EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joanna Bogdanoff

Joanna Bogdanoff on suomalainen kilpakarateka ja katutaiteen tutkija. == Ura nuorissa == Vuonna 2001 Bogdanoff osallistui ensi kerran nuorten suomenmestaruuskilpailuihin ja sai pronssia. Samoihin aikoihin hän osallistui ruotsalaiseen Kodomo Cup -kilpailuun, jonka hän voitti. == Saavutukset aikuisissa == Aikuisten suomenmestaruuskilpailuissa hän sai hopean. Ruotsissa järjestetyissä Ring Pokalen -kilpailuissa Bogdanoff voitti omassa sarjassaan kultaa ja sai kilpailuissa osoittamiensa taidonnäytteiden johdosta karaten ruskean vyön (1.kyu). Vuoden 2001 lopulla Bogdanoffin nelihenkinen joukkue osallistui joukkuekilpailun suomenmestaruuskilpailuihin ja sai hopeamitalin. Santa Claus team cup -kilpailussa Ruotsissa hän saavutti joukkueensa kanssa kilpailujen mestaruuden. == Yhteenveto == Vuosina 2000–2002 hän sai kaikkiaan 26 karatekilpailusta 9 kultamitalia, 8 hopeamitalia ja 8 pronssimitalia. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin soryu-karaten musta vyö (1. dan). == Teokset == *Graffiti - No name, no fame, ISBN 978-952-92-1899-8 == Lähteet == *Budoka N:o 1/2003, 2/2003, 4/2003 ja 4/2004. *Vip-lehti, 2/2005 *Suomen Karateliiton kilpailutilastot 2000-2002 *Soryu Karate, Alberta, Kanada - Soryu Karate Lehti 1-3/2004 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset karatekat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tim Buckley

Tim Buckley (oik. Timothy Charles Buckley III, 14. helmikuuta 1947 Washington D.C., Yhdysvallat – 29. kesäkuuta 1975 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kokeellinen laulaja ja lauluntekijä, joka yhdisteli työssään elementtejä muun muassa folkmusiikista, jazzista ja progressiivisesta rockista. Hän kuoli heroiinin yliannostukseen 28-vuotiaana. Buckleyn poika oli myös muusikko Jeff Buckley. Buckley teki kymmenkunta studioalbumia, joista peräti kolme valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Ne ovat Goodbye and Hello (1967), Happy Sad (1969) ja Greetings from L.A. (1972). == Studioalbumit == * Tim Buckley (1966) * Goodbye and Hello (1967) * Happy Sad (1969) * Blue Afternoon (1970) * Lorca (1970) * Starsailor (1970) * Greetings from L.A. (1972) * Sefronia (1973) * Look at the Fool (1974) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *timbuckley.com Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Ágota Kristóf

pienoiskuva|Ágota Kristófin hauta Kőszegissä.Ágota Kristóf (30. lokakuuta 1935 Csikvánd, Unkari – 27. heinäkuuta 2011 Neuchâtel, Sveitsi) oli unkarilaissyntyinen kirjailija. Unkarin vuoden 1956 kansannousun aikana hän pakeni Itävallan kautta Sveitsiin, jossa hän aloitti kirjoittamisen ja ryhtyi myöhemmin kirjoittamaan pääasiassa ranskan kielellä.Kirjailija Agota Kristof kuollut. Helsingin Sanomat 29.7.2011, s. B 2. Kristóf tuli maailmankuuluksi kymmenille kielille käännetyllä omaelämäkerrallisesti sävyttyneellä trilogiallaan, joka kuvaa kaksospoikien elämää toisessa maailmansodassa. Se koostuu kirjoista Le grand cahier, (L’éditions du Seuil, Pariisi, 1986), La preuve (1988) ja Le troisième mensonge (1991). Kristófin teoksista suomennettiin tuoreeltaa vain Le grand cahier nimellä Iso vihko. János Szász ohjasi siitä elokuvan, joka sai ensi-iltansa vuonna 2013. Tammi julkaisi toukokuussa 2023 trilogian toisen osan La preuve suomeksi nimellä Todiste ja päätösosan Le troisième mensonge nimellä Kolmas valhe lokakuussa 2023. Kummatkin niistä suomensi Ville Keynäs. Kristófilta on ilmestynyt myös muita teoksia, kuten omaelämäkerrallinen L’analphabète (2004). Sveitsissä kuolemaansa saakka asuneelle Kristófille myönnettiin lukuisia huomattavia palkintoja, kuten sveitsiläinen Gottfried Keller -palkinto vuonna 2001. ==Suomennoksia== * * * Kolmas valhe. Suomentanut Ville Keynäs. Tammi 2023. ISBN 9789520450861. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Vern Ehlers

Vernon James ”Vern” Ehlers (6. helmikuuta 1934 Minnesota – 15. elokuuta 2017 Grand Rapids, Michigan) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Michiganin kolmatta vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 1993 vuoteen 2011. Ehlers syntyi Minnesotassa ja opiskeli fysiikkaa, josta hän sai tohtorinarvon vuonna 1960. Hän aloitti poliittisen uransa vasta 1970-luvulla, ja kongressipaikkansa hän sai alun perin Paul B. Henryn kuoltua aivokasvaimeen. Ehlers oli vuodesta 1958 naimisissa Johanna o.s. Meulinkin kanssa, ja hänellä oli neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Durandus de Saint-Pourçain

Durandus de Saint-Pourçain (Durandus Saint-Pourçainlainen) (n. 1275 Saint- Pourçain, Auvergne – 13. syyskuuta 1332 Meaux) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi. == Elämä == Durandus liittyi dominikaaniseen sääntökuntaan Clermontissa ja valmistui tohtoriksi Pariisin yliopistosta vuonna 1313. Paavi Johannes XXII kutsui hänet Avignoniin toimimaan Rooman kuurian Magister Sacri Palatii -virassa, eli paavin teologina ja pyhien kirjoitusten selittäjänä. Vuonna 1318 Durandus vihittiin Le Puy-en-Velayn piispaksi, ja hän muutti Meaux'hin vuonna 1326. Durandus tunnetaan nimellä Doctor Resolutissimus, koska hän kannatti uupumatta monia tuon ajan ajattelijoille uusia ajatuksia. == Filosofia ja teologia == Universaalikiistassa Durandus oli nominalisti, joka vastusti aikansa käsiterealismia niin, että skolastiikan kolmannen kauden on joskus katsottu alkaneen hänestä. Hän hylkäsi sekä aistittavat että ymmärrettävät lajit, jotka oli hänen mukaansa keksitty aistihavainnon selittämiseksi, sekä aktiivisen intellektin. Hän kielsi myös individuaatioperiaatteen. Teologiassa Durandus teki eron luonnollisen tiedon sekä uskon ja ilmoituksen avulla saadun tiedon välille. Tietytyjä opinkohtia, kuten kolminaisuusoppia, ei voi todistaa sisäisesti ristiriidattomaksi, mutta niihin on silti ansiokasta uskoa. Teologian ei hänen mukaansa ollut tiukasti otettuna tiedettä, koska se perustui uskoon, ei tiedon ensimmäisiin prinsiippeihin. Teologiassa oli rittävää tietää, ettei Jumalan inspiroimana voinut erehtyä. Durandus katsoi myös, että kaikki teot olivat peräisin Jumalasta, joka antaa voiman toimia. Sakramentteja hän piti vain välikappaleina, joita ilman armo ei voinut toteutua. Avioliittoa hän ei pitänyt tiukasti otettuna sakramenttina. Durandus katsoi myös, että Kristukselle oli mahdollista olla läsnä ehtoollisen sakramentissa, vaikka leivän ja viinin substanssit säilyisivätkin, toisin sanoen hän ei pitänyt transsubstantiaatio-oppia välttämättömänä. Paavin määräyksestä tutkielma De statu animarum asetettiin tarkasteluun, ja sen havaittiin sisältävän yksitoista teologista virhettä. == Teoksia == * De origine jurisdictionum (julkaistu Pariisissa 1506) * In Petri Lombardi Sententias Theologicas Commentarium (Sentenssien kommentaarit, julkaistu Pariisissa 1508) * De statu animarum (tutkielma pyhien sielujen tilasta niiden erkaannuttua ruumiista) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Nominalistit Luokka:1270-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1332 kuolleet
Bill Bradley

William Warren ”Bill” Bradley (s. 28. heinäkuuta 1943 Crystal City, Missouri) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Bradley syntyi Crystal Cityssä, Missourissa, Warren Bradleyn ja Susie Crowen pojaksi. 196-senttinen Bradley pelasi opiskelijana Princetonissa; myöhemmin hänen ammattilaisseuransa olivat Olimpia Milano (1965–1966) ja New York Knicks (1967–1977). Hän kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Tokiossa 1964. Bradley päätti ammattilaisuransa vuonna 1977 ja nimettiin Basketball Hall of Fameen 1983. Princetonista valmistuttuaan Bradley opiskeli Rhodes-stipendillä Oxfordin yliopistossa. Bradley istui vuosina 1979–1997 senaatin jäsenenä New Jerseystä ja oli ehdolla demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 2000 vaaleissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Rhodes-stipendin saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot
Penelopeia

Penelopeia: Penelopen ja Odysseuksen myytti on Margaret Atwoodin kaunokirjallinen teos vuodelta 2005. Se käsittelee Odysseuksen tarua Penelopen ja 12 hirtetyn neidon kertomana. Romaani oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana 2006. Alkuteoksen nimi on The Penelopiad: The Myth of Penelope and Odysseus. Suomennoksen on tehnyt Kristiina Drews. == Aiheesta muualla == * Sanna Nyqvist: Penelopen verkossa. Kiiltomato.net 26.11.2005. * Kaisa Kurikka: Penelope puhuu nyt itse. Turun sanomat 19.1.2006. Luokka:Kanadalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2005 kirjat
American Enterprise Institute

American Enterprise Institute for Public Policy Research (AEI) on amerikkalainen konservatiivinen ajatushautomo, joka perustettiin vuonna 1943 edistämään markkinaliberalismia. Sitä rahoittavat säätiöt, yritykset ja yksityishenkilöt. AEI:n kotipaikka on Washington (DC). AEI:n tunnettuja tutkijoita ja jäseniä ovat John R. Bolton, Ayaan Hirsi Ali, Frederick Kagan, Charles Murray ja Paul Wolfowitz. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot
Kauhukypärä

Kauhukypärä ()www.hs.fi on Viktor Pelevinin 2005 julkaistu romaani. Se on tulkinta Theseuksen ja Minotauroksen tarusta. Tarinan kertoo joukko henkilöitä, jotka verkkojuttelevat keskenään, ja heidän puheistaan hahmottuu labyrintti. Teos on ilmestynyt suomeksi Arja Pikkupeuran suomentamana ja Kustannusosakeyhtiö Tammen kustantamana lokakuussa 2005.Tammen nettisivutRisingshadow.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pekka Pesonen: Antiikin myytti sai nettiversion.Helsingin Sanomat 20.1.2006. Luokka:Venäläiset romaanit Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Aku Peltonen

Karl August "Aku" Peltonen (ent. Kaarle Aukusti Peltonen, () oli suomalainen näyttelijä. Hän oli pääammatiltaan kalakauppias ja toimi näyttelijänä paikallisessa harrastajateatterissa, Hämeenlinnan Työväen Teatterissa (nykyinen Hämeenlinnan kaupunginteatteri). Peltonen oli mukana myös kaikkiaan 31 elokuvassa vuosina 1937–1948. Hän kuului aikoinaan Teuvo Tulion elokuvien vakiokaartiin. Aku Peltonen nähtiin lähinnä lukuisten tusinaelokuvien yksittäisissä koomisissa rooleissa, mitkä tosin nousivat yleensä hyvinkin merkittävälle tasolle. Merkittävimmät roolit hänellä oli Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Varastettu kuolema (1938) ja Tulion elokuvassa Unelma karjamajalla (1940). Tasavallan presidentti myönsi Peltoselle Pro Finlandia -mitalin vuonna 1952. Hämeenlinnan Teatterikerho on jakanut vuodesta 1953 lähtien teatteritaidetta Hämeenlinnassa edistäneelle teatterintekijälle Aku-patsaan Peltosen muistoksi. Aku-patsas on kuvanveistäjä Lauri Leppäsen tekemä näköispatsas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
John Banville

John Banville (s. 8. joulukuuta 1945 Wexford) on irlantilainen kirjailija. Banville asui vuosina 1968–1969 Yhdysvalloissa ja aloitti Irlantiin palattuaan toimittajan työt. Hänen ensimmäinen kirjansa Long Lankin julkaistiin vuonna 1970. Banville on kirjailijanuransa ohessa jatkanut uraansa lehtimiehenä. Hän kuului vuosina 1984–2001 Aosdánaan. Hänellä on vaimonsa Janet Dunhamin kanssa kaksi lasta, ja hän on kirjoittanut myös pseudonyymillä Benjamin Black. Eräs tunnetuimmista Banvillen julkaisemista teoksista on Todistajan kirja (The Book of Evidence, 1989), joka on suomeksi julkaistu Keltaisessa kirjastossa. Hän voitti vuonna 2005 teoksellaan The Sea englanninkielisen kirjallisuuden Booker-palkinnon.Kirjasampo.fi: Booker-palkinto Viitattu 2.7.2024. Franz Kafka -palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2011.Kirjasampo.fi: Franz Kafka -palkinto Viitattu 2.7.2024. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Booker- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mojo (lehti)

Mojo on brittiläinen musiikkilehti. Se on alallaan yksi arvostetuimmista ja menestyneimmistä julkaisuista. Lehti on ilmestynyt kerran kuukaudessa vuodesta 1993 saakka. Ensimmäisen Mojon kannessa olivat Bob Dylan ja John Lennon. Lehti sai alkunsa kustannusyhtiö EMAPin aloitteesta. Brittiläinen musiikkilehti Q oli ollut useamman vuoden ajan myyntimenestys, ja yhtiö alkoi etsiä toimitusta uuteen rock-painotteiseen musiikkilehteen. Mojon numeroissa on joskus mukana lehden teemaan kuuluva CD. Lehti on julkaissut monia Top 100 -listoja, joissa sen musiikkitoimitus on valinnut eri aikakauden tai kaikkien aikojen parhaita levyjä ja singlejä. Yksi tällainen lista on nimeltään Top 100 Albums of Mojo’s Lifetime. ==Aiheesta muualla== *Lehden kotisivu Luokka:Brittiläiset musiikkilehdet
Kristiina Pelto-Timperi

Anna Kristiina Pelto-Timperi (s.10. toukokuuta 1954 Raahe) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Pelto-Timperi valmistui ylioppilaaksi Someron lukiosta 1973 ja peruskoulun luokanopettajaksi Helsingin yliopistosta 1977 ja on työskennellyt sittemmin luokanopettajana muun muassa Konalassa Helsingissä. Hän sai 1973 Kalevi Jäntin palkinnon teoksistaan Syreenikiitäjä ja Tule se päivä.Suomen kirjailijat tietokanta == Teoksia == * Syreenikiitäjä. Otava 1971 * Tule se päivä, romaani. Otava 1972 * Hevosenpuolikas. Otava 1983 * Kuningattaren siivet, romaani. Otava 1995 == Palkinnot == * Kalevi Jäntin nuorten kirjailijain palkinto 1973 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorma Eronen

Jorma Tapani Eronen (4. kesäkuuta 1950 Tampere – 10. joulukuuta 2019 Turku) oli suomalainen runoilija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Eronen, Jorma Tapani, sivu 83, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Hän sai 1979 Kalevi Jäntin palkinnon esikoisteoksestaan Uigur. Erosella oli opintoja Helsingin yliopistossa vuodesta 1970. Hän toimi tarkkailuluokan opettajana, toimintaterapeuttina, ja pienryhmäopettajana. Eronen sairastui 1980-luvulla skitsofreniaan, jonka takia hänen kirjallinen uransa jäi lyhyeksi. Jonimatti Joutsijärvi kirjoittaa Erosesta: Hän on eräs melko harvoista moderneista runoilijoista, joilla suhde kansanperinteeseen on elävä: häntä voi pitää varhaisena suomalaisena etnofuturistina, joka oli kiinnostunut alkuperäisperinteistä subjektiivis-globaalista näkökulmasta. Erosen vanhemmat olivat kirjaltaja Heikki Ilmari Eronen ja Sirkka Vappu (o.s. Kuosa). Puoliso oli Suvi Kirsi Marjukka (o.s. Vepsäläinen) vuodesta 1973. == Teoksia == *Juoksu yömaahan: tulkintoja intiaanirunoista. Otava, 1977 - 288 sivua *Uigur, runoja. WSOY 1978 == Palkinnot == * Kalevi Jäntin nuorten kirjailijain palkinto 1979 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Maarit Lepomäki

Maarit Lepomäki (s. 15. joulukuuta 1956 Pori) on suomalainen entinen skeet- ampuja. Hän edusti Satakunnan Ampujia. Lepomäki lopetti kilpauransa vuonna 2007. Nykyään hän toimii ammunnan parissa tuomaritehtävissä. == Ura == Lepomäellä on ammunnan lisäksi monipuolinen urheilutausta myös muista lajeista. 1970-luvun alussa hän kuului juniori-ikäisenä pikaluistelun olympiavalmennettaviin. Lisäksi hän on pelannut 1980-luvulla naisten SM-sarjaa sekä jalkapallossa että jääpallossa seuroinaan Musan Salama ja Narukerä. Lepomäki on vasemmistoliiton varavaltuutettu Porin kaupunginvaltuustossa.Tutustu valtustoryhmäämme Porin vasemmistoliitto. Viitattu 10.8.2017. ==Saavutukset== ===Henkilökohtaiset suomenennätykset=== *2005 peruskilpailu 72 kiekkoa *2005 peruskilpailu+finaali 95 kiekkoa ===Kilpailullinen menestys=== *2007 EM-kilpailu: pronssia *2006 EM-kilpailu: pronssia *2005 MM-kilpailu: 8. sija *2005 EM-kilpailu: 5. sija *2004 olympialaiset: 9. sija *2004 EM-kilpailu: 21. sija *2004 2. maailmancupin finaalissa *2004 maailmancupin osakilpailun voitto *2003 MM-kilpailu: 15. sija *2003 EM-kilpailu: 21. sija *2002 MM-kilpailu: 26. sija *2002 EM-kilpailu: 6. sija *2002 4. maailmancupin finaalissa *2002 maailmancupin osakilpailun voitto *2001 MM-kilpailu: 13. sija *2001 EM-kilpailu: 5. sija *2000 olympialaiset: 11. sija *2000 EM-kilpailu: kultaa *1998 EM-kilpailu: kultaa *1995 EM- kilpailu: kultaa, ME tulos 119 *1994 EM-kilpailu: hopeaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Maarit Lepomäen urheilijaprofiili Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
RMS Oceanic (1899)

RMS Oceanic oli White Star Line -laivayhtiön Atlantin liikenteeseen tarkoitettu valtamerialus, joka teki neitsytmatkansa vuonna 1899. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa 1914 siitä tuli Britannian kuninkaallisen laivaston aseistettu kauppalaiva eli apuristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista. Alus laskettiin vesille 1897 ja oli rakennettu omistajansa Thomas Ismayn johdolla. Ismay omisti silloisen Oceanic Steam Navigation Companyn (White Star Linen), jonka mukaan alus nimettiin. == Palvelus == Alus lähti 26. elokuuta 1899 Belfastista Liverpooliin, jossa se esiteltiin lehdistölle ja yleisölle 30. elokuuta. Se lähti 6. syyskuuta neitsytmatkalleen New Yorkiin päällikkönään kapteeni John G. Cameron. Matka kesti kuusi päivää kaksi tuntia ja 37 minuuttia, joten aluksen keskinopeudeksi saatiin 19,57 solmua.de Kerbrech, Richard s.83 Alus teki useita matkoja Atlantin yli. Se teki viimeiseksi jääneen Atlantin ylityksensä Southamptonista New Yorkiin 22. heinäkuuta 1914.de Kerbrech, Richard s.85 === HMS Oceanic === Ensimmäisen maailmansodan alettua Oceanic sai 8. elokuuta 1914 määräyksen liittyä Kuninkaalliseen laivastoon. Alukselle asennettiin kuusitoista 4,7 tuuman tykkiä, minkä jälkeen se liitettiin 10. risteilijälaivueeseen apuristeilijänä nimellä HMS Oceaniciksi. Alus lähti 27. elokuuta Southamptonista ensimmäiselle matkalleen länsirannikkoa pohjoiseen vieraillen Scapa Flowssa. Sen tehtävänä oli valvoa Färsaarten ja Skotlannin välistä merialuetta ja tarkastaa kaikki alueella tavatut alukset. Alus oli 7. syyskuuta Foulan länsipuolella. Seuraavana päivänä se ajoi karille Shaaldissa kolmisen kilometriä Foulan itäpuolella merkitsemättömällä riutalla. Hinaajat HMS Forward ja HMS Alsatian yrittivät 11. syyskuuta tuloksetta irrottaa alusta riutalta. Tuloksettomasti päättyi myös taistelulaiva HMS Hannibalin yritys irrottaa alus, minkä jälkeen troolari HMS Glenogil pelasti aluksella olleet 400 henkeä. Kahden viikon ajan alus oli karilla aaltojen armoilla. Laivaston pelastusalus HMS Lyons pelasti alukselta kaiken mahdollisen kuten tykit ja tarvikkeet. Voimakas tuuli aiheutti lopulta vuodon ja irrotti aluksen karilta, jolloin se upposi. Britannian amiraliteetti myi 1920-luvulla hylyn Scapa Flowssa toimineelle pelastusyritykselle 200 punnalla. Aluksesta oli maaliskuuhun 1924 mennessä purettu lähes kaikki vedenpäälliset osat. Voimakas virtaus osoittautui vedenalaisten osien purkamisen esteeksi, mistä siten luovuttiin. Vuosien 1973 ja 1979 välillä Simon Martin ja Alec Crawford nostivat aluksesta runsaasti metallia ja muun muassa kaksi 29 tonnin potkuria.de Kerbrech, Richard s. 86 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:White Star Linen laivat Luokka:Kuninkaallisen laivaston apuristeilijät Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
Carl Wilson

Carl Dean Wilson (21. joulukuuta 1946 Hawthorne, Kalifornia, Yhdysvallat – 6. helmikuuta 1998 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The Beach Boysin kitaristina. Carl Wilson oli yksi Beach Boysin perustajajäsenistä yhdessä veljiensä Brian Wilsonin ja Dennis Wilsonin sekä serkkunsa Mike Loven kanssa. Carlilla oli absoluuttinen sävelkorva. Kuten Beach Boysin kaikki jäsenet, Carl toimi myös yhtyeen laulajana. Hänet muistetaan parhaiten kappaleen "God Only Knows" tulkinnasta. Carlin sooloura alkoi vuonna 1981, jolloin ilmestyi soolodebyytti, Carl Wilson. 1983 ilmestyneen seuraavan levyn, Youngbloodin jälkeen Carl Wilson ei julkaissut enää uusia sooloalbumeita. Carl Wilson sairastui keuhkosyöpään vuonna 1997 ja kuoli siihen vuonna 1998, vain kolme kuukautta äitinsä, Audree Wilsonin jälkeen. == Soolotuotanto == === Albumit === * Carl Wilson (1981) * Youngblood (1983) === Singlet === * Hold Me/Hurry Love (1981) * Heaven/The Right Lane (1981) * Heaven/Hurry Love (1981) * What You Do to Me/Time (1983) * Givin' You Up/It's Too Early to Tell (1983) * This is Elvis (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:The Beach Boysin jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Per Ahlmark

Per Axel Ahlmark (15. tammikuuta 1939 – 8. kesäkuuta 2018Per Ahlmark är död – tidigare FP-ledaren blev 79 ) oli ruotsalainen poliitikko ja kirjailija. Hän oli valtiopäivien jäsen 1967–1978, työ- ja varapääministeri 1976–1978 ja Kansanpuolueen johtaja 1975–1978. Ahlmark syntyi Tukholmassa ja sai oppiarvon valtio-opista Tukholman yliopistosta vuonna 1964. Hän on julkaissut lukuisia artikkeleita ja kirjoja; jälkimmäisiin ei kuulu ainoastaan poliittisia teoksia, vaan myös runoutta, proosaa ja esseitä. Hän toimi vuosina 1970–1998 Ruotsin–Israelin ystävyysliiton varapuheenjohtajana ja oli vuonna 1983 perustamassa Juutalaisvastaisuuden vastaista komiteaa. Ahlmark oli aiemmin naimisissa näyttelijä Bibi Anderssonin kanssa. Hän oli vuosina 1978–1981 Ruotsin elokuvainstituutin hallituksen puheenjohtaja. Hän oli vuodesta 1997 Dagens Nyheter -lehden kolumnisti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ruotsin valtiopäivät Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Bela Bunford

thumb|150px Bela Bunford on Serbiassa syntynyt, mutta myöhemmin myös Unkarin kansalaisuuden saanut lentopalloilija. Urallaan Bunford on pelannut Ranskassa, Serbiassa, Kreikassa, Unkarissa ja nyt Suomessa. Bela Bunford tuli Raision Loimun väreihin kesken meneillään olevan SM-liigakauden. Hän pelasi 2007-2008 alkukauden Serbiassa Spartak Subotican, mutta vaihtoi Suomeen Loimun tarjotessa try-out sopimusta hänelle. https://www.ts.fi/urheilu/1074235529 Bunfordin tuloa Suomeen avusti muun muassa, se kun hän ei saanut mielestään tarpeeksi rahakasta sopimusta Ranskan liigasta. Ranskan kovatasoisessa liigassa Bunford on pelannut viimeiset neljä kautta. Ennen Loimuun tuloaan Bunford ei tietänyt Lentopallon SM-liigasta paljon ollenkaan, vain Piivolleyssa pelaavan Gabor Janosin. Loimun kotihalli, Kerttulan Liikuntahalli on Bunfordille kuitenkin ennestään tuttu sillä hän pelasi Lentopallon Mestareiden liigaa vuonna 1998 Kerttulassa Loimua vastaan. Uransa ensimmäisessä SM-liigaottelussa Bunford oli kentän paras pistemies, 17 pisteellään. == Lähteet == Luokka:Serbialaiset lentopalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jo Gartner

Josef Gartner (24. tammikuuta 1954 Wien, Itävalta – 1. kesäkuuta 1986 Le Mans, Ranska) oli itävaltalainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja. Gartner ajoi ensi kerran F1-sarjassa kaudella Osella-tallin autolla San Marinon GP:ssa. Gartner ei saavuttanut urallaan ainuttakaan MM-pistettä. Hän kuitenkin sijoittui viidenneksi Italian GP:ssa, mutta hän ei saanut pisteitä. Syynä tähän oli se, että Osella oli ilmoittanut F1-sarjaan vain yhden auton. Gartner kuoli Le Mansin 24 tunnin ajossa sattuneessa ulosajossa vuonna 1986. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
São Leopoldo

São Leopoldo [-po´l-] on kaupunki Etelä-Brasiliassa, Rio Grande do Sulin osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee 30 kilometriä Porto Alegresta pohjoiseen. Vuonna 2010 siellä asui noin 214 000 asukasta. São Leopoldo on paikallinen kauppakeskus. Siellä on nahka-, ase-, ammus- ja alumiiniteollisuutta sekä yliopisto.CD-Facta 2005 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rio Grande do Sulin kunnat
Boa Vista

Boa Vista () tai Boavista voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Boa Vista, yksi Kap Verden saarista * Boa Vista, Roraiman osavaltion pääkaupunki Brasiliassa * Boavista FC, portugalilainen jalkapalloseura * Circuito da Boavista, moottorirata Portugalin Portossa.
Stigidilaatio

__NOTOC__ Stigidilaatio on suomalaisen rap/R&B-artisti; Stigin (silloin vielä Stig Dogg) toinen albumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2007. Sen julkaisi 3rd Rail Musicin alayhtiö Muumaa Musiikki. == Taustaa == Albumin menestyneimpiä kappaleita olivat sen kaksi singleä, nimikappale "Stigidilaatio" ja "Vadelmasuklaa", joista molemmista tehtiin myös musiikkivideo. "Vadelmasuklaa"-kappale oli mukana Valion Play-maitojuoman mainoskampanjassa. Stigidilaatio nousi Suomen viralliselle albumilistalle viikolla 36. Levy pysyi listalla kaksi viikkoa ja nousi parhaimmillaan sijalle kahdeksan. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Biitit == * Stig Dogg: 1, 3, 7, 8, 9, 11, 13 * DJPP & Stig Dogg: 2, 4, 10 * Hakala & Peltola: 6 * R2: 12 Kappale "Kovat piipussa" sisältää samplen Survivorin kappaleesta "Eye of the Tiger". "Rakastuin sporakuskiin" -kappale sisältää samplen T-Painin "I'm 'n Luv (Wit a Stripper)" -kappaleesta. == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Mesta.net: Mesta.net: Levyarvio (Aapo Siippainen) * Noise.fi: Noise.fi: Levyarvio * Redrum-187: Redrum-187: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Stigin albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
Suensaari

Suensaari () on Tornion kaupungin keskustassa sijaitseva kaupunginosa ja saari. Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf perusti Tornion kaupungin Suensaarelle vuonna 1621. Suensaaren pohjoisosassa sijaitsee pääosin 1970-luvulla rakennettu kerrostalovaltainen Juhannussaaren kaupunginosa. Suensaaren asukasluku oli vuoden 2011 lopussa 2 227 ja Juhannussaaren 1 627. Tornion ja Haaparannan kaupunkien keskustat ovat laajenemassa rajalle muodostaen yhteisen keskustan. Entisen kaupunginlahden päälle on rakennettu kolme kerrostaloaNCC – Asunnot Torniossa ja kauppakeskus.Tornion kaupunki – På Gränsen Rajalla – Tornion kauppakeskus aukesi 2008 Suensaaressa toimii useita yrityksiä, kunnan ja valtion virastoja sekä kulttuurilaitoksia, kuten Aineen taidemuseo. Tornion elokuussa 2010 suljettu Lapin Kullan panimo sijaitsi Suensaarella. Vapaa- ajanviettomahdollisuuksia on frisbee-golfrata vesitornin ympäristössä. Juhannussaaren pohjois-osassa on 18 reiän golfkenttä, josta puolet sijaitsee Ruotsin puolella. Leikkikenttiä on useita, keskustassa mm. Felixinpuiston leikkikenttä ja vesitornin lähellä liikennepuisto. Uimarannat sijaitsevat Pikisaaressa, joka on lakkautetun Olutpanimon vieressä. Saaren pohjoispäässä on Uiton uimaranta ja puistoalue sekä liikuntapaikka. Keskustassa on muistomerkkejä ja patsaita. Raja-alueella sijaitsee uusimmat, perinteisemmillä alueilla Aino- ja Apteekinpuistossa vanhemmat. Suensaarella on runsaasti pikaruokapaikkoja. Anniskeluravintoloita on Tornion Kaupunginhotelli, Umpitunneli, Pikku-Berliini, Vanha Mestari ja Kerhoravintola, jossa on myös keittiö. TP-47:n kotistadion sijaitsee myös Suensaarella vesitornin juurella. Toinen jalkapallokenttä sijaitsee Länsirannalla lyhyen etäisyyden päästä varsinaisesta stadionista. Tällä alueella on myös koulutuskuntayhtymä Lappian ylläpitämä jalkapallohalli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Boa Vista (Roraima)

Boa Vista on Roraiman osavaltion pääkaupunki Rio Branco -joen varrella Pohjois-Brasiliassa. Boa Vista on väkiluvultaan osavaltion suurin kaupunki. Vuonna 2010 siellä asui 278 000 henkeä eli yli 60 % osavaltion väestöstä. Boa Vista on luonnonvaroista rikkaan alueen keskus. Siellä on myös kansainvälinen lentokenttä.CD-Facta 2005 Kaupunki on perustettu 1890, ja se oli silloin nimeltään Boa Vista do Rio Branco. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Brasilian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Brasilian kunnat
Bruno Pittermann

Bruno Pittermann (3. syyskuuta 1905 Wien – 19. syyskuuta 1983 Wien) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Pitterman toimi Itävallan Sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana 1957–1967, Itävallan varaliittokanslerina 1957–1966 ja Sosialistisen Internationaalin presidenttinä 1964–1976. Luokka:Itävaltalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Postipysäkki

Postipysäkki oli Posti- ja Lennätinhallituksen aikana Suomessa alimman lajin postitoimipaikka. == Postipysäkkien historiaa == Postipysäkit olivat kaikkein pienimpiä toimipaikkoja. Niitä oli lähinnä laitoksissa, yksityisillä rautateillä sekä joissakin matkustajalaivoissa ja yhteysaluksissa. Postipysäkeillä ei ollut postinkantajaa vaan useimmiten postihyllyt asiakkaille, jotka itse noutivat postinsa, koska tämä toimipaikka palveli yleensä hyvin rajallista aluetta. Malliesimerkki tällaisesta oli Röykän sairaalan yhteydessä toiminut postipysäkki Röykkä I, jonka postinumero oli 05130. Pysäkki poikkesi normaalista sairaalan postista siten, että se palveli myös rajanaapurina toimivaa Geofysiikan observatoriota. Toimipiste suljettiin sairaalan toiminnan päättyessä. Suomenlahden ulkosaaria hoitaneessa kelirikkoalus s/s Suursaaressa postipysäkkiä hoiti perämies. Aluksella oli oma, sen nimellä varustettu postileimasin. Katsottiin että päivämääräleimasin kuuluisi vasta ylemmille postiasemille. Toisella yhteysaluksella, M/S Jäämerellä, joka liikennöi Petsamon vesillä, oli puolestaan epävirallinen nimileimasin. Aluksen kautta kuljetettu posti leimattiin erikseen Kalastajasaarennon sataman postiasemalla.Visa Auvinen: Leijonalippu merellä, luvun "Yhteysalukset osiot "Yhteysalus", "Suursaari" ja "Jäämeri". [Turku]: Eita, 1983. ISBN 951-95781-1-0 Postilaivan arvonimen omanneella matkustajalaiva S/S Ariadnella oli erikseen postipysäkinhoitaja, joka oli Posti- ja lennätinhallituksen palveluksessa. Yksityisillä rautateillä postipysäkkiä hoiti tavallisesti kyseisen rautatiepysäkin hoitaja tai joskus asemapäällikkö. Äänekosken–Suolahden rautatien Paatelan postipysäkillä oli oma hoitaja, pysäkinhoitajan puoliso Maria Salo, "Pysäkin-Maija".Asko Jämsén: Äänekosken–Suolahden yksityisrautatie. Museorautatieyhdistys, 1984. ISBN 951-9138-01-3 Järjestelmä uusittiin kun posti yhtiöitettiin. Nykyiset asiamiespostit vastannevat parhaiten entisiä postipysäkkejä, tosin niiden henkilöstö ei ole Postin palveluksessa vaan toiminta suoritetaan myyntipalveluna. Joillakin erityisillä kohteilla, Helsingissä tunnetuimpina Linnanmäen huvipuistolla ja Korkeasaaren eläintarhalla, postilaatikkoon laitetut kortit ja kirjeet varustetaan paikan omalla erikoisleimalla. Väliaikaisia postipysäkkejä on ollut suurten tapahtumien yhteydessä. Esimerkiksi 6.–16. elokuuta 1965 Sauvossa järjestetyllä partiolaisten kansainvälisellä Hakkis-suurleirillä oli oma postipysäkkinsä, joka oli paikalle ajettu, Postin linja-autoon sisustettu toimipaikka, jolla oli oma leirin ajan voimassa ollut erityisleimansa. Sillä oli jopa pankkioikeus, eli kuriositeettina voinee mainita, että kyseisellä leirillä oli kaksikin pankkia: postibussin vieressä oli Pohjoismaiden Yhdyspankin omistama pankkiauto. ==Lähteet== * Visa Auvinen (toim.): Leijonalippu merellä * Resiina-lehdet ===Viitteet=== Luokka:Postiliikenne
Tulta päin! (vuoden 1995 albumi)

20 suosikkia – Tulta päin! on Juha Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on Vainiolta ensimmäinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Juha Vainion albumit
John Bolton

John Robert Bolton (20. marraskuuta 1948) on yhdysvaltalainen diplomaatti, joka toimi Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuden neuvonantajana huhtikuusta 2018 syyskuuhun 2019. George W. Bushin hallinnossa hän toimi Yhdysvaltain edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa elokuusta 2005 joulukuuhun 2006. Hän toimii useissa konservatiivisissa tutkimusinstituuteissa, mukaan lukien American Enterprise Institutessa ja Project for the New American Century -ajatushautomossa. Ronald Reaganin ja George H. W. Bush hallinnoissa Boltonilla oli useita virkoja ulkoministeriössä, oikeusministeriössä ja liitovaltion kehitysapuvirastossa. Presidentti George W. Bushin hallinnossa hän toimi kansainvälisestä turvallisuudesta vastaavana apulaisulkoministerinä 2001–2005 ja Yhdysvaltain YK-edustajana. Hänet tunnetaan voimakkaana YK:n kriitikkona. Bolton tunnetaan jyrkkänä "sotahaukkana", joka ajaa kovaa voimatoimiin ja painostuksiin perustuvaa ulkopolitiikkaa. Presidentti Trump erotti Boltonin, koska tämä ei kannattanut neuvotteluja Yhdysvaltain vihollismaiden kanssa. ==Koulutus== Bolton opiskeli Yalen yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1970 ja tohtoriksi 1974. ==Bushin hallinnossa== Bolton nimitettiin kansainvälisestä turvallisuudesta vastaavaksi apulaisulkoministeriksi presidentti George W. Bushin hallintoon 11. toukokuuta 2001, jossa virassa hänen tehtäviinsä kuului joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen. == Trumpin hallinnossa == Bolton toimi yli 1,5 vuotta Donald Trumpin hallinnossa turvallisuusneuvonantajana. Trump erotti Boltonin, koska ei kannattanut kovia otteita ulkopolitiikassa niin kuin Bolton. Boltonille oli valtion taholta järjestetty turvatoimia, jotka Donald Trump toiselle kaudelle presidentiksi tultuaan perui tammikuussa 2025 lähes ensitöikseen.Vilma Romsi, Trump riisui valtion suojelun koronatoimia johtaneelta Anthony Faucilta, Yle.fi, uutiset 24.1.2025, viitattu 24.1.2025 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit
Jordan Sonnenblick

pienoiskuva|Jordan Sonnenblick Jordan Sonnenblick (s. 4. heinäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija, jolta on suomeksi ilmestynyt teos Kuumetta, kipinää ja rumpusooloja. Kirjan päähenkilö on 13-vuotias rumpali Steven, jonka päiväkoti-ikäinen pikkuveli Jeffrey sairastuu akuuttiin lymfoblastiseen leukemiaan. Sonnenblick on varsinaiselta ammatiltaan englanninopettaja. Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlo Carrà

Carlo Carrà (11. helmikuuta 1881, Quargnento – 13. huhtikuuta 1966, Milano) oli italialainen taidemaalari. Hän oli yksi futurismin johtavia edustajia ja keskeinen hahmo erityisesti sen italialaisella kukoistuskaudella 1900-luvun alussa. Carrà loi myös yhdessä Giorgio de Chiricon kanssa uuden metafyysisen taiteen tyylisuunnan. == Elämäkerta == Carrà syntyi Quargnentossa Alessandrian kaupungin lähellä Italian Piemonten alueella. Ollessaan vasta 12 vuoden iässä hän lähti kotoaan ja ryhtyi seinien koristemaalariksi. Vuosina 1899–1900 Carrà päätyi Pariisiin sisustamaan vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn paviljonkeja. Siellä hän tutustui ajan ranskalaiseen nykytaiteeseen. Palattuaan Italiaan hän päätti ryhtyä opiskelemaan maalaustaidetta Milanon Breran taideakatemiassa (Accademia di Belle Arti di Brera). Pian hän löysi muita samoin ajattelevia nuoria taiteilijoita, ja vuonna 1910 hän allekirjoitti yhdessä Umberto Boccionin, Luigi Russolon ja Filippo Tommaso Marinettin kanssa Futurististen Maalarien Manifestin. Tästä alkoi hänen taiteilijanuransa vaikuttavin vaihe, jolloin syntyivät myös hänen tunnetuimmat teoksensa. Carràn varsinainen futuristinen vaihe päättyi suunnilleen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Tällöin hän alkoi käsitellä uusissa teoksissaan yhä intensiivisemmin muotoa ja pysähtynyttä tilaa eikä enää liikettä tai tunteiden virtauksia. Carra löysi uudelle tyylilleen yhtymäkohtia Giorgio de Chiricon kanssa, ja he alkoivat kutsua yhteisesti luomaansa tyylisuuntaa metafyysiseksi, Pittura metafisica. Suurin osa Carràn teoksista edustikin metafyysistä tyylisuuntaa 1930-luvun lopulle saakka. Vuonna 1941 Carrà palasi Breran taideakatemiaan, jossa hän toimi maalauksen professorina vuoteen 1952 saakka. Vuonna 1945 hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen La mia vita. Carrà oli paitsi taidemaalari myös taidekriitikko ja kirjailija, joka julkaisi useita kuvataidetta käsitteleviä teoksia. ==Lähteet== *Carlo Carrà (MoMA) *Carlo Carrà (Guggenheim) *Carlo Carrà (Encyclopedia.com) ==Aiheesta muualla== *Manifesto of the Futurist Painters Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet Luokka:Futuristit
Miekkailu kesäolympialaisissa 1956

Melbournen kesäolympialaisissa 1956 miekkailussa kilpailtiin seitsemässä lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat ainoastaan henkilökohtaisessa kilpailussa floretilla. ==Mitalistit== Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten floretti Christian d'Oriola Giancarlo Bergamini Antonio Spallino Miesten floretin joukkuekilpailu Edoardo Mangiarotti Giancarlo Bergamini Antonio Spallino Luigi Carpaneda Manlio Di Rosa Vittorio Lucarelli Christian d'Oriola Bernard Baudoux Claude Netter Jacques Lataste Roger Closset René Coicaud Unkari József Gyuricza József Sákovics Mihály Fülöp Endre Tilli Lajos Somodi József Marosi Miesten kalpa Carlo Pavesi Giuseppe Delfino Edoardo Mangiarotti Miesten kalvan joukkuekilpailu Giuseppe Delfino Alberto Pellegrino Edoardo Mangiarotti Carlo Pavesi Giorgio Anglesio Franco Bertinetti Unkari József Sákovics Béla Rerrich Lajos Balthazár Ambrus Nagy József Marosi Barnabás Berzsenyi Armand Mouyal Claude Nigon Daniel Dagallier Yves Dreyfus René Queyroux René Coicaud Miesten säilä Rudolf Kárpáti Unkari Jerzy Pawłowski Lev Kuznetsov Miesten säilän joukkuekilpailu Unkari Attila Keresztes Pál Kovács Rudolf Kárpáti Aladár Gerevich Jenö Hámori Dániel Magay Jerzy Pawłowski Wojciech Zablocki Marian Kuszewski Zygmunt Pawlas Ryszard Zub Andrzej Piatkowski Lev Kuznetsov Jakov Rylski Jevgeni Tšerepovski David Tišler Leonid Bogdanov Naisten floretti Gillian Sheen Olga Orbàn Romania Renée Garilhe ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. 3 2 2 7 2\. Unkari 2 1 1 4 3\. 1 1 2 4 4\. 1 0 0 1 5\. 0 2 0 2 6\. Romania 0 1 0 1 7\. 0 0 2 2 ==Lähteet== * Luokka:Kesäolympialaiset 1956 1956
Rinnevalkotammi

Rinnevalkotammi eli valkotammi (Quercus alba) on yksi monista Pohjois-Amerikan luonnonvaraisista tammilajeista. Sitä tavataan luonnonvaraisena aina eteläisestä Quebecista Pohjois-Floridaan saakka.United States Department of Agriculture (USDA): Quercus alba == Tuntomerkit == thumb|left|150px|Valkotammen lehvistöä. Rinnevalkotammi on keskikokoinen puulaji, ja se kasvaa tavallisesti 20–25 metriä korkeaksi, kuitenkin korkein yksilö on ollut 44 metriä korkea. Vanhemmiten rinnevalkotammi kasvaa enimmäkseen paksuutta. Sen lehdet muistuttavat lähes täysin metsätammen lehtiä, mutta erojakin on. Rinnevalkotammen lehdet ovat aikaisin keväällä juuri puhjettuaan vaaleanpunertavat, kun taas monilla muilla tammilajeilla ne ovat vaalean vihreät. Myös lehtihanko on pidempi kuin metsätammella, ja lehdet ovat 7–11 senttimetriä pitkät. Puu kukkii toukokuussa, ja terhot ovat kypsiä syksyllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Arboretum Mustila: Valkotammi (Quercus alba) *USDA Forest Service: White Oak (Quercus alba) Luokka:Tammet
Pianosonaatti nro 11 (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin Pianosonaatti nro 11 A-duuri (KV 331) on kolmiosainen teos, jonka Mozart sävelsi luultavasti Wienissä tai Salzburgissa vuoden 1783 tienoilla. Teoksen kolmatta osaa "Alla Turca" ("Turkkilainen marssi", "Turkkilainen rondo") esitetään usein yksin. Osa jäljittelee turkkilaisten janitsaarisoittokuntien musiikkia, joka oli muodissa säveltämisen aikoihin. ==Osat== #Andante grazioso - teema ja kuusi muunnelmaa #Menuetto - menuetti ja trio #Alla Turca: Allegretto Luokka:Wolfgang Amadeus Mozartin pianosonaatit Luokka:1780-luvun musiikkiteokset
Haapaveden Opisto

Haapaveden Opisto on Pohjois-Pohjanmaalla Haapaveden kaupungin keskustassa sijaitseva kansanopisto. Uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton Haapaveden Opisto antaa sekä ammatillista että yleissivistävää koulutusta. Haapaveden Opistossa opiskelee noin 300 opiskelijaa. Tutkintoon johtavaa koulutusta Haapaveden Opistossa järjestetään kasvatus- ja ohjausalalla sekä liiketoiminnan perustutkinnossa painottuen tieto- ja kirjasto- sekä kulttuuripalveluihin. Opistossa järjestetään suomen kielen ja kulttuurin koulutusta sekä yrittäjyyskoulutusta maahanmuuttajille. Muita vapaan sivistystyön koulutuksia ovat mm. Suuntana hyvinvointi -linja sekä mediaosaaja -koulutus. Opiston opiskelijakunta- ja tutortoiminta ylläpitävät yleistä viihtyvyyttä yhteisten tapahtumien ja tempausten muodossa ja varmistaen opiskelijoiden vaikutusmahdollisuudet. == Historia == Haapaveden Opiston – alkuperin Keski-Pohjanmaan kansanopisto ja vuosina 1926–1981 Haapaveden kansanopisto – syntyyn vaikutti ratkaisevasti lääkintöneuvos Konrad ReijoWaara (aik. Relander), joka asui piirilääkärinä ollessaan Haapavedellä. ReijoWaaran muuttaessa Ouluun hän lahjoitti Haapaveden talonsa, Väinölän, kansanopiston ensimmäisiksi toimitiloiksi. Kansanopistoliikkeen isän, tanskalaisen N.F.S. Grundtvigin, mallin mukainen uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton kansanopisto aloitti työnsä Haapavedellä 2. marraskuuta 1896 omistajanaan kannatusyhdistys. Haapaveden Opiston entinen päärakennus "Lönninkartano" on Suomen ensimmäisen oman arkkitehtitoimistonsa perustaneen naisarkkitehdin, Wivi Lönnin, vuonna 1917 suunnittelema. Jatkosodan aikaan siinä toimi sotasairaala. Nykyisin se toimii opiskelija-asuntolana ja siellä sijaitsee myös juhlasali ja ruokala. == Lähteet == * Haapaveden opiston sivut Opisto Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Käyn ahon laitaa (kokoelmalevy)

20 suosikkia – Käyn ahon laitaa on Juha Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on Vainiolta toinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Albatrossi (albumi)

20 suosikkia – Albatrossi on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 1995. Levy on Vainiolta kolmas osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 kokoelma- albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Rautatammi

Rautatammi (Quercus ilex) on eteläeurooppalainen tammilaji. Se on ainavihanta laji, joka kasvaa Välimeren seudulla nahkealehtisellä kasvillisuusvyöhykkeellä. == Tuntomerkit == pienoiskuva|vasen|Rautatammen hedelmiä eli terhoja. Rautatammi kasvaa 20–30 metriä korkeaksi puuksi. Rautatammen kasvu on melko hidasta ja käkkyräistä, johtuen Välimeren kuivista ja kuumista oloista. Vanhemmiten tämäkin tammilaji kasvaa enimmäkseen paksuutta. Rautatammen lehdet ovat nahkealehtiset. Yläpuoli on sileä ja tummanvihreä, alapuoli harmaakarvainen. Lehdet kapenevat kärkeä kohti. Pituutta niillä on 3–10 senttimetriä. Rautatammen lehdet eivät muistuta ulkomuodoltaan lainkaan useimpien tammilajien lehtiä, sillä niistä puuttuu monille tammilajien lehdille tyypillinen aaltoileva muoto. Nuorien puiden lehtien muoto vaihtelee enemmän. Lehdet muistuttavatkin enemmän pajun kuin tammen lehtiä. Puu kukkii alkukesällä ja terhot kypsyvät samana vuonna. Terhot ovat suippokärkisiä ja noin kaksi senttimetriä pitkiä. == Kuvagalleria == Quercus ilex 04.jpg|Rautatammen lehtiä. Quercus ilex1.jpg|Kukintoa. Flore coloriée de poche du littoral méditerranéen de Gênes à Barcelone y compris la Corse (6244470050).jpg|Havainnekuva rautatammesta kirjassa Flore coloriée de poche du littoral méditerranéen de Gênes à Barcelone y compris la Corse (1902). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * United States Department of Agriculture (USDA): Quercus ilex Luokka:Tammet
Viiskymppisen viisu

20 suosikkia – Viiskymppisen viisu on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 1996. Levy on Vainiolta neljäs osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # (Juha Vainio & Reijo Tani) # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Latvian vaakuna

Latvian vaakuna on Latvian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön edellisen itsenäistymisen aikana 18. marraskuuta 1918. Vaakunan sivuilla ovat leijona ja aarnikotka. Kilvessä on kolme erilaista vaakunaa. Kolme tähteä symboloivat Latvian historiallisia alueita Vidzemeä, Latgalea ja Zemgalea. Latvian itsenäistyttyä uudelleen Neuvostoliitosta 6. syyskuuta 1991 vaakuna nykyisessä muodossaan palautettiin käyttöön. == Aiemmat versiot == Neuvostoaikana oli käytössä vaakuna, jossa oli kommunismin symboleja: tähti sekä sirppi ja vasara -kuvio. Kuva: Latvian SNT vaakuna.png |Latvian SNT:n vaakuna 1940–1991 ==Lähteet== Vaakuna Luokka:Valtioiden vaakunat
Votkaturistit

20 suosikkia – Votkaturistit on Juha Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1999. Levy on Vainiolta viides ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Jokivalkotammi

Jokivalkotammi (Quercus bicolor) on yksi monista pohjoisamerikkalaisista luonnonvaraisista tammilajeista. Sitä kasvaa mantereen itäosassa aina eteläisestä Quebecista Pohjois-Carolinaan saakka.USDA ==Tuntomerkit== Jokivalkotammi kasvaa 20–25 metriä korkeaksi, mutta korkein tiedetty yksilö on ollut 29 m korkea. Vanhemmiten puulaji kasvaa enimmäkseen paksuutta. Sen lehdet ovat kovat, ja muodoltaan lievästi aaltoilevat. Se kukkii toukokuussa. Terhot kypsyvät 5–6 kuukautta. Jokivalkotammi menestyy piha- ja puistopuuna vain Etelä-Suomen eteläosissa, kasvuvyöhykkeellä 1. == Lähteet == Luokka:Tammet
Nostalgia (Juha Vainio)

Nostalgia – Juha Vainio on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 2005. Levy on osa Nostalgia-kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # # (alkup. Sveriges elektriska stålrådar) # (alkup. All I Want for Christmas Is My Two Front Teeth) # # # (Juha Vainio & Reijo Tani) # # # # # # # # (alkup. Casatschok) # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Kabaddi

thumb|210px|Kabaddi Kabaddi () on Intian niemimaalta lähtöisin oleva joukkueurheilulaji. Laji on suosittu Etelä-Aasiassa, mutta se on levinnyt myös Kaakkois-Aasiaan, Japaniin ja Iraniin. Erityisen suosittu laji on Bangladeshissa, ja Intiassa se on Punjabin ja Andhra Pradeshin maakuntien kansallispeli. Lajin nimi, jota usein toistetaan pelin aikana, tulee hindin kielen hengityksen pidättämistä tarkoittavasta sanasta. Hengityksen pidättäminen on keskeinen osa lajia. ==Ottelun kulku== Molemmilla joukkueilla on omat alueet ja vuorotellen joukkueista yksi pelaaja menee toisen alueelle ja yrittää hipan tavoin koskettaa vastapuolen pelaajia, jotka taas yrittävät estää tätä pelaajaa palaamasta omalle alueelle. Aikaa pelaajalla on olla toisen joukkueen alueella niin kauan kuin jaksaa yhteen hengenvetoon laulaa ”kabaddi-kabaddi”. Luokka:Joukkuepelit
17 hilpeää ja haikeaa rallia

__NOTOC__ 17 hilpeää ja haikeaa rallia on Juha Vainion kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Albumi on CD-versio albumista 28 hilpeää ja haikeaa rallia. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * 17 hilpeää ja haikeaa rallia iTunesissa Luokka:Vuoden 1989 kokoelma- albumit Luokka:Juha Vainion albumit