EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sydän- ja rintaelinkirurgia

Sydän- ja rintaelinkirurgia on rintakehän alueen kirurgisten sairauksien erikoisala. Erikoisalana tämä sisältää sydämen, keuhkojen, ruokatorven, välikarsinan ja rintakehän alueen verisuonten sairauksien kirurgisen hoidon. == Historia == Sydän- ja rintaelinkirurgia on kohtalaisen nuori kirurgian ala. Esteenä kehitykselle olivat leikkauksenaikaiset ja -jälkeiset komplikaatiot, jotka johtivat käytännössä aina potilaan menehtymiseen. Ensimmäiset onnistuneet leikkaukset suoritettiin 1800-luvulla, ja niihin lukeutuivat sydänpussin korjaus ja keuhkon osapoistot. Rintakehän murskavamman vuoksi ensimmäisen keuhkonpoiston suoritti Rudolph Nissen vuonna 1931. Vastaavasti syövänhoidoksi samantyyppisen leikkauksen suorittivat Evarts Graham ja Singer vuonna 1933. Sydänkirurgia alkoi kehittyä vasta 1940-luvulla, kun 1944 Alfred Blalock ja Helen Taussig suorittivat Blalock–Taussig-shuntin Fallot’n tetralogiaa sairastavalle lapselle. Ensimmäisen varsinaisen avosydänkirurgisen toimenpiteen hypotermiassa suorittivat Walton Lillhei ja John Lewis syyskuussa 1952 synnynnäisen sydänvian vuoksi. Leikkausryhmä aloitti 1954 leikkaukset, joissa potilaan toinen vanhempi toimi ulkopuolisena sydän-keuhkokoneena. Näitä leikkauksia suoritettiin yhteensä 44 kappaletta. Ensimmäisen sydän- keuhkokoneen kehitti John Gibbons 1953, mutta huonojen hoitotulosten takia projekti keskeytettiin. John W. Kirklin kehitti sydän-keuhkokonetta ja 1954 lopulla suoritettiin ensimmäiset avosydänkirurgiset toimenpiteet sydän- keuhkokoneen avulla. Vasta tämän jälkeen maailmanlaajuinen mielenkiinto kehittyi sydänkirurgiaan. Argentiinalainen René Favaloro suoritti 1967 ensimmäisenä lääketieteellisissä julkaisuissa raportoidun sydämen ohitusleikkauksen käyttäen alaraajan iso safeena -laskimoa Clevelandissa, Yhdysvalloissa. Ensimmäisen sydämensiirron suoritti Christiaan Barnard työryhmineen 1967. == Sydänleikkaukset, sydämensiirrot ja rintakehän alueen elinsiirrot Suomessa == Suomen ensimmäisen onnistuneen avosydänleikkauksen sydän-keuhkokoneen avulla teki Sauli Viikarin johtama ryhmä Turussa 28. huhtikuuta 1960. Suomen ensimmäisen sydämensiirron suoritti 1985 Severi Mattila työryhmineen. Ari Harjula työryhmineen suoritti Suomen ensimmäisen sydämen ja keuhkojen yhteissiirron 1988 ja keuhkonsiirron 1990. == Sydän- ja rintaelinkirurgia Suomessa == Suomessa toimii nykyään seitsemän julkista sydänkirurgista yksikköä: Meilahden sairaalassa, Lastenklinikka , Turun yliopistollisessa keskussairaalassa, Tampereen yliopistollisen sairaalan sydänkeskuksessa, Oulun yliopistollisessa sairaalassa, Kuopion yliopistollisessa sairaalassa ja Vaasan keskussairaalassa. Lisäksi yhdessä yksityisessä: Mehiläinen, Töölö Ainoastaan lastensydänkirurgia on keskitetty Lastenklinikalle ja elinsiirrot Meilahden sairaalaan. Rintaelinkirurgisia toimenpiteitä suoritetaan myös useimmissa keskus- ja aluesairaaloissa, joskin nykyään kyseisiä toimenpiteitä pyritään keskittämään yhä suurempiin leikkausyksiköihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == en:Cardiothoracic surgery
Flying Padre

Flying Padre (1951) on Stanley Kubrickin toinen ohjaustyö. Se on 8-minuuttinen dokumentti katolisesta papista. Papilla on oma pienkone, jolla hän pystyy lentämään seurakuntansa alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Stanley Kubrickin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1951 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
The Seafarers

The Seafarers (1953) on Stanley Kubrickin kolmas ohjaustyö. Se on 30-minuuttinen dokumentti Seafarers International Union of North Americalle, yhdysvaltalaiselle ammattiyhdistykselle. == Aiheesta muualla == * Luokka:Stanley Kubrickin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1953 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Mehmet Shehu

Mehmet Shehu (10. tammikuuta 1913 Çorush – 17. joulukuuta 1981 Tirana) oli albanialainen kommunistipoliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1954–1981. Shehu syntyi eteläisessä Albaniassa ja opiskeli 1930-luvulla Napolissa. Hän soti Espanjan sisällissodassa Garibaldin kansainvälisessä prikaatissa ja vietti vuodet 1939–1942 keskitysleirillä Ranskassa. Shehu toimi Albanian pääministerinä vuodesta 1954 kuolemaansa saakka. Shehun kuolema Tiranassa joulukuussa 1981 ilmoitettiin virallisesti itsemurhaksi, mutta Enver Hoxhan huhutaan ammuttaneen hänet Shehun vastustettua Hoxhan eristäytymispolitiikkaa. Itsemurha oli kielletty Albanian rikoslaissa, jonka vuoksi Shehu julistettiin "kansakunnan viholliseksi" ja haudattiin joutomaalle lähelle Ndroqin kylää Tiranan länsipuolelle. Mehmet Shehu oli Ismail Kadaren "Pasardhësi"-romaanin (2003) aiheena. Luokka:Albanian pääministerit Luokka:Albanialaiset kommunistit Luokka:Espanjan sisällissodan sotilaat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Teesi

Teesi (kreik. θέσις "asettelu") on lyhyeen muotoon muotoiltu väite, väittämä tai väitöslauselma joka otetaan keskustelun tai väittelyn kohteeksi, väite, joka halutaan osoittaa todeksi.Aikio ja Vornanen 1993, s. 603 Hegeliläisessä ja marxilaisessa dialektiikassa teesi on positiivinen väite, joka toimii dialektisen kehityskulun lähtökohtana. Antiteesi (kreik.ἀντίθεσις "vasta- asettelu") on alkuperäisen käsitteen tai väitteen (teesi) vastakohta, vastaväite.Aikio ja Vornanen 1993, s. 49 Hegeliläisessä ja marxilaisessa dialektiikassa antiteesi on väitteen kieltävä väite eli vastaväite. Antiteesejä hyödynnetään myös retoriikassa ja runoudessa. Usein antiteesit toimivat esimerkiksi runon rakenteen perustana. Antiteesien avulla voi painottaa keskeistä tematiikkaa, rytmittää runoa ja luoda yllätysmomentteja. Esimerkki antiteesien käytöstä modernissa runoudessa on T. S. Eliotin runo "The burial of the dead" (Kuolleiden hautaaminen), joka sisältyy kokoelmaan Autio maa (The Waste Land, 1922). Runossa muun muassa asetetaan kevään tulo ja uuden kasvun syntyminen vastakkain kuoleman kanssa. Synteesi (kreik.σύνθεσις "yhdistelmä"), yhteen asettaminen, yhdistelmä;Aikio ja Vornanen 1993, s. 596 Yleisessä mielessä synteesi on analyysiin perustuva yhteenveto tai kokonaisnäkemys, joka yhdistää erilaisia aineksia. Tutkimuksen periaatteena synteesi täydentää analyysiä. Yhdessä ne muodostavat analyysin ja synteesin menetelmän. Yleisesti ottaen synteesi on erillisten asiakokonaisuuksien tai väitteiden yhteenveto, joka tavallisesti sisältää myös johtopäätöksiä. Hegelin filosofiassa synteesi merkitsee teesin ja antiteesin sovitusta uudeksi kokonaisuudeksi, ja synteesi on kolmas vaihe dialektisessa ketjussa teesi, antiteesi, synteesi. ==Lähteet== *Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. ISBN 951-1-11365-8. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Filosofian termit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
SS America

S/S American Star (entinen S/S America) oli matkustajakäyttöön rakennettu, vuonna 1940 United States Lines -yhtiölle valmistunut höyryturbiinilaiva. Laivan suunnitteli arkkitehti William Francis Gibbs, ja sen alkuperäisen America-nimen jälkeen laivalla oli 54 toimintavuotensa aikana useita nimiä: USS West Point, Australis, Italis, Noga, Alferdoss ja American Star. Eleanor Roosevelt kastoi laivan Newport Newsissä Americaksi muutamaa päivää ennen toisen maailmansodan syttymistä. Sodan aikana alus toimi joukkojenkuljetusaluksena, minkä jälkeen se kulki vuosikausia reittiliikenteessä New Yorkin ja saksalaisen Bremerhavenin välillä. Alus pystyi kuljettamaan 543 matkustajaa ensimmäisessä luokassa, 418 matkustajaa toisessa luokassa ja 241 kolmannessa luokassa, ja sillä oli 643 hengen miehistö. Vuonna 1964 laiva myytiin D & A Chandrikselle Pireukseen Kreikkaan, ja laiva sai uuden nimen Australis. Uuden omistajan myötä aluksella tehtiin halparisteilyjä Euroopan ja Australian välillä. Vuonna 1974 Australis törmäsi yhteen HMAS Melbournen kanssa, mutta onnettomuudesta ei aiheutunut suuria vahinkoja.Hall 1982. 217. Vuosina 1979–1993 laiva oli ankkuroituna Eleusiksen lahdella Pireuksen ulkopuolella toimettomana. Joulukuussa 1993 laiva lähti usean omistajan- ja nimenvaihdoksen jälkeen American Star -nimisenä viimeiselle matkalleen. Avomerihinaajan oli määrä viedä alus Thaimaahan, missä se olisi muutettu uivaksi hotelliksi. Tammikuussa 1994 aluksen taival päättyi kuitenkin ennenaikaisesti, kun Kanariansaariin kuuluvan Fuerteventuran edustalla puhaltaneet kovat tuulet painoivat aluksen saaren rantaa kohden, jolloin se juuttui hiekkasärkälle ja katkesi pian kahtia. Haaksirikon jälkeen alus joutui rosvouksen kohteeksi, jolloin sieltä vietiin kaikki irtonainen pois. Aluksen jäljellä ollut osa katosi vedenpinnan alle talvena 2008–2009. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Arnold Kludas: Great Passenger Ships of the World -sarja America America Luokka:Vuoden 1994 onnettomuudet Luokka:Atlantin hylyt Luokka:Onnettomuudet Espanjassa Luokka:Fuerteventura
Kari Kontio

Kari Kontio (8. elokuuta 1956 Oulu – 8. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli kirjailija, teatteriohjaaja, käsikirjoittaja, toimittaja ja juontaja. Kontio opiskeli aatehistoriaa, filosofiaa, valtio-oppia ja teologiaa. Hän kävi Teatterikorkeakoulua Jouko Turkan aikana vuosina 1984–1988 ohjaajalinjalla. Kontio oli ristiriitainen, mutta samalla sivistynyt ja monipuolinen ihminen. Hänellä oli yhteisiä media-, kirjallisuus- ja taidehankkeita muun muassa Timo Harakan, Tuomas Nevanlinnan ja Asser Korhosen kanssa. Keskustelua herättänyt radiosarja Radio Vapaa maailma (1985) oli rajun poliittisen satiirin edelläkävijöitä Suomessa. 1980-luvulla Kontio oli jäsen Sturm und Drang -nimisessä yhtyeessäYlioppilaslehti: Tilataideteos nimeltä Kari Kontio . Kontio oli toimittajana vuonna 1983 Ylioppilaslehdessä ja myöhemmin Voima- lehdessä. Hän harrasti nyrkkeilyä. Vuoden 1987 eduskuntavaaleissa hän oli ehdolla Helsingin vaalipiirissä omalla Kontion listallaan Jumalan teatteria koskeneen keskustelun jälkimainingeissa. Kontio hukkui uintiretkellä heinäkuussa 2006, kuukautta ennen kuin olisi täyttänyt 50 vuotta. == Tuotanto == * * * * == Ohjauksia == * Jäähyväiset teatterille, 1986, ohjaus Kari Kontio * Knut Pitkäjalka, 2003, ohjaus Kari Kontio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kari Kontion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Tilataideteos Kari Kontio * Kirjasampo.fi: Kari Kontio Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Martin Vučik’

Martin Vučik’ (, s. 7. elokuuta 1982 Skopje) on pohjoismakedonialainen pop- laulaja, rumpali ja lauluntekijä. Hän edusti maataan vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Make My Day" ja sijoittui seitsemänneksitoista. Vučik’ syntyi ja aloitti koulunkäyntinsä Skopjessa. Hän aloitti rumpujensoiton 3-vuotiaana. Vučik’ on julkaissut kaksi sooloalbumia. == Albumit == * Rano mi e da se vrzam (2002) * Muza (2004) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lauluntekijät Luokka:Pohjois-Makedonian euroviisuedustajat Luokka:Pohjoismakedonialaiset laulajat Luokka:Rumpalit Luokka:Vuoden 2005 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet
Musta Paraati (EP)

__NOTOC__ Musta Paraati on Maj Karman Kauniiden Kuvien kunnianosoitus helsinkiläiselle Musta Paraati -yhtyeelle ja se sisältääkin vain heidän kappaleitaan (kaikki kappaleet ovat Mustan Paraatin esikoispitkäsoitolta "Peilitalossa"). EP-levy ilmestyi 10. maaliskuuta 2004 Megamanian kautta. Yhtye soitti myös keikoillaan Mustan Paraatin kappaleita, ja yhdellä keikalla Mustan Paraatin kitaristi Sakari "Saku" Paasiniemi vieraili soittamassa. Levy on yhtyeen viimeinen Maj Karman Kauniit Kuvat -nimellä julkaistu. Herra Ylppö liittyi Musta Paraati -yhtyeeseen laulajaksi vuonna 2014. EP nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa. == Kappaleet == # # # # # == Kokoonpano == * Herra Ylppö – laulu * Häiriö – kitara, taustalaulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja * J. Savolainen – rummut * V.V.V. – basso === Vierailevat muusikot === * Daddy Hoower – taustalaulu * Rami Mattila – taustalaulu === Tuotanto === * Pauli Saastamoinen – masteroija * Nenia Lohap – kansikuva * Tommi Uusi-Kilponen – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Musta Paraati discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 EP:t Luokka:Maj Karman albumit
Polttovälin muuttaja

Polttovälin muuttajalla eli telekonvertterilla tai telejatkeella tarkoitetaan valokuvaustarviketta, joka pidentää objektiivin vaikutuksellista polttoväliä muuttajasta riippuvalla kertoimella. Tavallisimmat polttovälin muuttajat ovat kertoimiltaan 1,4 ja 2, ensin mainitun pidentäessä vaikutuksellista polttoväliä 1,4-kertaiseksi ja jälkimmäisen kaksinkertaiseksi siten, että esimerkiksi käytettäessä polttoväliltään 200 mm:n objektiivia, vaikutuksellinen polttoväli on 1,4-kertaisella muuttajalla 280 mm ja kaksinkertaisella muuttajalla 400 mm. Muuttajan käyttämisen seurauksena käytetyn objektiivin valovoima laskee 1,4-kertaista muuttajaa käytettäessä yhdellä aukkoarvolla (filmille tai kennolle pääsevä valo on puolet alkuperäisestä) ja kaksinkertaista muuttajaa käytettäessä kahdella aukkoarvolla (filmille tai kennolle pääsevä valo on neljäsosa alkuperäisestä). Käytettävästä objektiivista ja muuttajasta riippuen, muuttajien katsotaan usein heikentävän kuvanlaatua. Luokka:Objektiivit
Vastavalosuoja

Vastavalosuojalla tarkoitetaan kameran objektiivin päähän kiinnitettävää välinettä, joka vähentää objektiiville tulevan hajavalon määrää. Vastavalosuojia valmistetaan kovasta muovista, kumista ja alumiinista. Muodoltaan vastavalosuojat vaihtelevat objektiiveittain. Kiinteäpolttovälisissä objektiiveissa vastavalosuoja on lähtökohtaisesti lieriö. Zoom-objektiiveissa vastavalosuoja voi olla "kukkamainen", jolloin vastavalosuoja ei estä tällaisen objektiivin lyhyempien polttovälien käyttöä näkymällä kuvan reunoilla. Tavallisesti vastavalosuojat ovat irrotettavia, joskin joissakin objektiiveissa on myös kiinteärakenteisia alumiinisia vastavalosuojia. Koska vastavalosuoja vähentää objektiiville kulkeutuvan hajavalon määrää, se on omiaan parantamaan kuvan kontrastia ja vähentämään linssiheijastuksia. Kuvanlaadun parantamisen lisäksi vastavalosuoja estää objektiivin naarmuuntumista ja siihen tulevia kolhuja. ==Katso myös== *Suodin (valokuvaus) *Bokeh *Syväterävyysalue Luokka:Valokuvausvälineet
Hughes H-4 Hercules

Hughes H-4 Hercules (”Spruce Goose”, ”kuusihanhi”) on Howard Hughesin Hughes Aircraft -yhtiön rakentama lentovene. Vain yksi Hercules on rakennettu. Hercules on suurin lentovene mitä koskaan on rakennettu, ja se oli valmistuessaan siipien kärkiväliltään (97,54 m) kaikkien aikojen suurin lentokone. Siipiväliltään suurempi on ollut ainoastaan vuonna 2019 ensilentonsa tehnyt Scaled Composites Stratolaunch. ==Tuotanto == Koneen suunnittelu aloitettiin vuonna 1942, mutta se valmistui vasta sodan päättymisen jälkeen vuonna 1947. 2. marraskuuta 1947 Howard Hughes lensi koneella Long Beachissa Kaliforniassa. Kone liikkui 130 km/h nopeudella noin 1,6 kilometrin matkan pysytellen 20 metrin korkeudella. Kriitikoiden mukaan kone ei todellisuudessa olisi pystynyt nousemaan saavutettua korkeutta korkeammalle, vaan kone pysyi ilmassa pelkästään matalalla lennettäessä syntyvän maavaikutuksen ansiosta. Howard otti suuren riskin lentäessään koneella joka oli vielä vuoden päässä valmistumisesta. Koneen koko hydrauliikka olisi pitänyt vaihtaa jos sillä olisi mielitty Atlantin ylityksiin joka olisi jälleen maksanut miljoonia, jotka Hughes itse olisi joutunut maksamaan. Sodan loputtua koneelle ei ollut käyttöä koska 1931 säädetty laki Yhdysvalloissa kieltää puurakenteisen koneen käytön matkustajien lennätyksessä. Laki oli käytännössä protektionismia, jolla saatiin Fokker F.VII (Fokker Trimotor) pois liikenteestä Yhdysvalloista. Pilkkanimi Spruce Goose keksittiin lähinnä siitä väitteestä, että Hughes-yhtiö investoi Yhdysvaltain valtion rahaa tähän projektiin ja se valmistui myöhässä. Koska toisen maailmansodan aikaan metalleja oli saatavilla rajoitetusti, lähes koko lentokone valmistettiin laminoidusta koivusta (eikä siis pilkkanimen mukaan kuusesta). Rakentamisessa käytettiin myös ajankohtaan nähden edistyksellistä ”Duramold”-komposiittiprosessia, jossa rakenteita tehtiin viiluista ja liimasta. ==Nykytilanne== Nykyisin kone on nähtävillä Evergreen Aviation Museumissa Oregonissa. Museossa on nähtävillä myös malli, jota käytettiin Hughesin elämäkertaelokuvassa Lentäjä, joka kertoo myös H-4:n rakentamisesta ja sen lennosta. == Tekniset tiedot == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Evergreen Aviation Museumin sivusto Luokka:Lentoveneet
Lakritsirousku

Lakritsirousku (Lactarius helvus, aikaisemmin "lakritsarousku") on havu- ja sekametsissä kasvava, lievästi myrkyllinen rouskulaji. Lakritsirousku on männyn ja koivujen mykorritsasieni. == Koko ja ulkonäkö == Lakritsirouskun lakki on väriltään keltaruskea tai harmahtavan vaaleanruskea ja halkaisijaltaan noin 5–15 cm. Lakki on aluksi kupera ja reunoiltaan sisäänpäin kääntynyt, vanhemmiten lakki muuttuu laakeaksi ja halkeilee kuivuessaan. Toisinaan lakissa on nipukka, joka vajoaa sienen kasvaessa. Pinta on samettimainen, kiilloton ja hieman karhea, eikä märkänäkään limainen. Heltat ovat rouskuille tyypillisen vaaleat. Sienen rikkoutuessa niistä tihkuu kirkasta nestettä, tosin kuivista tai vanhoista sienistä nestettä ei tule välttämättä ollenkaan. Lakritsirouskun jalka on tasapaksu, ja se on usein vaaleampi kuin lakki. Erityisesti kuivana ja kuivuessaan sieni tuoksuu lakritsille. === Samankaltaiset lajit === Lakritsirouskun voi sekoittaa kangasrouskuun (Lactarius rufus), jonka maitiaisneste on valkoista, kun taas lakritsirouskulla se on kirkasta. Myös lakritsirouskun lakki on vaaleampi kuin kangasrouskulla. == Kasvuaika ja -paikka == Lakritsirouskuja voi löytää heinäkuusta lokakuuhun, vaikkakin se on yleisimmillään elo–syyskuussa. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, ja sitä esiintyy paikoin myös Pohjois- Suomessa. Lakritsirousku esiintyy usein isoina ryhminä, toisinaan samoilla paikoilla kangasrouskun kanssa; karuilla kalliomänniköillä ja niiden soistumilla, lampien rahkamättäillä ja suo-ojien reunoilla. ==Käyttö ravinnoksi== Lakritsirouskua ei suositella ruokasieneksi. Se on lievästi myrkyllinen ja suurina määrinä nautittuna se voi aiheuttaa vatsanväänteitä, oksentelua ja ripulia. Tosin lakritsirouskuja on useinkin kerätty kangasrouskuina, eikä sen tiedetä aiheuttaneen myrkytystapauksia. Keskieurooppalaisissa sienikirjoissa, joissa esimerkiksi haapa- ja kangasrouskua pidetään syömäkelvottomana, neuvotaan käyttämään lakritsirouskua mausteena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Lakritsirousku (Lactarius helvus) *Luontoportti: Lakritsirousku (Lactarius helvus) *Rogers Mushrooms: Lactarius helvus *Mushroom Expert: Lactarius helvus *Cornell University: Lactarius helvus, the maple syrup milky cap, August 19, 2009 Luokka:Rouskut Luokka:Myrkkysienet
Hinoi Team

HINOI team (, Hinoi chīmu) on japanilainen tyttöryhmä. Ryhmän perusti Asuka Hinoi, ja siihen liittyi Hikaru Koyama, Rina Takenaka ja Keika Matsuoka. Heidän julkaisunsa ovat olleet eurobeat-covereita. Laulajina toimivat Asuka ja Hikaru, Rina ja Keika toimivat vain tanssijoina. Asuka on saanut mainetta Japanissa myös soolourallaan. Hinoi Team lopetti toimintansa keväällä 2007 Keikan erotessa ryhmästä. == Profiilit == ===Asuka Hinoi=== *Japaninkielinen nimi: 樋井明日keike *Kutsumanimi: Asuka *Syntynyt: 8. tammikuuta 1991 *Syntymäpaikka: Osaka, Japani *Pituus: 158 cm ===Keika Matsuoka=== *Japaninkielinen nimi: 松岡桂花 *Kutsumanimi: Keikeru *Syntynyt: 18. syyskuuta 1992 *Syntymäpaikka: Kobe, Japani *Pituus: 155 cm ===Hikaru Koyama=== *Japaninkielinen nimi: 小山ひかる *Kutsumanimi: Pickey *Syntynyt: 28. kesäkuuta 1991 *Syntymäpaikka: Kyoto, Japani *Pituus: 160 cm ===Rina Takenaka=== *Japaninkielinen nimi: 竹中里奈 *Kutsumanimi: Rinappe *Syntynyt: 12. toukokuuta 1992 *Syntymäpaikka: Kobe, Japani *Pituus: 162 cm == Diskografia == ===Singlet=== * Ike Ike * King Kong * Night of Fire * Sticky, Tricky and Bang * Now And Forever * Dancin' & Dreamin' * Super Euro Flash ===Albumit=== * Super Euro Party == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Hinochiboshi++ * www.hinoiteam.tk * Cutie Team * HINOI team Luokka:Japanilaiset yhtyeet
Milan Horvat

Milan Horvat (28. heinäkuuta 1919 Pakrac, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 1. tammikuuta 2014 Innsbruck, Itävalta) oli kroatialainen kapellimestari. Hän aloitti uransa Zagrebin radion sinfoniaorkesterin johtajana vuonna 1946. Horvat toimi vuosina 1969–1975 Wienin radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Sen jälkeen hän johti Zagrebin oopperaa ja esiintyi muun muassa Lontoossa, Berliinissä, Pietarissa, Pariisissa, Moskovassa, Milanossa ja Zürichissä. Horvatin levytyksiä ovat julkaisseet Decca, Philips ja Deutsche Grammophon. ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Seralji

Seralji on itämainen palatsi, tai palatsin osa, jossa asuvat vaimot ja jalkavaimot. Sana tulee italiankielisestä haaremia tarkoittavasta tai erityisesti Istanbulin Topkapın palatsiin viittaavasta seraglio-sanasta, joka puolestaan tulee turkinkielen palatsia, tai hovia tarkoittavasta sanasta saray. Se on johdos persiankielen sanasta saraʾi (سرای‎), jonka merkityksenä on palatsi, tai talli. Italiankielinen sana heijastelee luultavasti myös italian serraglio-sanan (muuri, suoja, häkki) etymologiaa, joka on johdettu keskiajan latinan sanasta serraculum. ==Katso myös== *Haaremi *Ryöstö seraljista, Mozartin ooppera *Karavaaniseralji ==Lähteet== Luokka:Osmanien valtakunta Luokka:Rakennukset ja rakennelmat
Sonia Evans

Sonia Evans (s. 13. helmikuuta 1971), paremmin tunnettu nimellä Sonia, on englantilainen Liverpoolista kotoisin oleva laulaja. Suosituimmillaan hän oli 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Hänen laulaja uransa käynnistyi tuottajatrio Stock Aitken Watermanin avulla vuonna 1989. Hänellä oli lukuisia hittejä Britannian singlelistalla mukaan lukien listan kärkeen noussut hitti ”You’ll Never Stop Me Loving You”. Soniasta tuli nuorin naisartisti Britannian singlelistan ykkösenä sitten Mary Hopkinin 20 vuotta aikaisemmin julkaistun ”Those were the days”-hitin. Vuonna 1989 hän oli myös osallisena Band Aid II -hyväntekeväisyyssinglen tekemisessä. Evans osallistui brittien edustajana vuoden 1993 Eurovision laulukilpailuihin. Hän sijoittui toiseksi. ==Diskografia== Albumit *Everybody Knows (1990) *Sonia (1991) *Better The Devil You Know (1993) *Love Train - The Philly Album (1998) Singlet (suluissa julkaisupäivä Britanniassa) *You’ll Never Stop Me Loving You (24. heinäkuuta, 1989) *Can’t Forget You (17. lokakuuta, 1989) *Listen To Your Heart (9. joulukuuta, 1989) *Counting Every Minute (7. huhtikuuta, 1990) *You’ve Got A Friend (23. kesäkuuta, 1990) *End Of The World (25. elokuuta, 1990) *Only Fools (Never Fall In Love) (1. kesäkuuta, 1991) *Be Young, Be Foolish, Be Happy (31. elokuuta, 1991) *You To Me Are Everything (16. marraskuuta, 1991) *We Got Power (1992) (oli Brittien Gladiaattorit TV-sarjan tunnuskappale) *Boogie Nights (12. syyskuuta, 1992) *Better The Devil You Know (1. toukokuuta, 1993) *Hopelessly Devoted To You / The Anthem Medley (30. heinäkuuta, 1994) *Wake Up Everybody (16. joulukuuta, 1995) == Lähteet == Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1993 euroviisuedustajat Luokka:Elävät henkilöt
Vanilla Fudge

Vanilla Fudge on yhdysvaltalainen psykedeelistä ja progressiivista raskasta rockmusiikkia soittava yhtye, joka levytti viisi albumia vuosien 1967 ja 1970 välillä. Yhtyeeseen kuuluivat urkuri Mark Stein, basisti Tim Bogert, kitaristi Vince Martell ja rumpali Carmine Appice. Yhtye esiintyy Suomessa kesällä 2016 Nosturissa. ==Jäsenet== ===Nykyiset jäsenet=== *Mark Stein – laulu, kosketinsoittimet (1966–1970, 1982–1984, 2005, 2006–) *Vince Martell – kitara, laulu (1966–1970, 1999–2003, 2005–) *Carmine Appice – rummut, laulu (1966–1970, 1982–1984, 1987–1988, 1991, 1999–2008, 2009–) *Tim Bogert – basso ===Entiset jäsenet=== *Joey Brennan – rummut (1966) *Sal D'Nofrio – basso (1970) *Jimmy Galluzi – rummut (1970) *Ron Mancuso – kitara (1982–1984) *Paul Hanson – kitara, laulu (1987–1988) *Lanny Cordola – kitara, laulu (1988) *Derek St. Holmes – kitara, laulu (1991) *Martin Gerschwitz – kosketinsoittimet, laulu (1991) *Tom Croucier – basso, laulu (1991) *Bill Pascali – laulu, kosketinsoittimet (1999–2005, 2005–2006) *Pete Bremy – basso, laulu (2002, 2008, 2011, 2012) *T.M. Stevens – basso (2002) *Teddy Rondinelli – kitara, laulu (2003–2005) *Mark Dolfen – rummut (1966–1967) *Jimmyjack Tamburo – rummut, laulu (2008–2009) *Steve Argy – basso, laulu (2008–2009) ===Aikajana=== ==Diskografia== *1967: Vanilla Fudge *1968: The Beat Goes On *1968: Renaissance *1969: Near The Beginning *1969: Rock & Roll *1984: Mystery *2002: The Return *2007: Out Through the In Door ==Aiheesta muualla== * Virallinen Vanilla Fudge -sivusto Luokka:Acid rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset psykedeeliset rockyhtyeet Luokka:1960-luvun rockyhtyeet ja -artistit
Boke

Boke (, "sumeus") on valokuvaustermi, jolla tarkoitetaan valokuvan syväterävyysalueen ulkopuolisten alueiden subjektiivisia esteettisiä ominaisuuksia. Muotokuvia otettaessa kuvan varsinainen kohde pyritään usein erottamaan taustastaan käyttämällä lyhyttä syväterävyysaluetta. Tällöin osa kuva-alasta jää tarkoituksella epätarkaksi. Syväterävyysalueen ulkopuolisten osien esteettiset ominaisuudet vaikuttavat kuvan kokonaisvaikutelmaan. Syväterävyysalueen ulkopuolisten alueiden piirtyminen riippuu objektiivista ja sen himmentimen rakenteesta. Miellyttävän boken luodakseen objektiivien valmistajat saattavat lisätä himmentimen lehtien lukumäärää ja pyöristää lehtiä. Objektiivissa on erilaisia himmentimen muotoja, jotka voivat tehdä epätarkasta valopisteestä (kts. esim. kuva) soikean, pyöreän, tähtimäisen, nelikulmion tms., riippuen millainen objektiivin verho himmentimessä on. Ilmentymää voi tietenkin muuttaa suotimilla, jota ilmiöta taas ei voi välttämättä erottaa sanasta Boke (jos tarkoitetaan lopullisen kuvan ilmentymää). Luokka:Valokuvauksen optiikka Luokka:Japaninkieliset sanat ja sanonnat
Limingan Taidekoulu

Limingan Taidekoulu on Suomen vanhimpia suomenkielisiä kansanopistoja. Se perustettiin vuonna 1892 Liminkaan. Virallinen nimi on Limingan Kansanopisto, ja tarkennukseksi lisätään Taidekoulu, jotta oppilaitoksen erityisluonne tulisi esiin. Alkuun yleissivistävä oppilaitos perustettiin parantamaan Oulun ulkopuolella asuvien pohjoispohjalaisten sivistystasoa ja lukutaitoa. Limingan kansanopistossa on sen historian aikana ollut monenlaisia opetusohjelmia. Kansanopisto alkoi muotoutua taidekouluksi Rolf Siilasvuon aikana 1960-luvulla. Nykyään se on kuvataiteen, sarjakuvan, ja teatteritaiteen opetuspaikka. Kouluun pääsee vapaasti, ja se toimii esimerkiksi valmistautumispaikkana taidekoulujen pääsykokeisiin. Koulussa on lukukausimaksu, joka sisältää majoituksen, opetuksen ja ruoan. Koulua ylläpitää Limingan Kansanopiston Kannattajayhdistys ry. Rehtorina toimii on Petri Kulju. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Limingan Taidekoulu Luokka:Suomen kansanopistot Luokka:Valmentavat kuvataiteen oppilaitokset Suomessa Luokka:Limingan oppilaitokset
Hello! Morning

oli japanilaisen TV Tokyo -kanavan viikoittainen televisiosarja, jossa esiintyi Hello! Projectin pääryhmä Morning Musume. Ohjelman nimi lyhennetään usein muotoon . Ohjelman kuudetta alkavaa vuotta juhlistettiin kahden erikoisjakson verran 16. huhtikuuta 2006 ja 23. huhtikuuta 2006. Ohjelmajaksot nauhoitettiin Tokion Tokio DisneylandWalt Disney Worldissa. Sarjan korvasi samantapainen sarja HaroMoni@ 1. huhtikuuta 2007. ==Esitysajat TXN TV- asemilla== Ajat Japanin normaaliaikaa (JST): *TV Tokyo (Kantōn alue) ja TVQ Kyushu Broadcasting (Fukuokan prefektuuri) **sunnuntaisin 11:30 - 12:24 *TV Osaka (Osakan prefektuuri) **sunnuntaisin 6:00 - 6:54 (viikkoa myöhemmin) *TV Aichi (Aichin prefektuuri) **sunnuntaisin 10:30 - 11:30 (viikkoa myöhemmin) *TV Setouchi (Okayaman prefektuuri ja Kagawan prefektuuri) **perjantaisin 00:58 - 01:58 (12 päivää myöhemmin) *TV Hokkaido (Hokkaidon prefektuuri) **perjantaisin 01:00 - 02:00 (12 päivää myöhemmin) == Sisältö == Ohjelma sisältää vaihtelevan määrän haastatteluja, komiikkaa, kilpailuja ja esityksiä. === Nykyiset === * Hello! Morning Teatteri, "Koen-dori San-chome" (ハロモニ。劇場 公園通り三丁目) * Turn Dori Chicken (ターン鳥チキン) === Päättyneet === * Hello! Project -uutiset (ハロプロニュース) * Hello! Project -katsaus (ハロプロワイド) * Hello! Project -tunti (ハロプロアワー) * * * * * Pyōn-Seijin (ぴょ~ん星人) * Mini Moni esittää: Kapan matka (ミニモニ。河童の花道) * Mini Moni esittää: Neljä pappia (ミニモニ。四休さん) * Edelläkävijänä Risa Niigakin koulussa (魁!!新垣塾) * Hello! Morning teatteri (ハロモニ。劇場) ** "Kunnes bussi saapuu" (バスがくるまで) ** "Mo-äidit illalla" (昼下がりのモーママたち) ** * * * Ota minut treffeille (私をデートに連れてって♥) * Hello! Morning koulu (ハロモニ。アカデミー) * Urooboe Seminar (うろおぼえゼミナーる) * == Aiheesta muualla == * Ohjelman viralliset Internet-sivut * Hello! Morning -jakso-opas * Ohjelman tekstitys Luokka:Japanilaiset televisiosarjat Luokka:Morning Musume Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:TV Tokyon televisio-ohjelmat
Murat Zjazikov

Murat Magometovitš Zjazikov (, s. 10. syyskuuta 1957) on entinen Venäjän federaatioon kuuluvan Ingušian tasavallan presidentti. Zjazikov syntyi 10. syyskuuta 1957 Kirgisian SNT:ssa. Kansallisuudeltaan hän on inguuši. Zjazikov kuului 1980-luvulla KGB:hen ja sittemmin FSB:hen. Vuonna 2002, juuri ennen presidenttiehdokkuuttaan hän sai kenraalin arvon. Zjazikovista tuli Ingušian turvallisuusneuvoston jäsen 1990-luvulla ja 23. toukokuuta 2002 hänet valittiin Ingušian presidentiksi. Venäjän presidentin Vladimir Putin tuki Zjazikovia, koska edeltävä kuvernööri Ruslan Aušev oli läheisissä väleissä rauhattoman Tšetšenian Aslan Mashadovin kanssa. Zjazikov jäi vaalien ensimmäisellä kierroksella Auševin väen tukeman duuman jäsenen Alihan Amirhanovin taakse, mutta voitti toisella, jonka jälkeen vastustajat syyttivät häntä vaalivilpistä ja Amirhanovin väitti joutuneensa Moskovan ja liittovaltiopiirin presidentin edustajan painostamaksi. Syksyllä 2004 tasavallan turvallisuustilanne alkoi rapautua. Poliisien ja viranomaisten murhista tuli jatkuvia. Zjazikov loukkaantui lievästi hänen autosaattuettaan vastaan tehdyssä autopommi-iskussa päätiellä Nazranin kaupungin lähellä 6. huhtikuuta 2004. Hyökkäyksestä syytettiin tšetšeenikapinallisia. Merkittävin terrori-isku tapahtui 21. kesäkuuta 2004. jolloin kapinalliset surmasivat 79. Zjazikovia arvosteltiin hänen käyttäytymisestään syyskuun 2004 Beslanin panttivankikriisin yhteydessä. Koulun kaapanneet terroristit halusivat hänet paikalle, mutta Zjazikov kieltäytyi menemästä Beslaniin. Tutkinnan mukaan terroristien leiri oli Ingušiassa. Zjazikovin appi Magomed Tšahkijev kaapattiin helmikuussa 2006 Nazranissa ja hänestä vaadittiin lunnaita. Hänet vapautettiin toukokuun alussa 2006. Maaliskuussa 2007 Zjazikovin setä Urushan Zjazikov kaapattiin Barsukissa. Hänet vapautettiin vahingoittumattomana puolentoista vuoden vankeuden jälkeen. Kaappaus johti tasavallan sisäministerin erottamiseen. Ingušetian hallinnon vastustajat syyttivät Zjazikovia kyvyttömyydestä hallita poliittista epävakautta ja korruptiosta. Zjazikov erotti hallituksensa maaliskuussa 2008. Opposition pääkanavaksi muodostui Ingushetiya.Ru-verkkosivusto, joka suljettiin oikeuden päätöksellä. Sivustolla kerättiin mm. listaa niistä, jotka sanoivat etteivät äänestäneet vuoden 2007 vaaleissa, jossa tasavallan äänestysprosentiksi saatiin 98 % ja Yhtenäistä Venäjää tuki 98,72 %. Poliisi ampui sivuston omistaja Magomed Jevlojevin 31. elokuuta 2008. Tämän jälkeen 10. syyskuuta Zjazikovin serkku Bekhan Zjazikov salamurhattiin. 26. syyskuuta toinen hänen sukulaisensa, varatalousministeri Arsamak Zjazikov haavoittui autopommista. Presidentti Dmitri Medvedev vapautti Zjazikovin tehtävästään 30. lokakuuta 2008. ==Lähteet== * Medvedev Fires Ingushetian President , Kommersant Luokka:Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat Luokka:Ingušialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Edamaraku

Joseph Edamaruku (7. marraskuuta 1934, Kerala – 29. kesäkuuta 2006, New Delhi) oli intialainen journalisti ja rationalistijohtaja. Hän on Sanal Edamarukun, Intian rationalistiyhdistyksen ja Rationalist Internationalin johtajan, isä. Edamaraku kirjoitti 173 kirjaa ja yli 2 000 malayalaminkielistä artikkelia. Joseph Edamaruku syntyi Keralassa Intian eteläosassa vuonna 1934. Edamarukun kasvatti kristitty perhe, jonka useista kasvateista tuli piispoja ja pappeja. Läheinen kosketus kirkkoon ja raamatun tutkimukseen teki hänestä rationalistin jo teini-ikäisenä. Hänestä tuli rationalistiaktivisti. Hän meni naimisiin hinduperheestä lähtöisin olevan Soleyn kanssa uhmaten kastiavioliittoja. Hän vietti kaksi ajanjaksoa vankilassa vuosina 1970 ja 1975 kansallisen poikkeustilan aikana. Vuodesta 1977 asti Edamaraku asui New Delhissä ja toimi Kerala Sabdam -ryhmän sanomalehtien johtajana. Edamaruku toimitti sanomalehtiä ja aikakauslehtiä, julkaisi rationalistilehtiä, osallistui useisiin kongresseihin ja vaikutti Keralassa kokonaisen sukupolven ajatteluun. Edamaruku kampanjoi uskontoa ja taikauskoa vastaan. Edamaraku toimi Intian rationalistiyhdistyksen johtajana 1995-2005. Vuonna 1979 American Atheists -järjestö myönsi hänelle kansainvälisen ateistipalkinnon. Hänen omaelämäkertansa voitti parhaan malayaminkielisen omaelämäkerran palkinnon Keralan kirjallisuusakatemialta. Edamarakun keskeisiä teoksia ovat Cultural History of Kerala (1977), Christ and Krishna never lived (1981), Quran – a Critical Study (1982), Bhagavad Gita – a Critical Study (1982), Rationalist State (1983) ja Upanishads – a critical Study (2004) sekä 36 kirjan sarja maailman uskonnoista (1984–1987). Kuollessaan 29. kesäkuuta 2006 Edamaruku oli 73-vuotias. Hänen ruumistaan säilytettiin Kerala-talossa New Delhissä, missä tuhannet ihmiset kävivät osoittamassa hänelle kunnioitustaan. Hänen toiveidensa mukaisesti hänen silmänsä lahjoitettiin lääketieteen käyttöön. == Aiheesta muualla == * Indian Atheist Publishers * Obituary at www.dnaindia.com Luokka:Ateismiaktivistit Luokka:Intialaiset skeptikot Luokka:Intialaiset tietokirjailijat Luokka:Intialaiset toimittajat Luokka:Uskontokriitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Oni (Japani)

Oni () on kirjaimellisesti demonisia piirteitä omaava yōkai japanilaisessa mytologiassa. Yleensä onit ovat väriltään punaisia, mutta niiden väri voi olla suunnilleen mikä hyvänsä. Oni pukeutuu tyypillisesti tiikerin tai yleensäkin eläimen taljaan ja kohottaa rautaisen nuijan valmiina lyöntiin. Onit on mukautettu sekä shintolaiseen että buddhalaiseen kulttuuriperintöön. == Lähteet == Luokka:Japanilainen mytologia
Artur Rodziński

Artur Rodziński (1. tammikuuta 1892 Split – 27. marraskuuta 1958 Boston) oli puolalainen kapellimestari. Rodziński syntyi Splitissä, joka nykyään sijaitsee Kroatian alueella. Hänen vanhempansa olivat puolalaisia. Hän opiskeli lakia Lvivin yliopistossa. Vuonna 1914 hän siirtyi Wieniin, jossa hän jatkoi lain lukemista ja kirjoittautui myös musiikkiakatemiaan. Hän sai tohtorinarvon 1916. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Rodziński palasi Lviviin, jossa hän debytoi johtamalla Giuseppe Verdin oopperan Ernani. Vuodesta 1920 alkaen hän työskenteli Varsovan Teatr Wielki -oopperatalossa. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän johti vuosina 1929-1933 Los Angelesin filharmonikkoja, vuosina 1933-1943 hän johti Clevelandin orkesteria, vuosina 1943-1947 New Yorkin filharmonikkoja ja vuosina 1947-1948 Chicagon sinfoniaorkesteria. Luokka:Puolalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Kuola

Kuola tarkoittaa seuraavia asioita: ==Yleisnimi== * kuola, suun ulkopuolelle valuva sylki ==Erisnimi== * Kuola, kaupunki Murmanskin alueella Luoteis- Venäjällä * Kuola, valtatie M18 ”Kuola” Luoteis-Venäjällä * Kuolan niemimaa, niemimaa Luoteis-Venäjällä * Kuolan piiri, hallintopiiri Murmanskin alueella * Kuolanvuono, Barentsinmeren lahti Murmanskin alueella ==Erisnimen osa== kuola- on erisnimen osana saamelaiskielten "kalaa" tarkoittavasta sanasta (esimerkiksi ) suomenkielisiin paikannimiin lainautunut nimenosa. Muihin kieliin saamelaiskielistä lainautuneena se esiintyy ainakin kaupungin nimessä Kuola () ja siitä johdetuissa nimissä Kuolan niemimaa, Kuolan piiri ja Kuolanvuono. Suomessa ja lähialueilla suomenkielisiä paikannimiä, joissa nimenosa esiintyy ovat: * Kuolajoki, usean joen nimi Suomessa ja Venäjällä * Kuolajärvi, usean järven tai asutun paikan nimi Suomessa ja Venäjällä ==Katso myös== * kuolansaamelaiset, Kuolan niemimaalla Venäjällä asuvia saamelaisia * Kuolansuomalaiset, Kuolan niemimaalla Venäjällä asuneita suomalaisia * Kuolannorjalaiset, Kuolan niemimaalla Venäjällä asuneita norjalaisia ==Lähteet== Luokka:Suomenkieliset paikannimet
Zagrebin yliopisto

Zagrebin yliopisto () Kroatiassa on entisen Jugoslavian alueen vanhin yliopisto. Sen nykyinen opiskelijamäärä on yli 50 000\. http://www.unizg.hr/ Zagrebin yliopisto perusti 23. syyskuuta 1669 keisari Leopold I. Sitä ylläpitivät jesuiitat vuoteen 1773 saakka. Yliopisto koostuu nykyisellään kolmestakymmenestä tiedekunnasta ja kolmesta akatemiasta. THE- yliopistorankingissa 2017 yliopisto ei sijoittunut 800 parhaan yliopiston joukkoon.Times Higher Education (THE) World University Rankings: University of Zagreb timeshighereducation.com Zagrebin yliopiston tämänhetkisenä rehtorina toimii professori Aleksa Bjeliš. Vuodesta 1874 lähtien Zagrebin yliopistosta on valmistunut 200 000 kandidaattia, 18 000 maisteria ja 8 000 tohtoria. Yliopiston voidaan sanoa keskittyvän vahvasti akateemiseen perusopetukseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Zagreb Luokka:Kroatian yliopistot ja korkeakoulut
Floquet de Neu

Floquet de Neu (katalaaniksi) tai Copito de Nieve (espanjaksi) (1964 Espanjan Guinea – 2003 Barcelona, Katalonia) oli maailman ainoa tunnettu albiino gorilla. Fang heimoon kuuluva maanviljelijä Benito Mañé vangitsi albinogorillan Río Munin alueella Espanjan Guineassa 1. lokakuuta 1966. Mañé oli tappanut loput gorillaryhmän jäsenistä jotka eivät olleet albinoita. Mañé piti albinogorillaa kotonaan neljä päivää ennen kuin kuljetti sen Bataan, mistä lääkäri Jordi Sabater Pi osti sen häneltä.Mañé antoi albinogorillalle nimen Nfumu Ngui joka on fangkielellä valkoinen gorilla. Sabater Pi antoi albinogorillalle nimen Floquet de Neu joka on katalaaniksi ”pieni lumihiutale”. Marraskuussa 1966 Barcelonan silloinen pormestari Josep Maria de Porcioles otti albinogorillan virallisesti vastaan Barcelonan eläintarhassa ja nimesi albinogorillan Blancanievesiksi (”Lumikki”) Tele/Exprés-sanomalehdessä. Sabaterin antama nimi yleistyi kun National Geographic esitteli gorillan lehden kannessa maaliskuussa 1967. Sabater itse kutsui gorillaa nimellä Copi tai Floquet ja myöhempinä vuosina Nfumu. Floquet de Neu kuoli eläintarhassa vuonna 2003 ja oli kuollessaan liki 40-vuotias. Se on niin tunnettu eläin maailmalla, että vielä nykyäänkin Barcelonan korttikioskeissa myydään sen kuvalla varustettuja postikortteja. Floquet de Neu onkin Koko-gorillan ja Cheeta-simpanssin ohella yksi maailman tunnetuimmista apinoista. Lisäksi Barcelonan eläintarhassa asuu nykyäänkin Floquet de Neun lapsenlapsia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuuluisat apinat Luokka:Barcelonan historia
Vassijauren rautatieasema

Vassijauren rautatieasema (, ) on rautatieasema Kiirunan kunnassa Ruotsin rataverkolla rataosalla , eli niin kutsutulla Malmbanan-radalla. Rautatieasema sijaitsee 1535,1 ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta ja 6,8 kilometrin päässä Norjan rajalta. Vassijauren asemalta on matkaa Kiirunan asemalle 122,4 kilometriä. Vassijaure on Ruotsin rataverkon korkeimmalla sijaitseva rautatieasema sekä rataverkon pohjoisin liikennepaikka. Vassijauren liikennepaikalla pysähtyvät kaikki rataosan henkilöjunat. Aseman lämmin odotustila on avoinna ympäri vuorokauden. ==Asemarakennus== Vassijauren asemarakennus on samassa suuressa tiilirakennuksessa kuin alkuperäinen sähköradan muuttaja-asema, joka rakennettiin radan sähköistyksen myötä vuonna 1915. Muuttajalaitteistolla muutettiin valtakunnan sähköverkosta saatavan sähkön 50 hertsin taajuus sähkövetureille sopivaksi 162/3 hertsin taajuudelle. Nykyisin asemarakennuksessa on myös rautatietekninen sähkömuseo. ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiirunan liikenne Luokka:Norrbottenin rautatieliikennepaikat
Ruslan Aušev

Ruslan Sultanovitš Aušev (, s. 29. lokakuuta 1954 Volodarskoje, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on ingušialainen poliitikko. Hän toimi Ingušian presidenttinä 1993–2001. Aušev sai Neuvostoliiton sankarin kultaisen tähden vuonna 1982. Käytyään kolme vuotta Frunzen sotilasakatemiaa hän lähti Afganistaniin johtamaan taistelurykmenttiä. Siellä ollessaan hän haavoittui 16. lokakuuta 1986. Sittemmin hän työskenteli neuvostoparlamentissa sotilasasiain komiteassa. Marraskuussa 1992 hänet nimitettiin johtamaan Ingušian väliaikaishallintoa. Kaksi kuukautta myöhemmin Aušev erosi tehtävästä osallistuakseen Ingušian presidentinvaaliin, jonka ainoa ehdokas hän oli. Aušev valittiin Ingušian ensimmäiseksi presidentiksi 28. helmikuuta 1993 pidetyssä suorassa kansanvaalissa, jossa hän sai 99,99 prosenttia annetuista äänistä. Seuraavissa presidentinvaaleissa, jotka pidettiin 1. maaliskuuta 1998, Aušev valittiin toiselle kaudelle 60 prosentin ääniosuudella. Aušev erosi presidentin virasta 28. helmikuuta 2001. Aušev oli myös Venäjän federaation neuvoston jäsen joulukuusta 1993 huhtikuuhun 2003 asti, jolloin hän erosi. Aušev toimi neuvottelijana Beslanin koulukaappauksen toisena päivänä ja sai kaapparit vapauttamaan 26 naista ja heidän imetysikäiset vauvansa. == Aiheesta muualla == *Ruslan Aushev: Russia's Champion At Getting Out The Vote by By Laura Belin , Radio Free Europe. *Computer translation of the Aushev's bio at grankin.ru. Luokka:Ingušialaiset poliitikot Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritva Holmberg

Ritva Tuulikki Holmberg (o.s. Kupias; 31. toukokuuta 1944 Jyväskylä – 17. heinäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen dramaturgi, ohjaaja ja käsikirjoittaja. == Ura == Holmberg valmistui dramaturgiksi Teatterikoulusta vuonna 1971. Hän toimi Åbo Svenska Teaterin ohjaajana ja taiteellisena johtajana 1974–1977, Teatterikorkeakoulun dramaturgian lehtorina 1980–1983 sekä ohjaajana ja dramaturgina Helsingin Kaupunginteatterissa 1987–1995. Teatterissa hänen tärkeimpiä töitään oli muun muassa Turun kaupunginteatteriin tehty dramatisointi Seitsemän veljestä. Ohjaajana hän vieraili Suomessa muun muassa Turun, Oulun, Lahden, Kuopion, Espoon ja Vaasan kaupunginteattereissa, Tampereen Teatterissa, Wasa Teaterissa, Svenska Teaternissa ja Lilla Teaternissa sekä Ruotsissa Riksteaternissa ja Uppsalan ja Göteborgin kaupunginteattereissa. Televisiossa hän toimi muun muassa dramaturgina Rauta- aika-sarjassa. Hän kirjoitti yhdessä Eija Vilppaan kanssa 24-osaisen televisiosarjan Paavo ja Raili. Holmberg oli naimisissa ohjaaja Kalle Holmbergin kanssa. Heillä on tytär Annina. Ritva Holmberg on haudattu Valamon luostarin hautausmaalle Heinävedelle. Hän oli miehensä tavoin kääntynyt ortodoksiksi. == Dramatisointeja ja ohjauksia == * Seitsemän veljestä, dramatisointi (Turun kaupunginteatteri) * Sommargäster, ohjaus (Göteborg Stadsteater) * Välskärin kertomuksia, dramatisointi (Turun kaupunginteatteri) * Revisorn, ohjaus (Svenska Riksteatern) * Kolme sisarta, ohjaus (Oulun kaupunginteatteri) * Dödsdansen, ohjaus (Svenska Teatern) * Peter Pan, dramatisointi (Helsingin kaupunginteatteri) * Cabaret, ohjaus (Upsala Stadsteater) * Riivaajat, dramatisointi (Helsingin kaupunginteatteri) * Kallion kimallus, dramaturgia ja ohjaus (Helsingin kaupunginteatteri) * Nicholas Nickleby, dramatisointi (Vaasan kaupunginteatteri) * Herrojen Eeva, ohjaus (Espoon kaupunginteatteri) * Nukkekoti, suomennos ja ohjaus (Tampereen Teatteri) * Minna-musikaali, käsikirjoitus ja ohjaus (Kuopion kaupunginteatteri) == Näyttelijänä elokuvissa == * Työmiehen päiväkirja – Matin vaimo == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * * * * Anna-Liisa Haavikko haastattelee äidistään kirjan kirjoittanutta Annina Holmbergia. Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Sarajevon yliopisto

thumb Sarajevon yliopisto () on Bosnia ja Hertsegovinan vanhin yliopisto. Se perustettiin pääkaupunki Sarajevoon vuonna 1949. Yliopistossa on 23 tiedekuntaa ja 47 000 opiskelijaa. Nykyisenä rehtorina toimii Hasan Muratović. Tunnettuja Sarajevon yliopistossa opiskelleita ovat muun muassa: * Edvin Kanka Ćudić, Bosnialainen ihmisoikeusaktivisti == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Sarajevo Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan yliopistot Luokka:Kielitoimistot
Banja Lukan yliopisto

Banja Lukan yliopisto () on yliopisto Banja Lukassa Bosnia ja Hertsegovinassa. Se on perustettu vuonna 1975, ja se koostuu kahdestatoista tiedekunnasta. Se on Bosnia ja Hertsegovinan toisen entiteetin, Serbitasavallan, suurin yliopisto. Banja Lukan yliopiston nykyinen rehtori on Dragoljub Mirjanic. == Tiedekunnat == * Taiteiden tiedekunta * Arkkitehtuurin ja maa- ja vesirakennusinsinööritaidon tiedekunta * Taloustieteiden tiedekunta * Sähköinsinööritaidon tiedekunta * Filosofinen tiedekunta * Konetekniikan tiedekunta * Lääketieteellinen tiedekunta * Maataloustieteellinen tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta * Teknologian tiedekunta * Metsätaloustieteellinen tiedekunta == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan yliopistot Luokka:Serbitasavalta
Mostarin yliopisto

Mostarin yliopisto () on yliopisto Mostarissa, Hertsegovinassa. Se on toiminut vuodesta 1977 lähtien ja on Bosnia ja Hertsegovinan ainoa kroatiankielinen yliopisto. Mostarin yliopiston yhdeksässä tiedekunnassa ja sairaanhoito- opistossa on yhteensä noin 12 500 opiskelijaa. Nykyinen rehtori on Frano Ljubić. Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan yliopistot Luokka:Mostar
Allister Sparks

Allister Sparks (10. maaliskuuta 1933 Cathcart, Itä-Kap – 19. syyskuuta 2016 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen lehtimies, kirjailija ja luennoitsija. Hän työskenteli lehtimiesuransa aikana toimittajana Queenstown Daily Representativessä ja Rand Daily Mailissa, jonka päätoimittajana hän myös toimi vuosina 1977–1981. Päätoimittaja-aikanaan Sparks osallistui muun muassa Steve Bikon kuoleman yksityiskohtien paljastamiseen. Sparks toimi myös The Washington Postin ja brittiläisen the Observerin Etelä-Afrikan- kirjeenvaihtajana. Hän oli ehdokkaana Pulitzer-palkintoon ja nimetty vuoden ulkomaantoimittajaksi. Nelson Mandela nimitti Sparksin vuonna 1995 Etelä- Afrikan julkisen palvelun viestintäyhtiön, South African Broadcasting Corporationin, johtokuntaan, missä hän myöhemmin toimi myös ajankohtaistoimituksen päätoimittajana. Sparks kirjoitti useita arvostettuja kirjoja Etelä-Afrikan politiikasta, kuten siirtymäajasta apartheidista demokratiaan kertova Tomorrow is Another Country ja uuden Etelä-Afrikan haasteista kertova Beyond the Miracle. == Kirjoja == * * == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset kirjailijat Luokka:Eteläafrikkalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
The Rand Daily Mail

The Rand Daily Mail oli englanninkielinen vuonna 1902 perustettu sanomalehti, jota julkaistiin Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa. Lehti kampanjoi maan apartheid-järjestelmää vastaan, mutta jouduttiin lopettamaan taloudellisista syistä vuonna 1985. Lehden viimeisenä päätoimittajana toimi Allister Sparks. The Rand Daily Mail osallistui keskeisellä tavalla muun muassa Steve Bikon kuoleman yksityiskohtien paljastamiseen ja eteläafrikkalaisten vankiloiden olosuhteiden julkistamiseen. Luokka:Eteläafrikkalaiset sanomalehdet