EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alcee Hastings

Alcee Lamar Hastings (5. syyskuuta 1936 Altamore Springs, FloridaHastings, Alcee Lamar, (1936 - ) Biographical Directory of the United States Congress. Viitattu 2.2.2017. – 6. huhtikuuta 2021) oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen, joka kuului demokraattiseen puolueeseen. Hastings valmistui Fisk Universitystä ja suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Florida A&M; Universityssä Tallahasseessä. Hastings oli asianajaja, kansalaisoikeusaktivisti ja tuomari. Presidentti Jimmy Carter nimitti hänet vuonna 1979 liittovaltion tuomariksi Floridaan, missä hän palveli kymmenen vuoden ajan. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen vastaavassa tehtävässä Floridan osavaltiossa. Yhdysvaltain senaatti erotti hänet 20. lokakuuta 1989 liittyen FBI:n mafiatutkintaan. Hastingsistä tuli Yhdysvaltain historian kuudes liittovaltion tuomari, joka on erotettu virastaan Yhdysvaltain senaatin päätöksellä. Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa 1992. Hän palveli edustajainhuoneessa 15 virkakautta kuolemaansa 2021 asti. Hän kuoli huhtikuussa haimasyöpään. == Ihmisoikeudet ja vaalitarkkailu == Hastings oli yksi demokraattien neljästä U.S. Helsinki -komission jäsenestä. Hän edusti Yhdysvaltain kongressia myös Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnassa varapuheenjohtajana. Hän osallistui 19. maaliskuuta 2006 Valko-Venäjän presidentinvaalin valvomiseen. Kansanedustaja Kimmo Kiljunen on kilpaillut Alcee Hastingsin kanssa Euroopan unionin turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnan puheenjohtajuudesta. Kiljunen valittiin varapuheenjohtajaksi kaudeksi 2001–2004 kuudesta ehdokkaasta 123 äänellä. Alcee Hastings sai 134 ääntä ja turkkilainen Ahmet Tan 87 ääntä. Kaikki kolme valittiin varapuheenjohtajiksi. Varapuheenjohtajia on yhdeksän, joista vuosittain valitaan uudelleen kolme. Vuonna 2004 käytiin vaali puheenjohtajuudesta, missä ehdokkaina olivat Alcee Hastings, ranskalainen senaattori Michel Voisin, Saksan liittopäivien Gert Weisskirchen ja Kimmo Kiljunen, joka yritti tulla valituksi ilman sosialistiryhmän tukea puheenjohtajaksi. Alcee Hastings valittiin puheenjohtajaksi vuosiksi 2004–2006. Alcee Hastings oli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamentaarisen yleiskokouksen Georgian vaalitarkkailun erityiskoordinaattori, joka antoi Georgian tammikuun 2008 presidentinvaalista myönteisen lausunnon päinvastoin kuin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailun johtaja Dieter Boden. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Luokka:Yhdysvaltalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
À

À eli à (a ja gravis) on kirjain, jota käytetään katalaanissa, italiassa, portugalissa, ranskassa, gaelissa ja vietnamissa. Ilmaus à on ranskan prepositiosta lainattu tapa merkitä kappalehintaa tai muuta yksikkökohtaisesti laskettavaa ominaisuutta. Merkintää käytetään etenkin hintakylteissä ja laskuissa: ”kuusi purkkia hunajaa à 2 euroa yht. 12 euroa." Sana voidaan usein korvata merkityksen mukaan joko sanalla ”kappaleelta” tai ”kukin”. Merkintä voi tarkoittaa myös vaihteluväliä. Tällöin se voidaan korvata ajatusviivalla tai muulla ilmauksella, esimerkiksi ”4 à 6” tarkoittaa samaa kuin ”4–6” tai ”4:stä 6:een”. Kirjaimesta Á kerrotaan artikkelissa akuutti (tarke). ==Lähteet== Luokka:Latinalaiset kirjaimet
Akaasiat

Akaasiat eli akasiat (Acacia) on kasvisuku, johon kuuluu lämpimässä ilmastossa viihtyviä puita ja pensaita. Sen kuvasi Carl von Linné Afrikassa jo vuonna 1773. Sukuun kuuluu noin 1 300 lajia, joista 950 elää luonnonvaraisina Australiassa. Akaasiat voidaan käsittää yhtenä isompana sukuna tai jakaa pienemmiksi suvuiksi, joita ovat pajuakaasiat (Acacia), palloakaasiat (Vachellia) ja tähkäakaasiat (Senegalia). Akaasian kukissa on hyvin pienet terälehdet, mutta verholehdet ovat usein näyttävät, ja ne tekevät kukinnoista pallomaisen pajunkissan näköisiä. Mimosan nimellä myydään kukkakaupoissa kulta-akaasian ja hopea-akaasian oksia, joissa on keltaiset palleroiset kukinnot. Afrikan savannilla akaasia on valtapuu, ja akaasian lehdet ovat muun muassa kirahvin pääravintoa. Akaasian puuaines on kovaa ja hyvin kestävää, ja sitä käytetään puusepänteollisuudessa. Monien lajien maitiaisnesteellä on kosmeettista tai lääketieteellistä käyttöä. Muun muassa arabikumi tehdään akaasian (Acacia arabica) maitiaisnesteestä. == Lajeja == * Acacia abyssinica – etiopianakaasia * Acacia adenocalyx – tanganakaasia * Acacia aneura – keihäsakaasia * Acacia auriculiformis – korva-akaasia * Acacia baileyana – kulta-akaasia * Acacia bussei – hiiliakaasia * Acacia catechu – rohtoakaasia * Acacia cyclops – kyklooppiakaasia * Acacia dealbata – hopea-akaasia * Acacia dolichocephala – toppa-akaasia * Acacia drepanolobium – huiluakaasia * Acacia ehrenbergiana – matoakaasia * Acacia erioloba – kirahviakaasia * Acacia farnesiana – tuoksuakaasia * Acacia gerrardii – harmoakaasia * Acacia karroo – karrooakaasia * Acacia lahai – neula-akaasia * Acacia longifolia – pajuakaasia * Acacia mearnsii – parkkiakaasia, mearnsinakaasia, nystyakasia * Acacia melanoxylon – mustapuuakaasia * Acacia mellifera – mesiakaasia * Acacia nigrescens – ryhmyakaasia * Acacia nilotica – hartsiakaasia, niilinakaasia * Acacia paradoxa – harja-akaasia * Acacia penninervis – hikkoriakaasia * Acacia polyacantha – tähkäakaasia * Acacia saligna – siniakaasia * Acacia senegal – kumiakaasia * Acacia seyal – sudaninakaasia * Acacia tortilis – kierreakaasia ** Acacia tortilis subsp. raddiana – vadikierreakaasia ** Acacia tortilis subsp. tortilis – savannikierreakaasia * Acacia verticillata – kiehkura- akaasia * Acacia xanthophloea – kuumeakaasia, keltakuoriakaasia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Acacia * United States Department of Agriculture (USDA): Acacia * Flora of China: Acacia * Pherobase: Floral volatiles of Genus Acacia * Luokka:Puut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ed Bickert

Edward Isaac Bickert CM, (29. marraskuuta 1932 – 28. helmikuuta 2019Ed Bickert RIP ) oli kanadalainen jazz-kitaristi. Hän syntyi viisilapisen perheen nuorimpana Manitobassa; perhe muutti pian Vernoniin Brittiläiseen Kolumbiaan. Perhe työskenteli omalla hedelmätarhallaan, mutta äiti oli myös pianisti ja isä viulisti. Ed oppi soittamaan kitaran perussoinnut veljensä opettamana. 1940-luvulla hän alkoi soittaa lavatansseissa vanhempiensa kanssa. Hän alkoi soittaa jazz-ryhmissä Torontossa opiskeluvuosiensa aikana ja jälkeen. 1960-luvulla Bickert oli studiomuusikkona, ja soitti mm. Moe Koffmanin ja Phil Nimmonsin levyillä. Hänestä tuli Rob McConnell's Boss Brassin jäsen. Bickert tunnetaan Fender Telecasterin ominaisuuksien erinomaisena hyödyntäjänä. Rosemarie Clooney levytti Bickertin kanssa 1980- ja 1990-luvuilla. Hän teki levyjä myös oman yhtyeensä kera. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jazzkitaristit Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Sanoittaja

Sanoittajalla tarkoitetaan yleensä musiikkikappaleen sanoituksen kirjoittajaa. Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti. Sanoitus on lyriikkaa, joka on tarkoitettu pääsääntöisesti kuultavaksi ja solistin laulettavaksi. Sanoituksesta käytetään tämän vuoksi myös nimitystä laululyriikka. Sanoittaja kirjoittaa sanat tyypillisesti joko valmiiseen laulun sävelmään, melodiaa mukaillen tai päinvastoin, jolloin säveltäjä säveltää valmiiksi kirjoitetun tekstin. Usein sanoitus syntyy myös sävellyksen kanssa yhtä aikaa ja monet lauluntekijät ovatkin sekä sanoittajia, että säveltäjiä. Edu Kettusen mukaan laulun sanoituksen ei tarvitse toimia pelkkänä tekstinä, vaan ainoastaan laulettuna . Heikki Salon kirjoittaman laululyriikan käsikirjan Kahlekuningaslaji mukaan sanoitus ei ole suoraan rinnastettavissa normaaliin runouteen, vaan se on oma kirjoittamisen lajinsa. Suomenkielisiä sanoitusoppaita on kirjoitettu verrattain vähän. Internetistä on kuitenkin löydettävissä ainakin Pertti Oskalan ja Samuli Koivulahden artikkeleita. Varsinaisia sanoituskursseja on pitänyt Heikki Salo Sateen ääni Oy:nsä kanssa ja lisäksi yksityisesti muun muassa Juice Leskinen, Vexi Salmi, Kauko Röyhkä, Jukka Virtanen, Pauli Hanhiniemi ja Samuli Koivulahti. Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti. Libretisti kirjoittaa kaiken oopperaan sisältyvän tekstin, myös puhutun, joten libretisti on osaltaan myös käsikirjoittaja. Oopperan tekstiä kutsutaan libretoksi. Nykyaikaisessa suomenkielisessä pop-musiikissa sanoitus on monien musiikkialan ammattilaisten mielestä biisin tärkein osa. == Sanoittajien ammattiyhdistystoiminta == Säveltäjien ja sanoittajien oikeuksia ja Suomessa valvova ja käyttökorvauksia keräävä tekijänoikeusjärjestö on Teosto, jonka asiakkaita ovat myös Musiikkikustantamot. Lisäksi merkittävänä pidettävän määrän julkaisseilla sanoittajilla (kuten myös säveltäjillä) on mahdollisuus liittyä Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:hyn, joka antaa ristiriitatilanteissa myös lakiapua ja toimii lauluntekijöiden ammattiyhdistyksen kaltaisena elimenä. Lisäksi yhtenä sanoittajien verkostoitumiselimenä on toiminut vuodesta 2014 alkaen Suomen sanoittajayhdistys, joka järjestää mm. säveltäjien ja sanoittajien match making -tilaisuuksia ja co writing työpajoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pertti Oskalan kirjoittama opas sanoittamisesta . *Samuli Koivulahden artikkeleita . Luokka:Musiikkialan ammatit
Vanttila

Vanttila voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Vanttila, kaupunginosa Espoossa *Vanttila, kylä Punkalaitumella.
Jättiläismanner

Jättiläismanner eli supermanner on useimpien tai kaikkien maapallon mantereiden yhteensulautumisessa syntynyt manner. Jättiläismantereita on Maan historiassa syntynyt useita kertoja viimeisen kolmen miljardin vuoden aikana. Jättiläismantereen synty ja pirstoaminen eli tektoninen sykli tapahtuu arviolta noin 250 miljoonan vuoden välein. Jättiläismantereen synty muuttaa paljon maapallon ilmastoa ja elollista luontoa. Kun maapallolla on vain yksi meren ympäröimä jättiläismanner, eliöt eivät ole joutuneet kovin paljon eristyksiin toisistaan ja monimuotoisuus on pysynyt pienenä. Jättiläismantereen hajoamiset sen sijaan ovat joskus olleet nopean lajikehityksen aikaa. Kun mantereet ovat yhdistyneet, merenpinta on yleensä alempana kuin mantereiden ollessa erillään. Tämä johtuu siitä, että merenpohja on jättiläismantereen aikana vanhempaa ja syvempää kuin hajonneiden mantereiden aikana. Jättiläismantereen aikana maapallolla vallitsee mannerilmasto. Myös jäätiköiden syntyminen on todennäköistä, mikä laskee meren pintaa entisestään. Useaan mantereeseen jakautuneella maapallolla vallitsee meri-ilmasto ja jäätiköt ovat harvinaisia. Kun jättiläismanner hajoaa, vallitseviksi tapahtumiksi tulevat maankuoren repeämiset ja siirrokset, joita seuraavat passiivisten mannerreunojen synty ja merenpohjan laajeneminen mantereen pirstaleiden väliin. Yhdistymisessä vallitseviksi tulevat törmäystapahtumat, mikä aiheuttaa esimerkiksi Andien kaltaisia vuoristoja. == Luettelo jättiläismantereista == Varmuudella tunnetaan vain neljä jättiläismannerta. Näistä ensimmäinen oli Rodinia, joka syntyi 1,3–1,1 miljardia vuotta sitten. * Vaalbara (noin 3,6 mrd. vuotta sitten) * Ur (noin 3 mrd. vuotta sitten) * Kenorland (noin 2,7 mrd. vuotta sitten) * Columbia (1,8–1,35 mrd. vuotta sitten) * Rodinia (1,1 mrd.–750 miljoonaa vuotta sitten) * Pannotia (630–570 miljoonaa vuotta sitten) * Gondwana (600–580 miljoonaa vuotta sitten) * Pangea (300–180 miljoonaa vuotta sitten) * Pangaea Ultima (400 miljoonan vuoden kuluttua) ==Lähteet== Luokka:Muinaiset mantereet *
Rodinia

Rodinia oli muinainen jättiläismanner. Se muodostui keskiproterotsooisen maailmankauden lopulla noin 1,2–1,1 miljardia vuotta sitten sen seurauksena, kun useat alkumantereet törmäsivät Laurentiaan. Laajimmillaan Rodinia oli noin miljardi vuotta sitten, ja se pysyi koossa suhteellisen pitkään. Rodinia alkoi hajota kryogeenikaudella noin 750 miljoonaa vuotta sitten. Siitä muodostui monen välivaiheen kautta useita mantereita, joista suurin oli Gondwana. Rodinia oli karu manner koko olemassaolonsa ajan, sillä kasveja ei vielä silloin esiintynyt, ja elämäkin oli pääasiassa yksisoluista.Dance of the Giant Continents: Washington’s Earliest History Monisoluisten arvioidaan kehittyneen tänä aikana, mutta olleen vielä alkeellisia. Rodinian hajoamisen aikoihin Maa koki kryogeenikauden jäätiköitymisiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jättiläismantereet Luokka:Muinaiset mantereet
Face/Off – kahdet kasvot

Face/Off – kahdet kasvot () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut John Woo. Elokuvan pääosissa esiintyvät Nicolas Cage ja John Travolta. == Juoni == Elokuva kertoo FBI-agentti Sean Archerista, jonka poika kuolee harhalaukaukseen. Archer jäljittää poikansa tappajan Castor Troyn, mutta tämä joutuu onnettomuudessa koomaan. Archer saa tietää Troyn asettamasta pommista, mutta saadakseen sen sijainnin selville tämän rikostoverilta hänen täytyy vaihtaa leikkauksessa kasvoja tämän kanssa ja mennä vankilaan Troyna esiintyen. Archerin ollessa vankilassa Troy herää koomasta ja varastaa itselleen Archerin kasvot ja henkilöllisyyden – tappaen sen jälkeen kaikki, jotka tiesivät Archerin olevan oikeasti vankilassa. Archerina esiintyen Troy paljastaa FBI:lle ”selvittämänsä” pommin sijainnin, saaden mainetta ja kunniaa. Hän myös vikittelee Archerin vaimoa ja tytärtä. Saadakseen elämänsä takaisin Archerin täytyy paeta vankilasta ja saada häneksi luultu Troy kiinni. == Rooleissa == ==Vastaanotto== Face/Off sai viisi Saturn-palkintoehdokkuutta sekä Oscar- ehdokkuuden äänitehosteistaan. Tv-maailma-lehdessä 2024 Onnimanni Liukkonen kirjoitti, että logiikka ja realismi nakataan nurkkaan, kun John Woo yhdistää aasialaista toimintaa ja tunnerekisteriä länsimaisten näyttelijöiden karismaan. Hänestä Nicolas Cagen mahtipontisuus sopii kerrankin hyvin elokuvaan, jolle hän antoi neljä tähteä viidestä. Film-O-Holic.com- elokuvasivuston Janne Rosenqvistin mielestä Face/Off on ”mestarillisesti väkivaltaa ja lyyrisyyttä sekoittava keitos kaikilla woomaisilla mausteilla, siinä missä ohjaajan maineikkaimmat Hongkongissa valmistuneet elokuvat A Better Tomorrow ja The Killer”. Hänestä Woolle tunnusomainen male bonding -keskusteema ajetaan nyt niin pitkälle, että on vaikea kuvitella miten ja minne ohjaaja tästä enää jatkaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Leffatykki: Face/Off – kahdet kasvot * MTVuutiset.fi: Face/Off – kahdet kasvot * Elokuvaryhmä: Face/Off – kahdet kasvot Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Elokuvat kehonvaihdosta Luokka:John Woon ohjaamat elokuvat
Nokia 6610

Nokia 6610 on Nokian pieni GSM-matkapuhelin. Se julkaistiin vuonna 2002. == Ominaisuudet == *Paino: 84 g *Mitat: 106 × 45 × 17,5 mm, tilavuus 72 cm³ *Puheaika: Jopa 3,5 tuntia *Valmiusaika: Jopa 18 päivää *Kolmitaajuustoiminto: GSM 900/1 800/1 900 *Kaksi peliä *Muunnin ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista == Aiheesta muualla == * Nokia 6610 - Tuki * Käyttöohjeet == Lähteet == Luokka:Nokian matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2002 matkapuhelimet
Nokia 6610i

Nokia 6610i on Nokian valmistama GSM-puhelin, joka julkaistiin huhtikuussa 2004. Puhelimessa on WAP-selain, joka mahdollistaa internetin käyttämisen.http://www.fonearena.com/nokia-6610i_80.htmlhttp://www.phonearena.com/phones/Nokia-6610i_id798http://www.gsmarena.com/nokia_6610i-742.php == Ominaisuudet == * Kalenteri * Galleria * Muunnin * Java-tuki == Tiedot == *Paino: 87 g *Mitat: 106 × 44 × 19 mm, tilavuus 72 cm³ *Puheaika: 3,5 h *Valmiusaika: 18 päivää *Kolmitaajuustoiminto: GSM 900/1 800/1 900 ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Käyttöohjeet * Nokia 6610i - Tuki Luokka:Nokian matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2004 matkapuhelimet
Pannotia

Pannotia oli vendikauden jättiläismanner juuri ennen kambrikauden alkua 600–540 miljoonaa vuotta sitten. Pannotia oli jättiläismantereeksi lyhytikäinen. ==Pannotia== Pannotia syntyi edellisen jättiläismanner Rodinian hajotessa myöhäisellä prekambrikaudella noin 750 miljoonaa vuotta sitten syntyneiden mantereiden Protolauraasian (Euraasia-Amerikka-Kongo) ja Protogondwanan (Gondwana-Kongo-Atlantica) törmäyksessä. Noin 540 miljoonaa vuotta sitten Pannotia hajosi Lauraasiaan (lähinnä Pohjois-Amerikka), Balticaan, Siperiaan ja Gondwanaan. ==Aiheesta muualla== Luokka:Jättiläismantereet Luokka:Muinaiset mantereet
Dublin City University

Dublin City University (DCU) on yliopisto Irlannissa Glasnevinissa Dublinin pohjoispuolella. Nuori, vuonna 1980 ensimmäisen kampuksensa avannut yliopisto on laajentunut voimakkaasti 2010-luvulla. Yliopistossa on yli 12 000 opiskelijaa. ==Historia== Yliopisto perustettiin nimellä National Institute for Higher Education Dublinissa vuonna 1975, ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat vuonna 1980. Se sai yliopiston aseman vuonna 1989. Times Higher Education (THE) -yliopistoranking luokitteli yliopiston tason vuoden 2017 listallaan sijaluvulle 401—500.Dublin City University timeshighereducation.com Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailuun (2016) Dublin City University ei kuitenkaan mahtunut.Academic Ranking of World Universities 2016 shanghairanking.com ==Organisaatio== ===Laitokset=== * DCU Business School (DCUBS) * Tekniikan ja tietotekniikan tiedekunta ** tietotekniikka ** elektroniikka ** kone- ja tuotantotekniikka * Humanististen ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta ** sovelletut kieli- ja monikulttuuriset opinnot ** viestintä ** kasvatustiede ** FIONTAR (liiketoiminta, viestintä, tietotekniikka, talous ja eurooppalaiset kielet irlantilaisesta näkökulmasta) ** oikeus- ja hallintotiede * Tieteiden ja terveyden tiedekunta ** biotekniikka ** kemia ** terveys ja ihmiset ** matemaattiset tieteet ** hoitotyö ** fysikaaliset tieteet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dublin City University Luokka:Irlannin yliopistot ja korkeakoulut
Vanttila (Punkalaidun)

Vanttila on pirkanmaalaisen Punkalaitumen kunnan läntisin kylä Huittisten rajalla. Kylä sijaitsee Punkalaitumenjoen ja Taikayöntieksi nimetyn Huittinen–Urjala-maantien (seututie 230) varrella. Vanttila on maatalousvaltainen kylä. Vähäistä teollisuutta edustaa Vanttilan Muovi Oy. ==Historia== Vanttila on tarun mukaan saanut nimensä Fant-nimisestä sotilaasta, joka on vartioinut alueella ollutta kohtaa, missä Punkalaitumenjoki muinoin laski mereen. Kylän nimi Fanttila on sittemmin muuttunut Vanttilaksi. Alueelta on löydetty kivikautinen asuinpaikka sekä monia kivikauden esinelöytöjä. Vanttilan kyläyhdistys perustettiin vuonna 2001. Vuonna 2002, jolloin Punkalaidun kuului vielä Satakuntaan, Vanttila valittiin Satakunnan vuoden kyläksi. ==Etäisyyksiä== *Punkalaitumen keskustaan 9 km *Huittisiin 15 km *Tampereelle 80 km *Poriin 79 km *Raumalle 83 km *Turkuun 106 km *Helsinkiin 170 km ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vanttilan kyläyhdistyksen kotisivu Luokka:Punkalaitumen kylät Luokka:Satakunnan vuoden kylät
Fazer Pianotehdas

Fazerin pianotehdas oli Musiikki-Fazer-konserniin kuulunut yritys. Se toimi Helsingissä vuodesta 1940 ja sitten Pornaisten Halkiassa vuosina 1963–1989. Tehdas työllisti satakunta henkilöä ja tuotti 1980-luvun alkupuolella jopa 7 000 pianoa vuodessa. Vuonna 1988 Fazer-musiikki myi pianotehtaan kilpailijalle, vuonna 1901 perustetulle pianotehdas Hellas-Piano Oy:lle, joka lopetti sen toiminnan. ==Historia== Fazerin pianotehtaan historia juontaa vuoteen 1934, jolloin Musiikki-Fazer alkoi valmistaa matalia Mignon- pystypianoja Ruotsin Arvikassa sijainneelta Svenska Förenade Piano & Organ -yhtiöltä saamallaan lisenssillä. Niiden hyvä menekki kannusti Fazeria suunnittelemaan ja valmistamaan myös täyskokoisia pystypianoja, joissa yhdistyisi halpa hinta ja hyvä laatu. Vuonna 1935 Georg Fazer kuoli, ja Musiikki-Fazerin johtoon astui hänen sisarenpoikansa Roger Lindberg. Fazerin pianotuotanto alkoi Helsingissä 1940. Suuren kysynnän vuoksi tilat kävivät pieneksi. Niinpä tuotanto siirrettiin Pornaisten Halkiaan 1963, ja vuonna 1971 valmistui jo kymmenes tuhannes Fazer-piano. Tuolloin noin puolet pianoista meni vientiin Suomen ulkopuolelle, ja tuotantoa laajennettiin Sipoon Linnanpeltoon. Fazer-pianoissa käytettiin 1970-luvun alussa saksalaisen Louis Rennerin koneistoja, sitten Schwanderin ja BPA:n sekä 1980-luvun puolestavälistä Herrburgerin, erään lähteen mukaan myös Langerin koneistoja. Pianojen kaikupohjissa käytettiin Halkinit-nimellä tunnettua materiaalia, jonka sanotaan kestävän ongelmitta ilmankosteuden muutoksia. Suurimmillaan pianotuotanto oli vuosina 1983 ja 1984, jolloin valmistui noin 7 000 soitinta vuodessa ja Fazer oli yksi Euroopan suurimmista pianovalmistajista. Länsi- Euroopan maihin vietyjä mallinimiä olivat Finlandia, Lapponia, Classic ja Forte. Digitaalipianojen tulo alkoi pian syödä akustisten pianojen markkinoita, ja Fazerin pianotehdas myytiin vuonna 1988 Hellas-Pianolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Opus 7, dokumenttielokuva Fazerin Mignon- pianoista vuodelta 1949. Video 13 min 15 s, Elävä muisti -sivusto, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Luokka:Pianonvalmistajat Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Helsinkiläiset yritykset Luokka:Pornainen
Juice Newton

Juice Newton (oik. Judith Kaye Cohen, s. 18. helmikuuta 1952 Lakehurst, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja. Virginia Beachissä Virginiassa varttuneen Newtonin esittämistä kappaleista tunnetuimpia ovat "Angel of the morning", "Queen of hearts", "Love's been a little bit hard on me", "Break it to me gently" ja "Heart of the night". ==Diskografia== * Juice Newton and Silver spur 1975 * After the dust settles 1976 * Come to me 1977 * Take Heart 1978 * Juice 1981 * Quiet lies 1982 * Dirty looks 1983 * Juice Newton Greatest hits 1984 * Can't wait all night 1984 * Old Flame 1985 * Emotion 1987 * Greatest hits & more 1987 * Ain't gonna cry 1989 * Greatest country hits 1990 * Juice Newton country hits (Excelsior) 1991 * The early years 1992 * Emotions (tupla- albumi) 1993 * Platinum & gold 1995 * Back to back 1995 * Trouble with angels 1998 * Anthology 1998 * American Girl 1999 ==Aiheesta muualla == * Juice Newton kotisivut * Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Focke-Wulf Ta 183

Focke-Wulf Ta-183 Huckebein oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjä, joka oli tarkoitettu Messerschmitt Me 262:n seuraajaksi. Koneen suunnittelu alkoi jo vuonna 1942, mutta vasta 28. helmikuuta 1945 Luftwaffen johto valitsi Ta 183:n kehitettäväksi tuotantomalliksi. Konetta rakennettiin 16 prototyyppiä ja ensilennon piti tapahtua toukokuussa 1945, mutta brittijoukot valtasivat Focke-Wulfin tehtaat 8. huhtikuuta 1945. ==Aiheesta muualla== * Focke-Wulf Ta 183 Ta 183 Luokka:Saksalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1940-luvun hävittäjälentokoneet
Akileijat

Akileijat (Aquilegia) on leinikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 60–70 monivuotista kasvia, joista useita kasvatetaan koristekasveina kukkiensa takia. Akileija on perinteinen perennakasvi mm. englantilaisessa ja suomalaisessa puutarhassa. Niiden kukat ovat kellomaiset, ja niissä on pitkät kannukset. Suomessa tavataan paikoin mahdollisesti puutarhoista karannutta lehtoakileijaa. Kasvisuvun nimi tulee latinan sanasta aquila, joka tarkoittaa kotkaa. Tämä viittaa kukkien kynsimäisiin kannuksiin. Mytologiassa akileija omistettiin germaanien rakkauden jumalattarelle Freijalle. Keskiajan taiteessa siitä tuli yksi Neitsyt Marian tunnuksista. Akileijaa on käytetty lääkekasvina keltataudin ja sappivaivojen hoitamiseen.Suuri symbolikirja. Toimittanut Pentti Lempiäinen. WSOY 1993, ISBN 951-0-18537-X. == Lajeja == Suomessa kasvatetaan ainakin seuraavia lajeja. Lajit risteytyvät helposti keskenään.Siemenluettelo 2005 (s. 6) Maatiainen * alppiakileija Aquilegia alpina * jaloakileija Aquilegia Cultorum-Ryhmä * japaninakileija Aquilegia flabellata * kanadanakileija Aquilegia canadensis * kotkanakileija Aquilegia glandulosa * kulta-akileija Aquilegia chrysantha * lapinakileija Aquilegia 'Olympia' * lehtoakileija Aquilegia vulgaris * perhoakileija Aquilegia glandulosa var. jucunda * tuliakileija Aquilegia formosa Muita viljeltyjä lajeja: * sysiakileija (Aquilegia atrata) * pisara-akileija (Aquilegia bertolonii) * purppura-akileija (Aquilegia buergeriana) * kirjoakileija (Aquilegia discolor) * nukkeakileija (Aquilegia ecalcarata) * kivikkoakileija (Aquilegia einseleana) * tuoksuakileija (Aquilegia fragrans) * jugoslavianakileija (Aquilegia grata) * haukanakileija, vuoriakileija (Aquilegia longissima) * mantšurianakileija, mantsurianakileija (Aquilegia oxysepala) * kääpiöakileija (Aquilegia saximontana) * kallioakileija (Aquilegia scopulorum) * siperianakileija (Aquilegia sibirica) * meksikonakileija (Aquilegia skinneri) * dahurianakileija (Aquilegia viridiflora)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * viiniakileija (Aquilegia atrovinosa) * kazakstaninakileija (Aquilegia lactiflora) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Akileijat – Aquilegia * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aquilegia * Funet: Akileijat (Aquilegia) * ITIS: Aquilegia * United States Department of Agriculture (USDA): Aquilegia * Flora of China: Aquilegia *
Sim Kwon-ho

Sim Gwon-ho (usein Kwon-ho, s. 12. lokakuuta 1972 Seongnam) on eteläkorealainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Atlantassa 1996 (sarja 48 kg) ja Sydneyssä 2000 (sarja 54 kg). Hän on myös maailmanmestari vuosilta 1995 ja 1998. == Lähteet == * Sim Gwon-Ho Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com == Aiheesta muualla == * Sim Kwon-ho olympic.org:ssa Luokka:Eteläkorealaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marat Izmailov

Marat Nailevitš Izmailov (, s. 21. syyskuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Izmailov pelasi pitkään Venäjän pääsarjassa Lokomotiv Moskovan joukkueessa. Aikaisemmin hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa mutta nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2001. Kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla lissabonilaisessa Sportingissa. Venäjän maajoukkueessa Izmailov debytoi jo 18-vuotiaana ja pelasi joukkueessa myös muun muassa vuoden 2002 MM- turnauksessa ja vuoden 2004 EM-turnauksessa. Izmailovin suku on taustaltaan Nižni Novgorodin alueen mišääritataareja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marat Izmailov Sportingin sivustolla Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sjarhei Hurenka

Sjarhei Hurenka (, , s. 30. syyskuuta 1972 Hrodna) on valkovenäläinen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hurenka valmentaa valkovenäläistä HK Tarpeda BelAZ Žodzina. Hurenka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 synnyinkaupunkinsa Hrodnan Himikissä. Vuonna 1992 hän siirtyi pääsarjatason Njomaniin, missä pelasi vuoteen 1995 saakka, jolloin hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan. Vuonna 1999 hän pelasi Romassa seitsemän ottelua, kaudella 2000–2001 Real Zaragozassa 11 ottelua ja kaudella 2001–2002 Parmassa 11 ottelua. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Italian Serie B:n Piazenzassa 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi takaisin Lokomotiviin, missä on vakiinnuttanut paikkansa avauskokoonpanossa. Lokomotivissa hän pelasi vuoteen 2008. Hän lopetti uransa seuraavan kauden jälkeen Dinamo Minskissä. Valko-Venäjän maajoukkueessa Hurenka debytoi 5. toukokuuta 1994 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän pelasi maailmancupin karsinnoissa 1998, 2002 ja 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maajoukkuetilastoja RSSF Luokka:Valkovenäläiset jalkapalloilijat Luokka:Valkovenäläiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Makušok

Ivan Aleksejevitš Makušok (Иван Алексеевич Макушок) on Valko-Venäjän ja Venäjän liiton valtiosihteeri Pavel Borodinin lehdistösihteeri sekä Valko- Venäjän ja Venäjän liiton tiedotustoimiston päällikkö ja Itsenäisten valtioiden yhteisön vaalitarkkailijoiden johtaja Valko-Venäjän presidentinvaalissa 2006. ==Aiheesta muualla== *Lännen informaatiosodasta: Kummallinen diktatuuri *Venäjän ja Valko-Venäjän liiton ongelmia ja näköaloja *Irina Hakamada: Lännessä jatketaan demokraattisten voimien tukemista Valko- Venäjällä Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Aasian kehityspankki

Aasian kehityspankki (ADB, ) on vuonna 1966 perustettu kansainvälinen kehitystyötä rahoittava instituutio eli kehityspankki. Se keskittyy vähentämään köyhyyttä Aasiassa ja Tyynenmeren alueella. Sen jäsenmäärä on kasvanut 40 vuodessa 31:stä 67:ään. Suomi on yksi pankin perustajavaltioista. ADB Members adbi.org Pankin pääkonttori on Manilassa, Filippiineillä. Se työllistää noin kaksituhatta henkeä. Yhdysvaltain senaatin komitea on tutkinut korruptioväitteitä pankin hallintoelimissä.RP under US Senate scrutiny for graft in ADB, WB projects PhisSTar 2005 ADB:n suuria hankkeita: * maakaasuputkilinja Afganistanin halki * Guaratin maanjäristyksen jälleenrakennus * Keski-Aasian talousyhteistyön edistämisprojekti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.adb.org/ – Virallinen kotisivu Luokka:Aasian talous Luokka:Kehityspankit Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet Luokka:Aasian kansainväliset järjestöt
Messerschmitt Me 163 Komet

Messerschmitt Me 163 Komet oli saksalainen toisessa maailmansodassa käytetty rakettimoottorinen hävittäjälentokone. Polttoaineina olivat hydratsiini ja alkoholi, joiden reaktio tuotti työntövoiman. Lentokone tuli Luftwaffen palveluskäyttöön vuonna 1944. Konetta rakennettiin alle 400 kappaletta ja sillä operoinut Jagdgeschwader 400 saavutti kaikkiaan vain yhdeksän ilmavoittoa, mutta menetti 14 konettaan enimmäkseen nousu- tai laskeutumisonnettomuuksissa. Jos laskeutuminen tai nousu kentältä epäonnistui, kone useimmiten räjähti. Tästä syystä lentäjiä kehotettiin pakkotilanteessa yrittämään kapuamista ja pudottautumista koneen siiveltä maahan. Yhdysvaltain ilmavoimissa kone tunnettiin nimellä ”Voimamuna” sen muodon ja nopeuden perusteella. Yhdysvaltalaiset Mustang-lentäjät pyrkivät ampumaan ”loppuunpalaneet munat”, kun ne laskeutuivat liitolennossa kentilleen. Kone oli ensimmäisiä, jossa lentäjien piti tarkkaan huomioida mitä söivät ennen lentoa – suolistokaasun laajeneminen nopean nousun aikana oli tuskallista. Kone oli ongelmallinen myös tankatessa, koska hydratsiini-ajoaine räjähti kosketuksissa esimerkiksi öljyn kanssa. Tankattavien koneiden alle asetettiin vedellä täytetty matala allas, joka esti hydratsiinin kontaktin hallin tai kentän öljyläikkien kanssa. Hydratsiini on myrkyllistä ja reagoi myös kudoksen kanssa. Lentäjät käyttivät erityistä umpihaalaria, suojalaseja sekä naamaria. Happinaamari asetettiin kasvoille jo koneen ollessa maassa myrkyllisten höyryjen varalta, mutta myös koska koneen nousunopeus vei sen nopeasti normaaliin hengitykseen riittävän tiheän ilmakehän yläpuolelle. Painon säästämiseksi koneessa ei ollut perinteistä laskutelinettä, vaan pyörät irrotettiin nousun yhteydessä ja laskeutuminen tehtiin rungon alla olevalla jalaksella. Tunnetuin tyypillä lentänyt lienee Wolfgang Späte, jolla oli 72 pudotusta ennen siirtymistään Me 163 -ohjelmaan. Tyypin ensimmäinen koelento tehtiin moottorittomana ja Späte oli tunnettu purjelentäjä. Hän komensi koelentotoimintaan perustettua Erprobungskommando (Ekdo) 16:tta.Morgan, Weal s.79 ==Tekniset tiedot (Me 163B-1)== == Lähteet == * Hugh Morgan, John Weal – Saksalaiset suihkuhävittäjä-ässät Osprey/Koala kustannus 2002 ISBN 952-5186-33-4 * Adolf Galland: Ensimmäiset ja viimeiset WSOY 1956 2.p === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Messerschmitt Me 163 *Messerschmitt Me 163 B Me 163 Komet Luokka:Saksalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1940-luvun hävittäjälentokoneet
Janne Huilaja

Janne Huilaja (s. 1961 Kittilä) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Muurolassa Rovaniemellä ja on aikaisemmalta ammatiltaan rakennusmestari, mutta nykyisin vapaa kirjailija. Huilaja syntyi ja eli Kittilän Kaukosen kylässä 25-vuotiaaksi, joskin kävi välissä ammattikoulun Rovaniemellä ja armeijan Ivalossa. Hän kuvaa kirjoissaan pohjoisen elämää realistiseen tyyliin. Musikaalinen ja kitaransoitosta innostunut Huilaja kiinnostui kirjoista vasta yli 20-vuotiaana, kirjoittamaan hän alkoi työttömäksi jäätyään. ==Teokset== * Kolmijalkainen kettu (Tammi 1999) * Korman talo (Gummerus 2002) * Karkuri (Gummerus 2004) * Jemekka (Gummerus 2005) * Yöpaikka (Gummerus 2006), novellikokoelma * Yksikätinen (Gummerus 2008) * Epäkelpo aines (Karisto 2011), novellikokoelma * Jimi (Karisto 2012), romaani * Hevonen (Karisto 2013), novellikokoelma * Metsän hyvät (Nordbooks, 2017) * Kanootti (Atrain & Nord, 2018) * Tunkeilija (Atrain & Nord, 2019), novellikokoelma * Liina (Atrain & Nord, 2022) Esikoisteos Kolmijalkainen kettu oli sekä Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon että Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana. Myös Karkuri-romaani oli Olvi-palkintoehdokas. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Huilajan esittely Kariston sivuilla * Janne Huilaja Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Painopinnanvalmistaja

Painopinnanvalmistaja työskentelee graafisessa teollisuudessa. Työtehtäviä ovat * työasemataitto * kuvankäsittely * tiedostonkäsittelytulostus * syväpainosylinterinvalmistus (vanhentumassa oleva työtehtävä) Ammattitutkinto opiskeluissa valitaan yksi suuntautumisala: työasemataittajan tuotantotehtävät, kuvankäsittelijän tuotantotehtävät, tietokoneavusteisen painopinnanvalmistuksen tuotantotehtävät tai painopinnanvalmistuksen järjestelmätukihenkilön tehtävät. Opiskelu kesti lukiopohjalta noin vuoden, ilman lukiotaustaa tutkinto oli kaksivuotinen. Vuonna 2002 tutkinto uudistettiin kolmivuotiseksi ulkoasuntoteuttajan tutkinnoksi. Luokka:Teknisen alan ammatit Luokka:Kirjapainotaito
Vladimir Vikulov

Vladimir Ivanovitš Vikulov (, 20. heinäkuuta 1946 Moskova, Venäjän SFNT – 9. elokuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija,Sport Reference LLC pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.Arponen, ym., s. 759 Vikulov oli parhaita pelinrakentajia 1960- ja 1970-luvuilla. Hänen ketjukavereinaan pelasivat muun muassa Anatoli Firsov, Viktor Polupanov, Valeri Harlamov, Aleksandr Maltsev, Boris Aleksandrov ja Viktor Žluktov. Vikulov pelasi 520 liigaottelua tehden 283 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1964–1979. Hän edusti TsSKA Moskovaa ja SKA LeningradiaEurohockey. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän pelasi 195 maaottelua tehden 109 maalia vuosina 1965–1979. Vikulov voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Grenoblessa 1968 ja Sapporossa 1972, seitsemän maailman- ja kuusi Euroopan mestaruutta. Vikulov kuoli Moskovassa 9. elokuuta 2013, 67-vuotiaana.http://yle.fi/urheilu/legendaarinen_punakoneen_hyokkaaja_kuollut/6771000http://echo.msk.ru/news/1132868-echo.htmlhttp://www.iltasanomat.fi/jaakiekko/art-1288589281439.html == Saavutuksia == * kaksi olympiakultaa 1968 (samalla jaettiin myös MM- mitalit) ja 1972 * seitsemän maailmanmestaruutta 1966–1971 ja 1975 * Summit Series -ottelut 1972 Kanadaa vastaan * Super Series -ottelut 1975–1976, 1976–1977 ja 1978–1979 Kanadaa vastaan * Kanada-cup-pronssia 1976 === Kansallisia palkintoja === * Neuvostoliiton All Stars -joukkueessa 1970–1972 * Neuvostoliiton urheilumestari 1967 * Neuvostoliiton paras maalintekijä 1972 === Kansainvälisiä palkintoja === * IIHF:n jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen All Stars -joukkueessa 1971 ja 1972 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Horacio Accavallo

Horacio Accavallo (14. lokakuuta 1934 Villa Diamante, Lanús, Argentiina – 13. syyskuuta 2022) oli argentiinalainen kärpässarjan (50 kg) nyrkkeilijä. Hän otteli ammattilaisena vuosina 1956—1967 ja saavutti 75 voittoa, joista 34 tyrmäyksellä, kaksi häviötä ja kuusi ratkaisematonta. Accavallo nyrkkeili alkuaikoinaan pääasiassa kotimaassaan Argentiinassa, missä hän oli melko ylivoimainen. 1. maaliskuuta 1966 hän voitti Tokiossa WBA ja WBC:n 15-eräisessä mestaruusottelussa Katsuyoshi Takayaman. Accavallo oli ollut hallitsevan maailmanmestarin Salvatore Burrunin ykköshaastaja, ja kun tämä ei ollut suostunut ottelemaan Accavalloa vastaan, menetti hän mestaruutensa, joka ratkaistiin Accavallon ja Takayaman välillä. Accavallo lopetti nyrkkeilyuransa hallitsevana WBA ja WBC-maailmanmestarina puolustettuaan mestaruutta 15-eräisessä kamppailussa Hiroyuki Ebiharaa vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa Luokka:Argentiinalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Wijan Ponlid

Wijan Ponlid (s. 26. huhtikuuta 1976 Si Satchanalai) on thaimaalainen entinen kärpassarjan (51 kg) nyrkkeilijä. Ponlid voitti olympiakultaa 2000 Sydneyn olympialaisissa peitottuaan loppuottelussa Kazakstanin Bulat Jumadilovin. Hän sai voitostaan palkkioksi uuden talon, 20 miljoonaa bahtia ja työpaikan poliisina. Lisäksi hänen kunniakseen järjestettiin Bangkokin kaduilla paraati, jossa marssi 49 norsua. Ponlid ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi, vaan pysyi koko uransa ajan amatöörinä. ==Lähteet== Luokka:Thaimaalaiset nyrkkeilijät Luokka:Thaimaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikólaos Siranídis

Nikólaos ”Níkos” Siranídis (, s. 26. helmikuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Siranídis voitti yhdessä parinsa Thomás Bímisin kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa Ateenassa 2004. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltojen parit epäonnistuivat viimeisessä hypyssään kuitenkin pahoin kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisön edessä loistavasti. Näin heistä tuli Ateenan kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat. Siranídis oli ponnahduslaudalla 1996 Atlantan olympialaisissa 26:s ja 2000 Sydneyssä 36:s. == Aiheesta muualla == * Siranídis olympic.org:ssa Luokka:Kreikkalaiset uimahyppääjät Luokka:Kreikkalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomás Bímis

Thomás Bímis (, s. 11. kesäkuuta 1975 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Bímis voitti parinsa Nikólaos Siranídiksen kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa vuoden 2004 Ateenan kisoissa. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltain parit kuitenkin epäonnistuivat viimeisessä hypyssään pahoin, kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisönsä edessä. Näin heistä tuli kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat. Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa Bímis oli ponnahduslaudalla 32:s. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset olympiavoittajat Luokka:Kreikkalaiset uimahyppääjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet
Train of Thought

__NOTOC__ Train of Thought on progressiivisen metalliyhtyeen Dream Theaterin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Sisältö on huomattavasti raskaampaa kuin Dream Theaterin aiempi tuotanto. Albumilta on julkaistu single ”As I Am”. ”Stream of Consciousness” on levyn ainoa instrumentaalikappale. Kappale ”This Dying Soul” jatkaa edellisen albumin Six Degrees of Inner Turbulence kappaleen ”The Glass Prison” aloittamaa saagaa, joka kertoo rumpali Mike Portnoyn alkoholismista. Teema jatkuu vielä yhtyeen Octavarium-albumin kappaleessa ”The Root of All Evil”, albumin Systematic Chaos kappaleessa ”Repentance” ja päättyy Black Clouds & Silver Linings -albumin kappaleeseen "The Shattered Fortress". Kaikki nämä kappaleet sisältävät samantyyppisiä melodioita ja lyriikoita. Albumi alkaa samalla äänellä mihin edellinen Six Degrees of Inner Turbulence loppui. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltäneet John Myung, John Petrucci, Mike Portnoy ja Jordan Rudess, ellei toisin mainittu. # # ##IV. Reflections of Reality (Revisited) ##V. Release # # # # # == Kokoonpano == * James LaBrie – laulu * John Petrucci – kitarat * Jordan Rudess – kosketinsoittimet * John Myung – basso * Mike Portnoy – rummut \+ *Eugene Friesen – sello kappaleessa 5 == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Train of Thought Discogsissa Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Dream Theaterin albumit
Apu (lehti)

Apu on vuonna 1933 perustettu, viikoittain ilmestyvä A-lehtien yleisaikakauslehti. Sen vastaava päätoimittaja on Iina Artima-Kyrki. Avun lukijamäärä Kansallisen Mediatutkimuksen (KMT 2023) mukaan on 258 000 ja kokonaistavoittavuus 455 000. == Historiaa == Apu perustettiin lamavuonna 1933 työttömien avustamiseksi. Lehden perustivat Aune ja Yrjö Lyytikäinen. Ensimmäinen numero ilmestyi 19. helmikuuta 1933 ja myytiin loppuun saman päivän aikana. Lehden myyjinä oli vain työttömiä. Lehden levikki on 168 780 (2010)Levikintarkastus Oy: Levikkitilastot, levikin lasku on ollut jyrkkä, sillä vielä vuonna 2001 levikki oli noin 255 000\. Levikin ja lukijamäärän kehitys on ollut lähes identtinen toisen perhelehden Seuran kanssa jo vuosikymmeniä. Vuonna 1970 Avulla oli 1,45 miljoonaa lukijaa, Seuralla 1,21 miljoonaa; vuonna 1993 Seura oli suurempi 1,24 miljoonalla lukijalla Avun 1,14 miljoonaa vastaan. Avun sisältöä ovat muun muassa kolumnit, Nitrodisko- kaskupalsta, ristikot ja jokaviikkoinen Missä Jallu luuraa? -lukijakilpailu. Jokaisen kuukauden ensimmäinen numero on Suur-Apu, jossa on Avun perussisällön lisäksi 24 sivua enemmän asiaa päivänpolttavista aiheista. Apu-tuoteperheen muut lehdet ovat Apu Terveys, Apu Juniori, ApuRistikot, ApuKrypto ja Apu Luonto. Avun päätoimittajana toimi loppuvuodesta 2024 Ville PernaaElise Aaltonen, Ville Pernaa Avun uudeksi päätoimittajaksi Yle.fi, uutiset 12.6.2024, viitattu 12.6.2024 tammikuuhun 2025. == Apu-lehden päätoimittajat == * Yrjö Lyytikäinen 1933–1956 * Aune Lyytikäinen 1956–1958 * Matti Lyytikäinen 1958–1962 * Pauli Myllymäki 1962–1965 * Olli Lyytikäinen 1965–1967 * Tuomo Keko 1967–1969 * Eero Sauri 1969–1975 * Hannu Parpola 1975–1978Sanan voimalla, Apu-lehden 50-vuotisjuhlajulkaisu mainostajille, Helsinki: A-lehdet Oy, 1982, ISBN 951-99425-4-8, s. 11. * Jukka Miettinen 1978–1983Jukka Miettinen, LinkedIn. Viitattu 4.4.2016. * Veli-Antti Savolainen 1983–1985 * Matti Saari 1985–1993 * Jorma K. Virtanen 1993–1995 * Markku Veijalainen 1995–1999 * Matti Saari 1999–2011 * Marja Aarnipuro 2011– * Iina Artima-Kyrki (vastaava päätoimittaja) 2021– == Toimittajia == *Ritva-Liisa ”Ippa” Relander, toimituspäällikkö, Avussa 1949–1995Avun vanhin toimittaja Ritva-Liisa Relander eläkkeelle : Ipan pitkä kesä, Apu 39/1995. *Veikko Ennala (1950–1960-luku) *Matti Jämsä (1953–?) *Arto Paasilinna (1968–1970) *Kaarina Helakisa (1969–1972) *Heikki Hietamies (1979–) *Juha Numminen (erikoistoimittaja 1984–1988, toimittaja 1998–2003) *Juha Itkonen *Markku Rautonen *Eve Hietamies == Kolumnisteja == *Heidi Hautala *Paavo Lipponen – satraappi-kohu Avun kolumnista keväällä 2004 *Arto Paasilinna (1975–1988) *Yrjö Rautio *Ilmari Turja *Juha Väätäinen (1970-luku) *Aarno Laitinen Pakinoitsija Tämä hetki (viimeinen sivu lehdessä nimim. Naisten saunassa) *Jarmo Mäkelä *Vexi Salmi *Klaus W. Karlsson, pitkäaikainen lääkärin neuvontapalstan pitäjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * A-lehdet: Apu * Lehden kotisivut * Ylen Elävä arkisto: Suurlehden kulissien takana – Avun esittelyfilmi vuodelta 1956 Luokka:Suomalaiset yleisaikakauslehdet Luokka:Media-alan tuotemerkit
Death on the Road

Death on the Road on Iron Maidenin vuonna 2005 julkaisema live-tallenne, joka on äänitetty 24. marraskuuta 2003 Dortmundin Westfalenhallessa. Keikasta julkaistiin tupla-CD, vinyyli sekä puoli vuotta myöhästynyt DVD-versio. DVD julkaistiin 6. helmikuuta 2006. DVD:ssä on kolme levyä. Ensimmäisellä DVD:llä on konsertin 5.1 Digital audio -versio ja toisella konsertti stereo-muodossa. Kolmannella DVD:llä on lisämateriaalia, kuten dokumentti ja kaikki promovideot Dance of Deathilta. == Kappaleet == ===CD 1=== # # # # # # # # # ===CD 2=== # # # # # # # ==Kokoonpano== ===Iron Maiden=== * Bruce Dickinson - laulu * Dave Murray - kitara * Janick Gers - kitara * Adrian Smith - kitara, taustalaulu * Steve Harris - basso, taustalaulu * Nicko McBrain - rummut ===Vierailijat=== * Michael Kenney - kosketinsoittimet == Arvostelut == * AllMusic: Iron Maiden: Death On The Road Viitattu 25.12.2022. * Imperiumi: 7/10 * Soundi: Iron Maiden: Death On The Road Viitattu 25.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 konserttitallenteet Luokka:Iron Maidenin konserttitallenteet Luokka:Iron Maidenin videot Luokka:Kevin Shirleyn tuottamat albumit Luokka:Konserttielokuvat
Octavarium

Octavarium on Dream Theaterin kahdeksas studiolevy, joka julkaistiin vuonna 2005. Levyyn on liitetty valtava määrä erilaisia "knoppeja" ja viittauksia. Octavariumilla Dream Theater palaa hieman enemmän alkuaikojensa tyyliseen syvästi progressiiviseen musiikkiin raskaan ja hieman thrash metal -vaikutteisen Train of Thoughtin jälkeen. Levyn pääteemana on toistuvuus, eli se kuinka kaikki niin musiikissa, historiassa kuin missä tahansa muussakin kiertää ympyrää. == Levyn kuvitus == Levyn kuvitus sisältää paljon erilaisia viittauksia lukuihin kahdeksan (viittaa tavallisimman, diatonisen asteikon sävelten lukumäärään musiikissa), viisi ja kaksitoista (kromaattisessa asteikossa on 8 + 5 = 12 säveltä). Tämä liittyy jatkuvuuteen siinä mielessä, että esimerkiksi pianolla sävelten lukumäärää rajoittaa kromaattinen asteikko, ja täten erilaisia sävelkulkuja ei olekaan loputtomasti, vaan loppujen lopuksi kaikki alkaa alusta. == Musiikki == Levyn ensimmäinen kappale "The Root of All Evil" alkaa samalla sävelellä, mihin edellisen albumin viimeinen kappale "In the Name of God" loppuu. Levyn kappaleiden sävellajit nousevat kromaattisesti koko levyn ajan päätyen levyn viimeisellä takaisin perussäveleen. Kappaleissa on valtavasti viittauksia niin yhtyeen aiempiin kappaleisiin, kuin muidenkin pioneeriyhtyeiden kappaleisiin. Kaikki nämä kuvastavat jälleen kerran jatkuvuutta. Varsinainen viittauksien kultakimpale levyllä on sen nimiraita, "Octavarium". Kappale Sacrificed Sons kertoo syyskuun 11. päivän tapahtumista. == Kappalelista == # ::VI "Ready" ::VII "Remove" # * # # # # # # ##Someone Like Him (san. Petrucci) ##Medicate (Awakening) (san. LaBrie) ##Full Circle (san. Portnoy) ##Intervals (san. Portnoy) ##Razor's Edge (san. Petrucci) == Muusikot == * James LaBrie – laulu * John Myung – basso * John Petrucci – kitarat, taustalaulu * Mike Portnoy – rummut, lyömäsoittimet ja taustalaulu * Jordan Rudess – kosketinsoittimet, continuum ja steel-kitara === Vierailijat === * Orkesteri kappaleissa "Sacrificed Sons" ja "Octavarium": ** Konserttimestari – Elena Barere ** Viulut – Katherine Fong, Ann Lehmann, Katherine Livolsi-Stern, Laura McGinniss, Catherine Rio, Rocky Sortomme ja Yuri Vodozov ** Alttoviulut – Vincent Lionti ja Karen Dreyfus ** Sellot – Richard Locker ja Jeanne LeBlanc ** Huilu – Pamela Sklar ** Käyrätorvet – Joe Anderer ja Stewart Rose * Jousikvartetto kappaleessa "The Answer Lies Within" ** Ensiviulu – Elena Barere ** Toinen viulu – Carol Webb ** Alttoviulu – Vincent Lionti ** Sello – Richard Locker == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syvällisempi analyysi * * Octavarium Discogsissa Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Dream Theaterin albumit
Ahlam

Ahlam Ali Al Shāmsi (s. 13. helmikuuta 1969), taiteilijanimeltään Ahlam (احلام), on bahrainilainen laulaja. Hän on erityisen suosittu Lähi-idän arabimaissa. Ahlam aloitti laulu-uransa jo lapsena. Hän lauloi usein häissä ja muissa juhlatilaisuuksista. Kuwaitilainen säveltäjä Anwar Abdullah huomasi hänen kykynsä ja pian Ahlam solmi sopimuksen Funoon Al Emarat -levy-yhtiön kanssa. Ahlam on eräs Arabian parhaiten ansaitsevista laulajista. Hän on naimisissa qatarilaisen ralliautoilijan Mubarak al-Hajirin kanssa ja heillä on yksi lapsi. ==Diskografia== * Motheer (1995, Funoon Al Emarat) * Ma'aa Al Salamah (1996, Funoon Al Emarat) * Kaif Artha (1997, Funoon Al Emarat) * Ma yeseh Ela El Saheeh (1998, Funoon Al Emarat) * Tabee'ee (1999, Funoon Al Emarat) * Mekhtlef (2000, Funoon Al Emarat) * Le Elmak Bas (2001, Funnon Al Emarat) * Ahsan (2003, Alam El Phan) * El Thokol San'aa (2006, Rotana Music) ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Bahrainilaiset laulajat Luokka:Arabialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt