EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juhani Palomäki (muusikko)

Juhani Palomäki (28. heinäkuuta 1977 – 15. toukokuuta 2010) oli riihimäkeläinen metallimuusikko, joka tunnetaan yhtyeiden Yearning ja Colosseum johtohahmona. Juhani Palomäki toimi yhtyeissä kitaristina ja laulajana sekä pääasiallisena säveltäjänä ja sanoittajana. == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Suomalaiset metallimusiikin sanoittajat Luokka:Suomalaiset metallimusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Cannesin elokuvajuhlat 2011

64\. Cannesin elokuvajuhlat järjestettiin Ranskan Cannesissa 11.–22. toukokuuta 2011.Festival de Cannes, virallinen sivusto (viitattu 16.5.2011) Yhdysvaltalainen näyttelijä Robert De Niro johti pääkilpailun (Kultainen palmu, Palme d'Or) tuomaristoa ja ranskalainen elokuvaohjaaja Michel Gondry lyhytelokuvasarjaa. Eteläkorealainen Bong Joon-ho puolestaan oli parhaan ensiohjaajan palkinnon Caméra d'Or -tuomariston johdossa. Juhlan avasi Woody Allenin elokuva Midnight in Paris ja päätöselokuvana nähtiin Christophe Honorén Les Biens-aimés. Avajaisten ja päättäjäisten emäntänä toimi ranskalainen Mélanie Laurent. Italialainen elokuvaohjaaja Bernardo Bertolucci palkittiin avajaispäivänä Kultainen palmu -kunniapalkinnolla. Gus Van Santin elokuva Restless avasi festivaalien Un Certain Regard -osion. Juhlilla kunnioitetaan vangittuja iranilaisia ohjaajia Jafar Panahia ja Mohammad Rasoulovia. Panahin elokuva This Is Not a Film ja Rasoulovin elokuva Goodbye esitettiin juhlilla. Panahi myös palkittiin Carrosse d'Or (Kultaiset vaunut) -palkinnolla. Pääkilpasarjassa on neljä naisohjaajaa: australialainen Julia Leigh, japanilainen Naomi Kawase, skotlantilainen Lynne Ramsay ja ranskalainen Maïwenn le Besco. Tanskalainen ohjaaja Lars von Trier suljettiin pois juhlilta hänen Melancholia-elokuvansa tiedotustilaisuudessa esittämiensä natsikommenttien vuoksi. Hänen elokuvansa kuitenkin säilytti ehdokkuutensa. == Kultainen palmu (Palme d'Or) == Elokuvajuhlien arvostetuimman palkinnon eli Kultaisen palmun sai Terrence Malickin elokuva The Tree of Life.Aki Kaurismäki jäi palkinnoitta Cannesin elokuvajuhlilla, YLE Uutiset (viitattu 22.5.2011) ===Ehdokkaat=== Elokuva Ohjaaja Iho jossa elän (La piel que habito) Pedro Almodóvar L'apollonide (House of Tolerance) Bertrand Bonello Pater Alain Cavalier Hearat Shulayim (Footnote) Joseph Cedar Bir Zamanlar Anadolu'da (Once Upon a Time in Anatolia) Nuri Bilge Ceylan Le Gamin au vélo (The Kid With a Bike) Dardennen veljekset Le Havre Aki Kaurismäki Hanezu No Tsuki (Hanezu) Naomi Kawase Sleeping Beauty Julia Leigh Polisse Maïwenn The Tree of Life Terrence Malick La source des femmes (The Source) Radu Mihăileanu Ichimei (Hara-Kiri: Death of Samurai) Takashi Miike Habemus Papam (We Have a Pope) Nanni Moretti Poikani Kevin (We Need to Talk About Kevin) Lynne Ramsay Michael Markus Schleinzer This Must Be the Place Paolo Sorrentino Melancholia Lars von Trier Drive Nicolas Winding Refn == Lähteet == == Aiheesta muualla == 2011 Luokka:2011
Otto Hardwick

Otto James ”Toby” Hardwick (1904–1970) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, joka tunnetaan ennen kaikkea Duke Ellingtonin yhtyeen saksofonistina. Hardwick syntyi 31. toukokuuta 1904 Washingtonissa ja varttui korttelin päässä viisi vuotta häntä vanhemman Ellingtonin talosta. Miehet tunsivat toisensa lapsuudesta asti, ja vuonna 1919 Hardwick liittyi Ellingtonin Serenaders- yhtyeeseen. Vuonna 1923 he muuttivat New Yorkiin banjonsoittaja Elmer Snowdenin, trumpetisti Arthur Whetsolin ja rumpali Sonny Greerin kanssa esiintyäkseen Kentucky Clubilla nimellä The Washingtonians. Pesti kesti kolme vuotta ja sen seurauksena miehet tutustuivat Irving Millsiin, joka myöhemmin tuli vastuuseen orkesterin markkinoinnista. Hardwick lähti Ellingtonin yhtyeestä vuonna 1928 ja muutti Pariisiin, jossa hän soitti muun muassa Noble Sisslen ja Sidney Bechet’n kanssa ja johti myös omaa yhtyettään. Palattuaan New Yorkiin vuonna 1929 hän soitti samassa yhtyeessä Chu Berryn ja Fats Wallerin kanssa ennen palaamistaan takaisin Ellingtonin orkesteriin vuonna 1932. Yhtyeen ykkössaksofonistiksi oli noussut Johnny Hodges, mutta Hardwick sai näkyvän roolin kappaleissa joissa Hodges ei soittanut, kuten ”Jubilee Stomp” ja ”Got Everything But You”. Hardwick soitti Ellingtonin yhtyeessä vuoteen 1946 asti, ja vuonna 1947 vetäytyi kokonaan musiikkielämästä. Hän kuoli Washingtonissa 5. elokuuta 1970. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Sorong

Sorong on rannikkokaupunki Indonesian Länsi-Papuan saarella. Kaupungissa on asukkaita noin 220 000 (arvio vuodelle 2014).Kota Sorong (City, Indonesia) - population statistics, map and location ==Lähteet== Luokka:Indonesian kaupungit
Elis Kauppi

Uno Elis Kauppi (25. kesäkuuta 1921 Turku – 1. syyskuuta 2004 Kaarina) oli suomalainen korusuunnittelija. Hän oli aluksi saksalaissyntyisen taiteilijan ja taidekäsityöläisen Willy Baerin oppilaana, opiskeli Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa 1936–1939, oli Auran Kultaseppä Oy:n opissa 1936–1945 ja suoritti kaivertajan kisällitutkinnon 1945. Kauppi oli yksi vuonna 1945 toimintansa aloittaneen turkulaisen kultasepänliikkeen Kupittaan Kulta Oy:n perustajista (1945–1994) ja sen pitkäaikainen taiteellinen johtaja ja korujen suunnittelija vuoteen 1988 asti. == Ura == Elis Kauppi kuuluu modernin suomalaisen korumuotoilun uranuurtajiin. Hänen omintakeiset korunsa tulivat näyttävästi esille vuonna 1958 Artekissa pidetyssä neljän suunnittelijan avantgardistisessa korunäyttelyssä, jota pidetään yhtenä suomalaisen korutaiteen kehityksen merkkitapahtumista. Kaupin lisäksi näyttelyyn osallistuivat Bertel Gardberg, Börje Rajalin ja Eero Rislakki. Toinen merkittävä kotimainen näyttely oli Gemmologisen Seuran vuonna 1962 järjestämä laaja koru- ja jalokivinäyttely, johon ajan huippumuotoilijoista osallistuivat Eelis Kaupin lisäksi muun muassa Bertel Gardberg, Olli Auvinen, Paula Häiväoja, Börje Rajalin, Eero Rislakki ja Jan Salakka. Kupittaan Kulta oli ainoa suomalainen alan yritys, joka esittäytyi Frankfurtin messuilla 1960 ja sai spektroliittikoruillaan sensaatiomaista huomiota osakseen. Seuraavien vuosikymmenten aikana Kupittaan Kulta valmisti lukuisat määrät erilaisia Kaupin suunnittelemia koruja lähinnä vientimarkkinoille Keski-Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Hänen korujaan on ollut esillä myös monissa kansainvälisissä taideteollisuusnäyttelyissä ja museoissa ympäri maailman. Niistä on tullut kansainvälisesti haluttuja korutaiteen keräilykohteita. Kaupin hopea- ja kultakorut ovat yleensä muodoiltaan varsin pelkistettyjä, mutta silti omaperäisiä. Sodan jälkeisenä aikana, jolloin oli pulaa jalokivistä, Elis Kauppi oli ensimmäisiä suomalaista spektroliittiä korukivenä hyödyntäneistä korutaiteilijoista. Hän käytti korutöissään toisinaan myös kotimaista punaista graniittia. Kauppi palkittiin Pro Finlandia- mitalilla vuonna 1969. == Lähteet == * *Ginger Moro: Scandinavian Modern Jewelry: Denmark & Finland *Suomalainen koru 1600–2009 (designmuseo.fi) *Loisteen Lumo – Suomen Gemmologisen Seuran 50v. juhlanäyttely === Viitteet === Luokka:Suomalaiset taidekäsityöläiset Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Suomalaiset korusuunnittelijat
Kaimana

Kaimana on pieni satamakaupunki Länsi-Papuan saarella, Indonesiassa. Se on Kaimanan hallintoaluen pääkaupunki. Sitä palvelee Kaimanan lentoasema. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Ưng Hoàng Phúc

Ưng Hoàng Phúc (s. 18. elokuuta 1981, Chợ Mới, Vietnam), oikealta nimeltään Nguyễn Quốc Thanh, on vietnamilainen laulaja. Hän aloitti laulamisen 19-vuotiaana lukioaikaan ja muutti An Giangin maakunnasta Hồ Chí Minhin kaupunkiin tavoittelemaan uraa laulajana. Vuonna 2000 hän liittyi yhtyeeseen ryhmä 1088, mutta on ollut sooloartisti vuodesta 2002 lähtien, kun yhtye hajosi. Hoàng Phúc oli levy-yhtiö World Entertainmentin (WE:n) entinen päälaulaja ja tuotti 5 levyä sen kautta, mutta jätti yhtiön vuonna 2009 ja perusti silloin oman yhtiönsä nimeltä WMA Record. Hänellä on ottotytär. == Diskografia == === Albumit === * Thà Rằng Như Thế... Tôi Đi Tìm Tôi * Người Ta Nói... Thà Một Lần Đau * Hứa Thật Nhiều Thất Hứa Thật Nhiều * Đàn Ông Không Được Quên... Hết Tình Còn Nghĩa * Sóng Ngầm * Tự tin để đứng vững === Singlet === * Căn gác trống === Kokoelmat === * Ưng Hoàng Phúc Greatest Hits == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut == Lähteet == Luokka:Vietnamilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valvo viiteen nuku kolmeen

Valvo viiteen nuku kolmeen on rap-artisti Jodarokin 17. toukokuuta 2011 julkaistu omakustannealbumi. Albumilta on julkaistu yhteismusiikkivideo "Herää herää / Peittoo kiskoo". Albumi nousi viikoksi (21/2011) Suomen virallisen albumilistan 27. sijalle. == Kappaleet == # # # # (mukana Stepa) # # (mukana Seyed Ali) # # (mukana Tykopaatti) # # # # (mukana Super Janne) == Biitit == * Lahti-Samppa & Jodarok: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 11, 12 * Levon Zoltar: 7 * Aksim: 10 == Uusi painos == Albumista julkaistiin uusi painos syksyllä 2012. Se sisältää uuden kappaleen "Valvo viiteen nuku kolmeen (93 Remix)", jolla vierailee JV, sekä pidennetyn version kappaleesta "Peittoo kiskoo", jolla puolestaan vierailee Laineen Kasperi. == Arvostelut == * Redrum-187: Redrum-187 * Tuoreet Platat: Tuoreet Platat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lahti-Sampan haastattelu Redrum-187 -sivustolla Luokka:Jodarokin albumit Luokka:Lahti-Sampan tuottamat albumit Luokka:Aksimin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Mark Sandrich

Mark Sandrich (26. lokakuuta 1900 New York, New York – 4. maaliskuuta 1945 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli insinööritieteitä Columbian yliopistossa ja päätyi elokuva-alalle sattumalta autettuaan elokuvaohjaajaa vieraillessaan kuvauksissa tapaamassa ystäväänsä. Sandrich aloitti rekvisiitan parissa ja vuonna 1927 hän alkoi ohjaamaan lyhytkomedioita. Sandrich ohjasi seuraavana vuonna ensimmäisen pitkän elokuvansa, mutta palasi pian lyhytelokuvien pariin, joiden joukkoon kuuluu muun muassa Oscar-palkittu So This Is Harris! (1932), jonka jälkeen hän siirtyi taas ohjaamaan kokoillan elokuvia. 1930-luvulla Sandrich ohjasi joukon Fred Astairen ja Ginger Rogersin musikaaleja, kuten Continental – hupainen avioero (1934) ja Top Hat (1935). Sandrich siirtyi RKO:lta Paramountille vuonna 1940. Hänen merkittävimpiin Paramountille ohjaamiinsa elokuviin kuuluu vuonna 1942 valmistunut Ravintola Vapaa-aika, jonka päärooleissa näyttelivät Fred Astaire ja Bing Crosby. Sandrich kuoli yllättäen sydänkohtaukseen vuonna 1945 elokuvan Blue Skies esituotantovaiheessa. Blue Skiesin oli tarkoitus olla jatko-osa Ravintola Vapaa-ajalle. Sandrich toimi Directors Guild of American puheenjohtajana 1943–1944. == Valikoitu filmografia == * So This Is Harris! (1932) * Continental – hupainen avioero (The Gay Divorcee, 1934) * Top Hat (1935) * Laivasto tanssii (Follow the Fleet, 1936) * Ravintola Vapaa-aika (Holiday Inn, 1942) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
WOT

WOT Services Oy on suomalainen tietoturvayritys, joka tuottaa verkkosivujen haitallisuusluokitusta tekevää verkkopalvelua nimeltä Web of Trust (WOT).Olavi Koistinen Suomalainen tietoturvapalvelu yhteistyöhön Facebookin kanssa, Helsingin Sanomat 13.5.2011 sivu B 6 Yritys on perustettu 2006, ja sen osakkaina ovat muun muassa palvelun kehittäjät Timo Ala-Kleemola ja Sami Tolvanen sekä Teollisuussijoitus ja Michael Widenius. Yritys työllistää kymmenen henkeä. ==Selainlisäosa== Palvelu toimii verkkoselaimeen asennettavalla maksuttomalla lisäosalla, joka näyttää kunkin sivuston luokituksen ja mahdollistaa käyttäjän antavan oman arvioinnin sivustosta. Käyttäjät voivat myös rekisteröityä WOT-palveluun.Yle Suomalainen palvelu suojaamaan Facebook-käyttäjiä, Yle, Uutiset 12.5.2011, viitattu 13.5.2011 Luokituksen tekevät WOT:n käyttäjät, jotka luokittelevat verkkosivun neljällä perusteella; tietoturvallisuus, sivuston yleinen luotettavuus, yksityisyys ja sopivuus lapsille.Taloussanomat Suomalainen palvelu suojaamaan Facebook- käyttäjiä, Taloussanomat.fi, viitattu 2.7.2012 Web of Trustin lisäosaa on ladattu kaikkiaan yli 140 miljoonaa kertaa. ===Luokitukset=== Huonon luokituksen saaneet yritykset ovat kritisoineet palvelua, ja WOTia vastaan on nostettu oikeusjuttuja. ==Yhteistyö== WOT Services tekee yhteistyötä yrityksien kuten Facebook, hpHosts, LegitScript, Mail.ru, Panda Security, Phishtank, GlobalSign sekä TRUSTen kanssa. Esimerkiksi Facebookissa WOT tarkastaa kaikki käyttäjien toisilleen lähettämät linkit. WOT:ille Facebook- sopimus on sen toimitusjohtajan mukaan "rahallisesti huomattava", mutta tarkempia tietoja ei anneta. WOT saa rahaa myymällä tietoja yrityksille. ==Kritiikki== WOT Serviceä kohtaan esitettiin marraskuussa 2016 painavia syytöksiä, kun saksalainen televisio-ohjelma Panorama väitti WOT:n myyneen lisäosan käyttäjien selaintietoja mainostajille. Ohjelmassa väitettiin, että käyttäjien tietoja ei ollut anonymisoitu riittävän hyvin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Web of Trust, selaimen lisäosan lataussivu Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset Luokka:Tietoturvaohjelmat Luokka:Verkkosivustot
Haystack (tietokoneohjelma)

Haystack on vuonna 2010 julkaistu tietokonesovellus jolla pystyi kiertämään estettyjä sivustoja internetissä. Ohjelma perustuu tietolikenteen salaukseen, jota internetsuodattimet eivät pysty estämään. Tietokoneohjelma oli alun perin tarkoitettu kiertämään Iranin internetkieltoja vuoden 2009 mielenilmausten aikana. Haystackin verkkosivusto suljettiin 15.syyskuuta 2010. Luokka:Ohjelmistot
...ja Helena soittaa (vuoden 1951 elokuva)

...ja Helena soittaa on Lasse Pöystin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1951. Elokuva on Pöystin esikoisohjaus.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 13.5.2011, s. D 9. Elokuva pohjautuu Aino Räsäsen romaaniin ... ja Helena soittaa (1950) ja on toinen Helena-elokuva. ==Juoni== Kolmiodraamassa maatilan poika Arttu (Jussi Jurkka) lähtee sotaan vapaaehtoisena. Kun hänen paluunsa viivästyy, hänen morsiamensa Elina (Leena Häkinen) lupautuu haavoittuneena palanneelle rovastin pojalle Karille (Leif Wager). Kun Arttu palaa, myös hänen äitinsä puuttuu sotkun selvittämiseen. Kirjan suhteen tarinaa on tiivistetty ja osittain muutettu, henkilökuvia muokattu ja lisätty joitakin uusia henkilöhahmoja.Petra Himberg: Helena-elokuvista kiitetyimmät syntyivät Pöystin ohjauksessa Yle.fi 26.6.2015. Viitattu 29.7.2020. Lisäksi elokuvan loppu poikkeaa sekä kirjasta että elokuvan käsikirjoituksesta. ==Näyttelijät== == Vastaanotto == Aikalaisarvioissa Lasse Pöysti sai ensi elokuvansa ohjaajana varsin myönteisen vastaanoton. Esimerkiksi Eugen Terttula (Suomen Sosialidemokraatti) kirjoitti: ”Lasse Pöysti rikastuttaa – niin uskaltaa sanoa – jo tällä ensimmäisellä ohjaustyöllään kotimaista elokuvaa.” Samalla linjalla on Juha Nevalainen (Ilta-Sanomat), joka kiittää elokuvaa tyylikkääksi. Elokuvan heikkoudet löytyivät Aino Räsäsen tarinasta, jota esimerkiksi Ville Repo (Uusi Suomi) piti pintapuolisena, kepeänä ja hajanaisena. Näyttelijät eivät saaneet erityisemmin kehuja, mutta sen sijaan kuvaaja Esko Töyri ja säveltäjä Einar Englund saivat. Lehdistöarvio, viitattu 20.4.2014 Tv-kriitikko Arto Pajukallio (Helsingin Sanomat) pitää filmiä neljästä Helena-elokuvasta parhaana.Pajukallio, Arto: ...ja Helena soittaa. Viikon tv-elokuvia. Tv-maailma 16/2014, s. 15. Elokuvan yleisömenestys oli vuoden 1952 keskitasoa selvästi parempi, vaikka tuona vuonna kotimaisista elokuvista oli jopa ylitarjontaa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1951 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Lasse Pöystin ohjaamat elokuvat
Joseph Babinski

Joseph Jules François Félix Babinski (; 17. marraskuuta 1857 Pariisi – 29. lokakuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen neurologi. Hänet tunnetaan parhaiten Babinskin refleksistä, joka on patologinen plantaarinen (jalkapohjanpuoleinen) refleksi ja joka indikoi kortikospinaaliradan vauriota. Babinski vaikutti systemaattisen kliinisen neurologisen tutkimuksen kehittämiseen. Väitöstyönsä Babinski teki MS-taudista. ==Elämä== Babinski syntyi Pariisissa puolalaisen insinöörinHenri Joseph Séverin BABINSKI (1855-1931), Annales (Archive) ja tämän vaimon perheeseen. Vanhemmat olivat paenneet vuonna 1848 Varsovasta Pariisiin, koska Venäjä yritti pysäyttää Puolan itsenäistymispyrkimykset. Babinski suoritti lääketieteen tutkintonsa Pariisin yliopistossa vuonna 1884. Hänestä tuli professori Jean-Martin Charcot'n lempioppilas Salpêtrièren sairaalassa. Babinski jäi vaille tukea Charcot'n kuoltua vuonna 1893. Babinski ei osallistunut akateemisiin kilpailuihin. Hänellä oli paljon aikaa kliiniselle neurologialle työskennellessään Hôpital de la Pitiéssä. Babinski kiinnostui myös hysterian patogeneesistä, ja hän oli ensimmäinen, joka esitti hyväksyttävät erotusdiagnostiset kriteerit, joilla hysteria voitiin erottaa orgaanisista taudeista. Hän muodosti käsitteen pitiatismi. Babinski esitti ensimmäisen raportin phenomène des orteils vuonna 1986 Société de Biologien kokouksessa. Hänen mukaan jalkaterän normaali refleksi on varpaiden plantaarinen refleksi, mutta kortikospinaaliradan vamma aiheuttaa isovarpaan dorsaalisen fleksion – "Babinskin refleksin". Ensimmäisen maailmansodan aikana Babinski hoiti useita traumaattisia neurologiatapauksia Pitié-sairaaloissa. Havaintojensa pohjalta hän kirjoitti vuonna 1917 yhdessä Jules Frometin kanssa teoksen "Hysteropithiatisme en Neurologie de Guerre", jonka käänsi seuraavana vuonna englanniksi Sir H. Rolleston. Babinski käänsi itse joitakin teoksiaan puolaksi. Babinski toimi neurologian professorina Pariisin yliopistossa ja kirjoitti uransa aikana yli 200 tutkielmaa ahdistuneisuushäiriöstä. Babinski kuoli Pariisissa 13. joulukuuta 1932. Viimeisinä elinvuosinaan hän sairasti Parkinsonin tautia. ==Tunnustukset== Babinski ehti nähdä, kuinka hänen tieteellinen työnsä sai kansainvälistä arvostusta. Nykyisessä Liettuassa sijaitseva Vilnan yliopisto ja American Neurological Society sekä muut ulkomaiset järjestöt kunnioittivat hänen työtään. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/370.html * Janusz H. Skalskin artikkeli Journal of Neurology- lehdessä: http://link.springer.com/article/10.1007%2Fs00415-007-0628-2 Luokka:Ranskalaiset neurologit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Arseenitrikloridi

Arseenitrikloridi eli arseeni(III)kloridi (AsCl3) on arseenin ja kloorin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisten arseeniyhdisteiden valmistamiseen. Arseenitrikloridi on muiden arseenin yhdisteiden tavoin erittäin myrkyllistä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa arseenitrikloridi on väritöntä ja öljymäistä nestettä. Se ei liukene veteen vaan reagoi veden kanssa, jolloin muodostuu arseenihapoketta ja suolahappoa. Tämän vuoksi arseenitrikloridi muodostaa höyryjä ilman kosteuden vaikutuksesta.G. O. Doak, G. Gilbert Long & Leon D. Freedman :Arsenic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001 Teoksen verkkoversio Viitattu 09.05.2011Sabina C. Grund, Kunibert Hanusch & Hans Uwe Wolf: Arsenic and Arsenic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002 Teoksen verkkoversio Viitattu 13.05.2011 :AsCl3 \+ 3 H2O → H3AsO3 \+ 3 HCl ==Valmistus== Arseenitrikloridia voidaan valmistaa suoraan kloorikaasusta ja metallisesta arseenista tai kloorikaasun ja arseenitrioksidin välisellä reaktiolla. Teollisesti käytetyin tapa on kuitenkin arseenitrioksidin ja suolahapon välinen reaktio, joka suoritetaan 180-200 °C:n lämpötilassa. Reaktiossa muodostunut arseenitrioksidi tislataan pois, jotta reaktion tasapaino on tuotteiden puolella. :As2O3 \+ 6 HCl 2 AsCl3 \+ 3 H2O Yhdistettä voidaan valmistaa myös dirikkidikloridin ja arseenitrioksidin välisellä reaktiolla. :2 As2O3 \+ 6 S2Cl2 → 4 AsCl3 \+ 3 SO2 \+ 9 S ==Käyttö== Arseenitrikloridia voidaan käyttää lähtöaineena valmistettaessa orgaanisia arseeniyhdisteitä. Yhdistettä voidaan käyttää myös vedettömänä liuottimena kloridinsiirtoreaktioissa ja puolijohdemateriaalien douppauksessa. Vedyllä pelkistämällä yhdisteestä voidaan valmistaa erittäin puhdasta arseenia. ==Aiheesta muualla== *Arseenitrikloridin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Arseeniyhdisteet Luokka:Kloridit
Sobekhotep IV

Khaneferre Sobekhotep IV oli Egyptin 13. dynastian faarao. Hän oli 'jumalan isän' Haankhefin ja 'kuninkaan äidin' Kemin poika. Hänen veljensä Neferhotep I oli hänen edeltäjänsä istuimella. Amonin temppelistä löytyneessä steelassa hän julistaa, että hän syntyi Thebassa. Joidenkin lähteiden mukaan hänen valtakaudellaan oli hyökkäys Nubiaa vastaan. Kuninkaan uskotaan hallineen noin 10 vuotta. Hänet tunnetaan suhteellisen suuresta määrästä monumentteja, mukaan lukien steelat, patsaat, sinetit ja muut pienet tavarat. Sobekhotep IV:n vaimo oli 'kuninkaan vaimo' Tjan. Useita lapsia tunnetaan. ==Aiheesta muualla== * Sobekhotep IV Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Tuula Tillaeus

Tuula Tillaéus-Ylömäki (15. marraskuuta 1945 – 10. kesäkuuta 2008) oli suomalainen laulaja ja teatterilainen, joka esitti vuosia päärooleja Valkeakosken kaupunginteatterissa, Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, Tampereen työväen teatterissa ja Tampereen oopperassa. Tuula Tillaéus opiskeli Valkeakosken musiikkiopistossa. Opinnot veivät Bayreuthiin asti Pekka Salomaan oopperakursseille. Hänen opettajiaan olivat myös Tamara Lund, Alexandru Ioniță ja Juri Statnik. Tillaéus sai ensimmäisenä Valkeakosken kulttuuristipendin vuonna 1979. Tillaéus debytoi oopperalaulajana vuonna 1981, ja hän oli äänialaltaan mezzosopraano. Tillaéuksen ensikonsertti oli Sibelius-Akatemian salissa 8. huhtikuuta 1981 ja häntä säesti pianisti Pentti Koskimies. == Lähteet == * https://archive.today/20120524161441/http://www.opettaja.fi/pls/portal/docs/PAGE/OPETTAJALEHTI_EPAPER_PG/2008_33/124975.htm * Kulttuuristipdendin saajat. Valkeakoski.fi. === Viitteet === Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat
ArchiLogs

ArchiLogs on hirsitalojen suunnittelulaajennus ArchiCAD-ohjelmaan. ==Laajennuksen kuvaus== ArchiLogs on työväline hirsitalojen suunnittelijoille, markkinoijille ja valmistajille. Suunnittelutyö jatkuu Archicadin omilla mallinnustyökaluille tehdyn talomallin pohjalta. Kun suunnittelutyö on saatu valmiiksi, tekee ArchiLogs mallista määrälaskelmat. Lopuksi hirsitalomallista saadaan tarvittaessa myös työstökoodi CNC-koneelle. == Historia == ArchiLogsin kehitys alkoi Suomessa jo 1990-luvulla. Aluksi laajennus tunnettiin pitkään nimellä M.A.D. Hirret. Kansainvälistymisen takia nimi muutettiin ensin muotoon M.A.D. Logs, ja nykyään maailmanlaajuisesti käytetty nimi on ArchiLogs. ArchiLogsista on myös pelkästään ulkonäköön painottuvalle suunnittelijalle kevyempi ArchiLogs Designer -versio, jolla hirsityksityiskohtien muokkaus onnistuu hyvin, mutta hirsiseinäkuvien teko ei lainkaan. Alusta asti laajennuksessa on ollut kaksi osaa: itse laajennus, sekä sen käyttämä hirsiobjektikirjasto. Alun perin hirsikirjaston pystyi ostamaan erikseen, mutta nyt ne on liitetty yhdeksi kokonaisuuseksi. ArchiLogs on saatavilla suomeksi ja englanniksi. Hirsitalosuunnittelijat ja -valmistajat käyttävät ArchiLogsia jo yli kymmenessä maassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ArchiLogsin suomenkieliset kotisivut * architosh-artikkeli ArchiLogsista Luokka:Suunnitteluohjelmistot Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Erätalonpojan Keinot

Erätalonpojan keinot on vuonna 2007 avattu matkailupolku Posiolla. Reitti koostuu 35 tienvarsiopasteesta, jotka sijaitsevat eri puolilla Posiota. Opastetaulut kertovat kuvin ja tekstein 1900-luvun alkupuolen talonpoikaiskulttuurissa eläneiden Posion asukkaiden taidoista, elinehdoista ja ajatuksista. Taulujen aiheita ovat muiden muassa kansanlääkintä, poronhoito, tarinaperinne ja erätaidot. Erätalonpojan Keinot on kunnianosoitus esivanhemmille, jotka hoitivat lehmiä, pitivät poroja, metsästivät, kalastivat, opettelivat myymään puuta sekä uittivat sitä. Luonnonläheistä talonpoikaiselämää rytmittivät vuoden- ja vuorokaudenaika, sää ja keli. Sulan maan aikana tehtiin eniten töitä, kun luonto antoi mahdollisuudet maanviljelyyn, kalastukseen ja metsästykseen. Talvisin askaroitiin käsitöitä sekä valmistettiin ja korjattiin tarve-esineitä. Matkailupolun opastetauluja on Posiolla jokaisessa kylässä. Kukin taulu kertoo alueelle tyypillisistä elinkeinoista sekä lähiseutuun liittyvistä tarinoista. Opastetaulut on varustettu kuvien ja tekstien lisäksi kartalla, joka kertoo paikan sijainnin. Kartasta löytyy tietoa myös lähialueen yrittäjien tarjoamista palveluista, kuten majoituksesta, ohjelmapalveluista, työsuorituksista ja myytävistä luonnontuotteista. Samalla saa halutessaan yhteyden paikallisiin asukkaisiin ja niiden jälkeläisiin, joiden elämästä opastetauluissa kerrotaan. Erätalonpojan Keinot on syntynyt vuosina 2005-2007 olleen hankkeen puitteissa. Hanketta ideoi ja hallinnoi Posion metsänhoitoyhdistys, jonka jäsenet ovat erätalonpoikien jälkeläisiä. Yhteistyökumppaneina olivat Posion kunta, Tiehallinnon Lapin piiri, Lapin ympäristökeskus, Lapin TE-keskus, Itä-Lapin työvoimatoimisto, Posion matkailuyhdistys ja Posion kotiseutuseura. Tärkeimmät rahoittajat olivat Euroopan unioni ja Suomen valtio. Mukana Erätalonpojan Keinoja luomassa oli myös posiolaisia yrittäjiä ja asukkaita. ==Aiheesta muualla== *Erätalonpojan Keinot Luokka:Posion luonto
Javier Tomeo

Javier Tomeo Estallo (9. syyskuuta 1932 Quicena, Huescan maakunta, Espanja – 22. kesäkuuta 2013 Barcelona, Katalonia, Espanja) oli espanjalainen kirjailija. ==Ura== Tomeo suoritti oikeustieteen ja kriminologian tutkinnon Barcelonan yliopistossa. 1950-luvulla Tomeo kirjoitti rikos- ja viihdekirjoja eri salanimillä. Hänen ensimmäinen varsinainen romaaninsa El cazador ilmestyi vuonna 1967. Tomeon tuotanto käsittää yli neljäkymmentä teosta: romaaneja, näytelmiä ja esseitä. Yksi Tomeon tunnetuimmista teoksista on pienoisromaani Amado monstruo (1985; Rakas hirviö, 1994. suom. Anu Partanen). Se on absurdi kuvaus kahdesta äitinsä alistamasta miehestä, joista toinen on työnhakija ja toinen häntä kuulusteleva pankin henkilöstöpäällikkö. Tomeon maailmaa ja tyyliä on verrattu Franz Kafkaan, Thomas Bernhardiin ja Luis Buñueliin. ==Teoksia== * Historia de la esclavitud, [salanimellä Frantz Keller, Barcelona: Forma] (1962) * La brujería y la superstición en Cataluña [yhdessä Juan María Estadellan kanssa] (1963) * El cazador (1967) * Ceguera al azul (1969) * El unicornio (1971) * Los enemigos (1974) * El castillo de la carta cifrada (1979) * Amado monstruo (1985). Rakas hirviö. Suom. Anu Partanen. Andalusialainen Koira, 1994. ISBN 952-9691-06-8 * Historias mínimas (1988) * El cazador de leones (1989) * La ciudad de las palomas (1990) * El mayordomo miope (1990) * El gallitigre (1990) * El discutido testamento de Gastón de Puyparlier (1990) * Problemas oculares (1990) * Patio de butacas (1991) * Preparativos de viaje (1991) * Diálogo en re mayor (1991) * La agonía de Proserpina (1993) * Zoopatías y soofuilias(1993) * Los reyes del huerto (1994) * El nuevo bestiario (1994) * El crimen del cine Oriente (1995) * Conversaciones con mi amigo Ramón (1995) * Los bosques de Nyx (1995) (näytelmä) * La máquina voladora (1996) * Los misterios de la ópera (1997) * Un día en el zoo (1997) * El alfabeto (1997) * Napoleón VII (1999) * La rebelión de los rábanos (1999) * Patíbulo interior (2000) * La patria de las hormigas (2000) * Otoño en Benasque, los Pirineos (2000) * Bestiario (2000) * El canto de las tortugas (2000) * La soledad de los pirómanos (2001) * Cuentos perversos (2002) * La mirada de la muñeca hinchable (2003) * Los nuevos inquisidores (2004) * El cantante de boleros (2005) * Doce cuentos de Andersen contados por dos viejos verdes (2005) * La noche del lobo (2006) * Bestiario [kuvitus Natalio Bayo] (2007) * Los amantes de silicona (2008) * Pecados griegos (2009) == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Javier Tomeon esittely Christian Bourgois -kustantamon sivustolla Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Treimani

Treimani on kylä Häädemeesten kunnassa, Lounais-Virossa. Se tunnettiin alun perin nimellä Dreimannsdorf (saksaa, ), ja kertomuksen mukaan sai tämän nimen suuren Pohjan sodan jälkeen, kun sodanaikaisista koettelemuksista henkiin jääneet kolme miestä perustivat maatilansa alueelle. Ensimmäinen maininta kylästä on peräisin vuodelta 1797. Treimanissa on luterilainen kirkko, joka rakennettiin kulkutautien uhrien muistolle. Se vihittiin apostoli Mattiaksen nimellä vuonna 1867. Kylään perustettiin myös ortodoksinen kirkko vuonna 1940. Kylän elinkeino on historiassa pitkälti painottunut meren hyödyntämiseen. Vuosina 1870–1927 kylän rannikolla rakennettiin noin 20 alusta, kun taas toisen maailmansodan jälkeen kylässä toimi kalastuskolhoosi. ==Lähteet== * Luokka:Viron kylät Luokka:Häädemeeste
Youssef ibn Tachfine

Youssef ibn Tachfine oli Marrakechin kalifi 1061-1106 ja Almoravidien dynastian luoja. Tulevan kalifin serkku, Almoravidien berberiheimon päällikkö Abe Bekr oli laajentanut heimonsa aluetta, vuoteen 1042 siitä oli tullut varteenotettava mahti läntisen Saharan politiikassaRogerson, s.192 ja vuoteen 1059 mennessä se oli ottanut valtaansa eteläisen Marokon ja perustanut Marrakechin kaupungin. Vuonna 1060 Abu Bekr siirtyi etelään kukistamaan autiomaakapinaa ja nimitti sijaisekseen serkkunsa Youssef ibn Tachfinen.Rogerson, s.193 Youssef ibn Tachfine valloitti vuosina 1061-69 Keski-Marokon ja Länsi-Algerian heimomaat ja vuosina 1070-82 hän keskitti voimansa Algerian läntisten osien valloittamiseen sekä tämän jälkeen Pohjois- Marokon kukistamiseen.Rogerson, s.194 Espanjassa hän alisti valtaansa kaikki pienet muslimiruhtinaskunnat. Abu Bkrin kuoltua vuonna 1087 Youssef ibn Tachfinesta tuli yksi maailman mahtavimmista muslimimonarkeista, jonka kuoleman jälkeen kalifina seurasi hänen poikansa Ali ibn Yusuf.Rogerson, s.196 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka: Espanjan historia Luokka: Berberit
The American

The American on Anton Corbijnin ohjaama vuonna 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen trillerielokuva, jonka pääosissa näyttelevät George Clooney, Thekla Reuten, Violante Placido, Irina Björklund ja Paolo Bonacelli. Elokuva perustuu Martin Boothin kirjaan A Very Private Gentleman vuodelta 1990. Elokuvan ensi-ilta oli 1. syyskuuta 2010. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Anton Corbijnin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Kinksi

Kinksi on kylä Läänerannan kunnassa Virossa. Se mainittiin ensimmäisen kerran nimeltä vuoden 1564 kartoissa. Kinksissa sijaitsee Marinan kirkko, joka on yksi Länsi-Viron vanhimmista kirkoista. Se rakennettiin linnoituskirkoksi lähelle kauppareittiä Saarenmaalta Pohjois-Viroon 1200-luvun loppupuoliskolla. Kirkkoon on todennäköisesti haudattu kalparitarien suurmestari Otto von Lutterberg, joka kuoli Karusen taistelussa vuonna 1270. Luokka:Viron kylät Luokka:Lääneranna
Oliver Oakes

Oliver Oakes (s. 11. tammikuuta 1988) on brittiläinen moottoriurheilija. == Ura == Hän aloitti uransa Karting-sarjoissa, joissa kilpaili vuosina 1995-2005 voittaen World Karting mestaruussarjan vuonna 2005. Vuonna 2006 hän kilpaili Formula BMW ADAC ja Formula BMW UK -sarjoissa sijoittuen kuudenneksi ja viidenneksi. Vuonna 2007 Oakes kilpaili Formula Renault ja Eurocup Formula Renault-sarjoissa. Vuonna 2008 Oakes kilpaili International Formula Master ja Britannian F3-sarjoissa. Vuonna 2010 Oakes kilpaili GP3-sarjassa Atech CRS Racing -tallissa saavuttamatta pisteitä, mutta ajoi melkein joka kilpailussa maaliin saakka. Hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi kahdeksas sija Britannian sprinttikilpailusta. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2010 Atech CRS GP ESP FEA 14 ESP SPR 10 TUR FEA 12 TUR SPR Kesk. EUR FEA Kesk. EUR SPR 19 GBR FEA 13 GBR SPR 8 GER FEA 13 GER SPR 20† HUN FEA 16 HUN SPR 10 BEL FEA 17 BEL SPR 10 ITA FEA 12 ITA SPR 9 0 28. Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perkjärvi–Savikko-rautatie

Perkjärvi–Savikko-rautatie oli Karjalankannaksella sijainnut kapearaiteinen rautatie. Se kulki Pietari–Viipuri-radan varrella sijainneelta Perkjärven asemalta itään Savikon kulmakunnalle sijainneelle Savikon Saha ja Tiili Oy:n tiilitehtaalle. Radan pituus oli 6 km. 150–300 henkilöä työllistäneen tiilitehtaan ja sahan omisti venäläinen ruhtinas Ivan Saltykov (1870–1941). Rataa käytettiin tiilitehtaan valmistamien tiilien kuljettamiseen Perkjärven asemalle, jossa ne uudelleenlastattiin Valtion Rautateiden tavaravaunuihin. Savikon tiilitehdas oli perustettu vuonna 1900 ja se oli toiminnassa aina vuoteen 1939 saakka. Saltykov omisti sen vuoteen 1930 saakka, jolloin hän myi Perkjärven rannalla sijainneen asuinpalatsinsa Valkean hovin Muolaan kunnalle ja muutti Ranskaan. Saltykovin luopuessa toiminnasta, tehtaan omistajaksi tuli Viipurin`Saha Oy:n tytäryhtiö Saha ja tiili Oy. Savikon saha oli huomattavin Muolaan sahoista. Tiilitehtaan vuosituotanto oli 4 000-5 000 standardia. == Lähteet == * Jukka Joutsi : Perkjärvi: Suomeen kuuluessaan kylänä Muolaan kunnassa * Biografian polkuja-blogi 14.11.2010 Ruhtinas Ivan Saltykov * Suomessa 1885-1978 toimineet tiilitehtaat Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Luovutettujen alueiden rautatiet Luokka:Muolaa Luokka:Teollisuusjunat ja -radat
Alexander Blomqvist

Alexander Blomqvist (29. joulukuuta 1796 Helsinki – 18. joulukuuta 1848 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja oppihistorian professori. ==Henkilöhistoria== Blomqvist syntyi ruukinpatruuna Alexander Magnus Sederholmin ja palvelija Anna Katarina Nybergin aviottomana lapsena. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua 1804–1811 ja Porvoon lukiota 1811–1815 päästen ylioppilaaksi 1815. Blomqvist opiskeli sitten Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819. Blomqvist oli Turun akatemian ylimääräinen kirjastoamanuenssi 1820, kamarikirjuri 1822–1826 ja vt. akatemiavouti 1822–1824 sekä kreikan kirjallisuuden dosentti 1823–1828. Hän toimi Helsingin yleisen kirjaston kirjastonhoitajana 1826–1828, Helsingin yliopiston apulaisena ja varakirjastonhoitajana 1828–1838, oppihistorian professorina 1838–1848 sekä yliopiston kirjastonhoitajana 1845–1848. Blomqvist oli lisäksi Uusmaalaisen osakunnan inspehtori 1840–1847 ja yliopiston pysyvä rahastontarkastaja 1845. Blomqvist toimi myös Suomen virallisen lehden Finlands Allmänna Tidningin toimittajana 1826-1848. Blomqvist oli naimisissa vuodesta 1826 Kristina Charlotta Harringin kanssa. Heillä oli seitsemän lasta, joista Anton Gabriel Blomqvist (1836–1904) oli metsänhoitaja ja Evon metsäopiston johtaja ja Anna Charlotta Elisabet Blomqvist (1827–1901) johti ruotsalaista tyttökoulua Helsingissä. Maria Kristina Sofia Blomqvist (1834–1888) oli naimisissa kirjakauppias ja yliopiston konsistorin amanuenssi Claes Theodor Sederholmin kanssa. Blomqvist oli taiteilija Helena Westermarckin ja tunnetun sosiologin Edward Westermarckin äidin isä. == Teoksia == * Quæ ab Aeschylo accesserunt momenta tragoediæ Græcæ, secundum Aristotelem in libro poêtices C. IV examinans. 1823 * De principio methodi ethnographicæ in Historia litteraria universali adhibendae schediasma. 1838 == Lähteet == * Dahlberg, Julia: ”Den sanna bildningen. Nationellt och universellt som strategi inom den finska kunskapseliten, ca 1820–1850”, Historisk Tidskrift för Finland 101:4 (2016), 351–381. *Helena Westermarck, Elisabeth Blomqvist. Hennes liv och gärning I (Helsingfors 1916), s. 1–30, 59–70. * Luettu 12.5.2011. * Kauppiaan pojan salarakas : Isä ei hyväksynyt poikansa ja piikatytön suhdetta. Helsingin Sanomat 13.8.2005 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Alexander Blomqvistin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1796 syntyneet Luokka:Vuonna 1848 kuolleet
Johan Robert Tengström

Johan Robert Tengström (24. toukokuuta 1823 Turku – 13. marraskuuta 1847 Pariisi) oli suomalainen yliopiston dosentti ja kirjailija. Tengströmin vanhemmat olivat professori Johan Jakob Tengström ja Sofia Magdalena af Tengström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1839 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844, lisensiaatiksi 1846 ja tohtoriksi 1847. Hän opiskeli myös Berliinissä 1843 ja teki opintomatkan Keski-Eurooppaan 1846−1847. Tengström toimi yliopiston filosofian dosenttina 1846–1847. == Teoksia == * Fosterländskt Album I. 1845 (toimittajana) * Doctrina Philosophiæ Hegelianæ de Essentia Artis Pulchræ, dosentin väitöskirja. 1846 * De metaphysica pulchri indole, tohtorin väitöskirja. 1846 == Lähteet == * Luettu 13.5.2011. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Juho Komulainen

Juho Petter Komulainen (4. tammikuuta 1875 Iisalmi – 10. huhtikuuta 1927) oli suomalainen kansanedustaja, ammatiltaan palstatilallinen ja kirvesmies. Komulainen kävi kansakoulua kaksi lukukautta ja työskenteli sen jälkeen kirvesmiehenä Iisalmella ja Vieremällä. Hänellä oli pientila Vieremällä, missä hän toimi kunnan ammattientarkastajana. Hänen ensimmäinen puolisonsa kuoli 1924, jonka jälkeen hän avioitui uudestaan. Komulainen oli Kuopion läänin vaalipiiristä valittuna kansanedustajana 1924–1927, ja hän kuului Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton eduskuntaryhmään. Hän oli Vieremän kunnanvaltuustossa ja oli valittuna varapuheenjohtajaksi. ==Lähteet== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vieremän kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Piha (täsmennyssivu)

Piha voi tarkoittaa seuraavia: *piha, rakennukseen liittyvä maa-alue *Piha, Bo Carpelanin runokokoelma ==Paikannimi== *Piha, kylä Uudessa-Seelannissa ==Sukunimi== * Antero Piha (1907−1991), metsätalouden tutkija * Juhana Piha (s. 1960), seksuaalilääketieteen asiantuntija * Jussi Piha (s. 1987), salibandyn pelaaja * Kalevi Piha (1919−2007), liiketaloustieteen ja taloussosiologian professori * Kirsi Piha (s. 1967), poliitikko * Martti Piha (1916−1976), säveltäjä ja sanoittaja * Olavi Piha (1911−1995), juristi, kaupunginjohtaja * Sakari Piha (1919−2008), biokemian professori * Tapio Piha (1906−1981), kirjailija * Urho Piha (1896−1961), Etsivän keskuspoliisin ja Valpo I:n virkailija ja nimismies * Waldemar Piha (1882−1952), runoilija Luokka:Sukunimet
Vesi- ja ympäristöhallitus

Vesi- ja ympäristöhallitus oli vuosina 1970–1995 toiminut suomalainen keskusvirasto, joka vastasi ympäristöasioista. Vuoteen 1986 saakka sen nimi oli pelkkä Vesihallitus. Sen tilalla toimii nykyään Suomen ympäristökeskus. Vesihallitus perustettiin vuonna 1970 maa- ja metsätalousministeriön alaisuuteen edistämään vesivarojen käyttöä ja suojelua sekä vesistöntutkimusta ja ehkäisemään vesivahinkoja. Sen nimi muutettiin 1.10.1986 alkaen Vesi- ja ympäristöhallitukseksi, sillä toimiala oli laajentunut muihinkin ympäristökysymyksiin. ==Pääjohtajat== *Simo Jaatinen, 1970–1990 *Jarmo Ratia, 1990–1991 (v.a.) *Kaj Bärlund, 1991–1995. ==Lähteet== *Pääjohtajakunta, s. 227–228. SKS, Helsinki 2005. ===Viitteet=== Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot Luokka:Suomen ympäristöhallinto
Kirbla

Kirbla on kylä Läänerannan kunnassa Länsi-Virossa. Se sijaitsee Virtsun ja Ristin välisen maantien varrella Kasarin joen ylittävän sillan läheisyydessä. Kylässä on 1500-luvulla rakennettu kirkko, joka on yksi Viron pienimmistä uskonnollisista rakennuksista. Luokka:Viron kylät Luokka:Lääneranna
Aili Siiskonen

Aili Siiskonen (9. helmikuuta 1907 Mikkeli – 15. tammikuuta 1983 Mikkeli) oli suomalainen vasemmistopoliitikko ja kansanedustaja. Hän kuului aluksi SDP:hen, mutta siirtyi siitä erkaantuneeseen oppositioon ja edelleen Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattiseen Liittoon. Siiskonen työskenteli myös muun muassa Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä. Siiskonen työskenteli Vapaus-lehden kirjapainossa Mikkelissä lähettinä, toimistoapulaisena sekä latojana 1919–1934 ja sen jälkeen lehden toimittajana 1934–1941. Mikkelin poliisilaitoksen kirjurina hän oli vuosina 1941–1943 ja Mikkelin läänin rikospoliisikeskuksen kanslistina 1943–1953. Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä hän toimi 1953–1972. Hän oli Mäntyniemen lomakodin johtaja. Siiskonen valittiin eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä kaudeksi 1958–1962. Toisen kauden hän oli kansanedustajana 1966–1970. Hän oli aluksi Sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmässä ja sitten loppukauden ja seuraavan kautensa TPSL:n ryhmässä. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1956 ja 1968 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Siiskonen vaikutti sekä kaupunginvaltuustossa että kaupunginhallituksessa. Hänellä oli useita luottamustoimia, ja hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1977. Hän teki pitkän ja ansiokkaan päivätyön työläisurheilun piirissähttp://www.tulsavo.fi/poytaviiri.htm . ==Lähteet== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot Luokka:Mikkelin kaupunginvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Lorcan maanjäristys 2011

Lorcan maanjäristys 2011 () oli voimakkuudeltaan 5,1 momenttimagnitudin maanjäristys, joka aiheutti tuhoja 11. toukokuuta 2011 Lorcan kaupungissa Murcian alueella Kaakkois-Espanjassa noin kello 19 paikallista aikaa. Se tuhosi useita rakennuksia, ja tuhannet ihmiset joutuivat poistumaan rakennuksista. Järistystä edelsi voimakkuudeltaan 4,4 momenttimagnitudin maanjäristys. Yhdysvaltain geologisen keskuksen mukaan järistyksen keskus oli kilometrin syvyydessä lähellä Lorcan kaupunkia. 5,1 magnitudin järistyksessä kuoli yhdeksän ihmistä ja loukkaantui 130. Järistys oli Espanjan tuhoisin 50 vuoteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 2011 maanjäristykset Luokka:Maanjäristykset Espanjassa Luokka:Murcian itsehallintoalue
Pikku pingviini

Pikku pingviini on vuoden 1995 animaatioelokuva, joka kertoo Pikku Pingviinin seikkailusta. Musikaalielokuvan päähahmoja ovat Hubie, Marina, Rocko ja Drake. == Juoni == Antarktiksella jääpingviinit valmistautuvat soidinmenoihinsa. Ujo ja hyväsydäminen Hubie on ihastunut kauniiseen Marinaan, muttei onnistu löytämään sopivaa kiveä jolla kosia häntä. Myös ilkeä Drake havittelee Marinaa. Öinen tähdenlento tuo taivaalta täydellisen kiven, mutta Hubie ei ehdi antaa sitä rakastetulleen kun Drake ajaa hänet pois. Hubie ajelehtii merelle ja herää lopulta pingviinejä täynnä olevan rahtialuksen ruumasta. Hän pakenee laivasta uuden ystävänsä Rockon kanssa ja tästä alkaa kumppanusten pitkä ja vaarallinen kotimatka. == Äänirooleissa == Englanninkielinen näyttelijä Suomenkielinen näyttelijä Rooli Martin Short Heikki Sankari Hubie Annie Golden Mari Vainio Marina (dialogi) Annie Golden Outi Järvelä Marina (laulut) James Belushi Antti Pääkkönen Rocko Tim Curry Jarkko Rantanen Drake Stan Jones Veikko Honkanen McCallister Shani Wallis Eeva Eloranta Kertoja == Aiheesta muualla == * * * Pikku pingviini Käytössä Disney Screencaps.com Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Elokuvat linnuista Luokka:Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Don Bluthin ohjaamat elokuvat Luokka:Gary Goldmanin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Siansaparot

Siansaparot on ongelmanratkaisukykyä kehittävä lelu ja peli, mikä koostuu kahdesta väännetystä metallikoukusta, jotka pitää ensin saada irti toisistaan, ja sitten kiinnittää ne takaisin toisiinsa. Molempiin pulmiin on kaksi ratkaisua. Lelun ratkaisemiseen ei tarvita voimaa. Luokka:Logiikkapelit
Villi ja vitun vapaa

"Villi ja vitun vapaa" on tamperelaisen rap-artisti Petri Nygårdin kolmas single hänen viidenneltä studioalbumiltaan Kaikki tai ei mitään. Singlestä julkaistiin musiikkivideo 29. huhtikuuta 2011. Kappaleesta on julkaistu myös Nygårdin virallisia remixversioita. Luokka:Petri Nygårdin kappaleet Luokka:MMENin tuottamat kappaleet Luokka:Vuoden 2011 kappaleet
HMS Swiftsure (1903)

HMS Swiftsure oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Chilen hallitus tilasi aluksen Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä Constitucíon. Aluksen suunnitteli Reed. Köli laskettiin 26. helmikuuta 1902 telakkanumerolla 733. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1903. Chile asetti aluksen myyntiin alkuvuodesta 1903. Britannian hallitus lunasti 3. joulukuuta aluksen estääkseen sen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta HMS Swiftsureksi ja se valmistui 15. kesäkuuta 1904.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 39 == Palvelus == Alus oli 1904–1908 Koti- ja Atlantilaivastoissa. Se joutui 3. kesäkuuta 1905 HMS Triumphin yliajamaksi. Alus oli 1909–1912 Välimeren laivastossa ja sen jälkeen vuonna 1913 Itä-Intian aseman lippulaivana. Ensimmäisen maailmansodan aikana alus oli Punaisellamerellä ja Suezin kanavan valvojana. Maaliskuussa 1915 se osallistui Dardanellien operaatioon. Alus palasi kotimaahan joukkojen evakuoinnin jälkeen. Se partio 1916–1917 Atlantilla, mistä palattuaan alus siirrettiin Chathamissa reserviin. Syksyllä 1918 alusta oli tarkoitus käyttää sulkulaivana Oostendessä, mutta aselepo astui voimaan ennen operaation toteuttamista. Sodan jälkeen alus oli maalilaivana, kunnes se myytiin romutettavaksi 18. kesäkuuta 1920 Stanleelle Doveriin. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Swiftsure- luokan taistelulaivat Luokka:Armstrongin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
Tetrahydrobiopteriini

Tetrahydrobiopteriini, (BH4, THB) on luonnollisesti esiintyvä koentsyymi, joka on välttämätön joidenkin aromaattisten aminohappojen hydroksylaasin toiminnalle. Fenyylialaniinihydroksylaasi eli PAH löytyi ensimmäisenä. Todettiin, että tetrahydrobiopteriinin puute saa aikaan harvinaisen aineenvaihdunnan häiriön, joka lisää veren fenyylialaniinipitoisuutta. Fenyylialaniinin kertyminen elimistöön aiheuttaa kehitysvammaisuutta ja muita vakavia terveysongelmia. Tetrahydrobiopteriini ja Fe2+-ioni ovat tryptofaanihydroksylaasin toiminnalle välttämättömiä koentsyymejä David S. Goldstein: The autonomic nervous system in health and disease, s. 40. Informa Health Care, 2001. ISBN 978-0824704087, jotka vaikuttavat serotoniiniaineenvaihdunnan kautta muun muassa keskushermoston toimintaa. Saunassa kudosten lämmetessä elimistöön syntyy tetrahydrobiopteriinia, jota tarvitaan verisuonten normaalin toiminnan ylläpitämisessä. Tetrahydrobiopteriinista käytetään myös nimeä 5,6,7,8-tetrahydrobiopteriini. Tetrahydrobiopteriinin kemiallinen kaava on C9H15N5O3, moolimassa 241,247 g/mol ja CAS-numero 17528-72-2. == Katso myös == * Fenyyliketonuria (PKU) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Terveyskirjasto, Duodecim, ihotautien erikoislääkäri Matti Hannuksela: Sauna ja terveys 27.10.2010 * Coenzyme tetrahydrobiopterin (BH4) * Information on phenylketunaria (PKU)Tietoa fenyyliketonuriasta englanniksi. * PubChem: 5,6,7,8-tetrahydrobiopterin * Human Metabolome Database: Tetrahydrobiopterin * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tetrahydrobiopterin * ChemBlink: Tetrahydrobiopterin Luokka:Biokemia Luokka:Alkoholit Luokka:Heterosykliset typpiyhdisteet