EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Trifluorimetaanisulfonihappo

Trifluorimetaanisulfonihappo (CF3SO3H) on sulfonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on yksi vahvimmista tunnetuista hapoista. Trifluorimetaanisulfonihappoa käytetään katalyyttinä useissa orgaanisissa reaktioissa. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa trifluorimetaanisulfonihappo on hygroskooppista kirkasta nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja myös orgaanisiin poolisiin liuottimiin, kuten tetrahydrofuraaniin, asetonitriilin, dimetyylisulfoksidiin ja alkoholeihin. Alkoholit eivät ole kuitenkaan yhdisteelle hyviä liuottimia, koska trifluorimetyylisulfonihappo reagoi niiden kanssa. Trifluorimetaanisulfonihappo myös liuottaa itse monia orgaanisia yhdisteitä. Trifluorimetaanisulfonihappo on erittäin vahva happo ja sen pKa-arvo on alle -2,8. Vahvuudeltaan se vastaa fluoririkkihapon ja perkloorihapon vahvuutta. Veden kanssa trifluorimetaanisulfonihappo muodostaa kiteisen hydraatin. Trifluorimetaanisulfonihappo on stabiili yhdiste aine 350 °C saakka. Se ei myöskään hydrolysoidu tai hapetu tai pelkisty helposti.. Kuumennettaessa muiden happojen läsnä ollessa yhdiste muodostaa trifluorimetaanisulfonihappoanhydridin.Günter Siegemund, Werner Schwertfeger, Andrew Feiring, Bruce Smart, Fred Behr, Herward Vogel & Blaine McKusick : Fluorine Compounds, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 22.2.2014 == Valmistus ja käyttö == Trifluorimetaanisulfonihappoa valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1954 hapettamalla bis(trifluorimetyylitio)elohopeaa vetyperoksidilla. Muita yhdisteen valmistusmenetelmiä ovat trifluorimetyylisulfonyylikloridin hydrolyysi tai metyylisulfonyylifluoridin fluoraus vetyfluoridilla elektrolyyttisesti ja muodostuvan trifluorimetyylisulfonyylifluoridin hydrolyysi. : Trifluorimetaanisulfonihappoa käytetään happamana katalyyttinä useissa orgaanisissa reaktioissa. Sitä käytetään muun muassa esteröintien, alkeenien polymerisointien, Friedel–Crafts-alkylointien, Friedel–Crafts- asylointien, amiinien ja peptidien suojaryhmien poistamiseen, organometallikemiassa, heterosyklien valmistamiseen ja hiilihydraattikemiassa. Myös trifluorimetaanisulfonihapon metallisuoloja triflaatteja käytetään katalyytteinä orgaanisissa reaktioissa. == Lähteet == Luokka:Sulfonihapot Luokka:Organohalidit
Keltapäämesikko

Keltapäämesikko (Ptilotula flavescens) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltapäämesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Niilo Räsänen

Niilo Bernhard Nikodemus Räsänen (6. joulukuuta 1890 Simo – 8. maaliskuuta 1965 Oulu) oli suomalainen rovasti, opettaja ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä Teemu Pahnila. Räsänen pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1910. Hän opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi 1914. Räsänen suoritti pastoraalitutkinnon 1916. Hän valmistui myöhemmin Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1926 ja filosofian maisteriksi 1927. Räsänen suoritti vielä kasvatusopillisen tutknnon 1929 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1943. Hän teki opintomatkat Viroon vuosina 1928 ja 1932. Räsänen toimi Oulaisten kirkkoherran apulaisena 1914–1838 ja sen jälkeen Temmeksen kirkkoherrana 1939–1947. Hän oli 1927 perustetun Oulaisten yhteiskoulun johtajana 1927–1932 sekä koulun uskonnon, ruotsin ja suomen kielen opettajana 1927–1936. Räsänen oli uskonnon ja historian lehtorina Heinolan, Raahen ja Itä-Suomen opettajaseminaareissa 1942–1947 ja viimeksi hän toimi uskonnon ja historian lehtorina Itä-Suomen opettajaseminaarissa Joensuussa 1947–1956 ennen eläkkeelle jäämistään. Räsänen kirjoitti Oulaisten kunnan historiateoksen, kaksi runokokoelmaa sekä sävelsi ja sanoitti useita Opettajain lehdessä julkaistuja lauluja. == Teoksia == Nimellä Niilo Räsänen: * Oulaisten pitäjän historia. Oulaisten kunta, Oulainen 1921, näköispainos Oulaisten kotiseutuyhdistys, Oulainen 1999 * Virsikantele : runoja. Tekijä, Joensuu 1955 Nimimerkillä Teemu Pahnila: * Aapinen : runoja. Tekijä, Rauma 1953 == Lähteet == * * KirjastoVirman henkilögalleria : Niilo Räsänen Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Valkosepelmesikko

Valkosepelmesikko (Ptilotula penicillata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkosepelmesikkoa tavataan laajalla alueella Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Jana Romanova

Jana Sergejevna Romanova (; s. 11. toukokuuta 1983 Kurgan, Venäjän SFNT) on venäläinen ampumahiihtäjä. Romanova on voittanut yhden maailmancupin osakilpailun, kaudella 2009–2010 Hanti-Mansijskissa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs vuonna 2008 Östersundissa. Sotšin olympialaisissa 2014 Romanova oli mukana Venäjän naisten hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa, mutta kärysi myöhemmin dopingin käytöstä, mikä johti tulosten mitätöintiin ja kilpailukieltoon olympialaisissa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Major League Baseball -kausi 1885

Major League Baseball -kausi 1885 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat seitsemän ottelun sarjassa, jossa St. Louis Browns ja Chicago White Stockings tasasivat voitot 3-3 yhden kamppailun päätyttyä ratkaisemattomaan. Buffalo Bisons ja Providence Greys pelasivat viimeisen kautensa NL:ssa. Seuraavalla kaudella ne korvattiin Kansas City Cowboysilla ja Washington Nationalsilla, josta myös Senators nimeä on käytetty. ==Major League== National League National League National League National League National League National League Sija Joukkue Voitot Tappiot Tasan Voittosuhde GB 1\. Chicago White Stockings 87 25 1 .777 – 2\. New York Giants 85 27 0 .759 2 3\. Philadelphia Phillies 56 54 1 .509 30 4\. Providence Grays 53 57 1 .482 33 5\. Boston Beaneaters 46 66 1 .411 41 6\. Detroit Wolverines 41 67 0 .380 44 7\. Buffalo Bisons 38 74 1 .339 49 8\. St. Louis Maroons 36 72 3 .333 49 American Association American Association American Association American Association American Association American Association Sija Joukkue Voitot Tappiot Tasan Voittosuhde GB 1\. St. Louis Browns 79 33 0 .705 - 2\. Cincinnati Red Stockings 63 49 0 .563 16 3\. Pittsburgh Alleghenys 56 55 0 .505 22.5 4\. Philadelphia Athletics 55 57 1 .491 24 5\. Louisville Colonels 53 59 0 .473 26 6\. Brooklyn Grays 53 59 0 .473 26 7\. New York Metropolitans 44 64 0 .407 33 8\. Baltimore Orioles 41 68 1 .376 36.5 ==Postseason== American Association Voitot National League Peli 1 Peli 2 Peli 3 Peli 4 Peli 5 Peli 6 Peli 7 World Series St. Louis Browns 3–3 Chicago White Stockings 5-5 4-51 7-4 3-2 2-9 2-9 13-4 12\. ottelu keskeytyi, kun St. Louis jätti kentän kesken ottelun tilanteessa 4-5. ==Aiheesta muualla== * Baseball almanakka - National League 1885 * Baseball almanakka - American Association 1885 * The Sports Almanac - Major League Baseball Playoffs 1884-1890 Luokka:Major League Baseball -kaudet Luokka:Vuoden 1885 urheilu
Ragni Cawén

Ragni Cawén, o. s. Holmberg (3. kesäkuuta 1891 Helsinki – 18. kesäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Cawén opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1908–1909 ja 1912–1915 sekä Taideteollisessa keskuskoulussa 1912–1917. Hän teki opintomatkat Dresdeniin Saksaan 1910 ja Pariisiin 1911.Kuvataiteilijamatrikkeli : Ragni Cawén Cawén oli naimisissa vuodesta 1924 Marraskuun ryhmään kuuluneen taidemaalari Alvar Cawénin kanssa, ja hän toimi piirustuksenopettajana kansakouluissa 1920–1927. Avioiduttuaan hän jätti maalaamisen ja keskittyi ajan tapaan miehensä tukemiseen. Miehensä kuoltua 1936 Cawén alkoi maalata uudelleen ja kehitti oman ekspressiivisen maalaustyylinsä. Kymmenen vuoden tauko tärkeässä elämänvaiheessa vaikutti kuitenkin kriitikko Timo Valjakan mukaan niin, ettei hän päässyt kehittymään riittävästi ja tuotanto jäi hajanaiseksi. Cawénin töitä oli näytteillä Kööpenhaminassa 1919, Berliinissä 1943 ja Tukholmassa 1947. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1940-luvulla ja 1950-luvun alussa sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1950. Tampereen taidemuseossa oli Alvar ja Ragni Cawénin teosten näyttely 2015–2016.Timo Valjakka: Alvar Cawén oli hiljaisen melankolian maalari hs.fi 19.12.2015 == Kirjallista tuotantoa == * Ferieförströelse för fullvuxna. Schildt, Helsingfors 1919 (nimimerkillä Författarinnan Fröjdman) * Alvar Cawén, toim. Ragni Cawén. WSOY 1958 == Lähteet == * * Kaksi näyttelyä Didrichsenin syksyssä 10.9.2009 - 31.1.2010 : Taiteilijapari Alvar ja Ragni Cawén (Internet Archive) ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * Alvar & Ragni Cawen. Taiteilijapari, tekstit Riitta Konttinen ja Riikka Laczak. Helsinki: Didrichsenin Taidemuseo 2009. Didrichsenin taidemuseon julkaisu (ISSN 2242-850X), nro 34. ISBN 978-952-5567-21-2 * Konttinen, Riitta: Elämänvirrassa. Helsinki: Siltala, 2015. ISBN 978-952-234-301-7 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Fanny Horn Birkeland

Fanny Horn Birkeland (o.s. Welle-Strand Horn, s. 8. maaliskuuta 1988 Oslo) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän kilpaili ampumahiihdossa vuosina 2004-2017. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 Horn Birkeland oli mukana Norjan pronssia voittaneessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti pronssia viestistä Norjan joukkueen kanssa.http://yle.fi/urheilu/ukrainan_naisille_tunteikas_olympiakulta/7102822 Ampumahiihdon MM-kilpailuissa 2015 hän oli pronssia saaneessa sekajoukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän hiihti toisen osuuden maailmanmestaruuden voittaneessa Norjan naisten viestijoukkueessa. Yhteislähtökilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Maailmancupissa Horn Birkeland saavutti ensimmäisen palkintosijansa tammikuussa 2015 voitettuaan Ruhpoldingin pikakilpailun. Horn Birkeland lopetti uransa keväällä 2017. Horn Birkeland meni naimisiin Lars Helge Birkelandin kanssa elokuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Volodymyr Raskatov

Volodymyr Serhijovytš Raskatov (, myös , 23. lokakuuta 1957 Zaporožje, Ukrainan SNT – 11. tammikuuta 2014 Chișinău, Moldova) oli Neuvostoliittoa edustanut uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Raskatov saavutti Montréalin kesäolympialaisissa 1976 pronssia 400 metrin vapaauinnissa ja hopeaa 4×200 m vapaauintiviestissä. Vuotta myöhemmin hän kuului Neuvostoliiton Euroopan mestaruuden voittaneeseen 4×200 m vapaauintiviestijoukkueeseen.Olympics at Sports-Reference.com Raskatov asui 1980-luvulta Moldovassa. Hän kuoli 56-vuotiaana Chișinăussa 11. tammikuuta 2014. == Lähteet == * Volodymyr Raskatov Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Hjördis Rosenlew

Hjördis Edith Rosenlew (11. lokakuuta 1892 Pori – 1970) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hjördis Rosenlewin vanhemmat olivat varakonsuli Hugo Rosenlew (1862–1915) ja Hanna Maria Ericsson (1864–1952). Hän oli naimisissa vuodesta 1916 varatuomari, asianajaja Bruno Walter Bruunin (1889–1959) kanssa. Hjördis Rosenlew valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja hän toimi vanhempana lehtorina Toisessa yhteislyseossa Turussa. == Teoksia == * Dikter. Författaren, Turku 1963 * Dikter : 2. 2. Författaren, Turku 1964 * Näckrosor. Författaren, Turku 1965 * Vita valen. Författaren, Åbo 1968 == Lähteet == * * Geni.com : Hjördis Edith Bruun (Rosenlew) * Martti Strangin GeneaNet-tietokanta : Hjördis Edith Rosenlew Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Hohenlohe

Hohenlohe on saksalainen ruhtinassuku, joka sai nimensä Frankenissa sijainneen Hohenlohenin ruhtinaskunnan mukaan. Sukuun kuuluu monia eri haaroja. Vanhimmat maininnat suvusta ovat 1100-luvulta, jolloin sen kerrotaan hallinneen Hohenlohenin linnaa Uffenheimin lähellä. Sieltä suku laajensi pian valtapiiriään muualle Frankenin alueelle. Hohenlohenin kreivin arvoa käytti ensimmäisenä Henrik I Hohenlohe (k. 1183). Hänen pojanpojistaan Gottfriedista ja Conradista periytyvät suvun haarat Hohenlohe-Hohenlohe ja Hohenlohe- Brauneck, joista jälkimmäinen kuitenkin sammui vuonna 1390. Gottfriedin suku on sittemmin haarautunut useasti.Hohenlohe Family Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.2.2014. Vuonna 1551 se jakautui Hohenlohe-Neuensteinin ja Hohenlohe-Waldenburgin sukuhaaroihin. Neuensteinin haara kääntyi uskonpuhdistuksen aikana protestanttiseen uskoon ja sai 1764 valtakunnanruhtinaan arvon. Se jakautui myöhemmin edelleen Hohenlohe- Langenburgin ja Hohenlohe-Öhringenin haaroihin, joista Öhringen sammui 1805 ja Langenburg on edelleen jakautunut kolmeen haaran, jotka ovat Langenburg, Hohenlohe-Ingelfingen ja Hohenlohe-Kichberg (sammunut 1864). Katolisena pysynyt Waldenburgin haara sai 1744 ruhtinaan arvon, ja siihen kuuluvat haarat Hohenlohe-Bartenstein ja Hohenlohe-Shillingsfürst. Schillingsfürstin sukuhaaraan kuulunut Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst sai 1840 Ratiborin ja Korveyn ruhtinaan ja hänen veljensä Victor vastaavan herttuan arvon.Nordisk familjebok (1909), s. 947–948 Runeberg.org. Viitattu 21.2.2014. Hohenlohen ruhtinaskunta mennetti itsenäisyytensä vuonna 1806 ja se jaettiin Baijerin ja Württembergin kesken. == Tunnettuja jäseniä == * Friedrich Ludwig zu Hohenlohe-Ingelfingen (1746–1818), preussilainen kenraali * Ludwig Aloysius von Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein (1765–1829), Ranskan marsalkka * Adolf zu Hohenlohe-Ingelfingen (1797–1873), Preussin pääministeri, Friedrich Ludwig von Hohenlohen poika * Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst (1819–1901), Saksan keisarikunnan pääministeri * Kraft zu Hohenlohe-Ingelfingen (1827–1892), saksalainen kenraali ja sotakirjailija, Adolf zu Hohenlohen poika * Herrman von Hohenlohe-Langenburg (1832–1913), saksalainen sotilas, Elsass-Lothringenin käskynhaltija * Konrad zu Hohenlohe-Schillingsfürst (1863–1918), Itävallan ministeripresidentti (pääministeri) * Gottfried zu Hohenlohe-Schillingsfürst (1867–1932), itävaltalainen diplomaatti, edellisen veli * Stephanie von Hohenlohe (1891–1972), natsi-Saksalle työskennellyt itävaltalainen vakooja * Hubertus von Hohenlohe (s. 1959), meksikolainen alppihiihtäjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset aatelissuvut
Kaj Korkea-aho

Kaj Korkea-aho (s. 15. helmikuuta 1983 Ähtävä, Pedersören kunta) on suomenruotsalainen kirjailija ja kolumnisti, joka asuu Helsingissä. ==Ura== Korkea-aho on opiskellut ruotsin kieltä ja kirjallisuustiedettä Åbo Akademissa, ja hän on työskennellyt Hufvudstadsbladetin kolumnistina. Hän on muodostanut Ted Forsströmin kanssa koomikkoparin ”Pleppo Toy”, joka on esiintynyt radiossa, televisiossa ja näyttämöllä, ja heidän sketsejään on julkaistu kirjana Pleppoboken. — Korkea-ahon ja Forsströmin yhteisen nuortenromaanisarjan ensimmäisestä osasta Zoo! Viraalit nerot on tehty ruotsinkielinen TV-sarja, jonka ohjasi Elin Grönblom ja joka sai ensiesityksensä keväällä 2020.Viraalit nerot. Yle Areena. Korkea-aho on kirjoittanut neljä romaania, jotka on kaikki suomennettu: Katso minuun pienehen (2009), Tummempaa tuolla puolen (2012), Paha kirja (2015) ja Punainen huone (2021). Esikoisromaani sai Svenska Litteratursällskapetin palkinnon, ja toisesta romaanista muokattiin näytelmäversio, joka sai ensi-iltansa helmikuussa 2014 Viirus-teatterissa. Punainen huone puolestaan sovitettiin Lilla teaternin näyttämölle, ja ruotsinkielinen ensi-ilta oli syyskuussa 2023.Röda rummet. Lilla teatern. Korkea-aho sai teoksestaan Paha kirja Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 2016. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Längmanin säätiön palkinto. Punainen huone valittiin Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi 2022. Kolumneissaan ja romaaneissaan Korkea-aho on käsitellyt omaelämäkerrallisia teemoja, joihin kuuluvat ahdasmielinen uskonnollisuus, homoseksuaalisuus ja änkytys. ==Teoksia== ===Ruotsiksi=== * Se till mig som liten är: Roman. 2009. * Pleppoboken: En samling bokstäver som bildar ord. Ted Forsström och Kaj Korkea-aho. Illustrationer av Patricia Forsström. Förord av Kjell Westö. 2011. * Gräset är mörkare på andra sidan. 2012. * Onda boken. 2015. * Zoo! Virala genier. Kaj Korkea-aho och Ted Forsström. 2017. * Zoo! Hjärtattack. Kaj Korkea-aho och Ted Forsström. 2018. * Zoo! Kärlek plz. Kaj Korkea-aho och Ted Forsström. 2019. * Röda rummet. 2021. * Hur man möter en mamma. 2024. ===Suomennoksia=== * Katso minuun pienehen: Romaani. Suomentanut Laura Beck. 2009. * Tummempaa tuolla puolen. Suomentanut Laura Beck. 2012. * Paha kirja. Suomentanut Laura Beck. 2015. * Zoo! Viraalit nerot. Kaj Korkea-aho ja Ted Forsström. Suomentanut Laura Beck. 2017. * Zoo! Sydänkohtauksia. Kaj Korkea- aho ja Ted Forsström. Suomentanut Laura Beck. 2018. * Zoo! Rakkautta plz. Kaj Korkea-aho ja Ted Forsström. Suomentanut Laura Beck. 2019. * Punainen huone. Suomentanut Laura Beck. 2021. * Äitiä etsimässä. Suomentanut Laura Beck. 2024. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Kaj Korkea-aho (Kustannusosakeyhtiö Teos) * Kaj Korkea-aho (Schildts & Söderströms) * Pleppo Toy * Korkea-ahon blogi Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gurli Sevón-Rosenbröijer

Gurli Sophia Ingeborg Sevón-Rosenbröijer (16. huhtikuuta 1892 Helsinki – 29. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.Finlands ridderskaps och adels kalender 1986, s. 652. Helsingfors 1986. Gurli Sevón-Rosenbröijerin vanhemmat olivat liikemies Axel Voldemar Sevón ja Sonja Noschis. Hän oli naimisissa vuodesta 1916 everstiluutnantti Edvin Bertel Rosenbröijerin (1887–1943) kanssa, joka kuoli jatkosodan aikana pitkäaikaiseen sairauteen.Rosenbröijer/Bröijer-suku. Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneet: Rosenbröijer, Edvin Bertil. Gurli Sevón- Rosenbröijer pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian maisteriksi 1919. Hän toimi aluksi opettajana Helsingissä. Gurli Sevón-Rosenbröijer omisti vuodesta 1926 alkaen Pariisissa toimineen Finlandia-tiedotustoimiston ja hän asui itsekin Pariisissa. Hän kirjoitti useisiin suomalaisiin sanoma- ja naistenlehtiin, pääasiassa kuitenkin Uusi Suomi -lehteen. Vuosina 1949–1969 Sevón-Rosenbröijer välitti Pariisin muotiuutisia uutiskirjeiden muodossa suomalaisille muotisalongeille.Koskennurmi-Sivonen, Ritva: Helsingin muotisalongit ja salonkimuoti. __NOTOC__ == Teoksia == * Noveletter om kvinnor. Söderström, Helsingfors 1919. * Nio dagar i Paris: En vägledning för Parisbesökare. Kirja, Helsinki 1928. * Yhdeksän päivää Parisissa: Opas suomalaisille Parisissa kävijöille. Kirja, Helsinki 1928. * Lia. Schildt, Stockholm 1933 (3. uppl. 1934). * Faror. Schildt, Stockholm 1934. * Kvinnorna väntar. Söderström, Helsingfors 1946. == Käännöksiä == * André Lichtenberger: Biche. Bemyndigad översättning från franskan av Gurli Sevón-Rosenbröijer. Schildt, Helsingfors 1921. * Georges Ohnet: Stjärnan. Bemyndigad översättning av Gurli Sevón-Rosenbröijer. Söderström, Helsingfors 1922. * Katri Ingman: L’ombre de l’inconnu. Paris 1945. (Alkuteos Tuntemattoman varjo.) * Lempi Jääskeläinen: La famille Weckrooth: Roman historique. La Nouvelle Édition, Paris 1946. (Alkuteos Weckroothin perhe.) * Sally Salminen: Sables mouvants. Traduit du suédois par Sevón-Rosenbröijer et Georges Lacheteau. Les Œuvres Françaises, Paris 1947. == Lähteet == * (Internet Archive). * Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A–Ö (Projekt Runeberg). * Kirjasampo.fi: Gurli Sevón-Rosenbröijer. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Kelsey Serwa

Kelsey Serwa (s. 1. syyskuuta 1989) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa. Hän sai lajissa hopeamitalin Sotšin olympialaisissa 2014 ja kultaa Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Serwa voitti maailmanmestaruuden vuonna 2011 Deer Valleyssä. Hän on voittanut urallaan viisi maailmancupkilpailua: Sotšissa helmikuussa 2013, Innichen/San Candidossa joulukuussa 2012 ja samassa paikassa kaksi kertaa 2011 sekä Alpe d Huezissa tammikuussa 2011. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voittamaton Maciste

Voittamaton Maciste (, ”Maciste vastaan šeikki”) on vuonna 1962 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Domenico Paolella. Sen sankaria Macistea esittää yhdysvaltalainen Edmund Holovick alias Ed Fury. ==Juoni== Maciste ja tämän ystävä Don Antonio matkustavat pohjoisafrikkalaiseen Melidaan, jonka šeikki on kaapannut Antonion morsiamen Isabellan. Melidan vankityrmässä on jo vuosia virunut Isabellan isä, Malagan herttua, jonka paikkaa juonittelijat tavoittelevat. Isabella kieltäytyy Macisten ja Antonion avusta pelastaakseen isänsä. Macisten osoitettua voimansa šeikki vapauttaa vangit ja he palaavat kotimaahansa, jossa Antonio ja Isabella saavat toisensa ja Maciste kukistaa vallantavoittelijat. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja kritiikki== Elokuvan italialainen nimi on lainattu Mario Camerinin vuonna 1926 ohjaamasta mykkäelokuvasta, jonka sankaria esitti alkuperäinen Maciste Bartolomeo Pagano. Se on merirosvo- ja miekkamieselokuvillaan tunnetuksi tulleen Domenico Paolellan ensimmäinen ohjaustyö peplum-tyylilajissa. Elokuva on kuvattu Cinemascope- laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Titanuksen studiolla Roomassa sekä Tor Caldaran luonnonsuojelualueella. Se jäi nimeltään komealta kalskahtavan elokuvayhtiön ainoaksi tuotannoksi. Voittamaton Maciste on vähillä resursseilla ja huolimattomasti toteutettu hyvin keskinkertainen peplum-seikkailu. Sitä on kenties hieman liioitellusti kutsuttu yhdeksi tyylilajin kammottavimmista elokuvista. Ursus-filmeillään suosiota saanut Ed Fury yrittää tehdä sankarista ironisen ja hauskan, mutta ei onnistu siinä kovinkaan hyvin. Parodisessa loppukohtauksessa kiinalaiset tulevat hakemaan rakastettunsa rinnalle juuri palannutta Macistea uuteen seikkailuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1962 italialaiset elokuvat
Mahiljoun lentoasema

Mahiljoun lentoasema (, ), on Valko-Venäjän Mahiljoun (Mogiljov) kaupungista maanteitse noin 18 kilometriä länsiluoteeseen, 3 kilometriä Knjažytsyn taajaman ja valtatie M4:n eteläpuolella sijaitseva, kansainväliseen liikenteeseen hyväksytty siviililentoasema. Lentokenttä sijaitsee kaupunkia ympäröivän Mahiljoun piirin puolella eikä itse kaupungissa. Kentän ylläpidosta vastaa Valko-Venäjän Liikenne ja viestintäministeriön ilmailuosaston alaisen kansallisen unitaarisen yrityksen Belaeronavigatsijan Mahiljoun osasto. Vuonna 2012 alkaneiden ja vuonna 2013 jatkuneiden uudistustöiden yhteydessä kentän pääkiitotie sai asfalttipinnan ja sitä jatkettiin muutamalla kymmenellä metrillä. Tilauslomalennot etelään oli tarkoitus aloittaa vuoden 2014 alkupuolella. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aeroport Mogiljov (Valko- Venäjän Liikenne ja tietoliikenneministeriön ilmailuosasto Mahiljoun lentoasemasta) (avia.by) *Airport started reconstruction of runways (5/2013) (mogilev-region.gov.by) *Airport Information *Lentokentän tietoja (worldaerodata.com) *METAR lentosäähavainto ja TAF lentosääennuste Mahiljoun lentoasemalle (UMOO) *Valkovenäläinen sääennuste Mahiljouhun (pogoda.by) Luokka:Valko-Venäjän_lentoasemat Luokka:Mahiljoun alue
Gunnar Mörn

August Gunnar Mörn (20. lokakuuta 1883 Saltvik, Ahvenanmaa − 6. syyskuuta 1918 Suomenlinnan vankileiriGunnar Mörn Suomen sotasurmat 1914–1922 -tietokanta. Viitattu 23.2.2014.) oli suomenruotsalainen Turussa ilmestyneen Arbetet-lehden toimittaja. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Mörn käv lukkarinkoulun ja toimi sitten laulunopettajana Turun ruotsalaisissa kansakouluissa sekä kuoronjohtajana parissa kuorossa. Mörn tuli joulukuussa 1915 Arbetet-lehteen ensin avustajaksi ja vuoden 1917 loppupuolelta lähtien vakinaiseksi toimittajaksi. Mörn toimi aluksi lehden musiikkiarvostelijana ja hän omaksui samalla myös lehden kannattaman sosialistisen ohjelman. Loppuvuodesta 1917 Mörn kannatti kirjoituksissaan jyrkän linjan punaisten omaksumaa linjaa ja hän jatkoi kiivassävyistä kirjoittamista myös Suomen sisällissodan aikana. Mörnin linja näkyi aluksi vain lehden mielipidepalstoilla mutta pian se alettiin käsittää myös lehden viralliseksi linjaksi. Mörnin lehtikirjoitukset herättivät pahaa verta paikallisten valkoisten keskuudessa ja niiden takia hänet myöhemmin tuomittiin kuolemaan vaikka hän ei ollutkaan osallistunut itse sotatoimiin. Huhtikuussa 1918 Mörn pakeni Turusta Viipuriin punaisten alkaessa vetäytyä Etelä-Suomesta. Arbetet-lehden julkaisemista oli tarkoitus jatkaa Viipurissa mutta tämä suunnitelma ei toteutunut. Valkoisten vallattua Viipurin Mörne yritti paeta kaupungista mutta joutui vangiksi. Mörn oli vankina ensin Viipurin vankileirillä ja sitten Tammisaaren vankileirillä. Hänet tuomittiin valtiorikostuomioistuimessa kuolemaan ja teloitettiin Suomenlinnassa syyskuussa 1918. Mörnin vaiheita käsitellään Teemu Keskisarjan kirjassa Viipuri 1918 (2013) sekä Olli Korjuksen teoksessa Kuusi kuolemaantuomittua (2014). == Lähteet == * Viipurin punikit ja lahtarit, Turun Sanomat 19.12.2013 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Oleksandr Turtšynov

Oleksandr Valentynovytš Turtšynov (, s. 31. maaliskuuta 1964 Dnipropetrovsk) on ukrainalainen poliitikko. Hänestä tuli vuoden 2014 Ukrainan vallankumouksen myötä parlamentin puhemies sekä toimea hoitanut presidentti, kunnes toukokuussa presidentinvaalissa valittu Petro Porošenko astui toimeensa. Viktor Janukovytšin syrjäyttämisen jälkeen Itä-Ukrainassa alkoi kapinaliike, joka alkoi miehittää eri hallintorakennuksia. Sisäministeri Arsen Avakov antoi ultimaatumin valtausten lopettamiseen 11. huhtikuuta 2014 mennessä tai ne lopetetaan voimatoimin.http://www.iltasanomat.fi/ulkomaat/art-1288676170965.html 14\. huhtikuuta Turtšynov ilmoitti ”terrorismin vastaisen operaation” aloittamisesta kapinallisia vastaan.http://www.iltasanomat.fi/ulkomaat/art-1288677242291.html Turtšynov on baptistikirkon pastori. Hän on myös johtanut riippumatonta uutistoimistoa sekä kirjoittanut psykologisia trillereitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ukrainan pääministerit Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorien ter Mors

Jorien ter Mors (s. 21. joulukuuta 1989 Enschede, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelun olympiakultamitalisti ja maailmanmestari sekä kaukalopikaluistelun olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän voitti Sotšin olympialaisissa 2014 sekä henkilökohtaisen 1 500 metrin kilpailun että joukkuetakaa-ajokilpailun uusilla olympiaennätysajoilla. Hän osallistui myös kaukalopikaluisteluun, ja oli ensimmäinen nainen joka osallistui olympialaisissa pikaluisteluun sekä kaukalossa että radalla. Kaukalopikaluistelussa hän oli 1 500 metrillä neljäs, 1 000 metrillä viides ja 500 metrillä kuudes. Jo Vancouverin olympialaisissa 2010 hän osallistui kaukalopikaluisteluun ja sijoittui viestissä neljänneksi. Pyeongchangin olympialaisiin 2018 ter Mors ei päässyt Alankomaiden edustajaksi pikaluistelun 1 500 metrille mutta voitti kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.13,56. 500 metrillä hän oli kuudes. Kaukalopikaluistelun 3 000 metrin viestissä hän sai pronssia ja oli 1 500 metrillä viides. Ter Mors voitti Kolomnassa 2016 pikaluistelun maailmanmestaruuden 1 000 metrillä ajalla 1.14,73 ja 1 500 metrillä ajalla 1.53,92. Gangneungissa 2017 hän saavutti pronssia 1 000 metrillä. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sai kultaa Changchunissa 2018 sekä pronssia Soulissa 2016 ja Calgaryssa 2017. EM-kilpailujen sprinttiottelussa hän sai hopeaa Heerenveenissä 2017. Hän on saavuttanut kaukalopikaluistelun MM- kilpailuissa hopeaa 1 000 metrillä 2013 ja 3 000 metrin viestissä 2011. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden kokonaiskilpailussa 2014 sekä viestissä 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2016. Hän on saanut kokonaiskilpailussa lisäksi EM-hopeaa 2012 ja pronssia 2013. Viestissä hän on saavuttanut EM-pronssia 2007 ja 2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset kaukalopikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cleveland Spiders

Cleveland Spiders oli yhdysvaltalainen baseballjoukkue, joka liittyi American Association -liigaan kaudella 1887, jolloin se tunnettiin myös nimillä Forest Citys tai Blues. Joukkueen menestys AA:ssa oli heikko, mutta kauden 1888 jälkeen se valittiin korvaamaan Detroit Wolverines -joukkue National Leaguessa, jolloin joukkueen nimeksi vakiintui Spiders. Vuonna 1892 joukkue voitti kahtia jaetun kauden syyspuoliskon ja pelasi liigan mestaruusotteluissa kevätkauden voittajaa, Boston Beaneatersia vastaan häviten puhtaasti saavuttaen kuudessa ottelussa vain yhden tasapelin. Vuonna 1895 Spiders sijoittui National Leaguessa toiselle sijalle ja haastoi Temple Cupissa Liigan voittajan Baltimore Oriolesin. Spiders voitti neljä ottelua viidestä. Seuraavalla kaudella joukkueet olivat jälleen liigan kaksi parasta, nyt oli Oriolesin vuoro viedä Temple Cup suoraan neljässä pelissä. Vuonna 1899 Robinsonin veljekset ostivat konkurssikypsän St. Louis Brownsin ja vaihtoivat sen nimeksi Perfectos. Kuitenkin he pitivät myös Spidersin omistuksessaan. Uskoen Perfectosin vetävän enemmän väkeä tiheämmin asutussaa St. Louisissa , Robinsonit siirsivät suurimman osan Clevelandin tähdistä, mukaan lukien tulevat Baseball Hall of Fame -jäsenet Cy Young, Jesse Burkett ja Bobby Wallace St. Louisiin. Spidersin yleisömäärät romahtivat eivätkä muut joukkueet suostuneet pelaamaan League Parkilla, koska niiden osuus tuloista ei kattanut edes joukkueen majoitus- ja matkakuluja. Joukkueen oli siis pakko pelata valtaosa peleistään vieraissa. Joukkueen 42 kotipelin yleisökeskiarvo oli vain 145 katsojaa per peli 9000 -paikkaisella League Parkilla. 101 vierastappiota lienee ennätys, jota ei koskaan tulla rikkomaan. Vieraspeleistään joukkue voitti 11. Joukkue oli yksi neljästä, jotka poistettiin National Leaguesta kauden 1899 jälkeen. Robinsonit myivät joukkueen Charles Somersille ja John Kilfoylelle 1900. Vuonna 1900 American Leaguessa (silloin alasarja minor league) pelasi joukkue nimeltään Cleveland Lake Shores (Western liigan aikana 1894-1899 Grand Rapids Rustlers). Kun American League julisti itselleen Major League aseman 1901, joukkueen nimeksi tuli Cleveland Bluebirds (Blues), ja lopulta muutamien eri nimien jälkeen Cleveland Indians. ==Aiheesta muualla== * http://www.baseball-almanac.com/teams/cleveland_spiders.shtml Luokka:Entiset Major League Baseball -seurat Luokka:Clevelandin urheilu Luokka:Vuonna 1887 perustetut urheiluseurat
Alla Tsuper

Alla Petrivna Tsuper (, , ; s. 16. huhtikuuta 1979 Rivne, Rivnen alue, Ukrainan SNT) on syntyjään ukrainalainen, sittemmin valkovenäläistynyt freestylehiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän kilpailee freestylen hypyissä. Tsuper voitti Sotšin olympiakisoissa 2014 kultaa. Torinossa 2006 hän oli kymmenes ja Vancouverissa 2010 kahdeksas. ==Lähteet== Luokka:Valkovenäläiset freestylehiihtäjät Luokka:Valkovenäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gas

Wolfgang Voigt (tunnetaan parhaiten nimellä Gas) (s. 1961) on saksalainen elektronisen musiikin artisti, joka tunnetaan ennen kaikkea minimaalisesta teknomusiikistaan. Gas-nimen alla Voigt on julkaissut neljä studioalbumia, kaksi minilevyä sekä yhden kokoelmalevyn. Voigt on myös perustanut levy- yhtiön, Kompaktin vuonna 1998. == Diskografia == ===Studioalbumit=== * Gas (1996) * Zauberberg (1997) * Königsforst (1999) * Pop (2000) * Narkopop (2017) * Rausch (2018) ===EP-levyt=== * Modern (1995) * Oktember (1999) ===Kokoelmat=== * Nah und Fern (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gas rateyourmusic.com -sivustolla. Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2003

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2003 järjestettiin Suomessa 13.–30. elokuuta 2003. Ottelukaupunkeina olivat Helsinki, Lahti, Tampere ja Turku. Kilpailuihin osallistui 16 maata, jotka oli jaettu neljään alkulohkoon. Lohkojen kaksi parasta selvisivät jatko-otteluihin. Turnauksen jälkeen 13 Sierra Leonen pelaajaa haki Suomesta turvapaikkaa. Oleskelulupa myönnettiin myöhemmin kymmenelle alaikäiselle pelaajalle, joiden joukossa olivat muun muassa Medo ja Patrick Bantamoi. == Pelipaikat == Helsinki Lahti Tampere Turku Finnair-stadion Lahden stadion Ratinan stadion Veritas-stadion 200px Kapasiteetti: 10 770 Kapasiteetti: 7 465 Kapasiteetti: 16 800 Kapasiteetti: 6 428 == Joukkueet == Lohko A * Kiina * Kolumbia * Meksiko * Suomi Lohko B * Argentiina * Australia * Costa Rica * Nigeria Lohko C * Brasilia * Jemen * Kamerun * Portugal Lohko D * Espanja * Etelä-Korea * Sierra Leone * Yhdysvallat == Alkulohkot == === Lohko A === Joukkue Ott. V T H M P Kolumbia 3 2 1 0 11–2 7 Meksiko 3 1 2 0 5–3 5 Suomi 3 1 0 2 3–12 3 Kiina 3 0 1 2 5–7 1 \---- \---- === Lohko B === Joukkue Ott. V T H M P Argentiina 3 3 0 0 5–0 9 Costa Rica 3 1 1 1 3–3 4 Nigeria 3 1 1 1 3–3 4 Australia 3 0 0 3 1–6 0 *Lohkon toinen sija arvottiin. \---- \---- === Lohko C === Joukkue Ott. V T H M P Brasilia 3 2 1 0 9–1 7 Portugal 3 1 1 1 9–13 4 Kamerun 3 0 3 0 7–7 3 Jemen 3 0 1 2 4–8 1 \---- \---- === Lohko D === Joukkue Ott. V T H M P Espanja 3 2 1 0 8–5 7 Yhdysvallat 3 2 0 1 8–4 6 Etelä-Korea 3 1 0 2 6–11 3 Sierra Leone 3 0 1 2 6–8 1 \---- \---- == Puolivälierät == \---- \---- \---- == Välierät == \---- == Pronssiottelu == == Loppuottelu == == Parhaat maalintekijät == 5 maalia * Manuel Curto * Cesc Fàbregas * Carlos Hidalgo 4 maalia * Abuda * Freddy Adu * Evandro 3 maalia * Jiang Chen * José Manuel Jurado * Hernan Peirone * Adrián Ramos * David Silva == Suomen joukkue == Pelipaikka Pelaaja Seura MV Aapo Kiljunen MYPA MV Jon Masalin Aston Villa MV Turo Simolin FC Espoo P Jermu Gustafsson VG-62 P Kristian Kojola FC Espoo P Sami Sanevuori VG-62 P Ville-Veikko Savolainen FC Lahti P Erik Westerholm TPV KK Kasper Hämäläinen TPS KK Ümit Menekse HJK KK Eetu Muinonen MYPA KK Jussi-Pekka Savolainen Pallo-Iirot KK Tuomo Turunen FC KooTeePee KK Marko Tyyskä FC KooTeePee KK Tommi Vesala FC Espoo H Jarkko Hurme OLS H Jarno Parikka HJK H Tomi Petrescu Leicester H Jami Puustinen Manchester United H Tim Sparv Southampton Päävalmentaja: Jyrki Heliskoski == Lähteet == *FIFA U-17 World Championship Finland 2003 FIFA ===Viitteet=== 17-vuotiaiden 2003 Luokka:Vuoden 2003 jalkapallo Luokka:Suomen jalkapallo Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Lahden urheilutapahtumat Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Turun urheilutapahtumat
Slivicen taistelu

Slivicen taistelu oli viimeinen Tšekkoslovakian alueella käyty suuri taistelu toisessa maailmansodassa. Se käytiin 11.–12. toukokuuta 1945 Slivicen kylän lähistöllä, kun Carl Friedrich von Pückler-Burghaussin johtama 7 000 sotilaan osasto, johon kuului muun muassa Kampfgruppe Wallensteinin ja SS-divisioona Das Reichin joukkoja, yritti murtautua Jevgeni Olesenskin johtamien partisaaniryhmien läpi antautuakseen yhdysvaltalaisille. Neuvostoliiton 1., 2. ja 4. Ukrainan rintaman joukkojen saavuttua avustamaan partisaaneja saksalaiset antautuivat 12. toukokuuta. Taistelussa kaatui tuhat saksalaista, 60 neuvostosotilasta ja 13 partisaania. 6 000 saksalaissotilasta joutui neuvostoliittolaisten vangiksi. Saksalaisten komentaja ampui itsensä. Taistelun muistoksi Sliviceen pystytettiin muistomerkki vuonna 1970. Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut
Xu Mengtao

Xu Mengtao (s. 12. heinäkuuta 1990) on kiinalainen freestylehiihtäjä. Hän on olympiavoittaja, maailmanmestari ja maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja. Hän kilpailee freestylen hypyissä. Xu sai Sotšin olympiakisoissa 2014 hopeamitalin, Vancouverissa 2010 hän oli kuudes. Hän tavoitteli kultaa, mutta Vancouverissa hän kaatui ja Sotšissa horjahti pahasti osuen kädellään maahan. Vossin MM-kilpailuissa 2013 Xu voitti kultaa. Inawashirossa 2009 ja Deer Valleyssa 2011 hän sai MM-hopeaa, Kreischbergissä 2015 pronssia. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 2007. Xu voitti freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013, sijoittui toiseksi 2011–2012 ja viidenneksi 2010–2011. Hyppyjen maailmancupin hän voitti kausilla 2011–2012 ja 2012–2013, sijoittui toiseksi 2010–2011 sekä kolmanneksi 2009–2010 ja 2013–2014. Hän on voittanut 16 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut kuusi kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Talviolympialaiset 2026

Vuoden 2026 talviolympialaiset järjestetään 6.–22. helmikuuta 2026 Italian Milanossa ja Cortina d’Ampezzossa. Olympialaiset ovat kaikkiaan kolmannet Italiassa järjestettävät talviolympialaiset ja toiset talviolympialaiset, jotka järjestetään Cortina d’Ampezzossa ja kaikkiaan neljännet olympialaiset Italiassa. Italia isännöi myös vuosien 1956 ja 2006 talviolympialaisia ja vuoden 1960 kesäolympialaisia. == Valintaprosessi == Kisojen pitopaikka päätettiin 24. kesäkuuta 2019 Kansainvälisen olympiakomitean kokouksessa Sveitsin Lausannessa. Kiinnostuksensa kisojen järjestämiseksi olivat Milanon ja Tukholman lisäksi ilmaisseet Kanadan Calgary, Turkin Erzurum, Japanin Sapporo, Itävallan Graz ja Sveitsin Sion. Sionilaiset hylkäsivät hakemuksensa kansanäänestyksessä, Graz luopui hankkeesta aluehallinnon tuen puutteesta ja Sapporo joutui vetämään olympiahankkeensa maanjäristyksen vuoksi. Erzurum joutui jättäytymään valintaprosessista infrastruktuurin puutteen vuoksi. Viimeisenä Calgary joutui jättäytymään poliittisen tuen puuttueessa. Äänestystulokset Kaupunki Maa Äänet Milano–Cortina d’Ampezzo 47 Tukholma–Åre 34 == Lajit == Lajeja on 16 kahdeksassa lajiryhmässä. Uutena kilpailulajina on hiihtoalpinismi. * * * * * * * * * * * ** ** ** * * * == Kilpailupaikat == ===Milano=== *Stadio Giuseppe Meazza – avajaiset *PalaItalia Santa Giulia – jääkiekko *~~PalaSharp~~ – jääkiekko *Rho Fiera Milano – jääkiekko ja pikaluistelu *Mediolanum Forum – kaukalopikaluistelu ja taitoluistelu *Piazza del Duomo – mitaliseremoniat ===Cortina d’Ampezzo=== *Olimpia delle Tofane – alppihiihto *~~Pista olimpica Eugenio Monti~~ – ohjas-, ratti- ja skeletonkelkkailu *Stadio Olimpico del Ghiaccio – curling ===Anterselva=== *Südtirol Arena – ampumahiihto ===Val di Fiemme=== *Stadio del salto Giuseppe Dal Ben, Predazzo – mäkihyppy ja yhdistetty *Stadio del fondo di Lago di Tesero, Tesero – maastohiihto ja yhdistetty *~~Stadio del Ghiaccio, Baselga di Piné~~ – pikaluistelu ===Valtellina=== *Pista Stelvio, Bormio – alppihiihto ja hiihtoalpinismi *Mottolino/Sitas/Tagliede/Carosello 3000, Livigno – lumilautailu ja freestylehiihto ===Verona=== * Arena di Verona – päättäjäiset Lähteet: == Televisiointi Suomessa == Yle hankki olympiaoikeudet vuosille 2026–2032.Hankinnasta kertova artikkeli on päivätty 16.1.2023 12:00 mutta se ei kerro hankinnan tarkkaa ajankohtaa. Yle oli mukana Euroopan yleisradiounionin (EBU) jäsenmaiden jättämässä yhteistarjouksessa. Oikeudet myönnettiin Euroopassa EBU:lle ja Warner Bros. Discoverylle. Kansainvälisen olympiakomitean (IOC) kanssa solmittu sopimus kattaa kesä- ja talviolympialaisten kaikki mediaoikeudet. == Katso myös == * Talviparalympialaiset 2026 * Talviolympialaiset 2006 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vuoden 2026 olympialaisten ja paralympialaisten viralliset sivut * Kisat KOK:n sivuilla *
Bromietikkahappo

Bromietikkahappo eli bromietaanihappo (C2H3BrO2) on etikkahapon bromattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä. ==Ominaisuudet== Bromietikkahappo esiintyy huoneenlämpötilassa heksagonaalisia tai rombisina värittöminä kiteinä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten alkoholeihin ja asetoniin, ja myös dietyylieetteriin. Elektronegatiivisen bromiatomin aiheuttaman induktiivisen efektin vuoksi bromietikkahappo on etikkahappoa vahvempi happo ja sen pKa-arvo on 2,9. Yhdiste reagoi helposti nukleofiilisellä substituutiolla bromidi-ionin ollessa lähtevänä ryhmänä. Esimerkki tästä on bromietikkahapon hydrolysoituminen glykolihapoksi. Bromietikkahapon reaktiot ovat tyypillisiä karboksyylihapoille, ja se muodostaa muun muassa estereitä ja amideja.Earl D. Morris & John C. Bost: Acetic Acid, Halogenated Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002. Viitattu 23.2.2014David Yoffe, Ron, Frim, Shmuel D. Ukeles, Michael J. Dagani, Henry J. Barda, Theodore J. Benya & David C. Sanders: Bromine Compounds, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 23.2.2014 ==Valmistus ja käyttö== Bromietikkahappoa voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Tyypillisiä valmistustapoja ovat etaanihapon suora bromaus bromilla etikkahappoanhydridin ja pyridiinin toimiessa katalyyttinä ja niin kutsuttu Hell-Volhard-Zelinsky-reaktio, jossa katalyyttinä on punainen fosfori. Katalyyttinä voidaan käyttää myös fosforitribromidia, mutta tällöin sivutuotteena voi muodostua myös dibromietikkahappoa. Muita tapoja valmistaa bromietikkahappoa on kloorietikkahapon reaktio vetybromidin tai vaihtoehtoisesti natrium- tai kaliumbromidin kanssa, bromieteenin hapetus typpihapolla, dibromivinyylieetterin hydrolyysi ja bromiasetonin hapetus ilman avulla. Bromietikkahappoa käytetään orgaanisten synteesien lähtöaineita. Sen estereitä hyödynnetään Reformatski-reaktioissa. ==Katso myös== *Tribromietikkahappo ==Lähteet== Luokka:Bromiyhdisteet Luokka:Karboksyylihapot
Mārtiņš Onskulis

Mārtiņš Onskulis (s. 18. kesäkuuta 1994) on latvialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sk Pantera -seuraa. Onskulis osallistui Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 pujotteluun, mutta ei selviytynyt siinä karsinnasta jatkoon. Sotšin olympialaisissa 2014 Onskulis sijoittui pujottelussa 27:nneksi ja keskeytti suurpujottelussa. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Påminne

Påminne on Pohjan Sport ry:n omistama laskettelukeskus Åminneforsissa Pohjassa Raaseporissa. Påminne on Suomen eteläisin rinnekeskus. Pisin rinne on 550 metriä pitkä ja korkeusero on 85 metriä. Kaikki rinteet ovat etelärinteitä. Påminne-Park on 450 metriä pitkä ja muodostuu kahdesta linjasta, toinen aloitteleville ja toinen kokeneemmille laskijoille. Rinteissä voi harrastaa laskettelua ja lautailua. Rinteitä keskuksessa on 5 + parkki. Påminnessä on hiihtokoulu, välinevuokraamo ja rinnekahvila joka on talvisesongin aikana auki rinteiden aukioloaikoina. Muulloin kahvila on auki sopimuksen mukaan. Yrityksille, koululaisille ja muille ryhmille räätälöidään tapahtumapäiviä niin rinneautoilussa kuin laskettelussa. Kesällä Mukelorinne toimii rinneautoratana. Pituutta radalla on noin 450 metriä ja korkeusero on noin 40 metriä. Rataa pitkin autot kulkevat painovoimalla rinnettä alas ja ylös mennään hiihtohissin vetämänä.Påminnen kotisivu ==Lähteet== Luokka:Suomen talviurheilukeskukset Luokka:Raasepori
Elefantti (albumi)

Elefantti on suomalaisen Happoradio-yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2014. Albumilla on 11 kappaletta. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen viikolla 9/2014. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Soundi: * V2.fi: == Lähteet == Luokka:Happoradion albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Kauko Lindfors

Kauko Lindfors (s. 1961 Hanko) on suomalainen elokuvaleikkaaja, -äänisuunnittelija, -äänittäjä, käsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän on opiskellut elokuva-alaa Taideteollisen Korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella vuosina 1987–1993. Vuonna 1988 Lindfors perusti opiskelutoverinsa Pekka Karjalaisen kanssa elokuvaääniyhtiön Kikeono Film Sound Oy:n. Yhtiö oli digitaalisen äänenkäsittelyn edelläkävijöitä Suomessa. Elonetissä on mainittu yli sata elokuvaa, joissa Lindfors on työskennellyt. Lindforsin käsikirjoittama, ohjaama, leikkaama ja lavastama elokuva Puomimies rakastuu sai elokuvataidetoimikunnan myöntämää laatutukea vuonna 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvaleikkaajat‎ Luokka:Suomalaiset elokuvaäänittäjät‎ Luokka:Suomalaiset äänisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Gabriel Palm

Johannes Gabriel Palm (1726 Björnekulla, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1799 Jomala) oli ruotsalainen juristi, joka työskenteli osan urastaan Suomessa. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra ja rovasti Andreas Palm ja Elisabet Sofia Munthe. Johannes Gabriel Palm valmistui ylioppilaaksi Lundissa 1746 ja pääsi 1748 kruununprinssin husaarirykmentin varasotatuomariksi ja sotatuomariksi 1753. Komennettiin 1757 Pommerin sotaan sotatuomariksi ja vuodesta 1762 alkaen Stralsundiin pääsotatuomariksi sekä laivaston ylioikeuden justitiariukseksi. Palm toimi 1766–1786 Ahvenanmaan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina ja työskenteli myös 1771 lähtien Turun hovioikeuden hovioikeudenasessorina reparatiovaltakirjalla. Vuonna 1786 hän siirtyi viranvaihdon kautta Vaasan hovioikeuden notaariksi, mutta sai omasta pyynnöstään eron virastaan samana vuonna. Vuonna 1791 Palm aloitti talonpoikien pyynnöstä Ahvenanmaan maanjako- oikeuden puheenjohtajana. Hän toimi myös 1786 lähtien Turun hovioikeuden apujäsenenä.Håkon Holmberg et al.: Suomen tuomiokunnat ja kihlakunnantuomarit, Suomen kihlakunnantuomarien yhdistys 1959, sivu 23. Johannes Gabriel Palmin puoliso oli Landskronassa 1730 syntynyt Anna Rander, joka kuoli Jomalassa 1798. Puolison vanhemmat olivat kauppias Anders Rander ja Katarina Elisabet Gran. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Ruotsalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1726 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Tero Kartastenpää

Tero Kartastenpää (s. 1978 Tampere) on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Helsingin Sanomissa. Vuosina 2016–2019 Kartastenpää oli feministisen Tulva-lehden päätoimittaja. Hän on kirjoittanut Jani Timosen kanssa tietokirjan Provo opas – ärsyttämisen jalo taito (2014). Kartastenpää on yksi kansainvälisen FAT-taidelehden perustajista. Hän on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Aamulehdessä, Veli-lehdessä ja Ylellä. Hän on kirjoittanut vapaana kirjoittajana muun muassa Helsingin Sanomiin, Trendiin, Imageen ja Mondoon. Kartastenpää on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopiston mediatutkimuksesta. Hän on opiskellut myös naistutkimusta ja kulttuurihistoriaa. Kartastenpää teki valokuvataiteilija Susanna Majurin työparina valokuva- ja videotaidetta vuosina 1998–2009. He kuvasivat yhdessä muun muassa PMMP:n levyn Veden varaan kannet. Kartastenpää oli yhdessä Kasino Creative Studion työryhmässä toteuttamassa vuoden 2010 Shanghain maailmannäyttelyyn kuvasarjaa HÄ? — Finnish–Chinese Visual Dictionary. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kartastenpää Ylen Pressiklubissa Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeesus Nasaretilainen (televisiosarja)

Jeesus Nasaretilainen on italialaisen Franco Zeffirellin ohjaama, vuonna 1977 ensiesitetty television minisarja, joka valmistui brittiläis-italialaisena yhteistuotantona. Elokuvan käsikirjoitus ei seuraa joka kohdassa evankeliumien tapahtumia, vaan siihen on keksitty uusia juonenkäänteitä ja henkilöitä. Pääosissa nähdään useita tunnettuja näyttelijöitä. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Italialaiset draamasarjat Luokka:Brittiläiset draamasarjat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Rai:n televisio-ohjelmat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat