EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Carl Axel Mothander

Carl Axel Mothander (14. tammikuuta 1886 Tukholma – 1965) oli ruotsalainen toimittaja ja kirjailija, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan ja Viron vapaussotaan.Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A-Ö Mothanderin vanhemmat olivat raatimies Axel Mothander ja Beda Lagerholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa. Mothander osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ruotsalaisten vapaaehtoisten joukossa kuorma- ja sairashoito-osaston päällikkönä ja oli mukana Tampereen ja Viipurin taisteluissa. Tampereen taistelun jälkeen Mothander järjesti sairaanhoidon erikoisjoukon haavoittuneiden huoltoa varten. Mothander lähti Viron vapaussotaan organisoimaan ruotsalaisten vapaaehtoisten joukkoa ja hän yleni Viron armeijan majuriksi. Sodan jälkeen Mothander asettui asumaan Viroon vuonna 1928 ja meni naimisiin baltiansaksalaisen paronittaren Benita von Wrangelin (1878–1967) kanssa. Mothander asui Toisin kartanossa Kohilassa Virossa toimien maanviljelijänä. Hän osallistui myös Viron Punaisen Ristin toimintaan ja oli mukana Punaisen Ristin komissiossa joka tutki toisen maailmansodan aikana Katynissä tapahtunutta puolalaisten upseerien surmaamista. Sotien jälkeen Mothander asui Tukholmassa ja toimi kirjailijana. Vuonna 1928 Mothander teki kiertomatkan Suomessa osallistuen valkoisten järjestämiin sisällissodan 10-vuotisjuhlallisuuksiin ja kirjoittaen lehtiin tapahtumiin liittyneitä artikkeleita. Vierailunsa päätteeksi hän kirjoitti artikkelin joka julkaistiin viipurilaisessa Karjala-lehdessä. Mothander arvosteli artikkelissa suojeluskuntajärjestöä ja totesi että yhteiskunnan eheyttäminen sisällissodan jälkeen edellyttäisi järjestön muuttamista koska nykyisessä muodossaan se oli uhka demokratialle. Hän arvosteli myös Suomessa "lähes valtionuskonnoksi" noussutta Venäjänvihaa ja toivoi että jatkossa sisällissodan muistojuhlat muutettaisiin kaikkien sodassa kaatuneiden muistopäiväksi.Aapo Roselius : Isänmaallinen kevät - Vapaussotamyytin alkulähteillä. Tammi 2013, s. 84–86 == Teoksia == * Presidenten : en oblodig revolutionshistoria. Hökerberg, Stockholm 1923 * Kulinariska kåserier. Thora Holm, Stockholm 1931 * Baroner, bönder och bolsjeviker i Estland. Hökerberg, Stockholm 1943, ilmestyi Katri Ingmanin suomentamana nimellä Paroneista bolševikkeihin : Viron viimeaikaisia oloja ja tapahtumia. Gummerus 1944 * Svenske kungens vita skepp : det äventyrliga spelet om estlandssvenskarna. Hökerberg, Stockholm 1949 * Wranglar i Karl XII:s livdrabantkår : ett återupplivat minne. Stockholm 1958 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomen sisällissodan ruotsalaiset Luokka:Ruotsalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Enonjärven rautatieasema

Enonjärvi on lakkautettu rautatieliikennepaikka Kannonkosken kunnassa == Lähteet == Luokka:Keski-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Kannonkosken rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kannonkosken liikenne
Panssaripartio

pienoiskuva|T-34-85 „Rudy” Panssaripartio () on vuosina 1966-1970 tehty puolalainen mustavalkoinen tv-sarja, joka perustuu Janusz Przymanowskin kirjaan. Sarjaa tuotettiin kolme kautta, yhteensä 21 jaksoa, kukin pituudeltaan 55 minuuttia. Sarja sijoittuu vuosiin 1944-1945 ja seuraa puolalaisen T-34-vaunumiehistön ja Szarik-saksanpaimenkoiran edesottamuksia. Sarjaa alettiin esittää Suomessa keväällä 1973. Helsingin Sanomien tv- kriitikko Jaakko S. Tola ihmetteli, miksi sarja tuotiin Suomessa ohjelmistoon ja kutsui sitä epärealistiseksi sodan ihannoinniksi siisteine univormuineen ja söpöine koirasankareineen. ==Lähteet== Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:Puolalaiset televisiosarjat
Elsa Vuorjoki

Elsa Emilia Vuorjoki (o.s. Huttunen, 30. toukokuuta 1904 Hankasalmi – 2. kesäkuuta 1994) oli suomalainen filosofian maisteri ja lehtori, joka oli Kalevalaisten Naisten Liiton perustajana Elsa Heporaudan rinnalla ja toimi myöhemmin myös järjestön puheenjohtajana ja kunniapuheenjohtajana. Elsa Vuorjoki syntyi Hankasalmen pappilaan, josta Huttusen perhe muutti isän työn perässä ensin Nilsiään, sitten Joutsenoon ja edelleen Valtimolle ja Liperiin. Hän oli seitsenlapsisen perheen kolmanneksi vanhin. Hän opiskeli Nurmeksen yhteiskoulussa ja kirjoitti sieltä ylioppilaaksi vuonna 1922. Hän pääsi Helsingin yliopistoon opiskelemaan historiaa, suomen kieltä ja kansanrunouden tutkimusta. Hän toimi aktiivisesti Karjalaisessa Osakunnassa ja valittiin Naisylioppilaiden Karjala-Seuran puheenjohtajaksi. Vuonna 1927 hän valmistui filosofian maisteriksi. Elsa Vuorjoki toimi aluksi Valistusliiton sihteerinä Ylitorniolla, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä, filosofian tohtori Yrjö Vuorjoen. He avioituivat juhannuksena 1930 Liperissä ja muuttivat Helsinkiin. Vuorjoki opetti sotaevakkovuosina Liperin Salokylän kansakoulussa, Sipoon Kallbäckissä ja Karjalan Hämekoskella. Hän sai kansakouluopettajan pätevyyden Sortavalan opettajaseminaarissa vuonna 1944. Hän opetti vuodesta 1945 vuoteen 1972 historiaa ja suomen kieltä Helsingin yksityislyseossa, ja vuosina 1956–1958 samoja aineita myös Ranskalaisessa koulussa. Elsa Vuorjoki toimi Kalevalaisten Naisten puheenjohtajana vuosina 1949–1954 ja 1976–1978. Helsingin Kalevalaisten Naisten puheenjohtaja hän oli vuonna 1955 ja uudelleen 1959–1961. Opetusministeriö palkitsi hänet aktiivisesta kulttuurityöstään hopeisella mitalilla, joita jaettiin Kalevalaseuran ansioituneille jäsenille. Hän osallistui Kalevalaisten Naisten liiton toimintaan 1980-luvun lopulle asti ja kuoli 90-vuotiaana 1994. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Géjza Valent

Géjza Valent (3. lokakuuta 1953 Praha – 6. lokakuuta 2024) oli tšekkiläinen kiekonheiton MM-mitalisti, joka edusti menestysvuosinaan Tšekkoslovakiaa. Valent sijoittui kuudenneksi Ateenan EM-kilpailuissa 1982. Hän saavutti pronssia Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 66,08. Hän sijoittui viidenneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986, yhdeksänneksi Rooman MM- kilpailuissa 1987, kuudenneksi Soulin olympialaisissa 1988 ja yhdeksänneksi Splitin EM-kilpailuissa 1990. Valent heitti ennätyksensä 69,70 m Nitrassa 26. elokuuta 1984. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset kiekonheittäjät Luokka:Tšekkiläiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Netello Systems

Netello Systems Oy on vuonna 1999 perustettu suomalainen IT-alan asiantuntijayritys. Nykyisin yhtiön pääliiketoiminta on hakukoneoptimointi. Koronavuoden 2021 maaliskuussa Netellon osake-enemmistö (60%) myytiin Alma Medialle ja toukokuussa 2022 Alma Media osti koko Netello Systemsin osakekannan. Netellon virallinen kotipaikka on Helsinki, mutta toimipiste sijaitsee Turussa, mistä Netello osti vuonna 2006 puoliosuuden Mainostoimisto Voimasta. == Netello julkisuudessa == Netello ajautui vuonna 2002 lisenssimaksukiistaan pörssiyhtiö Jippii Group Oyj:n kanssa. Tuolloin Jippii määrättiin maksamaan tietoturvaratkaisuja kehittäneelle Netello Systems Oy:lle kaikkiaan 114 000 euroa kiistämiään lisenssikorvauskuluja. Asiasta seurasi pienimuotoinen kohu, koska Jippii ei maininnut asiasta pörssitiedotteessaan. Lopulta yhtiöt kuitenkin pääsivät kiistassaan sopuun. == Netello nyt == Nykyisellään Netello työllistää 21 henkeä (2020) ja sen liikevaihto oli vuonna 2020 n. 2,2 miljoonaa. Yhtiön toimitusjohtajana toimii yhtiön perustaja Kai Leinonen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mainostoimistot Luokka:Suomalaiset viestintäyhtiöt
Mika Sillanpää

Mika Erik Tapio Sillanpää (s. 1970 Alastaro) on suomalainen kemian insinööri ja tekniikan tohtori, joka oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston Mikkelissä toimivan Vihreän kemian laboratorion johtaja ja professori (11/2019 saakka). Vuodesta 2020 lähtien hän on ollut muun muassa vietnamilaisen, kiinalaisen, eteläafrikkalaisen ja saudiarabialaisen yliopiston (Kuningas Saudin yliopisto) palveluksessa. LUT-yliopistosta erottamisensa jälkeen Sillanpää on työskennellyt professorina Århusin yliopistossa. Sillanpää valmistui Teknillisestä korkeakoulusta kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1992 ja tekniikan tohtoriksi 1997. Vuonna 2013 hän suoritti lisäksi Aalto-yliopistossa MBA-tutkinnon. Sillanpää on yhdessä työtoveriensa kanssa laatinut yli 800 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua. Hän on saanut useita tunnustuksia. Vuonna 2017 hän nousi alansa viitatuimpien tutkijoiden joukkoon maailmassa ja ylsi kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävän 2017 Highly Cited Researchers -listan noin 20:nen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään. Hän on saanut runsaasti viittauksia erityisesti useilla jäteveden, juomaveden ja maaperän puhdistamiseen liittyvillä yhteenvetoartikkeleillaan. Hän on säilynyt viitatuimpien tutkijoiden joukossa myös seuraavina vuosina insinööritieteiden ja useana vuonna myös ympäristön ja ekologian tutkimuksen alueella. ==Työsuhteen päättyminen== Sillanpään työsuhde LUT-yliopistoon purettiin äkillisesti vuonna 2019 luottamuspulan takia. Tämän jälkeen Sillanpää teki 17 hyvän tieteellisen käytännön loukkaamista koskevaa ilmoitusta LUT-yliopistoa vastaan. Osa ilmoituksista koski henkilöitä, jotka olivat väitettyjen loukkausten aikaan toimineet Sillanpään alaisuudessa. LUT-yliopisto katsoi ilmoitukset ilkivaltaisiksi ja siten itsessään rikkovan hyvää tieteellistä käytäntöä. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan mukaan yliopistolla ei olisi ollut toimivaltaa käsitellä Sillanpäähän liittyvää epäilyä hyvän tieteellisen käytännön rikkomisesta. Ylen MOT-ohjelma kertoo joulukuussa 2023 työsuhteen purkamisen taustoista ja keskeneräisistä poliisitutkinnoista. Yle kertoi syksyllä 2024 Sillanpään tekevän tietopyyntöjä ja rikosilmoituksia vuosia työsuhteen purun jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mika Sillanpää (scholar.google.com) * Laboratory of Green Chemistry, Lappeenranta Univ. of Tech. (lut.fi) Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Taťána Kocembová

Taťána Netoličková, aiemmin Slaninová, o.s. Kocembová (s. 2. toukokuuta 1962 Ostrava) on tšekkiläinen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa. Kocembová sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1979. Hän oli samalla matkalla neljäs Milanon EM-hallikilpailuissa 1982. Saman vuoden Ateenan EM-kilpailuissa hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 50,55 ja juoksi kolmannen osuuden Tšekkoslovakian joukkueessa, joka sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Kocembová saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hopeaa 400 metrillä ennätyksellään 48,59, millä hän on kaikkien aikojen maailmantilastossa viidentenä edelleen marraskuussa 2017. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi avausosuuden Tšekkoslovakian hopeajoukkueessa. Kocembová juoksi 400 metrin sisärataennätyksensä 49,76 Wienissä helmikuussa 1984. Se oikeuttaa kaikkien aikojen maailmantilastossa kolmannelle sijalle edelleen marraskuussa 2017. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 400 metrillä Göteborgissa 1984 ajalla 49,97. Hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi Madridin EM- hallikilpailuissa 1986, kuudenneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ja viidenneksi Den Haagin EM-hallikilpailuissa 1989. Kocembová juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,31 vuonna 1983 ja 200 metrin ennätyksensä 22,47 vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkyyrioiden ratsastus

Valkyyrioiden ratsastus ( eli Ritt der Walküren) on Richard Wagnerin oopperan Valkyyria (1870) kolmannen näytöksen johdanto-osa. Sävellys on Wagnerin tunnetuimpia. Sitä on käytetty monissa elokuvissa taistelukuvausten taustamusiikkina, kuten Francis Ford Coppolan elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt helikopterikohtauksessa.Osaatteko kertoa, onko olemassa/saatavilla nuotteja – – Richard Wagnerin teokselle Die Walküre (Valkyyria) Kysy kirjastonhoitajalta. Kirjastot.fi. Viitattu 2.11.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Richard Wagnerin teokset
Johanna Kuusisto

Johanna Kuusisto (s. 1959 Vaasa) on suomalainen lääkäri ja Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin professori (2014–). Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL) vuonna 1984, sisätautien erikoislääkäriksi 1991 ja lääketieteen tohtoriksi 1996. Hän toimi vierailevana tutkijana Washingtonin yliopistossa Seattlessa vuosina 1993–1994. Hänet nimitettiin Kuopion yliopiston sisätautien dosentiksi 1996. Lisäksi hän valmistui samasta yliopistosta kardiologian erikoislääkäriksi 1997. Hän työskenteli vuosina 2007–2010 Kuopion yliopistossa ja Kuopion yliopistollisessa sairaalassa määräaikaisena kardiologian professorina ja kardiologian ylilääkärinä. Vuodesta 2010 alkaen hän toimi Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin määräaikaisena professorina ja KYSin sisätautien ylilääkärinä. Hän sai 2014 nimityksen Itä-Suomen yliopiston sisätautien, erityisesti kardiologian professoriksi. Hän oli vuosina 2016 ja 2017 (ja aiemminkin ) yksi siteeratuimpia molekyylibiologian ja genetiikan aihepiirin tutkijoita maailmassa. Muita suomalaisia vuoden 2017 listan saman osa-alueen tutkijoita olivat Jaakko Kaprio, Markku Laakso, Markus Perola, Veikko Salomaa ja Jaakko Tuomilehto. Kuusisto on saanut erityisen runsaasti viittauksia laajan, kymmenien tutkijoiden joukon arvostetussa Nature Genetics-tiedelehdessä julkaisemilla yhteisartikkeleilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Google Scholar: Johanna Kuusisto (scholar.google.com) * KYSin Johanna Kuusisto yksi maailman siteeratuimpia tutkijoita (1.12.2016) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kardiologit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Marja Kallio

Marja Kallio (o.s. Hänninen, s. 1945 Laukaa) on suomalainen agronomi, joka toimi vuosina 1994–2002 Maa- ja kotitalousnaisten puheenjohtajana. Hän sai ensimmäisenä naisena maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 2008. Maataloustutkija, agronomi Pentti Hännisen tyttäreksi syntynyt Marja Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta vuonna 1964 ja aloitti maatalousopinnot Helsingin yliopistossa. Vuonna 1967 hän avioitui maanviljelysteknikko Kyösti Kallion kanssa, ja nuoripari asettui Keski- Suomeen. Marja Kallio valmistui agronomiksi Marja 1978 ja toimi sitten opettajana. Vuosina 1977–1979 hän edusti Keskustapuoluetta Toivakan kunnanhallituksessa Keskustapuolueen edustajana ja jatkoi kuntaliitoksen jälkeen Laukaan valtuustossa. Vuosina 1993–2000 hän toimi Laukaan kunnanhallituksen puheenjohtajana. 1980-luvulla Marja Kallio oli maatilan emännyyden ohella maatalousalan opettajana Jyväskylän ammatillisessa kurssikeskuksessa. 1990-luvulla Marja ja Kyösti Kallio alkoivat panostaa tilallaan maatilamatkailuun niin, että vuonna 2012 jo seuraavalle sukupolvelle siirtynyt tila valittiin Maaseutumatkailun Kellokkaaksi. Toimittaja Anna-Kaisa Hermunen oli Marja Kallion sisar. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Laukaan kunnanvaltuutetut Luokka:Suomalaiset maatalouden etujärjestöjen johtajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosketuksissa

Kosketuksissa () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut unkarilainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ildikó Enyedi. Kosketuksissa sai ensi-iltansa 10. helmikuuta 2017 Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin Kultaisella karhulla. Elokuva on Unkarin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2018 gaalassa. ==Arvosteluja== Helsingin Sanomat Pertti Avola Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2017 elokuvat Luokka:Unkarilaiset elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Iranin vallankaappaus 1953

pienoiskuva|Mohammed Mossadeqia tukeva mielenosoitus Teheranissa 16. elokuuta 1953. Iranin vallankaappaus 1953 oli Yhdysvaltain CIA:n ja brittien MI6-ulkomaantiedustelupalvelun toteuttama. Silloinen demokraattisesti valittu pääministeri Mohammed Mossadeq syrjäytettiin elokuussa 1953. Iranilaisten keskuudessa suosittu Mossadeq toimi vuonna 1951 Iranin öljykomitean puheenjohtajana, ja Mossadeqin hallituskaudella Iranin parlamentti äänesti Iranin sisällä olevien öljy-yhtiöiden kansallistamisesta, mitä brittiläiset öljyfirmojen omistajat eivät voineet hyväksyä. Iranin länsimielinen oikeisto ja brittiläiset öljy-yhtiöiden toimijat pelkäsivät kommunismin mahdollista leviämistä Iranin valtiojärjestelmään. Britannian hallitus päätti suojella brittiläisiä yrittäjiä järjestämällä Iraniin vallankaappauksen CIA:n ja šaahi Mohammed Reza Pahlavin puolella olleiden sotilasjoukkojen avulla. Lopputuloksena oli Mossadeqin pidätys ja tuomitseminen kotiarestiin, minkä jälkeen šaahin valtaa lisättiin. Šaahi kielsi kansallismieliset ja sosialistiset liikkeet, ja pääasiallinen vainojen kohde oli kommunistinen Tudeh-puolue, jonka jäsenistä puhdistettiin Iranin hallintoelimet, armeija ja julkiset laitokset. Vallankaappauksen jälkeen osana uutta oikeistolaista monarkiaa ja USA-mielisyyteen perustuvaa poliisivaltiota perustettiin osittain amerikkalaisten kouluttama SAVAK-tiedustelupalvelu, joka tunnettiin julmasta toisinajattelijoiden kidutuksesta. Vallankaappaus provosoi myös vuoden 1979 vallankumouksen, ja luokkaerot laajenivat kansalaisvapauksia rajoitettaessa, vaikka Iranin talous kasvoi, kun briteille asetettu kauppasaarto lakkautettiin. == Lähteet == Luokka:Iranin historia Luokka:Vallankaappaukset Luokka:1953 Luokka:Iranin keisarikunta Luokka:Lavastetut hyökkäykset
Baleares (F71)

Baleares (runkonumero F71) oli Espanjan laivaston vuonna 1970 vesillelaskettu Baleares-luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta maaliskuussa 2015. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 31. lokakuuta 1968. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 24. syyskuuta 1973.Gardiner, Robert s. 435 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 2015.Waters, Conrad s. 171 ==Lähteet== * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Baleares-luokan fregatit
Baleares (1931)

Baleares oli Espanjan laivaston vuonna 1931 vesillelaskettu Canarias-luokan raskas risteilijä, joka upposi Espanjan sisällissodassa vuonna 1938. == Valmistus == Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 28. joulukuuta 1936. Palvelukseenotettaessa oli edelleen asentamatta aluksen neljäs tykkitorni, joka asennettiin vasta kesäkuussa 1937.Whitley 1996 s. 219 == Palvelus == Alus tulitti tammikuussa 1937 sisaraluksensa kanssa Malagan ympäristöä tukien kansallismielisten hyökkäystä alueella. Malaga vallattiin 8. helmikuuta.Whitley 1996 s. 221 Alus kohtasi 12. heinäkuuta 1937 lähellä Valenciaa kuusi tasavaltalaisten hävittäjää, jotka suojasivat kahta rahtialusta. Lyhyen kahakan jälkeen tasavaltalaiset vetäytyivät. Iltapäivällä 7. syyskuuta alus kohtasi Algerian rannikolla neljä tasavaltalaista rahtialusta, joita suojasivat risteilijät Libertad ja Méndez Núñez sekä kuusi hävittäjää. Seuranneessa Cape Cherchellin taistelussa hävittäjien suojaamat rahtialukset pakenivat ja risteilijät tulittivat toisiaan. Baleares vaurioitui Libertadin tykkitulessa pahoin ja sen ammusvarastossa syttyi tulipalo, mutta alus kykeni vaurioistaan huolimatta irtautumaan taistelusta. Maaliskuussa 1938 Baleares, Canarias ja Almirante Cervera kohtasivat Cartagenan edustalla Libertadin ja Méndez Núñezin, joiden tukena oli viisi hävittäjää. Seuranneessa Cape Palosin taistelussa risteilijät tulittivat tuloksetta toisiaan. Tasavaltalaisten hävittäjät Sánchez Barcáiztegui, Lepanto ja Almirante Antequera laukaisivat torpedonsa. Kaksi tai kolme Lepanton laukaisemaa torpedoa osui Balearesiin A- ja B-tornin väliin laukaisten etummaisen ammusvaraston ja upottaen risteilijän. Aluksella olleista 1 206 miehistönjäsenestä sai surmansa 765. Surmansa saaneiden joukossa oli risteilijäosaston komentaja vara-amiraali Manuel Vierna Belando. Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät HMS Boreas ja HMS Kempenfelt osallistuivat eloonjääneiden pelastamiseen merestä. Pelastustyöt keskeytti tasavaltalaisten lentokoneiden hyökkäys, jossa sai surmansa yksi brittiläinen merimies. == Muistomerkit == Balearesin upotessa surmansa saaneiden muistoksi on pystytetty monumentti Palma de Mallorcaan. Baskikaupunki Ondárroaan, mistä monet surmansa saaneista oli kotoisin, on pystytetty kaksi muistomerkkiä: satamaan ja hautausmaalle. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Canarias-luokan risteilijät
Canarias (1931)

Canarias oli Espanjan laivaston vuonna 1931 vesillelaskettu Canarias-luokan raskas risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1928 Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1931Willard, C. Frank Jr., s. 110 ja otettiin palvelukseen syyskuussa 1936. Alus oli avomerikokeissa 18. heinäkuuta - 27. syyskuuta 1934, jolloin takakannen tykkitornit oli edelleen asentamatta. Kokeiden päätyttyä alukselle rakennettiin uusi avoin komentosilta aivan navigointihuoneen päälle. Espanjan sisällissodan alkaessa heinäkuussa 1936 aluksen apuaseet, tulenjohtolaitteet ja katapultti olivat edelleen asentamatta.Willard, C. Frank Jr., s. 111 == Palvelus == Espanjan sisällissodassa alus oli kansallismielisten lippulaiva. Toisen maailmansodan alettua alus jatkoi rauhanajan oloista maan puolueettomuuden valvontaa. Helmikuussa 1940 alus purjehti Kanariansaarille vastaanottaakseen saarelaisten lahjoittaman aluksen virallisen sotalipun.Willard, C. Frank Jr., s. 127 Toukokuussa 1941 Saksan laivaston komentaja amiraali Erich Raeder pyysi Espanjan laivaston apua Bismarckin, jonka peräsin oli tuhoutunut puolen päivän matkan päässä El Ferrolista, avustamiseksi. Adolf Hitler vastusti pyyntöä, mutta Canarias oli jo matkalla kahden hävittäjän saattamana. Alukset etsivät alueelta kolme päivää eloonjääneitä nostaen merestä viisi ruumista.Willard, C. Frank Jr., s. 127-133 Aluksen palvelus jatkui aina joulukuuhun 1975 ja se romutettiin vuonna 1977. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Canarias-luokan risteilijät Luokka:Espanjalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Canarias-luokka

Canarias-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1930-luvulla valmistetun aluksen muodostama raskas risteilijäluokka. Luokkaan piti kuulua kolmas alus, mutta sitä ei koskaan tilattu. == Suunnittelu == Sir Phillip Wattsin suunnitelma pohjautui Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan raskaisiin risteilijöihin. Suunnitelluissa aluksissa oli torpedosuojana kyljissä laajennukset ja niiden leveys oli pienempi kuin mallina olleilla aluksilla. Komentosiltaa nostettiin myös yhdellä kerroksella. Aluksiin asennettiin myös suurempi tehoiset moottorit. Kattiloiden sijoittelu mietittiin uudelleen ja savuhormit supistettiin kahteen.Whitley, M. J. s. 219 Suunniteltu standardiuppouma oli 10 281 tonnia ja täysin kuormattuna alusten uppouman tuli olla 13 280 tonnia. Koeajoissa standardiuppouma oli 10 617 tonnia ja täysin kuormattuna 12 230 tonnia. Aluksille ei koskaan asennettu lentokoneiden vaatimia tiloja ja laitteita, vaikka ne alkuperäiseen suunnitelmaan olikin sisällytetty. Suunniteltu aseistus oli kahdeksan kahdeksan tuuman Espanjassa valmistettua Vickersin M1924 50 pituuskaliiperin Mk D -tykkiä kaksoistorneissa. Tykit olivat keveämpiä kuin Britannian kuninkaallisen laivaston käytössä olleet kahdeksan tuuman Mk VIII tykit. Torneissa oli pienemmät laakerit kuin County-luokan Mk II torneissa ja tykkien maksimielevaatio oli 70 astetta. Apuaseina oli neljä 4,7 tuuman pienenkorotuskulman ja neljä 4,7 tuuman suuren korotuskulman tykkiä, jotka kaikki olivat yksiputkisina asennuksina. Rakennustöiden aikana pienenkorotuskulman tykit vaihdettiin ilmatorjuntakykyisiin suuren korotuskulman M1923-tykkeihin.Whitley, M. J. s. 220 Kevyenä ilmatorjunta- aseistuksena oli kahdeksan 40 millimetrin ja neljä .50" konekivääriä. Aluksille oli mahdollista asentaa kaksitoista torpedoputkea X-tornin eteen. == Alukset == Espanjan hallitus hyväksyi 14. heinäkuuta 1926 kahden Washingtonin laivastolain mukaisen risteilijän hankinnan. Alusten hankinnan piti tapahtua Espanjasta ja ainoa valmistukseen kykenevä telakka oli Vickers-Armstrongin espanjalainen tytäryhtiö Sociedad Española de Construcción Naval (SECN) Ferrolissa, joten tilaus ohjattiin sinne. Canarias-luokan risteilijät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Canarias Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol 15. elokuuta 1928 28. toukokuuta 1931 syyskuu 1936 poistettu palveluksesta 17. joulukuuta 1975 romutettu 1977 Baleares Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol 15. elokuuta 1928 20. huhtikuuta 1931 28. joulukuuta 1936 upotettu 6. maaliskuuta 1938 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Almirante Cervera -luokka

Almirante Cervera -luokka oli Espanjan laivaston kolmen 1920-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama kevyt risteilijäluokka. == Suunnittelu == Telakan suhteet brittiläiseen telakkateollisuuteen näkyvät luokan alusten suunnittelussa ja alukset muistuttavatkin Britannian kuninkaallisen laivaston Emerald-luokan risteilijöitä. Luokan suunnitteli Sir Phillip Watts ja alusten mitoitus vastasi esikuvansa prototyypin mitoitusta, mutta poikkesi sekä sisätiloiltaan että kansirakenneratkaisuiltaan esikuvastaan. Suojaratkaisut olivat samankaltaisia, mutta propulsiojärjestelmä oli mitoitettu samoin sijoitusten poiketessa. Aluksen kaikki kattilat oli sijoitettu samaan tilaan, mikä mahdollisti savuhormien määrän pudottamisen kahteen ja mahdollisti helpomman kansirakenteiden suunnittelun.Whitley, M. J. s. 216 Alusten pääaseina oli Vickers-Carracan kuuden tuuman 50 pituuskaliiperin BL-tykit, jotka oli asennettu kolmeen kaksiputkiseen ja kahteen yksiputkiseen kilvin varustettuihin tuliasemiin. Tykkien suurin korotuskulma oli 35 astetta. Yksiputkiset asennukset olivat etummaisena ja takimmaisena tuliasemana (A ja Y). Lisäksi aluksille asennettiin neljä yksiputkista neljän tuuman ilmatorjuntatykkiä, joista kaksi oli asennettu takimmaisen savuhormin kummallekin puolelle ja kaksi muuta maston sivuille. Ilmatorjunta-aseistuksen täydensivät kaksi Hotchkissin 47 millimetrin tykkiä ja konekiväärit. Aseistukseen kuului vielä neljä kolmenputkensarjaa 21 tuuman torpedoputkia, jotka oli asennettu yläkannelle. Aluksilla ei ollut lentokoneiden käyttömahdollisuuksia.Whitley, M. J. s. 216-217 == Alukset == Espanjan hallitus vahvisti alusten hankinnan 17. helmikuuta 1915 annetulla laivastolailla, mutta alusten hankinta viivästyi ensimmäisen maailmansodan jatkuessa.Whitley, M. J. s.217 Almirante Cervera -luokan risteilijät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Príncipe Alfonso Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol 1. helmikuuta 1917 27. heinäkuuta 1922 30. elokuuta 1925 poistettu alusluettelosta 2. helmikuuta 1970 Almirante Cervera Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol 25. marraskuuta 1922 16. lokakuuta 1925 toukokuu 1927 poistettu alusluettelosta 1966 Miguel de Cervantes Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol 27. elokuuta 1926 17. toukokuuta 1929 10. helmikuuta 1930 poistettu alusluettelosta 1964 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Jämijärven seisake

Jämijärven seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka rataosuudella Haapamäki–Pori. Liikennepaikka sijaitsi noin seitsemän kilometrin päässä Jämijärven keskustasta. Aseman lähin kyläkeskus oli Tykköö. Jämijärven asema ei kuulunut Haapamäki–Pori-radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Junaliikenne Porin ja Parkanon välillä oli alkanut vuonna 1935, mutta Jämijärven laiturivaihde avattiin vasta 22. toukokuuta 1937. Samana vuonna valmistunut suurehko liikennepaikkarakennus tehtiin muista rataosan asemarakennuksista poikkeavin piirustuksin. Jämijärven asema sijaitsi melko kaukana kuntakeskuksesta, eikä sen ympäristöön koskaan muodostunut mainittavaa asutusta. Jämijärvi nousi pysäkiksi vuonna 1944, mutta palasi takaisin laiturivaihteeksi vuonna 1968. Miehitys loppui vuonna 1976 ja liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1981, kun henkilöliikenne loppui koko rataosalla. Jämijärven asemarakennus ja sivuraiteet on purettu. Paikan ohi liikennöi satunnaisesti Niinisalon varuskunnan sotilasjunia. == Lähteet == Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Jämijärven liikenne Luokka:Jämijärven rakennukset ja rakennelmat
Galaxy Quest

Galaxy Quest on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen science fiction -parodiaelokuva. Elokuvassa B-luokan televisio-ohjelman näyttelijät kutsutaan avuksi pelastamaan muukalaisrotu. Elokuva on voittanut Hugo- palkinnon vuonna 2000. Elokuvan käsikirjoitus on voittanut parhaan käsikirjoituksen Nebula-palkinnon. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 17.8.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Parodiaelokuvat Luokka:Elokuvat avaruusolennoista
Isla de Luzón

Isla de Luzón oli Espanjan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Isla de Luzón -luokan panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Armstrongilta Elswickistä, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1886 telakkanumerolla 497. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 13. marraskuuta ja koeajot saatiin päätökseen 22. syyskuuta 1887. Aluksen valmistuskustannukset olivat 2,4 miljoonaa pesetaa.Brook, Peter s. 65 == Palvelus == Espanja vastaanotti aluksen 16. marraskuuta ja Isla de Luzón aloitti sisaraluksensa kanssa matkan Tynestä Espanjaan 6. tammikuuta 1888. Alus liitettiin palvelukseenotettaessa Espanjan manner-Eurooppaan sijoitettuun laivastoon. Alus osallistui Riffisotaan 1893-1894 tulittaen Melillan ja Chatarinasin välistä riuttaa. Filippiinien vallankumouksen 1896-1898 alkaessa alus lähetettiin alueelle kontra-amiraali Patricio Montajo de Pasaronin laivueeseen.Brook, Peter s. 67 Alus oli edelleen Montajon laivueessa, kun Espanjan-Yhdysvaltain sota alkoi huhtikuussa 1898. Alus oli laivueen mukana ankkurissa Cañacaon lahdella, kun 1. toukokuuta Yhdysvaltain laivaston kommodori George Deweyn johtama Aasian laivue yllätti ankkurissa olleen laivueen. Seurannut Manilanlahden taistelu oli sodan ensimmäinen varsinainen yhteenotto. Taistelun lopulla aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen Yhdysvaltain laivastolle. Taistelussa alukseen osui kolme kranaattia, joista yksi lukitsi yhden tykin paikalleen ja haavoitti kuutta miehistön jäsentä. Uponnut alus jäi osittain veden pinnan yläpuolelle ja tykkivene USS Petrelin miehistö sytytti hylyn tuleen. Yhdysvaltain vallattua Filippiinit hylky nostettiin 2. joulukuuta 1898 ja se siirrettiin Hong Kongiin telakalle, jossa sen aseistus vaihdettiin neljään neljän tuuman tykkiin. Alus liitettiin vuonna 1900 kunnostuksen jälkeen Yhdysvaltain laivastoon tykkiveneenä USS Isla de Luzon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Isla de Luzón -luokan risteilijät Luokka:Armstrongin valmistamat alukset Luokka:Espanjalaiset Espanjan–Yhdysvaltain sodan risteilijät
Hapuojan seisake

Hapuojan seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori–Haapamäki. Se perustettiin Hapuojan kyläkeskuksen läheisyyteen 16. joulukuuta 1933. Seisake sai laiturirakennuksen vuonna 1934. Siihen ei muista rataosan laiturirakennuksista poiketen tullut ollenkaan asuntoa. Miehitys Hapuojalla päättyi 1. marraskuuta 1955 ja tavaraliikenne lakkautettiin 2. huhtikuuta 1962. Henkilöliikenne lakkautettiin 26. toukokuuta 1974 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 1. kesäkuuta 1975. Liikenne radalla jatkui vuoteen 1985. Hapuojan laiturirakennus ja sivuraiteet on purettu. == Lähteet == Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Kankaanpään liikenne
Mättö

Mättö on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aino Mättö (s. 1990), elokuva- ja kulttuurituottaja, mediataiteilija *Erik Mättö (k. 1930), suutari, henkirikoksen uhri *Johan Mättö (1896–1966), jääkärikapteeni
Mauranen

Mauranen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Anna Mauranen (o.s. Oksanen, s. 1949), kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston englannin kielen professori *Paavo Mauranen (1874–1950), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos *Rea Mauranen (myöh. Mauranen-Nuru, s. 1949), näyttelijä *Ville Mauranen (1888–1948), jääkärivänrikki
Veneskosken rautatieasema

Veneskosken rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka käytöstä poistetulla Haapamäki–Pori-radalla Veneskosken kylässä Kankaanpäässä. Veneskosken laiturivaihde sijoitettiin pari kilometriä länteen kohdasta, jossa rautatie ylitti Karvianjoen Veneskoski-nimisen kosken. Kosken ympärillä oli jo vanhastaan kyläkeskus, mutta liikennepaikka rakennettiin suoralle rataosalle asumattomalle alueelle. Kylään Karvianjoen varrelle sijoitettiin kuitenkin Kaapan seisake. Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus rakennettiin vuonna 1932 pienen pysäkkirakennuksen piirustuksin vuonna 1932 samanlaisena kuin Pomarkun rautatieasema samalla rataosalla. Liikennepaikka avattiin junaliikenteen alkaessa Pori ja Kankaanpään välillä 16. joulukuuta 1933. Veneskosken asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1968 tavaraliikenteen loputtua. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1973 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 26. toukokuuta 1974. Koko rataosa Porin Ruosniemestä Kankaanpäähän poistettiin käytöstä vuonna 1985. Asemarakennus on yhä jäljellä asuinkäytössä. == Lähteet == Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Kankaanpään liikenne
Honkakosken rautatieasema

Honkakosken rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pomarkussa. Honkakosken laiturivaihde sijoitettiin Leväsjoen samannimisen kosken ja sitä ympäröivän kyläkeskuksen tuntumaan. Radan suuntaisesti kulki kantatie 65 (nykyinen valtatie 23), ja siltä lähtivät Honkakoskella maantiet Siikaisiin ja Laviaan. Laiturirakennus rakennettiin Thure Hellströmin piirustusten mukaan 1931. Junaliikenne Porin ja Kankaanpään välillä alkoi loppuvuodesta 1933 ja koko rataosalla Porista Haapamäelle vuonna 1938. Honkakoskesta kasvoi parinsadan asukkaan taajama, jossa oli myös muutama puusepänverstas. Miehitys Honkakosken asemalla loppui 1. kesäkuuta 1963 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1973. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan henkilöliikenteen päättyessä 31. toukokuuta 1981. Rata suljettiin liikenteeltä 1985. Asemarakennus on edelleen jäljellä ja asuinkäytössä. == Lähteet == Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Pomarkun liikenne
Pyöröpoimulehti

Pyöröpoimulehti (Alchemilla propinqua) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (Alchemilla) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Muista poimulehtilajeista pyöröpoimulehti muistuttaa eniten laidunpoimulehteä (Alchemilla monticola), joka on myös selvästi yleisempi, mutta eroaa siitä lehtien värin sekä lehtien liuskojen ulkonäön ja laitojen hampaiden lukumäärän perusteella. Pyöröpoimulehti on erotettavissa muista poimulehtilajeista lehtien värin ja lehtien pyöreiden, lähes kokonaan yhteenkasvaneiden liuskojen sekä eri kasvinosien karvoituksen perusteella. Pyöröpoimulehden varret ja lehtiruodit ovat kokonaan karvapeitteisiä ja varret ovat yleensä haarovia. Lehdet ovat muodoltaan lähes pyöreitä sekä puhtaanvihreitä, ja niissä on seitsemästä yhdeksään lyhyttä, pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, jotka ovat lähes yhteenkasvaneita. Jokaisen liuskan laidoissa on 11–15 hammasta. Pyöröpoimulehden kukat ovat pieniä ja keltavihreitä. Kukkapohjukset ovat varsien tapaan tiheäkarvaisia, mutta kukkaperät ovat täysin kaljuja. Pyöröpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa. Pyöröpoimulehti kasvaa ihmisvaikutteisilla paikoilla, kuten maavalleilla, nurmikoilla sekä tienpientareilla. Pyöröpoimulehti on Suomessa ja Ruotsissa harvinainen, ja Suomessa sitä tavataan lähinnä Kainuussa, itärajan tuntumassa sekä muutamilta paikoilta muualta maasta Hangosta Muonion korkeudelle asti. Pyöröpoimulehti on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi (NT). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pyöröpoimulehti (Alchemilla propinqua) Luokka:Poimulehdet
Pomarkun rautatieasema

Pomarkun rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pomarkussa. Pomarkun asema rakennettiin Pomarkun kirkolta noin kilometri kaakon suuntaan. Asemarakennus valmistui vuonna 1933, ja se rakennettiin Thure Hellströmin pienen pysäkkirakennuksen piirustusten mukaan. Samanlainen rakennus rakennettiin Veneskosken rautatieasemalle. Pomarkkuun rakennettiin myös vesitorni. Taajama-asutus levittäytyi aseman ja kirkon väliselle alueelle radan luoteispuolelle, mutta radan kaakkoispuolen metsä- ja suoalue pysyivät asumattomina. Miehitys Pomarkussa päättyi vuonna 1980, ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Liikennepaikka lakkautettiin Porin Ruosniemen ja Kankaanpään välisen rataosan sulkemisen yhteydessä 2. kesäkuuta 1985. Asemarakennus on edelleen olemassa ja nykyään asuinkäytössä. Vesitorniin on suunniteltu majoitustiloja sekä kahvilatoimintaa. Asemarakennuksen ohi rataa pitkin kulkee resiinamatkailureitti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: Kuvia Pomarkun rautatieasemalta Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Rautatieasema
Isla de Cuba

Isla de Cuba oli Espanjan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Isla de Luzón -luokan panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Armstrongilta Elswickistä, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1886 telakkanumerolla 498. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 11. joulukuuta ja koeajot päättyivät 22. syyskuuta 1887. Aluksen valmistuskustannukset olivat 2,4 miljoonaa pesetaa.Brook, Peter s. 65 == Palvelus == Espanja vastaanotti aluksen 16. marraskuuta 1987 ja se lähti 6. tammikuuta 1888 sisaraluksensa kanssa Tynestä Espanjaan. Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Espanjan laivaston manner-Eurooppaan sijoitettuun laivastoon. Alus osallistui Riffi sotaan vuosina 1893-1894 tulittaen riuttaa Melillan ja Chafarinosin välillä. Filippiinien vallankumouksen 1896-1898 alkaessa alus lähetettiin kontra- amiraali Patricio Montojo de Pasaron johtamaan laivueeseen Filippiineille.Brook, Peter s. 66-67 Alus oli edelleen Montajon laivueessa, kun Espanjan-Yhdysvaltain sota alkoi huhtikuussa 1898. Alus oli laivueen mukana ankkurissa Cañacaon lahdella, kun 1. toukokuuta Yhdysvaltain laivaston kommodori George Deweyn johtama Aasian laivue yllätti ankkurissa olleen laivueen. Seurannut Manilanlahden taistelu oli sodan ensimmäinen varsinainen yhteenotto.Brook, Peter s. 67 Montojon lippulaivan Reina Christinan tultua liikuntakyvyttömäksi amiraali siirsi lippunsa Isla de Cuballe. Taistelun lopulla aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen Yhdysvaltain laivastolle. Uponnut alus jäi osittain veden pinnan yläpuolelle ja tykkivene USS Petrelin miehistö sytytti hylyn tuleen. Yhdysvaltain vallattua Filippiinit hylky nostettiin 2. joulukuuta 1898 ja alus siirrettiin korjattavaksi Hong Kongiin telakalle. Alus liitettiin vuonna 1900 kunnostuksen jälkeen Yhdysvaltain laivastoon tykkiveneenä USS Isla de Cuba. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Isla de Luzón -luokan risteilijät Luokka:Armstrongin valmistamat alukset Luokka:Espanjalaiset Espanjan–Yhdysvaltain sodan risteilijät
Hiilimäen seisake

Hiilimäen seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori–Haapamäki Pomarkussa. Hiilimäen liikennepaikka avattiin muutama vuosi radan valmistumisen jälkeen 10. helmikuuta 1935. Laiturirakennuksena oli ainoastaan pieni puurakenteinen koppi. Seisake muutettiin miehittämättömäksi jo 15. marraskuuta 1939 ja tavaraliikenne loppui 1967. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1970 ja koko liikennepaikka 23. toukokuuta 1971. Rata suljettiin Porin Ruosniemen ja Kankaanpään väliltä vuonna 1985, mutta pääraide on edelleen jäljellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vaunut.org: Kuva Hiilimäen liikennepaikalta Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Pomarkun liikenne
Etyylilaktaatti

Etyylilaktaatti (C5H10O3) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Rakenteeltaan se on etanolin ja maitohapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena ja kosmeettisissa sovellutuksissa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa etyylilaktaatti on väritöntä nestettä ja sillä on mieto ja miellyttävä haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, mutta hydrolysoituu osittain. Se liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Etyylilaktaatti on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen (R)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on −10.Rathin Datta: Hydroxycarboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 16.11.2017. ==Valmistus ja käyttö== Etyylilaktaattia voidaan valmistaa esteröimällä maitohappoa ja etanolia happaman katalyytin läsnä ollessa. Valmistukseen on kehitetty myös menetelmä ammoniumlaktaatista ja etanolista pervaporaation avulla. Etyylilaktaattia käytetään liuottimena liuotettaessa selluloosajohdannaisia kuten selluloosa- asetaattia ja nitroselluloosaa. Se liuottaa hyvin myös polaarisia hartseja, mutta poolittomien hartsien liukoisuus siihen on vähäisempi. Etyylilaktaatin etuja ovat korkea kiehumispiste, alhainen höyrynpaine, matala pintajännitys ja biohajoavuus. Etyylilaktaatista voidaan valmistaa muita laktaattiestereitä vaihtoesteröinnin avulla. Yhdistettä käytetään myös kosmetiikkavalmisteissa ja aknen hoitoon.Dieter Stoye: Solvents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.11.2017. ==Lähteet== Luokka:Esterit
Noormarkun rautatieasema

Noormarkun rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori- radalla entisen Noormarkun kunnan alueella nykyisessä Porissa. Noormarkun kirkonkylä oli huomattava paikkakunta jo ennen rautatietä, sillä sinne perustettiin rautaruukki vuonna 1806. Ahlströmin suvun omistajakaudella 1800-luvun lopulta lähtien tehdas ja sitä ympäröivä taajama kehittyivät huomattavasti. Vuorineuvos Walter Ahlströmillä oli keskeinen rooli rautatien saamisessa paikkakunnalle. Noormarkun asemarakennus valmistui vuonna 1933 arkkitehti Thure Hellströmin piirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin myöhemmin. Rakennuksessa oli toimisto-, posti- ja odotushuoneet. Liikenne Noormarkussa alkoi 16. joulukuuta 1933. Miehitys asemalla päättyi vuonna 1969, ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Lopulta liikennepaikka lakkautettiin liikenteen loppuessa Porin Ruosniemen ja Kankaanpään välisellä rataosalla 2. kesäkuuta 1985. Sivuraiteet on purettu, mutta pääraide on jäljellä. Rataa pitkin kulkee resiinamatkailureitti. Vuonna 2016 asemarakennuksen uutisoitiin kokeneen ilkivaltaa. Vaikka rakennus oli suojeltu, purkaminen katsottiin järkeväksi, koska rakennus oli ilkivallan jäljiltä huonossa kunnossa eikä sille ollut käyttöä. Asemarakennus purettiin marraskuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Porin rautatieliikennepaikat Luokka:Noormarkun liikenne Luokka:Suomen suojellut rakennukset
Hartsityräkki

Hartsityräkki (Euphorbia resinifera) on tyräkkilaji joka muodostaa matalan, monihaaraisen kasvuston jossa versot ovat meheviä, nelisärmäisiä ja sinertävänvihreitä tai vihreitä. Hartsityräkkiä, niin kuin monia muitakin tyräkkejä, luullaan ulkonäkönsä tähden usein kaktuksiksi, mitä ne eivät kuitenkaan ole. Kaktukset ovat Amerikasta kotoisin, kun taas tyräkit ovat vanhan maailman kasveja. Suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen) maitiaisneste. Laji kukkii pienin kirkkaankeltaisin kukin kesä-elokuussa, mutta luontaisen esiintymisalueensä ulkopuolella vain harvoin. Hedelmä on kolmeosainen kota, jossa on kussakin lohkossa yksi siemen. == Levinneisyys == Hartsityräkki on kotoperäinen laji Marokossa Atlasvuorien rinteillä. == Elinympäristö ja kasvupaikka == Luonnossa hartsityräkki kasvaa 600–1800 metrin korkeudessa. Pohjois-Amerikassa sitä kasvatetaan ulkona kuumilla ja aurinkoisilla alueilla. == Käyttö == Maitiaisnestettä on käytetty lääkkeenä antiikin aikana. Nykyään siitä uskotaan saatavan tulevaisuudessa voimakasta kipulääkettä, sillä sen sisältämä resiniferatoksiini näyttää estävän kipua hyvin tehokkaasti. Kasvi on erittäin myrkyllinen; sen maitiaisnesteen sisältämä resiniferatoksiini (RTX) on erittäin polttavaa. Kun puhdas, teollisesti valmistettu kapsaisiini on scovillen asteikolla voimakkuudeltaan lähes 16 000 000 yksikköä, puhdas resiniferatoksiini on 16 miljardia. Kuva:E resinifera2 ies.jpg Kuva:Euphorbia resinifera5 ies.jpg Kuva:Pianta grassa.jpg Kuva:E resinifera ies.jpg == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Indoor plants Euphorbia types and varieties. Indoor plants Euphorbia - planting, pruning, growing and cultivation. The Plant Encyclopedia Luokka:Tyräkit
Aittaluodon rautatieasema

Aittaluodon rautatieasema (; 15.1.1932 asti Seikku) on rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Porin kaupungin alueella. Seikun seisake avattiin vuonna 1929. Sen kautta pääsi Porin rautatieasemalta Seikun ja Herralahden tehdasratapihoille Kokemäenjoen rantaan. Ratayhteys tältä Porin vanhalta rautatieasemalta säilyi 1960-luvulle asti. Haapamäen radan auettua liikennepaikan nimeksi tuli Aittaluoto vuonna 1933. Paikka oli aluksi pelkkä vaihde, mutta vuonna 1944 se korotettiin laiturivaihteeksi. Aittaluodon miehitys päättyi vuonna 1957, ja henkilöliikenne lopetettiin 30. toukokuuta 1976. Aittaluodossa oli laiturirakennus, mutta se on purettu. Aittaluodon liikennepaikka lakkautettiin 15. toukokuuta 2012 ja sen raiteista tuli osa Ruosniemen liikennepaikkaa. 13\. joulukuuta 2015 Aittaluoto avattiin uudelleen, kun Ruosniemi lakkautettiin ja rata Aittaluodosta Ruosniemen suuntaan suljettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: Kuvia Aittaluodon rautatieasemalta Luokka:Porin rautatieliikennepaikat
Kausityöläinen

Kausityöläinen on henkilö, joka ei ole vuoden aikana kokoaikaisessa työssä kohdevaltiossa. Kausityöläinen työskentelee vain osan vuodesta. Kausityöläiset ovat useimmissa valtioissa ulkomaalaista työvoimaa tai opiskelijoita, jotka rahoittavat osan opinnoistaan tekemällä kausiluontoista työtä opiskeluajan ulkopuolella. Tällaisia aloja ovat mm. erä- ja luonto-oppaat, marjojenpoimijat sekä laskettelukeskusten henkilöstö. Luokka:Työ
Reilu matkailu

Reilu matkailu huomioi ekomatkailun tavoin ympäristön, mutta lisäksi se pyrkii huomioimaan sekä taloudellisen että eettisen näkökulman niin, että paikalliset ihmiset saavat oikeudenmukaisemman korvauksen ja pystyvät säilyttämään oman kulttuurinsa ja omat tapansa. Reilun, kestävän ja vastuullisen matkailun periaatteet ovat pitkälti samoja. Kestävässä matkailussa on pohjimmiltaan kyse siitä, että matkailun positiiviset vaikutukset maksimoidaan ja negatiiviset minimoidaan.Brander, Nina et al. Manenr, Otava, 2017, Kustannusosakeyhtiö Otava Maailman matkailujärjestö (UNWTO) määrittelee reilun matkailun, matkailuksi, joka huomioi sekä nykyiset että tulevat taloudelliset, ympäristölliset ja sosiaaliset vaikutukset. Reilu matkailu ottaa huomioon myös matkailijat, matkailualan ympäristön ja kohdeyhteisöjen tarpeet. Reilu matkailu on kestävän kehityksen periaatteiden mukaista matkailua. http://www.reilumatkailu.fi/reilun-matkailijan-ohjeet/mita-on-reilu-matkailu/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Reilun matkailun yhdistys Luokka:Matkailu Luokka:Kestävä kehitys
Reurbanisaatio

Reurbanisaatio tarkoittaa kaupunkikeskustojen väkiluvun ja työpaikkamäärän sekä arvostuksen kasvua. Syitä tähän voivat olla esimerkiksi: * investoinnit kaupunkiuudistukseen * kaupunkimaisen elämäntyylin arvostaminen * rakennemuutos (palveluelinkeinojen lisääntyminen) * edeltävä esikaupungistuminen, jolloin keskikaupungin hintataso tulee edullisemmaksi * korkeammat liikennekustannukset (energian hinta), jolloin eläminen kaupungissa tulee suhteellisesti halvemmaksi. Luokka:Kaupunkimaantiede