EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Astoria

Astoria (, Gostinitsa Astorija) on viiden tähden hotelli Pietarissa Venäjällä. Rakennuksen suunnitteli Fredrik Lidvall, ja se edustaa jugendtyyliä. Samalla tontilla sijaitsee vanhempi hotelli Angleterre, johon on Astorian kerroksista kulkuyhteys. Astoria sijaitsee Suurella merikadulla (, Bol’šaja morskaja ulitsa) Iisakin aukiolla. Aivan hotellin vieressä kohoaa Iisakin kirkko ja Nikolai I:n ratsastajapatsas. Aukiolla sijaitsee myös Marian palatsi, jossa toimii Pietarin kaupunginneuvosto. Astoria-hotellissa on 223 huonetta ja 29 sviittiä, ja se kuuluu Rocco Forte Collection -ketjuun. == Historia == Astoria oli avautuessaan vuonna 1912 maan kallein hotelli. Venäjälle hyökännyt Adolf Hitler suunnitteli pitävänsä Leningradin valloitusjuhlat Astoria-hotellissa 1940-luvun alussa Via (2003), haettu 2.9.2007 Kirjoittaudumme sisään Astoriaan, historialliseen viiden tähden hotelliin, jossa Hitler suunnitteli pitävänsä voitonjuhlansa Leningradin kukistuttua.. Runoilija Sergei Jesenin löytyi kuolleena, väitetysti itsemurhan tehneenä, hotelli Angleterren huoneesta nro 5 28. joulukuuta 1925. St. Petersburg Times, 15.5.2001, haettu 3.9.2007 Hän otti huoneen Angleterrestä, jossa hirttäytyi vesijohtoon huoneensa nurkassa. Hän jätti omalla verellään kirjoitetun itsemurhakirjeen, joka oli runomuodossa "Jääkää hyvästi, ystävät, hyvästi". Angleterre ja Astoria uudistettiin perusteellisesti vuosina 1990–2002. Angleterre-hotellin alkuperäiset osat purettiin ja julkisivu rakennettiin uudelleen ulkoisesti samannäköiseksi. Tämän jälkeen Angleterre liitettiin Astoria-hotellin kompleksiin sisarhotellina. Historiallinen Angleterre purettiin siitäkin huolimatta, että peruskorjausta vastustamaan perustettiin kansanliike "Pelastus". RP Monitor 20.3.2007, haettu 3.9.2007 Toinen rinnakkainen tapahtumaketju kahdenkymmenen vuoden takaa oli kaupungin historiallisen keskustan suojelu. Kuka hyvänsä sosiologi voi vahvistaa, että riippumattomien kansanliikkeiden herääminen alkoi Pelastus-ryhmästä, joka astui esiin suojelemaan hotelli Angleterreä peruskorjaukselta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hotelli Astorian viralliset sivut Luokka:Venäjän hotellit Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat
Nord (Burkina Faso)

Nord on hallintoalue Burkina Fason pohjoisosassa. Sen pääkaupunki on Ouahigouya. Alueella on vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 1 185 796 asukasta. Pinta-ala on 16 414 neliökilometriä. ==Maantiede, ilmasto ja luonto== Vuonna 2001 perustettuMonographie, s. 23. alue käsittää 5,9 % Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Sahelin ja Centre-Nordin, etelässä Plateau-Centralin ja Centre-Ouestin ja lännessä Boucle du Mouhounin alueisiin sekä pohjoisessa Maliin. Maisemaa leimaavat tasangot ja keskimäärin 300–400 metriä korkeat ylängöt ja kukkulat. Korkein kohta on Komkoulibo 630 metriä merenpinnasta. Tärkein vesistö on Nakambén eli Valkoisen-Voltan yläjuoksu. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–750 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadeaika kestää kesäkuusta syyskuuhun. Kasvillisuus koostuu heinäkasveista ja pensaista. ==Hallinnollinen jako ja asutus== Alueeseen kuuluu neljä provinssia, 31 departementtia, neljä kaupunkikuntaa, 27 maalaiskuntaa ja 816 kylää. Provinssit ovat Loroum, Passoré, Yatenga ja Zondoma. Kaupunkeja ovat niiden keskukset Gourcy, Ouahigouya, Titao ja Yako. Perinteistä valtaa edustavat mosi- ja fulbepäälliköt. Alueella asuu 8,5 % Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 11,8 %, mikä on huomattavasti alle maan keskitason (23 %). Puhutuimmat kielet ovat moore (90,3 %) ja fulani (5,8 %). Kaupungiessa puhutaan jonkin verran ranskaa ja djulaa tai bambaraa.Monographie, s. 43. Muslimeja on 79,9, animisteja 10,1, katolisia 7,6 ja protestantteja 2,0 prosenttiaMonographie, s. 40.. ==Talous== Väestöstä 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti ja käsityöammatit.Monographie, s. 82. Alueella harjoitetaan myös kaivostoimintaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Burkina Fason alueet
Tekken 5

Tekken 5 on Namcon kehittämä ja julkaisema Tekken-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2004 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli on sarjan kuudes osa ja samalla viimeinen PlayStation 2:lle julkaistu osa. Tekken 5:stä julkaistiin myös uusittu Tekken 5: Dark Resurrection -versio PlayStation Portablelle ja ladattavana PlayStation Networkin kautta PlayStation 3:lle. Dark Resurrectionin erot Tekken 5:een ovat kolme uutta hahmoa (Dragunov, Armor King ja Lili), asujen eri värit sekä uudet asusteet käytettäväksi Character Customize -tilassa. Tekken 5 tuo mukanaan kolme uutta hahmoa: Agentti Raven, Jinin serkku Asuka Kazama ja kiinalainen kenpo-mestari Feng Wei. Kaikkiaan pelissä on 32 pelattavaa hahmoa, muun muassa kaikissa Tekken-peleissä mukana olleet Nina Williams ja Paul Phoenix. Mukana on myös uusi minipeli, Devil Within, joka on yhdistelmä mätkintää ja tasohyppelyä. Devil Withinin päähenkilönä on Jin Kazama, joka on tuttu aiemmista Tekken-osista. Koska Tekken-sarja täytti pelin ilmestyessä kymmenen vuotta, Namco juhlisti tätä lisäämällä Tekken 5:een mahdollisuuden pelata ensimmäisen, toisen ja kolmannen Tekkenin arcade-versioita. == Juoni == Tekken 5 alkaa muutama minuutti edeltäjänsä jälkeen, kun Kazuya- ja Heihachi Mishima heräävät Jack-4ten piirittäminä. Hetken he taistelevat kuin isä ja poika, mutta pian sen jälkeen Kazuya jättää isänsä kuolemaan ja lentää pois. Kaksi kuukautta myöhemmin Kazuya osallistui viidenteen turnaukseen ja sai kuulla/puristettua Ravenilta tietoa, joka liittyi Heihachin kidnapanneen ja vanginneen isänsä Jinpachi Mishiman Hon-Marun kellariin. Myöhemmin Jin Kazama jäi Devil Jin -persoonansa valtaan ja päihitti Jinpachin, mutta taistelu maksoi vanhan miehen hengen. Tämän jälkeen Jinistä tuli Mishima Zaibatsun perijä. == Hahmot == === Palaavat hahmot === * Paul Phoenix * Marshall Law * Lei Wulong * King * Nina Williams * Yoshimitsu * Jin Kazama * Hwoarang * Ling Xiaoyu * Julia Chang * Steve Fox * Craig Marduk * Christie Monteiro ( + Eddy Gordo ) * Lee Chaolan * Bryan Fury * Kazuya Mishima * Anna Williams (lukittu) * Baek Doo San (lukittu) * Mokujin (lukittu) * Kuma (lukittu) * Panda (Kuman toinen puku) (lukittu) * Bruce Irvin (lukittu) * Ganryu (lukittu) * Wang Jinrei (lukittu) * Heihachi Mishima (lukittu) === Uudet hahmot === * Asuka Kazama * Feng Wei * Raven * Jack-5 (Korvaa Gun Jackin) * Roger Jr. (lukittu) (Korvaa Rogerin) * Devil Jin (lukittu) * Jinpachi Mishima (Viimeinen pomovastus. Hahmolla ei voi pelata ilman huijauskoodilaitetta, mutta pelaaminen onnistuu PlayStation 3 -versiossa Tekken 5: Dark Resurrection) == Aiheesta muualla == * Luokka:Tekken-pelit Luokka:Vuoden 2005 videopelit Luokka:Kolikkopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Elektronisen urheilun pelit
Waldorf-Astoria Hotel

Waldorf-Astoria-hotelli on 191 metriä korkea hotelli Manhattanilla New Yorkissa. Alkuperäinen hotelli sijaitsi Empire State Buildingin kohdalla Fifth Avenuella. Nykyinen sijaitsee osoitteessa Park Avenue 301. Uusi hotelli on ollut käytössä vuodesta 1932. Uudessa hotellissa on kolme amerikkalaista ja klassista eurooppalaista ravintolaa. Hotelli oli alkuun kaksi erillistä hotellia. Astor-sukuun kuulunut William Waldorf Astor avasi 13-kerroksisen Waldorf-hotellin vuonna 1893. Toisen hotellin avasi Williamin serkku John Jacob Astor IV, ja se oli nimeltään Astoria. Astoria avattiin neljä vuotta myöhemmin kuin Waldorf. Nykyään hotellit ovat yhtä kokonaisuutta, ja niiden yhteinen nimi on Waldorf-Astoria. Waldorf-hotelli on kuuluisa waldorfinsalaatista, jonka hotellin keittiömestari Oscar Tschirky suunnitteli vuonna 1896. Hotellin nimi Waldorf tulee Walldorfin kaupungista, joka sijaitsee Baden-Württembergissä Saksassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut Luokka:Manhattanin pilvenpiirtäjät Luokka:Manhattanin hotellit Luokka:Midtown (Manhattan)
Ouahigouya

Ouahigouya on kaupunkikunta sekä Nordin alueen ja Yatengan provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 181 kilometriä Ouagadougousta luoteeseen. Kunnassa on 199 400 ja kaupunkialueella 124 600 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta). ==Maantiede== Ouahigouyan kunnan pinta-ala on 491 ja kaupunkialueen 102 neliökilometriä. Kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koumbrin ja Bargan, idässä Namissiguiman ja Oulan, etelässä Zogorén, Gourcyn ja Leban sekä lännessä Tangayen ja Thioun kuntiin. Maisemaa leimaa kumpuileva tasanko. Seutu kuuluu Nakambén eli Valkoisen-Voltan valuma-alueeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensasaroa ja metsäsavannia. Seudun ilmasto on sahelilais-sudanilainen. Vuotuinen sademäärä on 500–800 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun, kuiva ja viileä kausi marraskuusta tammikuuhun sekä kuiva ja kuuma kausi helmikuusta toukokuuhun. Jälkimmäistä leimaa harmattan-tuuli. Keskilämpötilat vaihtelevat 25,7 ja 42,8 asteen välillä. Kuntaan kuuluu 15 kaupunginosaa ja 37 kylää. ==Historia== Ouahigouya oli ennen siirtomaa-aikaa Yatengan mosivaltion pääkaupunki. Siitä tuli hallintopiirin keskus vuonna 1904 ja se sai täyden kunnallishallinnon vuonna 1958 ja uudelleen vuonna 1995. Vuodesta 1960 lähtien se oli departementin ja vuodesta 1973 prefektuurin keskus. Yatengan provinssi on perustettu vuonna 1984 ja Nordin alue vuonna 2001. ==Liikenne, talous ja palvelut== Ouahigouyan kautta kulkee Ouagadougoun ja Malin rajan välinen maantie RN2, josta haarautuvat Bobo-Dioulassoon johtava RN10 ja Kayaan johtava RN15. Kaupungissa on kaksi liikenneasemaa. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, puutarhan- ja karjanhoito sekä kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, riisi, maapähkinä, seesami, puuvilla, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja sekä vähemmässä määrin aasit, hevoset ja kamelit. Ouahigouyassa on yksi maan suurimmista torialueista. Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, palvelut ja hallinto. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan. Kaupungissa toimii julkisia ja yksityisiä lyseoita ja ammattikouluja, kaksi yksityistä ammattikorkeakoulua sekä tekninen yliopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat kaksi aluesairaalaa, terveyskeskukset ja yksityisvastaanotot. Kulttuurilaitoksia ovat nuoriso- ja kulttuuritalo, naisten talot, elokuvateatterit, teatterisalit ja kirjasto. ==Matkailu ja nähtävyydet== Paikallinen nähtävyys on Yatenga naban palatsi, jossa perinteinen hallitsija ottaa yhä vastaan kävijöitä. Ouahigouya sijaitsee Dogonimaahan johtavan matkailureitin varrella, mutta se ole varsinainen turistikohde. Kaupungissa on eri tasoisia majoituspalveluja. ==Lähteet== Luokka:Burkina Fason kaupungit
KVCD

KVCD () on digitaalisen videon koodaukseen tarkoitettujen MPEG-1 ja MPEG-2 -standardien epästandardi muunnos. Se on käytössä DVD-laitteissa, mutta tätä koodausjärjestelmää ei ole kaikissa laitteissa. == Aiheesta muualla == * KVCD.net * Virallinen KVCD määritelmä * Keskustelua KVCD koodausasetuksista Luokka:Koodausmenetelmät
Markku Aalto

Markku Kalervo Aalto (s. 25. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja entinen yleisurheilija. Seuratasolla Aalto edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Aalto voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1969 ajalla 1.50,6http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm. Lisäksi hän oli hopealla vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1974. Hallissa hän voitti SM-kultaa 600 metrillä 1967 ja 1968 sekä 1 500 metrillä 1974 sekä hopeaa 400 metrillä 1969 ja pronssia 800 metrillä samana vuonna. Aalto oli mukana myös Helsingin EM- kisoissa 1971, jossa hän selvisi 800 metrillä välieriin. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1974 hän jäi 800 metrillä alkueriin. Aalto oli myös mukana voittamassa 4 × 400 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1967, 1968, 1970 ja 1971, hopeaa 1969 ja pronssia vuonna 1978 sekä 4 × 800 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1969 ja hopeaa 1970 ja 1971. Heinäkuussa 1971 Aalto juoksi 800 metrin Suomen ennätyksen 1.47,2, jonka Pekka Vasala rikkoi seuraavana kesänä. Aallolla on oma arkkitehtitoimisto Helsingissä. Se suunnitteli muun muassa Helsingin olympiastadionin peruskorjauksen ennen Helsingin EM-kisoja 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arkkitehtitoimisto Markku Aalto Oy Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Islamilainen tasavalta

Islamilainen tasavalta on joidenkin islamilaisia lakeja käyttävien valtioiden nimitys. Näiden maiden sekulaarisuusaste vaihtelee suuresti, ja esimerkiksi puolisekulaarin Pakistanin kohdalla nimitys on pelkästään maan kulttuuri- identiteetin symboli. Monille muslimijohtajille islamilaisen tasavallan käsite on tietynlainen teokraattinen valtio, jossa ei ole monien Lähi-idän maiden tavoin monarkiaa, ja jonka lainsäädäntö perustuu ainakin osittain šariaan. Se on usein nähty kompromissina islamilaisen kalifaatin ja sekulaarin tasavaltalaisuuden ja nationalismin välillä. Esimerkki tällaisesta valtiosta on Iran. ==Luettelo islamilaisista tasavalloista== Valtio Perustettu 7\. joulukuuta 2004 1\. huhtikuuta 1979 28\. marraskuuta 1960 23\. maaliskuuta 1956 ==Lähteet== *
Myö

Sitoutumaton Kansalaisliike MYÖ ry on sitoutumaton vuonna 1995 perustettu kansalaisjärjestö, joka vaikuttaa Lappeenrannan kunnallispolitiikassa. Myö on Suomen Sitoutumattomat -järjestön jäsen. Järjestön perusperiaatteisiin kuuluu, että jokainen yhdistyksen jäsen noudattaa politiikassa omia eettisiä periaatteitaan. Myö ei tee poliittisia ryhmäpäätöksiä eivätkä jäsentä sido yhdistyksen kokouksessa tehdyt päätökset. Myö-liikkeen edustajista Erkki Pulli oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 2001-2004 ja Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana. Antti O. Arponen oli Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana 2008–2009 ja puheenjohtajana 2010. Tunnettuihin myöläisiin kuuluvat myös rovasti Matti J. Kuronen ja kuuluisa jääkiekkoilija Lalli Partinen. == Kunnallisvaalit == Vuosi Valtuutetut Äänet 1996 5 2 631 10,5 % Kunnallisvaalit 1996 (Oikeusministeriö 1997) 2000 9 3 972 16,7 % Kunnallisvaalit 2000 (Oikeusministeriö 2000) 2004 7 3 549 13,6 % Kunnallisvaalit 2004 (Oikeusministeriö 2004) 2008 7 3 012 9,3 % Kunnallisvaalit 2008 (Oikeusministeriö 30.10.2008) 2012 5 2 910 9,2 % Kunnallisvaalit 2012 (Oikeusministeriö 1.11.2012) 2017 3 1 717 5,3 % Kunnallisvaalit 2017 (Oikeusministeriö 10.4.2017) == Lähteet == Luokka:Lappeenranta Luokka:Suomalaiset sitoutumattomien järjestöt
Lyyli

Lyyli on suomalainen naisen etunimi. Se on kansanomainen muunnos nimestä Lyydia, joka merkitsee ’lyydialaista’. Nimen pitempi kirjoitusasu Lyylikki esiintyy Kalevalassa ja Kantelettaressa. Nimi mainitaan Kansanvalistusseuran kalenterissa 1883, ja Suomen almanakassa se on ollut vuodesta 1908 lähtien. Lyyli-nimi oli suosituimmillaan 1890-luvulta 1920-luvulle, jonka jälkeen sitä on annettu harvakseltaan. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Lyyli- nimen on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 11 987 henkilöä. == Tunnettuja Lyylejä == *Lyyli Aalto (1916–1990), sosionomi, SDP:n kansanedustaja ja kunnallisneuvos *Lyyli Erjakka (1881–1957), näyttelijä *Lyyli Eronen, Lyyli Takki (1892–1957), toimittaja ja kirjailija *Lyyli Grönlund (1905–1978), neuvostoliitonsuomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja *Lyyli Hagan (1889–1980), sairaanhoitaja, sota-aikana ”sairaanhoitajien kenraali” *Lyyli Hamara (1882–1948), lastenkirjailija *Lyyli Heinonen (1889–1950), kommunisti, vasemmistolaisen naisliikkeen vaikuttaja ja toimittaja *Lyyli Jouskari‎‎ (1893–1988), Brasilian presidentinpalatsissa työskennellyt kätilö ja kirjailija *Lyyli Karppinen (1892–1972), kudonta-alan yrittäjä ja yritysjohtaja *Lyyli Kaurila (1896–1987), taidemaalari *Lyyli Koskinen (1919–1969), SKDL:n kansanedustaja, vaikuttanut myös SKP:ssä *Lyyli Latukka (1886–1938), kommunistipoliitikko *Lyyli Helena Lukander (1899–1959), ensimmäinen Suomessa tuomarina toiminut nainen *Lyyli Luotonen, Vappu Väre (1901–1964), kirjailija *Lyyli Ollila (1888–1958), taidemaalari *Lyyli Rapola (1904–1979), paikannimistön tutkija *Lyyli Reijonen (1874–1938), kääntäjä *Lyyli Ronkonen (1927–2008), inkerinsuomalainen dosentti ja kirjailija *Lyyli Saavalainen (1913–2001), runoilija *Lyyli Swan (1872–1974), mielisairaanhoitaja, Lapinlahden sairaalan ylihoitaja 1925–1937 *Lyyli Toivola, Rakel Kansanen (1888–1948), kirjallisuuden suomentaja *Lyyli Vihervaara (1888–1958), kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja *Lyyli Visanti (1893–1971), taidemaalari *Lyyli Voutilainen (1891–1968), kirjailija *Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi (1887–1970), säveltäjä == Nimi muissa yhteyksissä == *2204 Lyyli, asteroidi == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
César Ritz

César Ritz (23. helmikuuta 1850, Niederwald, Valais, Sveitsi – 24. lokakuuta 1918 Küssnacht, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ritz-Carlton-hotelliketjun perustaja. Ensimmäinen Ritz-hotelli oli Hôtel Ritz Parisin Pariisissa. Ritziä pidetään kosmopoliittisten luksushotellien luojana. == Ura == Ritz työskenteli Pariisissa vuoden 1867 maailmannäyttelyn aikaan baarimikkona. Myöhemmin hän opiskeli kaupungissa alaa lisää. Vuoden 1873 maailmannäyttelyssä Wienissä Ritz pääsi tarjoilemaan kuninkaallisille. Sittemmin hän toimi hotellinjohtajana Sveitsissä Rigillä ja Luzernissa. Vuonna 1880 työskenteli Monacossa, jossa hän tutustui kuuluun kokkiin Auguste Escoffieriin. Vuonna 1887 Ritz hankki ensimmäisen hotellinsa Hotel De la Conversationin Baden-Badenissa. Seuraavina vuosina hän perusti nopeaan tahtiin useita hotelliyrityksiä. Pariisin Hôtel Ritz Paris on perustettu vuonna 1898 ja Lontoon Carlton-hotelli vuonna 1899. Ritzin aktiivinen ura päättyi vakavaan masennukseen vuonna 1902. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Yukata

Yukata () on japanilainen puuvillakankainen, kimonon muotoinen ”kylpytakki”. Perinteisesti yukata on ollut indigonsinisen ja valkoisen kirjava, mutta nykyaikana on saatavissa synteettisillä väreillä painettuja yukatoita kaikissa väreissä. Hyvälaatuinen yukata käy asuksi perinteisiin kesätapahtumiin ja esimerkiksi kylpylöihin. Kotona yukataa pidetään kylpytakkina tai oloasuna ohuen vyön kanssa. == Kankaita ja tyylejä == Yukata valmistetaan tavallisesti puuvillasta, toisin kuin silkistä tai synteettisistä kuiduista tehdyt kimonot. Perinteiset yukatat tehtiin indigolla värjätystä puuvillasta, mutta nykyään on tarjolla useita kemiallisia värejä ja tyylejä. Kirkkaampia värejä ja huomiota herättävämpiä kuvioita pidetään yleisesti nuorille henkilöille sopivina. Lapsella voi olla monivärinen kuvio, nuorella naisella kukkakuvio, kun taas vanhempi nainen käyttää perinteistä tummansinistä väriä, jossa on geometrisiä kuvioita. Miesten yukatoissa on yleensä hillityt kuviot ja värit. Nykyisin hotelleissa ja kylpylöissä käyttöön annettava yukata on perinteen mukaan yleensä sinivalkoinen. == Pukeutuminen == thumb|right|200px|Yukatoihin ja tsukeobeihin pukeutuneita naisia Tokiossa Yukata on hyvin arkinen ja epämuodollinen puku, jota käytetään enimmäkseen kodeissa, kylpylöissä ja hotelleissa oloasuna ja kesäisin festivaaleilla. Erittäin monet japanilaiset hotellit ja perinteiset ryokan-majatalot tarjoavat asiakkaittensa käyttöön laina-yukatoja. Yksityisissä tiloissa sekä miehet että naiset voivat käyttää yukatan kanssa kapeaa vyötä eli obia. Julkisesti esiinnyttäessä kapeaa vyötä pidetään kuitenkin sopimattomana. Jalkineina voidaan käyttää arkisia zōreja tai puisia getoja. Yukatan epämuodollisuuden vuoksi se voidaan yhdistää hyvinkin modernisti erilaisiin obeihin ja koristeisiin. Miehet käyttävät yleensä kakuobia, naiset joko helppokäyttöistä, valmiiksi sidottua tsukeobia, pehmeää heko-obia tai puolileveää hanhabaa. == Katso myös == * Kimono == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset vaatteet
Ritz Hotel London

Ritz Hotel London on 133-huoneinen loistohotelli Lontoossa, Piccadillyn varrella. Sen avasi kuuluisa sveitsiläinen hotellinomistaja César Ritz 24. toukokuuta 1906. Ritz omisti myös Hôtel Ritz Parisin Pariisissa. Hotellirakennus on toteutettu klassismin, joka perustuu Ludvig XVI:n tyyliin, näköiseksi. Hotellin suunnittelivat arkkitehdit Charles Mewès (joka oli suunnitellut Pariisin Ritzin) ja Arthur Davis. Insinöörinä toimi ruotsalainen Sven Bylander. Hotelli oli ensimmäinen Englantiin rakennettu hotelli, jossa kussakin huoneessa oli oma kylpyhuone ja WC. David ja Frederick Barclay ostivat hotellin 80 miljoonalla punnalla vuonna 1995. Britannian entinen pääministeri Margaret Thatcher kuoli aivohalvaukseen hotellin sviitissä 8. huhtikuuta 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hotellin verkkosivusto Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan hotellit Luokka:City of Westminsterin rakennukset ja rakennelmat
Kosode

Kosode () on japanilainen kimonon tapainen vaate. Sana kosode on nykyaikaisen kimonon edeltäjän nimitys ja tarkoittaa "pienihihaista" vaatetta. Kosodelle tyypillistä ovatkin juuri pienet hihat. Joskus museoiden historiallisista kimonoista käytetään kimonon sijaan nimitystä kosode. Alun perin se oli alemman luokan päällysvaate ja ylemmän luokan alusvaate. 1500-luvun alussa siitä tuli yleisesti käytetty päällysvaate, joka myöhemmin kehittyi nykyään tunnetuksi kimonoksi. Kosoden ja kimonon erottelu on vaikeaa termien käytön vuoksi: historiallisina aikoina kosodeksi kutsuttiin vaatekappaletta, joka vastaa nykyaikana kimonoksi kutsuttua vaatetta; kimonoksi kutsuttiin mitä tahansa vaatekappaletta. Nykykimonokin on kosode, vaikka termiä käytetään harvemmin. == Ulkonäkö == Vaate ommellaan samoin kuin kimono, mutta 1500–1600-luvun kankaat olivat yleensä hieman nykyisiä kimonokankaita leveämpiä (40 cm leveitä, eivät nykyiseen tapaan 35–37cm leveitä), joka vaikuttaa vaatteen mittasuhteisiin. Kosode-kimonossa on kaksi migoro- vartalokappaletta, jotka yhdistetään selästä. Kaksi lyhyempää palaa ommellaan kiinni suorakulmaisiksi hihoiksi. Kaksi lisäpalaa ommellaan vaatteen etupuolelle lisäämään tilavuutta, ja lopuksi lisätään kaulus. == Tyyppejä == Kosodet ja kimonot erotellaan niiden materiaalin, kuviointityylin tai mallin ja käyttötarkoituksen mukaan. === Materiaaleja ja koristelutekniikoita === * Varhaisimpien, aatelisnaisten muodikkaiden kosodeasujen materiaali oli karaori-brokadi. Nykyään karaori-kosode on eräs nō-teatterin naishahmojen peruspuku. * Surihaku eli lehtimetallikoristelu oli muodikas, brokadia matkiva koristelukeino 1500-luvulla. Nykyaikana se on nō-teatterin naishahmojen aluskimono. Kukallinen surihaku merkitsee kaunista naista ja "suomukuviollinen" haamua tai demonia. * Nuihaku yhdisti kankaalle liimatun lehtimetallin kirjailuun. Nykyään Nō-teatterin naishahmojen peruspukuja. === Kuviointityylejä === * Katamigawari – Kosode, jonka eri puolikkaat oli tehty erilaisista kankaista, kuin "mi-parti" asut keskiajalla Euroopassa. * Katasuso – Kosoden kuvio, jossa vaatteessa on kolme kuvioaluetta, hartiat ja hihat, keskiosa ja helma. Tämä kuviointimalli oli hyvin suosittu varhaisimmissa kosodeissa. === Muoteja === Keichō-kaudella 1596–1615 muodikkain oli kosode, joka oli jaettu tilkkutyötä muistuttaviin, solmuvärjäyksellä toteutettuihin alueisiin, jotka viimeisteltiin pienillä kuvioaiheilla, käsin maalaten ja lehtimetallilla. Edo-kaudella kosoden koristelut tulivat hovin ja samuraiden käyttöön usein japanilaisten ja kiinalaisten runojen teemoista. Kanbun- kaudella 1661–73 kosodeissa oli muotia kookas, koko vaatteen etu- tai takapinnan kattava koristelu (maalaus). Taakse yleensä tehtiin dramaattinen kaari olkapäiltä oikealle puolelle. == Muuta == * Kimono, furisode, hitoe, katabira, koshimaki ja uchikake ovat kosoden eri muotoja ja nimityksiä. == Lähteet == * http://www.aisf.or.jp/~jaanus/deta/k/kosode.htm Luokka:Japanilaiset vaatteet
The Dorchester

The Dorchester on ylellinen hotelli Lontoon keskustassa Park Lane -kadulla, lähellä Hyde Parkia. Liikemiehet sir Malcolm McAlpine ja sir Frances Towle ostivat vuonna 1929 vanhan 1800-luvulla rakennetun Dorchester-rakennuksen ja rakennuttivat sen paikalle hienostuneen ja kalliin hotellin, jonka suunnitteli Owen Williams. The Dorchester avattiin 18. huhtikuuta 1931. Toisen maailmansodan aikana hotelli toimi liittoutuneiden päämajana. Kenraali Dwight D. Eisenhower asui hotellin ensimmäisessä kerroksessa. Hänen huoneensa on nykyään Eisenhower-sviitti. Winston Churchill rakennutti hotellihuoneensa parvekkeen läpi muurin, sillä hän halusi yksityisyyttä. Monet kulttuurihenkilöt tapasivat aterioida Dorchesterissä, esimerkiksi Cyril Connolly, T. S. Eliot, Harold Nicolson ja Edith Sitwell. Vuonna 1988 hotelli suljettiin kahdeksi vuodeksi ja siellä tehtiin perusteellinen kunnostus. Hotelli avattiin uudelleen 1990. Monet kuuluisuudet ovat asuneet Dorchesterissä. Heihin kuuluvat esimerkiksi Julie Andrews, Kim Basinger, Warren Beatty, Yul Brynner, Richard Burton, Elizabeth Taylor, Tom Cruise, Judy Garland, Charlton Heston, Nicole Kidman, Arnold Schwarzenegger, Peter Sellers, Michael Jackson, The Beatles, Cecil Beaton, Noël Coward, Marlene Dietrich, Duke Ellington ja W. Somerset Maugham. Myös Thaimaan entinen pääministeri Thaksin Shinawatra asui hotellissa sen jälkeen, kun hänet oli syrjäytetty virastaan syyskuussa 2006. The Dorchesterissa toimii viisi ravintolaa, joista Alain Ducasse on yksi Britannian neljästä kolmen Michelin-tähden ravintolasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hotellin virallinen sivusto Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan hotellit Luokka:Grade II -luokan rakennukset City of Westminsterissä
Ariadne

pienoiskuva|pysty=0.6|Ariadne ja satyyri. Musée National du Moyen Âge (Cluny, Pariisi, Ranska. Ariadne () oli kreikkalaisen mytologian mukaan Kreetan prinsessa, kuningas Minoksen ja kuningatar Pasifaeen tytär. Ariadnella oli pikkusisko Faidra, joka oli isän suosikki. Kun Minotauros syntyi, kuningas antoi tämän Ariadnen vastuulle. Myöhemmin kuninkaan arkkitehti Daidalos rakensi labyrintin, jonne Minotauros pantiin. Sankari nimeltään Theseus saapui Kreetalle suorittaakseen tehtävän; hänen piti mennä labyrinttiin ja surmata Minotauros. Ariadne, joka oli ihastunut häneen, sanoi: "Autan sinut labyrintistä, jos menet kanssani naimisiin". Theseus suostui. Niin Ariadne antoi Theseukselle lankakerän, jota tämä keri koko matkan Minotauroksen luo. Kun Minotauros oli surmattu, löysi Theseus langan avulla tiensä takaisin. Hän meni Ariadnen kanssa naimisiin, mutta kotimatkalla häntä alkoi kaduttaa ja hän jätti Ariadnen yksin vieraalle saarelle. Toisen version mukaan Ariadne eksyi sumussa eräälle saarelle ja Theseus joutui palaamaan kotiinsa ilman Ariadnea. Hän oli luvannut lähtiessään isälleen laivassaan olevan valkoiset purjeet, mikäli hän selviäisi hengissä retkeltään. Suruissaan Ariadnen menetyksestä Theseus unohti vaihtaa mustat surupurjeet valkoisiin voitonpurjeisiin, ja hänen isänsä Aigeus syöksyi epätoivoissaan aaltoihin luullen poikansa kuolleen labyrintissä Minotaurosta vastaan taistellessaan. Ariadne, joka harhaili yksin sumussa saarella, kohtasi viinin jumala Dionysoksen, joka vei prinsessan kanssaan taivaisiin tehden tästä vaimonsa. == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian prinsessat
Saima

Saima on suomalainen naisen etunimi. Saima on alkavan suomalaisuuskauden nimiä ja se on syntynyt mahdollisesti J. V. Snellmanin perustaman Saima-lehden mukaan, jonka nimi viittaa Saimaaseen.Lempiäinen 2004, s. 191.Vilkuna 2005, s. 201. Etunimenä Saima tuli käyttöön 1850-luvulla ja se esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa vuosina 1882–1883. Suomen almanakkaan se pääsi 1908 ja nimi oli suosittu 1880–1910-luvuilla. Saima on kulkeutunut Viroon 1920-luvulla, jossa se tuli yleiseen käyttöön. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston mukaan Saima-nimen on saanut 13 164 naista ja alle viisi miestä. ==Tunnettuja Saimoja== *Saima Grönstrand (1863–1931), kirjailija ja suomentaja *Saima Haapanen, ent. Hyökki (s. 1981), laulaja, säveltäjä ja sovittaja *Saima Harmaja (1913–1937), kirjailija ja runoilija *Saima Korhonen (1893–1983), näyttelijä ja teatteriohjaaja *Saima Pohjonen, S. S. Taula (1903–1968), kirjailija ja kääntäjä *Saima Tawast- Rancken (1900–1983), lääkäri, fysioterapian kehittäjä ja professori *Saima Tigerstedt-Ylinen (1878–1978), taidemaalari ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Kanadan kansallispuistot

Kanadan kansallispuistoihin kuuluu yli 40 suojeltua aluetta Kanadassa. Kansallispuistojen tarkoituksena on muodostaa suojeltujen alueiden yhteinen järjestelmä, joka edustaa kaikkia Kanadan erilaisia luonnonalueita. Järjestelmää ohjaava ryhmä, Parks Canada, on kehittänyt suunnitelman, joka rajaa 39 erilaista järjestelmään kuuluvaa aluetta, jotka edustavat kanadalaista maisemaa. Vuonna 2005 Parks Canada ilmoitti, että järjestelmä on 60 % valmis. Puistojen tärkein tavoite on suojella puistojen ekologista koskemattomuutta, mutta sallia ihmisten tutkia, oppia ja nauttia Kanadan luonnontiloista. Ensimmäinen Kanadan kansallispuisto oli Banff, joka perustettiin vuonna 1885 nimellä Rocky Mountainin kansallispuisto. Suurin puisto on Wood Buffalo, jonka pinta-ala on noin 45 000 km². Muita kansallispuistoja Kanadassa ovat Kluanen kansallispuisto, Miguashan kansallispuisto, Gros Mornen kansallispuisto ja Georgian Bay Islandsin kansallispuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kanada
Van der Graaf Generator

Van der Graaf Generator on englantilainen vuonna 1967 perustettu progressiivisen rockin yhtye, joka tuli tunnetuksi 1970-luvun alussa. Se oli levy-yhtiö Charisma Recordsin ensimmäinen kiinnitys. Yhtye saavutti 1970-luvulla huomattavaa menestystä Italiassa. Yhtyeen arvostetuimpia levyjä ovat muun muassa Pawn Hearts (1971), Godbluff (1975) ja Still Life (1976). Van der Graaf Generatorin tunnusmerkkinä olivat Peter Hammillin omaperäinen ja energinen ääni sekä David Jacksonin sähköisesti käsitellyt saksofonit, joiden mukana soivat yleensä Hugh Bantonin nopeasointuiset kosketinosuudet (kuten Hammond-urut ja/tai klavinetti). Van der Graaf Generatorin albumit olivat tunnelmaltaan tummempia kuin muiden samanaikaisten proge-pioneerien tuotokset ja kitarasoolotkin olivat enemmänkin poikkeus kuin sääntö. Musiikissa on paljon yhteisiä piirteitä King Crimsonin kanssa, jonka kitaristi Robert Fripp vieraili kahdella Van der Graaf Generatorin albumilla. Hammill oli yhtyeen pääasiallinen kappaleiden säveltäjä ja sanoittaja, joten raja hänen soolouransa ja yhtyeen välillä olikin usein häilyvä. Yhtye nimettiin kuuluisan hankaussähköä tuottavan Van de Graaffin generaattorin mukaan. Nimeä ehdotti alkuaikojen jäsen Chris Judge Smith, ja nimien pieni eroavuus oli vahinko. ==Kookoonpano== ===Nykyiset jäsenet=== * Peter Hammill – laulu, kitara ja piano/kosketinsoittimet (1967–1978, 2005–) * Hugh Banton – urut, bassokitara ja bassopedaalit (1968–1976, 2005–) * Guy Evans – rummut (1968–1978, 2005–) ===Entiset jäsenet=== * Chris Judge Smith – rummut, puhaltimet ja laulu (1967–1968) * Nick Pearne – urut (1967) * Keith Ellis – bassokitara (1968) * David Jackson – saksofonit ja huilu (1970–1977, 1978, 2005–2006) * Nic Potter – bassokitara (1970, 1977–1978) * Graham Smith – viulu (1977–1978) * Charles Dickie – sello (1978) == Tuotantoa == Van der Graaf Generator -yhtyeen laajempi diskografia löytyy englanninkielisestä Wikipediasta *The Aerosol Grey Machine (1969) *The Least We Can Do Is Wave to Each Other (1970) *H to He, Who Am the Only One (1970) *Pawn Hearts (1971) *Godbluff (1975) *Still Life (1976) *World Record (1976) *The Quiet Zone / The Pleasure Dome (1977) *Time Vaults (1982) *Present (2005) *Trisector (2008) *A Grounding in Numbers (2011) *ALT (2012) *Do Not Disturb (2016) == Aiheesta muualla == * Van Der Graafin virallinen kotisivu Luokka:Brittiläiset progressiivisen rockin yhtyeet
Maunu Paljassääri

Maunu III Paljassääri (Magnus III Olavsson Berrføtt, 1073–1103) oli Norjan kuningas 1093–1103. Hän oli aluksi serkkunsa Haakon Maununpojan vastahallitsija, mutta Haakonin kuoltua 1094 hänestä tuli yksin koko Norjan kuningas. Maunu oli Olav Kyrren avioton poika. Maunun lisänimen oletetaan saaneen alkunsa hänen tavastaan pukeutua sääret paljaaksi jättävään irlantilaistyyppiseen kilttiin. Vuonna 1095 Maunu Paljassäärestä tuli myös Mansaaren kuningas. Lisäksi Maunu liitti vuonna 1098 Orkneysaaret, Hebridit ja Shetlandinsaaret Norjaan. Maunu Paljassääri kaatui vuonna 1103 ollessaan sotaretkellä Irlannissa. Maunun sotaretkellä oli kauaskantoiset seuraukset, sillä tulevina vuosina Norjaan ilmestyivät sekä Harald Gille että Sigurd Slembe, jotka kumpikin väittivät olevansa Maunun aviottomia poikia ja oikeutettuja Norjan kruunuun. Maunua seurasivat valtaistuimella hänen kolme poikaansa: Olavi Maununpoika, Östen Maununpoika ja Sigurd I Jerusaleminkävijä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Norjan kuninkaat Luokka:Vuonna 1073 syntyneet Luokka:Vuonna 1103 kuolleet
Tuovila

Tuovila () on kaksikielinen kylä Mustasaaren kunnassa Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Laihianjoen pohjoisrannalla ja joen vieressä kulkee kylän läpäisevä Tuovilantie. Enemmistö Tuovilan asukkaista on suomenkielisiä. Kylässä on suomenkielinen koulu, jossa on luokat 1-6\. Tuovilan koulussa on noin 110 oppilasta. Tuovilassa on Suomen toiseksi vanhin kivinen museosilta, Tuovilan silta. Se valmistui vuonna 1781. Kylä kuuluu postinumeroalueeseen 65520 Helsingby. ==Kuvia Tuovilasta== Tiedosto:Tuovila Mustasaari 2015.JPG|Tuovilan kylämaisemaa == Lähteet== == Aiheesta muualla == *Tuovilan koulu *Mustasaaren kunta *Tuovilan kyläyhdistys Luokka:Mustasaaren kylät
FC Levadia II Tallinn

FC Levadia II Tallinn on tallinnalaisen jalkapalloseuran FC Levadia Tallinnan maardulainen kakkosjoukkue. Se pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Esiliigassa. ==Historia== Joukkue perustettiin vuonna 2000 kun Levadia-niminen metalliyhtiö, joka jo aikaisemmin omisti silloin nimellä FC Levadia Maardu -tunnetun seuran, osti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen FC Maardun, entisen KSK Vigri Tartun -nimisen seuran. Seuraavaksi kaudeksi joukkue nousi korkeimmalle sarjatasolle Meistriliigaan ja sen uudeksi nimeksi tuli FC Levadia Tallinn. Kaudella 2002 joukkue voitti Viron cupin. Kaudeksi 2004 joukkue myi sarjapaikkansa Merkuur Tartulle ja osti Sõrve JK:n paikan Esiliigasta. Se muutti nimensä nykyiseen muotoonsa, ja FC Levadia Tallinn -nimeä ryhtyi käyttämään silloinen Levadia Maardu. Samalla molemmat Levadia- joukkueet siirtyivät yhteisen seuran alaisuuteen. ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Levadia II Tallinn
Antti Loikkanen

Antti Olavi Loikkanen (s. 15. huhtikuuta 1955 Enonkoski) on suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Loikkanen oli 1970-luvun lopulla ja 1980-alkupuoliskolla Suomen menestyneimpiä 800 ja 1 500 metrin juoksijoita. Suurimmat arvokisasaavutuksensa hän juoksi hallikisoissa. Seuratasolla hän edusti Enonkosken Pyrintöä, Vuoksenniskan Vesaa ja Savonlinnan Viestiä. Loikkanen voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuonna 1979 ja 1 500 metrillä vuonna 1980 http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm. Hallissa hän voitti 1978 1 500 metriä, 1981 800 metriä ja 1985 jälleen 1 500 metriä. Ulkoratojen arvokisoissa hänen paras sijoituksensa oli Prahan EM-kisoissa 1978 1 500 metrillä juostu viides tila. Sisäratojen EM-kilpailuissa Milanossa 1978 hän voitti kultaa Suomen ennätysajalla 3.38,16. Samalla matkalla hän oli pronssilla 1982 ja 1983, sekä neljäs 1979 ja 1984 ja vielä kuudes 1985. Loikkanen osallistui myös Montrealin 1976, Moskovan 1980 ja Los Angelesin 1984 olympialaisiin sekä Helsingin MM-kisoihin 1983. 1 500 metrillä Loikkanen juoksi 16. kesäkuuta 1980 Imatralla ajan 3.36,3, jolla sivusi Pekka Vasalan Suomen ennätysaikaa 3.36,3 (sähköaika 3.36,33) Münchenin olympialaisista 1972. 800 metrillä Loikkasen ennätys oli 1.47,1, jonka hän juoksi 12. kesäkuuta 1979 Imatralla. http://www.apulanta.fi/matti/yu/suomi.html 3 000 metrillä Loikkanen juoksi Tampereella 21. kesäkuuta 1982 ajan 7.46,87, joka on kaikkien aikojen viidenneksi nopein suomalaisaika matkalla Yleisurheilun Suomen parhaat kautta aikojen Viitattu 10.6.2013. Urheilu-uransa jälkeen Loikkanen toimi palomiehenä ja urheiluhierojana.En­nem­min Soi­vioon met­säl­le kuin kut­su­ki­soi­hin Du­bai­hin – Kuusamo vetää entistä huip­pu­juok­si­jaa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Projektiorganisaatio

__NOTOC__ Projektiorganisaatio voidaan käsitteellisesti ymmärtää kahdella eri tavalla. Sillä voidaan tarkoittaa * organisaatiota, joka toimii yksinomaan projektityöskentelyn periaatteiden mukaan eikä pysyviä rakenteita juuri ole (puhdas projektiorganisaatio) * perusorganisaatiota täydentävää järjestelmää, jolla tuetaan pysyvien rakenteiden toimintaa. Jälkimmäisessä järjestelyssä (kertakäyttöinen projektiorganisaatio) projektiryhmät vastaavat uuden menetelmän, palvelun, tuotteen tai järjestelmän kehittämistyöstä, minkä jälkeen lopputulos siirtyy perusorganisaation käyttöön ja vastuulle. Samalla projektiryhmän toiminta päättyy. Kun kyseessä on puhdas projektiorganisaatio, kaikki toiminta tapahtuu erikseen kootuissa projektiryhmissä ilman pysyviä organisaatioyksiköitä. Toiminnan edellytetään tällöin koostuvan kokonaan erillisinä toteutettavista projektitehtävistä (asiakasprojekteista), jotka eivät toistu samanlaisina. == Kertakäyttöinen projektiorganisaatio == Kertakäyttöinen projektiorganisaatio puretaan kun tehtävä on suoritettu ja projekti päättyy. Projektiorganisaation koko voi vaihdella paljonkin projektin laajuudesta riippuen. Projektiorganisaation laajuus voi myös vaihdella huomattavasti sen mukaan, missä vaiheessa projekti kulloinkin on. Henkilöt (=resurssit) tulevat suorittamaan projektiin määrättyjä tehtäviä, jonka jälkeen he siirtyvät toiseen tehtävään joko organisaation toisessa projektissa tai sen ulkopuolella. Projektiorganisaation kokoonpano voi koostua projektiryhmän ja ohjausryhmän lisäksi myös projektikohtaisista asiantuntijoista tai muista tukiryhmistä (esimerkiksi tekninen tukiryhmä). Projektiorganisaation toimivuus edellyttää osaavaa projektin ohjausta, josta yleensä vastaa projektipäällikkö. Projektin vastuut, valtuudet ja riittävät resurssit määritellään mahdollisimman tarkasti. == Puhdas projektiorganisaatio == Organisaation toiminta voi koostua kokonaan erillisistä itsenäisistä osista, joista kukin on erillinen projekti. Periaatteessa projektipäälliköillä on täysi päätösvalta kaikissa projektiin liittyvissä asioissa, mutta jotkut asiat, (esimerkiksi henkilöstöhallinta ja taloushallinto) voidaan organisaatiossa hoitaa keskitetysti. Toimivan projektiorganisaation vahvuuksia ovatkin vahva kontrolli, selvä vastuullisuus ja selkeä kommunikointi organisaatiosta ulospäin. Riskitekijöinä voidaan pitää projektin suunnittelun puutteellisuudesta johtuvaa toiminnan läpinäkymättömyyttä sekä henkilöstön epätasaista työkuormaa. == Katso myös == * Allianssimalli * Projekti * Projektinhallinta * PSA-järjestelmä == Lähteet == Luokka:Projektinhallinta Luokka:Organisaatiomallit
Vari (mittayksikkö)

Vari (tunnus var, engl. volt-ampere reactive) on sähkötekniikassa yleisesti käytössä oleva loistehon yksikkö. Loisteho kuvaa vaihtovirtapiirissä tapahtuvaa energian varastoitumista piirin kapasitiivisiin ja induktiivisiin elementteihin. SI-yksiköissä 1 var = 1 V·A, mikä vastaa dimensionaalisesti tehon yksikkö wattia. Vari ei ole yleisen paino- ja mittakonferenssin vahvistama SI-yksikkö, vaan sähköalan kansainvälisen standardointijärjestön IEC:n vuonna 1930 hyväksymä erityisnimi volttiampeerille. Sähkötekniikassa eroa piirin pätötehon, näennäistehon ja loistehon välillä korostetaan käyttämällä niille eri yksiköitä. Pätötehon yksikkönä käytetään wattia (W), näennäistehon yksikkönä volttiampeeria (V·A) ja loistehon yksikkönä varia (var). ==Lähteet== Luokka:Tehon yksiköt Luokka:SI-järjestelmän johdannaisyksiköt
Sanoma Television

Sanoma Television Oy (vuoteen 2008 SanomaWSOY Television Oy / SW Television Oy) oli Sanoman sähköisen viestinnän liiketoimintaryhmän Sanoma Entertainmentin (entinen SWelcom) televisiotoimintojen fuusiossa muodostunut yhtiö, joka toimi vuosina 2006–2010. Se muodostettiin yhdistämällä SWelcomin televisiotoiminnat eli Nelonen Media, Helsinki Televisio ja Tuotantotalo WerneLaajakaista – ja kaapeli-tv -palvelua vuosikymmenten kokemuksella DNA. Viitattu 28.1.2020.. Se aloitti toimintansa nimellä SW Television 1. tammikuuta 2006. DNA Oy sopi sittemmin Sanoman kanssa Sanoma Entertainment -liiketoimintaryhmään kuuluneen Welhon liiketoiminnan ostamisesta. Liiketoimintajärjestelyn yhteydessä DNA toteutti suunnatun osakeannin siten, että Sanomasta tuli DNA:n toiseksi suurin omistaja 21 prosentin osuudella. Kaupan toteutumisen ehtona oli kilpailuviranomaisten ja valtioneuvoston hyväksynnät. DNA:n ja Sanoman välinen sopimus Welhon liiketoiminnan myymisestä DNA:lle astui virallisesti voimaan 30. kesäkuuta 2010. Sanoma Television lakkautettiin 1. tammikuuta 2011.Sanoma Television Oy | Osakeyhtiö | Kauppalehti.fi Oy Ruutunelonen Ab oli televisioyhtiö, joka tunnettiin paremmin nimellä Nelonen, mutta nykyisin se on Sanoma Televisionin aputoiminimi. Ruutunelonen perustettiin 3. heinäkuuta 1996. Suomen Medianelonen ja Ruutunelonen fuusioituivat vuoden 2005 alussa, ja tuolloin yrityksen nimeksi jäi Ruutunelonen. Päivälehden arkisto: Ruutunelonen-Oy-arkistoluettelo.pdf Sanoma Televisioniin kuulunut televisiotuotantoyhtiö Tuotantotalo Werne myytiin sen toimivalle johdolle 1. syyskuuta 2006. ==Lähteet== Luokka:Sanoma
Ocsid

Ocsid (nimi johdettu sanasta "disco") oli disko- ja tanssimusiikkiin keskittynyt radio-ohjelma. Se oli lajissaan ensimmäisiä Suomessa. Ohjelman lähetykset alkoivat vuonna 1984, ja se kuului aluksi vain Lahden Radion alueella. Myöhemmin se laajeni valtakunnalliseksi, jolloin sitä kuultiin yleensä Yleisradion Rinnakkaisohjelma-kanavalla. Ohjelmaa juonsi pääasiassa DJ ja toimittaja Tapani Ripatti. Myös toimittaja Hanski Kinnunen oli pitkään mukana, minkä lisäksi ohjelman tekoon ovat osallistuneet ainakin David Mawby ja Kari "Vauva" Kallioinen. Ohjelma tuli iltaisin ja jatkui välillä keskiyöllekin, mikä oli siihen aikaan ohjelmatarjonnassa varsin uutta. Ohjelmassa soitettua musiikkia olivat muun muassa house, italodisko ja hip hop. Ocsid lopetettiin vuonna 1990, minkä jälkeen Ripatti alkoi vetää Tri Patti's Partyline -nimistä tanssimusiikkiohjelmaa Radiomafiassa. Alkuperäisessä Ocsidissa esitettiin 1980-luvun alkupuolella myös Suomirock- nimistä haastattelusarjaa, joka keskittyi lähinnä 1977-vuoden jälkeiseen punk- musiikkiin. Mainittakoon, että ohjelma "Radio 1983" oli Ocsid -ohjelmien edeltäjä ja oli kuultavissa Yleisradion rinnakkaisohjelmassa tuona vuonna sunnuntai-iltapäivisin noin kello 15 aikoihin. Radio 1983 on saanut vaikutteita ohjelmasisältöönsä Englannissa kuultavissa olleeseen "Radio One" -kanavalta. Tapani Ripatti on olemukseltaan tuolloin muistuttanut hyvin paljon Radio Onessa toimittajana toiminutta Tommy Vancea. ==Ocsid myöhemmin== Ocsid on päässyt Yleisradiossa ääneen 2000-luvulla muutaman "nostalgialähetyksen" merkeissä. Heinäkuussa 2005 lähetettiin parituntinen Ocsid-levylaukku. Sitä ovat seuranneet 5-tuntinen Ocsid-yöradio kesäkuussa 2007 ja yli kuusi tuntia kestänyt Ocsid-yöradio uutena vuotena 2008. Näitä lähetyksiä on tavalliseen tapaan juontanut pääasiassa Ripatti seuranaan Ocsid-kuvioissa myös pitkään mukana ollut "Smack". Kesän 2007 lähetyksessä kuultiin lisäksi Mawbya, ja "Vauva" Kallioinen puolestaan oli mukana uuden vuoden ohjelmassa 2008. ==Ocsid-lista== Ocsidissa ja Ripatin myöhemmissä tanssimusiikkiohjelmissa kuultiin aika ajoin niin sanottua Ocsid-listaa, jolle kuuntelijat saivat äänestää omia suosikkikappaleitaan.http://web.archive.org/web/19970811052446/www.sci.fi/~ocsid/ocsid.htm ==Ohjelmatietoja== Alla muutamia esimerkkejä 1980-luvun Ocsid-lähetyksistä: Viimeisessä esimerkissä mainittu "Kisaocsid" viittaa Salpausselän kisojenhttp://www.lahdenmuseot.fi/museot/fi/hiihtomuseo/tietopankki/tulospalvelu/salpausselaen- kisat/salpausselaen-kisat-1987/ aikana lähetettyyn Ocsid-ohjelmaan. ==Katso myös== * Tri Patti's Partyline ==Lähteet== Luokka:Elektroninen tanssimusiikki Luokka:Suomalaiset radion musiikkiohjelmat Luokka:Ylen historia
Hampus Dalström

Axel Hampus Dalström (22. maaliskuuta 1829 Helsinki – 19. maaliskuuta 1882 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Dalström toimi pääasiassa yleisten rakennusten ylihallituksessa eri tehtävissä ja oli vuodesta 1870 sen ylijohtaja. Hän oli yksi johtavista suomalaisista arkkitehdeista 1860- ja 1870-luvuilla. Dalströmin tärkeimmät työt ovat Helsingissä sijaitsevat Vanha ylioppilastalo (1870), ravintola Kappeli (1867) ja Kaartin maneesi (1877). Hänen piirtämänsä rakennukset edustavat tyylisuunnaltaan uusrenessanssia. Dalströmin suunnitteli useita 1860–1870-luvuilla rakennettuja majakoita. == Elämä == Dalström opiskeli arkkitehtuuria aluksi Tukholman Teknologisessa instituutissa ja Kuninkaallisessa Vapaiden taiteiden akatemiassa. Myöhemmin hän oli Suomen intendentinkonttorin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan tekemällä opintomatkan Ranskaan. Dalström työskenteli 1860-luvun alussa intendentinkonttorissa eli vuodesta 1865 Yleisten rakennusten ylihallituksessa ja nousi sen ylijohtajaksi. Hän joutui jatkuvasti erimielisyyksiin sekä nuorempien arkkitehtien että rakennusten tilaajien kanssa. Edustavuuden ja käytännöllisyyden yhteensovittamattomuus johti ongelmiin esimerkiksi Ateneumin rakennuttamisessa. ==Tunnettuja töitä== *Ravintola Kappeli, Helsinki 1867 *Helsingin Vanha ylioppilastalo 1870 *Oulun lyseon laajennus 1874–1875 (yhdessä Florentin Granholmin kanssa) *Kaartin maneesi, Helsinki 1877 *Savonlinnan tuomiokirkko 1879 *Vanha lääninsairaalan mielisairasosasto, Oulu 1879 (yhdessä Georg Wileniuksen kanssa) *Helsingin Ruotsalainen normaalilyseo 1880 ==Majakat== *Sälskär, Hammarland, 1868 *Marjaniemi, Hailuoto, 1871 *Ulkokalla, Kalajoki, 1871 *Säppi, Luvia, 1873 *Sälgrund, Kaskinen, 1875 *Hanhipaasi (1879) ja Heinäluoto (1877) Laatokalla ==Lähteet== * Seppo Laurell: Suomen majakat. Gummerus, 2001. ISBN 952-5180-21-2. * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Dalströmin työt Helsingissä Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Luonnonkiertokattila

Luonnonkiertokattila on vesiputkikattila, jossa vesi-höyryseos kiertää kattilassa lämpötilan aiheuttaman painoeron vuoksi lieriön ja höyrystimen välillä ja jossa höyry erottuu seoksesta painovoimaisesti. Kattilatyyppi soveltuu siten korkeintaan vain 170 bar. paineille. Vesiputkikattilassa ylimpänä olevasta höyrylieriöstä johdetaan vesi laskuputkia pitkin kattilan ulkopuolelta kattilan alaosaan ja sieltä kattilan sisään tulipesään höyrystinputkiin. Kattilan tulipesässä olevissa höyrystinputkissa vesi alkaa kuumentua ja osittain höyrystyä sekä nousta painoeron vuoksi ylöspäin takaisin höyrylieriöön, jossa on kylläistä vettä ja höyryä. Höyry johdetaan lieriöstä pois tulistimiin edelleen kuumennettavaksi tai suoraan käytettäväksi muualla. Vesi, joka ei ole höyrystynyt, laskeutuu uuteen kiertoon. Uutta syöttövettä kattilaan pumpataan esilämmitettynä lieriöön syöttöveden esilämmittimen kautta poistuneen höyrystyneen veden tilalle. ==Katso myös== *pakkokiertokattila Luokka:Energiatekniikka