EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Heikki Hemminki

Heikki Veli-Matti Hemminki (7. kesäkuuta 1931 Kauhava – 7. joulukuuta 2016 Kurikka)Heikki Hemminki , Seinäjoen kaupunginkirjasto. Viitattu 22.8.2015."Kuolleet". Pohjalainen, 8.12.2016, s. 18. oli suomalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti näytelmistään ja kuunnelmistaan. Vuonna 1970 Hemminki sai valtionpalkinnon Vaasan kaupunginteatterissa esitetystä näytelmästään Raamattusaaren kansaa.Heikki Hemmingin monipuolinen kirjallinen tuotanto: näytelmiä, runoja ja proosaa , Suupohja.fi 4.2.2015. Viitattu 22.8.2105. Hemminki oli koulutukseltaan sosionomi ja toimi päätyönään muun muassa Kurikan Kelan johtajana. Hän oli kahteen otteeseen Pohjanmaan kirjailijat ry:n puheenjohtajana. ==Teoksia== ===Näytelmiä=== *Promootio, 1966, esitetty Jyväskylän ylioppilasteatterissa *Tulva, 1968, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa *Atomistit, 1969, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa *Raamattusaaren kansa, 1970, esitetty Vaasan kaupunginteatterissa *Kuntakirjailija, kuunnelma 1970, esitetty Yleisradiossa *Munuainen, tv-näytelmä 1971, esitetty Yle TV2 -kanavalla *Kulta ja kunnia, 1972, esitetty Rovaniemen teatterissa *Pohjanmaa 2000, tv-runoelma 1974, esitetty Yle TV2:ssa *Piiskahäät, 1974, esitetty Vaasan kaupunginteatterissa *Laihialaasen lottovoitto, kuunnelma, 1974, esitetty Yleisradiossa *Avaruusleikki, lastennäytelmä 1974 *Läänintarzan, kuunnelma 1976, esitetty Yleisradiossa *Uusparantajat, kuunnelma 1976, esitetty Yleisradiossa *Matkalauluja I–II, kuunnelma 1975, esitetty Yleisradiossa *Kaksi mesenaattia, tv-dokumenttinäytelmä 1978, esitetty Yle TV2:ssa *Nuori veri 1981, Kauhavan nuorisoseuran 100-vuotisjuhlanäytelmä *Aatamien vallankumous 1986 *Symposion 1987, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa *Pelimannikuningas 1992, esitetty Kortesjärvellä *Europamaus/Euromuilutus 1994, esitetty Toukolan näyttämöllä *Kauhavan rauta ei ruostu 1999, esitetty Kauhavalla *Matkamies maan, Äänikirjeitä maailmalta, proosarunoja ja monologeja 2001. ===Kirjoja=== *Ämpinsaaren kellot, nuortenromaani, Kuva ja sana 1962 *Leiri 62, nuortenromaani, Kuva ja sana 1962 *Reitin varrelta, runoja, 1964 *Kehityslauluja, runoja, Kirjavirta 1966 *Elolehmä, runoja, 1979 *Nauru lakeudella, romaani, Karisto 1985, ISBN 951-23-2251-X *Kiiltomadon testamentti, runoja, Kurikka-lehti 1996, ISBN 952-90-7283-X *Veli-Matin sotapäiväkirja vuosilta 1939-45, romaani, Painokauko 1994, ISBN 951-96329-6-4 *Keeniperimä, Pohojalaasia rysköörunoja, Runogalleria ry 2007. *Kaksi ääntä Pohjanmaalta, Runoja ja maalauksia, Risto Jalosen kanssa, Runogalleria ry. 2007. *Monen kaupungin tuoksua taskuissa : kirjailijana Väli-Suomessa, Painotalo Casper 2011, ISBN 978-952-92-9082-6 ===Äänilevyjä=== *Härmä, kirves, perkeles : monolaakia Pohojanmaan kautta (Poplore 2002) *Mies istui ja mietti, varjosi vain : viiden vuosikymmenen runot ja laulut (Poplore 2011) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat ==Aiheesta muualla== *Heikki Hemmingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Lauri Kaukamaa

Lauri Iivari (L. I.) Kaukamaa (22. elokuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kouluneuvos ja kokoomuksen kansanedustaja. Kaukamaan vanhemmat olivat ajuri Karl Jooseppi Munter ja Emma Sofia Renfors. Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1931, lisensiaatiksi 1941 ja tohtoriksi 1943. Kaukamaa toimi Helsingin suomalaisen lyseon vt. lehtorina 1934–1935, Suomalaisen normaalilyseon vt. lehtorina 1935–1936 ja Porin lyseon historian ja yhteiskuntaopin vanhempana lehtorina 1936–1955. Hän oli kouluhallituksen kouluneuvoksena 1955–1970 ja kouluhallituksen oppikouluosaston osastopäällikkönä 1959–1969. Kaukamaa oli myös osastorehtorina ja lehtorina valtion sisäoppilaitoksen kurssilla vuonna 1945. Kaukamaa oli kansanedustajana 1948–1951 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Kaukamaa kuului jäsenenä myös muun muassa Yleisradion ohjelmaneuvostoon, ylioppilastutkintolautakuntaan ja Suomen oppikoulujen opettajaneuvostoon.Porvarillisen työn arkisto : Lauri Iivari Kaukamaa == Teoksia == Nimellä L. I. Kaukamaa: * Porin seutu itsenäisyystaistelun vaiheissa. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1933 * Fredrik Frans Wallenstråle porilaisena kauppiaana ja laivanvarustajana. Historiallinen arkisto XLIV. Helsinki 1938 * Porin työväen järjestäytymispyrkimyksistä 1800-luvulla ennen elinkeinovapautta. Historiallinen arkisto 45. Helsinki 1939 * Vahokosken sahariita teoksessa Satakunta-sarja. Kotiseutututkimuksia XI. 1939 * Lisävalaistusta maamme kruununmetsätalouden alkuvaiheisiin. Historiallinen aikakauskirja 3/1941 * Porin puutavarakaupasta ja metsänkäytöstä kaupungin kauppapiirissä "suuren laivanvarustustoimen" aikana 1809-56, väitöskirja. Historiallisia tutkimuksia 27. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1941 * Tie- ja vesirakennushallitus 1816-1941 : katsaus viraston kehitykseen ja sen suorittamiin tärkeimpiin töihin. Tie- ja vesirakennushallitus, Helsinki 1941 * Aikamme kasvot. Kirjapaja, Helsinki 1944 * Maamme ulkomaanliikenteen rationalisointi : Mäntyluodon satamasta 7.2.1948 Poriin järjestetyn ministerivierailun aikana esitettyjä ajatuksia. Porin kaupunki - Porin kauppakamari, Pori 1948 * Porin lyseo 1879-1954 ; historiikin kirj. Heikki Impiwaara, L. I. Kaukamaa ; matrikkelin kirj. Heikki Vuorilehto. Porin lyseo, Pori 1954 * Satakunnan maanviljelysseura 1861-1961 ; kirj. L. I. Kaukamaa, V. Lähdeoja. Satakunnan maanviljelysseura, Pori 1961 == Toimitustöitä == * Satakunnan sananparsia ; toim. L. I. Kaukamaa ja Niilo Valonen. WSOY 1939 * Satakuntalaista arkea ja pyhää : museoitten ja yksityisten museokokoelmien esineitten kertomana. Satakunnan kirjallisen kerhon julkaisuja 7. Pori 1947 * Satakuntaa ja satakuntalaisia 2 ; toimituskunta L. I. Kaukamaa, Kauko Heikkilä, M. J. Saarnilehto. Satakunnan kirjallisen kerhon julkaisuja 8. Pori 1951 ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Meldrumin happo

Meldrumin happo eli 2,2-dimetyyli-1,3-dioksaani-4,6-dioni (C6H8O4) on heterosyklisiin dilaktoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. == Rakenne ja ominaisuudet == Ensimmäisen kerran Meldrumin happoa syntetisoi Andrew Norman Meldrum vuonna 1908 asetonin ja malonihapon välisellä reaktiolla Meldrum arveli syntetisoimansa yhdisteen rakenteen olevan β-hydroksi- isopropyylimalonihapon β-laktonin. Vuonna 1948 David Davidson ja Sidney Bernhard osoittivat yhdisteen todellisuudessa kuitenkin olevan 2,2-dimetyyli-1,3-dioksaani-4,6-dionia perustuen tarkempaan tietämykseen yhdisteen reaktiivisuudesta. Meldrumin happo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin sekä veteen että poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Meldrumin happo on laktoniksi poikkeuksellisen voimakas happo ja sen pKa-arvo vesiliuoksessa on 4,83 eli sen on vahvuudeltaan etikkahapon luokkaa. Eritysen poikkeukselliseksi tämän tekee se, että protonin luovuttaa hiiliatomi. Meldrumin happo esiintyy neutraalissa muodossa venekonformaatiossa ja esteriryhmät sijaitsevat syn-asemassa toisiinsa nähden eli samaan sunntaan molekyylitasoon verrattuna. Yhdisteen deprotonoituessa tapahtuu konformaation muutos, joka on energeettisesti edullinen johtuen suotuisammista vuorovaikutuksista eri molekyyliorbitaalien välillä ja anomeerisesta efektistä. == Valmistus ja käyttö == Meldrumin happoa voidaan valmistaa malonihapon ja asetonin välisellä reaktiolla etikkahappoanhydridin läsnä ollessa. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös dietyylimalonaatista kaksivaiheisella reaktiolla tai isoprenyyliasetaatista rikkihapon avulla.Peter Pollak & Gérard Romeder: Malonic Acid and Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 22.8.2015Osamu Yonemitsu, Ken-ich Elghanian & Amy C. Hart: 2,2-Dimethyl-1,3-dioxane-4,6-dione, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2010. Teoksen verkkoversio Viitattu 22.8.2015 Meldrumin happo on hyödyllinen molekyyli orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti kaksi tai kolme hiiliatomia sisältävänä niin kutsuttuna syntonina. Yhdiste reagoi muun muassa Knoevenagel-kondensaatiolla ja sen voidaan alkyloida tai asyloida. Alkyloitujen tai asyloitujen Meldrumin hapon johdannaisten reaktio alkoholien kanssa on kätevä tapa muodostaa malonihapon monoestereitä ja β-ketoestereitä. Lisäksi yhdiste soveltuu monien heterosyklisten yhdisteiden synteesiin ja siitä on syntetisoitu erityisesti pyridiini-, pyridoni-, pyrimidiini- ja triatsiinijohdannaisia. Melrumin hapon ja sen johdannaisten pyrolyysissä muodostuu keteenejä, jotka ovat myös hyödyllisiä synteessisen kemian välituotteita. : == Lähteet == Luokka:Laktonit
Achilles Wahlroos

Bror Justus Achilles Wahlroos (14. heinäkuuta 1834 Pori – 24. syyskuuta 1913 Ikaalinen) oli suomalainen tilanomistaja, hovineuvos ja maanmittari. Hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen metsänhoidon oppikirjan 1871. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Achilles Wahlroos, Aamulehti 25.09.1913 nro 221, s. 4, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot Wahlroosin vanhemmat olivat merikapteeni, liikemies Bror Mathias Wahlroos ja Justina Rosendahl. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun kymnaasista 1856 ja suoritti maanmittarin tutkinnon 1857. Wahlroos nimitettiin varamaanmittariksi 1860 ja komissionimaanmittariksi 1867. Hän toimi Uudenmaan läänin lääninmaanmittarina 1888–1896 ja maanmittauksen ylihallituksen ylijohtajan apulaisena 1896–1900. Hän sai hovineuvoksen arvon 1891. Wahlroos oli myös tilanomistajana Ikaalisissa. Wahlroos oli Suomen Maantieteellisen Seuran varapuheenjohtajana 1893 ja puheenjohtajana 1895, teknikkojen seuran puheenjohtajana 1898 sekä Maanmittariyhdistyksen aikakauskirjan vastaavana toimittajana 1892–1899. Hän oli yksityismetsäkomitean jäsenenä 1898 ja puheenjohtajana 1899. Hän oli mukana perustamassa lainakirjastoja Poriin ja Ikaallisiin. Ikaalisissa hän osallistui myös nuorisoseuran toimintaan. Achilles Wahlroos oli naimisissa vuodesta 1871 Emma Henriette Holmin kanssa. == Teoksia == * Lyhykäinen metsänhoidon oppi. Palander, Pori 1871 (Teos digitoituna Heldassa) * Kumo elfs utloppsvik nu och fordom. Societas geographica Fenniae, Helsingfors 1890 * Bidrag till kännedom om hatsstrandens förskjutning vid en del af Finlands vestkust. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1896 * Asialuettelo Suomen maamittariyhdistyksen aikakauskirjan vuosikerroille 1892-1903. Suomen maamittariyhdistys, Helsinki 1904 * Valter Gallén : Släktregister för släkten Sonska-Wahlroos enligt hovrådet Achilles Wahlroos anteckningar kompletterat av Valter Gallén. Författaren, Helsingfors 1942 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanmittarit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Iso-Ruona

Iso-Ruona on keskikokoinen järvi Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa, joka kuuluu Kiskonjoki-Perniönjoki-päävesistöön. Se kuuluu Varsinais-Suomen ELYn ympäristövastuualueeseen. == Lähteet == * Ruona Suomusjärvi Suomi - Kalastus ja kalapaikat * Iso-Ruona – Järviwiki Luokka:Suomusjärven järvet Luokka:Kurkelanjoen alue
Hermolanvaha

Hermolanvaha on siirtolohkare ja rajakivi entisellä Suomusjärven ja Kiikalan kuntien rajalla Salossa Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee peltojen keskellä pienessä metsäsaarekkeessa ja on korkeudeltaan noin 10 metriä. Kivi on yhtenä kohteena seututieltä 110 Suomusjärvellä alkavalla Aneriojärven luonto- ja kulttuuripolulla, jolta on opastus kivelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Rajakivet Luokka:Salon luonto Luokka:Suomusjärvi Luokka:Kiikala Luokka:Aneriojärven kyläasutus
Olli Vakkala

Olli Valtteri Vakkala (s. 27. kesäkuuta 1982Olli Vakkala Ilveksen edustusjoukkueen sivuilla Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa ja Ykkösessä Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja. Vakkala aloitti jalkapallon Tampereen Ilveksen Tesoman kaupunginosajoukkueessa. Hän pelasi juniorina myös Nokian Pyryssä. Ensimmäiset aikuisten ottelut Vakkala pelasi Koskenmäen Pallossa Vitosessa ja Kutosessa. Hän palasi kasvattajaseuraansa Pyryyn vuonna 2003 ja oli mukana voittamassa Nelosen lohkonsa heti ensimmäisellä kaudellaan. Kahden Kolmosessa pelatun kauden jälkeen Vakkala siirtyi Kakkosen Tampereen Kisatovereihin ja oli avauskokoonpanossa kaikissa pelaamissaan 18 sarjaottelussa. TKT kuitenkin putosi Kolmoseen ja Vakkala vaihtoi seuraa saman sarjatason Nokian Palloseuraan. Hän toimi myös joukkueen kapteenina molempina kausinaan. Kaudeksi 2009 Vakkala liittyi Kakkoseen nousseen Pirkkalan Jalkapalloklubin riveihin. PJK sijoittui lohkonsa viimeiseksi, mutta Vakkalalle kausi oli menestyksekäs hänen ollessa joukkueensa toiseksi paras maalintekijä kuudella maalillaan ja pelaten myös aloituskokoonpanossa jokaisessa sarjaottelussa. Hyvien otteidensa johdosta hän solmi sopimuksen kaudesta 2010 Kakkosessa pelanneen Tampereen Ilveksen kanssa. Vakkala nousi myös Ilveksessä tärkeään rooliin, ollen vakionimi puolustuslinjassa kahtena ensimmäisenä kautenaan ja toimien jopa kapteenina. Syyskuussa 2011 hän muutti Skotlantiin opiskelemaan Edinburghin yliopistoon. Vakkala pelasi Skotlannissa myös paikallista yliopistosarjaa. Vakkala palasi Ilvekseen kesäkuussa 2012 ja oli mukana nostamassa joukkuetta Ykköseen nousukarsintojen kautta. Ensimmäisellä Ykkösen kaudellaan hän jatkoi aloittavana pelaajana ja esiintyi 19 sarjaottelussa. Kauden 2014 Vakkala joutui olemaan lähes kokonaan sivussa lonkkavaivojen johdosta, palaten kentälle vasta kauden viimeisessä ottelussa FC Viikinkejä vastaan. Myllykosken Pallon menetettyä liigalisenssinsä Ilves nousi täydennysmenettelyn kautta Veikkausliigaan ja Vakkala solmi jatkosopimuksen joukkueen kanssa ensimmäiselle liigakaudelleen 2015. Hän kuitenkin loukkasi kylkensä talvikaudella ja oli poissa kentiltä lähes puoli vuotta ennen ensiesiintymistään pääsarjatasolla Rovaniemen Palloseuraa vastaan 22. elokuuta. Debyyttinsä aikaan Vakkala oli 33-vuotias ja oli esiintynyt kaikilla sarjatasoilla Ykkösestä Kutoseen, ollen historian ensimmäinen tämän meriitin saavuttanut pelaaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boniface Tumuti

Boniface Mucheru Tumuti (s. 2. toukokuuta 1992 Laikipia) on kenialainen aitajuoksija ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Mucheru on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.http://g2014results.thecgf.com/athlete/athletics/1023248/b_mucheru.html Mucheru oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi alkueriin.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/mu/boniface- mucheru-1.html Samoissa kisoissa hän oli mukana myös pitkässä viestissä. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Mucheru saavutti hopeaa 400 metrin aitajuoksusta uudella Kenian ennätyksellä 47,78. Vuoden 2015 MM- kilpailuissa Pekingissä hän juoksi alkuerissä ja välierissä oman ennätyksensä selviytyen finaaliin, jonka viidenneksi hän sijoittui. Afrikan- mestaruuskilpailuista Mucherulla on kulta, hopea ja neljä pronssia. Vuonna 2012 hän saavutti pronssia 400 metrin aidoista ja pitkästä viestistä, vuonna 2014 pronssia 400 metrin sileältä ja pitkästä viestistä sekä 2016 kultaa 400 metrin aidoista ja hopeaa pitkästä viestistä. Vuonna 2014 hän oli 400 metrin aidoissa kuudes Kansainyhteisön kisoissa Glasgow’ssa. Maanmiehensä Nicholas Bettin tapaan myös Mucheru on kilpaillut usein Suomessa, esimerkiksi Eliittikisoissa.http://yle.fi/urheilu/yksi_kotimainen_karkitulos_eliittikisoissa__tassa_lapinlahden_tulokset/8166868 == Ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 400 metrin aitajuoksu 47,78 NR Rio de Janeiro 18. elokuuta 2016 400 metrin juoksu 45,07 Marrakech 12. elokuuta 2014 == Lähteet == Luokka:Kenialaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Kenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emma Väre

Emma Väre (s. 15. tammikuuta 1993)Rarity Red toi valmentajalleen mieluisan syntymäpäivälahjan, Vermo.fi 16.1.2020. on suomalainen raviohjastaja, joka toimii myös valmentajana. Väre aloitti uransa poniraveissa, jossa hän kilpaili vuosina 2003-2011.http://www.hippos.fi/nuoriso/salamakyparat/osallistujat Häntä pidetään yhtenä Suomen lupaavimmista nuorista raviohjastajista. Ensimmäisen kerran Väre osallistui raveihin vuonna 2009. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samana vuonna.Väre, Emma. Hippos.fi. Ensimmäistä kertaa Väre osallistui yli sataan kilpailuun vuonna 2012, jolloin hän kilpaili 140 kilpailussa saavuttaen neljä voittoa. Parhaimmillaan Väre on saavuttanut kaksikymmentäkolme voittoa vuonna 2022. Väre on kasvattanut kahdeksan hevosta, valmentanut noin kahtakymmentä hevosta sekä ohjastanut yli 300 eri hevosta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz

Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz oli saksan kielen pisin sana (63 kirjainta), joka tarkoittaa naudanlihan tuoteselosteiden valvomisvelvollisuuden siirtoa koskevaa lakia. Sana otettiin pois käytöstä vuonna 2013. == Lähteet == *http://yle.fi/uutiset/eun_lakimuutos_vei_saksan_kielen_pisimman_sanan/6671898 Luokka:Saksankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Saksan laki
Tammikankaan hautausmaa

250px|thumb|Hautausmaan kappeli, taka-alalla kellotorni v:lta 1999 Tammikankaan hautausmaa sijaitsee Ylöjärven Kurussa, Poikeluksentien varressa, vajaa 2 kilometriä entisestä kuntakeskuksesta etelään. Hautausmaa ja sen kappeli vihittiin käyttöön vuonna 1904. Hautausmaata peruskorjattiin viimeksi vuonna 1999, jolloin sinne myös rakennettiin kellotorni. Kellon torniin lahjoitti Kurun Lions Club. Hautausmaan pohjoispuolella oleva laajennusosa hankittiin seurakunnan käyttöön vuonna 1956 ja takana oleva metsikkö vuonna 2002. Vanhan osan pinta-ala on noin 1,48 ha ja huoltotien pohjoispuolisen uudemman osan pinta-ala noin 5 254 m². ==Lähteet== Luokka:Ylöjärven hautausmaat Luokka:Kuru
Anders Samuelsen

Anders Samuelsen (s. 1. elokuuta 1967 Horsens) on tanskalainen poliitikko, joka toimi Liberaalin allianssin puheenjohtajana vuosina 2009–2019 ja istui kansankäräjillä 2001–2004 sekä 2007–2019. Vuosina 2016–2019 hän oli Tanskan ulkoministeri. Samuelsen istui kansankäräjillä aiemmin sijaisena vuosina 1998–2004 ja oli Euroopan parlamentin jäsenenä 2004–2007 edustaen Radikaalia Venstreä. Samuelsen jätti Radikaalin Venstren ja perusti uuden Ny Alliance -puolueen yhdessä Naser Khaderin ja Gitte Seebergin kanssa toukokuussa 2007. Samana vuonna pidetyissä vaaleissa Samuelsen valittiin kansankäräjille Ny Alliancen edustajana. Puolue muutti nimensä elokuussa 2008 Liberal Allianceksi. Liberaalin allianssin puheenjohtaja Samuelsenista tuli vuonna 2009 Naser Khaderin jätettyä puolueen sisäisten erimielisyyksien vuoksi. Perustajiin kuulunut Gitte Seeberg oli jättänyt puolueen jo edellisenä vuonna. Samuelsenin johdolla Liberaali allianssi otti suuntansa enemmän kohti liberaaleja teemoja ja talousliberalismia. Samuelsen erosi Liberaalin allianssin puheenjohtajan paikalta kesäkuun 2019 vaalien jälkeen, missä puolue kärsi vaalitappion sen pudotessa kansankäräjien pienimmäksi puolueeksi. Liberaali allianssi menetti yhdeksän sen 13:sta paikasta myös Samuelsenin pudotessa kansankäräjiltä. Samuelsenin sisko Mette Bock oli Tanskan kulttuuri- ja kirkkoministeri vuosina 2016–2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liberaali allianssin verkkosivusto * Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars Barfoed

Lars Barfoed (s. 4. heinäkuuta 1957 Frederiksberg) on tanskalainen poliitikko, joka toimi Konservatiivisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 2011–2014. Hän oli puolueen edustajana kansankäräjillä vuosina 2001–2015. Barfoed toimi perhe- ja kuluttaja-asioista vastaavana ministerinä 2005–2006, liikenneministerinä 2008–2010 ja oikeusministerinä 2010–2011. Barfoed valittiin Konservatiivisen kansanpuolueen johtoon tammikuussa 2011 edeltäjänsä Lene Espersenin jouduttua eroamaan tehtävästä. Espersen, joka toimi ulkoministerinä, oli vuoden 2010 Arktisen neuvoston kokouksen alla mennyt perhelomalle ja jättänyt väliin tapaamisen Yhdysvaltain ulkoministerin Hillary Clintonin kanssa. Barfoedin johdolla konservatiivit kärsivät vaalitappion vuoden 2011 vaaleissa. Barfoed kertoi yllättäen eroavansa puolueen johdosta elokuussa 2014. Hän perusteli päätöstä sillä, että puolue tarvitsi sukupolvenvaihdoksen. Barfoed on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 1981. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lars Barfoedin kotisivut Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskan oikeusministerit Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kattoerkkeri

Kattoerkkeri on rakennuksen katolla oleva erkkeri. Se muodostuu siten, että sen kohdalla katto viettää alaspäin loivemmin kuin ympärillä tai viettää muuhun kattoon nähden sivuille päin. Sen tarkoituksena voi olla paitsi tilan, myös valon määrän lisääminen.http://www.suomela.fi/keittio/Sailytys- varastot/Napparia-lisatilaratkaisuja--50808 == Lähteet == Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Saarenkylä (Muurame)

Saarenkylä on Päijänteen saari ja saaren kattava kylä Keski-Suomessa Muuramessa Muuratsalon ja mantereen välissä. == Maantietoa == Saari on 3,1 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä. Se sijaitsee Muuramen keskustaajaman edustalla Lehtisselän länsipuolella. Riihivuori kohoaa sen lounaispuolella niemessä, jonka Riihiniemen rantaan saari on melkein maatunut kiinni. Mantereen väliin jäävät Kivijärven lahti ja Kivijärven kanava sekä pohjoisempana Saarenlahti. Saarenkylän eteläpuolelle Kivijärven taakse jää Viitesaari, jonka itäpuolella on yhteinen Uitonsalmi Muuratsalon suunnalla. Saarenkylän saaren koillispuolella sijaitsee vielä Majasaari. Saari muistuttaa puolikuuta, jonka kapein kohta sijaitsee keskellä olevan Joutsenlahden kohdalla. Saari on siinä 220 metriä leveä. Saaren korkein huippu sijaitsee saaren eteläpäässä Hongistossa, joka on saaren laajin metsäalue. Se yltää noin 115 metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle. Silloin se kohoaa 37 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saarella on Joutsenlahdella ja saaren pohjoispäässä neljä muutakin metsäistä mäkeä. Joutsenlahden mäki on niistä korkein ja se kohoaa noin 14 metrin korkeuteen. Saaren viljelymaat sijaitsevat pääasiassa sen pohjoisoissa ja loppuvat saaren kapeikkoon Hongiston alkaessa kohota. Myös saaren eteläosassa on peltomaata neljän palstan verran. Saaren asutus on haja-asutusta, joka muodostaa koko saaren käsittävän kylän. Riihiniemen asuinalue on levittäytynyt sillan länsipuolelle muutaman talon osalta. Rannoille on rakennettu lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Ne keskittyvät lähinnä saaren eteläosoon Hongiston ympärille. Saarelle haarautuu tie yhdystieltä 16619 ja se kulkee Pitkälän ja Riihiniemen kautta Kivijärven kanavalle, jossa se ylittää kanavan siltaa pitkin. Tie haarautuu pohjoiseen- ja eteläiseen haaraan, josta lähtee tiet saaren jokaiseen osaan. Saaren kiertää veneväylä, joka kulkee ensin Uittosalmella ja joka haarautuu Lehtisselälle Majasaaren salmen kautta Saareslahteen. == Historiaa == Saarenkylässä on asuttu keskiajalta asti kiinteästi ja saaren kylätontin paikka sijaitsee todennäköisesti Kulmalan maatilan ja Vuohisaaren kohdalla peltorinteessä. Kylätontti näkyy ”Saaris by” -nimisenä vanhassa Kuninkaankartassa 1700-luvun lopulta. Toinen kartta vuodelta 1863 näyttää sekin Saarenkylän saarena. Päijänteen vedenpinnan alentaminen 1830-luvulla tai sen jälkeen on saanut saaret maatumaan toisiinsa ja mantereeseen kiinni. Vanhassa rekognosointikartassa vuodelta 1782 on järven vedenpinta niin korkealla, että saaren ja mantereen välissä on salmi. Saareen kulki tie, joka ylitti salmen nykyisen tien kohdalta tai sen läheltä. Taloudellisessa kartassa vuodelta 1940 saari on maayhteydessä Riihivuoren rantaan ja niin se on piirretty vielä vuoden 1992 peruskartassa. Tämän jälkeen on kaivettu kannaksen yli Kivijärven kanava. == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Manninen, Puola & Manninen, Turo: Saarenkylä–Muuramen helmi, Saarenkylän kyläyhdistys 2010, ISBN 978-952-92-7974-6 Luokka:Muuramen kylät ja alueet Luokka:Muuramen saaret Luokka:Päijänteen saaret
Ojasenlampi

Ojasenlampi on Keski-Suomessa Muuramessa Muuratsalon eteläosassa sijaitseva lampi. == Maantietoa == Lammen pinta-ala on 4,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Ojasenkallion, Lullinvuoren, Penttilänvuoren ja Hakolanvuoren välisessä kainalossa. Laakso aukeaa itään, minne laskee myös järven laskupuro. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Lammen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Lämmen läheltä kulkee metsäautotie, joka päättyy Ojasenkallion länsipuolelle. Jyväskylän ja Muuramen välinen kuntaraja jakaa saaren aivan lammen pohjoispuolelta. == Luontoarvoja == Lammen laskupuron varressa on metsälehmuksen muodostama jalopuumetsikkö, josta on muodostettu vuonna 2003 yksityisenä luonnonsuojelualueena rauhoitettu Ojasenlammen laskupuron lehmusmetsikön luonnonsuojelualue. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy. Järveen laskee Iso-Sikosen laskuoja ja siihen valuu myös Pieni-Sikosen laskupuron vedet, vaikka sen puroa ei ole piirretty Ojasenlampeen asti. Lampi laskee pitkin puroa, jonka suu on Ojasen talon luona Muuratsalon itärannassa Päijänteen Ristiselän Hauhonselkään. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Muuramen järvet Luokka:Ristiselän–Murtoselän alue Luokka:Muuratsalon järvet
Pienempi kuin kolme

Pienempi kuin kolme voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Pienempi kuin kolme, Loost Koos -rap-yhtyeen albumi vuodelta 2012 * <3, Sallan ja Miron matka maailman ympäri -pop-yhtyeen albumi vuodelta 2015.
Antto Laiho

Antto Laiho (29. toukokuuta 1870 Kankaanpää – 17. joulukuuta 1942 Forssa) oli suomalainen agronomi, jota pidetään yhtenä suomalaisen maatalousopetuksen uranuurtajista. == Elämä == Maanviljelijäperheeseen syntynyt Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta, jonka jälkeen hän opiskeli maanmittausinsinööriksi Helsingin Polyteknillisessä opistossa ja valmistui myös agronomiksi Mustialan maanviljelyskoulusta vuonna 1896. Vuosina 1904–1907 Laiho toimi Kaarinassa Tuorlan maamieskoulun johtajana, josta hän siirtyi Mustialaan yhteiskunnallisten aineiden opettajaksi. Myöhemmin Laiho valittiin Mustialan maanviljelyskoulun johtajaksi vuonna 1929, jossa tehtävässä hän oli syksyyn 1937 saakka. Laiho oli kiinnostunut erityisesti osuustoiminta- aatteesta sekä maatalouden historiasta. Mustialan maatalousmuseon hoitajana hän toimi vuodesta 1922 lähtien, jolloin sen perustaja Gösta Grotenfelt kuoli. Laihon aikana museon kokoelmat kasvoivat huomattavasti, lisäksi hänen ansiokseen voidaan lukea 1937 valmistunut uusi museorakennus. Laiho oli jo aikaisemmin 1910-luvulla tehnyt yhdessä Grotenfeltin kanssa useita maatalousesineiden keräysmatkoja eri puolille maata. Antto Laiho asui Tammelassa vuodesta 1908 lähtien ja oli aktiivisesti mukana pitäjän kunnalliselämässä. Kunnallisneuvoksen arvonimen hän sai 1926. Laihon kirjallinen tuotanto käsittää muun muassa maanviljelijöille tarkoitettuja lakioppaita sekä historiikkeja. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1912 ilmestynyt Wanhan kansan merkkipäivät, josta on myöhemmin otettu lukuisia uusintapainoksia aina 2000-luvulle saakka. == Teoksia == *Suomen maatalouden historia, omakustanne, Tammela, 1910. *Maamiehen lakikirja, Kansa, Helsinki, 1912. *Wanhan kansan merkkipäivät, Karisto, Hämeenlinna, 1912. *Juhannuksen vietto Kankaanpään Vihtiläjärvellä, teoksessa Satakunta – Kotiseutututkimuksia III, Satakuntalainen Osakunta, Helsinki, 1914. *Kunnallistaksoituksesta maalaiskunnissa: ohjeita taksoittajille ja verovelvollisille, Karisto, Hämeenlinna, 1916. *Kunnallismiehen lakikirja, Karisto, Hämeenlinna, 1925. *Mustialan opiston historia 1840-1908, Mustialan maamiesopisto, Forssa, 1928. *Tammelan osuuskauppa r.l. 1919-1929, Tammelan Osuuskauppa, Forssa, 1929. *Mustialan maamiesopisto 1908-33, Mustialan maamiesopisto, Forssa, 1934. *Tammelan osuuskauppa r.l. 1919-1934, Tammelan Osuuskauppa, Forssa, 1934. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Puistolan urheilukenttä

Puistolan urheilukenttä on urheilukenttä Kotkassa Katariinan kaupunginosassa. Kenttä on tunnettu ennen myös nimellä Katariinan kenttä. ==Historia== Puistolan kenttä rakennettiin vuonna 1913 talkootyönä soiseen ja kiviseen maastoon. Kentän avauskilpailuna pidetään 29. kesäkuuta 1914 järjestettyjä kilpailuja, joihin osallistui muun muassa Hannes Kolehmainen. Kentällä järjestettiin Kalevan kisat vuosina 1921 ja 1935. Hiekkakenttä muutettiin nurmipäällysteiseksi vuonna 1938. Yrjö Nikkanen heitti kentällä 16. lokakuuta 1938 keihästä 78,70 metriä. Tulos säilyi maailmanennätyksenä lähes 15 vuotta. Kenttää peruskorjattiin vuosina 1964–1966. ==Lähteet== Luokka:Suomen urheilukentät Luokka:Kotkan urheilupaikat
Ensio Kytömaa

Ensio Kullervo Kytömaa (30. tammikuuta 1902 Mikkeli – 21. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen juristi ja edistyspuolueen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan vaalikaudeksi 1945–1948 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Lainvalmistelukunnan jäsenenä hän oli yli 30 vuoden ajan vuosina 1936–1969. Vuodet 1947–1948 Kytömaa oli eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtaja. Sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä hän toimi entisen pääministerin Jukka Rangellin puolustusasianajajana. Kytömaa oli myös Haagan kauppalanjohtaja vuosina 1933–1937. Hänen muita luottamustehtäviään olivat muun muassa Helsingin yliopiston Satakuntalaisen Osakunnan inspehtoorin virka 1922–1924 sekä Itsenäisyyden Liiton puheenjohtajuus vuonna 1926. Ensio Kytömaan isä oli toimittaja Kaarlo Kytömaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Haagan kauppalanjohtajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Aarno Malin

Aarno Malin (s. 1976/7) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.Ilkka Pernu, Toimittaja Aarno Malin tutki ihmismielen sairaimpia puolia ja sairastui itse Journalisti 6.6.2019, viitattu 23.8.2023Aarno Malin Atena Kustannus, viitattu 23.8.2023 Malin on koulutukseltaan filosofian maisteri.Mitä tapahtuu, kun putoaa kaikkien yhteiskunnan turvaverkkojen läpi? STT Info 7.6.2023, viitattu 23.8.2023 Hän kiinnostui 1990-luvun puolessavälissä voimakkaasti huumausaineaiheista. Malin myi väärinkäyttöön levinnyttä Lyrica-lääkettä koskevan artikkelinsa Suomen Kuvalehdelle. Vuonna 2014 hän alkoi tutkia Tor- verkon huumekauppasivusto Silkkitietä. Hän kirjoitti myös tämän työnsä tiimoilta Suomen Kuvalehteen.Miika Koskela, "Sysop" on kylmähermoinen kaveri, joka mahdollistaa Tor-verkon huumekaupan eikä tee virheitä – nyt hän sulkee foorumin, mutta kauppa jatkuu Yle 29.10.2020, viitattu 23.8.2023 Tor-verkon huumekauppaa tutkittuaan Malin päätti tutustua Tor-verkkoon myös muilta osin. Syksyllä 2016 hän löysi sivuston, joka keskittyi materiaaliin lasten kiduttamisesta ja raiskaamisesta eli hurtcoreen. Malin kirjoitti tästä materiaalista kesäkuussa 2018 Suomen Kuvalehteen laajan artikkelin "Sairaan ruma maailma". Hän joutui käsittelemään omia kokemuksiaan traumaterapiassa. Malinin ensimmäisenä kirjana ilmestyi vuonna 2022 Tor-verkon äärimmäisimpiä rikollisuuden muotoja käsittelevä Pimeyden ytimeen.Antti Kurra, "Sairainta settiä, mitä voin kuvitella maailmasta löytyvän" – Aarno Malin on nähnyt asioita, joista edes traumaterapeutti ei halunnut kuulla Yle 19.7.2022, viitattu 23.8.2023 Kesäkuussa 2023 ilmestyi häneltä kirja Mies, jota ei uskottu. Siinä hän käsitteli diagnoosin ja avun saamisen vaikeuttaan krooniseen kipuun ja muihin oireisiinsa, joiden taustalta oli lähes 20 vuoden viiveellä todettu muun muassa selkärankareuma. Malin on kirjoittanut Tor- verkon rikollisuudesta eri lehtiin ja blogiin. Häntä on usein kuultu mediassa ja pidetty Tor-verkon rikollisuuden asiantuntijana. Hän on itse ollut yhteydessä verkkorikollisiin ja kertonut kokeneensa uhkailua sekä kiristystä työnsä takia.Aarno Malin, Tor-verkkoa tutkinut Aarno Malin vajosi tuskaan ja päätyi traumaterapiaan: ”Näin pahuutta, jollaista normaali ihminen ei osaa edes kuvitella” Seura 9.8.2022, viitattu 23.8.2023 Malin toimi Keskusrikospoliisin asiantuntijana Vastaamon tietomurtoa koskeneessa tutkinnassa. == Kirjat == * Pimeyden ytimeen (2022, Atena) * Mies, jota ei uskottu (2023, Atena) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:1970-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tor-piilopalvelut
Chrysalis

Chrysalis voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * chrysalis, perhosen kotelo * Chrysalis, ranskalainen tieteiselokuva vuodelta 2007 * Chrysalis Records, brittiläinen levy-yhtiö.
Kalevi Virkkala

Onni Kalevi Virkkala (25. helmikuuta 1914 Humppila – 1. tammikuuta 2001 HelsinkiVeikko Lappalainen: Käytännön geologi oli arvostettu tutkija – Professori Kalevi Virkkala (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 22.1.2001. Viitattu 4.7.2018.) oli suomalainen geologi. Hän toimi Helsingin yliopiston geologian ja paleontologian dosenttina vuodet 1959–1980. Geologisessa tutkimuslaitoksessa Virkkala työskenteli vuosina 1945–1961 maalajigeologina, 1962–1969 valtiongeologina sekä 1969–1977 maaperäosaston johtajana ja professorina. Virkkalan väitökirja Glacial geology of the Suomussalmi area, East Finland julkaistiin 1951. Hän on myös kirjoittanut muun muassa Huittisten, Jämsän, Rauman ja Ulvilan historiateoksia sekä lukuisia Satakunnan geologiaa käsitteleviä artikkeleita Satakuntalaisen Osakunnan julkaisemaan Satakunta-sarjaan. Virkkalalla oli monia luottamustoimia Suomen Geologisessa Seurassa ja hän toimi sen puheenjohtajana vuonna 1958. == Teoksia == *Suur-Huittisten pitäjän historia vuoteen 1639, yhdessä Aina Lähteenojan ja Sirkka Valjakan kanssa, Lauttakylän kirjakauppa, Vammala, 1949. *Glacial geology of the Suomussalmi area, East Finland, Helsingin yliopisto, Helsinki, 1951. *Suur-Jämsän historia 1, Jämsän, Korpilahden, Petäjäveden, Muuramen, Säynätsalon, Jämsänkosken ja Koskenpään kunnat, Forssa, 1954. *Rauman seudun historia 1, yhdessä Pentti Papusen kanssa, Rauman seudun historiatoimikunta, Rauma, 1959. *Suomen geologinen seura: 75-vuotisjuhlajulkaisu – Geologiska sällskapet i Finland: 75-års festskrift, Geologinen tutkimuslaitos, Helsinki, 1961. *Tampereen seudun geologia, yhdessä Arvo Matiston kanssa, Tampereen kaupungin tieteellinen rahasto, Tampere, 1964. *Suur-Ulvilan historia 1, yhdessä Aarne Kopiston ja Erkki Lehtisen kanssa, Porin maalaiskunta ja Ulvilan kunta, Pori, 1967. *Maaperäkartoituksen maasto-opas, Geologian tutkimuskeskus, Espoo, 1972. *Geologian tutkimuskeskuksen 100-vuotishistoriikki 1886-1986, Geologian tutkimuskeskus, Espoo, 1986. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset geologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Aarre Tuompo

Aarre Armas Aatos Tuompo (11. toukokuuta 1908 Jaakkima – 30. elokuuta 1960 Mäntsälä) oli suomalainen psykologi, joka toimi Tampereella Yhteiskunnallisen korkeakoulun psykologian professorina 1957–1960 sekä psykologian dosenttina Turun yliopistossa vuodesta 1946 ja Helsingin yliopistossa vuodesta 1954 lähtien. Huittisissa sijaitsevan Länsi-Suomen opiston johtajana hän oli vuodet 1930–1955.Mikola, Tapani: Länsi-Suomen opisto 1892-1992: Vanhin suomenkielinen kansanopisto 100-vuotias, s. 110. R-Offset, Huittinen, 1991. ISBN 952-90368-7-6. Tuompo tutki muun muassa Rorschachin musteläiskätestin erilaisia käyttömahdollisuuksia ja teki aiheesta saksankielisen väitöskirjansa vuonna 1942. == Teoksia == *Länsi-Suomen kansanopisto vv. 1892-1932, yhdessä Väinö Ryöpyn kanssa, Länsi-Suomen kansanopisto, Vammala, 1932. *Experimentelle und sozialpsychologische Untersuchungen bei der Landjugend, Turun yliopisto, Turku, 1942. *Rorschachin metodi ja suomalainen maalaisväestö sen tutkimuskohteena, Turun yliopisto, Turku, 1948. *Esimies ja alainen – Förmannen och hans underlydande, Tilgmannin kirjapaino, Helsinki, 1951. *Totuutta etsimässä : tutkielmia henkitieteiden alalta, yhdessä Urpo Harvan kanssa, WSOY, Porvoo–Helsinki, 1951. *Kokeellis- ja sosiaalipsykologisia tutkimuksia maalaisnuorisolla, Turun yliopisto, Turku, 1952. *Bemerkungen zur Rorschach-Methode, Turun yliopisto, Turku, 1953. *S-testi: ihmisen kuvan piirtäminen psykodiagnostisena menetelmänä 1, yhdessä Väinö Heikkisen kanssa, Turun yliopisto, Turku, 1953. *S-testi: ihmisen kuvan piirtäminen psykodiagnostisena menetelmänä 2, yhdessä Väinö Heikkisen kanssa, Turun yliopisto, Turku, 1956. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Pohjajoki

Pohjajoki () eli Lampinjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Porin Ahlaisissa Satakunnassa. Se saa alkunsa Ahlaisten Lampinjärvestä. Lampinjärveen laskee osa Pomarkun Isojärven vesistä Salmusojan, Poosjärven ja Poosjoen kautta. Pohjajoen valuma-alue 57,3 km2, ja joki laskee Keikveden lahteen Ahlaisissa. Joki virtaa yläjuoksullaan Ahlaisten Lampin kylän kautta ja sen alajuoksu kulkee Ahlaisten Ylikylän Pohjajoen kulmakunnan kautta. Pohjajoki on yksi useita jokibifurkaatioita sisältävän Karvianjoen vesistön kolmesta lasku-uomasta. Kaksi muuta ovat Eteläjoki eli Ahlaistenjoki eli Noormarkunjoki Ahlaisissa ja Noormarkussa Porissa sekä Merikarvianjoki Merikarvialla ja Siikaisissa. Eteläjoki saa alkunsa Inhottujärvestä Noormarkussa ja Merikarvianjoki Isojärvestä Siikaisissa. Onnenkosken kahvila sijaitsee valtatie 8:n varrella Pohjajoen yläjuoksulla. ==Lähteet== Luokka:Merikarvianjoen alaosan alue Luokka:Porin joet Luokka:Ahlainen Luokka:Vesistöjen bifurkaatiot
Benjamin Thorne

Benjamin Gary Thorne (s. 19. maaliskuuta 1993) on kanadalainen kilpakävelijä, joka kilpailee 20 kilometrin kävelyssä. Thorne saavutti MM-pronssia 20 kilometriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Kanadan ennätyksellä 1.19.57. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän oli 20:s. Vuoden 2015 kesäuniversiadeista Gwangjusta Thorne saavutti hopeaa. Thorne opiskelee koneenrakennusta Brittiläisen Kolumbian yliopistossa Vancouverissa. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.THORNE Benjamin Gary (Arkistoitu versio) == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 20 kilometrin kävely 1.19.55 Rooma 7. toukokuuta 2016 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dimedoni

Dimedoni (C8H12O2) on rengasrakenteinen diketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa ja orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Dimedoni on huoneenlämpötilassa valkoista tai keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus on suurempi lämpimään kuin viileään veteen. Lisäksi se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, etikkahappoon, kloroformiin ja bentseeniin. Dimedonin vesiliuoksest hapettuvat hitaasti ilman hapen ja valon vaikutuksesta. Dimedoni on heikko happo ja sen pKa-arvo on 5,15. Muiden 1,3-dikarbonyyliyhdisteiden tavoin dimedonilla esiintyy keto-enolitautomeriaa ja enolimuotoa stabilisoi resonanssi. Kloroformiliuoksessa noin 66 % dimedonimolekyyleistä esiintyy diketonina ja noin 33 % enolina. Kloroformi liuoksessa yhdiste esiintyy osittain dimeereinä, jotka ovat linkittyneet toisiinsa vetysidoksin. Kiinteänä yhdiste esiintyy enolina niin kutsutussa kirjekuorikonformaatiossa ja molekyylit ovat linkittyneet toisiinsa vetysidoksin ketjuksi. ==Valmistus ja käyttö== Dimedonia valmistetaan dietyylimalonaatin ja mesityylioksidin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa tapahtuu Michael-additio dietyylimalonaatin enolaatin ja mesityylioksidin olefiinisen kaksoissidoksen välillä ja muodostuva välivaihe syklisoituu Claisen-kondensaatiolla muodostaen etyyli-5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksylaattia, joka hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa 5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksyylihapoksi. Tästä yhdisteestä eliminoituu hiilidioksidi happokäsittelyn seurauksena ja muodostuu dimedonia.Peter Pollak & Gérard Romeder: Malonic Acid and Derivatives, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.8.2015Harald Strittmatter, Stefan Hildbrand & Peter Pollak: Malonic Acid and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 23.8.2015 Dimedonia käytetään analyyttisessä kemiassa tunnistamaan aldehydejä ketoneista. Aldehydien kanssa dimedoni reagoi muodostaen liukenemattoman kiteisen yhdisteen, jota kutsutaan dimetoniksi. Ketonit eivät reagoi dimedonin kanssa samoin. Dimedonista ja ketonista muodostuva dimetoni voidaan muuttaa happokäsittelyn avulla heterosykliseksi dimetonianhydridiksi. Orgaanisissa synteeseissä dimedonia voidaan käyttää suojaamaan amiineja ja heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää syanidi-ionien spektrofotometriseen määritykseen. Dimedoni läpäisee solukalvon ja sen enolimuoto reagoi hapettuneiden proteiinien sulfeenihapporyhmien kanssa muodostaen konjugaatin. Näitä konjugaatteja voidaan käyttää proteiinien merkitsemiseen reversiibelisti, joko ennen tai jälkeen solujen hajottamisen. Dimedoniin voidaan myös liittää fluoresoiva ryhmä, jolloin dimedonin kanssa konjugaatin muodostaneet proteiinit voidaan tunnistaa fluoresenssin perusteella. ==Lähteet== Luokka:Ketonit
Aulis Blinnikka

Aulis Blinnikka (2. syyskuuta 1927 Sortavala – 28. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän aloitti uransa Laatokka-lehden kirjeenvaihtajana vuonna 1950. Vuosina 1972–1992 hän toimi Lehdistön Sanomapalvelun päätoimittajana ja toimitusjohtajana.Muistokirjoitus . Hs.fi 21.9.2015. Blinnikka eli lapsuutensa ja nuoruutensa Suistamon Jalovaarassa. Evakkotaival vei häntä eri puolille Suomea. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylästä ja jatkoi opintojaan Helsingissä, jossa valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi. Blinnikan puoliso oli kirjastoalalla elämäntyönsä tehnyt Vuokko Blinnikka. ==Julkaisut== * Sanomalehdistömme kehitys. Hki, 1968. * Valvontakomission aika. Porvoo; WS, 1969 * Lehdistön sanomapalvelu 40 vuotta: sanomalehtien yhteistyötä, Auli (!) Blinnikka. Helsinki: s.n., 1990 * Aulis Blinnikka, Leevi Blinnikka, Karjalasta Kanta- Suomeen. 2, Tietoja ja kuvia Blinnikan suvusta. Jokela: Blinnikan sukuseura, 1998 ISBN 952-91-0027-2. * Sortavalan lyseoseura 50 vuotta 1948-1998, toimittanut Aulis Blinnikka. Helsinki: Sortavalan lyseoseura, 1998 ISBN 952-91-0226-7. * Suistamolaisten joulukuu 1939, toimittanut Aulis Blinnikka. Järvenpää: Suistamon perinneseura, 1999 ISBN 951-96684-2-X. * Suistamolaisuus elää: Suistamon perinneseuran vuosikymmenet, toimittanut Aulis Blinnikka. Helsinki: Suistamon perinneseura, 2001 ISBN 951-96684-3-8. * Evakkoreppu: milloin minnekin Suistamolta, Aulis Blinnikka ; kuvat, piirrokset ja kartat: Aulis Blinnikka et al. Järvenpää: Suistamon perinneseura, 2003 ISBN 951-96684-4-6. * Sotavainajiamme rajan takaa: Suomen sodissa 1939-45 kentälle jääneiden etsinnät ja muiston vaaliminen, toimittanut Aulis Blinnikka. Helsinki, Sotavainajien muiston vaalimisyhdistys, 2004 ISBN 952-91-7168-4. * Aulis Blinnikka ja Asko Simanainen. Muistojen Suistamo kuvina: elämää ennen evakkoaikaa, Helsinki: Suistamon perinneseura, 2011 ISBN 978-951-96684-7-5. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Rusheen McDonald

Rusheen McDonald (s. 17. elokuuta 1992 Mandeville) on jamaikalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin juoksussa. Hän on 175 senttimetriä pitkä. McDonald oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän jäi alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Moskovasta hän saavutti hopeaa pitkästä viestistä. Vuoden 2015 MM-kilpailuiden alkuerissä hän juoksi uuden Jamaikan ennätyksen 43,93, mutta karsiutui välierissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä, jonka loppukilpailussa Jamaika sai toisella kokoonpanolla hopeaa. Hän saavutti IAAF World Realays -kilpailuissa 2019 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 pronssia 400 metrillä sisäratojen ennätyksellään 45,65. McDonald on voittanut yhden Timanttiliigan osakilpailun 400 metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 200 metrin juoksu 20,57 Kingston 23. toukokuuta 2015 400 metrin juoksu 43,93 NR Peking 23. elokuuta 2015 == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Jamaikalaiset pikajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rafik Zekhnini

Rafik Zekhnini (s. 12. tammikuuta 1998 Skien) on marokkolaisia sukujuuria omaava norjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa. Oikeajalkainen Zekhnini on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.http://www.transfermarkt.co.uk/rafik- zekhnini/profil/spieler/354278 == Ura == === Seurajoukkueura === Zekhnini nousi Odds BK:n Tippeligaenissa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudeksi 2015 ja hän tekikin pääsarjadebyyttinsä saman vuoden heinäkuussa.http://nr.soccerway.com/players/rafik-zekhnini/394246/ Elokuussa 2015 Zekhnini pelasi erittäin hyvin Eurooppa-liigan karsintaottelussa Borussia Dortmundia vastaan ja näin monet suurseurat, mukaan lukien Manchester United, kiinnostuivat hänestä.http://www.101greatgoals.com/blog/transfers/man-united- make-e3m-offer-to-odd-for-17-year-old-winger-rafik-zekhnini-ta/ Vuonna 2017 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan. === Maajoukkueura === Zekhnini debytoi Norjan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tor-Magnus Enari

Tor-Magnus Enari (8. lokakuuta 1928 Turku – 6. lokakuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) professori. Hän johti VTT:n biotekniikan laboratoriota, jossa sovellettiin geenitekniikkaa jo hyvin varhaisessa vaiheessa. Enarin isä oli toimittaja Reino Enari (entinen Engman). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska Normallyceumista vuonna 1946, opiskeli biokemiaa, valmistui filosofian kandidaatiksi 1954 ja väitteli tohtoriksi 1958. Hän työskenteli Helsingin yliopiston biokemian laboratorion assistenttina 1954–1958, Oy Panimolaboratorion toimitusjohtajana 1958–1967, VTT:n bioteknillisen laboratorion johtajana 1967–1983 ja VTT:n prosessitekniikan tutkimusosaston tutkimusjohtajana professorin arvolla 1983–1994. Hän oli myös Helsingin yliopiston biokemian dosentti 1960–1991 ja Suomen akatemian tutkijaprofessori 1979–1983. Enari valittiin vuonna 1969 Suomen Tiedeseuran jäseneksi.Hän kuului myös Teknillisten Tieteiden Akatemiaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:VTT Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet