EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Twitter Files

Twitter Files on sarja liikemies Elon Muskin tviittejä, jossa hän teki paljastuksia Twitter-yhtiön sisäisistä käytännöistä ennen tekemäänsä yrityksen ostoa. Ensimmäinen paljastus koski uutista Hunter Bidenin kannettavasta tietokoneesta. Twitter esti täysin New York Post -lehden uutisen Bidenin väitetystä korruptiosta ”disinformaationa” ennen Yhdysvaltain presidentinvaaleja, jossa hänen isänsä Joe Biden oli ehdokkaana. Seuraavat paljastukset koskivat sitä miten Twitter asetti tiettyjä tunnuksia ”mustalle listalle” ja niiden näkymistä rajoitettiin (ns. ”shadowban”). Tili voitiin asettaa mustille listoille siten, että niiden "trendaaminen" estettiin tai ne eivät näkyneet hakutuloksissa. Mustalla listalla oli ainakin konservatiiveja, Stanfordin yliopiston professori Jay Bhattacharya, joka vastusti koronasulkuja ja Chaya Raichikin omistama Libs of TikTok -parodiatili, joka julkaisi suvaitsevaiston ja seksuaalivähemmistöaktivistien ylilyöntejä. Paljastukset kolmannesta viidenteen koskivat tapahtumaketjua, joka johti Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin estämiseen Twitteristä ja miten Twitterin työntekijät reagoivat tammikuun 6. Yhdysvaltain kongressitalon valtaukseen. Kuudes paljastus kertoi Yhdysvaltain liittovaltion poliisin ottaneen yhteyttä Twitteriin ja kehottaneen sulkemaan Yhdysvaltain vaalivilppiä käsitelleitä tai sillä vitsailleita tilejä. Seitsemäs paljastus käsitteli sitä, miten FBI ja Yhdysvaltain tiedusteluyhteisö pyrkivät estämään Hunter Bidenin kannettavaa tietokonetta koskevat paljastukset.https://web.archive.org/web/20221220041512/https://www.newsnationnow.com/cuomo- show/shellenberger-on-twitter-files-investigation-necessary/ Kahdeksas paljastus koski sitä, miten Twitter nosti esiin Yhdysvaltain armeijan USCENTCOMin valetilien lähettämää propagandaa Lähi-idässä. == Lähteet == Luokka:2022 Luokka:Elon Musk Luokka:Twitter
Lylyn työväentalo

Lylyn työväentalo on Juupajoen kunnan Lylyn kylässä sijaitseva entinen työväentalo. ==Historiaa== Lylyn työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Saman vuoden kesällä yhdistyksen jäsenluku oli jo 90. Työväentalo valmistui vuonna 1908 talkootyönä; rahoitusta hankittiin keräyksillä ja lainaamalla. Vuodet 1919–1925 talo oli takavarikossa. Pitkä takavarikkoaika johtui ilmeisesti siitä, että Juupajoen kunta vaati yhdistykseltä korvauksia punakaartilaisten aiheuttamista vahingoista, ja asiaa käsiteltiin korkeinta oikeutta myöten talon pysyessä käsittelyn ajan suljettuna. Kun talo saatiin takaisin, se oli huonossa kunnossa, ja muun muassa katto ja ikkunoita piti korjata. Talo oli vuoteen 2013 Lylyn työväenyhdistyksen omistuksessa ja siirtyi sitten yksityisomistukseen vapaa-ajan asunnoksi. Tällöin Juupajoen sosialidemokraatit päättivät liittyä Korkeakosken työväenyhdistykseen, ja yhdistyksen nimeksi tuli Juupajoen Demarit ry. Vuonna 2023 talo on myynnissä. ==Rakennus== Talo on yksikerroksinen, hirsirunkoinen, vuoraamaton ja punaiseksi maalattu. Siihen kuului alun perin juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Taloa laajennettiin ja remontoitiin vuonna 1949. Talon pinta-ala on 220 m², mistä salin osuus on noin 170 m². Keittiö on remontoitu täysin vuonna 2022, ja talo on peruskorjattu salia lukuun ottamatta. Taloon on myös asennettu vesijohto ja viemäröinti. Taloon kuuluu myös kylmä, rakentamaton vintti. ==Toimintaa työväentalolla== Syksyllä 1933 talolla järjestettiin luento- ja opastuskursseja, joilla osallistujia oli yhteensä 22. Kursseilla harjoiteltiin järjestötoimintaa, asiakirjojen laadintaa ynnä muuta. Luentoja pidettiin ainakin talous- ja yhteiskuntapolitiikasta. Kurssien päättäjäisjuhlassa esitettiin muun muassa joukko- ja yksinlausuntaa, kisällilaulua ja näytelmä, ja lopuksi tanssittiin. 1980-luvun alussa talo oli Lylyn työväenyhdistyksen omassa käytössä, ja siellä pidettiin kokouksia, tansseja ja juhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Juupajoen rakennukset ja rakennelmat
Lestijärven Sos.dem. Työväentalo

Lestijärven Sos.dem. Työväentalo on vuonna 1948 valmistunut Lestijärvi Yli- Lestin kylässä sijaitseva työväentalo. == Historiaa == Lestijärven Sosiaalidemokraattinen Työväenyhdistys ry perustettiin 24. päivänä heinäkuuta 1917. Yhdistyksen alkuperäinen nimi oli Lestijärven Työväenyhdistys ry. Yhdistyksen toimintaa järjestettiin Raittiusseuran talolla Lestijärven kirkonkylässä. Raittiusyhdistys kuitenkin myi talonsa Kaustisen Salonkylän Nuorisoseuralle, joten toiminnalle piti etsiä muita tiloja. Yhdistyksen jäsenistä suurin osa asui Lestijärven Ylipäässä, nykyisin Yli-Lesti, joten toiminta siirtyi Ylikylän yksityiskotien tiloihin. Vuonna 1929 aloitettiin varainkeräys tontin ostamista ja oman talon rakentamista varten. Rakennustarpeiksi ostettiin Kinnulan kunnalta rakennus, joka purettiin ja puutavara kuljetettiin Yli-Lestin kylälle. Talo rakentaminen kuitenkin viivästyi talous- ja muiden vaikeuksien takia. Rakennus ehti olla pystyssä vain noin 15 vuotta, kunnes se paloi yöllä 18. päivänä tammikuuta 1948. Talolla oli edellisenä iltana ollut iltamat, ja kaikki Kinnulasta tulleet iltamavieraat eivät sopineet ensimmäiseen kuljetukseen. Talolle uutta kuljetusta odottamaan jääneet murtautuivat taloon sisään, sytyttivät kamiinan seinästä revityillä pahveilla, ja heidän jäljiltään talo paloi. == Rakennus== Uuden yhteisen talon rakentamisesta keskusteltiin myös SKDL:n paikallisen yhdistyksen kanssa, mutta päädyttiin kuitenkin kummankin tahon oman talon rakentamiseen. Yhdistysten talot ovatkin noin sadan metrin päässä toisistaan kylän valtaväylän varrella. Nykyinen hirsirunkoinen punaiseksi lautavuorattu rakennus valmistui lokakuussa 1949. Rakennus on yksikerroksinen ja pinta- alaltaan 245 m². Rakennustyöt tehtiin suureksi osaksi talkoilla, mutta myös palkattua työvoimaa oli kaksi henkilöä. Rakentamiseen tarvittavat varat saatiin koottua iltamatoiminnalla, keräyksillä ja vakuutusyhtiö Turvalta saadulla lainalla. == Toimintaa työväentalolla == Oman työväenyhdistyksen lisäksi talolla ovat toimineet monet järjestöt, ja yksityisetkin ovat pitäneet siellä häitä, syntymäpäiviä ja muita juhlia. Vaikka rakennusvaiheessa yhdistykset eivät päässeet yhteistoimintaan, niin reaalisyistä saatiin myöhemmin järjestettyä yhteistoimintasopimus bingojen osalta niin, että bingoja järjestettiin joko vuorokuukausin ja myöhemmin vuorovuosin. == Lähteet == ==Aiheesta muulla== * Pienessä talkooporukassa on ytyä. Keski-Pohjanmaa 10.11.2000 Luokka:Työväentalot Luokka:Lestijärven rakennukset ja rakennelmat
Summan työväentalo

Summan työväentalo sijaitsee Haminaan liitetyn Vehkalahden Summan taajamassa. ==Historia== Nykyinen Työväentalo on rakennettu vuonna 1950. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu keräyksillä. ==Rakennus== Talo on rankorakenteinen, ja se on vuorattu ponttilaudoilla. Talo on maalattu keltaiseksi. Alkuperäinen kate on ollut päre, ja se on muutettu vuonna 1963 peltikatteeksi. Sisäkatto on paneloitu. Sisäseinillä alun perin ollut pahvi on vaihdettu kuitulevyihin. Alkuperäinen puukamiinalämmitys on muutettu vuonna 1964 öljykamiinalämmitykseen. Taloa on remontoitu vielä 1970-luvun lopulla ja 1980-luvulla. Muun muassa lämmitys on muutettu sähkölämmitykseksi.> Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö ja eteinen sekä yhden huoneen asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia, ja urheiluharjoituksia.(1982)> Järjestö- ja kokouskäyttö on loppunut vuoteen 2018 mennessä. Sen jälkeen tilat ovat olleet vuokralla viiden orkesterin harjoitustiloina ja soitinvarastona. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Haminan rakennukset ja rakennelmat
Haminan työväentalo

Haminan työväentalo Työski sijaitsee Haminan kaupungin keskustassa. Se toimii nykyisin hotellin juhla- ja kokouspaikkana. ==Historia== Akseli Toivosen laatimat talon piirustukset ovat vuodelta 1910. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla ja keräyksillä. Talo on valmistunut vuonna 1911, ja sitä on laajennettu vuosina 1926 ja 1959. Vuonna 1959 tehty laajennus on tehty palkkatyövoimalla. Talo vaurioitui talvisodan pommituksissa. Jatkosodan aikana vuosina 1942 ja 1944 talo on ollut armeijan käytössä. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla. Talo on maalattu vihreäksi. Katteena on pelti. Sisäkatto on paneloitu. Juhlasalissa on vaneri. Eteisessä on lastulevyt. Sisäseinät on paneloitu ja osittain peitetty lastulevyillä. Alkuperäinen uunilämmitys on vuonna 1960 muutettu öljykeskuslämmitykseen. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc vuodelta 1945. Talon ikkunat on uusittu vuonna 1945 ja ovet vuonna 1974. Talossa on juhlasali näyttämöineen vuodelta 1926, ravintola, keittiö, eteinen, kolmen huoneen ja keittiön asunto. Piharakennuksessa on sauna, takkahuone, autotalli ja varasto. Piharakennus on rakennettu vuonna 1977. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, teatteria ja juhlia. (1982) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Haminan rakennukset ja rakennelmat
Oriveden Haaviston työväentalo

Haaviston työväentalo oli Oriveden kaupungin Haaviston kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Haaviston työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talon yhdistys hankki vuonna 1917 ostamalla torpan ja kunnostamalla siitä työväentalon. Vuonna 1920 talo tuhoutui tulipalossa. Siinä asui tällöin eräs perhe. Työväenyhdistyksen toiminta oli loppunut sisällissotaan, mutta vuonna 1926 se perustettiin uudestaan. Vuonna 1945 yhdistys liittyi SKDL:oon. Ei ole tiedossa, hankkiko uudelleen perustettu yhdistys uutta taloa palaneen tilalle. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Oriveden rakennukset ja rakennelmat
Tainionkosken työväentalo

Tainionkosken työväentalo sijaitsee Imatran kaupungin keskustassa. ==Historia== Työväentalon rakentaminen aloitettiin vuonna 1907, ja se on valmistunut vuonna 1912. Taloon on valmistunut vuonna 1937 laajennuksena erillinen elokuvasiiveke. Työväentalo on rakennettu osin talkoilla ja osin urakalla. Rakentaminen on rahoitettu lainoituksella ja omalla rahoituksella. ==Rakennus== Talon vanhin osa on hirsirunkoinen. Vuonna 1937 tehty laajennusosa on kivestä. Ulkovuorauksena on pelti ja tiili. Talo on maalattu valkoiseksi. Katteena on pelti. Sisäseinät on hirrestä, kivestä ja elementistä. Sisäseinät on monin paikoin taitavasti paneloitu. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc vuodelta 1978. Alkuperäinen puulämmitys on muutettu vuonna 1978 kaukolämmitykseen. Vuonna 1978 on osa ulkoseinistä katettu valkoisella pellillä, osa lämpö- ja vesiputkistoa on uusittu ja anniskeluravintolaa on laajennettu ja samalla rakennettu erillinen lisärakennus elementeistä. Myös ovet, ikkunat ja kuistit on uusittu. Talossa on juhlasali näyttämöineen vuodelta 1912, ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, anniskeluravintola ja lisärakennuksessa liikesiipi. ==Toimintaa työväentalolla== Talo on ollut osittain omassa käytössä ja osittain vuokrattuna. Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä, bingoa, urheiluharjoituksia, juhlia ja liiketoimintaa. (1982) Vuonna 2018 talon on omistanut Tainionkosken Sos.dem. Nuoret ry ja tuolloin talon ylläpito on tuottanut huomattavia vaikeuksia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Imatran rakennukset ja rakennelmat
Tanja Äärelä

Tanja Leila Maarit Äärelä (s. 1976 Sodankylä) on suomalainen erityispedagogi ja Lapin yliopiston erityispedagogiikan professori. Äärelän tutkimustyö keskittyy muun muassa koulukokemusten, koulutuksellisen syrjäytymisen, eriarvoisuuden, välittävän opettajuuden sekä vaativan monialaisen tuen tutkimukseen. Aiemmin hän on toiminut Lapin yliopiston erityispedagogiikan yliopistonlehtorina sekä noin 15 vuotta sairaalaopettajana. Äärelä on Itä- Suomen yliopiston erityispedagogiikan dosentti. Tanja Äärelä on väitellyt kasvatustieteen tohtoriksi nuorten vankien peruskoulukokemuksia käsittelevällä väitöskirjallaan Lapin yliopistosta vuonna 2012. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Kaarina Määttä. Väitöskirjaa on sittemmin käytetty pohjana Lapin ylioppilasteatterin esittämälle Kova luu - näytelmälle (käsikirjoittaja- ohjaaja Tiinaliisa Multamäki). Äärelä johtaa Vaativa monialainen tuki - tutkimus ja kehittäminen (VAATU) tutkimusryhmää yhdessä dosentti Jyrki Huuskon kanssa. Tutkimusryhmä tekee tutkimusta VAATU-toimijoista (sairaalaopetus, Elmeri-koulut sekä valtion koulukotikoulu), sairaalaopetuskonsultaatiosta sekä Elmeri-konsultaatiosta. Äärelä on yhtenä tutkimusjohtajana myös sairaalaopetushenkilökunnan hyvinvoinnin tutkimusprojektissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tanja Äärelän väitöskirja (englanniksi) * Tanja Äärelä (englanniksi, OrcID) * "Hyvä kun et ruvennu itkee enempää" - Isänsä tappanut Rami ja 28 muuta nuorta vankia kertoivat elämänsä tutkijalle, olisiko koulu voinut auttaa? Päivi Happonen, Yle (15.2.2020) Luokka:Suomalaiset professorit Äärelä, Tanja Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Lapin yliopiston professorit Luokka:Elävät henkilöt
Hirvijärven työväentalo

Hirvijärven työväentalo oli Juupajoen kunnan Hirvijärven kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Hirvijärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1908 yhdistyksen jäsenluku oli 15, ja seuraavana vuonna se ilmoitti SDP:n puoluetilastoon omistavansa talon. Yhdistyksen toiminta kuitenkin sammui alkuinnostuksen jälkeen kokonaan niin, että vuonna 1913 kokoonnuttiin talolle keskustelemaan sen aloittamisesta uudestaan. Taustalla oli ilmeisesti myös paikkakuntalaisten vahvaa vastustusta yhdistystä ja sen toimihenkilöitä kohtaan, mikä lopulta oli johtanut toimihenkilöiden eroon. Keväällä 1919 taloa oltiin myymässä pakkohuutokaupalla ilmeisesti sisällissodan aikaisia velkoja vastaan, mutta kauppa ei ilmeisesti toteutunut. Vuonna 1935 yhdistystoiminta aloitettiin taas kerran uudelleen parin vuoden tauon jälkeen. Vuonna 1933 talolla oli vielä pidetty vaalijuhla, jossa oli "huomattavan paljon" yleisöä. Vuonna 1938 talolle kokoonnuttiin suunnittelemaan sen kunnostamista. Yhdistyksen toiminta oli edelleen ollut hiljaista. Tämän kokouksen yhteydessä mukaan liittyi kuitenkin 10 uutta jäsentä. Talon tai yhdistyksen vaiheista tästä eteenpäin ei ole tietoa. Talosta on kuitenkin olemassa melko tuore, mahdollisesti 2000- tai 2010-luvulla otettu kuva. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Juupajoen rakennukset ja rakennelmat
Kaspar Frederik Harsdorff

Kaspar Frederik Harsdorff (26. toukokuuta 1735 Kööpenhamina – 24. toukokuuta 1799) oli tanskalainen arkkitehti. Hän oli Taideakatemian oppilas sen perustamisesta 1754 lähtien. Hän sai 1756 sen suuren kultamitalin. Hän matkusti 1757 Pariisiin ja sieltä 1762 Roomaan. Hän sai paljon vaikutteita omaan työhönsä klassisen taiteen tutkimustyöstään. 1764 Harsdorff palasi Kööpenhaminaan, ja hänestä tuli Taideakatemian jäsen 1765 ja professori 1766. Hän ei tehnyt Tanskaan kovinkaan monta suunnittelutyötä. Merkittävin työ oli Fredrik V:n hautakappeli Roskilden tuomiokirkossa, jonka tosin sai valmiiksi vasta hänen oppilaansa K. F. Hansen. Muut hänen työnsä olivat sangen pienimuotoisia kuten Rosenborgissa oleva Herkules-paviljonki.Harsdorff, Kaspar Frederik Nordisk familjebok osa 11. (1909) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1735 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Ihmeperhe (elokuvasarja)

Ihmeperhe on animaatioelokuvasarja, jota tuottaa Pixar ja Disney. Elokuvasarja koostuu kahdesta elokuvasta, yhdestä tulevasta elokuvasta, neljästä lyhytelokuvasta ja neljästä videopelistä. Lisäksi sarjan hahmoja esiintyy muissakin videopeleissä. == Elokuvat == * Ihmeperhe (2004) * Ihmeperhe 2 (2018) * Ihmeperhe 3 == Lyhytelokuvat == * Jaskan Isku (2005) * Mr. Incredible and Pals (2005) * Eira-täti (2018) * Pixar Popcorn (sarja, joka sisältää eri Pixar-elokuvien lyhytelokuvia) (2021) == Videopelit == * Ihmeperhe (2004) * The Incredibles: When Danger Calls (2004) * The Incredibles: Rise of the Underminer (2005) * Lego The Incredibles (2018) === Muut videopelit === Ihmeperheen hahmoja esiintyy myös muissa videopeleissä vierailevina hahmoina. * Disney Infinity -pelisarja ** Disney Infinity ** Disney Infinity 2.0 ** Disney Infinity 3.0 * Kinect Rush: A Disney–Pixar Adventure * Disney Magic Kingdoms * Disney Heroes: Battle Mode * Disney Mirrorverse == Hahmot == * Herra Ihme * Rajaton * Ilona Vaara * Esa Vaara * Jaska Vaara * Eira Kuosi * Hyytäjä * Syndrooma * Luettelo hahmoista == Lähteet ==
USS Anchorage (LPD-23)

USS Anchorage (runkonumero LPD-23) on Yhdysvaltain laivaston San Antonio -luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin Huntington Ingalls Industriesilta Avondalesta Lousianasta, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 2007. Alus kastettiin 14. toukokuuta 2011 kumminaan entisen merijalkaväen komendantin kenraali James T. Conwayn puoliso Annette Conway ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 2013 päällikkönään Joel G. Stewart.Infouscarriers.net == Palvelus == Alus läpäisi 9. tammikuuta 2023 Singaporen salmen matkallaan länteen ja Malakansalmen pohjoiseen 9.-10. tammikuuta. Seuraavat päivät se oli Banda Acehin edustalla Sumatran rannikolla, mistä se jatkoi matkaansa länteen. Alus oli 17. tammikuuta Sri Lankan etelärannikolla ja ankkuroitui 19. tammikuuta Port of Colomboon kaksipäiväiselle vierailulle. Alus osallistui CARAT-harjoitukseen, minkä jälkeen se oli 25.-27. tammikuuta laiturissa Colombossa. Alus läpäisi Malakansalmen 31. tammikuuta matkallaan etelään ja kiinnittyi 1. helmikuuta laituriin Singaporessa RSS Singapurassa, mistä se jatkoi matkaansa 2. maaliskuuta. Alus saapui 4. maaliskuuta Thaimaanlahdelle vuotuiseen Cobra Gold -harjoitukseen. Se täydensi 6. maaliskuuta varastojaan USNS Big Hornilta, minkä jälkeen se vieraili seuraavana päivänä pikaisesti Sattahipissä Thaimaassa. Alus oli 8.-10. maaliskuuta laiturissa Chuk Sametissa. Alus täydensi 17. maaliskuuta varastojaan USNS John Ericssonilta Etelä-Kiinan merellä. Se osallistui 21. maaliskuuta Etelä-Korean kaakkoisrannikolla PHOTOEX-harjoitukseen ja oli 23.-26. maaliskuuta laiturissa Busanin laivastotukikohdassa. Alus ankkuroitui 27. maaliskuuta Pohangin rannikolle purkaakseen ajoneuvoja maihinnousuharjoitus Ssang Yong 2023:ssa, johon osallistuneet ajoneuvot kuormattiin 1. huhtikuuta takaisin alukselle. Alus oli 3.-4. huhtikuuta laiturissa Busanissa. Alus täydensi 8. huhtikuuta varastojaan Luzonin kaakkoispuolella USNS Tippecanoelta. Se kiinnittyi 10. huhtikuuta laituriin Subic Bayssä päivän laivastovierailulle ennen osallistumistaan vuotuiseen Balikatan-harjoitukseen. Alus osallistui 19. huhtikuuta PHOTOEX- harjoitukseen, minkä jälkeen se täydensi 25. huhtikuuta Zambalesin rannikolla varastojaan USNS Tippecanoelta. Alus oli laiturissa 30. huhtikuuta - 6. toukokuuta Subic Bayssä. == Lähteet == Luokka:San Antonio -luokan maihinnousualukset
Ismo Virtanen (elokuvaaja)

Ismo Virtanen (s. 1965 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen animaatioelokuvaohjaaja, kuvittaja ja musiikin tekijä. Hän on valmistunut elokuvaleikkaajaksi Elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitoksesta vuonna 1998. ==Palkinnot== * Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan: **Tampereen lyhytelokuvajuhlat: Kotimaisen kilpailun erikoispalkinto sekä napinpainajat - palkinto 1998 * Bear it and Grin – englanninkielinen versio musiikkianimaatiosta Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan. Laulaja: Billy Carson: **Rennes´in lastenelokuvajuhlat, Ranska: Élephant d´or - pääpalkinto 1998 * Turilas & Jäärä – animaatiosarja: **Laonin kansainvälinen lasten ja nuorten elokuvafestivaali, Ranska: Pääpalkinto 2002 **Valtion elokuvataidetoimikunnan laatutuki 2001 **Taiteen valtionpalkinto 2001 **Kettupäivät: Kunniamaininta 2001 * Kosminen kulkuri – lyhytelokuva: **Wilmette ICFilmFest, Yhdysvallat: pääpalkinto 2012 ==Filmografia== * 1990 Rajuilma (yhtye): Piiskaa (musiikkivideo - ohjaaja, kuvaaja, leikkaaja (työryhmä)) * 1990 Problems?: Ei tää lama päähän käy (musiikkivideo - ohjaaja, kuvaaja, leikkaaja (työryhmä)) * 1990 Public Reaction: Acid Rain (musiikkivideo - ohjaaja, kuvaaja, leikkaaja (työryhmä)) * 1993 Jukka Perko Severi Pyysalo Poppoo: Unknown soldiers (musiikkivideo - ohjaaja, valaisija, leikkaaja (työryhmä)) * 1993 Konginkankaan kantri: Sauna (musiikkivideo - ohjaaja, kuvaaja, leikkaaja) * 1993 Balls: God's Gone To Sleep (musiikkivideo - käsikirjoittaja, ohjaaja (työryhmä), kuvaaja, leikkaaja) * 1993 Muuli Ben: Kaipaan sua (musiikkivideo - käsikirjoittaja, ohjaaja, leikkaaja (työryhmä)) * 1994 Nisula (lyhytelokuva - ohjaaja, käsikirjoittaja (työryhmä)) * 1996 Vinkalo (lyhytelokuva - leikkaaja) * 1996 Jorma Kalmanlehto: Helleaalto (musiikkivideo - käsikirjoittaja, ohjaaja, kuvaaja, lavastaja, leikkaaja (työryhmä)) * 1996 Sirpaleita (lyhytelokuva - leikkausassistentti) * 1997 Tiina, tule takaisin (lyhytelokuva - valaisijan assistentti) * 1997 Maraton (lyhytelokuva - valaisijan assistentti, näyttelijä) * 1997 Black Out (lyhytelokuva - järjestäjä) * 1997 Skin Deep (lyhytelokuva - järjestäjä) * 1997 Koverhar - lihanleikkaajan kolme päivää (lyhytelokuva - valaisijan assistentti) * 1997 Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan (käsikirjoittaja, ohjaaja, musiikin säveltäjä, kappaleen sanoittaja, nukenrakentaja, animaattori) * 1999 Huippuhetki (lyhytelokuva - leikkaus, musiikki) * 1999 Sukkien euroelämää (leikkausassistentti) * 2001 Turilas ja Jäärä (ohjaaja, käsikirjoittaja, tunnuslaulun sanoittaja) * 2007 Ekspansio (lyhytelokuva - musiikki) * 2010 Kosminen kulkuri (lyhytelokuva - ohjaaja, käsikirjoittaja, musiikin 2. säveltäjä) * 2021 Vinkkejä animaation tekoon (2021) (opetuselokuva - toteutus. Tuottaja: Keski-Suomen elokuvakeskus ) * 2023 Valotar (2016/2023) (lyhytelokuva - ohjaaja, kuvaaja, leikkaaja, musiikki) * 2024 Sukellus animaatioelokuvan tekemiseen (2024) (opetuselokuva - toteutus. Tuottaja: Keski-Suomen elokuvakeskus, Taidetestaajat) == Lähteet == *Ismo Virtanen Elonetissä Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bile

Bile () on kylä Ukrainan Käärmesaarella. Se kuuluu Odessan alueeseen, Izmajilin piiriin ja Vylkoven kaupunkiin. Bile perustettiin vuonna 2007 Ukrainan parlamentin eli Verh’ovna Radan asetuksella. Perustamisen aikoihin Käärmesaaren hallinnasta oli kiistaa Ukrainan ja Romanian välillä. Kylässä ei ole siviiliasutusta; sen ainoissa rakennuksissa asuu Ukrainan asevoimien henkilöstöä. Venäjän hyökättyä Ukrainaan venäläiset joukot miehittivät saaren 24. helmikuuta 2022. Kesällä venäläiset kuitenkin vetäytyivät saarelta, ja ukrainalaisjoukot ottivat sen takaisin hallintaansa. == Lähteet == Luokka:Ukrainan kylät Luokka:Izmajilin piiri
Skotlannin pääministeri

Skotlannin pääministeri (, , ) on Skotlannin hallituksen johtaja. Pääministeri toimii Skotlannin hallituksen puheenjohtajana ja on ensisijaisesti vastuussa Skotlannin hallituksen politiikan muotoilusta, kehittämisestä ja esittämisestä, jonka lisäksi hän edustaa Skotlantia virallisesti sekä kotimaassa että ulkomailla.First Minister of Scotland == Luettelo Skotlannin pääministereistä == henkilö henkilö toimikausi toimikausi puolue puolue henkilö henkilö alkoi päättyi puolue puolue Donald Dewar 13. toukokuuta 1999 11. lokakuuta 2000 Skotlannin työpuolue Henry McLeish 27. lokakuuta 2000 8. marraskuuta 2001 Jack McConnell 27. marraskuuta 2001 16. toukokuuta 2007 Alex Salmond 17. toukokuuta 2007 18. marraskuuta 2014 Skotlannin kansallispuolue Nicola Sturgeon 20. marraskuuta 2014 28. maaliskuuta 2023 Skotlannin kansallispuolue Humza Yousaf 28. maaliskuuta 2023 8. toukokuuta 2024 Skotlannin kansallispuolue John Swinney 8. toukokuuta 2024 alkaen virassa Skotlannin kansallispuolue Liberaalidemokraattien Jim Wallace toimi väliaikaisena pääministerinä 11.–27. lokakuuta 2000 ja 8.–27. marraskuuta 2001. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Skotlanti
Marttinen (nuorisokeskus)

Nuorisokeskus Marttinen on yksi Suomen yhdeksästä Opetus- ja kulttuuriministeriön tukemista ja valvomista valtakunnallisista nuorisokeskuksista. Se sijaitsee Virtain Herrasen kylässä Marttisen saarella. == Toiminta == Nuorisokeskus Marttisen toiminnan peruslähtökohta on tukea lasten ja nuorten kasvun kehitystä. Siellä on mahdollisuus saada ohjattua toimintaa tai järjestää omatoimista ohjelmaa. Marttisessa järjestetään leirikouluja ja rippikoululeirejä. Nuotta-valmennus on tarkoitettu 13–28-vuotiaille erityisen tuen tarpeessa oleville nuorille. Nuoren ryhmätaitoja ja sosiaalisia vuorovaikutustaitoja vahvistetaan valmennuksen avulla. Se tapahtuu elämyspedagogisin ja toiminnallisten työmenetelmien avulla. Järjestetyt ohjelmat painottuvat ympäristö-, seikkailu- ja kulttuuriperintökasvatukseen. == Tilat == Marttisen alueella on useita rakennuksia erilaisia käyttötarkoituksia varten. Historiallisin rakennus on Marttisen Vanha Pappila, joka on rakennettu vuonna 1892. Pappilan väentupaan on remontoitu Kuukkelisali. Marttisen päärakennuksessa on 200 hengen suuruinen monitoimisali. Pihapiiristä löytyy kolme saunarakennusta: Vihta-sauna, saunaosasto ja kesällä 2013 valmistunut savusauna. Tilojen suunnittelussa on huomioitu liikuntaesteettömyys. == Aiheesta muualla == * == Lähteet == Luokka:Virtain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Herranen (Virrat)
Kosamonjärvi

Kosamonjärvi on matala, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 113 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Kosamonjärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 4,1 kilometriä. Järven pohjoisimman osan muodostaa Jussilanlahti, jota Kosamonniemi erottaa pääaltaasta. Läntisimmän osan muodostaa Luodelahti ja eteläisimmän osan Merjänlahti. Idässä järvi suippenee Itälahdeksi. Vain runsas kaksi prosenttia Kosamonjärven alasta on vähintään kolme metriä syvä. Syvin piste sijaitsee järven keskiosassa. Kosamonniemen itäpuolella sijaitsee runsaan kolmen hehtaarin laajuinen Kotisaari. Siitä noin 400 metriä itään sijaitsee vähäinen Tiirosaari. Kosamonjärven rannalla sijaitsee Kosamonniemen kyläasutus. Kosamonjärveen laskee mutkainen Välijoki Puhosjärveltä (176,4 metriä mpy), joka sijaitsee puolisentoista kilometriä pohjoiseen. Järvien välissä sijaitsee Puhos-niminen kylä, jonka kautta kulkee yhdystie 8390. Kosamonjärvi laskee sen länsirannalta alkavaa uomaa lounaaseen Puhosjokeen, joka virtaa suoalueen halki länteen Jaurakkajärveen (124,8 metriä mpy). Kosamonjärven vesitilavuus on 4 458 000 kuutiometriä. Vain vajaa prosentti eli alle sadasosa järven vedestä on vähintään neljän metrin syvyydessä. Kosamonjärvi (61.741.1.002) kuuluu Puhosjoen alaosan alueeseen (61.741), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Puhosjoen valuma-alue (61.74) ja ensimmäinen on Korpijoen valuma-alue (61.7). Kosamonjärvi on laajin Puhosjoen alaosan alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen muut vakavedet ovat Mustosenlampi, Hiisilampi, Tautilampi, Karkulampi ja Luodelampi. == Lähteet == Luokka:Pudasjärven järvet Luokka:Korpijoen valuma- alue
Martti Manninen (näyttelijä)

Martti Manninen (6. syyskuuta 1989 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui Nätystä teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2014. Manninen alkoi näyttelemään Lappeenrannassa koulussa ollessaan ensimmäisellä luokalla. Hän siirtyi myöhemmin musiikkiluokalle ja aloitti harmonikan ja pianon soiton. Lukion jälkeen hän haki Teatterikorkeakouluun, minne häntä ei kuitenkaan valittu, ja hän haki sen jälkeen Lahden kansanopistoon, jossa opiskeli vuoden. Sieltä hän siirtyi opiskelemaan Nätyyn, josta valmistui vuonna 2014 teatteritieteen maisteriksi. Hänet kiinnitettiin Tampereen teatteriin, jossa hän oli viisi vuotta, kunnes jäi sieltä virkavapaalle, kun hänelle tarjottiin mahdollisuutta näytellä Helsingin kaupunginteatterissa. Musiikkitaustansa vuoksi hän on ollut useissa musikaaleissa mukana. Helsingin kaupunginteatterissa hän ollut mukana muun muassa näytelmissä Pieni merenneito, Humiseva harju ja Vihainen leski. Hän on ollut mukana myös tuotannoissa Samppalinnan kesäteatterissa ja Valkeakosken kesäteatterissa, jossa hän oli Jari Sillanpään roolissa. == Dubbaukset == Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pieni Haukijärvi (Pudasjärvi)

Pieni Haukijärvi on vaarojen ympäröimä järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Etäisyys Oulusta on 110 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Pienen Haukijärven kaakkoisosan muodostaa Järvenpää-niminen lahti, johon laskee kaakosta Haukijärvi. Järvi levenee Järvenpäästä luoteeseen kuljettaessa. Sen keskiosa on selkävettä, jota reunustavat lännessä ja idässä suultaan hyvin avoimet lahdet. Pitkäniemi jakaa järven pohjoisosan kahteen lahteen, jotka jakautuvat edelleen useiksi pienemmiksi lahdiksi. Lahdista pohjoisin on Pölälahti, jonka luoteiskulmasta Pieni Haukijärvi laskee Haukiojaa pitkin länteen. Haukioja päätyy Iijokeen. Noin kolmasosa Pienestä Haukijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue muodostaa vyöhykkeen, jonka sisällä on kaksi 20-metristä syvännettä. Järven läntisimmässä osassa sijaitsee pieni syvänne. Pienen Haukijärven ranta- alueella on suhteellisen paljon pientaloja. Järven ympäristö on ylänkömaata, jonka huiput ovat noin 50 metriä järvenpintaa korkeammalla. Järven pohjoispuolitse kulkee yhdystie 18781. Pienen Haukijärven vesitilavuus on 3 871 000 kuutiometriä. Pieni Haukijärvi (61.225.1.006) kuuluu Haukiojan valuma- alueeseen (61.225), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Iijoen Yli-Kurjen alue (61.22) ja ensimmäinen on Iijoen keskiosan alue (61.2). Pieni Haukijärvi on toiseksi laajin Haukiojan valuma-alueen seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Haukijärvi. Alueen muut vakavedet ovat Kivijärvi, Ryönälampi, Laurinlampi, Telkkälampi ja Suolampi. Vesitilavuudeltaan Pieni Haukijärvi on alueen suurin vakavesi. == Lähteet == Luokka:Pudasjärven järvet Luokka:Iijoen keskiosan alue
Haukijärvi (Pudasjärvi)

Haukijärvi on matala ja muodokas järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 112 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Haukijärven ulottuvuus lännestä itään on 2,9 kilometriä. Järvi koostuu suurelta osin lahdista (Laajalahti, Ryönälahti, Venelahti, Koukkumutka, Laurinlahti) vailla määräävää selkävettä. Vain nelisen hehtaaria Haukijärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, noin kymmenen metriä, sijaitsee järven kaakkoisosan Venelahdessa. Kartan perusteella Haukijärven laajin saari on järven länsiosan Alapäänsaari. Järven rannoilla on verraten paljon pientaloja, pohjoisrannalla on myös pieniä maanviljelysalueita. Järven ympäristössä on vaaroja ja kankaita. Sen pohjoispuolella kohoavan Haukivaaran korkeimmat kohdat ovat noin 70 metriä järvenpintaa ylempänä. Haukijärven eteläpuolella sijaitsee suoalue, josta virtaa Ryönäoja Ryönälahteen. Haukijärvi kaventuu lännessä luusuaksi, josta alkaa luoteeseen Pieneen Haukijärveen (190,7 metriä mpy) virtaava Välioja. Pieni Haukijärvi laskee Haukiojaa pitkin länteen. Haukioja päätyy Iijokeen. Haukijärven vesitilavuus on 3 468 000 kuutiometriä. Haukijärvi (61.225.1.007) kuuluu Haukiojan valuma-alueeseen (61.225), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Iijoen Yli-Kurjen alue (61.22) ja ensimmäinen on Iijoen keskiosan alue (61.2). Haukijärvi on laajin Haukiojan valuma-alueen seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Pieni Haukijärvi. Alueen muut vakavedet ovat Kivijärvi, Ryönälampi, Laurinlampi, Telkkälampi ja Suolampi. Vesitilavuudeltaan Pieni Haukijärvi on alueen suurin vakavesi. == Lähteet == Luokka:Pudasjärven järvet Luokka:Iijoen keskiosan alue
Viiksimonjärvi

Viiksimonjärvi on matala ylänköjärvi Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeen tuntumassa Kuhmossa Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 125 kilometriä itään. == Maantiede == Viiksimonjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Noin 75-hehtaarinen tyvestä kohti kärkeä voimakkaasti levenevä Matilanniemi jakaa järven länsipuoliskon. Järven luoteisosaan kuljetaan niemen eteläpuolisen, noin 150 metriä leveän Matilansalmen kautta. Niemen kaakkoispuolella sijaitsee yli 20 hehtaarin laajuinen Viiksimonsaari, jonka kaakkoispuolella sijaitsee Viiksimonniemi, jonka eteläpuolella sijaitsee järven eteläisin osa, Pitkälahti. Noin kahdeksasosa Viiksimonjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, 8,4 metriä, sijaitsee Matilansalmen länsiosassa. Järven kaakkoinen osa on matalaa. Viiksimonjärveä ympäröi metsä- ja suomaa. Viiksimonniemellä on kyläasutusta ja myös Matilanniemellä on jonkin verran pientaloja. Järven läntisen ja eteläisen rantaviivan suuntaisesti on rakennettu maantie, joka päättyy Viiksimon kylään. Viiksimonjärveen laskee Takajoki Iso Ylijärveltä (211,8 metriä mpy), joka sijaitsee Viiksimon kylän itäpuolella. Etelästä järveen laskee Piilojoki. Viiksimonjärven luusua sijaitsee järven pohjoisimmassa kolkassa Lapinlahden rannalla, josta virtaa noin 200-metrinen lasku-uoma pohjoiseen Alajärveen (211,1 metriä mpy). Alajärveltä virta vie Viiksimonjokea luoteeseen. Viiksimonjärven vesitilavuus on 8 283 000 kuutiometriä. Viiksimonjärvi (59.953.1.025) kuuluu Kaurojärven alueeseen (59.953), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kalliojärven valuma-alue (59.95) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Kaurojärven alueeseen kuuluu 50 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Veräinen, Viiksimonjärvi ja Kaurojärvi ovat yli kahden neliökilometrin laajuisia. Neljänneksi laajin vakavesi, eli Iso-Tahkonen, on noin 75 hehtaaria laaja ja loput 46 vakavettä ovat alle puolen neliökilometrin laajuisia. == Lähteet == Luokka:Kuhmon järvet Luokka:Ontojärven–Lentuan valuma-alue
Kuontijärvi

Kuontijärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama matala ylänköjärvi Rukatunturin lounaispuolella Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on kuusi neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 205 kilometriä itäkoilliseen ja Kuusamon keskustasta noin 20 kilometriä pohjoisluoteeseen. == Maantiede == Kuontijärvi muodostuu noin 5,4 kilometriä pitkästä kaakkois–luoteissuuntaisesta altaasta, jonka luoteisosasta kaartuu kohti koillista Pohjaslahti. Muita lahtia ovat länsiosan Jomppaisenlahti sekä eteläosan Repolahti, Paksuheinälahti ja Kukkarolahti. Laajin niemimaa on Pohjaslahtea pääaltaasta erottava Kuontivaara. Verraten laajoja ovat länsirannan Häikänniemi ja etelärannan Reponiemi. Noin 90 prosenttia Kuontijärvestä on enintään kolme metriä syvä. Yli kymmenen metrin syvyyteen sukelletaan vain Pohjaslahdella, jossa on järven syvin piste, noin 13 metriä. Kuontijärven saariluku on yhdeksän. Saarista yksi on alle aarin laajuinen luoto ja kolmen saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Laajimmat saaret ovat Kotasaari ja Kukkarosaari, kumpaisenkin pinta-ala on nelisen hehtaaria. Kuontijärven rannoilla on suhteellisen paljon pientaloja ja peltoalueita. Pohjoisrannalla sijaitsee Kuontivaaran kylä. Kuontivaaran huippu on yli 330 metriä merenpinnan yläpuolella, eli noin 50 metriä järvenpintaa korkeammalla. Järven lähellä ja osin rantoja viistäen kulkee useita 188-alkuisia yhdysteitä. Järven itäpuolitse kulkee valtatie 5. Kuontijärveen laskee Pyhäjoki ja Pohjasjoki idästä sekä Hannonpuro lännestä. Kuontijärvi laskee noin 600 metriä pitkää uomaa länteen Jauraseen (283,9 metriä mpy), josta alavirta jatkuu Askinjokea etelään. Kuontijärven vesitilavuus on 9 724 000 kuutiometriä. Noin puolet järven vedestä on enintään metrin syvyydessä. Kuontijärvi (73.052.1.002) kuuluu Jaurasen alueeseen (73.052), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Naatikkajoen valuma-alue (73.05). Jaurasen alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kuontijärvi, Jauranen ja Kangerjärvi ovat laajimmat. Niitä seuraa 18 alle neliökilometrin laajuista vakavettä. == Lähteet == Luokka:Kuusamon järvet Luokka:Koutajoen vesistö
Kontioluoma

Kontioluoma on Iijokeen laskeva ylänköjärvi Kuusamon eteläosassa Pohjois- Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 4,35 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 185 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Kontioluoman pituus kaakosta luoteeseen on kuusi kilometriä. Järven etelä- ja keskiosa on yhtenäistä selkävettä, Ruunaniemestä luoteeseen järvi kapenee huomattavasti. Suurimpia lahtia on järven eteläisimmän osan muodostava suultaan leveä Suolahti. Noin puolet Kontioluomasta on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Järvi ulottuu noin 96-prosenttisesti enintään seitsemän metrin syvyyteen. Järvenselän pohjoisosassa sijaitsee noin kahden hehtaarin laajuinen kymmenmetrinen syvänne. Kontioluoma on kartan perusteella vähäsaarinen. Suurin saari on järven syvimmän kohdan ja rannan välissä sijaitseva noin kymmenen aaria laaja Isosaari. Kontioluoman länsipuolella on vaaramaisemaa, jonka korkein laki (Mustavaara) on noin 335 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 75 metriä Kontioluoman pintaa korkeammalla. Järven itä- ja eteläpuolella on suomaata. Järven luoteisosan rannalla sijaitsee Penttilänvaaran kylä, jonka kautta kulkee yhdystie 8420. Kontioluomaan laskee Vähäsalmi idästä Vähäjärveltä. Järvien välinen etäisyys on noin 600 metriä ja maasto on suovaltaista. Järveen laskee myös Saaripuro pohjoisesta Saarisuolta. Kontioluoman kapea luoteisosa suippenee luusuaksi, josta järven vedet laskevat Niskakoskea ja Vääränkoskea Kontiojokeen, joka virtaa Käsmäjärveen. Kontioluoman vesitilavuus on 16 662 000 kuutiometriä. Kontioluoma (61.364.1.001) kuuluu Kontiojoen valuma-alueeseen (61.364), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Käsmäjoen valuma-alue (61.36) ja ensimmäinen on Iijoen yläosan valuma-alue (61.3). Kontiojoen valuma-alueeseen kuuluu 16 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kontioluoma on ainoa yli neliökilometrin laajuinen. Vähäjärven pinta- ala on 99,93 hehtaaria, ja sitä seuraavat 14 vakavettä ovat alle 20 hehtaarin laajuisia. == Lähteet == Luokka:Kuusamon järvet Luokka:Iijoen yläosan valuma- alue
Astor (etunimi)

Astor on miehen etunimi. Se pohjautuu sukunimeen Astor, joka puolestaan perustuu lintuhaukkaa merkitsevään provensaalin sanaan astur. Astor-nimeä on tehnyt tunnetuksi varakas angloamerikkalainen suku. Muodollisesti Astor muistuttaa vanhoja pohjoismaisia nimiä, joissa tavut As- (’jumala’, aasa) ja Tor- (Tor-jumala) ovat olleet tavallisia nimen osia.Otterbjörk 1985, s. 78, 199–200, 208, 210–211. Ruotsissa varhaisin todiste Astor-etunimestä on vuodelta 1856, joten nimi on tullut siellä käyttöön vasta John Jacob Astorin (1763–1848) kuoleman jälkeen. Norjassa Astor-etunimeä on tavattu vuodesta 1885 alkaen. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan tilastoitu vuoteen 2023 mennessä noin 70–80 Astor-nimistä miestä. Ruotsissa nimi on ollut huomattavasti yleisempi. == Nimipäivät == Astor-nimi lisättiin Ruotsin almanakkaan vuonna 1986. Aluksi nimipäivä oli 4. maaliskuuta, mutta vuodesta 1993 lähtien se oli 16. joulukuuta. Nimi poistettiin almanakasta vuonna 2001.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Astoreja == * Astor Piazzolla (1921–1992), argentiinalainen säveltäjä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Signy-l'Abbaye

Signy-l'Abbaye on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Vaux-joen varrella, noin 28 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen. Ignyn luostarin munkit asettuivat Aisnen sivujoen Vaux'n rannoille, minne he perustivat sisterssiläisluostarin vuonna 1135. Luostarin tunnetuin asukas oli teologi ja mystikko Guillaume de Saint-Thierry, joka kuoli Signy-l'Abbayessa 8. syyskuuta 1148. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1793 luostari purettiin ja myytiin kivi kiveltä ja samalla luostarin kirjasto poltettiin. Signy oli pääosin maatalouskaupunki, kunnes vuodesta 1830 lähtien se alkoi teollistua. Kuntaan perustettiin kehräämöjä, myllyjä sekä masuuneja ja takomoita. Korkeimmillaan kunnan väkiluku oli lähes 6 000 asukasta. Maailmansodat kuitenkin vaikeuttivat toimintaa, ja kehräämöt lopettivat toimintansa yksi toisensa jälkeen. Kunnan nähtävyyksiä ovat 1700-luvun linna Château de Montaubois, johon on mahdollista tutustua opastetulla käynnillä, sekä harrastajayhdistyksen ylläpitämä vuonna 1604 rakennettu mylly Moulin de Librecy. Tiedosto:Abbaye de Signy - Gravure de Chastillon.png |Signyn luostari (Claude Chastillonin kaiverrus 1600-luvulta) Tiedosto:Signy-l'Abbaye (Ardennes) Montaubois, le château.JPG|Château de Montaubois Tiedosto:Moulin de Librecy 01945.jpg|Moulin de Librecy Tiedosto:Église lavoir Signy 01795.jpg|Saint-Michelin kirkko ja pesutalo ==Tunnettuja kuntalaisia== *Achille Paroche (1868-1933), ampuja ja olympiavoittaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Odd Glöersen

Odd Glöersen (31. elokuuta 1909 Kotka – 15. syyskuuta 1976 Vaasa) oli suomalainen yli-insinööri ja yritysjohtaja. Norjalaissukuinen Glöersen teki yli 30 vuoden uran valkeakoskelaisen kuituvalmistaja Säteri Oy:n palveluksessa, ensin teknisenä johtajana yrityksen perustamisvuodesta 1941, sitten yli-insinöörinä vuodesta 1950, vapaaherra K. A. Wreden seuraajana yrityksen toimitusjohtajan tehtävässä 1966–1971 ja lopulta johtokunnan puheenjohtajana 1971–1974. Hänen aikanaan Säteri kasvoi jopa 2 500 henkeä työllistäneeksi suuryritykseksi. Glöersen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1933 ja toimi vuosina 1934–1937 Oy Kaukas Ab:n koetehtaan päällikkönä Lauritsalassa ja sen jälkeen Kuitu Osakeyhtiön käyttöinsinöörinä. Yrityksen jäätyä sodassa rajan taakse Glöersen oli alusta asti mukana sen seuraajan Säteri Osakeyhtiön perustamisessa ja suunnittelussa. Päätyönsä ohella Glöersen oli mukana kunnallispolitiikassa ja monien elinkeinoelämän järjestöjen hallintoelimissä. Odd Glöersenin vanhempi veli oli ”Varkauden viimeisenä patruunana” tunnettu teollisuusneuvos Leif Glöersen. Heidän isänsä oli norjalainen Olaf Glöersen, joka muutti 1900-luvun alussa Itä-Suomeen työskennelläkseen norjalaisomisteisessa Diesen Wood -metsäteollisuusyrityksessä.Biografia-sampo: Leif Glöersen Viitattu 13.10.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Valkeakosken kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Ly Seppel

Ly Seppel (tyttö- ja kirjailijanimi; vuodesta 1975 lähtien virallinen nimi Ly Ehin; s. 30. huhtikuuta 1943 Haapsalu) on virolainen kääntäjä ja kirjailija. Hän opiskeli 1961–1967 Tarton yliopistossa virolaista filologiaa, 1965–1966 myös Azerbaidžanissa turkkilaisia kieliä. Vuosina 1971–1974 hän työskenteli Inturistissa tulkkina ja matkaoppaana; hän on kääntänyt viroksi ennen kaikkea turkinkielistä kirjallisuutta, muun muassa Nâzım Hikmetin ja Yunus Emren runoja, sekä azerin-, turkmeenin- ja uzbekinkielistä kirjailisuutta. Seppel on lisäksi kääntänyt venäjän ja suomen kielistä (valikoima Eeva-Liisa Mannerin runoja ”Hüüd tuulde”). Runoilija Andres Ehin oli Ly Seppelin aviomies. ==Lähteet== *Eesti kirjanike leksikon / koostanud Oskar Kruus ja Heino Puhvel ; toimetanud Heino Puhvel; Tallinn : Eesti Raamat, 2000. Lk. 525-526 Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonna Kantola

Jonna Kantola on suomalainen laulaja ja juontaja. Hän teki levytyksiä vuosina 1999–2002. Hänen yksi tunnetuimpia kappaleita on vuonna 1999 levytetty Kesä kiinnostaa, josta tehtiin myös musiikkivideo, jota esitettiin useaan otteeseen MTV3:n ohjelmistossa kesän 1999 aikana. Kantola osallistui myös kahdesti MTV3:n Syksyn sävel -kilpailuun: vuonna 1999 kappaleella San Remo, ja vuonna 2001 kappaleella Paina play. Hän juonsi Kari Salmelaisen kanssa viihdeohjelmaa Napakymppi vuosina 2001–2002. Kantola on myös vaikuttanut yhtyeessä Playa. Vuonna 2010 Kantola osallistui X Factor -ohjelman koelauluihin ystävänsä Jouni Valon kanssa, josta he selviytyivät jatkoon. ==Diskografia== ===Singlet=== * Kesä kiinnostaa (1999) * Transistoriradio (1999) * Iske kitarasi tuleen (2000) * Syyssiideri (2000) * Paina play (Syksyn sävel -2001 kilpailukappale: Julkaistiin yhteissinglellä, jossa on Kantolan kappaleen lisäksi Jope Ruonansuun kappale Markka ja fyrkka sekä Korsuorkesterin kappale Ludmila) ===Levytetyt kappaleet, jotka julkaistu kokoelmalevyillä=== * San Remo (Syksyn sävel -1999 kilpailukappale: kappaleen levytetty versio julkaistiin vuonna 1999 ilmestyneellä kokoelmalevyllä Suomi Soittaa - Syksyn Sävelet) * Joulumaa (Julkaistiin muun muassa vuonna 1999 ilmestyneellä kokoelmalevyllä Joulun tähtitaivas. sekä vuonna 2000 ilmestyneeltä kokoelmalevyllä Joulun Tähtiä.) * Eri maa, sama kuu (Julkaistiin vuonna 2002 ilmestyneellä kokoelmalevyllä Tähtitaivas 5) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Finskilä

Finskilä on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee noin kilometrin päässä kunnan keskuksesta. Finskilän kylä rajautuu Vahtisten, Kavalon, Salmin, Kaukolan ja Kihtilän kyliin. Finskyläntie jakaa kylän kahtia. Kylässä sijaitsee muutamia tiloja. Alkuperäinen Finskilän tai Finskylän kantatila on aikoinaan omistanut koko kylän maat, mutta sille kuuluu nykyään enää muutaman hehtaarin kokoinen alue.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 100. == Historia == Finskilän yksinäisrälssitilan omistajista on tietoa jo vuodelta 1398, jolloin tilan isäntänä oli aatelinen Stigulf Ragvaldsson. 1500-luvulta lähtien tila nautti säterioikeutta. Tämän oikeuden se menetti 1600-luvun lopulla ja säilyi Ruotsin vallan loppuun saakka tavallisena rälssitilana. Tuohon aikaan sen omisti Hildebrand-suku. Vuonna 1776 kylässä suoritettiin isojako. Tuolloin talon tontti sijaitsi samalla paikalla kuin nykyinen päärakennus. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Sauvon kylät
Haarakallio

Haarakallio, ennen Haverkallio, on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee pari kilometriä Sauvon kirkonkylän eteläpuolella. Haarakallion kylä rajautuu idässä Kavilan kylään ja länsi- sekä eteläpuolella eri kylien peltoalueisiin. Kylän etelä- ja itäreuna ovat peltoa, ja keskiosa kylästä on metsää, jossa sijaitsee myös Haarakallio-niminen kallioalue.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 107. == Historia == Kylä kuului niin sanottuihin suomalaisen oikeuden kyliin, eli se on perustettu viimeistään 1200-luvun alussa. Kylä kuului Timperlän jakokunnan tytärkyliin. Kyseinen jakokunta oli Sauvon vanhin, ja sen kylät olivat yhdessä Kirkonkylän kylien kanssa Sauvon vanhimpia. Arkeologisten löytöjen perusteella on päätelty, että kylässä olisi ollut asutusta jo rautakaudella. Viimeistään 1400-luvun alussa kylään on perustettu yksinäisrälssitila, mutta se peruutettiin vuonna 1405 Matts Ingemarssonilta kruunulle. Tila palautui kuitenkin pian rälssiksi ja nautti myöhemmin säterioikeuksia 1500-luvun lopulta 1640-luvulle asti, minkä jälkeen se jatkoi tavallisena rälssitilana. Tila säilyi allodiaali- eli ikuisena rälssinä peruuttamattomana yli reduktiokauden. Ruotsin ajan päättyessä sen omisti Carl Jacobsson.Sauvon historia I, s. 348. Vuosina 1772–1773 kylässä suoritettiin isojako. Haarakallion yksinäistila sijaitsee edelleen samalla paikalla kuin isojaon aikana. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Sauvon kylät
Kristillisen uskonnon opetus

Institutio Religionis Christianae () on Jean Calvinin vuonna 1536 ensipainoksena julkaistu evankelisten maanmiesten opettamiseen tarkoitettu katekismus. Teos on Ranskan kristikunnan ja kirjallisuuden merkkiteos. Ennen teosta ranskan kieltä ei ollut käytetty yhtä voimakkaasti ja selvästi kristinuskon kysymyksissä. Vuonna 1541 teoksesta ilmestyi laajennettu ranskankielinen laitos. Sen ilmestyminen laajensi uskonpuhdistuksen maallikkopohjaa aatelistossa ja porvaristossa.Christensen & Göransson 1974, s. 199 == Sisältö == Teoksen alkusanat on omistettu Frans I:lle. Calvin painottaa kristillisen ruhtinaan velvollisuutta evankeliumia kohtaan. Hän puhuu vainottujen puolesta palavan kaunopuheisesti. Neljässä ensimmäisessä luvussa hän kuvaa Lutherin katekismusta: laki–usko–rukous–sakramentit; viidennessä hän polemisoi vääriä sakramentteja vastaan ja kuudennesssa hän esittää uskonpuhdistukselleen merkityksellisen määrittelyn hengellisen ja maallisen esivallan keskinäisistä suhteista. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Uskonpuhdistus Luokka:Reformoidut kirkot Luokka:Kirjat kristillisestä teologiasta ja uskonnonfilosofiasta