EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kana tikka masala

Kana tikka masala on mausteinen, intialaistyyppinen ruokalaji, jossa on tikka- kanaa ja kermainen kastike. Kerrotaan, että se on kehitetty alun perin 1970-luvun alussa Glasgow’ssa, mutta intialaiset väittävät tikka masalaa tehdyn Intiassa jo paljon aiemmin. Se on Britannian suosituimpia aterioita, ja sitä myydään vuodessa 23 miljoonaa annosta. Ulkoministeri Robin Cook sanoi sitä vuonna 2001 Britannian kansallisruoaksi. Britannia vie tikka masala -kanaa Intiaan. == Alkuperä == Tandooriuunissa valmistettua kanaa tarjoiltiin Britanniassa ensimmäisen kerran Lontoossa vuonna 1966. Sieltä resepti kulkeutui seuraavien vuosien aikana Glasgow’hun. 1970-luvun alkuvuosina eräs asiakas ravintola Shish Mahalissa totesi kanan olevan maukasta mutta hieman kuivaa. Ravintolan kokki improvisoi tällöin kastikkeen tomaattikeitosta, mausteista ja kermasta, jolloin syntyi kana tikka masalan tavallisin resepti. Sen jälkeen muunnelmia on tullut huomattavasti lisää: 2000-luvulla tehdyssä testissä maistettiin 48 eri tikka masala -reseptiä ja todettiin, että ainoa yhteinen ainesosa niissä kaikissa oli kana. Ei voidakaan enää sanoa, että tikka masalalle olisi olemassa vakioreseptiä. On myös väitetty, että kana tikka masala olisi kehitetty Intiassa. Joidenkin väitteiden mukaan se olisi peräisin Suurmogulien valtakunnan ajoilta, toisten mukaan se olisi kehitetty 1960-luvulla Punjabissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläinen keittiö Luokka:Intialainen keittiö Luokka:Linturuoat Luokka: Pakistanilainen keittiö
Toyota Highlander

Toyota Highlander on Toyota Motor Corporationin valmistama 5-ovinen katumaasturi. Highlanderia valmistetaan Toyota Motor Manufacturing Indiana -tehtaalla, Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa sekä Kantonissa, Kiinassa. Australiassa ja Japanissa auto myydään nimellä Toyota Kluger. == Sukupolvet == 2001-2003 Toyota Highlander Limited -- 10-12-2011.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (2001–2007) 2008-2010 Toyota Highlander Limited -- 03-16-2012.JPG|Toinen sukupolvi (2008–2010) 2010 Toyota Kluger (GSU45R MY11) KX-S wagon 01.jpg|Toisen sukupolven facelift (2011–2013) 2015 Toyota Kluger (GSU55R) Grande wagon (2015-07-24) 01.jpg|Kolmas sukupolvi (2014-) == Aiheesta muualla == Highlander Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Paksuhuulikeltti

Paksuhuulikeltti (Chelon labrosus) on kelttikaloihin kuuluva kalalaji. Se kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Kala on saanut nimensä paksusta, turvonneen näköisestä ylähuulestaan. Paksuhuulikeltin vartalo on pitkulainen, sylinterinmuotoinen, ja sen pää on huomattavan leveä ja litteä. Pyrstö on kaksihaarainen. Kalan väri on selkäpuolelta tummanharmaa, usein vihertävän sävyinen. vatsapuolelta hopeanhohtoinen. Koiraat kutevat ensimmäisen kerran kaksivuotiaina, naaraat vuotta vanhempina. Pohjoisessa kutukypsyys saavutetaan tätä myöhemmin. Kutuaikaa on helmi-huhtikuu. Paksuhuulikelttiä tavataan Eurooppaa ympäröivissä merissä. Paksuhuulikeltti on tavattu Suomessa vuonna 1995 Kustavin lähivesillä.Saura, Ari ; Varjo, Markku, Kalat Suomen luonnossa, Helsinki: Otava 2009. ISBN 978-951-1-23364-0 Paksuhuulikelttiä käytetään ruokakalana, sitä urheilukalastetaan ja pidetään joskus yleisöakvaarioissa. Se on Etelä-Euroopassa arvostettu ruokakala. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Paksuhuulikeltti (Chelon labrosus) Laji.fi *Chelon labrosus ITIS Luokka:Kelttikalat
U-1206

U-1206 oli Saksan laivaston tyypin VIIC sukellusvene toisessa maailmansodassa. Aluksen tunnuskuvana oli mustalla kilvellä vihreänokkainen ja -jalkainen valkoinen haikara. == Valmistus == Alus tilattiin 2. huhtikuuta 1942 F. Schichaulta Danzigista, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1943 telakkanumerolla 1576. Alus laskettiin vesille 30. joulukuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 16. maaliskuuta 1944. == Palvelus == Valmistuttuaan vene liitettiin 8. sukellusvenelaivueeseen päällikkönään yliluutnantti () Günther Fritze. Heinäkuussa 1944 uudeksi päälliköksi tuli kapteeniluutnantti () Karl- Adolf Schlitt. Alus oli harjoituskäytössä 31. tammikuuta 1945 asti ja siirtyi seuraavana päivänä aktiivipalvelukseen 11. laivueeseen. Ensimmäiselle partiomatkalleen U-1206 määrättiin maaliskuussa 1945. Se lähti Kielistä Norjan Horteniin ja sieltä Kristiansandiin, josta sen oli tarkoitus jatkaa kohti Britteinsaarten rannikkoa. Alus lähti 6. huhtikuuta 1945 Kristiansandista partiomatkalle. Se saapui partioalueelleen 12. huhtikuuta ja havaitsi pian saattueen, mutta sai toiseen pääkoneeseensa vian ja joutui suojautumaan alueella olleen miinakentän läheisyyteen, kun vikaa korjattiin. Alus jatkoi matkaansa seuraavana päivänä, ja korjauksia jatkettiin sukelluksissa. U-1206 oli 14. huhtikuuta Skotlannin edustalla noin 60 metrin syvyydessä, kun päällikkö Schlitt meni käymälään. Aluksessa oli uuden mallinen käymälä, joka oli suunniteltu toimimaan vanhoja malleja syvemmällä. Schlittillä oli vaikeuksia monimutkaisen käymälän huuhtomisessa. Hän pyysi neuvoa mekaanikolta, joka avasi vahingossa väärän venttiilin, minkä seurauksena alukseen tulvi merivettä. Kun merivesi pääsi tekemisiin käymälän alle sjoitettujen akkujen kanssa, niistä vapautui kloorikaasua. Aluksen täyttyessä myrkyllisellä kaasulla Schlittin oli pakko antaa käsky pintaannoususta. Miehistö alkoi pinnalle päästyään tuulettaa alusta, mutta koska se oli vain 16 kilometrin päässä Skotlannin rannikolta, paikalle tuli pian lentokone. Sen hyökkäyksessä kannella olleet neljä miestä saivat surmansa ja alus vaurioitui niin pahasti, ettei pystynyt enää sukeltamaan. Schlittin käskystä miehistö hylkäsi aluksen ja päätyi kumisilla lautoilla Skotlannin rannikolle, jossa heidät otettiin vangiksi. Hylkäämisen jälkeen alus kääntyi kyljelleen ja upposi. Kolme miehistön jäsentä kuoli yrittäessään nousta rantaan jyrkillä kallioilla kovassa merenkäynnissä. Uppoamiseen päättynyt partiotehtävä jäi veneen ainoaksi. Se oli myös Schlittin uran ainoa tehtävä, jolla hän toimi aluksen päällikkönä. Hylky löydettiin etsinnöistä huolimatta vasta 1970-luvun puolivälissä, kun British Petroleumin työryhmä kartoitti Fortiesin öljykentälle johtavan putken reittiä. Sukelluksilla on selvinnyt, että kohtalaisen hyväkuntoinen alus on 86 metrin syvyydessä kallistuneena 45 astetta paapuuriin. ==Lähteet== Luokka:Saksan toisen maailmansodan sukellusveneet Luokka:Tyypin VII sukellusveneet
Danderesso

Danderesso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta koilliseen. Kunnassa on 36 400 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009). Danderesson kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Finkolon, lännessä Kaboïlan, Sikasson, Zangaradougoun, Faman ja Klélan ja pohjoisessa Nongo-Soualan ja Koutialan piirin Diouradougou Kafon kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat matalat ylängöt. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia ja avointa metsää. Kuntaan kuuluu 30 kylää. Asukkaat ovat senufoja, miniankoja, bambaroita, boboja, fulbeja, dogoneja ja samoja. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi ja juurekset. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja kaupankäyntiä. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Ranskan avoin tennisturnaus 2018 – sekanelinpeli

Gabriela Dabrowski ja Rohan Bopanna olivat puolustava mestaripari, mutta eivät pelanneet yhdessä tänä vuonna. Dabrowski pelasi Mate Pavićin kanssa ja Bopanna puolestaan Tímea Babosin kanssa. Latisha Chan ja Ivan Dodig voittivat turnauksen loppuottelussa Gabriela Dabrowskin ja Mate Pavićin. == Sijoitetut pelaajat == # Gabriela Dabrowski / Mate Pavić (loppuottelu) # Latisha Chan / Ivan Dodig (mestarit) # Xu Yifan / Oliver Marach (2. kierros) # Kateřina Siniaková / Jamie Murray (1. kierros) # Andreja Klepač / Jean-Julien Rojer (2. kierros) # Chan Hao-ching / Michael Venus (1. kierros) # Tímea Babos / Rohan Bopanna (1. kierros) # Anna-Lena Grönefeld / Robert Farah (välierät) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ===Kaavion alaosa=== == Lähteet == * Main Draw Luokka:Ranskan avoin tennisturnaus 2018
Siperiansampi

Siperiansampi (Acipenser baerii) on isokokoinen Siperian joissa elävä kalalaji. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sillä on pitkulainen kuono ja neljä viiksikarvaa suunsa edessä. Selän väri vaihtelee vaalean harmaasta tumman ruskeaan, vatsapuolen väri valkeasta kirkkaan keltaiseen. Siperiansampia on kalastettu ruokakalaksi ja kaviaarinsa takia. Nykyisin se on eniten viljelty sampilaji Euroopassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Siperiansampi (Acipenser baerii) *ITIS: Acipenser baerii Luokka:Sammet Luokka:Uhanalaiset kalat
Tōbu-rautatiet

Tōbu-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella ja Kantōn seudun itäosissa Chiban, Saitaman, Tochigin ja Gunman prefektuureissa. Se on Kantōn suurin ja yksi maan suurimmista yksityisistä rautatieyhtiöistä: yhtiön linjojen yhteispituus on 463,3 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin keskimäärin 2,49 miljoonaa matkustajaa. Tōbu-rautatiet on osa Tōbu Groupia, jonka muihin yrityksiin kuuluu esimerkiksi hotelleja ja huvipuistoja. Yhtiöllä on 3 476 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Tokion Sumidan erillisalueen Oshiagessa. == Historia == Yritys on perustettu marraskuussa 1897. Sen ensimmäinen rautatielinja aloitti liikennöinnin Kita-Senjun ja Kukin välillä elokuussa 1899. == Linjat == Tōbu- rautatiet liikennöi kahta toisistaan erillistä verkostoa. Niistä laajemman pääteasema on Asakusa, josta liikennöidään Saitaman prefektuurin itäosien kautta pohjoiseen Tochigin ja Gunman prefektuureihin sekä itään Chiban prefektuurin Funabashiin. Runkolinjana toimii Isesaki-linja, jonka eteläosa on nimetty Skytree-linjaksi. Suppeamman verkoston pääteasema on Ikebukuro, josta Tōjō-linja johtaa Saitaman prefektuurin keski- ja luoteisosiin. Symboli Linja Japaniksi Reitti Pituus (km) Päälinjat Skytree-linja 東武スカイツリーライン Asakusa–Tōbu- dōbutsu-kōen ks. Isesaki-linja Kameido-linja 東武亀戸線 Hikifune–Kameido 3,4 Daishi-linja 東武大師線 Nishiarai–Daishimae 1,0 Isesaki-linja 東武伊勢崎線 Tōbu-dōbutsu- kōen–Isesaki 114,5 Sano-linja 東武佐野線 Tatebayashi–Kuzū 22,1 Koizumi-linja 東武小泉線 Tatebayashi–Nishi-Koizumi ja Ōta–Higashi-Koizumi 18,4 Kiryū-linja 東武桐生線 Ōta–Akagi 20,3 Nikkō-linja 東武日光線 Tōbu-dōbutsu-kōen–Tōbu-Nikkō 94,5 Utsunomiya-linja 東武宇都宮線 Shin-Tochigi–Tōbu- Utsunomiya 24,3 Kinugawa-linja 東武鬼怒川線 Shimo-Imaichi–Shin-Fujiwara 16,2 Noda- linja (Urban Park -linja) 東武野田線 (東武アーバンパークライン) Ōmiya–Funabashi 62,7 Tōjō-linjat Tōjō-linja 東武東上線 Ikebukuro–Yorii 75,0 Ogose-linja 東武越生線 Sakado–Ogose 10,9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön internetsivut Tobu-rautatiet
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2018

Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 toinen osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Nick Yelloly. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 6 Nick Yelloly Fach Auto Tech 16 25.53,541 1 2\. 1 Michael Ammermüller BWT Lechner Racing 16 +0,244 2 3\. 3 Dylan Pereira Momo Megatron Lechner Racing Team 16 +1,054 4 4\. 5 Jaap van Lagen Fach Auto Tech 16 +7,573 5 5\. 14 Mikkel O. Pedersen MRS GT-Racing 16 +8,144 7 6\. 15 Zaid Ashkanani MRS GT-Racing 16 +10,788 3 7\. 10 Mattia Drudi Dinamic Motorsport 16 +12,745 6 8\. 4 Josh Webster Momo Megatron Lechner Racing Team 16 +13,233 8 9\. 12 Larry ten Voorde Team Project 1 16 +22,142 11 10\. 19 Julien Andlauer Martinet by Alméras 16 +22,580 9 11\. 20 Florian Latorre Martinet by Alméras 16 +23,509 10 12\. 8 Al Faisal Al Zubair Lechner Racing Middle East 16 +23,811 12 13\. 25 Gustav Malja Team Project 1 16 +27,082 13 14\. 2 Thomas Preining BWT Lechner Racing 16 +27,469 16 15\. 12 Alberto Cerqui Dinamic Motorsport 16 +30,082 15 16\. 16 Richard Heistand MRS Cup-Racing 16 +33,858 19 17\. 24 Egidio Perfetti Team Project 1 16 +42,225 17 18\. 9 Roar Lindland Lechner Racing Middle East 16 +53,190 18 19\. 7 Christof Langer Fach Auto Tech 16 +1.13,155 21 20\. 18 Philipp Sager MRS Cup-Racing 16 +1.14,186 23 21\. 21 Nicolas Misslin Pierre Martinet by Alméras 16 +1.14,528 24 22\. 22 Stephen Grove Pierre Martinet by Alméras 16 +1.16,981 26 23\. 27 Mark Radcliffe IDL Racing 16 +1.25,315 27 24\. 11 Gianmarco Quaresmini Dinamic Motorsport 16 +1.30,922 20 25\. 17 Yuey Tan MRS Cup-Racing 15 +1 kierros 22 26\. 29 Magnus Öhman Lechner Racing Middle East 15 +1 kierros 25 Kesk. 26 Tom Sharp IDL Racing 10 DNF 14 Lähde: == Katso myös == * Monacon Grand Prix 2018 * Formula 2 Monacon Grand Prix 2018 == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2018
Malawin kansalliskirjasto

Malawin kansalliskirjasto (, lyh. NLS, Malawin kansallinen kirjastopalvelu) on vuonna 1967 perustettu Malawin kansalliskirjasto. Laitoksen päätoimipiste sijaitsee pääkaupunki Lilongwessa. Kansalliskirjastolla on 17 aluekirjastoa, kaksi eteläkorealaisen yhteistyökumppanin (Good Neighbours, NGO) kanssa ylläpidettyä yhteistyökirjastoa ja kiertävä kirjastoauto. Osa kirjastoista on rakennettu ulkomaisin lahjoitusvaroin. Vuonna 2015 Malawin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) vain 62,1 prosenttia oli lukutaitoisia YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan (vuonna 2015). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Malawian Libraries (buildingmalawi.com) *Kansalliskirjasto Facebookissa (facebook.com) Luokka:Malawin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lilongwe Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot
Heikelä-Linnanahde Korporaatio

Heikelä-Linnanahde Korporaatio on Jussi Heikelän ja Aki Linnanahteen juontama radio-ohjelma, jota esitettiin Radio Rock -kanavalla. Muita ohjelmassa toimineita juontajia ovat Jenni Alexandrova. Ohjelman on korvannut Heikelä- Korporaatio ja myöhemmin Korporaatio. Ohjelma on voittanut vuoden radio- ohjelma 2009 -palkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radio-ohjelmat
Pekka Sivula

Pekka Väinö Johannes Sivula (8. elokuuta 1924 Kouvola – 26. toukokuuta 2018 Naantali) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun asemakaava-arkkitehtinä ja kaavaosaston päällikkönä. Hän oli myös innokas golfharrastaja ja suunnitteli monia golfkenttiä eri puolille Suomea. Sivula valmistui arkkitehdiksi vuonna 1952. Hän toimi vuodesta 1960 Turun asemakaava- arkkitehtina yli 25 vuotta. 1980-luvun alkupuolella Sivula tuomittiin viraltapantavaksi Armas Puolimatkan lahjusjutun yhteydessä: käräjäoikeus antoi Sivulalle vuonna 1983 tuomion 15 970 markan lahjoman vastaanottamisesta, ja hän sai sakkoja. Eläkkeellä hän erikoistui golfkenttien suunnitteluun. Hän suunnitteli kaikkiaan 16 golfkenttää, toiseksi eniten Suomessa Kosti Kurosen jälkeen. Pekka Sivula toimi 1977–1983 Suomen Golfliiton hallituksessa. Hän oli mukana perustamassa turkulaista Aura Golfia 1958 ja oli vuosina 1981–1983 sen puheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset golfaajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Turun historia Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Niéna

Niéna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 37 400 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2009). Niénan kunnan pinta-ala on 1 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Watenin, Blendion ja Kofanin, idässä Kapolondougoun, etelässä Finkolo Ganadougoun, Minikon, Zaniénan ja Kolondiéban piirin Kolosson sekä lännessä Kolondiéban, Ménan ja Bougounin piirin Koumantoun kuntiin. Kuntaan kuuluu 46 kylää. Niénan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja vähäisemmässä määrin kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Energia Ranskassa

Energia Ranskassa käsittelee Ranskan energian tuotantoon ja kulutukseen liittyviä asioita. Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 121,928 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 35. suurinta. Ranska on Euroopan valtioista suurin energian nettoviejä. Vientituote on ydinvoimaloissa tuotettu sähkö. Ranskan energiankulutus vuonna 2022 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti: * ydinvoima 36% * öljy 31% * maakaasu 16 % * biopolttoaineet ja jätteet 9% * hiili 4% * aurinko ja tuuli 3% * vesivoima 2% == Ydinvoima == Vuonna 2023 Ranska tuotti sähköstään 65% ydinvoimalla, suuremman osuuden kuin mikään muu maa maailmassa. Ydinsähköä tuotettiin 324 TWh, tätä suuremman määrän tuottivat vain Yhdysvallat ja Kiina. Vuonna 2018 Ranska ilmoitti sulkevansa 14 reaktoria vuoteen 2035 mennessä, pienentävänsä ydinvoiman osuutta maan energiapaletissa ja korvaavansa sitä uusiutuvilla energianlähteillä. Vuonna 2023 maassa oli 56 käytössä olevaa ydinreaktoria, yksi rakenteilla ja 14 poistettu käytöstä. 2020-luvun alussa ydinsähkön tuotanto oli alentunut, kun Civaux’n voimalassa vuonna 2021 havaittujen vikojen jälkeen monet voimalat suljettiin huollon ja tarkistusten ajaksi. == Öljy == Ranska tuottaa itse vajaan kaksi projenttia kuluttamastaan öljystä. Merkittäviä öljyntuotantoalueita ovat Île-de-France Pariisin seudulla ja Akvitaniassa. == Maakaasu == Vuonna 2022 Ranska poltti maakaasua 37 001 miljoonaa kuutiometriä, tuotti siitä itse 20 ja toi ulkomailta 56 281 miljoonaa kuutiometriä. Kotimainen tuotanto oli siis alle 0.1 prosenttia kulutuksesta. Yli puolet kaasusta käytetään kodeissa lämmitykseen ja ruoanlaittoon. Ranskan jäljellä olevat tunnetut kaasuvarat vuonna 2021 olivat 7 787 miljoonaa kuutiometriä. Kotimaista maakaasua käytettiin runsaasti 1960- ja 1970-luvuilla, mutta 1990-loppuun mennessä tuotanto oli lähes kokonaan ehtynyt. Kaasua tuodaan lähinnä Pohjanmeren suunnasta mutta myös Algeriasta ja Venäjältä. Myös Venäjän hyökättyä Ukrainaan Ranska on jatkanut LNG:n ostamista sieltä. == Kivihiili ja ruskohiili == Ranskan viimeinen oma kivihiilikaivos suljettiin vuonna 2004. Valtion kivihiiliyhtiö Charbonnages de France lopetti toimintansa vuoden 2007 lopussa. Jäljellä olevat hiilivarat Ranskassa ovat noin 160 miljoonaa tonnia kivihiiltä ja 114 miljoonaa tonnia ruskohiiltä. Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2012. == Vesivoima == Vesivoiman osuus sähköntuotannossa on Ranskassa Euroopan suurimpia, vuonna 2022 9,5% kapasiteetista. Maa on valjastanut käyttöön yli 90% potentiaalisesta vesivoimasta, joten alalla ei ole odotettavissa kasvua. == Katso myös == * Ranskan energiapolitiikka * Luettelo Ranskan ydinvoimaloista == Lähteet == Luokka:Energia Ranskassa
Kapolondougou

Kapolondougou on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Kourala sijaitsee 50 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 14 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009). Kapolondougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kofanin ja Doumanaban, idässä Gongasson ja Farakalan, etelässä Kolokoban, Finkolo Ganadougoun ja Zanférébougoun ja lännessä Niénan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä. N’Kouralan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja juureksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Digi- ja väestötietovirasto

Digi- ja väestötietovirasto (lyhenne DVV, ) on Suomen valtion virasto, jonka vastuulla on pitää rekisteriä Suomen väestöstä ja rakennuksista. Lisäksi se tuottaa niihin liittyen henkilö- ja rakennustietopalveluita sekä sähköisessä asioinnissa tarvittavia tunnistusratkaisuja. Virasto kehittää ja ylläpitää Kansallisen palveluarkkitehtuurin tuottamia Suomi.fi-palveluita eli sähköisen asioinnin tukipalveluita. Virasto perustettiin vuoden 2020 alusta ja se toimii valtiovarainministeriön hallinnonalalla. ==Historia== Vuonna 1969 perustettu Väestörekisterikeskus ja maistraatit yhdistyivät uudeksi Digi- ja väestötietovirastoksi 1. tammikuuta 2020. Virasto syntyi, kun Väestörekisterikeskus, maistraatit ja Itä-Suomen aluehallintovirastossa toimiva maistraattien ohjaus- ja kehittämisyksikkö yhdistyivät yhdeksi virastoksi. Hallinnollisesti virasto rakentuu entisen Väestörekisterikeskuksen pohjalle. == Toiminta == Digi- ja väestötietovirasto hankkii tuloja myymällä kansalaisten tietoja esimerkiksi suoramarkkinointiyrityksille ja mielipidetiedusteluita varten. Digi- ja väestötietoviraston palvelupaikat sijaitsevat Espoossa, Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Iisalmessa, Joensuussa, Jyväskylässä, Kajaanissa, Kemissä, Kittilässä, Kokkolassa, Kotkassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa, Pietarsaaressa, Porissa, Porvoossa, Raahessa, Raaseporin Tammisaaressa, Raumalla, Rovaniemellä, Salossa, Savonlinnassa, Seinäjoella, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Ylivieskassa. Muissa asiointipisteissä saa yleistä opastusta. Digi- ja väestötietoviraston pääjohtajana toimii Janne Viskari ja ylijohtajina Pekka Rehn (asiakkaat), Timo Salovaara (palvelut) sekä Aino Jalonen (prosessit). Digi- ja väestötietovirasto kehittää ja ylläpitää henkilötietoja väestötietojärjestelmässä, Suomi.fi-palveluita, varmennepalveluita, holhousasiainrekisteriä ja viranomaisten yhteystietorekisteriä sekä hoitaa vaalitehtäviä muodostaen muun muassa äänestysluettelot. Viraston ylläpitämiä palveluita ovat muun muassa: * avioliittojen solmiminen * Avoindata.fi (kansallinen avoimen datan jakelupaikka) * holhoustoimi ja edunvalvonta * julkishallinnon yhteyshakemisto (Julha) * muuttoilmoitukset * nimipalvelu * omien tietojen tarkistuspalvelu * osoitepalvelu * varmennehakemisto * äänestyspaikkapalvelu * Suomi.fi-palvelut * Kansalaisneuvonta * VAHTI-toiminta ja hallinnon tietoturvallisuuden kehittämisen tuki * VIRT- ja govCERT-toiminta * julkisen hallinnon JHS- suositusjärjestelmän kehittäminen ja ylläpito ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Digi- ja väestötietoviraston verkkosivut * Luokka:Valtiovarainministeriö
Farakala

Farakala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7 600 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009). Farakalan kunnan pinta-ala on 474 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Gongasson ja Natienin, etelässä Kolokoban sekä lännessä ja pohjoisessa Kapolondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat ja laaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kuntaan kuuluu 13 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja, dogoneja, soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi. Farakalan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Giannoúlis Chalepás

Giannoúlis Chalepás () (14. elokuuta 1851 – 15. syyskuuta 1938) oli kreikkalainen kuvanveistäjä ja modernin kreikkalaisen taiteen merkittävä vaikuttaja. == Elämä == === Koulutus === Chalepás syntyi Tínoksen saarella Kreikassa ja opiskeli Ateenan taidekoulussa kuvanveistoa vuosina 1869–1872. Sen jälkeen hänet hyväksyttiin Münchenin taideakatemiaan, jossa hänen töitään arvostettiin suuresti. Hän voitti jopa palkintoja siellä ollessaan. Monet Chalepásin veistoksista liittyivät mytologiaan, ja hänen työnsä tyylisuunta oli uusklassismi. === Mielenterveys === pienoiskuva|240px|Chalepásin veistämä Sofía Afentákin hautamuistomerkki Ateenan ensimmäisellä hautausmaalla. Veistos esittää nukkuvaa tyttöä, joka kuoli 18-vuotiaana tuberkuloosiin. Chalepás palasi Ateenaan vuonna 1872, jossa hän perusti työpajan jossa veisti kuvia. Vuonna 1878 hän sai hermoromahduksen ja alkoi tuhota veistoksiaan. Hän myös yritti itsemurhaa useamman kerran. Hänen mielenterveytensä heikkeni, ja kymmenen vuoden kuluttua 1888 hän joutui mielisairaalaan, jossa oli neljä vuotta. Päästyään mielisairaalasta hän muutti äitinsä luo asumaan. Chalepásin äiti syytti veistoksia poikansa mielisairaudesta ja kielsi poikaansa veistämästä ja tuhosi kaiken mitä tämä loi. === Myöhemmin === Chalepásin äiti kuoli vuonna 1916, jolloin Chalepás alkoi taas veistämään. Hänellä ei kuitenkaan ollut paljon varoja pitkän tauon jälkeen. Hän loi kuitenkin suhteita varakkaisiin Ateenan seurapiireihin, ja hänen suosionsa kasvoi taas. Vuonna 1925 Chalepásin veistoksia esiteltiin taidenäyttelyssä, minkä seurauksena hän sai Ateenan akatemialta palkinnon. Hän muutti vuonna 1930 takaisin Ateenaan, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi elämänsä viimeiset kahdeksan vuotta, kunnes hän kuoli syyskuun 15. vuonna 1938. Chalepás on haudattu Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Mário Rui

Mário Rui Silva Duarte, tunnetaan nimellä Mário Rui (s. 27. toukokuuta 1991 Sines, Portugali), on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia. Mário Rui siirtyi Italiaan Parman joukkueeseen vuonna 2011 mutta sai aluksi peliaikaa vain lainalla alemmissa sarjoissa. Ensimmäiset Serie A -ottelunsa hän pelasi Empolin joukkueessa kausina 2014–2016. Hän pelasi siellä kaikkiaan 70 pääsarjaottelua, joista 64 ottelua avauskokoonpanossa. Vuonna 2016 hän siirtyi Romaan lainasopimuksella mutta kärsi alkukauden 2016–2017 loukkaantumisesta ja pelasi koko kautena vain viisi Serie A -ottelua, kaksi Italian cupin ottelua ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Ostettuaan Mário Ruin pelaajaoikeudet kesällä 2017 itselleen Roma lainasi hänet saman tien Napoliin, joka tammikuussa 2018 puolestaan osti hänet omakseen. Mário Rui on 4. joulukuuta 2023 mennessä pelannut Napolissa 160 Serie A:n ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut 22 maalisyöttöä, kahdeksan Italian cupin ottelua, 24 Mestarien liigan ottelua ja 17 Eurooppa-liigan ottelua. Hän voitti Italian cupin vuonna 2020 ja Italian-mestaruuden 2023. Mário Rui pelasi useissa Portugalin juniorimaajoukkueissa. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Uutta- Seelantia vastaan. Portugalin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei pelannut minuuttiakaan. Marraskuun 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 12 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natien

Natien on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 18 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 6 900 ja kylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009). Natienin kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, koillisessa Pimpernan, idässä Sikasson, kaakossa Missirikoron, etelässä Kolokoban ja lännessä Farakalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, kukkulat ja alangot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, samoja ja fulbeja. Natienin kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen ja maataloustuotteiden kauppa. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, maapähkinä, juurekset, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Natienissa ja Tambassa pidetään viikoittaiset markkinat. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Maija Lehtonen (urkuri)

Maija Kristiina Lehtonen (s. 27. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen konserttiurkuri. Hän on opiskellut Helsingin Konservatoriossa sekä tämän jälkeen Sibelius-Akatemiassa aineinaan urkujen-, pianon- ja cembalonsoitto. Hän suoritti professori Tauno Äikään johdolla 20-vuotiaana urkujensoiton A-tutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta linjalta vuonna 1985. Samana vuonna hän piti menestyksekkään ensikonserttinsa Helsingissä. Ulkomailla hän on täydentänyt opintojaan muun muassa Jon Laukvikin (Stuttgart), Guy Bovet’n (Lausanne) ja Marie-Claire Alainin (Pariisi) johdolla. Lehtonen on konsertoinut laajalti niin kotimaassa kuin ulkomailla, muun muassa kaikissa Pohjoismaissa, Baltian maissa, Englannissa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Venäjällä sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Finland Festivals valitsi hänet vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 1988, jolloin hän myös debytoi ensimmäisenä suomalaisena urkurina Lontoon Royal Festival Hallissa. Lukuisiin radio- ja televisioesiintymisiin kuuluu Norddeutscher Rundfunkin ja Yleisradion yhteistyönä tuottama filmi Die finnische Orgellandschaft. Vuodesta 1986 alkaen Lehtonen on soittanut sekä urkurina että pianistina yhdessä puolisonsa viulutaiteilija Manfred Gräsbeckin kanssa. Duo on myös levyttänyt ahkerasti, muun muassa kokoelman Fritz Kreislerin musiikkia. Lehtonen on tehnyt myös soololevytyksiä, erityisesti italialaisen säveltäjän Marco Enrico Bossin (1861–1925) urkuteokset, joihin hän on erikoistunut. Lehtonen on voittanut ensimmäisen palkinnon Lahden pohjoismaisessa urkukilpailussa vuonna 1984 ja toisen palkinnon Barin kansainvälisessä Donato Marrone -urkukilpailussa vuonna 1989. Lehtonen toimii Oulun ammattikorkeakoulun urkumusiikin lehtorina. == Diskografia == Lehtonen on julkaissut parisenkymmentä CD-levyä, joista osan solistina ja osan duona yhdessä puolisonsa kanssa. * Orgellandschaft Finnland (1991) * Poulenc: Urkukonsertto g-molli. Volgogradin Filharmoninen orkesteri, joht. Edward Serov (1992) * Cathedral Organ (1994) * Bossi: Complete Organ works Vol. 1 (1994) * Katselen Golgatalle: Tuomo Nikkolan kuusi urkukoraalia (1999) * Concertante: Aimo Känkäsen konsertto uruille ja jousiorkesterille (2000) * Kreisler with Love (2002) * Bach: Organ Works (2002) * Kreisler with Love 2 (2003) * Manfred Gräsbeck plays Sibelius (2005) * Widor: Symphony No. 5 (2006) * Faust (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Konserttiarvostelu Satakunnan Kansassa 13.2.2017. * Konsertti Lahden Ristinkirkossa 3.7.2000. Konserttiarvostelu. Kritiikin valokeila 13/2000. Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset urkurit
Diomaténé

Diomaténé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 4 500 ja kylässä 800 asukasta (vuonna 2009). Diomaténén kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Faman, idässä Kafouziélan ja Zangaradougoun, etelässä Sikasson ja lännessä Pimpernan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on metsä-, pensas- ja heinäsavannia. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto islam, mutta myös animistiset perinteet ovat vahvoja. Diomaténén kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Trifenyylitina-asetaatti

Trifenyylitina-asetaatti eli fentina-asetaatti (C20H18O2Sn) on tinan organometalliyhdisteiseiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa sienimyrkkynä, torjumaan nilviäisiä sekä levän kasvua estävänä aineena, mutta sen käyttö on nykyisin kielletty monissa maissa esimerkiksi Euroopan unionin alueella. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa trifenyylitina-asetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja reagoi veden kanssa muodostaen trifenyylitinahydroksidia. Trifenyylitina-asetaatti liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää ATP-syntaasientsyymin toiminnan ja siten solujen tarvitseman ATP:n biosynteesin.Hans-Jürgen Schnorbach, Hans-Detlef Matthael & Franz Müller: Molluskicides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 29.5.2018 ==Valmistus ja käyttö== Trifenyylitina-asetaattia valmistetaan trifenyylitinakloridin ja natriumasetaatin välisellä reaktiolla tai neutraloimalla trifenyylitinahydroksidia etikkahapolla.Trifenyylitina-asetaatti tuli fungisidina markkinoille 1960-luvun alussa muun muassa perunoiden, maapähkinöiden ja sokerijuurikkaiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Lisäksi sitä on käytetty levien torjuntaan ja nilviäisten torjuntaan riisiviljelmiltä ja kalalammikoista.M. N. Gitlitz & M. K. Moran: Tin Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 29.5.2018 Euroopan unionin alueella trifenyylitina- asetaatin käyttö kiellettiin vuonna 2002. Yhdisteellä ei ole kauppalupaa myöskään Yhdysvalloissa, mutta se on edelleen käytössä esimerkiksi Etelä- Afrikassa. ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Sienentorjuntamyrkyt Luokka:Tinayhdisteet
Pimperna

Pimperna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9 300 ja kylässä 600 asukasta (vuonna 2009). Pimpernan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, idässä Diomaténén, etelässä Sikasson ja lännessä Natienin kuntiin. Maisemaa leimaavat Zérilaban ja Ouofinan kylien ympärillä kohoavat kalliorinteet. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kasvillisuus on pensassavannia. Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogineja. Yleisimmät kielet ovat senufo ja bambara. Pimpernan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Isabelle Wallace

Isabelle Wallace (s. 7. syyskuuta 1996 Inverness, Skotlanti) on skotlantilais- australialainen tennispelaaja. Hän asui nuoruutensa Australiassa, mutta muutti syntymäpaikkakunnalleen Skotlantiin vuonna 2012 ja edusti sen jälkeen Britanniaa. Loppuvuodesta 2015 hän on edustanut Australiaa. Vuonna 2018 Wallace pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Alison Van Uytvanckille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Brittiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kouoro

Kouoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 15 100 ja kylässä 7 500 asukasta (vuonna 2009). Kouoron kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Klélan, lännessä Kourouman ja Kabarasson ja pohjoisessa ja idässä Koutialan piirin Faguin, Zangasson, Sinkolon ja Diouradougou Kafon kuntiin. Maisemaa leimaavat laajat tasangot. Vesistöistä tärkein on Banin sivujoki Banifing. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on muun muassa miniankoja, dogoneja, fulbeja, boboja ja moseja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä. Kouron kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kouoro-barragessa pidetään viikoittaiset markkinat. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Kléla

Kléla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 24 900 ja kylässä 5 600 asukasta (vuonna 2009). Klélan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kouoron, idässä Nongo-Soualan ja Danderesson, etelässä Faman ja lännessä Gongasson, Sanzanan ja Kourouman kuntiin. Maisemaa leimaavat soraylängöt, laaksot ja laajat alangot. Tärkein vesistö on Banifingin sivujoki Lotio. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, miniankoja, fulbeja, bozoja, dogoneja ja boboja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja. Klélan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra, hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä. Klélassa, Loutanassa ja Marossa pidetään viikoittaiset markkinat. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Sikasson piiri
Antti Ulmanen

Antti Ulmanen (s. 17. toukokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija. Ulmanen edustaa Ykkösessä pelaavaa Helsingin IFK:ta. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Ulmanen pelasi Klubi 04:ssä Kakkosta yhden ottelun kaudella 2015 ja yhdeksän ottelua kaudella 2016. Kaudeksi 2017 Ulmanen siirtyi HIFK:hon. 21. kesäkuuta 2017 hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen Veikkausliigan ottelunsa, kun HIFK voitti JJK:n vieraissa 3–0. Toukokuussa 2017 Ulmanen pelasi kaksi Ykkösen ottelua IF Gnistanissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toyota Motor Manufacturing Kentucky

Toyota Motor Manufacturing Kentucky, Inc. (TMMK) on autotehdas, joka sijaitsee Kentuckyn osavaltion Georgetownissa. Se on osa Toyota Motor Engineering & Manufacturing North Americaa, jonka omistaa japanilainen Toyota Motor Corporation. TMMI on Evansvillen alueen suurin työnantaja. Tehdas perustettiin vuonna 1986 nimellä Toyota Motor Manufacturing USA. Se oli ensimmäinen Toyotan täysin omistama tehdas Yhdysvalloissa. TMMK on merkin suurin tehdas koko maailmassa. Vuonna 2017 Toyota käytti tehtaaseen 1,33 miljardia dollaria ja lisäsi 700 uutta työpaikkaa vuoden 2018 Toyota Camry -mallin valmistuksen takia. Ensimmäinen uusi Camry TMMK:lla valmistui kesäkuussa 2017. Autojen valmistus tehtaalla alkoi toukokuussa 1988. Ensimmäinen TMMK:lla valmistettu auto oli mallivuoden 1989 nelisylinterinen Camry. Alun perin moottorit tuotiin Toyota Cityn tehtaalta Japanista. Moottoreiden valmistus alkoi Kentuckyn tehtaalla 1990. TMMK:lla valmistetaan Toyota Avalon-, Toyota Camry- ja Lexus ES-automalleja. Aiemmin siellä on koottu myös Toyota Siennaa, Toyota Venzaa ja Toyota Camry Solaraa. Tehtaalla on kolme tuotantolinjaa; kaksi Toyotalle ja yksi Lexukselle. ==Nykyiset mallit== *Toyota Camry (1988–) *Toyota Camry Hybrid (2006–) *Toyota Avalon (1995–) *Toyota Avalon Hybrid (2012–) *Lexus ES350 (2016–) ==Entiset mallit== *Toyota Sienna (1998–2003) *Toyota Camry Solara (2004–2008) *Toyota Venza (2009–2016) ==Lähteet== Kentucky
Rúben Dias

Rúben Santos Gato Alves Dias (s. 14. toukokuuta 1997 Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Manchester Cityä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Dias siirtyi Benficaan vuonna 2008 ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kesällä 2017. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa 16. syyskuuta 2017, kun Benfica hävisi vierasottelun Boavistaa vastaan lukemin 1–2. Hän voitti Portugalin mestaruuden ja supercupin 2019. Hän pelasi Benficassa kaikkiaan 91 Portugalin pääsarjaottelua, ja teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 13 ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua. Dias siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 68 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Hän voitti tulokaskaudellaan Valioliigan mestaruuden. Pelaamissaan 32 liigaottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Jalkapallotoimittajat valitsivat hänet kauden pelaajaksi. Hänet nimettiin myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Englannin Liigacupissa hän pelasi kolme ottelua, myös voitokkaan finaalin. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien Chelsealle hävitty loppuottelu. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 liigaottelua ja teki kaksi maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2022–2023 City voitti triplamestaruuden. Dias pelasi Valioliigassa 26 ottelua, Mestarien liigassa 12 ottelua, ja teki yhden maalin, sekä FA Cupissa kolme ottelua. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 30 liigaottelua Cityn voittaessa neljännen kerran peräkkäin Valioliigan mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Hän voitti myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. == Maajoukkueura == Portugalin A-maajoukkueessa Dias pelasi ensimmäisen ottelunsa 28. toukokuuta 2018, kun Portugali pelasi 2–2-tasapelin Tunisiaa vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei saanut lopputurnauksessa peliaikaa. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan Portugalin kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljässä ottelussa täydet 90 minuuttia. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit kahdessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä ja puolivälierässä. Dias on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä 60 A-maaottelua, joissa hän on ollut 58 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: marraskuussa 2020 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan ja kesäkuussa 2024 yhden maalin ystävyysottelussa Suomea vastaan. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tallinnan kaupunginteatteri

pienoiskuva|Tallinnan kaupunginteatteri Tallinnan kaupunginteatteri () on Tallinnassa sijaitseva teatteri, jonka johtajana toimii yksi Viron tunnetuimmista ohjaajista, Elmo Nüganen. Nügasen johdolla teatterissa on esitetty useita klassikkonäytelmiä kunnianhimoisina ohjauksina. Joulukuussa 2020 Nüganen ilmoitti, että eroaa tehtävästään kesällä 2021 antaakseen tilaa uusille tekijöille. Uutena johtajana aloittaa 21. kesäkuuta 2021 Mihkel Kübar. Ennen Nügasta johtajina ovat myöskin toimineet tunnetut virolaiset ohjaajat, muun muassa vuodesta 1987 alkaen Rudolf Allabert. Kaupunginteatteri perustettiin neuvostoaikana vuonna 1965 Viron SNT:n valtiolliseksi nuorisoteatteriksi (Eesti NSV Riiklik Noorsooteater). Teatterin perusti Voldemar Panso yhdessä juuri valmistuneiden nuorten näyttelijöiden ja kokeneempien ammattilaisten yhteisteatterina. Teatterilla ei aluksi ollut omaa rakennusta. Se teki teatterikiertueita, ja vuodesta 1966 alkaen sen näyttämönä toimi Sakalan kulttuurikeskus Kalamajan kaupunginosassa. Sitten sille osoitettiin toimisto- ja harjoittelutilat Tallinnan vanhan kaupungin keskustasta vanhasta barokkitalosta, jonka runko on rakennettu 1400-luvun puolivälissä. Vuonna 1970 Voldemar Panson seuraajaksi tuli hänen oppilaansa Mikk Mikiver ja vuonna 1974 Kalju Komissarov. Vuonna 1975 avattiin näyttämöksi pieni sali (väike saal) ja vuonna 1983 kellarissa sijaitseva kaminasali (kaminasaal). Samana vuonna Tallinnan täytäntöönpaneva komitea päätti rakentaa Nuorisoteatterille suuren salin, jonka piti valmistua 25-vuotisjuhlavuodeksi vuonna 1990. Laulavan vallankumouksen alku kuitenkin keskeytti rakennustyöt ja osittain myös teatterityön. Viron tasavallan palauttamisen jälkeen vuonna 1992 alkoi teatterin uusi aikakausi, kun johtoon tulivat pääohjaaja Elmo Nüganen ja teatterinjohtaja Raivo Põldmaa. Neuvostoaikainen nuorisoteatteri muuttui virallisesti Tallinnan kaupunginteatteriksi vuonna 1994. 21\. toukokuuta 1992 esitettiin ensimmäinen ohjaus pitkään aikaan, kun teatterin ullakolla eli nykyisessä Taivassalissa (Taevasaal) esitettiin Madis Kalmetin ohjaama Lollprints ("Hulluprinssi"), joka on Henning Mankellin Elgard Jonsonin samannimiseen kirjaan perustuva alkujaan ruotsinkielinen näytelmä Tokfursten. Näytelmän pääosassa oli Jaan Tätte, joka on ollut useissa kaupunginteatterin produktioissa. ==Lähteet== Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat
Georgina García Pérez

Georgina García Pérez (s. 13. toukokuuta 1992 Barcelona, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. García Pérez pelasi ITF-ammattilaiskiertueella teini-ikäisenä muutaman vuoden mutta piti parin vuoden tauon ja palasi 22-vuotiaana takaisin. Vuoden 2015 ja toukokuun 2017 välisenä aikana hän voitti kymmenen ITF- turnausta ja nousi maailmanlistalla 200 parhaan joukkoon sijalle 146 huhtikuussa sen jälkeen, kun hän oli pelannut WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Budapestissä ja Charlestonissa. García Pérez pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa 2018, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Espanjalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tukkikärsäkkäät

Tukkikärsäkkäät (Hylobius) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kärsäkässuku. Sukuun kuuluu yli sata lajia,University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hylobius mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. == Sukuun kuuluvia lajeja == *Isotukkikärsäkäs (Hylobius excavatus) *Tukkimiehentäi (Hylobius abietis) *Pikkutukkikärsäkäs (Hylobius pinastri) *Harhatukkikärsäkäs (Hylobius transversovittatus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Tukkikärsäkkäät (Hylobius) *ITIS: Hylobius *Iowa State University, Bug Guide: Genus Hylobius *Pherobase: Semiochemicals of Genus Hylobius Luokka:Kasvien tuhohyönteiset Luokka:Metsätuhot Luokka:Kärsäkkäät
Kita Kita

Kita Kita on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva, jonka ohjasi Arlene Flerida Calvo. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2017 elokuvat Luokka:Filippiiniläiset romanttiset komediat
Baulet

thumb|Tyttöjä perinteisissä asuissa. Baulet ovat baulen kieltä puhuva, akaneihin kuuluva kansa Norsunluurannikolla ja Ghanassa. He ovat läheistä sukua anjeille. Baulet ovat Norsunluurannikon suurin etninen ryhmä (23 % vuonna 1998). Heitä arvioidaan olevan lähes kaksi miljoonaa henkeä. Baulet olivat legendan mukaan ašantiryhmä, joka muutti kuningatar Awura Pokun johdolla Bandama- ja Nzijokien väliselle alueelle 1700-luvun puolivälissä. Nykykäsityksen mukaan he ovat saaneet alkunsa nykyisen Ghanan länsiosista 1600–1700-luvuilla muuttaneista akaniryhmistä. Ranskalaiset kukistivat baulejen vastarinnan lopullisesti vuonna 1915. Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua. Baulet ovat kuuluisia ihmis- ja eläinaiheisista puuveistoksista ja naamioistaan. Heillä on rikas musiikkiperinne. Sukujärjestelmä on pääosin matrilineaarinen. Suuri osa bauleista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on katolisia ja protestantteja tai kaupungeissa muslimeja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ghanan etniset ryhmät Luokka:Norsunluurannikon etniset ryhmät
Piharuusu

Piharuusu (Rosa × malyi) on metsäruusun (Rosa majalis tai cinnamomea) ja vuoriruusun (Rosa pendulina) risteytyessä syntynyt risteymälaji. Metsäruusukantana on mahdollisesti lajike 'Foecundissima' eli mökinruusu.Björkelundin yksinkertaiskukkaiset ruusut. Ruusunlehti 1 / 2011, s. 13. Piharuusua esiintyy Suomessa koristekasvina ja paikoin satunnaisena puutarhakarkulaisena.Suomen Lajitietokeskus: Piharuusu – Rosa ×malyi Viitattu 10.11.2023. Suomessa risteymä on alkuperältään eteläeurooppalaista vuoriruusua yleisempi. Tunnetuin piharuusun sukuinen koristelajike on tarhapiharuusuihin (Rosa Malyi-ryhmä) kuuluva kempeleenruusu ('Kempeleen Kaunotar'), jota on kasvatettu Pohjois-Suomessa jo 1800-luvun lopussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Piharuusu (Rosa ×malyi) Suomessa. Luokka:Ruusut Luokka:Risteymät