EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sven Relander

Sven Runar Alarik Relander (24. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. elokuuta 1956 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä. Helsinkiläinen Relander tuli ylioppilaaksi 1916 ja kaavaili ensin liikemiesuraa isänsä jalanjäljissä, sitten lääkäriksi opiskelua, kunnes teatteriala vei voiton ja hän ilmoittautui Svenska Teaternin oppilaskouluun. Relander nousi kansan tietoisuuteen viulunsoittaja-Teemuna Erkki Karun ohjaamassa mykkäelokuvassa Nummisuutarit (1923). Samoihin aikoihin Relander sai kiinnityksen Svenskaniin, jossa hän viihtyi pitkään lukuun ottamatta 1930-luvun puolenvälin jaksoja Åbo Svenska Teaterissa ja Malmön Hippodrom-teatterissa Ruotsissa. Alun perin Relanderilla oli operettien sankariosia ja monia kepeitä rooleja.Rytkönen, Sisko 17.3.2014. Helsingin Sanomien teatterikriitikko Sole Uexküll luonnehti Relanderia muistokirjoituksessa paitsi rehevän ja persoonallisen huumorin leimaamaksi operettikoomikoksi, myös luotettavaksi ja monipuoliseksi luonnenäyttelijäksi. Hänen tärkeitä operettiroolejaan olivat Glesecke Ralph Benetzkyn Valkoisessa hevosessa, Populescu Kálmánin Kreivitär Marizassa, vanha ruhtinas Franz Lehárin Luxemburgin kreivissä ja Olinsky Lehárin Sinisessä masurkassa. Puheteatterin puolella hän loisti Filipinä Friedrich Schillerin Don Carloksessa, professori Dornina Kaj Munkin Suuressa sulatusahjossa, professori Karstana Ilmari Turjan Tuomari Martassa sekä kuninkaana Hamletissa ja Faidrassa. Relanderin elokuvaura ei ollut niin merkittävä, mutta hän näytteli silti 53 pienehkössä elokuvaroolissa vuosien 1923–1956 aikana. Hänet tunnetaan esimerkiksi vivahteikkaista arvovaltaisten henkilöiden roolisuorituksista – Suomi-Filmin kuukausipalkkaisen Paavo Jänneksen tapaan Relanderillakin oli tuomareiden ja johtajien sivurooleja. Hänet muistetaan muun muassa konsuli Lumialana elokuvasta Vaihdokas (1927), Viertolana elokuvasta Seitsemän veljestä (1939), vuorineuvoksena Vihreästä kullasta (1939) sekä miespääosa- kaksoisroolista Eero Levän (Leväluoman) ohjaamassa sotilasfarssissa Varuskunnan "pikku" morsian (1943). Hän oli tuttu näky myös monissa Valentin Vaalan ja Teuvo Tulion elokuvissa. Relander näytteli myös muutamassa suomalais-ruotsalaisessa yhteiselokuvassa. Relanderin viimeiseksi elokuvarooliksi jäi olutkapakan omistaja Teuvo Tulion elokuvassa Olet mennyt minun vereeni (1956). Relander kuoli tapaturmaisesti 59 vuoden ikäisenä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Musta Ritari slurppaa jälleen

Musta Ritari slurppaa jälleen (engl. The Black Knight GLORPS again) on Don Rosan vuonna 2003 valmistunut Ankkatarina. Se on jatko-osa vuonna 1998 valmistuneelle tarinalle Musta Ritari. Suomessa tarina on ilmestynyt kolme kertaa: Aku Ankka -lehden numeroissa 39–40 vuonna 2004 sekä kokoelmakirjoissa Pako Kielletystä laaksosta ja muita Don Rosan parhaita vuonna 2010 ja Don Rosan kootut 9 vuonna 2013. ==Juoni== Alussa Roope-setä esittelee Akulle museota, jolle hän on lahjoittanut omia mittaamattoman arvokkaita tavaroitaan, mm. hanhenmunahipun. Roope kuitenkin kohtaa museossa vanhan vihollisensa, Arpin Lusènen, ja Roope tietää heti tämän havittelevan mustan ritarin haarniskaa. Seuraavana yönä Lusène käy vanhaan Musta Ritari -asuunsa pukeutuneena Roopen trofeehuoneessa katsomassa haarniskaa, mutta sen paikalla on vain lappu, jossa lukee: "Näetkö, Arpin: ei haarniskaa. Vaikka tietäisit sotisovan sijainnin, et pääse siihen millään käsiksi. Hah hah haa!". Mutta Lusène tekee mikrosahallaan Mustan Ritarin muotoisia aukkoja Roopen seiniin, jotka hän huomaa aamulla. Roope ja Aku kiiruhtavat Pellen luokse, jossa he varmistavat häneltä Mustan Ritarin haarniskan sijaintipaikan ja lähtevät sinne. Kun he ovat kärränneet haarniskan ulos vahvia-kimpaleen sisästä, Lusène hyppää sen päältä suoraan haarniskaan ja lähtee juoksemaan karkuun. Roope, Aku sekä ohikävelleet Tupu, Hupu ja Lupu lähtevät Akun autolla Lusènen perään (Pelle jää vain töllistelemään), mutta Lusène vain leikkaa auton kahtia. Ennen hyökkäystään Lusène kuitenkin kiinnittää haarniskaan koukun siltä varalta, että Roope tekisi saman mattotempun kuin viime kerrallakin. Niin Roope tekeekin sen, mutta temppu, kuten arvata saattaa, epäonnistuu koukun ansiosta. Sitten Lusène pääsee Roopen rahaholviin ja ehtii jo hävittää hiukan Roopen rahoja, kunnes Aku kiskaisee hänet koukusta Pellen lentopyörällä ilmaan. Aku pudottaa Lusènen merellä seisovaan veneeseen. Lusène katkaisee lentopyörän (Aku lähtee pyörimään ilmassa) ja käyttää miekkaa "moottorina" päästäkseen rantaan. Monien sekaannusten ja epäonnistuneen museoryöstön jälkeen Ankat lähettävät haarniskan maata kiertävälle radalle ja Lusène karkaa jälleen kerran. Tästä huolimatta hän lahjoittaa Roopelle erään taiteilijan ainoan taulun, joka Roopelta vielä puuttui. Ikävä kyllä taulun selkäpuolella on viesti, "Palaan vielä!" ===D.U.C.K.-omistus=== D.U.C.K.-ilonpilaaja: Ylösalaisin itämaisten kirjaimien joukossa seinävaatteen alalaidassa kuvan oikeassa yläkulmassa. ==Yksityiskohtia== * Taulu, jonka Lusène lahjoittaa Roopelle, on muunnelma Salvador Dalín maalauksesta Muiston pysyvyys; alkuperäisessä taulussa riippuu pehmeitä kelloja oksalla ja pöydällä, mutta tässä pehmeiden kellojen paikalla on tietysti pehmeitä (ja suuria) kolikoita. **Tarinan kuvituksesta on joissain yhteyksissä (kuten kirjassa Pako Kielletystä laaksosta ja muita Don Rosan parhaita) julkaistu vaihtoehtoinen versio, jossa Roopen keräämä taulusarja on itse asiassa kopioita Carl Barksin vanhoilla päivillään tekemistä öljymaalauksista, jotka esittävät nuorta Roopea kullankaivajana Klondikessa. == Lähteet == Luokka:Don Rosan sarjakuvatarinat
Hokkus Pokkus (elokuva)

