EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kompaktikaupunki

Kompaktikaupunki (tai lyhyiden etäisyyksien kaupunki) viittaa kaupunkisuunnittelun malliin, jota on harjoitettu erityisesti 1980-luvulta lähtien. Tämän mallin mukaan liikenteen tarvetta voidaan vähentää, jalankulkijaystävällisyyttä lisätä ja siten liikennettä välttää luomalla sellaiset olosuhteet, että asumisen, työpaikkojen, palveluiden, vapaa-ajan ja koulutuspaikkojen väliset etäisyydet ovat pienet. Tavoiteltavana tuloksena on että jalankulkua, pyöräilyä tai julkista liikennettä olisi suhteellisesti enemmän ja moottoroitua yksityisliikennettä vähemmän. Maiseman pirstoutuminen ja kaupunkien hajaantuminen vähenevät. Kompaktikaupungin käsitteeseen kuuluu asumisen tiivistäminen ja kaupunkialueiden monikäyttöisyys. Empiiriset havainnot osoittavat kuitenkin, että tiheä ja sekoittunut asutusrakenne ei yksin riitä, vaan myös liikenteelliset toimenpiteet ovat välttämättömiä "kompaktikaupungin" luomiseksi. Johannes Klühspiesin mukaan nimitys "lyhyiden etäisyyksien kaupunki" on viitteellinen, ja sillä on myönteinen merkitys, sillä se merkitsee päivittäisen liikkumisen helpottumista, enemmän aikaa muihin tarkoituksiin, vapauden tunteen kokemista lisääntyvän ajallisen autonomian kautta, myönteisiä kanssakäymismahdollisuuksia ja enemmän aikaa tutussa, turvallisessa ympäristössä. "Lyhyiden etäisyyksien kaupunki" on ihannekuva, joka voi toteutua vain osittain, jopa pitkällä aikavälillä. Käsite tekee kuitenkin selväksi, että kyse ei ole liikkuvuudesta sinänsä vaan pikemminkin nopeasta ja hyvästä saavutettavuudesta. == Toteutustavat == Monia kaupunkeja esitellään kaupunginhallinnossa, paikallisjärjestöissä, poliittisissa puolueissa, paikallismediassa tai kaupunkioppaissa "lyhyiden etäisyyksien kaupungeina", eli kaupunkina, jossa konsepti on suurelta osin toteutunut ja jossa elämänlaatu on korkea tämän piirteen vuoksi ja perheen ja työn yhteensovittaminen voidaan järjestää paremmin. Prosessissa korostuvat esimerkiksi jalankulkijaystävälliset ostoskadut tai hyvin jäsennelty paikallinen joukkoliikenne. Saksan lastenliitto vaatii seuraavaa: Paikallisia viranomaisia kehotetaan osallistumaan pyrkimyksiin luoda perhe- ja lapsiystävällinen joukkoliikennejärjestelmä, "lyhyiden etäisyyksien kaupunki" ja asuinalueiden älykäs parantaminen liikennettä rauhoittavien toimenpiteiden avulla. == Katso myös == * Uusi urbanismi kuvaa kompaktin kaupunkisuunnittelun liikettä Yhdysvalloissa, joka vastustaa kaupunkirakenteen hajaantumista ja hajaantuvia Amerikan esikaupunkialueita. * ABC-kaupunki Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Hannes Vartama

Hannes Vartama, vuoteen 1936 Kaarle Johannes Wahl (23. helmikuuta 1901 Tyrvää – 13. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Vartaman vanhemmat olivat suutari Kaarle Wilho Wahl ja Eeva Kristiina Rahkila ja puoliso vuodesta 1931 Lilli Margit Ruusuvuori. Vartama kävi kansakoulun ja Porin kauppakoulun. Hän oli Suojeluskuntain yliesikunnan intendenttiosaston varastonhoitaja 1923–1925 ja nuorempi apulainen 1925–1927 ja Suojeluskuntain Kauppa Oy:n, sittemmin Oy Skoha Ab, prokuristi 1927–1937, apulaisjohtaja 1937–1949, toimitusjohtaja 1949–1969 ja johtokunnan jäsen 1945–1969. Vartama oli myös Motti Oy:n omistajia ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja 1964–1973, samoin kuin useiden muiden yritysten johtoelinten jäsen. Hän oli lisäksi muun muassa yli kaksikymmentä vuotta Suomen Tukkukauppiaiden Liiton valtuuskunnan jäsen ja 1949–1961 liiton ase-, ampuma-, kalastus- ja urheilutarvikejaoston puheenjohtaja. Urheilu-, Metsästys- ja Kalastustarvikekauppiaat -yhdistyksen puheenjohtaja Vartama oli 1949–1955 ja Suomen Polkupyörä-, Mopedi- ja Urheiluvälinetukkuliikkeiden yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtaja 1961–1969. Vartama oli myös Suomalais-Japanilaisen Yhdistyksen perustajajäsen 1935 ja yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1955. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vänrikki. Vartama sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968.60-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 23.2.1961, s. 10. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Brian O’Conner

Brian O’Conner (alias Brian Earl Spilner) on yksi Hurjapäät-elokuvasarjan päähenkilöistä. Hänet loivat Gary Scott Thompson, Erik Bergquist ja David Ayer. Häntä näytteli Paul Walker, joka kuoli Fast & Furious 7 -elokuvan kuvausten ollessa vielä kesken. Walkerin veljet näyttelivät hahmoa elokuvan loppuun. Walkerin kuoleman jälkeen Brian O’Conner on jäänyt eläkkeelle. Fast & Furious 9 -elokuvassa hän pitää huolta lapsistaan ja Dominic Toretton pojasta, kun muut ovat suorittamassa tehtävää. Saman elokuvan lopussa tiimi juhlii voittoa, ja juuri kun ollaan lausumassa ruokarukousta, Brian O’Conner saapuu etupihalle autollaan. == Perhe == === Mia Toretto === Mia Toretto on Brian O’Connerin vaimo. === Jack ja Olivia O’Conner === Jack ja Olivia O’Conner ovat Brian O’Connerin lapsia. === Nimeämätön isä === Mia Toreton ollessa ensimmäistä kertaa raskaana, Brian oli huolissaan siitä tuleeko hänestä hyvä isä, sillä hän ei muista omasta isästään juuri mitään, sillä tämä ei ollut koskaan läsnä Brianin lapsuudessa. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Hurjapäät-hahmot Luokka:Kuvitteelliset rikolliset Luokka:Kuvitteelliset poliisit
Päivölä (kylä)

Päivölä (ruots. Solberg) on kylä Inkoossa Uudellamaalla. Päivölässä sijaitsee muun muassa Päivölän rautatieasema, joka nykyisin toimii yksityiskotina, sekä Djupträskin uimaranta. Päivölä sijaitsee Tähtelän ja Degerbyn kylien välissä. Vuonna 1944 Päivölä joutui osaksi Neuvostoliiton vuokraamaa Porkkalan aluetta. Päivölä palautui Suomelle yhdessä koko Porkkalan alueen kanssa vuonna 1956. == Lähteet == Luokka:Inkoon kylät
Karkkilan pappila

Karkkilan pappila on Karkkilan kaupungissa, Uudellamaalla sijaitseva pappila. Nykyinen hirsirakenteinen päärakennus on valmistunut vuonna 1900 Karkkilan kirkkoherran virka-asunnoksi. Rakennuksen on suunnitellut rakennusmestari Odert Laine. Nykyisin Karkkilan pappila ei toimi enää virka-asuntona. Pappilassa sijaitsee Karkkilan seurakunnan hallintotiloja kuten esimerkiksi seurakuntatoimisto. Pappilan rakennuskantaan kuuluu myös vuonna 1920 valmistunut piharakennus. Karkkilan pappila on suojeltu rakennushistoriallisesti merkittävänä rakennuksena. == Lähteet == Luokka:Karkkilan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen pappilat
Han Lue

Han Lue (alias Han Seoul-Oh) on hahmo Hurjapäät-elokuvasarjassa ja Better Luck Tomorrow -elokuvassa. Hänet loivat Justin Lin, Ernesto Foronda, Fabian Marquez ja Chris Morgan. Häntä näyttelee Sung Kang. Luokka:Hurjapäät-hahmot Luokka:Kuvitteelliset rikolliset
Mino da Fiesole

Mino da Fiesole (tai Mino di Giovanni) (1431 Poppi, Toscana – 1484 Firenze) oli italialainen kuvanveistäjä. ==Elämä ja ura== Minolla oli omaisuutta Fiesolessa, mistä johtui hänen taiteilijanimensä. Giorgio Vasarin kuvaus hänestä on hyvin epätarkka. Mino oli Desiderio da Settignanon ja Matteo Civitalen ystävä ja työtoveri, ja he olivat suunnilleen samanikäisiä. Minon veistokset ovat merkittäviä viimeistelynsä ja yksityiskohtien hienovaraisuuden sekä hengellisyytensä ja voimakkaan hartautensa vuoksi. Minon varhaisemmista töistä hienoimmat ovat Fiesolen katedraalissa alttaritaulu ja piispa Leonardo Salutatin hauta, jotka on toteutettu ennen vuotta 1466. Firenzen Badiassa on alttaritaulu Madonnasta ja pyhimyksistä ja Bernardo Giugnin (1466) ja rajakreivi Hugon (1481) haudat, jotka on veistetty valkoisesta marmorista, ja niissä on eläväkokoisia makaavia muotokuvia ja enkeleitä. Praton katedraalin saarnatuoli, jonka hän teki yhteistyössä Antonio Rossellinon kanssa ja joka valmistui vuonna 1473, on taitavasti tehty, ja siinä on hienoja pienikokoisia reliefejä. Pian tämän työn valmistumisen jälkeen Mino lähti Roomaan, jossa hän viipyi ilmeisesti noin kuusi vuotta, ja jossa hän toteutti paavi Paavali II:n haudan, Francesco Tornabuonin haudan Santa Maria sopra Minerva -kirkossa ja kauniin pienen marmorisen tabernaakkelin Santa Maria in Trastevere -kirkossa. Hän veisti luultavasti myös useita Santa Maria del Popolon muistomerkkejä, erityisesti piispa Gomielin ja arkkipiispa Roccan muistomerkit. Firenzen Bargellossa on säilynyt joitakin Minon rintakuvia ja reliefejä, jotka ovat täynnä elämää ja ilmaisua, vaikkei niissä olekaan samaa realismia, kuin Verrocchion ja ajan muiden mestarikuvanveistäjien töissä. Mino da Fiesole, dossale neroni, 1464-70 ca. 02.jpg|Badian alttaritaulu Mino da fiesole, monumento al Marchese Ugo di Toscana, 01.JPG|rajakreivi Hugon hautamerkki Palazzo Venezia Paulus II.jpg| Paavali II ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1431 syntyneet Luokka:Vuonna 1484 kuolleet
Per Hækkerup

Per Christen Hækkerup (25. joulukuuta 1915 Ringsted – 13. maaliskuuta 1979) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja moninkertainen ministeri. ==Ura== Hækkerup liittyi sosiaalidemokraattien nuorisojärjestöön vuonna 1932 ja toimi 1946–1952 sen puheenjohtajana sekä vuosina 1946–1954 Sosialististen nuorten kansainvälisen liiton pääsihteerinä. Vuonna 1950 hänet valittiin kansankäräjille. Hækkerup toimi vuodesta 1957 sosiaalidemokraattien poliittisena johtajana kansankäräjillä, kunnes hänet 1962 valittiin ulkoministeriksi. Vuonna 1966 hän palasi poliittiseksi johtajaksi ja toimi samalla ryhmänjohtajana. Vuosina 1971–1973 hän oli talous- ja budjettiministeri ja 1975–1978 uudelleen talousministeri. Vuosina 1976–1977 hän oli myös kauppaministeri, ja elokuusta 1978 kuolemaansa saakka maaliskuussa 1979 hän toimi salkuttomana ministerinä, jonka vastuualueena olivat talousasiat. ==Näkemykset== Hækkerup sijoittui puolueensa oikeistosiipeen ja sai omiltaan arvostelua muun muassa ymmärtäväisestä suhtautumisestaan Vietnamin sotaan ulkoministerinä toimiessaan. ==Yksityiselämä== Myös Per Hækkerupin veli Hans Erling Hækkerup ja poika Hans Hækkerup olivat poliitikkoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Per Hækkerup Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Spagettikoodi

Spagettikoodi tarkoittaa tietokoneohjelman lähdekoodia ilman johdonmukaista rakennetta. Spagettikoodissa ohjelman logiikka siirtyy rutiinista toiseen palaamatta alkupisteeseen, joka tekee siitä vaikeasti seurattavan. Spagettikoodi viittaa liialliseen GOTO-käskyjen käyttöön, joka ohjaa tietokoneen suorittamaan toista osaa ohjelmassa ilman takeita palaamisesta. Ruven Brooksin mukaan kehittäjät ymmärtävät ohjelman ylhäältä-alaspäin mallin mukaan muodostaen hypoteeseja toiminta-alueesta, siirtämällä tämän lähdekoodiin ja määrittämällä sen asteittain. Tästä johtuen koodin ymmärtämiseen vaikuttavat asiat ovat olennaisia ohjelman toiminnan ymmärtämiseen ja tämän myötä ohjelman ylläpitoon sekä jatkokehitystoimintaan. Antisuunnittelumallit (), jotka ovat heikkoja ratkaisuja toistuviin suunnitteluongelmiin, kasvattavat merkittävästi työmäärää tutkimisessa ja muokkaamisessa. Tarkkaa syntyä sanalle ei ole tiedossa, mutta se on ilmestynyt 1970-luvulla kuvaamaan koodia, jossa ei ole varsinaista rakennetta. Muun muassa Guy Steele vuoden 1977 artikkelissa Macaroni is better than spaghetti on käyttänyt termiä spagetti. == Lähteet == Luokka:Ohjelmointi Luokka:Antisuunnittelumallit
Puhtaana käteen (televisiosarja)

Puhtaana käteen () on brittiläinen draamasarja, jonka on käsikirjoittanut Mark Marlow. Sarjan pääosaa, siivooja Sam Cookia näyttelee Sheridan Smith. Elämä koettelee yksinhuoltaja Samia, joka yrittää raapia elantoa perheelleen siivoamalla rahoitusalan yrityksessä. Nollatuntisopimuksen varassa olevan naisen ja menestyvän bisnesväen maailmojen välillä on syvä kuilu, jonka Sam joutuu toteamaan joka päivä Lontoon Canary Wharfin liikekeskuksessa. Ainainen rahapula on ajanut Samin peliriippuvuuden ja velkojen kurimukseen. Vaikka hän on aina rahapelannut napeilla, epätoivo on hyvä yllyke ja nälkä on kasvanut syödessä. Sam tekee kaikkensa, jotta hän olisi kahdelle tyttärelleen hyvä äiti ja pieni perhe pysyisi kasassa. Ex-mies Dave (Matthew McNulty) ei ole vakuuttunut Samin elämänhallinnasta. Erään siivoustyökeikan aikana Sam sattuu olemaan oikeassa paikassa oikeaan aikaan. Sam keksii uhkarohkean ajatuksen alkaa salakuunnella sisäpiirikauppojen tekemiseen kiristettyä arvopaperimeklaria, mikä ratkaisisi rahahuolet kertaheitolla ja laittaisi onnettaren palikat uuteen jakoon, kun Sam heittäytyy pelaamaan hämäriä sisäpiirikauppoja ja pistää samalla pantiksi koko elämänsä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Puhtaana käteen -televisiosarja Yle Areenassa Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat
Riku Jääskä

Riku Jääskä (s. 4. helmikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl-Oskar Bohlin

Carl-Oskar Simon Bohlin (s. 8. tammikuuta 1986 Borlänge) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko ja Ruotsin nykyinen väestönsuojeluministeri lokakuusta 2022. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2010. Hän keskeytti tuolloin oikeustieteen opintonsa Uppsalan yliopistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Carl-Oskar Bohlin Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfie Haaland

Alf-Inge Rasdal Håland (s. 23. marraskuuta 1972 Stavanger, Norja) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hän on jalkapalloilija Erling Haalandin isä. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Sansovino

Andrea Sansovino (oikealta nimeltään Andrea Contucci) (1460 Monte San Savino, Arezzo – 1529) oli italialainen renessanssin ajan kuvanveistäjä. ==Elämä ja ura== Sansovino oli paimenen poika ja syntyi Monte San Savinossa lähellä Arezzoa, mistä hän otti nimensä. Hän oli Antonio Pollaiuolon oppilas. Hän työskenteli ensin kotikaupungissaan ja Firenzessä, sitten noin kahdeksan vuotta Portugalissa ja lopulta Firenzessä ja Roomassa. Hänen varhaisia työtään ovat muun muassa Monte San Savinon Santa Chiara -kirkon alttaritaulu ja Firenzen Santo Spirito -kirkon kappelissa olevat marmorireliefit sekä erilaiset patsaat, jotka kaikki on toteutettu vuosien 1488 ja 1492 välisenä aikana. Vuosina 1491–1500 Andrea työskenteli Portugalissa kuninkaalle, ja joitakin hänen veistoksiaan oli Coimbran luostarikirkossa. Näissä varhaisissa töissä näkyy vahvasti Donatellon vaikutus. Kristuksen kaste, Firenzen Battistero di San Giovanni -kirkossa oleva marmoriteos, sisältää vaikuttavia, hienosti kontrastoituja hahmoja. Vuonna 1502 hän toteutti Volterraan marmorisen kastealtaan, jossa on reliefit Neljä hyvettä ja Kristuksen kaste. Vuonna 1505 paavi Julius II kutsui Sansovinon Roomaan valmistamaan kardinaali Ascanio Maria Sforzan ja kardinaali Girolamo della Roveren muistomerkit Santa Maria del Popolon kirkkoon. Näiden muistomerkkien arkkitehtoniset osat ja koristeet ovat siroja ja tarkasti toteutettuja, mutta makuuasennossa olevat muotokuvat heikompitasoisia. Vielä Roomassa ollessaan Sansovino toteutti vuonna 1512 kauniin teoksen Madonna ja Lapsi Pyhän Annan kanssa. Vuosina 1513-1528 hän oli Loretossa, jossa hän laati reliefejä ja patsaita Basilica della Santa Casan ulkoseinään. Sansovinon oppilas oli Jacopo Tatti, joka omaksui opettajansa nimen Sansovino.Tatti, Jacopo Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1295. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Baptism_Christ_Sansovino_OPA_Florence.jpg |Kristuksen kaste, Battistero di San Giovanni Santa_Maria_del_Popolo_Presbyterium_Grabmal_Ascanio_Sforza.JPG|Kardinaalien Ascanio Sforzan hautamerkki Madonna_with_Child_and_Anna_by_Andrea_Sansovino.jpg|Madonna ja Lapsi Pyhän Annan kanssa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1460 syntyneet Luokka:Vuonna 1529 kuolleet
Garnier

Garnier on ranskalaisen L’Oréalin omistama tuotemerkki, joka on keskittynyt hiustenhoito- ja ihonhoitotuotteisiin. Garnierin perusti Alfred Amour Garnier vuonna 1904. L’Oréalin omistukseen se siirtyi vuonna 1965. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Garnierin Suomen-verkkosivusto Luokka:L’Oréalin tuotemerkit Luokka:Kosmetiikkamerkit Luokka:Päivittäistavaroiden tuotemerkit
Kino Laika

Kino Laika on Karkkilassa sijaitseva elokuvateatteri. Elokuvateatterin yhteydessä toimii myös kahvila ja baari. Teatterin ja baarin omistavat kirjailija Mika Lätti ja elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki. Kino Laika avattiin lokakuussa 2021. Ensimmäinen salissa näytetty elokuva oli Kuosmasen Hytti nro 6. Kino Laika on rakennettu Högforsin ruukin tiloihin, jotka olivat aiemmin vuosikymmenten ajan tyhjillään. Elokuvateatteri toimii Ala-Emalissa, joka on ruukkialueella sijaitseva vanha emalointilaitos. Teatteri on kiinteistössä vuokralaisena. Teatterisalin tekniikka on digitaalista, mutta elokuvia on mahdollista näyttää myös 35-milliseltä filmiltä. Salissa on noin 110 paikkaa. == Teatterin perustaminen == Ennen Laikaa Karkkilassa ei ollut korotetulla katsomolla varustettua kiinteää elokuvateatteria. Lätti ja Kaurismäki järjestivät Kino Iglu -nimisen elokuvakerhon satunnaisia näytöksiä saleissa, joita ei oltu suunniteltu elokuvia varten, kuten työväentalolla ja Karkkila- salissa. Teatterin rakennushanke alkoi huhtikuussa 2021. Elokuvasäätiö myönsi hankkeelle laitehankinta- ja kunnostustukea 110 000 euroa, mikä oli Kaurismäen mukaan ”täysin ratkaiseva” tekijä. Elokuvasäätiö antoi myös 6 000 euroa toimintatukea. Loput lainasi Kaurismäki. Teatterin sisustuksen on suunnitellut Aki Kaurismäki. Käytännön rakennustöissä olivat mukana muun muassa Kaurismäki ja elokuvaohjaajat Juho Kuosmanen ja Aleksi Salmenperä. Salmenperä ja Kaurismäki asuvat molemmat Karkkilassa. Kino Laikaan asennettiin Helsingissä aiemmin toimineesta Andorrasta poistetut verhot, äänikalusto, penkit ja valkokangas. Teatterin nimi on peräisin Peter von Baghilta, joka aikoinaan haaveili samannimisestä teatterista. Kaurismäellä oli ollut kaksi Laika- nimistä koiraa, jotka ovat esiintyneet hänen elokuvissaan, ja vielä samanniminen yrityskin. Siten nimi oli selvä valinta. Kroatialainen ohjaaja Veljko Vidak, Kaurismäen vanha tuttava, on dokumentoinut teatterihanketta. == Baari == Baarissa on 60 asiakaspaikkaa, 68 terassipaikkaa ja yksityiskabinetti. Baarin nimi on La Moderne – sama kuin baarilla elokuvassa Le Havre. Baarin tiskiä käytettiin aiemmin lavasteena elokuvassa Toivon tuolla puolen. == Dokumenttielokuva == * Veljko Vidak: Cinéma Laika. Suomi–Ranska, 2023. 81 minuuttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.kinolaika.fi Luokka:Suomen elokuvateatterit Luokka:Karkkilan rakennukset ja rakennelmat
Erittäin hieno suomalainen

Erittäin hieno suomalainen (merkin oma kirjoitusasu Erittäin Hieno Suomalainen) on suomalainen tuotemerkki, joka on keskittynyt hiustenhoitotuotteisiin. Sen tunnetuin tuote on shampoo, jonka Marttinen Oy toi markkinoille vuonna 1974. Kaikki Erittäin hieno suomalainen -tuotteet valmistetaan Heinävedellä.https://www.erittainhienosuomalainen.fi/tarinamme/ Erittäin hieno suomalainen shampoo -nimen keksi ja tuotteen kehittämiseen osallistui yrittäjä Kirsti Paakkanen.https://www.iltalehti.fi/kotimaa/a/8b648653-d589-4faf-b7b9-dde22df78d2d Sitä myydään apteekkipullon muotoisessa sinisessä muovipakkauksessa, jonka kyljessä on tuotemerkin logo. Pakkausta ei juurikaan ole muutettu vuosien varrella. Merkin valikoima on sittemmin laajentunut hoitoaineisiin ja eri tuoksuihin.https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/erittain-hieno-suomalainen- shampoo-tayttaa-35-vuotta/3196926#gs.gersja Tuotemerkillä on kokeiluluontoisesti julkaistu myös deodorantteja, käsivoiteita sekä suihkusaippuoita.https://www.is.fi/taloussanomat/art-2000008165699.html Erittäin hieno suomalainen -tuotemerkki on nykyään norjalaisen Orklan omistuksessa.https://www.orkla.fi/tuotemerkkimme/ Vuonna 2019 vaateyritys Makiaa epäiltiin Erittäin hieno suomalainen -merkin logon plagioinnista.https://www.iltalehti.fi/kotimaa/a/c43d18b6-8364-413f-b351-2f08e7ce1b4d == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Erittäin hieno suomalainen -verkkosivusto Luokka:Kosmetiikkamerkit Luokka:Päivittäistavaroiden tuotemerkit Luokka:Orklan tuotemerkit
Anders Åslund

Anders Åslund (s. 1952Åslund, Anders 1952- WorldCat Identities) on ruotsalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hän on johtava Venäjän, Ukrainan ja Itä-Euroopan talouspolitiikkojen asiantuntija.Anders Åslund Atlantic Council Åslund sai filosofian tohtorin oppiarvon Oxfordin yliopistosta. Hän on muun muassa toiminut Senior Fellow'n asemassa Atlantic Councilin Euraasia- keskuksessa ja opettanut Georgetownin yliopistossa. Tukholman kauppakorkeakoulussa Åslund pääsi professoriksi. Hän on ollut myös taloudellisena neuvonantajana eri hallitusten palveluksessa muun muassa Venäjällä ja Ukrainassa. Åslund on sekä kirjoittanut että toimittanut lukuisia kirjoja, joiden joukossa ovat olleet Ukraine: What Went Wrong and How to Fix It (2015) ja Russia's Crony Capitalism: The Path from Market Economy to Kleptocracy (2019). Kirjoja on käännetty lukuisille vieraille kielille.Anders Åslund Frivärld Åslund on ollut Ruotsin palveluksessa diplomaattisissa tehtävissä Kuwaitissa, Puolassa, Genevessä ja Moskovassa. Hän on tehnyt yhteistyötä Frivärld-ajatushautomon (Stockholm Free World Forum) kanssa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Tukholman kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rhode Island's It for Me

Rhode Island's It for Me on Rhode Islandin osavaltiolaulu, joka otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1996. Laulun on sanoittanut Charlie Hall, joka koomikkona julkaisi vuonna 1992 liudan poliittista satiiria edustavia lauluja osana Ocean State Follies -nimistä komediaesitystään. Show teki Hallista suositun ja vuonna 1995 hän kirjoitti Rhode Island's It for Me -kappaleen sanat. Sävellyksen ovat tehneet Maria Day ja Kathryn Chester. == Sanat == I’ve been to every state we have and I think that I'm inclined to say that Rhody stole my heart You can keep the forty nine Herring gulls that dot the sky, blue waves that paint the rocks, waters rich with Neptune's life, the boats that line the docks, I see the lighthouse flickering to help the sailors see. There's a place for everyone: Rhode Island’s it for me. Rhode Island, oh, Rhode Island surrounded by the sea. Some people roam the earth for home; Rhode Island’s it for me. I love the fresh October days, the buzz on College Hill, art that moves an eye to tear, a jeweler’s special skill. Icicles refract the sun, snow falling gracefully. Some search for a place that’s warm: Rhode Island’s it for me. Rhode Island, oh, Rhode Island surrounded by the sea. Some people roam the earth for home; Rhode Island’s it for me. The skyline piercing Providence, the State House dome so rare, residents who speak their minds; No longer unaware! Roger Williams would be proud to see his “colony” so don't sell short this precious port: Rhode Island’s it for me. Rhode Island, oh, Rhode Island surrounded by the sea. Some people roam the earth for home; Rhode Island’s it for me. Rhode Island, oh, Rhode Island surrounded by the sea. Some people roam the earth for home: Rhode Island’s it for me! Lähde: == Lähteet == Luokka:Rhode Island Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden laulut
Renault Express (2021)

Renault Express on Renault’n vuodesta 2021 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli. Sitä myydään edullisempana ja yksinkertaisempana mallina Renault Kangoon rinnalla. Express on kehitetty Dacia Dokkerin pohjalta, sillä Renault’n omistama Dacia lopettaa pakettiautojen myynnin. Autoa valmistetaan Marokossa samalla tehtaalla kuin edeltänyttä Dokkeria. Moottorina on 1,5-litrainen dieselmoottori, jonka saa 75- tai 95-hevosvoimaisena versiona. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Joillain markkinoilla on saatavana myös 1,3-litrainen (102 hv) TCe-bensiinimoottori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Express (2021) Luokka:Pakettiautot Luokka:2020-luvun autot
Arvi Halinen

Arvi Olavi Halinen (1. elokuuta 1912 Pietari – 1. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies, korualan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Halisen vanhemmat olivat suutari, mallimestari Juho Halinen ja Maria Karonen ja puoliso vuodesta 1941 Helka Maria Mäntylä. Halinen kävi kaksi luokkaa Viipurin suomalaista lyseota 1923–1924 ja Tampereen klassillista lyseota 1926–1928 ja tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1931. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1940 ja oli auskultantti Viipurin hovioikeudessa 1940. Lainopin kandidaatti hänestä tuli 1949. Hän oli Helsingin kaupungin verovalmisteluviraston verovalmistelija 1938 ja 1941, Varjostin Oy:n kirjanpitäjä ja toimitusjohtaja 1939–1940, Vilppulan nimismiespiirin vt. nimismies 1940, maatalousministeriön asutusasiainosaston ylimääräinen esittelijä 1941–1945, luovutetun alueen teollisuudenharjoittajain selvitystoimiston lakimies 1944–1945, Oy A. Tillanderin, Koruteollisuus Tillander Oy:n ja Oy ATO-Koru Ab:n lakimies ja johtokunnan jäsen 1945–1948, Koruteollisuus Tillander Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1948 ja hallituksen jäsen vuodesta 1966 sekä Pirkan Kulta Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1949 ja toimitusjohtaja vuodesta 1966 ja Oy ATO-Koru Ab:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1958. Halisella oli myös lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1968.Kuka kukin on 1954, s. 172. Viitattu 23.10.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Mauno Jalanka

Mauno Veli Jalanka, vuoteen 1932 Finnberg (5. toukokuuta 1917 Jokioinen – 28. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen turkisalan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Jalangan vanhemmat olivat koneasentaja Alarik Finnberg ja Emilia Johansson ja puoliso vuodesta 1947 valokuvaaja Gunvor Svensson. Jalanka tuli ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta 1937 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1946. Hän oli Turkistuottajat Oy:n osastonhoitaja 1946–1947, toinen johtaja 1948, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1948–1978 sekä Oy Jepuan Tehtaiden vt. isännöitsijä 1947–1948. Jalanka oli lisäksi Turkistalouskomitean jäsen 1960–1962, kalatalouskomitean jäsen 1963 ja turkistarhaustoimikunnan jäsen 1965–1966 sekä Suomen Turkisalan Keskusliiton hallituksen jäsen 1965–1978. Hänellä oli myös useita turkisalan skandinaavisten järjestöjen luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Jalanka oli reservin yliluutnantti (1952). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Lucy Simon

Lucy Simon (toukokuu 1940 New York, New Yorkin osavaltio – 20. lokakuuta 2022 Piermont, New Yorkin osavaltio) oli yhdysvaltalainen laulaja, musiikkituottaja ja teatteri- sekä elokuvasäveltäjä.Lucy Simon, Tony-Nominated Composer of The Secret Garden, Dies at 82 BroadwayLucy Simon, Tony-Nominated Broadway Composer and Sister of Carly Simon, Dies at 82 The Wrap Simon syntyi Simon & Schuster -kustantamosta tunnetun Richard L. Simonin ja tämän vaimon Andrean perheeseen. Hän oli toinen perheensä neljästä lapsesta. Vuonna 1963 Simon aloitti esiintymisen nuoremman sisarensa Carly Simonin kanssa duona nimellä The Simon Sisters. Duo julkaisi kolme albumia, joista viimeisen vuonna 1969. Lucy Simon jätti joksikin aikaa musiikkiuran ja opiskeli sairaanhoito-opistossa. Siellä hän tapasi David Levinen, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1967. Pariskunnalle syntyivät lapset Julie ja James. Avioliitto jatkui Lucy Simonin kuolemaan saakka. Simon palasi musiikin pariin ja julkaisi sooloalbumit Lucy Simon (1975) sekä Stolen Time (1977). Miehensä kanssa hän tuotti lastenalbumit In Harmony (1981) ja In Harmony 2 (1983), joista myönnettiin Grammy-palkinnot. Simon sävelsi musiikin Frances Hodgson Burnettin romaaniin perustuvaan The Secret Garden -musikaaliin (1991), jonka sanat ovat Marsha Normanin käsialaa. Tästä työstään Simon pääsi Tony- ja Drama Desk -palkintoehdokkaaksi.1991 Awards Drama Desk Hän sävelsi musiikin myös Doctor Zhivago -musikaaliin (2011). Lisäksi Simonin säveltämä oli musiikki HBO:n elokuvaan The Positively True Adventures of the Alleged Texas Cheerleader-Murdering Mom (1993). Simon kuoli 82-vuotiaana sairastettuaan pitkään rintasyöpää. Hänen sisarensa, oopperalaulaja Joanna Simon, kuoli Lucyn kuolemaa edeltäneenä päivänä.Carly Simon pays tribute to her two sisters who died of cancer a day apart CNN == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Viljo Peltonen

Viljo Mikael Peltonen (13. syyskuuta 1911 Turku – 6. maaliskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen rautakauppa-alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Peltosen vanhemmat olivat vahtimestari Juho Kustaa Peltonen ja Matilda Hakala ja puoliso vuodesta 1941 Sirkka Helmi Kytökari. Peltonen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassisesta lyseosta 1930 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo Akademista 1933. Kaupallisen tutkinnon hän suoritti City Of London Collegessa 1938 ja valmistui vielä kauppatieteiden kandidaatiksi 1941 ja maisteriksi 1950 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Opintomatka Peltonen teki lukuisiin eri maihin. Hän oli Oy Shell Ab:n palveluksessa Turussa 1933, Köysitehtaiden Myyntikonttorin palveluksessa Turussa 1933–1936, A. Ahlström Oy:n konttoristi Varkauden tehtailla 1936–1938, Rautakauppojen Oy:n apulaiskonttoripäällikkö 1938–1944 ja konttoripäällikkö 1944–1949 ja Rautakonttori Oy:n toimitusjohtaja 1949–1977. Peltonen oli myös Alvar Aallon suunnitteleman Rautatalon rakennuttaneen Hakasalmen Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1949 ja johtokunnan puheenjohtaja 1951–1977 sekä Rautarvo Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1949. Hänellä oli lisäksi useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Peltonen oli reservin kapteeni (1943). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968.Kuka kukin on 1978, s. 715. Viitattu 23.10.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Nolan Gasser

Nolan Gasser (s. 1964) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkitieteilijä.The Secret Garden Opera FolioNolan Gasser Macmillan Gasser sai filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä Stanfordin yliopistosta. Hän on Pandoran vuonna 2000 perustetun Music Genome Projectin alkuperäinen suunnittelija ja päämusikologi. Gasserin sävellyksiä on esitetty muun muassa Carnegie Hallissa, David Geffen Hallissa, John F. Kennedy Center for the Performing Artsissa, Salle Pleyelissa ja Rose Bowlissa.Nolan Gasser Cadenza Artists Hänen oopperansa The Secret Garden (libretto: Carey Harrison Frances Hodgson Burnettin kirjan pohjalta) kantaesitettiin 1. maaliskuuta 2013. Muiden Gasserin sävellysten joukossa ovat The World Concerto (sellolle, erhulle, udille, sarangille ja orkesterille), NASA:n tilauksesta luotu Cosmic Reflection (kertojalle ja orkesterille) ja Repast: A Civil Rights Oratorio (baritonille, kuorolle ja pianolle). Macmillan Press julkaisi 30. huhtikuuta 2019 Gasserin kirjan Why You Like It: The Science and Culture of Musical Taste. Gasser on luennoinut laajalti. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Strategic Advisory Group of Experts

Strategic Advisory Group of Experts (SAGE) ("strateginen neuvoa-antava asiantuntijaryhmä") on Maailman terveysjärjestön (WHO) tärkein rokotteita ja immunisaatiota käsittelevä neuvoa-antava ryhmä. Vuonna 2022 THL:n ylilääkäri Hanna Nohynek valittiin SAGE:n puheenjohtajaksi. SAGE perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä kaksi aikaisempaa komiteaa, tieteellinen neuvoa-antava asiantuntijaryhmä (joka palveli rokotekehitysohjelmaa) ja maailmanlaajuinen neuvoa-antava ryhmän (joka palveli EPI-ohjelmaa). SAGEn tehtävänä on neuvoa WHO:ta yleisissä maailmanlaajuisissa politiikoissa ja strategioissa rokotuksista ja biotekniikasta, tutkimuksesta ja kehityksestä rokotteiden toimittamiseen ja sen yhteyksiin muihin terveydenhuoltotoimiin. SAGE ei käsittele vain lapsuuden rokotuksia ja immunisaatiota vaan kaikkia rokotteilla ehkäistäviä sairauksia. SAGE antaa maailmanlaajuisia suosituksia rokotuspolitiikasta. Maatason neuvoa-antava komitea kääntää tällaiset suositukset. == Jäsenyys == SAGE:ssa on 15 jäsentä, tunnustettuja asiantuntijoita, jotka valitaan ympäri maailmaa epidemiologian, kansanterveyden, rokottamisen, pediatrian, sisätautien, tartuntatautien, immunologian, lääkesääntelyn, ohjelmanhallinnan, rokotusten toimittamisen, terveydenhuollon, hoitohallinnon, terveystalouden ja rokoteturvallisuuden aloilta. WHO:n pääjohtaja nimittää jäsenet aluksi kolmeksi vuodeksi. Nimitys voidaan uusia vain kerran. == Lähteet == Luokka:Immunologia Luokka:Virologia Luokka:Rokotteet Luokka:Kansanterveys Luokka:Maailman terveysjärjestö
SalMar

SalMar on norjalainen, Oslon pörssissä noteerattu, vuonna 1991 perustettu kalankasvatus- ja jalostusyritys. Se on eräs maailman suurimmista lohenkasvatusyrityksistä. Yhtiön kotipaikka on Frøyan kunnan Kverva. Yhtiön kalankasvatus keskittyy Norjan rannikolla kahdelle seudulle: Keski-Norjan rannikolle Møren ja Romsdalin läänissä sekä pohjoisessa Tromssan ja Finnmarkin lääneihin. Sen kasvatusluvat sallivat noin 69,53 tonnin (MAB) kasvatuksen läntisellä tuotantoalueella ja 38,3 tonnin (MAB) kasvatuksen Pohjois-Norjassa. Norjan ohella SalMar omistaa lisäksi kalankasvattamoja Islannissa ja Skotlannissa. Sillä on enemmistöomistus (51%) Islannin suurimmasta lohenkasvattajasta Icelandic Salmon AS:sta (joka omistaa 100% Arnarlax Ehf:stä), jonka kasvatusalue sijaitsee Islannin luoteisosan Länsivuonojen seudulla (). SalMar omistaa myös puolet (50%) skotlantilaisesta Norskott Havbruk AS:stä (joka omistaa 100% Scottish Sea Farms Ltd:stä). Se on Ison- Britannian toiseksi suurin lohenkasvattaja, joka tuottaa atlanninlohta Skotlannissa, Shetlannissa ja Orkneysaarilla. Yhtiö myy kalaa ja äyriäisiä sekä kalanjalostustuotteita maailmanlaajuisesti. ==Kalankasvatuslautat ulkomerellä== SalMAr on kehittänyt Akerin kanssa ulkomerellä tapahtuvaan kalankasvatukseen sopivan, tuotantoalueelle hinattavan, hieman öljylauttaa muistuttavan kalankasvatuslautan. Ensimmäinen, Kiinassa rakennettu tuotantolautta on nimetty Ocean Farm 1:ksi, ja sen tuotanto alkoi vuonna 2017. Lautan korkeus on 68 metriä, halkaisija 110 metriä ja tilavuus alaslaskettuna 250 000 m3. Vuonna 2021 tämän pilottilaitoksen raportoitiin käyneen läpi jo kaksi täyttä lohenkasvatuksen tuotantokiertoa ja tuottaneen 10 000 tonnia lohta markkinoille. Ulkomerelle sijoitettavien kalankasvatuslauttojen mahdollisuuksia on pidetty suurina. Toisaalta ratkaisun eettisistä ja ympäristövaikutuksista kiistellään. Vaihtoehdoksi on esitetty esimerkiksi maalle rakennettavia, muusta vesiympäristöstä helpommin erillään pidettäviä kasvatusaltaita. ==Yrityksen perustajasta miljardööri== Lokakuussa 2022 SalMar-yrityskonsernin perustanut ja sen konsernijohtajana toimiva Gustav Witzøe oli talousjulkaisu Kapitalin mukaan omistustensa perusteella miljardööri ja Norjan 6. varakkain ihminen. Hänen varallisuudekseen esitettiin 50,60 miljardia Norjan kruunua (2022). SalMar-yhtiön arvostus on noussut voimakkaasti 2010-luvun ja 2020-luvun alun aikana. Syksyllä 2022 yrityksen osakkeen arvo tosin putosi useita kymmeniä prosentteja. Norjan hallitus kertoi aikovansa verottaa maan yhteisen varallisuuden pohjalta voittoa tekeviä energiantuotannon ja kalankasvatuksen yrityksiä. ==Katso myös== * Mowi (aiempi Marine Harvest) * Lerøy Seafood Group * Bakkafrost ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Norjalaiset elintarvikeyhtiöt Luokka:Kala- ja äyriäistuotteet Luokka:Kalankasvatus Luokka:OBX-indeksi
Domenico Beccafumi

Domenico di Pace Beccafumi (tunnetaan myös nimellä il Mecherino) (1486 Siena – 1551 Siena) oli italialainen sienalaisen koulukunnan taidemaalari. ==Elämä ja ura== Beccafumin isä oli talonpoika Giacomo di Pace, joka työskenteli varakkaan Lorenzo Beccafumin tilalla. Lorenzo Beccafumi näki pojassa merkkejä lahjakkuudesta, otti hänet palvelukseensa ja adoptoi hänet pian, jolloin Domenico sai mahdollisuuden opiskella maalausta kaupungin mestareiden kanssa. Beccafumi sai ensin vaikutteita Peruginolta, joka oleskeli Sienassa 1508-1509, opiskeli sitten Rafaelin ja Michelangelon töitä Roomassa kaksi vuotta, mutta Il Sodoman kasvava maine houkutteli hänet takaisin Sienaan, jossa hän myöhemmin työskenteli. Hän maalasi valtavan määrän sekä uskonnollisia teoksia kirkkoihin että mytologisia koristekuvia yksityisille mesenaatteille. Vuonna 1517 hän sai toimeksiannon laatia Sienan katedraalin marmorilattian koristelun piirustukset, joiden parissa hän työskenteli seuraavat 30 vuotta kuolemaansa saakka. Nuoruuden töissään hän muistuttaa usein hämmentävän paljon Peruginoa; toisella ja parhaalla kaudella hän on hyvin lähellä Sodomaa, kuten alttaritaulussaan Madonna kirkkaudessa ja pyhimykset ja suurissa freskoissaan Oratorio di San Bernardinossa. Domenico_Beccafumi_017.jpg|Madonna kirkkaudessa ja pyhimykset Domenico_Beccafumi_- _De_heilige_Catharina_ontvangt_de_stigmata_-_2898_(OK)_-_Museum_Boijmans_Van_Beuningen.jpg|Pyhä Katariina saa stigmat Domenico_Beccafumi_-_Penelope_-_WGA01540.jpg|Penelope ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1486 syntyneet Luokka:Vuonna 1551 kuolleet
Ferrari 375 F1

Ferrari 375 F1 oli Ferrarin valmistama Formula 1 -auto, jolla ajettiin kausilla –. Auton ja sen V12-moottorin suunnittelusta vastasi italialainen insinööri Aurelio Lampredi, joka korvasi teknisenä johtajana 125 F1-autosta vastanneen Gioacchino Colombon. Auton suunnittelu alkoi Enzo Ferrarin päätöksellä ennen kautta 1950, koska hän halusi yhtiönsä keskittyvän aiemmin käytettyjen mekaanisesti ahdettujen 4.5-litraisten moottoreiden sijasta V12-mallilla varusteltuihin kilpa-autoihin. 375 -auton ensimmäinen kokeiluversio oli nimeltään Ferrari 275, joka teki ensiesiintymisensä Belgian osakilpailussa, missä Alberto Ascari ajoi viidenneksi. Autosta tehtiin myös 4.1 litran koneella varusteltu 340-malli. Ferrari 375-malli osallistui 4.5 litran V12-moottorilla varustettuna Italian osakilpailuun, missä Ascari ja Dorino Serafini ajoivat jaetulla autolla kilpailussa toiseksi. Kaudella talli sai ensimmäisen osakilpailuvoittonsa, kun José Froilán González ajoi autolla paalupaikalta voittoon Britannian osakilpailussa. Tallikaveri Ascari puolestaan voitti kauden aikana Saksan ja Italian osakilpailut. Vielä kaudella Ferrari valmisti autosta Indianapolis 500 -kilpailua varten muunnellun 375 Indy -mallin, mutta kilpailu päättyi Ascarin osalta rengasrikon aiheuttamaan keskeytykseen. 375 teki paluun julkisuuteen kaudella , kun Fernando Alonso ajoi Gonzálezin autolla Britannian osakilpailun ohessa järjestetyssä Ferrarin ensimmäisen voiton muistojuhlassa. ==Formula 1 -tulokset== Lihavoitu tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta. Vuosi Talli Auto Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 Ferrari Ferrari 275 Ferrari 3.3 V12 GBR MON 500 SUI BEL FRA ITA Alberto Ascari 5 Ferrari 375 Ferrari 4.5 V12 Kesk./2† Dorino Serafini 2† Ferrari Ferrari 375 Ferrari 4.5 V12 SUI 500 BEL FRA GBR GER ITA ESP Luigi Villoresi Kesk. 3 3 3 4 4 Kesk. Alberto Ascari 6 2 Kesk./2† Kesk. 1 1 4 Piero Taruffi 2 Kesk. 5 5 Kesk. José Froilán González 2† 1 3 2 2 Chico Landi Kesk. Ferrari Ferrari 375 Indy Ferrari 4.5 V12 SUI 500 BEL FRA GBR GER NED ITA Alberto Ascari Kesk. *† Jaettu auto. ==Huomioita== ==Lähteet== Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Arabella (nimi)

Arabella on naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Sitä on käytetty Skotlannissa ja Pohjois-Englannissa 1600-luvulta alkaen. Kyseessä on mahdollisesti skotlantilainen muunnos nimestä Annabella, mutta muitakin teorioita nimen taustasta on esitetty. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 100–140 Arabella- nimistä naista. == Nimipäivä == Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa hevosten nimipäiväkalenterissa Arabellan nimipäivä on 31. tammikuuta.Saarelma-Paukkala, Minna: Koirien, kissojen ja hevosten nimipäiväkalenterien uudistus. – Yliopiston nimipäiväalmanakka 2012, s. 58, 64. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2011. == Tunnettuja Arabelloja == * Arabella Kiesbauer (s. 1969), itävaltalaissyntyinen televisiojuontaja * Arabella Ng (s. 2001), hongkongilainen alppihiihtäjä * Arabella (Arbella) Stuart (1575–1615), englantilainen aatelinen ja kuningas Jaakko I:n serkku == Kuvitteellisia Arabelloja == * Arabella, päähenkilö Richard Straussin oopperassa Arabella (1933) * Arabella, päähenkilö Aino Pervikin lastenkirjassa Arabella, merirosvon tytär (, 1982, suom. 1987) * Arabella Cadenhouse, päähenkilö mykkäelokuvassa Romance and Arabella (1919) * Arabella Figg, hahmo J. K. Rowlingin kirjoittamissa Harry Potter -romaaneissa == Lähteet == Luokka:Etunimet
Dianne Reeves

Dianne Reeves (s. 23. lokakuuta 1956 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen jazzlaulaja, joka aloitti uransa 1970-luvulla trumpetisti ja orkesterinjohtaja Clark Terryn ”löytämänä”. Reevesin tyylilajit ulottuvat popista ja soulista improvisoituun scat-lauluun. Jazzstandardien ohella Reeves on esittänyt omaa musiikkiaan ja tulkinnut muun muassa Leonard Cohenin , Antonio Carlos Jobimin ja Joni Mitchellin kappaleita. Hän on voittanut useita Grammy-palkintoja. Reeves on tehnyt musiikin George Clooneyn ohjaamaan, 1950-luvun kommunistivainoista kertovaan elokuvaan Good Night, and Good Luck (2005). Hän myös näyttelee elokuvassa jazzlaulajaa. Dianne Reeves on esiintynyt Suomessa ainakin vuosien 1995 ja 2006 April Jazzissa Espoossa, vuosien 1999 ja 2011 Pori Jazzissa, joulukuussa 2008 Helsingin Kulttuuritalossa ja lokakuussa 2015 Finlandia-talossa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harjunpää ja heimolaiset

Harjunpää ja heimolaiset on neliosainen suomalainen televisiosarja vuosilta 1995-1996. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun samannimiseen romaaniin vuodelta 1984. Sarja on Yleisradion tuotantoa ja sen on ohjannut Åke Lindman. ==Juoni== Sarjassa Harjunpää tutkii tapausta, jossa kahden romanin epäillään tappaneen kolmannen verikostona. == Päärooleissa == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rikossarjat
Baccio Bandinelli

Baccio Bandinelli tai Bartolommeo Bandinelli (1493 Firenze – 1560 Firenze) oli italialainen (firenzeläinen) kuvanveistäjä ja taidemaalari. ==Elämä ja ura== Bandinelli oli merkittävän kultasepän Michel Angelo di Vivianin poika, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 133. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 ja sai ensimmäiset piirustusopetuksensa häneltä. Hänellä oli voimakas taipumus kuvataiteisiin, ja hän pääsi jo varhain kuvanveistäjä Giovanni Francesco Rusticin oppilaaksi. Rustici oli Leonardo da Vincin ystävä, hänen kanssaan Bandinelli edistyi nopeasti. Hänen elämäänsä hallitseva motiivi näyttää olleen kateus sekä Benvenuto Celliniä että Michelangeloa kohtaan, jonka erään piirroksen hän tiettävästi repi ja tuhosi. Vaikka Bandinellin aikalaiset eivät pitäneet hänestä, hän onnistui kuitenkin saamaan Medicien suosion, minkä ansiosta hän keräsi suuren omaisuuden. Myöhemmin barokin aikana hänen teoksensa herättivät suurta ihailua. Bandinelli työskenteli pääasiassa Firenzessä ja Roomassa. Jotkut myöhemmät kommentoijat pitivät Bandinellia kuvanveistossa toiseksi taitavimpana Michelangelon jälkeen. Hänen teoksiinsa kuuluvat muun muassa kolossaalinen Herkules ja Kakus -teos vuodelta 1533, joka oli tilattu Michelangelon Daavidin vastineeksi. Hänen parhaimpiin töihinsä on luettava Firenzen tuomiokirkonn reliefit, hänen Laokoonin kopionsa sekä Kristuksen ja Nikodemoksen hahmot hänen omalla haudallaan. Bandinelli näyttäytyy koko elämänsä ajan Michelangeloa kadehtivana kilpailijana ja vainoojana. Hän ei kuitenkaan saavuttanut Michelangelon töiden voimaa, vaan hänen tyylinsä on pikemminkin liioittelevaa maneerimaisuutta ja tavoittelee suuruutta ulkoisilla tehokeinoilla. Niitä keinoja Bandinelli käyttää Frans I:tä varten tekemässään Laokoon-ryhmän kopiossa. Palazzo Vechion edustalle Michelangelon Davidin vastineeksi aiottu ja Michelangelon käyttämättä jääneestä marmorikappaleesta veistetty Herkules ja Cacus (1534) on kyllä suuri ja mahtava, mutta kankeana ja mauttomana se joutui pilkan kohteeksi. Bandinellin Aadamin ja Eevan firenzeläiset siirsivät Firenzen tuomiokirkosta Bargelloon, koska se heidän mielestään loukkasi häveliäisyyttä. Roomassa sijaitsevat Clemens VlI:n ja Leo X:n hautamonumentit ovat Bandinellin työtä. Hänen parhaita töitään ovat Firenzen tuomiokirkon kuoriaitauksia koristavat 88 apostolia, profeettaa ja hyveitä esittävät reliefitäytteet, jotka valmistuivat 1555. Statue_of_Heracles_and_Cacus_in_Florence.jpg|Herkules ja Kakus Opera_del_duomo_(FI),_baccio_bandinelli,_rilievi_del_coro_06.JPG|Firenzen katedraalin reliefit Baccio_e_clemente_bandinelli,_pietà_con_nicodemo,_per_la_tomba_di_baccio_e_della_moglie_jacopa_doni,_01.jpg|Kristus ja Nikodeemus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1493 syntyneet Luokka:Vuonna 1560 kuolleet
Harjunpää ja ahdistelija

Harjunpää ja ahdistelija on neliosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1985. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun samannimiseen romaaniin vuodelta 1982. Sarja on Yleisradion ruotsinkielisen televisioteatterin tuotantoa ja sen on ohjannut Åke Lindman. ==Juoni== Sarjassa Harjunpää tutkii tapausta, jossa ahdistelija vaani yksinäisiä naisia öisin Helsingissä. == Päärooleissa == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rikossarjat
Arabella (täsmennyssivu)

Arabella voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Arabella, naisen etunimi * Arabella, Irbidin kaupungin vanha nimi * Arabella, Richard Straussin säveltämä ooppera * ”Arabella”, Arctic Monkeys -yhtyeen kappale * 841 Arabella, asteroidi * Lloyd Arabella, 1950- ja 1960-luvun taitteessa valmistettu automalli
Jevgeni Uhnaljov

Jevgeni Iljitš Uhnaljov (, 1931 Leningrad, Neuvostoliitto – 2. syyskuuta 2015) oli venäläinen taidemaalari. Hän kävi taidekoulua pyrkiäkseen taideakatemiaan, mutta 15-vuotiaana joutui koulutoverinsa ilmiantamana syytteeseen Stalinin murhan suunnittelusta ja muusta vehkeilystä. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin 25 vuoden vankeudeksi, jonka hän suoritti Vorkutan kaivoksilla, jossa hän jatkoit piirustusharrastustaan. Hänet vapautettiin vuonna 1954 ja sai kunnianpalautuksen viisi vuotta myöhemmin. Vuosina 1967–1975 hän toimi Eremitaasin pääarkkitehtina, 1980-luvulta lähtien vapaana taiteilijana ja vuodesta 1998 Eremitaasin johtavana taidemaalarina. Vuonna 1997 hän sai kansantaiteilijan arvonimen. Hän oli myös Venäjän valtakunnan uuden vaakunan pääsuunnittelija. == Lähteet == Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet