EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sorsakoski

pienoiskuva|Sorsakosken purettu kirkko Sorsakoski on teollisuustaajama Leppävirralla Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee seututien 533 varrella noin kahdeksan kilometriä Leppävirran kuntakeskuksesta länteen ja 20 kilometrin päässä Varkaudesta. Kylän asukasluku on noin 692. Kylältä on suora tieyhteys Leppävirralle sekä Jäppilän kautta Pieksämäelle. == Historiaa ja nykypäivää == Sorsakoskella on pitkä teollinen historia, johon liittyvät puu, metallit ja vesivoima. Koskivoimaa on käytetty puun sahauksen energialähteenä ainakin 1700-luvun lopulta, jolloin everstiluutnantti Herman von Burghausen aloitti paikkakunnalla 10. lokakuuta 1787 sahaustoiminnan. Joitakin vuosia myöhemmin hän perusti kosken varteen myös tiilitehtaan ja ratasmyllyn viljan jauhatukseen. 1800-luvun alkupuolella nämä laitokset siirtyivät kauppahuone Hackman & Co. omistukseen. Sorsakoskesta kehittyi 1800-luvun puolenvälin jälkeen yhtiön sahaustoiminnan keskuspaikka, josta kauppahuoneen eri puolilla Itä-Suomea olevia sahoja johdettiin.Juha Laakkonen: Teollisuustyöväestön muodostuminen Sorsakoskella 1898–1939 Hackmanin omistuksessa ollut sahalaitos paloi vuonna 1897, ja sen seurauksena sahaustoiminta Sorsakoskella loppui. Yhtiö omisti kuitenkin tuolloin myös vuonna 1891 perustetun aterimia ja teräskattiloita valmistavan tehtaan, josta alkoi alueella näihin päiviin asti jatkunut metallin jalostamisen perinne. Hackman-yhtiöiden omistuksen muutokset vuonna 2003 siirsivät myös aterintehtaan omistuksen Iittala Oyj:lle, joka jatkaa edelleen keitto- ja paistoastioiden tuotantoa paikkakunnalla, joskin huomattavasti vuosien takaista pienemmällä työntekijämäärällä. Toinen suuri teollisuuslaitos metalliputkia valmistanut Finnpipe lopetti toimintansa keväällä 2006. Useiden taantuvien teollisuustaajamien tapaan myös Sorsakoskella on viimeisimpien vuosien aikana moni yleinen palvelu lopettanut tai siirtynyt kuntakeskukseen. Arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema 1961 valmistunut Sorsakosken kirkko purettiin vuonna 2019. Se oli Leppävirran kirkon ja Näädänmaan kyläkirkon ohella yksi Leppävirran kirkkorakennuksista. == Koskesta == Kylän alueella sijaitsevassa koskessa, jolta kylä on nimensä saanut, on Savon Voimalla kaksi vesivoimalaitosta: Yläsorsa ja Alasorsa. Pudotuskorkeus yläpuolisen Sorsaveden ja alapuolisen Osmajärven välillä on noin 18 metriä. Voimalaitosten väliin jää suvanto, jota kutsutaan Välimereksi. Vesireitti kuuluu Vuoksen vesistöön, ja se purkaa vetensä Saimaan pinnan tasolle Haukiveden pohjoisosaan Siitinselälle Osmajokea ja Kuvansinjokea pitkin. == Tunnettuja sorsakoskelaisia == * Kristiina Brask, laulaja * Jorma Hynninen, oopperalaulaja * Adam Laakkonen, kansanedustaja * Marja-Leena, laulaja * Adolf Turakainen, radiotoimittaja, urheilutoimittaja, urheilija * Ari Lahti, Palloliiton puheenjohtaja == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sorsakoski.fi * Yle Elävä arkisto: Matti Kassilan lyhytfilmi Sorsakosken tehtaasta (1958) * https://sorsakoskenhistoriaa.webnode.fi/ Luokka:Leppävirran kylät Luokka:Leppävirran taajamat Luokka:Toteutumattomat kuntasuunnitelmat
Carré

Carré tai Carrée voi tarkoittaa seuraavia: *Maison Louis Carré, Alvar Aallon suunnittelema rakennus Ranskassa *Stade du Fort Carré, stadion Antibesissä, Ranskassa *Maison Carrée, roomalainen temppeli Ranskassa ;sukunimenä: *John le Carré oik. David John Moore Cornwell (1931–2020), englantilainen jännityskirjailija *Mathilde Carré (1908–1970), ranskalainen vakooja *Michel Carré (1819−1872), ranskalainen näytelmäkirjailija Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
David

David voi tarkoittaa seuraavia: Henkilöitä: *David tai Daavid, miehen etunimi **Daavid tai David, Israelin toinen kuningas **Daavid islamissa **Pyhä David, Walesin suojeluspyhimys **David I, Skotlannin kuningas 1080–1153 **David II, Skotlannin kuningas 1329–1371 **David, aleksandrialainen uusplatonilainen filosofi * Seuraavien henkilöiden sukunimi ** Alexandra David-Néel (1868–1969), belgialais-ranskalainen tutkimusmatkailija, spiritualisti, buddhalainen, kirjailija ja oopperalaulaja ** Anne-Marie David (s. 1952), ranskalainen laulaja ** Armand David (1826–1900), ranskalainen lintu- ja kasvitieteilijä ** Aubrey David (s. 1990), trinidadtobagolainen jalkapalloilija ** Craig David (s. 1981), englantilainen laulaja ** Damiano David (s. 1999), italialainen laulaja ja lauluntekijä ** Edgeworth David (1858–1934), walesilais-australialainen geologi ja tutkimusmatkailija ** Elizabeth David (1913–1992), englantilainen ruokatietokirjailija ** Félicien- César David (1810–1876), ranskalainen säveltäjä ** F. R. David (s. 1947), ranskalaisen laulaja Elli Robert Fitoussin taiteilijanimi ** Gareth David- Lloyd (s. 1981), walesilainen näyttelijä ** Gerard David (1460–1523), alankomaalainen taidemaalari ** Hal David (1921–2012), yhdysvaltalainen sanoittaja ** Inez Bjørg David (s. 1982), tanskalainen näyttelijä ** Ivan David (s. 1952), tšekkiläinen poliitikko ja europarlamentaarikko ** Jacques- Louis David (1748–1825), ranskalainen taidemaalari ** Jonathan David (s. 2000), kanadalainen jalkapalloilija ** Keith David (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Larry David (s. 1947), yhdysvaltalainen koomikko, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä ** Mack David (1912–1993), yhdysvaltalainen sanoittaja ** Michael Ben David (s. 1996), israelilainen laulaja ** Michael Stahl-David (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Pablo Virgilio Siongco David (s. 1959), filippiiniläinen katolinen piispa ** Pierre- Jean David, David d’Angers (1788–1856), ranskalainen kuvanveistäjä. Taideteoksia: *David-patsas, Michelangelon veistos Paikkakuntia: *St David's, kaupunki Walesissa *David, kaupunki Panamassa *Saint David, Dominican hallinnollinen alue Muuta: *Camp David, Yhdysvaltain presidentin maaseutuhuvila Marylandissa *Hurrikaani David, trooppinen hirmumyrsky vuonna 1979 *David Brown, englantilainen traktorimerkki *David di Donatello, italialainen elokuvapalkinto == Katso myös == * David (nimi), henkilöitä, joiden etunimi on David Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Goya

Goya voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: ;Henkilöitä: * Francis Goya (s. 1946), belgialainen kitaristi * Francisco de Goya (1746-1828), espanjalainen maalari ja graafikko ;Muita merkityksiä: * Goya-palkinto, Espanjan arvostetuin elokuva-alan palkinto * Goya, kaupunki Argentiinassa * Goya, Neuvostoliiton toisessa maailmansodassa upottama saksalainen rahtilaiva. * Goya, elokuva vuodelta 1999. * Goya Foods, yhdysvaltalainen ruokamerkki
Teismi

Teismi (kreikan sanasta theos, jumala) eli jumalausko on laajassa merkityksessä käsitys, jonka mukaan on olemassa persoonallinen Jumala tai jumalia.”yleisnimitys uskonnoille, joissa jumaluus käsitetään persoonalliseksi ja maailmasta erilliseksi mutta siihen vaikuttavaksi” ”oppi jonka mukaan kaikkeuden luojana ja ylläpitäjänä on persoonallinen jumaluus.” ”Kuten jumalausko eli teismi – –.” Niiniluoto, Ilkka: Ateismi. Teoksessa Teologiassa ja filosofiassa teismi määritellään uskomuksena persoonalliseen Jumalaan.Reference.com : The Columbia Electronic Encyclopedia, 2004. Näkemyksen mukaan Jumala on kaikkivoipa, täydellinen ja kaikesta riippumaton ja siten ihmisen käsityskyvyn yläpuolella. Hän on kuitenkin puuttunut ja puuttuu maailman tapahtumiin erityisellä tavalla. Teismin kannattajat eli teistit pyrkivät perustelemaan näkemystään rationaalisilla argumenteilla eli järkiperusteilla ja vetoamalla kokemukseen. Todistuksia Jumalan olemassaolon puolesta on neljää päätyyppiä: kosmologinen, ontologinen, teleologinen ja moraalinen todistus.. Teismi on ateismin ja agnostisismin vastakohta, ja se myös eroaa panteismista ja deismistä. Olemassaoloa koskevana eli ontologisena käsityksenä teismi on väitelause, jonka mukaan jumala tai jumalia on olemassa.Niiniluoto 2003, s. 130. == Jumalauskon lajeja == * Deismi * Panenteismi * Panteismi * Henoteismi * Monoteismi * Polyteismi == Katso myös == * Jumalan olemassaolo * Uskonnon alkuperä == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Piirityskone

Piirityskone on laite, jota käytettiin entisaikoina tuhoamaan kaupungin muurit. Piirityskoneita käytettiin antiikin Kreikassa ja Roomassa sekä keskiajalla. Ensimmäinen piirityskone oli nähtävästi antiikin kreikkalaisten kehittämä muurinmurtaja. Kreikkalaiset keksivät myös katapultin, jota roomalaiset kehittivät onageriksi. Keskiajalla eurooppalaiset kehittivät tehokkaampia piirityskoneita, joista merkittävimpiä olivat trebuchet eli heittokone, ballista ja piiritystorni. == Tunnettuja piirityskoneita == *Ballista *Katapultti *Mangoneli *Muurinsärkijä *Onageri *Piiritystorni *Skorpioni *Trebuchet Luokka:Piiritysaseet
Tahitin kieli

Tahitin kieli (omakielinen nimi: Reo Tahiti) on Ranskan Polynesian virallinen kieli ja sitä puhutaan ympäri Oseaniaa. Se kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten polynesialaiseen haaraan. Tahiti luokitellaan myös sen lähimpien sukulaisten kanssa tahitilaisiin kieliin. Sillä on paljon yhteistä havaijin ja rarotongan kielten kanssa. Tahitia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin tahitiksi vuonna 1838. Tahitilla ei ole tunnettuja murteita. == Puhujamäärät ja status == Kielellä on noin 125 000 puhujaa. Kieli on ranskan rinnalla virallinen kieli ja Ranskan Polynesian puhutuin alkuperäiskieli. Tahitin puhujia on enemmän kuin mitään muita Ranskan Polynesian alkuperäiskielten puhujia yhteensä. Lisäksi tahitilla on ollut merkittävä vaikutus alueen muihin kieliin (ns. tahitisaatio). Syynä tahitin vaikutusvaltaan oli mm. se, että ranskalaisten mukanaan tuoma kristinusko alkoi leviämään Tahitin kuningaskunnasta muualle Ranskan Polynesiaan, kun kuningas Pōmare II kääntyi kristinsukoon. Kielenhuollosta vastaa Académie tahitienne. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Glottaali Klusiili p t ʔ Nasaali m n Frikatiivi v h Tremulantti r Lähde: == Kielioppi ja sanasto == Lukusanat 1–10 tahitiksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 ho‘e piti toru maha pae ono hitu va‘u iva ahuru == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tahiti-englanti-sanakirja *
Inversio (meteorologia)

Inversio on ilmakehässä tilanne, jossa lämpötila kasvaa ylemmäs mentäessä. Ilmakehän alaosassa eli troposfäärissä lämpötila yleisimmin laskee ylöspäin mentäessä – kuten helposti ymmärrämme lumihuippuisista vuorista tai lentokoneen matkustamossa näytetyistä yläilmojen säätiedotuksista. Inversio on siis normaaliin verrattuna päinvastainen tilanne. Inversiolla tarkoitetaan lähes aina lämpötilainversiota: yleisemmin inversio tarkoittaa jonkin suureen päinvastaista käyttäytymistä. Inversioita syntyy kaikkiin troposfäärin osiin rintamien yhteydessä kylmän ilmamassan tunkeutuessa lämpimän alle tai lämpimän vyöryessä kylmän päälle. Maanpinnan lähelle syntyy pintainversio silloin, kun säteilyjäähtyminen jäähdyttää maanpintaa, joka puolestaan jäähdyttää alimpia ilmakerroksia. Näin käy Suomessa kesällä selkeinä öinä, ja talvella mihin vuorokaudenaikaan hyvänsä, jos taivas on selkeä ja tuuli heikkoa (kohtalainen tai kova tuuli sekoittaa troposfäärin alaosia niin tehokkaasti ettei inversiota synny). Kun ilmanalaatuasioiden yhteydessä tai usein muutenkin puhutaan inversiotilanteesta, tarkoitetaan juuri pintainversiota. Pintainversio vaikeuttaa etenkin astmaatikkojen elämää, sillä inversiotilanteissa ilma on stabiilia eivätkä ilmassa leijuvat partikkelit sekoitu paksuun ilmakerrokseen vaan jäävät lähelle maanpintaa ja niiden pitoisuudet kasvavat. Tulppainversio on ala-ja keskitroposfäärin rajalla oleva ilmakerros, joka syntyy aamupäivällä auringon lämmittäessä maanpintaa, jolloin lämmennyt ilma kohoaa ja muuttuu yläpuolista ilmaa kylmemmäksi. Tällöin normaali nousuliike (konvektio) estyy, eikä synny heikkoja ukkosia. Kun konvektio lopulta on kyllin voimakas, se rikkoo tulppainversion ja syntyy erittäin ankaria ja tuhoisia ukkosia. Suunnilleen samassa paineessa kylmä ilma on painavampaa kuin lämmin. Tätä hyödynnetään kuumailmapalloissa, jotka nousevat taivaalle nostevoiman avulla. (Vastaavasti kylmäilmapallot putoaisivat kuin kivet.) Auringon lämmittäessä maanpintaa alin ilmakerros lämpenee myös, sen tiheys pienenee ja nousee pieniä "kuumailmapalloja", ikään kuin ilmakuplia ilmamassassa, jotka sekoittavat tehokkaasti troposfäärin ilmaa. Inversiossa tällaista sekoittumista ei tapahdu. Niinpä inversiotilanteissa maan läheltä päästetyt ilmansaasteet myös jäävät lähelle pintaa. Talvella inversiotilanne voi kestää useita päiviä, ja ilmanlaatu huononee päivä päivältä. Kesäöinä inversioon syntyy usein sumua tai ainakin pieniä sumuhattaroita, jotka hälvenevät aamulla inversion puhjettua. Lumensulamisaikaan pintainversiossa voi olla sitkeä sumupilvikerros. == Lähteet == Luokka:Meteorologia
Oahu

Oahu () on Yhdysvalloille kuuluvan Havaijin saariryhmän ja osavaltion kolmanneksi suurin saari, jolla on pinta-alaa noin 1 550 neliökilometriä. Asukasluvultaan Oahu on saarista suurin ja 80 prosenttia saariryhmän asukkaista asuu saarella. Oahulla sijaitsee myös Havaijin pääkaupunki Honolulu, jossa on noin 390 000 asukasta. == Maantiede == Oahu sijaitsee Yhdysvalloille kuuluvassa Havaijissa. Se sijaitsee Kauain kaakkoispuolella ja Molokain luoteispuolella. Muiden Havaijin saarten tavoin Oahukin on tuliperäinen saari. Saarella on kaksi vuoristoa, Koolau ja Waianae, joiden välissä on tasanko. == Historia == Tahitilaiset asuttivat Oahua pysyvästi vuoden 500 paikkeilla. Oahu oli ensimmäinen Havaijin saari, jonka James Cook havaitsi ollessaan tutkimusmatkalla Tyynellämerellä tammikuussa 1778. Eurooppalaiset kävivät saarella ensimmäistä kertaa vuonna 1779. Vuonna 1795 Havaijin saaren kuningas Kamehameha I valloitti Oahun. Kuningas Kamehameha III siirsi Havaijin pääkaupungin Mauin saarelta Oahulla sijaitsevaan Honoluluun vuonna 1845. Vuonna 1898 Oahusta tuli muiden Havaijisaarten tavoin osa Yhdysvaltoja. 1900-luvulla saaresta tuli Yhdysvaltain laivaston tukikohta ja Japani hyökkäsi toisen maailmansodan aikana siellä sijaitsevaan Pearl Harboriin. == Talous == Nykyään matkailu on Oahulle merkittävä elinkeino. Waikikissa sijaitsee maailmankuuluja rantoja ja North Shore on suosittu surffauspaikka. Saarella käy vuosittain yli viisi miljoonaa matkailijaa. Oahulla viljellään ananasta, mikä on yksi saaren tärkeimmistä taloudenosista. Saarella sijaitsee kaksi yliopistoa (Havaijin yliopisto ja Havaijin Tyynenmeren yliopisto), joissa tarjotaan muun muassa merkittävää oseanografian ja meteorologian opetusta. Saarella sijaitsee myös Yhdysvaltojen Tyynenmeren laivaston päätukikohta Pearl Harbor ja armeijan toiminta on tärkeä osa saaren taloutta. Yhdysvaltalaista Lost-televisiosarjaa kuvattiin saarella ja sen läheisyydessä. Myöskin televisiosarjaa Havaiji 5-0 kuvataan Oahulla. Oahu on myös Test Drive Unlimited- ja Test Drive Unlimited 2 -pelien pelialueena, ja kaikki tiet ovat täysin mallinnettu itse Oahun tieverkostosta, joten on mahdollista periaatteessa tutkia koko saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Ataksia

Ataksia on neurologinen oire, joka tarkoittaa tahdonalaisten liikkeiden koordinaation häiriötä. Ataksia voi ilmetä esimerkiksi tasapainovaikeuksina, haparointina ja leveäraiteisena kävelynä. Ataksia voi olla oire jostakin hermostoperäisestä taudista tai vammasta, tai se voi aiheutua esimerkiksi lääkityksen sivuvaikutuksena. Eräs ataksian syy on alkoholin pitkäaikainen liikakäyttö, joka aiheuttaa pikkuaivojen vaurion kautta ataksiaoireita. Myös Angelmanin oireyhtymästä seuraa ataksiaa. Perinnölliset ataksiat ovat vaikeita keskushermoston sairauksia. Ne johtuvat pikkuaivojen, aivorungon ja/tai selkäytimen asentotuntoa välittävien ratayhteyksien etenevästä vauriosta, joiden merkittävin oire on tasapainohäiriö. Ataktisen horjuvan kävelyn sekä liikuntakyvyn heikkenemisen lisäksi sairastuneilla voi esiintyä muita oireita, kuten puheen puuromaisuutta, silmien liikehäiriöitä ja raajojen kömpelyyttä. Sairastuneilla voi esiintyä myös muita hermostoperäisiä löydöksiä, esimerkiksi ääreishermoston rappeutumaa (polyneuropatiaa).Duodecimlehti.fi: Aikuisiässä alkavan ataksian uusia perinnöllisiä syitä Miras-syndrooma (Mitochondrial recessive ataxia syndrome) on osoittautunut yleisimmäksi perinnölliseksi ataksiaksi suomalaisväestössä ja yleiseksi Pohjois-Euroopassa. Miras- syndroomaan sairastuminen on seurauksena, jos geenivirheen saa molemmilta kantajavanhemmilta. Syndroomaa voi kuitenkin sairastaa piilevästi ja olla kantajana sitä itse tietämättään. Joka 125. suomalainen kantaa geenivirhettä. == Lähteet == Luokka:Neurologiset sairaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Urho Castrén

Urho Jonas Castrén (30. joulukuuta 1886 Jyväskylä – 8. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti ja Suomen pääministeri. Hän loi elämänuransa oikeuslaitoksessa toimien lyhyen aikaa oikeuskanslerina ja yli neljännesvuosisadan korkeimman hallinto-oikeuden johdossa. Castrén vaikutti myös lainvalmisteluun toimissaan vuosien varrella lukuisien komiteoiden johdossa. Castrén pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän klassisesta lyseosta vuonna 1904. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1907 ja molempien oikeuksien kandidaatin tutkinnon vuonna 1912. Varatuomarin arvon Castrén sai vuonna 1910. Lakimiehen uransa hän aloitti setänsä Jonas Castrénin asianajotoimistossa toimien apulaisena opintojensa jälkeen vuosina 1913–1914. Kokoomuspuolueen jäsenyydestä huolimatta Urho Castrén ei ollut aktiivisesti politiikassa, mutta toimi kuitenkin oikeusministerinä Kallion toisessa hallituksessa vuonna 1926. Oikeuskanslerin tehtäviä Castrén hoiti lyhyen aikaa 1928–1929. Syyskuussa 1944 Castrén kutsuttiin kokoamaan uusi hallitus edellisen pääministerin Antti Hackzellin yllättävän sairastumisen vuoksi. Hallituksen tehtävänä oli välirauhansopimuksen täytäntöönpano, muun muassa sopimuksen kieltämien järjestöjen lakkauttaminen. Hallitus hajosi nopeasti sosiaalidemokraattien sisäisiin erimielisyyksiin ja Valvontakomission arvosteluun, jolloin Castrén palasi hoitamaan virkaansa oikeuslaitoksessa. Castrénille myönnettiin lakitieteen kunniatohtorin arvo Helsingin yliopistosta vuonna 1948 ja Tukholman korkeakoulusta vuonna 1957. Urho Castrén kuului Castrénin sukuun. Hänen vanhempansa olivat oikeusneuvos- ja valtiopäivämies Johannes Castrén ja Amanda Ulrika Jussilainen,Kuka kukin on 1934, s. 87 Viitattu 2.4.2021. hänen setänsä oli puolestaan poliitikko ja asianajaja Jonas Castrén. Urho Castrénin veljenpoika taas oli Erik Castrén, josta tuli oikeustieteen professori ja diplomaatti. Urho Castrénin tytär oli teologi Inga-Brita Castrén. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen pääministerit Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Oikeuskanslerit Luokka:Korkeimman hallinto-oikeuden presidentit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Dekadenssi (taidesuuntaus)

Dekadenssi, myös dekadentit, (lat. decadentia > ransk. décadence > 'rappio', 'turmelus') oli erityisesti Ranskan kirjallisuudessa ja kuvataiteessa 1880-luvulla esiintynyt kirjallisuuden ja taiteen suuntaus, joka Charles Baudelairesta lähtien syntyi vastavaikutuksena naturalismin todellisuudenanalyysille ja kankealle ”parnassolaiselle” lyriikalle. Suuntauksen manifestina pidetään Baudelairen teosta Les Fleurs du mal (1857, Pahan kukkia) Suuntaukseen liittyy symbolismi. Dekadentit tahtoivat esittää sitä, mikä on yksilöllistä, poikkeuksellista, vaistomaista. He myös etsivät rajoja uudessa tilanteessa ja valitsivat boheemin ja sovinnaisesta moraalista riippumattoman elämäntavan. Dekadenssin muita edustajia ovat muun muassa Paul Verlaine, Oscar Wilde ja Maurice Maeterlinck. (Projekt Runeberg) Kuvataiteessa dekadenssi kuvasi epätavallisia, naturalismin vastaisia ja usein neuroottisia ilmiöitä. Sen huomattavimmiksi edustajiksi on katsottu Edvard Munch, Aubrey Beardsley ja James Ensor. Dekadenssi joudutti symbolismin syntyä.Kämäräinen et al 1986, s. 84 == Katso myös == * Dekadenssi kirjallisuudessa * Fin de siècle == Lähteet == * Kämäräinen, Aki et al. (toim.): Suomen ja maailman taide - Hakemisto, Sanasto. WSOY, 1986. ISBN 951-0-10729-8 === Viitteet === Luokka:Symbolismi Luokka:Kirjalliset suuntaukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Liira

thumb|Italialainen 1000 liiran kolikko. Liira on rahayksikkö, jota käytetään Turkissa nimellä Uusi Turkin liira. Liiraa käytettiin Italiassa, Maltalla, San Marinossa ja Vatikaanissa, joissa siirryttiin euroon vuonna 2002, sekä Israelissa, jossa siirryttiin sekeliin vuonna 1980. Myös Syyrian puntaa sekä Libanonin puntaa kutsutaan maiden omilla kielillä ”liiraksi”. Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Euroopan rahayksiköt
Khoros

Khoros ( eli tanssijaryhmä, kuoro) oli joukkue, joka tanssi ja lauloi antiikin kreikkalaisten uskonnollisissa (esimerkiksi Dionysia) ja muissa juhlissa juhlayleisön edessä. Näistä tansseista ja lauluista kehittyivät sekä kuorolyriikka että kreikkalainen teatteritaide. Kreikkalaisen khoroksen laulu (khoroslaulu tai kuorolaulu) oli yksiääninen. Säestyksenä oli kitharan- tai huilunsoitto. Khoros voi tarkoittaa myös kreikkalaisten näytelmien kuoroa. Nimellä koregi () puolestaan kutsutaan joko kuoron johtajaa tai henkilöä, joka kustansi kuoron harjoittamisen ja näyttämövarusteet. Esimerkiksi Ateenassa näytelmäjuhlien kustannuksiin osallistuminen oli säädetty varakkaiden kansalaisten velvollisuudeksi. Luokka:Antiikin Kreikan musiikki Luokka:Antiikin Kreikan teatteri Luokka:Antiikin Kreikan uskonto
Dionysios Areopagita

Dionysios Areopagita () oli Ateenan areiopagin neuvoston jäsen ensimmäisellä vuosisadalla. Apostolien tekojen mukaan hän kääntyi kristityksi apostoli Paavalin vaikutuksesta. Eusebios lainaa Dionysios Korinttolaista ja kertoo, että tästä Dionysios Areopagitasta tuli sittemmin Ateenan piispa. 400-500-lukujen vaihteessa syntyi kristillisen mystiikan teologian tärkeitä kirjoituksia, joiden kirjoittaja esiintyi nimellä Dionysios Areopagita. Hänestä käytetään usein nimitystä Pseudo-Dionysios Areopagita, koska kyseessä on pseudonyymi. Dionysioksen nimellä tunnetaan myös Galliassa 200-luvulla marttyroitunut piispa Dionysios. Pariisin pyhän Dionysioksen luostarin apotti Hilduin käänsi Pseudo-Dionysioksen kirjoituskokoelman kreikasta latinaksi 800-luvulla ja yhdisti virheellisesti identiteetit yhteen persoonaan. Niinpä keskiajalla nämä neljä eri lähteistä nousevaa identiteettiä – Apostolien tekojen Dionysios Areopagita, Eusebioksen Dionysios Ateenalainen, marttyyri Dionysios ja Pseudo-Dionysios Areopagita – yhdistettiin yhdeksi ja samaksi persoonaksi; Dionysioksen katsottiin kääntyneen Paavalin saarnan vaikutuksesta, tulleen Ateenan piispaksi, kirjoittaneen edellä mainitut mystiikan teologian tekstit ja tämän jälkeen kuolleen marttyyrina Pariisissa. ==Katso myös== *Pseudo-Dionysios Areiopagita == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Apostolien tekojen henkilöt Luokka:Piispat
Vipunosto

Vipunosto on lihaskuntoharjoite, jonka tavallisimmassa suoritustavassa käsi ja käsivarsi liikkuvat kaaressa sivuille ja kyynärpäätä pidetään koko ajan samassa kulmassa. Vipunostot harjoittavat hartiaseudun lihaksia ja eritoten olkapään keskilohkoa. Vipunostoissa käytetään vähemmän painoja, kuin samoille lihasryhmille käytettävässä työntöliikkeessä eli pystypunnerruksessa. Vipunostoilla ei voi harjoittaa täyspainoisesti koko hartiaseutua, vaan myös muita liikkeitä on syytä tehdä. ==Liikkeen suorittaminen== Liike suoritetaan tavallisesti käsipainolla, mutta liikettä voi tehdä myös kahvakuulalla tai alataljassa. Myös vastuskuminauhaa voi käyttää. 150px|thumb|Vipunosto sivulle käsipainolla. ===Sivuvipunosto=== Sivuvipunosto vaikuttaa kolmipäiseen hartialihakseen eli olkalihakseen. Liikkeen aloitusasennossa painoja pidetään käsissä vartalon sivuilla. Käsivarret ovat joko suorana tai hieman koukussa, jolloin liike ei rasita niin paljoa lihaksia ja on helpompi tehdä. Kädet nostetaan aloitusasennosta mahdollisimman suoraksi sivuille, jolloin muodostetaan T-kirjain. Yksi toisto on valmis, kun kädet lasketaan takaisin aloitusasentoon. Liikkeen voi tehdä myös yksikätisesti, jolloin toisella kädellä voidaan ottaa jostakin tukea tasapainon säilyttämiseksi. ===Etuvipunosto=== Etuvipunosto kohdistaa harjoituksen etuolkapäihin. Liikkeen aloitusasento on muuten samanlainen kun sivuvipunostoissakin, mutta kädet ovat vartalon edessä. Liike jatkuu siten, että kättä nostetaan suoraan ylös eteenpäin olkapään korkeudelle, jonka jälkeen se lasketaan takaisin aloitusasentoon. 150px|thumb|Vipunosto selällään käsipainoilla. ===Vipunosto selällään=== Vipunosto selällään rasittaa rintalihaksia, hauiksia ja olkalihasta. Liike tehdään penkillä selällään maaten kädet suorina tai vähän koukussa. Kädet nostetaan alkuasennosta suoraan ylöspäin, ja siitä ne lasketaan takaisin alkuasentoon. Liike voidaan tehdä käsipainoin tai esimerkiksi kahdella alataljalla. Käsien on syytä olla aloitusasennossa hartioiden korkeudella. ==Lähteet== Luokka:Lihaskuntoharjoitteet
Mansikka (täsmennyssivu)

Mansikka voi tarkoittaa seuraavia: * jokin mansikoiden (Fragaria) sukuun kuuluva kasvilaji * mansikoiden, erityisesti puutarhamansikan syötävä pohjushedelmä * Mansikka, pelikone == Sukunimenä == * Arvi Mansikka (1890–1931), lausuntataiteilija ja näyttelijä * Erik Mansikka (s. 1985), keittiömestari * Kauko Mansikka (1932–1996), fyysikko, professori * Martti Mansikka (1933–2024), voimistelija ja olympiamitalisti * Mikko Majanlahti (ent. Mansikka, 1933–2023), näyttelijä ja teatterinjohtaja * Pietari Mansikka (1825–1871), kansanrunoilija * Reijo Mansikka (s. 1959), jääkiekkovalmentaja * Samuli Mansikka (1978–2015), vuorikiipeilijä * Viljo Mansikka (1884–1947), kansanrunoudentutkija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Luettelo yrteistä

Luettelo Suomessa viljeltävistä yrteistä eli maustevihanneksista \---- Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö \---- == A == *Aaprottimaruna eli aaprotti *Anisruoho tai anis *Anisiiso - ks. yrtti-iiso == B == *Basilika - ks. maustebasilika == F == *Fenkoli eli maustevenkoli, saksankumina == I == *Iisoppi == K == * Kirveli - ks. maustekirveli *Koiruoho eli mali *Korianteri *Kumina *Kurkkuyrtti - ks. rohtopurasruoho *Kynteli, kesä- ja talvikynteli *Kähäräminttu - ks. myös piparminttu ja viherminttu == L == *Laventeli *Lehtiselleri - ks. myös mukulaselleri *Liperi eli lipstikka tai rohtoliperi == M == * Maustebasilika * Maustekirveli * Maustemeirami * Maustesalvia - ks. ryytisalvia * Maustevenkoli - ks. fenkoli * Meirami - ks. maustemeirami * Mukulaselleri - ks. myös lehtiselleri ja ruotiselleri * Mäkimeirami eli oregano == N == *Nokkonen - Urtica dioica *Nukkahorsma == O == *Oregano - ks. mäkimeirami == P == *Peltokorte *Persilja *Piparjuuri *Piparminttu - ks. myös kähäräminttu ja viherminttu * Portulakka - ks. vihannesportulakka * Purasruoho - ks. kurkkuyrtti == R == *Rakuuna eli maustemaruna *Rohtoliperi, katso liperi (kasvi) *Rohtopurasruoho eli kurkkuyrtti *Rosmariini *Ruohosipuli *Ryytisalvia eli salvia, maustesalvia == S == * Salvia - ks. ryytisalvia *Saksankirveli *Salaattivenkoli *Sitruunamelissa == T == * Tarha-ajuruoho - ks. timjami *Tarhasuolaheinä *Tilli *Timjami eli tarha-ajuruoho *Tuoksuampiaisyrtti *Tuoksuruuta == V == *Valkosipuli *Vihanneskrassi *Vihannesportulakka *Viherminttu - ks. myös kähäräminttu ja piparminttu *Väinönputki == Y == *Yrtti-iiso eli anis-iiso Luokka:Maustekasvit Luokka:Yrtit Yrteistä
Sinus Iridum

Sinus Iridum eli Sateenkaartenlahti on Kuussa sijaitseva, halkaisijaltaan 260 kilometrin levyinen, osaksi täyttynyt kraatteri Mare Imbriumissa. Kraatterin reuna on nimetty Montes Juraksi eli Juravuoristoksi ja vuoriston päätepisteet Promontorium Heraclitekseksi sekä Promontorium Laplaceksi. Vuoriston pohjoisosissa on ainoastaan yksi suurempi kraatteri, Bianchini (38 km). Lahden nimi on peräisin italialaiselta Giovanni Ricciolilta, joka nimesi sen tekemäänsä kuun karttaan vuonna 1651. == Lähteet == Luokka:Kuun pinnanmuodot
Värälän rauha

Värälän rauha päätti Ruotsin ja Venäjän välisen niin sanotun Kustaa III:n sodan 14. elokuuta 1790. Sodan aloitti Ruotsi vuonna 1788. Rauhansopimus ei sisältänyt alueluovutuksia kummaltakaan osapuolelta. Rauha solmittiin Värälän kylässä silloisessa Elimäen pitäjässä nykyisen Kouvolan alueella. Rauhan solmimisen teki mahdolliseksi Ruotsin laivaston saama murskaava voitto Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa heinäkuussa 1790. Venäjän keisarinna Katariina II suostui serkkunsa Kustaa III:n rauhantarjoukseen, koska myös suurvaltapoliittinen tilanne oli kääntynyt Venäjälle epäsuotuisaksi, kun Itävalta ja Turkki tekivät keskenään rauhansopimuksen. Ruotsin ehdotukseen saatiin Venäjän keisarinnalta vastaus, jonka mukaan rauhasta voitaisiin sopia sotaan edeltäneeseen tilanteeseen palaamisen pohjalta. Neuvottelut alkoivat 14. elokuuta, ja venäläisten pettymykseksi Ruotsia edusti niissä vain kenraali Gustav Mauritz Armfelt. Lopputulos saavutettiin samana päivänä. Ruotsi julisti Armfeltin suulla, että sillä oli oikeus erillisrauhaan Venäjän kanssa huolimatta omasta liittosopimuksestaan Turkin kanssa. Rauhansopimus, joka ei muuttanut rajoja, ei ollut kummallekaan osapuolelle varsinainen voitto. Neuvotteluissa oli esillä joitakin aluevaihtoja, mutta ne jätettiin selvitettäviksi tulevissa keskusteluissa, samalla kun sotavankien vaihdosta sovittaisiin. Joidenkin lähteiden mukaan rauhan sopimusasiakirjat vaihdettiin juhlallisesti 20. elokuuta 1790 Värälässä, Rauhan temppeliksi kutsutussa väliaikaisessa 8-pylväisessä paviljongissa. Ruotsille sopimus oli siinä mielessä voitto, että siinä kiellettiin Venäjältä puuttuminen Ruotsin sisäisiin asioihin. Tämä suuren Pohjan sodan jälkeen Uudenkaupungin rauhansopimuksessa sovittu oikeus oli tosin jo muuttunut lähes kuolleeksi kirjaimeksi Kustaa III:n vallankaappauksen jälkeen vuonna 1772. Suurlähettiläs Heikki Talvitien mukaan Tukholman Skeppsholmenilla Modernin taiteen museon takana on ollut pienimuotoinen Värälän rauhan muistomerkki, jonka tilalle on 2000-luvulla vaihdettu Ruotsinsalmen voiton muistomerkki. Talvitie arvioi tämän kuvastavan Ruotsin rauhanperinteiden hiipumista. Värälässä on Anjalantien varrella harmaakivipaasi, Värälän rauhan muistokivi, johon on hakattu teksti "Här afslutade Gustaf III Freden Catharina den 19 augusti 1790." Muistokiven lähistöllä on tykkipatterin jäännökset 1780-luvulta. Värälän kenttälinnoitus oli ruotsalaisten vuonna 1789 rakentama ns. suuri patteri, jonka tykeillä voitiin ampua Kymijoen vastarannalla sijainneisiin venäläisiin asemiin. == Lähteet == * Ilkka Mäntylä, Kustavilainen aika, teoksessa Suomen historian pikkujättiläinen, WSOY 1987. * Petri Karonen, Pohjoinen suurvalta – Ruotsi ja Suomi 1521–1809, WSOY 1999. ===Viitteet=== Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Ruotsin rauhansopimukset Luokka:Kustaa III:n sota Luokka:Kouvolan historia Luokka:1790 Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Elimäki
Finnish Apostolic-Lutheran Congregation

Finnish Apostolic-Lutheran Congregation oli ensimmäinen Amerikkaan syntynyt lestadiolaiskirkko. Vuonna 1873 Calumetiin Michiganiin perustettu seurakunta kantoi vuoteen 1879 saakka nimeä Solomon Kortetniemi Lutheran Society (’Salomon Kortetniemen Lutherilainen Seura’) lestadiolaissaarnaaja Salomon Kortetniemen mukaan. Euroopassa lestadiolaiset ovat halunneet pysyä kansankirkon sisällä, mutta Amerikkaan lestadiolaiset perustivat oman kirkon, koska evankelis-luterilaisen kirkon papit eivät päästäneet lestadiolaisia ehtoolliselle tai lasten kummeiksi.Aulis Zidbäck, Pohjolan suurin maallikkosaarnaaja Juhani Raattamaa, Otava, 1941, sivu 166 Lakimies neuvoi lestadiolaisia perustamaan oman kirkon. Vuonna 1892 kirkosta erosi Old Apostolic Lutheran Church ja vuonna 1921 pollarilaisuus. Vuonna 1928 kirkko jakaantui kahtia ja syntyi Apostolic Lutheran Church ja First Apostolic Lutheran Church. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Lestadiolaisuus Luokka:Luterilaiset kirkot Yhdysvalloissa Luokka:Uskonto amerikansuomalaisuudessa Luokka:Kristinusko Michiganissa
Dionysios Halikarnassoslainen

Dionysios Halikarnassoslainen (, n. 60–7 eaa.) oli antiikin kreikkalainen reettori ja historioitsija. Hän kirjoitti keisari Augustuksen aikana Rooman historian (), jonka 11 ensimmäistä kirjaa ovat säilyneet kokonaan ja muut kirjat osittain. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset historioitsijat Luokka:Antiikin kreikkalaiset kirjailijat Luokka:Antiikin kreikkalaiset reettorit
First Apostolic Lutheran Church

First Apostolic Lutheran Church (FALC) on Pohjois-Amerikassa Finnish Apostolic-Lutheran Congregationin hajaannuksessa vuonna 1927 syntynyt seurakunta. Sekaseuraisuutta vastustaneiden nimeksi tuli First Apostolic Lutheran Church, ja toinen puoli piti nimenään Apostolic Lutheran Church. Vuonna 1972 FALC jakautui kahtia. Toinen syntynyt ryhmä on Association of American Laestadian Congregations, nykynimeltään Laestadian Lutheran Church (LLC), joka jatkoi hengenyhteyttä Suomen vanhoillislestadiolaisten kanssa. Vuoden 1972 hajaannuksen jälkeen First Apostolic Lutheran Churchin kannattajiksi jääneitä kutsutaan töröläläisiksi heidän silloisen johtajansa Walter Törölän nimen mukaan. Walter Törölä oli päättämässä välien katkaisusta Suomen vanhoillislestadiolaisiin ja heidän keskusjärjestöönsä SRK:hon.Hepokoski 2002. s. 85–86. Walter Törölän jälkeen töröläläisten johtajaksi tuli hänen poikansa Peter Törölä. Vuonna 2003–2004 töröläläisyydessä tapahtui hajaannus, jonka seurauksena siitä erkaantui pieni ryhmä nimeltä sveeniläisyys saarnaaja Sven Johanssonin johdolla, ja he perustivat Cokatoon kirkon nimeltä Grace Apostles Lutheran Church (GALC). Lisäksi sveeniläiset saivat hajaannuksessa haltuunsa Lansingin First Apostolic Lutheran Church:in. Sveeniläiset eivät hyväksyneet muiden töröläläisten eksklusiivista seurakuntaoppia, eivätkä kirkon maallistumista. Sveeniläiset arvostelivat sitä, että kirkkoon tultiin vain tapaamaan ystäviä, mutta saarnoista ei välitetty mitään. Sveeniläiset kritisoivat myös sitä, että uskon kohde oli monilla FALC:ssa vain anteeksiantamus, vaikka sen pitäisi olla Kristus, sillä "ilman uskoa Kristukseen ei ole anteeksiantamusta".Pieti, Bob 2004. s. 15. GALC ryhtyi ehkä jonkin tason yhteistyöhön rauhansanalaisten kanssa. Cokaton F.A.L.C alkoi jakaantua 27. lokakuuta 2002, kun apulaispastori Sven Johansson äänestettiin pois virasta.Pieti, Bob 2004. s. 35. Pohjois- Amerikan töröläläiset ovat uskonyhteydessä Ruotsin johanssonilaisten ja Suomen sillanpääläisten kanssa. Töröläläisiin eli sillanpääläisiin liittyivät myös Suomessa vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1964 erkaantuneet näppäläiset. Vuonna 2012 töröläläisiä oli maailmassa yhteensä noin 4 000, ja se on neljänneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa.Talonen 2012. Luento Laestadius-seminaarissa Oulussa 5. lokakuuta 2012. Virtuaalikirkko on videoinut ja arkistoinut seminaarin luennot internetiin Myös vuonna 2001 töröläläisten määräksi arvioitiin 4 000 henkilöä.Talonen 2001. s. 25. == Katso myös == *Sillanpääläisyys *Morjärveläisyys *Näppäläisyys == Lähteet == * * (pdf-versiossa on sivunumerot) * * Pieti, Bob 2004?. Reconciliation between the First Apostolic Lutheran Church (FALC) and Grace Apostles Lutheran Congregation. Minulla on kopio PDF-tiedostosta, jonka otin talteen n vuonna 2005 Internetistä. Ilmeisesti sitä ei enää löydy Internetistä. * === Viitteet === Luokka:Lestadiolaisuus Luokka:Luterilaiset kirkot Yhdysvalloissa Luokka:Uskonto amerikansuomalaisuudessa
Alba Longa

Alba Longa oli myyttinen Rooman emäkaupunki Latiumissa, Albanolaisvuorilla, lähellä nykyistä Castel Gandolfoa, noin 19 kilometriä Roomasta kaakkoon. Tarinan mukaan Askanios, Troijasta paenneen Aineiaan poika, perusti Alba Longan noin 1152 eaa. Se oli siten latinalaisten vanhin kaupunki, jonka asukkaat perustivat myöhemmin muita kaupunkeja Latiumiin, myös Rooman. Alba Longa johti latinalaisheimojen välistä liittoumaa 7. vuosisadalle eaa., jolloin Rooma hävitti kaupungin kuningas Tullus Hostiliuksen valtakaudella. Hävityksen jälkeen monet Alba Longan valtasuvuista, myös Julius-suku, muuttivat Roomaan. Alueelta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa 10. vuosisadalta eaa. peräisin olevia rautakautisia asutuksia ja hautoja, joista on saatu arvokasta tietoa latinalaisten kulttuurista. Ne eivät kuitenkaan muodosta mitään yhtenäistä kaupunkia, vaan kylien verkoston. Alba Longan kaupunkia ei ole löydetty, eikä sen olemassaoloa ole voitu vahvistaa. On mahdollista, että kaupunki keksittiin Rooman perustamistarinaa varten täyttämään tarvittava aukko Troijan sodan ja Rooman perustamisen välissä. Kerrotaan, että Alba Longan kuningas Numitor oli Rooman perustajan Romuluksen ja hänen veljensä Remuksen isoisä. Näin roomalaiset jäljittivät alkukotinsa myyttiseen Troijaan. == Lähteet == Luokka:Antiikin Latiumin kaupungit Luokka:Roomalainen mytologia
Dioskorides

Pedanios Dioskorides ( tai Dioskourides; n. 40–90) oli kreikkalainen lääkäri ja kasvitieteilijä. Hän kirjoitti lääkekasveista ja vastaavista lääketieteellisistä materiaaleista viisiosaisen tietosanakirjan De materia medica (), jota käytettiin laajalti yli 1 500 vuotta. Dioskorideen katsotaan olleen ensimmäinen, joka luokitteli myrkylliset aineet johdonmukaisella tavalla kasvi-, eläin- ja mineraalimyrkkyihin. Jaottelu säilyi käytössä 16 vuosisataa, ja se on osin käyttökelpoinen edelleen.Gallo, M. A.: ”History and scope of toxicology”, Casarett & Doull's Toxicology, s. 3–4. Edited by C. D. Klaassen. (5th edition.) McGraw-Hill, New York 1996. ISBN 0-07-105476-6. Dioscorides koetti kehittää myös myrkytyksen hoitokeinoja, mm. käärmeenmyrkyn poistoa imukupilla. Bysantin keisari Konstantinos VII lähetti Córdoban kalifille Abd al-Rahman III:lle diplomaattisena lahjana Dioskorideen teoksen ylellisen käsikirjoituksen. Kun sitä ei osattu kääntää arabiaksi, Konstantinos lähetti vuonna 951 vielä munkin nimeltä Nikolaos Konstantinopolilainen kääntämään sitä. Tehtävässä auttoi myös al-Rahmanin juutalainen sihteeri ja lääkäri Hasdai ibn Shaprut.Collins, Roger: Caliphs and Kings: Spain, 796–1031, s. 178. Wiley, 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pedanius Dioscorides. Encyclopædia Britannica. Luokka:Antiikin kreikkalaiset lääkärit Luokka:Kasvitieteilijät
Morjärveläisyys

Morjärveläisyys (< Morajärvi) eli johanssonilaisuus oli Ruotsissa vaikuttanut lestadiolaisuuden suunta, joka ryhtyi yhteistyöhön vanhoillislestadiolaisista myöhemmin erkaantuneiden töröläläisten (FALC) ja sillanpääläisten kanssa. 1960-luvun alkupuolella käytiin keskustelua television asemasta vanhoillislestadiolaisissa kodeissa. Morjärven lestadiolaiset eivät olleet samoilla linjoilla tv-kysymyksessä SRK:n edustamien vanhoillislestadiolaisten kanssa. He eivät hyväksyneet 70-luvun vanhoillislestadiolaisten käymiä hoitokokouksia. Kun heitä nuhdeltiin SRK:n kanssa eriävän käsityksensä takia ja kun he eivät osoittaneet kuuliaisuutta neuvonpidoista huolimatta, he ajautuivat pois SRK:n piiriin kuuluvasta vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1972. Sigurd Johanssonin ympärille ryhmittyneet Morjärven uskovaiset saivat tukea Sillanpään muodostamalta ryhmältä. Ryhmä vaikuttaa erityisesti Luulajassa, Kalixissa ja Morjärvellä.Pietilä 1980. s. 134–147. Morjärven seurat olivat aina hyvin tunnepitoisia, seuroissa oli paljon liikutuksia: "Herren Jesu tack och lov, Herren Jesu tack och lov" -sanat kuuluivat äänellisenä kiitoksena kaikissa seuroissa. Morjärven uskovaisilla oli lämmin keskinäinen yhteys. Merikarvian kirkkoherra Paavo Sillanpään tunteisiin vetoava julistus löysi heissä otollisen maaperän. == Katso myös == *Töröläläisyys: First Apostolic Lutheran Church (FALC) *Sillanpääläisyys: Suomen vanhoillislestadiolainen Rauhanyhdistys ry (SVR) *Näppäläisyys == Lähteet == * (Internet Archive) * === Viitteet === Luokka:Lestadiolaisuus Luokka:Kristinuskon historia Ruotsissa
Sveriges Kristna Fridsförbund

Sveriges Kristna Fridsförbund (lyhenne SKF) on ruotsalainen lestadiolainen seurakunta. Ruotsissa Norbergilaisuus (Sveriges Kristna Fridsförbund) erkani vuosina 1957–1959 Ruotsin vanhoillislestadiolaisuudesta, jonka jälkeen se jatkoi yhteistyötä Suomen vanhoillislestadiolaisuuden kanssa vielä tammikuuhun 1961 asti. Suomen "Pappiseriseura" eli "elämänsanalaisuus" erkani vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1960, jonka jälkeen norbergilaiset liittyivät elämänsanalaisuuteen. Elämänsanalaisuus sai näin kannatusta Ruotsissa, Norjassa, Unkarissa ja Suomessa. Palola 2011. s. 69-70. Vuonna 2012 elämänsanalaisten määräksi arvioitiin 300 henkilöä koko maailmassa, joten se oli kymmenenneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa, ja määrä oli säilynyt samana vuoden 2001 jälkeen.Talonen 2012. Luento Laestadius- seminaarissa Oulussa 5. lokakuuta 2012. Virtuaalikirkko on videoinut ja arkistoinut seminaarin luennot Internettiin: http://www.virtuaalikirkko.fi/kirkot/virtuaalikirkkosali/arkisto.html Talonen 2001. s. 25 Elämänsanalaisuuden perustajina ja alkuvaiheen johtajina voidaan pitää Suomessa Leonard Pietari Tapanista, ja Ruotsissa SKF:n silloista puheenjohtajaa Paul Norbergia. Ruotsissa norbergilaisuus (SKF) erkani Ruotsin vanhoillislestadiolaisuudesta oikeastaan jo 1957–1959 ja he liittyivät sitten vuonna 1960 elämänsanalaisuuteen joka erkani vanhoillislestadiolaisuudesta Suomessa vuonna 1960. SKF:n ja Suomen vanhoillislestadiolaisten välit katkesivat lopullisesti tammikuussa 1961. == Katso myös == * Elämänsanalaisuus * Leonard Pietari Tapaninen (elämänsanalaisuuden perustaja ja piispa) * Lauri Impiö (elämänsanalainen kansanedustaja) == Lähteet == * * * ===Viitteet=== Luokka:Elämänsanalaisuus
Independent Apostolic Lutheran Church

Independent Apostolic Lutheran Church (IALC) eli riitinmattilaisuus on lestadiolaisryhmä Yhdysvalloissa. Sen jälkeen kun pollarilaisuudesta oli 1962-1963 erkaantunut ryhmä nimeltä auneslaisuus, niin pollarilaisuuden pääsuuntaa ryhdyttiin nimittämään myös riitinmattilaisuudeksi. Riitinmattilaisuus sai nimensä saarnaaja Matt Reedin mukaan, sillä hänen katsottiin johtaneen pollarilaisuuden pääsuuntausta auneslaisuuden erkaantuessa siitä. Auneslaisuus sai nimensä sitä johtaneen Aunes Salmelan mukaan. Pollarilaisuus erkaantui vanhoillislestadiolaisuudesta 1921-1922. Pollarilaisuudella on kannattajia lähinnä vain USA:ssa. Pollarilaiset kutsuvat itseään evankelisiksi, ja pollarilaisuuden perustaja Juho (John) Pollari olikin lähtöisin Vetelin evankelisista piireistä - nimenomaan äärimmäisevankelisista piireistä. Juho Pollari oli ehkä keskeisin vaikuttaja ns suurseuralaisuudessa ennen pollarilaisuuden erkaantumista erilliseksi ryhmäksi vuonna 1921. Pollari mm laittoi lehteen kutsuilmoituksen lestadiolaisryhmien vuoden 1908 yhteiseen kokoukseen, jossa suurseuralaisuus sai alkunsa.Lohi 2007. s. 490 Riitinmattilaisia on vuoden 2012 arvion mukaan vain noin 600, joten vuoden 2001 arvion jälkeen riitinmattilaisten määrä on romahtanut viidesosaanTalonen 2012. Luento Laestadius-seminaarissa Oulussa 5. lokakuuta 2012. Virtuaalikirkko on videoinut ja arkistoinut seminaarin luennot Internettiin: http://www.virtuaalikirkko.fi/kirkot/virtuaalikirkkosali/arkisto.html . Vuonna 2001 riitinmattilaisia arvioitiin olevan vielä jopa 3 000.Talonen 2001. s. 25 Riitinmattilaisia on vuoden 2012 arvion mukaan noin 50 enemmän kuin auneslaisia, joten suunnilleen saman verran. Heillä on seurakuntia Minneapolisissa, Duluthissa, Kenoshassa ja Ishpemingissä. Riitinmattilaisuudesta erkani vuonna 1982 ollanketolaisuus-niminen erittäin pieni ryhmä, joka on nimetty saarnaaja Elden Ollankedon mukaanHepokoski 2002. s. 89. Vuonna 2012 riitinmattilaisia oli n 600, joten se on kahdeksanneksi suurin lestadiolaisuuden haara maailmassa, ja suurin pollarilaisuuden haara. Suurin lestadiolaisuuden haara on vuonna 2012 vanhoillislestadiolaisuus 115 000 henkilöllä, josta pollarilaisuus erkani vuonna 1921. == Lähteet == * (pdf- versiossa on sivunumerot) * * * * === Viitteet === Luokka:Lestadiolaisuus Luokka:Luterilaiset kirkot Yhdysvalloissa Luokka:Uskonto amerikansuomalaisuudessa Luokka:Kristinusko Minnesotassa Luokka:Kristinusko Michiganissa Luokka:Kristinusko Wisconsinissa
Georges Pompidou

Georges Jean Raymond Pompidou (; 5. heinäkuuta 1911 Montboudif, Cantal – 2. huhtikuuta 1974 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1962–1968 ja Ranskan presidenttinä vuodesta 1969 kuolemaansa asti vuoteen 1974. Museo Pompidou-keskus on nimetty hänen mukaansa. == Aikaisemmat vaiheet == Pompidou opiskeli pariisilaisessa École Normale Supérieure -yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli opettajana. Toisessa maailmansodassa hän palveli luutnanttina, osallistui vastarintaliikkeeseen ja oli läheisessä yhteistyössä de Gaullen vapautushallituksen kanssa. Vuosina 1946–1949 hän toimi Ranskan matkailuhallinnon apulaispäällikkönä ja nimitettiin 1954 Rothschildien suurpankin toimitusjohtajaksi. Hän toimi pankin johdossa siihen asti, kun tuli valituksi pääministeriksi. Pompidou toimi Charles de Gaullen neuvonantajana ja osallistui viidennen tasavallan perustuslain luonnostelemiseen. == Presidenttinä == Pompidou palveli presidentti Charles de Gaullen alaisena pääministerinä 16. huhtikuuta 1962 – 13. heinäkuuta 1968. Hän oli viiden hallituksen pääministeri. Hän oli pääministerinä Pariisin opiskelijalevottomuuksien aikana toukokuussa 1968. Pompidoun sovitteleva toiminta ei ollut de Gaullen mieleen ja hän joutui eroamaan. Pompidou valittiin presidentiksi kesäkuun 1969 vaaleissa, de Gaullen erottua. Hän jatkoi edeltäjänsä poliittisilla linjoilla, piti hyvät suhteet arabimaihin mutta ei onnistunut yhtä hyvin Länsi-Saksan kanssa. Pompidou toteutti enemmän uudistuksia kuin edeltäjänsä. Hän toteutti Ranskan frangin devalvoinnin vuonna 1970, toteutti tiukkaa talouspolitiikkaa valtiovarainministeri Valéry Giscard d’Estaingin avulla ja uudisti Ranskan opetus- ja koulutusjärjestelmää opetusministeri Olivier Guichardin kanssa. Presidentti Pompidou kannatti Ison- Britannian liittymistä Euroopan yhteisöön (EY) vuonna 1973, minkä de Gaulle oli aiemmin estänyt. Vielä virassa ollessaan Pompidou kuoli 2. huhtikuuta 1974 kello 21.00 asunnossaan. Hän oli sairastanut Waldenströmin makroglobulinemiaa. Pompidou haudattiin 4. huhtikuuta Orvilliersin kirkkomaalle. Hän oli ostanut kunnasta vanhan leipurin talon, jossa hän asui vapaa-ajallaan. Hänen virallinen muistotilaisuutensa pidettiin Notre-Damen katedraaliissa, ja paikalla oli 3 000 arvohenkilöä mukaan lukien 28 valtionpäämiestä ja edustaja 82 maasta. Huhtikuun 6. päivä julistettiin kansalliseksi surupäiväksi, minkä vuoksi viihde- ja kulttuuritapahtumat peruttiin ja teatterit ja koulut suljettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan presidentit Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet Luokka:Andorran ruhtinaskumppanit
Auneslaiset

Auneslaisuus on lestadiolaisuuden ryhmä Yhdysvalloissa. Se erkani pollarilaisuudesta 1962–1963 saarnaaja Aunes Salmelan (1912-2000) johdolla. Auneslaisuuden erkaannuttua muita pollarilaisia alettiin kutsumaan myös riitinmattilaisiksi saarnaaja Matt Reedin mukaan. Ryhmä vaikuttaa etenkin Minneapolisin ja Marengon (Wisconsin) -alueella. Auneslaisiin kuului vuoden 2012 arvion mukaan noin 550 jäsentä, joten se on yhdeksänneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassaTalonen 2012. Luento Laestadius-seminaarissa Oulussa 5. lokakuuta 2012. Virtuaalikirkko on videoinut ja arkistoinut seminaarin luennot Internettiin: http://www.virtuaalikirkko.fi/kirkot/virtuaalikirkkosali/arkisto.html . Auneslaisten määrä on vähentynyt 50 henkilöllä vuoden 2001 arvion jälkeenTalonen 2001. s. 25. Auneslaisten kirkon nimi on The Apostolic Luthern ChurchLearningToLiveFree.pdf. s. 1452. Pollarilaisuuden pääryhmän eli riitinmattilaisten kirkon nimi on Independent Apostolic Lutheran Church. Riitinmattilaisia oli vielä vuoden 2001 arvion mukaan noin 3000 henkilöä, eli paljon enemmän kuin auneslaisia. Riitinmattilaisten määrä kuitenkin on sen jälkeen laskenut rajusti, sillä vuonna 2012 riitinmattilaisia oli enää vain 600, eli enää vain 50 enemmän kuin auneslaisia. Auneslaisista irtosi vuoden 1978 hajaannuksen seurauksena Melvin Hangan johdolla pieni ryhmä nimeltä "hankalaisuus", joka jakaantui vielä samana vuonna kahtia melviniläisiin (melvinites, ”melviniitit”) ja davidilaisiin (davidites, ”davidiitit”). Melviniläisiä kutsutaan myös hankalaisuudeksi. ==Davidilaiset== Davidilaisten ryhmä sai nimensä saarnaaja David Salmelan mukaan. Vuoden 2001 arvion mukaan davidiitteja oli noin 50 henkilöä. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä davidiiteiksi. ==Melviniläiset== Nimensä ryhmä on saanut Melvin Hangalta. Vuoden 2001 arvion mukaan melviniittejä oli noin 25 henkilöä, eli juuri ja juuri "virallinen" minimilukumäärä uskonryhmälle. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä melviniiteiksi tai hankalaisuudeksi.Talonen 2001. s. 1 ja 25 == Lähteet == * * * (pdf-versiossa on sivunumerot) * === Viitteet === Luokka:Lestadiolaisuus Luokka:Uskonto amerikansuomalaisuudessa