EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaukasuksen rintama

Kaukasuksen rintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 30. joulukuuta 1941 Transkaukasuksen rintamasta. Se jaettiin 28. tammikuuta 1942 Transkaukasuksen sotilaspiiriksi ja Krimin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51. armeijat. == Lähteet == Luokka:Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa
Tutkija (televisiosarja)

Tutkija () on saksalainen television rikossarja, jota Suomessa esitti Yle TV2. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Hampuriin. Päähenkilönä on rikosylikomisario Paul Zorn, jota esittää Oliver Stokowski. Toiminnan sijasta sarjassa keskitytään enemmän Zorniin ja hänen tapaansa ratkaista rikoksia. Vaikka Zornin isä ja isoisä olivat poliiseja, Zorn ryhtyi poliisiksi omasta kiinnostuksestaan. Zorn työskentelee mieluiten yksin ja käyttää hyvää huomiokykyään, vaistoaan ja ihmistuntemustaan. Sarjaa valmistettiin vuosina 2000–2005. Kakkonen esitti saksalaissarjasta kaikki 29 jaksoa. Viimeisessä jaksossa Paul Zorn menehtyy rikollisen luoteihin, jakso nähtiin Suomessa 3. helmikuuta 2007. Sarja palkittiin parhaana sarjana ja parhaan miesnäyttelijän palkinnolla Saksassa vuonna 2001. Luokka:Saksalaiset rikossarjat Luokka:ZDF:n televisio-ohjelmat
Fransiskaanikirkko (Ljubljana)

Fransiskaanikirkko () on kirkkorakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se sijaitsee Prešerenin aukiolla, kaupungin keskustassa. Väritykseltään vaaleanpunainen rakennus edustaa barokin tyylisuuntaa, ja se rakennettiin vuosina 1646-1660. Kirkon julkisivu valmistui vuonna 1700, ja se rakennettiin uudelleen 1800-luvulla sekä kunnostettiin vuonna 1993. Julkisivua koristaa Neitsyt Marian patsas. Luokka:Kivikirkot Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian kirkot
Pohjois-Kaukasuksen rintama

Pohjois-Kaukasuksen rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin ensimmäisen kerran 20. toukokuuta 1942 Krimin rintaman joukoista ja sai lisäjoukkoja lakkautetusta Etelän rintamasta 28. heinäkuuta 1942. 3. syyskuuta se uudelleenjärjestettiin Mustanmeren joukko-osastoksi ja asetettiin Transkaukasuksen rintaman alaisuuteen. Rintama muodostettiin uudelleen 24. tammikuuta 1943 Transkaukasuksen rintaman pohjoisen ryhmän joukoista. 20. marraskuuta 1943 siitä tehtiin erityinen rannikkoarmeija ja se nimettiin reservijoukoksi. Saksalaisten aloitettua vuoden 1942 kesäoffensiivin armeijaryhmä A:lla kohti Kaukasian öljykenttiä se sai vastaansa ensin Pohjois- Kaukasuksen rintaman ja syyskuusta 1942 Transkaukasuksen rintaman. Neuvostoliiton myöhempi johtaja Leonid Brežnev palveli Pohjois-Kaukasuksen rintamassa poliittisena upseerina. == Komentajat== * 20. toukokuuta – 3. syyskuuta 1942 Neuvostoliiton marsalkka Semjon Budjonnyi * 24. tammikuuta – 13. toukokuuta 1943 kenraalieversti Ivan Maslennikov * 13. toukokuuta – 20. marraskuuta 1943 kenraaliluutnantti Ivan Petrov == Lähteet == Luokka:Puna- armeijan rintamat toisessa maailmansodassa
Prešerenin aukio

Prešerenin aukio () on Slovenian pääkaupungin Ljubljanan pääaukio. Aukio on nimetty Slovenian kansallisrunoilijan France Prešerenin mukaan. Siellä sijaitsee myös kansalliskirjailijan patsas. Aukion pohjoisosaa reunustaa barokkia edustava Fransiskaanikirkko. Aukion läheisyydessä sijaitsee myös Tromostovje, kaupungin kuuluisin silta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aukiot Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat
Ljubljanica

Ljubljanica on joki Sloveniassa. Se on Savajoen sivujoki ja noin 41 kilometriä pitkä. Slovenian pääkaupunki Ljubljana sijaitsee Ljubljanican varrella. Joen valuma-alue on noin 1 860 neliökilometrin suuruinen. Ljubljanican sivujokia ovat Gradaščica, Iška ja Pivka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Slovenian joet Luokka:Tonavan vesistö
Varjakan saha

thumb|250px|Sahan paloasema keväällä 2008. Varjakan saha oli Varjakansaarella Oulunsalon Varjakassa vuosina 1900–1928 toiminut sahalaitos, joka oli aikanaan Pohjoismaiden suurin. Sahan rakennutti vuonna 1898 perustettu Varjakka Trävaru Aktiebolaget. Vuonna 1912 saha siirtyi vastaperustetun Ab Uleå Oy:n hallintaan. Enimmillään sahan palveluksessa oli noin 700 henkilöä. Varjakan saarella oli sahan pääkonttori, työntekijöiden asuntoja, ruokala, kaksi kauppaa, elokuvateatteri ja oma palokunta. Varjakan saarelta päästiin mantereelle Hulinaksi ristityn kapulalossin avulla. 18\. lokakuuta 1907 Varjakan sahan lähellä sattui onnettomuus, jossa hukkui 20 sahalla norjalaista Haugesund-parkkia lastaamassa ollutta oulunsalolaista naista, kun heitä kuljettanut hinaajan vetämä purjevene kaatui. Vain neljä naista ja proomun peräsimessä roikkunut venemies pelastuivat. Saha paloi vuonna 1919, mutta se rakennettiin uudelleen entistä suurempana. Vuonna 1928 sahan pääakseli katkesi, ja koska sahatavaran menekki oli sillä hetkellä heikentynyt, ei sahan omistanut Uleå-yhtiö ryhtynyt kalliisiin korjaustöihin, vaan lopetti laitoksen toiminnan. Sahan laitteet siirrettiin yhtiön Pateniemen sahalle ja saharakennus purettiin Oulu Oy:n Nuottasaaren tehtaan rakennustarvikkeiksi. Varjakan alue siirtyi Oulunsalon kunnalle vuonna 1987. ==Varjakan sahan kapearaiteinen rata== Saaren halki kulki noin kahden kilometrin pituinen kapearaiteinen rautatie. Rata kulki Varjakan sahalta Pyydyskarin telakan satamaan, josta sahatavara kuljetettiin eteenpäin maailmalle. ==Lähteet== * Pohjois-Suomessa puunjalostusteollisuutta harjoittaneet yhtiöt * Varjakansaaren saha 1898-1929 * Varjakan historiaa * Kuvaus Varjakan vuoden 1907 onnettomuudesta Luokka:Oulunsalon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sahateollisuus
Tromostovje

Tromostovje (Kolmoissilta) on silta Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se on yksi kaupungin symboleista. Sillan vanhin osa valmistui vuonna 1842, ja sen suunnitteli italialainen arkkitehti Giovanni Picco. Tuolloin silta tunnettiin vielä nimellä Francev most (Frantzin silta) Itävallan arkkiherttuan Karl Frantzin mukaan. Kolmoissilta-nimitystä alettiin käyttää sen jälkeen, kun slovenialaisen arkkitehdin Jože Plečnikin suunnittelemat lisäkävelysillat valmistuivat vanhan sillan molemmille puolille vuonna 1932. Silta peruskorjattiin vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian sillat
Ljubljanan kaupungintalo

Ljubljanan kaupungintalo on rakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se rakennettiin alun perin 1400-luvun loppupuoliskolla. Nykyisen ulkoasunsa se sai vuosina 1717–1719. Rakennus on uudelleenrakennettu useaan otteeseen, laajimmin vuonna 1963. Tuolloin uudelleenrakennussuunnitelman teki arkkitehti Svetozar Križaj. Kaupungintalon julkisivu on venetsialaissävytteinen. Luokka:Kaupungintalot Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat
Ljubljanan tuomiokirkko

thumb|300px|Ljubljanan tuomiokirkko. Ljubljanan tuomiokirkko eli Pyhän Nikolaoksen kirkko sijaitsee Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se on rakennettu vuosina 1701–1706, mutta nykyinen kupoli valmistui kuitenkin vasta vuonna 1841. Kirkko edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Kirkon suunnitteli jesuiitta-arkkitehti Andrea Pozzo. Kirkon pronssiset ovet ovat vuodelta 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian kirkot Luokka:Kivikirkot
Gruberin palatsi

pienoiskuva|Gruberin palatsi Gruberin palatsi () on palatsi Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Siellä sijaitsee nykyisin Slovenian kansallisarkisto. Rakennus rakennettiin vuosina 1773–1781 ja sen suunnitteli Gabriel Gruber. Se edustaa myöhäisbarokkia. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee myös kappeli, joka on kuvitettu Neitsyt Marian elämästä kertovilla maalauksilla. Maalaukset ovat peräisin 1700-luvun loppupuoliskolta, ja niiden maalauksesta on vastannut itävaltalainen Johann Martin Schmidt. ==Aiheesta muualla== Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Palatsit
Ylösnousemuskappeli

__NOTOC__ Ylösnousemuskappeli on Turun hautausmaalla sijaitseva kirkkorakennus. Sen on suunnitellut turkulainen funkisarkkitehti Erik Bryggman. Kappelin suunnittelussa ja toteutuksessa on piirteitä ainakin italialaisesta kansanrakentamisesta, suomalaisesta kivikirkkoperinteestä, pohjoismaisesta 1920-luvun klassismista sekä funktionalismista. Ylösnousemuskappeli on yksi Erik Bryggmanin päätöistä. Kappelin rakentaminen aloitettiin keväällä 1939 ja se valmistui huhtikuussa 1941. Ylösnousemuskappeli on suunniteltu sulautumaan ympäristöönsä, mikä ilmenee myös sisätiloissa, kun suuren salin yhtenäinen lasiseinä tuo mäntymetsän latvuston siivilöimää valoa kirkkosaliin. Kappeli on täynnä monikerroksellista symboliikkaa. Kappelin hiekkakivireliefit ja muut kuvanveistotyöt ovat tehneet turkulaiset taiteilijat Jussi Vikainen ja Ennu Oka. Ylösnousemuskappelia on pidetty Pohjoismaiden kauneimpana kappelina ja yhtenä myöhäisen funktionalismin hienoimmista teoksista koko Euroopassa. Ylösnousemuskappelissa on hyvä akustiikka ja suomalaiset urut vuodelta 1958. == Kuvia kappelista == Tiedosto:Ylosnousemuskappeli bell tower.jpg|Kellotorni Tiedosto:Ylosnousemuskappeli entrance.jpg|Sisäänkäynti Tiedosto:Ylosnousemuskappeli interior.jpg|Sisätiloja ==Katso myös== *Pyhän Ristin kappeli ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Erik Bryggman, Turun siunauskappeli. Turku 1948. *Turun Ylösnousemus kappelin korjaus. Arkkitehti 7/1984. *Janey Bennett, Sub Specie Aeternitas. Erik Bryggmanin Ylösnousemuskappeli. Erik Bryggman 1891–1955. Arkkitehti. Suomen rakennustaiteen museon monografiasarja 1991. == Aiheesta muualla == * Kappelin esittely Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän sivuilla * Ylösnousemuskappelista Yle Teeman sivuilla Luokka:Turun kirkkorakennukset Luokka:Erik Bryggmanin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Turun suojellut rakennukset
Anatoli Kinah’

Anatoli Kyrylovytš Kinah’ (, s. 4. elokuuta 1954) on ukrainalainen poliitikko. Hän oli pääministeri 2001–2002 ja valtiovarainministerinä Viktor Janukovytšin hallituksessa 21. maaliskuuta 2007 alkaen. Hän on teollisuuden ja yrittäjien puolueen (Партія промисловців і підприємців України, PPPU) johtaja. Kinah’ syntyi Bratušanyn kylässä Moldavian SNT:ssa ja opiskeli Leningradin laivanrakennusinstituutissa, josta valmistui 1978. Hän työskenteli Tallinnan telakalla ja vuodesta 1981 Mykolajivissa. Huhtikuussa 1990 Kinah’ valittiin Ukrainan parlamenttiin ja nimitettiin 1992 presidentin edustajaksi Mykolajivin alueelle. Vuonna 1995 hänet nimitettiin varapääministeriksi vastuuseen teollisuuspolitiikasta. Hän oli pääministerinä 2001–2002, kunnes Kutšma erotti hänen hallituksensa. Hänet valittiin vuonna 2000 teollisuuden ja yrittäjien puolueen puheenjohtajaksi ja parlamenttiin vuonna 2002 Yhtenäisen Ukrainan puolesta! -listalta. Hän oli presidenttiehdokkaana 2004 vaaleissa teollisuuden ja yrittäjien puolueen ehdokkaana. Vaalikampanjan aikana hän rikkoi välinsä Viktor Janukovytšiin julistamalla ”ettei rikollisesta voi tulla Ukrainan presidenttiä”, ja oli aktiivisesti mukana vastaehdokas Viktor Juštšenkon oranssissa vallankumouksessa yhtenä sen viidestä johtajasta. Hänet valittiin maaliskuussa 2006 parlamenttiin presidentti Juštšenkoa tukevan Meidän Ukrainamme -listan kakkospaikalta. Hän oli kansallisen turvallisuuden ja puolustusneuvoston sihteerinä. Maaliskuussa 2007 Kinah’ liittyi Janukovytšin II hallitukseen talousministeriksi Arseni Jatsenjukin ryhdyttyä ulkoasiainministeriksi. Hänen mukanaan kymmenen edustajaa siirtyi hallituksen taakse. Nimitys oli pettymys Juštšenkolle, joka nimitti sitä ”moraaliseksi häpeäksi”. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.kinah.com.ua/ Luokka:Ukrainan pääministerit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brjanskin rintama

Brjanskin rintama oli Neuvostoliiton puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin ensimmäisen kerran 16. elokuuta 1941 kahdesta armeijasta. Rintama hajotettiin 10. marraskuuta 1941 ja se muodostettiin 24. joulukuuta 1941 uudelleen kolmesta armeijasta. Se nimettiin 12. maaliskuuta 1943 uudelleen Reservirintamaksi. Se luotiin jälleen 28. maaliskuuta 1943 Orjolin rintamasta ja rintama nimettiin 10. lokakuuta 1943 Baltian rintamaksi. == Historia == Elokuussa 1941 rintaman, joka koostui vakavia tappioita kärsineistä 13. ja 50. armeijasta, komentajaksi nimitettiin Andrei Jerjomenko. Se osallistui Lännen rintaman ja Reservirintaman kanssa epäonnistuneeseen vastahyökkäykseen Smolenskissa, jonka tarkoituksena oli pysäyttää Saksan Keskustan armeijaryhmän eteneminen kohti Moskovaa. Syyskuussa 1941 Saksan 2. panssariarmeija aloitti operaatio Taifuuniksi nimetyn hyökkäyksen kohti Moskovaa Orjolin ja Brjanskin kautta. 6. lokakuuta saksalaiset tunkeutuivat Brjanskin rintaman linjojen läpi ja sen 3., 13. ja 50. armeija jäivät mottiin. 23. lokakuuta rintaman joukkojen onnistui kuitenkin murtauta motista ja pysäyttää 2. panssariarmeijan eteneminen kohti Orjolia ja hidastaa myös saksalaisten etenemistä Tulaan antaen lisäaikaa Moskovan puolustuksen järjestämiseen. Kurskin taistelun aikaan vuonna 1943 rintama luotiin uudelleen 3., 61. ja 64. armeijasta ja 63. panssariarmeijasta. Se vapautti Brjanskin kaupungin kenraalieversti Markian Popovin komennossa elo-syyskuussa 1943. == Lähteet == Luokka:Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa
Pyhän Florianin kirkko

thumb|300px|Pyhän Florianin kirkkoa. Pyhän Florianin kirkko () on kirkkorakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Sen rakennuttivat alun perin Ljubljanan asukkaat tulipalon tuhonneiden Stari trg -aukion ja Gornji trg -aukion muistoksi vuonna 1660. Vuonna 1774 kirkko kuitenkin paloi maan tasalle. Sen jälkeen se on kokenut useita uudelleenrakennustöitä. Nykyisen ulkoasun sille on luonut arkkitehti Jože Plečnik, ja se toteutettiin vuosina 1933-1934. Kirkon sisätilat on koristeltu barokki-henkisillä maalauksilla. Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian kirkot Luokka:Kivikirkot
25 (luku)

25 (kaksikymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 24 ja seuraa luku 26. == Matematiikassa == * 25 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku. * 25 on vajaa luku. * 25 on neliöluku: 5^2. * 25 on keskitetty neliöluku, koska se on kahden peräkkäisen neliöluvun summa: 3^2+4^2. * 25 on keskitetty kahdeksankulmioluku, koska se on pariton neliöluku. * 25 on keskitetty oktaedriluku. * 25 on onnekas luku (). * 25 on palindromi nelijärjestelmässä (1214). * 25 on automorfinen luku, koska sen neliö päättyy siihen itseensä: 25^2=625. * 25 on Cullenin luku: 3 \cdot 2^3 + 1. * 25 on pienin neliöluku, joka on myös kahden neliöluvun summa: 25 = 5^2 = 4^2+3^2 (katso Pythagoraan kolmikko). * 25 on pienin luku, joka on useamman kuin yhden Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: ja . * 25 on ainoa alkuluvun neliö, jonka kaikki numerot ovat myös alkulukuja.25 Twenty-Five XXV (arkistoitu) * 25 on pienin Friedmanin luku eli ilmaistavissa ei-triviaalilla tavalla sen omia numeroita käyttäen: 5^2. == Luonnontieteissä == * Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 25 on mangaanin järjestysluku. * Magnesium-25 on magnesiumin vakaa isotooppi. * Titaani-47 on titaanin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 25. * Neonin sulamispiste on noin 25 kelviniä. == Muissa yhteyksissä == * North American B-25 Mitchell oli amerikkalainen pommikone. * Valtatie 25 kulkee Hangon ja Mäntsälän välillä. * Eurooppatie E25 kulkee Alankomaiden ja Italian välillä. * 25 on Adelen albumi. * William McKinley oli Yhdysvaltojen 25. presidentti. * Neljännesdollari eli 25-senttinen on Yhdysvalloissa suurin yleisessä käytössä oleva kolikko. * Koraanissa mainitaan 25 profeettaa nimeltä. * 25-vuotishääpäivää kutsutaan hopeahäiksi. * PAL- ja SECAM- järjestelmien kuvataajuus on 25 kuvaa sekunnissa. * SMTP:n TCP-porttinumero on 25. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Luonnolliset luvut
Pyhän Jaakobin kirkko (Ljubljana)

thumb|300px|Pyhän Jaakobin kirkko. Pyhän Jaakobin kirkko () on kirkkorakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Sen rakennuttivat jesuiitat vuosina 1613-1615, ja se rakennettiin entisen jesuiittaluostarin paikan viereen. Vuoden 1701 tienoilla kirkkorakennus rakennettiin läpikotaisin uusiksi. Sen alttarin ja patsaiden suunnittelusta on vastannut Francesco Robba, joka teki ne vuosina 1728-1732. Kirkon yhteydessä sijaitsee kappeli, jossa on vuosina 1709-1720 rakennettu barokkialttari. Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian kirkot Luokka:Kivikirkot
Erkki Haukipuro

Erkki Antero Haukipuro (18. helmikuuta 1921 Raahe – 27. syyskuuta 2001 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä. Haukipuro toimi Oulun läänin maaherrana, kansanedustajana ja ministerinä. Ennen maaherranimitystään maanviljelijänä Merijärvellä toiminut Haukipuro oli käynyt kansakoulun ja kansankorkeakoulun Alkio-opistossa. Kunnallispoliittisen uransa hän aloitti 1951 Merijärven kunnanvaltuutettuna ja vuodesta 1954 kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Eduskunnan jäseneksi hänet valittiin 1966 ja uudelleen 1970, ja maa- ja metsätalousministeriksi hän tuli Sorsan I hallitukseen 1972, josta tehtävästä hän 1973 siirtyi Oulun läänin maaherraksi toimien siinä tehtävässä aina eläkkeelle siirtymiseen eli vuoteen 1986 asti. Presidentin valitsijamieheksi hänet valittiin 1968.Mitä Missä Milloin 1974, Otava, s. 92 ==Katso myös== * Pohjan Sellu ==Aiheesta muualla== * * * == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulun läänin maaherrat Luokka:Merijärven kunnanvaltuutetut Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen maa- ja metsätalousministerit Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio

Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio teki vuorovaikutteisen median tutkimusta, kohteenaan mm. digitaaliset pelit ja Internet. Yksikkö oli osa Tampereen yliopiston informaatiotieteiden tiedekuntaa, ja tutkimuspalvelujen lisäksi se tarjosi uusmediaan, Internetiin ja tietoyhteiskuntaan liittyviä opintoja. Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio yhdistyi informaatiotutkimuksen laitokseen vuoden 2009 alussa. == Tutkimus == Tampereen yliopiston hypermedialaboratoriossa tutkittiin, mitä digitaalinen media merkitsee yhteiskunnan, kulttuurin, yhteisöjen ja yksilöiden näkökulmasta. Tutkimus perustui ihmistieteisiin, ja tutkittavia aiheita ovat muun muassa avoin lähdekoodi, oppimisympäristöt, sosiaalinen media, digitaaliset pelit, pelisuunnittelu ja osallistuva suunnittelu. Enemmistö tutkimus- ja kehityshankkeista toteutettiin yritysten ja muiden tutkimusorganisaatioiden kanssa yhteistyössä. == Koulutus == Tampereen yliopiston opiskelijat saattoivat valita hypermedian sivuaineekseen. Perusopinnot perehdyttivät digitaaliseen viestintään ja hypermediasovellusten käytännön toteuttamiseen. Aineopinnoissa opiskelijat harjoittelivat, miten hypermediaa voidaan suunnitella, arvioida, tutkia ja soveltaa. == Aiheesta muualla == *Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio *Game Research Lab *Open Source Research Group *Some Lab H Luokka:Mediatutkimus
Grazin raatihuone

Grazin raatihuone () on rakennus Grazin kaupungissa, Itävallassa. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Alexander Wielemans ja Theodor Reuter. Heidät valittiin tehtävään arkkitehtuurikilpailun jälkeen, joka pidettiin vuonna 1886. Rakennus valmistui lopulta vuonna 1893. Vanhaa saksalaistyyliä mukailevan rakennuksen tieltä raivattiin pois lähes kokonainen kortteli: vain kolme kapeahkoa taloa jäi jäljelle. Grazin ensimmäinen raatihuone, nimeltään Alte Kanzlei, rakennettiin Judengasselle vuonna 1450. Se kävi nopeasti kuitenkin liian pieneksi, ja nykyisen raatihuoneen paikalle rakennettiin vuonna 1550 uusi, renessanssiasuinen raatihuone. Se purettiin vuonna 1803 ja korvattiin klassistisella Christoph Stadlerin suunnittelemalla rakennuksella, joka rakennettiin vuosina 1805–1807. Stadlerin rakennus on nykyisen raatihuoneen edeltäjä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Raatihuone Luokka:Raatihuoneet
V150

V150 on erityisesti muokattu TGV-juna, joka rikkoi tavanomaisten junien nopeusennätyksen 3. huhtikuuta 2007. Juna on valmistettu Ranskassa ja se saavutti nopeuden 574,8 km/h LGV Est-radalla. Japanilainen Maglev-juna (JR- Maglev) on kulkenut magneettista levitaatiota käyttäen vielä suuremmalla nopeudella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:TGV fr:Records du monde de vitesse sur rail en France#Rame d'essai 4402 (V150)
Vitali Masol

Vitali Andrijovytš Masol (, 14. marraskuuta 1928 – 21. syyskuuta 2018Умер бывший премьер Украины Виталий Масол ), oli ukrainalainen poliitikko, Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan ministerineuvoston puheenjohtaja 1987–1990 ja uudelleen vastaavassa tehtävässä Ukrainan pääministerinä 16. kesäkuuta 1994 – 1. maaliskuuta 1995. Hän valmistui 1951 Kiovan polyteknisestä instituutista. Hänestä tuli 1972 Ukrainan kommunistisen puolueen varapuhemies ja 1979 varapääministeri ja Ukrainan valtion suunnittelukomitean puhemies. Masol vastusti Ukrainan kommunistisen puolueen 28. kokouksen päätöstä Ukrainan suvereniteetista ja siirtymisestä säänneltyyn markkinatalouteen, sekä vaatimuksia Neuvostoliiton hajauttamisesta uudelleen liittosopimuksella.The Ukrainian Weekly, July 22, 1990, No. 29, Vol. LVIII Masolin hallitus kaatui lokakuussa 1990 opiskelijaprotesteihin ja lakkoihin ruoan puutteen vuoksi. Hän muodosti hallituksen uudelleen 1994. Hänen hallituksensa 24 ministeristä vain neljä oli ensikertalaisia. Masolin hallitus kesti vuoteen 1995, jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle. ==Lähteet== Luokka:Ukrainan pääministerit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Grazin kellotorni

Grazin kellotorni () on rakennus Grazin kaupungissa, Itävallassa. Se sai nykyisen ilmeensä 1500-luvun puolivälissä. Kellotornin nykyinen koneisto on peräisin vuodelta 1712, ja niiden rakennuksesta on vastannut Sylvester Funck. Kellotornissa on myös Grazin vanhin kello, vuodelta 1385. Rakennus yltää 28 metrin korkeuteen. == Aiheesta muualla == * Tietoa kellotornista Grazin matkailusivustolla Kellotorni Luokka:Tornit
Grazin oopperatalo

thumb|300px|Grazer Oper Grazin oopperatalo () on Itävallan toiseksi suurin oopperatalo. Oopperan rakennus ei alun perin kuitenkaan toiminut oopperana vaan teatterina. Sen ensimmäinen esitys oli Friedrich Schillerin draamanäytelmä Wilhelm Tell, joka esitettiin 16. syyskuuta h1899. Rakennuksen suunnittelivat wieniläiset arkkitehdit Ferdinand Fellner ja Herman Helmer, jotka kaupunginvaltuuston pyynnöstä suunnittelivat rakennuksen grazilaisen barokkiarkkitehdin Johann Bernhard Fischer von Erlachin tyyliin, sillä Fischer von Erlach itse ei ollut suunnitellut kotikaupunkiinsa Graziin ainoatakaan rakennusta. Toisessa maailmansodassa tapahtuneen pommiräjähdyksen jälkeen oopperatalon alkuperäinen pylväskäytävä purettiin ja rakennuksen julkisivua yksinkertaistettiin. 1980-luvun keskivaiheilla valmistui oopperatalon hillitty laajennusosa. Sen on suunnitellut arkkitehti Gunther Wawrik. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Oopperatalo Luokka:Oopperatalot
Nestor (mytologia)

Nestor () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pyloksen kuninkaan Neleuksen ja Khloriin poika. Hänestä tuli kuningas Herakleen surmattua Neleuksen ja kaikki Nestorin veljet ja sisaret. Hänen vaimonsa oli joko Eurydike tai Anaksibia, ja heidän lapsiaan olivat Perseus, Peisistratos, Aretos, Thrasymedes, Pisidike, Polykaste, Stratikhos, Ekhefron ja Antilokhos. Nestor oli argonautti, joka auttoi taistelussa kentaureja vastaan ja osallistui Kalydonin metsäkarjun metsästykseen. Myöhemmin hän ja hänen poikansa Antilokhos ja Thrasymedes taistelivat akhaialaisten puolella Troijan sodassa. Vaikka Nestor oli jo vanha mies sodan alkaessa, hänet tunnettiin edelleen rohkeudestaan ja puhetaidoistaan. Iliaassa hänet kuvataan antamassa usein neuvoja nuoremmille sotureille; hän kehotti myös Agamemnonia ja Akhilleusta sopimaan erimielisyytensä. Vanhuus esti häntä osallistumasta varsinaiseen taisteluun, mutta hänen johtaessaan Pyloksen joukkoja Paris surmasi yhden hänen valjakkonsa hevosista jousensa nuolella. Patrokloksen hautajaisissa Nestor neuvoi poikaansa Antilokhosta, kuinka hän voisi voittaa kilpa-ajot. Antilokhos joutui pian tämän jälkeen Memnonin surmaamaksi. Odysseiassa Nestor oli jo palannut turvallisesti takaisin Pylokseen, ja Odysseuksen poika Telemakhos matkusti sinne kysyäkseen isänsä kohtaloa. Nestor otti Telemakhoksen vieraanvaraisesti vastaan mutta ei pystynyt auttamaan Odysseuksen kohtalon selvittämisessä millään tavoin. Nestorin palatsiksi kutsuttu mykeneläisaikaisen palatsin arkeologinen kohde sijaitsee nykyisen Pýloksen kaupungin pohjoispuolella. Pýloksen lähellä sijaitsee myös Nestorista nimensä saanut Nestorin luola. Homeroksen Nestorilla oli tunnettu malja, niin kutsuttu Nestorin malja, ja nimi on kytketty myös kahteen myöhempään arkeologiseen löytöön. == Lähteet == Luokka:Argonautit
Eggenbergin linna

Eggenbergin linna () on linna Grazissa, Itävallassa. Se edustaa barokin tyylisuuntaa, ja rakennettiin vuosina 1625–1656. Sen rakennutti keisari Ferdinand II:n poliittinen neuvonantaja Hans Ulrich von Eggenberg. Linnan suunnittelusta vastasi arkkitehti Giovanni Pietro de Pomis. Sen arkkitehtonisia esikuvia olivat Madridin El Escorial ja Toledon Alcázarin linnoitus. Nykyisin linnaa käytetään kulttuurisissa tarkoituksissa, ja siellä sijaitsee muun muassa Joanneumin museon kokoelmia. Eggenbergin linna valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2010. Se hyväksyttiin Grazin historiallisen keskustan laajennukseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Grazin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan linnat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Itävallassa
Heta Välimäki

Heta Välimäki (s. 22. kesäkuuta 1981 Espoo) on helsinkiläinen valtiotieteiden kandidaatti, joka toimi Demarinuorten puheenjohtajana vuosina 2006–2010. Ennen valintaansa Välimäki toimi kolme vuotta kansanedustaja Risto Kuisman eduskunta-avustajana. Välimäen oli ehdolla kevään 2007 eduskuntavaaleissa muttei tullut valituksi. Välimäki on työskennellyt Ehkäisevän päihdetyön yhdistyksen viestintä- ja yhteiskuntasuhdevastaavana sekä tupakkayhtiö Philip Morris Finlandin viestintä- ja yhteiskuntasuhdejohtajana. Hänen isänsä on sosiaali- ja terveysministeriön entinen kansliapäällikkö ja sosiaali- ja terveysalan vaikuttaja Kari Välimäki. == Poliittisia tehtäviä == . * Helsingin kaupungin liikuntalautakunnan puheenjohtaja 2009– *Demarinuoret, puheenjohtaja 2006–2010 * Helsingin Sosialidemokraatit, piirihallituksen jäsen 2006– * Föreningen Nordens Socialdemokratiska Ungdom, puheenjohtaja 2006– * Helsingfors Arbis, johtokunnan jäsen 2005–2008 * Suomen Rauhanliitto YK- yhdistys, hallituksen jäsen 2003– * SDP:n työelämätyöryhmä, jäsen 2005– * SDP:n pohjoismaajaosto, jäsen 2005– == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Demarinuorten puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malaccamax

Malaccamax on laivanrakennukseen liittyvä nimitys, joka tarkoittaa suurinta laivaa, joka voi kulkea Malakan salmen läpi. Malaccamaxiksi määritellään laiva, joka kuljettaa kontteja 18 000 TEU, on kantavuudeltaan 300 000 tonnia, pituudeltaan 470 metriä, leveydeltään 60 metriä tai syväykseltään 20 metriä. Laivan kokoa rajoittaa salmen matalin kohta, jossa on syvyyttä vain 25 metriä. Post-Malaccamax-laiva, eli Malaccamaxia suurempi, joutuu kiertämään Australian tai käyttämään Lombokinsalmea, joka on Balin ja Lombokin saarten välissä. Luokka:Laivatyypit pt:Very Large Crude Carrier
FK Šahtjor Karaganda

FK Šahtjor Karaganda (, ) on jalkapalloseura Karagandasta, Kazakstanista. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Superliigassa. ==Historia== Šahtjor perustettiin vuonna 1958. Seura on pelannut Kazakstanin Superliigassa sarjan perustamisesta (1992) lähtien. Neuvostoaikana Šahtjor oli yksi johtavista kazakstanilaisseuroista. Kazakstanin Superliigan mestaruuden se on voittanut vuosina 2011 ja 2012. Šahtjor pääsi ensimmäisen kerran eurokentille vuoden 2006 Intertoto-cupissa, jossa se kohtasi ensimmäisellä kierroksella valkovenäläisen FC MTZ-RIPOn häviten yhteismaalein 4–6. Šahtjor pelasi kauden 2013–2014 Mestarien liigan karsinnoissa. Se pudotti valkovenäläisen BATEn ja albanialaisen Skënderbeun mutta hävisi viimeisellä karsintakierroksella skotlantilaiselle Celticille eikä näin selvinnyt lohkovaiheeseen. Häviö viimeisellä kierroksella oikeutti sekin kuitenkin Šahtjorin osallistumaan alempaan Eurooppa-liigaan historiallisesti ensimmäisenä kazakstanilaisjoukkueena. Juha Malinen palkattiin seuran valmentajaksi helmikuussa 2007 kaksivuotisella sopimuksella.Juha Maliselle valmennussopimus Kazakstaniin Hän ehti toimia seurassa 7 kuukautta, kunnes tiet erosivat. Malisen erottamishetkellä seura oli kolmannella tilalla kauden ollessa puolivälissä. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Šahtjor
Kapitan Bukajev

Kapitan Bukajev Kapitan Bukajev Aluksen laji Jokijäänmurtaja Rakennustelakka Wärtsilä, Helsinki Rakennusnumero 418 Tilattu 16. toukokuuta 1975 Kölinlasku Vesillelasku 22. maaliskuuta 1978 Luovutus 29. syyskuuta 1978 Suurin pituus 77,60 m Suurin leveys 16,30 m Syväys 3,25 m Uppouma 2 240 t Akseliteho 3 300 kW Nopeus 14 solmua (26 km/h) Miehistö 28 Kapitan Bukajev on venäläinen jokijäänmurtaja. Se on yksi kuuden murtajan sarjasta, joka on tarkoitettu toimimaan Volgan ja Itämeren välisellä vesireitillä sekä Siperian joilla. Avoveden aikana murtajat toimivat hinaus- ja pelastusaluksina. Laivan nimi esiintyy myös muodossa Kapitan Bukayev. Murtajan sisaralukset ovat Kapitan Tšetškin (1977), Kapitan Plahin (1977), Kapitan Tšadajev (1978), Kapitan Krutov (1978) ja Kapitan Zarubin (1978). Kapitan Bukajevin koneisto on dieselsähköinen ja sen dieselteho on 4 650 kilowattia ja akseliteho 3 300 kilowattia. Aluksessa on kolme Wärtsilä-Vaasa 12V22 -dieselmoottoria, kolme potkuria ja kolme peräsintä. AEG:n valmistamat potkurimoottorit toimivat tasavirralla ja niitä syötetään tyristorisiltojen kautta. Koneisto toimii voimalaitosperiaatteella, jossa pääkoneet tuottavat kaiken tarvittavan sähkötehon, joten apukoneita murtajassa ei ole. Konehuone on miehittämätön. Jäissäkulkua helpottamassa on Wärtsilän ilmapuhallusjärjestelmä ja siltojen alittamiseksi mastot, tutkamastot ja antennit voidaan kääntää alas. ==Lähteet== * Navigator 1978:1 s. 46–47 ja 1978:10 s. 7 Luokka:Jäänmurtajat
Daniel Bovet

Daniel Bovet (23. maaliskuuta 1907 – 8. huhtikuuta 1992) oli sveitsiläissyntyinen italialainen farmakologi, jolle myönnettiin vuonna 1957 Nobelin lääketieteen palkinto. Bovet syntyi tuli tunnetuksi muun muassa antihistamiinin, curare-tyyppisen lihasrelaksantin ja sulfoamidien löytämisestä tai kehittämisestä. Hän valmistui Geneven yliopistosta 1927 ja sai tohtorinarvon 1929. Hän työskenteli vuoteen 1947 saakka Pariisin Pasteur- instituutissa, mutta siirtyi sitten Roomaan. Bovetista tuli mm. vuonna 1964 Sassarin yliopiston professori. Hän kuoli Italiassa 1992. Bovet puhui äidinkielenään esperantoa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset farmakologit Luokka:Italialaiset farmakologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Esperantistit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Ranskan merentakaiset alueet

Ranskan merentakaiset alueet () ovat Euroopassa sijaitsevan Ranskan alueet, jotka sijaitsevat manner-Ranskasta tai Kuusikulmiosta (valtion muoto kartalla) katsottuna valtameren takana. Alueet kuuluvat Euroopan unioniin, mutta eivät Schengen-alueeseen. Niiden rahayksikkönä on euro. Poikkeuksena ovat Ranskan Polynesia ja Uusi-Kaledonia, joiden rahayksikkö on CFP-frangi, jonka arvo on tosin myös sidottu euroon. Yhteensä merentakaisilla alueilla asuu noin 2,6 miljoonaa asukasta ja niiden yhteenlaskettu pinta-ala 126 000 km2. Merentakaisille alueille on oma ministeriö ja ministeri Ranskan hallituksessa. Nykyisenä ministerinä toimii Sébastien Lecornu. Merentakaisille alueille on myös kiintiöity vähintään yksi paikka sekä Ranskan kansalliskokouksessa (députés) että senaatissa (sénateur). Ranskan perustuslaki ei nimeä muita virallisia lippuja kuin Ranskan trikolorin. Ranskan Polynesialla, Uudella- Kaledonialla sekä Wallis ja Futunalla on lupa muuhun viralliseen lippuun. Muiden merentakaisten alueiden liput ovat epävirallisia. == Merentakaiset departementit == Alue Epävirallinen lippu Sijainti Pääkaupunki Asukasluku Pinta-ala (km2) Kansan- edustajat Senaat- torit Guadeloupe Atlantin valtameri, Pohjois-Amerikka Basse-Terre 387 629 1 628,4 4 3 Martinique Atlantin valtameri, Pohjois-Amerikka Fort-de-France 368 783 1 128,0 3 2 Mayotte Intian valtameri, Afrikka Mamoudzou 270 372 374,0 2 2 Ranskan Guayana Etelä-Amerikka Cayenne 276 128 83 533,9 1 2 Réunion Intian valtameri, Afrikka Saint-Denis 855 961 2 503,7 7 4 Lähteet: == Merentakaiset yhteisöt == Ranskan Polynesiaan kuuluvat saaret: Luettelo Ranskan Polynesian saarista Alue Lippu Sijainti Pääkaupunki Asukasluku Pinta-ala (km2) Kansan- edustajat Senaat- torit Tyynimeri, Oseania Papeete 274 217 4167 3 2 Saint-Barthélemy Atlantin valtameri, Pohjois-Amerikka Gustavia 9 961 25 1 1 Saint Martin Atlantin valtameri, Pohjois-Amerikka Marigot 35 334 53,2 1 1 Saint-Pierre ja Miquelon Atlantin valtameri, Pohjois-Amerikka Saint-Pierre 5 997 242 1 1 Wallis ja Futuna Tyynimeri, Oseania Mata-Utu 12 197 124,2 1 1 Lähteet: == Erityisyhteisö == Alue Lippu Sijainti Pääkaupunki Asukasluku Pinta-ala (km2) Kansan- edustajat Senaat- torit" Uusi-Kaledonia Tyynimeri, Oseania Nouméa 268 767 18 775,5 2 2 Lähteet: == Asumattomat territoriot == Alue Lippu Sijainti Pinta-ala (km2) Clippertoninsaari Tyynimeri, Pohjois-Amerikka 5 Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet Intian valtameri, Afrikka ja Etelämanner 2 367 400 Lähteet: == Katso myös == * Ranskan aluehallinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * L’outre-mer * Outremer.com *
Grazin tuomiokirkko

Grazin tuomiokirkko () on gotiikkaa edustava kirkkorakennus Itävallan toiseksi suurimmassa kaupungissa Grazissa. Se on rakennettu alun perin 1400-luvulla, mutta se on kokenut historiansa aikana monia muutoksia. 1600-luvulla lopulla ja 1700-luvun alussa sen toimiessa jesuiittakirkkona sisätilat sisustettiin uudelleen barokkia edustaviksi. Kirkon freskot ovat peräisin Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik III:n ajalta, ja alttarin on suunnitellut Georg Kraxner. Tuomiokirkkona kirkko on ollut vuodesta 1786. Sen nykyiset urut on rakennettu vuonna 1978. == Aiheesta muualla == * Tuomiokirkon historiaa Grazin matkailusivustolla Tuomiokirkko Luokka:Itävallan kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Rautakeuhko

Rautakeuhko eli tankkirespiraattori oli ensimmäinen käyttökelpoinen hengityslaite. Sen kehitti 1929 Philip Drinker Yhdysvalloissa. Rautakeuhko toimii alipaineperiaatteella. Potilas makaa teräksisen tankin sisällä niin, että vain pää tulee ulos. Kaulan kohdalla on ilmatiivis kumikalvo. Sähkömoottorin ja nokka-akselilla toimivan alipainepumpun avulla tankin sisään kehitetään alipainetta niin, että potilaan pallea vetää hengityselimiä alipaineen tahdissa ja alipaine aikaansaa normaalin hengitysrytmin. Rautakeuhko pelasti monen poliopotilaan hengen 1940- ja 1950-lukujen suurissa polioepidemioissa. Vaikeimmissa paralyyttisissä poliotapauksissa potilaan hengityslihakset halvaantuvat ja ilman tekohengitystä hän kuolee tukehtumiseen: kun potilas sijoitettiin rautakeuhkoon, hänet saatiin pidettyä hengissä kriittisen vaiheen yli. Yleensä tekohengitystä tarvittiin muutamasta vuorokaudesta muutaman kuukauden ajaksi kunnes taudista selvinneet neuronit kehittivät uusia aksoneja ja potilas kykeni jälleen hengittämään omin voimin, mutta joissakin tapauksissa halvaus jäi pysyväksi. Rautakeuhko jäi pois käytöstä 1950-luvun puolivälistä lähtien, kun tehokkaammat ja kevyemmät ylipainehengityslaitteet yleistyivät. Suomessa rautakeuhkoja oli 1950-luvulla käytössä Auroran sairaalassa, kunnes ne korvattiin ylipainehengityslaitteilla. Rautakeuhkon kaltaisia alipainehengityslaitteita käytetään kuitenkin yhä joissakin tilanteissa, kuten Ondinen syndrooman hoidossa, jossa joko kurkkuavanteen tekeminen hengityslaitteen letkua varten on epäkäytännöllistä tai jossa tekohengitystä tarvitaan vain vaikkapa yöajaksi. ==Aiheesta muualla== Luokka:Sairaalatekniikka
Prodrive

Prodrive on englantilainen urheiluautovalmistaja, joka on perustettu vuonna 1984. Toiminnanjohtajana aloitti David Richards, joka oli aiemmin saavuttanut kartturina maailmanmestaruuden rallin MM-sarjassa suomalaisen ralliajajan Ari Vatasen kanssa vuonna 1981. Prodriven päämaja sijaitsee Banburyssa Isossa- Britanniassa ja yritys suunnittelee sekä rakentaa autoja tunnetuille kilpatalleille kuten Subaru ja Aston Martin. Vuonna 2006 Prodriven kilpatalli hyväksyttiin FIAn Formula 1 -sarjaan kaudelle 2008. Tästä huolimatta talli jätti osallistumatta kauteen 2008, koska se ajautui erimielisyyksiin FIAn kanssa asiakastalleja koskevassa autokiistassa (Prodrive olisi tehnyt yhteistyötä McLarenin kanssa). Talli haki myös paikkaa kaudeksi 2010, mutta ei tullut hyväksytyksi. Prodrive on tunnettu yhteistyöstään Subarun kanssa rallin MM-sarjassa, jossa Richards toimi myös tallipäällikkönä, mutta yhteistyö päättyi Subarun vetäytymiseen lajista kauden 2008 jälkeen.. 2010-luvun alussa Prodrive teki yhteistyötä Mini John Cooper Works WRC -rallitallin kanssa, mutta menetti Minin tehtaan tuen vuonna 2012. == Katso myös == *Prodrive F1 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset yritykset
Mariatrostin basilika

Mariatrostin basilika () on basilika Itävallan toiseksi suurimmassa kaupungissa Grazissa. Se sijaitsee noin 469 metriä korkean Purberg-mäen huipulla, ja kirkkoon johtaa 216 porrasta. Kirkon kaksi tornia ovat korkeudeltaan 61 metriä. Basilika edustaa arkkitehtoonisesti barokin tyylisuuntaa. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Andreas Stengg ja Johann Georg Stengg, ja se rakennettiin vuosina 1714–1724. Sisätilojen freskot ovat Lukas von Schramin ja Johann Baptist Scheidtin käsialaa. Kirkon saarnatuolin on puolestaan luonut Veit Königer vuonna 1779. Kirkkorakennus on ollut basilika vuodesta 1999 lähtien, jolloin tittelin myönsi sille Paavi Johannes Paavali II. Sitä ennen kirkko tunnettiin Mariatrostin pyhiinvaelluskirkkona. Vuosina 1842–1996 kirkko toimi fransiskaaniluostarina. == Aiheesta muualla == * Tietoa basilikasta Grazin matkailusivustolla Luokka:Grazin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan kirkot Luokka:Kivikirkot
Stadtpfarrkirche

Stadtpfarrkirche on kirkko Grazissa, Itävallan toiseksi suurimmassa kaupungissa. Kirkon historia alkaa vuodesta 1440, jolloin keisari Fredrik III rakennutti pienehkön kappelin Grazin entiseen juutalaiskaupunginosaan. Dominikaanit, joiden hallussa kappeli oli, muuttivat sen kolmilaivaiseksi goottilaista arkkitehtuuria edustavaksi kirkoksi. Dominikaanit joutuivat lähtemään kirkosta vuonna 1585, kun arkkiherttua Kaarle II muutti kirkon kunnalliseksi pitäjänkirkoksi. 1800-luvulla kirkon barokkiaikaiset alttarit korvattiin uusgoottilaisilla alttareilla. Barokkinen Johannes Nepomukin kappeli on kuitenkin säilynyt. Sen rakennutti alun perin Josef Hueber. Kirkon urut ovat puolestaan peräisin vuodelta 1970. Urut rakennutti vorarlbergiläinen yritys Rieger. Kirkon torni valmistui vuoden 1780 tienoilla, ja sen suunnitteli arkkitehti Joseph Stengg. Luokka:Grazin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan kirkot Luokka:Kivikirkot
Atomifysiikka

Atomifysiikka on laajassa merkityksessä aineen atomirakennetta ja ominaisuuksia tutkivaa fysiikkaa, tavallisesti kuitenkin atomien elektroniverhoa ja siihen liittyviä ilmiöitä tutkiva fysiikan osa. == Lähteet == * == Kirjallisuutta == * *
Snorkkeli

thumb|Sukeltajan snorkkeli Snorkkeli on putki, jonka avulla ihminen tai kone saa pinnalta ilmaa veden alle. Nimitys tulee samaa tarkoittavasta saksan kielen sanasta Schnorchel.Kaarina Turtia: Sivistyssanat, s. 908. Otava 2001 ==Sukeltajan snorkkeli== Snorkkeli on maskin ja räpylöiden ohella sukeltajan perusvälineitä. Sitä käytetään matkauintiin pinnalla: snorkkelia käyttävä sukeltaja voi tarkkailla näkymiä vedessä ja uida tasaisesti tekemättä ilmanottoliikkeitä. Urheilusukelluksessa käytettävissä snorkkeleissa putken yläpää on avoin tai siinä on veden roiskumista estävä läppä. Snorkkelissa olevan ilman ansiosta sinne ei mene helposti vettä. Avoin snorkkeli tyhjennetään tarvittaessa puhaltamalla. Markkinoilla on kuitenkin myös pöytätennispalloon tai vastaavaan yksinkertaiseen kelluvaan sulkukappaleeseen perustuvia venttiilisnorkkeleita, jotka voivat epäkuntoon joutuessaan olla vaarallisia. Snorkkeli kiinnitetään maskin vasemmalle puolelle. Snorkkeli tulee valita sukeltajan koon mukaan, ja sen suukappaleen tulee olla sellainen, ettei se hankaa. ==Sukellusveneen snorkkeli== Dieselkäyttöinen sukellusvene käyttää sähkömoottoreita sukelluksissa ajoon ja dieselmoottoreita ollessaan pinnalla. Snorkkelin avulla sukellusveneet saattoivat pysytellä poissa pinnalta ja silti käyttää pääkoneitaan säästäen näin akkujaan. Sukellusveneen snorkkelia on kutsuttu myös ilmamastoksi.Facta 2001 s. 423 ==Muiden ajoneuvojen snorkkelit== Lähinnä sotilasajoneuvoissa, kuten maastoautoissa ja panssarivaunuissa, voi olla snorkkeli vesistöjen ylittämiseksi uiden tai pohjaa pitkin kahlaten. ==Lähteet== Luokka:Sukellusvarusteet
Charles Thomson Rees Wilson

C.T.R. Wilson eli Charles Thomson Rees Wilson (14. helmikuuta 1869 - 15\. marraskuuta 1959) oli skotlantilainen fyysikko ja meteorologi. Hän toimi professorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1924–1934. Wilson tutki muun muassa vesihöyryn tiivistymistä ja meteorologian sähköisiä ilmiöitä. Hän sai vuonna 1927 Nobelin fysiikanpalkinnon menetelmästään, jolla tehdään sähköisesti varattujen kappaleiden radat näkyviksi sumukammiossa. Wilson syntyi lähellä Edinburghia. Hän menetti isänsä neljävuotiaana ja muutti äitinsä kanssa Manchesteriin, missä kävi koulunsa ja aloitti yliopisto- opintonsa. Hän opiskeli biologiaa ja aikoi tulla lääkäriksi. Vuonna 1888 hän lähti stipendin turvin Cambridgeen, missä suoritti tutkintonsa 1892. Siellä hän kiinnostui fysiikasta ja kemiasta. Seistessään Ben Nevis -vuorella 1894 hän ihaili sumuvarjoja ja muita haloilmiöitä ja päätti tuottaa samanlaisen laboratoriossa. Tuottaessaan pisaroita Cavendishin laboratoriossa hän alkoi miettiä, mistä pölyttömään ilmaan tuli tiivistymisytimiä. Hän altisti alkeellisen pilvikammionsa röntgensäteille, ja tiivistyminen kiihtyi, mikä tuki ajatusta, että säteily sai ilman ionisoitumaan. Hänet palkattiin tutkimaan ilmakehän sähköilmiöitä ja ioneita tiivistymisytiminä, ja sumukammio valmistui vasta 1911. Monet tutkijat alkoivat käyttää sitä eri puolilla maailmaa, ja sen avulla varmistettiin monia alkeishiukkasten ominaisuuksia. ==Lähteet== Luokka:Skotlantilaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Boerboel

Boerboel on eteläafrikkalainen koirarotu. Rodulla ei ole FCI:n rotumääritelmää, mutta Kennel Union of Southern Africa on hyväksynyt sen. Rotua tavataan jonkin verran Suomessakin. == Ulkonäkö == Boerboel on vahva ja voimakasrakenteinen koira. Sillä on vahva luustonrakenne, sileä turkki, hyvä rakenne ilman selviä puutteita ja virheitä, joista saa miinuspisteitä rotumääritelmässä. Urosten on näytettävä maskuliinisemmilta kuin narttujen. == Luonne ja käyttäytyminen == Boerboel on luonteeltaan kuuliainen, luotettava ja älykäs ja sillä on myös erinomainen vartioimisvaisto. Se on peloton ja uskollinen eikä sen luonteenpiirteisiin kuulu voimakas aggressiivisuus. Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010. == Alkuperä == Boerboelin historia kytkeytyy vahvasti alueella asuneisiin buureihin, mistä myös nimen alkuosa "boer" juontaa juurensa. Euroopasta tulleet siirtolaiset toivat mukanaan bulldoggeja ja bullmastiffeja, mutta jotkin raportit antavat olettaa, että myös paikallinen rotu africanis on saattanut vaikuttaa nykyisen boerboelin verenperimään. Boerboel polveutuu vanhasta buurikoirasta, joka puolestaan jalostettiin mastiffeista ja bulldoggeista. Alkuperäistä buurikoiraa käytettiin suurriistan metsästykseen ja maatilojen vartiointiin, mutta nykyistä rotua alun perin yksinomaan jälkimmäiseen tehtävään.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 618-619. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. 1900-luvun aikana boerboel alkoi sekoittua muihin koiriin ja täten myös harvinaistua. 1980-luvulla perustettiin Boerboel Association, jonka viisi perustajajäsentä päättivät elvyttää rodun. He alkoivat etsiä syrjäisemmiltä alueilta aitoja puhdasrotuisia yksilöitä: heidän päämääränään oli löytää ne yksilöt, jotka olivat niin maantieteellisesti eristyneitä, etteivät ne olleet altistuneet risteytymisille. Lopulta he onnistuivat tavoitteissaan jalostaa boerboel takaisin alkuperäiseen muotoonsa. Etelä-Afrikassa rodun kattojärjestö on Suid Afrikaanse Boerboeltelers Vereniging, minkä lisäksi on olemassa mm. United States Boerboel Association ja All-Russian Boerboel Association. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Boerboelit ry *Tuebor Boerboels *Bosguard Boerboels Suomi *Boerboel Suomessa Luokka:Eteläafrikkalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Mastiffit
Jean Baptiste Perrin

Jean Baptiste Perrin (30. syyskuuta 1870 – 17. huhtikuuta 1942) oli ranskalainen fyysikko. Hän oli fysiikan ja kemian professori Sorbonnessa vuodesta 1910. Perrin tutki muun muassa Brownin liikettä ja määritti Avogadron luvun useilla eri tavoilla. Hän sai vuonna 1926 Nobelin fysiikanpalkinnon. Perrin syntyi Lillessä ja opiskeli siellä École Normal Supérieuressa. Hän väitteli vuonna 1897 röntgen- ja katodisäteistä, ja pääsi Sorbonneen lehtoriksi. Vuonna 1910 hänestä tuli professori, ja jatkoi tässä virassa kunnes saksalaiset valloittivat maan 1940. Perrin tutki nesteeseen liuenneiden hiukkasten Brownin liikettä ultramikroskoopilla, ja vahvisti havainnoillaan Albert Einsteinin teorian.Jean Perrin Encyclopedia Britannica Ensimmäisessä maailmansodassa Perrin oli pioneerijoukkojen upseeri. Saksalaisten miehittäessä Ranskan Perrin pakeni Yhdysvaltoihin, missä hän kuoli 1942. == Lähteet == Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Thüringeninmetsä

Thüringeninmetsä () on runsasmetsäinen keskikorkea vuoristo Saksan osavaltiossa Thüringenissä. Vuoristo kulkee osavaltion halki luoteesta kaakkoon. Se on suunnilleen 130 km pitkä ja 35 km leveä. Tarkkaan ottaen puhutaan kahdesta vuoristosta, jotka sulautuvat katselijalle yhteen, nimittäin läntiseen thüringeninmetsään ja Thüringenin Liuskevuoristoon vuoriston itäosassa. Ennen koko vuoristoa kutsuttiin thüringeninmetsäksi. Oikea thüringeninmetsä alkaa Eisenachin kaupungin läheltä ja jatkuu kaakkoon Gehrenin ja Lichtenaun väliin. Thüringeninmetsän korkein vuori on Großer Berberg (982 m), joka sijaitsee Suhlin kaupungin lähellä. Muita merkittäviä vuoria ovat Großer Inselsberg (916 m) ja Schneekopf (978 m). Vuoristo muodostuu suureksi osaksi vulkaanisesta Porfyyri-kivestä. Thüringeninmetsän harjalla ja vielä Saale-joella saakka kulkee Rennsteig-vaellusreitti (toiselta nimeltään Rennweg), joka muodosti perinteiden rajan pohjoisen ja keskisen Saksan välissä eli rajan Thüringenin ja Saksan maakunnan Franken välissä. Murteet ja perinteiset tavat ovat erilaisia Rennsteigin molemmilla puolilla. Vuoteen 1973 asti Rennsteig on kilpailupaikka Rennsteig-juoksulle, joka on saksalainen ultramaratonjuoksu. Joka toukokuu noin 10 000 ihmistä osallistuu kilpailuun. Rennsteigin ja thüringeninmetsän aihetta on myös käsitelty kansanlaulussa "Rennsteiglied". Laulun sanat ovat Karl Müllerin, ja melodian on säveltänyt Herbert Roth (1926–1983), Suhlista. Laulu käsittelee yhteenkuuluvuutta Thüringenin maan ja luonnon kanssa. Se sai ensi-iltansa 14. huhtikuuta 1951 Suhlin lähellä olevan Hirschbachin seurakuntasalissa. Vuoriston luoteisessa päässää sijaitsee Wartburgin linna Eisenachin äärellä. Tässä linnassa Martti Luther asui maanpakonsa aikana vuodesta 1521 vuoteen 1522 kääntämässä uutta testamenttia saksaksi. Linna kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Lisäksi thüringeninmetsä on kuuluisa sen Oberhofin lähellä olevista talviurheilupaikoista, missä järjestetään kansainvälisiä talvikisoja (mm. kelkkailu, mäenlasku ja pohjoismaiset hiihtolajit). Sekä maisemallisien erikoisuuksien että hyvän ilmaston vuoksi thüringenin metsä on merkittävä matkailukohde Saksassa. ==Katso myös== *Thüringen *Wartburgin linna ==Aiheesta muualla== *Tietoa thüringeniläisen metsän seudusta saksan kielessä *saksankielen sivu Rennsteigistä Luokka:Saksan vuoristot Luokka:Thüringen Luokka:Oberhof