Hokkus Pokkus on Disney-yhtiön fantasiakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993. Elokuvassa teinipoika herättää vahingossa henkiin kolme 1600-luvulla elänyttä noitaa. Vuonna 2021 julkaistiin uutinen, että Bette Midler ja Sarah Jessica Parker palaavat rooleihinsa Anne Fletcherin ohjaamassa jatko-osassa. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2022. == Juoni == Pyhäinpäivän iltana vuonna 1693 Salemin kylässä nuori Thackery Binx huomaa, että siskokset Winifred, Sarah ja Mary Sanderson kaappaavat hänen pikkusisarensa Emilyn. Thackerylle paljastuu, että Sandersonin sisarukset ovat noitia, jotka tarvitsevat lapsen ainesosaksi taikajuomaan, jolla he pysyvät ikuisesti nuorina. Thackery epäonnistuu yrityksessään vapauttaa sisarensa, ja kostoksi noidat muuttavat hänet kuolemattomaksi mustaksi kissaksi. Kylän väki tuomitsee Sandersin sisarukset hirtettäväksi Emilyn ja Thackeryn murhasta, mutta vanhin noita Winifred onnistuu luomaan loitsun, jonka mukaan neitsyen sytyttäessä mustaliekkisen kynttilän noidat heräävät jälleen henkiin. Kolme sataa vuotta myöhemmin vuonna 1993 Max Dennison on muuttanut juuri perheensä kanssa Los Angelesista pieneen Salemin kaupunkiin. Pyhäinpäivän iltana Maxin ihastus Allison esittelee Maxille ja tämän pikkusiskolle Danille Sandersonin siskosten kotia, josta on tehty museo. Max sytyttää mustaliekkisen kynttilän jolloin noidat heräävät henkiin, mutta varastaa paetessaan heidän loitsukirjansa. Saadakseen todellisen kuolemattomuuden noitakolmikon on valmistettava taikajuoma, joka tuo takaisin heidän nuoruutensa, ja he tarvitsevat loitsukirjan reseptiä varten. Seuraa takaa-ajo, ja noidat jäljittävät lapsia Maryn tarkan hajuaistin avulla. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva ei ollut menestys ilmestyessään, esimerkiksi Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kuvasi Hokkus Pokkusta vaivautuneen tekopirteäksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. Myöhemmin elokuvasta on tullut Halloweenin kulttiklassikko, muun muassa koska sitä on esitetty vuosittain Disneyn kanavilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Kenny Ortegan ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat
Iris Salin

Iris Ellida Salin-Kuosmanen (20. syyskuuta 1906 Helsinki – 12. marraskuuta 1991 Espoo) oli suomalainen balettitanssija. Hän tanssi Suomalaisen Oopperan baletissa vuoteen 1924, jonka jälkeen hän esiintyi muun muassa Helsingin Työväen Teatterin opereteissa ja elokuvissa. Tanssijan aktiiviuransa jälkeen hän toimi opettajana sekä Oopperan balettikoulussa että puolisonsa Elo Kuosmasen tanssikoulussa. Iiris Salinille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1964 ja myöhemmnin valtion taiteilijaeläke. Iris Salinin veljiä olivat Holger Salin, Alf Salin ja Klaus Salin. ==Lähteet== * *Helmikuu – tanssi teatterimuseon kokoelmissa. Teatterimuseo. * Iris Salinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 14.11.1991. Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Johanna Kokko

Johanna Kokko (s. 16. joulukuuta 1976 Nakkila) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt tv-sarjoissa ja elokuvissa. Hän on myös näytellyt mm. Suomen Kansallisteatterissa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän oli naimisissa näyttelijä Kristo Salmisen kanssa. He hakivat avioeroa toukokuussa 2023. Parilla on kolme lasta. ==Filmografia== * Luokkajuhla (2002) * Kohtalon kirja (2003) * Hovimäki (2003) (sarja) * Tie Eedeniin (2003) (sarja) * Käenpesä (2004) * Heitelläänhän kääpiöitäkin (2006) (lyhytelokuva) * V2 – Jäätynyt enkeli (2007) * Suojelijat (2008) * Alavilla mailla hallanvaara (2011) * Virta (2011) * Rakkauden rasvaprosentti (2012) * Syke (2014) * Sorjonen (2016) * Rakkaus ja laki: Lähimmäisenrakkaus (2017) * Hotel Swan Helsinki (2020) * Aallonmurtaja (2021-2024) * Pohjolan laki (2023) * Karkurit (2024) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Johanna Kokko Elonetissä Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sherlock Holmesin välkky veli

Sherlock Holmesin välkky veli (The Adventure of Sherlock Holmes’ Smarter Brother) on yhdysvaltalais-brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1975. Sen pääosissa ovat Gene Wilder, Marty Feldman, Madeline Kahn, Dom DeLuise ja Leo McKern. Lisäksi Douglas Wilmer ja Thorley Walters nähdään Holmesina ja Watsonina. Elokuva oli Wilderin esikoisohjaus. == Juoni pääkohdittain == Päähenkilö on Sigerson Holmes (Wilder), Sherlock "Sheer-Luck" Holmesin nuorempi ja älykkäämpi veli. Kateellisena kuuluisalle veljelleen Sigerson yhdistää voimansa Scotland Yardin etsivän (Feldman) ja oopperalaulajan (Kahn) kanssa ratkaistakseen tapauksen, jota Sherlock ei pysty ratkaisemaan, ja joutuu vastakkain sekä Moriartyn (McKern) että kiristäjä De Luisen kanssa. Elokuvan nimi ja peruste viittaavat humoristisesti Sherlock Holmesin vähemmän tunnettuun veljeen Mycroft Holmesiin, joka oli molempien mielestä älykäämpi kuin Sherlock. Mycroft oli kuitenkin liian laiska ryhtyäkseen etsiväksi. Sigerson on viittaa salanimeen, jota Sherlock Holmes käytti eräässä tarinassa. == Saatavuus == Elokuva julkaistiin suomeksi tekstitettynä VHS-videona, ja DVD:nä huhtikuussa 2006. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa Mel Brooksin vakiokasvoilla tehdyksi läpihuutoparodiaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1975 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Sherlock Holmes Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1975 brittiläiset elokuvat
Heidi Sundblad-Halme

Heidi Gabriella Wilhelmina Sundblad-Halme (25. syyskuuta 1903 Pietarsaari – 30. huhtikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja säveltäjä. Sundblad-Halmeen isä oli säveltäjä, kanttori-urkuri Henrik Sundblad. Sundblad- Halme opiskeli 1927–1933 Helsingin konservatoriossa pianonsoittoa sekä säveltämistä Leo Funtekin ja Väinö Raition johdolla. Hän toimi pianonsoiton opettajana ja laati lapsille soitto-oppaita, kuten Lapset soittavat marsseja, Lapset soittavat joululauluja ja Lapset soittavat omia sävellyksiään. Vuonna 1938 Sundblad-Halme perusti Helsingin naisorkesterin, jonka kapellimestarina toimi kolme vuosikymmentä, vuoteen 1968 saakka. Hän laati sille orkesterisovituksia sekä sävelsi orkesterisarjoja, baletin, jousikvarteton, pianosarjan, laulusarjoja ja sellosonaatin. Sundblad-Halmeelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1963. ==Sävellyksiä== * Lumottu yö, baletti * Pan, laulusarja * Naisten lauluja, laulusarja * Diana, pianosarja ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty
kirkko

Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko (engl. Perfected Church of Jesus Christ of Immaculate Latter-day Saints) on William C. Conwayn (1865–1969) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Se yhdisti mormoniprofeetta Joseph Smithin ajatuksia druidilaisuuteen ja Aleister Crowleyn filosofiaan. Conway kuului nuoruudessaan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Hän oli ylipappi Melkisedekin pappeuden järjestyksen mukaan. Conway kuului myös Aleister Crowleyn perustamaan Ordo Templi Orientis -salaseuraan. 1950-luvun alkupuolella Conway kertoi saaneensa haltuunsa urimin ja tummimin sekä näkykiven, jota Smith oli käyttänyt kääntäessään Mormonin kirjaa. Hän hyväksyi vieläkin myöhempien aikojen pyhien opetukset, mutta alkoi opettaa MAP-kirkon tehneen virheen hylätessään moniavioisuuden periaatteen. Conway hyväksyi myös joitakin muinaisen druidi-uskonnon periaatteita, ennen muuta jälleensyntymisen ajatuksen, ja halusi yhdistää ne mormonismiin. 1955 Conway muutti Kaliforniasta Meksikoon, Jukatanin niemimaalle. Hän asettui asumaan paikallisen zapoteekkiheimon luo, joka alkoi pitää Conwayta jumalallisena sanansaattajana. Conway alkoi opettaa olevansa jälleensyntynyt profeetta Moroni Mormonin kirjasta, samoin hän selitti jälleensyntyneen Joseph Smithin ilmestyneen hänelle. 1958 Conway julkaisi kirjoituksen, joka sisälsi hänen uskonnonfilosofiansa pääpiirteet. Conway selitti esimerkiksi, että kuukautisveri oli saastaista ja että kuukautiset voi saada päättymään vanhurskaalla elämällä. Hän selitti myös, että pappeuden vallalla ja alkemialla oli mahdollista muuttaa epäjaloja metalleja kullaksi. Lisäksi hän selitti Mormonin kirjan muinaisen profeetta Mulekin siunanneen San Diegon pyhien tulevaksi kokoontumispaikaksi. Conway perusti uskonnollisen yhteisön, jolle hän antoi nimen Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko. Nimi kuvastaa hänen vakaumustaan, jonka mukaan pyhien oli mahdollista saavuttaa täydellisyys jo tässä elämässä uskon ja vanhurskaiden elämäntapojen kautta. Conwayn puoliso, eräs paikallinen zapoteekkinainen, synnytti tälle kaksoset vuonna 1956. Conway tosin selitti lasten syntyneen "tahrattoman sikiämisen" kautta. Conway kuoli 1969 104 vuoden iässä. Hänen kuolemansa jälkeen hänen perustamansa liike hajosi. Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Tuomas Heikkinen

Tuomas Heikkinen (s. 18. elokuuta 1969) on suomalainen kitaristi, musiikkituottaja sekä entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja nykyinen valmentaja. Hän on Vaahteraliigassa pelaavan United Newland Crusadersin päävalmentaja kaudesta 2021 alkaen ja Suomen miesten lippupallomaajoukkueen päävalmentaja. Heikkinen on valmentanut aikaisemmin muun muassa Suomen amerikkalaisen jalkapallon miesten maajoukkuetta, Helsinki Roostersia, ja Espoo Coltsia. Hänet on valittu Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton vuoden valmentajaksi viisi kertaa. Heikkinen on SAJL:n Hall of Famen jäsen numero 12. Heikkinen soittaa kitaraa hard rock -yhtye Leveragessa. Hän myös säveltää ja sanoittaa suurimman osan yhtyeen kappaleista. Heikkinen opettaa myös musiikkikoulu Taukossa. Tärkeimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen Heikkinen on nimennyt Ritchie Blackmoren ja Eddie Van Halenin. Hän on tehnyt kappaleita muun muassa Ari Koivuselle. == Diskografia Leveragen kanssa == === Albumit === *Tides (2006) *Blind Fire (2008) *Circus Colossus (2009) === Singlet ja EP:t === *Follow Down That River (2007) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Suomalaiset metallimusiikin sanoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
MicroStation

MicroStation on tietokoneavusteiseen suunnitteluun käytettävä tietokoneohjelmisto. Sillä voi piirtää vektorigrafiikkaa sekä kaksi- että kolmiulotteisesti. Ohjelmistoa kehittää ja myy Bentley Systems. Ohjelmisto on saatavilla Microsoft Windows-käyttöjärjestelmille, mutta on ollut saatavilla myös Macintosh- ja Unix-ympäristöihin. Vuonna 2015 julkaistu Connect Edition korvasi aiemman V8i-version. == Ominaisuudet == Tiedostomuoto on nimeltään DGN eli DesiGN file, vaikka ohjelma osaa silti lukea myös muita CAD-muotoja, kuten AutoCADin DWG:tä ja DXF:tä. Ohjelmaan on mahdollisuus liittää esimerkiksi arkkitehtuuriin, yhdyskuntatekniikkaan ja kartografiaan liittyviä sovelluksia. Se voi toimia myös käyttöliittymänä erilaisiin tietokantoihin. == Käyttäjät == Microstationin huomattavimpia käyttäjiä ovat Suomessa eri kuntien teknisen toimen laitokset. Microstation on käytössä mm. rakentamispalveluliikelaitos Starassa ja Kaupunkiympäristön toimialan eri osastoilla. Yhdysvalloissa Microstation on de facto standardi eri osavaltioiden tiehallinnosta vastaavien viranomaisten käytössä. == Historia == Keith Bentley työskenteli DuPontille 1980-luvun alussa ja kehitti PseudoStationin, jonka myynti alkoi vuonna 1984. Tämän jälkeen alkoi IBM PC/AT-tietokoneille suunnatun MicroStationin kehitys, jota esiteltiin vuonna 1985. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Bentleyn MicroStation -sivu Luokka:Suunnitteluohjelmistot Luokka:Windows-ohjelmat
Claremont (Kalifornia)

Claremont on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä itään Los Angelesin keskustasta, San Gabrielin vuorten juurella Pomonan laaksossa. Kaupunki tunnetaan muun muassa akateemisista oppilaitoksistaan. == Maantiede == Claremontin pinta-ala on 34,8 neliökilometriä, josta 34,0 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,7 neliökilometriä (2,08 %) vesi-alaa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäisellä laidalla, ja sitä rajaavat Uplandin, Pomonan, La Vernen ja Montclairin kaupungit sekä San Bernardinon piirikunta. == Liikenne == Lähijunaliikennettä Claremontiin harjoittaa Metrolink. Claremontin rautatieasema sijaitsee San Bernardinon radalla ja se on rakennettu vuonna 1927 espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Asemalta on päivittäiset junayhteydet Los Angelesin ja San Bernardinon kaupunkeihin. == Väestö == Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 33 988 ja asukastiheys 999 as./km². Kaupungin asukkaista 73,48 prosenttia oli valkoihoisia, 11,51 prosenttia aasialaisia ja 4,98 prosenttia afroamerikkalaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset Internet-sivut * Claremont Colleges Luokka:Los Angelesin piirikunnan kaupungit
Alessia Filippi

Alessia Filippi (s. 23. kesäkuuta 1987 Rooma) on italialainen uimari. Hän on erikoistunut selkäuintiin ja sekauintiin sekä keskipitkien matkojen (400–800 m) vapaauintiin. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kiloa. Filippi oli ensimmäinen italialainen naisuimari, joka voitti kultaa kansainvälisessä kilpailussa. Hän voitti 400 metrin sekauinnin vuoden 2006 Euroopan- mestaruuskilpailuissa Budapestissa. Hän voitti myös pronssia samoissa kilpailuissa. Hänellä on myös yksi maailmanmestaruustason mitali. Filippi sijoittui toiseksi lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2006 Shanghaissa. Hän on voittanut 400 metrin sekauinnin lyhyiden ratojen Euroopan- mestaruuden sekä Helsingissä 2006 että Debrecenissä 2007. Filippi oli mitaleilla myös Pekingin olympialaisissa, kun hän sijoittui hopealle 800 metrin vapaauinnissa. Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PartyLite

PartyLite on amerikkalainen suoramyyntiyritys, jonka tuotteita ovat kynttilät, kodin tuoksutuotteet, kynttiläsomisteet ja ilmanraikastuksen tuotteet. Sen omistaa yhdysvaltalainen koriste-esineitä valmistava ja markkinoiva Blyth. Alun perin opettajana työskennellyt Mabel Baker alkoi valmistaa myrtistä kynttilöitä Cape Codissa, Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Vuonna 1909 toiminta kasvoi niin suureksi, että hän perusti yrityksen nimeltä Colonial Candle of Cape Cod. Tytäryhtiö PartyLite perustettiin vuonna 1973. Yritys toimii Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa ja Australiassa. Euroopassa PartyLite toimii 14 maassa. Tuotteita myyvät itsenäiset PartyLite-konsultit, joita on maailmassa noin 68 000. Yritys toimi Suomessa 1999-2020. Kynttilät valmistetaan Yhdysvalloissa ja Englannissa. ==Aiheesta muualla== *www.partylite.fi Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Torsti Spoof

Torsti Spoof (s. 2. helmikuuta 1971http://www.metalfromfinland.com/people/253/Torsti+Spoof Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä, kitaristi ja musiikkituottaja. Hän säveltää musiikkia artisteille, trailereihin, peleihin ja mainoksiin. == Ura == Torsti Spoofin musiikillinen ura alkoi keikka- ja studiomuusikkona 1990-luvun vaihteessa. Hän soitti kitaraa mm. Funkykarkureissa, Hausmyllyssä ja Kaija Koon yhtyeessä. Viimeisin yhtye oli jyväskyläläinen Leverage, jossa Spoof oli perustamisesta vuoteen 2018 asti. Spoofin muusikonuraan sisältyy noin 2000 keikkaa ja studiomuusikkona noin 100 levyä. Suomaisyleisölle tunnetuin kappale, jota Spoof on ollut tekemässä, on A-Tyyppi-yhtyeen jääkiekkolaulu "Ihanaa Leijonat, Ihanaa!" Vuonna 1995 Spoof oli mukana perustamassa jyväskyläläistä Studio Audio -äänitysstudiota. Hän työskenteli studiossa vakituisesti tuottajana, äänittäjänä ja miksaajana 2010-luvulle saakka, kunnes luopui osakkuudestaan keskittyäkseen sävellystöihinsä. Studiotyöskentelyn ohella Spoof aloitti elokuvamusiikin säveltämisen. 2010-luvulla hän sai oman sävellyksensä Star Wars -elokuvan traileriin, mistä käynnistyi aktiivinen kansainvälinen ura ja työskentely Hollywood-tuotantojen parissa. Hän on tehnyt musiikkia mm. Viidakkokirja- ja Apinoiden planeetta -elokuvien trailereihin. Vuonna 2023 Spoof oli tiettävästi ensimmäisenä suomalaisena ehdolla tuotanto- ja katalogimusiikin Mark Awards-gaalassa. Spoofin sävellys "Kingdom of Darkness" oli ehdolla gaalan pääkategoriassa "Vuoden elokuvatraileri". Nykyisin Torsti Spoof työskentelee päätoimisena säveltäjänä tuottaen musiikkia tv-tuotantoihin ja elokuvatrailereihin. Lisäksi hän omistaa vaimonsa Sini Spoofin kanssa yksityisen musiikkikoulun ja tekee spiikkauksia mainoksiin. == Yksityiselämä == Spoof aloitti musiikin opiskelun jo ennen kouluikää. Hän opetteli ensin pianon ja akustisen kitaran soittoa, mutta lopulta valitsi pääinstrumentikseen sähkökitaran. Torsti Spoof asuu perheineen Jyväskylässä, jossa hän on asunut lapsesta lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Torsti Spoof lauluntekijänä - Fono.fi * Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Luis Calva

José Luis Calva Zepeda () oli meksikolainen kauhukirjailija, jota epäiltiin murhasta ja kannibalismista. José Calvan epäiltiin murhanneen tyttöystävänsä Alejandra Galeana Garaviton, 32. Galeana löytyi Calvan kotoa paloiteltuna ja lautasella oli Galeanan käsivarren paloja paistettuina. Calva sai lieviä vammoja yrittäessään paeta poliiseja hyppäämällä alas parvekkeeltaan. Calvan epäiltiin tappaneen myös kaksi muuta naista, joiden ruumiit löytyivät Méxicossa vuosina 2004 ja 2007. Calva hirttäytyi sellissään 11. joulukuuta 2007 ennen oikeudenkäynnin päätöstä.http://news.bbc.co.uk/2/hi/americas/7139647.stm BBC News 12.12.2007: Mexican 'cannibal' kills himself Calva kirjoitti useita kauhukirjoja. Hänen asunnostaan löydettiin Instintos Caníbales (”Kannibaalivaistot”) -niminen keskeneräinen romaani. Sen kannessa oli kuva Uhrilampaat -elokuvan Hannibal Lecteristä, jonka kasvojen tilalle hän oli liittänyt omat kasvonsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Artikkeli Iltalehdessä 16.10.2007 Luokka:Meksikolaiset kirjailijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Sid & Nancy

Sid & Nancy on draamaelokuva vuodelta 1986. Sen ikäraja on K-18 ja kesto tunti ja 49 minuuttia. Alex Coxin ohjaama elokuva kertoo Sex Pistolsin basistin Sid Viciousin ja hänen tyttöystävänsä Nancy Spungenin tarinan. Elokuva kertoo heidän suhteensa alkuvaiheista Lontoossa, ajasta ennen vuotta 1978, jolloin Nancy puukotettiin kuoliaaksi, tai vuotta 1979, jolloin Sid kuoli heroiinin yliannostukseen. The New York Timesin kriitikot valitsivat Sid & Nancyn vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää sitä keinotekoisena ja liioiteltuna ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Näyttelijät == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1986 brittiläiset elokuvat Luokka:Sex Pistols Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat
G. D. Spradlin

Gervais Duan Spradlin (31. elokuuta 1920 – 24. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Syntyjään oklahomalainen Spradlin esiintyi muun muassa Francis Ford Coppolan Kummisetä osa II -elokuvassa (1974) senaattori Pat Gearyn osassa sekä vuonna 1979 ilmestyneessä elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt. Muiden elokuvien joukkoon kuuluvat Vaikene ja kuole (1983), Tankki (1984) ja The Long Kiss Goodnight (1996). Spradlin esiintyi myös televisiossa ja teatterissa. Hänen viimeinen elokuvansa Pressan tytöt on vuodelta 1999. Hän oli vuodesta 1944 vuoteen 2000 naimisissa Nelle Hulsizerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Illallinen

Illallinen eli illalliset tai illalliskutsut on illalla syötävä vieras- tai juhla-ateria, jolle osallistuu usein monta henkeä. Illallinen nautitaan monissa maissa vasta iltakahdeksan jälkeen. Se on vakioaterioista juhlallisin. Tyypillinen illallinen sisältää neljästä kuuteen ruokalajia, jotka ovat arvokkaista raaka-aineista valmistettuja ja kevyitä. Illallisen ohjelmanumerona voi olla salissa tapahtuva ruoanvalmistus. Illallinen on usein johonkin tapahtumaan liittyvän tai muuten juhlallisen iltaruokailun nimi. Sana voi tarkoittaa myös koko tapahtumaa, ei vain ateriaa. Luokka:Ateriat
Päivällinen

Päivällinen on ateria, joka syödään iltapäivällä tai alkuillasta. Päivällinen on lounaan ohella toinen päivän pääaterioista. Yleensä päivälliseksi syödään jotakin lämmintä ruokaa. Päivällisen koostumus ja syömisaika vaihtelevat kulttuurista riippuen. Historiallisesti sillä on tarkoitettu päiväsaikaan syötyä päivän ensimmäistä ateriaa. Läntisessä maailmassa päivällinen syödään usein illalla, eikä erillistä illallista välttämättä syödä ollenkaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateriat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Abendessen es:Merienda
Raitakoirahai

Raitakoirahai (Mustelus fasciatus) on koirahaiden heimoon kuuluva kalalaji. Se elää Brasilian ja Argentiinan alueella. Raitakoirahai voi kasvaa noin puolitoista metriä pitkäksi. Se on äärimmäisen uhanalainen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Hait Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Etelä-Afrikan Grand Prix 1984

Etelä-Afrikan Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. huhtikuuta 1984 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli hänen uransa 20:s ja kauden ensimmäinen. Kilpailun aikana johdossa kolme kuljettajaa Keke Rosberg, Nelson Piquet ja Niki Lauda. ==Aika-ajoHelsingin Sanomat 7.4.1984== Aika-ajojen nopein oli Nelson Piquet. Hän kiersi 4 104 metrin pituisen radan ajassa 1.04,871. Hänen keskinopeutensa 227,694 km/h oli rataennätys. Keijo Rosberg starttasi toisesta lähtöruudusta ja Nigel Mansell kolmannesta. Ennen kilpailua kauden alussa voimaan tullut polttoainesääntö puhutti kuljettajia. Auton tankissa sai olla lähtöhetkellä vain 220 litraa polttoainetta ja tankkaaminen kilpailun kuluessa oli kielletty. Tallien oli otettava autoistaan mahdollisimman suuri teho ja varottava samalla käyttämästä liikaa polttoainetta, jotta se riittäisi maaliin saakka. Patrick Tambaysta tuli ensimmäinen uuden polttoainesäännön uhri, sillä hänen autostaan loppui polttoaine yhdeksän kierrosta ennen maalia. Kilpailussa ajettiin kaikkiaan 75 kierrosta. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 8 Niki Lauda McLaren-TAG 75 1.29.23,430 8 9 2 7 Alain Prost McLaren-TAG 75 + 1.05,950 5 6 3 16 Derek Warwick Renault 74 + 1 krs. 9 4 4 22 Riccardo Patrese Alfa Romeo 73 + 2 krs. 18 3 5 26 Andrea de Cesaris Ligier-Renault 73 + 2 krs. 14 2 6 19 Ayrton Senna Toleman-Hart 72 + 3 krs. 13 1 7 11 Elio de Angelis Lotus-Renault 71 + 4 krs. 7 8 21 Mauro Baldi Spirit- Hart 71 + 4 krs. 20 9 17 Marc Surer Arrows-Ford 71 + 4 krs. 23 10 25 François Hesnault Ligier-Renault 71 + 4 krs. 17 11 27 Michele Alboreto Ferrari 70 Sytytys 10 12 18 Thierry Boutsen Arrows-Ford 70 + 5 krs. 26 DSQ 3 Martin Brundle Tyrrell-Ford 71 Hylättiin 25 Kesk. 15 Patrick Tambay Renault 66 Polttoaine loppui 4 DSQ 4 Stefan Bellof Tyrrell-Ford 60 Hylättiin 24 Kesk. 5 Jacques Laffite Williams-Honda 60 Voimansiirto 11 Kesk. 14 Manfred Winkelhock ATS-BMW 53 Moottori 12 Kesk. 6 Keke Rosberg Williams- Honda 51 Rengas 2 Kesk. 12 Nigel Mansell Lotus-Renault 51 Turbo 3 Kesk. 28 René Arnoux Ferrari 40 Polttoaineen syöttö 15 Kesk. 1 Nelson Piquet Brabham- BMW 29 Turbo 1 Kesk. 20 Johnny Cecotto Toleman-Hart 26 Rengas 19 Kesk. 9 Philippe Alliot RAM-Hart 24 Moottori 22 Kesk. 10 Jonathan Palmer RAM-Hart 22 Vaihdelaatikko 21 Kesk. 2 Teo Fabi Brabham-BMW 18 Turbo 6 Kesk. 23 Eddie Cheever Alfa Romeo 4 Jäähdytin 16 WD 24 Piercarlo Ghinzani Osella-Alfa Romeo 0 Onnettomuus 20 == Muuta == *Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.04,871 *Nopein kierros: Patrick Tambay – 1.08,877 (kierroksella 64) *Alain Prost lähti kilpailuun varikolta. *20:s Etelä-Afrikan Grand Prix *Ayrton Sennan ensimmäinen MM-piste *Niki Laudan 20:s GP-voitto *Derek Warwickin ensimmäinen palkintosija (3.) *Brabham-tallin 30:s paalupaikka * Tämä kilpailu radioitiin jälleen suorana lähetyksenä Rinnakkaisella selostajana Höyry Häyrinen. == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1984 Luokka:Etelä-Afrikan Grand Prix
Nyree näkkäri

Nyree näkkäri on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin toinen albumi. Se julkaistiin marraskuussa 2007. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu. # (säv. ja sov. Janne Louhivuori) # (säv. ja sov. Mikko Löytty) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Heikki Salo & Jouko Mäki-Lohiluoma) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Löytty) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. san. ja sov. Jouko Mäki-Lohiluoma) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. Löytty, sov. Louhivuori & Löytty) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) # (säv. ja sov. Louhivuori) == Kokoonpano == * Heikki Salo – laulu ja pop * Janne Louhivuori – kitarat, banjo, mandoliini, haitari, lyömäsoittimet, huuliharppu, taustalaulu, rummut ja basso (13) ja pop * Mikko Löytty – basso, taustalaulu ja pop * Jouko Mäki- Lohiluoma – rummut, kastanjetit, kattilat, taustalaulu ja pop === Tuotanto === * Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox) * Lauri Salo – kansi, kuvat ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Nyree näkkäri Heikki Salon kotisivulla Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Herra Heinämäen Lato-orkesterin albumit Luokka:Janne Louhivuoren tuottamat albumit
Trumpettijoutsen

Trumpettijoutsen (Cygnus buccinator) on yksi maailman suurimmista vesilinnuista, se kasvaa hiukan pitemmäksi kuin kyhmyjoutsen. Se on eurooppalaisen laulujoutsenen lähisukulainen ja elintavoiltaan lähes täysin samankaltainen. Lajin nimi tulee puhallinsoitinta muistuttavasta ääntelystä. ==Koko ja ulkonäkö== Trumpettijoutsenkoiras voi painaa lähes 12 kiloa ja naaraskin noin kymmenen kiloa. Koiras voi olla 150 cm pitkä, naaras tyypillisesti kymmenkunta senttiä lyhyempi. Siipien kärkiväli on 190–250 cm.Trumpeter Swan Society Trumpettijoutsenen höyhenpeite on valkoinen ja sen nokka on kokonaan musta. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Trumpettijoutsen elää Pohjois-Amerikassa. Laji ei ole uhanalainen; kannan arvioidaan olevan noin 18 000 yksilöä. Ennen eurooppalaisten tuloa lajin levinneisyysalue ja yksilömäärät olivat huomattavasti suurempia. Trumpettijoutsenen levinneisyysalue ulottui Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta aina Indianan ja Montanaan asti. Mittava metsästys tuhosi kuitenkin joutsenkannan niin täydellisesti, että vuonna 1932 trumpettijoutsenia oli tiettävästi jäljellä vain 69 yksilöä. Montanaan ja Yellowstonen kansallispuistoon perustetut lajin suojelualueet pelastivat kuitenkin linnun sukupuutolta. Vaikka laji ei enää olekaan uhanalainen, seuraavat Yhdysvaltain luonnonsuojelujärjestöt silti tarkasti trumpettijoutsenen kannan muutoksia. == Lisääntyminen == Trumpettijoutsen pesii ensimmäisen kerran joskus jo kolmevuotiaana, mutta yleensä vasta 4–6-vuotiaana. Pari pysyy yhdessä loppuelämänsä ajan ja laji voi elää 20–30-vuotiaaksi. Jos puoliso kuolee, leski avioituu uudestaan. Pari palaa yleensä pesimään samaan paikkaan vuodesta toiseen, jos ensi pesintä siinä on ollut tuloksellinen. Pari saapuu pesäpaikalleen heti jäiden sulettua. Kihlaparit eivät tavallisesti rakenna pesää ensimmäisen seurustelukevään ja -kesän aikana.Wisconsin Department of Natural Resources Pesänrakennus alkaa huhtikuun puolivälin tienoilla ja kestää kaksi viikkoa. Pesän halkaisija voi olla yli 2 metriä. Naaras munii joka toinen päivä suuren valkeahkon munan, kunnes pesue on täysilukuinen eli 5–9-munainen. Ensikertalaisnaaras munii vähemmän munia kuin kokenut. Haudonta kestää 33–34 päivää ja vain naaras hautoo. Naaraan poistuessa pesältä syömään tai peseytymään se peittää munat pesäaineksilla. Koiras vartioi pesää naaraan poissa ollessa. Poikaset pysyttelevät pesässä 1–2 päivää ja lähtevät sitten uimaan ja etsimään itselleen ruokaa. Emot eivät ruoki niitä, vaan kuljettavat poikuetta eri puolilla reviirinsä vesialuetta. Poikasten ravintona ovat pääasiassa vesihyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. 4–6 viikon ikäisinä poikaset alkavat syödä myös vesikasveja. Näihin aikoihin alkaa emolintujen sulkasato, jonka aktiivinen vaihe kestää noin kuukauden. Poikasten höyhenpuku on valmis 9–10 viikon iässä ja lentokykyisiä poikaset ovat noin 15 viikon ikäisinä syyskuun loppupuolella. Joutsenperhe muuttaa yhdessä talvehtimisalueelle vähän ennen vesistöjen jäätymistä. == Lähteet == Luokka:Joutsenet
Mustakaulajoutsen

Mustakaulajoutsen (Cygnus melancoryphus ) on Etelä-Amerikan ainoa joutsenlaji. Se on myös suosittu puistojen koristelintu. ==Koko ja ulkonäkö== Mustakaulajoutsen painaa keskimäärin viitisen kiloa ja on 110 cm pitkä. Sen siipien kärkiväli on noin 170 cm. Vartalon höyhenpeite on valkoinen, ja kaula on musta. Mustakaulajoutsenen silmän poikki kulkee valkoinen viiru, ja sen nokan päällä on punainen kyhmy. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Mustakaulajoutsenia elää pelkästään Etelä-Amerikassa, jossa niitä arvellaan olevan 26 000–100 000 yksilöä. Sen elinalueita ovat maanosan kuivahkot vuorenrinteet ja tasangot, joilla se pesii suurina parvina. Aikaisemmin levinneisyys oli huomattavasti laajempi, mutta ihmisasutuksen leviäminen on kutistanut niiden elinaluetta tuntuvasti. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Joutsenet
Belgian Grand Prix 1984

Belgian Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta 1984 viimeistä kertaa Zolderin radalla Belgiassa. Edellisellä kaudella Belgian GP ajettiin Spassa, mutta vielä tässä kilpailussa palattiin Zolderiin. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michele Alboreto, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. == Aika-ajo ja kilpailu == Ferrarin Michele Alboreto sai F1-uransa ensimmäisen paalupaikan ajamalla Zolderin 4 262-metrisen radan aikaan 1.14,846, jolloin keskinopeudeksi muodostui 204,996 km/h. Toisesta lähtöruudusta lähti toinen Ferrari eli René Arnoux. Keijo Rosberg lähti kolmannesta ruudusta. Paalupaikalta lähtenyt Alboreto johti kilpailua koko ajan, eikä hän menettänyt johtoaan edes renkaidenvaihdon aikana. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 27 Michele Alboreto Ferrari 70 1.36.32,048 1 9 2 16 Derek Warwick Renault 70 + 42,386 4 6 3 28 René Arnoux Ferrari 70 + 1.09,803 2 4 4 6 Keke Rosberg Williams-Honda 69 Polttoaine loppui 3 3 5 11 Elio de Angelis Lotus-Renault 69 + 1 krs. 5 2 6 19 Ayrton Senna Toleman-Hart 68 + 2 krs. 19 1 7 15 Patrick Tambay Renault 68 + 2 krs. 12 8 17 Marc Surer Arrows-Ford 68 + 2 krs. 24 9 1 Nelson Piquet Brabham-BMW 66 Moottori 9 10 10 Jonathan Palmer RAM-Hart 64 + 2 krs. 26 DSQ 4 Stefan Bellof Tyrrell-Ford 69 Hylättiin 21 Kesk. 21 Mauro Baldi Spirit-Hart 53 Jousitus 25 DSQ 3 Martin Brundle Tyrrell-Ford 51 Hylättiin 22 Kesk. 26 Andrea de Cesaris Ligier-Renault 42 Ulosajo 13 Kesk. 2 Teo Fabi Brabham-BMW 42 Ulosajo 18 Kesk. 14 Manfred Winkelhock ATS-BMW 39 Pakoputki 6 Kesk. 8 Niki Lauda McLaren-TAG 35 Vesipumppu 14 Kesk. 23 Eddie Cheever Alfa Romeo 28 Moottori 11 Kesk. 5 Jacques Laffite Williams-Honda 15 Sähköt 15 Kesk. 25 François Hesnault Ligier-Renault 15 Jäähdytin 23 Kesk. 18 Thierry Boutsen Arrows-BMW 15 Moottori 17 Kesk. 24 Piercarlo Ghinzani Osella-Alfa Romeo 14 Voimansiirto 20 Kesk. 12 Nigel Mansell Lotus-Renault 14 Kytkin 10 Kesk. 7 Alain Prost McLaren-TAG 5 Laturi 8 Kesk. 22 Riccardo Patrese Alfa Romeo 2 Sytytys 7 Kesk. 20 Johnny Cecotto Toleman-Hart 1 Kytkin 16 DNQ 9 Philippe Alliot RAM-Hart == Muuta == *Paalupaikka: Michele Alboreto – 1.14,846 *Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,294 (kierroksella 64) *10:s Zolderin radalla ajettu Belgian GP *Andrea de Cesarisin 50:s kilpailu *Michele Alboreton ensimmäinen paalupaikka *Ferrari saavutti 2100 MM-pisteen rajan *Kaksi kuljettajaa hylättiin * Kisa näytettiin Suomessa TV2:ssa, selostajana Matti Lammi. Kilpailu näytettiin koosteena. Kaudella 1984 F1-kilpailuissa oli usein radiolähetyksiä. Yllättävän muutoksen takia Zolder televisioitiin koosteena ja kisan radiolähetys peruttiin. Kilpailu Zolderista piti alun perin lähettää radiossa ja sittemmin peruttu Imolan televisioitu kilpailu olisi alun perin ollut televisioitu kilpailu. Imola lähetettiin radiosta. * Helsingin Sanomat 29.4.1984 == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1984 Luokka:Belgian Grand Prix
Salme Laaksonen

Salme Anita Laaksonen (21. marraskuuta 1936 Suojärvi – 4. marraskuuta 2021 Tampere)Kuolinilmoitus, Aamulehti 21.11.2021, s. B17 oli suomalainen näyttelijä. Laaksonen oli yksi Tampereen työväen teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä. Siellä hän työskenteli kymmeniä vuosia, eli suurimman osan työurastaan. Tämän lisäksi hän näytteli pieniä rooleja useissa Yle TV2:n tuottamissa tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle saakka, etupäässä Jussi Niilekselän ohjauksessa (Kotirappu 1987, Saastamoisen poika 1989, Elämän suola 1996–1998). Laaksosen ainoaksi elokuvarooliksi jäi pieni parin minuutin näyttäytyminen Matti Kassilan niin ikään Tampereella kuvatussa trillerissä Jäähyväiset presidentille (1987). Valtion taiteilijaeläke Laaksoselle myönnettiin keväällä 2007. ==Lähteet== *HS.fi *Tampereen Työväen Teatteri ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Marko Niskala

Marko Niskala (s. 30. tammikuutahttp://www.metalfromfinland.com/people/254/Marko+Niskala ) on suomalainen kosketinsoittaja. Hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa. ==Diskografia== ===Albumit=== *Tides (2006) *Blind Fire (2008) *Circus Colossus (2009) ===Singlet ja EP:t=== *Follow Down That River (2007) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Shawn Harrison

Shawn Harrison (s. 28. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Family Matters. ==Ura== Harrison aloitti näyttelemisen televiosiossa jo 13-vuotiaana esiintyen aluksi elokuvissa, jonka jälkeen hän siirtyi televisiosarjojen pariin. 1990-luvulla Harrison tuli tunnetuksi näyteltyään Waldo Geraldo Faldoa televisiosarjassa Family Matters. Sarjan aikana hän sai yhden Young Artist- ehdokkuuden vuonna 1993. Harrison esiintyi viimeisen kerran sarjassa vuonna 1996, jonka jälkeen hän teki lähinnä vieras esiintymisiä eri televisiosarjoissa, kuten Moesha, Eve ja Girlfriends. Vuonna 2006 Harrison sai ensimmäisen ääniroolin animaatiosarjasta Legion of Super Heroes, jossa hän toimii Timber Wolfin äänenä. ==Aiheesta muualla== * TV.com * NNDB Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Valtteri Revonkorpi

Valtteri Revonkorpi (s. 3. syyskuutahttp://www.metalfromfinland.com/people/256/Valtteri+Revonkorpi ) on suomalainen rumpali. Nykyisin hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa. Revonkorpi on soittanut rumpuja myös Purity-yhtyeessä sekä toiminut Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen kosketinsoittajana vuosina 1997–1999. Hän soitti kosketinsoittimia myös Lyijykomppanian albumilla Viimeinen voitelu vuonna 1996.Viimeinen voitelu -albumi Discogs -sivustolla == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Lampinen

Pekka Lampinen (s. 25. tammikuuta 1965http://www.metalfromfinland.com/people/255/Pekka+Lampinen ) on suomalainen basisti, joka aloitti bassonsoiton 12-vuotiaana. Ensimmäiset basistivaikuttajat olivat Gary Thain, Pave Maijanen, Cisse Häkkinen ja Martti Metsäketo. 1980- ja 1990-luvuilla hän soitti useissa jyväskyläläisissä rock- yhtyeissä sekä ravintola- ja tanssiyhtyeissä säestäen toistasataa koti- ja ulkomaalaista artistia muun muassa Irwin Goodmania, Matti Eskoa, Eino Gröniä, Kari Tapiota, Topi Sorsakoskea, Vesa-Matti Loiria, Delta Rhythm Boysia, Henry Theeliä jne. Hän opiskeli bassonsoittoa Jyväskylän Musiikkikoulussa Pekka Törmäsen johdolla ja toimi sessiomuusikkona lukuisissa äänityssessioissa. Vuonna 2005 Lampinen soitti Kontrassa. Vuosina 2005-2009 hän soitti hard rock -yhtye Leveragessa. == Diskografia == === Albumit === * Marjorie: Huone 213 (1992) * ILLU-Band: Eilisen Varjot (c-kas.) (1993) * Let’s Eppelin: Wanna Boogie (1996) * Jope Ruonansuu: Finnshits (2003) * Jope Ruonansuu: Tosi-CD (2004) * Let's Eppelin: Bullhits (2005) * Leverage: Tides (2006) * Leverage: Tides (Japan version) (2006) * Tiina Pitkänen: Yksinäisin tyttö kaupungin (2007) * Jope Ruonansuu: Enkeleitä toisillemme-Herkimmät laulut (2008) * Leverage: Blind Fire (2008) * Leverage: Blind Fire (Japan version) (2008) * Jope Ruonansuu: Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite (2009) * Leverage: Circus Colossus (2009) * Leverage: Circus Colossus (Japan version) (2009) * Jope Ruonansuu: Sound Pack 12 Jope Ruonansuu (2010) * Jope Ruonansuu: Jope Ruonansuu - 32 Jopeinta Laulua 2CD (2014) === Singlet ja EP:t === * Mcbeth: Livin` in the Middle (1988) * ILLU-Band: Vol. 1 (1988) * ILLU-Band: Vol. 2 (1990) * ILLU-Band: Vol. 3 (1991) * Let’s Eppelin: Promo-EP (1992) * Let’s Eppelin: Promo-CD (1993) * Let’s Eppelin: Wanna Boogie/Lolita (1996) * Luuviulu: Kaupunkiin (2002) * Mieskuoro Sirkat: Saunadirektiivi (2003) * Jope Ruonansuu: Annelin silmin ( 2003) * Jope Ruonansuu: Matti on numero yksi (2004) * Jope Ruonansuu: Haluan Aidoliksi (2004) * Leverage: Promo-CD (2005) * Tiina Pitkänen: Mielettömyys (2006) * Leverage: Fifteen years (2006) * Leverage: Follow Down That River (2007) * Leverage: Sentenced Promo-CD (2008) * Leverage: Mister Universe Radio-Promo (2008) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moroni (profeetta)

thumb|upright|Moronin patsas mormonien Bernin temppelin katolla. Moroni on mormonismissa enkeli, joka kyseisen uskonnon perustajan, Joseph Smithin mukaan ilmestyi 23. syyskuuta 1823 alkaen useita kertoja hänelle. Smithin mukaan ensimmäisellä käynnillään hän oli kertonut tälle, että Smithien asuintalon lähelle Kumoran kukkulalle New Yorkin osavaltiossa oli haudattu kultalevyjä, jotka sisälsivät Amerikan muinaisten asukkaiden aikakirjat sekä "iankaikkisen evankeliumin täyteyden". Enkeli Moronin kerrotaan näyttäneen Joseph Smithille kultalevyjen hautapaikan sallimatta niitä kuitenkaan vielä hänen haltuunsa, sillä Smith ei vielä ollut osoittautunut arvolliseksi. Smithin mukaan enkeli Moroni vasta nelisen vuotta myöhemmin oli sallinut hänen ottaa levyt haltuunsa. Smith kertoi kääntäneensä levyillä olleen, "uudistetulla egyptin kielellä" kirjoitetun tekstin läpikuultavien "selvännäkijänkivien" () avulla englanniksi. Tämä käännösteksti tunnetaan nykyään nimellä Mormonin kirja. == Katso myös == * Moronin kirja Luokka:Enkelit Luokka:Mormonin kirjan hahmot
Singaporenkaviokuonoyökkö

Singaporenkaviokuonoyökkö (Hipposideros ridleyi) on harvinainen lepakkolaji, jota tavataan Kaakkois-Aasiassa. Suomen Lajitietokeskus käyttää siitä nimeä malaijienkarkko. == Koko ja ulkonäkö == Singaporenkaviokuonoyökkö on korkeintaan vain 4,9 senttimetrin pituinen 10 gramman painoinen. Siipiväli on noin 10 senttimetriä. Sillä on kokoonsa nähden suuret, noin 2 senttimetrin pituiset leveät ja kulmikkaat korvat, jotka ovat tyveltään karvaiset. Kuonossa on suuri vatimainen nenälehti, joka peittää kuonon melkein kokonaan ja on haarautunut kolmeksi erilaiseksi liuskaksi, joista keskimmäisin on paksuin. Urosten nenälehden takana on pieni rauhanen, josta erittyy vahamaista ainetta. Nenälehden tehtävänä on lähettää ultraääniä, joiden avulla se mm. paikanta saalista. Turkki on tummanruskea ja siivet noenharmaasta mustia. == Levinneisyys ja elinympäristö == Ensimmäinen singaporenkaviokuonoyökkö löydettiin vuonna 1911 Singaporen kasvitieteellisestä puutarhasta, ja jäi pitkään ainoaksi. Seuraavan kerran niitä löydettiin vasta vuonna 1975 Selangorista, Malesiasta eräästä suometsästä, jossa tavattiin 50 yksilön yhdyskunta, joka vietti päivänsä tierummun sisällä. Havaintoja on raportoitu myös Sabahista ja Sarawakista Pohjois-Borneosta, lisäksi myös Malakan niemimaalta, Sumatralta, ja Laosista. Singaporenkaviokuonoyökkö elää etupäässä turpesissa suometsissä, lisäksi sitä tavataan vanhoissa Dipterocarpus- puuheimon metsissä. Yöllä lepakot roikkuvat yleensä luolissa ja lähtevät yöllä etsimään ruokaa metsään. == Elintavat == Singaporenkaviokuonoyökön elintavat tunnetaan huonosti. Se käyttää ultraääniä hyönteisten ja itsensä paikannukseen. Ultraäänten taajuus on 65–67 kHz. Lepakoiden on havaittu imettävän poikasiaan elokuun alusta toukokuun lopulle. == Uhat ja suojelu == Singaporenkaviokuonoyökkö on vaarantunut laji ja sitä uhkaa elinalueiden häviäminen. == Lähteet == Luokka:Kaviokuonoyököt Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät