EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mediataitoviikko

Mediataitoviikko on Kansallisen audiovisuaalisen instituutin koordinoima mediakasvatuksen teemaviikko, jonka tavoitteena on kehittää lasten, nuorten ja aikuisten mediataitoja sekä vahvistaa aikuisten valmiuksia mediakasvatukseen. Mediataitoviikkoa vietetään ympäri Suomea helmikuun toisella viikolla erilaisten kampanjoiden, tempausten ja toimintojen merkeissä. Viikon aikana kouluissa, kirjastoissa, päiväkodeissa, nuorisotaloissa ja harrasteryhmissä käsitellään erilaisiin median ilmiöihin liittyviä aiheita ja kysymyksiä yhdessä lasten, nuorten ja aikuisten kanssa. Mediataitoviikkoa ja sen toimintoja suunnittelee ja toteuttaa joukko kansallisia organisaatiota, jotka edustavat pääasiassa koulutusta, lapsi- ja nuorisotyötä, mediakulttuuria, viestintää sekä it-alaa. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti vastaa viikon tiedottamisesta. Mediataitoviikko ajoitetaan osumaan samalle viikolle, jolloin vietetään kansainvälistä Safer Internet Daytä. == Lähteet == Luokka:Mediakasvatus Luokka:Helmikuu
Isolammi (Pirkkala)

Isolammi on Pirkanmaalla Pirkkalan Sionkylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Isolammi on osa Sikojoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 500 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,6 hehtaaria. Lampi on käytännössä Sikojoen läpivirtausjärvi, vaikka tulouoma laskeekin Polviniemeen luusuan viereen. Toinen merkittävä tulo-oja on Hanhonoja, joka on Leveen läpivirtausoja. Kolmas oja on jo varsin pieni. Lammen laskujoki on edelleen Sikojoki, jolla on enää 1,8 kilometriä Pyhäjärveen. Lammen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Lampi on peltojen ympäröimä, mutta rannat ovat suota ja heinikkoa. Rantojen tuntumaan on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Lammen lähiympäristössä Katajalassa, Heikkilässä ja Sionkylässä sijaitsee runsaasti asuntaloja. Lammen lähelle pääseen helposti yhdystietä 3022 myöten. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Isolampi”. Se oli piirretty suuremmaksi kuin nykyään, sillä Sikojoki näyttää kartassa kuin pitkältä lahdelta. Vähälammin nimi puuttuu kartasta, mutta samalla kohtaa lahdella on laajentuma. Vuoden 1953 peruskartassa lammen eteläpuolelle on rakennettu muutama omakotitalo, joka on jatkunut siitä saakka. Sekä Sikojoen että Hanhonojan rannoilta on nostettu pehkua, minkä seurauksena joki on nykyään huomattavan leveä. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
Rafael Santos Borré

Rafael Santos Borré Maury (s. 15. syyskuuta 1995 Barranquilla, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa saksalaisseura Eintracht Frankfurtia, johon hän siirtyi kesällä 2021. Borré on pelipaikaltaan hyökkääjä. Borré aloitti ammattilaisuransa 17-vuotiaana vuonna 2013 Kolumbian pääsarjassa pelaavassa Deportivo Calissa, jossa hän voitti maan apertura- mestaruuden ja supercupin.Así es Santos Borré: el gol como forma de vida clubatleticodemadrid.com (Luettu 5. tammikuuta 2017). Elokuussa 2015 Borré solmi kuusivuotisen sopimuksen Atlético Madridin kanssa. Samassa yhteydessä sovittiin, että hän jatkaisi entisessä seurassaan lainapelaajana kauden 2015–2016 ajan.Santos Borré firma por 6 años como rojiblanco clubatleticodemadrid.com (Luettu 5. tammikuuta 2017). Kesällä 2016 Borré harjoitteli Atléticon miehistössä, kunnes hän siirtyi elokuussa yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Villarrealiin.Santos Borré: “Volveré con muchas ganas y fuerza” clubatleticodemadrid.com (Luettu 5. tammikuuta 2017). Kaudet 2017–2021 Borré edusti kotimaassaan River Platea. Borré on pelannut maansa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ikäluokan MM-kilpailuissa 2015 joukkueessaan lähes täydet minuutit ja teki maalin alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. Hän pelasi Kolumbian A-maajoukkueessa ensimmäiset kaksi otteluaan syyskuussa 2019. Hän pelasi viisi ottelua vuoden 2021 Copa Américassa, jossa Kolumbia sijoittui kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Beata Pietarintytär

Beata Pietarintytär tai Pintarintytär oli viimeinen henkilö, joka tuomittiin noituudesta Suomessa. Beata oli turkulainen porvarin tytär. Hän joutui oikeuteen syytettynä pahansuovasta noituudesta Pietarsaaressa vuonna 1689. Hän kiisti väitteet, mutta oikeudessa häntä vastaan todisti 20 todistajaa. Tuomioistuin määräsi hänet naisen tekemään ruumiintarkastukseen, jotta löydettäisiin fyysisiä merkkejä noituudesta. Hänet tutkinut nainen löysi ”suuren pussin” hänen ruumiistaan. Tämä nähtiin todisteena noituudesta. Beata Pintarintytär tuomittiin kuolemaan syyllisenä esitettyinin syytöksiin. Turun hovioikeus muunsi tuomion vankeudeksi. Hänet vapautettiin vuonna 1701. Beata Pintarintytär on viimeinen henkilö, joka tuomittiin noituudesta Suomessa, ja viimeinen, joka tuomittiin noituudesta kuolemaan Suomessa. == Katso myös == * Henricus Eolenius == Lähteet == * * * * https://webpages.tuni.fi/sochistoria/noitanetti/ajat.html Luokka:Noituudesta tuomitut henkilöt Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:Syntymävuosi tuntematon
Rakennushistoriallinen selvitys

Rakennushistoriallinen selvitys (RHS) on rakennussuojelun ja korjausrakentamisen avuksi laadittava dokumentti tietyn rakennuksen tai rakennusryhmän historiasta, alkuperäisasusta, käytöstä eri aikoina ja vuosien varrella tehdyistä muutoksista. Sen avulla pyritään antamaan rakennuksen omistajille, käyttäjille ja suunnittelijoille tietoa rakennuksen alkuperästä ja korjaushistoriasta tulevaa käyttöä varten.Rakennushistorialliset selvitykset , Tilapalvelut, Jyväskylän kaupunki. Viitattu 5.1.2017.Rakennushistorialliset selvitykset , FCG. Viitattu 5.1.2017. Rakennushistoriallinen selvitys tehdään ennen peruskorjaussuunnittelun käynnistämistä yleensä kaikista suojelluista rakennuksista ja kulttuurihistoriallisesti merkittävistä kohteista. Yhdessä kuntotutkimuksen kanssa rakennushistoriallinen selvitys kuuluu hankesuunnitelman lähtötietoaineistoon. Rakennushistoriallinen selvitys auttaa huomioimaan rakennustaiteelliset näkökohdat peruskorjauksen suunnittelussa ja rakentamisessa sekä toimii ohjaavana tausta-aineistona suunnittelulle, rakentamiselle ja tulevalle ylläpidolle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sahlberg, Marja (toim., ): Talon tarinat – rakennushistorian selvitysopas , PDF, 64 sivua, Museovirasto, Rakennushistorian osasto 2010. *Heikinheimo, M. (2000). Rakennushistoriallinen selvitys työkaluna. Arkkitehti, 97(6), 80-81. *Saatsi Arkkitehdit (2017): Rakennushistoriaselvitys - talon elämäkerta Luokka:Rakennusperinne Luokka:Rakentaminen Suomessa
Eeva Furman

Eeva Rebekka Furman (s. 2. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen ympäristöasiantuntija. Hän on työskennellyt johtavana asiantuntijana valtioneuvoston kansliassa elokuusta 2022 lähtien missä hän toimii mm. kestävän kehityksen toimikunnan pääsihteerinä. Siihen saakka hän oli professori ja Suomen ympäristökeskuksen ympäristöpolitiikkakeskuksen johtaja sekä Suomen kestävyyspaneelin puheenjohtaja. Hänen työhönsä kuuluivat tutkimuksen ja päätöksenteon yhteyden, kestävän kehityksen, luontopohjaisten ratkaisujen, ekosysteemipalveluiden ja luonnon monimuotoisuuden hallinnan tutkimus.Varpu Kiviranta: Suomalainen Eeva Furman valittiin arvovaltaiseen YK- ryhmään, Yle uutiset. == Elämä ja ura == Furman asui lapsuutensa Helsingissä ja nuoruutensa Kauniaisissa. Hän valmistui ylioppilaaksi Kauniaisten lukiosta 1978 ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1985. Hän opiskeli eläintiedettä ja teki meribiologiaan liittyvän pro gradu -tutkielmansa otsikolla: Merirokon (Balanus improvisus Darwin) esiintymisestä, kasvusta ja lisääntymisestä Tvärminnen saaristossa. Valmistumisen jälkeen Furman lähti jatko-opintoihin Walesiin merentutkimuslaboratorioon. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1989 Walesin yliopistossa. Furmanin väitöskirja käsitteli merirokkopopulaatioiden taksonomista suhdetta Itämerellä ja Atlantilla (The taxonomic relationship of Balanus improvisus (Darwin) populations in the Baltic and the Atlantic). Furman valittiin tammikuussa 2017 YK:n kestävän kehityksen raporttia valmistelevaan työryhmään Agenda 2030:een. Ryhmän työ alkoi helmikuussa 2017 ja raportti julkaistiin vuonna 2019. Furman kuului tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saaneen kirjan Ihminen ja ympäristö -kirjan toimituskuntaanTiedonjulkistamisen valtionpalkinto Ihminen ja ymäristö -kirjan toimitukselle. Gaudeamus 12.9.2012.. Vuonna 2020 Furman sai Vuoden YK:n ystävä -tunnustuksen. Hän on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2020. Furman oli vuodesta 1990 naimisissa professori Ilkka Hanskin (k. 2016) kanssa. Heillä on kolme lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eeva Furman, Syke Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irmeli Castrén

Irmeli Castrén (ent. Ohert, ent. NordenstrengLähde:Fennica-tietokanta; s. 1944) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt uutistoimittajana sekä myös kahden naistenlehden päätoimittajana.Irmeli Castrén, Gummerus. viitattu 5.1.2017 Castrén on ollut Kauneus ja Terveys- ja Madame-lehtien päätoimittaja.Kotikatsomon tekijä. Yle viitattu 5.1.2017 ==Teokset== *Castrén, Irmeli ja Hulkkonen, Raili, Kaikkien aikojen parhaat meikkivinkit, Gummerus, 2005 ISBN 951-20-6900-8. *Castrén, Irmeli. Kodin jouluniksit. Gummerus, 2012 ISBN 978-951-20-9042-6. *Castrén, Irmeli. Nykykeittiön niksit. Gummerus, 2011 ISBN 978-951-20-8648-1. *Castrén, Irmeli. Nykynaisen hyvinvointiniksit. Gummerus, 2010 ISBN 978-951-20-8168-4. *Castrén, Irmeli. Nykynaisen niksit. Gummerus, 2009 ISBN 978-951-20-7901-8. *Castrén, Irmeli, Hulkkonen, Raili, Palapelimeikki. Gummerus, 2002. ISBN 951-20-6061-2. *Castrén, Irmeli. Suuri niksikirja. Gummerus, 2013 ISBN 978-951-20-9278-9. *Castrén, Irmeli. Tuliportaat; Gummerus, 1999. ISBN 951-20-5499-X. *Castrén, Irmeli. Vaateniksit : huolla, korjaa ja kunnosta. Gummerus, 2014 ISBN 978-951-20-9708-1. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ernst Degner

Ernst Eugen Wotzlawek Degner (22. syyskuuta 1931 Gleiwitz, Saksa – 10. syyskuuta 1983 Teneriffa, Espanja)) oli puolalaissukuinen itäsaksalainen ratamoottoripyöräilijä, joka loikkasi Länsi-Saksaan. Loikkaamisen jälkeen hän voitti maailmanmestaruuden 50-kuutioisissa Suzukilla. Ernst Degner syntyi Saksassa Ylä-Sleesian provinssissa Gleiwitzin kaupungissa puolalaiseen perheeseen. Kaupunki sijaitsee nykyisin Puolan puolella ja on nimeltään Gliwice. Ylä-Sleesia oli kaksikielinen alue ja siellä oli vahva puolalainen vähemmistö. Sleesian kansannousujen jälkeen osa Sleesiasta siirtyi Puolalle ja osa, mukaan lukien Gleiwitz, pysyi yhä Saksalla. Sleesian jakamisen jälkeen moni Saksan alueelle jäänyt alkoi muuttaa nimiään saksalaisiksi. Näin teki myös Ernst Degnerin isä, joka muutti sukunimensä Wotzławek kirjoitusasun ja otti uuden sukunimen Degner. Degnerin isä kuoli hieman ennen Toisen maailmansodan päättymistä ja Neuvostoliiton puna-armeija lähestyi, mikä sai Degnerin perheen lähtemään Luckauhun, joka jäi sittemmin muodostetun Itä- Saksan alueelle. ==Lähteet== Luokka:Itäsaksalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Saksalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Béchamp-reaktio

Béchamp-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa arseenihappo reagoi kuumennettaessa aktivoidun aktivoidun aromaattisen yhdisteen kanssa muodostaen arsonihapon. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Antoine Béchamp vuonna 1863 ja se on nimetty hänen mukaansa. Béchamp-reaktio on mekanismiltaan elektrofiilinen aromaattinen substituutio ja tapahtuu aktivoiduille aromaattisille yhdisteille, joita ovat muun muassa aniliini, fenoli sekä niiden eri tavoin substituoidut johdannaiset. Reaktio vaatii tapahtuakseen 100-160 °C:n lämpötilan ja aniliinit reagoivat fenoleja herkemmin. Béchamp- reaktion saannot eivät ole erityisen korkeat ja erityisesti korkeissa lämpötiloissa sivureaktioissa muodostuu arsiinihappoja. Saantoja voidaan parantaa erottamalla ja kierrättämällä reagoimattomia lähtöaineita.G. O. Doak, G. Gilbert Long & Leon D. Freedman: Arsenic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 5.1.2017 : ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Merkelin III hallitus

Merkelin III hallitus oli liittokansleri Angela Merkelin johtama suuri koalitiohallitus, joka aloitti työskentelyn 17. joulukuuta 2013. Sen muodostivat Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) ja sen sisarpuolue Baijerin kristillissosiaalinen unioni (CSU) sekä Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (SPD). Hallitusta edelsi Merkelin II hallitus. Saksan liittopäivävaalien 2017 jälkeen hallitus hajotettiin ja muodostettiin Merkelin IV hallitus. Virka Kuva Viranhaltija Vuodesta Puolue Liittokansleri Angela Merkel 2005 CDU Talous- ja energiaministeri ja varakansleri Sigmar Gabriel 2013 SPD Ulkoasiainministeri Frank-Walter Steinmeier 2013 SPD Ympäristö-, luonnonsuojelu ja ydinturvallisuusministeri keskitetty|70px Barbara Hendricks 2013 SPD Puolustusministeri Ursula von der Leyen 2013 CDU Perheasian-, vanhus-, nais- ja nuorisoministeri Manuela Schwesig 2013 SPD Erikoisasianministeri ja liittokanslerin kansliapäällikkö keskitetty|70px Peter Altmaier 2013 CDU Sisäasianministeri Thomas de Maizière 2013 CSU Koulutus- ja tutkimusministeri Johanna Wanka 2013 CDU Terveysministeri Hermann Gröhe 2013 CDU Elintarvike-, maatalous- ja kuluttajansuojaministeri Hans-Peter Friedrich 2013 CSU Elintarvike-, maatalous- ja kuluttajansuojaministeri Christian Schmidt 2014 CDU Valtiovarainministeri Wolfgang Schäuble 2009 CDU Työ- ja sosiaaliministeri Andrea Nahles 2013 SPD Liikenne-, rakennus- ja yhdyskuntakehitysministeri keskitetty|70px Alexander Dobrindt 2013 CSU Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen ministeri 70px Gerd Müller 2013 CSU Oikeusministeri Heiko Maas 2013 SPD Luokka:Saksan hallitukset Luokka:Angela Merkel
Eija Wager

Eija Wager (s. 1951 Helsinki) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja paluumuuttaja. Hän asui 1970-luvulta alkaen Italiassa ja palattuaan on kirjoittanut useita kirjoja kokemuksistaan Italiassa ja Suomessa.Italiasta Inkooseen, vuorilta laaksoon. Turun Sanomat. viitattu 5.1.2017 Wager on ollut MTV:n ja Sanomien Italian kirjeenvaihtaja. Hän on Finitalia-sivuston päätoimittaja.Finitalia viitattu 5.1.2017 ==Julkaisut== * Tupaantuliaiset Italiassa. WSOY, 2002. ISBN 951-0-26781-3. * Koirani haukkuu italiaksi. WSOY, 2003. ISBN 951-0-28408-4. * Vuorten valo / Eija Wager. WSOY, 2006 ISBN 951-0-31798-5. * Paluumuuttajan päiväkirja. WSOY, 2008 ISBN 978-951-0-33152-1. ==Aiheesta muualla== Yle Elävä arkisto: Inhimillinen tekijä: Kolme kotiinpaluuta ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Junius Bassus

Junius Bassus nimellä tarkoitetaan Roomassa 300-luvulla jaa. eläneitä isää (Junius Annius Bassus) ja poikaa (Junius Bassus signo Theotecnius, kesäkuu 317 – 25. elokuuta 359), jotka kuuluivat Bassus-senaattorisukuun. Junius Annius Bassus toimi pretoriaaniprefektinä 320-luvulla ja konsulina vuonna 331. Hän rakennutti Esquilinus-kukkulalle yksityisen basilikan (Basilica Iunii Bassi), jonka sisäseinillä säilyi 1500-luvulle saakka värikäs marmorinen pinnoituskoristelu (opus sectile). Osa koristelusta otettiin talteen rakennusta purettaessa. Yhdessä sen kuvista esitetään vuoden 331 konsulin virkaanastujaiset, joissa kuvataan, miten Junius Bassus ottaa konsulinviran vastaan. Iunius Bassus signo Theotecnius toimi kaupunginprefektinä ja ehti kääntyä kristinuskoon juuri ennen kuolemaansa vuonna 359. Hän sai hautapaikan nykyisen Pietarinkirkon alueelta, jonka kryptassa sarkofagi edelleen on. Näyttävässä sarkofagissa on kuvituksena aiheita Raamatun kertomuksista. == Lähteet == Luokka:300-luvulla syntyneet Luokka:300-luvulla kuolleet Luokka:Pretoriaaniprefektit Luokka:Roomalaiset poliitikot
Nina Stojanović

Nina Stojanović (s. 30. heinäkuuta 1996 Belgrad) on serbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 140 marraskuussa 2016 ja nelinpelissä sijalla 107 joulukuussa 2016. Stojanović edusti Serbiaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Serbialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
T-pyrstö

T-pyrstö on lentokoneen pyrstötyyppi, jossa korkeusvakaimet on kiinnitetty rungon sijasta sivuvakaimen päähän. Nimensä se on saanut siitä, että pyrstö näyttää tällöin edestä katsottuna T-kirjaimelta. == Etuja == T-pyrstön etuna tavalliseen pyrstöön verrattuna on se, että korkeusvakaimet saadaan siirrettyä kauemmas moottorien pakokaasuvirrasta ja siipien jättövirtauksista. Niinpä sen korkeusvakaimet ovat tavallista pyrstöä tehokkaammat,Sadraey s. 285–286 jolloin niistä voidaan myös tehdä tavallista pienemmät. Lisäksi suurempi etäisyys jättövirtauksiin tarkoittaa, että T-pyrstön korkeusvakaimet värisevät lennossa vähemmän, joten metallin väsymistä tapahtuu vähemmän ja pyrstön käyttöikä on pidempi. T-pyrstössä myös sivuvakain toimii tehokkaammin, sillä korkeusvakaimet toimivat sille ikään kuin päätylevynä. Niinpä myös sivuvakaimesta voidaan tehdä tavallista pienempi.Sadraey s. 300–302 T-pyrstö mahdollistaa myös moottorien kiinnittämisen rungon takaosaan, missä korkeusvakaimet olisivat normaalissa pyrstössä. Oikaiseminen syöksykierteestä on T-pyrstöisellä lentokoneella helpompaa kuin muun tyyppisillä, sillä niissä sivuperäsin pääsee toimimaan vapaasti ja tehokkaasti (korkeusperäsin ei aiheuta kuolleen turbulenttisen ilman aluetta sivuperäsimeen). Koska etäisyys maan pinnasta korkeusperäsimeen on T-pyrstöisellä lentokoneella suurempi kuin muun tyyppisillä, vierasesinevahingon riski (Foreign Object Damage) lähtö- ja laskukiidossa sekä lentokenttäoperaatioissa on vähäisempi kuin muun tyyppisillä. Tämä, sekä T-pyrstön aerodynaaminen tehokkuus, tekevät T-pyrstöstä erityisen suositun purjekoneissa. Ilmapudotus- ja laskuvarjo- operaatiot ovat turvallisia T-pyrstöisillä kuljetuskoneilla, sillä niissä ei ole riskiä hyppääjien tai pudotettavan rahdin iskeytymisestä korkeusvakaimiin. == Haittoja == T-pyrstö on altis erityiselle syväsakkaukselle. Siinä korkeusvakain jää sakkaavan siiven synnyttämään pyörteiseen ilmaan, mikä estää korkeusvakaimen käytön. T-pyrstöisillä koneilla on tällöin myös taipumus kääntyä nopeasti suurempaan kohtauskulmaan, jopa 40 asteeseen. Tämän seurauksena kone lukittuu syväsakkaukseen, sillä nokan laskeminen korkeusvakaimella ei onnistu. Sakkauksesta poistuminen on tällöin vaikeaa, usein jopa mahdotonta. T-pyrstö on kokonaisuutena tavallista pyrstöä painavampi. Lisäksi pyrstörakenne altistaa sivuvakaimen tavallista pyrstöä suuremmille kuormituksille, sillä korkeusvakaimen synnyttämän vääntömomentin on siirryttävä sivuvakaimen kautta koneen runkoon. Niinpä T-pyrstön on oltava tavallista pyrstöä vahvempi, mikä johtaa myös osaltaan painon lisääntymiseen. == Tunnetuimpia T-pyrstöllä varustettuja konetyyppejä == *Airbus A400M *Antonov An-70 *Antonov An-74 *Antonov An-148 *ATR 42 *ATR 72 *BAe 146 *Boeing C-17 Globemaster III *Boeing 717 *Boeing 727 *Bombardier CRJ 200 *Bombardier CRJ 700 *Bombardier Q Series *Embraer ERJ 145 *Iljušin Il-62 *Iljušin Il-76 *Lockheed C-5 Galaxy *Lockheed F-104 Starfighter *McDonnell Douglas DC-9 *McDonnell Douglas MD-80 *McDonnell Douglas MD-90 *Tupolev Tu-134 *Tupolev Tu-154 *Vickers VC10 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ilma-alusten ohjauslaitteet
Kalsidioli

Kalsidioli eli 25-hydroksikolekalsiferoli (lyhennetään 25(OH)D) on aktiivisen D-vitamiinin esiaste. Sen kemiallinen kaava on C27H44O2 ja moolimassa 400,6426 g/mol. Maksa muodostaa kalsidiolia kolekalsiferolista eli D3-vitamiinista. Osa kalsidiolista muuttuu elimistössä kalsitrioliksi, joka on varsinainen hormonaalisesti aktiivinen D-vitamiinin aineenvaihduntamuoto. Elimistön D-vitamiinitilannetta määritettäessä mitataan nimenomaan seerumin kalsidiolipitoisuutta, joka antaa parhaan käsityksen D-vitamiinivarastosta. Kalsidiolilla voidaan hoitaa riisitautia ja osteomalasiaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viinamäki, Osmo: D-vitamiini: Puutteellisesti ymmärretty, turhaan pelätty (arkistoitu). (Kappale 'Saanti ja metabolia') 27.8.2008. * PubChem: Calcifidiol * DrugBank: Calcidiol * Human Metabolome Database: Calcidiol * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Calcifediol Luokka:Vitamiinit
Eila Pajastie

Eila Pajastie-HaviaSuomen kuvataiteen bibliografia viitattu 5.1.2017 (vuoteen 1942 Paischeff;Lindgren 1997, s. 148–152. 16\. tammikuuta 1918 – 9. toukokuuta 1994)Hietaniemen hautausmaa, kortteli U25B, rivi 4, hauta 40 oli suomalainen kuvataidekriitikko. Pajastie opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1936 taidehistoriaa, yleistä valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja englantilaista filologiaa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1942 ja harjoitti vuosina 1946–1948 jatko-opintoja Lontoossa, missä hän suoritti taidehistorian Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän aloitti Ilta-Sanomien taidekriitikkona 1940-luvun taitteessa. Hän oli Nya Pressen -lehden kuvataidekriitikko vuosina 1953–1967 ja kirjoitti myös muihin lehtiin, kuten Taide- ja Arkkitehti-lehtiin sekä suomenkielisiin päivälehtiin. Pajastie kirjoitti kuvataiteen ohella kritiikkejä myös taideteollisuudesta, arkkitehtuurista ja viimeksi baletista. Taideteollisuudesta hän kirjoitti Kaunis koti -lehteen vuosina 1949–1964.Satu Kähkönen: Kunnia sille kelle se kuuluu : Annikki Toikka-Karvonen taideteollisuuskriitikkona. Tahiti: Taidehistoria tieteenä, 2014 (3) viitattu 5.1.2017 Pajastien vanhemmat olivat taidemaalari Alexander Paischeff ja tekstiilitaiteilija Eva Anttila. Hänen tätinsä oli balettitanssija Mary Paischeff ja hän tanssi nuorena itsekin. Pajastie oli 1950-luvun alussa muutaman vuoden naimisissa toimittaja Ilmari Havian kanssa. Pajastie luopui kriitikon urasta 1970-luvun alussa, minkä jälkeen hän työskenteli kääntäjänä muun muassa Suomen Kansallismuseossa. Hän ruotsinsi näyttelyluettelojen artikkeleita ja suomensi salapoliisiromaaneja.Lindgren 1997, s. 172. Hän suomensi Agatha Christien teoksen Kuolema ilmoittaa lehdessä. ==Teokset== * Vuosi Lontoossa : pakinoita ja esseitä. WSOY, 1948. ==Lähteet== *Liisa Lindgren: "Eila Pajastie. Journalisti modernismin ’kenttätyöläisenä’", s. 147–173 teoksessa Kirjoituksia taiteesta. Suomalaista kuvataidekritiikkiä. Toim. Ulla Vihanta ja Hanna-Leena Paloposki. Valtion taidemuseo / Kuvataiteen keskusarkisto 1997 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Suomentajat Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Kadriorgin presidentinpalatsi

Kadriorgin presidentinpalatsi () on Kadriorgin alueella Viron pääkaupungissa Tallinnassa sijaitseva uusbarokkirakennus, joka toimii Viron presidentin virka-asuntona. 1930-luvulla presidentin virka-asuntona oli historiallinen Kadriorgin palatsi (nykyisin taidemuseo). Sen lähelle päätettiin rakentaa toimistotiloja presidentinpalatsiksi. Samaan aikaan Kadriorgin puistoa uudistettiin myös. Vuonna 1938 valmistuneen presidentinpalatsin on suunnitellut virolainen arkkitehti Alar Kotli. Juhlallisen sisäänkäynnin vieressä oli alkujaan valtaa symboloivat pronssileijonat. Ne katosivat neuvostomiehityksen aikana. Vuonna 2014 presidentille päätettiin kunnostaa uusi virka-asunto Libertyn huvilaan Tallinnan länsilaidalla. Kunnostustöiden odotettiin vievän vuosia. Ajatuksesta luovuttiin myöhemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron virka-asunnot
Tiina Itkonen

Tiina Itkonen (s. 1968 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti polaaristen alueiden ja ilmastonmuutoksen jälkien kuvaajana. Itkonen valmistui Turun taideakatemiasta vuonna 1995 ja Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2002. Hän teki lopputyönsä Grönlannista ja julkaisi nimellä Inughuit. Hän kuuluu Helsinki Schoolina tunnettuun valokuvaajaryhmään. Hänen teoksiaan on esitelty yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla.Korjaamo.fi viitattu 5.1.2017 Itkosen kuvia on ollut näyttelyissä: Albert Kahn Museum, Pariisi 2013, Scandinavia House, New York 2013, Venetsian biennaali 2011, Sydneyn biennaali 2010 ja New York Photo Festival 2009.Foto-Finlandia-ehdokkaat 2014 Itkosen näyttely Anori - Jäätikön hiljaisuus on esillä Helsingissä Valokuvataiteen museon K1-galleriassa 9.6.-1.10.2023. Vuonna 2019 Itkonen sai valokuvataiteen valtionpalkinnon. Hänelle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2021. Vuonna 2023 hänet palkittiin Hasselblad Masters -palkinnolla. Itkonen asuu ja työskentelee Helsingissä. ==Kirjat== * Inughuit, Libris, 2004. ISBN 952-91-6967-1. * Avannaa: photographs of Greenlandic landscapes, Kehrer, 2014. ISBN 978-3-86828-512-3. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tiina Itkosen verkkosivut * Rinta-Tassi, Minna: Jäätikön hiljaisuus Yle.fi. 31.5.2023. Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ohivirtaussuhde

Ohivirtaussuhde (, BPR) on ohivirtaussuihkumoottorin toimintaa kuvaava suhde. Se kertoo, missä suhteessa suihkumoottoriin tulevaa ilmaa virtaa turbiinin ohi. Esimerkiksi ohivirtaussuhde 10:1 tarkoittaa, että jokaista turbiinin ohi virtaavaa 10 kg ilmaa kohti 1 kg kulkee turbiinin läpi. Moottoreita, joiden ohivirtaussuhde on korkeintaan 2:1, kutsutaan matalan ohivirtaussuhteen puhallinturbiineiksi. Korkean ohivirtaussuhteen moottoreilla ohivirtaussuhde on usein välillä 5:1 – 8:1. Uusimpien moottorien ohivirtaussuhde voi olla jopa 12:1. == Periaate == Suihkuturbiinissa eli suorassa suihkumoottorissa kaikki sisään otettu ilma kulkee turbiinin läpi. Jotta suihkumoottori säilyisi tehokkaana myös matalilla nopeuksilla, moottorin läpi tulevaa ilmamassaa tulisi kasvattaa. Suihkuturbiinissa se ei kuitenkaan onnistu, sillä ilman ja polttoaineen suhteen moottorin polttokammiossa on pysyttävä samana. Ohivirtaussuihkumoottorissa ahtimen eteen on liitetty puhallin, jota moottori pyörittää. Se ohjaa ilmaa turbiiniin ja lisäksi sen ohi, turbiinin ja nasellin väliseen tilaan. Ahtimen läpi ja turbiinin ohi kulkeva ilma saa hieman vapaata ilmavirtaa suuremman nopeuden, joten moottorista ulos tullessaan se tuottaa työntövoimaa. Ahdin lisää polttoaineen kulutusta vain vähän, mikä tekee ohivirtaussuihkumoottoreista hyvin taloudellisia suoriin suihkumoottoreihin verrattuna. == Lähteet == Luokka:Suihkumoottorit
Riitta Ollikka-Laksola

Riitta Ollikka-Laksola (s. 11. lokakuuta 1956 Hämeenlinna) on uransa päättänyt suomalainen alppihiihtäjä. Hän oli ensimmäinen suomalainen kansainvälisen tason naisalppinisti. Hän voitti nuorten EM-hopeaa 1974, tuli pistesijoille 1973 maailmancupissa ja osallistui 1976 Innsbruckin olympialaisiin.Suomen ensimmäinen naisalppitähti selätti syövän, Iltalehti viitattu 5.1.2017 Hänet on valittu vuonna 1992 suomalaiseen alppilegendojen kunniagalleriaan. Hänen paras lajinsa oli syöksylasku.Ski.fi Alppilegendat, kunniagalleria. Viitattu 24.1.2024 Ollikka-Laksola oli naimisissa jääkiekkoilija Reijo Laksolan (k. 2007) kanssa. He tutustuivat 1976 Innsbruckin olympialaisten olympiakylässä. Heidän tyttärensä Niina Laksola voitti vuonna 2006 taitoluistelun Pohjoismaiden mestaruuden. Riitta Ollikka-Laksolan isoisä oli yleisurheilija Väinö Eskola. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vähälammi (Pirkkala)

Vähälammi on Pirkanmaalla Pirkkalan Sionkylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähälammi on osa Sikojoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Lampi sijaitsee Sikoluhta nimisellä suoalueella, joka on syntynyt Pyhäjärveen laskevan Sikojoen tulvalaakson reunoille asti. Sikoluhadan lammikoista erottuu Vähälammi suurimpana vaikka se on ruohottumassa umpeen. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimeä ei näy. Vähäjärven kohdalla onkin ”Isolampeen” asti ulottuva pitkä lahti, jonka laajentumassa voi erottaa Vähälammin piirteet. Vähälammi on saattanut syntyä vasta silloin, kun Pyhäjärven vedenpintaa laskettiin parilla metrillä. Vuoden 1953 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Vähälampi” ja se oli nykyistä paljon suurempi. Sikojoki virtasi Vähälammen lounaista reunaa myöten ja kuului osaksi jokea. Myös Sikoluhta oli monin paikoin nykyistä kapeampi, sillä jotkin peltopalstat ulottuivat joenuomaan asti paikoissa, jotka ovat nykyään suota. Karttaan on myös merkitty pehkun nostoa merkitsevät alueet. Pehkunnoston jäljiltä syntyivät monet Sikoluhdan vesialtaat, jotka näkyvät vuoden 1975 kartassa. Vielä vuoden 1991 kartassa tilanne oli samanlainen kuin vuonna 1975. Myöhemmin Vähälammi kasvaa umpeen ja kuroutuu erilleen Sikojoesta. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
Apuvoimalaite

Apuvoimalaite eli APU () on lentokoneeseen asennettu turbiinimoottori, jota käytetään tuottamaan työntövoiman sijasta energiaa muihin tarkoituksiin. APU on yleensä kytketty generaattoriin, joka tuottaa 115 voltin vaihtovirtaa 400 hertsin taajuudella. Se on suurimmassa osassa konetyypeistä sijoitettu pyrstökartioon. APU:ta käytetään yleensä lentokoneen ollessa maassa, matkustajien noustessa koneeseen tai poistuessa sieltä. Sen tuottamalla energialla saadaan koneen sähköjärjestelmä toimimaan ilman, että koneen moottoreita tarvitsee käynnistää. Siitä saatavalla paineilmalla voidaan myös käyttää koneen ilmastointia sekä käynnistää moottorit. APU:n ansiosta lentokone ei tarvitse maassa ollessaan ulkoista virtalähdettä. Lennon aikana APU voidaan myös käynnistää, jos jokin lentokoneen generaattoreista lakkaa toimimasta. Vastaavasti paineilmajärjestelmän vioittuessa APU voi tuottaa paineilmaa matkustamon paineistuksen ylläpitoon sekä jäänpoistoon. Ensimmäinen kaasuturbiini-APUlla varustettu liikennekonetyyppi oli 1963 käyttöön otettu Boeing 727 ja ensimmäinen APU:lla varustettu Finnairin konetyyppi yhtiössä 1964 käyttöön otettu Super Caravelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Lentokonekomponentit
Hadrianuksen temppeli

Hadrianuksen temppeli on kuolemansa jälkeen jumalaksi korotetulle keisari Hadrianukselle omistettu temppeli Campus Martiuksella Roomassa. Sen rakennutti Hadrianuksen seuraaja, keisari Antoninus Pius vuonna 145. Nykyään temppeli on osa myöhemmän ajan rakennusta Piazza di Pietralla. Osa aukion kiveyksestä on peräisin temppelistä. Aiemmin temppeliä on virheellisesti pidetty Neptunuksen temppelinä. pienoiskuva|Temppelin ennallistus pienoismallina. Temppelin cellasta on jäljellä yksi seinä. Sen julkisivua reunustaa 11 kappaletta 15 metriä korkeaa korinttilaista tyyliä edustavaa pylvästä. Temppeli rakennettiin neljä metriä korkealle vulkaanisesta kivilajista tehdylle korokkeelle. Sen arkkitraavi on korjattu muutostöiden yhteydessä. Temppeliin rakennettiin paavillinen palatsi 1600-luvulla ja muutostöitä johti arkkitehti Carlo Fontana. Nykyään rakennuksessa toimii Borsa Valori di Roma eli Rooman arvopaperipörssi. Pankin tiloissa on nähtävissä cellan puolipyöreää peräseinää, jota aikoinaan peitti tynnyriholvi. Holvia ympäröiviin pylväisiin oli ripustettu sotasaalista. Pylväiden juuria koristivat provinsseja henkilöivät patsaat symboloiden Hadrianuksen edeltäjäänsä Trajanusta rauhallisempaa politiikkaa. Osa patsaista on nähtävillä nykyään Rooman kansallismuseossa ja Musei Capitolinissa. Temppeliä ympäröi aikoinaan suuri pylväskäytävä joka aukeni nykyiselle Via del Corsolle. Pylväskäytävän päässä oli riemukaari. Riemukaarta pidetään nykyään kirjallisuudessa mainittuna Antoninusten riemukaarena, joskin sitä on pidetty myös Claudiuksen riemukaarena. Sitä on kutsuttu myös Tosettin riemukaareksi, jolloin nimi on tullut lähistöllä asuneesta Tosettin perheestä. Riemukaaren jäännökset purettiin Via del Corson leventämisen tieltä ja 1700-luvulla paikalle rakennettua katua kutsuttiin riemukaaren vuoksi nimellä Via dell`Archetto. File:0 Relief - Province soumise à Rome -Temple d'Hadrien - Musei Capitolini (1).JPG|Roomalaista provinssia kuvaava patsas, löydetty Hadrianuksen temppelistä(Rooma, Musei Capitolini) File:0 Relief - Province soumise à Rome -Temple d'Hadrien - Musei Capitolini (2).JPG|Toinen provinssia kuvaava patsas, löytö Hadrianuksen temppelistä(Rooma, Musei Capitolini) == Aiheesta muualla == * Temple of Hadrian . A View on Cities. Luokka:Antiikin Rooman kaupungin temppelit Luokka:Campus Martius
Siiveke

Siiveke on lentokoneen saranoitu ohjainpinta, jota käytetään kallistuksen hallintaan koneen pituusakselin suhteen. Useimmissa lentokoneissa siivekkeet sijaitsevat siipien vastakkaisten kärkien jättöreunoissa. thumb|Fuji T-7:n siiveke. * A: Siiveke * B: Trimmisiiveke Siivekkeiden toiminta perustuu niiden kallistamisen aiheuttamaan siipiprofiilin muutokseen, joka saa aikaan nostovoiman muutoksen siivekkeiden kohdalla olevalla siipiosuudella. Nostovoima kasvaa kun siivekettä lasketaan, siipiprofiilin kaareutuessa enemmän, ja päinvastoin siivekettä nostettaessa. Näin ollen siivekkeet kääntyvät eri suuntiin konetta kallistettaessa; tyyrpuurin puoleinen siiveke nousee ylös ja paapuurin laskee alas, kun konetta kallistetaan tyyrpuurin puolelle siivekkeillä. Siivekkeillä aikaansaatu kallistuminen synnyttää siiven nostovoimalle sivuttaiskomponentin, joka saa koneen kaartamaan. Lentokoneen kaarron hallinta on tosin joissakin konetyypeissä toteutettu spoilereilla. Tällöin kaartaminen saadaan aikaan pudottamalla kaarron puoleisen siiven nostovoimaa avaamalla sen puolen spoileri. == Siivekejarrutus ja differentiaali == Siivekettä käytettäessä lentokoneen nokka kääntyy yläviistoon kallistuksen vastaiseen suuntaan, mistä kone päätyy heikkoon sivuluisuun, jollei ilmiötä korjata sivuperäsimellä. Ilmiö on seurausta siivekejarrutuksesta, missä toisen siiven ylös nouseva siiveke pienentää kohtauskulmaa ja toisen siiven laskeva siiveke lisää siipipintansa nostovoimaa. Siivekejarrutuksen vaikutuksia voidaan hillitä esimerkiksi differentiaalisella ohjauksella tai käyttämällä tiettyjä rakenteellisia ratkaisuita, kuten Friese-siivekettä. Differentiaalissa nousevaa siivekettä poikkeutetaan laskevaa siivekettä huomattavasti voimakkaammin. Friese-siivekkeessä nousevan siivekkeen puolella esiin työntyvä nokka lisää siipipuoliskon vastusta. == Katso myös == *Sivuperäsin *Korkeusperäsin *Spoileri *Laskusiiveke == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ilma-alusten ohjauslaitteet
Salomonsaaret kesäolympialaisissa 1992

Salomonsaaret osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin vuonna 1992 yhden urheilijan joukkueella. Maata edusti vain painonnostaja Leslie Ata. Hän ei saavuttanut mitalia tai suurempaa menestystä. == Joukkue == === Painonnosto === *Leslie Ata - Miesten 67,5–75 kg (keskisarja) == Lähteet == Luokka:Salomoninsaaret olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1992
Vanha anatomianlaitos

Vanha anatomianlaitos (Vana anatoomikum) on Tartossa Toomemäellä sijaitseva Tarton yliopiston anatomianlaitoksen vanha rakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti J. W. Krause, ja se on valmistunut vuonna 1805.Tarton yliopiston museo, viitattu 5.1.2017 thumb|left|Aanatomianlaitoksen auditorium. Anatomianlaitoksen paikalla oli aikaisemmin Ruotsin vallan aikainen Kaarle Kustaan linnoitus. Rakennus oli alun perin klassisistinen rotunda, mutta siihen rakennettiin siivet 1825–1827, ja suunnittelijana oli jälleen Krause. U:n muotoon se laajeni 1856–1860 arkkitehti Karl Rathausin suunnitelmien mukaan. Laitosella on työskennellyt merkittäviä tutkijoita, kuten Karl Burdach, Karl Kupffer, August Rauber ja Friedrich Bidder. Rakennus sai nimeensä sanan "vanha", kun uusi laitos valmistui 1888. Rakennus oli yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan käytössä vuoteen 1999, jolloin tilat olivat jo käyneet pieniksi ja vanhentuneiksi tiedekunnan tarpeisiin. Sinä vuonna valmistui tiedekunnalle Maarjamõisaan uusi Biomedicum. Sen jälkeen tiloissa järjestettiin näyttelyitä siihen asti, kunnes rakennus suljettiin korjaustöiden vuoksi. Lääketieteellisen tiedekunnan lääketieteelliset kokoelmat on siirretty AHHAA-tiedekeskukseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vanast anatoomikumist, Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumin sivulla. Luokka:Tarton yliopisto Luokka:Lääketiede
Luettelo lumilautailun olympiamitalisteista

Lumilautailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1998 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Yhdysvallat. == Miehet == === Lumikouru === === Suurpujottelu === === Parisuurpujottelu === === Parierikoispujottelu === === Slopestyle === === Lumilautakrossi === == Naiset == === Lumikouru === === Suurpujottelu === === Parisuurpujottelu === === Parierikoispujottelu === === Slopestyle === === Lumilautakrossi === ==Lähteet== Lumilautailu Luokka:Lumilautailu olympialaisissa
Suvi Aalto

Suvi Aalto (s. 9. huhtikuuta 1994 Oulunsalo) on suomalainen laulaja ja maskeeraaja sekä kansainvälisesti tunnetun Saara Aallon pikkusisko. Hän nousi julkisuuteen vuoden 2013 The Voice of Finlandista. == Ura == === Laulajana === Aalto osallistui The Voice of Finlandiin vuonna 2013. Hän eteni finaaliin, jonka päätteeksi putosi ja sijoittui neljän parhaan joukkoon. Aalto on tämän jälkeen tehnyt yhteiskiertueita Tomi Metsäkedon, siskonsa Saara Aallon sekä tämän ex-miehen Teemu Roivaisen kanssa. === Maskeeraajana === Aalto työskentelee Make Up Storessa, Helsingissä. == Yksityiselämä ja perhe == Aallon sisko on laulaja Saara Aalto ja veli pokerinpeluun ammattilainen Samu Aalto. Heidän vanhempansa ovat Markus ja Taina Aalto. Aallon serkku on vatsastapuhuja Sari Aalto sekä setä Simo Aalto on taikuuden maailmanmestari. Aalto seurustelee tanssija ja näyttelijä Antti Kyllösen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toromirohelmipalko

Toromirohelmipalko (Sophora toromiro) on hernekasveihin kuuluva puu, joka kasvoi endeemisenä Chileen kuuluvalla Tyynenmeren Pääsiäissaarella. Laji on hävinnyt luonnonvaraisena sukupuuttoon. Toromirohelmipalko oli alun perin saaren pääpuulaji, mutta taantui polynesialaiskansan tuhottua Pääsiäissaaren metsät noin 1600-luvulla. Saaren viimeinen puu hävisi 1930-luvulla. Lajin harvat jäljellä olevat yksilöt kasvavat nyt kasvitieteellisissä puutarhoissa, muun muassa Lontoon Kew Gardensissa. == Lähteet == * The IUCN Red List of Threatened Species: Sophora toromiro Viitattu 5.1.2017. * === Viitteet === Luokka:Hernekasvit Luokka:Luonnosta hävinneet lajit Luokka:Puut Luokka:Pääsiäissaari
Rakkopuu

Rakkopuu (Koelreuteria paniculata) on saippuamarjakasveihin kuuluva puu. Lajin alkuperäalue on Aasiassa: Kiinassa, Koreassa ja Taiwanissa. == Ulkonäkö == Rakkopuu kasvaa 9–12 metriä korkeaksi. Lehdet ovat parilehdykkäiset. Kukat ovat pienet ja keltaiset, ja ne kasvavat suurissa tertuissa. Hedelmänä on pullea, rakkomainen kota, joka säilyy puussa monta kuukautta. Kotahedelmän sisällä on yhdestä kolmeen mustaa siementä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Koelreuteria paniculata * United States Department of Agriculture (USDA): Koelreuteria paniculata * Flora of China: Koelreuteria paniculata Luokka:Saippuamarjakasvit Luokka:Puut
Rocca al Maren ostoskeskus

Rocca al Maren ostoskeskus on suuri ostoskeskus Viron Tallinnan Haaberstin kaupunginosassa. Ostoskeskuksessa toimii noin 170 liikettä. Kauppakeskuksen ylläpitäjä on Citycon. Rocca al Maren ostoskeskuksen länsipuolella on Saku Suurhall ja eteläpuolella Tallinnan eläintarha (Paldiskin maantien toisella puolella). Viron ulkoilmamuseo sijaitsee runsas kilometri ostoskeskuksesta luoteeseen. Ostoskeskuksen pinta-ala on 87 000 m2, josta 54 000 m2 on vuokrattavaa liiketilaa. ==Historia== Vuonna 2009 Rocca Al Mare avattiin uudelleen lähes kolme vuotta kestäneen uudistusprojektin jälkeen. Kauppakeskus oli Viron suurin ja sen valikoimissa oli muotia, urheilun ja vapaa-ajan tuotteita, kauneus- ja hyvinvointialan liikkeitä sekä ravintoloita. Laajennukseen tuli ravintoloiden ja kahviloiden lisäksi kauneus- ja hyvinvointialan liikkeitä, esimerkiksi Viron suurin I.L.U-kosmetiikkamyymälä, Stockmann Outlet, Kotipizza ja Tallinnan suurin Prisma. Keskuksen yhteydessä toimi Saku Suurhalli, jossa järjestetään konsertteja. Joulukuussa 2019 Rocca al Mareen avattiin Prisma-hypermarket, joka oli kooltaan 12 700 neliömetriä ja samalla suurin Virossa ja suurin Prisman market koko Baltiassa. Prisman laajennus maksoi miljoona euroa. Hypermarket oli pilottiprojekti, jonka mukaan S-ryhmä aikoi uudistaa Suomen kaikki 400 supermarkettiaan vuosien 2020 ja 2021 aikana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pieni matkaopas. Tallinna: Ostokset (pienimatkaopas.com) Luokka:Viron kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Citycon
Ülemisten keskus

Ülemisten keskushttps://www.visitestonia.com/fi/ulemisten-keskus () on Viron Tallinnan Lasnamäen kaupunginosassa, Ülemistejärven pohjoisrannan tuntumassa sijaitseva, maansa suurimpiin lukeutuva ostoskeskus. Siellä on runsaasti vaate-, kenkäalan ja lasten tuotteiden (lelut ja lastenvaatteet) myymälöitä. Ostoskeskuksen suurin vuokralainen on Rimi-ketjun hypermarket. Vuonna 2014 valmistuneen ostoskeskuksen toisen rakennusvaiheen ja syksyn 2016 laajennusten jälkeen sen kokonaispinta-ala on pysäköintitaloineen noin 93 000 m2 . Myös Ülemisten keskus laajeni vuonna 2019 ja nousi kokonaispinta-alaan 125 000 m2. Kauppakeskuksen omistaa norjalainen Awilhelmsen AS -konserni kiinteistösijoituksiin keskittyneen Linstow AS -tytäryhtiönsä välityksellä. Norjalaiskonserni tunnetaan myös esimerkiksi Expert- ja Power- kodinkoneketjujen omistajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pieni matkaopas. Tallinna: Ostokset (pienimatkaopas.com) * About Ülemiste (kartta ja linkit joukkoliikenteen aikatauluihin) (ulemiste.ee) Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron kauppa- ja ostoskeskukset
Valkopantterinkita

Valkopantterinkita (Justicia adhatoda) on akanttikasvilaji, jota käytetään lääkekasvina. Se sisältää erästä kinatsoliini-alkaloidia (vasikiini).United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Justicia adhatoda L. Viitattu 5.1.2017. == Ulkonäkö == Valkopantterinkita kasvaa pari metriä korkeaksi pensaaksi. Sillä on suuret torvimaiset kaksihuuliset kukat, alempi huuli on kolmiliuskainen. Kukat ovat valkoiset ja punaviiruiset. == Levinneisyys == Valkopantterinkita kasvaa luontaisesti trooppisessa Aasiassa seuraavilla alueilla: Intia, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Bhutan, Malesia ja Jaava Indonesiassa. Lajia on myös laajasti viljeltynä trooppisella vyöhykkeellä, jolloin se on levinnyt luontoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Valkopantterinkita (Justicia adhatoda) *ITIS: Justicia adhatoda *United States Department of Agriculture (USDA): Justicia adhatoda *Flora of China: Justicia adhatoda Luokka:Akanttikasvit
Teksasinlupiini

Teksasinlupiini (Lupinus texensis) on yksivuotinen pohjoisamerikkalainen hernekasvilaji. Sitä viljellään yksivuotisena koristekasvina. Teksasinlupiinia esiintyy luonnonvaraisena Yhdysvaltojen eteläosassa Teksasin, Oklahoman, Louisianan ja Floridan osavaltioissa.United States Department of Agriculture (USDA) Plants Database: Lupinus texensis Hook. == Lähteet == Luokka:Lupiinit
Harju Elekter

AS Harju Elekter on virolainen yritys, jonka päätoimiala on sähkö- ja tietoliikennejärjestelmien suunnittelu, valmistus ja kauppa. Harju Elekterillä on liiketoimintaa Viron lisäksi myös Suomessa, Ruotsissa ja Liettuassa. == Historia == Yhtiön historia alkaa Neuvosto-Virosta sähkölaitteiden valmistuksen aloittamisella vuonna 1968. Harju Elekter -nimi otettiin käyttöön vuonna 1983 ja yhteistyö ulkomaisten yhtiöiden kanssa alkoi vuonna 1988. Harju Elekter listautui Tallinnan pörssiin vuonna 1997. Tammikuussa 2021 AS Harju Elekterin suomalaiset tytäryhtiöt Finnkumu Oy ja Satmatic Oy fuusioituivat ja Harju Elekter Oy aloitti toimintansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harju Elekter Luokka:Virolaiset pörssiyhtiöt Luokka:Teollisuusautomaation valmistajat
Arco Vara

Arco Vara on Tallinnassa toimiva virolainen kiinteistöalan osakeyhtiö, joka toimii Virossa, Latviassa ja Bulgariassa. Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssissä. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset pörssiyhtiöt Luokka:Tallinna
Teksasinkosmoskukka

Teksasinkosmoskukka (Thelesperma burridgeanum, syn. Cosmidium burridgeanum) on yksivuotinen pohjoisamerikkalainen mykerökukkaiskasvi. Sitä viljellään yksivuotisena koristekasvina. Kukinnot ovat suurehkot ja laitakukat kaksiväriset. Teksasinkosmoskukkaa esiintyy luonnonvaraisena Yhdysvalloissa, vain Teksasissa.United States Department of Agriculture (USDA) Plants Database: Thelesperma burridgeanum, Burridge's greenthread. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Teksasinkosmoskukka (Thelesperma burridgeanum) * ITIS: Thelesperma burridgeanum Luokka:Asterikasvit
Baltika (virolainen yritys)

Baltika on Tallinnassa toimiva virolainen muotialan jälleenmyyjä. Yhtiön Itä- ja Keski-Euroopassa esillä oleviin vaatemerkkein kuuluvat Monton, Mosaic, Baltman, Bastion ja IvoNikkolo. Vuonna 2016 Baltica Groupin liikevaihto (myynti) oli yhteensä 46,974 miljoonaa euroa (laskua 4 % edellisvuoteen). Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset pörssiyhtiöt Luokka:Tallinna
LHV Group

AS LHV Group on virolainen finanssikonserni, jonka osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. LHV on perustettu vuonna 1999 ja yhtiöllä on toimintaa Viron lisäksi muissa Baltian maissa. == Historia == LHV on lyhenne perustajiensa sukunimistä, mikä on samalla myös yhtiön käyttämä alkuperäinen nimi: Lõhmus, Haavel & Viisemann. LHV:n perustajat olivat aikaisemmin työskennelleet Hansapankin palveluksessa. Virallisesti LHV-nimi otettiin käyttöön toukokuussa 2009. Ensimmäiset pankkiautomaattinsa LHV avasi elokuussa 2015 Tallinnassa, yhden automaatin sijaitessa Tartossa. LHV Group listautui Tallinnan pörssin päälistalle toukokuussa 2016, mikä oli pörssin ensimmäinen listautuminen yli viiteen vuoteen. Kesäkuussa 2016 LHV osti Danske Bankin virolaiset eläkerahastot 11 miljoonan euron kauppahinnalla. Kaupantekohetkellä Danske Bankin rahastoilla oli noin 43 000 asiakasta ja varoja niissä oli yhteensä noin 235 miljoonaa euroa. Danske-kaupan myötä LHV:n osuus Viron pakollisista eläkerahastoista nousi noin 30 prosenttiin. Danske Bankin jäätyä vuonna 2019 kiinni rahanpesuskandaalissa määräsivät Viron viranomaiset yhtiön lopettamaan toimintansa maassa. Osana vetäytymistä LHV-pankki sopi ostavansa Danske Bankilta sen virolaisten yksityisasiakkaiden noin 470 miljoonan euron kokoisen lainasalkun. Ennen kauppaa LHV-pankin lainasalkku oli noin miljardi euroa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * LHV Pank Luokka:Virolaiset pörssiyhtiöt Luokka:Virolaiset pankit
Ekspress Grupp

Ekspress Grupp on Tallinnassa toimiva virolainen joukkoviestintäalan osakeyhtiö. Tytäryhtiöittensä kanssa yhtiö toimii erityisesti verkkoviestinnän ja painettujen julkaisujen (sanomalehdet, aikakaslehdet, kirjat) parissa sekä painopalvelujen tarjojana. Yhtiön osake noteerataan Tallinnan pörssin päälistalla. == Ekspress Meedia == Ekspress Gruppin tytäryhtiö As Ekspress Meedia julkaisee Viron suurimpia viikoittaisia sanomalehtiä; Eesti Ekspressiä ja Eesti Päevalehteä. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset pörssiyhtiöt Luokka:Tallinna Luokka:Virolaiset kirjankustantamot
Luettelo ohjaskelkkailun olympiamitalisteista

Ohjaskelkkailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1964 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Saksa. === Miesten yksinkelkkailu === === Miesten parikelkkailu === === Naisten yksinkelkkailu === === Joukkuekelkkailu === ==Lähteet== Ohjaskelkkailu Luokka:Ohjaskelkkailu olympialaisissa
Turkestaninkurjenmiekka

Turkestaninkurjenmiekka (Iris hoogiana) on kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji. == Levinneisyys == Turkestaninkurjenmiekka kasvaa luontaisesti Keski-Aasiassa Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Sitä viljellään myös koristekasvina. United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Iris hoogiana Dykes Viitattu 5.1.2017. == Lähteet == Luokka:Kurjenmiekat