EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Štšastja

Štšastja (, ) on Ukrainassa Luhanskin alueella sijaitseva kaupunki. Pienikokoinen kaupunki, jonka väkiluvuksi arvioitiin vuonna 2021 yhteensä 11 552 asukasta (2013: 12 773 as.), oli lokakuuhun 2014 saakka hallinnollisesti osa Luhanskin kaupunkipiiriä. Se sijaitsee Donetsin pohjoisrannalla, maanteitse (N21) 23 kilometriä Luhanskin kantakaupungista pohjoiseen. Štšastjan kaupunki siirrettiin hallinnollisesti osaksi Ukrainan hallitsemaa Novoaidarin piiriä maan parlamentin päätöksellä 7. lokakuuta 2014. Kaupunki sijaitsi melko lähellä Itä-Ukrainan sodan rintamalinjaa. Koko Ukrainaa koskeneessa heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Štšastjasta tuli uuden Štšastjan piirin hallintokeskus. Štšastja on perustettu 1700-luvun loppupuolella. Sinne rakennettiin suuri hiiltä käyttävä vastapainevoimalaitos 1950-luvulla. Kuva:Shchastia LTES.jpg|Luhanskin alueen lämpövoimala Štšastjassa. Kuva:Shchastia Hram.jpg|Kirkko Štšastjassa. ==Lähteet== Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Štšastjan piiri
Walid Regragui

Hoalid Regragui myös Walid Regragui (s. 23. syyskuuta 1975 Corbeil-Essonnes, Ranska) on marokkolainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Regragui vietti pääosan urastaan Ranskassa, jossa hänen paras saavutuksensa oli Ligue 2 mestaruus Ajacciossa. Regragui pelasi myös Espanjassa Racing de Santanderissa ja Marokossa Moghreb de Tétouanissa.Walid Regragui National Football Teams Viitattu 24.2.2012 Regragui edusti maajoukkuetasolla Marokkoa, jonka paidassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Egyptiä vastaan 28. tammikuuta 2001. Regragui edusti Marokkoa vuosien 2004 ja 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Valmennusuransa Regragui aloitti 26. syyskuuta 2012 Marokon maajoukkueen apuvalmentajana. Tämän jälkeen hän on toiminut valmentajana seurajoukkueissa. Elokuussa 2022 hänet nimitettiin Marokon maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen alaisuudessaan Marokko selviytyi MM-kilpailuissa 2022 alkulohkostaan jatkoon. == Lähteet == Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanmarokkolaiset Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viirukalapöllö

Viirukalapöllö (Scotopelia bouvieri) on pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Nigeriassa. Sen lukumäärää alueella ei ole ilmoitettu, mutta arviona on esitetty noin miljoona yksilöä, ja Kongon altaan jokien lähistöllä se on suhteellisen yleinen. Kantaa pidetään vakaana, koska sillä ei ole erityisiä uhkia. Viirukalapöllön elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, suot ja jokivarret. Sen paino on keskimäärin 637 grammaa.Birdlife.org 24.2.2012 ==Lähteet== Luokka:Pöllöt
Hartford (Vermont)

Hartford on kunta (town) Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee New Hampshiren osavaltion rajalla Connecticutjoen varrella. Whitejoki liittyy Connecticutiin kunnan alueella. Hartfordissa on 5 kylää: Hartford, West Hartford, Quechee, White River Junction ja Wilder. Siellä asui 10 686 asukasta vuonna 2020. == Maantiede == Hartfordissa on kolme jokea, jotka ovat Connecticut, White ja Ottaquechee. Kaupungin pinta-ala on 118,9 neliökilometriä, mistä suurin osa (116,9 neliökilometriä) on maata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vermontin kunnat
Argentiinanpöllö

Argentiinanpöllö (Strix rufipes) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Argentinassa ja Chilessä. Argentiinanpöllön paino on keskimäärin 380 grammaa.Birdlife.org viitattu 24.2.2012 Sen elinpiiriä ovat lauhkeat metsät ja subtrooppiset ja trooppiset alangot ja vuoristometsät. Argentiinanpöllö on keskikokoinen pöllö, jolla ei ole korvatupsuja. Se on alapuolelta valkoinen ja punaruskearaitainen ja päältä ja niskasta vielä valkoisempi. Sen naamakiehkura on punaruskea ja silmät tummat, ja jalat ovat oranssinruskeat tai kanelinruskeat. Täysikasvuisen yksilön pituus on noin 33–38 cm ja paino suunnilleen 300–400 grammaa. Argentiinanpöllön elinalue ulottuu Keski-Chilestä ja Länsi-Argentiinasta Tulimaahan, ja satunnaisesti sitä on tavattu Falklandsaarilla. Se asuu tiheissä, kosteissa vuoristometsissä ja puoliavoimissa alavissa metsissä, missä se saalistaa pieniä nisäkkäitä, lintuja ja hyönteisiä. Se pesii lokakuussa ja munii puunkoloon 2–3 munaa. Sen ääni on murahtelua, jota seuraa korkeita nasaaliääniä. Vaikka argentiinanpöllö ei ole uhanalainen, se kärsii elinalueiden supistumisesta esiintymisalueilla tehtävien metsänhakkuiden vuoksi.Owls.org viitattu 24.2.2012 ==Lähteet== Luokka:Viirupöllöt
Earnest-luokka

Earnest-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa 1913 B-luokkaan. Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa. Alusten voimanlähteenä olivat 6 300 hevosvoiman Normand- kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket. == Alukset == Earnest-luokan torpedovenehävittäjätLyon, David s. 62-63 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Earnest Laird, Son and Company, Birkenhead 2. maaliskuuta 1896 11. marraskuuta 1896 marraskuu 1897 myyty romutettavaksi 1920 HMS Griffon Laird 7. maaliskuuta 1896 21. marraskuuta 1896 marraskuu 1897 myyty romutettavaksi 1920 HMS Locust Laird 20. huhtikuuta 1896 5. joulukuuta 1896 heinäkuu 1898 myyty romutettavaksi 1919 HMS Panther Laird 19. toukokuuta 1896 21. tammikuuta 1897 tammikuu 1898 myyty romutettavaksi 1920 HMS Seal Laird 17. kesäkuuta 1896 6. maaliskuuta 1897 toukokuu 1898 myyty romutettavaksi 1921 HMS Wolf Laird 12. marraskuuta 1896 2. kesäkuuta 1897 heinäkuu 1898 myyty romutettavaksi 1921 == Lähteet == * * * * === Viitteet === *
Marie Colvin

Marie Catherine ColvinMuistokirjoitus, The Guardian, viitattu 25.9.2012 (12. tammikuuta 1956 New York, Yhdysvallat – 22. helmikuuta 2012 Homs, Syyria) oli yhdysvaltalainen sotareportteri, joka kuoli ollessaan Syyriassa työtehtävissä.Veli-Pekka Lehtonen, Arvostettu toimittaja raportoi hädästä, Kuolleet, Helsingin Sanomat 24.2.2012, sivu C 8 Artikkelin verkkoversio Colvin oli kielloista huolimatta matkustanut moottoripyörällä Homsiin. Hän oli saanut esimiehiltä käskyn poistua alueelta, mutta ei totellut, sillä hän halusi tehdä vielä yhden jutun. Syyrian armeija tulitti väliaikaista lehdistökeskusta, ja tilanteessa kuoli myös ranskalainen valokuvaaja Remi Ochlik. Colvin oli arvostettu sotareportteri, jota on verrattu alan uranuurtajaan Martha Gellhorniin. Hän teki 25 vuotta töitä brittiläiselle Sunday Timesille, usein kaikkein vaarallisimmista paikoista. Hän aloitti Yalen yliopistossa antropologian opinnot mutta hänestä tuli kuitenkin toimittaja. Silmälappu peitti silmän, josta hän oli menettänyt näön 2001 väijytyksessä Sri Lankassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotakirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
TUL Cup 1954

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1954 ilmoittautui 7 joukkuetta. Mestaruuden voitti Turun Pyrkivä. Osanotto-oikeus oli Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueilla. == Pudotuspelit == Mestarijoukkue: Erik Roos, Jukka Paatelo, Reino Koskinen, Reino Suojanen, Jukka Leino, Pentti Mäkinen, Aulis Lähtinen, Kalevi Rantanen, Rainer Forss, Keijo Airola ja Veikko Paven. ==Katso myös== * TUL Cup ==Lähteet== * Työväen Urheiluliiton toimintakertomus 1954 Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1954 jalkapallo
Kimmo Haapasalo

Kimmo Antero Haapasalo (s. 23. heinäkuuta 1977 Vaasa) on suomalainen entinen 400 metrin aitajuoksija. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Jouko Hassi (vuoteen 1997), Esko Olkkonen (1997–2001) ja Petteri Jouste (2001–2006). Haapasalo saavutti ulkoradoilla kolme henkilökohtaista SM-mitalia ja sisäradoilla viisi. Hän juoksi 400 metrin aitojen ennätyksensä 50,66 sekuntia Turussa 2000. Hallissa Haapasalo juoksi 300 metrin aidat parhaimmillaan aikaan 36,00 sekuntia (Tampere 2000). Hän oli mukana aikuisten Suomi–Ruotsi- maaottelussa neljä kertaa. ==Aikuisten SM-mitalit== *Ulkoradat **400 metrin aidat: kultaa 2001, hopeaa 2000, pronssia 1999 *Sisäradat **200 metriä: pronssia 2000 **400 metriä: hopeaa 2002 **300 metrin aidat: kultaa 2000 ja 2006, pronssia 1996 ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Ferret (1911)

HMS Ferret (viirinumerot H35 (6.12.1914–1.1.1918), H32 (1918–1919) ja H93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acheron-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1910–1911 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companylta Cowesista, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1911 ja valmistui vielä saman vuoden marraskuussa.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa Ferret liitettiin sisaralustensa kanssa 1. hävittäjälaivueeseen, joka liitettiin 1914 Suureen laivastoon ensimmäisen maailmansodan alkaessa.naval- history.net Alus osallistui 28. elokuuta 1914 laivueensa mukana HMS Fearlessin alaisuudessa Helgolandin taisteluunHeligoland Bight. Alus siirrettiin keväällä 1916 laivueensa mukana osaksi 3. taistelulaivuetta, jolloin sen tehtäväksi tuli sukellusveneidentorjunta. Alus ei osallistunut Skagerrakin taisteluun. Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM UC-21 laukaisema torpedo osui alukseen 18. tammikuuta 1917 Wightsaaren St. Catherine's Pointin kaakkoispuolella. Alus ei kuitenkaan uponnut ja ainoastaan yksi miehistönjäsen sai surmansa. Se palasi korjausten jälkeen palvelukseen.Uboat.net - HMS Ferret Alus muutettiin 1917 sisaralustensa HMS Sandflyn ja HMS Arielin kanssa nopeiksi miinalaivoiksi. Alus kykeni muutosten jälkeen kuljettamaan kannellaan 40 miinaa. Samalla alus siirrettiin Imminghamiin sijoitettuun 20. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se laski 27.–28. maaliskuuta 1918 välisenä yönä miinasulun 70 merimailia Helgolandista luoteeseen. Miinoituksen aikana osasto joutui taisteluun kolmen Saksan keisarikunnan laivaston aseistetun troolarin kanssa, jotka upotettiin ja 72 saksalaista joutui sotavankeuteen. Sodan päätyttyä alus makasi ankkurissa, kunnes se myytiin 9. toukokuuta 1921 Wardille romutettavaksi. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka: Acheron-luokan hävittäjät Luokka:Whiten valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
Reijo Toivonen

Reijo Toivonen (25. elokuuta 1936 Sysmä – 21. huhtikuuta 2024 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 12.5.2024, s. B 23. oli suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti seuratasolla Sysmän Sisua, Ahlaisten Urheilijoita, Lahden Urheilijoita ja Kenttäurheilijat-58:aa. Toivonen sijoittui Helsingin EM-kisoissa 1971 pituushypyn kuudenneksi tuloksella 785 senttiä; samalla tuloksella Mauri Myllymäki oli viides. Seuraavana kesänä Kouvolassa Toivonen hyppäsi ennätyksekseen jääneen tuloksen 791. Kalevan kisoissa hän ylsi hopealle 1971 ja pronssille 1963. SM-hallikisoissa Toivonen voitti pituuden kolme kertaa ja oli kahdesti pronssilla. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
The Soundtrack of Our Lives

The Soundtrack of Our Lives (usein lyhennettynä T.S.O.O.L.) on ruotsalainen vuonna 1995 perustettu rockyhtye. Sen perustajajäseniä olivat aiemmin Union Carbide Productions -yhtyeessä soittaneet Torbjörn ”Ebbot” Lundberg (laulu), Björn Olsson (kitara) ja Ian Person (kitara). Göteborgilaisyhtyeen ensimmäinen levytys oli vuonna 1996 julkaistu single ”Four Ages (part.1 & part.2)”. Yhtyeen albumeista kolme on myynyt kultaa Ruotsissa. Levyistä Origin Vol. 1 nousi Ruotsissa listaykköseksi ja Suomessa sijalle 20. == Diskografia == === Studioalbumit === * Welcome to the Infant Freebase (1996) * Extended Revelation for the Psychic Weaklings of Western Civilization (1998) * Behind the Music (2001) * Origin Vol. 1 (2004) * Communion (2008) * Throw It Into the Universe (julkaistaan 11.4.2012) === Kokoelmat === * A Present from the Past (2005) * Golden Greats No. 1 (2010) * Rest in Piece (1994-2012) (2014) === EP:t === * Homo Habilis Blues (1996) * Gimme Five! (2000) * The Immaculate Convergence (2010) * Live at Lime (2010) * Shine On (There's Another Day After Tomorrow) (2012) === Singlet === * Instant Repeater '99 (1996) * Blow My Cool (1997) * Mantra Slider (1998) * Black Star (1998) * "Firmament Vacation (A Soundtrack of Our Lives) (1998) * Instant Repeater '99 (remix) (1998) * Avenger Hill Street Blues (1999) * Still Aging (2001) * Nevermore (2001) * Sister Surround (2001) * 21st Century Rip Off (2001) * Bigtime (2004) * Believe I've Found (2004) * Heading for a Breakdown (2005) * Thrill Me (2008) * Ra 88 (2009) * Flipside (2009) * Babel On (radio edit) (2009) * The Ego Delusion (radio edit) (2009) * Demophon (2010) * Earthmover (2010) * You Better Run (2010) * Try Again (2012) * What's Your Story? (2012) * Throw it to the Universe (radio edit) (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Ruotsalaiset rockyhtyeet
Adam A500

Adam A500 on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen matkustajalentokone, joka lensi ensilentonsa 11. heinäkuuta 2002. Adam A500:n erikoisuutena on moottorit sekä edessä että takana. Tämän vuoksi sen lento-ominaisuudet ovat samanlaiset kuin yksimoottorisilla lentokoneilla. == Rakenne == Adam A500:n rakenteessa käytetään pääosin hiilikuitumateriaaleja. Siivet on yhdistetty korkeus- ja sivuperäsimeen kahdella pyrstön kannattimella. ==Tekniset tiedot== == Lähteet == * *Adam A500 - aviastar.org Luokka:Yhdysvaltalaiset matkustajalentokoneet
Antonov An-8

Antonov An-8 on neuvostoliittolainen kaksimoottorinen ylätasomallin rahtilentokone, joka lensi ensilentonsa 11. helmikuuta 1956. Kone kehiteltiin maahanlaskuoperaatioihin käytettäväksi lentokoneeksi, ja tästä syystä Antonov An-8:ssa on alas laskettava peräluukku ja raskaaseen käyttöön tarkoitetut laskutelineet. Antonov An-8:n sarjavalmistus alkoi marraskuussa 1956. Konetta käytettiin matkustajalentokoneena vuoden 1970 jälkeen, johon asti se oli ollut aktiivipalveluksessa rahtikoneena. == Tekniset tiedot== == Lähteet == * Luokka:Neuvostoliittolaiset matkustajalentokoneet Luokka:1950-luvun matkustajalentokoneet Luokka:Rahtikoneet An-008
Riutta-ahvenet

Riutta-ahvenet (Symphysanodontidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja Atlantin länsiosista. ==Taksonomia== Riutta-ahventen heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 6-10 lajia, esimerkiksi riutta-ahven (Symphysanodon typus). Heimon luokittelu on hieman epävarmaa ja aikaisemmin siihen kuuluvien lajien on katsottu kuuluvan joko lyhtyahveniin (Acropomatidae), napsijoihin (Lutjanidae) tai meriahveniin (Serranidae). ==Tyypillisiä piirteitä== Riutta-ahvenet ovat pieniä kaloja ja kasvavat korkeintaan 15 cm:n mittaisiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat solakoita kaloja. Selkäeviä lajeilla on yksi, jossa on yhdeksän piikkiä ja pehmeämpiä ruotoja. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Riutta-ahventen silmät ovat suuret ja suu keskikokoinen. Riutta- ahvenlajit voidaan erottaa toisistaan kylkiviivan suomujen määrän sekä pyrstö- ja vatsaevien perusteella. Väritykseltään kalat ovat useimmiten oransseja. ==Levinneisyys ja elintavat== Riutta-ahvenet ovat mereisiä kaloja, joita tavataan Atlantin länsiosista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti lähellä pohjaa 50-500 metrin syvyydessä lähellä saaria ja mannerjalustoja. Riutta-ahventen ravintoa ovat todennäköisesti planktoneliöt. ==Lähteet== Luokka:Percoidei
Estelle (Ruotsin prinsessa)

Prinsessa Estelle, Itä-Götanmaan herttuatar (Estelle Silvia Ewa Mary; s. 23. helmikuuta 2012) on Ruotsin kruununprinsessa Victorian ja prinssi Danielin ensimmäinen lapsi. Hän on Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä toinen heti äitinsä kruununprinsessa Victorian jälkeen ennen pikkuveljeään Oscaria (s. 2016) ja enoaan prinssi Carl Philipiä. Prinsessa Estelle kuuluu Bernadotten hallitsijasukuun äitinsä kautta; isänsä kautta hän kuuluu aatelittomaan Westling-sukuun, ja on sitä kautta taustaltaan osin metsäsuomalainen. == Syntymä == left|thumb|Juuri kastettu Estelle vanhempien, isovanhempien ja kummien saattelemana. Prinsessa Estelle syntyi Solnan Karoliinisessa sairaalassa 23. helmikuuta 2012 kello 4.26. Kahdeksalta aamulla Suomen aikaa prinsessan isä, prinssi Daniel, piti tiedotustilaisuuden, jossa hän kertoi esikoisensa syntymästä seuraavasti: "Aamulla klo 4:26 syntyi 51 senttiä pitkä ja 3 280 gramman painoinen aivan ihana pikkuprinsessa". Estellen syntymä pantiin merkille kansainvälisissä tiedotusvälineissä laajasti, esimerkiksi Saksassa ja Suomessa se oli pääaiheena uutisissa. Hänen syntymänsä kunniaksi Skeppsholmenilta ammuttiin kaksi 21 tykinlaukauksen sarjaa. 24\. helmikuuta pääministeri Fredrik Reinfeldt tutki prinsessan 1500-luvulta alkaneen perinteen mukaisesti ja allekirjoitti kolmen muun todistajan kanssa virallisen todistuksen, ettei Estelleä ole vaihdettu toiseen vauvaan. Samana päivänä prinsessan isoisä kuningas Kaarle XVI Kustaa ilmoitti hänen nimensä ja herttuakunnan nimen. === Kuninkaalliset perinteet === Ruotsissa on noudatettu vanhoja perinteitä kuninkaallisen vauvan syntymän jälkeen, niin myös prinsessa Estellen synnyttyä. Hovimarsalkka kertoi lapsen syntymästä pääministerille ja hovi tiedotti uutisen kansalle, tässä tapauksessa kuningashuoneen verkkosivuilla ja Facebookissa. Pääministeri, valtiopäivien puhemies, hovimarsalkka ja ylihovimestari kävivät vahvistamassa lapsen syntymän. Kuningas kutsui koolle hallituksen kuulemaan, mikä on syntyneen lapsen koko nimi ja kutsumanimi. Samassa tilaisuudessa hän ilmoitti herttuakunnan. Kunnialaukaukset ja kiitosjumanlanpalvelus Te Deum Linnankirkossa kuuluivat vielä saman päivän ohjelmaan. == Kaste == Prinsessa Estelle kastettiin Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa 22. toukokuuta 2012. Kasteen toimitti Ruotsin arkkipiispa Anders Wejryd. ==Koulutaival== Estelle aloitti vuonna 2018 esikoulun Campus Manilla -nimisessä yksityiskoulussa. Hän on ensimmäinen kuningasperheen jäsen kyseisessä koulussa. Sittemmin hän on siirtynyt alakoululuokille danderydiläisessä koulussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Prinsessa Estelle Ruotsin kuningashuoneen www-sivuilla == Symbolit == Tiedosto:Royal Monogram of Princess Estelle of Sweden.svg|Prinsessa Estellen Monogrammi Tiedosto:Coats of arms of Princess Estelle Duchess of Östergötland.svg|Prinsessa Estellen vaakuna Luokka:Ruotsin prinsessat Luokka:Vuonna 2012 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Asko Keränen

Asko Kalevi Keränenwww.aanitearkisto.fi, Asko Keränen. (s. 1962Puustinen, Viljami, 22-Pistepirkko, s. 10.) on suomalainen rockmuusikko, basisti, kosketinsoittaja, kitaristi ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen. Soittamisen ohella hän on myös kuvataiteilija. Vuonna 2014 hän perusti duon Kati Salon kanssa. Duo on julkaissut EP:n ja albumin. Asko Keränen on julkaissut levyjä myös Antero Prihan kanssa sekä ollut tämän sekä Stefan Kvarnströmin ja Niillas Holmbergin kanssa mukana Ylva-yhtyeessä. Vuonna 2024 lopulla ilmestyi Keräsen ensimmäinen sooloalbumi Gralange. Vuoden 2025 alussa Keränen ilmoittaa soittavansa sooloilun ohella kokoonpanoissa Living Room Stars with Joose Gröhn sekä Priha, Whitehead & Keränen. ==Diskografia== * Kati Salo & Asko Keränen: Postcard EP (2016) * Kati Salo & Asko Keränen/Michiko 66: Split EP (2016) * Ylva: Ylva (2016) * Asko Keränen/Antero Priha: Underground Jazz Festival Orchestra (2019) * Kati & Asko: 3 Step Andy (2022) * Asko Keränen/Antero Priha: Harvester (2022) * Asko Keränen: Gralange (2024) == Teoksia == * Asko Keränen: Kuvia & sanoja vuosilta 1983-2023. Frank Cray Publishing, 2023. ISBN 9789526968391. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PK Keränen

Hannu Paavo ”PK” Keränenwww.aanitearkisto.fi, Hannu Keränen. (s. 8. joulukuuta 1964 Utajärvi) on suomalainen rockmuusikko, kitaristi ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen. Vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Serobi Songs. Samana vuonna hän aloitti esiintymiset haitaristi Leija Lautamajan kanssa. Duon ensimmäinen single julkaistiin vuonna 2022. Duo käyttää itsestään myös nimeä The Moontwins. Hänen nimensä mainitaan usein myös muodossa P-K Keränen. Lempinimi on lyhenne sanasta pikkukersa. ==Diskografia== ===Sooloalbumi=== * Serobi Songs (2020, Playground Music) ===PK Keränen & Leija Lautamaja=== * Out Tonight (single, 2022) * Sadder Than Sad (single, 2022) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Espe Haverinen

Esa-Arvi ”Espe” Haverinenwww.aanitearkisto.fi, Esa-Arvi Haverinen. (s. 1964Puustinen, Viljami, 22-Pistepirkko, s. 23.) on suomalainen rockmuusikko, rumpali ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot
Jussi Autio

Jussi Antero Autio (s. 5. huhtikuuta 1975 Vantaa) on suomalainen entinen seiväshyppääjä. Hän edusti seuratasolla Hyvinkään Tahkoa, Hyvinkään Seudun Urheilijoita ja HIFK-Friidrottia. Autio edusti Suomea yleisurheilun MM- kisoissa 1999, jossa hän ei selviytynyt seiväshypyn finaaliin. Hän voitti Suomen-mestaruuden 1999, sijoittui hopealle 2000 ja pronssille 1998. Ennätyksekseen Autio hyppäsi 560 senttiä Somerolla 1999. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Canon EOS 600D

Canon EOS 600D on Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkistettiin 7. helmikuuta 2011. Kamera tunnetaan Japanissa nimellä Canon EOS Kiss X5 ja Pohjois-Amerikassa nimellä Canon EOS Rebel T3i. == Ominaisuudet == * 18 megapikselin CMOS-kenno * Älykäs automaattikuvaus * FullHD-videokuvaus (30 fps) * Näytöllä käytettävä toiminto-opas * Jatkuva kuvaus jopa 3,7 kuvaa/s * 9 pisteen laaja-alainen automaattitarkennus * 1 040 000 kuvapisteen 7,7 cm:n (3,0 tuuman) kääntyvä näyttö * Basic+ ja luovat suotimet * Sisäinen langaton salamaohjaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Canon EOS 600D Canonin sivuilla * Lehdistötiedote kameran julkaisusta (Arkistoitu versio) EOS 600D
F2000 Championship Series

F2000 Championship Series on Pohjois-Amerikassa ajettava autourheilusarja. Sarja perustettiin vuonna 2006. Sarjassa ajetaan Van Diemen Internationalin, Mygalen, Citationin ja Piperin valmistamilla autoilla ja Fordin, Zetechin ja Pinton moottoreilla. Sarja muistuttaa säännöiltään ja pisteytykseltään Formula Ford -sarjaa. Sarjan kanssa kilpaileva lähes samanniminen sarja on U.S. F2000 National Championship, jossa ajetaan samanlaisilla autoilla kuin IndyCar- sarjoissa. == Mestarit == Kausi Kuljettaja Talli 2006 Matt McDonough 2007 Cole Morgan St. Clair Motorsports 2008 Anders Krohn Andersen Racing 2009 Chris Miller JDC Motorsports 2010 Victor Carbone Alegra Motorsports 2011 Remy Audette Audette Racing 2012 Roberto La Rocca HP-Tech Motorsport 2013 Tim Minor Ski Motorsports 2014 Tim Minor Ski Motorsports 2015 Sam Beasley Legacy Autosport 2016 Steve Bamford Rice Race Prep 2017 Brandon Dixon Brandon Dixon Racing 2018 Steve Jenks Tumenas Motorsports Luokka:Formula-sarjat
Johan Friso

Johan Friso Bernhard Christiaan David (25. syyskuuta 1968 Utrecht, Alankomaat – 12. elokuuta 2013 Haag, Alankomaat) oli Alankomaiden prinssi ja kuningatar Beatrixin ja tämän aviomiehen Claus von Amsbergin toiseksi vanhin poika. Johan Friso oli vuonna 2003 Alankomaiden kuningashuoneen vallanperimysjärjestyksessä toisena, mutta päätti luopua oikeudestaan kruunuun voidakseen avioitua ihmisoikeusaktivisti Mabel Wisse Smitin kanssa. Alankomaiden perustuslain mukaan kruununperillisen avioliitto ei olisi ollut mahdollinen ilman maan parlamentin hyväksyntää; parlamentti vastusti liittoa morsiamen myönnettyä 15 vuoden takaisen suhteensa rikollisliigan johtajaan Klaas Bruinsmaniin. Pariskunta sai kaksi tytärtä (s. 2005 ja s. 2006). Johan Friso vammautui vakavasti helmikuussa 2012 jäätyään Itävallassa lumivyöryn alle. Hän oli lumen alla 15 minuuttia ja sai aivovaurion vakavan hapenpuutteen takia. Friso vaipui onnettomuuden jälkeen koomaan eikä enää herännyt siitä. Hän kuoli 12. elokuuta 2013 Haagissa Huis ten Boschin kuninkaallisessa palatsissa, johon hänet oli siirretty noin kuukautta aiemmin lontoolaisesta sairaalasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Prinssit Luokka:Alankomaiden kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Väinö Junus

Väinö Junus (; 1905 nykyisen Leningradin alueen Hatsinan piirin Puutostin kunnan Pokkisen-Purskovan kylä – 15. marraskuuta 1937 Leningrad) oli inkeriläissyntyinen kielentutkija, joka 1930-luvulla loi lyhytikäiseksi jääneen inkeroisen kirjakielen. == Elämä == Väinö Junus syntyi inkeriläiseen talonpoikaisperheeseen. Hän suoritti Hatsinan suomalaisen opettajateknikumin, työskenteli opettajana Neuvosto-Karjalassa ja Leningradin alueella, opiskeli Hertzenin pedagogisessa instituutissa ja valmistui Leningradin yliopistosta, jossa hän harjoitti jatko-opintoja Nikolai Marrin ja Dmitri Bubrihin johdolla. Myöhemmin Junus toimi Leningradin filologian, kirjallisuuden ja kielitieteen instituutin (LIFLI) dosenttina, Hertzen-instituutin opettajana sekä Kielen ja ajattelun instituutin tutkijana. Vuonna 1932 Junus laati Dubovin ja Lensun kanssa inkeroisen aapisen, seuraavina vuosina kaksi lukukirjaa ja vuonna 1936 inkeroisen kieliopin. Ensimmäiset kirjat perustuivat Soikkolan murteeseen, mutta vuoden 1936 kielioppiin oli otettu piirteitä myös Ala-Laukaan kielimuodosta. Oppikirjoissa on havaittavissa myös suomalaisuuksia. Kielitieteen ohella Junus harrasti kuvataidetta. Hän kuvitti muun muassa Gennadi Fišin Kiimasjärven valtauksen ja Leningradissa suomeksi ilmestyneet Jaroslav Hašekin Kunnon sotamies Shvejkin seikkailut. Junus pidätettiin Stalinin vainojen aikana syyskuussa 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja teloitettiin ampumalla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Väinö Junus: Iƶoran keelen grammatikka -kielioppi Kansalliskirjaston verkkopalvelussa Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Venäläiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kaanon (Epikuros)

Kriteeristä eli Kaanon () oli Epikuroksen kirjoittama filosofinen teos, joka käsitteli totuuden kriteeriä.Diogenes Laertios (DL): Merkittävien filosofien elämät ja opit X.27. Teos on sittemmin kadonnut ja se tunnetaan ainoastaan muussa antiikin aikaisessa kirjallisuudessa olevien viittausten ja teoksen sisällön kuvausten kautta. Epikuroksen Kaanon esitteli kirjoittajansa eettisen ajattelun taustalla olevia yleisempiä periaatteita tämän lähimmälle oppilaspiirille. Antiikinaikaisen tiedon mukaan teos pohjautui Nausifaneen varhaisemmin kirjoittamaan teokseen Tripodi (Tripodos, Kolmijalka). Epikuros opiskeli Nausifaneen oppilaana.DL X.14. Epikuroksen teosta lainasivat myöhemmin muun muassa Cicero (Jumalten luonteesta) ja Diogenes Laertios (Merkittävien filosofien elämät ja opit). Diogeneelta on peräisin suurin osa teoksen sisältöä koskevasta tiedosta. Cicero piti teosta neron kirjoittamana. Diogenes luonnehti teoksen käsittelevän standardia tai kriteeriä sekä ensimmäistä periaatetta, filosofian perustavanlaatuisinta osaa. Hänen mukaansa Epikuros opetti teoksessa, että totuuden kriteereitä (kritēria) on ihmisillä kolme: aistimuksemme (aisthēseis), ennakkokäsityksemme (prolēpseis) ja tunteemme (pathē). Nämä yhdessä muodostivat siis Epikuroksen tietoteoreettisen menetelmän totuuden löytämiseksi. Epikuroksen kriteerit olivat perustotuuksia, jotka tuli hyväksyä ilman erillistä todistusta. Diogeneen mukaan Epikuros kuitenkin esitti filosofisia perusteluja esimerkiksi osoittaakseen, että kaikki aistihavainnot ovat tosia, sekä pyrki selittämään, mitä hän tarkkaan ottaen tarkoitti ennakkokäsityksillä ja tunteilla. Epikuroksen mukaan filosofia koostui ”kaanonin” lisäksi fysiikasta ja etiikasta. Näin epikurolaisen ”kaanonin” voidaan katsoa olleen vastine sille, mitä muut koulukunnat olisivat kutsuneet logiikaksi. Epikurokselle itselleen Kaanon oli keskeinen johdatus fysiikkaan. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Epikuroksen teokset Luokka:Kadonneet kirjat
Emma Gaptšenko

Emma Vasiljevna Gaptšenko (; 24. helmikuuta 1938 Stupino – 6. joulukuuta 2021https://www.olympedia.org/athletes/2189) oli Neuvostoliittoa edustanut jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla VS Moskovaa. Gaptšenko työskenteli kilpailu-uransa jälkeen jousiammuntavalmentajana ja -tuomarina. Gaptšenko pelasi nuorempana lentopalloa ja menestyi juoksussa sekä uinnissa. Hän aloitti jousiammunnan vasta 28-vuotiaana vuonna 1965, mutta voitti saman vuoden syksyllä jo maansa mestaruuskilpailujen joukkuekilpailun pronssia. Gaptšenko oli voittamassa joukkuekisan maailmanmestaruutta vuonna 1969 ja EM-kultaa Hradec Královéssa pidetyissä kisoissa, joissa hän myös voitti henkilökohtaisen kilpailun hopeaa. Gaptšenko voitti vuonna 1971 MM- kisoissa henkilökohtaisen maailmanmestaruuden ja joukkuekilpailun hopeaa. Hän oli seuraavana vuonna Münchenin olympialaisissa yksilökilpailun kolmas ja voitti myös joukkuekilpailun EM-kultaa. Gaptšenko voitti toisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa vuonna 1973 ja sai kisoista jälleen myös joukkuemitalin, tällä kertaa pronssisen. Hän sai vielä EM-kilpailuista 1974 joukkuekilpailun kultaa ja voitti henkilökohtaisessa kisassa hopeaa. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset jousiampujat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Makoto Sei Watanabe

Makoto Sei Watanabe (, s. 1952 Jokohama) on japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan tietokoneavusteisen suunnittelun ja algoritmisen arkkitehtuuriin uranuurtajana. Nuorena Watanabe oli kiinnostunut biologiasta, erityisesti bioniikasta. Hän päätti kuitenkin ryhtyä arkkitehdiksi. Hän valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1976 ja työskenteli ensin Masato Ōkatan toimistossa kolmen vuoden ajan ja sen jälkeen Arata Isozakille vuodesta 1979. Oman toimistonsa hän perusti vuonna 1984. Hän on luennoinut myöhemmin useissa yliopistoissa. Ensimmäinen Watanaben suunnittelema rakennus oli robottia muistuttava, vuonna 1990 valmistunut Aoyaman teknillinen yliopisto Tokiossa. Hänen myöhempiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Mura-No-Terrace- kyläkeskus (1995) Gifun prefektuurissa, Atlas-asuinrakennus (1995, Tokio), K-Museum (1995, Tokio), Tokion Toei-metron Ōedo-linjan Iidabashin metroasema (2000), Shin-Minamatan rautatieasema Minamatan kaupungissa Kyūshūlla (2004), Shanghai House -asuinrakennus (2004, Shanghai, Kiina) ja kaksi Tsukuba Express -rautatielinjan asemaa (2005). == Julkaisuja == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Makoto Sei Watanabe / Architects' Office Luokka:Japanilaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
21 tapaa pilata avioliitto

21 tapaa pilata avioliitto on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut suomalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Johanna Vuoksenmaa. Elokuvan on tuottanut Riina Hyytiä ja Dionysos Films. Sen pääosissa ovat Armi Toivanen, Essi Hellén, Riku Nieminen, Aku Hirviniemi, Pamela Tola, Hannele Lauri ja Vesa Vierikko. 21 tapaa pilata avioliitto sai ensi-iltansa 8. helmikuuta 2013. Se oli vuoden 2013 katsotuin kotimainen elokuva yli 400 000 katsojalla. Se on myös kaikkien aikojen katsotuin suomalainen naisen ohjaama elokuva. ==Juoni== Elokuvan päähenkilö on Armi Toivasen esittämä Sanna Manner, joka valmistelee väitöskirjaansa ”X tapaa pilata avioliitto”. Hänen hypoteesinsa mukaan pitkä avioliitto on nykyihmiselle luonnoton olotila. Tutkimuksessaan hän haastattelee pariskuntia näiden hääpäivinä. Sanna itse on sinkku ja jakaa omat ihmissuhteensa selkeästi ystävyys- ja seksisuhteisiin. Sannalla on oikeuslääkärinä työskentelevä ystävä Aino (Essi Hellén), jonka päämääränä on miehen löytäminen ja lapsen saaminen. Elokuvan kuluessa Aino ihastuu Sannan tutkimusassistenttiin Jouniin (Aku Hirviniemi), joka kuitenkin on naimisissa Ellin (Pamela Tola) kanssa. Sanna tapaa elokuvassa Aleksin (Riku Nieminen) ja hänen omat toimintatapansa ihmissuhteissa joutuvat arvioitavaksi. Elokuvan muita henkilöitä ovat Sannan vanhemmat Eila (Hannele Lauri) ja Eero (Vesa Vierikko), jotka ovat eronneet vuosia sitten, mutta Eero ei ole päässyt erosta yli. (Lähde:Elokuvauutiset.fi) == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Johanna Vuoksenmaan ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat
Ringvassøya

Ringvassøya () on Norjan Karlsøyn ja Tromssan kunnissa sijaitseva saari. Ringvassøya on Norjan pinta-alaltaan seitsemänneksi suurin saari. Saaren pinta-ala on 656 km². Saaren korkein kohta on Solltindan (1060 m).Store Norske Leksikon - Ringvassøy . Viitattu 14. heinäkuuta 2013. ==Lähteet== Luokka:Norjan saaret Luokka:Tromssa Luokka:Kalsa
Rakkauden rasvaprosentti

Rakkauden rasvaprosentti on Mikko Kuparisen ohjaama suomalainen romanttinen komedia. Elokuvan on käsikirjoittanut Laura Immonen ja Hannamaija Matila. Elokuvan ensi-ilta oli 21. joulukuuta 2012. == Rooleissa == == Vastaanotto == Episodi Lumi Tirronen Iltalehti Tuomas Riskala MTV Minna Karila == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan Facebook sivusto * Elokuvasta MRP Matila Röhr Productionsin sivulla * Nordisk Filmin tietosivu * Suomen elokuvasäätiön tietosivu * Luokka:Suomalaiset romanttiset komediat Luokka:Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat
Yksikkösaalis

Yksikkösaalis on kalastusbiologiassa ja kalataloustieteessä käytetty kalojen runsauden indeksi, joka voidaan johtaa saaliin, pyyntiponnistuksen, pyydystettävyyden ja yksilömäärän välistä suhdetta kuvaavasta yhtälöstä: Ct=qEtNt, missä Ct on saalis, q pyydystettävyys, Et pyyntiponnistus ajanhetkellä t eli esimerkiksi pyyntiin käytetty aika vuorokausina, viikkoina tai tunteina ja Nt yksilömäärä ajanhetkellä t. Kun yhtälön vasen puoli jaetaan pyyntiponnistuksella (Et), saadaan siitä seuraavanlainen: Ct/Et=qNt Jos pyydystettävyys (q) on vakio, nähdään että yksikkösaaliin (Ct/Et) ja yksilömäärän (Nt) välillä vallitsee seuraavanlainen riippuvuus: Ct/Et∝Nt Yksikkösaalis ajanhetkellä t on siis suoraan verrannollinen yksilömäärään ajanhetkellä t. == Lähteet == Luokka:Eläinsuojelu Luokka:Kalastus
Hélio Gracie

Hélio Gracie (1. lokakuuta 1913 – 29. tammikuuta 2009) oli brasilialainen kamppailulajien taitaja, joka kehitti yhdessä veljensä Carlos Gracien kanssa brasilialaisen jujutsun.Gracie family patriach Helio Gracie dead at 95 NBC Sports 29.1.2009 Viitattu 24.2.2012 Hänen tunnetuin vastustajansa oli japanilainen Masahiko Kimura, joka voitti Gracien kutsuottelussa vuonna 1951.Never Give Up: Hélio Gracie city paper 30.12.2009 Viitattu 24.2.2012 Gracie harjoitteli ennen lajinsa kehittämistä jujutsua ja myöhemmin myös judoa. ==Ottelut== Tulos Tilasto Vastustaja Ratkaisu Paikka Päivämäärä Erä Aika Voitto 9–2–8 Valdomiro dos Santos Ferreira Luovutus (kuristus) 1967 Tappio 8–2–8 Valdemar Santana Tekninen tyrmäys 1955 3h 42min Tappio 8–1–8 Masahiko Kimura (Kimura) 1951 Voitto 8–0–8 Kato Luovutus (kuristus) 1951 Tasapeli 7–0–8 Kato 1951 Voitto 7–0–7 Azevedo Maia Luovutus (kuristus) 1950 Voitto 6–0–7 Landulfo Caribe Luovutus (kuristus) 1950 Voitto 5–0–7 Espingarda Luovutus 1937 Voitto 4–0–7 Erwin Klausner Luovutus (käsilukko) 1937 Tasapeli 3–0–7 Yassuiti Ono 1936 Tasapeli 3–0–6 Massagoichi Luovutus (käsilukko) 1936 Tasapeli 3–0–5 Takeo Yano 1936 Tasapeli 3–0–4 Yassuiti Ono 1935 Voitto 3–0–3 Dudu Luovutus (sivupotku) 1935 Voitto 2–0–3 Taro Miyake Luovutus (kuristus) 1934 Tasapeli 1–0–3 Wladek Zbyszko 1934 3 Tasapeli 1–0–2 Fred Ebert Tuomarin päätös Brasilia 1932 Tasapeli 1–0–1 Takashi Namiki 1932 Voitto 1–0 Antonio Portugal Luovutus (käsilukko) Brasilia 1932 1 0:30 == Lähteet == Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Kieliasetus (1902)

Kieliasetus eli Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus suomen- ja ruotsinkielen käyttämisestä Suomenmaan tuomioistuimissa ja muissa viranomaisissa (AsK 18/1902) oli 19. kesäkuuta 1902 annettu säädös, joka määräsi tuomioistuinten ja viranomaisten toimituskieleksi sen kielen, jota kunnallistoimessa tuomioistuimen tai viranomaisen virka-alueella käytettiin. Akseli Liston mukaan tämä asetus teki lopun aiemmin voimassa olleesta virallisesta käännösjärjestelmästä, johon oli liittynyt erinäisiä epäkohtia, mutta toisaalta eräisiin asioihin nähden, joita ei voitu pitää jotakuta yksityistä tai kuntaa erityisesti koskevina, asetus jätti viranomaisten mielivallalle tuntuvan sijan. Ylemmillä viranomaisilla oli tällaisissa tapauksissa valta valita, kumpaa kieltä niissä tahtoivat käyttää. Näihin asioihin kuului osa virallisen toiminnan tärkeimmistä asioista, kuten lainsäätämistä, valtion taloutta ynnä muuta sellaista koskevat asiat. Vuonna 1910 olivatkin asiakirjat sellaisissa asioissa pysyneet suureksi osaksi ruotsinkielisinä. ==Katso myös== * Kieliasetus (täsmennyssivu) ==Lähteet== Luokka:Suomen politiikka 1900-vuosikymmenellä‎ Luokka:Suomen hallintolainsäädäntö
MGM-134 Midgetman

MGM-134A Midgetman oli Yhdysvaltain 1980-luvulla kehittämä liikkuva mannertenvälinen ballistinen ohjus. 1980-luvulla ilmavoimat oli huolissaan kiinteisiin siiloihin sijoitettujen ydinohjusten turvallisuudesta Neuvostoliiton ensi-iskun tapahtuessa. Peacekeeper-ohjus oli niin suurikokoinen, ettei sitä voinut sijoittaa liikkuvalla alustalle. Kenraali Brent Scowcroftin johtama komissio suositti täysin uuden kevyen ohjuksen kehittämistä, jonka presidentti Reaganin hallinto määräsi joulukuussa 1986. Projekti oli nimeltään Small ICBM, yhdellä ydinkärjellä varustettu ohjus, joka oli tarkoitus sijoittaa autoneuvoalustalle, ja ripotella ympäri maata. Kehitysprojektin sai Martin Marietta (vuodesta 1995 Lockheed Martin). Projekti selvisi niukasti lopetukselta budjettileikkauksella 1988. Ensimmäinen ohjuksen laukaisu tapahtui 1989. Toinen, ja ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui 18. huhtikuuta 1991, jolloin Vandenberg AFB:sta laukaistu ohjus saavutti maalinsa Kwajaleinin koealueella. Molemmat laukaisut tapahtuivat siiloista. Kylmän sodan päättymisen vuoksi projekti keskeytettiin tammikuussa 1992. Ohjuksen ydinkärjen oli tarkoitus olla 475 kilotonnin W-87-1, jonka osumatarkkuus 90 m CEP ja 13,6 tonnin kolmivaiheisen ohjuksen kantomatka 11 000 km. Laukaisualustaksi Boeing kehitti 8x8-pyöräisen Hard Mobile Launcher (HML) -ajoneuvon. ==Lähteet== * http://www.astronautix.com/lvs/sicbm.htm * http://www.harpoondatabases.com/encyclopedia/Entry1520.aspx * http://www.globalsecurity.org/wmd/systems/sicbm.htm == Aiheesta muualla == * Hard Mobile Launcher Luokka:Yhdysvaltalaiset mannertenväliset ballistiset ohjukset
Kieliasetus

Kieliasetus voi tarkoittaa seuraavia suomen kielen asemaa koskevia Suomen suuriruhtinaskunnassa annettuja säädöksiä: * Kieliasetus (1850), vuonna 1850 annettu sensuuriasetus * Kieliasetus (1858), vuoden 1858 asetus koskien kirkon- ja pitäjänkokousten pöytäkirjakieltä * Kielireskripti eli vuoden 1863 kieliasetus, vuonna 1863 Aleksanteri II:n antama kieliasetus, joka vahvisti suomen kielen asemaa valtionhallinnossa * Kielimanifesti, vuonna 1900 annettu asetus koskien venäjän kielen asemaa hallintokielenä Suomessa * Kieliasetus (1902), vuonna 1902 annettu kieliasetus koskien suomen ja ruotsin asemaa tuomioistuimissa ja muissa viranomaisissa.
Brunein vaakuna

Brunein vaakuna on Brunein kansallistunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön 1959 ja on myös maan lipussa. Vaakunan yläosan lippu ja kuninkaallinen sateenvarjo ovat kuninkaallisia regalioita. Sen alapuolella oleva siipi symboloi oikeuden, rauhallisuuden ja menestyksen suojaa. Kädet kuvaavat hallituksen lupausta tukea hyvinvointia, menestystä ja rauhaa. Puolikuu on islamin tunnus ja siinä lukee maan arabiankielinen motto "Tee aina työsi jumalan ohjauksessa". Alla on teksti "Brunei, rauhan kaupunki". == Aiemmat vaakunat == Image:Emblem of Brunei (1932-1950).svg| 1932–50 Image:Emblem of Brunei (1950-1959).svg|1950–59 ==Lähteet== Vaakuna Luokka:Valtioiden vaakunat
Dieter Wendling

Dieter Wendling (s. 30. joulukuuta 1954, Willstätt, Baden-Württemberg, Saksa) on entinen jalkapalloilija. Wendlingin pelipaikkansa oli libero. Saksan lisäksi hän on pelannut Kanadassa, sekä Suomessa. Kanadassa hän voitti yliopistomestaruuden ja valittiin samana vuonna Kanadan All Star-joukkueeseen. Suomessa hän pelasi pääsarjaa Kuopion Palloseurassa kaudella 1980. Wendling oli ensimmäinen KuPSissa sarjapelejä pelannut ulkomaalainen. Häntä ennen ulkomaalaisista vain ranskalainen Richard Boucher oli pelannut KuPSissa ja hänkin vain yhden ystävyysottelun Aulis Rytkösen huokuttelemana vuonna 1958. ==Seurat== * Kehler FV * FV Lahr * Offenburger FV * Sportfreunde DJK Freiburg * Bahlinger SC * University of Toronto * KuPS Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natalja Šepelina

Natalja Vladimirovna Šepelina (; s. 24. helmikuuta 1981 Tšeljabinsk) on venäläinen vesipalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Zlatoustissa majaansa pitävää SK Uralotškaa. Šepelina on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2004 ja 2008. Hän teki yhden maalin vuoden 2004 turnauksessa, jossa Venäjä sijoittui viidenneksi ja osui viidesti Pekingin kisoissa 2008, joissa joukkue oli seitsemäs. == Lähteet == Luokka:Venäläiset vesipalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Schräge Musik

Schräge Musik (, joka viittasi jazz-musiikkiin) oli toisen maailmansodan aikaan lähinnä saksalaisilla ja japanilaisilla käytössä ollut yöhävittäjien aseistustapa, jonka järjestelmälliseen käyttöön liittyi myös oma erillinen taistelutaktiikka.Humble: s.31 Yleensä konstruktio käsitti kaksi 60° – 75° kulmassa eteenpäin yläviistoon asennettua, joko 20 tai 30 millimetristä lentokonetykkiä. Tavanomaisin sijoitus oli eturungossa heti ohjaamon takana. Olennainen osa taktiikkaa oli lentokonetutkien käyttö, kuten FuG 212/220 Liechtenstein SN-2. Taistelutaktiikkaa käyttävä yöhävittäjä paikansi kohteensa tutkan avulla, ja hyökkäsi takaa alhaalta lähestyen. Sekä Saksa että Japani käyttivät lähinnä raskaita kaksimoottorisia torjuntahävittäjiä Schräge Musikin toiminta-alustoina. Japanin eräs yleisimmistä yöhävittäjätyypeistä oli Kawasaki Ki-45 Toryu "Nick". Saksassa palvelivat lähinnä Messerschmitt Me-110 Bf, Junkers Ju 88, ja Dornier Do 17:n muunnosversiot. Myös Saksan menestyksekkäimässä yöhävittäjässä Heinkel He 219 useissa versioissa käytettiin Schräge Musik-aseistusta.Humble: s.32 == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *http://www.207squadron.rafinfo.org.uk/wesseling/wesseling_schrage_musik.htm *http://www.historylearningsite.co.uk/german_night_fighters.htm Luokka:Ilmasodankäynti
Carnage (elokuva)

Carnage on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut komedia-draamaelokuva, jonka on ohjannut Roman Polański. Se perustuu Yasmina Rezan näytelmään Vihan jumala (Le Dieu du carnage). Elokuvassa kahden pariskunnan alkujaan sivistynyt tapaaminen kärjistyy kipakaksi sivalteluksi. Pääosissa ovat Jodie Foster, Kate Winslet, John C. Reilly, Christoph Waltz. Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla ja pian sen jälkeen Italiassa 16. syyskuuta. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 10. helmikuuta 2012. __NOTOC__ == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvan tapahtumapaikka on New Yorkin Brooklyn, mutta elokuva kuvattiin Pariisissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2011 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2011 saksalaiset elokuvat Luokka:Puolalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Roman Polanskin ohjaamat elokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat
Modesto Castillo

Modesto Castillo (s. 24. helmikuuta 1959) on dominikaanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Castillo osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Hän ei päässyt 110 metrin aidoissa alkueristä jatkoon Los Angelesin kisoissa 1984, mutta oli lajissa puolivälierissä Soulissa 1988. Hän juoksi samalla matkalla vuonna 1984 ennätyksekseen ajan 13,61, joka on edelleen myös Dominikaanisen tasavallan ennätys. == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haapasalo

Haapasalo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Alli Haapasalo (s. 1977), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Anna Haapasalo (1882–1965), SDP:n kansanedustaja * Arvo Haapasalo (1895–1955), varatuomari, kaupunginjohtaja * Jaana Haapasalo (s. 1960), oikeus- ja kriminaalipsykologian dosentti * Janne Haapasalo (s. 1965), pikajuoksija * Johannes Haapasalo (1880–1965), kuvanveistäjä * Juhani Haapasalo (s. 1950), säveltäjä ja liturgisen soiton lehtori * Kalervo (K. F.) Haapasalo (1912–2002), SDP:n kansanedustaja ja ministeri * Kimmo Haapasalo (s. 1977), aitajuoksija * Kreeta Haapasalo (o.s. Järvilä, 1815–1893), kanteleensoittaja ja kansanmuusikko * Mika Haapasalo, AH Haapasalo, kitaristi ja taustalaulaja * Mimmi Haapasalo (o.s. Jokinen, 1881–1970), SDP:n kansanedustaja * Minna Haapasalo (s. 1976), kirjailija ja Turun taideakatemian lehtori * Pauli Haapasalo (s. 1942), aitajuoksija * Pekka Haapasalo (1939–2022), kapellimestari * Samuli Haapasalo (s. 1952), Keskuskauppakamarin johtaja * Teppo Haapasalo (s. 1968), muusikko, graafinen suunnittelija ja televisiotuottaja * Ville Haapasalo (s. 1972), näyttelijä ja televisiojuontaja. ;Paikannimenä * Haapasalo, kylä Vetelissä.
Vive la Trance

Vive la Trance on Amon Düül II-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Albumilla yhtyeen musiikki on entistä enemmän pop-vaikutteista ja kappaleet ovat paria poikkeusta lukuun ottamatta lyhyempiä, noin 3-minuuttisia, verrattuna aikaisempien albumeiden pitempiin sävellyksiin. == Kappaleet == === A-puoli === #"A Morning Excuse" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:19 #"Fly United" (Amon Düül II, san. Heibl) - 3:33 #"Jalousie" (Amon Düül II, san. Rogner) - 3:27 #"Im Krater Blühn Wieder der Bäume" (Amon Düül II) - 3:08 #"Mozambique" (Amon Düül II, san. Leopold) - 7:40 === B-puoli === #"Apocalyptic Bore" (Amon Düül II, san. Karrer) - 6:38 #"Dr." (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:00 #"Trap" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:35 #"Pig Man" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 2:38 #"Mañana" (Amon Düül II, san. Karrer) - 3:20 #"Ladies Mimikry" (Amon Düül II, san. Karrer) - 3:18 ===Gammarock Recordsin remasteroidun CD-version bonuskappaleet (2000)=== 12. "Lilac Lillies" - 4:55 13. "Dancing On Fire" - 5:21 14. "Cerberus" - 4:20 ===Repertoire Recordsin remasteroidun CD-version bonuskappale (2002)=== 12. "Mozambique" (single versio) - 3:58 ===Revisited Recordsin (2007) ja Belle Antiquen (2009) bonuskappaleet=== 12. "Hands Up Fool" - 6:18 13. "Pink Purple" - 7:09 14. "Look" - 4:58 15. "Bomb" - 4:11 == Muusikot == *Robby Heibl - basso, akustinen kitara, viulu, laulu *Chris Karrer - kitarat, viulu, saksofoni, laulu *Renate Knaup-Kroetenschwanz - laulu *Peter Leopold - rummut, perkussiot *Lothar Meid - basso, laulu *Falk U. Rogner - urut, syntetisaattori *John Weinzierl - kitarat, laulu sekä: *Desmond Bonner - taustalaulu *Keith Forsey - perkussiot *Peter Kramper - syntetisaattori *Olaf Kübler - perkussiot, saksofoni Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Amon Düül II -yhtyeen albumit
Yykeänmuotka

Yykeänmuotka (myös Muotka, , )Pohjois-Norjan paikannimet. Teoksessa: on taajama ja Tromssan läänin Yykeän kunnan hallinnollinen keskus. Yykeänmuotkan väkiluku on 810 asukasta (01.01.2011)http://www.ssb.no/emner/02/01/10/beftett/tab-2011-06-17-01.html, ja se sijaitsee Yykeänvuonon länsipuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yykeä Luokka:Norjan taajamat
Nikolai Andrjuštšenko

Nikolai Andrjuštšenko (; s. 24. helmikuuta 1931) on Neuvostoliittoa edustanut entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Andrjuštšenko osallistui olympialaisiin kerran, Helsingissä 1952. Hän oli tuolloin karsinnan 22. eli neljänneksi heikoin tuloksen saanut tuloksellaan 674 cm. Andrjuštšenko oli hypännyt ennätyksensä 733 cm vuotta aikaisemmin. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt