EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dil

Dil (suomeksi ”Sydän”) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Indra Kumar. Päärooleja näyttelivät Aamir Khan ja Madhuri Dixit. Se oli vuoden eniten tuottanut hindinkielinen elokuva. Dixit voitti roolistaan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointeja useilla intialaisilla kielillä. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Palkinnot == Palkinto Kategoria Saaja Tulos Filmfare Awards Paras naispääosa Madhuri Dixit rowspan="1" Paras elokuva Indra Kumar rowspan="7" Paras miespääosa Aamir Khan Paras miessivuosa Anupam Kher Paras musiikki Anand-Milind Paras sanoitus Sameer – ”Mujhe Neend Na Aaye” Paras mieslaulaja Suresh Wadkar – ”O Priyaa Priyaa” Paras naislaulaja Anuradha Paudwal – ”Mujhe Neend Na Aaye” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1990 intialaiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset draamaelokuvat
Lennonsuunnittelu

Lennonsuunnitteluksi kutsutaan ennen lentoa pilottien toimesta täytettyjä lomakkeita, jotka sisältävät suunnitelman miten lento suoritetaan. Lentosuunnittelulomakkeet suositellaan täyttää ennen jokaista matkailulentoa. Lennonsuunnittelulomakkeen käytöstä ansiolentotoiminnassa määrätään ilmailumääräyksessä OPS M3-3. == Perustiedot == Täytettäviä lomakkeita on kaksi kappaletta, Lento toteutetaan operatiiviseen lentosuunnitelmalomakkeeseen, eli Operational Flight Planiin (OFP:hen), tehdyn suunnitelman mukaisesti. Tämä lomake on ilmailutiedotuksen OPS T1-4 liitteenä, ja siitä on Suomessa kaksi versiota: yksi näkölentosääntöjen ja toinen mittarilentosääntöjen mukaan lennettävien lentoja varten. Lennonjohtoa varten täytetään lentosuunnitelmalomake ( ATC Flight plan). Lennonsuunnittelulomakkeiden täytöllä pyritään ensisijaisesti lisäämään ilmailun turvallisuutta. Ohjeiden mallit sisältävät ne tiedot, jotka on yleensä huomioitava normaalin matkalennon valmisteluissa ja jotka tulisi esittää lennonsuunnitelulomakkeella. Lisäksi lomakkeessa on tilaa säätietojen, lennonjohtoselvitysten, muiden muistiinpanojen sekä lennon aikana täytettävien tietojen merkitsemistä varten. Lentosuunnitelmien käytön yksityiskohdat vaihtelevat maittain: esimerkiksi Yhdysvalloissa lentosuunnitelma on pakollinen ainoastaan mittarilentosääntöjen mukaisille lennoille, paitsi lähdettäessä B-luokan ilmatilassa sijaitsevalta lentopaikalta, ja muissa tilanteissa riittää pelkkä yhteydenotto radiolla. Tätä menettelyä vastasi esimerkiksi Euroopassa pitkään radiolentosuunnitelmamenettely, jossa VFR- lentosuunnitelman vähimmäistiedot annettiin lennonjohdolle radiolla, eikä lomaketta ollut tarpeen täyttää, mutta esimerkiksi Suomessa menettely poistui valtaosin käytöstä 2010-luvulla. Euroopassa lentosuunnitelma on lähtökohtaisesti aina pakollinen valvotussa ilmatilassa toimittaessa. == Lähteet == Luokka:Ilmailu
Andrei Amalrik

Andrei Aleksejevitš Amalrik (; 1938 Moskova, Neuvostoliitto – 1980 Guadalajara, Espanja) oli venäläinen kirjailija ja Neuvostoliiton aikainen toisinajattelijaAndrey Alekseyevich Amalrik, Britannica.com, viitattu 18.12.2020 . Amalrik joutui keskeyttämään 1963 opinnot Moskovan yliopistossa Venäjän historiaa käsittelevän kurssityönsä vuoksi. Hänet karkotettiin 1965 työnvieroksujana Siperiaan, josta hän kuitenkin pääsi jo heti seuraavana vuonna palaamaan Moskovaan. Kahdessa teoksessaan, vuodelta 1969 (levisi samizdat-kirjana) ja 1970 (omaelämäkerrallinen), hän kyseenalaisti sen, että Neuvostoliitto olisi olemassa vielä vuonna 1984. Hän joutui vankileirille. Vapauduttuaan hän muutti lähteen. Hän jatkoi näytelmissään absurdin teatterin perinnettä. Myöhempi Suomen Moskovan-suurlähettiläs René Nyberg luki kirjan Säilyykö Neuvostoliitto vuoteen 1984? Moskovassa vuonna 1973, eikä hän muista kenenkään uskoneen sen ennustukseen, mutta Amalrik erehtyi lopulta vain vähän.René Nyberg, Neuvostoliiton brutaali charmi, René Nybergin kirjoitus Arto Mansalan 70-vuotisjuhlakirjaan, Helsinki 2011. Amalrik kuoli Espanjassa auto-onnettomuudessa ollessaan matkalla Helsingin päätösasiakirjan seurantakokoukseen. ==Suomennettu teos== * Säilyykö Neuvostoliitto vuoteen 1984? ja muita kirjoituksia, suom. Maria Mero. Espoo: M. Mero 1978 (omakustanne) ISBN 951-99177-9-9 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Bielsk Podlaski (kunta)

Bielsk Podlaski on maalaiskunta Bielskin piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6 606. Kunnan hallinnollinen keskus on Bielsk Podlaskin kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulu kuntaan vaan muodostaa oman kaupunkikuntansa. Bielskin piirikunnan asukkaista 11,8 prosenttia asuu Bielsk Podlaskin kunnassa ja sen pinta-alasta 31 prosenttia kuuluu Bielsk Podlaskin kuntaan. Kylät Bielsk Podlaskin kunnassa ovat Augustowo, Bańki, Biała, Bolesty, Brześcianka, Chraboły, Deniski, Dobromil, Dubiażyn, Grabowiec, Haćki, Hołody, Hryniewicze Duże, Hryniewicze Małe, Husaki, Jacewicze, Knorozy, Knorydy, Kotły, Kozły, Kożyno, Krzywa, Lewki, Łoknica, Łubin Kościelny, Łubin Rudołty, Malinowo, Miękisze, Mokre, Nałogi, Ogrodniki, Orzechowicze, Parcewo, Pasynki, Pietrzykowo-Gołąbki, Pietrzykowo-Wyszki, Piliki, Pilipki, Ploski, Plutycze, Proniewicze, Rajki, Rajsk, Rzepniewo, Saki, Sierakowizna, Skrzypki Duże, Skrzypki Małe, Sobótka, Stołowacz, Stryki, Stupniki, Szastały, Treszczotki, Truski, Widowo, Woronie, Zawady sekä Zubowo. Vuoden 2019 lopussa 49,1 prosenttia Bielsk Podlaskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,1 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 53 prosenttia ja eläkeikäiset 31,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 47,6 vuotta. Vuonna 2019 Bielsk Podlaskin kunnassa syntyi 42 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 36,2 prosenttia oli valkovenäläisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Bielsk Podlaski Białystokin tilastokeskus Luokka:Podlasian voivodikunnan kunnat
Afrikan riippumattomat kirkot

Afrikan riippumattomat kirkot eli Afrikan alkuperäiskirkot tai AIC-kirkot edustavat reilusti yli 10 000 itsenäistä kristillistä kirkkokuntaa Afrikassa. Afrikan riippumattomia kirkkoja on kaikilla Afrikan alueilla ja kaikissa Afrikan maissa. Erityisen runsaasti niitä on Länsi- ja Etelä-Afrikassa. Vaikka kirkot ovat tunnustuksellisesti, perinteellisesti ja kielellisesti monimuotoisia, niitä yhdistää niiden perustaminen afrikkalaisten omasta aloitteesta ulkomaisten lähetyssaarnaajien sijaan. Vaikka monilla kirkoista on perinteisest kirkkokunnalliset nimet ja verkostot, eivät nämä perinteet määrittele niitä. Afrikan riippumattomat kirkot korostavat, että ne ovat afrikkalaisten perustamia ja johtamia. Kaikki AIC-kirkot korostavat vaihtelevassa määrin raamatullista oikeutusta sisällyttää afrikkalaisia kulttuurinormeja jumalanpalvelustapoihin, teologiaan ja käytäntöihin. AIC- kirkot ovat synkretistisiä siinä mielessä, että ne yhdistävät Afrikan alkuperäisuskontoja ja kristinuskoa, mutta tämän toiminnan laajuus vaihtelee runsaasti. AIC-kirkot luokitellaan usein yhteisten piirteiden, kuten kirkkojen nimien tai perinteiden perusteella. Täten on olemassa anglikaanisia, roomalaiskatolisia, ortodoksisia, helluntailaisia ja metodistisia AIC- perinteitä. Muita luokitteluja ovat esimerkiksi etiopialainen, apostolinen, sionistinen tai messiaaninen. AIC-kirkot ovat myös osoittaneet vahvaa lähetystyön suuntausta, sillä suuri osa kristinuskon leviämisestä koko Afrikassa 1900-luvulla voidaan lukea Afrikan riippumattomien kirkkojen ansioksi. == Kongon kimbanguistikirkko == Kongon kimbanguistikirkko on yksi Afrikan suurimmista itsenäisistä kirkoista. Se on syntynyt 1900-luvun puolivälissä entisen baptisti Simon Kimbangun perustama. Kimbangu koki profeetallisen näyn ja aloitti saarnaamisen ja ihmisten parantamisen. Kimbanguistikirkon opetus on käytännönläheistä ja moraalipohjaista. Pyhä henki oli tärkeässä osassa oppien muodostumista. Monet opit olivat kuitenkin ristiriidassa monien perinteiden kanssa, ja Belgian siirtomaahallinto koki kongolaisten yhdistymisen uhkana. Näistä syistä Kimbangu joutui yli kolmeksikymmeneksi vuodeksi vankilaan. == Lähteet == * * Luokka:Afrikan perinteiset uskonnot Luokka:Uskontomaantiede Luokka:Kristillisperäiset liikkeet
Betti Alverin kirjallisuuspalkinto

Betti Alverin kirjallisuuspalkinto on virolainen kirjallisuuspalkinto, joka on nimetty kirjailija Betti Alverin kunniaksi. Palkinto myönnettiin ensi kerran vuonna 1990.Betti Alveri kirjandusauhind Tartu Linnaraamatukogu, viitattu 18.12.2020 ==Palkitut== * 1990 – Valeria Ränik, Orb (runokokoelma) ja Jaan Undusk, Kuum (romaani) * 1991 – Hannes Varblane, Mäel, mis mureneb (runokokoelma) * 1998 – Kirsti Oidekivi, Tigudele (runokokoelma) * 1999 – Kalju Kruusa, Meeleolu (runokokoelma) * 2000 – Jürgen Rooste, Sonetid (runokokoelma) * 2001 – Mehis Heinsaar, Vanameeste näppaja (novellikokoelma) * 2002 – Ülar Ploom, Üks ja kogu (runokokoelma), ja Leo Kunnas, Sõdurjumala teener (romaani) * 2003 – Erkki Luuk, Ornitoloogi pealehakkamine (novellikokoelma) * 2004 – Lauri Pilter, Lohejas pilv (romaan lühijuttudes) * 2005 – Mart Kangur, Ivar Ravi ja Jaak Rand, Jaak Rand ja teisi jutte (kertomuskokoelma) * 2006 – Tiit Aleksejev, Valge kuningriik (romaani) * 2007 – Lemming Nagel, Tahtetuse triumf (runo- ja proosakokoelma) * 2008 – Urmo Mets, Toimumata tulvade toimik (runokokoelma) * 2009 – Sandra Jõgeva, Draamapunkt (novellikokoelma), ja Triin Tasuja, Provintsiluule (runokokoelma) * 2010 – Nirti, Ja anna meile andeks meie võlad (romaani) * 2011 – Margus Tamm, Unesnõiduja (novellikokoelma) * 2012 – Eda Ahi, Maskiball (runokokoelma) * 2013 – Helen Kallaste, Kogutud hetked (runokokoelma) * 2014 – Taavi Jakobson, Tõeline jumalaosake (romaani) * 2015 – Piret Jaaks, Linnalegend (novellikokoelma) * 2016 – Andris Feldmanis, Viimased tuhat aastat (romaani), ja Silvia Urgas, Siht/koht (runokokoelma) * 2017 – Madli Lippur, June ǀ Julien (romaani) * 2018 – Triin Paja, Nõges (runokokoelma), ja Raul Oreškin, Kui ma vananen... (kertomuskokoelma) * 2019 – Øyvind Rangøy, Sisikond (runokokoelma) * 2020 – Taavi Eelmaa, Electraumur (runokokoelma) == Lähteet == Luokka:Virolaiset kirjallisuuspalkinnot
LILO

LILO (nux ader) on käynnistyslataaja, jonka BIOS lataa Linux- käyttöjärjestelmän käynnistämiseksi. Koska BIOS pystyy lataamaan vain hyvin pienen ohjelman käynnistyslataaja toimii usein kahdessa vaiheessa. BIOS lataa ensimmäisen vaiheen, jonka tehtävä on lukea osiotaulukko ja ladata toinen vaihe. Toinen vaihe sisältää käyttöliittymän sekä ytimen lataamisen. LILO tukee yksinkertaista salasanaa käynnistyksessä. LILO oli usein käytössä ennen vuotta 2001, jolloin Red Hat otti GNU-projektin GRUB-lataajan oletuksena käyttöön. Vaihtoehtona LILO:lle on ollut muun muassa LoadLin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * lilo(8) - Linux man page * Configuring LILO, the Linux Loader Luokka:Käynnistyslataajat
Nybroånin vesistö

Nybroånin vesistö (, vesistöaluetunnus 89) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Nybroånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 316 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Nybroån, joka on 11 kilometriä pitkä. Joki muodostuu kahden joen Fyleånin ja Örupsånin yhtymisestä toisiinsa. Pääuoma, jonka kokonaispituus on noin 40 kilometriä, muodostuu seuraavasti. Se alkaa Fågeltoftasta pelto-ojana, joka jatkaa johto-ojana Trydeånina kohti etelää. Uoma kääntyy lounaaseen päin ja yhtyy Fyledalenissa Fyleåniin. Fyleån on Fyledalenissa virtaava uoma, jonka virtaus ei riitä pääuoman asemaan, joten sen latvaosuus jää pääuoman sivu-uomaksi. Pääuoma kohtaa Nedrabyssä Örupsånin, ja jatkaa Nybroånin nimellä mereen asti. Joki laskee Juutinramaan noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Nybroånin vesistö sijaitsee Skånen eteläkärjessä alueella, jossa on paljon ojien ja purojen pieniä valuma-alueita. Tämä vesistö on valittu päävesistöksi siksi, että sen valuma-alueen pinta-ala ylittää ennalta asetetun 200 neliökilometrin rajan. Kaikki muut sen ympäristössä olevat vesistöt, Höje ån vesistöä (tunnus 91) lukuun ottamatta, eivät ylitä rajaa. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (11,1 %), turve (2,5 %), kalliomaa (0,2 %), hiekka ja sora (6,3 %), multamaa (39,4 %), savimaa (35,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (9,4 %), soita ja kosteikkoja (1,1 %), viljelymaita (75,0 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,9 %) sekä joutomaita (10,6 %). Näiden lisäksi on 0,1 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Nybroånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,07 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,32 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,95 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 21 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 93,7 m³/s on mitattu tammikuussa 2013 ja pienin 0,2 m³/s joulukuussa 2005. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. === Sivu-uomia === Sivu-uoman nimi Yhtyy Nybroån (km suusta) Pääuoman kohta Pituus (km) Virtaama (MQ m³/s) Valuma-alue (km²) Lähteet Örupsån 11 Nybroån 21 69 1,1,1,1,-,1 Kulleån 19 Fyleån 1,1,1,-,-,- Fyleån 21 Trydeån 1,1,1,-,-,- Snavabäcken Trydeån 1,-,1,-,-,- Rödjebäcken Trydeån 1,-,1,-,-,- Lähteet: 1 = == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Hedda

Hedda on naisen etunimi. Se on pohjoismainen lyhentymä Hedvig-nimestä. Suomessa Heddaa on käytetty myös Heidin kutsumanimenä. Ruotsissa Hedda-nimi on ollut käytössä jo vuonna 1730. Uudella vuosituhannella siitä on tullut ruotsalainen muotinimi: 2000-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana Ruotsissa syntyi noin 2 700 Heddaa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 240–250 Hedda-nimistä naista. == Nimipäivä == Vuodesta 1929 lähtien Heddalla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 15. lokakuuta. Se on Heddan nimipäivä myös Norjassa. Ruotsin almanakassa Hedda-nimi oli mukana vuosina 1986–2000. Siinäkin nimipäivä oli 15. lokakuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Heddoja == * Hedda Berntsen (s. 1976), norjalainen freestylehiihtäjä ja olympiamitalisti * Hedda Bångman (s. 1995), ruotsalainen maastohiihtäjä * Hedda Hopper (1885–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä ja kolumnisti * Hedda Lindahl (1919–2007), ruotsalainen poliitikko * Hedda Liukkala (s. 1990), suomalainen nykysirkus- ja performanssitaiteilija * Hedda Retu, aik. Heidi Valasti (s. 1965), suomalainen kliininen seksologi, psykoterapeutti ja seksuaaliterapeutti * Hedda Wrangel (1792–1833), ruotsalainen paronitar, laulaja ja säveltäjä * Hedda Ødegaard (s. 1995), norjalainen tennispelaaja == Kuvitteellisia Heddoja == * Hedda, henkilöhahmo Johan Ludvig Runebergin runoelmassa Hirvenhiihtäjät (1832) * Hedda, henkilöhahmo televisiosarjassa Salatut elämät * Hedda Tesman (o.s. Gabler), nimihenkilö Henrik Ibsenin näytelmässä Hedda Gabler (1890); hahmon mukaan on nimetty Hedda-palkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Hedda (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Sege ån vesistö

Sege ån vesistö (, vesistöaluetunnus 90) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Sege ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 334 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Sege å, joka alkaa Börringesjönin järvestä, ja jonka pituus on 40 kilometriä. Sen keskivirtaama (MQ) on 2,7 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 14 kuutiometriä sekunnissa. == Vesistön valuma-alue == Sege ån vesistö on pieni päävesistö sen pohjoispuolella sijaitsevan Höje ån vesistön (tunnus 91) naapurissa. Sillä ei ole yhteistä vedenjakajaa minkään muun päävesistön kanssa, vaan muiden mereen laskevien ojien tai purojen valuma-alueet ovat pieniä. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (22,6 %), turve (4,5 %), kalliomaa (0,4 %), hiekka ja sora (4,6 %), multamaa (32,6 %), savimaa (28,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (11,0 %), soita ja kosteikkoja (1,4 %), viljelymaita (58,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (12,5 %) sekä joutomaita (14,2 %). Näiden lisäksi on 2,2 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Sege ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,93 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 16,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,26 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,7 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 14 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 9,1 m³/s on mitattu helmikuussa 2012 ja pienin 0,1 m³/s viimeksi vuonna 2012. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Karri Kannala

Karri Kannala on suomalainen päätoimittaja. Hän on toiminut Etelä-Suomen Median paikallisjohtajana vuodesta 2018 ja Helsingin Uutisten vastaavana päätoimittajana vuodesta 2019. Aiemmin hän on toiminut Imatralaisen, Lappeenrannan Uutisten ja Tamperelaisen päätoimittajana. Kannala on toiminut koko uransa Etelä-Suomen Mediassa ja sitä edeltäneessä Suomen Lehtiyhtymässä. Suomen kaupunkilehtien päätoimittajat valitsivat Kannalan marraskuussa 2019 vuoden kaupunkilehti-päätoimittajaksi. == Ura == * Päijät-Hämeen Viikkouutiset, toimittaja 2007 * Seinäjoen Sanomat, toimittaja 2008–2010, myyntipäällikkö ja vt. kustannusjohtaja 2010–2011 * Imatralainen ja Lappeenrannan Uutiset, päätoimittaja ja kustannusjohtaja 2011–2015 * Tamperelainen, päätoimittaja 2015–2018 * Etelä-Suomen Median paikallisjohtaja 2018– * Helsingin Uutiset, päätoimittaja 2019– * Länsiväylä, vt. päätoimittaja 2020–2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kumpulampi

Kumpulampi voi tarkoittaa seuraavia: * Kumpulampi, lampi Jyväskylässä * Kumpulampi, lampi Kangasniemellä * Kumpulampi, lampi Keuruun Haapamäellä * Kumpulampi, lampi Soinissa * Kumpulampi, lampi Uuraisissa * Kumpulampi, lampi Ähtärissä * Kumpulampi, lampi Äänekoskella * Kumpulampi-Likolampi, lampi Jyväskylässä * sukunimenä: **Markku Kumpulampi (s. 1939), suomalainen jalkapalloilija. == Katso myös == * Kummunlampi
Konstan koukkuja

Konstan koukkuja on suomalainen vuonna 1998 MTV3-kanavalla esitetty komediasarja, jonka pääosassa oli Konsta Hietanen. Muita sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä ovat ainakin Risto Kaskilahti, Mari Perankoski, Kari Sorvali, Ulla Tapaninen ja Valtteri Tuominen. Luokka:Suomalaiset komediasarjat Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat
Höje ån vesistö

Höje ån vesistö (, vesistöaluetunnus 91) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Höje ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 316 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Höje å, joka alkaa Häckebergasjönistä, ja joka on 35 kilometriä pitkä. Vesistön latvavedet laskevat järveen etelästä tulevaa ojaa myöten. Ojan nimi on sen yläjuoksulla Björkesåkraån ja se alkaa Björkesåkrasjönistä Malmön lentokentän itäpuolella. Järveen tulee oja lounaan suunnasta ja joka alkaa Lyngsjönin lammesta lentokentän eteläpuolelta. Joki laskee Juutinraumaan noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Höje ån vesistö sijaitsee kahden vesistön, eteläpuolisen Sege ån vesistön (tunnus 90) ja pohjoispuolisen Kävlingeånin vesistön (tunnus 92), välissä. Sen kaakkoispuolella ei ole yhtään päävesistöä, vaan siellä on mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma- alueita. Sama tilanne on Höje ån joensuun ympäristössä. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (22,3 %), turve (2,7 %), kalliomaa (0,5 %), hiekka ja sora (2,7 %), multamaa (33,5 %), savimaa (32,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (15,4 %), soita ja kosteikkoja (0,9 %), viljelymaita (59,9 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (12,5 %) sekä joutomaita (10,8 %). Näiden lisäksi on 0,5 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Höje ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,79 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 15,3 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,37 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 16 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 12 m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,3 m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld

Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld (25. tammikuuta 1812 Kemiö – 4. maaliskuuta 1904 Turku) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies. Jägerskiöldin vanhemmat olivat eversti Krister Ludvig Jägerskiöld ja Hedvig Gustava Kristina Taube ja puoliso vuodesta 1850 Johanna Ottiliana Taube (k. 1882). Juristi, valtiopäivämies Krister Robert Otto Edgar Jägerskiöld oli heidän poikansa. Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld tuli ylioppilaaksi 1828. Opiskeltuaan sotilaskoulussa Pietarissa hän oli henkikaartin Moskovan rykmentissä ensin alivänrikki ja sitten vänrikki 1833, aliluutnantti 1836, luutnantti 1839, kunnes erosi rykmentistä alikapteenina 1841. Kapteeniksi 1. Turun ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan Jägerskiöld tuli 1854, yleni majuriksi 1855 ja everstiluutnantiksi 1865 ja erosi palveluksesta everstinä 1868. Hän oli Kemiön Sjölaxin sääntöperintötilan haltija ja valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 18.12.2020. Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöldin toisen pojan, Ludvigin, adoptoi 1906 Fridolf Leopold Hisinger veljensä Eduard Viktor Eugenie Hisingerin vävynä. Ludvig otti lapsineen sukunimen Hisinger-Jägerskiöld ja seurasi vapaaherrallista Hisinger-sukua samalla numerolla Suomen ritarihuoneessa.Biografiasampo: Fridolf L. Hisinger Viitattu 17.5.2021. Jägerskiöldin veli oli kapteeni, valtiopäivämies Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöld.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Jägerskiöld nr 1100, Tab 15 Viitattu 11.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Benjamin Sulin

Benjamin Sulin (31. lokakuuta 1803 Pyhämaa – 27. joulukuuta 1871 Hattula) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. ==Henkilöhistoria== Sulinin vanhemmat olivat talollinen Karl Henriksson ja Maria Johansdotter ja puoliso vuodesta 1834 Lovisa Emilia Forsinius (k. 1879). Sulin tuli ylioppilaaksi 1827 ja vihittiin papiksi 1828. Rovastin arvon hän sai 1860. Sulin toimi pappina Kustavissa, Uudessakaupungissa, Kalannissa ja Siuntiossa. Rauman pedagogi hän oli 1836, ala-alkeiskoulun opettaja ja rehtori 1842 ja Uudenkaupungin ala- alkeiskoulun rehtori 1844. Kumlingen kirkkoherra Sulinista tuli 1846 ja Hattulan kirkkoherra 1864. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Benjamin Sulin. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 18.12.2020)Sulin, Benjamin Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 18.12.2020) Kihlakunnantuomari, valtiopäivämies Karl Wilhelm Sulin oli Benjamin Sulinin poika. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Theses, quas auctoritate reverendissimi domini s. s. theologiae doctoris, archi-episcopi Finlandiae &c.; &c.; nec non summe venerandi consistorii ecclesiastici Aboënsis, pro venia examen subeundi pastorale, 1839 Luokka: Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Love Bullet

Love Bullet on saksofonistin Timo Lassyn neljäs sooloalbumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Timo Lassy. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Timo Lassy – tenorisaksofoni * Teppo Mäkynen – rummut * Antti Lötjönen – basso * Georgios Kontrafouris – sähköpiano * Abdissa Assefa – lyömäsoittimet * Jukka Eskola – trumpetti * Panu Savolainen – vibrafoni == Aiheesta muualla == * Love Bullet discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Timo Lassyn albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Kävlingeånin vesistö

Kävlingeånin vesistö (, vesistöaluetunnus 92) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Kävlingeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 204 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Kävlingeån, jonka pituus on 50 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on noin 90 kilometriä. Joki laskee Juutinraumaan noin 0,35 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma- alue == Kävlingeånin vesistö on eteläisen Skånen kolmanneksi suurin vesistö. Se sijaitsee neljän päävesistön keskellä. Lounaispuolella on Höje ån vesistö (tunnus 91), kaakkoispuolella on Nybroånin vesistö (tunnus 89), koillisessa Rönne ån vesistö (tunnus 96) ja luoteessa on Saxånin vesistö (tunnus 93). Muut naapurivesistöt eivät ole päävesistöjä, vaan ne ovat mereen laskevien purojen tai ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on kuitenkin Kävlingeånin vesistöä suurempi. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (15,6 %), turve (2,9 %), kalliomaa (0,4 %), hiekka ja sora (5,8 %), multamaa (39,2 %), savimaa (26,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (6,9 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (16,5 %), soita ja kosteikkoja (1,4 %), viljelymaita (65,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (4,0 %) sekä joutomaita (10,8 %). Näiden lisäksi on 2,1 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Kävlingeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 10,7 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 51,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,78 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 57 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 58,2 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 1,2 m³/s elokuussa 2003. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Vesivoima == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 35 patoa, joista 9,8 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 36,0 miljoonaa kuutiometriä. Vesistössä on yksi Lilla Harrien vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,8 gigawattituntia vuodessa. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Saxånin vesistö

Saxånin vesistö (, vesistöaluetunnus 93) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Saxånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 360 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Saxån, joka alkaa kun pääuoman sivujoki Gullarpsån yhtyy siihen. Joen kokonaispituus on 43 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Saxånin vesistöä ympäröi neljä muuta päävesistöä: etelässä Kävlingeånin vesistö (tunnus 92), koillisessa Rönne ån vesistö (tunnus 96), pohjoisessa Vege ån vesistö (tunnus 95) ja luoteessa Råånin vesistö (tunnus 94). Lisäksi Saxånin joensuun ympäristössä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on myös pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (13,4 %), turve (1,0 %), kalliomaa (0,1 %), hiekka ja sora (3,7 %), multamaa (23,8 %), savimaa (57,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (7,8 %), soita ja kosteikkoja (0,5 %), viljelymaita (77,8 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,5 %) sekä joutomaita (10,3 %). Näiden lisäksi on 0,1 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Saxånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,43 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 23,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,21 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 30 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 22,2 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,2 m³/s viimeksi syksyllä 2012. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Karl Jakob Grönberg

Karl (Carl) Jakob Grönberg (30. heinäkuuta 1809 Vaasa – 20. toukokuuta 1876 Kotka) oli suomalainen kauppias, tehtailija ja valtiopäivämies. Grönbergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Grönberg ja Katarina Elisabet Bulér ja puolisot vuodesta 1831 Sofia Beata Wasastjerna (k. 1847) ja vuodesta 1859 Gustava Hedman (k. 1915). Grönberg tuli ylioppilaaksi 1826 ja oli Lyypekissä kauppa-akatemian oppilas 1827. Liverpoolin kauppakonttorin palveluksessa hän oli 1829 ja kauppias Vaasassa 1830. Grönberg harjoitti myös laivanvarustusta. Hän siirtyi Kaskisiin 1838 ja perusti sinne tupakkatehtaan 1857, samoin kuin lähistölle fajanssi- ja kaakelitehtaan. Kotkaan Grönberg muutti 1864 ja harjoitti sielläkin kauppaa. Hän oli porvarissäädyssä Kaskisten edustaja valtiopäiville 1863–1864, joilla hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Jakob Grönberg. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 16.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Råånin vesistö

Råånin vesistö (, vesistöaluetunnus 94) muodostuu Pohjanmeren Kattegatiin laskevan Råånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 193 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuoman alaosa on sen nimikkojoki Råån, joka on 20 kilometriä pitkä, ja yläosa pelto-ojat, joiden osuus on 8 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 28 kilometriä . Joki laskee mereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Råånin vesistö on ympäristönsä pienin päävesistö, joten se jääkin Saxånin vesistön (tunnus 93) ja Vege ån vesistön (tunnus 95) väliin. Rannikolla on sen joensuun ympäristössä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-alakin on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (14,5 %), turve (0,6 %), kalliomaa (1,1 %), hiekka ja sora (2,5 %), multamaa (31,5 %), savimaa (47,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (4,7 %), soita ja kosteikkoja (0,4 %), viljelymaita (76,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (8,2 %) sekä joutomaita (9,9 %). Näiden lisäksi on 0,1 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Råånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,74 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 16,1 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,08 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,8 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 19 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 10,7 m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,1 m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.ref name=SE620565-131931/> == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Kirjallisuusvuosi 1782

Kirjallisuusvuosi 1782 käsittelee vuoden 1782 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Friedrich Schillerin vuonna 1781 kirjoitettu esikoisnäytelmä Die Räuber aiheutti sensaation ensiesityksessään Mannheimissa, koska se kritisoi vallitsevaa feodaalijärjestelmää. Schiller palveli tuolloin sotilaslääkärinä ja oli poistunut palveluspaikastaan ilman lupaa nähdäkseen näytelmänsä ensiesityksen. Rangaistukseksi hän sai arestirangaistuksen ja kirjoittamiskiellon. * Kiinan historiaa koskevien kirjojen kokoelma Siku Quanshu saatiin valmiiksi. Se sisälsi 36 381 osaa. * Suomalainen säveltäjä Erik Tulindberg valmistui maisteriksi. Samaan aikaan hän teki ensimmäiset sävellyksensä, kuusi jousikvartettoa ja viulukonserton. == Julkaisuja == * J. Hector St. John de Crèvecœur - Letters from an American Farmer * Félicité Genlis - Adèle et Théodore * Jean-Jacques Rousseau - Jugement sur le paix perpétuelle (suom. Kirjoituksia sodasta ja rauhasta, 2010) * Jean-Jacques Rousseau - Les rêveries du promeneur solitaire (keskeneräiseksi jäänyt teos; suom. Yksinäisen kulkijan mietteitä, 2010) * Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau - Erotica biblionHonore Mirabeau Alphahistory.com. Viitattu 25.8.2023. * Joseph Priestley - An History of the Corruptions of Christianity * Friedrich Schiller - Die Verschwörung des Fiesco zu Genua (suom. Fiesko: historiallinen murhenäytelmä) == Palkintoja == == Lähteet == 1782 Luokka:1782
Nonakontaani

Nonakontaani eli n-nonakontaani (C90H182) on 90-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Nonakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)88CH3, moolimassa 1264,41 g/mol, kiehumispiste 702,3 °C (760 mmHg paineessa), leimahduspiste 882,2 °C, tiheys 0,835 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,466 ja CAS-numero 7667-51-8. Suoraketjuiset alkaanit C89 C90 C91 Nonaoktakontaani Nonakontaani Hennonakontaani == Aiheesta muualla == *PubChem: Nonacontane *GuideChem: Nonacontane *National Institute of Standards and Technology (NIST): Nonacontane Luokka:Alkaanit
José Vicente Rangel

José Vicente Rangel Vale (10. heinäkuuta 1929 Caracas – 18. joulukuuta 2020 Caracas) oli venezuelalainen poliitikko. Hän toimi Hugo Chávezin varapresidenttinä vuosina 2002–2007. Aiemmin hän oli ollut ulkoministerinä (1999–2001) ja puolustusministerinä (2001–2002).Falleció José Vicente Rangel, ex vicepresidente de Hugo Chávez NTN24 Rangel vastusti 1940-luvun lopussa Rómulo Gallegosin hallintoa ja joutui maanpakoon, josta palasi Venezuelaan Marcos Pérez Jiménezin diktatuurin kaaduttua vuonna 1958. Rangel loi uran politiikan ulkopuolella journalistina. Hän johti lehtiä Qué pasa en Venezuela, La Razón ja Clarín. Lisäksi hän kirjoitti useisiin lehtiin kolumnistina ja piti Televen-televisiokanavalla viikoittaista poliittista José Vicente Hoy -ohjelmaa. Rangel oli ehdolla Venezuelan presidentiksi vuosina 1973, 1978 ja 1983. Päätettyään toimintansa varapresidenttinä vuonna 2007 hän sai Simón Bolívarin miekan replikan. Rangeliin kohdistettiin syytöksiä merkittävästä roolista syyttäjä Danilo Andersonin vuonna 2004 tehdyn salamurhan taustalla.Expolicía venezolano asegura que José Vicente Rangel fue el autor intelectual del asesinato de fiscal Anderson Diario Las Américas Rangel kuoli 91-vuotiaana joulukuussa 2020 oltuaan vaikeasti sairaana vuodesta 2019. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset poliitikot Luokka:Varapresidentit Luokka:Ulkoministerit Luokka:Puolustusministerit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Vege ån vesistö

Vege ån vesistö (, vesistöaluetunnus 95) muodostuu Pohjanmeren Kattegatiin laskevan Vege ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 488 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vege å, joka saa alkunsa Söderåsenin korkeassa maastossa. Joen kokonaispituus on 51 kilometriä ja se laskee Itämereen alle 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vege ån vesistö sijaitsee kolmen päävesistön ympäröimänä. Pohjoisessa ja idässä sijaitsee Rönne ån vesistö (tunnus 96), kaakossa Saxånin vesistö (tunnus 93) ja etelässä sijaitsee Råånin vesistö (tunnus 94). Joki laskee Skäldervikeniin, jonka eteläinen ranta muodostuu mereen laskevista ojien ja purojen pienistä valuma-alueista. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma- alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (26,4 %), turve (1,2 %), kalliomaa (1,1 %), hiekka ja sora (4,0 %), multamaa (27,5 %), savimaa (36,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,9 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (21,7 %), soita ja kosteikkoja (0,5 %), viljelymaita (60,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (7,1 %) sekä joutomaita (10,1 %). Näiden lisäksi on 0,1 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Vege ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,86 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 40,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,29 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 38 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 26,4 m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,2 m³/s monenakin kuukautena useina vuosina . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Adolf Fredrik Sirén

Adolf Fredrik Sirén (29. huhtikuuta 1807 Korpilahti – 14. toukokuuta 1868 Hauho) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Sirénin vanhemmat olivat kappalainen Karl Sirén ja Maria Lovisa Lucander ja puolisot vuodesta 1832 Hedvig Karolina Tigerstedt (k. 1838) ja vuodesta 1839 Matilda Lovisa Nordenstolpe (k. 1891). Sirén tuli ylioppilaaksi 1825 ja vihittiin papiksi 1830. Rovastin arvon hän sai 1849. Sirénistä tuli Loviisassa triviaalikoulun vt. kollega ja Porvoossa pedagogion kollega 1827, Porvoon tuomiokapitulin vt. 2. amanuenssi 1829 ja vakinainen 1830, notaari 1846 ja samalla Porvoon lukion vt. laulunopettaja 1831 sekä vakinainen 1832–1846. Hauhon kirkkoherraksi hän tuli 1852, astuen virkaan 1854. Hämeen läntisen rovastikunnan vt. lääninrovastina Sirén toimi vuodesta 1855 ja vakinaisena vuodesta 1856. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863 ja 1867.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Adolf Fredrik Sirén. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 18.12.2020)Sirén, Adolf Fredrik Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 18.12.2020) Hän omisti Wuolteen kartanon Hauholla. ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Maciej Grubski

Maciej Grubski (20. elokuuta 1968 Łódź – 17. joulukuuta 2020 Łódź) oli puolalainen poliitikko.Zmarł Maciej Grubski, były senator z Łodzi. Był zakażony koronawirusem Wyborcza.pl Grubski liittyi 1990-luvun alussa Demokraattiseen liittoon ja sitten Vapauden liittoon. Vuosina 1994–1998 hän istui Łódźin kaupunginvaltuustossa. Vuosina 2006–2007 hän oli kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginvaltuuston puhemiehenäMaciej Grubski Senat Kansalaisfoorumin edustajana. Paikallispolitiikassa Grubski erikoistui urheiluasioihin; hän oli itse karateharrastaja. Hänet valittiin Puolan senaattiin ensimmäisen kerran vuonna 2007 sekä jälleen vuosina 2011 ja 2015. Senaattorina Grubski oli kansallisen puolustuskomitean sekä Puolan ja Israelin suhteiden ryhmän varapuhemies. Grubski valmistui lääketieteen oppilaitoksesta vuonna 1989 ja suoritti myös kandidaatin tutkinnon julkishallinnossa. Hän oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi lasta. Grubski sai tartunnan koronaviruspandemiassa. Hän kuoli sairaalassa Łódźissa joulukuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Joseph Leopold Eybler

Joseph Leopold Eybler (8. helmikuuta 1765 – 24. heinäkuuta 1846) oli itävaltalainen säveltäjä.Joseph Leopold Edler von Eybler The Kennedy Center Eybler syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Stephansdomissa vuosina 1776–1779. Hän aloitti sitten lakiopinnot, mutta hänen kotinsa paloi vuonna 1782, joten hän alkoi hankkia elantoa musiikin parissa työskentelyllä. Hän koulutti laulajia ja johti esityksiä. Eybler sai opetusta Johann Georg Albrechtsbergeriltä, kaukaiselta serkultaan Joseph Haydnilta ja Wolfgang Amadeus Mozartilta. Hänet tunnettiin Mozartin ystävänäkin, ja Haydnilta hän sai taloudellista tukea. Vuonna 1792 Eybler pääsi Wienin karmeliittakirkon kuoronjohtajaksi, jona hän toimi kaksi vuotta. Vuosina 1794–1824 hän työskenteli Schottenklosterissa. Tämän jälkeen Eybler oli Kapellmeister hovissa vuoteen 1833. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös Maria Teresalle sävellettyjä teoksia. Vuonna 1833 Eybler sai sairaskohtauksen johtaessaan Mozartin Requiemin esitystä. Vuonna 1835 hänelle myönnettiin aatelisarvo hovissa tehdyn palveluksen ansiosta. Hänestä alettin käyttää aatelisnimeä Joseph Leopold Edler von Eybler. Eybler sävelsi enimmäkseen hengellistä musiikkia, kuten messuja, kaksi oratoriota, kantaatteja ja requiemin. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu ooppera, kamarimusiikkia ja lauluja. Eybleriltä pyydettiin myös Mozartin requiemin säveltämistä loppuun, mutta tämän työn hän lopetti alkuvaiheessa kunnioituksesta Mozartia kohtaan. Franz Xaver Süssmayr suostui saattamaan työn päätökseen.Joseph Leopold Eybler AllMusic == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1846 kuolleet
Bengt Anderberg

Bengt Anderberg (1920 Göteborg, Ruotsi – 2008) oli ruotsalainen kirjailija, kääntäjä ja kriitikko.Per Arne Tjäder, Bengt Anderberg, Svenskt översättarlexikon, viitattu 18.12.2020 ==Ura== Anderbergin esikoisteos oli novellikokoelma En kväll om våren (1945). Häntä pidettiin tyylitaiturina vaikkakin hän oli muuten kiistelty hahmo. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja kuunnelmia. Romaani Kain (1948) sai osakseen suurta huomiota. Anderberg kuvaa teoksessa omaa aikaansa ja vastustaa modernisoitumista ja aikakauden sotaisaa henkeä. Samanlaisia näkemyksiä hän esittää myös novelleissa ja runoissa. Anderberg oli Ruotsin tuotteliaimpia näytelmien kääntäjiä. Hän asui pitkään Bornholmissa, ja hänellä oli siten läheiset suhteet Tanskaan, mikä näkyi runsaana tanskalaisten näytelmien kääntämisenä. Lisäksi hän käänsi klassikkoja. Useimpia ei ole julkaistu painettuna, vaan ne ovat säilössä teattereissa. Hän teki käännöksissä omaperäisiä ratkaisuja, kuten käänsi uudesta Hamletin klassiset sanat, jotka ovat aiemmin kuuluneet ruotsiksi ”Att vara eller icke vara”, mutta Anderbergin käännöksessä ne kuuluvat ”Att leva eller inte leva”. Ruotsalainen kirjallisuudentutkija Per Arne Tjäder antaa muutokselle suuren tulkinnallisen merkityksen: ==Palkinnot ja tunnustukset== * Boklotterietin kääntäjästipendi useita kertoja * Sveriges Författarfonds premium till personer för belöning av litterär förtjänst 1986 * Elsa Thulin -palkinto 1998 ==Suomennetut teokset== * Rakkaus. 1 (Kärlek), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966 * Rakkaus. 2 (Kärlek), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966 * Rakkaus. 3 (Kärlek), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966 * Rakkaus. 4 (Kärlek), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1967 * Satu pienen pienestä pojasta (Sagan om den lille lille pojken) Leena Järvenpää, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1993 ISBN 951-567-091-8 * Satu pienen pienestä tytöstä (Sagan om den lilla, lilla flickan) Leena Järvenpää, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1994 ISBN 951-567-106-X == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Reippahasti käypi askeleet

Reippahasti käypi askeleet (ruots. "Raska fötter springa tripp, tripp, tripp") on alkuperältään ruotsalainen joululaulu. Laulun on vuonna 1901 säveltänyt Emmy Köhler (1858–1925) ja sanoittanut Sigrid Sköldberg-Pettersson (1870–1941). Laulun alkuperäinen nimi oli "Liten julvisa" (Pieni joululaulu). Laulu kertoo äidin joulukiireistä, joulukuusen hausta, joulupukista ja lahjojen jakamisesta. Laulussa eletään vielä aikaa, jolloin jouluaattona koteihin tuli nuuttipukki jakamaan lahjoja. Nuuttipukista kerrotaan laulun neljännessä säkeistössä: "Vem står där i pappas rock? Jo, det är vår julebock. Han har säkert klappar." Nykyaikainen punanuttuinen ja valkopartainen joulupukki yleistyi kodeissa vasta 1900-luvun alussa. Suomen joulupukki- sanassa pukki on alun perin tarkoittanut vuohta. Emmy Köhler on säveltänyt ja sanoittanut myös joululaulun "Nyt syttyy valot tuhannet" (Nu tändas tusen juleljus). == Laulun suomenkielinen versio == Laulun suomenkielinen versio on varsin tarkka käännös ruotsinkielisestä. Laulun suomentaja ei ole säilynyt tiedossa. Suomeksi laulu julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1913 Anna Sarlinin joululaulukokoelmassa Kuusen ympärillä. Laulu alkaa sanoilla: "Reippahasti käypi askeleet; äidin hommat on niin kiireiset; Lahja peittyi kääröihin; Ukset kiinni pantihin; Vaan on hauska sentään!". Laulu on ollut suosittu joululaulu kouluissa ja koulujen joulujuhlissa. Suomenkielisen laulun ovat levyttäneet muun muassa Candomino-kuoro (1994) ja Lauluyhtye A-men (2016). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut