EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oderinhaffi

Oderinhaffi (myös Stettininhaffi tai Szczezininhaffi; , ) on Itämeren etelärannikolla sijaitseva haffi eli laguunimainen jokisuuhun muodostunut vesialue. Se sijaitsee Oderjoen suulla Saksassa ja Puolassa, Szczecinin kaupungin luoteispuolella. Haffin erottavat Itämeren Pommerinlahdesta Usedomin ja Wolinin saaret. Sen yhdistää Itämereen kolme kapeaa vesiväylää: Dziwna, Świna ja Peenestrom. Haffin pinta-ala on 687 neliökilometriä, keskisyvyys noin neljä metriä ja suurin syvyys kuusi metriä. Syksyllä 2020 Puolan Stettininhaffiin alettiin rakentaa kahta ympyränmuotoista tekosaarta Świnoujście–Szczecin-väylän ruoppauksen yhteydessä. Saarista molempiin istutetaan kasvillisuutta, ja niistä eteläisempi säilyy läjitysalueena muita alueella tehtäviä ruoppauksia varten. Saarten työnimet ovat W22 ja W28. Niiden läpimitat ovat 1 250 ja 1 780 metriä ja pinta-alat 123 ja 250 hehtaaria. Saarten korkeus tulee olemaan noin viisi metriä. Saarten on tarkoitus valmistua maaliskuussa 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haffit Luokka:Puolan ja Saksan raja
Lastensuojelulaki

Lastensuojelulaki (, ) on Suomen lastensuojelulainsäädännön ydin, johon on sisällytetty tärkeimmät lastensuojelua koskevat säännökset. Lastensuojelulain ohella muun muassa laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta sekä lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat lasten suojelua ja kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina muun lapsi- ja rikosoikeuden ohella. Nykyinen lastensuojelulaki tuli voimaan 1.1.2008. Vuonna 2014 lastensuojelulakia on pyritty uudistamaan ja näin tavoitellaan lastensuojeluongelmien vähentämistä.Heinonen, Hanna: Sosiaalihuoltolain uudistus poistaisi turhaa lastensuojelun asiakkuutta. Lastensuojelun Keskusliitto 8.5.2014. == Katso myös == *Sosiaalihuoltolaki *Rikos *Väkivalta *Pahoinpitely *Lapsen kaltoinkohtelu *Lapsen hyväksikäyttö *Vauvan ravistelu *Kuritus *Mediaväkivalta *Päihteet *Alkoholismi *Fetaalialkoholisyndrooma *Huostaanotto == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Vuoden 1983 lastensuojelulaki (kumottu) *Luonnos lastensuojelulaiksi 2014 Lastensuojelulaki Luokka:Perheoikeus Luokka:Lastensuojelu Suomessa Luokka:Syrjintä Suomessa Luokka:Väkivaltarikokset
Puolustusministeri

Puolustusministeri on valtion hallituksen jäsen, joka säätelee maanpuolustusta. Puolustusministeri on usein merkittävässä roolissa valtion politiikassa. Hallitusten alkuaikoina 1700-luvun lopussa käytettiin usein nimitystä sotaministeri. Toisen maailmansodan jälkeen ryhdyttiin suosimaan nimitystä puolustusministeri. Usein ministeri asetettiin vastuuseen myös maa-, meri-, ja ilmasodankäynnistä. Monissa maissa puolustusministerin virka siirrettiin jonkinlaiseen kansalliseen turvallisuuskomissioon, jolloin valtionpäämies saattoi paremmin hallita sekä sotilaallisia että diplomaattisia asioita. Demokraattisissa valtioissa puolustusministeri on tavallisesti siviilihenkilö armeijan siviilimääräysvallan turvaamiseksi, mutta diktatuurivaltioissa virka voi olla upseerilla, joka on myös sotavoimien komentaja. *
Booker Ervin

Booker Telleferro Ervin II (31. lokakuuta 1930 – 31. heinäkuuta 1970) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Ervin syntyi Denisonissa, Teksasissa. Hän soitti alun perin pasuunaa, mutta perehtyi tenorisaksofoniin Yhdysvaltain ilmavoimissa palvellessaan. Hän opiskeli musiikkia Bostonissa ja teki levytysdebyyttinsä Ernie Fieldsin yhtyeen kanssa vuonna 1956. Ehkä parhaiten Ervin muistetaan yhteistyöstä, jota hän teki vuosina 1956–1962 jazzmusiikin legendan Charles Mingusin kanssa. Häntä kuullaan useilla Mingusin merkittävillä levyillä. 1960-luvulla hän johti omaa kvartettiaan ja teki yhteistyöttä Randy Westonin kanssa. Suuren osan vuosista 1964–1966 hän vietti Euroopassa. Ervin kuoli munuaistautiin ennenaikaisesti vain 39-vuotiaana. Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta

Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta on Suomen perhe- ja lapsilainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät lapsenhuoltoa koskevat säännökset. Tämän lain ohella muun muassa avioliittolaki, isyyslaki, laki lapsen huoltoa ja tapaamisoikeutta koskevan päätöksen täytäntöönpanosta sekä lapsen oikeuksien sopimus ja lastensuojelulaki määrittelevät lapsenhuoltoon ja -suojeluun liittyviä oikeuksia, velvollisuuksia ja päätöksentekoa sekä lapsen kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina lapsi- ja perheoikeudessa. Uusittu laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta astui voimaan joulukuussa 2019. 1 § Lapsen huolto: Lapsen huollon tarkoituksena on turvata lapsen tasapainoinen kehitys ja hyvinvointi lapsen yksilöllisten tarpeiden ja toivomusten mukaisesti. Huollon tulee turvata myönteiset ja läheiset ihmissuhteet erityisesti lapsen ja hänen vanhempiensa välillä. Myös muita lapselle tärkeitä ihmissuhteita on vaalittava. Lapselle tulee turvata hyvä hoito ja kasvatus sekä lapsen ikään ja kehitystasoon nähden tarpeellinen valvonta ja huolenpito. Lapselle on pyrittävä antamaan turvallinen ja virikkeitä antava kasvuympäristö sekä lapsen taipumuksia ja toivomuksia vastaava koulutus. Lasta on suojeltava kaikenlaiselta ruumiilliselta ja henkiseltä väkivallalta, huonolta kohtelulta ja hyväksikäytöltä. Lasta tulee kasvattaa siten, että lapsi saa osakseen ymmärtämystä, turvaa ja hellyyttä. Lasta ei saa alistaa, kurittaa ruumiillisesti eikä kohdella muulla tavoin loukkaavasti. Lapsen itsenäistymistä sekä kasvamista vastuullisuuteen ja aikuisuuteen tulee tukea ja edistää. 2 § Tapaamisoikeus: Tapaamisoikeuden tarkoituksena on turvata lapselle oikeus luoda ja säilyttää myönteinen ja läheinen suhde vanhempaansa, jonka luona lapsi ei asu. Tapaamisoikeuteen kuuluu, että lapsi saa ajoittain olla tämän vanhemman luona tai tavata tätä muualla taikka pitää tähän yhteyttä muulla tavoin. Lapsen kummankin vanhemman on omalta osaltaan myötävaikutettava tapaamisoikeuden toteutumiseen. Vanhemman on kasvatustehtävässään vältettävä kaikkea, mikä on omiaan aiheuttamaan haittaa lapsen ja toisen vanhemman väliselle suhteelle. ==Lähteet== lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Usedom

Usedom () on Itämeressä, Saksan ja Puolan pohjoisrannikolla Oderinhaffin edustalla sijaitseva saari. Suurin osa saaresta kuuluu Ostvorpommernin piirikuntaan Saksan Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Saari on pinta- alaltaan noin 445 neliökilometriä, josta 373 neliökilometriä sijaitsee Saksan ja 72 neliökilometriä Puolan puolella. Asukkaita Usedomissa on yhteensä 76 500, josta 31 500 asuu Saksassa ja 45 000 Puolassa. Saaren asukasluvultaan suurin kaupunki on Świnoujście (). == Historia == Noin vuodesta 1000 vuoteen 1945 myös saaren itäinen, nykyisin Puolalle kuuluva alue oli saksankielinen. Itäinen puoli on ollut osa Puolaa vuodesta 1945 lähtien. Tuolloin alueen saksankielinen väestö karkotettiin Saksan puolelle. Saari on kuulunut myös Ruotsille, vuosina 1648–1720. Toisessa maailmansodassa Luftwaffe testasi saaren Peenemünden kylässä ohjuksiaan ja rakettejaan, mukaan lukien V1- ja V2-ohjuksia. Toisen maailmansodan aikaan saarella oli myös Saksan keskitysleirejä. Luokka:Itämeren saaret Luokka:Puolan maantiede Luokka:Saksan saaret Luokka:Mecklenburg-Etu-Pommeri
Isyyslaki

Isyyslaki (1975/700) on perhe- ja lapsilainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät lapsen ja hänen isänsä välisen sukulaisuussuhteen toteamisesta ja vahvistamisesta sekä isän lapsenhuoltoa koskevat säännökset. Tämän lain ohella muun muassa Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta, Lastensuojelulaki, sekä Lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat vanhemmuuteen, isyyteen, lapsenhuoltoon ja -suojeluun liittyviä oikeuksia, velvollisuuksia ja päätöksentekoa sekä lapsen kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina lapsi- ja perheoikeudessa. Isyyslain voimaan tullessa vuonna 1976 isyyslain voimaapanolain 7 §:n 2 momentti edellytti, että ennen isyyslain voimaantuloa syntyneiden henkilöiden isyyttä koskeva kanne on pantava vireille viiden vuoden siirtymäajan kuluessa. Tätä säännöstä on sittemmin arvosteltuKirjallinen kysymys 36/2000 vp, mutta korkein oikeus on todennut, että säännöstä on noudatettava KKO 2003:107. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi vuonna 2007 eräässä kyproslaisessa tapauksessaPhinikaridou-tapaus, että Kyproksen vastaava laki on ihmisoikeussopimuksen kanssa ristiriidassa siltä osin kun henkilö ei määräajan kuluessa voi käynnistää isyyden vahvistamisprosessia, kun hän ei tiedä, kuka voisi olla hänen isänsä, eli kenet tulisi haastaa oikeuteen. Tämän tuomion perusteella Helsingin hovioikeus on joulukuussa 2009 aiemmasta korkeimman oikeuden ratkaisusta poiketen vahvistanut isyyden tapauksessa, joka lain mukaan olisi tullut jättää tutkimatta, koska jutun kantaja oli syntynyt ennen vuotta 1976 Helsingin Sanomat 8.12.2009: Poika sai oikean isänsä vahvistettua laillisen määräajan jälkeen . == Katso myös == * Avioliitto * Avoliitto * Avioliittolaki * Avioliittoasetus * Perheoikeus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Isyyslaki *Isyyslain voimaanpanolaki Isyyslaki Isyyslaki Luokka:Isyys
Jämsänkosken tehdasrata

Jämsänkosken teollisuusrata oli paikallisen selluloosatehtaan kuljetuksia varten vuonna 1920 rakennettu kapearaiteinen rautatie Jämsänkoskella Jämsässä. Alun perin raideleveys oli 500 mm, mutta rata muutettiin 750 mm raideleveydelle vuosina 1926-1927\. Radalla oli käytössä Montania–moottoriveturi sekä viisi höyryveturia. Rata muutettiin 1940-luvulla leveäraiteiseksi ja kapearaiteet purettiin vuoteen 1950 mennessä, jolloin viimeinenkin veturi romutettiin. Mikään näistä vetureista ei kelvannut sotakorvauksena. Tehdas siirtyi vuonna 1920 Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle ja sen alueelle tuotiin 1970-luvulla varastoitavaksi sittemmin Museorautatieyhdistys ry:lle lahjoitettu ja nykyisin Haapamäelle sijoitettu saksalainen T9-teollisuushöyryveturi. Tehtaan alueella on muistomerkkinä alun perin Valkeakoskella palvellut Hanomag-leveäraidehöyryveturi. Tehtailla oli oma Move66 –teollisuusveturi (Valmet 6624/1982, 0-6-0dh). Veturi on sittemmin poistettu ja myyty jälleenmyytäväksi Pajakulma Oy:lle Tampereelle. ==Lähteet== * Resiina-lehti * Pölhö, Eljas: Suomen juna- ja raitiovaunukuvasto 1.1.1996 ==Aiheesta muualla== *UPM-Kymmene Oyj, Jämsänkosken tehtaat, Move66 (Pajakulma) Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Teollisuusjunat ja -radat Luokka:Jämsän historia Luokka:Jämsän liikenne Luokka:Jämsänkoski
The Scaramangas

The Scaramangas on suomalainen indie-popia soittava musiikkiyhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Kahden EP:n jälkeen bändi solmi levytyssopimuksen Edel Recordsin kanssa ja syksyllä 2005 julkaistiin debyyttialbumi All is good now. Toukokuussa 2007 julkaistiin yhtyeen toinen levy, nimeltään Don't follow the weak. Bändin jäsenet ovat Joonas Hakava, Matias Vahtola, Jeppe Cavonius, Martin Panelius ja Kim Liljeström. == Diskografia == === Albumit === *All Is Good Now (2005) *Dont' Follow The Weak (2007) === Singlet === * Eight And A Half (2007) * Let's Talk About It (2007) * The Sun (2007) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * Yhtyeen Myspace-sivut * Scaramangas, The
Keramian teollisuusrata

Keramian teollisuusrata oli Kemiössä toimivan Keramian tiili- ja keramiikkatehtaan kuljetuksia varten rakennettu rata. Yhtiöllä jonkin verran 600 mm:n kapearaiteisia raiteita ja mm. Riihimäen–Lopen rautatien vanhin veturi, Tampella 174/1911, 0-6-0st, “Jekke“. Veturi ostettiin keväällä 1931 ja palveli sodanjälkeiseen aikaan asti, jolloin se romutettiin. Viimeiset aikansa se oli höyrynkehittäjänä eikä kelvannut sotakorvaukseksi. Yhtiöllä ehti olla lisäksi yksi Deutz MLH 332-moottoriveturi (27211/1939, 0-4-0 dm), joka myytiin Lohikon Tiili Oy:lle Kankaanpäähän ja siirtyi aikoinaan Rosenlew-yhtiön omaisuudeksi muun tiilitehtaan kaluston mukana. Veturiin oli jossain vaiheessa vaihdettu alkuperäisen tilalle 3-sylinterinen Deutz –traktorinmoottori. Muuten se oli raideleveyttä lukuun ottamatta hyvin samanlainen kuin Minkiöllä oleva, toinen poikkeus on kankivoimansiirto. Viimeiset havainnot veturista tehtiin vuonna 1978, jolloin se oli sortuneen tallinsa raunioissa Kankaanpäässä. Vaunuina etupäässä kuuppavaunuja, joista parhaassa kunnossa olleet menivät Kankaanpäähän moottoriveturin mukana. Mikään yhtiön kapearaidekalustosta ei kelvannut sotakorvaukseksi. Keramia-yhtiön kapearaideliikenne loppui jo 60-luvulla, jolloin kalusto romutettiin tai myytiin. Pieniä kiskotuksen pätkiä ja muutamia jo osittain maatuneita kiskottomia, mutta vielä tunnistettavia ratapölkkyjä oli paikallaan vielä elokuussa 1968, jolloin aivan Keramia Oy:n vieressä olleella partiolippukunta Turun Metsänkävijät ry:n leirialueella (jonne tie kulki tehdasalueen läpi) järjestettiin useampien Metsänkävijä–lippukuntien yhteinen kesäleiri. Nykyään ovat kaikki rippeetkin teollisuusradasta hävinneet, pääasiassa jääneet rakennusten tai maanrakennustöiden alle. ==Lähteet== * Lännen pikajuna - Riihimäen-Lopen rautatie 1907-1954, s. 35 * Resiina-lehti2/1982, s. 7 Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Kemiö Luokka:Kemiönsaaren liikenne Luokka:Teollisuusjunat ja -radat Luokka:Suomen entiset rautatiet
Komun rata

Komun rata oli Pyhäjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla sijainnut, suomateriaalista piimaata teollisuuskäyttöön valmistaneen Piimassat Ky:n omistama raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteinen teollisuusrata, jonka liikenne loppui vuonna 1979. Viimeisinä vuosina ei enää ajettu suolle, vaan ainoastaan tehtiin tarvittaessa vaihtotöitä tehdasalueella. Yksi dieselvetureista, Diema 3049/1969, 0-4-0dm, palveli pitkään työveturina Ähtärin eläinpuiston rautatiellä. Veturi on nykyisin yksityisomistuksessa Robert Sands Järnvägin ykkösveturina (2010). Kaksi muuta veturia olivat Schienen-Kuli–tyyppisiä. Muutamien vaunujen telit nykyisin Rokuan rautatiellä turistivaunujen teleinä. ==Lähteet== * Resiina-lehdet; 2/78, S. 28, 4/99, s. 28 * Vaunut.org , kuvateksti ja keskustelu Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Teollisuusjunat ja -radat Luokka:Pyhäjärven liikenne Luokka:Suomen entiset rautatiet
Lauritsalan tehdasrata

Lauritsalan tehdasrata oli Kaukas Oy:n Lauritsalan tehtaiden yhteydessä toiminut sisäistä liikennettä harjoittanut 600 mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen rautatie. Vetureita oli yhteensä toistakymmentä, muun muassa kaksi höyrysäiliöveturia: numero 6, Henschel 20804/1927, 2-6-0f ja numero 7, Lokomo 187/1935, 2-4-0f. Jälkimmäinen veturi oli Suomessa omilla piirustuksilla rakennettu koekappale joka jäi jostain syystä ainoaksi lajissaan. Toinen suomalainen, Rosenlew Oy:n Oulujoki Oy:lle rakentama veturi oli huomattavasti pienempi - ja uniikkikappale sekin. Radalla palveli loppuun asti muun muassa entinen Riihimäen-Lopen rautatien RLR 5´ -veturi, myöhemmin Kaukas 5, Hanomag 9730/1921, 0-4-2t, jonka kattila tosin uusittiin vuonna 1929, jolloin se vaihdettiin turpeelta puulle. Kalusto ei kelvannut sotakorvauksina, ilmeisesti pääosin jo varttuneen ikänsä vuoksi. Koska tehtaiden jatkuvasti kasvava kuljetustarve lopulta ylitti rajusti 600 mm rautatien kapasiteetin ja kalustokin alkoi olla yli aikansa elänyttä, Lauritsalan kapearaiteet lakkautettiin vuonna 1949 - 1953 ja kalusto pääosin romutettiin. Yksi radan vetureista, numero 2, myytiin Karjalankosken rautatielle ja odottaa tänään kunnostuksensa loppuun saattamista. Raideliikenteen kumipyöriä suuremman kapasiteetin ja paremman hyötysuhteen vuoksi entinen kapearaiteisto muutettiin leveäksi ja sillä liikennöi kolme kotimaista valmistetta olevaa teollisuusdieselvetureita. Tehtaiden oma liikenne loppui vuonna 2007; vaihtotyöt siirtyivät VR:lle ja omat veturit pantiin myyntiin. ==Lähteet== * Raskas sekajuna: rautatiehistoriallisia katsauksia meiltä ja muualta, Juuso Hyvärinen (toim.). Toijala: Veturimuseo, 1997. ISBN 952-90-8754-3 (nid.) * Kari Jokinen: Höyrysäiliöveturit - touhukkaat termospullot * Resiina-lehdet. ISSN 0356-0600 Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka: Teollisuusjunat ja -radat Luokka:Lappeenrannan liikenne Luokka:Suomen entiset rautatiet
Avioliittolaki

Avioliittolaki (, ) Suomessa on perhelainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät avioliittoa koskevat säännökset. == Historia == Nykyinen, vuonna 1929 säädetty avioliittolaki kumosi muun muassa vuoden 1734 lain naimiskaaren sekä vuonna 1889 säädetyn lain aviopuolisojen omaisuus- ja velkasuhteista. Oleellisin muutos aikaisempaan verrattuna oli, että tällöin lakkautettiin aviomiehen edusmiesasema vaimoonsa nähden ja puolisot julistettiin oikeudellisesti tasavertaisiksi. Useita aikaisemman lain säännöksiä puolisoiden varallisuus­suhteista oli kuitenkin vielä sen jälkeen sovellettava ennen uuden lain voimaantuloa solmittuihin avioliittoihin niin kauan, kuin molemmat puolisot olivat elossa, eivät olleet eronneet eivätkä ottaneet pesäeroa. Avioliittolakiin on sen voimassa ollessa tehty useita muutoksia. Huomattavimmat niistä tehtiin vuonna 1987, jolloin muun muassa avioeron saaminen tehtiin entistä helpommaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Presidentti vahvisti avioliittolain sukupuolineutraaliksi Yle, 2015 Luokka:Suomen laki Luokka:Perheoikeus
Läskelän rautatie

Läskelän rautatie oli Laatokan pohjoispuolella Harlun Läskelässä Suomen Neuvostoliitolle luovutetulla alueella sijainnut, myös yleistä liikennettä harjoittanut, raideleveydeltään 750 mm:n kapearaiteinen teollisuusrata, joka palveli Läskelän paperitehtaan ja sahan kuljetuksia. Rata perustettiin vuonna 1910 hoitamaan sahan ja tehdaslaitoksen välistä liikennettä. Pääradan pituus oli 6,2 km ja sivu- ja pistoraiteiden suunnilleen yhtä paljon. Radalla oli käytössä kaikkiaan kolme höyryveturia: Tampellan valmistamat numerot 1 ja 2 (194/1912, 0-4-2T ja 228/1914, 0-6-2T) sekä vuonna 1927 ostettu, Hiitolassa sijainneen lakkautetun Pekonlahden–Haukkavaaran metsäradan amerikkalainen Dickson (1083/1899, 0-6-4T) -höyryveturi, joka oli tehokkain radalla olleista. Radalla käytettiin – kuten Jokioisissakin – lavettivaunuja, joiden avulla sahan puutavara voitiin lastata suoraan VR:n vaunuihin ilman siirtokuormausta. Lavetteja oli neljä. Lisäksi radalla oli kaksi matkustajavaunua ja nelisenkymmentä erilaista tavaravaunua. Yhtiö maksoi valtiolle tietyn korvauksen jokaisesta päivästä jonka VR:n vaunu oli LR:n lavetilla, mutta siirtokuormauskulujen poisjäänti teki tästäkin edullisemman vaihtoehdon. Rata jäi vuonna 1940 rajan taakse, ja kun jatkosodan aikana päästiin takaisin, oli jäljellä vain osa ratalinjasta ja molemmat kotimaiset veturit; Dickson oli viety välirauhan aikana pois. Rata saatiin vuonna 1943 kuntoon ja liikenne alkoi taas kahdella veturilla ja kuudella tavaravaunulla kolmen virkailijan voimin. Liikenne oli tavarankuljetusta; matkustajaliikennettä ei – satunnaisia armeijan lomalaiskuljetuksia lukuun ottamatta – enää ollut. Rata jouduttiin hylkäämään vuonna 1944 sotaonnen käännyttyä, ja Päämajan käskystä se jätettiin ehjänä venäläisille, jotka liikennöivät sitä kapearaiteisena aina 1970-luvulle, jolloin se levennettiin. Radalla käytettiin sen venäläisaikoina PT-4- ja Move2-vetureita. Julkista liikennettä ei enää aloitettu, vaan liikenne oli – ja on edelleen – yksinomaan tavaraliikennettä. Radalle jääneitä kahta ajokuntoista veturia ja vaunuja ei otettu huomioon varsinaisissa sotakorvauksissa, mutta kylläkin hyvityksenä sellaisesta suomalaisille jätetystä sotasaaliskalustosta - mm. panssarivaunuista - jota ei haluttukaan palautettavan. Levennetty rata oli kauan teollisuuskäytössä. Neuvostoliiton hajottua sen toiminta hiipui; nykyään rata on käytännössä hylätty ja lähes umpeen kasvanut. Kalustosta ei ole tietoa. ==Lähteet== * Kapeat kiskot * SOTEVAn arkistot, Kansallisarkisto * Olavi Kilpiön rautatiekokoelmat Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Luovutettujen alueiden rautatiet Luokka:Harlu Luokka:Teollisuusjunat ja -radat
Seikun sahan kapearaiteinen rautatie

Seikun sahan kapearaiteinen rautatie oli porilaisen Seikun sahalaitoksen oma, laajimmillaan 15 km laajuinen kapearaiteisten ratojen verkko. Tämän radan erikoisuus oli se, että se paikoitellen oli kolmikiskorakenteinen eli samalla radalla saattoi liikennöidä sekä leveä- että kapearaiteisia junia. == Vetokalusto == Tehtaalla oli viisikin omaa kapearaideveturia ja yksi leveäraideveturi. Yksi kapearaidevetureista oli englantilaisperäinen numero 3, Planet (F. C. Hibberd, 0-4-0dm). Nykyisin radalla on yksi Move250B (Valmet 201/1982, 0-4-0dh), joka on VR:lle toimitetun Tve4 –veturimallin alustalle, korille ja pyörästölle rakennettu, hiukan tehokkaammalla koneella varustettu teollisuusveturi. Aiemmin palvellut Move 51h, (510/1953, 0-6-0dh), ”Murinamylly”, lahjoitettiin Haapamäen Museoveturiyhdistykselle Haapamaenmuseoveturiyhdistys.fi Haapamäen Museoveturiyhdistys ry ja ajoi Porista Haapamäelle omin konein. == Radan loppu == Mikään laitoksen vetureista ei kelvannut sotakorvauksena ja kapearaideliikenne loppui vuonna 1962. Viimeistä junaa ajoi veturi numero 3. == Isonsannan sahan rata ja junalautta == Laitokseen liittyi Kokemäenjoen toisella rannalla sijaitseva Isonsannan saha, jolla oli omaa kapearaideverkkoa 12,3 km. Sahat yhdisti joen poikki kulkenut kapearaiteinen junalautta. ==Katso myös== * Raideleveydet Sisältää tietoa Suomen kapearaiteisista radoista ==Lähteet== * Resiina-lehdet * Markku Nummelin: Kapearaiteiset rautatiet * Olavi Kilpiön rautatiekokoelmat ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Isonsannan saha Sisältää useita kuvia Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Porin liikenne Luokka:Suomen entiset rautatiet
Myrsky (vuoden 2008 elokuva)

Myrsky on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, joka kertoo kaukasiankoira Myrskyn tarinan. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuosiin 1989–1990. Elokuvan on ohjannut Kaisa Rastimo, ja sen ovat käsikirjoittaneet Rastimo ja tuottaja Marko Rauhala. Elokuvan kolme pääosanäyttelijää valittiin koekuvauksien kautta, joihin osallistui 2 000 hakijaa. Elokuvan pääosissa ovat yhdeksänvuotias Ronja Arvilommi, 15-vuotias Sara Tammela, 18-vuotias Antti Väre sekä Laura Malmivaara ja Janne Virtanen. Lisäksi elokuvan sivurooleissa näyttelevät Outi Mäenpää, Ville Virtanen, Mikko Kivinen, Kristiina Elstelä ja Jarmo Koski. Eläinten koulutuksesta vastasi Tuire Kaimio. Myrskyn roolia varten koulutettiin 70 kaukasiankoiraa. Myrskyn katsojamäärä oli Suomen elokuvateattereissa 106 330. Elokuva julkaistiin samana vuonna DVD:llä. Sen myynti ylitti kultarajan (25 000) vielä julkaisukuussa. == Näyttelijät == == Lähteet== Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Perhe-elokuvat Luokka:Vuoden 2008 suomalaiset elokuvat Luokka:Kaisa Rastimon ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat eläimistä
Tarmo Koivuranta

Tarmo Koivuranta (s. 3. huhtikuuta 1980 Kolari) on uransa lopettanut suomalanen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Aikaisemmin Kontio-Veljiä, Ratanoita, Kuopion Palloseuraa, Valkeakosken Hakaa, Atlantista, Tornion Palloa, AC Oulua ja KPV:tä edustanut Koivuranta on pelannut Veikkausliigassa 79 ottelua, antanut kymmenen maalisyöttöä ja tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut Ykkösessä yli sata peliä ja tehnyt niissä 17 maalia. Poikien maaotteluita hänellä on tilillään 14 kappaletta ja nuorten maaotteluita 5 kappaletta. Koivuranta on opiskellut pelaamisen ohessa kauppatieteiden maisteriksi Itä-Suomen yliopistossa.http://www.mtv3.fi/urheilu/futis/uutiset.shtml/2004/01/201413/tarmo- koivuranta-siirtyy-tp-47aan - MTV3: Tarmo Koivuranta siirtyy TP-47:ään, 8.1.2004http://www.veikkausliiga.hs.prewise.com/News.aspx?type=1&ID;=23536 - Veikkausliiga: Tarmo Koivuranta viihtyy Oulussa, 26.1.2007http://www.kaleva.fi/urheilu/tarmo-koivuranta-kpvn-paitaan/293246/ - Kaleva: Tarmo Koivuranta KPV:n paitaan, 7.1.2008 Torniossa pelatessaan kauden 2004 lopulla hän loukkaantui niin, että kausi 2005 meni kuntoutuessa leikkauksesta.http://www.kaleva.fi/urheilu/tp-47n-koivuranta-pitkaan- sivussa/196878/ - Kaleva: TP-47:n Koivuranta pitkään sivussa, 28.1.2005 Koivuranta tunnetaan taitavana erikoistilanteiden antajana ja vahvana joukkuepelaajana, joka antaa kaikkensa illasta toiseen. AC Oulun kannattajaryhmä Sinitähdet valitsi Koivurannan Veikkausliigakaudella 2007 vuoden taistelijaksi. Hän on voittanut FC Hakan paidassa hopeaa veikkausliigakaudella 2003 ja Pronssia veikkausliigakaudella 2002.Lisäksi palkintokaapista löytyy Suomen cupin voitto vuodelta 2002 FC Hakan riveistä. Tarmo Koivuranta siirtyi kaudeksi 2011 kotiseudulleen Joensuuhun JIPPOn riveihin, jossa hän teki jatkosopimuksen kausille 2012-2013.http://www.jippo.fi/edustus/media_uutiset.php?id=101221191132E570&kausi;=2010 - JIPPO: Tarmo Koivuranta palaa ja Mikko Ikonen jatkaa, 22.12.2010http://www.veikkausliiga.hs.prewise.com/News.aspx?id=46060 - Veikkausliiga: Tarmo Koivuranta haluaa palata liigatasolle, 17.1.2012http://kymppipaikka.fi/2012/02/16/jippo-tarkeaan-jatkosopimukseen/ - Kymppipaikka.fi: JIPPO tärkeään jatkosopimukseen, 16.2.2012 Sen jälkeen Koivuranta pelasi Kakkosta AC Kajaanissa kauden 2014 ja TP-47:ssä kauden 2015. Aktiiviuransa jälkeen Koivuranta siirtyi pelaajauransa jälkeen siviilitöiden ohella valmennustehtäviin Tornion Pallo -47:n junioreihin. Hän on suorittanut UEFA B-valmentajatutkinnon valmennustehtävien hoitamiseksi.http://www.fchakajuniorit.fi/2016/08/11/tare-koivuranta-ei-saa- hukata-intohimoa/ - FC Haka: TARE KOIVURANTA: EI SAA HUKATA INTOHIMOA, 11.8.2016 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaj Bärlund

Kaj-Ole Johannes Bärlund (s. 9. marraskuuta 1945 Porvoo) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko, joka toimi ympäristöministerinä 1987–1991. Bärlund oli kansanedustajana vuosina 1979–1991. == Koulutus ja työura == Bärlund kirjoitti ylioppilaaksi 1964, minkä jälkeen hän suoritti diplomiekonomin tutkinnon Svenska handelshögskolanissa 1967. Valmistumisensa jälkeen Bärlund työskenteli Yleisradion toimittajana vuoteen 1971 ja SAK:n tiedotussihteerinä 1971–1972. SAK:sta hän siirtyi oikeusministeriöön lainsäädäntösihteeriksi, mistä tehtävästä hän luopui tullessaan valituksi eduskuntaan vuonna 1979. Kauppatieteiden maisterin arvon Bärlund sai vuonna 1976. == Poliittinen ura == Bärlund ajoi 1970- ja 1980-luvuilla vakuutuslaitosten ja liikepankkien saattamista yhteiskunnan haltuun. Hänen johdollaan eduskunnassa tehtiin vuosina 1979 ja 1985 kaksi liikepankkien sosialisointiin liittynyttä lakialoitetta. Aloitteet eivät kuitenkaan johtaneet mihinkään. Tsernobylin ja Sosnovi Borin tilanteiden jälkimainingeissa Bärlund ehdotti lähialueyhteistyötä, niin että Suomi alkoi osallistua lähialueiden ydinvoimaloiden parantamiseen. STUK Bärlund oli Suomen ympäristökeskuksen pääjohtaja 1991–2000, mutta viisi viimeistä vuotta virkavapaalla.Ympäristö.fi Vuosina 1995–2007 Bärlund toimi YK:n Euroopan talouskomission ECE:n ympäristö- ja asunto-osaston johtajana Genevessä. Bärlund on vaikuttanut pitkään kotikaupunkinsa Porvoon kunnallispolitiikassa. Hän haki Porvoon kaupunginjohtajaksi vuonna 2005, mutta ei tullut valituksi. Bärlund hävisi kaupunginjohtajakilvan RKP:n Björn Teirille, jonka myöhemmin katsottiin olevan muodollisesti epäpätevä tehtävään. Porvoon kunnallispolitiikassa Bärlund on toiminut kaupunginhallituksen puheenjohtajana ensin vuosina 1979–1987 ja vielä myöhemmin talouskriisin aikaan vuosina 2009–2012, jolloin hän oli keskeisessä asemassa tasapainottamassa kaupungin taloutta. Bärlundille myönnettiin ministerin arvonimi toukokuussa 2014. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomen ympäristöministerit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset ministerin arvonimen saaneet Luokka:Suomenruotsalaiset poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars Frederiksen

Lars Erik Frederiksen (s. 30. elokuuta 1971 Campbell, Kalifornia) on Rancidin kitaristilaulaja. Hän on myös Lars Frederiksen and The Bastards ja Old Firm Casuals bändien laulajana ja johtohahmona. Hän liittyi Rancidiin vuonna 1993, kun bändi etsi toista kitaristia. Ensimmäinen levy tällä kokoonpanolla oli Let's Go. Frederiksen on edelleen bändissä. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Riippa

Juha Riippa (s. 12. syyskuuta 1968 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Riippa voitti Suomen mestaruuden vuonna 1996 FC Jazzin joukkueessa. Riippa edusti suurimman osan urastaan porilaista FC Jazzia, jossa hän toimi myös kapteenina. FC Jazz voitti Riipan aikana kaksi Suomen mestaruutta, mutta kaudella 1993 Riippa ei pelannut loukkaantumisen vuoksi yhtään ottelua. Jazzin lisäksi Riippa edusti Suomessa Tampereen Ilvestä, Kokkolan Pallo-Veikkoja, ja Helsingin Jalkapalloklubia. Skotlantilaisessa Hibernianissa hän kävi pelaamassa yhden ottelun kaudella 1996–1997. Suomen maajoukkueessa Juha Riippa pelasi yhden maaottelun. Poikien ja nuorten maajoukkueissa otteluita kertyi 27. Riippa on toiminut Jalkapallon Pelaajayhdistyksen perustamassa Suomen urheilijoiden koulutus- ja ammatinedistämissäätiössä. Tällä hetkellä Riippa työskentelee Länsi-Suomen Osuuspankissa konttorinjohtajana. ==Saavutukset== * Suomen mestaruus 1996 * Satakunnan vuoden urheilija 1996 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Veikkausliigan viikon kasvo * Juha Riippa UrheiluPori.comissa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Veikkausliigan legendat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
−1 (luku)

−1 on matematiikassa negatiivinen kokonaisluku, joka on suurempi kuin −2 ja pienempi kuin 0. Se on siis suurin negatiivinen kokonaisluku. Luku −1 on luvun 1 vastaluku, jolloin -1 + 1 = 1 + (-1) = 0. Luku −1 saadaan myös Eulerin yhtälöstä, kun \theta = \pi: e^{i \pi} = -1. == Algebrallisia ominaisuuksia == Kun jokin luku kerrotaan −1:llä, luvun etumerkki vaihtuu: :(-1) \cdot x = -x. Toisin sanoen luku muuttuu vastaluvukseen, kun se kerrotaan luvulla −1. Kun luku −1 kerrotaan itsellään saadaan 1: (-1)(-1) = 1. Tämä on toinen tapa sanoa, että luku 1 on luvun −1 vastaluku. === Kokonaislukupotenssit === Kun luku −1 korotetaan parilliseen kokonaislukupotenssiin saadaan arvo 1: (-1)^{2n} = 1, n = 0, \pm 1, \pm 2, \dots . Korotettaessa lukua parittomaan kokonaislukupotenssiin saadaan arvo −1: (-1)^{2n+1} = -1, n = 0, \pm 1, \pm 2, \dots . On määritelty, että x−1 = 1/x, mikä tarkoittaa sitä, että luvun korottaminen potenssiin −1 on sama kuin luvun muuttaminen käänteisluvukseen. Luku –1 on itsensä käänteisluku: : (-1)^{-1} = {1 \over -1} = {(-1) 1 \over (-1)(-1)} = {-1 \over 1} = -1 === Murtopotenssit: yhteys kompleksilukuihin === Kompleksilukujen teoriassa imaginaariyksikkö i on määritelty luvun −1 avulla: : i^2 = -1 . Toisin sanoen, vaikka luvulla -1 ei ole neliöjuurta reaalilukujen joukossa, sille voidaan määritellä neliöjuuri \sqrt{(-1)} = (-1)^{\frac{1}{2}} = i. Tämä johtaa kuntalaajennokseen: reaaliluvuista kompleksilukuihin. Luku −1 liittyy Eulerin identiteettiin, sillä e^{i \pi} = -1 \,\\!. Identiteetistä seuraa, että reaalilukupotenssiin korotus tuottaa yleisesti kompleksiluvun (jonka itseisarvo on 1): : (-1)^{x} = (e^{i\pi})^x = e^{i\pi x} = \cos(x\pi) + i \sin(x\pi) Esimerkiksi jos taskulaskimessa ei ole kompleksilukumoodia, niin laskutoimitus (-1)^{1,23} ei onnistu. === Esimerkki käytöstä === Luvun −1 avulla voidaan mallintaa esim. jaksollista binääristä lukujonoa b(n), n = 0, 1, 2, … Jono 0 1 0 1 0 1 ... saadaan aikaan mallilla : b(n) = {1 \over 2} [1 - (-1) ^ n] Tilanmuutosten taajuutta voidaan säätää jakamalla indeksi n ja ottamalla lopputuloksesta kokonaislukuosa lattia- funktiolla. Esim. jono 0 0 0 1 1 1 0 0 0 1 1 1… saadaan mallilla : b(n) = {1 \over 2} [1 - (-1) ^ \left \lfloor {n \over 3} \right \rfloor] Jonon vaiheeseen voidaan vaikuttaa sijoittamalla indeksin n paikalle suurennettu tai pienennetty arvo, esimerkiksi : b(n) = {1 \over 2} [1 - (-1) ^ \left \lfloor {n+1 \over 3} \right \rfloor] tuottaa jonon 0 0 1 1 1 0 0 0 1 1 1 0… ==Lähteet== Luokka:Kokonaisluvut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Epookki (tähtitiede)

Epookki on tähtitieteellisissä kartoissa ilmoitettu ajanhetki, jolle kartan koordinaatit pitävät paikkansa. Maan prekessio­liikkeestä johtuen tähtien koordinaatit muuttuvat hitaasti. Uusissa kartoissa yleisimmin käytetty epookki on J2000.0, joka vastaa tammikuun 1. päivää vuonna 2000 klo 12.00 päivällä. Kirjain J tarkoittaa, että kyseessä on juliaaninen päivämäärä. Tähtitieteelliset koordinaatistot muuttuvat ajan mukana, kun Maan akselikallistuma ja rata muuttuu. Monet tähtitieteen koordinaattien eli paikan määritykset perustuvat Maan akselin suuntaan. Useasti epookkina käytetään jotain tasaista vuosilukua. Voidaan puhua esimerkiksi eepokista B1950.0 tai J2000.0. B on Besselin epookki, J on juliaaninen epookki. Nykyään saatetaan käyttää hyvinkin vanhoja epookkeja, esimerkiksi Henry Draperin luettelossa HD:ssä käytetään epookkia B1900.0 ja tähtikuvioiden rajat määritettiin 1930 B1875.0 -epookin mukaan. Esimerkiksi epookki J2000.0 on 1. tammikuuta 2000 kello 11:58:55.816 UTC ja juliaaninen päivämäärä JDT 2451545.0. Luokka:Taivaanmekaniikka Luokka:Aika Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Leopoldstadt

Leopoldstadt Wienin 2. kaupunginosa Vaakuna Sijainti Perustiedot Pinta-ala: 19,27 km² Asukasluku: 90 914 (2001) Asukastiheys: 4717,9 as./km² Koordinaatit: 48° 12' 37″ N 16° 24' 44" E Kotisivu: www.wien.gv.at/leopoldstadt/ Leopoldstadt ( ) on Itävallan pääkaupungin Wienin 2. kaupunginosa. Se muodostaa yhdessä 20. kaupunginosan eli Brigittenaun kanssa saaren, jota ympäröivät Tonava ja Donaukanal. Kaupunginosa on saanut nimensä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Leopold I:n mukaan. == Historia == Leopoldstadtin aluetta alettiin asuttaa 1400-luvulla. Kaupunginosa on ollut osa Wienin kaupunkia vuodesta 1862. Vuoteen 1900 se käsitti myös nykyisen Brigittenaun kaupunginosan eli 20. kaupunginosan alueen, ja vuoteen 1938 nykyisen Kaisermühlenin eli 22. kaupunginosan alueen. Leopoldstadtin alueelle karkotettiin 1600-luvulle juutalaisia Innere Stadtin eli 1. kaupunginosan alueelta. Ajan myötä Leopoldstadtiin alettiinkin rakentamaan synagogia, ja sinne alkoi muodostua juutalaiskortteleita. Myöhemmin kaupunginosa sai lempinimen Mazzesinsel, juutalaisen Matza-leivän mukaan. Vuonna 1923 kaupunginosan asukkaista 38,5 prosenttia oli juutalaisia. Holokaustin aikaan suuri osa juutalaisista joutui kuitenkin jättämään kotinsa ja kaupunginosansa. == Nähtävyyksiä == * Prater * Ernst-Happel-Stadion * Krieaun ravirata * Augarten * Leopoldskirche * Leopoldstadtin kaupunginosamuseo == Lähteet == * Encyclopedia of Austria * Wienin virallisen sivuston Leopoldstadt-sivut Luokka:Wienin kaupunginosat
Landstraße

Landstraße ( ) on Itävallan pääkaupungin Wienin 3. kaupunginosa. Sitä rajaa luoteessa Innere Stadtin kaupunginosa, idässä Leopoldstadt, etelässä Simmering, ja lännessä Favoritenin ja Wiedenin kaupunginosat. == Historia == Nykyisen Landstraßen kaupunginosan alueella on ollut asutusta jo pronssikaudesta lähtien. 800-luvulla ennen ajanlaskun alkua aluetta asuttivat keltit, jotka levittivät alueelle La Tènen kulttuuria. Kelttiläinen asutus on mahdollisesti saattanut säilyä alueella Antiikin Rooman ajoille saakka. Vuonna 1192 englantilainen kuningas Rikhard I Leijonamieli vangittiin Landstraßen alueella epäonnistuneen Kolmannen ristiretken jälkeen. Nykyisen Landstraßen alueen historia kaupunginosana alkaa vuodesta 1850, jolloin Landstraßen kaupunginosa muodostettiin Weißgerberin, Erdbergin ja Landstraßen kunnista. == Vaakuna == Kaupunginosan vaakunassa yhdistyy niiden kolmen kunnan vaakunat, joista kaupunginosa muodostettiin vuonna 1850. Vasemmalla ylhäällä sijaitseva osa symboloi Landstraßen entistä kuntaa, ja siinä esiintyy Pyhä Nikolaus. Oikealla ylhäällä sijaitseva osa symboloi puolestaan Erdbergin entistä kuntaa. Weißgerberin entistä kuntaa symboloi vaakunan alempi osa. == Nähtävyyksiä == * Belvederen linnat * Palais Schwarzenberg * Wienin kaupunginpuisto * Wiener Konzerthaus * Rochuskirche * Herz-Jesu-Kirche == Aiheesta muualla == * Landstraßen kaupunginosa Wienin virallisilla sivuilla Luokka:Wienin kaupunginosat
Kotkaaminen

Kotkaaminen/kontkaaminen eli kotkaus/kontkaus on eräs lankanauloilla tehty kiinnitystapa. Kotkaamisessa lautojen tai muun materiaalin läpi lyödyn naulan kärkipää taivutetaan pinnan suuntaiseksi tai jopa takaisin puun sisään. Lopputulos voidaan varmistaa naputtelemalla vasaralla naula niittauksen kaltaisesti ja samalla pitämällä toisella puolella esimerkiksi kirveen hamarapuolta vastakappaleena. Kotkaaminen parantaa oleellisesti naulaliitoksen vetolujuutta. Puuveneen rakennuksessa käytettävät naulat on erityisesti suunniteltu kärkeä kohti oheneviksi niin, että ne on helppo kotkata. Venelaudat ovat usein niin ohuita, että ilman kotkaamista naula ei tartu riittävän tiukkaan. Luokka:Kiinnitystarvikkeet Luokka:Rakennustyö en:clinch
Final Fantasy Anthology

Final Fantasy Anthology on kaksi Squaren kehittämää roolipeliä sisältävä kokoelma, joka on samalla Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistujen pelien sovitus PlayStationille. Siinä missä vuonna 1999 ilmestyneeseen pohjoisamerikkalaiseen julkaisuun kuuluvat Final Fantasy V ja Final Fantasy VI, sisältää kolme vuotta myöhemmin Euroopassa julkaistu PAL-versio viidennen osan ohella Final Fantasy IV:n (Final Fantasy IV julkaistiin Pohjois- Amerikassa Final Fantasy Chroniclesin yhteydessä, Final Fantasy VI taas yksittäisenä pelinä Euroopassa). Erotukseksi amerikkalaissovituksesta PAL- käännöksen täydellinen nimi on Final Fantasy Anthology: European Edition; lisäksi julkaisujen kansikuvat ovat keskenään erilaiset. Final Fantasy Anthologyn julkaisun jälkeen Final Fantasy V ilmestyi ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Sekä Final Fantasy IV että Final Fantasy V olivat uusia pelejä Euroopan markkinoilla, sillä ennen vuonna 1997 ilmestynyttä Final Fantasy VII:a ei mantereella ollut julkaistu yhtäkään Final Fantasy -pääsarjan peliä. == Erot alkuperäisversioihin == 200px|thumb|Kohtaus Final Fantasy V:n introsta Vaikka Final Fantasy Anthologyn grafiikka ja äänenlaatu jätettiin SNES-pelien tasolle, on kokoelman peleissä PlayStationin tehoja hyödyntäviä ominaisuuksia. Entistä suurempi muisti mahdollisti sen, että peleihin lisättiin tarinaan pohjautuvat tietokoneanimaatiot ja SNES-versioista puuttuvia ekstroja, kuten kuvakaappausten muodostamia gallerioita sekä vastuksiin liittyvää informaatiota. Loput muutokset koskevat lähinnä hirviöiden uusia nimiä sekä muita itse juoneen ja pelaamiseen liittymättömiä yksityiskohtia. == Music From FFV and FFVI Video Games == Music From FFV and FFVI Video Games on Final Fantasy V:n ja Final Fantasy VI:n musiikkia sisältävä CD-levy, joka oli saatavilla 5. lokakuuta ilmestyneissä pohjoisamerikkalaisissa Final Fantasy Anthology -peleissä. Albumissa on yhteensä 22 kappaletta, joista 9 on yksinomaan Final Fantasy V:sta ja 12 pelin seuraajasta. Viimeiseksi kuultava sävelmä on molemmissa peleissä soiva preludi. Kappaleiden yhteiskesto on 57:27, ja ne on säilytetty äänenlaadultaan samoina kuin pelien Super Nintendo -versioissa. Levyn avulla Square pyrki korvaamaan Anthologyn amerikkalaisesta julkaisusta puuttuvan Final Fantasy IV:n. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen Final Fantasy Anthology -sivusto (Pohjois-Amerikka) * * Final Fantasy Anthology Final Fantasy Anthology Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Vuoden 1999 videopelit
Postseksuaalisuus

Postseksuaalisuus- tai postseksualismi-käsitteellä tarkoitetaan ranskalaisen queer-teoreetikko Michel Foucault'n seksuaalipoliittisista näkemyksistä vaikutteita saanutta tietoisesti keinotekoista elämäntapaidentiteettiä, jonka tavoitteena on käsitteellinen pakeneminen seksuaalisuuden ”tunnustuksellisesta” jäsentämistavasta. Postseksuaalisesta näkökulmasta raja seksuaalisen ja ei-seksuaalisen välillä on mielivaltainen, eikä sen avulla ole mahdollista mitata ihmissuhteiden aitoutta. Postseksuaalista elämänpolitiikkaa levitettiin Suomessa Postgender ry:n ryhmätoiminnassa 1990-luvulla. Yhdistyksen piirissä otettiin muun muassa käyttöön ”osittaisparisuhteen” käsite. Käsitteellä viitataan järjestelyyn, jossa osapuolet sitoutuvat sellaiseen ihmissuhteeseen, jossa on joitakin parisuhdemaisia piirteitä, mutta jota jäsennetään ”osittaisena”. == Katso myös == * Biseksuaalisuus * Aseksuaalisuus * Postgenderismi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaisa Luoma: Postmoderni feminismi, postgenderismi, postseksuaalisuus . Raijakoo- verkkolehti. Luokka:Filosofiset opit Luokka:Seksuaalisuus Luokka:Seksuaalipolitiikka
Mustikkahaka

Mustikkahaka on Heinolan kaupunginosa keskustasta noin kaksi kilometriä pohjoiseen. Tämä lähiötyyppinen alue on rakennettu omakotitaloalueiden keskellä olleeseen umpimetsään 1970-luvun alussa. Niinpä siellä on lähes ainoastaan kerrostaloja. Luonnonläheisen ja varsin väljän Mustikkahaan palveluita olivat elintarvikemyymälä Siwa ja paikallinen baari. Siellä on myös lasten urheilukenttä sekä paikallisen setlementtiyhdistys Jyränkölän ylläpitämä päiväkahvila ja kerhotila. Mustikkahaassa pitkään ollut kaupungin päiväkoti lopetti toimintansa vuonna 2012 ja rakennus purettiin kesän 2013 aikana. Alueen läpi kulkee paikallisbussin reitti. Asukkaita Mustikkahaassa on noin 2 000\. Luokka:Heinolan kaupunginosat
Wihurinkoski

Wihurinkoski oli Heinolassa vuodesta 1970 alkaen toiminut virvoitusjuomatehdas ja olutpanimo. Tehtaan perustajalla, Wihuri-yhtiöillä, oli panimotoimintaa jo vuodesta 1952 alkaen jolloin yhteistyö Porvoon Panimo - Borgå Bryggerin kanssa alkoi. Panimot sulautuivat vuonna 1961 ja vuonna 1970 aloitti Wihurinkoski toimintansa Heinolan Hevossaaressa. Samana vuonna juomien valmistus Porvoossa lopetettiin. ==Virvoitusjuomat== Wihurinkosken ehkä tunnetuin tuote oli passiohedelmälimonadi Zorbas, jonka kreikkalaismiljööseen sijoittuvassa televisiomainoksessa soi tunnusmelodia elokuvasta Kerro minulle, Zorbas. Vuonna 1973 Wihurinkoski alkoi valmistaa Jaffa-nimistä appelsiinilimonadia. Tästä närkästyi kilpailija Hartwall, joka oli valmistanut samannimistä appelsiinijuomaa jo vuodesta 1948 Israelin satamakaupungista ottamallaan nimellä. ”Suuressa jaffasodassa” Patentti- ja rekisterihallitus suositteli Wihurinkoskelle nimestä luopumista, vaikkakaan maantieteellisiä nimiä ei voinut suojata muuten kuin pitkän vakiintuneen käytön takia. Muutkin virvoitusjuomatehtaat ihmettelivät PRH:n kantaa, koska olivat itsekin käyttäneet Jaffa-nimeä Hartwallin reagoimatta. Keskuskauppakamari ei ottanut selvää kantaa, ja Hartwall luopui aikeestaan viedä asia oikeuteen. ==Oluet== Wihurinkosken olutmerkkejä olivat "Kosken Kohinaa" ja "Vaalea Viikinki". Yrityksen tunnuslauseena tunnettiin ilmaisu "Saa koskea".https://olutposti.fi/olutta-ja-mennytta-maltaista-panimohistoriaa- mainosten-valityksella-10/#prettyPhoto Oluet olivat kuitenkin suomalaismakuun kitkeriä eivätkä menestyneet markkinoilla. ==Uudelle omistajalle== Juomatehdas kuului Wihuri-konserniin vuoteen 1973 asti, jolloin se myytiin lahtelaiselle Mallasjuoma Oy:lle hyvällä voitolla perustamiskustannuksiin nähden. Tehdas jatkoi entiseen tapaan juomien valmistusta mutta Mallasjuoman tuotemerkeillä. Satoja tuhansia litroja vanhentumaan päässyttä Wihurinkosken olutta kaadettiin Alkon vaatimuksesta ja ajan tapaan maahan. Hartwall Oy:n ostettua 1994 Mallasjuoman toiminnot siirtyi myös Wihurinkosken tehdas uudelle omistajalle. Juomien valmistus keskitettiin Lahteen ja Hevossaaren tehdas suljettiin. Nykyään entisen juomatehtaan tiloissa toimii useita pienempiä eri alojen yrityksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Porvoon Panimo Oy (Pörssitieto) Luokka:Heinolalaiset yritykset luokka:Wihuri luokka:Mallasjuoma Luokka:Entiset suomalaiset panimot
Zorbas

Zorbas tarkoittaa seuraavia asioita: *Kerro minulle, Zorbas, Nikos Kazantzakisin romaani (1946) *Kerro minulle, Zorbas (elokuva), Michael Cacoyannisin elokuva (1964) *Zorbas, Mikis Theodorakisin tunnetuksi tekemä sävelmä, sisältyy elokuvaan *Zorbas, Broadway-musikaali (1968) *Zorbas, Wihurinkosken limonadi.
Leontyne Price

Mary Violet Leontyne Price (s. 10. helmikuuta 1927) on yhdysvaltalainen, afroamerikkalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänen roolejaan ovat esimerkiksi Giuseppe Verdin oopperoissa, varsinkin Aidassa, jonka nimiroolin hän on hallinnut vuosikymmeniä. Price syntyi Laurelissa, Mississippissä, ja opiskeli Juilliard School of Musicissa. Hän teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1952. Saman vuosikymmenen aikana hän nousi maineeseen Bessin roolissa George Gershwinin oopperassa Porgy ja Bess sekä yhdysvaltalaisten nykysäveltäjien teosten kantaesittäjänä. Price teki debyyttinsä Metropolitan-oopperassa 27. tammikuuta 1961. Hän on tulkinnut Verdin lisäksi muun muassa Samuel Barberin, Giacomo Puccinin, Georges Bizet’n, Richard Straussin ja Wolfgang Amadeus Mozartin tuotantoa. Hän pääsi esiintymään esimerkiksi Covent Gardeniin ja La Scalaan. Price omaksui viimeisen uuden roolinsa vuonna 1977 Richard Straussin oopperassa. Hän piti viimeisimmän resitaalinsa Pohjois-Carolinan Chapel Hillissä 19. marraskuuta 1997. Price on saanut lukuisia Grammy-palkintoja, National Medal of Artsin (1985) sekä Lifetime Achievement Grammyn elinikäisistä saavutuksista musiikin alalla. Vuonna 2011 hänen albuminsa A Program of Song (1959) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Joanne Harris

Joanne Michèle Sylvie Harris (s. 3. heinäkuuta 1964 Barnsley, Yorkshire) on brittiläinen kirjailija. Hänen äitinsä on ranskalainen ja isänsä englantilainen. Harris opetti Leedsissä ranskan kieltä 12 vuotta, kunnes ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Hänet kutsuttiin Royal Society of Literaturen jäseneksi vuonna 2022. == Teokset == * Pieni suklaapuoti (1999) * Kesäviiniä (2000) * Appelsiinin tuoksu (2001) * Suolaista hiekkaa (2002) * Jigs and Reels (2004) * The French Kitchen – A Cookbook (2002) * Sarkaa ja samettia (2003) * Herrasmiehiä ja huijareita (2005) * Karamellikengät (2007) * Riimut (2008) * Sinisilmä (2010) * Persikoiden aikaan (2013) * Mansikkavaras (2020) == Lähteet == * Joanne Harris Otavan sivustolla * http://www.otava.fi/kirjat/lasten_ja_nuorten/2008/fi_FI/riimut/ ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Ismo Loivamaa: Pieni suklaapuoti. Helsingin Sanomat 1.8.1999. * http://www.elisanet.fi/marjatta.ripsaluoma/joanne_harris.htm * Leena Ahlholm: Taitavasti huijattu . Keskipohjanmaa 3.7.2008 * Sirpa Sutinen: Aikuisten Potteria . Karjalainen 7.7. 2008. * Susanna Pajakko: Suklaalla kuorrutettua magiaa. Pohjalainen 1.08.2008. * Henna Birkman: Loistavat Riimut vie historiaan . Keskipohjanmaa. Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wolfgang Fortner

Wolfgang Fortner (12. lokakuuta 1907 Leipzig – 5. syyskuuta 1987 Heidelberg) oli saksalainen säveltäjä, sävellyksenopettaja ja kapellimestari. Hänen pääteoksiinsa kuuluvat baletti Die weiße Rose sekä oopperat Die Bluthochzeit ja In seinem Garten liebt Don Perlimplin Belisa. Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Heinrich Sutermeister

Heinrich Sutermeister (12. elokuuta 1910 Feuerthalen – 16. maaliskuuta 1995 Vaux-sur-Morges) oli sveitsiläinen säveltäjä. Sutermeister sai Münchenissä alan opetusta Carl Orffilta, ja Orff antoi merkittäviä vaikutteita hänen myöhempään tuotantoonsa. Palattuaan Sveitsiin 1930-luvulla Sutermeister omistautui säveltämiselle. Sutermeisterin merkittävimpiä teoksia on ooppera Romeo und Julia, joka sai kantaesityksensä Dresdenissä 1940. Hän kirjoitti runsaasti muuta näyttämömusiikkia sekä muun muassa konserttoja. Tukholmassa kantaesityksen saanut Raskolnikov (1948) herätti suurta huomiota.Suuri Musiikkikirja, Otava 1959 sivu 1006 ==Tuotanto== * Andrea Grypius, kantaatti neliääniselle a capella -kuorolle * Romeo ja Julia, 1940, kaksinäytöksinen ooppera Shakespearen mukaan * Raskolnikov, 1948, kaksinäytöksinen ooppera Dostojevskin mukaan * Punainen puukenkä, 1951, kaksinäytöksinen ooppera * konserto pianolle ja orkesterille, 1945 ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet