EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Issa (Velikaja)

Issa () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki. == Joen kulku == Issan alkulähde sijaitsee Dedinon järvessä, joka sijaitsee Pihkovan alueen lounaispuolella Sebežin piirissä aivan Latvian rajalla. Sebežiin on 16 kilometriä matkaa. Aluksi joki virtaa kohti pohjoista metsäisellä ja asumattomalla seudulla. Metsässä kiertävä uoma käy pienessä lammessa, josta se jatkaa samaan ilmansuuntaan Zasitinoon asti. Siellä se alittaa rautatien ja valtatien M-9. Alituskohtien ympäristössä joen luonnollinen uoma on ohitettu oikaisemalla uoma suoraksi kanavaksi. Valtatien jälkeen uoma jatkaa kuitenkin kiemurtelevana. Ennen ja jälkeen Opotškan piirin rajaa joki kiertää suuret suot, joita rajaseudulla on muutama. Ennen täällä sijaitsevaa Aprosovon kylää (Апросово) joen uoma on alle 20 metriä leveä. Soiden jälkeen joki tekee hetken S-kirjaimen muotoista mutkaa koillisen suuntaan ja siihen yhtyy sen suurin sivujoki Vet. Ilmakuvista näkyy, että metsän reuna sijaitsee nyt kauempana joesta tulvaniittyjen ja entisten peltomaiden takana. Joen mutkat ovat nyt kasvaneet kaareviksi. Tämän jälkeen joki palaa pohjois-suuntaiselle reitilleen ja virtaa seuraavan suoalueen kautta. Joki tekee laajan mutkan Makušinon (Макушино) kohdalla. Kylän peltomaat täyttävät mutkan sisäosan ja paljon peltomaata sijaitsee myös muualla joen ympäristössä. Nyt joki saapuu Opotškan taajamaan ohittaen sen viiden kilometrin päässä lännessä. Se alittaa Opotška–Krasnogorodsk-maantien, jonka jälkeen uoman leveys ylittää jo 30 metriä. Opotška–Ostrovin valtatien jälkeen Puškinskije Goryn piirissä Issa yhtyy Velikajaan hieman Puškinskije Goryn yläpuolella ja toisen sivujoen Šestin alapuolella. == Valuma-alue ja sivujoet == Issa sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma- alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Velikajan sivujoen Issan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Sebežin-, Opotškan- ja Puškinskije Goryn piireissä. Valuma-alueen pinta-ala on 1 580 neliökilometriä. Issan suurimpia sivujokia on esitelty alla taulukossa. yhtyy Issaan (km suusta) nimi nimi () pituus (km) valuma-alue (km²) lähde 31 Grainka Граинка 15 1 36 Vneža Внежа 16 1 71 Tšertenitsa Чертеница 24 83 1 98 Vet Веть 57 426 1 135 Losma Лосьма 25 162 1 156 Konopljastik Коноплястик 13 1 160 Tšernyi Черный 8 1 Lähteet: 1 = Joen valuma-alueella on joitakin järviä: Megrovo. == Hallintoalue == Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000112102000027925 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen joet *
Channa ninhbinhensis

Channa ninhbinhensis on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji, joka kuvattiin Vietnamista vuonna 2011. == Ulkonäkö ja koko == Pisin tavattu yksilö oli 27,5 senttimetrin mittainen. == Elinympäristö ja levinneisyys == Laji on makean veden kala joka elää trooppisissa olosuhteissa. Se tunnetaan vain Vietnamista. == Lähteet == Luokka:Käärmeenpäät
Fuller House

Fuller House on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka on spin-off sarjasta Full House. Fuller House on Netflixin alkuperäissarja. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Netflix- alkuperäissarjat
Mamadou Aw

Mamadou Amadou Aw (15. joulukuuta 1924 Ségou – 20. heinäkuuta 2012 Pariisi) oli malilainen insinööri ja hallintovirkailija. Aw opiskeli Bamakon teknikkokoulussa ja suoritti julkisten töiden insinöörintutkinnon Pariisissa. Vuosina 1951–1957 hän työskenteli insinöörinä Dakarissa. Aw toimi julkisten töiden ministerinä Ranskan Sudanin ensimmäisessä hallituksessa vuodesta 1957. Hän jatkoi samassa tehtävässä Malin liittovaltion hallituksessa vuosina 1959–1960 sekä Malin tasavallan hallituksessa vuodesta 1961. Syyskuussa 1960 Aw johti Malin valtuuskuntaa YK:ssa, kun maa hyväksyttiin järjestön jäseneksi. Lähinnä teknokraatiksi luonnehdittu Aw toimi julkisten töiden ministerinä myös vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen aina syyskuuhun 1969. Aw työskenteli YK:n Afrikan talouskomission asiantuntijana Addis Abebassa vuodesta 1972 ja Senegaljoen yhteistyöjärjestön päävaltuutettuna vuosina 1975–1979. Hän perusti sittemmin insinööritoimiston ja oli mukana lentöyhtiö Air Malin uudelleenjärjestelyssä. Aw toimi myös Malin jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1968–1971. ==Lähteet== Luokka:Insinöörit Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1946

Suomen vuoden 1946 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä Helsingin olympiastadionilla 26.-27.tammikuuta. Ohjelmassa oli sekä miesten. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 26 miesluistelijaa. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. Naisten kilpailut järjestettiin 16.-17. helmikuuta. Osanottajia oli vain yksi eli Eevi Huttunen. Ajankohdan vahva naisluistelija Verné Lesche kilpaili kyseisenä talvena Norjassa ja Neuvostoliitossa eikä pystynyt osallistumaan SM-kisoihin. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Lassi Parkkinen 48,6 10 9.06,2 1 2.29,8 1 17.55,2 1 206,913 2 Kalevi Laitinen 47,4 4 9.15,4 2 2.29,8 1 18.12,4 3 207,493 3 Martti Salomaa 48,1 8 9.20,8 4 2.29,8 1 18.10,6 2 208,643 4 Matti Tuomi 47,6 5 9.17,5 3 2.30,6 5 18.46,2 8 209,860 5 Kurt Skutnabb 49,4 13 9.22,8 5 2.30,5 4 18.34,6 5 211,577 6 Pentti Lammio 46,8 11 9.24,4 6 2.32,5 7 18.33,0 4 211,723 7 Birger Grönqvist 50,6 17 9.28,2 7 2.33,6 8 18.38,4 7 214,540 8 Reino Evävaara 49,4 13 9.46,8 10 2.33,8 9 19.16,2 10 217,517 9 Esko Leppänen 50,8 18 9.40,8 8 2.37,8 14 18.37,0 6 217,330 10 Mauri Suomalainen 46,7 2 10.14,0 18 2.34,4 12 19.51,4 12 219,137 11 Vilho Raami 47,6 5 10.05,4 15 2.33,8 9 20.16,8 13 220,267 12 Kalevi Uotila 53,8 23 9.44,2 9 2.34,9 7 19.06,2 9 226,163 13 Leo Lievonen 53,0 22 9.59,4 14 2.43,5 19 19.39,0 11 226,390 Aarre Helanterä 46,6 1 9.52,8 13 2.30,8 6 – – – Antero Ojala 47,7 7 10.20,6 21 2.34,2 11 – – – Atle Salokangas 49,2 12 9.49,6 11 2.35,0 13 – – – Eino Salomaa 50,2 16 10.15,0 20 2.39,2 15 – – – Georg Hennum 49,8 15 9.51,2 12 2.39,2 16 – – – Toivo Sormunen 52,4 21 10.13,0 17 2.40,8 17 – – – Keijo Lehdikkö 48,4 9 10.33,8 22 2.43,4 18 – – – Eino Reunamo 51,8 20 10.35,2 23 2.45,4 20 – – – Reino Vuorinen 47,2 3 10.05,8 16 - - – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 000 m # 5 000 m # Pisteet 1 Eevi Huttunen 57,2 1 6.16,6 1 2.06,0 1 10.58,2 1 248,786 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1946 pikaluistelu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Hämeenlinnan urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Mikk Langeproon

Mikk Langeproon (s. 4. heinäkuuta 1995) on virolainen harmonikkataiteilija ja muusikko. == Opinnot == Mikk Langeproon aloitti harmonikansoiton 8-vuotiaana Tallinnan Musiikkikoulussa opettajinaan Igor Jõeleht ja Kristel Laas. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Georg Ots´an Musiikkikoulussa Tiina Väljan harmonikkaluokalla. Hän suoritti samaan aikaan opintonsa Kadrioru Saksan lukiossa ja valmistui sieltä parhain mahdollisin arvosanoin. Mikk sai kandidaatin tutkinnon Sibelius-Akatemiasta (prof. Matti Rantanen). Hän osallistui myös vuosina 2017-2018 opiskelijoiden vaihto-ohjelmaan Grazin yliopistossa, Itävallassa (prof. Janne Rättyä). Vuonna 2019 Mikk Langeproon valmistui Sibelius-Akatemiasta. == Saavutukset == Mikk Langeproon on toistuvasti voittanut palkintoja harmonikkakilpailuissa, muun muassa voittanut vanhempi ikäryhmä Viron nuorten harmonikkakilpailussa 2014. Mikk on onnistuneesti edustanut Viroa kansainvälisellä tasolla, muun muassa saanut toisen palkinnon arvostetussa Vilnan harmonikkakilpailussa vuonna 2013. Lisäksi hänet on nimitetty Tallinnan musiikkikoulun parhaaksi soittajaksi vuonna 2011 ja kolmena peräkkäisenä vuotena (2012-2014) G. Otsan Tallinnan musiikkikoulun harmonikkaosaston merkittävimmäksi opiskelijaksi. Vuonna 2016 Viimsi kunta myönsi Mikkille "Vuoden muusikko 2016" tittelin. Mainitsemisen arvoinen on myös vuoden 2014 Round Table kilpailun erikoispalkinto ja menestynyt esiintyminen televisiokilpailussa ”Classic Stars 2016”. Vuonna 2017 Mikk osallistui "Nuori säveltäjä" -kilpailuun, jossa hänen teoksensa pääsi finaaliin. == Esiintymiset == Mikk Langeproon on soittamassa harmonikalla Pigini Super Bayan Sirius Piano. Viron esiintymisten lisäksi hän on esiintynyt Suomessa, Norjassa, Liettuassa, Latviassa, Venäjällä, Saksassa, Itävallassa, Kroatiassa ja Kiinassa. Soolo-esiintymisten lisäksi Mikk toimii aktiivisesti kamarimuusikkona, on soittanut useiden yhtyeiden kanssa ja tehnyt yhteistyötä erilaisissa projekteissa. Hänen tunnetuimpia yhteistyökumppaneitaan ovat olleet Henri Zibo, Jakob Peäske, Sten Heinoja, Maano Männi, Pille Lill, Kristiina Rokashevich, Karl Johan Kullerkupp, Robin Apparailly, Viron Neidojenkuoro Leelo ja Viron kansallinen sinfoniaorkesteri . Huomionarvoista on myös esiintyminen solistina laulujuhlissa (2019), jolla juhlittiin laulujuhlien 150 vuoden traditiota. == Ura == Mikk Langeproon on osallistunut useiden haitarikilpailujen, kuten "Minä Soitan Harmonikka 2017" ja "Viron harmonikka tähdet 2017", tuomaristoon ja hän on pitänyt mestarikursseja harmonikalla. * 2017 - perusti yrityksen OÜ Langeproon Music * 2018 - aloitti työnsä Tallinnan musiikkikoulussa * 2019 - kuuluu Viron harmonikkayhdistyksen lautakuntaan. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Virolaiset harmonikansoittajat
Arnaut Danjuma

Arnaut Danjuma Groeneveld (s. 31. tammikuuta 1997 Lagos, Nigeria) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia lainasopimuksella Primera Divisiónin espanjalaisseura Villarrealista. Danjuma pelasi kotimaassaan PSV Eindhovenin junioreissa. Kesällä 2016 hän siirtyi NEC Nijmegeniin ja pelasi kaudella 2016–2017 Eredivisiessa 12 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Seuraavan kauden hän pelasi Nijmegenissa toisella sarjatasolla. Kesällä 2018 Danjuma siirtyi belgialaisseura Club Bruggeen, jossa hän pelasi 21 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia sekä kaksi Mestarien liigan ottelua, joissa teki yhden maalin. Elokuussa 2019 hän siirtyi englantilaisseura Bournemouthiin ja aloitti valioliigauransa syyskuun lopulla toivuttuaan loukkaantumisesta. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 14 ottelua Valioliigassa. Seuraavalla kaudella hän teki 33 Englannin mestaruussarjan ottelussa 15 maalia. Vuonna 2021 hän siirtyi Espanjaan, jossa hän on Villarrealin joukkueessa 1,5 kauden aikana pelannut 33 liigaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Kauden 2021–2022 Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua ja teki kuusi maalia Villarrealin yltäessä välieriin. Danjuma siirtyi tammikuussa 2023 kauden loppuun kestäneellä lainasopimuksella Tottenhamiin, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua Valioliigassa ja teki yhden maalin sekä yhden pelin Mestarien liigassa. Kauden 2023–2024 hän pelaa lainalla Valioliigan Evertonissa. Danjuma on pelannut Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän teki maalin ystävyysottelussa Belgiaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen lokakuussa 2021 ja teki maalin MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä kuusi A-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Mepham

Christopher James Mepham (s. 5. marraskuuta 1997 Lontoo, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Sunderlandia lainalla Englannin Valioliigan Bournemouthista. Mepham nousi Brentfordin junioreista mestaruussarjassa pelaavaan edustusjoukkueeseen pysyvästi kaudella 2017–2018 päästyään edellisenä kautena kentälle vain yhdessä FA Cupin ottelussa. Hän pelasi 1,5 kauden aikana mestaruussarjassa 43 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Tammikuussa 2019 Mepham siirtyi Bournemouthiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 13 ottelua. Hän teki Valioliigassa ensimmäisen maalinsa kauden 2019–2020 avausottelussaan Sheffield Unitedia vastaan. Se olikin hänen ainoa maalinsa kauden 12 valioliigaottelussa. Kaudella 2020–2021 Bournemouth pelasi mestaruussarjassa, jossa Mephamille kertyi 24 ottelua ja yksi maali sekä lisäksi kaksi valioliigakarsintaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa 22 ottelua. Kaudella 2022–2023 Bournemouth pelasi jälleen Valioliigassa ja Mepham pelasi 26 valioliigaottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän oli Valioliigassa avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa ja tuli neljä kertaa vaihdosta kentälle. Kauden 2024–2025 hän pelaa lainalla Sunderlandissa, jossa on 2. tammikuuta mennessä pelannut 19 mestaruussarjaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Mepham pelasi Walesin maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 47 maaottelua, joista 45 ottelua avauskokoonpanossa ja 41 ottelua alusta loppuun. Otteluista yksitoista on ollut Kansojen liigan otteluita, 14 EM-karsintaotteluita, kahdeksan MM- karsintaotteluita, kolme kesän 2021 EM-kilpailujen otteluita ja kolme vuoden 2022 MM-kilpailujen otteluita. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teemu Halmkrona

Teemu Halmkrona on Helsingissä asuva säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän on säveltänyt laaja-alaisesti sekä taidemusiikkia että rytmimusiikkia. Halmkrona on koulutukseltaan musiikin maisteri musiikinteorian pääaineella (UniArts/SibA). Lisäksi hän on opiskellut musiikkia mm. Metropoliassa, Stadiassa ja Pop&Jazz-konservatoriossa.; Hän opettaa vakituisesti Länsi- Helsingin musiikkiopistossa sävellystä, musiikinteoriaa, pianonsoittoa ja vapaata säestystä. Halmkronan sävellyksiä ovat soittaneet hänen omien yhtyeidensä lisäksi mm. Subway Jazz Orchestra (De) UMO Jazz Orchestra (FI), Norrbotten BigBand (SE), Associazione Blue Note Orchestra (IT) ja Daryl McKenzie Jazz Orchestra (AU). Hän on myös luonut musiikkia ja äänitehosteita Tanel Pällin taideanimaatioihin. Sovituksia hän on tehnyt esimerkiksi Suomen Kansallisoopperalle, Heinolan kesäteatterille ja Länsi-Helsingin Musiikkiopistolle. Vuonna 2014 Halmkrona voitti Sassarissa, Italiassa 13. Scrivere in Jazz -sävellyskilpailun parhaasta alkuperäisestä sävellyksestä teoksella The Parting of the Ways. Häntä ennen kilpailun olivat suomalaisista voittaneet Kari Ikonen ja Sid Hille.Teemu Halmkrona voitti Scrivere in Jazz -sävellyskilpailun Jazzrytmit Samalla teoksella hän sai jaetun toisen palkinnon vuoden 2013 Esko Linnavalli -sävellyskilpailussa. Hän on osallistunut ja päässyt finaaliin sekä palkintosijoille E.Linnavalli -sävellyskilpailussa ja sitä seuranneessa HIBBCC-kilpailussa muinakin vuosina, viimeksi syksyllä 2023 teoksellaan Fleeting Memories.Esko Linnavalli -sävellyskilpailun finaali UMO Helsinki Halmkrona on julkaissut kamarimusiikkia sekä nuotteina että äänitteinä. Syksyllä 2022 ilmestyi Ikimetsän lumous – kuusi kappaletta pianolle (Fennica Gehrmann) ja syksyllä 2024 Seikkailuun! 12 kappaletta huiluryhmille ja pianolle (Adecrea Oy). Äänitteinä hän on julkaissut digitaalisesti pianosinglejä, Hanna Tissarin soittaman huilusinglen The Journey to the Top of the Hill ja Seasonal Moods EP:n.https://open.spotify.com/artist/7xVhYyTCh1AzHxSwTT2Uxs?si=qLBwNGwjS96RsrWernMxqw Hänen, Tuomas Mettäsen ja Ilai Rämän muodostama ambient/krautrock-yhtye Siniaalto on julkaissut useita pitkäsoittoja.https://open.spotify.com/artist/2hGfeHC0k1KfkM927zHybn?si=zeDPzehUQAGGd3SlLADwlw == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Rico

Diego Rico Salguero (s. 23. helmikuuta 1993 Burgos) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea. Rico aloitti liigauransa kotimaassaan Real Zaragozan joukkueessa. Hän pelasi Segunda Divisiónissa kausina 2013–2016 yhteensä 102 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kevään 2015 neljässä nousukarsintaottelussa hän teki yhden maalin. Elokuussa 2016 Rico siirtyi Espanjan pääsarjassa pelaavaan Leganésiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 51 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Rico siirtyi heinäkuussa 2018 englantilaisseura Bournemouthiin, jossa hän pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa 12 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän kuului suurimman osan kaudesta joukkueen vakiokokoonpanoon ja pelasi 27 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 Rico jatkoi mestaruussarjaan pudonneessa Bournemouthissa ja pelasi pudotuspelit mukaan lukien 33 sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Rico siirtyi kesällä 2021 espanjalaisseura Real Sociedadiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Espanjan liigassa 20 ottelua oltuaan kauden alussa yli kaksi kuukautta sivussa lihasvamman vuoksi. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaksi ottelua. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raghunath Mohapatra

Raghunath Mohapatra (; 23. maaliskuuta 1943 – 9. toukokuuta 2021) oli intialainen arkkitehti, kuvanveistäjä ja parlamentaarikko Rajya Sabhassa. Mohapatra syntyi odishalaiseen kuvanveistäjäperheeseen, jonka myötä hän sai varhain kosketuksen kuvanveistämiseen. Poikansa mukaan hän aloitti kuvanveistämisen ollessaan kahdeksanvuotias. Hän lopetti koulunkäynnin kolmannella luokalla omistautuen työllensä. Ollessaan 22-vuotias hänet palkittiin kansallisella arkkitehtuuripalkinnolla. Vuonna 1976 Intian presidentti myönsi hänelle Padma Shrin, jota seurasi vuonna 2001 Padma Bhushan. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin maansa toiseksi korkein siviilikunniamerkki Padma Vibhushan. Uransa aikana Mohapatra opetti kuvanveistoa yli 2000 oppilaalle. Hän oli erikoistunut perinteiseen hindulaiseen temppeliarkkitehtuuriin. Hänen luomansa auringonjumalaa esittävä patsas koristaa Intian parlamenttirakennusta. Teoksien luomisen lisäksi hän työskenteli säilyttääkseen vanhoja patsaita ja temppeleitä. Ladakhissa sijaitsevassa buddhalaisluostarissa on kolme Mohapatran luomaa Buddha- patsasta. Presidentti Ram Nath Kovind nimitti Mohapatran parlamentin ylähuoneeseen vuonna 2018. Hän oli aikaisemmin vuonna 2014 yrittänyt Biju Janata Dal -puolueen tuella päästä sinne mutta oli hävinnyt kongressipuolueen Ranjib Biswalille. Mohapatra on kertonut elämäntavoitteensa olleen uuden Konarakin aurinkotemppelin rakentaminen. Hän osti valmiiksi sata eekkeriä maata Purin kaupungin läheltä. Vuonna 2018 hän pyrki saamaan pääministeri Narendra Modilta rahoitusta hankettansa varten. Alkuperäisen temppelin rakentajien väitetään olleen hänen esi-isiään. Mohapatra kuoli sairaalassa Bhubaneswarissa 9. toukokuuta 2021. Hän oli muutama päivää aikaisemmin saanut positiivisen tuloksen Covid-19-testistä. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset arkkitehdit Luokka:Intialaiset kuvanveistäjät Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Lonestars

Lonestars oli vuosina 1980–1981 toiminut suomalainen rockabilly-yhtye, joka julkaisi yhden albumin ja kaksi singleä. Lonestarsia pidettiin suomirockabillyn superyhtyeenä, sillä sen jäseniksi tulivat aikaisemmin Teddy & The Tigersissa soittanut Teddy Guitar, Johnny & the Dodgersin Rock-Ola ja Buck Jones & His Rhythm Riders -yhtyeen kaksikko Buck Jones ja Farmer John. Musiikissaan Lonestars sulautti perinteiseen rockabillyyn muun muassa western swingiä, hillbillyä ja lopulta myös bluesia. Yhtye kuitenkin muutti nimensä vain hieman yli puolen vuoden jälkeen Falconssi ja muutti samalla tyyliään kohti rock'n'roll-musiikkia. Ilmoitus Lonestarsin lopettamisesta tapahtui yhtyeen lanseeraamisen tapaan Suosikki-lehden sivuilla. == Kokoonpano == * Teddy Guitar (Aikka Hakala) – laulu, kitara, banjo, harmonica ja dobro * Buck Jones (Jari Salminen) – laulu, kontrabasso ja kitara * Rock-Ola (Olli Pihlajamaa) – laulu, rummut, kontrabasso ja kitara * Farmer John (Mikko Linnanmäki) – kitara, mandoliini == Diskografia == === Albumit === * Bop & Roll (1981, Rebel) === Singlet === * "Turn My Back On You" / "Low Road" (1981, Rebel) * "Are You From Dixie" / "Ugly And Slouchy" (1981, Rebel) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lonestars Discogs.com-sivustolla * Lonestars Suomen rock'n'roll -tietokannassa Luokka:Suomalaiset rockabilly-yhtyeet
Adele Sauros

Adele Sauros (s. 1990Superposition! FI Tampereen Musiikkijuhlat) on suomalainen jazzmusiikin puhallinsoittaja ja säveltäjä. Hän soittaa saksofoniperheeseen kuuluvista soittimista sopraano- ja tenorisaksofoneja sekä sen ulkopuolelta huilua.Adele Sauros: Biografia Jazz Finland Hänen isänsä on Yrjänä Sauros.Adele Sauros Skenet Sauros on opiskellut Pop- ja jazzkonservatoriossa, Metropoliassa ja Prinssi Clausin konservatoriossa Alankomaiden Groningenissa. Kokoonpanoja, joissa hän on toiminut, ovat olleet muiden muassa Adele Sauros Quartet, Katu Kaiku, Tea For Two, Berlin Nun, JAF TrioBio Adele Sauros ja Olavi Louhivuori Superposition. Hän on esittänyt aktiivisesti omia sävellyksiään. Vuonna 2018 hän vieraili Aurora Hentunen Quartetissa ja Laura Annika Quartetissa. Sauros on esiintynyt monilla jazzfestivaaleilla Euroopan eri maissa. Vuosina 2014–2016 hän emännöi omaa jazzklubiaan Bar Kapsäkissä (entinen Allotria). Vuonna 2014 hän sai Young Nordic Jazz Comets -soolopalkinnon ja vuonna 2015 toistamiseen Young Nordic Jazz Comets -palkinnon, tällä kertaa Katu Kaiku -yhtyeen kanssa. Vuonna 2017 Sauros sai Suomen Saksofoniseuran Åke Forsell -palkinnon ja hänen suomalais- tanskalainen JAF Trionsa We Jazz Rising Star -palkinnon. Vuonna 2012 perustetun Adele Sauros Quartetin debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2014. Vuonna 2016 ilmestyi ensimmäinen Saurosin omalla nimellä julkaistu albumi, My Spontaneous Mind.Adele Sauros Quartet Helsinki Jazz ry == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
João Cotrim de Figueiredo

João Cotrim de Figueiredo (s. 24. kesäkuuta 1961) on portugalilainen liikemies ja poliitikko. Hänet valittiin maan parlamenttiin 6. lokakuuta 2019 Liberaalin aloitteen ensimmäisenä edustajana. == Tausta ja yksityiselämä == Nuorena Cotrim de Figueiredo myi isoisoisänsä perustaman yrityksen valmistamia henkareita ovelta ovelle, mikä herätti hänen kiinnostuksensa myyntiin ja yrittäjyyteen. Vuosina 2013–2016 hän on ollut Portugalin turismiverkoston, johon kuuluu mm. visitportugal.com -sivusto, hallituksen puheenjohtajana. Cotrim de Figueiredo on opiskellut London School of Economics -yliopistossa. Tutkinnoltaan hän on MBA ja valmistui Lissabonin Uudesta Yliopistosta. Vuonna 2015 Cotrim de Figueiredo erosi silloisesta vaimostaan Patríciasta, jonka kanssa hänellä on neljä lasta (kaksi tytärtä ja kaksi poikaa). == Poliittinen ura == Liberaali aloite osallistui ensimmäisiin parlamenttivaaleihinsa vuonna 2019. Cotrim de Figueiredo oli puolueensa ainoa läpi mennyt ehdokas. Vaalien jälkeen Cotrim de Figueiredo valittiin 8. joulukuuta 2019 pidetyssä puoluevaltuuston kokouksessa Liberaalin aloitteen uudeksi puheenjohtajaksi. Hän oli ainoa ehdokas ja sai 96% äänistä. == Lähteet == Luokka:Portugalin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Portugalilaiset europarlamentaarikot
Leo Heinonen

__EISISLUETT__ Leo Sven ”Leksa” Heinonen (17. huhtikuuta 1920 Sortavala – 22. maaliskuuta 1987 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 20.9.1987, HS Aikakone. Viitattu 9.12.2019. oli suomalainen manageri ja musiikkitapahtumien tuottaja. Heinonen järjesti Suomeen muun muassa The Whon ja Jimi Hendrix Experiencen sekä tuotti The Rolling Stonesin konsertin Helsingin olympiastadionilla vuonna 1970. Heinonen vastasi The Renegadesin tuomisesta Suomeen. == Ura == Heinosen ura tapahtumatuottajana käynnistyi 1940-luvun loppupuolella, jolloin hän alkoi pyörittää lahtelaisen Teivaalan tanssilavan ohjelmatoimintaa. Sosiaalisesti taitavana tunnettu Heinonen ystävystyi pian esimerkiksi Reino Helismaan, Toivo Kärjen ja Olavi Virran kanssa ja päätyi järjestämään kiertueita muun muassa Henry Theelille, Kärjelle, Matti Louhivuorelle ja Metro-Tytöille, jossa laulaneen Anna-Liisan kanssa hän myös avioitui.Kuloniemi, s. 60–62 1960-luvun alussa Heinonen muutti Helsinkiin ja perusti Mainosohjelma-nimisen ohjelmatoimiston. Hän tuotti Suomeen esiintymään muun muassa italialaisen lapsitähti Robertinon. Heinosen yhtiökumppaniksi tuli pian Jorma Weneskoski, ja yrityksen nimeksi vaihtui Mainosohjelma–Finnshow. Weneskosken ja Heinosen tiet kuitenkin erosivat riitaisasti, minkä myötä Heinonen jäi pyörittämään ohjelmatoimistoa nimellä Finnshow.Kuloniemi, s. 62–63 Heinosen Finnshow'n huippuvuodet ajoittuvat 1960-luvulle ja 1970-luvun alkuun, jolloin hän toi Suomeen esimerkiksi The Whon, The Rolling Stonesin, Jimi Hendrix Experiencen ja The Tremeloesin ja Fleetwood Macin. 1960-luvun edetessä yritys saavutti ulkomaalaisen pop- musiikin tuomisessa Suomeen liki monopoliaseman.Kuloniemi, s. 64–66 Kenties menestyksekkäin Heinosen projekti oli The Renegades, joka keikkaili ja levytti Suomessa runsaasti aiheuttaen liki beatlemanian veroista hysteriaa. Heinonen järjesti The Rolling Stonesin esiintymään Suomeen syyskuussa 1970, mutta jo tällöin hän kärsi vakavista terveysongelmista. 1970-luvun alussa Heinonen järjesti tansseja Helsingin työväentalolla ja soitti levyjä Sturenkadulla sijainneessa Ravintola Duunarissa. Heinonen kuoli vuonna 1987. == Muuta == Leo Heinosen poika Joni Heinonen toimi jo 1960-luvulla The Renegadesin kiertumanagerina ja tulkkina. Myöhemmin hän on työskennellyt muun muassa Bamboo- ja Hurriganes-yhtyeiden kanssa sekä avannut Lahteen Catacombi- diskon.Kuloniemi, s. 319 == Lähteet == * Esa Kuloniemi: The Renegades – Luopiotarina. Like, 2017. ISBN 978-952-01-1445-9. === Viitteet === Luokka:Viihdealan vaikuttajat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Ira Vihreälehto

Ira Vihreälehto (s. 1. helmikuuta 1974) on suomalainen tietokirjailija ja historianopettaja. Vihreälehto on kirjoittanut eritoten tuntemattoman venäläisen isoisänsä etsinnästä ja Neuvostoliiton sotavangeista Suomessa toisen maailmansodan aikaan. Hän työskentelee erityisasiantuntijana Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seurassa. Hän on ollut mukana kirjoittamassa myös Forum historia -oppikirjoja. == Teokset == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oleksi Hontšaruk

Oleksi Valerijovytš Hontšaruk (, s. 7. heinäkuuta 1984 Horodnja) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä elokuusta 2019 maaliskuuhun 2020. Hän ilmoitti erostaan tammikuussa 2020 loukattuaan presidenttiä. Presidentti antoi hänelle toisen mahdollisuuden, mutta maaliskuussa 2020 Hontšaruk erosi lopullisesti. == Ura == Hontšaruk opiskeli vuosina 2001–2006 Alueidenvälisen henkilöstohallinta-akatemian oikeustieteellisessä instituutissa ja valmistui oikeustieteen maisteriksi. Hän on lisäksi valmistunut Kansallisesta julkishallintoakatemiasta sekä Kiovan Mohyla-akatemian kauppakorkeakoulusta, minkä lisäksi hän on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli lakimiehenä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Hontšaruk oli ehdolla Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Ihmisten voima -puolueen () listan kärkiehdokkaana, muttei tullut valituksi. Hän toimi ekologia- ja luonnonvaraministerin avustajana sekä 1. varapääministerin ja talouskehitys- ja kauppaministerin Stepan Kubivin avustajana. Toukokuussa 2019 hänet nimitettiin Ukrainan presidentinhallinnon varajohtajaksi, ja kesäkuussa 2019 hänet nimitettiin Ukrainan presidentin varakansliapäälliköksi. Elokuussa 2019 Verh’ovna Rada valitsi Hontšarukin Ukrainan pääministeriksi 290 äänellä. Maaliskuussa 2020 Hontšaruk jätti eroanomuksensa, mink jälkeen Verh’ovna Rada erotti hänet pääministerin virasta 353 äänellä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Ukrainan pääministerit
Higgins

Higgins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anthony Higgins (s. 1947), brittiläinen näyttelijä * Billy Higgins (1936–2001), yhdysvaltalainen jazzrumpali * Christopher Higgins (s. 1983), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Clare Higgins (s. 1955), englantilainen näyttelijä * Damian Higgins, Dieselboy (s. 1972), yhdysvaltalainen drum and bass -DJ ja -tuottaja * Jack Higgins, oik. Henry Patterson (1929–2022), brittiläinen jännityskirjailija * Jarad Anthony Higgins, Juice Wrld (1998–2019), yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja lauluntekijä * John Higgins (s. 1975), skotlantilainen snooker- ammattilainen * John Higgins (s. 1949), brittiläinen sarjakuvapiirtäjä * John Michael Higgins (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä * Kate Higgins (s. 1969), yhdysvaltalainen pianisti, laulaja ja ääninäyttelijä * Mary Higgins Clark (1927–2020), yhdysvaltalainen jännityskirjailija * Matt Higgins (s. 1977), kanadalainen jääkiekkoilija * Michael Higgins (s. 2000), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Michael Higgins (s. 1967), yhdysvaltalainen koripalloilija * Michael Higgins (1920–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä * Michael D. Higgins (s. 1941), Irlannin presidentti * Missy Higgins (s. 1983), australialainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja muusikko * Polly Higgins (1968–2019), skotlantilainen asianajaja, kirjailija ja ympäristöaktivisti * Rosalyn Higgins (s. 1937), brittiläinen juristi, Kansainvälisen tuomioistuimen puheenjohtaja * Terence Higgins (s. 1928), brittiläinen konservatiivipoliitikko == Nimen muita merkityksiä == * USS Higgins (DDG-76), Yhdysvaltain laivaston ohjushävittäjä
Got to Believe

Got to Believe on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kathryn Bernardo ja Daniel Padilla. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
The Legal Wife

The Legal Wife on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Angel Locsin, Jericho Rosales, Maja Salvador ja JC de Vera. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Bridges of Love

Bridges of Love on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Maja Salvador, Paulo Avelino ja Jericho Rosales. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Pangako Sa ’Yo (vuoden 2015 televisiosarja)

Pangako Sa 'Yo on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kathryn Bernardo ja Daniel Padilla. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
On the Wings of Love

On the Wings of Love on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat James Reid ja Nadine Lustre. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Hot Sox

__EISISLUETT__ Hot Sox oli helsinkiläinen vuosina 1980–1982 toiminut yhtye, joka julkaisi yhden albumin ja neljä singleä. Yhtyeen tyylillisiä vaikutteita olivat David Bowie, Brian Eno, Talking Heads ja Kraftwerk. Hot Sox liitettiin futuristisen rockin aaltoon ja esimerkiksi sellaisiin yhtyeisiin kuin Organ ja Argon, mutta yhtye pyrki monimutkaisempaan ilmaisuun ottamalla vaikutteita esimerkiksi progressiivisesta rockista.Hot Soxissa on pääomaa (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 7.11.1981, HS Aikakone. Viitattu 9.12.2019. Hot Sox julkaisi ensimmäisen singlensä vuonna 1980 Kräk-levymerkille, mutta yhtye piti singleä epäonnistuneena. Hot Soxin toinen single "Plastic Twist" / "Purple Haze" sai jonkin verran radiosoittoa, ja yhtyeen ensimmäinen albumi Das Kapital julkaistiinkin syyskuussa 1981. Sen saama vastaanotto oli kuitenkin vaisu. Esimerkiksi Soundin Pertti Ojala lyttäsi albumin perinpohjaisesti piti sen ilmaisua teennäisenä. Hot Sox hajosi vuonna 1982 yhden Saksassa julkaistun singlen jälkeen. Yhteen neuvonantajana ja tuottajana toimi Upi Sorvali. Hot Soxin laulaja–kosketinsoittaja Teemu Näppilä ja basisti Tauno Railo ovat vaikuttaneet myöhemmin Jay & The Miracles -yhtyeessä. Railo on toiminut myös studiomusiikkona ja soittanut useilla Piirpaukeen levyillä. == Jäsenet == * Teemu Näppilä – laulu, koskettimet ja kitara * Tauno Railo – basso * Tuomas Hämeen-Anttila – kitara * Jari Tomperi – rummut, perkussiot == Diskografia == === Albumit === * Das Kapital (1981, Q) === Singlet === * "Isn't That Right" / "Bats" (1980, Kräk) * "Plastic Twist" / "Purple Haze" (1981, Q) * "Plaster Force" / "The Tube" (1982, Q) * "Die Arbeit" / "Artificial Incitements" (1982, Autobahn Records) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hot Sox Discogs.com-sivustolla * Hot Sox Finnmusic.com-sivustolla Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Prontosiili

Prontosiili (C12H13SN5O2) eli sulfamidokrysoidiini on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on ensimmäinen markkinoille tullut sulfonamidiantibiootti, mutta nykyään sitä ei enää käytetä. ==Ominaisuudet ja käyttö== Prontosiili on huoneenlämpötilassa punaista kiteistä ainetta. Prontosiili kehitettiin alun perin väriaineeksi Bayerin laboratorioissa. Vuonna 1932 Gerhard Domagk havaitsi hiirikokeissa sen tehoavan eräisiin streptokokkeihin. Vuonna 1935 hän käytti sitä streptokokki-infektioon sairastuneeseen tyttäreensä ja tytär parantui. Prontosiilin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se metaboloituu ihmiselimistössä sulfaniiliamidiksi, joka estää bakteerien dihydropteroaattisyntaasientsyymin toiminnan. Yhdiste on bakteriostaattinen eli se ei tapa bakteereita vaan vain estää niiden kasvun. Prontosiili tehoaa grampositiivisiin bakteereihin. Domagk sai prontosiiliä koskevista tutkimuksistaan Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1939.Michele A. Weidner-Wells & Mark J. Macielag: Antibacterial Agents, Sulfonamides, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. ==Lähteet== Luokka:Sulfonamidiantibiootit
Sokkelokääpä

Sokkelokääpä (Daedalea quercina) on Suomessa eteläisesti ja melko harvinaisena esiintyvä kääpälaji. Sen ainoa isäntäpuu on tammi, jonka kantoja kääpä ruskolahottaa. Joskus sokkelokäävän voi löytää elävänkin puun kuolleesta oksasta, oksanarvesta tai kuorenonkalosta. Punaisen kirjan verkkopalvelu pienoiskuva|Lähikuva sokkelokäävän pillistöstä. Sokkelokäävän itiöemä on helposti tunnistettava juuri isäntäpuunsa ja rotevan, sokkelopillisen ulkonäkönsä perusteella. Itiöemä on monivuotisesti kasvava ja pileaattinen, muodoltaan kiilamainen tai laakean hyllymäinen. Tuoreena se on korkkimaisen sitkeä ja kovettuu kuivuessaan lisää. Lakin yläpinnan väritys voi vaihdella eri nahan-, korkin- ja punaruskean sävyissä, joskus värityksessään näkyy epäselviä vöitä. Malto ja pillistö ovat molemmat korkinruskeita. Pillit ovat epäsäännöllisen sokkeloisia tai jopa helttamaisia ja niitä mahtuu 0,3-1 millimetrille, hyvin harvoin pillit voivat olla säännöllisen väljänpyöreitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Sokkelokääpä (Daedalea quercina) Luokka:Käävät Luokka:Ruskolahosienet
Peada

Peada (k. 17. huhtikuuta 656) oli Mercian kuningas 654/655–656. Hän oli edellisen kuninkaan Pendan poika. Beda Venerabiliksen mukaan Peada kääntyi kristityksi mennessään naimisiin Northumbrian kuninkaan Oswiun tyttären Alhflaedin kanssa. Avioliiton ehtona oli, että Peada kääntyisi kristityksi. Bedan mukaan Peadan kastoi Lindisfarnen piispa Finan. Anglosaksien kronikan mukaan Peada nousi valtaistuimelle vuonna 654, mutta hallitsi vain Trent-joen eteläpuoleisia osia appensa Oswiun alaisena. Bedan ja William Malmesburylaisen mukaan Peada surmattiin keväällä 656, huhujen mukaan vaimonsa petoksen seurauksena. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 656 kuolleet
Lassinpyöli

Lassinpyöli on entinen kylä Salon kaupungin Perniössä. Lassinpyöli on yhdistetty Yliskylään, mutta maarekisteriin jäi kaksi pientä asumatonta kyläaluetta yhdistämisen jälkeenkin. Lassinpyöli sijaitsi Perniönjoen varrella Yliskylän ja Kuuston välissä. Vanha kylänmäki erottuu edelleen selkeästi peltojen keskeltä, mutta sillä ei ole enää rakennuksia. Lassinpyöli liitettiin Yliskylään vuonna 1925. Maanmittaustoimituksessa jäi kuitenkin pieniä Lassinpyölin kyläalueita jäljelle. Ensimmäinen sijaitsee hieman lännempänä Kuuston kyläalueen sisällä ja toinen vanhan Unoisten niittyjakokunnan alueella Perniön itäosassa. Jäljelle jääneet alueet ovat peltoa. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Cissé Inna Sissoko

Cissé Moussoumakan ”Inna” Sissoko (s. 11. joulukuuta 1933 Ké-Macina) on malilainen yhteiskuntatieteilijä ja hallintovirkailija. Hän oli ensimmäinen nainen maan hallituksessa vuosina 1968–1972. Inna Sissoko syntyi opettajan perheeseen. Hän kävi koulunsa Ségoussa ja Bamakossa ja työskenteli vuodesta 1953 lähtien apuopettajana. Sissoko opiskeli sairaanhoitajaksi Dakarissa vuosina 1957–1959 ja sosiaalityöntekijäksi Pariisissa vuosina 1959–1962. Hän työskenteli sosiaalityön opettajana ja suoritti yhteiskuntatieteen tutkinnon Pariisin yliopistossa vuonna 1967. Sissoko, joka ei ollut koskaan kuulunut Malia hallineeseen Sudanin liittoon, nimitettiin vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen sosiaaliasioiden valtiosihteeriksi. Hän oli ensimmäinen nainen Malin hallituksessa. Sissoko toimi tehtävässä vuoteen 1972 saakka, jolloin sosiaaliasioiden valtiosihteeristö sulautettiin terveysministeriöön. Vuodesta 1985 lähtien hän työskenteli työvoima- ja julkisen palvelun ministeriön neuvonantajana. Sissoko aloitti Malin ensimmäisen seksuaalivalistus- ja perhesuunnittelukampanjan vuonna 1971. Moussa Traorén johtama sotilaskomitea kumosi sitä varten siirtomaa-ajalta periytyneen ehkäisyn kieltävän lain ensimmäisenä ranskankielisen Afrikan maana. Sissoko elvytti myös naisjärjestöjen toiminnan, mikä johti Malin kansallisen naisliiton perustamiseen vuonna 1974. Sissoko on kansallisuudeltaan mandinka ja uskonnoltaan muslimi. Hän on eronnut opettajamiehestään Django Cisséstä. Sissoko ei saanut omia lapsia, mutta hänellä on adoptiolapsia. Hän on ensimmäinen nainen, joka on nimitetty Malin ritarikunnan komentajaksi ja suurupseeriksi. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset tieteilijät Luokka:Yhteiskuntatieteilijät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1945

Suomen vuoden 1945 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Turussa 17.-18. helmikuuta. Ohjelmassa oli sekä miesten. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 25 miesluistelijaa. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Martti Salomaa 47,6 6 8.58,9 1 2.31,1 1 18.31,9 2 207,452 2 Lassi Parkkinen 47,1 1 9.00,4 2 2.32,6 3 18.29,4 2 207,477 3 Kalevi Laitinen 47,1 1 9.06,4 3 2.32,0 2 18.53,7 3 212,092 4 Kurt Skutnabb 47,7 7 9.10,3 4 2.36,6 6 19.21,3 5 213,015 5 Matti Tuomi 47,4 4 9.13,1 5 2.36,2 5 19.34,3 7 213,492 6 Vilho Raami 47,8 8 9.27,5 8 2.38,9 8 19.33,2 6 216,177 7 Esko Leppänen 49,2 16 9.20,8 6 2.40,2 11 19.10,8 4 216,220 8 Birger Grönqvist 49,4 13 9.23,4 7 2.39,6 10 19.443,2 9 218,550 9 Tauno Palmio 49,0 14 9.37,4 14 2.37,8 14 19.43,2 8 219,600 10 Mauri Suomalainen 47,4 4 9.34,6 12 2.37,5 7 21.10,1 15 220,865 11 Reino Vuorinen 48,0 9 9.44,2 16 2.41,7 14 20.23,2 13 221,480 12 Keijo Lehdikkö 48,6 12 9.44,2 9 2.39,1 9 20.32,8 14 221,733 13 Reino Evävaara 50,9 21 9.32,4 10 2.42,7 15 19.53,2 10 222,033 14 Mauri Johama 46,6 1 9.33,2 11 2.30,8 6 20.17,0 11 223,003 15 Toivo Sormunen 47,7 7 9.44,0 15 2.34,2 11 20.19,9 12 226,228 Aarre Helanterä 47,3 3 9.29,0 9 2.35,1 4 – – – Raimo Leskinen 48,5 11 9.44,8 18 2.41,5 13 – – – Georg Hennum 49,1 15 9.36,4 13 2.41,4 12 – – – Nils Lindberg 48,2 10 - - - - – – – Erkki Tani 48,6 12 - - - - – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 000 m # 5 000 m # Pisteet 1 Verné Lesche 56,0 1 5.57,0 1 1.53,1 1 10.09,0 1 232,950 2 Eevi Huttunen 57,2 2 6.33,7 2 1.56,6 2 10.45,6 2 245,676 3 Ulla Sinkko 63,2 3 6.45,6 3 2.12,4 3 11.15,3 3 264,530 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1945 pikaluistelu Luokka:Turun urheilutapahtumat Luokka:Lappeenrannan urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Sudenkäävät

Sudenkäävät (Boletopsis) on kääpäsuku. Ulkonäöstään huolimatta se ei ole kovin läheinen kladi lampaankääville, vaan ennemmin mm. silokoille, nahkaorakkaille ja kahvikoille. Sudenkäävät ovat ekologialtaan metsäpuiden mykorritsasieniä. Niiden itiöemät ovat jalallisia ja tanakoita, mutta pehmeämaltoisia ja kuivuessaan haurastuvia. Suomessa tavataan kahta lajia, sudenkääpää ja mäyränkääpää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Sudenkäävät (Boletopsis) *
True Detective (lehti)

True Detective (alun perin True Detective Mysteries) on yhdysvaltalainen rikoslehti. Lehden perusti Bernarr Macfadden vuonna 1924. Alkuaikoinaan lehti julkaisi rikoksista fiktiivisiä rikosjuttuja. 1930-luvulla lehti luopui kokonaan fiktiosta jutuissaan ja alkoi julkaista tosipohjaisia rikosjuttuja. Lehti muutti nimensä vuonna 1941. Lehden levikki oli parhaimmillaan 2 miljoonaa. Vuodesta 1971 alkaen lehteä julkaisi Rees Communications. Myöhemmin Globe Communications osti kustantamon, joka lakkautti lehden Yhdysvalloissa. Brittiläinen kustantamo jatkoi lehden julkaisua. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lehdet
Sudenkääpä

Sudenkääpä (Boletopsis grisea) on koko Suomessa harvinaisena tavattava, maassa kasvava kääpälaji. Se on männyn mykorritsasieni, joten sitä tavataan lähinnä mäntykankailla. Punaisen kirjan verkkopalvelu Sudenkäävän itiöemät ovat yksivuotisia ja jalallisia, pyöreähkön lakin halkaisija on 7-13 cm. Itiöemän yläpinta on aluksi muodoltaan kupera, väriltään hopeisen vaalea ja tahmean tuntuinen, vanhetessaan muoto laakenee, väri muuttuu harmaanruskeaksi ja yläpinnan keskelle muodostuu suomumaisia lohkeamia. Muutenkin itiöemä halkeaa helposti säteittäin. Kuivana kääpä kutistuu ja kovettuu. Pillipinta on valkoinen mutta syvällä pilleissä on harmaata väriä, mikä on hyvä tuntomerkki verrattaessa lampaankääpään ja sen sukulaisiin. Pillejä mahtuu 3-4 millimetrille. Malto on tasavärinen, nuorella käävällä valkoinen mutta lohkopinnassa pian punaharmaaksi muuttuva, vanhalla käävällä vaaleanharmaa. Sudenkäävässä on mieto mutta epämiellyttävä maku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Sudenkääpä (Boletopsis grisea) Luokka:Sudenkäävät
Mäyränkääpä

Mäyränkääpä (Boletopsis leucomelaena) on Suomessa eteläisesti ja harvinaisena esiintyvä kääpälaji. Se kasvaa lehtomaisissa, multapohjaisissa ja varjoisissa kuusi-sekametsissä. Monet löydöt on tehty kalkkipohjaisilta alueilta. Mäyränkääpä on mykorritsasieni kuten muutkin sukunsa lajit. Punaisen kirjan verkkopalvelu Mäyränkäävän yksivuotinen, jalallinen itiöemä on jo nuorena yläpinnaltaan mustanruskea ja tahmaton, toisin kuin sudenkääpä. Pyöreän lakin halkaisija on täysikasvuisena 5-8 cm eikä siinä näy lohkeamia tai halkeilua. Pillipinta on kermanvalkea ja syvällä pilleissä näkyy harmaata, kosketuskohdista pinta muuttuu punaharmaiksi. Kulmikkaita tai sokkeloisia pillejä on 2-3 millimetrillä. Jalka on pinnaltaan harmaa, karikkeen alle jäävässä osassa näkyy oransseja läiskiä. Malto on kermanvalkea ja nopeasti lohkopinnassa punaharmaaksi muuttuva, vanhana väristä tulee likainen. Kuivuessaan itiöemä muuttuu marenkimaisen hauraaksi ja väriltään vihertävänmustaksi. Mäyränkäävän jälkimaku on karvas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Mäyränkääpä (Boletopsis leucomelaena) Luokka:Sudenkäävät
TV Guide

TV Guide on yhdysvaltalainen aikakauslehti, jonka sisältöä ovat muun muassa televisio-ohjelmat ja elokuvat. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 3. huhtikuuta 1953. Painetun lehden omistaa NTVB Media ja sen digitaalisesta sisällöstä vastaa ViacomCBS. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Karikekäävät

Karikekäävät (Byssoporia) on kääpäsuku, joka kuuluu samaa Albatrellaceae- heimoon lampaankääpien kanssa. Karikekääpien lajitutkimus on vielä keskeneräinen ja sukuun kuuluu vain yksi varmasti tunnistettu laji, karikekääpä (Byssoporia terrestre, myös nimellä Byssoporia mollicula). Karikekäävät ovat puukarikkeen loppulahottajia ja ilmeisesti myös mykorritsasieniä. Itiöemät ovat alustanmyötäisiä. Laji.fi: Karikekäävät (Byssoporia) == Lähteet == Luokka:Käävät Luokka:Karikkeenhajottajat
Diallo Fatoumata Camara

Diallo Fatoumata Camara (s. 22. marraskuuta 1949) on malilainen kasvatustieteilijä ja poliitikko. Hän toimi maan perusopetusministerinä vuonna 1993. Fatoumata Camara on väitellyt kasvatustieteen tohtoriksi Bordeaux’n yliopistossa. Hän toimi perusopetuksen valtiosihteerinä Malin hallituksessa vuosina 1992–1993 ja perusopetusministerinä huhtikuusta marraskuuhun 1993. Camara työskenteli naisten Aoua Kéïta -keskuksen johtajana 1990-luvun lopussa. Camara kuuluu Adéma-PASJ -puolueeseen. Hän on naimisissa entisen ministerin ja presidenttiehdokkaan Ahmed El Madani Diallon kanssa. ==Lähteet== Luokka:Kasvatustieteilijät Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karikekääpä

Karikekääpä (Byssoporia terrestris) on sekä talous- että luonnonmetsissä tavattava puukarikkeen loppulahottaja. Lapissa se on paikoin yleinen kuivilla kankailla vanhoilla hiiltyneillä männyn juurakoissa. Punaisen kirjan verkkopalvelu Karikekäävän itiöemä on yksivuotinen ja resupinaattinen. Pienikokoinen ja pehmeältä tuntuva itiöemä venyy, jos sitä repii, ja irtoaa melko helposti kasvualustastaan. Karikekääpä on väriltään valkoinen, kermanvalkea tai harvoin kirkkaan keltainen, tosin värimuotoja on epäilty myös omiksi lajeikseen. Vuosia säilytetyt kääpänäytteet muuttuvat väriltään oranssinkeltaisiksi, mitä ei tapahdu muilla samannäköisillä käävillä, kuten harsukäävällä. Karikekäävän reunus on pumpulimainen, ja siitä kasvaa seittimäisiä rihmastojänteitä lahopuuhun. Säännöllisiä, kulmikkaita pillejä on 1-3 millimetrillä. Maltokerros on hyvin ohut, sekin seittimäinen ja pumpulimainen. Karikekäävän kokonaispaksuus on 1-3 mm. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Karikekääpä (Byssoporia terrestris) Luokka:Käävät Luokka:Karikkeenhajottajat
René Auberjonois

René Murat Auberjonois (1. kesäkuuta 1940 New York City, New York – 8. joulukuuta 2019 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnettiin muiden muassa TV-sarjoista Star Trek: Deep Space Nine, Rouva Ministeri ja Boston Legal Auberjonois syntyi ranskalais- sveitsiläiseen perheeseen New York Cityssa 1. kesäkuuta 1940. Hänen isänsä Fernand oli sveitsiläis-amerikkalainen journalisti, joka toimi ulkomaankirjeenvaihtajana muiden muassa Pittsburgh Post-Gazettelle ja Toledo Bladelle. Isoisä René Auberjonois (1872-1957) puolestaan oli yksi Sveitsin tunnetuimmista postimpressionismia edustaneista taidemaalareista. René Murat Auberjonoisin äiti oli prinsessa Laure Louise Napoléone Eugénie Caroline Murat, jonka esiäideistä yksi oli keisari Napoleon I:n sisar Caroline. Näyttelijän töidensä ohella Auberjonois ohjasi kahdeksan TV-sarjan Star Trek: Deep Space Nine episodia sekä antoi äänensä lukuisiin äänikirjoihin, animaatioelokuviin ja videopeleihin. Auberjonois kuoli metastoituneeseen keuhkosyöpään kotonaan Los Angelesissa 8. joulukuuta 2019. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Star Trek Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
N’Diaye Fatoumata Coulibaly

N’Diaye Fatoumata Coulibaly (17. huhtikuuta 1954 – 18. heinäkuuta 2010 Bamako) oli malilainen psykologi ja poliitikko. Hän toimi maan sosiaaliministerinä vuosina 2002–2004. Fatoumata Coulibaly suoritti psykologian maisterintutkinnon Bamakon opettajakorkeakoulussa. Hän työskenteli tutkijana ja erilaisissa kansainvälisissä projekteissa. Coulibaly toimi Malin sosiaalikehitys-, yhteisvastuu- ja vanhusministerinä vuosina 2002–2004. Hän kuului Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine -puolueen johtoon. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Psykologit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet