EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eclipse Public License

Eclipse Public License (lyh. EPL) on vapaiden ohjelmistojen julkaisemiseen tarkoitettu lisenssi. Lisenssillä on Open Source Initiativen hyväksyntä.https://opensource.org/licenses/alphabeticalhttps://www.eclipse.org/org/press- release/20170829eplv2.php == Katso myös == * Eclipse (IDE) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Englanninkielinen EPL-sivu Luokka:Vapaan ja avoimen lähdekoodin lisenssit
Lakewood (New Jersey)

Lakewood on kunta (township) Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Oceanin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 135 158\. Huomattava osa asukkaista on ortodoksijuutalaisia. == Maantiede == Lakewood sijaitsee New Jerseyn osavaltion itäosassa Oceanin piirikunnassa. Kunta on rakennettu Metedeconkjoen etelähaaralle ja ympäröivällä seudulla on metsiä ja järviä. == Historia == thumb|vasen|Strand Theatre. Nykyisen Lakewoodin alueelle muutti englantilaisia ja alankomaalaisia siirtolaisia vuonna 1814. Paikkakunta on tunnettu useilla eri nimillä, joita olivat Three Partner’s Mill, Washington Furnace (1814–1818), ja Bergen Iron Works (1833–1865). Vuonna 1865 se sai nimen Bricksburg. Charles Henry Kimball alkoi kehittää paikkakunnasta talvilomakohdetta vuonna 1879 ja vuonna 1880 nimi muutettiin nykyiseen Lakewoodiin paikkakunnan markkinoimiseksi. Lakewoodin township perustettiin vuonna 1892 erottamalla se Shrewburysta. Vuonna 1890 Lakewoodiin rakennettiin hotellit Laurel-in-the-Pines ja Lakewood. Paikkakunnasta tuli suosittu matkailukohde. Kiinteistöjä alueelta hankkivat esimerkiksi George Jay Gould ja John D. Rockefeller. 1920-luvun ja 1940-luvun välillä paikkakunnalle tuli suuri määrä juutalaisia siirtolaisia New Yorkista. Siirtolaiset alkoivat kasvattaa kanoja. Matkailuala alkoi taantua 1960-luvulta lähtien ja sen tilalle alettiin rakentamaan teollisuutta. == Talous == Lakewood on edelleen terveys- ja talvilomakohde. Kunnassa on myös suuri teollisuuspuisto. Paikallisen teollisuuden tuotteita ovat esimerkiksi laatikot, muovit, kemikaalit ja autojen osat. Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Lakewoodissa aikavälillä 2014–2018 olivat 48 341 USD ja henkilöä kohden 17 460 USD. 27,5 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella. == Väestö == Kunnan asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 135 158\. Kunnan asukkaista 83,7 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 82,4 %), 2,6 % afroamerikkalaisia, 11,7 % latinoja mistä tahansa rodusta, 0,5 % aasialaisia ja 0,5 % alkuperäisasukkaita. 6,4 % kunnan asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Huomattava osa Lakewoodin väestöstä on ortodoksijuutalaisia. Vuonna 2019 heidän osuudekseen väestöstä arvioitiin noin kaksi kolmasosaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat
Boris Mihailov (valokuvaaja)

Boris Andrijovytš Mihailov (, s. 25. elokuuta 1938) on ukrainalainen taidevalokuvaaja ja taiteilija, joka tunnetaan erityisesti ukrainalaisia syrjäytyneitä kuvaavista teoksistaan. Erilaisilla valokuvauksen tekniikoilla laajaa aihevalikoimaa käsitellyttä Mihailovia pidetään yhtenä tärkeimmistä aiemman Neuvostoliiton alueelta tulevista nykytaiteilijoista. Mihailov työskenteli 1960-luvulla insinöörinä Neuvostoliitossa ja harrasti valokuvausta. Kun hän otti vaimostaan alastonkuvia, hänet erotettiin työstään. Mihailov päätti ryhtyä kokopäiväiseksi valokuvaajaksi, koska muuta työtä ei ollut tarjolla. Pitkän uransa aikana Mihailov on käyttänyt lukuisia eri tekniikoita. Vaikka hän on tunnetuin Ukrainan sosiaalista tilannetta kommentoivista kuvistaan, joissa pääosassa ovat alkoholistit, työttömät ja yhteiskunnasta syrjäytyneet, Mihailovin laajaan tuotantoon kuuluu myös löydetyistä kuvista koostuvia teoksia ja omakuvia. Mihailovin töitä on nähtävissä julkisesti esimerkiksi Helsingin Ateneumin taidemuseon, Lontoon Tate Galleryn ja New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmissa. == Palkintoja ja tunnustuksia == *2000: Hasselblad-palkinto. * 2001: Citibank- valokuvapalkinto (nykyisin Deutsche Börse -valokuvapalkinto). == Valikoituja julkaisuja == * Boris Mikhailov. Stuttgart: Oktagon, 1995. ISBN 9783896110015. * At DUSK. Stuttgart: Oktagon, 1996. ISBN 3-927789-91-7. * Case History. Zürich: Scalo, 1999. ISBN 978-3908247098. * Boris Mikhailov: The Hasselblad Award 2000. Zürich: Scalo, 2001. ISBN 978-3908247425. * Boris Mikhailov. Phaidon 55 series. Lontoo: Phaidon, 2000. Salt Lake. 2002 ISBN 3-88243-815-0 * Boris Mikhailov: A Retrospective. Zürich: Scalo, 2003. ISBN 978-3908247722. * Look at Me I Look at Water . . . or Perversion of Repose, Göttingen: Steidl, 2004. ISBN 978-3882439687. * Suzi Et Cetera. Köln: Walther König, 2007. ISBN 978-3865601131. * Yesterday's Sandwich. Lontoo: Phaidon, 2009. ISBN 978-0714848563. * Tea Coffee Cappuccino. Köln: Walther König, 2011. ISBN 978-3865608772. * Time is out of Joint. Berliini: Distanz, 2012. ISBN 978-3942405645. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Boris Mihailovin valokuvagalleria. www.artnet.com. * ICA Quickfire: Boris Mikhailov. Youtube, 1:01:40. * Keskustelu Boris Mihailovin kanssa. Moma.org. Luokka:Ukrainalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ocean City

Ocean City voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Ocean City, kaupunki Marylandissa, Yhdysvalloissa * Ocean City, kaupunki New Jerseyssä, Yhdysvalloissa * Ocean City, kaupunki Floridassa, Yhdysvalloissa * Ocean City, kylä Washingtonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa ;muita merkityksiä: * Ocean City, Kauko Köyhkän romaani
Canon EOS 850D

Canon EOS 850D on Canonin helmikuussa 2020 julkistama digitaalinen järjestelmäkamera. Siinä on 24 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno, ja sillä voi kuvata jopa 7,5 kuvaa sekunnissa. Videoita voi kuvata 4K-laadulla enintään 25 kuvaa sekunnissa ja FullHD-laadulla enintään 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on kolmen tuuman kosketusnäyttö, ja siinä on tuki Bluetoothille ja Wi-Fi:lle. Kameran runko painaa akun kanssa 515 grammaa. Kamera tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Canon EOS Rebel T8i ja Japanissa nimellä Canon EOS Kiss X10i. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Canon EOS 850D Canonin sivuilla EOS 800D
August Tholuck

Friedrich August Gotttreu Tholuck (1799 Breslau – 1877) oli saksalainen evankelinen teologi, suomalaista sukua. Tholuck suhtautui nuoruudessaan uskontoon kielteisesti, mutta muutettuaan Berliiniin hän päätyi sikäläisten pietistien seuraan ja hänestä tuli uskovainen. Oltuaan muutaman vuoden ylimääräisenä yliopistonopettajana Berliinissä Tholuck siirtyi 1826 vakinaiseksi teologian professoriksi Hallen yliopistoon, jossa hän vaikutti kuolemaansa asti.Tholuck, Friedrich August Gotttreu. Tietosanakirja osa 9. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Tholuckin vaikutus oli suuri. Pääosin hänen henkilökohtaisiin kokemuksiinsa perustuu kirja Lehre von der Sünde und vom Versöhner oder die wahre Weihe des Zweiflers (1823), joka levisi laajalle niin Saksassa kuin käännettynä muillekin kielille. Vuodesta 1839 hän oli yliopiston saarnaaja. Tholuck perusti 1872 teologian opiskelijoille konviktin eli asuntolan, jossa opiskelijat saivat edullisen täysihoidon. Sen esikuvan mukaan samanlaisia asuntoloita perustettiin muuallekin. Tholuckin kootut teokset on julkaistu nimellä Dr. August Tholuck's Werke (1862). == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Kalevi Toiviainen: August Tholuckin teologinen antropologia. (väitöskirja). Helsinki: Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 80, 1968. ==Aiheesta muualla== * Tholuck, Friedrich August Gotttreu, Nordisk familjebok Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Pietismi Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Rubidiumsulfaatti

Rubidiumsulfaatti (Rb2SO4) on rubidium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden rubidiumyhdisteiden valmistukseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa rubidiumsulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortogonaalinen. Aine liukenee hyvin veteen. Rubidiumsulfaattia valmistetaan rubidiumalumiinisulfaatin eli rubidiumalunan vesiliuoksesta emäksen kuten ammoniakin, kalsiumoksidin tai bariumhydroksidin avulla, jolloin alumiini saostuu ja vesi haihdutetaan. Toinen tapa on rubidiumhydroksidin tai -karbonaatin reaktio rikkihapon kanssa.Winfried Lenk, Horst Prinz & Anja Steinmetz: Rubidium and Rubidium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. :2 RbAl(SO4)2 (aq) + 6 OH- (aq) → Rb2SO4 (aq) + 2 Al(OH)3 (s) + 3 SO42- (aq) :Rb2CO3 \+ H2SO4 → Rb2SO4 \+ H2O + CO2 Rubidiumsulfaattia käytetään muun muassa rubidiumhydroksidin valmistamiseen. Siitä voidaan valmistaa myös metallista rubidiumia. ==Lähteet== Luokka:Rubidiumyhdisteet Luokka:Sulfaatit
Long Branch (New Jersey)

Long Branch on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Monmouthin piirikunnassa Atlantin valtameren rannikolla. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 30 719\. ==Maantiede== thumb|vasen|Rantaa. Long Branch sijaitsee New Jerseyn osavaltion itäosassa Monmouthin piirikunnassa Atlantin valtameren rannikolla. New York sijaitsee noin 80 kilometriä Long Branchistä pohjoiseen. ==Historia== Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat nykyisen Long Branchin alueelle vuonna 1668. Alue oli ostettu delaware- intiaaneilta. Asutus paikalla oli aikaisemmin sisämaassa päin, jossa maa soveltui helpommin maanviljelykseen. Long Branchiä alettiin kehittää matkailukohteena 1780-luvulta lähtien. Sen suosio alkoi kasvaa seuraavan vuosisadan puolella. Laivat New Yorkista pysähtyivät Long Brachille rakennetulla laiturilla vuodesta 1828 alkaen, ja 1830-luvulta lähtien suosituksi tulivat ravit ja uhkapelaaminen. Rautatieyhteys rakennettiin vuonna 1860. Matkailijoita houkutteli etenkin yhdistelmä liikenneyhteyksiä suuriin kaupunkeihin, meri, aurinko ja pelaaminen. Kaupunkiin rakennettiin suuria hotelleja ja Long Branch oli Yhdysvaltojen itärannikon suosituimpia lomakaupunkeja. Hallinnollisesti siitä tuli borough vuonna 1867 ja itsenäinen kaupunki vuonna 1904. Tunnettuja Long Branchin kävijöitä ovat olleet esimerkiksi Lillie Langtry ja Lillian Russell sekä presidentit Ulysses S. Grant, James A. Garfield ja Woodrow Wilson. Matkailu taantui merkittävästi, kun New Jerseyn osavaltio sääti vuonna 1897 uhkapelaamisen laittomaksi. Matkailua oli edelleen, mutta aikaisempaa matkailun kultakautta ei enää saavutettu. Kaupungin väkiluku pieneni 1900-luvun puolivälistä alkaen. ==Talous== Long Branchissä on nykyisin teollisuutta. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi tekstiilit ja elektroniikka. Myös matkailualaa on elvytetty. Kaupungin rantatietä on kunnostettu, ja kaupungissa toimii Hilton-ketjun Ocean Place Resort. Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Long Branchissä aikavälillä 2014–2018 olivat 58 232 USD ja henkilöä kohden 32 957 USD. 19,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella. ==Väestö== Kaupungin asukasluku oli vuoden 1960 väestönlaskennassa 26 230. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan väkiluku oli 30 719 ja vuoden 2019 arvion mukaan 30 241\. Kaupungin asukkaista 67 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 51,4 %), 14,9 % afroamerikkalaisia, 30,4 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 2,5 % aasialaisia. 43,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia, ja 30,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kaupungit
We Are Chaos

We Are Chaos on Marilyn Mansonin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Deluxe edition & Japanin bonuskappaleet === # * # == Arvostelut == * Kaaoszine: 7+/10”We Are Chaos” on vakavien syytösten kohteena olevan Marilyn Mansonin yritys pohtia elämää ja minuuttaan Viitattu 23.10.2020. * Soundi: Levyarvio: Vähemmän industrialia, enemmän positiivisuutta – Marilyn Manson teki yhden vuoden yllättävimmistä onnistumisista Viitattu 23.10.2020. == Lähteet == Luokka:Marilyn Mansonin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Fanny Fröman

Fanny Fröman (s. 1991) on suomalainen Helsingin Sanomien toimittaja. Hän on vastannut HS:n Lasten uutisista vuodesta 2016 lähtien. Fröman sai vuonna 2020 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon työstään lapsille suunnattujen uutisten parissa. Raadin mukaan palkinto myönnettiin "maailman ymmärrettäväksi tekemisestä lapsille sopivalla tavalla ja lasten ja nuorten herättelystä yhteiskunnallisiksi kansalaisiksi". Frömanin johtamat Lasten uutiset sai vuonna 2018 Suomen Unicefin Lapsen oikeuksien -vaikuttaja tunnustuksen lasten medialukutaidon kehittämisestä sekä yhteiskunnallisen osallisuuden edistämisestä. Lasten uutiset palkittiin vuonna 2023 ja 2024 Kultainen Venla -palkinnolla vuoden parhaana lasten- ja nuortenohjelmana. Koulutukseltaan Fröman on valtiotieteiden maisteri sekä kauppatieteiden maisteri. Hän on työskennellyt myös Svenska Ylellä ja Hufvudstadsbladetissa sekä toiminut juontajana Nelosella. == Tunnustukset == * Suomen UNICEFin Lapsen oikeuksien vaikuttaja 2018 * Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 2020 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fanny Fröman Twitterissä Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Leander (etunimi)

Leander on miehen etunimi. ==Tunnettuja Leandereja== *Leander Dendoncker, belgialainen jalkapalloilija *Leander Engström, ruotsalainen taidemaalari *Leander Ikonen, suomalainen arkkitehti, Viipurin teollisuuskoulun rehtori 1898−1918, kansanedustaja (Suomalainen puolue) ja henkirikoksen uhri *Leander Starr Jameson, brittiläinen Etelä-Afrikassa vaikuttanut poliitikko, sotilas, hallintomies ja Kapmaan pääministeri 1904−1908 *Leander Linnavuori, suomalainen opettaja ja päätoimittaja *Leander Norrback, suomalainen harmonikansoittaja ja harmonikkapedagogi *Leander Olofsson, suomalainen maanviljelijä, laivanvarustaja ja valtiopäivämies *Leander Paes, intialainen tennispelaaja ja olympiamitalisti *Leander Rauma, suomalainen maanviljelijä ja kansanrunoilija *Leander Reijo, inkeriläinen heimoaktivisti ja päätoimittaja *Leander Sirola, suomalainen kansanedustaja (SDP) *Leander Viljanen, suomalainen punakaartilaispäällikkö ==Katso myös== * Leander (sukunimi) Luokka:Etunimet
Schroth

Schroth on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Clara Schroth (1920−2014), yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti *Frances Schroth (1892−1961), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja *Hannelore Schroth (1922−1987), saksalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä
All In (EP)

All In on eteläkorealaisen Stray Kidsin ensimmäinen japaninkielinen EP. Albumi julkaistiin 4. marraskuuta 2020. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 EP:t Luokka:Stray Kidsin albumit
Wilhelmine von Sagan

Katharina Friederike Wilhelmine Benigna von Sagan, Kuurinmaan prinsessa, Saganin herttuatar, (8. helmikuuta 1781 Jelgava – 29. marraskuuta 1839 Wien) oli baltiansaksalainen ylhäisaatelinen ja tullut tunnetuksi Itävallan ulkoministerin ja kanslerin Klemens von Metternichin rakastajattarena.https://artsandculture.google.com/culturalinstitute/beta/entity/princess- wilhelmine-duchess-of-sagan/m02rj2tk Wilhelmine von Sagan syntyi nykyisen Latvian alueella, Kuurinmaan viimeisen herttuan Peter von Bironin tyttäreksi. Vuonna 1795 herttuakunta oli pakko luovuttaa Venäjälle ja herttua siirtyi perheineen Sleesiaan, Saganiin. Ruhtinatar sai hyvän koulutuksen, hän tunsi erityisen hyvin historiaa ja filosofiaa. Lisäksi hän osasi monia kieliä ja oli tunnettu bibliofiili. http://www.eurozine.com/women-at-the-congress-of- vienna/# Kustaa Mauri Armfeltilla oli suhde Wilhelmine von Saganin äidin kanssa, mutta myös tytär rakastui suomalaiseen kenraaliin. Suhteesta syntyi tytär Adelaide Gustava Aspasija. Synnytys oli vaikea ja Wilhelmine ei voinut enää saada lapsia. Tytär annettiin kasvatettavaksi isän sukulaisille Suomeen eivätkä äiti ja tytär enää tavanneet. http://www.armigerousdescents.com/db/getperson.php?personID=I6018&tree;=AD#sthash.vLTYOLoU.JEZlO3Uy.dpbs Liikkuvaa elämää Euroopan salongeissa viettänyt ruhtinatar ei voinut sietää Napoleonia. Hän kustansi salaa 500 miehen varusteet Ranskan vastaiseen taisteluun ja kuului Napoleonia vastustaneiden naisten loosiin, vaikka hänen sisarensa olikin Napoleonin vaimon hovineito. Säilyneen kirjeenvaihdon perusteella voidaan päätellä ruhtinattaren vihanneen kaikkea liberaalia. Klemens von Metternichin ja Wilhelmine von Saganin suhde alkoi vuonna 1813. He olivat tunteneet toisensa jo muutaman vuoden ajan. Ruhtinattaren epäillään olleen tuolloin Venäjän hallituksen palveluksessa tehtävänään vaikuttaa Itävallan kanslerin poliittisiin mielipiteisiin. Suhde päättyi osittain myös siksi, että ruhtinatar ei halunnut olla naimisissa olleen Metternichin salainen rakastajatar. Mielenkiintoinen yksityiskohta on se, että von Sagan ja Metternichin seuraava rakastajatar Catherine Bagration asuivat samalla kadulla viereisissä taloissa. Suhteen jälkeen Metternich ja von Sagan kirjoittivat toisilleen satoja kirjeitä, jotka löydettiin vuonna 1949. Wienin kongressin jälkeen Catherine von Sagan toimi monen tytön kasvatusäitinä. Hän solmi avioliiton vuonna 1819 Karl Rudolf von der Schulenburgin kanssa. Liitto päättyi avioeroon vuonna 1829. Myös kaksi aikaisempaa, lyhyeksi jäänyttä avioliittoa päättyivät eroon. Myös Božena Němcová, tšekkiläinen kirjailija, oli yksi ruhtinattaren kasvatustyttäristä. Kirjailijan epäillään olleen Wilhelmine von Saganin sisarentytär. Asiaa ei ole tosin todistettu virallisesti. == Lähteet == Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Rakastajattaret Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet
Końskien piirikunta

Końskien piirikunta () on yksi Świętokrzyskien voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 79 858\. Piirikunta on jaettu kahdeksaan maalaiskuntaan, jotka ovat Fałków, Gowarczów, Końskie, Radoszyce, Ruda Maleniecka, Słupia Konecka, Smyków sekä Stąporków ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; hallintokeskus Końskie, Radoszyce ja Stąporków. Końskien piirikunnan pinta-alasta arviolta 49,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Końskien piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 10,9 prosenttia. Luku on huomattavan korkea koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Końskien piirikunnassa arvioitiin olevan 79 858 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 84 528 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 60 614 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,8 prosenttia ja eläkeikäisten 24,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 587 lasta. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien piirikunnat
Ludwig Thoma

Ludwig Thoma (21. tammikuuta 1867 Oberammergau – 26. elokuuta 1921 Rottach, TegernseeGertrud M. Rösch, Thoma, Ludwig, Deutsche Biographie, viitattu 23.10.2020 ) oli saksalainen kirjailija. Thoma opiskeli ensin metsäalaa, sitten oikeustiedettä ja toimi 1894–1899 asianajajana. Hän meni Simplicissimus-lehden toimittajaksi ja myöhemmin hänestä tuli sen päätoimittaja. Thoma oli terävä ja häpeilemätön satiirikko, jollaista Saksassa ei ollut toista Heinrich Heinen kuoltua. Hänellä oli kaksi aihepiiriä, joita hän käsitteli, ja niistä toinen oli hänen kotiseutunsa Ylä-Baijerin kansa, toinen silloinen moderni seuraelämä. Kotiseudun kansankuvauksista otettiin monia painoksia. Myös Thoman satiiriset näytelmät olivat menestyksiä. Thoma julkaisi 1919 kokoelman Erinnerungen. Hän kirjoitti myös salanimillä, kuten Peter Schlemihl,Thoma, Ludwig, Nordisk familjebok 28. 1919 Schmiernazi, Lorenz Angermayer, Adolf Stengel, Hans Mayrhofer‚ Peter Schlamminger, Maxl. ==Teokset (valikoima)== ; Kotiseutukuvauksia * Agricola, 1897 * Hochzeit, 1901 * Die wilderer, 1903, * Andreas Vöst, 1905 * Briefe eines bayrischen abgeordneten, 1909 * Der Wittiber, 1911. ;Seuraelämäkuvauksia * Assessor Karleken, 1900 * Grobheiten runo, 1901 ja Neue Grobheiten runo, 1903, jotka hän julkaisi yhdessä nimellä Peter Schlemihl, 1906 * Lausbubengeschichten, 1904 * Tante Frieda, 1906 * Klein-stadtgeschichten, 1908 * Mo-ritaten, 1908 * Jozej Filsers briefwexel, 1912. ;Näytelmiä * Witwen, 1900 * Die medaille, 1901 * Der lokalbahn, 1902 * Moral, 1909 * Erster klasse, 1910 * Lottchens geburtstag, 1911. ;Muistelmat * Erinnerungen, 1919 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Kaarlo Juhana Inberg

Kaarlo Juhana (Hannu) Inberg (16. huhtikuuta 1877 Ahlainen – 2. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen juristi, pankki- ja vakuutusmies, maanviljelijä sekä valtiopäivämies. Inbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Fredrik Johan Inberg ja Helena Josefina Forsell ja puoliso vuodesta 1906 Anna Matilda Myrberg. Inberg tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1896 ja suoritti oikeustutkinnon 1900, varatuomarin arvon hän sai 1903. Hän harjoitti maanviljelystä omistamallaan tilalla vuodesta 1896 ja toimi Kansallis-Osake- Pankin Porin konttorin johtajana 1908–1917 ja pankin hypoteekkiosaston johtajana 1917–1920. Ahlaisten Säästöpankin kamreeri Inberg oli 1901–1916 ja Porissa hänellä oli asianajotoimisto 1909–1916. Inberg työskenteli myös vakutuusyhtiöiden Pohjola, Kullervo ja Osmo johtajana. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1916, valtuuston puheenjohtajana hän toimi 1914. Inberg oli talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1934, ss. 249–250. (Viitattu 23.10.2020)Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 23.10.2020)60-vuotias. Varatuomari K. J. Inberg. Helsingin Sanomat, 16.4.1937, s. 6. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset asianajajat Luokka: Suomalaiset pankinjohtajat Luokka: Suomalaiset maanviljelijät Luokka: Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
József Palotás

József Palotás (14. toukokuuta 1911 Budapest – 16. marraskuuta 1957 Budapest) oli unkarilainen painija ja olympiamitalisti. Palotás edusti vuosina 1929–1939 Budapestin rautatieläisten urheiluseuraa BVSC. Hän voitti ensimmäiset kansalliset mestaruudet vuonna 1934 niin kreikkalais-roomalaisen kuin vapaapainin raskaassa sarjassa. Vuonna 1936 hän nousi olympiapronssille Berliinin olympialaisten kreikkalais-roomalaisessa painissa sen keskisarjassa eli alle 79 kg:n sarjassa. Hän voitti alkukierroksilla Ranskan Pigeot'n, Jugoslavian Kišin, Tšekkoslovakian Přibylin. Neljännellä kierroksella hän sai lepovuoron, jonka jälkeen tappiot selätyksellä Saksan Ludwig Schweickertille ja Ruotsin Ivar Johanssonille toivat hänelle olympiapronssia. Samassa sarjassa Suomen Väinö Kokkinen sijoittui Palotásin jälkeen neljänneksi ilman keskinäistä ottelua. Seuraavana vuonna hän voitti Unkarin mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa keskisarjaassa ja pronssia vapaapainin EM-kisojen raskaassa keskisarjassa Ruotsin Axel Cadierin ja Saksan Paul Böhmerin jäljessä. Palotásin ura päättyi kauteen 1939, jolloin hän oli edustanut kotimaataan Unkaria 10 kertaa. == Aiheesta muualla == *József Palotás – Sports Reference LLC. Luokka:Unkarilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Unkarilaiset vapaapainijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Inberg

Inberg on tai on ollut seuraavien henkilöiden sukunimi: * Antti Inberg (s. 1972), suomalainen freestylehiihtäjä * Fredrik Johan Inberg (1823–1877), suomalainen maanviljelijä valtiopäivämies * Isak Inberg (1835–1893), suomalainen maanmittari, kartantekijä ja runoilija * Kaarlo Juhana Inberg (1877–1941), suomalainen juristi ja valtiopäivämies, Fredrik Johan Inbergin poika * Rainer Inberg (1903–1986), suomalainen lääkäri ja professori Entisenä nimenä nimi on ollut seuraavilla henkilöillä: * Asta Backman (o.s. Inberg, 1917–2010), suomalainen näyttelijä * Barbro Boldt (o.s. Inberg, 1913–1992), suomalainen kirjastoneuvos * Kalle Kainuvaara (e. Inberg 1891–1943), suomalainen uimahyppääjä, nykyaikainen viisiottelija ja olympiaedustaja * Terttu Kainuvaara (e. Inberg 1894–1955), suomalainen pikajuoksija ja uimahyppääjä ==Katso myös== * Ingberg
Cichla

Cichla on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 15 lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta: * Cichla intermedia Machado-Allison, 1971 * Cichla jariina Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla kelberi Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla melaniae Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla mirianae Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla monoculus Agassiz, 1831 – Satulakikla * Cichla nigromaculata Jardine & Schomburgk, 1843 * Cichla ocellaris Bloch & Schneider, 1801 – Isokikla * Cichla orinocensis Humboldt, 1821 – Keltakikla * Cichla pinima Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla piquiti Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla pleiozona Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla temensis Humboldt, 1821 – Helmikikla * Cichla thyrorus Kullander & Ferreira, 2006 * Cichla vazzoleri Kullander & Ferreira, 2006 == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Koskipuiston ravintola

Koskipuiston ravintola on arkkitehti Timo Penttilän suunnittelema rakennus Tampereen ydinkeskustassa, Koskipuiston vieressä. Paviljonkimainen, matala ja tasakattoinen talo on valmistunut keväällä 1966, ja sitä on myöhemmin laajennettu useita kertoja. Kadunpuoleinen julkisivu on uusittu vuonna 2017. Rakennuksen vieressä kasvaa Suomen suurin kanadanpoppeliyksilö (Populus × canadensis). ==Historiaa== Koskipuiston ravintolarakennus on alun perin suunniteltu puistokahvilaksi. Sen rakennutti Sotaveteraanien huoltoyhdistys yhdessä Koivupirtin vanhainkodin kannatusyhdistyksen kanssa. Kun talo myöhemmin siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen, sen vuokrasi käyttöönsä Pirkanmaan Osuuskauppa. Tiloissa toimi vuosikymmenien ajan Rosso. Osuuskauppa osti rakennuksen kaupungilta vuonna 2016, ja seuraavana vuonna siinä avattiin Puisto-niminen ravintola. ==Status== Koskipuiston ravintola on osa Tammerkosken kansallismaisemaa sekä Hämeenkadun, Hämeensillan ja Keskustorin valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan ravintolalla on rakennustaiteellista, kulttuurihistoriallista ja kaupunkikuvallista arvoa. Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1996. ==Lähteet== Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Timo Penttilän suunnittelemat rakennukset Luokka:Ravintolat Tampereella Luokka:Kyttälä
Isokikla

Isokikla (Cichla ocellaris) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Isokikla voi kasvaa korkeintaan 74 senttimetrin mittaiseksi ja painaa korkeintaan 6,8 kilogrammaa. Lajilla on kylkiviivalla noin 67–82 suomua. Kummallakin kyljellä on 3–4 tummaa juovaa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Isokiklaa tavataan Ranskan Guayanasta, Guyanasta ja Surinamesta. Lajia on myös tuotu Aasiaan, Pohjois- Amerikkaan ja Oseaniaan. Sen elinympäristöä ovat kosket sekä hitaasti virtaavat, matalat joet. Isokikla elää parvissa. Laji käyttää ravinnokseen pikkukaloja, useimmiten rihmakupusillejä (Dorosoma petenense), moskiittokaloja (Gambusia affinis), tilapioita ja isoaurinkoahvenia (Lepomis macrochirus). Isokikla voi kutea ympäri vuoden, useimmiten sadekauden alkaessa. Laji munii yhden kudun aikana keskimäärin 9 000–15 000 mätimunaa, joiden halkaisija on noin 1,4 millimetriä. Isokikla elää noin 24–27 asteen lämpöisissä vesissä vähintään viiden metrin syvyydessä. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Norok – Moldavian suosikkeja

Norok – Moldavian suosikkeja on suomalainen televisio-ohjelma, joka esittelee moldavialaisia kevyen musiikin artisteja ja heidän musiikkiaan. Ohjelman tuottivat yhteistyössä Yle TV1 Viihdetoimitus ja Neuvostoliiton Gosteleradion Moldavian toimitus 1984. Ohjelman moldavialaisena yhteystoimittajana oli Anton Unkutse, joka kutsui Erkki Pohjanheimon tuottamaan ja ohjaamaan Norok’in Kišinevin televisiostudioon. Unkutse innostui suomalaisesta tavasta tehdä musiikkiohjelmia, kun hän katseli niitä ollessaan Helsingissä seuraamassa Pohjanheimon Moldaviassa kuvaaman Pikku varsan tanssi -ohjelman jälkitöitä. Pohjalainen 27.11.1984: ”Moldavian suosikit”. Viitattu 22.10.2020. Norok on moldavialainen tervehdys ja tarkoittaa suunnilleen terve! tai morjens!. Erkki Pohjanheimo otti Suomesta mukaansa Moldaviaan kuvaaja Pentti Jurvasen, musiikkitarkkailija Kari Hakalan, kuvanauhoittaja Boris Krügerin ja kuvaussihteeri Tuula Luotolan. Lavastajaksi Kišinevistä saatiin Igor Lodzeiskij. Ohjelman esiintyjät Pohjanheimo valitsi Anton Unkutsen tarjoamista ehdokkaista. Norok-ohjelmassa ei ole varsinaista juontajaa vaan visuaalisena johdattelijana toimii tunnettu moldavialainen naamiotaiteilija Gleb Saintšuk. Hän on tehnyt hauskoja naamioita ja karikatyyrejä tunnetuista moldavialaisista taiteilijoista. Katso-lehti 27.11.1984, E.S.: ”Moldavian suurimmat suosikit.” Viitattu 22.10.2020 Norok – Moldavian suosikkeja -ohjelman ensiesitys oli Yle TV1:ssä 27.11.1984. Sitä voitiin samanaikaisesti kuunnella stereofonisena radion rinnakkaisohjemassa. Televisiolla ei tuohon aikaan ollut vielä stereolähetyksiä. Norok uusittiin TV1:ssä 16.11.1985. Iltalehti 16.11.1985: ”Naamoita ja musiikkia.” . Viitattu 22.10.2020 == Esiintyjät == Esiintyjät olivat Moldavian suosituimpia laulajia: Nadeshda Tsepraga, Olga Tsolaku, Jurij Sadovnik, Stefan Petrake, Anastasija Lazarjuk http://www.fono.fi/Dokumentti.aspx?kappale=viimeinen+hetki&ID;=86f2ef1e-d7f6-4868-8c2d-e14f67cc6d70 . Viitattu 22.10.2020. , Nina Krulikovskaja, Aleksandru Lozantsuk, Ion Surutsanu sekä Lidia ja Aurora Rotaru. Nai-huilistina esiintyi Vasili Iovu https://www.discogs.com/artist/2666624-Vasile-Iovu . Viitattu 22.10.2020. Solisteja säestivät Moldavian radio- ja tv-orkesteri sekä Dor-yhtye ja Plai- yhtye. Naamiotaiteilija Gleb Saintšuk johdatteli teemasta toiseen. Helsingin Sanomat, radio- ja tv-palsta, Rinnakkaisohjelma 27.11.1984. Viitattu 22.10.2020. ==Triviaa== Ohjelman tekoaikaan Suomessakin oli suosiossa Sofia Rotarun laulama moldavialaisten Petre Teodorovichin säveltämä ja Grigore Vierun sanoittama laulu ”Melancolie”. Sofian sisaria ovat Norok-ohjelmassa esiintyneet Lidia ja Aurora Rotaru. Rotarun perhe on kotoisin Moldaviasta, vaikka asuikin ohjelman tekoaikaan aivan rajan pinnassa Ukrainan puolella. Sofiaa pyydettiin mukaan ohjelmaan, mutta hän ei kiertueiltaan Kišinevin tv- studioon ehtinyt. https://fi.wikipedia.org/wiki/Sofija_Rotaru. Viitattu 22.10.2020 ==Lähteet== Luokka: Musiikkiohjelmat Luokka: Suomalaiset televisio- ohjelmat Luokka:Suomen ja Neuvostoliiton väliset suhteet Luokka:Ylen tuottamat televisio-ohjelmat Luokka: Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Chełmin voivodikunta

Chełmin voivodikunta () oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Chełm. Chełmin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Lublinin voivodikuntaa.Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017) == Lähteet == Luokka:Puolan voivodikunnat 1975–1998
Cichla intermedia

Cichla intermedia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Cichla intermedia voi kasvaa korkeintaan 55 senttimetrin mittaiseksi ja painaa korkeintaan kolme kilogrammaa. Lajilla on kummallakin kyljellä tumma viiva, joka kulkee päästä pyrstön varteen sekä tummia täpliä. Kylkiviivalla noin 96–108 suomua. Cichla intermedia -lajia tavataan ainoastaan Venezuelasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa pikkukaloja. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Eugène Bigot

Eugène Bigot (28. helmikuuta 1888 Rennes – 17. heinäkuuta 1965 Pariisi) oli ranskalainen kapellimestari ja säveltäjä.Eugène Bigot (1888-1965) BnF Data Bigot opiskeli Pariisin konservatoriossa Xavier Leroux'n, André Gedalgen ja Paul Vidalin johdolla. Hän aloitti uransa kuoromestarina Théâtre des Champs- Élyséesissä Désiré-Émile Inghelbrechtin alaisuudessa avajaiskaudella 1913–1914. Ensimmäisessä maailmansodassa Bigot taisteli Ranskan armeijassa ja sai Croix de Guerren. Vuonna 1919 Bigot pääsi Concerts Pasdeloupin avustavaksi kapellimestariksi, ja vuosina 1920–1923 hän johti Ballets suédoisia. Vuonna 1923 hänestä tuli Orchestre de la Société des concerts du Conservatoiren kapellimestari. Bigot palasi Théâtre des Champs-Élyséesiin tällä kertaa sen musiikillisena johtajana vuosina 1925–1928.Eugène Bigot Naxos Bigot oli mukana perustamassa vuodesta 1947 kuolemaansa johtamiaan Radio Francen filharmonikkoja toisen maailmansodan jälkeen toimittuaan jo ennen sodan syttymistä Ranskan radion pääkapellimestarina. Vietettyään kauden 1934–1935 Monte-Carlossa Bigot seurasi Albert Wolffia Lamoureux-orkesterin kapellimestarina, jona toimi vuoteen 1951. Vuosina 1936–1947 hän oli myös Opéra-Comiquen pääkapellimestari. Bigot vieraili johtamassa useissa Euroopan johtavissa oopperataloissa. Bigot teki monia levytyksiä sekä ooppera- että konserttimusiikista. Laulajia, joiden kanssa hän levytti, olivat muiden muassa Ninon Vallin, Georges Thill, Pierre Bernac, Paul Franz, José Luccioni, Germaine Martinelli ja Janine Micheau. Hänen johdollaan levyttäneisiin soitinsolisteihin kuuluivat Lola Bobesco, Alexander Borovsky, Gaby Casadesus, Robert Casadesus, Andor Földes, Pierre Fournier, Wanda Landowska, Henri Merckel, Marcel Moyse, Yves Nat, André Navarra, Ruggiero Ricci ja Jacques Thibaud. Bigot'n sävellystuotantoon kuuluu balettia, kamarimusiikkia, lauluja ja orkesterisarjoja. Hän oli Pariisin konservatorion orkesterinjohdon professori. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Karel Husa, Jean-Bernard Pommier, Mikis Theodorakis ja Lim Kek-tjiang. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Jylhä (Korpiklaanin albumi)

Jylhä on Korpiklaanin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2021. Kappaleesta ”Leväluhta” julkaistiin single sekä musiikkivideo 23. lokakuuta 2020. Levynjulkaisukeikka järjestettiin suoratoistona 5. helmikuuta 2021. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Jonne Järvelä – laulu & akustinen kitara * Sami Perttula – harmonikka * Tuomas Rounakari – viulu * Jarkko Aaltonen – basso * Kalle “Cane” Savijärvi – kitara * Samuli Mikkonen – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: * Inferno: * Kaaoszine: * Soundi: *Metalliluola: 9.5/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jylhä Discogsissa * Luokka:Korpiklaanin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Murray (videopelihahmo)

Murray-virtahepo on kuvitteellinen hahmo videopelisarjassa Sly Cooper. Hän on yksi konnakoplan jäsenistä Bentleyn ja Slyn ohella. Englanninkielisessä versiossa hahmoa ääninäyttelee Chris Murphy ja suomeksi häntä näyttelee Bruno Lähteenmäki. Murray vahvuus on voima, ja hahmon tehtävät ovat yleensä voimaan liittyviä. Ensimmäisessä pelissä Murray ei osaa puolustautua, joten Sly avustaa tätä keikoillaan. Murraylla on oma auto, jota hahmot kutsuvat vaunuksi (Sly Cooper: Thieves in Time -pelissä ’pakuksi’). Hän menetti vaununsa Sly 2: Konnakopla -pelissä ja hän sai sen takaisin Sly 3: Konnien kunnia -pelissä. Hänellä on tapana joutua vaikeuksiin eri tavoilla; syynä voi olla esimerkiksi ruoka tai myrkyttävät kaasut. Hän jäi vangiksi Carmelita Foxille keikassa ystävä hädässä, koska hän haki välipalaa. Konnien kunnia -pelissä Murray opiskelee uniaikaa gurun opettamana. Tätä kautta hän oppi aboriginaalin pallomuodon, josta on ollut paljon apua keikoissa. Murray luo uraa kilpa- autoilun (myöhemmin romurallin) parissa koplan vanhalla ajokilla Sly Cooper: Thieves in Time -pelin alussa. == Lähteet == * Luokka:Videopelihahmot Luokka:Sly Cooper Luokka:Kuvitteelliset rikolliset Luokka:Kuvitteelliset eläimet Luokka:Kuvitteelliset telekineetikot
Lee Byung-hun

Lee Byung-hun (; s. 12. heinäkuuta 1970 Seongnam, Gyeonggi) on eteläkorealainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt elokuvissa Joint Security Area (2000), A Bittersweet Life (2005), Hyvä, paha ja outo (2008), G.I. Joe: The Rise of Cobra (2009), I Saw the Devil (2010), G.I. Joe: Kosto (2013), Red 2 (2013), Terminator Genisys (2015) ja The Magnificent Seven (2016), sekä televisiosarjassa Iris (2009). == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bellingcat

Bellingcat (kirjoitetaan usein bell¿ngcat) on tutkivan journalismin verkosto, joka on erikoistunut sotiin, rikoksiin ja ihmisoikeuskysymyksiin. Ylen mukaan Bellingcat tunnetaan luotettavana ryhmänä, jonka tiedot ovat pääsääntöisesti pitäneet paikkansa. Bellingcatin perusti vuonna 2014 brittiläinen journalisti ja bloggaaja Eliot Higgins. Bellingcatin toimitusjohtaja ja johtava tutkija on Christo Grozev. Bellingcatia yllä pitävä ryhmä keräsi tietonsa alussa lähinnä Internetin avoimista lähteistä. Myöhemmin on kerrottu että Bellingcatilla on pääsy mm. Venäjän passien tietoihin, autojen rekisteröinteihin, kiinteistörekisteriin, puhelutietoihin ja lentomatkustajien tietoihin sekä muihin tietokantoihin. Sivusto väittää että nämä tiedot ovat ostettavissa netissä vuotajilta. Bellingcat on tullut tunnetuksi muun muassa Syyrian sisällissodan ja Itä-Ukrainan sodan tapahtumiin liittyvistä artikkeleistaan. Tunnetuin Bellingcatin tutkima tapaus lienee malesialaisen MH-17-koneen alas ampuminen Itä-Ukrainassa. Vuonna 2019 ryhmässä oli 16 jäsentä, ja 60 ajoittaista avustajaa. Bellngcat on toiminut yhteistyössä The Insiderin kanssa vuodesta 2017 alkaen. Venäjä julisti sivuston ulkomaiseksi agentiksi 8. lokakuuta 2021.YLE: Venäjä julisti tutkivan journalismin Bellingcat- nettisivuston ulkomaiseksi agentiksi Venäjä etsintäkuulutti Belling­catin toimittaja Christo Grozevin 27. joulukuuta 2012. == Nimitys == Nimi Bellingcat otettiin englanninkielisestä lauseesta ”belling the cat”, ’kello kissalle’. Tämännimisessä keskiaikaisessa sadussa hiiret haluaisivat tehdä kissan vaarattomaksi kaulakellolla, mutta kukaan hiiristä ei uskalla laittaa kelloa kissan kaulaan.Ben Edwin Perry (1965). Babrius and Phaedrus. Loeb Classical Library. Cambridge, MA: Harvard University Press. pp. 487, no. 373. ISBN 0-674-99480-9. Niinpä nimitys Bellingcat viittaa vaaralliseen tai vaikeaan tehtävään. == Toiminta == Maaliskuussa 2012 brittiläinen Eliot Higgins alkoi kirjoittaa Syyrian sisällissotaa käsittelevää blogia nimellä Brown Moses. Blogissaan Higgins väitti löytämiensä videotodisteiden osoittavan, että Syyrian hallituksen joukot käyttävät sodassa rypälepommeja ja kemiallisia aseita. Vuonna 2014 Higginsin ja muutamien muiden vapaaehtoisten internet- journalistien ryhmä alkoi toimia nimellä Bellingcat. Ryhmä keskittyi alussa selvittämään verkosta löytyvien todisteiden pohjalta, kuka on vastuussa MH-17-matkustajakoneen pudottamisesta. Vuonna 2020 ryhmä selvitti yhteistyössä muiden tutkivien journalistien kanssa, että Venäjän turvallisuuspalvelun salainen myrkytysyksikkö myrkytti oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyin. Bellingcatin mukaan myös murhatun oppositiopoliitikko Boris Nemtsovin entinen neuvonantaja Vladimir Kara-Murza on joutunut kaksi kertaa FSB:n myrkkyryhmän epäonnistuneen myrkytysyrityksen kohteeksi. == Kritiikki == Venäläiset hallitustahot eivät ole pitäneet Bellingcatin tutkimuksia luotettavina, koska katsovat niiden olevan venäläis- ja syyrialaisvastaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == === Dokumenttielokuva === * === Kirja === * Luokka:Uutissivustot
Metsäalueen kansakoulu

Metsäalueen kansakoulu oli Kempeleessä vuosina 1952–1970 toiminut kansakoulu.Hiltunen 1983, s. 115. ==Historia== Vuonna 1926 hyväksytyssä Kempeleen koulupiirijaossa muodostettiin Metsäalueen, kunnan itälaidan käsittänyt koulupiiri. Tuolloin kuitenkaan ei alueelle ollut vielä tarpeellista perustaa omaa koulua, eli koulupiiri oli toistaiseksi täysin tekninen, koska kouluviranomaiset edellyttivät myös harvaan asuttujen ja asumattomien seutujen sisällyttämistä piirijakoon. Vuosia myöhemmin Juurussuon asutusalueelle muodostuessa tiheämpää asutusta, ehdottivat juurussuolaiset asukkaat oman koulun perustamista. Aikaisemmin Juurussuolla asuvat lapset olivat käyneet koulua Oulujoen kunnan puolella Pikkaralan kansakoulussa, jonne kuitenkin katsottiin olevan kohtuuttoman pitkä koulumatka.Hiltunen 1983, s. 114. Juurussuon alue oli tuolloin suurimmalta osin Oulujoen kunnan puolella, joka ulottui myös Kempeleen ja Tyrnävän kuntien puolelle. Kempeleen, Oulujoen ja Tyrnävän koululautakuntien edustajat alkoivat neuvottelemaan yhteistyöstä. Neuvotteluna tuloksena päätettiin perustaa Metsäalueen koulupiiriin supistettu koulu, joka sijaitsisi Kempeleen kunnan puolella. Kempeleen kunnanvaltuusto hyväksyi vuonna 1952 perustaa Metsäalueen kansakoulun, jonka toiminta aloitettiin syksyllä 1952. Koulun pitämiseen vuokrattiin tarvittavat tilat, perustettiin yksi yläkoulun opettajan virka, ja nimettiin koululle johtokunta. Koulu toimi ensimmäisinä vuosina Yrjö Puumaselta vuokratuissa tiloissa. Vuosina 1957–1968 koulun toiminta siirtyi Peltokorven taloon.Hiltunen 1982, s. 34. Vuoden 1964 lopussa Oulujoen kunta lakkautettiin, jolloin Juurussuo liitettiin suurimmalta osin Kempeleen kuntaan. Peruskoulujärjestelmään asteittaisen siirtymisen seurauksena Kempeleen kunta joutui supistamaan koulujen määrää 1960-luvun lopulla. Tämän seurauksena Metsäalueen koulupiiri päätettiin siirtää Ketolanperän kouluun. Koulu lakkautettiin ja toimi vuoteen 1970 asti. Kunnanvaltuusto oli tosin 1960-luvulla alussa hyväksynyt Metsäalueen piiriin oman koulun rakentamisen, mutta tämä jäi toteutumatta.Hiltunen 1983, s. 148.Paakki 2008, s. 30. ==Oppilasmäärät== Lukuvuosi Oppilasmäärä 1952–1953 26Hiltunen 1983: s. 186. 1953–1954 38 1954–1955 39 1955–1956 51 1956–1957 46 1957–1958 44 1958–1959 40 1959–1960 46 1960–1961 49 1961–1962 40 1962–1963 41 1963–1964 38 1964–1965 29 1965–1966 25 1966–1967 26 1967–1968 25 1968–1969 19 1969–1970 22 ==Koulun johtajat ja rehtorit== * Anneli Valkama (johtajaopettaja, 1960–1970) ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Kempeleen historia Luokka:Kempeleen oppilaitokset Luokka:Pohjois-Pohjanmaan kansakoulut Luokka:Oulujoki Luokka:Tyrnävä
Pampaheinät

Pampaheinät (Cortaderia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia. Pampaheiniä ei kasva luonnonvaraisena Suomessa. == Lajeja == * Cortaderia araucana * Cortaderia atacamensis * Cortaderia bifida * Cortaderia boliviensis * Cortaderia columbiana * Cortaderia hapalotricha * Cortaderia jubata – rusopampaheinä * Cortaderia modesta * Cortaderia nitida * Cortaderia pilosa * Cortaderia planifolia * Cortaderia pungens * Cortaderia roraimensis * Cortaderia rudiuscula * Cortaderia selloana – hopeapampaheinä eli pampaheinä * Cortaderia sericantha * Cortaderia speciosa * Cortaderia vaginata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pampaheinät (Cortaderia) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cortaderia * iNaturalist: Pampaheinät (Cortaderia) * ITIS: Cortaderia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cortaderia * United States Department of Agriculture (USDA): Cortaderia * Flora of China: Cortaderia Luokka:Heinäkasvit
Walter Hekster

Walter Hekster (29. maaliskuuta 1937 Amsterdam – 31. joulukuuta 2012) oli alankomaalainen säveltäjä ja klarinetisti.Hekster, Walter Donemus Hekster valmistui vuonna 1961 Amsterdamin konservatoriosta, jossa oli opiskellut sävellystä Ernest W. Mulderin ja klarinetinsoittoa Bram de Wilden johdolla. Samana vuonna hän pääsi stipendillä opiskelemaan Yalen yliopistoon. Häntä opettivat Mel Powell ja vuonna 1966 Roger Sessions. Hän osallistui Berkshire Music Festival Tanglewoodiin, jossa eräitä hänen teoksistaan esitettiin. Hekster toimi vuosina 1962–1965 connecticutilaisen sinfoniaorkesterin klarinetistina ja esiintyi laajalti muissakin kokoonpanoissa. Tämän jälkeen Hekster toimi vuoteen 1971 saakka Brandonin yliopiston klarinetti- ja sävellysopettajana Kanadassa. Hän myös johti Brandonin yliopiston kamariorkesteria, piti workshopeja Hofstran yliopistossa Long Islandilla ja opetti Alankomaiden konservatorioissa. Hekster järjesti itse monien teostensa kantaesitykset nykymusiikkitilaisuuksissa Enschedessä. Hänen omien teostensa konsertteja järjestettiin myös Amsterdamissa, Arnhemissa ja Groningenissa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Klarinetistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Murayama

Murayama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Mogamijoen varrella. Kaupunki on rakentunut Yamagatan allaslaakson pohjoisosaan. Idässä kaupungin alue nousee Ōuvuorille, lännessä Dewavuorille. Murayamassa on 23 302 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 196,98 neliökilometriä. Murayaman kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Tateokan maaseutukaupunki ja viisi kyläkuntaa. Tateoka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Vuonna 1878 siitä tehtiin Kita-Murayaman piirikunnan hallintokeskus. Silkinviljely oli aiemmin merkittävä elinkeino, mutta nykyisin alueella tuotetaan riisiä, vihanneksia ja hedelmiä. Kaupunkiin on sijoittunut myös elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta. Murayaman nähtävyyksiä ovat Higashizawan tekoallasta ympäröivä Higashizawan ruusupuutarha ja Goten- onsenin kuuma lähde. Murayama tunnetaan myös Edo-kauden tutkimusmatkailija Mogami Tokunain synnyinpaikkana. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Ōu- päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen. == Kuvia == Tiedosto:Higashizawa Rose Park inside in Murayama, Yamagata.jpg|Higashizawan ruusupuutarhaa Tiedosto:Yamagatashinkansen nearsodesakista 160813.jpg|Yamagata Shinkansen Murayamassa Tiedosto:Murayama City Hall 1.JPG|Murayaman kaupungintalo Tiedosto:Murayama city center area Aerial photograph.1976.jpg|Murayaman kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamagatan prefektuurin kaupungit
Heikki Ollikainen

Heikki Aatos Ollikainen (29. maaliskuuta 1930 Oulu – 28. elokuuta 2020 Oulu)Kuolinilmoitus, Kaleva 13.10.2020, s. 38 oli suomalainen jääpalloilija. Ollikainen pelasi Suomen maajoukkueessa kahdeksan A-maaottelua ja kahdeksan B-maaottelua. Maajoukkueessa hän teki yhden maalin. Ollikainen kuului Suomen jääpallojoukkueeseen Oslon talviolympialaisissa 1952, jossa jääpallo oli näytöslajina. SM-sarjassa Ollikainen saavutti Oulun Palloseuran joukkueessa kuusi Suomen mestaruutta (vuosina 1953, 1960–1964), seitsemän hopeaa (1948, 1950–1952, 1957–1959) ja kaksi pronssia (1949, 1954). TUL:n mestaruuden hän voitti Oulun Työväen Palloilijoiden joukkueessa vuonna 1955. Lisäksi hän edusti urallaan Oulun Luistinseuraa. SM-sarjassa Ollikainen pelasi yhteensä 137 ottelua tehden niissä 101 maalia. Kaudella 1952–1953 Ollikainen oli ratkaisija OPS:n voittaessa ensimmäisen Suomen-mestaruutensa. OPS ja Veiterä päätyivät tuolloin sarjassa tasapisteisiin ja joukkueet pelasivat uusintaottelun, jonka OPS voitti maalein 3–2. Ollikainen teki maaleista kaksi. Ollikaisen veli Pentti Ollikainen oli myös jääpalloilija, kaksinkertainen Suomen-mestari (1963 ja 1964). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Thrissur

Thrissur, aikaisemmin Trichur, on Thrissurin piirikunnan pääkaupunki Keralan osavaltiossa Intiassa. Se on Keralan kolmanneksi suurin kaupunkialue Kochin ja Kozhikoden jälkeen. Vuonna 2011 Thrissurissa asui 315 596 ihmistä. Thrissur oli yksi Cochinin kuningaskunnan pääkaupungeista. Thrissur tunnetaan ”Keralan kulttuuripääkaupunkina”. Tunnettuihin tapahtumiin kuuluvat Thrissur Pooram ja Puli Kali. South indian bank head office.JPG|South Indian Bankin pääkonttori Gec thrissur.jpg|Government Engineering College ജൂബിലി മിഷൻ മെഡിക്കൽ കോളേജ്, തൃശ്ശൂർ..JPG|Jubilee Mission Medical College and Research Institute == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keralan kaupungit
John Slidell

John Slidell (1793 New York, New York – 9. heinäkuuta 1871 Cowes, Englanti) oli yhdysvaltalainen poliitikko, asianajaja ja liikemies.Slidell, John Biographical Directory of the United States Congress, viitattu 5.2.2021 Hän oli Yhdysvaltain laivaston upseerin Alexander Slidell Mackenzien vanhempi veli. Slidell oli Louisianan senaattorina 1853–1861. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Louisiana Historical Association Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet