuksena on etenkin hengityslama. Aineyhdistelmä on ollut käytössä kauppanimillä Katevan, Retardin ja Lomotil. Aineen on syrjäyttänyt käytännössä loperamidi, jonka haittavaikutukset ovat paljon vähäisemmät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Diphenoxylate *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Diphenoxylate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Diphenoxylate *ChemBlink: Diphenoxylate Luokka:Opioidit
Tomas Riad

Tomas S. Riad (s. 15. marraskuuta 1959 Uppsala) on ruotsalainen fonetiikkaan erikoistunut kielitieteilijä ja Tukholman yliopiston pohjoismaisten kielten professori. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1992 aiheenaan germaanisten kielten äännejärjestelmien historiallinen kehitys. Riad valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 2011. Riad asui pienenä Egyptissä, mistä hänen isänsä on kotoisin. == Teoksia == * Riad, Tomas S.: Structures in Germanic Prosody – A diachronic study with special references to the Nordic languages. Department of Scandinavian languages, Tukholman yliopisto. 192 sivua. 1992. ISBN 91-7146-988-5. (Väitöskirja) * Riad, Tomas S.: The Phonology of Swedish. Julkaistu Oxford University Pressin kansainvälisessä The Phonology of the World's Languages -sarjassa. 2014. ISBN 978-0-19-954357-1. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kielitieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Tukholman yliopiston professorit Luokka:Foneetikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Schultz

Otto Schultz (s. 1. kesäkuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Schultz pelasi kaudella 2018 kaksi Veikkausliigan ottelua Turun Palloseurassa. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi 4. heinäkuuta, kun TPS hävisi vierasottelun Vaasan Palloseuralle 0–2. Lisäksi Schultz pelasi 30. heinäkuuta 1–3-kotitappiossa Tampereen Ilvestä vastaan. Schultz pelasi molemmissa otteluissa täydet minuutit ja sai molemmissa otteluissa varoituksen. Schultz on pelannut Veikkausliigassa kaksi, Ykkösessä kuusi ja Kakkosessa 42 ottelua (tilanne 24. elokuuta 2020). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raiskausfantasia

Raiskausfantasia on seksifantasia, jossa nainen unelmoi siitä että mies ottaisi hänet väkivaltaisesti tai jossa mies unelmoi siitä että hän ottaisi naisen väkivaltaisesti. Naisilla ja miehillä on yhtä paljon raiskausfantasioita. Yhdysvaltalaisessa aineistossa naisista 31–57 prosentilla on raiskausfantasioita ja 9–17 prosentilla ne ovat yleisiä tai lempifantasioita.https://www.jstor.org/stable/20620339?seq=1#page_scan_tab_contents 1970-luvulla naisten raiskausfantasioiden esiintyvyys oli 36–49 prosenttia, joten se on pysynyt samalla tasolla vuosikymmeniä.https://onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1002/9781118896877.wbiehs395 Raiskausfantasia on naisille eroottinen ja nautinnollinen ja tutkijoiden mielestä paradoksaalinen sikäli että siinä ei tunnu olevan järkeä.https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/00224490701808191?journalCode=hjsr20 ==Lähteet== Luokka:Seksuaalisuus
Tapani Rahko

Tapani Rahko (s. 12. tammikuuta 1942 Kalajoki ) on toiminut audiologian kehittäjänä Oulun, Turun ja Tampereen yliopistollisessa sairaalassa (TAYS). Hän on kehittänyt 1990-luvulta alkaen hyvänlaatuisen asentohuimauksen hoitoa, jonka on todettu auttavan myös lukihäiriössä. == Teokset == * Rahko, Tapani: SISI test and adaptation . Oulun yliopisto, 1975. (Väitöskirja) == Julkaisut == * Rahko, Tapani & Karjalainen, Matti & Laine, Unto & Toivonen, Raimo & Karma, Pekka: Clinical Applications of the Experiences with a Portable, Unlimited Text-to-speech Synthesizer. Ear and Hearing, 1981:2:4:177−179. 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natriumstiboglukonaatti

Natriumstiboglukonaatti (C12H20O17Sb2Na3· 9 H2O) on glukonihapon ja antimonin muodostama kompleksiyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä leishmaniaasin hoitoon. Natriumstiboglukonaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. ==Ominaisuudet== Natriumstiboglukonaattikompleksi on rakenteeltaan monimutkainen ja sen tarkka rakenne tai koostumus ei ole tiedossa. Se on todennäköisesti polymeeri. Yhdiste liukenee veteen. Natriumstiboglukonaatin vaikutusmekanismi ei ole täysin selvillä. On mahdollista, että sen sisältämä antimoni pelkistyy hapetusluvulta +V hapetusluvulle +III ja tällä heptusluvulla antimoniyhdisteet ovat alkueläimille myrkyllisiä. Anntimoni vaikuttaa muun muassa alkueläinten glukoosin ja rasvahappojen aineenvaihduntaan, ATP:n muodostumiseen, proteiinien toimintaan ja voi katalysoida soluille haitallisten radikaalien muodostumista. Natriumstiboglukonaattia voidaan käyttää kaikkien leishmaniaasin muotojen hoitamiseen ja se annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen. Leishmaniaasia aiheuttavat alkueläimet voivat kehittää yhdisteelle vastustuskyvyn ja paikoitelleen 65 % tapauksista ei ole hoidettavissa tällä lääkeaineella. Natriumstiboglukonaatti on kuitenkin edelleen useissa paikoin ensilinjan hoitovaihtoehto leishmaniaasiin.Paul Actor, Alfred W. Chow, Frank J. Dutko & Mark A. McKinlay: Chemotherapeutics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. ==Haittavaikutukset== Natriumstiboglukonaatti voi aiheuttaa nivel- ja lihaskipuja, pääkipua, anoreksiaa, anemiaa ja haimatulehduksen. Vakavia ovat vaikutukset sydämeen, joita voivat olla pidentynyt QT-aika tyhmihäiriöt ja sydämen sähköimpulssien muutokset kuten T-aallon inversio. Sydämen haittavaikutukset saattavat pahimmassa tapauksessa johtaa poltilaan kuolemaan. ==Valmistus== Natriumstiboglukonaattia valmistetaan kuumentamalla glukonihappoa kidevedellisen antimonipentoksidin kanssa. Muodostunut tuote neutraloidaan natriumhydroksidilla, jolloin muodostuu natriumstiboglukonaattia. ==Lähteet== Luokka:Alkueläinlääkkeet Luokka:Antimoniyhdisteet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Natriumaurotiomalaatti

Natriumaurotiomalaatti on kultapitoinen tio-omenahapon natriumsuola, jota käytetään nivelreuman hoitoon. Sen vaikutustapaa ei varsinaisesti tunneta, mutta on arveltu sen estävän niveltulehdusta estämällä välittäjäaineiden vapautumista. Valmiste ei imeydy ruoansulatuskanavasta. Haittavaikutuksina on kuvattu ihottumia, luuydinvaurioita, joita seurataan verenkuvaa tutkimalla sekä munuaisiin kohdistuvaa toksisuutta, joka ilmenee valkuaisena virtsassa. Myös maksan toimintakokeita seurataan hoidon aikana. Lääke voi kulkeutua sikiöön, joten sitä ei pidä antaa raskauden aikana. Lääke annetaan lihasinjektioina aluksi koeannoksina viikon välein, sitten ylläpitoon noin kuukauden välein. Lääkettä on tuottanut lääketehdas Sanofi-Aventis, ja se tunnetaan nimellä Myocrisin. Valmisteen tuotanto loppuu vuonna 2019, ja se voitaneen korvata suun kautta annettavalla kultayhdisteellä auranofiinilla. == Lähteet == Luokka:Reumalääkkeet Luokka:Kultayhdisteet
Daniele Benati

Daniele Benati (s. 1953 Reggio Emilia, Italia) on italialainen kirjailija ja kääntäjä.Pieraccini, s. 497 Benati opettaa Bostonissa Massachusettsin yliopistossa ja hän toimii Feltrinelli-kustantamon julkaisun Il Semplice toimituskunnassa. Benatin tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Fausto Cicalan paluu" (suom. Veera Alanärä, teoksessa Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta (2007); alkuteos "Il ritorno di Fausto Cicala" teoksesta Silenzio in Emilia).Pieraccini, s. 74. ==Teokset== * Silenzio in Emilia, Milano: Feltrinelli, 1997; nuova edizione Macerata, Quodlibet, 2009 * Cani dell'inferno Milano: Feltrinelli, 2004 * Un altro che non ero io, Reggio Emilia: Aliberti, 2007 * Baltica 9. Guida ai misteri d'oriente (con Paolo Nori), Bari-Roma: Laterza, 2009 == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Daniele Benati, Kirjasampo Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Italialaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martín García

Martín García () on saari Argentiinassa Buenos Airesin maakunnassa. Se sijaitsee Argentiinan ja Uruguayn rajajoen Río de la Platan suistossa, ja on pinta-alaltaan noin 2 neliökilometriä. Vuonna 1973 Argentiinan ja Uruguayn välinen kiista saaresta päättyi sopimukseen, jossa saari siirtyi virallisesti Argentiinalle, vaikka se sijaitsi Uruguayn puolella maiden välistä rajaviivaa. Samalla saaresta tuli luonnonpuisto. Martín Garcíaan pääsee veneellä Tigren kaupungista, ja saarella on myös oma lentokenttänsä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Argentiinan saaret
Stefan Werner

Stefan Werner (s. 1959) on kieliteknologian kehittäjä Itä-Suomen yliopistossa (UEF). Määräaikainen professuuri Itä-Suomen yliopistossa 2014–2018. == Teokset == * Werner, Stefan: Modelle deutscher Intonation: zu Vergleichbarkeit und empirischer Relevanz von Intonationsbeschreibungen. 233 sivua. Joensuun yliopiston humanistisia julkaisuja. 2000. ISBN 951-708-892-2. (Väitöskirja) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset foneetikot Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uudistuva Eurooppa -ryhmä

Uudistuva Eurooppa -ryhmä () on Euroopan parlamentin poliittinen ryhmä, joka perustettiin parlamentin yhdeksännelle istuntokaudelle 2019–2024. Ryhmä syntyi Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän pohjalle, joka toimi vuosina 2004–2019. Ryhmään kuuluvat Alde-puolueen jäsenet, Ranskan En Marche! sekä romanialaiset puolueet PLUS ja USR, jotka osallistuivat Romanian europarlamenttivaaleihin yhtenä listana. == Historia == ALDE-ryhmän puheenjohtajana toimineen Guy Verhofstadtin mukaan nimenmuutos tuli ajankohtaiseksi, kun Ranskan presidentti Emmanuel Macronin La République En Marche! -puolue siivitti toukokuun 2019 europarlamenttivaaleissa 21 paikallaan Alden vaalivoittoon. Eurooppamyönteistä ohjelmaa ajaneet macronilaiset osallistuivat vaaleihin nimellä "Renessanssi" ja ovat sittemmin pyrkineet eroon liberaali-sanasta, jolla on Ranskassa negatiivinen konnotaatio. Tammikuussa 2024 ryhmän puheenjohtajaksi valittiin ranskalainen Valérie Hayer. == Suomalaiset ryhmässä == Suomalaisia europarlamentaarikkoja ryhmässä kaudella 2024–2029 ovat Keskustan Elsi Katainen ja Katri Kulmuni sekä RKP:n Anna-Maja Henriksson. == Jäsenet == RE-ryhmään kuuluu puolueita ALDE- ja EDP- puolueista, itsenäisistä puolueista ja sitoutumattomista edustajista. Maa Puolue Eurooppalainen puolue Meppien määrä Alankomaat Vapauden ja demokratian kansanpuolue ALDE Demokraatit 66 ALDE Belgia Flaamilaiset liberaalit ja demokraatit ALDE Reformiliike ALDE Bulgaria Oikeuksien ja vapauksien liike ALDE Espanja Ciudadanos ALDE Liitto, edistys ja demokratia - Baskien kansallispuolue EDP Irlanti Fianna Fáil ALDE Itävalta NEOS ALDE Kroatia Istrian demokraattinen kokous ALDE Latvia Attīstībai/Par! ALDE Liettua Työväenpuolue ALDE Liettuan tasavallan liberaalien liike ALDE Luxemburg Demokraattinen puolue ALDE Ranska En Marche! - Renessanssilista - - MoDem EDP Radikaaliliike ALDE Agir - Gilles Boyer sitoutumattomat Romania Pelastakaa Romania -liitto ALDE PLUS - Ruotsi Keskustapuolue ALDE Liberaalit ALDE Saksa Vapaa demokraattinen puolue ALDE Vapaat äänestäjät EDP Slovakia Progresívne Slovensko ALDE Slovenia Marjan Šarecin lista ALDE Suomi Keskusta ALDE RKP ALDE Tanska Venstre ALDE Radikaali Venstre ALDE Tšekki ANO 2011 ALDE Unkari Momentum ALDE Viro Viron keskustapuolue ALDE Viron reformipuolue ALDE == Lähteet == Luokka:Europarlamenttiryhmät Luokka:Euroopan liberaalidemokraattinen puolue
Taha Carım

Taha Carım (21. helmikuuta, 1914 – 9. kesäkuuta 1977) oli turkkilainen diplomaatti, joka toimi useissa korkeissa viroissa Turkin ulkoministeriöissä ja jonka Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaiset kommandot murhasivat Roomassa 1977. == Elämäkerta == Carım syntyi vuonna 1914 Genevessä diplomaattiperheessä. Opintojensa päätyttyä Galatasarayn lukiossa hän jatkoi opiskelua Ranskassa ja valmistui Toulousen yliopistosta. Toisen maailmansodan aikana 29. lokakuuta 1941 Carım liittyi Turkin ulkoministeriöön ja alkoi työskennellä ministeriössä 36 vuotta aina kuolemaansa asti. Hän aloitti palvelunsa pääsihteeristössä ja hänet lähetettiin pian kaupalliselle osastolle, jossa hän nousi kolmanneksi sihteeriksi. Vuonna 1948 Carım lähetettiin työskentelemään Ateenan Turkin konsulaattiin. Vuonna 1952, kun hän oli saanut ensimmäisen arvon ja hänet lähetettiin johtamaan Turkin Aleksandrian suurlähetystöä, ja samana vuonna hän aloitti Turkin pysyvän edustamisen Natossa. Vuonna 1957 Carım nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Caracasiin, joka edusti Turkkia myös Haitissa, Ecuadorissa ja Kolumbiassa. Vuosina 1960–1961 hän toimi suurlähettiläänä Karachissa ja vuosina 1961–1965 Ottawassa ja vuosina 1965–1976 Beirutissa. Vuonna 1971 ulkopoliittisessa akatemiassa pidetyssä armenialaisten ​​kysymyksiä käsittelevässä konferenssissa hän puhui vuosisatoja vanhasta turkkilaisten ja armenialaisten rinnakkaiselosta. == Tausta == Carımin murha tapahtui kaksi vuotta sen jälkeen, kun armenialaisen militanttijärjestön Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaiset kommandot olivat murhanneet Turkin Itävallan-suurlähettilään Daniş Tunalıgilin ja Turkin Ranskan-suurlähettilään İsmail Erezin. Taha Carım toimi suurlähettiläänä Pyhässä istuimessa 2. marraskuuta 1973 alkaen. Maaliskuussa 1977 armenialaiset militanttiryhmät uhkasivat tappaa hänet. Aiempien Turkin diplomaattien murhien vuoksi Turkin ulkoministeriö päätti lähettää turvallisuushenkilöstön Turkin diplomaattisiin edustustoihin. Jonkin aikaa myöhemmin suurlähettiläs Carım pyysi Italian poliisia lopettamaan turvallisuuspalvelun. Sen sijaan hän hankki itselleen pistoolin itsepuolustukseksi.Sedat Laçiner, "Ermeni sorunu, diaspora ve Türk dış politikası, USAK, 2008, p. 184 == Murha == Carım oli palaamassa asuinpaikkaansa 9. kesäkuuta 1977 Roomassa, kun kaksi tunnistamatonta aseistautunutta asemiestä ampui edestä ja takaa, eikä hänellä ollut mahdollisuutta puolustautua. Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaisten kommandot ottivat murhasta vastuun.TAHA CARIM 9 Haziran 1977 == Lähteet == Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Turkkilaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Turkkilaiset henkirikosten uhrit
Osmo Anttila

Osmo Antti Olavi Anttila (10. maaliskuuta 1926 Pori – 4. kesäkuuta 1992 Hattula) oli suomalainen kaupunkineuvos, joka toimi Hyvinkään kaupunginjohtajana. Osmo Anttilan vanhemmat olivat varatuomari Frans Walter Anttila ja Elsa Sofia Niemi ja puoliso vuodesta 1947 lähtien Henny Inkeri Lilja. Anttila tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1948. Hän oli Porin kaupungin työnvälitystoimiston osastonhoitaja 1948–1952 ja rakennuslautakunnan sihteeri 1952–1956 ja Lauritsalan kauppalanjohtaja 1956–1962. Hyvinkään kaupunginjohtajana Anttila toimi 1962–1989. Porin kaupunginvaltuuston jäsen Anttila oli 1954–1956. Kaupunkineuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1983. Anttila oli HYKS:in liittovaltuuston jäsen noin 25 vuotta ja sen puheenjohtaja 1981–1988. Hän oli curlingin innokas harrastaja ja toimi muun muassa Suomen Curlingliiton puheenjohtajana.Kuolleita. Kaupunkineuvos Osmo Antila. Helsingin Sanomat, 7.7.1992, s. 4. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Näin hallitaan Hyvinkäällä, Helsingin Sanomat, 19.11.1978, s. 13. Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Hyvinkään kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka: Lauritsalan kauppalanjohtajat Luokka: Porin kaupunginvaltuutetut Luokka: Vuonna 1926 syntyneet Luokka: Vuonna 1992 kuolleet
Sähköinen hallinto

Sähköinen hallintohttps://finto.fi/yso/fi/page/p21197 (e-government) on julkisen hallinnon Internet-käyttöliittymiä. Keskustelu sähköisestä hallinnosta on käyty noin vuodesta 1994.https://oxfordresearch.fi/wp- content/uploads/2017/11/63_Asiointi-julkisissa-hallinnossa- Kansainv%C3%A4linen-vertailu12.9..pdf Vuosina 2010–2013 Euroopan komissio on lanseerannut New Digital Agenda for Europe- ja eGovernment Action Plan -suunnitelmat. Sähköisellä hallinnolla tavoitellaan tuottavuutta ja tehokkuutta. Sähköisen hallinnon rakentamisen alkuaikoina esiintyi ongelmia Internet-tiedonsiirron kapasiteetissa, poliittisessa sitoutumisessa siihen sekä poliittis-hallinnollisessa koordinaatiossa. Suurin ongelma viime vuosina on ollut tietotaito ja valmiudet käyttää palveluja ja järjestelmiä. Savodelli et. al. 2014, 566 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/digital-agenda-europe-key- publications *https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/european- egovernment-action-plan-2016-2020 Luokka:Tietotekniikka
Baasi

Baasi () on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa pylväänjalusta. Se oli käytössä muissa pylväsjärjestelmissä paitsi doorilaisessa pylväsjärjestelmässä. Baasi oli pylvään alin osa, joka tuki pylväänvartta ja lepäsi joko suoraan stylobaatilla tai stylobaatin ja baasin välissä olevalla plintillä eli aluslaatalla. Doorilaisissa pylväissä ei ollut kumpaakaan, vaan pylväänvarsi lepäsi suoraan stylobaatilla. Joonialaisessa pylväsjärjestelmässä baasia oli kahta perustyyppiä: varhaisempi aasialainen eli samoslais-miletoslainen baasi ja siitä kehittynyt attikalais-joonialainen baasi. Aasialainen baasi kehittyi 500-luvulla eaa. Siinä oli torus (lat., ’patja’) ja sen alapuoleinen skotia eli koururengas (m.kreik. , lat. scotia). Attikalais-joonialainen baasi kehittyi Ateenassa 400-luvulla eaa. Siinä aasialaiseen baasiin oli lisätty alimmaiseksi toinen torus. Korinttilaisessa pylväsjärjestelmässä käytettiin attikalais-joonialaista baasia, josta se siirtyi edelleen roomalaiseen ja uusklassiseen arkkitehtuuriin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet
Entablementti

Entablementti (< ), joskus entablatuuri (< ), on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa nimitys palkistolle. Siihen kuuluvat ylhäältä alaspäin korniisi, friisi ja arkkitraavi (epistyyli). Entablementtiin kuuluivat käytännössä lähes kaikki pylväiden päällä ja katon alapuolella olleet osat lukuun ottamatta rakennuksen päätyjen päätykolmioita. Jokaisessa pylväsjärjestelmässä oli omanlaisensa entablementti, jossa sen osien mittasuhteet olivat suhteessa pylväiden mittasuhteisiin kyseisessä pylväsjärjestelmässä. == Osat == Entablementin osat ovat: * Korniisi – Palkiston ylin osa. Koostui vaakasuorasta geisonista eli kattolistasta ja mahdollisesti sen alapuolella olleesta hammaslistasta. * Friisi – Palkiston keskimmäinen osa. Saattoi olla koristeltu reliefeillä. Doorilaisessa pylväsjärjestelmässä friisissä vuorottelivat metoopit eli suorakulmaiset, usein koristellut laatat, ja triglyfit eli kolmella pystyuurteella varustetut laatat. * Arkkitraavi eli epistyyli (epistylion) – Palkiston alin osa, pylväiden kapiteelien varassa oleva kannatinpalkki. Joonialaisessa ja korinttilaisessa pylväsjärjestelmässä koostui kolmesta nauhamaisesta fasciasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet
Michael Courtney

Michael Courtney (5. helmikuuta 1945 – 29. joulukuuta 2003) oli Apostolinen nuniatuuri Burundiin ja Eanach Dúinin arkkipiispa. Michael Aidan Courtney syntyi Summerhillissä, Nenaghissa, Tipperaryn kreivikunnassa. Hän meni Clonfert-seminaariin ja hänet vihittiin papiksi 9. maaliskuuta 1968. Hän astui Pyhän istuimen diplomaattiseen palvelukseen vuonna 1980 ja työskenteli Etelä- Afrikan, Senegalin, Intian, Jugoslavian, Kuuban, Egyptin nuniatuurin palvelukissa. Hänet nimitettiin Euroopan neuvoston erityislähettilääksi ja pysyväksi tarkkailijaksi Strasbourgiin. Paavi Johannes Paavali II nimitti Courtneyn apostoliseksi nuniaatuuriksi Burunndiin ja Eanach Dúinin arkkipiispaksi 18. elokuuta 2000. Hän vastaanotti 12. marraskuuta 2000 Pyhän Marian, Nenaghin Roomankirkon kirkon arvon kardinaali Francis Arinzetä, jumalallisen jumalanpalveluksen seurakunnan kardinaaliprefektiltä == Kuolema ja hautajaiset == Joulukuussa 2003, kun hän palasi Bujumburaan pastoraalisista tehtävistä aseistautunut aseryhmä ampui hänen autoonsa, kun hän ajoi Minagon läpi, joka oli noin 30 kilometrin päästsä pääkaupungista Bujumburasta etelään. Arkkipiispa Courtneyyn oli osunut päähän, olkapäähän ja jalkaan ja kuoli verenvuotoon kirurgisessa sairaalassa. Hän oli 58-vuotias. Arkkipiispa Courtneyyn oli ollut keskeinen tekijä edellisen kuukauden aikajan allekirjoittaessa Burundin hallituksen ja tärkeimmän hutu oppositio-ryhmän välisen rauhansopimuksen. Sotilaalliset Hutun ryhmän kansalliset vapautusjoukot, jotka olivat kieltäytyneet allekirjoittamasta sopimusta, ilmoittivat etteivät he olleet murhanneet Courtneytä. Hautajaisiin osallistui kardinaalit Arinze ja Desmond Connell, arkkipiispa Seán Brady, paavin nuniatuuri Giuseppe Lazzarotto ja muut tunnetut piispat ja papit kaikkialta Irlannista. Irlannin puolustusministeri Michael Smith edusti Irlannin hallitusta hautajaisissa. Arkkipiispa Courtney haudattiin Dromineeriin, Tipperaryn kreivikuntaan Lough Dergin rannalle, lähelle hänen kotipaikkaa Nenaghia. ==Lähteet== Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Irlantilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Geison

Geison () on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa korniisiin eli entablementin ylimpään osaan kuuluva kattolista. Joskus geison tulkitaan samaksi kuin korniisi. Se tarkoittaa ennen kaikkea entablementin yläosan vaakasuoria kattolistoja sekä rakennuksen lyhyillä sivuilla päätykolmioiden alapuolella että pitkillä sivuilla. Yleensä termi pitää sisällään myös päätykolmion yläpuoliset vinot kattolistat. Vinojen ja usein myös vaakasuorien geisoneiden yläpuolella sijaitsivat simat eli räystäskourut. == Lähteet == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Sima (täsmennyssivu)

Sima voi tarkoittaa seuraavia: * sima, käyttämällä valmistettava juoma * sima, kattolista ja räystäskouru klassisessa arkkitehtuurissa * sima, simakehä, Maan kuoren alempi, merellinen kerros * Sima, suomalainen popyhtye * sukunimenä: **Horia Sima (1907–1993), romanialainen fasistinen poliitikko **Sima Qian (n. 145 eaa. – 90 eaa.), kiinalainen historioitsija ja astrologi
Plintti

Plintti (, harvemmin ) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa pylvään baasin eli pylväänjalan alla oleva aluslaatta, joka lepää stylobaatilla. Kaikissa pylväissä ei ollut plinttiä. Sitä esiintyy muissa klassisissa pylväsjärjestelmissä, mutta ei alkuperäisessä doorilaisessa pylväsjärjestelmässä, jossa ei ollut myöskään baasia; sen sijaan sitä esiintyy roomalaisissa doorilaisissa pylväissä. Vastaava kivilaatta pylvään päällä on nimeltään abakus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Pylväät
Juvan hyvinvointikeskus

Juvan hyvinvointikeskus on Juvan kirkonkylällä toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveyskeskus. Vuoden 2017 alusta Juvan terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveyskeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Juvan terveysaseman vuodeosaston peruskorjaus (5/2017-2/2019) (rakennusfakta.fi) *Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi) *Essoten kesä 2019 (pdf) (essote.fi) Luokka:Juvan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Etelä- Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Haadeksen talo

Haadeksen talo on yhdysvaltalaisen Rick Riordanin kirjoittaman fantasiakirja, joka pohjautuu kreikkalaiseen ja roomalaiseen mytologiaan. Se on Olympoksen sankarit -kirjasarjan neljäs osa. Se julkaistiin englanniksi 8. lokakuuta 2013 ja suomeksi 25. heinäkuuta 2014. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kirjasampo * Risingshadow.fi Luokka:Vuoden 2013 kirjat Luokka:Olympoksen sankarit
Scorpio

Scorpio on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä sarjakuvahahmo. Hän on Nick Furyn nuorempi veli, oikealta nimeltään Jacob Fury. Scorpio on yrittänyt tappaa oman veljensä. Scorpio on Zodiac-rikollisryhmän johtaja Carter. == Lähteet == Luokka:Marvel-universumin superroistot Luokka:Kuvitteelliset kyborgit
Kimmo Liimatainen

Kimmo Liimatainen (s. 19. lokakuuta 1978 Valkeakoski) on suomalainen uransa päättänyt kilpa-autoilija. Liimatainen aloitti uransa kilpaillen eri karting sarjoissa vuosina 1987–1998. Vuonna 1999 hän kilpaili Saksan Formula Ford -sarjassa. Samana vuonna hän ajoi kuusi kilpailua Formula BMW ADAC -sarjassa, jossa jatkoi myös seuraavalla kaudella sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Vuodet 2001–2002 Liimatainen ajoi Saksan Formula 3 -sarjassa saavuttaen yhden voiton. Kilpa-uransa jälkeen Liimatainen on toiminut DTM-sarjassa kilpailevan Team Rosbergin tiimimanagerina. == Saksan Formula 3 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus 2001 Team Kolles Racing HOC 12 HOC 9 NÜR 7 NÜR 25† OSC 15 OSC 10 SAC 18 SAC 8 NOR DNQ NOR DNQ HOC 12 HOC 15 LAU 13 LAU 24 NÜR 11 NÜR 8 A1R 20 A1R Kesk. HOC Kesk. HOC 3 25 16. 2002 Team Rosberg HOC 15 HOC 7 NÜR C NÜR C SAC EX SAC EX NOR 8 NOR 13 LAU 17 LAU 8 HOC 10 HOC 9 NÜR 10 NÜR 9 A1R 3 A1R 7 ZAN 1 ZAN 2 HOC 6 HOC 10 22 10. == Extreme E == Entinen F1-kuski Nico Rosberg perusti Extreme E -autourheilusarjaan oman tallinsa, jonka nimi on Rosberg X Racing. Kimmo Liimatainen toimii tallissa tallipäällikkönä. Talli voitti kaudella 2021 sarjan mestaruuden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kimmo Liimataisen uratilastot DriverDB:ssa * Kimmo Liimataisen uratilastot Speedsport- magazinessa * "Nico Rosberg ja Kimmo Liimatainen löivät hynttyyt yhteen" Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabriele Grunewald

Gabriele Grunewald (o.s. Anderson, 25. kesäkuuta 1986 Perham, Minnesota – 11. kesäkuuta 2019 Minneapolis, Minnesota) oli yhdysvaltalainen juoksija, joka kilpaili 800–5 000 metrin matkoilla. Grunewald oli vähällä päästä vuoden 2012 olympialaisiin 1 500 metrin matkalla. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 3 000 metrin matkalla vuonna 2014. Vuonna 2009 Grunewaldilla diagnosoitiin harvinainen adenokystinen sylkirauhassyöpä. Häneltä hoidettiin myös kilpirauhassyöpä vuonna 2011. Sylkirauhassyöpä uusiutui vuonna 2016, jolloin häneltä leikattiin puolet maksasta. Syöpä uusi taas vuonna 2017, ja Grunewald kuoli 11. kesäkuuta 2019. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Samajwadi Party

Samajwadi Party (lyh. SP) on intialainen vuonna 1992 perustettu sosialistinen puolue. Puolueen perusti Mulayam Singh Yadav, joka irtaantui Janata Dal -puolueesta. Samajwadi Partyn kannatus on ollut suurinta Uttar Pradeshin osavaltiossa, jossa se on ollut muodostamassa hallitusta vuosina 1993, 2003 ja 2012. Puolueen nykyinen johtaja Akhilesh Yadav on perustaja Mulayam Singh Yadavin poika. Samajwadi Party on ollut varsinkin Intian muslimiväestön sekä alhaiskastisten suosiossa. Muslimit arvostivat suuresti puolueen perustaja Mulayam Sing Yadavia, joka tuki muslimeita vuonna 1992, kun hindunationalistit tuhosivat Baburin moskeijan. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Samajwadi Party oli vaaliliitossa Bahujan Samaj Partyn kanssa. Tämä mahagathbandhan-niminen liitto ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen. Vaalien jälkeen Mayawati, BSJ:n, lopetti liiton johtuen huonosta vaalituloksesta sekä sisäisistä erimielisyyksistä. Puolueet ovat olleet liittolaisia aikaisemminkin vuonna 1993, mutta se päättyi kaksi vuotta myöhemmin Mayawatin väitettyä, että Samajwadi Partyn kannattajat aikoivat vahingoittaa häntä. Tuolloinen riita alkoi siitä, että Samajwadi Partyssä oli epäilyksiä, että Bahujan Samaj Party aikoi luopua yhteisestä liitosta. ==Vaalimenestys== ===Intian parlamenttivaalit=== Vuosi Edustajat Äänet Viite 1996 3,28% Election Commission of India - Statistical Report on General Elections, 1996, s. 101 1998 4,93% Election Commission of India - Statistical Report on General Elections, 1998, s. 102 1999 3,76% Election Commission of India - Statistical Report on General Elections, 1999, s. 102 2004 4,32% Election Commission of India - Statistical Report on General Elections, 2004, s. 112 2009 ? Election Commission of India - Performance of State Parties 2009 2014 ? Election Commission of India - Performance of State Parties 2014 2019 ? Lok Sabha 2019 Trends and Results ===Uttar Pradeshin osavaltiovaalit=== Vuosi Edustajat Äänet Viite 1993 17,94% Election Commission of India - Statistical Report on General Election, 1993, to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh s. 17 1996 21,80% Election Commission of India - Statistical Report on General Election, 1996, to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh s. 16 2002 25,37% Election Commission of India - Statistical Report on General Election, 2002, to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh s. 16 2007 25,43% Election Commission of India - Statistical Report on General Election, 2007, to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh s. 17 2012 29,13% Election Commission of India - Statistical Report on General Election, 2012, to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh s. 19 2017 21,82% Election Commission of India - Performance of Political Parties to the Legistlative Assembly of Uttar Pradesh ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian puolueet Luokka:Sosialistiset puolueet
Mikkelin hyvinvointikeskus

Mikkelin hyvinvointikeskus on Mikkelin keskussairaalan yhteyteen muodostettu päivystyssairaalan ja sosiaali- ja terveyskeskuksen sisältämä kokonaisuus Mikkelin Maunukselan kaupunginosassa. Vuoden 2017 alusta Mikkelin terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä- Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote. Hyvinvointikeskukseksi muuttumisen mahdollistamiseksi on Mikkelin keskussairaalan yhteyteen rakennettu laajempaa sairaalakampusta Esper- hankkeeksi kutsutun rakennusohjelman puitteissa (2015–2022). Keskussairaalan vanhimmat Porrassalmenkadun varrella sijaitsevat rakennukset (1843) ovat Carl Ludvig Engelin suunnittelemia. Mikkelin hyvinvointikeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on. Etelä-Savossa terveyskeskusten ja jopa keskussairaalan sijaan vuodesta 2017 käytetty hyvinvointikeskus-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Vuonna 2023 Mikkelissä otettiin käyttöön uusi Mielen ja kuntoutuksen talo. Sairaalakorttelin viereen nousseessa talossa on koottuna mielenterveyden ja kuntoutuksen palveluita ja talossa on noin sata potilaspaikkaa. Mielen ja kuntoutuksen talon valmistumisen myötä Moision psykiatrisen sairaalan toiminta loppui. == Katso myös == * Luettelo Suomen sairaaloista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi) *Mikkelin keskussairaalan opaskartta (päiv. 25.10.2018, pdf) (essote.fi) *Essoten kesä 2019 (pdf) (essote.fi) Luokka:Etelä-Savon hyvinvointialue Luokka:Mikkelin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sairaalat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Maunuksela Luokka:Etelä- Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Juhani H. Toivanen

Juhani H. Toivanen (s. 1967) on puheteknologian kehittäjä Oulun yliopistossa. == Teokset == * Toivanen, Juhani H.: Perspectives on Intonation: English, Finnish and English Spoken by Finns. Volumes 1 and 2. Oulu University Press, 1999. ISBN 952-91-1188-6. (Väitöskirja) * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Finnish Sound Structure. Phonetics, Phonology, Phonotactics and Prosody. University of Oulu, 2008. ISBN 978-951-42-8983-5. ISSN 1796-4725. (pdf) * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Fonetiikan ja suomen äänneopin perusteet. Helsinki: Gaudeamus, 2006. ISBN 978-951-662-975-2. * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Suomen lausepainon foneettinen toteutuminen. Luku teoksessa "Puheen salaisuudet: Fonetiikan uusia suuntia" (Antti Iivonen, ed.), s. 182–206, Gaudeamus, 2005. ISBN 978-951-662-918-9. * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Durational and Tonal Correlates of Accent in Finnish. Journal of Phonetics 31, s. 113–138, 2003. ISSN 0095-4470. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset foneetikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riikka Ylitalo

Riikka Ylitalo (s. 1976Ylitalo, Riikka, 1976- Kanto Kansalliset toimijatiedot. Viitattu 6.7.2022.) on suomalainen fonetiikan tutkija Oulun yliopistossa. == Teokset == * Ylitalo, Riikka: The Realisation of Prominence in Three Varieties of Standard Spoken Finnish. University of Oulu, 2009. ISBN 978-951-42-9113-5. ISSN 0355-3205. ISBN 978-951-42-9114-2 (pdf). (Väitöskirja) * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Finnish Sound Structure. Phonetics, Phonology, Phonotactics and Prosody. University of Oulu, 2008. ISBN 978-951-42-8983-5. ISSN 1796-4725. (pdf) * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Fonetiikan ja suomen äänneopin perusteet. Helsinki: Gaudeamus, 2006. ISBN 978-951-662-975-2. * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Suomen lausepainon foneettinen toteutuminen. Luku teoksessa "Puheen salaisuudet: Fonetiikan uusia suuntia" (Antti Iivonen, ed.), s. 182–206, Gaudeamus, 2005. ISBN 978-951-662-918-9. == Julkaisut == * Suomi, Kari & Ylitalo, Riikka: Keskustelua kirjainten lausumisesta. Virittäjä 2/2013, s. 278–282. ISSN 2242-8828. * Suomi, Kari & Ylitalo, Riikka: On durational correlates of word stress in Finnish. Journal of Phonetics 32, s. 35–63. 2004. ISSN 0095-4470. * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Durational and Tonal Correlates of Accent in Finnish. Journal of Phonetics 31, s. 113–138. 2003. ISSN 0095-4470. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset foneetikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elina Kestilä-Kekkonen

Elina Kestilä-Kekkonen (s. 14. elokuuta 1979) on valtio-opin professori ja politiikan tutkimuksen yksikön päällikkö Tampereen yliopistossa. Hän on toiminut myös Turun yliopiston valtio-opin professorina vuosina 2018–2020. Kestilä-Kekkosen keskeisiä tutkimusaiheita ovat poliittinen käyttäytyminen, vaalit sekä poliittiset arvot ja asenteet. Kestilä-Kekkonen on Suomen vaalitutkimuskonsortion johtoryhmän jäsen ja vuoden 2023 kansallisen eduskuntavaalitutkimuksen yksi kolmesta päätutkijasta. Hän on johtanut kahta Suomen Akatemian rahoittamaa hanketta Consortium of Trust Research – Pathways to Political Trust (2015–2019) (CONTRE) ja Education, Political Efficacy and Informed Citizenship (EPIC) (2019–2023). Vuosina 2024–2027 hän johtaa Koneen Säätiön rahoittamaa hanketta Poliittisten arvojen ylisukupolvisuuden repeämät Suomessa (DISCO). Kestilä-Kekkonen oli Scandinavian Political Studies ‑lehden päätoimittaja yhdessä David Arterin kanssa. ==Teoksia == * Kestilä-Kekkonen, Elina, Rapeli, Lauri & Söderlund, Peter (2024, toim.) Pääministerivaalit polarisaation aikakaudella: Eduskuntavaalitutkimus 2023. Oikeusministeriön julkaisuja, Selvityksiä ja ohjeita 2024:10. * Kestilä-Kekkonen, Elina & Tiihonen, Aino (2022) (toim.) Nuoret kansalaiset. Tilastollinen tutkimus yhdeksäsluokkalaisten kansalaispätevyydestä. Oikeusministeriön julkaisuja, Selvityksiä ja ohjeita 2022:11 * Borg, Sami, Kestilä-Kekkonen, Elina & Wass, Hanna (2020) (toim.) Politiikan ilmastonmuutos: Eduskuntavaalitutkimus 2019. Oikeusministeriön julkaisuja, Selvityksiä ja ohjeita 2020:5. *Bäck, Maria & Kestilä-Kekkonen, Elina (2019) (toim.) Poliittinen luottamus: Polut, trendit ja kuilut. Helsinki: Valtiovarainministeriön julkaisuja 2019:31. * Kestilä- Kekkonen, Elina, Sipinen, Josefina, Borg, Sami, Tiihonen, Aino & Wass, Hanna (2018) Kuntademokratiaindikaattorit. Oikeusministeriön selvityksiä ja ohjeita 6/2018. * Kestilä-Kekkonen, Elina & Raunio, Tapio (2018) (toim.) Valta ja politiikka. Helsinki: Valtiotieteellinen yhdistys * Kestilä-Kekkonen, Elina & Korvela, Paul-Erik (2017) (toim.) Poliittinen osallistuminen: vanhan ja uuden osallistumisen jännitteitä. Jyväskylä: SoPhi. * Kestilä-Kekkonen, Elina, Aromaa, Vuokko, Kähkönen, Petri, Nieminen, Jaana & Salmi, Akseli (2016) Kanta 1: Suomalainen yhteiskunta. Helsinki: Edita. Lukion oppikirja. * Borg, Sami, Kestilä-Kekkonen, Elina & Westinen, Jussi (2015) Demokratiaindikaattorit 2015. Oikeusministeriön selvityksiä ja ohjeita 56/2015 * Kestilä, Elina (2007): Radikaalioikeistopuolueet Länsi-Euroopassa. Tutkimuksia vaalikannatuksen vaihteluun vaikuttavista kysyntä- ja tarjontateoreettisista tekijöistä Turku: University of Turku. ==Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaisa Herne

Kaisa Herne (s. 25. tammikuuta 1967) toimii valtio-opin professorina Tampereen yliopistossa. Herneen keskeisiä tutkimuskohteita ovat päätöksenteon ja poliittisen käyttäytymisen kokeellinen tutkimus, deliberatiivinen demokratia, oikeudenmukaisuus ja luottamus. Herne on Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittaman PALO – Participation in Long-Term Decision Making tutkimushankkeen osaprojektin johtaja. Herne valmistui valtiotieteen tohtoriksi Turun yliopistosta. Hänen englanninkielinen väitöskirjatyönsä (1997) oli otsikoitu Decoy alternatives in individual choice and politics. Hän on Turun yliopiston politiikan tutkimuksen dosentti. Tampereen yliopiston valtio-opin professoriksi (politiikan tutkimus) Herne nimitettiin vuonna 2013. == Teoksia == * Herne, K. (2012). Mitä oikeudenmukaisuus on? (What is justice?) Helsinki: Gaudeamus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Google Scholarin haku "Kaisa Herne" (scholar.google.com) *Kaisa Herne. professori, valtio-oppi (tuni.fi) Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kestilä (täsmennyssivu)

Kestilä voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Kestilä, entinen kunta Pohjois-Pohjanmaalla * Kestilä, taajama Siikalatvalla, entisen Kestilän kunnan keskus == Henkilöitä == * Aku Kestilä (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija * Elina Kestilä-Kekkonen (s. 1979), suomalainen valtio-opin professori * Heikki Kestilä (1879–1962), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos, Kestilän Pukimon toimitusjohtaja * Henrik Kestilä (1845–1910), suomalainen kotiteollisuus- ja tekstiilialan kauppias * Olli Kestilä (1920–2013), suomalainen arkkitehti * Rauno Kestilä (s. 1940), suomalainen jalkapalloilija == Yrityksiä == * Kestilän saha, Iissä 1860–1908 toiminut höyrysaha * Kestilän Pukimo, myöh. Kestilä Oy, Turussa 1911–1989 toiminut vaatetustehdas
Maija Setälä

Maija Setälä (s. 1968) on valtio-opin professori Turun yliopistossa. Hänen keskeisiä tutkimusaiheitaan ovat demokratiateoria, deliberatiivinen demokratia, demokraattiset innovaatiot, suora demokratia ja poliittinen luottamus. Setälä johtaa Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamaa tutkimushanketta nimeltä PALO – Participation in Long-Term Decision Making, jossa tarkastellaan kansalaisosallistumista ja pitkäjänteistä julkista päätöksentekoa. == Teoksia == * Setälä, Maija (1999): Referendums and Democratic Government. Normative Theory and the Analysis of Institutions. Basingstoke: Macmillan Press. * Setälä, Maija (2003): Demokratian arvo: Teoriat, käytännöt ja mahdollisuudet. Helsinki: Gaudeamus. * Grönlund, Kimmo, Bächtiger, André & Setälä, Maija (2014): Deliberative Mini-Publics: Involving Citizens in the Democratic Process. Colchester: ECPR Press. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Google Shopping

Google Shopping on Google Ads -työkalun kampanjamuoto. Käyttäjän tehdessä haun hakukoneessa hänelle esitellään hakua vastaavia tuotteita tai palveluita kuvamainoksina. Kuvamainoksissa näkyy heti tuotteen tiedot, kuten nimi, hinta ja yrityksen nimi. Käyttäjä pääsee siten tarkastelemaan tuotteita ennen kuin hänen tarvitsee klikata itseään vielä verkkosivustolle, jolloin hän saattaa saada paremman käsityksen tuote- ja hintatarjonnasta ennen verkkosivustolle siirtymistä. Google Shopping -mainoskampanjat toimivat samalla periaatteella kuin Google Ads -hakusanamainonta. Hakusanamainonnassa käyttäjälle näytetään tekstimainos, joka vastaa mahdollisimman tarkasti käyttäjän tekemään hakuun. == Lähteet == Luokka:Markkinointi