EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pentti Kivinen

Pentti Erkki Ilmari Kivinen (s. 20. elokuuta 1943 Vaasa) on suomalainen juristi ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 14.8.2023. Kivinen syntyi lakitieteen lisensiaatti Rento Kivisen ja voimistelunopettaja Aira Paavilaisen perheeseen ja avioitui 1966 peruskoulunopettaja Tuula Marjatta Mäntyniemen kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1963 ja valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1967 ja lisensiaatiksi 1971, varatuomarin arvon hän sai 1969. Kivinen oli Tukon lakimies 1969–1971 ja lakiasiain johtaja 1971–1977, Rautakonttori-yhtiön toimitusjohtaja 1977–1984, Tukkukauppojen-yhtiön pääjohtaja 1984–1992 ja Suomen Messut Osuuskunnan toimitusjohtaja 1993–2011. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2002.Kuka kukin on 1978, s. 397. Viitattu 14.8.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kauppaa, messuja, politiikkaa: Kauppaneuvos Pentti Kivisen elämä, Jyrki Jokinen (toim.), 2021 Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valdemarin kirja

Valdemarin kirja: Antikvariaattitarinoita on suomalaisen kauhukirjailija Boris Hurtan novellikokoelma, joka ilmestyi Portti-kirjojen kustantamana vuonna 2010. Kirja sisältää kymmenen Portti-lehdessä vuosina 1988–2006 ilmestynyttä novellia sekä ennen julkaisemattoman tarinan ”Kiemurtelevateräinen tikari”. Kokoelman novellit kertovat antikvariaatinpitäjä Valdemar Rydbergistä ja tämän apulaisesta Nils ”Nisse” Hermelinistä, jotka salaopillisia kirjaharvinaisuuksia etsiessään joutuvat kerta toisensa jälkeen kohtaamaan Cthulhu-taruston kauhistuttavat voimat. Esipuheen mukaan ”äärikiihkeä bibliomaani” V. Rydberg on ”suomalaisen scifi- ja fantasiakirjallisuuden vanhin ja sitkeähenkisin hahmo”.Valdemarin kirja 2010, s. 7. Novelleissa esiintyy myös todellisia henkilöitä ja paikkoja, kuten filosofi S. Albert Kivinen ja kirjailija Tatu Vaaskivi, ja niissä on paljon viittauksia H. P. Lovecraftin tuotantoon sekä harvinaisiin kirjoihin, kuten Mika Waltarin julkaisemattomaan runokokoelmaan Lauluja saatanalle. == Novellit == * Pahat henget Porkkalassa (4/1988) * Pirunkirjojen kintereillä (3/1988) * Perkeleitä Broadwayllä (2/1989) * Perisynnin kosketus (4/1989) * Prins Sigismundin lokikirja (3/1991) * Kiemurtelevateräinen tikari (ei julkaistu aiemmin) * Utta Maara Tsum (1/1997) * Valdemarin kirja (2/2000) * Ahneiden puutarhat (4/2000) * Tuulinen syksy (1/2005) * Salakuljettajan tytär (3/2006) (Suluissa Portin numero, jossa novelli ensi kertaa julkaistiin.) == Vastaanotto == Turun Sanomien Katariina Norontaus kuvailee ensimmäisiä Valdemar-tarinoita puhtaaksi Lovecraft-fanifiktioksi. ”Novelli novellilta Valdemar ja Nisse alkavat kuitenkin itsenäistyä esikuvansa varjosta, ja loppupuolen novellit seisovat vakaasti omilla jaloillaan. Vauhti on hidastunut ja toiminnallisuus vähentynyt hahmojen ja kirjailijan ikääntyessä. Yliluonnollinen ja kauhu taipuvat samalla ennemminkin dekkarin suuntaan. Se, katoaako samalla jotain alkupään tarinoiden vetoavasta viattomuudesta, on makuasia.” Norontaus kiittää myös viehättävän vanhahtavaa kirjoitustyyliä. Helmet-kirjaston verkkosivusto nosti Valdemarin kirjan suositellun kauhukirjallisuuden listalleen ja kuvaili Rydbergin seikkailuja karmaiseviksi ja huvittaviksi. == Lähteet == Luokka:Cthulhu- antologiat ja -novellikokoelmat Luokka:Suomalaiset kauhunovellikokoelmat Luokka:Vuoden 2010 kirjat
Chilen geologia

Chilen geologia käsittää Chilen kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja. == Kallioperä ja maastonmuodot == Maan itäosassa pitkin Argentiinan rajaa sijaitsee Andien vuorijono. Se on 7 000 kilometriä pitkä, ja se on maailman pisin vuorijono. Se kuuluu Kordillieerien vuoristoon, joka menee läpi Etelä- ja Pohjois-Amerikan. Andien alueella esiintyy usein maanjäristyksiä ja siellä on toimivia tulivuoria. Andien länsiosassa on vuoristoalue, joka on vanhempi kuin Andit yleensä. Se muodostui noin 200 miljoonaa vuotta sitten jurakaudella. Suurin osa Andeista on syntynyt noin 60 miljoonaa vuotta sitten. Chilen pohjoisosassa on lähellä Tyynenmeren rannikkoa vuoristo Cordillera Domeyko, jonka keskikorkeus on noin 1 000 metriä ja joka on samansuuntainen kuin Andit. == Geologiset uhkat == Chile sijaitsee alueella, jossa Nazcan laatta työntyy jatkuvasti kohti Etelä-Amerikan laattaa. Alityöntöalueella esiintyy paljon vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä Suuri Chilen maanjäristys 1960 oli voimakkain koskaan mitattu maanjäristys. Chilen tulivuorista vaarallisimmat ovat maan geologian laitoksen mukaan Villarrica, Llaima, Calbuco, Nevados de Chillán, Puyehue-Cordón Caulle, Osorno, Mocho-Choshuenco, Antuco, Carrán-Los Venados, Cerro Azul-Quizapu, Chaitén, Lonquimay, Hudson ja Láscar. == Maaperä == Maastonmuotojen ja sedimenttien erilaisen alkuperän takia maaperä eroaa suuresti Chilen pohjois- ja eteläosan välillä. Pohjoisen aavikolla on suolaista hiekkaa, soraa ja emäksistä maa-ainesta, jota olisi vaikea viljellä edes keinokastelun avulla. Myös jokikeitailla suolaisuus rajoittaa maanviljelyä. Maan keskiosassa alluviaali on ravinteikasta. Tuliperäinen aines on niin läpäisevää ja nopeasti kuivuvaa, että monilla alueilla voidaan viljellä vain pitkäjuurisia havupuita. Järvialueella maaperän läpäisevyys on pientä, ja siellä onkin kosteita suoalueita. Andien eteläosassa on kylmää ja sateista, maaperässä on tyypillisestti litosolia ja sen päällä ohut kerros andosolia. Vain viileän ilmaston sademetsät pärjäävät sellaisissa olosuhteissa. Etelän Tulimaan ja Patagonian alankoalueet ovat nummea, jonka turpeessa kasvaa varvikkoa ja suokasveja. Ylempänä ohut orgaanisen maan kerros peittää kivikkoa. Poimuetelänpyökki on sopeutunut tällaiseen ympäristöön. == Kaivannaiset == Chile on maailman suurin kuparin ja toiseksi suurin litiumin tuottaja. Se johtaa myös jodin, reniumin, natriumin ja kaliumnitraatin tuotannossa. Vuonna 2022 Chile tuotti kuparia noin 5,2 miljoonaa tonnia, joka oli noin 24 prosenttia koko maailman tuotannosta. Samana vuonna litiumintuotanto oli noin 39 000 tonnia, joka oli noin 30 prosenttia koko maailman tuotannosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Soil Map South America FAO Luokka:Chilen maantiede Luokka:Alueellinen geologia
Päivi Linnoinen

Päivi Kaarina Linnoinen (o.s. Miettinen, s. 21. heinäkuuta 1961 Kaavi) on suomalainen pappi ja kirkollinen vaikuttaja. Linnoinen on toiminut vuodesta 2013 lähtien Tapiolan seurakunnan kirkkoherrana. Tätä ennen on työskennellyt 20 vuoden ajan seurakuntapappina Nurmijärvellä, sekä Klaukkalan kirkkopiirin johtavana pappina ja kappalaisena. Vuosina 2011–2013 Linnoinen toimi Helsingin piispan teologisena erityisavustajana. Linnoinen on koulutukseltaan teologian lisensiaatti. Hän on tehnyt väitöskirjaa Anna-Maija Raittilan teologiasta. Linnoinen valittiin Espoon hiippakunnan pappisedustajaksi kirkolliskokoukseen vuonna 2012. Tuolloin hän oli ehdolla Kevään kirkko-ehdokaslistalla. Linnoinen uusi paikkansa vuonna 2016 ja 2020. Vuonna 2020 Linnoinen oli ehdolla Toivoa on - uudistuminen mahdollisuutena-ehdokaslistalla, joka oli Tulkaa kaikki- liikkeen suosittelema ehdokaslista. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arkadi Vasiljev

Arkadi Nikolajevitš Vasiljev (; 16. maaliskuuta 1907 Šuja – 23. elokuuta 1972 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja käsikirjoittaja. Vasiljevin pitkästä proosasta on suomennettu vain alkujaan vuonna 1969 jatkokertomuksena ilmestynyt poliittinen jännitys- ja dokumenttiromaani Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne (WSOY, 1975), joka kertoo neuvostoliittolaisten tiedusteluagenttien toiminasta vuoden 1918 Neuvostoliitossa ja Saksan selustassa toisen maailmansodan aikana. Romaanin ensimmäisessä osassa kuvataan Tšekan työskentelyä vallankumouksen jälkeisessä ajassa. Toisessa osassa kerrotaan Vlasovin armeijan esikunnasta neuvostoliittolaisesta näkökulmasta ja kuvaillaan esikuntaan soluttautuneiden tiedustelumiesten toimintaa. Lähtökohtana ovat historian tosiasiat ja päähenkilön, entisen tšekalaisen ja Vlasovin armeijaan soluttautuneen tiedustelumiehen, kertomat muistitiedot. Venäläinen historian tohtori, kollaboraatioon toisen maailmansodan aikana erikoistunut Boris Kovalev on huomauttanut, että "kirjailija vääristeli monia tosiasioita" teoksessaan. == Teokset == === Romaanit === * Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne (час дня, ваше превосходительство, 1969) Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-06886-1 === Lyhytproosa === * Kristallimaljakko, teoksessa: Mille nauratte: valikoima neuvostohuumoria ja -satiiria, suom. Juhani Konkka. Kansankulttuuri 1964 Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Marunamatkija

Marunamatkija (Oreoscoptes montanus) on matkijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Marunamatkija kasvaa 20-23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat harmaanruskeat. Siivissä on kaksi heikosti erottuvaa juovaa. Marunamatkijan rinta ja vatsa ovat pohjaväriltään kellertävän valkoiset, ja niissä on runsaasti mustia viiruja. Linnun kyljet ovat punaruskehtavat. == Levinneisyys ja elintavat == Marunamatkija pesii Brittiläisestä Kolumbiastalta New Mexicoon ja talvehtii Yhdysvaltain lounais- ja eteläosissa sekä Meksikossa. Lajin elinympäristöä ovat salviamarunaa (Artemisia tridentata) tai muita marunoita ja pensaikkoa kasvavat alueet. Talvehtimisalueillaan se elää kuivilla ruohomailla ja kuivissa metsissä. Marunamatkijan ravintoa ovat erityisesti hyönteiset, mutta se syö myös marjoja. Kuppimainen pesä rakennetaan marunapensaaseen, ja naaras munii neljä tai viisi sinistä ruskeapilkullista munaa. Marunamatkijan pesimäkausi on maaliskuulta heinäkuulle. == Lähteet == Luokka:Matkijat
Lech Wałęsan kunnianosoitukset

Lech Wałęsa, joka tuli tunnetuksi Puolan Solidarisuus-liikkeen karismaattisena johtohahmona ja kommunismin romahdettua Puolan presidenttinä, otti elämänsä aikana vastaan useita palkintoja, joista tunnetuin lienee Nobelin rauhanpalkinto. == Ritarikunnat == === Puolalaiset === * Valkoisen kotkan ritarikunta (Puola, 1992, suurmestari) * Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta (Puola, 1992, suurmestari) Lähde: === Ulkomaalaiset === * Presidential Medal of Freedom (USA, 1989) * Philadelphian vapauden mitali (USA, 1989) * Marianmaan ristin ritarikunnan 1. luokka (Viro, 2006) * Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta ketjulla (Suomi, 1993) * Kunnialegioonan suurristi (Ranska, 1991) * Italian tasavallan ansioritarikunnan suurristi (Italia, 1991) * Valkoisen leijonan ritarikunnan suurristi (Tšekki, 1999) * Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1993) * Vapauden ritarikunta ketjulla (Portugali, 1993) * Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 1994) * Pyhän Mikaelin siiven ritarikunnan suurristi (Portugali) * Alankomaiden leijonan ritarikunnan suurristi (Alankomaat) * Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia, 1991) * Serafiimiritarikunnan ritari (Ruotsi, 1993) * Unkarin ansioritarikunnan suurristi (Unkari, 1994) * Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja) * Paavi Pius IX:n ritarikunta ketjulla (Vatikaani, 1991) * Bathin ritarikunnan suurristi (Yhdustynyt kuningaskunta, 1991) * Francisco de Mirandan ritarikunnan 1. luokka (Venezuela, 1989) * Saksan liittotasavallan ansioritarikunnan suurristi (Saksa) * Chilen ansioritarikunta ketjulla (Chile) * Etelän Ristin ritarikunnan suurristi (Brasilia, 1995) * Uruguayn itäinen tasavallan mitali (Uruguay) * Turkin tasavallan valtion ritarikunnan 1. luokka (Turkki, 1994) * Liettuan vuosituhannen tähti (Liettua, 2008) * 55x55px Kristoffer Kolumbuksen ritarikunnan suurristi (Dominikaaninen tasavalta, 2001) * Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunnan 2. luokka (Ukraina, 2005) Lähde: Wałęsa kieltäytyi vuonna 2011 ottamasta vastaan Vytautas Suuren ritarikuntaa, koska katsoi Liettuan sortavan maan puolalaisvähemmistöjä. == Nobelin rauhanpalkinto == Wałęsalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1983. Myöntämisperusteena oli väkivallaton toiminta vapaiden ammattiyhdistysten ja ihmisoikeuksien hyväksi Puolassa. == Kunniakansalaisuudet ja kaupungin avaimet == Wałęsa on 35 eri kaupungin tai alueen kunniakansalainen. == Kunniatohtorin nimitykset == Wałęsalle on myönnetty kunniatohtorin arvo 38 yliopistossa ympäri maailmaa. == Lech Wałęsan mukaan nimettyjä paikkoja == Vuonna 2004 Gdańskin lentokenttä nimettiin uudelleen Lech Wałęsan mukaan. == Lähteet == Wałęsa, Lech kunnianosoitukset
Guillaume Musso

Guillaume Musso (s. 6. kesäkuuta 1974 Antibes, RanskaGuillaume Musso, Vsd.fr, viitattu 14.8.2023 ) on ranskalainen kirjailija. Musson äiti työskenteli kirjastossa, ja Musso vietti paljon aikaa kirjastossa, missä hän jo varhain viehättyi kirjallisuudesta. Hän osallistui kouluaikaiseen kirjoituskilpailuun, jossa hän keksi kirjoittamisen ilon. Hän opiskeli sosiaalitaloustiedettä ja valmistuttuaan työskenteli opettajana. Esikoisromaani Skidamarink ilmestyi 2001, ja jo seuraavasta, yliluonnollisia sävyjä sisältävästä rakkauskertomuksesta Et Après…, tuli menestys. Musson teoksia on käännetty kymmenille kielille, ja niitä on sovitettu elokuviksi. Gilles Bourdos on ohjannut romaanin Et Après… pohjalta elokuvan MyöhemminAfterwards (2008) Goldposter.com. Viitattu 14.8.2023 . ==Suomennetut teokset== * * * Elämä on romaani (La vie est un roman). Suomentanut Anna Nurminen. Siltala 2024 ISBN 978-952-388-302-4 (ilmestyy syyskuussa 2024) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
S/S Tirrenia

S/S Tirrenia oli suomalainen rahtihöyrylaiva, joka räjähti ruumassa syttyneen tulipalon jälkeen 24. tammikuuta 1953 Punaisella merellä. Miehistö ehti poistua aluksesta ennen räjähdystä.Äänimeri-sivusto : Suomen Etelä-Amerikan linja 1926 - 1985 : AricaBeirutin räjähdys ei ole ensimmäinen laatuaan – myös unohdettu suomalainen Tirrenia-laiva sai tuta vaarallisen kemikaalin voiman vuonna 1953, Yle Uutiset 12.8.2020Wrecksite.eu : Kosti SS (1933~1936) Tirrenia SS (+1953) Shipvault : SS Tirrenia Laiva valmistui vuonna 1905 J.L. Thompson and Sonsin telakalta Sunderlandissa Englannissa. Laiva oli sittemmin norjalaisten, yhdysvaltalaisten, tanskalaisten ja kreikkalaisten varustamoiden omistuksessa eri nimillä (S/S Rygja, S/S Alleguash, S/S Birte Jensen, S/S Guldborgsund, S/S Maraton, S/S Kosti). Toisen maailmansodan alettua laiva ajoi 3. syyskuuta 1939 saksalaisten laskemaan miinaan Trelleborgin edustalla. Laivan miehistö pelastui ja laiva korjattiin Burmeister & Wainin telakalla. Laiva tuli vuonna 1941 suomalaisen Laivanvarustaja Oy Atlanta-varustamon omistukseen nimellä S/S Arica. Sodan jälkeen se liikennöi Suomen Etelä- Amerikan linjalla. Vuonna 1950 laivan omistajaksi tuli helsinkiläinen Christoffer H. Ericssonin samana vuonna perustama Anchor Shipping Co Oy- varustamo ja uudeksi nimeksi S/S Tirrenia. S/S Tirrenia oli matkalla Romanian Constanțasta Kiinaan ase-, ammus- ja ammoniumnitraattilastissa Punaisella merellä Port Sudanin kohdalla kun laivan ruumassa syttyi 23. tammikuuta 1953 tulipalo, jota ei saatu sammutettua. Ase- ja ammuslasti oli Korean sodan vuoksi YK:n sotakieltotavaraa ja lastin päälle ole sijoitettu parin metrin vahvuudelta paperimassaa kieltotavaran piilottamiseksi amerikkalaisten tarkastukselta. Palon jatkuessa miehistö joutui poistumaan laivalta pelastusveneillä. Kahdeksan tunnin päästä norjalainen tankkilaiva M/T Olav Ringdal Jr pelasti heidät. Palava S/S Tirrenia oli silloin noin viiden kilometrin päässä ja se räjähti kello 0.45 24. tammikuuta 1953 hajottaen lamppuja ja laseja norjalaislaivalla. Tirrenian räjähdyksessä ei tullut henkilövahinkoja, ainoastaan laivan mastoon paennut laivakissa Mosse menehtyi räjähdyksessä. Räjähdyksen seurauksena laiva upposi ja sen hylky on 115 metrin syvyydessä Punaisen meren pohjassa.Äänimeri-sivusto : Anchor Shipping- varustamo S/S Tirrenian pituus oli 115.03 metriä, leveys 15.38 metriä ja syväys 7.00 metriä. Laivan kuollut paino oli 6 900 tonnia ja höyrykoneen teho 1 600 hevosvoimaa. == Kirjallisuutta == * Erkki Tuomi: S/S Tirrenian tuho. Laiva-lehti 4/2002 == Lähteet == Luokka:Rahtilaivat Luokka:Höyrylaivat Luokka:Hylyt Luokka:Laivaonnettomuudet Luokka:Räjähdysonnettomuudet Luokka:Vuoden 1953 onnettomuudet
Kevätkotakuusama

Kevätkotakuusama (Weigela praecox) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon, kotakuusamien (Weigela) sukuun kuuluva kasvilaji. Siitä on kehitetty erilaisia lajikkeita koristekasvikäyttöön. Kevätkotakuusama muistuttaa paljon komeakotakuusamaa (Weigela florida). Kevätkotakuusama on kausivihanta pensas, joka voi kasvaa vajaat kaksi metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat soikeita, vihreitä ja kääntöpuoliltaan pehmeäkarvaisia. Kukat ovat hauraita ja teriöltään suppilomaisia. Laji kukkii loppukeväästä, ja sen hedelmät ovat pienet ja mitättömän näköiset. Kevätkotakuusama kasvaa luontaisena Mantšuriassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Weigela praecox 'Korean Sunrise' == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kevätkotakuusama (Weigela praecox) Luokka:Kuusamakasvit
Belgian kielet

Belgian on kielellisesti jakautunut käytännössä kahtia kahden suurimman virallisen kielen perusteella. Maassa puhutaan kuitenkin Ethnologuen mukaan 10 elossa olevaa kieltä. == Viralliset kielet == Maan perustuslain mukaan Belgia jakautuu neljään kielelliseen alueeseen: hollanninkieliseen Flanderiin, ranskankieliseen Valloniaan, saksankieliseen alueeseen Valloniassa ja Brysselin pääkaupunkiseutuun, joka on virallisesti kaksikielinen (hollanti ja ranska). Jokainen kunta kuuluu johonkin edellä mainittuun kielelliseen alueeseen. Hollanninkieliset sijoittuvat maantieteellisesti Belgian pohjoisosiin, kun taas ranskankieliset eteläosiin. Saksankieliset alueet sijaitsevat Vallonian itäosissa Saksan rajan tuntumassa. Huolimatta siitä, että monet belgialaiset käyttävät maan kahdesta suurimmasta kielestä paikallisia nimiä (flanderi ja vallooni), koulut käyttävät nimityksiä hollanti ja ranska. === Kaksi- ja monikielisyys sekä sen haasteet === Enemmistö belgialaisista osaa sekä ranskaa (75 % koko maan väestöstä) että hollantia (70 %). Arviolta 10 % maan asukkaista on täysin kaksikielisiä. Belgian kuningashuoneen jäsenet ovat perinteisesti käyneet koulunsa osittain hollanniksi ja osittain ranskaksi. 1800- ja 1900 -lukujen vaihteessa Belgian hallinto toimi lähes yksinomaan ranskaksi, mutta 1900-luvun kuluessa hollanninkieliset flaamit alkoivat vaatimaan kielellistä tasa-arvoa, mikä aiheuttaa kitkaa vielä tänäkin päivänä hollannin- ja ranskankielisten ryhmien välillä. Vuonna 1962 Belgia jaettiin käytännössä kahtia hollannin- ja ranskankieliseen alueeseen. Vaikka Bryssel on virallisesti kaksikielinen alue, ranskankieliset ovat perinteisesti olleet enemmistö pääkaupunkiseudulla. == Muut kielet == Belgiassa yleisesti puhuttuja vieraita kieliä ovat italia, espanja, puola, turkki ja portugali. Näistä kielistä arabia on puhutuin ei- virallinen äidinkieli (n. 3 % maan koko väestöstä). Suurin osa belgialaisista osaa ainakin hieman englantia. == Lähteet == *
Tuikemato

Tuikemato (Phosphaenus hemipterus) on melko harvinainen kiiltomatojen heimoon kuuluva kovakuoriainen ja toinen Suomen kahdesta kiiltomatolajista tavallisen kiiltomadon lisäksi. Yleisemmän ja suurikokoisemman sukulaisensa tavoin se kykenee tuottamaan valoa takaruumiin kärjessä sijaitsevalla valoelimellä, mutta huomattavasti himmeämpänä. Tuikemato on kooltaan noin 6–10 millimetriä; koiraat ovat naaraita pienempiä. Kummallakin sukupuolella peitinsiivet ovat surkastuneet pieniksi tyngiksi, joten molemmat sukupuolet ovat lentokyvyttömiä. Koiraalla on pitkät tuntosarvet. Tuikemadon toukat käyttävät ravinnokseen lieroja, kun taas aikuiset eivät syö. Tuikemadon voi sekoittaa erityisesti toukkana kiiltomatoon, mutta tuikemadon toukan ruumiinjaokkeet ovat yksivärisen tummat, kun taas kiiltomadolla jaokkeiden takareunoissa on vaaleat pilkut. Tuikemadon toukat ovat myös kiiltomadon toukkia hieman kapeampia ja pienempiä. Toukan tuntosarvet ovat lyhyet ja sen ruumiinjaokkeiden väritys on päältä tumma. Tuikemadon levinneisyysalue ulottuu Välimeren alueelta Keski-Eurooppaan ja länteen Atlantin valtamerelle sekä pohjoiseen Skandinaviaan ja Englantiin, minkä lisäksi sitä esiintyy vieraslajina Pohjois-Amerikassa. Elinympäristöä ovat niityt, tulvatasangot, metsäreunat ja kuivat rinteet, mutta myös puistot ja puutarhat. Niitä voi löytää myös esimerkiksi rakennusten seiniltä. Suomessa tuikematoa esiintyy maan eteläisimmissä osissa etelärannikolta ainakin muutamia kymmeniä kilometrejä sisämaahan päin; pohjoisimmillaan lajia on tavattu Hyvinkäällä ja Mäntsälässä. Tuikemato on suvun Phosphaenus ainoa laji. ==Lähteet== Luokka:Erilaisruokaiset
Tommi Viikinkoski

Tommi Viikinkoski (s. 1984) on suomalainen taikuri, mentalisti ja puhuja. Viikinkoski kuuluu kansainväliseen Psychic Entertainers Association Inc- järjestöön. P.E.A. toimii ammattimentalistien, hypnotistien ja muiden psyykikkoviihdyttäjien kattojärjestönä maailmassa. Vuonna 1978 perustettuun kansainväliseen järjestöön kuuluu noin 250 jäsentä ympäri maailman. Viikinkoski on järjestön kautta aikain neljäs suomalaisjäsen. Koulutukseltaan hän on medianomi. Viikinkoski opiskelee ratkaisukeskeiseksi lyhytterapeutiksi Helsingin Psykoterapiainstituutissa. Taikuuden pariin hän ajautui jo nuorena. Lapsena nähty Timo Taikurin esitys Tampereen Särkänniemessä innosti Viikinkoskea opettelemaan ensimmäiset taikatemppunsa. Ensimmäiset esiintymisensä hän teki 12-vuotiaana. Mentalismin pariin Viikinkoski siirtyi noin parikymppisenä nähtyään brittiläisen mentalisti Derren Brownin tv- ohjelman Trick of the Mind. == Muistitekniikat == Tutustuttuaan norjalaisen muistimestari Oddbjörn Byn opastuksella muistitekniikoihin vuonna 2012 Viikinkoski opetteli ulkoa Piin tuhat ensimmäistä desimaalia kahdessa viikossa. == Huijarit == Hän oli mukana myös vuonna 2015 Radio SuomiPopilla nähdyssä Huijarit -ryhmässä, jossa hän ja mentalistit Jose Ahonen ja Johannes Malkamäki tekivät huijauksia piilokameratyylisesti. == Kirjailija == Viikinkoski on julkaissut näkökulman muuttamiseen ja stoalaisuuteen pohjautuvan kirjan Kaikesta huolimatta - mentalistin ohjeita hyvään oloon (Basam Books 2023). Ammattilaiseksi hän siirtyi lopetettuaan radiojuontajan työt Radio Porissa helmikuussa 2023. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viikinkoski.fi - virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anchor Shipping

Ab Anchor Shipping Co Oy oli suomalainen vuosina 1950–1963 toiminut varustamo, jonka kotipaikka oli Helsinki. Varustamon perustaja ja johtaja oli professori, kapteeniluutnantti Christoffer H. Ericsson. Varustamo omisti viisi rahtihöyrylaivaa. Äänimeri-sivusto : Anchor Shipping-varustamo == Varustamon laivoja == Laivan nimi Omistusaika Tyyppi Rakennusvuosi Rakennuspaikka Romutettu Kuollut paino tn Muuta S/S Tirrenia 1950–1953 höyryrahtilaiva 1905 J.L. Thompson and Sonsin telakka, Sunderland, Englanti Tuhoutui räjähdyksessä Punaisella merellä 24. tammikuuta 1953 lastin sytyttyä palamaan. 6900 dwt Ostettu Laivanvarustaja Oy Atlanta-varustamolta, aikaisemmin S/S Arica Äänimeri : Atlanta ARICA S/S Tarsis 1951–1959 höyryrahtilaiva 1925 Sociéte Anonyme des Ateliers et Chantiers de la Seine Maritime, Le Trait, Ranska Romutettu Lyypekissä 1959 2210 dwt Kuljetti pääasiassa hiiltä. Aikaisempia nimiä S/S Sant Eloi, S/S Ostrevent, S/S Capitaine Arséne Guillevis, S/S Glynn.Äänimeri : Anchor Shipping: TARSIS S/S Tramontana 1953–1956 höyryrahtilaiva 1911 William Gray & Company Ltd, West Hartlepool, Englanti Jäi 6. helmikuuta 1959 hylyksi Schelde-joelle ollessaan lannoitelastissa matkalla Antwerpenista Rijekaan. 7350 dwt Entinen Laivanvarustaja Oy Atlantan S/S Atlanta, S/S Equator ja Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön S/S Arator, kuljetti pääasiassa viljalasteja aina Kiinaan saakka. Myyty 1956 Santa Irini Cia Maritima Ltda, Puerto Limon, Costa Rica, uusi nimi S/S Irini Äänimeri : Atlanta : ATLANTA S/S Teseus 1958–1963 höyryrahtilaiva 1928 Scheepsbouwwerven A.Vuijk & Zonen, Capelle aan den IJssel, Hollanti Romutettu 1964 Mathildedalissa 3500 dwt kuljetti puutavaralasteja, entinen O. S. Nylundin S/S Hermes, myytiin Josef Soinille (Oy Soiship); uudeksi nimeksi tuli S/S Kave Äänimeri : O.S.Nylund HERMES (2) S/S Thetis 1958–1963 höyryrahtilaiva 1934 Helsingør Skibsværft og Maskinbyggeri A/S, Helsingør, Tanska Romutettu Peramassa 1968 2850 dwt Rakennettu hedelmänkuljetuslaivaksi. Oli aikarahdattuna Suomen Höyrylaiva Oy:llä. Rahtauksen loputtua myytiin Korpo Rederille, uudeksi nimeksi tuli S/S Contella. Anchor Shipping varustamon toiminta päättyi tämän jälkeen.Äänimeri : Anchor Shipping THETIS == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset varustamot
The Brussels Times

The Brussels Times on Belgian pääkaupungissa Brysselissä ilmestyvä englanninkielinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1965 ja se on nykyään maan suurin päivittäinen englanninkielinen sanomalehti. Lehden päätoimitus sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueella, Ixellesin kunnassa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset sanomalehdet
Kirjallisuusvuosi 1724

Kirjallisuusvuosi 1724 käsittelee vuoden 1724 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Venäjän keisari Pietari Suuri perusti Pietarin akatemian, josta kehittyi Venäjän tiedeakatemia. Pietarin valtionyliopisto katsoo olevansa Pietarin akatemian perinteen jatkaja ja siten maan vanhin yliopisto. * Georgian kuningas Vakhtang VI synnytti maahan kirjallisen renessanssin: hän teetti käännöksiä muista kielistä ja kirjoitti myös itse. Hänen aikanaan Tbilisiin perustettiin ensimmäinen kirjapaino. Vuonna 1724 Vakhtang kuitenkin syöstiin vallasta ja hän pakeni Venäjälle 1 200 Georgian koulutetun miehen ja heidän perheidensä kanssa. == Julkaisuja == * Daniel Defoe - Roxana, the Fortunate Mistress * Johann Christian Günther - Deutsch und lateinische Gedichte (runokokoelma) * Pietro Metastasio - Didone abbandonata (italialainen runokokoelma) * Jonathan Swift - Drapiers Letters (kirjallisuuslehti) ==Lähteet== 1724 Luokka:1724
Suomen Brysselin-suurlähetystö

Suomen Brysselin-suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Belgian pääkaupungissa Brysselissä. Edustustoa on syyskuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Jouko Leinonen. Belgia tunnusti Suomen itsenäisyyden kesäkuussa 1919 ja diplomaattiset suhteet solmittiin seuraavassa kuussa. Vuonna 1938 Suomi perusti suurlähetystön Brysseliin. == Katso myös == *Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Euroopassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomi ulkomailla: Belgia (finlandabroad.fi) * Suomen edustustot ulkomailla (um.fi) Bryssel Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat
Brian Boydell

Brian Patrick Boydell (17. maaliskuuta 1917 Dublin – 8. marraskuuta 2000 Howth) oli irlantilainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkipedagogi ja musiikkikirjailija.Charles Acton, Richard Pine, Obituaries: Brian Boydell The Guardian 17.11.2000, viitattu 14.8.2023Martin Adams, Composer Brian Boydell dies in Dublin aged 83 The Irish Times 9.11.2000, viitattu 14.8.2023 Boydell opiskeli Cambridgen yliopistossa, Heidelbergin yliopistossa, Royal College of Musicissa ja Royal Irish Academy of Musicissa.Brian Boydell Contemporary Music Centre, viitattu 14.8.2023 Royal College of Musicissa hänen sävellysopettajiaan olivat Herbert Howells ja Ralph Vaughan Williams. Lisäksi hän sai siellä opetusta oboensoitossa. Boydell soitti myös pianoa sekä urkuja ja lauloi. Hän sai Trinity Collegesta musiikin kandidaatin arvon vuonna 1942 ja musiikin tohtorin arvon vuonna 1959. Vuonna 1942 Boydell aloitti Dublin Orchestral Playersin johtamisen. Hän jatkoi sen kapellimestarina toimimista 25 vuoden ajan. Vuonna 1944 Boydell meni naimisiin Mary Jonesin kanssa, ja samana vuonna hän aloitti laulun opettamisen Royal Irish Academy of Musicissa. Vuosina 1962–1982 hän oli Trinity Collegen musiikkiprofessori Dublinissa. Boydell oli Music Association of Irelandin perustajajäsen ja perusti myös Dowland Consortin, jota johti vuosina 1958–1969. Hän oli usein vierailevana kapellimestarina Irlannin kansallisessa sinfoniaorkesterissa. Arts Council of Irelandin jäsenenä hän toimi vuosina 1961–1983. Boydell sai vuonna 1974 Irlannin kansallisen yliopiston kunniatohtorin arvon. Vuonna 1983 Italian hallitus myönsi hänelle Commendatore della Repubblica Italianan arvon palveluksista italialaisen renessanssimusiikin alalla pitkälti Dowland Consortin johtamisesta. Vuonna 1984 Boydell valittiin Irlannin taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäseneksi. Hän oli myös Royal Irish Academy of Musicin kunniafellow. == Työ säveltäjänä ja myöhemmät vaiheet == Boydell saavutti mainetta orkesteriteoksensa In Memoriam Mahatma Gandhi kantaesityksellä vuonna 1948. Hänen merkittävien orkesteriteostensa joukossa ovat myös viulukonsertto (1954), Megalithic Ritual Dances (1956), Symphonic Inscapes (1968) ja Masai Mara (1988). Boydellin kamarimusiikkituotantoon kuuluu muun muassa neljä jousikvartettoa. Niistä ensimmäisestä (1947) myönnettiin Radio Éireannin kamarimusiikkipalkinto. Boydell sävelsi myös laulu- ja kuoromusiikkia. Boydell ei ollut kiinnostunut kansanlaulujen sovittamisesta tai käytöstä musiikissaan. Sen sijaan hän pyrki Aloys Fleischmannin ja Frederick Mayn tavoin kehittämään irlantilaista sävelkieltä Euroopan klassisen musiikin perinteiden pohjalta. Vetäydyttyään tehtävistään Trinity Collegessa ja Arts Council of Irelandissa Boydell keskittyi tutkimustyöhön etenkin musiikista 1700-luvun Dublinissa. Hän julkaisi tutkimusaiheistaan kirjoja ja artikkeleita. Boydell kuoli 83-vuotiaana kärsittyään heikkenevän terveydentilan jaksosta. Hänellä oli kolme poikaa, joista yksi kuoli ennen häntä. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset säveltäjät Luokka:Irlantilaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Åminne (Värnamo)

thumb|Åminnen ruukkialuetta vuonna 2011. Åminne on taajama Värnamon kunnassa Ruotsin Jönköpingin läänissä. Nykyään runsaan 200 asukkaan taajama syntyi laamanni Carl Danckwardtin vuonna 1824 perustaman rautamalmisulaton ympärille. Sulatto käytti raaka-aineenaan Suomen ruukeissa yleistä mutta Ruotsissa harvoin käytettyä järvimalmia, jota saatiin läheisistä Bolmen- ja Vidöstern- järvistä. Pian omistajaksi tuli Lilliecreutzin suku, joka panosti kankiraudan valmistukseen. Kun Skånen ja Smoolannin yhdistävä rautatie SSJ valmistui seudulle, Åminnen ruukki alkoi kehittyä nopeammin. Sinne rakennettiin 1920-luvulla metalliverstas, joka alkoi valmistaa muun muassa ruohonleikkureita, kamiinoja ja mankeleita, yhä järvimalmin pohjalta ainoana ruukkina Ruotsissa. Muu toiminta loppui 1930-luvun lamavuosina, mutta valimo toimi aina 1990-luvulle saakka. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin ruukit Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Värnamon kunta
Kirjallisuusvuosi 1725

Kirjallisuusvuosi 1725 käsittelee vuoden 1725 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Kiinassa painettiin 66 kopiota 5 020-osaisesta tietosanakirjasta, Gǔjīn Túshū Jíchéngistä (suom. 'Täydellinen kokoelma kuvia ja kirjoituksia varhaisimmista ajoista nykyaikaan'). Kirjassa on 800 000 sivua ja sen painotyössä tarvittiin 250 000 pronssista irtokirjasinta. == Julkaisuja == * Johann Fux - Gradus ad Parnassum (musiikin teoriaa) * Ludvig Holberg - Jeppe paa Bierget (näytelmä) * Montesquieu - Le Temple de Gnide (romaani) * Allan Ramsay - The Gentle Shepherd * Giambattista Vico - Scienza Nuova (filosofiaa) 1725 Luokka:1725
S-ryhmä (autoluokka)

pienoiskuva|Lancia ECV -prototyyppi kuvattuna vuonna 2014. S-ryhmä oli suunniteltu ralliautojen luokka, jota suunniteltiin B-ryhmän seuraajaksi. Kun B-ryhmä kiellettiin myös S-ryhmä peruttiin. Tätä ennen autovalmistajat olivat kehittäneet prototyyppejä tuleville autoille. Luokan säännöissä valmistajalta vaadittiin vähintään kymmenen identtisen auton valmistuserää homologaatiota varten. FISA:n Gabriel Cadringherin lausumat olivat mandaatinomaisia, vaikka eivät olleet varmasti sovittuja. Vaatimuksiin kuuluivat törmäystestit, teräksinen turvarakenne ja vähintään tuhannen kilogramman paino. Yrityksenä rajoittaa tehot 300 hevosvoimaan S-ryhmän odotettiin sallivan 2,4-litran vapaasti hengittävät moottorit ja 1,2-litran ahdetut moottorit. Aikeena oli sallia S-ryhmän autot rallin MM-sarjan kaudelle 1987, mutta ei vielä oikeutettuina pisteille. Vuoden 1988 oli tarkoitus olla ensimmäinen täysi kausi. Lancian ECV (Experimental Composite Vehicle) käytti nelisylinteristä ahdettua moottoria, joka tuotti 600 hevosvoimaa. ECV käytti hiilikuitua sekä kevlaria kantavassa rakenteessa ja painoi 900 kilogrammaa. Muita suunniteltuja autoja olivat Toyota MR2 222D ja myös Audilla oli keskimoottorinen prototyyppi kehityksessä. == Lähteet == Luokka:Ralliluokat
Kelttiläinen kristillisyys

Kelttiläinen kristillisyys viittaa kristinuskon muotoon, joka kehittyi kelttiläisellä alueella Euroopassa, erityisesti Irlannissa ja Skotlannissa, noin 400–800-luvuilla. Kelttiläinen kristillisyys yhdisti kristillisiä opetuksia ja perinteitä paikallisiin kelttiläisiin uskomuksiin ja käytäntöihin. Kelttiläinen kristillisyys ei kuitenkaan muodostanut omaa kristillistä kirkkokuntaa, vaan se oli osa paikallista katolisen kirkon sisällä ollutta perinnettä ennen paavin vallan vakiintumista myöhemmin keskiajalla.Kelttiläisestä kristillisyydestä ennen ja nyt Keltit olivat jo ennen kristinuskon saapumista Eurooppaan uskoneet, että kaikki luonnossa oli elävää ja että jokaisella esineellä, eläimellä ja paikalla oli henki. Ihmisen luontoyhteyden onkin nähty olevan tärkeä osa kelttiläistä kristillisyyttäKelttiläisen hengellisyyden poluillaPyhyyttä luonnonhelmassa. ==Katso myös== * Kelttiläinen uskonto ==Lähteet== *
Björn Söder

Björn Söder (s. 1976) on Ruotsidemokraatit-puoluetta edustava ruotsalainen poliitikko. Hänet valittiin ensimmäistä kertaa Ruotsin valtiopäiväedustajaksi vuonna 2010. Söder toimi Ruotsidemokraattien valtiopäiväryhmän johtajana vuosina 2010–2014 ja valtiopäivien toisena varapuhemiehenä vuosina 2014–2018.Björn Söder Sveriges riksdag, viitattu 14.8.2023 Söder suoritti kemiantekniikan insinöörin tutkinnon Lundin yliopiston teknillisessä korkeakoulussa vuonna 2004. Hän on työskennellyt Unileverin, Skånemejerierin ja BMJ Aktivin palveluksessa. Söder toimi Ruotsidemokraattien varapuheenjohtajana vuosina 2003–2005 ja puoluesihteerinä vuosina 2005–2015. Kunnallispolitiikassa hän on toiminut valtuutettuna Höörissä (1998–2002), Helsingborgissa (2006–2010) ja Kristianstadissa (2014–). Elokuussa 2023 Söder syytti pääministeri Ulf Kristerssonia ja valtiopäivien puhemies Andreas Norlénia pedofilian oikeuttamisesta, sillä Kristersson oli sallinut sateenkaarilippujen ripustamisen virka-asuntonsa parvekkeelle ja Norlén oli lupautunut avajaispuheen pitäjäksi Pride-tapahtumaan.Paula Tapiola, Yksi ruotsidemokraatti kutsui Muhammedia joukkomurhaajaksi, toinen yhdisti Priden pedofiliaan – oikeistopopulistit otsikoissa myös Ruotsissa Yle 10.8.2023, viitattu 14.8.2023 == Lähteet == Luokka:Ruotsidemokraattien poliitikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustekala.info

Mustekala on vuonna 2003 perustettu, verkossa ilmestyvä kulttuurilehti. Lehdessä julkaistaan taidekritiikkejä, esseitä sekä teemanumeroita. Lehteä julkaisee Kulttuuriyhdistys Mustekala ry. Mustekala kuuluu Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:hyn. == Historia == Lehden perusti FT, dosentti Irmeli Hautamäki, joka toimi lehden päätoimittajana vuoteen 2011 asti. Päätoimittajan tehtävissä Hautamäkeä seurasi Pirkko Holmberg syksystä 2011 lähtien. Vuodesta 2014 alkaen lehteä päätoimitti Sini Mononen. Tammikuusta 2016 alkaen päätoimittajuuden jakoivat Matti Tuomela ja Petteri Enroth. Tammikuusta 2019 alkaen päätoimittajina työskentelivät Jaakko Uoti ja Nuppu Koivisto-Kaasik. Lokakuusta 2021 Mustekalan päätoimittajina ovat toimineet Alonzo Heino ja Helmi Saukkoriipi. Mustekalalle myönnettiin Taiteen Valtionpalkinto vuonna 2014. Myöntöä perusteltiin sillä, että Mustekala on "avoimen verkkojulkaisemisen esimerkki ja kriittisen taidekeskustelun ylläpitäjä." == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kulttuurilehdet Luokka:Suomalaiset verkkolehdet Luokka:Taiteen valtionpalkinnolla palkitut
Innlandetin lääni

Innlandet on Norjan lääni, joka perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä aiemmat Hedmarkin ja Opplandin läänit. Norjan suurimmat vuoret, pisin joki sekä suurin järvi sijaitsevat läänin alueella. Läänin suurin kaupunki asukasluvulla mitattuna on Ringsaker, jossa vuonna 2022 asui 35 327 asukasta. Koko läänin väkiluku oli samana ajankohtana 372 405 asukasta. Läänin pinta-ala on 52 590 km². ==Lähteet== *
Aloys Fleischmann

Aloys Georg Fleischmann (13. huhtikuuta 1910 München – 21. heinäkuuta 1992 Cork) oli irlantilainen säveltäjä ja kapellimestari.Aloys Fleischmann Contemporary Music Centre, viitattu 14.8.2023Ita Beausang, Fleischmann, Aloys Georg Dictionary of Irish Biography, viitattu 16.8.2023 Fleischmann syntyi saksalaisille vanhemmille, jotka kuitenkin asuivat pääasiassa Irlannissa. Myös hänen isänsä Aloys Fleischmann vanhempi oli muusikko. Fleischmann valmistui University College Corkista musiikin kandidaatin (1931) ja humanististen tieteiden maisterin (1932) oppiarvoilla. Tämän jälkeen hän opiskeli Ludwig- Maximilians-Universität Münchenissä sävellystä, orkesterinjohtoa ja musiikkitiedettä. Fleischmann aloitti musiikin opettamisen University College Corkissa vuonna 1934 ja työskenteli siellä vuoteen 1980 saakka. Hän sai Irlannin kansallisesta yliopistosta musiikin tohtorin arvon vuonna 1963. Fleischmann oli perustamassa Corkin sinfoniaorkesteria vuonna 1934 ja Cork International Choral Festivalia vuonna 1954. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja ja artikkeleita, muun muassa teoksen Sources of Irish Traditional Music (1998). Hän oli Royal Irish Academyn ja taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäsen. Fleischmann sai kunniatohtorin arvon Trinity College Dublinista ja Saksan Bundesverdienstkreuzin. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi balettia, sinfonia sekä suurimuotoisia teoksia kuorolle ja orkesterille. Hän sävelsi myös lukuisia laulusarjoja, kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset säveltäjät Luokka:Irlantilaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Gusum

Gusum on runsaan tuhannen asukkaan taajama Valdemarsvikin kunnassa Ruotsin Itä-Götanmaan läänissä. Gusum oli entisen Ringarumin maalaiskunnan keskus. Gusumissa toimi 1650-luvulta alkaen ensin lyhyen aikaa rautaruukki, kunnes pian perustettiim yhä toimiva messinkituotteiden valimo. Raaka-ainetta saatiin etenkin Falunin ja Åtvidabergin kuparikaivoksista. Messingin käyttö laajeni 1890-luvulla metallikutomoon, joka teki erityisesti paperikoneiden viiroja. 1900-luvun alusta Gusumissa valmistettiin myös hakaneuloja, ja 1930-luvulla menestystuotteeksi tulivat vetoketjut. Gusum perusti Suomeen Helsingin Ylä- Malmille vuonna 1931 viiratehtaan (Suomen Metallikutomo Oy, myöh. Viira Oy) ja vetoketjutehtaan 1936 (Kiito, myöh. Kiitoketju). Gusumissa yhtiö valmisti lisäksi messinki- ja kupariputkia. Yhtiö ajautui talousvaikeuksiin 1980-luvulla, jolloin monet sen osat myytiin pois muun muassa Bolidenille. Kirjanpidosta paljastui epäselvyyksiä ja konkurssi kohtasi vuonna 1988. Tuotantotoiminta vanhoissa ruukkirakennuksissa loppui 1994, minkä jälkeen ne purettiin 2010. Viiratuotanto paikkakunnalla kuitenkin jatkui muussa osoitteessa vuoteen 2010, ja messinkivalimo toimii yhä lähistöllä sijaitsevaan Gräsdaleniin jo vuonna 1966 valmistuneessa uudessa tehtaassa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin ruukit Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Valdemarsvikin kunta
Havaijin maastopalot 2023

Havaijin maastopalot 2023 ovat sarja Yhdysvalloissa Havaijin osavaltiossa 8. elokuuta 2023 lähtien sattuneita maastopaloja. Pahiten paloista on kärsinyt Mauin saari, jolla sijaitseva Lahainan kaupunki tuhoutui paloissa lähes täysin. Paloissa oli 1. syyskuuta mennessä kuollut ainakin 115 ihmistä ja 385 henkilöä oli edelleen listattuna kateissa oleviksi. Paloissa oli viranomaisten mukaan tuhoutunut joko täysin tai osittain ainakin 2 200 rakennusta. Aineellisten vaurioiden kokonaismääräksi arvioitiin 14. elokuuta mennessä 5,6 miljardia dollaria. Palo on uhriluvultaan Yhdysvaltain pahin maastopalo yli sataan vuoteen. Sen syntyyn ja nopeaan leviämiseen vaikuttivat paloa edeltänyt kuukausien mittainen kuiva kausi sekä hurrikaani Doran aiheuttamien suurien ilmanpainevaihteluiden synnyttämät kovat tuulet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 2023 luonnonmullistukset Luokka:2020-luvun maastopalot Luokka:Maastopalot Yhdysvalloissa Maastopalot 2023 Luokka:Maui
Titanicin tuntematon lapsi

Titanicin tuntematon lapsi on kirjailija Ulla Appelsinin elämäkertateos vuodelta 2003. Sen on kustantanut Ajatus Kirjat. Kirja kertoo RMS Titanicilla matkustaneesta suomalaisesta Panulan perheestä, ja siihen on kerätty lähdeaineistoa muun muassa Yhdysvalloista, Kanadasta sekä Panulan suvun jälkeläisiltä.Titanicin tuntematon lapsi (s. 9-11) Kirjassa mainittu tuntematon lapsi viittaa perheen nuorimpaan lapseen,Titanicin tuntematon lapsi (s. 79) 13-kuukautisena haaksirikossa kuolleeseen Eino Panulaan,Titanicin tuntematon lapsi (takakansi) joka oli tunnistettu Kanadassa vuonna 2002. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2003 kirjat Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Titanic
Rhoda Coghill

Rhoda Sinclair Coghill (14. lokakuuta 1903 Dublin – 9. helmikuuta 2000 Dublin) oli irlantilainen säveltäjä, pianisti ja runoilija.Rhoda Coghill Contemporary Music Centre, viitattu 14.8.2023Kathy D'Arcy, Why Uncomplicated Recovery Isn’t Enough The Honest Ulsterman, viitattu 14.8.2023Axel Klein, Coghill, Rhoda Sinclair Dictionary of Irish Biography, viitattu 14.8.2023 Coghill aloitti 8-vuotiaana pianotunnit Patricia Readin johdolla Leinster School of Music & Dramassa. Hän opiskeli musiikkia Trinity Collegessa Charles Herbert Kitsonin johdolla ja sai musiikin kandidaatin oppiarvon vuonna 1922. Vuosina 1927–1928 Coghill jatkoi pianonsoiton opiskelua Arthur Schnabelin johdolla Berliinissä. Säveltäjänä hän oli kuitenkin itseoppinut. Vuosina 1913–1925 Coghill voitti yhteensä 21 Feis Ceoilin palkintoa. Näiden joukossa oli ensipalkintoja pianosolistina, pianosäestäjänä, duopianistina ja vuodesta 1923 säveltäjänä. Palattuaan Berliinistä Irlantiin Coghill opetti ja toimi Radio Éireannin orkesterin kontrabasistina. Vuonna 1939 hän pääsi Radio Éireannin viralliseksi säestäjäksi, jona hän toimi noin kolmen vuosikymmenen ajan. Coghill esiintyi myös konserttosolistina. Hänen sävellystensä joukossa on rapsodia Out of the Cradle, Endlessly Rocking (1923). Se on laadittu Walt Whitmanin sanoihin ja sävelletty tenorisolistille, kuorolle sekä orkesterille. Teoksen ensimmäinen kokonaisesitys järjestettiin vasta vuonna 1990. Se sai hyvän vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin. Teoksessa on impressionistisia harmonioita ja vaativa, epätavallinen tenoriosuus. Coghillin muusta tuotannosta suurin osa koostuu lauluista vuosilta 1923–1941. Vuonna 1939 Coghill sävelsi pianoteoksen Gaelic Fantasy, jonka hän itse orkestroi vuoden 1973 paikkeilla. Uusien sävellysten laatimisen hän lopetti 1940-luvun alussa. Coghill julkaisi vuonna 1948 runokokoelman The Bright Hillside, jota seurasi Time Is a Squirrel vuonna 1956. Vuonna 1958 hän julkaisi käännöstyön Rainer Maria Rilken Engelliederistä (Angel Songs). Coghillin on katsottu olevan tunnetumpi muusikkona kuin runoilijana. Hän oli vakaumukseltaan kveekari ja siviilisäädyltään naimaton. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset säveltäjät Luokka:Irlantilaiset pianistit Luokka:Irlantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Jacob Aall Bonnevie

Jacob Aall Bonnevie (31. joulukuuta 1838 Kristiania – 13. elokuuta 1904 Linköping) oli norjalainen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1880–1897 ja toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1889–1891. Bonnevien tytär oli Kristine Bonnevie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan opetusministerit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Gustaf Olivecrona

Gustaf Olivecrona (1924–2005) oli ruotsalainen toimittaja, joka työskenteli Sveriges Radiossa vuosina 1952–1984. Hänet tunnettiin yhtenä "kolmesta O:sta", jotka juonsivat television vaalitenttejä. Muut O:t olivat Lars Orup ja Åke Ortmark. Olivecronan puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Gunnel Broström. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Gashua

Gashua on kaupunki Nigerian Yoben osavaltion pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee semiaridissa ja tasaisessa ympäristössä, Sahelin alueen eteläreunalla, mutta lähistöllä sijaitsee laaja Hadejia–Ngurun suoalue (tai Nguru–Gashua). Kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi julistettu suoalue saa vettä Hadejiajoesta ja Jama'arejoesta, jotka yhtyvät lähellä Gashuaa muodostaen Yobejoen. Suoalue mahdollistaa kalastuksen. Gashuan ilmasto on kuuma ja kuiva kuumimpien kuukausien ollessa maalis- ja huhtikuu. Gashua on historiallisen Baden emiraatin (myös Bedde) pääpaikka ja nykyisenä emiirinä toimii vuodesta 2005 lähtien Mai Abubakar Umar Suleiman. Gashua on myös Baden paikallishallintoalueen (local government area) pääpaikka ja tärkeä markkinakaupunki. Nigerian presidentti Goodluck Jonathan perusti Gashuaan liittovaltionyliopiston vuonna 2013. Gashuan asukasluku oli vuoden 2012 arvion mukaan 66 296. == Lähteet == Luokka:Nigerian kaupungit
Schipholin tulipalo

Schipholin tulipalo () oli Schiphol-Oostin pidätyskeskuksessa Alankomaiden Haarlemmermeerissä 26. lokakuuta 2005 syttynyt tulipalo. Palossa kuoli 11 laittomasti maassa oleskelevaa henkilöä, joiden väliaikaisena säilönä rakennuksen palanutta siipeä käytettiin. Juuri ennen puoltayötä syttyneessä palossa loukkaantui lisäksi 15 ihmistä. Palo syttyi pidätyskeskuksen K-siiven sellissä 11, jossa oli syttymishetkellä yksi pidätetty henkilö. Palon aiheutti todennäköisesti joko tupakoiminen vuoteessa tai tahallinen sytyttäminen. == Lähteet == * Luokka:Vankilapalot Luokka:Vuoden 2005 onnettomuudet Luokka:2000-vuosikymmenen tulipalot Luokka:Onnettomuudet Alankomaissa Luokka:Pohjois-Hollanti
Rions

Rions on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin 30 kilometriä Bordeaux’n kaupungista kaakkoon. Rionsissa on ollut huviloita jo Rooman vallan aikaan. Yhdestä huvilasta tehtiin linna ja sen ympärille ensimmäiset linnoitukset. Kaupungin vallit valmistuivat vuonna 1253 Englannin kuningas Edvard III:n myötävaikutuksella. Castillonin taistelun jälkeen vuonna 1453 kaupungista tuli jälleen ranskalainen kolmensadan vuoden englantilaishallinnan jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gironden kunnat
Frederick May

Frederick May (1911 Dublin – 1985) oli irlantilainen säveltäjä.Frederick May Contemporary Music Centre, viitattu 14.8.2023 May aloitti opintonsa Royal Irish Academy of Musicissa John F. Larchetin johdolla. Hän sai Dublinin Trinity Collegesta musiikin kandidaatin arvon vuonna 1931 ja jatkoi opintojaan Lontoon Royal College of Musicissa Gordon Jacobin sekä Ralph Vaughan Williamsin johdolla. Vuonna 1933 Maylle myönnettiin stipendi, jonka turvin hän pääsi suorittamaan opintoja Wieniin Egon Welleszin johdolla. May kärsi vuodesta 1938 lähtien otoskleroosista, joka aiheutti kuuroutumisen ja tinnituksen. Hänelle kehittyi myös vaikeita mielenterveysongelmia. Hänen sävellystuotantonsa jäikin suppeaksi ja on enimmäkseen peräisin 1940-luvun alkupuolelta sekä sitä varhaisemmilta ajoilta.Jane Maxwell, Saving Frederick May Trinity College Dublin 7.10.2016, viitattu 14.8.2023 Mayn teosten joukossa ovat Scherzo for Orchestra (1933), Songs from Prison (baritonille ja orkesterille, 1941) ja jousikvartetto c-mollissa (1936). May toimi Abbey Theatren musiikkijohtajana viidentoista vuoden ajan ja sävelsi myös itse musiikkia näytelmiin. May oli homoseksuaalinen. Hän oli uskonnoltaan protestantti sekä poliittisilta vakaumuksiltaan Irlannin republikaani ja antifasisti. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet