EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kotilokuku

Kotilokuku (Coua delalandei) on Madagaskarin saaristossa elänyt, sukupuuttoon kuollut käkilintulaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus oli 50–55 cm. Se oli yläpuolelta tummansininen, rinnasta valkoinen ja vatsasta oranssi. Jalat olivat pitkähköt, nokka vahva ja sininen pyrstö oli pitkä. == Esiintyminen == Kotiolokukusta on ainoastaan 13 havaintoa luonnosta pyydystetyistä yksilöistä, joista 11 pyydystettiin vuosien 1827 ja 1834 välillä. Pariisin luonnonhistorialliseen museoon tallennetut kaksi yksilöä ovat molemmat Chevalier J.A. Bernierin ampumia. Lajin alun perin vuonna 1827 kuvannut Coenraad Jacob Temminck tutki nimenomaan vuonna 1827 Pariisiin saatua yksilöä. Valtaosa yksilöistä, mahdollisesti kaikki, on pyydystetty Nosy Borahan (Ile de Sainte-Marie) saarelta, joka sijaitsee Madagaskarin itärannikon edustalla. Epävarmoja havaintoja on myös Madagaskarin pääsaarelta. Viimeinen varma havainto eli pyydystetty yksilö on vuodelta 1834. Pariisin lisäksi museoyksilöitä on Leidenissa, Englannin Tringissä, New Yorkissa, Philadelphiassa, Harvardissa ja Madagaskarin Tananarivessa . Laji katsotaan sukupuuttoon kuolleeksi, koska sitä ei etsinnöistä huolimatta ole enää tavattu. Sukupuuton syitä lienevät joko Nosy Borahan kokonaan uudelleen metsittäminen 1800-luvulla tai mustarotan invaasio saarelle. Mustarottia tosin lienee saarelle tullut merirosvojen mukana jo 1600-luvulla. Myös paikallisten asukkaiden suorittama metsästys, sekä näyttävän höyhenpuvun että ravinnon takia, on saattanut heikentää kantaa. Kissat alkoivat lisääntyä vasta 1800-luvun kuluessa. == Elinympäristö == Nosy Borahan alkuperäinen sademetsä. == Lisääntyminen == Kotilokuku ei ollut pesäloinen kuten useimmat muut käkilinnut, vaan pesi ilmeisesti itse rakentamaansa pesään. == Ravinto == Kotilot, mistä laji on saanut nimensä useilla kielillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Naturalis (sisältää kolmiulotteisen valokuvan täytetystä yksilöstä Luokka:Käkilinnut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut
Freddie Young

Frederick A. "Freddie" Young OBE (9. lokakuuta 1902 – 1. joulukuuta 1998) oli brittiläinen elokuvaaja. Lontoossa syntyneen Youngin aktiivinen ura kesti yli puoli vuosisataa. Hänen tunnetuimpia kuvauksiaan ovat Arabian Lawrence (1962), Tohtori Živago (1965) ja Ryanin tytär (1970), joista kukin toi hänelle Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnot. Jokaisen edellä mainituista ohjasi David Lean. Young oli vuosina 1927–1963 naimisissa Marjorie Gaffneyn ja vuosina 1964–1998 Joan Morduchin kanssa. Hän kasvatti kolme lasta, ja hänestä tehtiin OBE vuonna 1970. Hän kuoli Lontoossa 96 vuoden ikäisenä. Luokka:Brittiläiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Annie-gaala 1995

Annie-gaala 1995 oli 23. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1995 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 11. marraskuuta ATAS Plaza-teatterissa Los Angelesissa, Kaliforniassa. ==Ehdokkaat ja voittajat== Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna): ===Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto=== *Pocahontas *Hopon poppoo *Joutsenprinsessa ===Parhaan suoraan videolle julkaistun elokuvan Annie-palkinto=== *Gates of the Mind’s Eye *Opera Imagineria *Maa aikojen alussa 2 *Macross Plus, Volume 1 *Macross Plus, Volume 2 ===Parhaan videopelin Annie-palkinto=== *Cadillacs and Dinosaurs *Crayon Factory *Full Throttle *The Adventures of Hyperman *KIA Interactive ===Parhaan animaation promootio Annie-palkinto=== *John Dough *Wile E. Coyote – Helicopter *Canary Boom *Chicago Blues *Unforgettable Classics ===Parhaan lyhytanimaation Annie-palkinto=== *Dexterin laboratorio *Driving Mr. Pink *George and Junior’s Christmas Spectacular! *Interview with Tallulah, Queen of the Universe *Johnny Bravo ===Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto=== *Batman *Animaaniset *The Maxx *Simpsonit *The Tick ===Parhaan luovanjohdon Annie-palkinto=== *Ben Edlund – The Tick *John Eng – Duckman *Al Jean – The Critic *Frank Paur – Gargoyles *Greg Vanzo – The Maxx ===Parhaan animaation tuotantosuunnittelun Annie-palkinto=== *Rasoul Azadani – Pocahontas *Michael Giaimo – Pocahontas *Adrian Penn – The Origin of Energy *Kazuyoshi Takeuchi – Gargoyles *Fred Warter – Hopon poppoo ===Parhaan animaatiosarjan kuvasuunnitelman Annie-palkinto=== *Warwick Gilbert – Aladdin *Denise Koyama – Aladdin *Brian Pimental – Hopon poppoo *Genndy Tartakovsky – Dexterin laboratorio *Kazuo Terada – Gargoyles ===Parhaan ääninäyttelyn Annie- palkinto=== *Jeff Bennett – Johnny Bravo *Nancy Cartwright – Simpsonit *Jim Cummings – Bump in the Night *Tress MacNeille – Animaaniset *Rob Paulsen – Animaaniset ===Parhaan animaatiomusiikin Annie-palkinto=== *Phillip Appleby – Daisy-Head Mayzie *Partick DeRemer – Hopon poppoo *Alan Menken – Pocahontas *Richard Stone – Animaaniset *Shirley Walker – Batman ===Parhaan henkilökohtaisen saavutuksen Annie-palkinto=== *Chris Buck – Pocahontas *Dominique Monfrey – Hopon poppoo *David Pruiksma – Pocahontas *Nik Ranieri – Pocahontas *Cynthia Wells – Wueen of the Universe ===Parhaan animaation käsikirjoituksen Annie-palkinto=== *Ben Edlund – The Tick *Peter Gaffney, Paul Germain, Jon Greenberg, Rachael Lipman – Ipanat *Doug Langdale – Aladdin *Michael Reaves – Gargoyles *John Stemper – Hämähäkkimies ==Juried palkinnot== ===Winsor McCay -palkinto=== *Jules Engel *Vance Gerry *Dan McLaughlin ===June Foray -palkinto=== *June Foray ===Sertifikaatti ansio=== *King Features *Sarah Baisley *Dave Brain *Gary Lah *Amanda Haas *Ginny Swift Luokka:1995 Luokka:Annie-gaalat
Sateenkaaripaita

thumb|250px|Kolminkertainen maantieajon maailmanmestari Peter Sagan sateenkaaripaidassa vuonna 2016. Sateenkaaripaita on pyöräilyn hallitsevan maailmanmestarin tunnus. Paidan pääväri on valkoinen ja siinä on rinnan kohdalla viisi vaakasuuntaista raitaa kansainvälisen pyöräilyliiton UCI:n väreissä. Värit ovat alhaalta lukien: vihreä, keltainen, musta, punainen ja sininen. Värit ovat samat kuin olympialipussa ja -renkaissa. Paitaa käytetään kaikissa pyöräilyn lajeissa mukaan lukien maantiepyöräily, ratapyöräily, cyclocross, BMX ja maastopyöräily. Sateenkaaripaitaa on käytetty hallitsevan maailmanmestarin tunnuksena vuodesta 1927 asti. Maailmanmestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan samassa lajissa kuin missä mestaruus on voitettu. Erityisesti maantieajon mestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan monipäiväisissä etappikilpailuissa ja yhden päivän kisoissa, mutta hänellä ei ole oikeutta pitää sateenkaaripaitaa aika-ajoetapeilla. Vastaavasti ratapyöräilyssä henkilökohtaisen takaa-ajon mestari saa pitää paitaa vain kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla. Joukkuekilpailuissa, kuten joukkuetakaa-ajossa, jokaisen jäsenen on pidettävä sateenkaaripaitaa, mutta he eivät saa pitää sitä kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla. Sateenkaaripaita helpottaa hallitsevan maailmanmestarin löytämistä niin yleisölle kuin myös muille ajajille. Tästä voi olla paidan haltijalle haittaa, koska hän ei voi ryhtyä huomaamatta hyökkäykseen. Paidassa ei myöskään ole yhtä paljon tilaa sponsorien mainoksille kuin normaaleissa ajopaidoissa, mutta maailmanmestarin saama medianäkyvyys luultavasti kompensoi pienemmän mainospinta-alan. Mikäli ajaja ei pidä sateenkaaripaitaa on sääntörikkomuksesta rangaistuksena 2 500-5 000 Sveitsin frangin sakko. Ajajan mestaruusvuoden päättyessä, saa hän oikeuden pitää ajopaitansa kauluksessa ja hihansuissa sateenkaarirenkaita. Tämä oikeus säilyy ajajan uran loppuun asti ja kuten sateenkaaripaitaa tunnusta saa käyttää vain siinä lajissa, jossa mestaruus on voitettu. Mikäli sateenkaaripaidan haltijasta tulee monipäiväisen etappikilpailun (esimerkiksi Ranskan ympäriajo) johtajan paidan haltija, käyttää hän kilpailun paitaa sateenkaaripaidan sijasta. Vastaavasti UCI:n maailmancupin johtajan paita ohittaa sateenkaaripaidan. == Aiheesta muualla == luokka:Kilpapyöräily
Norman Finkelstein

Norman Gary Finkelstein (s. 8. joulukuuta 1953) on amerikanjuutalainen politiikantutkija ja kirjailija. Hän erikoistunut juutalaisuuteen liittyviin aiheisiin ja erityisesti Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. Hän on kirjoittanut Lähi-idän konfliktista kuusi teosta. Finkelsteinin The Holocaust Industry -kirja aiheutti suuren kohun, mikä nosti hänet julkisuuteen. Finkelsteinin molemmat vanhemmat selvisivät holokaustista, äiti Majdanekista, isä Auschwitzista. Finkelsteinin perehtyminen Lähi-idän tapahtumiin alkoi 1982, jolloin hän vastusti Israelin hyökkäystä Libanoniin. Myöhemmin hän oli osoittamassa mieltään Sabran ja Shatilan verilöylyjä vastaan. == Akateeminen ura == Finkelstein suoritti Bachelor of Arts-tutkinnon New York:n Binghamtonin yliopistosta vuonna 1974. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa Pariisin yliopiston École Pratique des Hautes Études in Parisissa, jonka jälkeen hän siirtyi Princetonin yliopistoon vuonna 1980. Siellä hän suoritti Master of Arts- tutkinnon valtiotieteistä ja myöhemmin tohtorinväitöksensä Sionismista, vuonna 1984. Finkelstein teki tohtorinväitöksensä analysoimalla Joan Petersin kirjaa From Time Immemorial (1984), jossa väitettiin suuremman osan Palestiinan arabeja olleen muualta sinne muuttaneita, sen jälkeen kun sionistit "saivat aavikon kukoistamaan." Finkelstein analysoi väitettä väestödemografian pohjalta ja suurin osa kirjan väitteistä osoittautui sionistien propagandalehdyköistä kerätyksi. Amerikkalaisista tutkijoista, joille Finkelstein lähetti alustavat tuloksensa, ainoastaan Noam Chomsky vastasi ja varoitti Finkelsteinia, että tuloksista ei pidettäisi. Myöhemmin Finkelstein arvosteli Harvardin lakiprofessori Alan Dershowitzin kirjaa The Case for Israel (2003), joka sisältää yleisiä väitteitä Israelista ja niiden vastauksia, plagiaatiksi ja vääristelyksi. Yhteishaastattelussa Dershowitz ei tuntenut oman kirjansa sisältöä ja Finkelstein arveli ettei Dershowitz ollut itse kirjoittanut, tai edes lukenut sitä. Dershowitzista tuli Finkelsteinin vihamies ja hän yritti myöhemmin vaikeuttaa hänen uraansa. Ehkä tunnetuimmassa kirjassaan The Holocaust Industry (2000) hän esittää näkemyksen, että holokaustin muistoa hyödynnetään teollisissa mitoissa Israelin hyväksi. Finkelstein kävi Helsingin vuoden 2009 Lens Politica elokuvan ja taiteen festivaaleilla juhlistamassa hänestä kertovan American Radical -elokuvan ensi- iltaa.Helsinki Times.fi - Norman Finkelstein, American radical 22.1.2010 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Norman Finkelsteinin kotisivu * Jewish- American academic deplores Israel's massacres, Daily Star Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moskiittokala

Moskiittokala (Gambusia affinis) on suolattomassa vedessä elävä hammaskarppi. Niitä pidetään akvaariokaloina ja istutetaan tuhoamaan moskiiton eli hyttysen toukkia. == Koko ja ulkonäkö == Moskiittokala muistuttaa paljon miljoonakalanaarasta, josta sen erottaa siniharmaammasta värisävystään ja mustasta läikästä vatsaevän edessä. Kala voi kasvaa neljä senttiä pitkäksi. == Alkuperä == Moskiittokala elää luonnossa Meksionlahteen laskevissa vesistöissä. Kestävyytensä takia sitä on istutettu ympäri maailmaa malarian vaivaamille alueille pienentämään hyttysten määrää. Australiassa ja Afrikassa se on paikoin syrjäyttänyt paikallisia kalalajeja kuten jordanianimubarbin. Sitä pidetäänkin yhtenä sadasta haitallisimmasta vieraslajista. == Vesiolot ja ravinto == Moskiittokalat syövät nimensä mukaisesti hyttysentoukkia. Ne pärjäävät huomattavan lämpimässä ja vähähappisessa vedessä, kestävät lyhytaikaisesti lähes 42 °C:n lämpötiloja. == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Hammaskarpit Luokka:Hyötyeläimet
Buck the World

__NOTOC__ Buck the World on Young Buckin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2007. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle, ja sitä myytiin ensimmäisellä viikollaan 141 083 kappaletta. ==Kappaleet== # Kappale Tuottaja(t) Vierailevat artistit Aika 1 Push ’Em Back Young RJ 3:55 2 Say It to My Face Jiggalo, Craig Lane Bun B, 8Ball & MJG 3:39 3 Buss Yo’ Head J.U.S.T.I.C.E. League 4:58 4 I Ain’t Fucking wit’ U! Hi-Tek Snoop Dogg, Trick Daddy & Dion 3:43 5 Get Buck Polow Da Don 4:14 6 Buck the World Jake One Lyfe Jennings 3:46 7 Slow Ya Roll DOC & Gramps Chester Bennington 3:43 8 Hold On Dr. Dre, Che Vicious 50 Cent 3:59 9 Pocket Full of Paper DJ Toomp Young Jeezy 3:45 10 Haters Vitamin D Kokane 4:10 11 U Ain’t Goin’ Nowhere Dr. Dre & Mark Batson LaToiya Williams 3:59 12 Money Good Lil Jon 4:12 13 Puff Puff Pass Tha Bizness Ky-Mani Marley 4:40 14 Clean Up Man Jake One, G Koop 4:22 15 4 Kings Jazze Pha T.I., Young Jeezy & Pimp C 4:52 16 I Know You Want Me Jazze Pha Jazze Pha 4:47 17 Lose My Mind¹/Funeral Music (piilokappale)² ¹ Eminem ² Key Kat ² Performed by 50 Cent 6:54 == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: B+Entertainment Weekly: Album review * Pitchfork: 6.1/10Pitchfork Media: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Antisionismi

Antisionismi tarkoittaa sionismin vastustamista. Antisionistit kiistävät juutalaisten itsemääräämisoikeuden ja juutalaisvaltion perustamisen oikeutuksen juutalaisten esi-isien maille Lähi-itään. Antisionismi voi ilmetä pyrkimyksinä tuhota Israelin valtio tai lakkauttaa sen juutalainen luonne, pahantahtoisina väitteinä juutalaisvaltion ja sen asukkaiden luonteesta tai aikomuksista, tai sellaisena Israeliin kohdistuvana kritiikkinä, jollaista ei kohdisteta vastaavalla tavalla muihin maihin. Jotkut antisionistit kuitenkin uskovat israelilaisten ja palestiinalaisten rauhanomaiseen rinnakkaiseloon samassa valtiossa. Antisionismia esiintyy arabien ja muslimien, kuten palestiinalaisten, keskuudessa, sekä vasemmistossa. Progressiiviset vasemmistolaiset ovat kutsuneet Israelia rasistiseksi ja kolonialistiseksi valtioksi, jossa sionistit suorittavat etnistä puhdistusta, karkotuksia, varkautta, apartheidia ja kansanmurhaa palestiinalaisia vastaan. Neuvostoliitto kääntyi Israelia vastaan 1960-luvulla. Myös jotkut juutalaiset, etenkin ultraortodoksit ja heidän Neturei Karta -järjestönsä, ovat vastustaneet sionismia ja juutalaisvaltion perustamista useasta eri syystä. Jotkut rinnastavat antisionismin antisemitismiin eli juutalaisvastaisuuteen silloin, kun antisionistit uhkailevat juutalaisten henkeä tai hyökkäilevät juutalaisten ihmisten, instituutioiden tai uskonnollisten paikkojen kimppuun protestoidakseen Israelin valtion toimia, tai kun Israelin arvosteluun yhdistyy väitteitä juutalaisten vallasta tai ahneudesta, tai kun israelilaiset rinnastetaan natseihin. Antisemitismiksi on kutsuttu myös sellaista antisionismia, jossa vaaditaan itsenäistä palestiinalaisvaltiota ja juutalaisvaltion tuhoa. Maailman juutalaiskongressin mukaan väitteet, joiden mukaan maailman ainoa juutalaisvaltio harjoittaisi apartheidia tai natsi- Saksan suorittaman holokaustin tapaista kansanmurhaa palestiinalaisia kohtaan, vaikka palestiinalaisväestö todellisuudessa kasvaa jatkuvasti, on tarkoitettu oikeuttamaan väkivalta israelilaisia ja Israelin ulkopuolella asuvia juutalaisia kohtaan. ==Lähteet== Luokka:Sionismi
M/S Houston Express

M/S Houston Express () on HL-2855 SCM-CHARTERin omistuksessa oleva konttialus. Nykyään saksalainen Hapag-Lloyd-laivayhtiö operoi aluksella. Alus on rakennettu vuonna 2005. Kuollutta painoa sillä on 107 000 tonnia. Houston Express on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Hampuri. Houston Expressin sisaralus on M/S Savannah Express. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Houston Expressistä Hapag-Lloydin sivuilla *Aluksen sijainti Houston Express
Kirsti Pajari

Kirsti Kyllikki Pajari (ent. Rautiainen, o.s. Mikkola, 27. marraskuuta 1921 Helsinki – 9. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen televisiojuontaja. Hän tuli tunnetuksi MTV:n tietokilpailuohjelman Tupla tai kuitti juontajana vuosina 1958–1988. Hänen ensimmäinen miehensä oli Yleisradion Viisasten kerhon perustaja Tauno Rautiainen. Jäätyään leskeksi Kirsti Rautiainen avioitui 1969 pääkonsuli Pentti Pajarin kanssa. Kirsti Mikkola vietti lapsuutensa Lahdessa, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Lahden tyttölyseosta. Sota-aikana hän toimi lottana. Hän avioitui Tauno Rautiaisen kanssa 1943, ja he asuivat vuoden New Yorkissa vauraan perheen hovimestarina ja kokkina. Tauno Rautiaisen kuoltua 1962 Kirsti Rautiainen jatkoi miehensä tietovisailutyötä. Tv-ohjelma Tupla tai kuitti alkoi TES-tv:ssä (myöhemmin Tesvisio) 2. tammikuuta 1958 ja jatkui Mainos-tv:ssä vuodesta 1965 lähtien, yhteensä miltei 30 vuotta. Sen ohella Kirsti Rautiainen juonsi muun muassa suomalais-virolaista Naapurivisaa ja toimi päivätyönään muun muassa Colombia Oy:n osastopäällikkönä. == Teokset == * Kirsti Rautiainen, Mikä on Kuka?, 1966 * Kirsti Pajari, Kauko Saarentaus, Helge Nygren, 10 000 kysymystä, 1988 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
Hilja – maitotyttö

Hilja – maitotyttö on Toivo Särkän ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen myös tuotti Toivo Särkkä. Käsikirjoitus perustuu Johannes Linnankosken novelliin ”Hilja, maitotyttö” vuodelta 1913. Pääosissa näyttelevät Anneli Sauli ja Tauno Palo. Palo esittää maatalon isäntää, joka himoitsee nuorta karjapiikaa Hiljaa (Sauli). Saulo Haarlan esittämä nuori ylioppilas Yrjö yrittää myös saada Hiljan rakkauden, mutta talon isäntää se ei miellytä. Elokuvassa keskeisessä roolissa ovat myös taiteellisen Yrjön Hiljasta piirtämät muotokuvat, joista muodostuvien takaumien kautta tarinaa kerrotaan. Suomenkielisessä rinnakkaisnimessä käytettiin väliviivatonta kirjoitusasua. Ensi-iltaan tullessaan Hilja maitotyttö aiheutti kohua eroottisten kohtaustensa takia. Erityisesti Anneli Saulin alastonuinti oli ajalle rohkeaa kuvastoa. Eroottinen sisältö takasi kuitenkin elokuvan myynnin kymmenkuntaan muuhun maahan. Elokuvan DVD-taltioinnissa on yhä K15-merkintä. == Juoni == Hilja ja maalle kesänviettoon tullut Yrjö tapaavat alkukesällä Hiljan ollessa viemässä tilalta maitoa asemalle. Nuorten välille kehittyy nopeasti romanssi, jota tilan isäntärenki Kalevi ei hyväksy. Isäntärenkikin on näet halukas saamaan Hiljan itselleen, ja juhannusyönä hän raiskaa tytön. Myöhemmin nuorten romanssi jatkuu, mutta onnea varjostavat paitsi sosiaaliset erot myös mustasukkainen Kalevi. ==Näyttelijät== == Tuotanto == Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Arto Pajukallion mukaan Särkkä on onnistunut lataamaan kankeanrunolliseen ohjaukseensa hellyttävää ilmaisuvoimaa. Kriitikko pitää elokuvaa myös mainettaan tärkeämpänä seksuaalisen väkivallan kuvauksena. Kalle Peronkosken kuvaus saa Pajukalliolta erikoismaininnan.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 4.7.2012, s. B 13. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Mustonen, Jari: Hilja maitotyttö -arvostelu. Elitisti, 17.2.2014. Luokka:Vuoden 1953 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Toivo Särkän ohjaamat elokuvat
Robert Faurisson

Robert Faurisson (25. tammikuuta 1929 – 21. lokakuuta 2018) oli ranskalainen kirjallisuudentutkija, joka on tullut kansainvälisesti tunnetuksi holokaustin kieltämisellään ja kyseenalaistamalla kaasukammioiden olemassaolon Natsi- Saksassa. Hän on perustellut yleisen historiankuvan kanssa ristiriidassa olevia näkemyksiään lukuisissa kirjoissa ja artikkeleissa usean vuosikymmenen ajan. Faurisson syntyi Sheppertonissa, Englannissa, ranskalaiselle isälle ja skotlantilaiselle äidille. Opiskeltuaan Pariisin yliopistossa hän opetti vuosina 1974–1979 kirjallisuutta Lyonin yliopistossa. Faurisson teki oman teoriansa holokaustin sepitteellisyydestä suurelle yleisölle tutuksi 1970-luvun lopussa. Hänen julkaisunsa herättivät huomattavaa kiistaa, ja Faurisson joutui jopa pahoinpidellyksi; vuonna 1989 hän sai vakavia vammoja, mutta kuntoutui leikkaushoidolla. Vuonna 1991 Faurisson julkaisi yhteistyössä Siegfried Verbeken kanssa hollanninkielisen teoksen Het "Dagboek" van Anne Frank – een kritische benadering, jossa hän julistaa Anne Frankin päiväkirjan väärennökseksi. Faurisson joutui useasti ongelmiin oikeuden kanssa varsinkin sen jälkeen, kun holokaustin kieltämisen kriminalisoiva Gayssot'n laki astui voimaan Ranskassa vuonna 1990. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset historioitsijat Luokka:Holokaustin kieltäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Broadcast (albumi)

Broadcast on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin debyyttialbumi vuodelta 1981. Albumin tunnetuimpia kappaleita lienevät ”Pacific” ja ”Pasadena Sungodown”, joista kummatkin julkaistiin singleinä. Ensiksi mainittu oli parhaimmillaan Suomen neljänneksi myydyin single. Albumi saavutti pientä menestystä ja ylsi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen seitsemänneksi. Albumi julkaistiin Scandia-Musiikin Hi-Hat -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2001 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena Warner Music Finlandin toimesta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # # LP-levyn (HILP 147) sanaliitteen ja levykeskiön tiedot. == Kokoonpano == === Broadcast === * Esa Kaartamo – kitara, kosketinsoittimet, laulu (4), kitarasoolot (8) * Kim Lönnholm – laulu (1-3, 5-7, 9-11) * Erkka Kettunen – lyömäsoittimet, laulu (8) * Martti Rechardt – kitara, taustalaulu, kitarasoolot (1-7, 9-11) * Seppo Allinen – bassokitara * Kari Miettinen – rummut === Muut muusikot === * Kassu Halonen – sähköurut (2, 7) * Pentti Lahti – alttosaksofoni (3, 5) === Tuotanto === * Tommi Liuhala – tuotanto, kansitaide * Kassu Halonen – tuotanto * Dan ”Datsun” Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-äänitysstudiot, Helsinki, Suomi, marraskuu 1980) * Cutting Room, Tukholma, Ruotsi – masterointi * Henrik Schütt – valokuvat * Tapsa Rantanen – kansitaide * Esa Kaartamo – kansitaide * Mika Jussila – CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen remasterointi (Finnvox-studiot) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumin CD-painos Suomen äänitetietokannassa Luokka:Vuoden 1981 esikoisalbumit Luokka:Broadcastin albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Heartbeat Paradise

Heartbeat Paradise on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainittu. ;A-puoli # # # # ;B-puoli # * # # # == Kokoonpano == * Esa Kaartamo – laulu, kitara, kosketinsoitin * Erkka Kettunen – laulu, kitara, lyömäsoittimet * Kim Lönnholm – laulu * Jyrki Saarinen – kitara * Seppo Allinen – basso *Kari Miettinen – rummut * Esa Kotilainen – syntetisaattori * Juhani Aaltonen – alttosaksofoni === Muut tekijät === * Kassu Halonen – tuottaja * Dan Tigerstedt – äänittäjä * Pentti Hohtio – masteroija * Tommi Liuhala – masteroija Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Broadcastin albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Who’s Got the Ball

Who’s Got the Ball on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin kolmas studioalbumi vuodelta 1983. Albumi nosti yhtyeen kuuluisuuteen erityisesti haikealla balladilla ”You Break My Heart”, joka yksi yhtyeen suurimmista hittikappaleista. Kappaletta on usein luultu jonkin ulkomaisen, menestysyhtyeen tekemäksi. Kappale oli parhaimmillaan jukeboxien viidenneksi soitetuin single, vaikkakin levyn nimikkokappale ”Who’s Got the Ball” oli samoihin aikoihin jukeboxien kolmanneksi soitetuin. Levy menestyi hyvin ja kohosi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen kolmanneksi pysyen listoilla 28 viikon ajan. Albumi saavutti kultalevyrajan seuraavana vuonna ja albumia on myyty vuoteen 2013 noin 27 000 kappaletta. Albumi julkaistiin Musiikki-Fazerin ja Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2002 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena Warner Music Finlandin toimesta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt E. Kaartamo, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # LP-levyn (DIGLP 24) sanaliitteen ja levykeskiöiden tiedot. == Kokoonpano == === Broadcast === * Kari Miettinen – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu (1, 7) * Esa Kaartamo – laulu (4, 9), kitarat; soolokitara (1, 6), urut (2), kosketinsoittimet, taustalaulu (6-7) * Kim Lönnholm – laulu (1-2, 4-8, 10), taustalaulu (1, 3, 6-7) * Edu Kettunen – laulu (3), kitarat, rummut (2), lyömäsoittimet, tom tom -fillit (10), taustalaulu (1, 7) * Matti ”Masa” Maijanen – bassokitara; nauhaton basso (8) * Jarmo Nikku – kitarat; slide-kitara (1, 3), soolokitarat (2-4, 9-10) === Muut muusikot === * Otis – taustalaulu (7) === Tuotanto === * Otis Kuusela – tuotanto (1-8, 10) * Jari Laasanen – äänitys ja miksaus (RM-studiot; 1-8, 10) * Kassu Halonen – tuotanto (9) * Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-äänitysstudiot; 9) * Timo Lindström – vastaava tuottaja * Markus Heikkerö – taide ja valokuvan retusointi * Hannu Bask – valokuvat (Studico) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Broadcastin albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Steven Runciman

James Cochran Stevenson Runciman, Sir, (7. heinäkuuta 1903 – 1. marraskuuta 2000) oli tunnetuimpiin keskiaikatutkijoihin kuulunut brittiläinen historioitsija. Runciman syntyi Northumberlandissa. Hän oli J. B. Buryn oppilas ja toimi 1940-luvulla professorina Istanbulin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa on ristiretkiä käsittelevä kolmiosainen kirjasarja, jonka osat ilmestyivät vuosina 1951, 1952 ja 1954. Runcimanin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa Sarawakin historiasta kertova The White Rajahs (1960). Hän oli polyglotti ja voitti uransa aikana lukuisia huomattavia palkintoja. Hän oli henkisesti vireä lähes loppuun saakka ja teki vielä 97-vuotiaana (2000) matkan Athosvuorelle.http://www.cambridge.org/uk/catalogue/catalogue.asp?isbn=9780521834452&ss;=exc Hän kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin Radwayn kylässä Warwickshiressa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Davit Orbeliani

Davit Orbeliani (, 11. tammikuuta 1739 - 29\. toukokuuta 1796), joka tunnettiin yleisesti nimellä Davit "Kenraali" () oli georgialainen sotilashenkilö, poliitikko, kääntäjä ja runoilija. Orbeliani kuului merkittävään georgialaiseen aristokraattisukuun, jolla oli monisukupolviset yhteydet kuninkaalliseen Bagrationi-dynastiaan. Hän oli Sabaratianon lääninherra ja ruhtinas, Somkhitin feodaalinen käskynhaltija ja korkea- arvoinen sotilaskomentaja kuningas Erekle II:n alaisuudessa. Ereklen tytär Tamar batonishvili (1749-1786) meni Orbelianin kanssa naimisiin Tbilisissä vuonna 1762.Buyers, Christopher (2003). The Bagration Dynasty of Kakheti. Royal Ark: Georgia. Hän teki useita diplomaattimatkoja Iraniin, josta hän osti persialaisen ritariromanttisen seikkailukertomuksen Qahraman-e qatelin käsikirjoituksia. Orbeliani käänsi tarinan georgiaksi nimelle Qaramaniani (), joka seuraa persiankielistä alkuperäisteosta erittäin tarkasti paikallisesta georgialaisväristä huolimatta. Teos tuli Georgiassa huomattavan suosituksi.Gvakharia, Aleksandre. "Georgia (Part IV): Literary contacts with Persia" . Encyclopædia Iranica Online Edition. Center for Iranian Studies, Columbia University. Hänet esitettiin myös sankarina aikalaisrunoilija Besikin (1750-1791) teoksissa, mihin hän vastasi kirjoittamalla rakkausrunoutta pitkälti Besikin hengessä.Rayfield, Donald (2000), The Literature of Georgia: A History: 2nd edition, p. 124. Routledge, ISBN 0-7007-1163-5 Hän kuoli Tbilisissä vuonna 1796, ja hänet haudattiin Sionin katedraaliin. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Georgialaiset poliitikot Luokka:Georgialaiset sotilaat Luokka:Runoilijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1739 syntyneet Luokka:Vuonna 1796 kuolleet
Soon (albumi)

Soon on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin neljäs studioalbumi vuodelta 1984. Yhtyeen hyvin menestyneeseen edelliseen albumiin verrattuna tämä ei menestynyt kovin hyvin. Albumi ei noussut Suomen viralliselle musiikkilistoille ja albumilta singlenä julkaistu ”Cool Kid” oli parhaimmillaan Suomen 30. myydyin single. Yhtye osallistui levyn ”Candy Moon”-kappaleella Hittimittari-tv-ohjelmaan lokakuussa 1984 sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle Dion ”The Last in Line”-kappaleen kanssa. Albumi julkaistiin Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Kaartamo, sanoittanut Erkka Kettunen ja sovittaneet Esa Kaartamo ja Peter O. Ekberg, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # LP-levyn (DIGLP 29) takakannen ja levykeskiöiden tiedot. == Kokoonpano == === Muusikot === ==== Broadcast ==== * Kim Lönnholm - laulu * Esa Kaartamo – laulu, kitarat, kosketinsoittimet * Erkka Kettunen – laulu, kitarat * Jarmo Nikku – kitarat * Masa Maijanen – bassokitara * Miri Miettinen – rummut ==== Vierailevat muusikot ==== * Mats Englund – bassokitara * Inga-Lill Päivärinta – taustalaulut * Nils Landgren – pasuuna * Peter Ljung – kosketinsoittimet * Sussie Päivärinta – taustalaulut * Stefan Nilsson – kosketinsoittimet * Anders Neglin – kosketinsoittimet * Peter O. Ekberg – kitara, taustaaulut * Kim Wilson – huuliharppu (6, 9) === Tuotanto === * Gogh/Riipinen – kansi * Peter O. Ekberg – tuotanto * Jan Ugand – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki ja Atlantis Studio, Tukholma 1984) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Broadcastin albumit
Step On It

Step On It on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin viides studioalbumi vuodelta 1987. Edellisen Soon-albumin jälkeen yhtye jäi tauolle ja palasi äänitysstudioille vuonna 1986. Hyvin pian albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi ja suurin osa yhtyeestä lähti soolourilleen. Yhtye kuitenkin palasi yhdeksän vuoden tauon jälkeen vuonna 1996 ja julkaisi toistaiseksi viimeisen albuminsa Handcrafted. Helmikuussa 1987 yhtye osallistui levyn ”Love is Blind”-kappaleella Hittimittari-tv-ohjelmaan sijoittuen jaetulle ensimmäiselle sijalle Tuomari Nurmion ”Ramona”-kappaleen kanssa. Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1998 albumi julkaistiin uudelleen CD-levynä. CD-levy poikkeaa hieman LP-levyn ja C-kasetin painoksista, sillä kappaleet ovat sillä eri järjestyksessä ja levy sisältää päätösraitana bonuskappaleen ”Don’t Come After Me”, jota ei ole LP-levyllä tai C-kasetilla. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Broadcast. === LP- levyn ja C-kasetin kappaleet === === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # LP-levyn (FGL 4012) takakannen, sanaliitteen ja levykeskiöiden tiedot. === CD-levyn kappalelista === # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == Kappaleiden tarkemmat muusikkotiedot ovat LP-levyn ja C-kasetin kappalejärjestyksen mukaan lukuunottamatta bonuskappaletta (11). === Muusikot === ==== Broadcast ==== * Jarmo Nikku – kitarat; kitarasoolot (1, 8), slide-kitara (4, 10), soolokitara (9) * Masa Maijanen – bassokitara ja taustalaulu * Miri Miettinen – rummut ja taustalaulu * Edu Kettunen – rummut, lyömäsoittimet, akustinen kitara ja laulu (5, 10) * Esa Kaartamo – kitarat; kitarasoolot (2, 6), soolokitara (3), piano ja taustalaulu * Kim Lönnholm – laulu (1-3, 5-9, 11) ja taustalaulu ==== Vierailevat muusikot ==== * Kassu Halonen – sähköurut ja taustalaulu === Tuotanto === * Kassu Halonen – tuotanto * Broadcast – tuotanto * Jari Laasanen – äänitys (MTV-studiot 1986) * Peter Iversen – äänitys (Puk-Recording Studios, Tanska 1986) * Jussi Aalto – valokuva * Tapsa Rantanen / Private eye – kansitaide == Lähteet == Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Broadcastin albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Best of Broadcast

Best of Broadcast on suomalaisen Broadcast-popyhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin sekä LP- että CD-versiona vuonna 1989. Vuonna 2001 albumista julkaistiin remasteroitu painos, jonka masteroi Mika Jussila. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1989 kokoelma- albumit Luokka:Broadcastin albumit
Handcrafted

Handcrafted on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin kuudes ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996, 9 vuotta edellisestä studiolevystä. Kannen "Handcrafted" tekstin alla on "sarjanumero" 00622041996. Merkitys lienee levyn julkaisupäivämäärä (22.04.1996), ja kyseessä on Broadcastin 6. studiolevy. Albumin kappaleista Talk to Joe ja Everybody Knows That Girl julkaistiin promosinglet. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1996 albumit Luokka:Broadcastin albumit
George A. Olah

George Andrew Olah (; 22. toukokuuta 1927 Budapest – 8. maaliskuuta 2017 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen kemisti. Hän ennätti opiskella ja myös opettaa Budapestissa ennen Unkarin kansannousua (1956), joka sai hänet muuttamaan lyhyeksi aikaa Englantiin. Lähdettyään Englannista Kanadaan Olah aloitti työskentelyn Dow Chemicalille Ontariossa. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1961 ja loi pitkän uran Etelä- Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hänet palkittiin vuonna 1994 Nobelin kemianpalkinnolla ja vuonna 2005 Priestley-mitalilla. Nobelin perusteena oli työ karbokationikemian alalla.http://nobelprize.org/nobel_prizes/chemistry/laureates/1994/index.html Olah tutki myös metanolitalouden mahdollisuutta ja esitti metanolin käyttöä ehtyvien fossiilisten polttoaineiden korvaajana tulevaisuudessa. Olah oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen, ja hän kuului Yhdysvaltain Kansalliseen tiedeakatemiaan jo vuodesta 1976. == Lähteet == Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Unkarilaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna

Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna (Pseudemydura umbrina) on äärimmäisen uhanalainen kilpikonna, joka elää Australian länsiosissa. Se on Australian uhanalaisin matelijalaji. Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonnan kuori on melko litteä, ja vaihtelee väriltään kellanruskeasta lähes mustaan elinalueen mukaan.ARKive.org (myös kuva) == Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Loretta Swit

Loretta Swit (s. 4. marraskuuta 1937) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Margaret ”Hot Lips” Houlihanin roolista televisiosarjassa M*A*S*H. Swit syntyi Passaicissa, New Jerseyssä puolalaislähtöisille vanhemmille. Hän opiskeli näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa. Aloitettuaan uransa teatterin puolella hän saapui Hollywoodiin vuonna 1970 ja esiintyi vierailurooleissa televisiosarjoissa kuten Gunsmoke, Vaarallinen tehtävä ja Mannix. M*A*S*Hissa hän näytteli sarjan alusta loppuun vuosina 1972–1983. Swit sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1989, ja hän on saanut televisiotyöllään kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1980 ja 1982. Hän oli lisäksi moninkertainen Emmy-ehdokas ja nelinkertainen Golden Globe -ehdokas vuosina 1974, 1980, 1982 ja 1983. Swit on ollut kerran naimisissa, näyttelijä Dennis Holahanin kanssa vuosina 1983–1995. Eron jälkeen hän ei ole mennyt uusiin naimisiin, eikä hänellä ole lapsia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piispanhiippa

Piispanhiippa (Gyromitra infula) on Pezizales-lahkoon kuuluva ruokasieni. Sen myrkyllisyydestä on ristiriitaista tietoa. == Koko ja ulkonäkö == Piispanhiipan lakki on epämääräisen muotoinen ja se muistuttaa hieman korvasientä. Sienen lakki on tumman punertavan ruskea ja noin kymmenen senttiä korkea. Lakki on muodoltaan satulamainen tai piispan hiippaa muistuttava, josta sieni on saanut nimensä. Ohutmaltoinen ja ontto lakki on laakeapoimuinen. Piispanhiipan ontto ja vaalea jalka on melko lyhyt. Itiöt ovat kooltaan noin 18-25 x 7-10 mikrometriä.Wsoy 1987: Svengunnar Ryman, Ingmar Holmåsen: Suomen ja Pohjolan sienet. Maultaan sieni on mieto, tuoksuton. Piispanhiipan itiölavassa voi esiintyä pieni kotelosieni, Sphaeronaemella helvellae. === Samankaltaisia lajeja === Pohjanpiispanhiippa (Gyromitra ambigua) on hyvin samankaltainen laji. Sen jalan sävy on heikon violetti ja sen itiöt ovat piispanhiipan itiöitä pienempiä.Valitut palat 1984: Sienestäjän tietokirja Varma lajinmääritys on siten mahdollista vain mikroskoopilla. Keittämättömät pohjanpiispanhiipat ovat aiheuttaneet myrkytysoireita, ja koska lajien erottaminen ei onnistu ilman mikroskopiaa, piispanhiipat on syytä aina keittää ennen ruoanlaittoa.Pohjanpiispanhiippa kasvaa paljaalla maallaOtava 1993: Mauri Korhonen: Uusi Sienikirja. == Kasvuaika ja -paikka == Piispanhiipan itiöemät kasvavat syksyllä, elokuun lopulta aina marraskuuhun asti. Niitä tavataan yleisimmin kangasmetsissä, hakkuualueilla, lahojen kantojen yhteydessä, metsäteillä ja niiden ojien varsilla.www.luonnossa.comYle.fi:Korvasieni vai piispanhiippa? . Piispanhiippa on yleisempi Etelä- kuin Pohjois-Suomessa. == Käyttö == Piispanhiippa on syötävä sieni, joskin se pitää keittää kuten korvasienet. Sitä voi käyttää korvasienen tavoin. Piispanhiipan voi sekoittaa pohjanpiispanhiippaan, jonka tiedetään aiheuttaneen myrkytystapausten kaltaisia herkistymisreaktioita. Piispanhiippa säilyy kuivatettuna ja pakastettuna. == Lähteet == Luokka:Korvasienet
Maailman suurin keihäs

Maailman suurin keihäs on Teuvalla Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva monumentti, joka pystytettiin vuoden 1964 olympialaisten keihäänheiton kultamitalistin Pauli Nevalan 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi vuonna 2000. Yli 24 metriä korkean keihään muoto ja mittasuhteet vastaavat Nevalan olympiakeihään muotoja ja mittasuhteita oikeissa suhteissa. Keihäs sijaitsee Teuvan vapaa-ajan keskus Parrassa. Monumentti paljastettiin juhlallisesti lauantaina 16. syyskuuta 2000 kello 15.00 urheilu- ja kansalaisjuhlassa, jossa juhlapuhujana oli Olympiakomitean pääsihteeri Kosti Rasinperä. Tilaisuudessa esiintyi muun muassa Pohjanmaan Sotilassoittokunta. ==Lähteet== *http://www.teuva.fi/nevala/ Luokka:Teuva Luokka:Suomen patsaat ja veistokset
Eve Ensler

Eve Ensler (s. 25. toukokuuta 1953 Scarsdale, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja feministi, joka tunnetaan parhaiten Vaginamonologeista (1996). Juutalaistaustainen Ensler syntyi Scarsdalessa New Yorkin osavaltiossa, ja valmistui Middlebury Collegesta vuonna 1975. Hän oli naimisissa Richard McDermottin kanssa vuodesta 1978, kunnes erosi vuonna 1988. Hän on näyttelijä Dylan McDermottin adoptioäiti. Enslerin menestysteos, Vaginamonologeja, on käännetty kymmenille kielille, ja sitä on esitetty yli sadassa maassa. Kirjailija on palkittu Obie-palkinnolla vuonna 1996 ja Guggenheim-stipendillä 1999. Hänen muita töitään on muun muassa The Good Body (2004). Ensler asuu New Yorkissa elämänkumppaninsa, psykoterapeutti Ariel Orr Jordanin kanssa. ==Kirjallisuutta== *Vaginamonologeja, suomentanut Annu James; jälkisanat kirjoittanut Gloria Steinem; suomentanut Annika Eräpuro, Helsinki, Otava, 2001 ISBN 951-1-17878-4 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Enslerin elämäkerta V-Dayn sivuilla * * Vaginamonologit Helsingin kaupunginteatterissa Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuningas New Yorkissa

Kuningas New Yorkissa (A King in New York) on Charlie Chaplinin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1957, viimeinen, jossa hän näytteli itse pääroolia. Elokuva on poliittinen satiiri, joka tekee pilkkaa erityisesti Yhdysvaltojen senaikaisesta politiikasta. Chaplin tuotti elokuvan Euroopassa vuonna 1957, sen jälkeen kun Yhdysvallat (oikeusministerinä James McGranery) oli karkottanut hänet maasta poliittisista syistä vuonna 1952. Elokuvan vastaanotto oli ristiriitainen. Toisaalta on väitetty, että se ei yllä Chaplinin nuoruudentöiden tasolle ja että syyte kommunismin ihannoinnista musersi Chaplinin taiteellisen luomisvoiman. Elokuvan vastustus on johtunut ennen kaikkea sen yhteiskunnallisesta sisällöstä. Kyseessä on Peter von Baghin mukaan koko Chaplinin tuotannon purevin iva amerikkalaista elämänmuotoa kohtaan: "hän satirisoi siinä USAssa vallitsevia ilmiöketjuja, jotka ovat fasismin sukuisia".Peter von Bagh: Chaplin, s. 419 Baghin mukaan Yhdysvaltojen 1950-luvun poliittista ilmapiiriä kuvatessaan "Chaplin onnistui ainoana 1950-luvun ohjaajana käsittelemään yhteiskunnallisen trauman koko yhtälöä"Peter von Bagh: Chaplin, s. 430. Amerikkalaiset levittäjät boikotoivat elokuvaa tehokkaasti, eivätkä isot yhtiöt myöskään Englannissa ja Ranskassa suostuneet levittämään filmiä, vaan levitys jäi pienten tahojen tehtäväksiPeter von Bagh: Chaplin, s. 417. Vuonna 1957 valmistuneen elokuvan ensiesitys Yhdysvalloissa oli vasta 1973.The History of Film The 1970s Filmsite ==Juoni== Päähenkilönä on Chaplinin itsensä esittämä Estrovian kuningas Igor Shahdov, joka on paennut vallankumouksen jälkeen maasta. Hänen syytetään lähteneen valtionkassa mukanaan. Koko valtionkassan on kuitenkin varastanut Estrovian pääministeri, ja Shahdov on joutua New Yorkissa puille paljaille. Television mainostoimittaja Ann Kay (Dawn Addams) saa kuitenkin houkutelluksi Shahdovin tekemään televisiomainoksia. Shahdov viedään tutustumaan myös amerikkalaiseen kouluun, jossa hän tapaa pikkuvanhan Rupert MacAbeen (roolissa Chaplinin oma poika Michael Chaplin). Rupertin vanhempia syytetään kommunisteiksi, ja kun Rupert itse myöhemmin viedään kuulusteluun, hänet painostetaan ilmiantamaan vanhempiensa ystävät, jotta vanhemmat vapautuisivat vankilasta. Tämä musertaa Rupertin itseluottamuksen. Myös Shahdov joutuu antiamerikkalaista toimintaa tutkivan komitean kuulusteluun, jolloin hän häpäisee koko komitean kastelemalla sen vahingossa palovesiletkulla. Shahdov on New Yorkin ympäristössä täydellisen vieras. Hänelle paljastuu, miten ihmisen yksityisyyttä urkitaan ja se tehdään julkiseksi, miten koko yhteiskunta on keinotekoinen ja läpikotaisin kaupallinen. Lopulta Shahdov päättää palata Eurooppaan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1957 brittiläiset elokuvat Luokka:Charles Chaplinin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
John William McCormack

John William McCormack (21. joulukuuta 1891 Boston, Massachusetts – 22. marraskuuta 1980 Dedham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti Massachusettsia edustajainhuoneessa vuosina 1928–1971, ja toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1962–1971. McCormack oli myös ensimmäisen maailmansodan veteraani, sillä hän palveli Yhdysvaltain armeijassa sodassa vuosina 1917–18. == Poliittinen ura == McCormack toimi Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa 1920–1922 ja senaatissa 1923–1926. Hänet valittiin kongressiin täytevaaleissa 1928 edellisen edustajan James A. Gallivan kuoltua. Edustajainhuoneen enemmistöjohtajana hän oli 1940–1947, 1949–1953 ja 1955–1961. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * John W. McCormack kongressin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Esa Kaartamo (albumi)

Esa Kaartamo on suomalaisen laulaja Esa Kaartamon debyyttialbumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 1985. == Kappaleet == # Brave Et Strong # Ti-Dum-Day # I Need Rock'n'Roll # I Don't Love you Anymore # The Troops of Khan # Pull Them Covers Over You # Hearts Are Hearts # Guadeloupe Luokka:Vuoden 1985 esikoisalbumit Luokka:Esa Kaartamon albumit
Etäisyys (albumi)

Etäisyys on suomalaisen laulaja Esa Kaartamon toinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993. Helsingin Sanomien musiikkitoimitus otti albumin mukaan vuoden 1993 päätteeksi tekemäänsä Vuoden levyt -koosteeseen. Jukka Haurun mukaan ”Kaartamon sisäistynyt Amerikanmusiikki on jalostunut ajattomaksi mediumballadiksi ja paikattomaksi yleismusiikiksi" ja ”Tyylikäs tulkinta ja tasapainoinen kokonaisuus nostavat Kaartamon vaihtoehdoksi iskelmäpölvästien banaanivaltiossa”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # Säv. & san. & sov. Esa Kaartamo; "Onnen kulkuri" san. Arto Tamminen. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Esa Kaartamon albumit
Hongkongin kreivitär

Hongkongin kreivitär (A Countess from Hong Kong) on Charles Chaplinin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1967. Se oli Chaplinin viimeinen ohjaustyö ja hänen ainoa värielokuvansa. Elokuva kertoo Hongkongista Yhdysvaltoihin palaamassa olevasta upporikkaasta amerikkalaisdiplomaatista Ogden Mearsista (Marlon Brando), jota on veikkailtu jopa uudeksi ulkoministeriksi, mutta hänet nimitetäänkin vähemmän loistokkaaseen Saudi-Arabian suurlähettilään virkaan. Hän tutustuu ”kreivitär” Natashaan (Sophia Loren), joka on taustaltaan Hongkongissa syntynyt aatelisen valkovenäläisen emigranttiperheen lapsi. Vanhempiensa kuoltua Natasha on ajautunut 14-vuotiaana hongkongilaisen gangsterin jalkavaimoksi ja sitä kautta prostituoiduksi. Kun luksuslaiva on lähtenyt Hongkongista, Ogden huomaa, että Natasha on kätkeytynyt hänen hyttiinsä. Natasha haluaa luopua entisestä elämästään matkustamalla jäniksenä Yhdysvaltoihin, jonka hän kuvittelee joksikin vapauden yhteiskunnaksi. Koska Natashalta puuttuu passi, Ogden järjestää lakimiesystävänsä Harveyn (Sydney Earle Chaplin) avulla palvelijansa Hudsonin (Patrick Cargill) ja Natashan välille valeavioliiton, jotta Natasha pääsisi laillisesti Yhdysvaltoihin. Vaikka Ogden lupaa myöhemminkin tukea Natashaa, tämä ei usko häntä, vaan laivan saapuessa välisatamaan Hawaijille Natasha sukeltaa henkensä vaarantaen laivan kannelta mereen ja ui rantaan. Ogdenin avioliitto on ollut rakkaudeton, ja Hawaijilla Ogden tapaa myös vaimonsa Marthan (Tippi Hedren) – Martha on mennyt Ogdenin kanssa naimisiin ennen kaikkea vain rahan ja yhteiskunnallisen aseman tähden. Ogdenille paljastuu koko elämänympäristönsä tyhjyys, muodollisuus ja sisällöttömyys. Hän päättää luopua tulevasta diplomaattiurastaan ja etsii Hawaijilta käsiinsä Natashan. Elokuvan loppu jää kaikesta huolimatta melankoliseksi ja moniselitteiseksi. Elokuva menestyi hyvin vain Italiassa; muualla sitä yleensä väheksyttiin ja jopa halveksittiin. Filmillä oli kuitenkin alusta alkaen myös vahvat puoltajansa. Esimerkiksi elokuvaohjaajat François Truffaut ja Éric Rohmer sekä näyttelijä Jack Nicholson ovat pitäneet sitä Chaplinin tuotannon yhtenä huippuna. Filmiä on pidetty myös Chaplinin suurimpana äänielokuvana. Suomessa elokuvan puolestapuhujiin on kuulunut Peter von Bagh, jonka mielestä Hongkongin kreivitär kuuluu maailman aliarvostetuimpiin klassikkoelokuviin. Universal on julkaissut elokuvan DVD:nä myös Suomessa. Ilmeisesti tekijänoikeudellisista syistä elokuvaa ei ole sisällytetty aiemmin julkaistuun The Chaplin Collection -DVD-sarjaan, eikä myöskään myöhemmin Soul Median julkaisemaan DVD- ja Blu- ray-sarjaan. == Lähteet == Luokka:Charles Chaplinin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1967 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Näillä main

Näillä main on suomalaisen laulaja Esa Kaartamon kolmas ja viimeinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/esa-kaartamo- nailla-main == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Näillä main discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Esa Kaartamon albumit Luokka:Esa Kaartamon tuottamat albumit