EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
HMS Partridge (G30)

HMS Partridge (viirinumero G30) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin lokakuussa 1939 toisessa hätälaivueessa () Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 5. elokuuta 1941 ja valmistui 22. helmikuuta 1942, jolloin tarjoukseen perustunut hinta oli noin 400 000 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Partridge == Palvelus == Ollessaan Oranin edustalla sukellusveneidentorjuntatehtävässä 18. joulukuuta 1942 alukseen osui Saksan laivaston sukellusveneen U-565 laukaisema torpedo. Aluksen kone- ja peräsinhuone täyttyivät vedellä katkaisten aluksen kahtia. Kumpikin aluksen puolisko upposi nopeasti 50 mailia Oranista länteen, jolloin 37 miehistönjäsentä sai surmansa. HMS Pennin miehistö pelasti kaikkiaan 173 eloonjäänyttä. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
HMS Porcupine (G93)

HMS Porcupine (viirinumero G93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin lokakuussa 1939 toisessa hätälaivueessa () Vickers Armstrongin telakalta Newcastlesta, missä köli laskettiin 26. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille vasta 10. kesäkuuta 1941 sen vaurioiduttua ilmahyökkäyksessä ja valmistui 31. elokuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustuvat valmistuskustannukset olivat 408 200 puntaa ilman Amitaliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Porcupine == Palvelus == Syyskuussa koeajojen ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Scapa Flow'hun miehistönkoulutukseen, jonka aikana alus määrättiin Force H:hon Gibraltarille. Alus lähti lokakuussa Gibraltarille, jossa se liittyi 3. hävittäjälaivueeseen. Laivueen muut alukset olivat HMS Panther, HMS Partridge, HMS Pathfinder ja HMS Penn, joiden mukana alus suojasi Välimerellä Pohjois-Afrikan maihinnousuun matkanneita saattueita. Marraskuussa alus suojasi laivueensa sekä 12 muun hävittäjän kanssa taistelulaivoja HMS Duke of Yorkia ja HMS Rodneya, taisteluristeilijä HMS Renownia, lentotukialuksia HMS Furiousia, HMS Victoriousia ja HMS Formidablea, risteilijöitä HMS Bermudaa, HMS Argonautia ja HMS Siriusta, joiden tehtävänä oli suojata maihinnousua Italian laivastolta. Suojaustehtävästä vapauduttuaan alus suojasi maihinnousualuetta sukellusveneiltä ja suojasi täydennyssaattueita. Alus suojasi 8. joulukuuta HMS Antelopen, HMS Vanocin, HMS Boreasin ja Puolan merivoimien ORP Błyskawican kanssa joukkojenkuljetusalus SS Otrantoa, varastolaiva HMS Maidstonea ja rahtialus SS Tegelbugia Gibraltarilta Oraniin. Saksan laivaston sukellusveneen U-602 laukaisema torpedo osui 70 merimailia pohjoiskoilliseen Oranista Porcupineen, mikä aiheutti suuren vuodon ja pahoja rakenteellisia vaurioita. Iskussa kuoli seitsemän ja haavoittui kolme miehistönjäsentä (). Kaikki aluksella tarpeettomat miehet siirrettiin 10. joulukuuta Vanocille, minkä jälkeen fregatti HMS Exe otti aluksen hinaukseen. Vaurioituneelta alukselta poistettiin kaikki irtotavara painon tasaamiseksi ja kallistuman pienentämiseksi. Ranskalainen hinaaja otti aluksen hinaukseensa loppumatkaksi Arzew'hun Algeriaan. Aluksella tehtiin Arzew'ssa tilapäiskorjauksia alkuvuodesta 1943, kunnes se maaliskuussa hinattiin Oraniin tutkittavaksi. Alus siirrettiin 28. maaliskuuta Oranissa telakalle, jossa se tutkimusten jälkeen päätettiin katkaistuna hinata Gibraltarille. Kesäkuussa hinaajat hinasivat aluksen osat kotimaahan saattueiden SL129 ja AX mukana. Aluksen osia käytettiin maihinnousualusten miehistöjen majoitustiloina Stokesinlahdella Portsmouthissa, jolloin etuosa nimettiin Porkiksi ja takaosa Pineksi. Aluksen rungon osat sijoitettiin poistolistalle 1946 ja myytiin romutettavaksi. Etuosa hinattiin Plymouthiin ja takaosa Southamptoniin. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
HMS Panther (G41)

HMS Panther (viirinumero G41) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin lokakuussa 1939 toisessa hätälaivueessa () Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1941 ja valmistui 12. joulukuuta, jolloin sen tilaukseen perustuneet valmistuskustannukset olivat 404 046 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Panther == Palvelus == Alus oli 9. lokakuuta 1943 häiritsemässä Kalymnosin edustan meriliikennettä, kun se joutui Saksan ilmavoimien syöksypommittajien maaliksi Scarpantonsalmen eteläpuolella. Alukseen osui kaksi pommia ja neljä pommia räjähti aluksen lähistöllä. Katkettuaan kahtia alus upposi nopeasti vieden mukanaan 33 miehistönjäsentä. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
HMS Pathfinder (G10)

HMS Pathfinder (viirinumero G10) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 2. lokakuuta 1939 nimellä HMS Onslaught toisessa hätälaivueessa () Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastlesta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1940. Alus nimettiin uudelleen HMS Pathfinderiksi tilattaessa P-luokan aluksia. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1941 ja valmistui 13. huhtikuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustuneet valmistuskustannukset olivat 410 905 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval- history.net - HMS Pathfinder == Palvelus == Alus joutui 11. helmikuuta 1945 Akayabin eteläpuolella Pakseik Taungaw -joen suulla ilmahyökkäykseen, jossa se sai pahoja vaurioita lähelle osuneista pommeista muun muassa vasen moottori vaurioitui ja runko vaurioitui. Seuraavana päivänä tilapäiskorjausten valmistuttua alus lähti toisen moottorinsa voimin Ramree-saarelle, jossa korjauksia jatkettiin. Alus lähti 25. helmikuuta Colomboon vieraillen 27. helmikuuta Trincomaleessa. Se saapui 1 maaliskuuta Colomboon, jossa se siirrettiin telakalle. Alus vapautui telakalta 25. maaliskuuta ja valmistautui jatkamaan matkaansa Britteinsaarille. Alus oli telakalla määritelty korjauskelvottomaksi ja oli määrätty reserviin. Alus lähti 13. huhtikuuta Bombayhin, josta se jatkoi 17. huhtikuuta Punaisenmeren ja Suezin kanavan kautta Britteinsaarille. Alus vaurioitui 26. huhtikuuta myrskyssä ylittäessään Punaistamerta ja joutui pysähtymään korjausten tekemiseksi. Alus saapui 11. kesäkuuta Dartmouthiin ja 16. kesäkuuta Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus hinattiin heinäkuussa Dartmouthiin, jossa se ankkuroitiin reservialuksena. Alus valittiin marraskuussa 1946 pommitusmaaliksi ja muutettiin tehtävään Portsmouthissa. Alus oli 1947-1948 koeajoissa, joiden päätyttyä se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin BISCOlle ja hinattiin Milford Haveniin, jonne se saapui 17. marraskuuta Howellsille romutettavaksi. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Penn (G77)

HMS Penn (viirinumero G77) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin lokakuussa 1939 toisessa hätälaivueessa () Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 26. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1941 ja valmistui 10. helmikuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 408 200 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Penn == Palvelus == Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin vuoden 1949 lopulla romutettavaksi The West of Scotland Shipbreaking Companylle, jonka romuttamolle Trooniin Ayrshireen se saapui 31. tammikuuta 1950. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Petard (G56)

HMS Petard (viirinumero G56) oli Britannian kuninkaallisen laivaston P-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 2. lokakuuta 1939 toisessa hätälaivueessa() nimellä HMS Persistent Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 26. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1941 nimellä HMS Petard ja valmistui 15. kesäkuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustuva hinta oli 408 200 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Petard == Palvelus == Alus muutettiin 1953 alkaen tyypin 16 sukellusveneentorjuntafregatiksi Swan Hunterilla Belfastissa, mistä se palasi 1955. Alus makasi ankkurissa Devonportissa aina syyskuuhun 1960, jolloin se korvasi HMS Ulysseksen. Alus oli huollettavana Chathamin telakalla huhtikuusta 1961 kesäkuuhun 1962, jolloin se palautettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1966 poistolistalle ja myytiin 18. toukokuuta BISCOlle. Alus saapui 2. kesäkuuta romutettavaksi McLellanille Bo'nessiin. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:P-luokan hävittäjät Luokka:Tyypin 16 fregatit Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Louis D. Lighton

Louis Duryea Lighton (1895 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat -1963 Palma de Mallorca, Espanja) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän aloitti käsikirjoittajana 1920 ja seuraavan seitsemän vuoden aikana hän teki käsikirjoituksen 35 elokuvaan, joiden joukossa on muun muassa vuonna 1927 valmistunut Siivet. Tuottajaksi Lighton siirtyi 1928. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi ehdolla olleet Bengalin sankarit (1935), Meren urhoja (1937) ja Nykypäivän sankarit (1938). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Siaka Stevens

Siaka Probyn Stevens (24. elokuuta 1905 Moyamba, Brittiläinen Sierra Leone – 29. toukokuuta 1988 Freetown, Sierra Leone) oli sierraleonelainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 1967–1971 ja presidenttinä 1971–1985. Stevens toimi ammattiyhdistyksessä ja tuli tunnetuksi jo siirtomaa-aikana. Maansa itsenäistymisen jälkeen hän jäi aluksi oppositioon perustamansa puolueen APC:n (All People’s Congress) kanssa. Puolue voitti vuoden 1967 vaalit, ja Stevensistä tuli pääministeri. Pian sen jälkeen armeija kuitenkin kaappasi vallan. Siviilihallinnon myötä Stevens palasi valtaan seuraavana vuonna. Hän selvisi myös kahdesta muusta sotilasvallankaappauksesta. Vuonna 1978 APC:stä tuli ainoa sallittu puolue. Vuonna 1985 Stevens luopui vallasta vapaaehtoisesti, mikä oli harvinaista sen ajan afrikkalaisille valtionpäämiehille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Poliisit Luokka:Pormestarit Luokka:Sierra Leonen presidentit Luokka:Sierra Leonen pääministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Viekšniai

Viekšniai (samogiitiksiksi: Vėikšnē) on Liettuan luoteisosassa, Telšiain läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Mažeikiain kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 2 184 asukasta.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 11.12.2010. Mažeikiai sijaitsee 17 kilometriä kaakkoon Viekšniaista. ==Tunnettuja asukkaita== * Mykolas Biržiška, liettualainen poliitikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Telšiain läänin kaupungit
Joseph Saidu Momoh

Joseph Saidu Momoh (26. tammikuuta 1937 Binkolo, Brittiläinen Sierra Leone – 3. elokuuta 2003 Conakry, Guinea) oli sierraleonelainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1985–1992. Ennen valtaannousuaan Momoh oli sotilasuralla ja nousi kenraalimajuriksi ja asevoimien ylipäälliköksi. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1985 vaaleissa, joissa hän oli ainoa ehdokas, ja syrjäytettiin sotilaskaappauksella vuonna 1992.Joseph Saidu Momoh Sierra Leone.org Kaappauksen laukaisi tyytymättömyys siihen, miten Momoh hoiti edellisenä vuonna alkanutta sisällissotaa.Joseph Momoh, 66; Sierra Leone President Ousted in Coup LA Times == Lähteet == Luokka:Sierra Leonen presidentit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Fritzi Burger

Friederike "Fritzi" Nishikawa (o.s. Burger, 6. kesäkuuta 1910 Wien – 16. helmikuuta 1999 Portland, Yhdysvallat) oli itävaltalainen taitoluistelija, olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan mestari. Burger voitti urallaan olympiahopeaa Sankt Moritzin vuoden 1928 ja Lake Placidin vuoden 1932 talviolympialaisissa. Lisäksi hän voitti neljä MM- ja neljä EM-mitalia. Yleensä Burgerin mestaruudet esti samoilla areenoilla kilpaillut norjalainen Sonja Henie, jota Burgerin ei urallaan koskaan onnistunut voittaa. Ainoan arvokisojen kultamitalinsa, ensimmäisistä järjestetyistä EM-kilpailuista vuonna 1930, Burger voitti ennen maannaistaan Ilse Hornungia. Henie ei kyseiseen kilpailuun osallistunut. Itävallan-mestaruuskilpailuissa Burger voitti maansa mestaruuden vuosina 1928, 1929, 1910 ja 1931, oli hopella vuonna 1932 sekä pronssilla vuosina 1927 ja 1934. Vuonna 1935 Burger meni naimisiin Shinkichi Nishikawan, helmipohatta Kōkichi Mikimoton lapsenlapsen kanssa. ==Lähteet== *Fritzi Burger – Sports Reference LLC. Luokka:Itävaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Autoreseptori

Autoreseptori on presynaptinen reseptori, joka säätelee sitä stimuloivan välittäjäaineen vapautumista hermosolusta synapsirakoon. Autoreseptorit toimivat negatiivisena palautejärjestelmänä estäen solua erittämästä lisää välittäjäainetta synapsiin. Mikäli autoreseptoria aktivoidaan voimakkaalla agonistilla, solu pyrkii vähentämään välittäjäaineen vapauttamista synapsiin. Mikäli autoreseptori suljetaan antagonistilla, pyrkii solu lisäämään välittäjäaineen vapautumista synapsiin. Välittäjäaineiden määriä voidaan lisätä myös estämällä välittäjäaineen takaisinotto synapsista soluun, sekä vähentämällä välittäjäaineiden hajoamista MAO-estäjillä. Hermosolujen välittäjäaineiden tasapainon ja määrien lisääminen tai vähentäminen soluissa ja synapseissa voi helposti aiheuttaa vahinkoa, koska joidenkin välittäjäaineiden (serotoniini, dopamiini) liian suuret määrät voivat olla soluille vahingollisia tai jopa tappavia. Luokka:Reseptorit he:קולטן#קולטנים עצמיים
Žagarė

Žagarė on Liettuan pohjoisosassa, Šiauliain läänissä ja lähellä Latvian rajaa sijaitseva kaupunki. Se on osa Joniškisin kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 2 065 asukasta.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 11.12.2010. ==Tunnettuja asukkaita== *Isaak Kikoin, neuvostoliittolainen fyysikko *Louis Bookman, liettuanjuutalainen jalkapalloilija *Yisroel Salanter, juutalainen rabbi == Lähteet == Luokka:Šiauliain läänin kaupungit
Arttu Ahonen

Arttu Ahonen (s. 12. tammikuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja. Laitahyökkääjä pelaava Ahonen edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Trackersia. ==Ura== Ennen Trackersiin siirtymistä Ahonen pelasi muun muassa I-divisioonaa RSS LaakassaHAETUT HYVÄKSYTYT PELAAJASIIRROT 01.-29.06.2007 (vapaa siirto) salibandy.net 20.09.2007 Viitattu 19.12.2010 ja myöhemmin III-divisioonaa Hämeenlinnan Härmässä ja II-divisioonaa SC UrbansissaHAETUT HYVÄKSYTYT PELAAJASIIRROT 01.07.2008-15.01.2009 salibandy.net 18.2.2009 Viitattu 19.12.2010. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tom Martin

Tom Martin (s. 11. toukokuuta 1964 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Winnipeg Jets varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1982 numerolla 74. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 92 ottelua, joissa hän edusti Jetsin lisäksi Hartford Whalersia ja Minnesota North Starsia. Martinin on tehnyt tunnetuksi pelaajakauppa, jossa Seattle Breakers myi hänet vuonna 1983 Victoria Cougarsiin vaihdossa linja-autoon.Tom "Bussey" Martin recalls strange trade ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nunnan tarina

Nunnan tarina (The Nun’s Story) on Fred Zinnemannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1959. Elokuva pohjautuu Kathryn Hulmen samannimiseen romaaniin. Elokuvassa Audrey Hepburn näyttelee sisar Lukea, joka lähetetään sairaanhoitajaksi Belgian Kongoon. Nunnan tarina oli Oscar-ehdokkaana kahdeksassa eri kategoriassa, mutta jäi ilman palkintoja. The New York Timesin kriitikot valitsivat Nunnan tarinan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Roolit == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Fred Zinnemannin ohjaamat elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Iiro Nurminen

Iiro Nurminen (s. 8. marraskuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hyökkääjänä pelaava Nurminen edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Steelersiä. Nurminen on edustanut junioritasolla RuRua ja Trackersia.Iiro Nurminen wfc2009.fi Viitattu 19.12.2010 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Hinde

Robert Aubrey Hinde (26. lokakuuta 1923 Norwich – 23. joulukuuta 2016) oli englantilainen eläintieteilijä. Hinde opiskeli eläintiedettä St John’s Collegessa Cambridgessa ja Balliol Collegessa Oxfordissa. Hän toimi St John’s Collegen rehtorina vuosina 1989–1994 ja oli Cambridgen yliopiston eläintieteen emeritusprofessori. Hinde oli Britannian Pugwash-liikkeen johtaja ja on Britannian Humanistiliiton (British Humanist Association) huomattava tukija. Uransa alkuaikoina Hinde tutki lintujen käyttäytymisominaisuuksia, mutta ryhtyi myöhemmin tutkimaan kädellisiä, etenkin reesusapinoita. Sitten hän tutki useita vuosia neljävuotiaiden ihmislasten ja äitien suhteita, ja lasten käyttäytymistä esikoulussa. Jäätyään eläkkeelle Hinde tutki sodankäynnin ja uskontojen olemusta biologian ja psykologian näkökulmista. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1990.https://www.ae- info.org/ae/Member/Hinde_Robert == Valikoima Hinden kirjoituksista == * Hinde, R. and Rotblat, J. (2003): War no more: eliminating conflict in the nuclear age. London: Pluto Press. * Hinde, R.A. (2002): Why good is good. London: Routledge. * Hinde, R.A. (1999): Why gods persist: a scientific approach to religion. London: Routledge. * Hinde, R.A. (1997): Relationships: a dialectical perspective. Hove, UK: Psychology Press. * Hinde, R.A. (1997): War: some psychological causes and consequences. Interdisciplinary Science Reviews, 22, 229-245. * Hinde, R.A. (1991): A biologist looks at anthropology. Man, 26, 583-608. == Lähteet == *Robert Hinden tutkijasivu, Cambridgen yliopisto === Viitteet === Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Academia Europæan jäsenet
Seututie 518

Seututie 518 eli Ahvenisentie johtaa Joensuun kaupunkiin kuuluvasta Enon kirkonkylästä Lieksaan. Nykyinen tielinjaus valmistui vuonna 1962 . Tie alkaa Kantatieltä 73 ja päättyy samalle tielle Kelvässä. Tie on myös toinen vaihtoehto reitille Enon ja Lieksan välillä. Kantatie 73 kulkee Uimaharjun kautta. Tie risteää seututiehen 515 (Romppala-Ahvenisentie) Ahvenisen kylässä. Ahvenisen sillan kohdalla se ylittää Pielisestä alkavan ja Pielisjokeen jatkuvan Pielisen reitin. Joensuu–Kontiomäki-radan tie ylittää Kelvässä. Tien läheisyydessä Kelvän kohdalla sijaitsee Vornan museotie. Myös Törnin–Männistön asekätkö on seututien 518 varrella. ==Lähteet== 518 Luokka:Joensuun liikenne Luokka:Lieksan liikenne Luokka:Eno
Naamioväijy

Naamioväijy (Pitangus sulphuratus) on Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu. ==Koko ja ulkonäkö== Naamioväijy on melko suurikokoinen varpuslintu ja voi kasvaa 21-26 cm pitkäksi. Selästään ja siivistään laji on väriltään ruskea. Pää on musta lukuun ottamatta leveää valkoista silmäkulmajuovaa ja päälaen keltaista laikkua. Linnun kurkku on valkoinen. Vatsastaan naamioväijy on kirkkaan keltainen. Ulkonäöltään naamioväijy muistuttaa pikkunaamioväijyä (Pitangus lictor), joka on kuitenkin huomattavasti pienempi ja jonka nokka on pitempi kuin naamiöväijyllä. Koiraat ja naaraat muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Naamioväijyä tavataan alueelta, joka ulottuu Yhdysvalloista Texasin ja Louisianan osavaltioista etelään Keski-Amerikan läpi Etelä- Amerikkaan aina Argentiinaan saakka. Laji on myös siirretty Bermudan saarelle. Linnun elinympäristöä ovat vesialueiden läheisyydessä sijaitsevat pensaikot, avoimet metsiköt, puistot ja puutarhat. Trooppisilla seuduilla se välttelee tiheitä metsiä ja elää mieluummin avoimemmilla alueilla. ==Elintavat== Naamioväijy on äänekäs ja aggressiivinen lintu. Se on opportunistinen ruokailija ja sille kelpaavat hyönteiset, kalat, liskot, sammakot, lintujen poikaset, koiranruoka sekä hedelmät ja marjat, erityisesti banaanit. Yhdysvalloissa lajin pesimäkausi alkaa huhtikuun loppupuolella ja Etelä- Amerikassa se kestää helmikuusta toukokuulle. Laji pesii jokien ja suoalueiden läheisyydessä. Suurikokoinen pesä rakennetaan puuhun heinistä, sammalista ja muista kasvikuiduista. Naaras munii kahdesta viiteen kermanvalkeaa munaa, joissa on muutamia punaruskeita pilkkuja. Sekä koiras- että naarasnaamioväijyt ruokkivat kuoriutuneita poikasia. ==Lähteet== Luokka:59.3 Linnut Luokka:Tyrannit
Venäjän federaation ilmaliikennevirasto

Venäjän federaation ilmaliikennevirasto () eli Rosaviatsija (Росавиация) on Venäjän siviili-ilmailua ja -teollisuutta valvova kansallinen ilmailuviranomainen.Jyri Raivio: Analyysi: Varastetut lentokoneet ovat venäläisille tikittävä aikapommi suomenkuvalehti.fi 20.4.2022. Viitattu 23.4.2022 Venäjän vuokraamia länsimaisten yhtiöiden lentokoneita on jätetty palauttamatta omistajille Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022, ja Venäjä siirsi ne venäläisyhtiöiden omistukseen ja Venäjän rekisteriin. Venäläiset lentoyhtiöt oli jo aiemmin asetettu pakotelistalle, eikä niillä ole pääsyä EU:n ilmatilaan. Leasing-koneille ei saa valmistajan huoltoa eikä varaosia, vaan niissä joudutaan turvautumaan pimeisiin varaosamarkkinoihin ja lentoturvallisuus vaarantuu. Koneet ovat siksi myös EU-komission mustalla listalla, eikä niillä ole senkään vuoksi pääsyä EU:n ilmatilaan. Leasing- sopimuksella Venäjällä oli ennen hyökkäystä 600 yli 19-paikkaista ulkomaista lentokonetta kaikkiaan 1400 koneen kalustossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Venäjän ilmaliikenneviraston sivusto Luokka:Venäjän ilmailu
Love & Nature

Love & Nature on suomalaisen elektro-yhtye LCMDF:n esikoisalbumi. Aikaisemmin bändi tunnettiin nimellä Le Corps Mince de Françoise, mutta Malinin jätettyä yhtyeen vaihtui virallinen nimi lyhenteeksi. Albumille on tehty kappaleita aina vuodesta 2007 lähtien, kun yhtye perustettiin. Lopullisen miksauksen kaikille kappaleille tekee Dave “Switch” Taylor, joka on miksannut musiikkia mm. M.I.A.:lle ja tuottanut musiikkia esim. Christina Aguilerallehttp://www.google.fi/url?sa=t&source;=web&cd;=7&sqi;=2&ved;=0CEkQFjAG&url;=http%3A%2F%2Fwww.viihdeuutinen.net%2Fle- corps-mince-de-francoiselta-single-something- golden&rct;=j&q;=lcmdf%20love%20nature%20dave&ei;=2PwNTZHwComaOsvwxPkI&usg;=AFQjCNGoV-E5QmzYxc_cL_CvPnhjmf58jg&cad;=rja. Ensimmäinen singlejulkaisu levyltä oli "Something Golden" joulukuussa 2009. Toisena singlenä julkaistiin "Gandhi" lokakuussa 2010. Kolmas single levyltä on "Future Me", joka julkaistiin tammikuun 2011 alussa. Gandhille ja Future Me:lle on tehty myös musiikkivideot, jotka ovat nähtävissä yhtyeen Vevo- kanavalla. Kolmantena singlenä levyltä julkaistaan Cool and Bored kesäkuussa 2011.http://www.facebook.com/photo.php?fbid=10150183556928531&set;=a.10150183556923531.300695.8381583530&type;=1&theater; Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40. == Kappaleet == # Take Me to the Mountains # Gandhi # Cool and Bored # Future Me # Hard Smile # Something Golden # We Are Cannibals # Time (Have I Lost My Mind?) (Yeye Aha) # Beach Life # Pumping Heart Shaped Thing == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * Jylkkäri: ristiriitainenJylkkäri: Levyarvio * Nyt.fi: Nyt.fi: Levyarvio * Rumba: Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LCMDF MySpacessa * LCMDF YouTubessa * LCMDF Twitterissä * LCMDF Facebookissa * LCMDF Spotifyssa Luokka:Vuoden 2011 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin albumit
Anna Demidova

Anna Stepanovna Demidova (); (26. tammikuuta (J: 16. tammikuuta) 1878 Tšerepovets, Venäjän keisarikunta – 17. heinäkuuta 1918 Jekaterinburg, Neuvosto-Venäjä) oli keisarinna Aleksandran Fjodorovnan naimaton hovineito, joka seurasi vuonna 1917 vangittua keisariperhettä karkotukseen Tobolskiin ja vuonna 1918 Jekaterinburgiin. Hän kuoli Ipatjevin talossa Uralin työläisten alueneuvoston puheenjohtajiston nimissä toimeenpannussa joukkomurhassa yhdessä Nikolai II:n perheenjäsenten, pääkokki Ivan Haritonovin, miespalvelija Aleksei Truppin ja henkilääkäri Jevgeni Botkinin kanssa heinäkuussa 1918.Ipatiev House: The Drama Viitattu 19.12.2010 Anna Demidovan ruumiin jäännökset löydettiin vuonna 1991 joukkohaudasta Koptjakin metsästä,Ipatiev House: The Final Chapter Viitattu 19.12.2010 ja hänet haudattiin Pietari-Paavalin linnoituksen katedraaliin heinäkuussa 1998, päivälleen 80 vuotta surmatyön jälkeen.The Romanov Family Association: The funeral of Tsar Nicholas II Viitattu 19.12.2010 Demidovan maine palautettiin vuonna 2009.Генпрокуратура реабилитировала 52 приближенных императорской семьи (5.11.2009) Viitattu 19.12.2010 Jurovski kuitenkin väitti polttaneensa Demidovan, mutta tämä on kuitenkin osoitettu Jurovskin valheeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Find a Grave: Anna Demidovan hautapaikka Luokka:Venäläiset aateliset Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Debra Sapenter

Debora Elaine "Debra" Sapenter-Christopher (o.s. Sapenter, s. 22. helmikuuta 1952 Prairie View, Texas) on entinen yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän valmistui Prairie View A&M; Universitysta vuonna 1974 ja täydensi opintojaan Northwestern Universityssa. Hän kuului 4 × 400 metrin viestijuoksun hopeaa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja sijoittui lisäksi kahdeksanneksi 400 metrin juoksussa.Debra Sapenter Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com Sapenter voitti myös AAU-tittelit 440 jaardin (1974) ja 400 metrin (1975) juoksukilpailuissa. Vuoden 1975 Pan-Amerikan kisoissa hän sai hopeaa 400 metrin juoksussa. Debra Sapenter-Speight valittiin SWAC (Southwestern Athletic Conference) Hall of Fameen vuonna 1995.http://www.swac.org/hallfame/swac-hallfame.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 9202

Yhdystie 9202 on seututieltä 926 Kemin lentoasemalle johtava yhdystie. Tien pituus on noin 750 metriä. Tie on päällystetty, kaksikaistainen ja hyväkuntoinen. Tie risteää Oulun-Tornion-radan tasoristeyksessä. Tien nopeusrajoitus on 60 km/h. 9202 Luokka:Kemin liikenne
Mika Moberg

Mika Moberg (s. 3. helmikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen koripallotuomari. Moberg aloitti pääsarjatuomaroinnin vuonna 1989. Hän ehti viheltää 319 ottelua ennen kuin lopetti tuomaroinnin vuonna 2000. Tätä ennen hänet oli valittu vuoden erotuomariksi vuosina 1994, 1996, 1998 ja 1999. Lisäksi hän oli noussut Euroliiga-tuomariksi. Vuonna 2010 Moberg teki paluun pääsarjatuomariksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripallotuomarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carborundum

Carborundum on taidegrafiikan tekemiseen tarkoitettu syväpainomenetelmä, jossa kuva-aihe maalataan laatalle liiman ja carborundum-hiekan sekoituksella. Sana tulee carborundum-jauheesta, joka on piikarbidia eli piin ja hiilen muodostama keraaminen yhdiste. Carborundum on melko uusi menetelmä. ==Keksiminen ja käyttöönotto== Carborundum vedotusprosessin keksi amerikkalainen taidegraafikko ja vedostaja Dox Trash vuonna 1937 työskennellessään Yhdysvaltain valtion rahoittaman Federal Arts Projectin Philadelphiassa olevassa taidegrafiikan työpajassa. Trash huomasi, että carborundumia voi käyttää kuparisten vedoslaattojen valmistamiseen. Carborundumia oli käytetty aikaisemmin kivien puhdistamiseen ja hiomiseen litografiassa. Tekniikkaa kehitettiin myös Ranskassa 1960-luvulla, kun ranskalainen taiteilija Henri Goetz havaitsi, että carborundum tarjosi mustetta varaavan "hampaan" ja että tekniikka voidaan yhdistää syväpainomenetelmään ja käyttää sen vaihtoehtona. Suomessa carborundum on yleistynyt 1980-luvun lopulla. ==Prosessi ja lopputulos== Mitä enemmän carborundum-seoksessa on jauhetta, sen karkeampi on maalattu pinta ja sitä enemmän se ottaa painoväriä vastaan. Carborundum-työ tehdään yleensä alumiiniselle offsett-laatalle. Carborundumiin yhdistetään usein kuivaneulalla tehtyjä viivoja. Painojälki voi muistuttaa akvatintaa. Koska laatalla on materiaalia reliefinomaisesti, se voi tuoda vedokseen kolmiulotteisuutta. Myös värillisiä vedoksia voidaan tehdä menetelmällä, jossa samalle laatalle levitetään pienillä värityynyillä tai siveltimillä useampia värejä. Värillisiä töitä voi tehdä myös tekemällä jokaiselle värille oma laattansa. Carburundumlaatta kuluu voimakkaasti vedostaessa eikä siitä voida ottaa kovin suuria vedossarjoja. Tuloksena saadaan usein uhkean maalauksellista jälkeä. Läheistä sukua carborundumtekniikalle on collagrafia, jossa laattaan liitetään tai valetaan erilaisia materiaaleja kollaasin tapaan. ==Lähteet== Luokka:Grafiikan menetelmät
Pekka Saros

Pekka Saros (s. 6. lokakuuta 1961) on suomalainen koripalloerotuomari. Saros aloitti pääsarjatuomarina kaudella 1987–1988. Vuonna 1989 hän teki ensiesiintymisensä kansainvälisissä koripallo-otteluissa. Vuonna 2010 Saros saavutti 800 vihelletyn pääsarjaottelun rajan, jolloin hän oli eniten otteluita viheltänyt Korisliiga-tuomari. Lisäksi hän on viheltänyt yli 300 kansainvälistä ottelua. Joulukuussa 2015 Saros tuomitsi tuhannennen Korisliiga-ottelunsa. Hän on kaikki palloilulajit huomioiden eniten otteluita Suomen aikuisten pääsarjoissa tuominnut henkilö.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=35894420http://yle.fi/uutiset/tuhannen_vihellyksen_mies__koripallotuomari_pekka_saroksen_nimi_jaa_palloiluhistoriaan/8521476http://www.basket.fi/uutiset/etusivun_uutiset2/?x33156=35942796http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=35956654 1200\. Korisliiga-ottelunsa Saros tuomaroi 27. helmikuuta 2021. Saros toimii Akvarellin koulun rehtorina. Sitä ennen hän toimi Kaurialan koulun rehtorina. Hänen poikansa on jääkiekkomaalivahti Juuse Saros. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripallotuomarit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fredric Wertham

Fredric Wertham (vuoteen 1927 Friedrich Ignatz Wertheimer; 20. maaliskuuta 1895 München, Saksa – 18. marraskuuta 1981 Kempton, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli juutalainen amerikansaksalainen psykiatri. Hän vastusti joukkotiedotusvälineiden ja sarjakuvien väkivaltaista kuvitusta, koska piti sitä haitallisena lasten kehitykselle. Werthamin kuuluisin työ on vuonna 1954 julkaistu kirja Seduction of the Innocent, joka johti Yhdysvaltain kongressin tutkimukseen liittyen sarjakuvateollisuuteen ja sarjakuvien sisältöä rajaavan Comics Code Authorityn perustamiseen. Kirjan lyhennelmä julkaistiin Suomessa Valituissa Paloissa vuonna 1954. Wertham kutsui televisiota "väkivallan kouluksi". == Elämäkerta == Wertham opiskeli Saksassa ja Englannissa lääketiedettä ja oltuaan kirjeenvaihdossa Sigmund Freudin kanssa päätti erikoistua psykiatriaan. Vuonna 1922 hänet kutsuttiin Yhdysvaltoihin Johns Hopkins Hospitalin Phipps Psychiatric Clicille. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1927. Wertham muutti New Yorkiin vuonna 1932 toimiakseen New Yorkin oikeusviraston teettämien mielentilatutkimusten tekemisestä vastaavan klinikan johtajana. Vuonna 1935 Wertham todisti Albert Fishin oikeudenkäynnissä ja julisti hänet syyntakeettomaksi. == Lähteet == Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Mendoza-luokka

Mendoza-luokka oli Argentiinan laivaston kolmen J. Samuel White and Companyn vuonna 1929 valmistaman hävittäjän muodostama alusluokka. Kuten usein Latinalaisen Amerikan maissa taloudelliset syyt pakottivat pitämään alukset pitkään palveluksessa ja ne poistettiin vasta 30. huhtikuuta 1962, jolloin niiden tilalle saatiin Yhdysvalloista kolme Fletcher-luokan alusta.Whitley, M.J. s. 14 == Alukset == Alukset olivat osa Argentiinan laivaston modernisointia ja ne nimettiin perinteisillä nimillä. Nimet La Rioja sekä Mendoza olivat olleet vuonna 1914 varattuina Ranskasta hankittaville ja Tucuman Saksasta hankittavalle alukselle juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa, mitkä sotaan valmistautuvat valtiot takavarikoivat. Alusten tilaus annettiin J. Samuel Whiten telakalle 1927, jolloin sotalaivojen tilaukset olivat hyvin vähäisiä. Koeajoissa alusten nopeus todettiin tilattua suuremmaksi. Alukset purjehtivat yhdessä Argentiinaan, jonne ne saapuivat marraskuussa. Tucuman ja La Rioja olivat tehneet 5 800 merimailin matkan Lissabonista Puerto Belgranaan ilman välipysähdyksiä. Mendoza-luokan hävittäjät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Koeajo Kohtalo ARA La Rioja J. Samuel White and Company - 2. helmikuuta 1929 23. heinäkuuta 1929 poistettu palveluksesta 30. huhtikuuta 1962 ARA Mendoza White - 18. heinäkuuta 1929 24. tammikuuta 1929 poistettu palveluksesta 30. huhtikuuta 1962 ARA Tucumán White - 16. lokakuuta 1929 3. toukokuuta 1929 poistettu palveluksesta 30. huhtikuuta 1962 Vuodesta 1958 alkaen alukset muutettiin sukellusveneentorjuntakykyisiksi saattajiksi. == Lähteet == * * === Viitteet === *
Ilkka Weijo

Ilkka Weijo (s. 1960 Tampere) on suomalainen entinen pääsarjatason koripallotuomari. Weijo aloitti pääsarjatuomarina kaudella 1988–1989. Vuonna 1991 hän vihelsi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa. Vuosina 2002–2006 hänet valittiin neljästi vuoden erotuomariksi. Vuonna 2005 hänestä tuli eniten pääsarjaotteluita viheltänyt tuomari. Nykyisin kärkisijalle on noussut Pekka Saros. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripallotuomarit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sauna Arla

Sauna Arla oli vuosina 1929–2022 Helsingin Kalliossa toiminut yleinen sauna. Se sijaitsi osoitteessa Kaarlenkatu 15; sisäänkäynti sijainti Kaarlenkadun ja Helsinginkadun kulmassa porttikongin takana. Sauna Arla perustettiin palvelemaan maalta kaupunkiin muuttavan väestön hygieniatarpeita. == Yleistä == Sauna Arla lämmitettiin keskiviikosta sunnuntaihin. Kertalämmitteisessä biokaasulla toimineessa kiukaassa oli yli tuhat kiloa kiviä. Arla oli Helsingin ainoa kaasulla lämmitetty yleinen sauna. Kaupunkikaasuun kiukaat kytkettiin vuonna 1970. Sauna Arla toimi kahdessa kerroksessa: alakerrassa sijaitsivat naisten saunatilat ja yläkerrassa miesten. Kerrosten välillä sijaitsevassa portaikossa oli vaihtuva valokuvanäyttely. Saunassa kävi viikoittain pesijä ja kuppari. 2000-luvulla yleisten saunojen suosion kasvun myötä Sauna Arlan asiakaskunta nuortui. Aikaisemmin asiakkaina kävi lähialueen väki, sittemmin saunassa vierailtiin kauempaakin. Saunan omistajana ja isäntänä toimi vuosina 2006–2022 Kimmo Helistö. === Lopettaminen === Vuoden 2022 kesätauon jälkeen saunaa ei enää avattu. Koronapandemia ja Venäjän hyökkäys Ukrainaan nostivat kaasun hintaa ja johtivat siihen, että Kimmo Helistö lopetti saunan pitämisen. == Suojelu == Rakennuksen julkisivu on suojeltu. Museovirasto teki rakennussuojeluesityksen saunan sisätiloista ja kiinteästä sisustuksesta. Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus määräsi Sauna Arlan ensimmäisen kerroksen sisätilat ja niiden kiinteän sisustuksen suojeltaviksi. Elyn mukaan molempien kerrosten suojelusta olisi seurannut saunan omistavalle taloyhtiölle kohtuuttoman suuria kustannuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sauna Arlan kotisivut Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yleiset saunat Luokka:Kallio Luokka:Helsingin kulttuuri
Jäätävää satoa

Jäätävää satoa (The Ice Harvest) on Harold Ramisin ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 2005. Sen pääosia esittävät John Cusack ja Billy Bob Thornton. Elokuva pohjautuu Scott Phillipsin vuonna 2000 kirjoittamaan dekkariin, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut ohjaajanakin nimeä saanut Robert Benton. == Näyttelijät == == Arvioita == Turun Sanomien Tapani Maskula kehui Bentonin käsikirjoitusta, mutta piti Ramisia tusinaohjaajana. Hänestä juonikuviot eivät kuitenkaan riitä täyttämään edes elokuvan nykymitassa lyhyehköä puolentoista tunnin mittaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Harold Ramisin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
James Wilson

James Wilson voi tarkoittaa jotain seuraavista henkilöistä: * James Wilson, Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaja ja korkeimman oikeuden tuomari * James Wilson (1805–1860), brittiläinen poliitikko ja The Economist -lehden perustaja * James Wilson, brittiläinen juoksija, olympiamitalisti Antwerpenin olympialaisissa 1920 * James Q. Wilson, yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä, rikkinäisten ikkunoiden teorian esittäjä * James Wilson, tohtori, geeniterapiahoidon tutkija, joka liittyi Jesse Gelsingerin kuolemantapaukseen * James Wilson (jalkapalloilija) (s. 1995), englantilainen jalkapalloilija ===Kuvitteellisia henkilöitä=== * James Wilson on House- draamasarjan fiktiivinen hahmo, jota näyttelee Robert Sean Leonard
Thomas Fanara

Thomas Fanara (s. 24. huhtikuuta 1981 Annecy) on ranskalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Fanaran ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin suurpujottelussa 11. tammikuuta 2005. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2005 oltuaan lopputuloksissa 23:s. Fanara on sijoittunut suurpujottelun maailmancupkilpailuissa palkintokorokkeelle kaikkiaan kaksitoista kertaa. Hän voitti Sankt Moritzissa maaliskuussa 2016, oli toinen Val d'Isèressa joulukuussa 2013, Adelbodenissa tammikuussa 2014, Söldenissä lokakuussa 2015 ja Alta Badiassa joulukuussa 2018 sekä kolmas Alta Badiassa joulukuussa 2010, 2012 ja 2014, Adelbodenissa tammikuussa 2011 ja 2019, Kranjska Gorassa ja Meribelissä maaliskuussa 2015, Hinterstoderissa helmikuussa 2016 sekä Banskossa helmikuussa 2019. Suurpujottelucupin kokonaispisteissä hän oli neljäs kaudella 2013–2014 sekä viides kausilla 2012–2013 ja 2014–2015. Åren MM-kisoissa 2007 Fanara sijoittui suurpujottelussa sijalle 16. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli suurpujottelussa kuudes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 viidenneksi. Fanara lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Thomas Fanaran kotisivut Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tommaso Padoa-Schioppa

Tommaso Padoa-Schioppa (23. heinäkuuta 1940 Belluno, Italia – 18. joulukuuta 2010 Rooma, Italia) oli italialainen taloustieteilijä, joka tunnetaan yhtenä Euroopan yhteisön yhteisvaluutta euron alkuunpanijoista. Padoa-Schioppa suoritti taloustieteiden tohtorin tutkinnon Milanon Bocconin yliopistossa 1966 ja opiskeli myös MIT:ssä Bostonissa. Hän siirtyi Italian keskuspankin palvelukseen 1968. Padoa-Schioppa toimi johtajana Euroopan keskuspankissa (EKP) 1998–2005 ja oli EKP:n ensimmäisen hallituksen jäsen. Hän oli Italian talousministerinä 2006–2008 Romano Prodin pyydettyä häntä elvyttämään tuolloin nollakasvussa ollutta maan taloutta. Hän toimi myös Baselin pankkivalvontakomitean (Basel Committee on Banking Supervision, BCBS) puheenjohtajana. Padoa-Schioppa tunnettiin intohimoisena eurooppalaisen aatteen ja yhteisvaluutan puolustajana. Hän kuoli sydänkohtaukseen ollessaan illastamassa ystäviensä kanssa. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Italian valtiovarainministerit Luokka:Italialaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Emil Filén

Emil Rikhard Filén (10. lokakuuta 1890 Turku – 1. kesäkuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä ja kuvanveiston opettaja. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran julkisesti esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä vuonna 1918. Filén opiskeli vuosina 1909–1913 Taideteollisessa keskuskoulussa sekä vuosina 1913–1918 Gunnar Finnén oppilaana. Hän osallistui lukuisiin näyttelyihin ja kilpailuihin ja sai niistä monia palkintoja. Filénin tuotantoon kuuluu paljon julkisia muistomerkkejä 1930-luvulta alkaen, ja toisen maailmansodan jälkeen hän veisti erityisen runsaasti sodassa kaatuneiden sankarimuistomerkkejä. Hän toimi opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa lähes neljän vuosikymmenen ajan (1919–1958) ja opetti lisäksi Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1943–1958. Filén suunnitteli myös muun muassa Svenska handelshögskolan -korkeakoulun vuonna 1953 perustaman kunniamitalin, jota jaetaan hopeisena ja pronssisena. Mitalin ensimmäinen kappale myönnettiin vuonna 1953 presidentti Juho Kusti Paasikivelle. ==Julkisia teoksia== * Kuhmoisten kirkon lehtereiden reliefit (1935) * Kurjet -veistos, Lappeenranta (1949) * Ja toiset saavat kutsun, Kemi (1949) * Suomen Pankin talon reliefit, Vaasa (1951) ===Sankaripatsaita=== * Hausjärvi, 1946 * Haagan sankarihautausmaa, 1947 www.taidemuseo.fi * Lammin kirkon hautausmaa, 1948 * Kuusankosken uusi hautausmaa, 1948 * Kemin kirkon sankarihaudat, 1949 * Kotkan kirkon sankarihautausmaa, Sankarien lepo, 1951 * Nummen kirkon sankarihaudat, 1951 * Hämeenkyrön kirkon sankarihaudat, 1952 * Perttelin kirkon hautausmaa, 1954 === Valokuvia julkisista teoksista === Tiedosto:Hausjärvi sankarimuistomerkki.JPG|Sotaanlähtö, Sodasta paluu ja Tulevaisuuden usko, sankarimuistomerkki, 1946, Hausjärvi. Tiedosto:Valtimo sankarimuistomerkki.JPG|Valtimon sankarihautojen muistomerkki, 1946, Nurmes. Tiedosto:Lammin kirkon sankarimuistomerkki.jpg|Lammin kirkon sankarimuistomerkki, 1947, Hämeenlinna. Tiedosto:Suomen Pankin talon korkokuvat, Hovioikeudenpuistikko.jpg|Suomen Pankkin korkokuvat, yhdessä Yrjö Rosolan kanssa, 1951, Vaasa. Tiedosto:Nummi sankarimuistomerkki.JPG|Nummen sankarimuistomerkki, 1951, Lohja. Tiedosto:Pertteli sp by Emil Filén.JPG|Perttelin sankaripatsas, 1954, Salo. ==Lähteet== *Kuvataileilijamatrikkeli *Lappeenrannan julkiset veistokset ja muistomerkit (lappeenranta.fi) *Hanken internt, Nr 7/2003 *Museovirasto 2008. Sankarihautausmaiden perinne, hoito ja kunnostus. Museoviraston rakennushistorian osaston ohjeita ja oppaita 2. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Cyprien Richard

Cyprien Richard (s. 27. tammikuuta 1979 Thonon-les-Bains) on ranskalainen alppihiihtäjä. Richardin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Val d'Isèren suurpujottelussa 17. joulukuuta 2000. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2007 oltuaan lopputuloksissa 24:s. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Richard saavutti Bormion suurpujottelussa maaliskuussa 2008 oltuaan kolmas. Toisen palkintokorokepaikkansa Richard otti Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2009 oltuaan kolmas. Joulukuussa 2010 hän sijoittui toiseksi Alta Badian suurpujottelussa. Ensimmäisen voittonsa Richard saavutti Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2011 jakaen sen Aksel Lund Svindalin kanssa. Hän sijoittui suurpujottelucupissa kolmanneksi kaudella 2010–2011. Garmisch- Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa suurpujottelussa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leif Kristian Nestvold-Haugen

Leif Kristian Nestvold-Haugen (s. 29. marraskuuta 1987) on norjalainen alppihiihtäjä. Nestvold-Haugenin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenin suurpujottelussa 25. lokakuuta 2009, jossa hän sijoittui 26:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 oltuaan kahdeksas Madonna di Campiglion pujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2017. Hän sijoittui suurpujottelussa kolmanneksi Beaver Creekissä joulukuussa 2019 ja Garmisch-Partenkirchenissä helmikuussa 2020. Parisuurpujottelussa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi Alta Badiassa joulukuussa 2016 ja pujottelussa neljänneksi Kitzbühelissa tammikuussa 2017. Vancouverin olympialaisissa 2010 Nestvold-Haugen sijoittui suurpujottelussa 28:nneksi ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksitoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli pujottelussa 23:s ja suurpujottelussa 24:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui pujottelussa 12:nneksi ja suurpujottelussa 16:nneksi. Sankt Moritzin MM- kilpailuissa 2017 hän saavutti suurpujottelussa pronssia ja oli pujottelussa viidestoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai joukkuekilpailussa pronssia, oli suurpujottelussa kahdeksas ja pujottelussa kolmastoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Hän kuului Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Norjan hopeajoukkueeseen, muttei päässyt laskemaan kilpailussa yhtään laskua. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit
Tang Yi

Tang Yi (; s. 8. tammikuuta 1993 Shanghai) on kiinalainen uimari. Tang oli mukana maansa Aasian kisat voittaneessa 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa jo 13-vuotiaana. Hän osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka sijoittui kilpailussa neljänneksi. Tang voitti vuonna 2010 nuorten olympialaisissa yhteensä kuusi kultamitalia, joista kolme henkilökohtaisista lajeista. Hän menestyi samana vuonna myös Aasian kisoissa, joissa hän sai kuusi ja lyhyen radan MM-kisoissa, joissa hän voitti kolme mitalia. Lyhyen radan MM-kisoissa Tang sai nimiinsä myös yhden maailmanennätyksen, kun hän oli mukana 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä uuden maailmanennätyksen 7.35,94 uineessa joukkueessa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän sai kaksi kulta- ja kaksi pronssimitalia. Tang sai Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Barcelonan MM- kilpailuissa 2013 hän oli 100 metrin vapaauinnissa seitsemäs. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän saavutti kultaa 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä, hopeaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 50 ja 200 metrin vapaauinneissa. == Ennätykset == Lähde: Swim Rankings * 200 m vapaauinti: 1.57,64 (2010) * 100 m vapauinti: 54,46 s (2010) * 50 m vapaauinti: 25,33 s (2009) == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Ploner

Alexander Ploner (s. 10. heinäkuuta 1978) on italialainen alppihiihtäjä. Plonerin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Val d'Isèren suurpujottelussa 9. joulukuuta 2001. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2002 oltuaan lopputuloksissa 20:s. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Ploner saavutti Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2004 oltuaan kolmas. Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 Ploner sijoittui kahdeksanneksi suurpujottelussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Ploner oli suurpujottelun kahdeksastoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Alexander Plonerin kotisivut Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt