EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gregor Kobel

Gregor Kobel (s. 6. joulukuuta 1997 Zürich) on sveitsiläinen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Vuodesta 2021 lähtien hän on kuulunut myös Sveitsin maajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Zürichissä kasvanut Kobel on Grasshopperin kasvatti. Vuonna 2014 hän siirtyi Grasshopperista kahden vuoden lainasopimuksella saksalaisseura Hoffenheimin junioriakatemiaan ja kesällä 2016 hän siirtyi seuraan pysyvästi. Debyyttinsä Hoffenheimin edustusjoukkueessa Kobel teki 12. elokuuta 2017 Saksan cupin ottelussa Rot- Weiß Erfurtia vastaan. Hän pelasi kaudella 2017–2018 myös yhden ottelun Eurooppa-liigassa Ludogoretsia vastaan. Tammikuussa 2019 Kobel siirtyi Hoffenheimista loppukauden kattavalla lainasopimuksella FC Augsburgiin. Kevätkaudella 2019 Kobel pelasi Augsburgissa 16 bundesliigaottelua ja kaksi Saksan cupin ottelua, torjuen neljä nollapeliä. Kobel siirtyi kesällä 2019 vuoden pituisella lainasopimuksella Saksan 2. Bundesliigaan pudonneeseen VfB Stuttgartiin. Hän pelasi kauden aikana 2. Bundesliigassa 31 ottelua, kun seura sijoittui sarjassa toiseksi ja nousi takaisin Bundesliigaan. Heinäkuussa 2020 hän siirtyi seuraan pysyvästi noin 7,2 miljoonan euron siirtosummalla. Toukokuussa 2021 Kobel siirtyi Stuttgartista Borussia Dortmundiin. Siirtosummaksi uutisoitiin 15 miljoonaa euroa. Kaudella 2021–2022 Kobel pelasi Dortmundissa 29 bundesliigaottelua, joista nollapelejä oli kahdeksan. Hän debytoi kaudella 2021–2022 myös Mestarien liigassa, jossa hän pelasi kaikki kuusi ottelua. Kaudella 2022–2023 Kobel pelasi 27 bundesliigaottelua, joista nollapelejä oli 11. Hänet valittiin kauden päätteeksi Bundesliigan viralliseen kauden joukkueeseen. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Lokakuussa 2023 Kobel allekirjoitti Dortmundin kanssa vuoteen 2028 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 27 ottelua, joista seitsemän oli nollapelejä. Mestarien liigassa Dortmund ylsi loppuotteluun ja Kobel pelasi 12 ottelua eli yhtä lukuun ottamatta kaikki. == Maajoukkueura == Kobel pelasi Sveitsin eri juniorimaajoukkueissa vuosina 2012–2018. Vuonna 2014 hän edusti Sveitsiä alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Sveitsin A-maajoukkueessa Kobel debytoi 1. syyskuuta 2021 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa Kobel pelasi täydet minuutit Sveitsin viimeisessä alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan Yann Sommerin sairastuttua mutta ei pelannut turnauksen muissa otteluissa. Kobel oli varamaalivahtina vuosien 2021 ja 2024 EM-kilpailuissa. == Muuta == Kobelin isä Peter Kobel on entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kaksi maaottelua Sveitsin A-maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joyce Randolph

thumb|Joyce Randolph vuonna 1963 The Honeymooners -televisiosarjassa. Joyce Randolph (os. Sirola, 21. lokakuuta 1924 Detroit – 13. tammikuuta 2024 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta The Honeymooners. Amerikansuomalaiseen perheeseen syntynyt Randolph muutti high schoolin jälkeen New Yorkiin vuonna 1943 ja aloitti samana vuonna näyttelemisen kiertueteatterissa. Vuonna 1945 hän teki debyyttinsa Broadwaylla esiintyen Gloria Swansonin tähdittämässä näytelmässä. Vuosikymmenen lopussa Randolph teki ensimmäiset televisioroolinsa muun muassa Dean Martinin ja Jerry Lewiksen kanssa, ja vuonna 1951 hänet palkattiin The Honeymooners -komediasarjaan. Randolph jatkoi uraansa 1970-luvulle saakka pääosin televisiossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Fossbergom

Fossbergom on taajama Lomin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 837 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Lom Luokka:Norjan taajamat
Johan Storm

Johan Fredrik Breda Storm (24. marraskuuta 1836 Lom – 26. lokakuuta 1920 Kristiania) oli norjalainen filologi. Hän toimi romaanisten kielten ja englannin kielen professorina Oslon yliopistossa vuosina 1873–1913. Storm tutki myös norjan kielen murteita ja fonetiikkaa. Hän vastusti uusnorjan kirjakieltä. Stormin veli oli historioitsija Gustav Storm. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Filologit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Richard Andvord

Sevald Theodor Richard Andvord (5. elokuuta 1839 Lom – 8. marraskuuta 1913 Kristiania) oli norjalainen liikemies, joka perusti nimeään kantaneen paperi- ja toimistotarvikemyymälän Osloon Stortorvetin laidalle. Se ryhtyi myöhemmin myös painamaan ja sitomaan kirjoja. Andvordin liike oli vuosisadan vaihteessa kaupungin keskeisiä talouselämän, kulttuurin ja politiikan vaikuttajien tapaamispaikkoja. Sen vakioasiakkaita olivat muun muassa Henrik Ibsen, Edvard Grieg, Jonas Lie, Bjørnstjerne Bjørnson, Edvard Munch, Fridtjof Nansen ja Gustav Vigeland. Andvord on haudattu Vår Frelsers -hautausmaalle. Rich Andvord papirhandel.jpg|Richard Andvord Papirhandel noin vuonna 1896. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Gustav Wentzel

Nils Gustav Wentzel (7. lokakuuta 1859 Kristiania – 10. helmikuuta 1927 Lom) oli norjalainen taidemaalari. Häntä opettivat muun muassa Knud Bergslien, Frits Thaulow, Alfred Philippe Roll ja Léon Bonnat. Wentzelin maalaukset edustavat naturalismia. Wentzelin puoliso oli toimittaja-kirjailija Kitty Wentzel. ==Teoksia== Gustav Wentzel - A Carpenter's Workshop - NMK.2004.0340 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Snekkerverksted (1881) Gustav Wentzel - Breakfast I. The Artist's Mother and Brother - NG.M.00610 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Frokost (1882) Gustav Wentzel - Chess players - NG.M.04330 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Sjakkspillere (1886). Pelaajina Oscar Lærum ja Harald Bertrand. Skirenn i fjelkenbakken gustav wentzel 1898.jpg|Skirenn i Fjelkenbakken (1898) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Kitty Wentzel

Christiane "Kitty" Marie Wentzel (o.s. Bætzmann; 9. elokuuta 1868 Kristiania – 20. marraskuuta 1961 Lillehammer) oli norjalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli muun muassa Verdens Gangissa vuosina 1913–1917 ja Ørebladetissa 1917–1924. Wentzel myös kirjoitti miehensä Gustav Wentzelin elämäkerran. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Wentzel

Wentzel voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimenä== * Carl-Gustaf Wentzel (s. 1974), suomalainen teatterinjohtaja * Gustav Wentzel (1859–1927), norjalainen taidemaalari * Kitty Wentzel (1868–1961), norjalainen toimittaja ja kirjailija * Tom Wentzel (s. 1947), suomalainen näyttelijä * Fredrik Pettersson-Wentzel (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti ==Etunimenä== * Wentzel Hagelstam (1863–1932), suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kustantaja
Akademikerforbundet

Akademikerforbundet on norjalainen korkeakoulutettujen ammattiliitto. Se kuuluu Unio-keskusjärjestöön. Akademikerforbundetilla oli 5 891 jäsentä vuoden 2023 alussa. Heistä suurin osa työskentelee kuntien tai valtion palveluksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Zen (täsmennyssivu)

Zen voi tarkoittaa seuraavia: * Zen, meditaatio * Zen Bound, suomalainen pulmapeli * Zen Café, suomalainen rock-yhtye * ZenRobotics, robotiikan tuotemerkki * AMD Zen, suorittimien mikroarkkitehtuuri
Martin Granholm

Martin Gustav Granholm (s. 10. lokakuuta 1946 Pietarsaari) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 15.1.2024. Granholmin vanhemmat olivat diplomiekonomi Paul Lennart Granholm ja Karin Åsmus. Hän avioitui 1970 Pia Margaretha Fribergin kanssa. Granholm tuli ylioppilaaksi Jakobstads samlyceumista 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1971. Hän oli Oy Wilhelm Schauman Ab:n tutkimusinsinööri Pietarsaaren tehtailla 1970–1973, projekti-insinööri 1974–1976, käyttöpäällikkö 1976–1978, ostopäällikkö 1978–1985 ja materiaali- ja hallintojohtaja 1985–1989. Kymmene- yhtiön varatoimitusjohtaja Granholm oli 1989–1990, Wisaforest Oy:n toimitusjohtaja 1990–1992, Kymmene Oy:n toimitusjohtaja 1992–1996 sekä UPM- Kymmene Oyj:n varatoimitusjohtaja 1996–2003 ja konsernijohdon strateginen neuvonantaja 2004. Granholmilla on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsenyys 1986–1989 ja kaupunginhallituksen jäsenyys 1988–1989 sekä toiminta Ruotsin konsulina Pietarsaaressa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2005. (ei- vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Pietarsaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The English Tearoom

The English Tearoom oli Nissenin kahvilaketjuun kuulunut englantilainen teehuone, joka toimi Helsingin Unioninkadulla vuosina 1934–1965. English Tearoomissa oli viinin anniskeluoikeudet. English Tearoomin sistuksen suunnitteli arkkitehti David Frölander-Ulf mannermaisen tyyliin. Sisustus oli yhdistelmä funktionalismia, art decoa ja eksoottista itämaista tunnelmaa. Taiteilija ja kuvittaja Gunnar Forsström maalasi English Tearoomin katon koristemaalaukset, joiden aiheet olivat intialaisvaikutteisia. Nissenin kahvilaketju ja siten myös The English Tearoom oli Pauligin omistuksessa, sillä Bertha Paulig oli ostanut vuonna 1909 rahavaikeuksiin joutuneelta tanskalaissyntyiseltä Julius Nisseniltä tämän kolme kahvikauppaa ja suositut kahvilat. Nissenin kahviloissa myytiin Pauligin paahtamaa kahvia. == Lähteet == Luokka:Helsingin entiset ravintolat Luokka:Kluuvi
Muuan

Muuan on suomalainen vuonna 2015 perustettu arkkitehtitoimisto. Muuan on osa Uusi Kaupunki -kollektiivia, joka kokoaa yhteen suomalaisia arkkitehtitoimistoja ja kaupunkisuunnittelijoita. == Kilpailut, palkinnot ja tunnustukset == === Kilpailut === * Kaijonharjun päiväkoti - Oulu, 1. palkinto, 2021 * Sara Hildénin taidemuseo - Tampere, kunniamaininta, 2021 * Vanha Domus TOAS - Tampere, lunastus, 2021 * Asuntoreformi 2020 - Helsinki, 1. palkinto, 2019 * Hartaanselänranta - Oulu, 1. palkinto, 2019 * Laitilan seurakuntatalo - 1. palkinto, 2018 * Asuntoreformi 2018 - Jyväskylä, lunastus, 2018 === Palkinnot ja tunnustukset === * Bryggmann-palkinto, 2016 - Tuulikki Tanskalle "Ansioista algoritmiavusteisen suunnittelun, opetuksen ja tutkimuksen parissa" * Pietilä-palkinto (Nordic Works / Uusi Kaupunki kollektiivi), 2016 - Nordic Works / Uusi Kaupunki Kollektiivi: "Merkittävästä työstä arkkitehtuurin uudistamiseksi" * Yhdyskuntasuunnittelun Ruusu (Nordic Works / Uusi Kaupunki kollektiivi), 2015 - Osallistavasta interventiosta suomalaiseen kaupunkisuunnitteluun == Lähteet == * Muuan Oy - Tulevaisuusorientoitunut suunnittelutoimisto * Muuan - Palkinnot & Tunnustukset * Bryggman-apuraha Tuulikki Tanskalle Luokka:Suomalaiset arkkitehtitoimistot
Fränsvikenin tuulivoimalaitos

Fränsvikenin tuulivoimalaitos on Pohjanmaalla Luodon Norra önillä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia ja vuosituotanto oli neljän ensimmäisen vuoden aikana noin 2,0 gigawattituntia . Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Ab Larsmo Vindkraft Oy. == Yleistä == Tuulivoimala sijaitsee Luodon Norra önillä Eugmosta pohjoiseen Fränsvikenin venesatamaan johtavan tien varressa. Sataman lähellä kohoaa tien itäpuolella kallioinen mäki noin 20 metrin korkeuteen ja tuulivoimala sijaitsee mäen laella. Tuulivoimalalle on maantieltä 250 metriä pitkä huoltotie. Voimalan tuottama sähkö johdetaan maantien vierustaa seuraavalle sähkölinjalle. VTT:n tuulivoiman vuosiraporteissa tuulivoimalasta käytettiin tunnusta Luoto 1, mutta vuoden 2007 jälkeen sen tunnus oli Fränsviken 1. Tuulivoimalaitos on suomalaisen Winwindin valmistamaa WWD-1-mallia, jonka napakorkeus on 66 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 64 metriä, ja jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia. == Historiaa == Joukko paikallisia Luodon asukkaita perustivat yhtiön Larsmo Vindkraft Ab Oy vuonna 2001 tarkoituksenaan pystyttää tuulivoimalaitoksen jonnekin Luodon kunnan alueelle. Tuulimittauksien perusteella sopiva paikka löytyi Fränsvikenistä. Tuulivoimalaitos käynnistettiin kesäkuussa 2006. Vuonna 2012 julkaisi yhtiö suunnitelmansa hankkia lisää tuulivoimaa, mutta kunta ei tuolloin ollut siihen suostuvainen. Syksyllä 2015 yhtiö uusi suunnitelmansa rakentaa ainoan voimalan lisäksi kaksi kolmen megawatin suurista tuulivoimalaa. Suunnitelman toteuttaminen on kohdannut vastustusta kunnan puolelta. Asiasta käytiin oikeutta, mutta Vaasan hallinto-oikeus asettui kunnan puolelle. Kunta sai päättää, tulisiko tuulivoimaloita lisää ja yhtiö ilmoitti tyytyvänsä oikeuden päätökseen. Tuulivoimalaitoksen laakeririkko pysäytti sähköntuotannon vuonna 2022. Voimalan seisokki kesti puoli vuotta kunnes laakerivika saatiin korjattua toukokuussa 2023. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Luodon rakennukset ja rakennelmat
Lysdahl

Lysdahl on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi: * Espen Lysdahl (s. 1990), alppihiihtäjä * Kristin Lysdahl (s. 1996), alppihiihtäjä.
Christopher G. Cavoli

Christopher Gerard Cavoli (s. Würzburg, Saksa) on yhdysvaltalainen kenraali, joka on toiminut kesästä 2022 lähtien sekä Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentajana sekä NATOn ylimpänä sotilaskomentajana. Tätä ennen hän palveli Yhdysvaltain Euroopan ja Afrikan joukkojen esikunnassa. Hänen isänsä oli amerikanitalialainen upseeri, joka palveli kylmän sodan aikaan Italiassa ja Saksassa. Cavoli puhuu italiaa, ranskaa ja venäjää. Hän suoritti kanditutkinnon biologiasta vuonna 1987 Princetonin yliopistossa ja maisterintutkinnon Yalesta Venäjän ja Itä-euroopan tutkimuksesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Satakunnan Kansa Länsi-Suomi

Satakunnan Kansa Länsi-Suomi on sanomalehti, joka syntyi Satakunnan Kansan ja Länsi-Suomen yhdistyessä. Lehteä julkaisee Sanoma Oyj. == Historia == Sanoma ilmoitti joulukuussa 2023 suunnittelevansa kahden sanomalehtensä, Satakunnan Kansan ja Länsi-Suomen, yhdistämistä. Uuden lehden nimi, Satakunnan Kansa Länsi-Suomi, vahvistettiin tammikuussa 2024. Lehden nimi on herättänyt keskustelua, ja päätoimittaja Tomi Lähdeniemikin myöntää, että nimi on huono, mutta hän ei näe "lähitulevaisuudessa" sellaista, että jälkimmäinen osa jäisi pois. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sanomalehdet Luokka:Sanoman sanomalehdet Luokka:Porin media Luokka:Rauman media
Viktor Janukovytš (nuorempi)

Viktor Viktorovytš Janukovytš (, ; 16. heinäkuuta 1981 Donetskin alue – 20. maaliskuuta 2015 Irkutskin alue) oli ukrainalainen poliitikko. Hän oli Verh’ovna Radan jäsen vuosina 2006–2014.Shaun Walker, Son of former Ukraine president Viktor Yanukovych 'drowned in lake' The Guardian 23.3.2015, viitattu 15.1.2024 Ukrainian lawmaker confirms death of Yanukovych’s son Kyiv Post 23.3.2015, viitattu 15.1.2024 Janukovytš oli Viktor Janukovytšin poika ja pakeni perheineen Venäjälle Ukrainan vallankumousta (2014). Hänellä oli veli Oleksandr Janukovytš. Viktor Janukovytš nuorempi tunnettiin extreme-urheilun harrastajana. Hän hukkui Baikaljärveen vuonna 2015 kuljetettuaan sen päällä pakettiautoa, joka upposi jään pettäessä. Viiden matkustajan kerrottiin päässeen pakenemaan autosta. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Boniface Alexandre

Boniface Alexandre (31. heinäkuuta 1936 – 4. elokuuta 2023) oli haitilainen juristi. Hän toimi maansa väliaikaisena presidenttinä Jean-Bertrand Aristiden syrjäyttämisestä 2004 alkaen aina René Prévalin valintaan vuonna 2006. Sitä ennen hän oli korkeimman oikeuden puheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Haitin presidentit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Oleg Ptšela

Oleg Vladimirovitš Ptšela (; s. 14. marraskuuta 1970) on venäläinen kenraali.PCHELA Oleg Vladimirovich War & Sanctions, viitattu 15.1.2024 Пчела Олег Владимирович RusTeam Media, viitattu 15.1.2024 Ptšela valmistui Barnaulin sotilasilmailukorkeakoulusta vuonna 1991. Hänet nimitettiin Venäjän ilmavoimien 22. pommikonedivisioonan komentajaksi vuonna 2017. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 20. helmikuuta 2020. Venäjän mukaan Ptšela teki 19. syyskuuta 2020 everstiluutnantti Sergei Volkovitskin kanssa Tupolev Tu-160:lla lentokoneluokan sisäisen maailmanennätyksen yhtäjaksoisen matkan pituudessa ja kestossa.Tu-160 supersonic bombers set a world record for flight range Tupolev 19.9.2020, viitattu 15.1.2024 Ptšela on osallistunut vuonna 2022 aloitettuun Venäjän suurhyökkäykseen Ukrainaan. Tammikuussa 2024 hänen väitettiin kuolleen Ukrainan ammuttua alas Venäjän Berijev A-50 -koneen, mutta väitettä hänen olemisestaan lentokoneessa ei vahvistettu.Экипаж А-50 нашли под Бердянском - соцсети Korrespondent 15.1.2024, viitattu 15.1.2024 Ptšela on naimisissa ja hänellä on tytär Jekaterina Ptšela, joka itsekin suuntautui sotilasilmailun alalle. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dnipron piiri (Kiova)

Dnipron piiri () on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Dnipron piiri sijaitsee Kiovan itäosassa, Dneprin vasemmanpuolisella eli itärannalla. Vuoden 2021 alussa piirin väkiluvuksi arvioitiin 357 936. Piirin pinta-ala on 67,0 neliökilometriä eli noin 8 prosenttia Kiovan pinta-alasta. Dnipron piiri rajoittuu etelässä Kiovan Darnytsjan piiriin, lännessä Dneprin oikeanpuoleisella rannan Petšerskin, Podilin ja Obolonin piireihin, pohjoisessa Desnan piiriin sekä idässä Kiovan alueen Brovaryn piiriin. Piiri on perustettu 23. toukokuuta 1969. Dnipron piirissä sijaitsevat muun muassa * Kiovan metron asemat: Hidropark, Livoberežna, Darnytsja ja Tšernihivska (viimeksimainittu osin naapuripiirissä) * Kiovan kaupunkijunan asemat (pohjoisesta etelään): Troještšyna-2, Troještšyna, Kyjiv-Dniprovskyi, Livoberežna, Rusanivka (). * kuusi yhdeksästä Dneprin ylittävästä sillasta Kiovassa * useita Dneprin saaria puistoalueineen. Esimerkiksi Venetsijskyi- ja Dolobetskyi-saarilla (Венеційський острів, Долобецький острів) on nimellä Hidropark tunnettu alue suosittuine uimarantoineen. == Kuvia == 2019-07-22 Dniprovskyi District, Kyiv, Ukraine.jpg Русанівський канал, Київ.jpg Дніпровский район м. Києва. Роз'язка між бульв. Перова і Броварським проспектом.jpg == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Dnipron piirihallinnon sivu (kyivcity.gov.ua) * Dnipron piirin rajat Open Street Map -kartalla (openstreetmap.org) Luokka:Kiovan piirit
Stara planinan ritarikunta

Stara planinan ritarikunta (, ) on bulgarialainen ritarikunta. Se on Bulgarian korkein kunnianosoitus. Ritarikunnalla palkitaan sellaisia siviilejä ja sotilaita, jotka ovat osallistuneet vahvojen kansainvälisten suhteiden luomiseen tai ylläpitämiseen. Saajan ei tarvitse olla Bulgarian kansalainen. Alun perin ritarikunta perustettiin vuonna 1966 Bulgarian kansantasavallassa, jossa sitä jaettiin samoin perustein. Nykymuodossaan ritarikunta perustettiin 15. heinäkuuta 1994. Kunnianosoitusta myönnetään kolmessa luokassa, joiden nauha on samanlainen: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Bulgarian kunniamerkit Luokka:Ritarikunnat
Britannian intialaiset

Britannian intialaiset ovat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, joiden sukujuuret ovat Intiasta. Vuonna 2021 Yhdistyneen kuningaskunnan intialaistaustainen väestö oli yli 1,8 miljoonaa ihmistä, ja se on siten maan suurimpia etnisiä vähemmistöjä ja suurin aasialaistaustainen ryhmä Britanniassa.Ethnicity facts and figures Gov.uk Britannian intialaiset ovat myös maailman suurimpia intialaisten diasporaväestöjä.Overseas Indians Government of India Enemmistö Britannian intialaisista on hinduja, mutta huomattava osa on myös sikhejä, muslimeja ja kristittyjä.Creative University: Indian exploring culture, identity and heritage BBC Britannian intialaiset ovat nykyään maan taloudellisesti keskimäärin menestynein etninen ryhmä, joka päihittää jopa maan valtaväestön.Yksi maahanmuuttajaryhmä nousi Britannian eliittiin, ja siitä joukosta maa sai ”trumpilaisimman” poliitikkonsa Yle.fi ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan etniset ryhmät Luokka:Intialaisten diaspora
Abdul-Malik al-Huthi

Abdul-Malik Badruldeen al-Huthi (; s. 22. toukokuuta 1979 Saada) on jemeniläinen huthiliikkeen sotilaallinen, hengellinen ja poliittinen johtaja.Abdul-Malik al-Houthi Counter Extremism Project, viitattu 15.1.2024 Abdul-Malik Al-Houthi The Muslim 500, viitattu 15.1.2024 Al-Huthi nousi huthiliikkeen sotilaalliseksi johtajaksi vuonna 2004, jolloin Jemenin turvallisuusjoukot surmasivat hänen veljensä Hussein Badr al-Din al-Huthin. Veljesten isä Badreddin al-Huthi jatkoi liikkeen hengellistä ja poliittista johtamista, kunnes kuoli vuonna 2010. Tässä vaiheessa Abdul-Malik al-Huthille siirtyi myös liikkeen poliittinen ja hengellinen johtajuus. Hän johti huthikapinallisten puolta neuvotteluissa Jemenin keskushallinnon kanssa vuonna 2007. Al-Huthin varhainen retoriikka koostui Yhdysvaltain ja Saudi-Arabian halventamisesta. Arabikevään jälkeen hän alkoi pitää puheita, jotka vetosivat jemeniläisiin laajemmalta pohjalta. Al-Huthi perusti vuonna 2007 Al-Minbar- verkkosivuston ja vuonna 2012 Al-Masirah-televisiokanavan. == Lähteet == Luokka:Jemeniläiset poliitikot Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silkworm (videopeli)

Silkworm on alun perin japanilaisen Tecmon kolikkopeliksi tekemä videopeli vuodelta 1988. Pian The Sales Curve -yhtiö sovitti pelin lisenssillä myös Amiga-, Amstrad CPC-, Atari ST-, Commodore 64- ja ZX Spectrum -laitteille. Vuonna 1991 The Sales Curve kehitti Silkwormin menestystä hyödyntäneen oman pelinsä SWIV:n. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 videopelit Luokka:Shoot 'em up -pelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:ZX Spectrum -pelit
Jifna

Jifna () on kylä Palestiinassa. Antiikin aikoina se tunnettiin nimillä Gofna tai Gufna. Paikalliset ovat pääasiassa kristittyjä. Vuonna 2016 sen asukasluku oli arviolta 2 196\. ==Maantiede== Jifna sijaitsee Palestiinan Länsirannan alueella Ramallahin kuvernoraatissa noin kuusi kilometriä Ramallahin kaupungista pohjoiseen. Paikkakunnan korkeus merenpinnasta on 713 metriä. Sen vieressä sijaitsevat Dura al-Qarin, Bir Zeitin, Ein Siniyan, Surdan ja Abu Qashin kylät sekä al-Jalazunin pakolaisleiri. Keskimääräinen vuotuinen sadanta Jifnan alueella on 659 mm ja keskimääräinen lämpötila 15 °C. ==Historia== Nykyinen Jifna sijaitsee paikalla, joka tunnettiin aikoinaan nimellä Gofna tai Gufna. Paikan mainitsevat esimerkiksi Josephus teoksessaan Juutalaissodan historia ja Plinius vanhempi teoksessa Naturalis historia. Paikka esiintyy myös Toorassa nimellä Beit Gufnin. Nimi lienee johdettu herpean viiniä tarkoittavasta sanasta gefen. Paikkakunta oli aikoinaan oman alueensa hallinnollinen keskus. Myöhemmin paikka esiintyy maantiekartassa Tabula Peutingeriana, ja Eusebios mainitsee sen sijaitsevan parinkymmenen kilometrin päässä Jerusalemista. Kylässä sijaitsee Bysantin valtakunnan aikainen Pyhän Yrjön kirkko sekä muita raunioituneita historiallisia rakennelmia. Nykyinen nimi Jifna viittaa viiniköynnöksiin. Kylään iski vuonna 2019 joukko islamisteja, joita kyläläiset syyttivät vandalismista ja häiriköinnistä. Kyläläisten mukaan tapahtumien taustalla oli eräs alueen "vaikutusvaltainen henkilö". ==Talous== thumb|Paikallinen kirkko. Vuonna 2011 Jifnan työssäkäyvästä väestöstä 75 % oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 10 % maataloudessa, 5 % kaupanalalla, 19 % teollisuudessa ja 5 % palveluissa. Työttömyysaste oli 3 %. Kylä tunnetaan esimerkiksi viinirypäleiden ja aprikoosien kasvatuksesta. Satoaikana kylään saapuu huomattava määrä työvoimaa muilta alueilta. ==Väestö== Jifnan asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2016 arvion mukaan 2 196. Vuonna 1997 vastaava lukema oli 961 ja vuonna 1967 se oli 655. Asukkaat ovat pääosin kristittyjä. Noin puolet kuuluvat katoliseen ja toinen puoli ortodoksiseen kirkkoon. Kylässä on kaksi luostaria ja yksi moskeija. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit
Gush Etzion

Gush Etzion () on Israelin siirtokunta-alue Palestiinan Länsirannalla (Israelissa Juudean ja Samarian hallintoalue). Alue sijaitsee Juudean vuorimaalla Jerusalemin ja Hebronin kaupunkien välissä ja käsittää useita erillisiä virallisia ja epävirallisia siirtokuntia. Vuonna 2004 alueella oli noin 44 000 siirtolaista. ==Siirtokunnat== Nimi Perustettu Väkiluku (v. 2004) Aefar 1984 410 Allon Shevut 1970 3 051 Bat Ayin 1989 1 034 Betar Illit 1990 39 710 Efrat 1980 7 685 Eleazar 1975 2 081 Har Gilo 1972 670 Karmei Tzur 1984 756 Kedar 1984 1 138 Kfar Etzion 1967 872 Ma'ale Amos 1981 264 Meitzad 1984 218 Migdal Oz 1977 435 Neveh Daniel 1982 1 978 Nokedim 1982 1 461 Rosh Tzurim 1969 730 Tekoa 1977 2 151 ==Historia== Israelin itsenäisyyssodan syttyessä vuonna 1947 nykyisen Gush Etzionin alueella oli neljä juutalaista asutuskeskusta, joista ensimmäinen eli Kfar Etzion oli perustettu vuonna 1943. Muut kolme olivat Massu'ot, Yitzhak, Ein Tzurim ja Revadim. Israelilaiset menettivät alueen taisteluissa toukokuussa 1948 arabilegioonan joukkojen hyökätessä alueelle. Kfar Etzionissa toteutettiin verilöyly, jossa monet alueen noin 500 israelilaisesta puolustajasta surmattiin. Siirtokuntien rakennukset hävitettiin. Israel valtasi Länsirannan Jordanialta kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Siirtokuntia alettiin perustaa saman vuoden syyskuussa, ja ensimmäinen niistä oli aikaisemmin tuhoutunut Kfar Etzion. Ensimmäisiä paikalla olivat Ha-Kibbutz ha-Dati -järjestön jäsenet. Kfar Etzionia seurasivat Har Gilo vuonna 1968 sekä Allon Shevut ja Rosh Tzurim vuonna 1970. Seuraavien vuosikymmenten aikana siirtokuntia rakennettiin edelleen lisää. Alue on ollut joskus esillä tyhjennettävänä mahdollisen rauhansopimuksen yhteydessä, mutta Israelissa yleinen mielipide on ollut sitä vastaan. ==Lähteet== Luokka:Palestiina Luokka:Israelin siirtokunnat
Roman Korban

Roman Korban (23. toukokuuta 1927 – 15. tammikuuta 2024) oli puolalainen keskimatkojen juoksija. Hän kilpaili miesten 800 metrin juoksussa vuoden 1952 kesäolympialaisissa. Hän karsiutui jo alkuerissä. Korban kuoli 96-vuotiaana 15. tammikuuta 2024 . ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Antti Närhi

Antti Arvo Närhi (s. 22. elokuuta 1944 Pori) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 16.1.2024. Närhen vanhemmat olivat vaatturimestari Veikko Närhi ja Ulla Närhi. Hän avioitui 1969 Heli Pautolan kanssa. Närhi tuli ylioppilaaksi Kulmakoulusta Helsingissä 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971. Närhi loi uransa Outokumpu Oy:n palveluksessa. Hän oli Porin tehtaiden tutkimusinsinööri 1971–1975 ja laadunvalvontapäällikkö 1975, Tornion tehtaiden laatu- ja asiakaspalvelupäällikkö 1976–1980 ja myyntipäällikkö 1980–1981 sekä Outokumpu Svenska Ab:n toimitusjohtaja Göteborgissa 1981–1985. Outokumpu Oy:n Tornion tehtaiden myyntijohtaja Närhi oli 1985–1986 ja Valssatut tuotteet -yksikön johtaja 1987–1989, Oy Ja-Ro Ab:n toimitusjohtaja Pietarsaaressa 1990–1991, Outokumpu Steel Oy:n toimitusjohtaja Torniossa 1991–1998, Outokumpu Oyj:n johtaja ja johtokunnan jäsen Helsingissä 1998–2001, Outokumpu Steel Oy:n toimitusjohtaja 2000–2001, AvestaPolarit Oyj:n johtaja 2001–2003 ja Outokumpu Stainless Steel Oy:n johtaja Espoossa 2004–2005. Teollisuusneuvoksen arvonimen Närhi sai 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaikki on tuhoutunut

Kaikki on tuhoutunut on Markku Paasosen proosarunokirja vuodelta 2023. Sen on julkaissut Teos vuonna 2023. Kulttuuritoimituksen arviossaan Mikko Saari vertaa teosta Paasosen edelliseen kirjaan Lykätty salamurha, jossa Paasonen kyseenalaisti kirjoittamisen mielekkyyden. Tässä kirjassa kaikki on jo tuhoutunut. Teoksen alku painottuu enemmän runoon ja Saaren mukaan saa lukijan odottamaan, mihin tämä vie. Toinen osa alkaa kolmisivuisella proosarunolla "Paavali Jerusalemissa", joka on yhtä pisteetöntä virkettä. Senjälkeisessä "Jumalan armon painossa" ei ole edes isoa alkukirjainta, ja sen teho perustuu toistoon. Siinä toistuvat tuhoa, iankaikkista kadotusta kuvaavat H. Gruebel- ja H. Verschmelz -nimisten taiteilijoiden maalaukset.Kaikki on tuhoutunut s. 23–26 Saari ehdottaa, että kirjasta tehtäisiin äänikirja: "iankaikkinen kakaka iankakakaikkinen kakakaka". Saari sanoo, että kirja ei päästä lukijaa helpolla, eikä tarvitsekaan, ja että "Paasonen on mielenkiintoisella, ajatuksia herättävällä tavalla omituinen kirjoittaja". Arttu Seppänen ottaa Helsingin Sanomissa kriittisen asenteen: kun hän toteaa, että Paasonen on saanut vaikutteita Thomas Bernhardilta, hän muotoilee asian niin, että "Paasonen ammentaa – – samasta kielellisestä pelistä [kuin Bernhard], mutta mekaniikka ei vain ole yhtä hyvin hallussa. Hänen kokemuksensa kirjasta on se, että lukija jää ulkopuolelle, koska "Paasosen kielellinen maailma on merkillisen umpinainen, joka ei kutsu lukijaa sisään", ja hän väittää, että "Paasonen miettii muotoa liikaa". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaikki on tuhoutunut Teos.fi Luokka:Vuoden 2023 kirjat Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Øksfjord

Øksfjord on taajama Lappean kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 496 vuonna 2023. Øksfjord on perinteinen kalastuselinkeinon keskus ja Hurtigruten-alus pysähtyy siellä. ==Kuvia== Oeksfjord kirke.JPG|Øksfjordin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Hans E. Kinck (1865–1926), kirjailija * Hallgeir Pedersen (s. 1973), jazzkitaristi ==Lähteet== Luokka:Lappea Luokka:Norjan taajamat
Øksfjordin kirkko

Øksfjordin kirkko () on Lappean kunnassa Finnmarkin läänissä sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1954. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Lappea
Hallgeir Pedersen

Hallgeir Pedersen (s. 24. toukokuuta 1973 Tromssa) on norjalainen jazzkitaristi. Hän on kotoisin Øksfjordista ja perusti vuonna 1999 nimeään kantaneen trion. Heidän esikoisalbuminsa West Coast Blues ilmestyi 2002. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset jazzmuusikot Luokka:Norjalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santo Domingo (1769)

Santo Domingo oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Juan Nepomuceno -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Jorge Juan y Santacilian suunnittelema alus tilattiin kuninkaalliselta telakalta Guarnizosta. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1769.Winfield et al 2023 s. 146-147 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen Ferrolissa päällikkönään Juan Antonio Cordero. Se lähti 21. heinäkuuta 1770 koelaivueen Guerreron ja Santísima Trinidadin kanssa harjoituksiin päällikkönään Pedro de Castejón. Osasto palasi satamaan 9. elokuuta. Alus saapui 7. syyskuuta Cádiziin saatettuaan kauppalaivoja Cabo de São Vicenten edustalle. Se saattoi 24. toukokuuta 1771 kauppalaivoja Amerikkaan. Alus siirrettiin 16. kesäkuuta Ferrolissa reserviin. Vuonna 1773 alus partioi kolmen linjalaivan ja fregatin muodostamassa osastossa Galician rannikolla päällikkönään Alejo Rubalcaba. Tammikuussa 1774 se lähti Ferrolista Guerreron ja fregatti Santa María Magdalenan kanssa Cádiziin, mistä se lähti maaliskuussa merelle Guerreron, San Rafaelin ja Santa María Magdalenan kanssa Castejónin alaisuudessa. Alus palasi Cádiziin saman osaston mukana Cartagenasta. Se lähti 18. elokuuta 1774 Cádizista Astuton ja fregattien Santa María Magdalenan ja Santa Rosalían kanssa Veracruziin. Elokuussa Santa Cruz de Tenerifen lähistöllä alus vaihtoi Santa Rosalían ja pienempien alusten kanssa kurssin Montevideoon. Se saapui 10. marraskuuta Montevideoon fregattien Santa Rosalía, Nuestra Señora de la Asunción ja Santa María Magdalena sekä pienempien alusten kanssa. Vuonna 1776 alus ajoi karille Migueleten estuaarissa, mistä se irroitettiin ilman vaurioita. Se osallistui 1778 sotatoimiin Portugalia vastaan Catalina Islandilla. Alus saapui 17. heinäkuuta 1778 Cádiziin Monarcan, San Dámason ja Américan kanssa. Kesäkuussa 1779 se oli huollettavana Cádizissa. Aluksen kuuluessa Lángaran laivastoon miehistö valtasi 1. heinäkuuta 1779 Britannian kuninkaallisen laivaston turskalastissa olleen prikin HMS Valiantin, jonka kanssa alus saapui 22. heinäkuuta Cádiziin. Santo Domingo otettiin palvelukseen 10. elokuuta 1779 päällikkönään Vicente Doz saartamaan San Agustínin ja fregattien Santa Catalinan, Santa Bárbaran ja Santa Teresan kanssa Oportoa ja Lissabonia. Syyskuussa 1779 alus ajoi Lissabonin edustalla takaa Britannian kuninkaallisen laivaston 50-tykkistä fregattia HMS Chathamia. Se saapui 20. syyskuuta Lissaboniin San Lorenzon kanssa. Alus liitettiin 13. lokakuuta 1779 Lángaran laivueeseen. Se räjähti ja upposi 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taistelussa, jolloin koko miehistö sai surmansa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:San Juan Nepomuceno -luokan linjalaivat
Hallgeir

Hallgeir on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi. Sen etuosa "hall" tarkoittaa kivipaatta ja jälkiosa "geir" keihästä. Norjassa oli 920 Hallgeir-nimistä henkilöä vuonna 2022, ja siellä Hallgeirin nimipäivää vietetään 7. joulukuuta. Suosituimmillaan nimi oli 1950-luvulla Hallgeir Brendenin olympiamenestyksen ansiosta. Kaksituhattaluvulla syntyneille nimeä ei enää ole juuri annettu. ==Tunnettuja Hallgeir-nimisiä== * Hallgeir Brenden (1929–2007), norjalainen maastohiihtäjä * Hallgeir Engebråten (s. 1999), norjalainen pikaluistelija * Hallgeir Pedersen (s. 1973), norjalainen jazzkitaristi ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Maison de Verre

Maison de Verre ("lasitalo") on Pariisin 7. arrondissementissa sijaitseva vuonna 1932 valmistunut modernistinen asuintalo. Sen suunnitteli arkkitehti Pierre Chareau ystäväpariskunnalleen. Hän vastasi myös sisustuksesta. Talo on rakennettu teräksestä ja sen pihanpuoleinen julkisivu on kokonaan lasitettu, mikä tekee sisätiloista valoisat. Maison de Verren paikalla aiemmin sijainneen talon ylimmän kerroksen vuokralaisen vaatimuksesta kyseinen kerros säilytettiin ja talosta purettiin vain alimmat kerrokset. Chareaun rakennus on myöhemmin innoittanut monia muita arkkitehteja. Paris 75007 Rue Saint- Guillaume no 31 facade 20120323.jpg|Kadunpuoleinen julkisivu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Modernismi
Ruteniumditelluridi

Ruteniumditelluridi (RuTe2) on ruteniumista ja telluurista koostuva epäorgaaninen yhdiste. Se on perusmuodossaan kiinteä, siniharmaa yhdiste, joka muistuttaa kiderakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan ruteniumdisulfidia (RuS2) ja ruteniumdiselenidiä (RuSe2). Ruteniumdisulfidista ja -diselenidistä poiketen ruteniumditelluridi voi esiintyä kahdessa eri kiderakenteessa: pyriittityyppisessä kiderakenteessa niin kuin ruteniumdisulfidi ja -diselenidikin sekä sen lisäksi markasiittityyppisessä kiderakenteessa. Ruteniumditelluridi ei juurikaan reagoi muiden aineiden kanssa. Sen liuottamiseksi tarvitaan typpihappoa tai kuningasvettä. Ruteniumditelluridia voidaan valmistaa suoraan alkuaineistaan lämmön avulla. Ruteniumditelluridia voidaan käyttää veden elektrolyyttiseen hajotukseen ja sitä kautta tapahtuvaan vedyn tuotantoon. Perinteisesti prosessissa on käytetty platinapohjaisia yhdisteitä, mutta ruteniumpohjaisten yhdisteiden käyttö yleistynee, sillä rutenium on halvempaa kuin platina ja platinaryhmän metalleista halvin. == Lähteet == Luokka:Ruteniumyhdisteet Luokka:Telluuriyhdisteet
Futsal Ligaen

Futsal Ligaen on Tanskan futsalin korkein sarjataso. Kaudella 2022–2023 sarja on jaettu kahteen lohkoon, joissa on yhteensä 12 joukkuetta. Vuosittain järjestetään myös naisten valtakunnallinen turnaus. == Joukkueet == === Miesten joukkueet 2023–2024 === Seuraavat joukkueet pelaavat miesten pääsarjassa: * Aalborg FK * Albertslund IF * Brøndbyernes * Eastside Viborg Futsal * Jægersborg Futsal * Hjørring Futsal Klub * København Futsal * Lystrup Futsal * Sønderborg Futsal * Vesterbro Futsal == Lähteet == Luokka:Tanskan palloilusarjat Luokka:Futsal
San Julián (1768)

San Julián oli Espanjan laivaston vuonna 1768 vesille laskettu San Isidro -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Jorge Juan y Santacilian suunnittelema alus tilattiin 16. lokakuuta 1766 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 25. Alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1768.Winfield et al 2023 s. 146-147 == Palvelus == Alus lähti 8. kesäkuuta 1769 Cádizista partiomatkalle Kanariansaarille päällikkönään Joaquín Gutierrez. Se saattoi 19. kesäkuuta Tenerifestä Buenos Airesista saapuneen aarrelaivaston Cádiziin. Elokuussa 1881 alus lähti Ferrolista fregattien Nuestra Señora del Carmenin ja Santa Catalinan kanssa Montevideoon. Se saapui fregattien Andaluzin ja Santa Catalinan kanssa Cádiziin mukanaan 650 000 pesoa. Lokakuussa 1773 alus huollettiin Cádizissa. Marraskuussa 1774 alus kuljetti Cádizista elohopeaa ja muita tarvikkeita Callaoon, jonne se saapui kolmannesmiehistöstä sairaana. Alus lähti 2. joulukuuta 1775 Callaosta San Pedro de Alcántaran kanssa ja saapuivat 20. toukokuuta 1776 Cádiziin mukanaan 2,2 miljoonaa pesoa ja muita hyödykkeitä. Heinäkuussa 1776 se oli La Carracassa huollettavana. Vuonna 1776 alus teki matkan Cádizista Havannaan ja takaisin. Se saattoi 20. maaliskuuta 1777 Cádizista viisi sotilaita, elohopeaa ja tarvikkeita kuljettanutta rahtilaivaa Veracruziin, jonne alus saapui 23. kesäkuuta. Se saapui 2. lokakuuta Havannaan mukanaan kuusi miljoonaa pesoa. Alus saapui 10. tammikuuta 1778 Cádiziin mukanaan viisi miljoonaa pesoa. Se lähti 23. kesäkuuta 1779 Cádizista Ulloan laivueen mukana partiomatkalle Azoreille, mistä se palasi laivueen mukana Cádiziin 1. lokakuuta. Vuonna 1779 alus osallistui Gibraltarin piiritykseen. HMS Royal Georgen miehistö valtasi aluksen 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taistelussa ja aloitti hinauksen. Espanjalaismiehistö kuitenkin valtasi aluksensa takaisin. Seuraavana päivänä alus saapui Cádiziin, missä se ajoi karille ja tuhoutui 18. tammikuuta. Syynä tuhoon olivat myrsky sekä taistelussa saadut vauriot. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Reales Astilleros de Esteiro Luokka:San Isidro -luokan linjalaivat
David Lumsdaine

David Lumsdaine (31. lokakuuta 1931 Sydney – 12. tammikuuta 2024 York) oli australialainen säveltäjä.Vale David Lumsdaine (1931-2024) Australian Music Centre 15.1.2024, viitattu 16.1.2024 David Lumsdaine Classical Music Daily, viitattu 16.1.2024 Lumsdaine opiskeli Sydneyn yliopistossa ja New South Wales Conservatorium of Musicissa. Hän lähti vuonna 1953 Englantiin opiskelemaan Mátyás Seiberin johdolla. Hän myös työskenteli siellä säveltäjänä, kapellimestarina, opettajana ja musiikkitoimittajana. Lumsdaine saavutti varhaista mainetta säveltäjänä muun muassa teoksillaan Kelly Ground (1966), Flights (1967), Mandala 1 (1967) ja Mandala 2 (1969). Hän sävelsi myös kantaatteja yhteistyössä runoilija Peter Porterin kanssa. Lumsdaine pääsi luennoitsijaksi Durhamin yliopistoon, jossa hän myös johti perustamaansa elektronisen musiikin studiota. Tämän jälkeen hän opetti King’s College Londonissa. Vuodesta 1973 lähtien Lumsdaine jakoi aikansa Australian ja Ison- Britannian välillä. Lumsdainen myöhempiin merkittäviin teoksiin kuuluvat muiden muassa Aria for Edward John Eyre, Hagoromo, Mandala 5, Garden of Earthly Delights ja Kali Dances. Hän sai musiikkiinsa innoitusta muun muassa Australian maisemista. Lumsdaine jatkoi myös opettamista ja johti workshopeja muun muassa Don Banksin kanssa. Hän jäi eläkkeelle akateemisista tehtävistään vuonna 1993 ja lopetti säveltämisen vaikeiden kuulo-ongelmien johdosta vuonna 1997. Lumsdaine oli naimisissa säveltäjä Nicola LeFanun kanssa. Hän kuoli kotonaan Yorkissa tammikuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Australialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Prui

Prui Prui Paikkakunta: Scuol, Sveitsi Talviurheilukeskus: Skigebiet Scuol Vuori: Piz Clünas Rinneluokitus: Punainen Yläasema: 2 501 m Ala-asema: 2 053 m Korkeusero: 448 m Pituus: 3 000 m Keskijyrkkyys: 14,9 % Hissi Hissi Hissi: Prui Tyyppi: 6-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 2 400 henkilöä/h Ala-asema: 2 053 m Yläasema: 2 501 m Lumilautailu Lumilautailu Parisuurpujottelu Parisuurpujottelu Lähtö: 2 234 m Maali: 2 088 m Korkeusero: 146 m Pituus: 460 m Keskijyrkkyys: 31,7 % 1\. MC-kilpailu: 10.3.2018 Prui on laskettelurinne Skigebiet Scuolin talviurheilukeskuksessa Scuolissa Sveitsissä. Prui-rinteessä järjestettiin ensimmäiset lumilautailun maailmancupin parisuurpujottelukilpailut maaliskuussa 2018. == Lähteet == *Skigebiet Scuol Motta Naluns bergbahnen-scuol.ch *Winter sports and road condition report Engadin Scuol Zernez engadin.com ===Viitteet=== Luokka:Sveitsin laskettelurinteet Luokka:Scuol
Tuomaan Markkinat

Tuomaan Markkinat () ovat vuodesta 1994 lähtien Helsingissä järjestetyt joulumarkkinat. Alunalkaen markkinat järjestettiin Esplanadin puistossa, kunnes ne siirrettiin nykyiselle pitopaikalleen Senaatintorille. Tapahtuma kerää vuosittain yli 300 000 kävijää. Helsingin tuomiokirkon edustalle pystytetään suuri joulukuusi, ja torilla on kojuja, joissa myydään riisipuuroa, glögiä, talvicocktaileja, kudottuja käsitöitä, muun muassa lapasia ja pipoja sekä matkamuistoja. Markkinoiden vetonauloihin kuuluu myös ilmainen karuselli. Marraskuussa 2023 yhdysvaltalainen mediajätti CNN listasi Tuomaan Markkinat yhdeksi maailman parhaimmiksi joulumarkkinoiksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tuomaan Markkinat Luokka:Helsingin tapahtumat Luokka:Joulumarkkinat Luokka:Joulu Suomessa
Isabel Wilkerson

Isabel Wilkerson (s. 1961 Washington D.C. Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja, tietokirjailija ja opettaja. Hän voitti ensimmäisenä afroamerikkalaisena naisena Pulitzer-palkinnon vuonna 1994. Wilkerson valmistui Howardin yliopistosta, jonka jälkeen hän meni töihin The New York Timesille. Hän on opettanut Princetonin yliopistossa, Emory Universityissä ja Bostonin yliopistossa sekä luennoinut lukuisissa muissa korkeakouluissa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa. Hän on kirjoittanut The New York Timesin bestsellerin ja kriitikoiden ylistämän The Warmth of Other Suns -teoksen, joka voitti National Book Critics Circle -palkinnon ja se valittiin The New York Timesin kymmenen parhaan tietokirjan joukkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset opettajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Polyfenyleenisulfidi

Polyfenyleenisulfidi tai PPS on aromaattisiin polytioeettereihin kuuluva polymeeri. Polyfenyleenisulfidilla on useita käyttökohteita erityisesti korkean lämpötilan sovellutuksissa. ==Ominaisuudet== Polyfenyleenisulfidin molekyylimassa on tavanomaisesti 12 000–1 400 000 g/mol. Sen sulamispiste on orgaaniseksi polymeeriksi korkea, noin 270–295 °C. Lasisiirtymälämpötila on 74–92 °C. Polyfenyleenisulfidi kestää useiden kemikaalien vaikutuksia, eikä esimerkiksi liukene orgaanisiin liuottimiin alle 200 °C:n lämpötilassa. Hapettimet kuitenkin vaikuttavat siihen suhteellisen helposti. Aineen kiteisyysaste on 40–83 % ja tiheys 1,3–1,44 g/cm3. Polyfenyleenisulfidi on kovaa, lujaa ja sen muoto säilyy hyvin korkeissakin lämpötiloissa. Sitkeyttä voidaan parantaa seostamalla lasikuidulla. Polyfenyleenisulfidi ei syty helposti palamaan ja se myös hiiltyy, mikä estää palamista. Polymeeri itsessään on sähköneriste, mutta esimerkiksi arseeniyhdisteillä douppaamalla sen johtavuutta saadaan parannettua.Jon Geibel & John Leland: "Polymers Containing Sulfur, Poly(Phenylene Sulfide)", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000.David Parker, Jan Bussink, Hendrik T. van de Grampel, Gary W. Wheatley, Ernst-Ulrich Dorf, Edgar Ostlinning, Klaus Reinking, Frank Schubert, Oliver Jünger & Reinhard Wagener: "Polymers, High-Temperature", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2012.Herbert Naarmann: "Polymers, Electrically Conducting", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. == Valmistus ja käyttö == Polyfenyleenisulfidin valmistamiseen on useita tapoja, mutta teollisesti käytetään vain yhtä. p-Diklooribentseeni reagoi natriumsulfidin kanssa 160–260 °C °C:n lämpötilassa. Liuottimena käytetään korkealla kiehuvaa poolista liuotinta kuten N-metyylipyrrolidonia. N-metyylipyrrolidoni myös hydrolysoituu osittain N-metyyli-4-aminobutanoaatiksi, joka muodostaa polymeroitumista edistävän reaktiivisen kompleksin sulfidi-ionien kanssa. : Polyfenyleenisulfidista valmistetaan niin pinnoitteita, kalvoja, kuituja kuin kappaletuotteitakin. Yhdistettä käytetään esimerkiksi metallien ja kaapeleiden pinnoittamiseen, autojen ja lentokoneiden osien valmistamiseen, releiden, kondensaattorien ja muiden sähkötekniikan komponenttien valmistamiseen, suodatinmateriaalien valmistamiseen ja uuninkestävien astioiden valmistamiseen. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Israelin ilmatorjuntahallinto

Israelin ilmatorjuntahallinto () on Israelin ilmavoimien yksikkö, jonka tehtävä on hoitaa Israelin maanpinnalta tapahtuvaa ilmatorjuntaa, ja täydentää hävittäjien suorittamaa ilmapuolustusta. Israeliin kohdistuu suuri ilmauhka, koska pienehköllä maalla on viholliset suhteet usean naapurimaansa kanssa. Lähialueilla toimii militanttijärjestöjä, kuten Hamas Gazassa, joka on ampunut jo pitkään ohjaamattomia raketteja Israeliin. Israel onkin kehittänyt useita erilaisia ilmatorjuntajörjestelmiä, joita on sanottu jopa maailman parhaiksi. == Asejärjestelmät == * MIM-104 Patriot ”Yahalom”, keskipitkän ja pitkän kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä lentokoneita ja ohjuksia vastaan. * Arrow-ohjusperhe, erittäin pitkän kantaman ohjustentorjuntajärjestelmä ballististen ohjusten tuhoamiseen stratosfäärissä. (Arrow 2 ja Arrow 3 käytössä) * Daavidin linko (David's Sling), kehittynyt keskipitkän ja pitkän kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä ohjuksia, lentokoneita, drooneja yms. vastaan. * Rautakupoli (Iron Dome), lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä raketteja, tykinammuksia ja muita kevyitä uhkia vastaan. * Rautasäde (Iron Beam), lyhyen kantaman lasersädejärjestelmä raketteja, tykinammuksia ja muita kevyitä uhkia vastaan. (Koekäytössä) * Kevytterä (Light Blade), lyhyen kantaman lasersädejärjestelmä sotilasilmapalloja, -leijoja, pieniä drooneja ja muita hyvin kevyitä uhkia vastaan. == Lähteet == Luokka:Israelin ilmavoimien joukko-osastot ja yksiköt
Konrad Hirsch

Konrad Emanuel Nikolaus Hirsch (27. toukokuuta 1900 Eidskog, Norja – 17. marraskuuta 1924 Surte, Ruotsi) oli ruotsalainen jalkapalloilija, joka edusti ruotsalaista GAIS:ia. Pelipaikaltaan Hirsch oli puolustaja. Pariisin olympialaisissa 1924 Hirsch sai pronssia Ruotsin joukkueessa. Hän pelasi kisoissa yhdessä ottelussa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Karstulan terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Karstulan terveysasema toimii Karstulassa osoitteessa Koulutie 9. Terveysasemalla tomii lääkärin ja hoitajan vastaanotto, hoitotarvikejakelu, suun terveydenhuolto, kuntoutus, neuvola, mielenterveys- ja päihdepalvelut sekä sairaalan kuntoutusosasto. Sairaalan yhteydessä toimii satelliittidialyysiyksikkö munaisten vajaatoimintaa sairastaville potilaille. Siellä annetaan keinomunuais- eli dialyysihoitoa näille potilalle. Fimlabin laboratorio toimii Karstulan terveysasemalla arkisin. Toistaiseksi Karstulassa lääkärin vastaanotolle tulevat ohjataan Saarijärven terveysasemalle. == Lähteet == Luokka:Keski-Suomen hyvinvointialue Luokka:Karstulan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset‎
Filip Štrauh

Filip Štrauh (8. elokuuta 1862 Pietari – 3. marraskuuta 1924 Leningrad) oli venäläinen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Štrauh kuului venäläisen Gallia II -veneen miehistöön sen saadessa 10mR-luokan olympiapronssia Tukholmasta 1912. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kilpapurjehtijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet