EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roomalaisten kuningas

Roomalaisten kuningas () oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa käytössä ollut kuninkaallinen arvonimi. Roomalaisten kuninkaaksi kutsuttiin 1000-luvulta alkaen henkilöä, joka oli jo valittu keisarinvaalissa Saksan kuninkaaksi (rex theutonicorum), mutta jota paavi ei ollut vielä kruunannut Roomassa valtakunnan keisariksi.Nordisk familjebok (1916), s. 782 Runeberg.org. Viitattu 7.7.2021.Brian A. Pavlac & Elizabeth S. Lott: The Holy Roman Empire: A Historical Encyclopedia, s. 150. ABC-CLIO 2019. Google Books king of the Romans OxfordReference. Viitattu 7.7.2021. Keisari-nimitystä ei saanut käyttää ennen paavin suorittamaa kruunausta. Kaikkia Saksan kuninkaaksi valittuja ei lopulta kruunattu keisareiksi, mutta keisariksi saattoi tulla vain olemalla ensin Saksan kuningas.Emperor Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 7.7.2021. Keisariksi kruunaamisen jälkeen hallitsijan viralliseksi arvonimeksi vaihtui ”roomalaisten keisari” (imperator romanorum). Alun perin keisari Otto I ja muut saksilaisen suvun hallitsijat käyttivät ”roomalaisten kuningasta” yhtenä arvonimistään sen merkiksi, että Rooma oli vuonna 962 liitetty osaksi valtakuntaa. Vuonna 1508 keisari Maksimilian I alkoi käyttää nimikettä ”valittu roomalaisten keisari”, vaikka paavi ei ollut kruunannut häntä Roomassa. Tästä alkaen aina vuonna 1806 tapahtuneeseen valtakunnan hajoamiseen saakka keisarit alkoivat käyttää keisarin arvonimeä heti keisarinvaalin jälkeen, jolloin roomalaisten kuninkaan arvo sulautui yhteen sen kanssa. Maksimilian I:n seuraajista ainoastaan Kaarle V kruunattiin Roomassa vuonna 1530. Roomalaisten kuninkaaksi alettiin tämän jälkeen kutsua henkilöä, joka oli valittu istuvan keisarin seuraajaksi,Rooman kuningas Tietosanakirja. Osa 8, palsta 212. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 siis eräänlaista keisarikunnan kruununprinssiä. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan lakkauttamisen jälkeen Ranskan keisari Napoleon I antoi vuonna 1811 vastasyntyneelle pojalleen Napoleon II:lle arvonimen Rooman kuningas. ==Katso myös== *Luettelo Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijoista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Title of King of the Romans The Holy Roman Empire Association Luokka:Kuninkaalliset arvonimet Luokka:Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta Luokka:Rooman historia
Kaukomaiden riistapoluilta

Kaukomaiden riistapoluilta on Yrjö Ylänteen toimittama metsästysaiheinen novellikokoelma. Teoksen on julkaissut Otava vuonna 1961. Johdannon on kirjoittanut YlänneKaukomaiden riistapoluilta Kirjasampo, viitattu 7.7.2021 ==Sisällys== * Kaj Munk, Hän ampui kuin paholainen, suom. Kyllikki Villa * Kaj Munk, Metsästäjän kirje metsästyksen viholliselle; suom. Kyllikki Villa * Sasha Siemel, Jaguaarinkeihästäjä ja hänen oppilaansa; suom. Heikki K. Toppila * William J. Long, Hirven kutsuhuuto; suom. Matti Karjalainen * Nils Eckerbom, Ensimmäinen kauris; suom. Matti Karjalainen * Maurice Thompson, Erakon seurassa jousella metsästämässä; suom. Matti Karjalainen * Jens Andreas Friis, Kuninkaan peura; suom. Matti Karjalainen * Jim Corbett, Chowgarhin tiikerit; suom. Pekka Häkli * Helge Ingstad, Majavanmetsästystä; suom. Elsa Arokallio * Ernest Hemingway, Francis Macomberin lyhyt onnellinen elämä; suom. Jouko Linturi * Hermann Löns, Metsäkauriiden jäljillä; suom. Aili Palmén * Alexander Lake, Norsuja; suom. Aarre M. Peltonen * Theodore Roosevelt, Sutta ajamassa; suom. Matti Karjalainen * Wilhelm Dinesen (Boganis), Sorsastusretki Smålandissa; suom. Aili Palmén * W. D. M. Bell, Poppamies ja hunajalinnut; suom. Matti Karjalainen * Karen Blixen, Kaksi leijonanajoa; suom. Matti Karjalainen * Arthur Conan Doyle, Kuningaskettu; suom. Matti Karjalainen * Beryl Markham, Norsunajossa "Blixin" kanssa; suom. Matti Karjalainen * Fridtjof Nansen, Jääkarhuja ajamassa; suom. Matti Karjalainen * J. A. Hunter, Suuri sarvikuonojen metsästys; suom. Aaro A. Koivisto * Bertil Haglund, Kiikaritähtäin; suom. Yrjö Ylänne * Bertil Haglund, Paras metsästys; suom. Yrjö Ylänne * G. Ahlefeldt L. Bille, Vieläkin yksi ennätys; suom. Yrjö Ylänne * John Möllerswärd, Omituinen hirvi; suom. Aili Palmén * Kenneth D. S. Anderson, Jalahallin tappajakissa; suom. Matti Karjalainen * Albert Eklundh, Sadesäällä kuusen alla; suom. Matti Karjalainen, Aili Palmén * Albert Eklundh, Mäyrä; suom. Matti Karjalainen, Aili Palmén * Hermann Huttel, Rajapukkeja; suom. Matti Karjalainen * Harry Wolhüte, Ihmissyöjäleijonia; suom. Matti Karjalainen * Ivan Turgenjev, Metsä ja aro; suom. Ulla-Liisa Heino ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat Luokka:Vuoden 1961 kirjat
Francesco Salviati

Francesco Salviati, alun perin Francesco de’ Rossi, tunnettu myös nimellä Cecchino (1510 Firenze – 11. marraskuuta 1563 Rooma) oli italialainen taidemaalari ja yksi tunnetuimmista manieristisista firenzeläis-roomalaisen koulukunnan freskomaalareista. Salviati opiskeli ja työskenteli Andrea del Sarton kanssa, ja noin vuonna 1531 kardinaali Giovanni Salviati – jolta hän omaksui sukunimensä – kutsui hänet työskentelemään Roomaan. Francesco Salviati työskenteli myöhemmin useille kirkollisille sekä aateliin kuuluneille tilaajille Firenzessä, Venetsiassa, Bolognassa ja Roomassa. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat Firenzen Palazzo Vecchion Sala dell’ Udienzaan vuosina 1544–1548 maalatut freskot sekä Rooman Farnesen palatsiin vuonna 1555 maalatut freskot. Salviatin maalausten massiivisten ja lihaksikkaiden hahmojen esikuvina olivat Michelangelon teokset. Salviatin freskojen historialliset ja allegoriset kohtaukset ovat täynnä koristeellisia laskoksia ja manierisimille tyypillisiä liioitellun keinotekoisia asentoja. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1510 syntyneet Luokka:Vuonna 1563 kuolleet
Bougainvillen edustajainhuone

Bougainvillen edustajainhuone () on Bougainvillen autonomisen alueen paikallisparlamentti. Bougainvillen perustuslain mukaan edustajainhuoneessa on 28–38 edustajaa. Parlamentti koostuu tällä hetkellä 42 edustajasta, joista: * Yksi on presidentti, joka valitaan erillisissä vaaleissa * Yksi varapresidentti, jonka tulee edustaa eri vaalipiiriä kuin presidentin * Yksi puhemies * 33 valitaan vaaleilla yksi kustakin vaalipiiristä * 3 naisten edustajaa; yksi kustakin Bougainvillen alueesta. * 3 entisten Bougainvillen vallankumousarmeijan taistelijoiden edustajia Papua-Uuden-Guinean parlamentin neljä bougainvillelaista edustajaa saavat osallistua väittelyihin, mutta eivät äänestää. == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean politiikka Luokka:Itsehallintoalueiden parlamentit
Italian ympäriajo 2021

Italian ympäriajo 2021 oli järjestyksessään 104. Italian ympäriajo. Se alkoi Torinosta 8. toukokuuta ja päättyi Milanoon 30. toukokuuta 2021. Kokonaiskilpailun voitti Egan Bernal minuutin ja 29 sekunnin erolla toiseen tulleeseen Damiano Carusoon ja neljän minuutin ja 15 sekunnin erolla kolmantena tulleeseen Simon Yatesiin. Egan Bernal voitti myös nuorten kilpailun. Pistekilpailun voitti Peter Sagan. Mäkikirikilpailun voitti Geoffrey Bouchard. Joukkuekilpailun voitti Ineos Grenadiers. == Joukkueet == == Etapit == == Kokonaiskilpailu == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== 2021 Luokka:Pyöräilykausi 2021
J. S. Valli

Jukka Sakari Valli (s. 1970) on rikoskirjailija ja opettaja. Hän on syntynyt Tampereella, missä hän myös asuu. Hänen esikoisromaaninsa Armo ei asu täällä (Warelia) ilmestyi keväällä 2021. Se sijoittuu Lounais-Pirkanmaalle kuvitteelliseen Vuohvesi-nimiseen pikkukaupunkiin, jonka esikuvana on Vammala. Suomen dekkariseuran ry:n julkaisemassa Ruumiin kulttuuri -lehdessä kirja sai kiittävät arviot, joiden loppuyhteenvetona todettiin: ”Armo ei asu täällä onnistuu rikosten ratkonnan suhteen yllättämään ja paljastamaan henkilöiden pimeitä puolia. Romaanissa ihmissuhteiden ja rikosten välinen yhteys on herkullisesti lukijan pääteltävissä. Teos onkin viihdyttävän rikosvyyhtitarinoinnin lisäksi oiva kuvaus vanhoista kaunoista, ylisukupolvisesta katkeruudesta ja rikkinäisistä avioliitoista.” Heikola, Aleksi: Rikoksia maalaiskylässä. Ruumiin kulttuuri 2/2021. s. 91. Vallin toinen romaani Punatukkainen (Warelia 2022) ilmestyi elokuun lopulla 2022. Se edustaa esikoisromaanin tapaan dekkarigenreä. Kirjan tapahtumat sijoittuvat pääosin Tampereelle 1990-luvun alkuvuosiin sekä vuoteen 2019. Vuonna 2016 Valli voitti CrimeTimen, Tampereen kaupungin ja Hotelli Torni Tampereen järjestämän rikosnovellikilpailun novellilla Neiti Vaahtera, joka alkaa koulupoikien arvoituksellisella kuolemalla. Voittonovelli on julkaistu CrimeTimen kokoelmassa Rikospaikka Tampere.Valli, J. S.: Armo ei asu täällä. Warelia, 2021. Sisäliepeen kirjailijaesittely. Hän on piirtänyt myös sarjakuvaa Muukalainen Tyrväällä Tyrvään Sanomiin vuosina 2005–2012.Tyrvään Sanomat. 16.4.2005–28.6.2012. Hänen opettaja-aiheinen sarjakuvansa Neiti A oli Ilta-Sanomien kuukauden sarjakuvana kesäkuussa 2007. Ilta-Sanomat. 1.6.–30.6.2007. Valli työskentelee historian ja yhteiskuntaopin sekä suomen kielen ja kirjallisuuden opettajana Sylvään yläkoulussa Sastamalassa. == Tuotanto == * Armo ei asu täällä. Warelia, 2021. ISBN 978-952-5940-90-9. * Punatukkainen. Warelia, 2022. ISBN 978-952-387-028-4. * Neiti Vaahtera (novelli). Rikospaikka Tampere 16 novellia. CrimeTime, 2016. ISBN 978-952-289-293-5. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sylväällä opettava Jukka Valli tarjoaa hyytävää menoa – Valheita ja väkivaltaa Sastamalaa muistuttavassa kaupungissa. Alueviesti 21.12.2020. * Pihlajamäki, Hanna: Sastamalalaiskoulun opettaja kuljettaa taskussaan muistitikkua ja kirjoittaa hyppytunneilla 20.3.2021. Satakunnan Kansa. Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan ympäriajo 2021

Ranskan ympäriajo 2021 on järjestyksessään 108. Ranskan ympäriajo. Se alkoi Brestistä 26. kesäkuuta ja päättyi Pariisiin 18. heinäkuuta 2021. Kilpailun avausetappi oli tarkoitus ajaa ensimmäistä kertaa Tanskassa Kööpenhaminassa, mutta koronaviruspandemian vuoksi etappi jouduttiin siirtämään Brestiin. Kilpailun oli myös tarkoitus sijoittua aikavälille 2.–25. heinäkuuta, mutta 23. heinäkuuta alkavien Tokion olympialaisten takia kilpailun alkua aikaistettiin kesäkuulle. Kilpailun voitti slovenialainen Tadej Pogacar joukkueenaan UAE Team Emirates. Kyseessä oli hänen uransa toinen Ranskan ympäriajon voitto. Hän voitti toistamiseen myös nuorten kilpailun ja mäkikirikilpailun. Kilpailussa toiseksi sijoittui tanskalainen Jonas Vingegaard (Team Jumbo-Visma) 5m ja 20s kärjestä, ja kolmanneksi ecuadorilainen Richard Carapaz (Ineos Grenadiers) 7m 3s kärjestä. Pistekirikilpailun voitti isobritannialainen Mark Cavendish (Deceuninck–Quick- Step). Hän voitti kilpailussa neljä etappia ja saavutti 34:nnen Ranskan ympäriajon etappivoittonsa sivuten Belgian Eddy Merckxin ennätystä. == Joukkueet == == Etapit == == Kokonaiskilpailu == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== 2021 Luokka:Pyöräilykausi 2021
PFK Lokomotiv Sofia

Profesionalei Futbolei Klub Lokomotiv Sofia () on jalkapalloseura Sofian kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–22 maansa korkeimmalla sarjatasolla Efbet ligassa. Se on perustettu vuonna 1929. Lokomotiv Sofialla on voitettuna neljä Bulgarian mestaruutta vuosilta 1940, 1945, 1964 ja 1978. Bulgarian cupin se on voittanut 1948, 1953, 1982 ja 1995. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat Luokka:Sofian urheilu
Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 (2021)

Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 oli Petropavlovsk-Kamchatsky Air Enterprisen reittilento Venäjän Kamtšatkan niemimaalla sijaitsevien Petropavlovsk-Kamtšatskin ja Palanan välillä. Lennolla 6. heinäkuuta 2021 käytetty Antonov An-26B-100 törmäsi kallioon lähestyessään Palanaa. Onnettomuuslennolla oli 22 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. == Tapahtumat == Lento 251 lähti Petropavlovsk-Kamtšatskista kello 12.57 paikallista aikaa, ja lennon alku sujui normaalisti. Kone siirtyi Palanan lennonjohdon alaisuuteen kello 14.39, ja miehistö sai lähestymisohjeet 14.50. Sen jälkeen lennonjohto ei enää saanut yhteyttä koneeseen, ja kadonneen koneen etsinnät aloitettiin. Sää koneen katoamisen aikaan oli pilvinen. Koneen jäänteet löytyivät kallion rinteeltä rannikolta lähellä Palanaa yhdeksän jälkeen onnettomuuspäivän iltana. Osa hylyn kappaleista oli pudonnut kallion rinnettä alas ja päätynyt mereen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Venäjällä Luokka:Kamtšatkan aluepiiri
US Salernitana 1919

Unione Sportiva Salernitana 1919 on jalkapalloseura Salernon kaupungista. Seura pelaa kaudella 2024–2025 Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä. Se nousi pääsarja Serie A:han vuonna 2021 pelattuaan 22 vuotta alemmilla sarjatasoilla. Seura on perustettu vuonna 1919. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Salernitana
Venezia FC

Venezia Football Club on jalkapalloseura Venetsian kaupungista, Italiasta. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa ansaittuaan sarjanousun voittamalla Serie B:n nousukarsinnan kaudella 2023–2024. Joukkue nousi kaudeksi 2021–2022 Italian pääsarjaan ensimmäisen kerran 19 vuoteen, mutta putosi kuitenkin kyseisen kauden päätteeksi takaisin toiselle sarjatasolle sijoituttuaan sarjassa viimeiseksi. Putoamisen jälkeen toinen kausi Serie B:ssä päättyi nousujuhliin, kun Venezia varmisti nousukarsinnan kautta nousun takaisin Serie A:han kaudeksi 2024–2025. Venezia on historiansa aikana voittanut kertaalleen Italian cupin, tämä tapahtui vuonna 1941. == Pelaajat == === Joukkue kaudella 2024–2025 === : Päivitetty 5. helmikuuta 2025. ==Saavutukset== ===Liiga=== *Serie B ** Mestaruudet: 1960–61, 1965–66 *Serie C/Serie C1 ** Mestaruudet: 1935–36, 1955–56, 2016–17 *Serie C2 ** Mestaruudet: 2005–06 *Serie D ** Mestaruudet: 1982–83, 2011–12, 2015–16 ===Cup=== * Coppa Italia **Mestaruudet: 1940–41 *Coppa Italia Lega Pro **Mestaruudet: 2016–17 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Venezia FC:n kotisivut * Venezia FC Serie A:n sivustolla * Venezia FC Transfermarkt-sivustolla * Venezia FC Soccerway-sivustolla Luokka:Italialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1907 perustetut urheiluseurat Luokka:Venetsia
Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 (2012)

Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 oli Petropavlovsk-Kamchatsky Air Enterprisen reittilento Venäjän Kamtšatkan niemimaalla sijaitsevien Petropavlovsk-Kamtšatskin ja Palanan välillä. Lennolla 12. syyskuuta 2012 käytetty Antonov An-28 ajautui sivuun reitiltä lähestyessään Palanaa, osui metsäiseen rinteeseen ja syöksyi maahan. Onnettomuuslennolla oli 12 matkustajaa ja kaksi lentäjää. Koneessa olleista kymmenen kuoli onnettomuudessa, ja neljä matkustajaa selvisi elossa. Lähestymisreitti Palanaan alkaa NDB-radiomajakalta, jolle koneiden tulee saapua vähintään 2 150 metrin korkeudessa. Sieltä reitti jatkuu odotuskuvioon, jossa lähestyvä kone laskeutuu alemmas ennen suuntaamista kohti lentoasemaa. Lennon 251 oli myös määrä lentää kyseistä reittiä, mutta miehistön ilmoittaessa lennonjohdolle olevansa NDB-majakalla kone oli tosiasiassa 22 kilometrin päässä siitä. Väärästä paikasta huolimatta miehistö aloitti laskeutumisen, joka jatkui, kunnes kone osui metsäiseen rinteeseen ja syöksyi maahan. Onnettomuustutkinnassa onnettomuuden pääasialliseksi syyksi todettiin miehistön virhe. Lentäjät eivät noudattaneet lähestymisreittiä, vaan aloittivat laskeutumisen vaarallisella alueella, mikä johti maastoon törmäämiseen. Molempien lentäjien verestä löytyi onnettomuuden jälkeen alkoholia, ja heidän todettiin toimineen huolimattomasti lennon ja sen valmistelujen aikana. He eivät myöskään reagoineet matalasta lentokorkeudesta varoittaneeseen ilmoitukseen. Tutkintalautakunta totesi myös, että maanpinnan läheisyydestä varoittava GPWS-järjestelmä olisi mahdollisesti estänyt onnettomuuden synnyn, mikäli An-28-koneessa sellainen olisi ollut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2012 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Venäjällä Luokka:Kamtšatkan aluepiiri
Niko Ranta-aho

Niko Aleksi Matias Ranta-aho (s. 1987) on huumekauppaan liittyvän niin sanotun Katiska-vyyhdin yksi päätekijä. Ranta-aho on kotoisin Pirkkalasta ja viettänyt teinivuosiaan Tampereella. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi huhtikuussa 2021 Ranta-ahon 11 vuoden vankeusrangaistukseen Katiska-vyyhdistä. Saman vuoden heinäkuussa Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Ranta-aholle kahden vuoden vankeusrangaistuksen Katiska 2 -vyyhdistä. Syyttäjät olivat vaatineet Ranta- aholle kakkosvyyhdistä 13 vuoden vankeutta, mutta oikeuden mukaan ykkösvyyhdistä annettu 11 vuoden vankeusrangaistus esti tämän, sillä 13 vuotta on enimmäisrangaistus samaan aikaan tuomittavista eri rikoksista. Huhtikuussa 2023 annetulla päätöksellä Helsingin hovioikeus piti Ranta-ahon 11 vuoden tuomion ennallaan. Kesäkuussa 2021 Ranta-ahoa alettiin epäillä satojen tuhansien eurojen veronkierrosta. Keskusrikospoliisi (KRP) tutkii juttua epäiltyinä törkeinä veropetoksina. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rikolliset Luokka:Huumerikolliset Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Gustaf Brakel

Karl (Carl) Gustaf Brakel (11. joulukuuta 1823 Pirkkala – 15. tammikuuta 1906 Pirkkala) oli suomalainen meriupseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies. Brakelin vanhemmat olivat Carl Adolf Brakel ja Johanna Gustava Gripenberg ja puoliso vuodesta 1853 Alexandrine Emelie Federley. Thorsten Brakel oli heidän poikansa. Federley kävi merikadettikoulun Pietarissa ja palveli sitten meriupseerina useissa eri joukko-osastoissa. Luutnantiksi hän yleni 1846 ja kapteeniluutnantiksi 1858, palveluksesta hän erosi 2. luokan kapteenina 1868. Brakel osallistui Itämaiseen sotaan patterin päällikkönä Santahaminassa, saaden toiminnastaan Stanislavin ritarikunnan 3. luokan mitalin miekkojen kera. Brakel omisti vuodesta 1861 Viikin kartanon Pirkkalassa.Geni: Carl Gustaf Brakel Viitattu 8.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Brakel nr 1979, Tab 5 Viitattu 8.7.2021. Brakel oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1891.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, s. 1903-1907.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Edvard Waldemar von Christierson

Edvard Waldemar von Christierson (13. maaliskuuta 1845 Helsinki – 2. maaliskuuta 1915 San José, Yhdysvallat) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Christierson Edvard Waldemar Viitattu 8.7.2021. Von Christiersonin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Karl Ulrik von Christierson ja Wilhelmina Charlotta Sofia Conradi ja puoliso vuodesta 1891 Wilhelmina Ottilia Ascholin, o.s. Heyno. Georg Mauritz von Christierson, Axel Fredrik Adolf von Christierson ja Carl Gustaf Wilhelm von Christierson olivat hänen veljiään. Edvard Waldemar von Christierson tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja suoritti tuomarintutkinnon 1871 ja kameraalitutkinnon 1873, varatuomarin arvon hän sai 1875. Von Christierson oli tullinhoitaja Loviisassa vuodesta 1889, mutta muutti 1903 Yhdysvaltoihin ja toimi maanviljelijänä Kaliforniassa.Geni: Carl Ulrik von Christierson Viitattu 8.7.2021. Von Christierson oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Adolf Muschg

Adolf Muschg (s. 1934 Zollikon, Sveitsi) on sveitsiläinen kirjailija. Muschg oli vuodesta 1970 kirjallisuuden professori Zürichissä teknillisessä korkakoulussa. Hän opetti sitä ennen Japanissa, Göttingenissä, Ithacassa ja Genevessä.Who's who – Adolf Muschg, em. CV ETH Zürich, viitattu 8.7.2021 Romaanissaan Im Sommer des Hasen hän hyödyntää Japanin-kokemuksiaan. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Georg Büchnerin palkinto 1994 ==Suomennetut teokset== * Uskoton prokuristi (Liebesgeschichten, 1972), suom. Sinikka Kallio, Weilin & Göös 1987 ISBN ** Hyvittäjä ** Jotain mieluisaa elämässä ** Kun isoisä bordellissa kävi ** Piikki lihassa ** Playmate ** Sininen mies ** Uskoton prokuristi ;Kuunnelmia * Why, Arizona, suom. Helena Anhava, Helsinki: Yleisradio 1978 (kuunnelmamoniste) * Goddy Haemelin seikkailumatka (Goddy Haemels Abenteuerreise), suom. Unto Sinkkonen, Helsinki: Yleisradio 1983 (kuunnelmamoniste) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Etholén

Alexander Etholén (15. tammikuuta 1873 Pietari – 14. joulukuuta 1916) oli suomalainen yritysjohtaja, tilanomistaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Etholén Alexander Viitattu 8.7.2021. Etholénin vanhemmat olivat eversti Alexander Etholén, amiraali Arvid Adolf Etholénin poika, ja Katarina Henley Selfridge ja puoliso vuodesta 1906 Tyra Johanna Winterbäck. Helsingissä ylioppilaaksi tullut Etholén opiskeli ensin oikeustieteitä, mutta suoritti sitten agronomin tutkinnon Mustialassa 1895. Hän toimi Varkauden tehtaan ja sittemmin Tornator Ab:n isännöitsijänä vuoteen 1909 ja oli sen jälkeen Peippolan kartanon omistaja Elimäellä vuodesta 1910, joskin oli myös Valfrid Alfthanin autoliikkeen johtaja 1916. Etholén hankki omistukseensa myös Wärälän kartanon Elimäeltä. Hän hukkui vaimoineen joulukuussa 1916 laivan ajettua miinaan Maarianhaminan ja Turun välillä.Geni: Alexander Etholén (vanhempi) Viitattu 8.7.2021. Etholén oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Contra (pelisarja)

Contra on Konamin kehittämä shoot ’em up-pelien sarja. Sarjan pelejä on julkaistu Euroopassa myös nimillä Gryzor ja Probotector. == Pelit == * Contra (1987, kolikkopeli, NES) * Super Contra (1988) * Contra (1989, MSX) * Operation C (1991, Game Boy) * Contra III: The Alien Wars (1992, SNES) * Contra Force (1992, NES) * Contra: Hard Corps (1994, Sega Mega Drive) * Contra: Legacy of War (1996, PlayStation, Sega Saturn) * Contra: Shattered Soldier (2002, PlayStation 2) * Neo Contra (2004, PlayStation 2, PlayStation 3) * Contra 4 (2007, Nintendo DS) * Contra ReBirth (2009, Wii) * Contra Returns (Android, iOS) * Contra: Rogue Corps == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Konami Luokka:Videopelisarjat
Paavo Erkko

Paavo Erkko (21. kesäkuuta 1896 Helsinki – 8. heinäkuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen maataloustutkija, maaviljelijä ja Helsingin Sanomien apulaisjohtaja. Erkko toimi Maatalouden Työtehoseuran johtajana ja tutki maatalouden työtehokysymyyksiä.Maisteri Paavo Erkko kuollut, Helsingin Sanomat, 09.07.1936, nro 181, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPaavo Erkko, Maataloustieteellinen aikakauskirja, 01.01.1936, nro 3, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPaavo Erkon kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 11.07.1936, nro 183, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Paavo Erkon vanhemmat olivat Helsingin Sanomien päätoimittaja Eero Erkko ja Maissi Erkko. Hän pääsi ylioppilaaksi 1917 Helsingin maanviljelyslyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi 1921 ja filosofian kandidaatiksi 1922. Erkko oli opiskeluaikanaan harjoittelemassa Leteensuon koeasemalla ja kiinnostui siellä suoviljelystä. Erkko osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella Uudenmaan rakuunarykmentissä oltuaan ensin punaisten vankina Tampereella. Erkko perehtyi valmistumisensa jälkeen kesällä 1922 valtion apurahan turvin suoviljelystoimintaan Saksassa ja Pohjoismaissa. Hän toimi vuodesta 1922 alkaen maanviljelijänä hoitaen vuokraamaansa virkataloa Tammelan pitäjän Teurolla. Erkko oli Maatalouden Työtehoseuran johtajana 1926–1936. Hän tutki maatalouden työtehokysymyksiä, julkaisi teoksia alalta ja oli Suomen Maataloustieteellisen Seuran jäsen. Vuoden 1936 alussa Erkko tuli Helsingin Sanomien talousosaston palvelukseen apulaisjohtajaksi. Hän oli Helsingin Sanomien johtokunnan jäsen ja toimi Helsingin Uusi Kirjapaino Oy:n tilintarkastajana. Paavo Erkko kuoli 40-vuotiaana tapaturmaisesti 8. heinäkuuta 1936. Paavo Erkon veljiä olivat Helsingin Sanomien päätoimittaja Eljas Erkko ja kemian alan diplomi-insinööri Eero O. Erkko. == Julkaisuja == * Palkkaustavat maataloudessa ja niiden sovelluttaminen käytäntöön. Maatalouden työtehoseuran julkaisuja n:o 10. Helsinki 1932 * Tutkimustuloksia tukin- ja halonajotöistä. Maatalouden työtehoseuran julkaisuja n:o 11. Helsinki 1932 * Talviajotöiden tehostamisesta. Porvoo 1933 * Työteho maataloudessa. WSOY 1934 * Tutkimuksia maatalouden eri hevostyövälineiden aiheuttamista vetovastuksista ja hevosten työtuotannoista. Valtion maatalouskoetoiminnan julkaisuja n:o 62. Maatalouden tutkimuskeskus, Helsinki 1934 * Turvepehkun käytöstä johtuvat työt ja kustannukset. Maatalouden työtehoseuran julkaisuja n:o 17. Helsinki 1935 * Tutkimustuloksia kattohaasian ja seipään käytöstä. Maatalouden työtehoseuran julkaisuja n:o 18. Helsinki 1935 * Talviajotöiden ennakkosuunnittelusta. Porvoo 1936 * Mihin suuntaan olisi maatalouden pyöräajoneuvojen kehitettävä. Maatalouden työtehoseura, Jokioinen 1936 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Päivälehden arkisto : Erkko, Paavo Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Firth of Tay

Firth of Tay eli Tayvuono on Tay-joen estuaari ja Pohjanmeren lahti Skotlannin itärannikolla. Dundeen kaupunki sijaitsee vuonon pohjoisrannalla. Vuonon yli kulkee kaksi siltaa, joista toinen on maantie- ja toinen rautatiesilta. Se on n. 37 km pitkä ja leveimmillään n. 5 km Invergowrien kaupungin kohdalla, Dundeesta länteen. Ainoa merkittävä saari on matala Mudgrum Island lähellä vuonon pohjukkaa. ==Luontoarvot== Tayvuono ja Edenjoen estuaari (n. 13 km etelään) on nimetty EU:n erityissuojelualueiksi ja osaksi Natura 2000-verkostoa sekä Ramsarin sopimuksen mukaisiksi suojelluiksi vesialueiksi. Vuonon huomattavia erityispiirteitä ovat sen laajat hiekka- ja mutasärkät, sen kirjohyljepopulaatio, ja alueella talvehtivat merilinnut (kuten meriharakat, punakuirit, ristisorsat ja pilkkasiivet). Vuonon sisäosan pohjoisrannikolla on noin 15 km:n mittainen ruovikkoalue, jota arvellaan Ison-Britannian suurimmaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atlantin valtameren lahdet Luokka:Skotlannin merialueet Luokka:Estuaarit Luokka:Pohjanmeri
Emil Fabian Mauritz von Kothen

Emil Fabian Mauritz von Kothen (20. huhtikuuta 1858 Hamina – 30. huhtikuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja virka- ja valtiopäivämies. Von Kothenin vanhemmat olivat kenraali Mauritz Ferdinand von Kothen ja Anna Gustafva Fredrika Emilia Wrede af Elimä.Kothen, Mauritz Ferdinand Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 -verkkojulkaisu. Studia Biographica 7. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. Viitattu 8.7.2021. Von Kothen valmistui agronomiksi Ultunassa Ruotsissa 1878 ja toimi maanviljelijänä, mutta myös paloviinan tarkastajana 1881–1888, 1899–1902 ja vuodesta 1907, samoin kuin liikemiehenä Pietarissa. Von Kothen omisti Lill-Merijoen kartanon Viipurin maalaiskunnassa. Hänet on haudattu Janakkalaan.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten von Kothen nr 252, Tab 7 Viitattu 8.7.2021. Von Kothen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Enock Mwepu

Enock Mwepu (s. 1. tammikuuta 1998 Lusaka) on uransa vuonna 2022 lopettanut sambialainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti neljä kautta itävaltalaista Red Bull Salzburgia sekä kauden 2021–2022 ja alkusyksyn 2022–2023 ajan Englannin Valioliigan Brighton & Hove Albionia. Mwepu edusti kotimaassaan Napsa Starsia ja Kafue Celticiä. Hän siirtyi kesällä 2017 Itävaltaan, jossa hän edusti Bundesliigassa Red Bull Salzburgia ja toisella sarjatasolla Lieferingiä. Hän pelasi Bundesliigassa 81 ottelua, joista 51 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä 11 maalia. Hän voitti jokaisella neljällä kaudella Itävallan liigamestaruuden ja kolmella viimeisellä kaudella Itävallan cupin. Kauden 2020–2021 kuudessa cup- ottelussaan hän teki viisi maalia, joista kaksi välierässä ja yhden loppuottelussa. Hän pelasi Mestarien liigassa 11 ja Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua. Mwepu siirtyi heinäkuussa 2021 englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Hän pelasi avauskaudellaan Englannissa 18 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia, lokakuussa Liverpoolia ja huhtikuussa Arsenalia vastaan. Liigacupissa hän teki maalin rangaistuspotkukilpailuun päättyneessä ja tappiollisessa neljännen kierroksen ottelussa Leicesteriä vastaan. Kauden 2022–2023 alussa Mwepu pelasi kuusi valioliigaottelua. Mwepu voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 2017. Hän pelasi lopputurnauksen viidessä ottelussa täydet minuutit ja teki maalin alkulohko-ottelussa Malia vastaan. Myöhemmin samana vuonna hän pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi ottelua mutta jätti loukkaantumisen vuoksi puolivälierän kesken 28. minuutilla. Sambia hävisi puolivälierän Italialle jatkoajalla. Mwepu teki maalin alkulohko-ottelussa Irania ja neljännesvälierässä Saksaa vastaan. Mwepu pelasi ensimmäisen kerran Sambian A-maajoukkueessa syys-marraskuussa 2017 neljässä MM-karsintaottelussa, joista ensimmäisessä Algeriaa vastaan hän teki maalin. Hän pelasi 23 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia: debyyttiottelun lisäksi kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Marokkoa, marraskuussa 2020 Afrikan- mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Botswanaa, syyskuussa 2021 MM- karsintaottelussa Mauritaniaa, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Kongon tasavaltaa ja kesäkuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Komoreita vastaan. Mwepu joutui lopettamaan uransa jo 24-vuotiaana vuonna 2022 perinnöllisen sydänsairauden vuoksi. == Lähteet == Luokka:Sambialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Propiolihappo

Propiolihappo (C3H2O2) eli propyynihappo on tyydyttymättömiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa propiolihappo on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Propiolihappo on happona keskivahva ja sen pKa-arvo on 1,8. Hapon poikkeuksellinen vahvuus johtuu induktiivisesta efektistä. Propiolihappoa voidaan valmistaa natriumasetylidin ja hiilidioksidin reaktiolla. Teollisesti sitä tuotetaan hapettamalla propargyylialkoholia sähkökemiallisesti lyijydioksidielektrodeilla.Eberhard Steckhan: Electrochemistry, 3. Organic Electrochemistry, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Propiolihappoa käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. ==Lähteet== Luokka:Karboksyylihapot
Misao Fujimura

pienoiskuva|Misao Fujimura Misao Fujimura (; 20. heinäkuuta 1886 – 22. toukokuuta 1903) oli japanilainen filosofian opiskelija ja runoilija, joka muistetaan pääasiassa jäähyväisrunostaan. == Elämäkerta == Fujimura syntyi Hokkaidolla. Hänen isoisänsä oli entinen samurai, ja hänen isänsä muutti Hokkaidolle Meiji-restauraation aikaan. Fujimura kävi yläkoulua Sapporossa ja muutti sitten Tokioon, missä hän otti osaa Tokion Yliopistoa varten valmistavaan koulutukseen. Myöhemmin Fujimura matkusti Kegon-putouksille. Paikka on kuuluisa näköalastaan, ja siellä Fujimura kirjoitti jäähyväisrunonsa suoraan puunrunkoon ennen kuin teki itsemurhan. Hänen hautansa on Aoyaman hautausmaalla Tokiossa. Fujimuran tarinasta tuli nopeasti sensaatio, ja sitä kommentoi jopa kuuluisa kirjailija Natsume Soseki. == Lähteet == * 土門公記（Domon Kouki）: 藤村操の手紙－華厳の滝に眠る16歳のメッセージ. Shimotsuke Shimbunsha, 2002, Luokka:Japanilaiset runoilijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Ben White

Ben White (s. 8. lokakuuta 1997 Poole) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. White siirtyi Southamptonin junioreista Brighton & Hove Albioniin vuonna 2014 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran cup-otteluissa kaudella 2016–2017. Seuraavina kausina hän pelasi lainalla kakkosliigan Newport Countyssa, ykkösliigan Peterborough Unitedissa ja mestaruussarjan Leeds Unitedissa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Brightonin edustusjoukkueessa 36 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 hän siirtyi Arsenaliin, jossa hän pelasi avauskaudellaan 32 valioliigaottelua ja kaikissa niissä täyden peliajan. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikissa 38 liigaottelussa, ja oli kahta vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Maaleja hän teki kaksi. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 37 liigaottelua ja oli avauskokoonpanossa 35:ssa. Hän teki neljä maalia, joista kaksi Chelseaa vastaan huhtikuussa. Mestarien liigassa hän pelasi kaikissa kymmenessä ottelussa. Kauden alussa hän voitti FA Community Shieldin. White pelasi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa kesäkuussa 2021 ystävyysotteluissa Itävaltaa ja Romaniaa vastaan. Hän pääsi Englannin joukkueeseen kesän 2021 EM- kilpailuihin loukkaantuneen Trent Alexander-Arnoldin tilalle, mutta ei saanut turnauksessa peliaikaa Englannin hopeajoukkueessa. Maaliskuussa 2022 hän pelasi ystävyysottelut Sveitsiä ja Norsunluurannikkoa vastaan. Hän kuului Englannin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 mutta ei tälläkään kertaa saanut peliaikaa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
August von Nandelstadh

August von Nandelstadh (7. heinäkuuta 1832 Rantasalmi – 31. joulukuuta 1896 Oulu) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.August von Nandelstadh Pohjan Prikaatin kilta. Viitattu 8.7.2021. Von Nandelstadhin vanhemmat olivat majuri Johan Vilhelm von Nandelstadh ja Helena Gustava Järnefelt ja puolisot vuodesta 1856 Olga Natalia Lindberg (k. 1865) ja vuodesta 1866 Matilda Eleonora Margareta Aminoff, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoffin tytär. Von Nandelstadh kävi Haminan kadettikoulun ja valmistui sieltä vänrikkinä 1852. Hän palveli sotilaana useissa eri joukko- osastoissa, mukaan lukien 3. Oulun ruotujakoinen tarkk'ampujapataljoona. Aliluutnantti von Nandelstadhista tuli luutnantti 1856, alikapteeni 1862 ja kapteeni 1866, sotapalveluksesta hän erosi kesällä 1868. Sotilasuransa jälkeen von Nandelstadh oli tullin palveluksessa Haminassa, Kotkassa ja Oulussa vuoteen 1891, jolloin hän siirtyi tullihallituksen asessoriksi aina eläkkeelle jäämiseensä asti.Geni: August von Nandelstadh Viitattu 8.7.2021. Von Nandelstadh oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1891.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagens öppnande den 18 September 1863. Protokoll hållna hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Landtdagen i Helsingfors åren 1863—1864. Första Häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets tryckeri, 1864, s. 1-6.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Marcos Paulo Costa do Nascimento

Marcos Paulo Costa do Nascimento eli Marcos Paulo (s. 1. helmikuuta 2001 São Gonçalo, Brasilia) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa São Pauloa lainasopimuksella Atlético Madridista. Marcos Paulo on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Marcos Paulo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2018 Brasilian korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Fluminensessa.Marcos Paulo - Detailed stats transfermarkt.com (Luettu 8. heinäkuuta 2021) Hän siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin heinäkuussa 2021 viisivuotisella sopimuksella.Welcome, Marcos Paulo! Club Atlético de Madrid (Luettu 8. heinäkuuta 2021) == Maajoukkueura == Marcos Paulolla on Brasilian ja Portugalin kaksoiskansalaisuus.Laço familiar, olho na Euro sub-19: a relação de Marcos Paulo, do Fluminense, com Portugal globo.com (Luettu 8. heinäkuuta 2021) Hän on edustanut Portugalia alle 18- ja 19-vuotiaiden maajoukkueissa.Marcos Paulo – National team transfermarkt.com (Luettu 8. heinäkuuta 2021) == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Härkönen

Seppo Härkönen (4. toukokuuta 1948 Virrat – 26. kesäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen televisiotoimittaja ja yritysjohtaja, joka toimi Yleisradion suomenkielisen radiotoiminnan johtajana 2001–2007. Sitä ennen, 1970-luvulla alkaneella Yle-urallaan Härkönen työskenteli televisiouutisten ulkomaantoimittajana, ulkomaantoimituksen esimiehenä ja TV2:n ajankohtaistoimituksen toimitussihteerinä. Härkönen työskenteli myös Yleisradion ulkopuolella: viisi vuotta lehdistöneuvoksena Washingtonissa, Ulkomaankauppaliiton viestintäpäällikkönä ja toimitusjohtajana, pääministeri Esko Ahon ulkopoliittisena erityisavustajana sekä Nokia-yhtiön viestintäjohtajana. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteiden maisteri. Härkösen johdolla toteutettiin muun muassa Ylen radiouudistus 2003. Härkönen toimi vuosina 1971–1972 Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Erityisavustajat
Ylen radiouudistus 1990

Ylen radiouudistus 1990 oli Yleisradion suomenkielisen radiotoiminnan uudelleenjärjestely kesäkuun alussa 1990. Siinä Yle luopui perinteisistä radiokanavistaan 1-verkko (ent. yleisohjelma) ja 2-verkko (ent. rinnakkaisohjelma) ja toi tilalle kolme uutta kanavaa Ylen Ykkönen, Radiomafia ja Radio Suomi. Ylen Ykkönen ja Radiomafia toimivat silloisen radioyksikön alaisuudessa ja Radio Suomi alue- ja uutisyksikön alaisuudessa. Uudistusta johti radiojohtaja Olli Alho. Uusi Ylen Ykkönen jatkoi yleisohjelman perinteitä tarjoten klassista musiikkia ja muuta ”korkeakulttuuria”. Radiomafia keskittyi populaarikulttuuriin ja nuorisomusiikkiin, Radio Suomi uutis- ja aluetoimintaan sekä urheiluun ja varttuneemman väen kevyeen musiikkiin. Ylen ruotsinkielinen radiotoiminta uudistettiin vastaavasti vuoden 1997 lokakuussa, jolloin ainoa ruotsinkielinen kanava Riksradion korvattiin kanavilla Radio Vega ja Radio Extrem. ==Katso myös== *Ylen radiouudistus 2003 ==Lähteet== Luokka:Ylen historia Luokka:1990
Pakettimatkailu

Pakettimatka tai valmismatka tarkoittaa matkatoimiston tarjoamaa matkaa, jossa lennot, hotellit ja mahdollisesti muutkin palvelut, kuten bussimatkat ja vuokra-autot myydään yhteen hintaan. Tällöin kaikkia matkan osia ei tarvitse ostaa erikseen ja usein matka tulee edullisemmaksi kuin erikseen ostettuna. Suomessa pakettimatkoja myyvät muun muassa Aurinkomatkat, Tjäreborg ja TUI. == Lähteet == Luokka:Matkailu
Georg Kristian Oker-Blom

Georg Kristian (Christian) Oker-Blom (12. heinäkuuta 1859 Pietari – 4. marraskuuta 1892 Viipuri) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Oker-Blom Georg Christian Viitattu 8.7.2021. Oker-Blomin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, senaattori Christian Theodor Oker-Blom ja Julia Maria Lovisa Böckelman. Oker-Blom tuli ylioppilaaksi Viipurissa ja suoritti tuomarintutkinnon 1887. Hän oli hovioikeudenauskultantti, joka teki itsemurhan Viipurissa syksyllä 1892. Oker- Blom oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. Max Oker-Blom ja Hjalmar Oker-Blom olivat Georg Kristian Oker-Blomin veljiä.Biografiasampo: Christian Theodor Oker-Blom Viitattu 8.7.2021. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Itsemurhan tehneet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Hjalmar Filip Palmén

Hjalmar Filip Palmén (30. marraskuuta 1858 Helsinki – 12. marraskuuta 1901 Ruokolahti) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Palmén Hjalmar Filip Viitattu 8.7.2021. Palménin vanhemmat olivat sijaiskansleri, senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja, vapaaherra Johan Philip Palmén ja Adolfina Fredrika Emilia Sallmén ja puoliso vuodesta 1892 Maria (Mary) Ida Lindes. Palmén tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1877 ja suoritti oikeustutkinnon 1884. Auskultoituaan Viipurin hovioikeudessa 1884 Palmén tuli seuraavana vuonna ylimääräiseksi virkamieheksi ministerivaltiosihteerin virastoon, apulaistoimitussihteeriksi 1888, toiseksi toimitussihteeriksi 1889 ja toimitussihteeriksi 1892. Hän sai valtioneuvoksen arvon. Palmén löydettiin syksyllä 1901 hukkuneena Imatrankoskesta. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. Palménin sisaruksia olivat yhteiskunnallinen vaikuttaja Fanny Palmén, eläintieteilijä J. A. Palmén, historiantutkija ja poliitikko E. G. Palmén ja Forssa-yhtiön pääjohtaja K. E. Palmén.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Philip Palmén. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 8.7.2021. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Netta Muskett

Netta (Rachel) Muskett, o.s. Hill,Author and Book info. viitattu 8.7.2021 kirjailijanimi myös: Anne Hill,Anne Hill, rtbookrevies.org viitattu 8.7.2021 (1888 Sevenoaks, Britannia – 1963) oli brittiläinen viihdekirjailija. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotasairaalan työntekijä. Jäätyään leskeksi hän aloitti kirjailijanuran elättääkseen neljä lastaan. Muskettin romaanit kuuluvat perinteiseen romanttiseen viihteeseen, jossa nainen toipuu epäonnistuneesta suhteesta ja tavoittelee uutta onnea. Kirjat olivat aikanaan hyvin suosittuja, ja suuri osa niistä on myös suomennettu. Niitä ovat julkaisseet Otava ja Tammi. Ensimmäinen suomennettu teos Olet minun (Nor any dawn) ilmestyi 1936 Otavan kustantamana, ja sen on suomentanut Rob Lehtonen. Teoksen on myöhemmin suomentanut uudestaan Terttu Järvilehto, ja sen on julkaissut vuonna 1959 Tammi nimellä Aamu sarastaa. Viimeinen teos Päivänkoitto (Cloudbreak) ilmestyi Muskettin kuoleman jälkeen 1963. Sen suomennos on julkaistu 1964 suomentajanimellä Lea Karvonen, julkaisijana Tammi. Muskett käytti kirjailijana myös nimeä Anne Hill, mutta suomeksi teokset on julkaistu tekijänimellä Netta Muskett.Philippa (alkusanat) s. 2 Kansalliskirjasto.finna.fi ==Suomennetut teokset== ;LähdeMuskett, Netta, Kirjasampo, viitattu 8.7.2021 * Aamun laulu * Anna takaisin eilispäivä * Christine ja rakkaus * Durrantin perhe * Eilispäivän kahleet * Eilispäivää ei ole * Elämä kutsuu * En päästä sinua * Erakkomaja * Erehdyksen hinta * Harhateillä * Karu maa kukkii * Kevään liekki * Koetinkivi * Kohtalokas safari * Kullattua hopeaa * Kultainen kehä * Kultaista viljaa * Kumpi on vaimoni? * Kuumaa hiekkaa * Lumottuja päiviä * Läpi tulen ja veden * Menneisyyden kudos * Noran kolme rakkautta * Olet minun * Onnen hinta * Onnen satamaan * Onnensa puolesta * Onni etsii omansa * Perhosen lento * Petetty sydän * Pitkä matka * Päivä valkenee * Päivänkoitto * Rakasta minua Cilla * Rohkea voittaa * Saat taivaan * Sinä olet elämäni * Sokea elämä * Sydän ei unohda * Sydän on arvaamaton * Talo meren rannalla * Tapaamme jälleen * Tienhaarassa * Toinen nainen * Tummat varjot * Tummat virrat * Turvasatama * Tähdet tuikkivat * Tällaista elämä on * Tämä päivä on meidän * Unelmien saari * Unten peili * Uskollinen sydän * Uusi onni * Uusia polkuja * Valkea kyyhky * Varastettu onni * Varjot väistyvät * Viheriä hämähäkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Montako kirjaa on Netta Muskett kirjoittanut? Onko niitä painettu eri kielille? Kysy kirjastonhoitajalta, kirjastot.fi Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet