EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sonny with a Chance

Sonny with a Chance on It's a Laugh Productionsin, Varsity Picturesin, sekä Disney Channelin yhteistuottama ja Steve Marmelin luoma tilannekomediasarja, joka seuraa Wisconsinista kotoisin olevaa teini-ikäistä Sonny Munroeta, joka muuttaa Los Angelesiin saatuaan näyttelijän paikan suositusta nuorten sketsisarjasta So Random!. Sonny With a Chancen ensimmäinen jakso nähtiin Yhdysvalloissa 8. helmikuuta 2009.Sonny With A Chance Disney Channel Medianet Viitattu 4.10.2009 Sarjan pääosassa näyttelevät Demi Lovato, Tiffany Thornton, Sterling Knight, Brandon Smith, Doug Brochu ja Allisyn Ashley Arm. Sarjan ensimmäisen tuotantokausi käsittää 21 jaksoa ja se on saamassa toisen tuotantokauden vuoden 2010 aikana.Sonny With A Chance of a Second Season Daily Dish 2.6.2009 Viitattu 4.10.2009 ==Hahmot== *Allison "Sonny" Munroe on teini- ikäinen tyttö, joka saa tilaisuuden esiintyä suositussa So Random! sketsisarjassa. Hänen elämänsä muuttuu täysin muutettuaan Hollywoodiin. *Tawni Hart on hemmoteltu ja itsekeskeinen tyttö, joka oli ennen Sonnyn tuloa sarjan päätähti. Muoti on hänelle tärkein asia huomion lisäksi. *Chad Dylan Cooper näyttelee Mackenzie Fallsissa, joka on So Randomin kilpaileva sarja. Cooper on hyvin itsekeskeinen, jolle imago on tärkein. Sarjan toisella tuotantokaudella Chad seurustelee Sonnyn kanssa. *Nico Harris on yksi So Randomin näyttelijöistä. Hän on parhaat kaverukset Gradyn kanssa. *Grady Mitchell on yksi So Randomin näyttelijöistä, joka on Nico Harrisin paras kaveri. *Zora Lancaster on So Random ryhmän nuorin näyttelijä, jota yleisesti pidetään ryhmän näyttelijöiden keskuudessa outona. ==Tuotanto== Sarjan päähahmon ja sarjan nimi vaihteli tuotantovaiheessa. Alun perin päähahmon nimi oli Molly Munroe ja sarjan nimi Welcome to Mollywood. Sittemmin hahmon nimi muutettiin Hollieksi ja sarja sai nimekseen Welcome to Holliewood. Sarjan lopullinen nimi muutettiin Sonny with a Chance ja päähahmon nimeksi Sonny. Sarjan tuottaminen alkoi syyskuussa 2008Disney greenlights 'Mollywood' The Hollywood Report 20.5.2008 Viitattu 27.12.2009 ja sen ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Stage 11:sta NBC:n studiossa Burbankissa, Kaliforniassa, jossa kuvattiin aikaisemmin Teho-osastoa. Sarjassa esiintyvä sketsisarja So Random! juontaa sarjassa vastaavana tuottajana toimivan Brian Robbinsin kautta, joka toimi aikaisemmin käsikirjoittajana ja vastaavana tuottajana Nickelodeonin lasten sketsisarjassa All That. Juoni: Sonny pääsee So Random! sketsin esiintyjäksi ja tutustuu Nicoon, Gradyyn, Tawniin ja Zoraan. So Random! on napit vastakkain samassa rakennuksessa kuvattavan sarjan MacKenzie Fallsin kanssa. Sonny ja Chad (MacKenzie Fallsin päätähti) eivät tule hyvin toimeen, koska sarjat kilpailevat keskenään. Toisella tuotantokaudella erimielisyydet kuitenkin unohtuvat ja Sonny ja Chad alkavat seurustella. ==Lähteet== Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat Luokka:Disney Channelin televisio-ohjelmat
Anatoli Artsebarski

Anatoli Pavlovitš Artsebarski (; s. 9. syyskuuta 1956 Prosjanaja, Ukrainan neuvostotasavalta) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti ja Neuvostoliiton ilmavoimien eversti (evp). Artsebarskista tuli kosmonautti vuonna 1985. Hän vietti avaruudessa yksijaksoisesti viisi kuukautta. Vuonna 1991 hän lensi Sojuz TM-12 -avaruusaluksella, joka telakoitu Mir- avaruusasemaan. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saku Laaksonen

Saku Laaksonen (s. 8. elokuuta 1970 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Laaksonen edusti suurimman osan urastaan FC Jazzia ja sitä edeltänyttä Porin Pallo-Tovereita. Laaksonen pelasi Porissa 1988–1992, 1995–1999 ja 2001. Lisäksi hän pelasi Myllykosken Pallossa 1993–1994 ja FC Lahdessa 2000. Vuonna 2000 Laaksonen pelasi myös Ykkösessä majailleessa Musan Salamassa. Laaksonen voitti Jazzissa Suomen mestaruuden 1996. Lisäksi hän saavutti Jazzissa pronssin ja MyPassa kaksi hopeaa. Kaikkiaan Laaksonen pelasi 12 kauden aikana 269 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 52 maalia. Laaksonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1992–1997 kaksi maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Vasjutin

Vladimir Vladimirovitš Vasjutin (; 8. maaliskuuta 1952 Harkova, Ukrainan neuvostotasavalta – 9. heinäkuuta 2002) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän valmistui ilmavoimien upseeriksi ja kävi koelentäjäkoulun Harkovassa. Vuonna 1976 hän oli eversti, kun hän aloitti kosmonauttikoulutuksensa. Hänet valittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän toimi sotilaallisen miehitetyn TKS-avaruusaluksen kehitysohjelmassa. Hän lensi Sojuz T-14 -avaruusaluksella Saljut 7 -avaruusasemalle, jossa hän vietti 64 vuorokautta. TKS-moduuli oli tällöin telakoituna avaruusasemaan. Vasjutin sairastui avaruusasemalle tultuaan- on väitetty, että hän sai hermoromahduksen, mutta hänellä oli virtsatietulehdus. Hän vietti silti 64 vuorokautta avaruusasemalla, miehistö palasi hänen sairautensa takia ennen aikojaan maahan. Hän siirtyi kenraaliluutnanttina eläkkeelle terveyssyistä. Hän toimi sen jälkeen Gagarinin ilmailuakatemian varajohtajana. Hän siirtyi eläkkeen 25. helmikuuta 1986. Hän kuoli syöpään vuonna 2002. Hän oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Hannu Lamberg

Hannu Lamberg (s. 26. joulukuuta 1947) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Lamberg edusti lähes koko uransa ajan vuosina 1967–1979 Kokkolan Palloveikkoja, jonne hän siirtyi pelattuaan ensin aikuisten tasolla 2. divisioonan Kokkolan Jymyssä kaudella 1966. Hän voitti KPV:ssa Suomen mestaruuden 1969 ja mestaruussarjan maalikuninkuuden 1969 ja 1973. Kaikkiaan Lamberg pelasi 13 kauden aikana 277 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 111 maalia. Hän maaleillaan kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 13. Lamberg pelasi maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1973. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juri Malyšev

Juri Vasiljevitš Malyšev (, 27. elokuuta 1941 Stalingradin alue, Venäjän neuvostotasavalta – 8. marraskuuta 1999) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Malyšev tuli ylioppilaaksi vuonna 1959. Hän toimi Neuvostoliiton ilmavoimissa yleten everstiksi. Hänet valittiin kosmonautiksi 7. toukokuuta 1967. Hän toimi päällikkönä Sojuz T-2 (kesäkuussa 1980) ja Sojuz T-11 (huhtikuussa 1984) avaruuslennoilla. Malyšev siirtyi eläkkeelle 20. heinäkuuta 1988. Hän oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
BMW K100

BMW K100 on BMW:n vuosina 1983–1991 valmistama moottoripyörämallien perhe. K100 poikkeaa K75-sisarmallistaan pyörän runkoon nähden pitkittäin asennettun moottorinsa osalta; K100-malleissa se on nelisylinterinen 987-kuutioinen, kun taas K75-malleissa moottori on kolmisylinterinen ja 740-kuutioinen. Muilta osin mallit ovat jokseenkin identtisiä. K100-mallia valmistettiin useina eri versioina: K100, K100RT, K100RS ja K100LT. BMW:n K-sarjan pyörät olivat, ja ovat edelleen, luotettavan ja hyvän matkapyörän maineessa. Vuodesta 1990 alkaen moottoreissa oli neljä venttiiliä sylinteriä kohden aikaisemman kahden sijaan. Malli päivitettiin kokonaan vuonna 1993 ja samalla myös iskutilavuus nostettiin 1092 kuutiosenttimetriin. Mallimerkinnän K100 korvasi kasvanutta kuutiotilavuutta kuvaava K1100. ==Aiheesta muualla== K100
John W. Wells

John West Wells (1907–1994) oli yhdysvaltalainen paleontologi. Hän oli Cornellin yliopiston professori ja asiantuntija elävien ja fossiilisten korallien alalla. Wellsin ura oli harvinaisen pitkä: hän julkaisi ensimmäisen artikkelinsa vuonna 1930 ja viimeisen vuonna 1988. Yhteensä artikkeleja kertyi 175 kappaletta. Pääosa niistä käsitteli kivikoralleja mesotsooiselta kaudelta nykyaikaan, mutta hän kirjoitti myös New Yorkin devonikauden Rugosa- koralleista sekä fossiilisten korallien kasvusta näkyvistä todisteista siitä, että maan pyöriminen on hidastunut.William R. Brice John West Wells (muistokirjoitus) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset paleontologit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Vladimir Solovjov (kosmonautti)

Vladimir Aleksejevich Solovjov (s. 11. marraskuuta 1946 Moskova) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti. Hänet valiittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän lensi Sojuz T-10 -aluksella Saljut 7 -avaruusasemalle ja Sojuz T-15 -avaruusaluksella, jolloin hän toimi ensin Saljut 7- ja sitten Mir- avaruusasemalla. Hän vietti kaikkiaan noin 362 vuorokautta avaruudessa. Hän toimi Mir-lentojen lennonjohtajana. Hän siirtyi eläkkeelle 18. helmikuuta 1994, mutta palasi takaisin lennonjohtajaksi ISS-toimintoihin. Solovjov on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta. ==Aiheesta muualla== * Mir Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Kovaljonok

Vladimir Kovaljonok (; s. 3. maaliskuuta 1942 Beloje, Valko-Venäjän neuvostotasavalta) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti ja sotilaslentäjä. Hän aloitti kosmonauttikoulutuksen 5. heinäkuuta 1967. Hän toimi kolmen avaruuslennon päällikkönä ja vietti avaruudessa yhteensä 216 vuorokautta. Hän siirtyi eläkkeelle kenraalimajurina 23. kesäkuuta 1984. ==Lennot== * Sojuz 25 * Sojuz 29 * Sojuz T-4 ==Aiheesta muualla== * Cosmonaut Biography: Vladimir Kovalyonok Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandr Ivantšenkov

Aleksandr Ivantšenkov (, s. 28. syyskuuta 1940 Ivantejevka, Venäjän neuvostotasavalta) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti. Hänet valittiin kosmonautiksi 27. maaliskuuta 1973. Hän lensi Sojuz 29- ja Sojuz T-6 -avaruusaluksilla viettäen kaikkiaan 147 vuorokautta avaruudessa. Hän siirtyi eläkkeelle 3. marraskuuta 1993. Hän on naimisissa, ja perheessä on yksi lapsi. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ammoniumsulfaatti

Ammoniumsulfaatti ((NH4)2SO4) on ammonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ammoniumsulfaatilla on useita käyttökohteita ja yleisin on lannoitekäyttö. Ammoniumsulfaattia esiintyy luonnossa ilmakehässä pieninä partikkeleina ja maaperässä harvinaisena mascagniittimineraalina == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa ammoniumsulfaatti on valkoinen kiteinen aine. Se sulaa suljetussa systeemissä yli 500 celsiusasteen lämpötilassa, mutta hajoaa avoimessa systeemissä kuumennettuna yli 280 celsiusasteen. Hajoamistuotteena syntyy ammoniumvetysulfaattia. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta on liukenematon moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten asetoniin ja etanoliin. Aine muodostaa monien metallien kanssa kaksoissuoloja. Tällaisia ovat muun muassa ammoniumkobolttisulfaatti ((NH4)2Co(SO4)2), ammoniumrauta(II)sulfaatti ((NH4)2Fe(SO4)2), ammoniumnikkelisulfaatti (NH4)2Ni(SO4)2) ja ammoniumceriumsulfaatti (NH4CeSO4). == Valmistus == Ammoniumsulfaattia valmistetaan ammoniakkikaasusta ja rikkihaposta. Ammoniakkikaasun ja vesihöyryn seos johdetaan reaktoriin, jossa on kylläistä ammoniumsulfaattiliuosta, johon on lisätty kahdesta neljään prosenttia rikkihappoa. Lämpötila reaktorissa on 60 °C. Lämpötila pidetään vakiona koko ajan ja reaktoriin lisätään rikkihappoa pitämään vapaan rikkihapon määrä oikeana. Kylläisestä liuoksesta kiteytyy reaktorin pohjalle kiteistä ammoniumsulfaattia. : 2 NH3 \+ H2SO4 → (NH4)2SO4 Kuivaa ammoniumsulfaattia on myös mahdollista valmistaa suihkuttamalla ammoniakkikaasua sisältävään reaktoriin rikkihappoa. Tällöin syntyy jauhemaista ammoniumsulfaattia. Ammoniumsulfaattia voidaan valmistaa myös ammoniumkarbonaatin ja kalsiumsulfaatin välisellä reaktiolla. Kalsiumsulfaatti jauhetaan hienoksi ja lisätään ammoniumkarbonaattiliuokseen, jolloin niukkaliukoinen kalsiumkarbonaatti saostuu. Liuokseen jää ammonium- ja sulfaatti-ioneja, jotka muodostavat ammoniumsulfaattia, kun liuos haihdutetaan. : (NH4)2CO3 \+ CaSO4 → (NH4)2SO4 \+ CaCO3 == Käyttö == Ammoniumsulfaattia käytetään eniten lannoitteena. Lannoitteen sisältämä sulfaatti-ioni alentaa maan pH:ta ja ammoniumionit antavat kasveilla tarpeellista typpeä. Ammoniumsulfaattia käytetään myös parantamaan herbisidien tehoa. Esimerkiksi glyfosaatin tehoa voidaan parantaa lisäämällä siihen ammoniumsulfaattia ja öljyjä. Ammoniumsulfaattia voidaan käyttää proteiinien puhdistamiseen. Lisäämällä ammoniumsulfaattiliuosta proteiinien joukkoon proteiinien liukoisuus muuttuu ja ne saostuvat. Proteiini voidaan kerätä ja puhdistaa. Kylläistä ammoniumsulfaattia käytetään standardina, johon muita yhdisteitä verrataan, 33S- NMR-spektrometriassa. Ammoniumsulfaatin kemialliseksi siirtymäksi on sovittu 0 ppm. Lisäksi ammoniumsulfaattia käytetään palonsuoja-aineena, nahan käsittelyssä sekä elintarvikkeissa lisäaineena. Elintarvikkeissa ainetta käytetään happamuudensäätöaineena ja sen E-koodi on E 517. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Ammonium sulfate *Food Component Database (FooDB): Ammonium sulfate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ammonium sulfate *ChemBlink: Ammonium sulfate Luokka:Sulfaatit Luokka:Ammoniumyhdisteet
Juri Glazkov

Juri Glazkov (2. lokakuuta 1939 Moskova – 9. joulukuuta 2008)http://www.collectspace.com/news/news-120908a.html Soyuz 24 cosmonaut Yuri Glazkov, 69, dieshttp://www.federalspace.ru/NewsDoSele.asp?NEWSID=4964 Ушел из жизни Герой Советского Союза, летчик-космонавт СССР, генерал-майор Юрий Николаевич Глазков oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Glazkov valmistui Harkovan sotilaskoulusta vuonna 1962 insinööriksi. Hän toimi Neuvostoliiton ilmavoimissa insinööriupseerina yleten kenraalimajuriksi. Hän valittiin kosmonauttikoulutukseen 23. lokakuuta 1965. Glazkov lensi Sojuz 24 -avaruusaluksella. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1974. Hän siirtyi eläkkeelle 26. tammikuuta 1982, ja toimi vuosina 1989–2000 Gagarinin kosmonauttikoulutuskeskuksen varajohtajana. Glazkov oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Sotilasinsinöörit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ariada Volžsk

Ariada Volžsk () on venäläinen jääkiekkojoukkue Volžskista, Marin tasavallasta. Seura pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssa. ==Historia== Volžskiin perustettiin vuonna 1996 Volgan seudun seniorikiekkoilijoille joukkue nimeltään Ariada. Joukkueen toiminta laajeni ja vuonna 1998 sitä alkoi valmentamaan Anwar Valiahmetov Ak Bars Kazanin organisaatiosta. Vuonna 2001 joukkue järjestäytyi jääkiekkoseuraksi Pervaja Ligaan nimellä HK Ariada. Samana vuonna perustettiin Ariadan kiekkokoulu. HK Ariada voitti liigan Volgan divisioonan kahdesti, mutta seura ajautui rahoitusvaikeuksiin ja se lopetti toimintansa vuonna 2003. Ariadan kiekkokoulun pohjalta perustettiin samana vuonna 2003 jo uusi jääkiekkojoukkue Ariada-Akpars, joka liittyi Vysšaja Ligaan. Vuonna 2010 Vysšaja Ligasta tuli VHL ja Ariada-Akpars jatkoi siinä sarjassa. Kauden 2013–2014 alussa seura vaihtoi nimeksensä Ariada Volžsk. == Joukkue kaudella 2017–2018 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Aleksander Borisenkov H 2017 Tseljabinsk, Venäjä 33 Igor Makarov H 2017 Nižnekamsk, Venäjä 58 Aleksander Repin L H 2017 Solikamsk, Venäjä 62 Pavel Niskovskikh KH 2017 Kirovo-Tšepetsk, Venäjä 72 Ilja Olonov R VLH 2017 Moskova, Venäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Venäläiset VHL-seurat
Italia Turrita

thumb|220px|Italia Turrita Danten hautamuistomerkissä. Italia Turrita ('tornikruunuinen Italia') on Italian kansallisvaltion vertauskuva ja henkilöitymä. Italia on naishahmoinen ihannekuva, jolla on välimerelliset piirteet ja kulmillaan linnakkeen muurinharjan tai tornin sakaroita kuvaava kruunu. Luokka:Kansallishenkilöitymät Luokka:Italialainen kulttuuri
Linda Armstrong

Linda Armstrong on englantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan Sisar Brigidin roolista televisio-ohjelmassa Kyläsairaala (The Royal). == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Dead Star/In Your World

"Dead Star" ja "In Your World" ovat brittiläisen vaihtoehtorockyhtye Musen kappaleita. Kappaleet kirjoitettiin Musen kokoelma-albumille Hullabaloo, mutta niitä ei sisällytetty siihen. Kappaleet julkaistiin tuplasinglenä ennen albumin julkaisua promootiota varten ja EP-levynä Japanissa ja Ranskassa. Single ylsi sijalle 13 Britannian singlelistalla. ==Videot== Kappaleesta "In Your World" tehtiin myös video, joka sisällytettiin levyn tupla-A-puolelle. Video sisälsi live-esiintymisen ja sen ohjasi Matt Askem. Video on lyhyempi kuin sen audioversio livealbumilla. Myös kappaleesta "Dead Star" tehtiin video, jossa yhtye harjoitteli pimeässä kellarissa. Videon ohjasivat Tim Qualtrough ja Tom Kirk ja se kuvattiin Winston Churchillin talossa Brightonissa. ==Kappaleet== ===Single=== *7" #"In Your World" - 2:28 #"Dead Star" - 3:33 *CD1 "Dead Star"/"In Your World" #"Dead Star" - 3:33 #"In Your World" - 2:37 #"Futurism" - 3:27 #"Dead Star" (video) *CD2 "In Your World"/"Dead Star" #"In Your World" - 2:28 #"Dead Star" - 3:33 #"Can't Take My Eyes Off You" - 3:26 #*Cover Frankie Vallin kappaleesta. #"In Your World" (video) ===EP=== *Ranska #"Dead Star" #"In Your World" #"Futurism" #"Can't Take My Eyes Off You" #"Dead Star (Instrumental)" #"Dead Star" (video) #"In Your World" (video) *Japani #"Dead Star" #"In Your World" #"Can't Take My Eyes Off You" #"In Your World (live)" #"Dead Star (live)" ==Aiheesta muualla== *Musen virallinen sivu *Deadstar/In Your World EP Musewikissä Luokka:Vuoden 2002 EP:t Luokka:Vuoden 2002 kappaleet Luokka:Musen kappaleet Luokka:Musen albumit
Miguel Ángel Cámara Botía

Miguel Ángel Cámara Botía (s. 6. toukokuuta 1955 Orihuela) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Murcian pormestarina vuosina 1995–2015. Luokka:Espanjan kansanpuolueen poliitikot Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Georgi Prokopenko

Georgi Jakovlevitš Prokopenko (; , – 5. toukokuuta 2021) oli ukrainalainen uimari ja olympiamitalisti, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Prokopenko saavutti vuonna 1964 Tokion kesäolympialaisissa hopeaa 200 metrin rintauinnista. Hän hävisi australialaiselle voittajalle Ian O’Brienille ainoastaan 0,4 sekuntia. Prokopenko lähti kilpailuun yhtenä suurimmista ennakkosuosikeista, sillä hän oli vain kuukautta aikaisemmin uinut 100 metrin rintauinnin maailmanennätykseksi ajan 1.06,9 Moskovassa. Ennätys säilyi voimassa yli kolme vuotta. Prokopenko menestyi urallaan myös pitkän radan EM- kilpailuissa. Leipzigissa 1962 hän voitti EM-kultaa mielimatkallaan 200 metrin rintauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin Utrechtissa Prokopenko voitti jälleen kultaa samalta matkalta ja lisäksi toisen kullan 4×100 metrin sekauintiviestistä. Prokopenko oli 180 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 71 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla Dynamo Lvovia. == Katso myös == *Maailmanennätysten kehittyminen 100 metrin rintauinnissa == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Pete lainahöyhenissä

Pete lainahöyhenissä () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ohjasi Stuart Gillard ja käsikirjoitti Paul W. Cooper. Pääosassa esiintyvät muun muassa Jason Dolley, Mitchel Musso, Tiffany Thornton ja Josie Loren. ==Juoni== Pete Ivey 16-vuotias hiljainen poika, jota eivät koulussa edes opettajatkaan oikein huomaa. Hänen paras kaverinsa on Cleatus Poole, joka on koulun koripallojoukkueen maskotti. Poole on kuitenkin kyllästynyt pitämään asua yllään allergiansa vuoksi ja suostuttelee kaverinsa Pete tulemaan hänen tilalleen maskotiksi. Molempien yllätykseksi Pete osoittautuukin paremmaksi maskotiksi kuin Poole. Kukaan ei kuitenkaan tiedä vaihdosta ja Poole suostuttelee Pete jatkamaan maskottina olemista mutta paljastamatta todellista henkilöllisyyttä. Kun Poole saade kaiken huomion, Pete ei tunne oloaan sen paremmaksi, mutta paraatissa käyneen vahinkopaljastuksen myötä Poole jää vähemmälle huomiolle. Ihmiset alkavat kysellä toisiltaan, kuka heidän koripallojoukkueensa maskotti oikein onkaan. Jää Peten ratkaistavaksi, päättääkö hän paljastaa olevansa maskotti vai jäädä tuntemattomaksi. ==Näyttelijät== ==Musiikki== Elokuvassakin näytelleet Mitchel Musso ja Tiffany Thornton äänittivät kappaleen "Let It Go", joka kuului paraatikohtauksessa. Kappale soitettiin Radio Disneyllä 20. maaliskuuta 2009.Debut of "Let it Go" by Mitchel Musso and Tiffany Thornton to debut on Disney Channel and Disney.com Laughing Place 17.3.2009 Viitattu 4.10.2009 ==Lähteet== Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Stuart Gillardin ohjaamat elokuvat
Wolfram Research

Wolfram Research on vuonna 1987 perustettu ohjelmistoalan yritys. Yrityksen perusti ja sen toimitusjohtajana toimii Stephen Wolfram. Hän on myös yhtiön tuotteiden Mathematican ja Wolfram Alphan luoja. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Champaignissa, Illinois'n osavaltiossa Yhdysvalloissa, mutta sillä on toimistoja myös Oxfordshiressä Britanniassa, Tokiossa Japanissa, Cambridgessa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa sekä Pariisissa Ranskassa. ==Tuotteita== * Mathematica, matematiikkaohjelma, jonka ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1988. Wolfram Researchin päätuote. * Wolfram Alpha, vuonna 2009 julkaistu haku- ja vastauskone * gridMathematica, Mathematican lisäosa * webMathematica, verkkosivun lisäosa * Wolfram Workbench, kehitysympäristö mm. Mathematicalle, gridMathematicalle ja webMathematicalle * Mathematica Player, lukijaohjelma mm. Mathematicalla luoduille tiedostoille * Wolfram Language, ohjelmointikieli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Wolfram Blog Luokka:Ohjelmistoyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Sariola

Sariola voi tarkoittaa: == Henkilöitä == *Aale Sariola (1882–1948), kansanedustaja (Suomalainen puolue) *Aleksi Sariola (s. 1980), näyttelijä ja laulaja *Eeva-Leena Pokela (ent. Sariola, s. 1954), laulaja, säveltäjä ja näyttelijä *Esa Sariola (s. 1951), psykologi, kirjailija ja tutkija *Fanny Sariola (1860–1886), runoilija *Heikki Sariola (s. 1958), kirkkoherra ja lääninrovasti *Ilkka Sariola (s. 1969), pappi ja kuvataiteilija *J. A. F. Sariola (ent. Grönroos, 1886–1867), Suomen Tivolin johtaja *Jukka Sariola (1963–2024), vammaisjärjestövaikuttaja ja kirjailija *Jyri Sariola (s. 1981), musiikkituottaja ja rumpali *Jyrki Sariola (1951–2011), Suomen Tivolin pitkäaikainen johtaja *Kerkko Sariola (s. 1999), malli *Lauri Sariola (1887–1940), kansanedustaja (Maalaisliitto) *Marjut Sariola (s. 1948), näyttelijä *Mauri Sariola (1924–1985), kirjailija *Petteri Sariola (s. 1984), kitaristi *Raimo Sariola (s. 1953), sellisti *Seppo Sariola (1913–1990), näyttelijä *Toivo Sariola (1914–1985), tivolinjohtaja, yleisurheilija ja pesäpalloilija *Tuula Sariola (s. 1941), kirjailija Mauri Sariolan leski, eräiden teosten väitetty kirjoittaja *Yrjö Sariola (1932–2016), Lapuan hiippakunnan piispa 1974–1995 == Muuta == *Sariola, Kalevalassa esiintyvä paikannimi *Tivoli Sariola *Metalliyhtye Sariola *Sariolan koulu, koulu Kangasalan Sahalahdella
Epolettikaija

Epolettikaija (Aprosmictus erythropterus) on Oseaniassa esiintyvä kaija. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 32 cm ja paino 120–210 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, siiven yläpeitinhöyhenet punaiset, yläperä ja alaselkä siniset sekä hartiahöyhenet ja selkä mustat tai tummanvihreät. Nokka on korallinpunainen, koivet harmaat ja iiris oranssinpunainen (koiras) tai vaaleanruskea (naaras). Naaras on väritykseltään huomattavasti himmeämpi, nuori lintu muistuttaa naarasta, hyvin nuorilla nokka on keltainen. == Esiintyminen == Epolettikaijasta tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji erythropterus elää Australian keskiosissa, coccineopterus Australian pohjois- ja luoteisosissa sekä papua Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Elinympäristön ala on 1 000 000–10 000 000 neliökilometriä ja populaation koko on yli 100 000 yksilöä. == Elinympäristö == Eukalyptus- ja akasiametsiköt, joenvarsimetsät, savannit, metsänreunat ja viljelysmaat 600 m:n korkeudelle merenpinnasta. == Lisääntyminen == Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa tai lahossa oksassa. Pesäkolo on yleensä hyvin syvä, jopa kymmenen metriä. Naaras munii kolmesta viiteen munaa, joskus kuusi, joita se hautoo noin kolme viikkoa. Koiras tuo hautovalle naaraalle ruokaa yleensä vain kahdesti päivässä, aamulla ja myöhemmin iltapäivällä. Poikaset jättävät pesän viisi viikkoa vanhoina. == Ravinto == Ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista, medestä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Kaijat
Timo Vihavainen

Timo Juhani Vihavainen (s. 9. toukokuuta 1947 Sulkava) toimi Helsingin yliopiston Venäjän tutkimuksen professorina vuosina 2002–2015. Hän on tutkinut myös Suomen historiaa, jossa hän on keskittynyt erityisesti niin sanotun suomettumisen aikaan 1960-luvulta 1980-luvulle. Hän on julkaissut muun muassa kirjat Kansakunta rähmällään: Suomettumisen lyhyt historia (1991), Länsimaiden tuho (2009) ja Itäraja häviää (2011). Timo Vihavainen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1970, opiskeli Moskovan yliopistossa lukuvuoden 1972−73 ja työskenteli sen jälkeen peruskoulun yläasteen ja lukion historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Vantaalla. Vuosina 1980−98 hän toimi Helsingin yliopiston assistenttina, vuosina 1998−2000 Suomen Pietarin-instituutin johtajana sekä vuosina 2000−2002 Suomen Akatemian tutkijana. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi vuonna 1983 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1988.Kuka kukin on 2003, Otava, Helsinki. == Kunnianosoitukset == * Ystävyyden kunniamerkki (2014) == Teoksia == * Hyvinvointi-Suomi, osio teoksesta Suomen historian Pikkujättiläinen. Porvoo: WSOY 1987. * * * * * * * * * Silloin kun minä suometuin, artikkeli teoksessa Entäs kun tulee se yhdestoista? − Suomettumisen uusi historia (toim. Johan Bäckman). Porvoo: WSOY, 2003. * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Timo Vihavainen 375 humanistia -sivustolla 14.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. * Arto Luukkanen: puhe professori Timo Vihavaiselle tämän jäähyväisluennon jälkeen pidetyllä vastaanotolla 6.5. 2015 Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Spider-Man 2 (videopeli)

Spider-Man 2 on alun perin vuonna 2004 julkaistu toimintapeli, joka perustuu elokuvaan Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2.Spider-Man 2 MobyGames Viitattu 4.10.2009 Peli on julkaistu usealle alustalle. == Kuvaus == Spider-Man 2 on edeltäjäänsä nähden laajempi. Pelaaja voi seikkailla haluamissaan paikoista ilman suurempia liikkumisrajoja. PlayStation 2-, Nintendo GameCube- ja Xbox- versioissa pelaaja voi pelata vapaasti Manhattanilla, Rooseveltissa, Ellis’ssa ja Liberty Islands’ssa. Muilla alustoilla peli on enemmän linearisempaa, lisäksi Windows-versio on suunnattu nuoremmille pelaajille.IGN: Spider-Man 2 for PC Viitattu 4.10.2009 Vihollisista mukaan on otettu elokuvassa esiintyneen Tohtori Mustekalan lisäksi Tärisyttäjä, Sarvikuono ja Mysterio. Katurikollisilla on käytössään käsiaseita, konepistooleja ja sorkkarautoja. == Äänirooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu * Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Toimintapelit Luokka:Avoimen pelimaailman pelit Luokka:Hämähäkkimies-videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Xbox-pelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:N-Gage-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Nintendo DS -pelit Luokka:PlayStation Portable -pelit
AFAS Stadion

AFAS Stadion on jalkapallostadion, joka sijaitsee Alkmaarissa Alankomaissa. Jalkapalloseura AZ Alkmaar pelaa stadionilla kotiottelunsa. Stadionin kapasiteetti on 17 023 ja se on avattu vuonna 2006. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin kotijoukkue AZ:n ja Arsenalin välillä, joka päättyi englantilaisetn voittoon 3–0 ja stadionin historian ensimmäisen maalin teki brasilialainen Gilberto Silva. == Aiheesta muualla == * AZ Alkmaarin virallinen kotisivusto Luokka:Alankomaiden jalkapallostadionit Luokka:Alkmaar
Timorinepolettikaija

Timorinepolettikaija (Aprosmictus jonquillaceus) on harvinainen oseanialainen kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 35 cm ja paino noin 130 g. Väritykseltään ja habitukseltaan se muistuttaa epolettikaijaa, mutta siiven pienissä ja keskimmäisissä peitinhöyhenissä on laaja kellanvihreä laikku ja siivellä on vähemmän punaista kuin epolettikaijalla. Nokka on korallinpunainen, koivet tummanharmaat ja iiris oranssinpunainen (koiras) tai ruskeanoranssi (naaras). Naaras on väritykseltään huomattavasti himmeämpi, nuori lintu muistuttaa naarasta, hyvin nuorilla iiris on vaaleankeltainen. == Esiintyminen == Timoerinepolettikaija elää vain Timorilla (alalaji jonquillaceus) ja läheisellä Wetarin saarella (alalaji wetterensis). Populaation koko on noin 10 000 yksilöä, ja kanta on vähitellen taantunut ihmisen aiheuttaman elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi ja lemmikkieläinkaupan takia. Vuosina 1981–1985 vietiin Indonesiasta 1 343 yksilöä. == Elinympäristö == Metsät, akasiaa kasvavat savannit ja metsänreunat aina 2 600 m:n korkeudelle merenpinnasta. == Lisääntyminen == Pesimäbiologia tunnetaan puutteellisesti, mutta se lienee samanlainen kuin epolettikaijan. == Ravinto == Ruokavalio lienee sama kuin epolettikaijan, eli se koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista, medestä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Kaijat
S/S Meri

S/S Meri oli suomalainen vuonna 1897 rakennettu rahtihöyrylaiva. Laiva toimi valmistumisen jälkeen Pietarin rahtiliikenteessä, mutta Venäjän vallankumouksen jälkeen se alkoi toimia Saimaalla. Usean nimen vaihdoksen ja omistajan jälkeen laiva päätyi OY Itämeren omistukseen vuonna 1933. Laivan nimi oli S/S Kuopio vuoteen 1916 asti, jonka jälkeen se nimettiin S/S Minervaksi vuonna 1916 ja vuonna 1933 S/S Mereksi. Laiva kuljetti viimeisinä vuosina rahtia itämerellä. Laiva upposi talvimyrskyssä Gotlannin rannikolle 18. tammikuuta 1936 eikä ole sen jälkeen ollut liikenteessä. Laivaa ei ole Ruotsin merihistoriallisenmuseon mukaan löydetty. ==Tekniset tiedot== * Rakennuspaikka: Paul Wahl & Co, Varkaus * Rakennusvuosi: 1897 * Pituus: 33,37 m * Leveys: 7,12 m * Vetoisuus: 193,10 brt * Koneen teho: 140 ihv * Polttoaine: puu * Viimeinen omistaja: Itämeri oy, Aug. Martikainen, Caloniusk 6. C. 70, Helsinki. * Entiset omistajat: Höyrylaiva oy 1897–1912, Kuopion -Viipuri laiva Oy 1912–1916, Otto Martikainen 1916, Meritoimi Oy 1916–1921, Augusta Martikainen, Ruoholahti 1921–1933, Itämeri Oy 1933–1936. * Kotisatama: Helsinki, Kotka, Kuopio. * Laivan entiset nimet: S/S Kuopio 1897–1916, S/S Minerva 1916–1933, S/S Meri 1933–1936. ==Lähteet== * * Itämeri Oy: S/S Meri kansipäiväkirjat 1933–1936 * Suomen laivahistoriallinen yhdistys: Navis Fennica. Suomen laivahistoriallinen yhdistys, 1985. ISSN: 0782-5862 *Tapio Lastikka: SUOMALAISTEN HÖYRYLAIVAVARUSTAMOJEN OSAKEKIRJOJA vuosilta 1866 –1919. Tapio Lastikka. Luokka:Höyrylaivat Luokka:Rahtilaivat Luokka:Sisävesilaivat
Naveta

Naveta on varhaispronssikautinen megaliittinen käytävähautatyyppi, jota käytettiin vain Baleaarien Minorcalla.Radiocarbon, s. 424 Niitä on rakennettu noin 1 600–1 000 eaa. vuotta, ja niitä on käytetty yhteishautoina. Sisältä niistä on löydetty ihmisten jäännöksiä, henkilökohtaisia tavaroita, pronssikoruja, keramiikkaa ja aseita. Lattiana on ollut pelkkä paljas maalattia. Navetat on rakennettu kyklooppimuuri tekniikalla latomalla kivet ilman laastia. Nämä kiviset haudat muistuttavat Sardinian nuragheja. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Video: Naveta edestä, takaa ja sivulta. * * Luokka:Megaliitit Luokka:Baleaarit
Talaiot

Talaiot, talayot ovat pronssikautisia kivistä tehtyjä hautarakennelmia, jollaisia rakennettiin Mallorcalla ja Minorcalla toisen vuosituhannen loppupuolella ja ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Nämä saattavat liittyä tai olla liittymättä Sardinian nuragheihin ja muihin vastaaviin rakennelmiin Välimeren seuduilla. Talaiotien teon jälkeen/rinnan tehtiin taula-rakennelmia noin 1000–300 eaa. == Katso myös == *Nuraghi == Aiheesta muualla == * Guide to Minorca: Prehistory * The Archaeology of Minorca Luokka:Megaliitit Luokka:Baleaarit
Taula (megaliitti)

Taula on Baleaarien Menorcalta löydetty megaliittityyppi, jossa ainakin pystysuora pylväsmäinen kivi kannattelee ylhäällä olevaa vaakasuoraa kiveä tai kiviä. Kivet ovat melko hyvin työstettyjä. Tauloja rakensi kivisiä talaiot- hautoja tehnyt kulttuuri noin 1000–300 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discover the most important megalithic monuments of Menorca * CalaMenorca.com: Prehistoric Menorca Luokka:Megaliitit
Code B

__NOTOC__ Code B on saksalaisen Bela B.:n toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 2. lokakuuta 2009. == Kappaleet == # Rockula – 3:05 # Geburtstagsleid – 3:40 # In diesem Leben nicht (feat. Chris Spedding) – 3:28 # Altes Arschloch Liebe – 4:27 # Schwarz/Weiß (feat. Marcel Eger) – 3:13 # Onenightstand – 3:33 # Ninjababypowpow (feat. Chris Spedding) – 4:03 # Hilf dir Selbst – 3:07 # Bobotanz – 4:27 # Liebe und Benzin (feat. Emmanuelle Seigner) – 3:48 # Als wir unsterblich waren – 3:00 # Nein! – 3:17 # Dein Schlaflied – 4:08 # The Wahrheit (feat. Alessandro Alessandroni) – 3:28 ==Kokoonpano== * Bela B. – laulu, rummut, kitara * Chris Spedding – laulu ("In diesem Leben nicht", "Ninjababypowpow") * Marcel Eger – laulu ("Schwarz/Weiß") * Emmanuelle Seigner – laulu ("Liebe und Benzin") * Alessandro Alessandroni – laulu ("The Wahrheit") == Arvostelut == * Laut.de: Laut.de: ”Code B” von Bela B == Lähteet == * Official homepage/music === Viitteet === Luokka:Saksalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
STS-41-C

STS-41-C oli Nasan avaruussukkulaohjelman 11. ja Challenger-sukkulan viides lento. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 6. huhtikuuta 1984 kello 13.58 UTC-aikaa. Sukkula laskeutui kuusipäiväisen lennon päätteeksi Edwardsin lentotukikohtaan 13. huhtikuuta kello 13.38. Challengerin komentajana toimi Robert Crippen, jolle kyseessä oli kolmas avaruuslento. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Francis Scobee sekä tehtäväspesialistit James van Hoften, Terry Hart ja George Nelson. Hyötykuormana lennolla oli LDEF- satelliitti. Lisäksi rahtitilassa oli tarvittavat välineet Solar Max -satelliitin korjaamiseksi. LDEF-satelliitti vapautettiin robottikäsivarrella radalleen lennon toisena päivänä. Satelliitti oli tarkoitus palauttaa maan pinnalle toisella sukkulalennolla vuoden kuluttua, mutta lento venyi lähes kuuden vuoden mittaiseksi Challenger-turman aiheuttamien viivästysten takia. Kolmantena päivänä Columbia saapui Solar Max -satelliitin luo. Satelliitti oli tarkoitus ottaa kiinni avaruuskävelyllä MMU-rakettirepun avulla. Kiinniotto kuitenkin epäonnistui, ja satelliitti alkoi kieppua hallitsemattomasti. Kieppuminen saatiin pysäytettyä satelliitin omien vakautusjärjestelmien avulla, ja seuraavana päivänä se saatiin lopulta asetettua sukkulan rahtitilaan robottikäsivartta käyttäen. Satelliitin järjestelmät korjattiin kahdella avaruuskävelyllä ja se palautettiin kiertoradalleen. Tällä lennolla oli ensimmäistä kertaa mukana Imax-elokuvakamera, jota käytettiin The Dream is Alive -dokumenttielokuvan materiaalin taltioimiseen.STS-41-C NASA, luettu 4.10.2009 ==Lähteet== STS-041-C Luokka:Vuoden 1984 avaruustoiminta
Aleksandr Serafimovitš

Aleksandr Serafimovitš (, oikealta nimeltään Aleksandr Serafimovitš Popov, Алекса́ндр Серафи́мович Попо́в; 19. tammikuuta (J: 7. tammikuuta) 1863 nykyisen Rostovin alueen Tsimljanskin piirin Nižnekurmojarskajan kylä – 19. tammikuuta 1949 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Kirjailija syntyi kasakkaupseerin perheeseen. Vuodesta 1883 lähtien hän opiskeli Pietarin yliopistossa. Vuonna 1887 hänet erotettiin yliopistosta ja karkotettiin Arkangelin lääniin osallisuudesta Aleksanteri III:n murhaa valmistelleeseen salaliittoon. 1900-luvun alussa Serafimovitš tutustui Maksim Gorkiin ja työskenteli tämän perustamassa Znanije-kirjakustantamossa. Vuonna 1918 hän liittyi bolševikkeihin ja toimi Izvestijan ja Pravdan toimittajana. Vuosina 1926–1929 Serafimovitš oli Oktjabr-kirjallisuuslehden päätoimittajana. Vuonna 1934 hänet valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen puhemiehistöön. Serafimovitšin ensimmäinen kertomus ”Jäälohkareella” (Na ldine) ilmestyi vuonna 1889. Ensimmäinen kertomuskokoelma julkaistiin vuonna 1901. Romaani Gorod v stepi (”Kaupunki arolla”, 1912) kuvaa marksilaisittain kapitalismin syntyä Venäjällä. Kirjailijan pääteos on Venäjän kansalaissotaa kuvaava romaani ”Rautavyöry” (Železnyi potok, 1924), jota pidettiin yhtenä neuvostokirjallisuuden klassikoista. Vuonna 1943 Serafimovitš sai elämäntyöstään Stalin-palkinnon. Hänet on palkittu myös Leninin kunniamerkillä. Kirjailijan nimeä kantaa Serafimovitšin kaupunki (entinen Ust- Medveditskajan kylä, jossa hän vietti nuoruusvuotensa). ==Suomennettuja teoksia== * Jäälohkareella. Kaleva (Mich.): Suom. amer. kustannusyhtiö, 1909. * Rautavyöry: romaani. Suom. K. Halme. Leningrad: Kirja, 1929. * Jäätiköiltä. Leningrad: Kirja, 1931. * Rautavyöry. Suom. E.K.O. Wuorela. Helsinki: Tammi, 1946. * Kolme ystävystä. Suom. Sulo Remsu. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. * Rautavyöry: romaani. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki–Moskova: SN-kirjat, Raduga, 1989. ==Lähteet== * * * ==Aiheesta muualla== * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Aleksandr Serafimovitš Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Arto Tamminen

Arto Ilari Tamminen (s. 1962) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Beatles- vaikutteisen esikoisalbuminsa What's All About Tamminen julkaisi Bablers- yhtyeensä kanssa vuonna 1980. 1990-luvulla Tammiselta ilmestyivät sooloalbumit Kadonneen saaren laulukirja (1994) ja Utopia (1997). Hänen menestyneimpiä kappaleitaan ovat "Neljän ruuhka" ja "Utopia". Vuonna 1994 Arto Tamminen voitti Emma-gaalan jakaman parhaan sävellyksen palkinnon kappaleella "Ihana ilta", jonka oli levyttänyt Samuli Edelmann. Englannin kielellä Tammisen tuotantoa ilmestyi jälleen vuonna 2000, kun Bablers-yhtyeen Like the First Time julkaistiin. ==Aiheesta muualla== * * Last.fm - Arto Tamminen Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marija Priležajeva

Marija Pavlovna Priležajeva (; 22. kesäkuuta (J: 9. kesäkuuta) 1903 Jaroslavl – 10. huhtikuuta 1989 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Marija Priležajeva valmistui vuonna 1929 Moskovan toisen yliopiston pedagogisesta tiedekunnasta ja työskenteli sen jälkeen opettajana ja lastenkotien kasvattajana. Vuodesta 1937 lähtien hän toimi lasten- ja nuortenkirjailijana. Vuonna 1952 Priležajevasta tuli NKP:n ja vuonna 1967 Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsen. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä. Priležajevan sosialistista realismia edustava tuotanto on primitiivistä, tyyliltään triviaalia ja täynnä keinotekoisia konflikteja. Teosten aiheita ovat mm. Leninin, Nadežda Krupskajan ja Mihail Kalininin lapsuus- ja nuoruusvuodet. ==Suomennettuja teoksia== * Seitsemäsluokkalaiset. Suom. Oleg Korimo. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946. * Tanja Slesareva: kertomus. Suom. Matti Lehmonen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946. * Toverit ovat kanssasi: kertoelma. Suom. P. Alatalo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952. * Medveditsan rannoilta: kertomus M.I. Kalininin lapsuus- ja nuoruusvuosilta. Suom. Anni Aalto. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1959. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Marija Priležajeva Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
David Daniels

David Daniels (s. 12. maaliskuuta 1966 Spartanburg, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan kontratenori. Häntä pidetään alalla yhtenä parhaista, joskus jopa parhaana. ==Nuoruus== Danielsin vanhemmat ovat laulunopettajia, äiti sopraano, isä baritoni. Hän aloitti laulamisen poikasopraanona ja siirtyi äänen kypsyessä tenoriksi. Hänen isänsä Perry Daniels oli Spartanburgissa toimivan Converse Collegen musiikkioppilaitoksen yhteydessä toimivan Brevard Music Centerin merkittäviä jäseniä. Hän opiskeli musiikkia Cincinnati College Conservatory of Music. Hän ei ollut tyytyväinen saavutuksiinsa tenorina, joten hän ryhtyi jatko- opintojensa aikana Michiganin yliopistossa laulamaan kontratenoria. ==Ura== Daniels ensiesiintyminen tapahtui 1992. Hän sai 1997 Richard Tucker -palkinnon. 1999 hän esiintyi ensi kerran Metropolitan-oopperassa "Seston" roolissa Julius Caesarissa. Händel sävelsi rooleja aikansa kastraattitähdille, ja Danielsin ohjelmistoon kuuluu nykyisin Julius Caesarin lisäksi muitakin merkittäviä Händelin rooleja, kuten Arsace komediassa Partenope, nimirooli Tamerlanossa ja Arsamene Xerxeessä. Baijerin valtionoopperassa Münchenissä hän esiintyi nimirooleissa Rinaldossa ja Orlandossa sekä Davidina oopperassa Saul. Hän on lisäksi tulkinnut Ottonen roolin Monteverdiin oopperassa L'Incoronazione di Poppea. Vivaldin oopperassa Bajazet hän on laulanut Tamerlanon roolin. Daniels on laajentanut ohjelmistoaan kontratenoreihin usein liitetyistä barokkirooleista ja esittänyt Oberonia Benjamin Brittenin Midsummer Night's Dreamissa Metropolitanissa ja Orfeoa Gluckin oopperassa Orfeo ed Euridice Royal Opera Housessa Covent Gardenissa. Theodore Morrisonilla on tekeillä ooppera, jonka aiheena on Oscar Wilde. Nimiosa on sävelletty erityisesti Danielsille. Oopperan ensi-ilta on 2013 Santa Fessä. ==Taidelaulua== Oopperan lisäksi Daniels pitää myös resitaaleja. Hän on koonnut ohjelmiston, johon kuuluu sellaisia 1700- ja 1800-luvun taidelauluja, joita ei usein liitetä kontratenoreihin. Säveltäjinä ovat muun muassa Berlioz ja Poulenc. Hän on levyttänyt Berliozin laulusarjan Nuits d'été, jota hän itse pitää onnistuneena, vaikka kriitikot suhtautuivat siihen nuivasti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * David Danielsin sivusto * David Danielsin haastattelu Parterre boxissa Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mutta... kuka murhasi Harryn?

Mutta... kuka murhasi Harryn? on Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Elokuva on lajityypiltään musta komedia, ja se perustuu Jack Trevor Storyn kertomukseen. Shirley MacLaine on ensimmäisessä elokuvaroolissaan kuolleen miehen ex-vaimona. Elokuva kertoo pikkukylästä, jossa joukko ihmisiä löytää metsästä Harry-nimisen miehen ruumiin. Ketään heistä ei liiemmin liikuta että Harry on kuollut, mutta kaikki he epäilevät itse olevansa syypäitä murhaan. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1955 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Alfred Hitchcockin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat
Gaular

Gaular on entinen kunta entisessä Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Vuoden 2020 alussa se liitettiin uuteen Sunnfjordin kuntaan. Gaularia kutsutaan joskus vesiputouksien maaksi, koska kunnan alueella on 28 erikokoista vesiputousta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Amiraliteetin kanava

Amiraliteetin kanava () on Krjukovin kanavan pohjoispään Moikaan yhdistävä kanava Pietarin keskustassa Venäjällä. Se erottaa Uuden Hollannin Amiraliteetin saaresta. Kanavan pituus on 440 metriä, leveys 9–14 metriä ja syvyys 1,5–2,7 metriä. Vuosina 1717–1720 rakennettu kanava toimi Uuden Hollannin puutavaravaraston ja Amiraliteetin telakan yhdistävänä liikenneväylänä. Vuonna 1842 Amiraliteetin ja Krjukovin kanavan välinen osuus katettiin tiiliholvilla. Sen paikalla on nykyään Konnogvardeiski-bulevardi. Jäljelle jääneen osuuden nimenä oli vuosina 1922–1991 Krusteinin kanava virolaissyntyisen Venäjän kansalaissodan sankarin Karl Krusteinin mukaan. Kanavan varren nähtävyyksiin kuuluu Uuden Hollannin lisäksi Moikan puoleisessa päädyssä sijaitseva klassistinen Bobrinskien palatsi (arkkitehti Luigi Rusca, 1790-luku). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Amiraliteetin kanava Pietari- tietosanakirjassa Luokka:Pietarin joet ja kanavat Luokka:Nevan alue
Askvoll

Askvoll on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Vuoden 2022 alussa Askvollissa oli 2 951 asukasta. == Tunnettuja henkilöitä == * Anders Askevold (1834–1900), taidemaalari * Johannes Winding Harbitz (1831–1917), laivanvarustaja ja poliitikko == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Fjaler

Fjaler on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Kunnan pinta-ala on 417 km², josta maata on 390 km². Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 913 asukasta. ==Tunnettuja henkilöitä== * Jakob Sande (1906–1967), runoilija * Herbjørn Sørebø (1933–2003), toimittaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kaarina Multiala

Kaarina Multiala (1500-luku) on ensimmäinen suomalaisissa asiakirjoissa mainittu kauppiaana toiminut nainen. Kaarina Multiala oli viipurilaisen kauppiaan Esko Multian leski ja kävi kauppaa Tallinnassa jo vuonna 1555, jolloin hänet mainitaan tulliluettelossa laivojen omistajana. Hän oli Viipurin kahdeksanneksi varakkain veronmaksaja 1550-luvun lopulla. Vuosina 1555–1559 Multiala maksoi veroja Viipurin pitäjässä, Lihamäen kylässä olleesta maatilasta. Multiala katoaa kaupungin asiakirjoista 1560-luvulla. Hänellä oli mahdollisesti tytär, sillä Viipurin kaupungin hopeaveroluettelossa mainitaan varakas vaimo Elina Multiala vuonna 1571. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Viipurin historia Luokka:Suomalaiset yrittäjät
Marketta Ristontytär Punasuomalainen

Marketta Ristontytär Punasuomalainen (s. 1600-luvun alussa – 1658 Vaasa) oli kansanparantaja, joka tuomittiin noitana roviolla poltettavaksi. Marketta oli mahdollisesti syntyisin Ruovedeltä, sillä hän muutti nälkävuosina Ruoveden Kukonpohjasta miehensä, talonpoika Simo Antinpojan kanssa Vaasan seudulle. Marketta elätti itseään ja miestään kerjäämällä ja ihmisiä parantamalla. Hänen maineensa kasvoi ja vuonna 1655 talonpojat tekivät hänestä valituksen piispalle. Käräjillä kukaan ei uskaltanut todistaa häntä vastaan. Vaasan kappalainen Jacob Vasenius ryhtyi vainoamaan Markettaa ja sai hänet haastettua oikeuteen. Päivää ennen oikeudenkäyntiä Vasenius kuitenkin kuoli ja koska Marketan oli kuultu kiroavan kappalaista, syytettiin häntä noituudesta. Vuonna 1657 Simo Antinpoika meni vaimonsa puolesta oikeuden eteen ja syytti Vaseniuksen lankoa, kauppias Hannu Tuurenpoikaa Marketan pieksämisestä. Tästä oikeudenkäynnistä oli seurauksena, että muutkin uskaltautuivat nousta todistamaan Markettaa vastaan, ja niinpä raastuvanoikeus tuomitsi Marketan poltettavaksi roviolla. Vuonna 1658 hovioikeus vahvisti tuomion. Marketta Punasuomalainen oli ensimmäisiä noituudesta kuolemaan tuomittuja naisia. Marketalla ja Simolla oli tytär Kaarina, joka joutui vuonna 1659 oikeuden edessä puhdistamaan mainettaan, koska ihmiset olivat syyttäneet häntä noita- akan tyttäreksi. == Lähteet == * Luokka:Noituudesta teloitetut Luokka:Ruotsin teloittamat Luokka:Suomalaiset kansanparantajat Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1658 kuolleet