EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luke Wilson

Luke Cunningham Wilson (s. 21. syyskuuta 1971 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1994 elokuvassa Bottle Rocket. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Blondin kosto ja Charlien enkelit. Myös Wilsonin veljet Owen ja Andrew ovat näyttelijöitä. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli 1996 Bottle Rocket Anthony Adams 1997 Bongwater David 1997 Telling Lies in America Henry 1997 Best Men Jesse Reilly 1997 Scream 2 'Stab' Billy 1998 Dog Park Andy 1998 Home Fries Dorian Montier 1998 Rushmore Dr. Peter Flynn 1999 Kill the Man Stanley Simon 1999 Blue Streak Carlson 2000 My Dog Skip Dink Jenkins 2000 Committed Carl 2000 Bad Seed Preston Tylk 2000 Charlien enkelit Pete Komisky 2001 Blondin kosto Emmett Richmond 2001 Soul Survivors Jude 2001 Richie Tenenbaum 2002 Stanley 2003 Masked and Anonymous Bobby Cupid 2003 Old School Mitch Martin 2003 Alex and Emma Alex Sheldon/Adam Shipley 2003 Charlien enkelit: Kurvit suoriksi Pete 2003 Blondin kosto 2 Emmett Richmond 2004 Maailman ympäri 80 päivässä Orville Wright (cameo) 2004 Uutisankkuri: Ron Burgundyn legenda Frank Vitchard 2005 Wendellin stoori Wendell Baker 2005 Perheen jalokivi Ben Stone 2006 Jackass: Number Two Hän itse (cameo) 2006 Minin eka kerta John Garson 2006 Huuhkajat Officer David Delinko 2006 My Super Ex Matt Saunders 2006 Idioluutio Corporal Joe Bauers/Not Sure 2007 You Kill Me Tom 2007 Vacancy David Fox 2007 Klo 15:10 lähtö Yumaan Zeke 2007 Blades of Glory Sex Class Instructor 2007 Battle for Terra Lt. James Stanton (äänirooli) 2007 Blonde Ambition Ben Connelly 2008 Henry Poole Is Here Henry Poole 2009 Middle Men Jack Harris 2010 Death at a Funeral Derek 2015 The Ridiculous 6 Danny Stockburn == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomislav Ivić

Tomislav Ivić (30. kesäkuuta 1933 Split, Jugoslavia – 24. kesäkuuta 2011 Split, Kroatia) oli kroatialainen jalkapallovalmentaja. Hän oli yksi maansa menestyneimmistä jalkapallovalmentajista voitettuaan 26 vuotta kestäneellä urallaan 15 pokaalia. Ivić kuoli 24. kesäkuuta 2011 splitiläisessä sairaalassa 77-vuotiaana. Hän oli sairastanut vuosia diabetesta. Former Croatia coach Ivic dies at the age of 77 ==Seurat valmentajana== * 1969–1972 NK Split * 1972–1976 HNK Hajduk Split * 1976–1978 AFC Ajax * 1978–1980 HNK Hajduk Split * 1980–1983 RSC Anderlecht * 1983–1984 Galatasaray SK * 1984–1985 US Avellino * 1985–1986 Panathinaikos * 1986–1987 Dinamo Zagreb * 1987–1988 FC Porto * 1988–1990 Paris Saint-Germain * 1990 Club Atlético de Madrid * 1990–1992 Olympique Marseille * 1992 SL Benfica * 1993–1994 FC Porto * 1994–1995 Dinamo Zagreb * 1995 Fenerbahçe SK * 1995–1997 Al Wasl ja Arabiemiirikunnat * 1997–1998 Persepolis FC ja Iran * 1998–2000 Standard Liège * 2001–2002 Olympique Marseille * 2003–2004 Al-Ittihad ==Saavutukset valmentajana== * Jugoslavian cupin voitto (5): 1972, 1973, 1974, 1975, 1976 * Jugoslavian-mestaruus (3): 1974, 1975, 1979 * Alankomaiden-mestaruus (1): 1977 * Belgian-mestaruus (1): 1981 * Intercontinental Cupin voitto (1): 1987 * Portugalin cupin voitto (1): 1988 * Portugalin-mestaruus (1): 1988 * Espanjan cupin voitto (1): 1991 == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jugoslavialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Andrew Wilson

Andrew Wilson (s. 22. elokuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Wilsonin veljet, Owen ja Luke, ovat myös näyttelijöitä. Wilson on tehnyt lyhyitä esiintymisiä veljiensä elokuvissa ja teki vuonna 2005 ensimmäisen ohjauksensa. Wilsonin suurin rooli oli vuonna 1996 elokuvassa Bottle Rocket. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Radio 967

Radio 967 eli ”ysikuusseiska” oli Keski-Pohjanmaalla toiminut kaupallinen radiokanava. Radio aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2007 kello 00:11 Iskelmän taajuuksilla. Tuolloin muutaman vuoden alun perin Radio Kokkolan, Radio Botnian ja Avain aseman taajuuksilla soinut Iskelmä lopetti toimintansa Keski- Pohjanmaalla. Radion 967:n primetimen kohderyhmänä olivat 25–50-vuotiaat kuuntelijat. Radion toimitus sijaitsi Kokkolassa Kallentorin kauppakeskuksessa. Radio 967:n ohjelma oli vahvasti paikallista. Paikallisuutiset tulivat yleensä puolelta ja STT:n pääuutislähetys aina seitsemän minuuttia vaille tasatunnin. Radio 967:n tunnuslause oli ”aamusta aamuun”. Toimintansa viimeisinä vuosina kanavalta ei enää kuultu paikallis- tai STT:n uutisia. Kanavan musiikkitarjonta oli monipuolista ja muistutti Radio Suomen, Radio Novan ja YleX:n tarjontaa. ==Historiaa== Radio 967:n taustayhtiö Nomatron Oy sai toimiluvan paikallisradiotoimintaan Kokkolassa, Kaustisella, Kannuksessa ja Pietarsaaressa vuonna 2006. Nomatron ei hakenut uutta toimilupaa määräaikaan mennessä, ja vuoden 2012 tammikuussa voimaan astuva toimilupa meni puhelinosuuskunta PPO-konserniin kuuluvalle Riofori Oy:lle. Yhtiön on tarkoitus käynnistää Radio Botnia -niminen 25–50-vuotiaille suunnattu paikallisradio. Radio 967 lopetti toimintansa 11. toukokuuta 2011 ennen varsinaisen radiotoimiluvan loppumista. Kesän 2011 ajan taajuuksia käytti Alajärveltä lähettävä Järviradio. Mediamonitori 10.06.2011: Järviradio kesäksi Keski-Pohjanmaalle == Ohjelmarunko == **Arkisin ma-pe** Primetime 6.30 - 18.00 6.30 - 10.00 Aamut \- Aamun uutisotsikoita 10.00 - 14.00 Keskipäivät \- Päivän kysymys \- Maanantaisin eduskuntatalon eväät 14.00 - 18.00 Iltapäivät \- Päivän ajankohtaisia asioita \- Torstaisin Kaarlen keittiössä 18.00 - Illat \- Musiikkia \- Suorat otteluselostuksia (kun mainittu) **Arkisin la-su** Primetime 10.00 - 13.00 la 10.00 - 13.00 Viikonloppu \- Kuluneen viikon kertausta la iltaisin - Suorat otteluselostukset (kun mainittu) su - Jumalanpalvelus Pyhäpäivinä ei juonnettua lähetystä, jos ei toisin ole mainittu. Muuna aikana musiikkia. == Taajuudet == * Kannus 92,7 MHz * Pietarsaari 94,6 MHz * Kokkola 96,7 MHz * Kaustinen 103,7 MHz == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Radio 967 viralliset sivut Luokka:Kokkolan media Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Vuonna 2007 perustetut radioasemat
Criollo (hevonen)

Criollo () on eteläamerikkalainen pienikokoinen Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa tavattava karjahevosrotu. Criollo on Argentiinan kansallishevonen. == Ominaisuudet == Criollot ovat pienikokoisia ja niiden säkäkorkeus on keskimäärin 145 cm eli kolmisen senttimetriä alle ponirajan. Rotua on kuitenkin pyritty jalostamaan hieman kookkaammaksi. Criollo on erittäin kestävä ja ketterä, ja sitä käytetään paljon karjahevosena mutta myös harraste- ja maastoratsuna sekä rodeoissa ja matkaratsastuksessa. Criollo tunnetaan erittäin kestävänä hevosena. Väritys on useimmiten hallakko, päistärikkö, ruunikko tai musta. Luonteeltaan criollo on yleensä aulis, älykäs ja järkevä. == Historia == Criollon sanotaan saaneen alkunsa 1500-luvulla, jolloin Etelä-Amerikkaan saapuneiden eurooppalaisten tuomia hevosia pääsi vapaaksi. Hevoset elivät villeinä noin kolmesataa vuotta, ja niitä alettiin jalostaa roduksi 1800-luvulla. Criollo melkein hävisi 1800-luvun loppupuolella, kun sitä alettiin risteyttää innokkaasti muiden rotujen kanssa. Rotua ei ole enää 1900-luvulla juurikaan risteytetty. 1920-luvulla sveitsiläinen professori Aime Tschiffely ratsasti kahdella criollolla, Manchalla ja Gatolla, Argentiinan Buenos Airesista Yhdysvaltojen pääkaupunkiin Washingtoniin. Matkaa kertyi 16 000 kilometriä ja siihen kului noin kolme vuotta. == Käyttö == Criolloa ja englannintäysiveristä risteyttämällä saadaan erinomaisia pooloponeja, ja criolloja käytetäänkin paljon argentiinalaisessa pooloponijalostuksessa. ==Aiheesta muualla== *Criollo Hevosmaailma.netissä *Crioulo Hevosmaailma.netissä Luokka:Argentiinalaiset hevosrodut Luokka:Karjahevoset Luokka:Lämminveriset
Erick Mombaerts

Erick Mombaerts (s. 21. huhtikuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. ==Ura== Hän sai lokakuun puolivälissä 2012 potkut Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtävästä. Mombaerts a demissionne Tammikuussa 2013 Mombaerts palasi seuravalmentajaksi Le Havren peräsimessä.Mombaerts, c'est fait Mombaertsin johdolla seura sijoittui kauden 2012/13 päätteeksi Ligue 2:ssa kuudenneksi. Kausi 2013/14 sujui odotuksiin nähden heikkomin ja Le Havre jäi kauas nousuun oikeuttavista sijoista ollen 12:ta. Joulukuussa 2014 Mombaerts jätti Le Havren ja siirtyi Japanin J. Leaguessa pelaavan Yokohama F. Marinosin peräsimeen. Mombaerts quitte le club ! Mombaertsin johdolla Marinos sijoittui parhaimmillaan J. Leaguessa viidenneksi kaudella 2017. Samaisella kaudella joukkue eteni Emperor's Cupin finaaliin, jossa kuitenkin hävisi Cerezo Osakalle. Kauden jälkeen Mombaerts jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana.Marinos’ Erick Mombaerts to step down after season Kesäkuussa 2019 Mombaerts allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Australian A-Leaguen Melbourne Cityn kanssa.Erick Mombaerts nouvel entraîneur de Melbourne City Syksyllä 2019 Mombaertsin suojatit kärsivät 4–0 tappion Adelaide Unitedille FFA Cupin finaalissa.Adelaide United rout Melbourne City 4-0 for third FFA Cup win Kaudella 2019/20 Mombaerts luotsasi Melbournen A-Leaguen runkosarjassa toiseksi. Mestaruuspudotuspeleissä Melbourne eteni loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi Sydney FC:lle 1–0.As it happened: Sydney FC beat Melbourne City for historic championship win Ranskalaisvalmentaja jätti seuran syyskuussa 2020.Melbourne City fast-track A-League succession plan as Patrick Kisnorbo takes over from Erick Mombaerts ==Meriitit== * Coupe Gambardella: 1989 * Ligue 2: 2003 * UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 2:ssa: 2003 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kintarō

Kintarō () on japanilaisessa kansanperinteessä esiintyvä sankarihahmo. Tarinan mukaan Kintarō-poika syntyi Ashigaravuorella Yamauba-noidalle. Lapsesta saakka Kintarōlla oli valtaisat ruumiinvoimat. Alun perin Kintarō-legenda perustuu yhteen Minamoto no Yorimitsun neljästä seuraajasta, Sakata no Kintokiin (坂田金時), jonka lapsuudenaikainen nimi Kintarō oli. Tarina on peräisin jo Muromachi-kaudelta, mutta erityisen suosituksi se nousi Edo-kauden puolivälissä, jolloin yleistyivät hahmosta kertovat jōruri-näytelmät ja ukiyoe-puupiirrokset. Myös nimeä Kintarō alettiin käyttää tähän aikaan. Prototyyppisenä poikahahmona Kintarōsta tuli suosittu poikien päivän (tango no sekku) nukkejen aihe. Vastaavantyyppinen tarina sankaripojasta on Momotarō- legenda. == Kuvia == Tiedosto:Yamanba and kintaro sakazuki.jpg|Yamauba ja Kintarō Tiedosto:Sakata Kaidomaru struggling with a huge carp under a waterfall.jpg|Sakata Kaidōmaru eli Kintarō taistelee jättiläiskarpin kanssa vesiputouksessa Tiedosto:NDL-DC 1302756-Tsukioka Yoshitoshi-芳年武者无類 阪田公時・源頼光- 明治19-crd.jpg|Minamoto no Yorimitsu ja Sakata no Kintoki Tiedosto:Kintaro.JPG|Kintarō-nukke == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilainen kansanperinne
David Gray (jalkapalloilija)

David Gray (s. 4. toukokuuta 1988 Edinburgh, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Akademian ja reservijoukkueen pelaaja Gray teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa 25. lokakuuta 2006 ottelussa Crewe Alexandraa vastaan. ==Statistiikka== Seura Ottelut Maalit Kausi Manchester United 1 0 2004 - == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Profiili Manchester Unitedin sivustolla Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phil Marsh

Phil Marsh (s. 11. marraskuuta 1986 St Helens, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Manchester Unitedin akademian ja reservijoukkueen pelaaja Marsh teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa liigacupin ottelussa Crewe Alexandraa vastaan, jossa hän oli aloituskokoonpanossa, mutta vaihdettiin Michael Barnesiin ensimmäisen puoliajan jälkeen. == Aiheesta muualla == *Profiili Manchester Unitedin sivustolla Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Appleton

Appleton voi tarkoittaa: ==Sukunimenä== * Alistair Appleton (s. 1970), brittiläinen televisiokuuluttaja * Edward Victor Appleton (1892–1965), englantilainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja * Jon Appleton (1939–2022), yhdysvaltalainen säveltäjä * Mason Appleton (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Natalie Appleton (s. 1973), brittiläinen/kanadalainen laulaja * Nathan Appleton (1779–1861), yhdysvaltalainen poliitikko ja kauppias * Nicole Appleton (s. 1974), brittiläinen/kanadalainen laulaja * Victor Appleton, yhdysvaltalaisen Stratemeyer-syndikaatin kirjoittajien yhteinen nimimerkki ==Paikannimenä== * Appleton, Oxfordshire, Englanti * Appleton, Newfoundland ja Labrador, Kanada * Appleton, Maine, Yhdysvallat * Appleton, Minnesota, Yhdysvallat * Appleton, Wisconsin, Yhdysvallat * Appleton le Moors, Yorkshire, Englanti * Appleton Thorn, Warrington, Cheshire, Englanti * Appleton Wiske, N Yorks, Englanti ==Muita== * Appleton, mm. paperikoneita valmistanut yritys * HMS Appleton (M1105), vuosina 1954–1972 käytössä ollut Britannian Kuninkaallisen laivaston miinanraivaaja * Appleton, brittiläinen kanadalaissyntyisistä jäsenistä muodostuva yhtye * Appleton Estate, jamaikalainen rommintuottaja * Appleton's Cyclopedia of American Biography * Rutherford Appleton Laboratory, tutkimuskeskus Chiltonissa, Englannissa
Nafisa Joseph

Nafisa Joseph (28. maaliskuuta 1978 – 29. heinäkuuta 2004) oli intialainen malli ja MTV:n videojockey. Hän oli vuoden 1997 Miss Intia ja semifinalisti Miss Universumissa. Nafisa Joseph kasvoi Bangaloressa. Hän oli vanhempiensa kahdesta tyttärestä nuorempi. Joseph aloitti mallintyönsä 12-vuotiaana. Hän oli nuorin osallistuja Miss Intia -kilpailussa 1997, jonka hän voitti. Hänellä oli myös ura televisiossa: Joseph muun muassa toimi MTV:n videojockeynä ja näytteli intialaisessa C.A.T.S-sarjassa. Vuonna 2004 hän juonsi Style-show'n Star Worldilla. Hän oli lisäksi toimittamassa Gurlz-lehteä. Joseph oli eläinsuojeluaktivisti ja kirjoitti The Times of Indialle viikoittaista kolumnia Nafisa for Animals. Nafisa Joseph teki itsemurhan asunnossaan Mumbaissa heinäkuussa 2004. Vanhempien mukaan syy oli se, että suunniteltu avioliitto liikemies Gautam Khandujan kanssa peruuntui. Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Intialaiset missit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Kumpula (täsmennyssivu)

Kumpula voi viitata seuraaviin: ==Paikka== * Kumpula, kylä Alahärmässä * Kumpula, kaupunginosa Helsingissä * Kumpula, kylä Hollolassa * Kumpula, kylä Kyyjärvellä * Kumpula, kylä Sanskerin saarella Perämerellä Ruotsissa * Kumpula, kaupunginosa Tampereella * Kumpulan kartano Kumpulassa Helsingissä * Kumpulan kampus, Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan kampusalue ==Sukunimi== *Anne Kumpula (s. 1955), suomalainen ympäristöoikeuden professori *Joona Kumpula (s. 2003), suomalainen jääkiekkoilija, *Kristiina Kumpula (s. 1955), suomalainen järjestöjohtaja *Miapetra Kumpula-Natri (s. 1972), suomalainen SDP:n kansanedustaja ja europarlamentaarikko *Santeri Kumpula (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija *Timo Kumpula (s. 1969), suomalainen ympäristögeoinformatiikan professori.
Julian Skrjabin

Julian Skrjabin (12. helmikuuta 1908 – 22. kesäkuuta 1919) oli venäläisen säveltäjä Aleksandr Skrjabinin poika, joka itsekin sävelsi ja soitti pianoa. Julian syntyi Aleksandr Skrjabinin ja hänen toisen vaimonsa Tatjana Fjodorovna de Schloezerin toiseksi lapseksi vuonna 1908.Jstor.org Hän oli isänsä kuollessa seitsemänvuotias. Tämän jälkeen hän asui äitinsä kanssa ensin Moskovassa ja sitten Irpenissä lähellä Kiovaa. Pianonsoiton alkeet Julian oli oppinut isältään. Säveltäjänalku hukkui yksitoistavuotiaana kesällä 1919 Dnepriin. Klassisen musiikin levymerkki Naxos on julkaissut eräällä Skrjabin- kokoelmallaan neljä Julian Skrjabinin säveltämää preludia.Naxos == Lähteet == Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Kuolleet lapset Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Adam Baldwin

Adam Baldwin (s. 27. helmikuuta 1962 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvassa Full Metal Jacket ja televisiosarjassa Firefly. Elokuvien lisäksi Baldwin on esiintynyt 1980-luvulta lähtien lukuisissa televisiosarjoissa, kuten Bones ja Salaiset kansiot. Hän on toiminut myös ääninäyttelijänä sarjoissa kuten Jackie Chan seikkailee, The Zeta Project ja Justice League Unlimited. Baldwin oli myös vuonna 2007 julkaistussa elokuvassa Superman: Doomsday Teräsmiehen ääniroolissa. Hän esiintyy myös vuonna 2007 alkaneessa amerikkalaisessa sarjassa Chuck. Baldwin on naimisissa Ami Juliusin kanssa ja parilla on kolme lasta, joista yksi on Devlin Shepard Baldwin (s. 17. lokakuuta 1996). Adam Baldwin ja veljessarja Alec, Daniel, Stephen ja William Baldwin eivät ole ainakaan läheistä sukua keskenään. Adam Baldwin on kotoisin Chicagosta, veljekset puolestaan New Yorkista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kannas-sarja

Kannas-sarja (kutsutaan joissakin yhteyksissä myös Kannakselaissarjaksi) on Laila Hirvisaaren (silloisen Hietamiehen) kirjoittama romaanisarja, joka käsittää viisi vuosina 1980–1984 ilmestynyttä romaania. Sarjan on kustantanut Otava. Kannas-sarja kuuluu Lehmusten kaupunki -sarjan ohella Hirvisaaren (Hietamiehen) pääteoksiin. Sarja sijoittuu pieneen Valkjärven pitäjässä Karjalankannaksella sijaitsevaan Suontaan kylään kuvaten siellä asuvien ihmisten elämää ihmisläheisesti ja hieman humoristisestikin. Sarja kuvaa ihmiskohtaloiden lisäksi Suomen historiaa vuodesta 1925 talvi- ja jatkosotien läpi vuoteen 1945. ==Sarjan osat== *Mäeltä näkyy toinen mäki (1980) *Maa suuri ja avara (1981) *Hylätyt talot, autiot pihat (1982) *Vierailla poluilla, oudoilla ovilla (1983) *Edessä elämän virrat (1984) ==Sarjan dramatisoinnit== *Hylätyt talot, autiot pihat, kuunnelma, YLE (1989) *Mäeltä näkyy toinen mäki, Katinhännän kesäteatteri (1989) *Maa suuri ja avara, Katinhännän kesäteatteri (1994) *Hylätyt talot, autiot pihat, Katinhännän kesäteatteri (1998) *Mäeltä näkyy toinen mäki, Lopen teatteri/kesäteatteri (1999) *Hylätyt talot, autiot pihat, elokuva (2000) *Mäeltä näkyy toinen mäki, Lemin nuorisoseura (2005) == Lähteet == * http://www.lailahirvisaari.net/kannas.html Luokka:1980-luvun kirjat Luokka:Romaanisarjat Luokka:Suomalaiset kirjasarjat Luokka:Laila Hirvisaaren teokset
Peruskartta

Peruskartta on karttatyyppi, jossa esitetään alueiden perusasiat, kuten talot, tiet, pellot ja vesistöt. Peruskartoista voidaan saada apua maastokarttojen ja tiekarttojen laatimisessa. == Lähteet == Luokka:Kartografia
Martti Lautala

Martti Matias Lautala (11. marraskuuta 1928 Lappee – 5. marraskuuta 2016) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvulla. Lautalan uran ehdoton huippuhetki oli MM-pronssimitalin voittaminen 30 kilometrin hiihdossa Falunissa 1954. Hän hävisi Neuvostoliiton Vladimir Kuzinille 27 sekuntia ja maanmiehelleen Veikko Hakuliselle vain yhden sekunnin. Samojen kisojen 50 kilometrin hiihdossa hän sijoittui seitsemänneksi. Lautala voitti poikien Suomen mestaruuden vuonna 1946 ja nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1948. Aikuisten sarjassa hän saavutti SM-pronssia 50 kilometrillä vuonna 1956. Holmenkollenin kisoissa hän oli 50 kilometrillä Veikko Hakulisen jälkeen toinen vuonna 1953. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui tällä maratonmatkalla toiseksi vuosina 1952 (kisan voitti Hakulinen) ja 1955 (voittajana Arvo Viitanen) sekä neljänneksi vuosina 1953 ja 1956. Seuratasolla Martti Lautala edusti Lappeen Rientoa. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä. Hänen kaksi poikaansa ovat myös menestyneet lähinnä kestävyysjuoksussa ja hiihdossa. Lautala asui nykyisen Lappeenrannan kaupungin alueella Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeellä. Suomen ja Neuvostoliiton raja vedettiin vuonna 1944 Lautalan suvun omistamien maiden halki. == Lähteet == * * https://sut.azurewebsites.net/joulu2008/lautala.html === Viitteet === Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Adiel Paananen

Adiel Arthur Paananen (3. tammikuuta 1897 Saarijärvi – 25. heinäkuuta 1968 Saarijärvi) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1920- ja 1930-luvulla. Paananen voitti pronssimitalin 50 kilometrin hiihdossa Oslon MM- kilpailuissa 1930. Hän hävisi Ruotsin Sven Utterströmille noin 4,5 minuuttia ja Norjan Arne Rustadstuenille yli 3,5 minuuttia. Samojen kisojen 18 kilometrin matkalla hän sijoittui 13:nneksi. Sankt Moritzin 1928 talviolympialaisissa Paananen keskeytti 50 kilometrillä. Suomen mestaruuden Saarijärven Pullistusta edustanut Paananen voitti 60 kilometrillä vuonna 1927 ja 50 kilometrillä 1929. Viidelläkympillä hän sai SM-hopeaa vuosina 1930 ja 1933. Ounasvaaran kisoissa hän voitti 30 kilometriä vuonna 1928, 10 kilometriä vuonna 1929 sekä 50 kilometriä vuosina 1929 ja 1931. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui 50 kilometrillä toiseksi vuonna 1927. Ammatiltaan Adiel Paananen oli maanviljelijä. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Pentti Pesonen

Pentti Pesonen (7. huhtikuuta 1938 Kangaslampi – 22. helmikuuta 2024) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1960-luvulla. Pesonen voitti hopeamitalin 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuista 1962 Zakopanessa. Hän hiihti viestin kolmannen osuuden. Kangaslammin Kisailijoita edustanut Pesonen voitti poikien (alle 18-vuotiaat) Suomen mestaruuden vuonna 1956 ja nuorten (19–20-vuotiaat) Suomen mestaruuden vuonna 1958. Ensimmäiset huippuhetkensä aikuisten sarjassa hän koki alkuvuonna 1961, kun hän voitti 30 kilometrin kilpailun Harrachovissa ja 15 kilometrin kilpailun Klingenthalissa sekä sijoittui Falunissa 30 kilometrillä Eero Mäntyrannan jälkeen toiseksi ja Puijon kisojen 15 kilometrillä myös toiseksi. Vuonna 1962 hän voitti Kokkolan kisojen 15 kilometrin hiihdon. Vuonna 1964 metsäteknikko Pesonen sijoittui SM-hopealle 30 kilometrillä Lauri Bergqvistin ja 50 kilometrillä Kalevi Hämäläisen jälkeen. Salpausselän Kisoissa hän hiihti 50 kilometrillä neljänneksi. Uransa ainoan Suomen mestaruuden hän voitti 50 kilometrillä vuonna 1965. Samana talvena hän voitti Ounasvaaran kisojen 15 kilometriä ja sijoittui Holmenkollenin 50 kilometrillä neljänneksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Ed Speleers

Edward John ”Ed” Speleers (s. 7. huhtikuuta 1988https://www.facebook.com/EdSpeleers/info Joissakin lähteissä esiintyy syntymäaika 21. joulukuuta 1987, ks. esim. & Hiltbrand, David: 'Eragon' star Edward Speleers is on quite the ride. The Philadelphia Inquirer, 14.12.2006. Chichester, West Sussex, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Speelers esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla vuonna 2006 ilmestyneen Eragon-fantasiaseikkailun pääosassa. Elokuva perustuu Christopher Paolinin samannimiseen romaaniin. Ennen Eragonia Speelersilla ei ollut kokemusta kuin amatööriteatterinäytelmistä. Hän oli kuitenkin ehtinyt hakea jo muun muassa Peter Pevensien rooliin elokuvaan Narnian tarinat: Velho ja leijona (2005). Speelers oli kiinnitettynä myös Eragonin jatko-osien filmatisointeihin, mikäli ensimmäinen elokuva olisi menestynyt riittävän hyvin. Jatko-osia ei kuitenkaan tuotettu. Eragonin jälkeen Speleers on esiintynyt muun muassa lyhytikäiseksi jääneessä brittiläisessä saippuasarjassa Echo Beach (2008) sekä elokuvissa A Lonely Place to Die (2011) ja Love Bite (2012). Hän myös näyttelee Jimmy Kentiä Downton Abbeyn kolmannella tuotantokaudella. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satu Salonen

Satu Salonen (s. 27. helmikuuta 1973) on entinen suomalainen maastohiihtäjä. Hän voitti pronssimitalin 4 x 5 km viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1997 Trondheimissa ja samoissa kisoissa hän sijoittui sijalle 12. viiden kilometrin hiihdossa. Salosen paras sijoitus henkilökohtaisessa kilpailussa talviolympialaisissa oli seitsemäs sija 10 km hiihdossa talviolympialaisissa 2002 Salt Lake Cityssä. Hänen sijoituksensa oli alun perin yhdeksäs, mutta sijoitus nousi parilla pykälällä Venäjän Larisa Lazutinan ja Olga Danilovan doping-tapausten johdosta. Hiihdon maailmancupissa Salonen on sijoittunut kuudesti kymmenen joukkoon parhaan sijoituksen ollessa viides 15 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailusta tammikuussa 2002 Val di Fiemmessä. Lisäksi Salonen oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi Uumajan maailmancupissa helmikuussa 2004. Salosen seura kansallisissa kilpailuissa oli Vahdon Tuisku. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hermokrates (dialogi)

Hermokrates on hypoteettinen Platonin dialogi, jota Platonin on oletettu suunnitelleen kolmanneksi osaksi myöhäiskautensa dialogitrilogiaan Timaioksen ja Kritiaan ohelle. Koska Kritias jää kesken meille tuntemattomasta syystä, on melko varmaa, ettei Platon koskaan aloittanut Hermokratesta. Joka tapauksessa dialogissa olisivat todennäköisesti esiintyneet samat henkilöt kuin kahdessa aiemmassa dialogissa, eli Sokrates, Timaios Lokroilainen, Hermokrates ja Kritias. Dialogi on nimetty Syrakusan armeijan kenraalina toimineen Hermokrateen mukaan. Hänellä on kahdessa aiemmassa dialogissa vain hyvin pieni rooli. Koska Kritias kertoo niissä kertomuksen siitä, kuinka muinainen yhdeksäntuhannen vuoden takainen Ateena kykeni voittamaan imperialistisen merivallan Atlantiksen, Hermokrateen tehtävänä olisi saattanut olla kertoa, kuinka Platonin oman ajan imperialistinen merivalta Ateena tuli kokemaan katkeran tappion Sisilian sotaretkellä Syrakusaa vastaan ja lopulta peloponnesolaissodassa Spartaa vastaan. LucasArtsin vuonna 1992 julkaisemassa videopelissä Indiana Jones and the Fate of Atlantis pelaajan tehtävänä on löytää Hermokrates saadakseen lisätietoa Atlantiksesta. == Lähteet == * Clay, Diskin: ”The Plan of Plato’s Critias”, s. 49–54, teoksessa * * === Viitteet === Luokka:Platonin dialogit
Ritchie Jones

Richard Glynn ”Ritchie” Jones (s. 26. syyskuuta 1986 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin kakkosliigassa pelaavaa Bradford Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.Ritchie Jones Hartlepool United FC. Viitattu 4.9.2008. Jones on Manchester Unitedin kasvatti ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 26. lokakuuta 2006 liigacupin ottelussa Barnetia vastaan. Käytyään lainalla useissa seuroissa Jones siirtyi kesällä 2008 Hartlepool Unitediin.Pools Make Move In Transfer Market Hartlepool United FC. Viitattu 4.9.2008. Kesällä 2010 hän siirtyi Oldham Athleticiin, jossa pelasi yhden kauden. Seuraavana kesänä hän vaihtoi Bradford Cityyn. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Boyd Malvo

Lee Boyd Malvo (s. 18. helmikuuta 1985) on mies, joka yhdessä John Allen Muhammadin kanssa pidätettiin 24. lokakuuta 2002 Beltwayn ampumistapauksista epäiltynä. Hänet todettiin syylliseksi 16 murhaan ja 7 murhan yritykseen, joista suurin osa liittyi Beltwayn tapahtumiin. Malvo tuomittiin elinkautiseen. == Ennen murhia == Lee Malvo syntyi Kingstonissa, Jamaikalla. Hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, ja isä näki poikansa viimeistä kertaa 1998. Tämän jälkeen Malvo muutti äitinsä kanssa Antiguan saarelle. Malvo tutustui John Muhammadiin Antigualla noin vuonna 1999. Pian kaksikko lähti yhdessä Yhdysvaltoihin, jossa Malvo kävi high schoolia, Muhammad valheellisesti hänen isäkseen ilmoitettuna. Malvon luokkatoverit sanoivat hänen olleen lahjakas kouluaineissa, kohtelias, siististi pukeutunut ja kantaa ottava, mutta että hänellä ei ollut paljoa ystäviä. John Muhammadin kanssa ystävystynyt Malvo kääntyi islaminuskoon. == Myöhemmät vaiheet == John Muhammad ja Lee Malvo aloittivat Beltwayn ampumistapauksina tunnetun sarjamurhansa syksyllä 2002. Kaksikko tappoi kymmenen ihmistä ennen kuin poliisi löysi heidät nukkumassa autossaan 24. lokakuuta. 10\. maaliskuuta 2004 Malvo tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen. Myöhemmin selvisi, että Muhammad ja Malvo olivat jo ennen Beltwayn tapahtumia syyllistyneet murhiin. Malvon tuomio kuitenkin pysyi elinkautisena, koska hän oli ollut alle 18-vuotias rikosten tekohetkellä. Muhammad sen sijaan tuomittiin kuolemaan. Malvo kärsii tuomiotaan Virginian osavaltion Red Onion vankilassa Wise Countyssä, joka on toinen ( Wallens Ridge ) osavaltion supermax luokitelluista vankiloista. Muhammad teloitettiin myrkkyruiskeella 10. marraskuuta 2009 Greensvillen rangaistuslaitoksessa Jarrattissa Virginiassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tōru Iwatani

Tōru Iwatani (, s. 25. tammikuuta 1955 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan muun muassa Pac-Man -pelin (1980) kehittäjänä. Iwatani meni töihin Namcolle 1977 ja aloitti näin videopelien kehittämisen. Iwatani sai pian idean Pac-Manin kehittämiseen, joka julkaistiin Japanissa 10. toukokuuta vuonna 1980. Peli julkaistiin pian myös muissa maissa. Pac-Manin nimi on lähtöisin syömiseen viittaamisesta äänestä paku paku. Pelin alkuperäinen kirjoitusmuoto oli Puck-Man, mutta peli nimettiin uudestaan koska P-kirjain oli helppo muuttaa F-kirjaimeksi raaputtamalla siitä osa pois. Iwatani on kertonut kehityksen aikaisista haasteista ja muun muassa uuteen ideaan liittyvästä haasteesta, jossa perusajatuksen saa nopeasti hyväksytettyä, mutta "ylimääräiseksi" katsottujen osien tarpeellisuus on vaikeampaa. Iwatanin mukaan nuo osat ovat tarpeettomia vain tarkasteltuna erillään, mutta osana julkaistua peliä pelaajat eivät näe niitä tarpeettomina. Aiemmin julkaistut videopelit olivat teemaltaan synkempiä kuten ammuntapeleissä: Iwatani suunnitteli pelin laajemmalle yleisölle ja pirteämmäksi. Muita Iwatanin suunnittelemia pelejä olivat Pole Position (1982) ja Libble Rabble (1983). Iwatani jätti työnsä Namcolla maaliskuussa 2007 päästäkseen lehtoriksi Tokion polytekniseen yliopistoon. Hän on myös ollut vierailevana professorina Osakan taideyliopistossa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pajalan rautatieasema

Pajalan rautatieasema (, ) oli Ruotsin valtionrautateiden, Statens Järnvägarin, rautatieasema Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Rautatieasema avattiin 1930-luvulla ja se suljettiin vuonna 1970. Asema-alueen muodostivat asemarakennus nimikyltteineen sekä tavaramakasiini. Erikoiseksi Pajalan aseman teki rautatien puuttuminen: Ruotsin Ylitornion ja Pajalan välistä rautatietä ei koskaan rakennettu, ja Statens Järnvägar hoiti Ylitornion ja Pajalan välistä liikennettä linja-autoin. Liikenteessä noudatettiin rautateiden rahtitariffeja ja matkalippuhintoja. ==Lähteet== * Resiina-lehti nro 1/2002: Rajarata - Ruotsin puoleisen Torniojokilaakson rautateitten historiaa ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Valokuva asemasta Luokka:Ruotsin lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Pajalan liikenne
Paavo Hukkinen

Paavo Hukkinen (oik. Paul Hukkinen, ) oli suomalainen näyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden järjestäjä. Hän syntyi Saksassa asuneen toimittaja Eino I. Hukkisen perheeseen, joka muutti Suomeen 1914. Hukkinen näytteli suunnilleen sadassa elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa monista sivurooleistaan Armand Lohikosken ohjaamissa Pekka ja Pätkä -elokuvissa. Varttuneemmalla iällä hän näytteli myös muutamassa Spede Pasasen elokuvassa. Televisionäytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet (1978) Hukkinen esitti neuvostopoliitikko Andrei Ždanovia. Elokuva-alan näyttelijälakon johdosta Hukkinen siirtyi Vaasan suomalaiseen teatteriin, missä hän toimi näyttelijänä ohjaajavelvollisuudella vuosina 1966–1969. == Filmografia == * Tukkijoella (1937) * Kuriton sukupolvi (1937) * Oi, aika vanha, kultainen...! (1942) * Ratavartijan kaunis Inkeri (1950) * Yö on pitkä (1952) * On lautalla pienoinen kahvila (1952) * Majuri maantieltä (1954) * Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä (1954) * Sininen viikko (1954) * Taikayö (1954) * Neiti talonmies (1955) * Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) * Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja (1955) * Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955) * Tähtisilmä (1955) * Niskavuori taistelee (1957) * Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957) * Pikku Ilona ja hänen karitsansa (1957) * Rakas varkaani (1957) * Murheenkryynin poika (1958) * Pekka ja Pätkä Suezilla (1958) * Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958) * Sven Tuuva (1958) * Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) * Punainen viiva (1959) * Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960) * Opettajatar seikkailee (1960) * Komisario Palmun erehdys (1960) * Kankkulan kaivolla (1960) * Kaasua, komisario Palmu! (1961) * Oksat pois... (1961) * Tulipunainen kyyhkynen (1961) * Tyttö ja hattu (1961) * Naiset, jotka minulle annoit (1962) * Pojat (1962) * Älä nuolase... (1962) * Hän varasti elämän (1962) * Villin Pohjolan kulta (1963) * Teerenpeliä (1963) * Turkasen tenava! (1963) * Jengi (1963) * Kielletty kirja (1965) * Johan nyt on markkinat! (1966) * Täällä Pohjantähden alla (1968) * Kahdeksas veljes (1971) * Kujanjuoksu (1971) * Meiltähän tämä käy (1973) * Pohjantähti (1973) * Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975) * Jäniksen vuosi (1977) * Viimeinen savotta (1977) * Sodan ja rauhan miehet (1978) (tv-sarja) * Ruskan jälkeen (1979) * Kiljusen herrasväki (1981) * Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983) * Hirtettyjen kettujen metsä (1986) * Liian iso keikka (1986) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaisen elokuvan järjestäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Simson ja Delila (Saint-Saënsin ooppera)

Simson ja Delila (Samson et Dalila) on Camille Saint-Saënsin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka kertoo Raamatun Simsonista. Saint-Saëns sai idean oopperaansa jo vuonna 1868. Sävellystyön valmistuttua ensimmäinen näytös esitettiin Pariisissa 26. maaliskuuta 1875, mutta se sai vihamieliset arvostelut ja säveltäjä yritti turhaan saada koko työtään Pariisin oopperoiden ohjelmistoon. Vasta 2. joulukuuta 1877 Saint-Saënsin ystävä Franz Liszt esitti sen Weimarin Hoviteatterissa nimellä Simson und Delila.Oiva Talvitie ja Kari Rydman (toim.): Sävelten maailma, s. 306. WSOY, Helsinki 1956. Paikalla oli Saint-Saënsin lisäksi myös hänen oppilaansa Gabriel Fauré. Teos oli suurmenestys. Pariisissa ooppera esitettiin kuitenkin vasta vuonna 1892. Oopperan ehkä tunnetuin aaria on Delilan (mezzosopraano) toisessa näytöksessä Simsonille laulama Mon cœur s’ouvre à ta voix, sanatarkasti ”Sydämeni avautuu äänellesi”, Jussi Jalaksen suomennoksessa ”Kun kuulen äänesi”. Kolmannen näytöksen vauhdikkaasta tanssista Bacchanale on tullut suosittu myös itsenäisenä orkesterikappaleena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:1870-luvun musiikkiteokset Luokka:Camille Saint-Saënsin teokset Luokka:Ranskankieliset oopperat
Va

Va tarkoittaa seuraavia: * Va, intialainen elokuva vuodelta 2010 * .va, Vatikaanin Internet-maatunnus * * * Virginia, postilyhenne VA, Yhdysvaltain osavaltio * * . * Valtion arkiston lyhenne VA, nykyinen Kansallisarkisto * United States Department of Veterans Affairs * va., väliaikainen
Siitintukku

Siitintukku on erityisesti kämmekkäkasveille ominainen suvulliseen lisääntymiseen liittyvä muodostuma. Samanlaisia rakenteita tavataan myös muista kasviheimoista. == Rakenne == Siitintukku muodostuu ainakin osittain yhteenkasvaneista hedelehdistä ja emilehdistä. Useimmilla kämmekkälajeilla siitintukku on voimakkaasti muuntunut, ja alkuperäisten osien tunnistus on vaikeaa. Vaikka suurimmalla osalla on vain yksi normaaliin tapaan toimiva hede (useimmilla Asparagales-lahkon kasveilla kolme), ovat joutoheteet muodostuneet siitintukun toimintaa edistäviksi osiksi, esimerkiksi siitepölymyhkyjä suojaavaksi kalvoksi. Heikoimmin kehittynyt siitintukku lienee alkeellisina pidetyillä Neuwiedia-lajeilla, joilla on kolme selvästi erottuvaa hedettä. Siitepöly ei ole kämmekkäkasveilla vapaana kuten useimmilla kukkakasveilla, vaan se esiintyy erityisissä siitepölymyhkyissä, joiden rakenteessa on usein pitkälle kehittyneitä erikoistumia, yleisimpänä kanta, joka liittää siitepölyn tiukasti pölyttäjään. Kämmeköillä siitintukku on joskus kasvanut osittain yhteen huulen tai muiden kehälehtien kanssa. == Siitintukku ja pölytys == Siitintukun rakenne pyrkii usein ehkäisemään itsepölytystä. Emin luotti on yleensä omassa syvennyksessään toimivan heteen takana. Joillakin lajeilla, esimerkiksi monilla Suomalaisilla kämmekkälajeilla, siitepölymyhkyt kääntyvät eteenpäin parinkymmenen sekunnin kuluttua siitä, kun pölyttäjä on saanut myhkyt ruumiiseensa, useimmiten päähänsä. Tähän mennessä pölyttäjä on yleensä jo siirtynyt seuraavaan kasviin, ja nyt siitepölymyhky on oikeassa asennossa osuakseen luottiin. Niin siitepölymyhkyn kuin huulenkin rakenne ovat usein erikoistuneet rajoitettua pölyttäjäkuntaa varten, esimerkiksi vain yhteen hyönteislajiin. Orkideoiden pölytys onkin usein hyvin pitkälle erikoistunut tapahtuma. Luokka:Kasvianatomia Luokka:Kukat
Vc

Vc tarkoittaa seuraavia: * (toiminnassa 2003–2008) * * * Viktorian risti, (engl. Victoria Cross), Yhdistyneen kuningaskunnan korkein sotilasansiomitali.
Vh

Vh tarkoittaa seuraavia asioita: * * Verohallitus, VH, Verohallinnon yksikkö.
Vj

Vj viittaa seuraaviin: * * valtiopäiväjärjestys, VJ, parlamentin toimintaa säätelevä laki * vartionjohtaja, VJ, nuori johtaja partiossa * VJ on klubeilla ja festivaaleilla esiintyvä henkilö, joka muokkaa liikkuvaa kuvaa. ;henkilöitä * Vj, artisti
Rivinletto

Rivinletto eli Kaasamatala on pieni kivikkoinen saari ja merilintujen pesimäalue Kiiminkijoen suistossa Rivinnokan niemen länsipäässä Oulun Haukiputaalla Perämeren rannikolla. Saari on asumaton, eikä sillä ole lainkaan kasvistoa. Saari sijaitsee Kiiminkijoen pääuoman eteläreunalla Laitakarin sataman eteläpuolella. == Rivinleton loisto == Saarella on nimellä Rivinletto tai Rivinleton loisto tunnettu sektoriloistotorni, joka on osa Martinniemeen ja Kiiminkijoelle johtavan väylän väyläohjausta. Loisto on niin kutsuttu apuloisto, joka sytytetään tarvittaessa. Sen valotunnuksena on valkoinen valonvälähdys joka kolmas sekunti. Valo näkyy sektorissa, jonka rajat mereltä loistoa kohti nähtynä ovat 016°—284°. Valon korkeus merenpinnasta on 7,6 metriä ja valon kantomatka on 3,5 meripeninkulmaa eli noin 6,5 kilometriä.Suomen rannikon loistot 2005, julkaisija Merenkulkulaitos. Betoninen, vuonna 1939 rakennettu loistotorni on pyöreä, yläosaltaan musta ja alaosaltaan valkoinen, ja sen huipulla on valkoinen lyhtykoju. Loistokojua kiertää kävelytasanne.Suomen rannikon loistot 1993, julkaisija Merenkulkulaitos. == Lähteet == Luokka:Haukipudas (kaupunginosa) Luokka:Suomen loistot Luokka:Oulun merialueiden saaret
Vk

Vk tarkoittaa seuraavia asioita: * VK, panssariajoneuvo * VK, venäläinen yhteisöpalvelu * * viikko, vk, seitsemän vuorokauden mittainen ajanjakso * viime kuuta, viime kuun, vk., suomen kielen ajanilmaus * Valtiokonttori, VK, valtiovarainministeriön virasto * virsikirja, VK, hengellinen laulukirja * Viekin rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Vk. * Vuorimieskilta * Västerbottens-Kuriren, ruotsalainen sanomalehti * Venäjän keskitys, VK, nimitys useille Suomen salaisille sotasuunnitelmille 1920–1930-luvulla
Ja

Ja tarkoittaa seuraavia: * * ja, suomen kielen rinnastuskonjunktio * ja, looginen konnektiivi * * * jatkoaika, ja., joissakin urheilulajeissa varsinaisen peliajan jälkeen jatkuva otteluaika * Joensuun Ampujat, JA, suomalainen urheiluseura * Junge Alternative für Deutschland, JA, saksalainen poliittinen nuorisojärjestö.
Ulkokallan majakka

Ulkokallan majakka on parinkymmenen kilometrin päässä Kalajoen kaupungista, Kallankareihin kuuluvalla Ulkokallan saarella Perämerellä sijaitseva majakka. Saarella on ollut majakka jo vuodesta 1856, jolloin rannikkopitäjien kalastajille annettiin lupa pitää saaressa merkkitulta. Saari on noin 400 metriä pitkä, ja noin 200 metriä leveä. Sen korkein kohta on vain noin neljä metriä merenpinnasta. Nykyisen, vuonna 1871 valmistuneen tiilisen majakkatornin on suunnitellut Axel Hampus Dahlström. Majakan yhteydessä on majakanvartijoiden rakennus. Ulkokallan majakan rakentaminen on osa Luotsilaitoksen Pohjanlahden majakanrakennusohjelmaa. Ensin majakka aiottiin rakentaa läheiselle Maakallan saarelle, mutta monien vastustuksesta johtuen se lopulta päätettiin rakentaa Ulkokallaan, joka oli lähempänä laivareittejä. Majakkaan asennettiin Fresnellin järjestelmän mukainen linssilaitteisto, jonka valonlähteenä oli petroliliekki. Majakan valo sytytettiin ensimmäisen kerran 1872. Sähköinen valolaite asennettiin 1961 ja samalla majakkaan asennettiin suuntaamaton radiomajakka. Majakan henkilökuntaan kuului majakkamestari ja kolme majakanvartijaa. Heidän asuinpaikkanaan olivat hirsiset virkatalot. Saarella oli jo ennestään rakennuksia, sillä kalastajat olivat rakentaneet sinne pieniä harmaita mökkejä. Asukkaat joutuivat keräämään sadevettä, sillä Ulkokallalle ei voinut rakentaa kaivoa. Keväällä ja syksyllä henkilökunta saattoi joutua olemaan jopa yli kolme kuukautta eristyksissä ulkomaailmasta. Kesällä taas saarella oli jopa ruuhkaakin, sillä joskus 1800-luvulla saarella ja sen mökeissä saattoi yöpyä jopa yli sata kalastajaa. Ulkokallan majakka oli miehitetty vielä 1970-luvun alussa. Tuolloin saarella asui neljä majakanvartijaa, jotka työskentelivät pareittain kahden viikon vuoroissa. Miehitys lopetettiin 1974, kun majakka automatisoitiin viimeisenä Perämeren majakoista. Sumusireeni ja radiomajakka poistettiin 1976 ja majakka varustettiin tutkamajakalla 1979. == Vuoden 1944 tulipalo == Tammikuussa vuonna 1944 saarella syttyi majakkamiesten asuintalossa tulipalo. Luoto oli silloin tyhjillään, ja voimistunut tuuli voimisti tulipaloa. Kun viimein jäiltä tullut palokunta pääsi paikalle, rakennus oli palanut jo maan tasalle. Sinä talvena koko saari oli tyhjillään, ja vielä monta seuraavaakin vuotta majakkaväki joutui asumaan sijaisrakennuksissa. Vasta vuonna 1958 rakennettiin uusi asuinrakennus, joka oli selvästi edellistä parempi ja mukavampi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ulkokallan majakka Merenkulkulaitoksen sivustolla Luokka:Kalajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Perämeri Luokka:Suomen majakat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Santiago de Cuba (provinssi)

Santiago de Cuba on yksi Kuuban provinsseista. Se on Kuuban asukasluvultaan toiseksi suurin provinssi 1,05 miljoonalla asukkaallaan. Sen suurin kaupunki on Santiago de Cuba, joka on myös provinssin pääkaupunki. Provinssi on luonnonvaroiltaan rikas ja sen alueelta löytyy muun muassa rautaa ja nikkeliä. Sen talous kuitenkin painottuu pääasiassa maatalouteen, mutta teollisuus on alkanut kehittyä pääkaupungin ympärillä turismin kasvaessa. Alueen kaunis luonto houkuttelee turisteja sekä Kuubasta että ulkomailta. ==Kunnat== *Contramaestre *Chivirico *Mella *Palma Soriano *San Luis *Santiago de Cuba *Mayarí Arriba *La Maya *Cruce de los Baños == Lähteet == Luokka:Kuuban provinssit
Relativismi

Relativismi (< , ”suhteellinen”) eli suhteellisuusajattelu tarkoittaa käsityksiä, joita yhdistää näkemys siitä, että jokin asia on suhteellinen johonkin toiseen seikkaan nähden tai tällaisesta riippuvainen. Esimerkiksi jotkut relativistit katsovat, että ihmiset voivat ymmärtää ja arvioida käyttäytymistä tai uskomuksia ainoastaan omassa historiallisessa tai kulttuurisessa kontekstissaan. Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ”Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin”.Protagoras . niin&n;äin 4/1995. == Relativismin muotoja == * Esteettinen relativismi * Kulttuurirelativismi * Moraalinen relativismi * Tietorelativismi ja totuusrelativismi == Katso myös == * Objektivismi * Perspektivismi * Subjektivismi == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * BBC Radio 4 series ”In Our Time”, on Relativism - the battle against transcendent knowledge, 19. tammikuuta 2006 * * Du Nouy, Pierre Lecomte: What 'Being Relative' Means, osa teoksesta L’Homme et sa destinée (1947) * Luokka:Filosofian termit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jacky Duguépéroux

Jacky Duguépéroux (s. 2. tammikuuta 1948 Saint-Malo) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja. Hän toimi viimeksi RC Strasbourgin päävalmentajana ja nosti seuran takaisin Ligue 2:een kaudella 2015/16.Duguépéroux remplace KellerThierry Laurey deux ans à Strasbourg ==Seurat pelaajana== * –1965 Chantilly * 1965–1973 Valenciennes FC * 1973–1979 RC Strasbourg * 1979–1988 ASP Vauban Strasbourg Saavutukset pelaajana * Ranskan Ligue 2:n mestaruus: 1972, 1977 * Ranskan mestaruus: 1979 ==Seurat valmentajana== * 1988–1991 ASP Vauban Strasbourg * 1993–1995 RC Strasbourgin juniorijoukkue * 1995–1998 RC Strasbourg * 1998–2002 RC Strasbourgin urheilujohtaja * 2004–2006 RC Strasbourg * 2006–2007 Espérance Sportive de Tunis * 2007–2008 Étoile Sportive du Sahelin tekninen johtaja * 3/2014–2016 RC Strasbourg Saavutukset valmentajana * Nationalin voitto: 2016 * Coupe de la Liguen voitto: 1997, 2005 * Coupe de Francen voitto: 2001 * Coupe de Francen toinen sija: 1995 * Tunisian cup: 2007 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre Mankowski

Pierre Mankowski (s. 5. marraskuuta 1951 Amiens) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi vuosina 2014–2016 Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Mankowski succède à SagnolSylvain Ripoll nommé sélectionneur des Espoirs Hän toimi vuosina 2002–2010 Ranskan maajoukkueen apulaisvalmentajana voittaen MM-hopeaa 2006. Hän toimi myös Kamerunin maajoukkueen kakkosvalmentajana 1998 MM-kilpailuissa. ==Ura pelaajana== * 1972–1976 RC Lens * 1976–1978 Hazebrouck * 1978–1983 Amiens SC Saavutukset pelaajana * Coupe de Francen kakkossija: 1975 ==Ura valmentajana== * 1983–1988 SM Caen * 1988–1993 Le Havre AC * 1993–1994 Lille OSC * 1994–1996 SM Caen * 1996–1997 AS Saint-Étienne * 1997–1998 Paris Saint- Germainin kuntokeskuksen valmentajia * MM-kisat 1998 Kamerunin kakkosvalmentaja * 1998–1999 RC Strasbourg * 2000–2002 Ranskan alle 16-vuotiaiden maajoukkue * 2002–2010 Ranskan maajoukkueen kakkosvalmentaja * 2010–2012 Ranskan alle 18-vuotiaiden maajoukkue * 2012–2014 Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkue * 2014–2016 Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkue Saavutukset valmentajana * Ligue 2-kauden paras valmentaja: 1983–84, 1986–87, 1987–88 * Nousu Ligue 1:een: 1988 * Ligue 2:n mestaruus: 1996 * MM-hopeaa kakkosvalmentajana: 2006 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt