EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tuula Arkio

Tuula Johanna Arkio (o.s. Olamo, s. 2. huhtikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen taidehistorioitsija ja taidemuseonjohtaja. Vuonna 2006 hänet promovoitiin Kuvataideakatemian kunniatohtoriksi ja hänelle myönnettiin kulttuurineuvoksen arvonimi. Arkio johti Kiasmaa vuosina 1990–2000 ja Valtion taidemuseota 2000–2006. ==Ura== Arkio valmistui ylioppilaaksi vuonna 1962. Hän opiskeli taidehistoriaa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1968 Helsingin yliopistosta. Arkio on tehnyt pitkän uran suomalaisen kuvataiteen alueella. Hän työskenteli Gallen-Kallelan museon amanuenssina vuosina 1964–1965 ja Helsingin yliopiston taidehistorian laitoksen kuva- arkistoamanuenssina 1968. Arkio oli Ateneumin taidemuseon amanuenssi 1968–1984 ja apulaisintendentti 1984–1990. Hän oli Nykytaiteen museon (vuodesta 1998 Kiasma) ensimmäinen johtaja (1990–2000) ja Valtion taidemuseon ylijohtaja (2000–2006). Arkio on toiminut yhtenä merkittävien Ars 83, Ars 95 ja Ars 2001 -näyttelyiden kuraattoreista ja toiminut lukuisissa luottamustehtävissä taiteen ja kulttuurin alueella niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Vuonna 2015 ilmestyi Arkion omaelämäkerta Jyviä nokkimassa. == Luottamustehtäviä == * Ars Fennica -palkintojuryn jäsenyys (1991–1999) * Nykytaide ry:n hallituksen jäsen (1987–1993) * Documenta XI taiteellisen johtajan valintakomitean jäsen (1998) * Pro Arte Foundation (Pietari), kansainvälinen neuvoa-antava neuvosto (1996–1998) ja johtokunta (1999–2009) * Carnegie Art Award -palkintolautakunnan jäsen (1998–2001), puheenjohtaja (2006–2012), Tukholma * CIMAM (International Committee for Museum and Collections of Modern Art), hallituksen jäsen, sihteeri ja taloudenhoitaja (1999–2004) * Generali Foundationi (Wien), neuvoa-antavan neuvoston jäsen (2004–2006) * Istanbulin Modernin taiteen museo, neuvoa-antavan neuvoston jäsen (2004–2007) * Henie Onstad -taidekeskus (Oslo), asiantuntijaryhmän jäsen (2006–2011) * Artes Mundi -palkintojuryn jäsen (2008) * CIMAMin ja Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsen * Taidesäätiö Pro Arten puheenjohtaja (2007–) Lähde == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1943 syntyneet
Karsten

Karsten on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adrian Karsten (1960–2005), yhdysvaltalainen urheilutoimittaja * Anitra Karsten (1902–1988), suomalainen psykologian dosentti * Anton Karsten (1862–1915), suomalainen opettaja, rehtori ja journalisti * Christoffer Christian Karsten (1756–1827), ruotsalainen oopperalaulaja * Elisabeth Charlotta Karsten (1783–1856), ruotsalainen taidemaalari * Frank M. Karsten (1913–1992), yhdysvaltalainen poliitikko * Georg Karsten myös: George Karsten (1863–1937), saksalainen kasvitieteilijä * Gustav Karl Wilhelm Hermann Karsten (1817–1908), saksalainen kasvitieteilijä ja geologi * Harald Karsten (myös Max Karsten, 1948–2016), saksalais-suomalainen kuvanveistäjä * Henrik Karsten (1877–1959), suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori * Hugo Karsten (1875–1954), suomalainen meteorologi, everstiluutnantti ja filosofian tohtori * Jekaterina Karsten (o.s Hodotovitš, s. 1972), valkovenäläinen kilpasoutaja * Johan Anton Karsten (vuoteen 1817 Carstén, 1795–1871), Kuopion ensimmäinen kirjanpainaja * Jon Väinö Karsten (1881–1963), suomalainen kuvanveistäjä * Karl Johann Bernhard Karsten (1782–1853), saksalainen mineralogi * Ludvig Karsten (1876–1926), norjalainen taidemaalari * Petter Adolf Karsten (1834–1917), suomalainen sienitieteilijä * Rafael Karsten (1879–1956), suomalainen sosiologi, tutkimusmatkailija, professori * Sophie Karsten (1783–1862), ruotsalainen tanssija ja artisti * Sophie Mariane Karsten (1753–1848), puolalainen oopperalaulaja * Thomas Karsten (1885–1945), hollantilainen insinööri * Tor Karsten (1870–1942), suomalainen kielitieteilijä, professori, Rafael Karstenin veli * Walter Karsten (1868–1953), suomalainen apteekkari, joka sai kollegiasessorin arvonimen * Werner Karsten (1870–1930), suomalainen prokuristi, opettaja ja kirjailija. ; Karsten etunimenä * Karsten Alnæs (s. 1938), norjalainen kirjailija * Karsten Andersen (1920–1997), norjalainen kapellimestari ja viulisti * Karsten Bindrich (s. 1973), saksalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari * Karsten Heine (s. 1955), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Karsten Klepsvik (1952–2025), norjalainen diplomaatti * Karsten Kobs (s. 1971), saksalainen moukarinheittäjä ja maailmanmestari * Karsten Kroon (s. 1976), alankomaalainen maastopyöräilijä * Karsten Obarski (s. 1965), saksalainen videopelimuusikko ja musiikinteko- ohjelman kehittäjä * Karsten Smith (s. 1988), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Karsten Warholm (s. 1996), norjalainen pika- ja aitajuoksija.
Vihtori Rämä

Jalmari Nummiluikki, ennen Vihtori Rämä ja Masi Vihtori Eskolin (s. 1974) on suomalainen teatteriohjaaja ja esitystaiteilija. Rämä on opettanut nykyteatteria TeatterikorkeakoulussaPilvi Porkola: MIESohjaaja Masi Eskolin, Teatteri 8/2009 ja työskennellyt esimerkiksi Kotkan, Hämeenlinnan ja Kemin kaupunginteattereissa sekä Rovaniemen kaupunginteatterin johtajana yhdessä Atro Kahiluodon kanssa. Vuosina 2013–2015 hän työskenteli Joensuun kaupunginteatterin johtajana. Rämä valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2008Teatteriarkisto ja hänellä oli Artventures-kolumnipalsta Todellisuuden tutkimuskeskuksen tuottamassa ja julkaisemassa Esitys-lehdessäEsitys 4/2004 Vihtori Rämä oli mukana perustamassa Esitystaiteen seuraa.Esitystaiteen Seuran historia == Joensuun kaupunginteatterin johtajana == Rämä valittiin joulukuussa 2012 Joensuun kaupunginteatterin johtajaksi. Rämän kausi näkyi teatterin sisältövalinnoissa vasta vuonna 2014. Vuoden 2013 kevään ja syksyn esitykset sovittiin jo edellisen johtajan Tero Heinämäen kaudella. Rämän johtajasopimus päätettiin huhtikuussa 2015. == Ohjauksia == Ohjauksia: *Salomo ja Ursula, Ilves Teatteri 1999 *Päivän sankari, Kellariteatteri 2000 *Rajan kuvaus, TAVI 2001 *Muuri, TeaK 2002 *Minä, Kiivas ja Kaaos, Teatteri Naamio ja Höyhen 2002 *Tulvalaboratorio, Kumpulan Metsäteatteri 2002 *Kuningas Ubu eli puolalaiset, Teak 2003 *Juhlapäivät - kaksi kuvaa jäätyneessä huoneessa, Kemin Kaupunginteatteri 2003 *Pelto - ankara moraliteetti, TeaK 2005 *Kuudes sukupuutto, Ylioppilasteatteri 2005 *Kenttä - poliittinen murhenäytelmä, Teak 2006 *"Mustan joen syke, Rovaniemen Teatteri 2007 *Kaksi kuningasta - kansannäytelmä, Hämeenlinnan Kaupunginteatteri 2008 *Kaikki yhteiset asiat, Laterna Magica 2009 *Oodi rakkaudelle, Kajaanin Runoviikot 2009 *Sellainen kuin - päällekirjoituksia hyvään, Kiasma 2009 *Talvisota-iltamat, Joensuun Kaupunginteatteri 2010 *Olli Mäki, Kokkolan Kaupunginteatteri 2010 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anssi Kela (albumi)

Anssi Kela on Anssi Kelan 22. maaliskuuta 2013 julkaistu viides studioalbumi. Levy julkaistiin neljä vuotta hänen edellisen levynsä, Aukion, jälkeen. Levyllä on vaikutteita mm. funkista, popista ja hiphopista. == Ennen levyä == Ennen levyn ilmestymistä Kelan tilanne oli vaikea, sillä hänen edellinen levynsä, konseptialbumi Aukio, oli ollut suuri kaupallinen pettymys vain noin 4000 kappaleen myynnillään. Pudotus aiempaan menestykseen verrattuna oli suuri, sillä Kelan ensimmäinen levy, Nummela vuodelta 2001, myi 157 000 kappaletta. Levymyynti oli sen jälkeen pudonnut levy levyltä.http://www.rumba.fi/nummela-myi-157-000-kappaletta-aukio- enaa-4000-mita-anssi-kela-ajattelee-romahtaneesta-menekistaan-35024/ Kela sanoikin Voicelle antamassaan haastattelussa, että seuraavan levyn olisi pakko myydä edeltäjäänsä paremmin. Ennen Anssi Kelan julkaisua Kela oli ehtinyt pohtia jo lopettamista. Kela sanoi Voicen haastattelussa 2012: ”Minulle itselleni on tärkeää, etten muutu kehäraakiksi, joka elää menneisyyden tähteillä – etten joskus 50-vuotiaana vedä pikkupubeissa Nummela-levyn kappaleita. Olen itselleni tehnyt selväksi, etten halua mennä siihen pisteeseen. Sitä ennen täytyy olla rohkeutta päästää irti.” Hän myös huomautti uuden levynsä olleen tuolloin jo äänittämistä vaille valmis.http://www.voice.fi/musiikki/anssi-kela-miettii-lopettamista-seuraavan- levyni-pitaisi-myyda-paremmin-kuin-edellisen/1/39016 == Julkaisu == Albumin ensimmäinen single ”Levoton tyttö” sai ensiesityksensä Uuden Musiikin Kilpailussa 17. tammikuuta 2013, ja digitaalisesti se julkaistiin 1. helmikuuta. Kappale kipusi nopeasti radioiden soittolistoille, ja parhaimmillaan single oli ykkösenä. ”Levoton tyttö” oli radioiden soitetuin kappale vuonna 2013. http://yle.fi/uutiset/anssi_kela_ja_jkarjalainen_vuoden_kuunnelluimmat_radiossa__cheek_roikkuu_hannilla/7007515 Ilmestymisviikollaan albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle kaksi. == Vastaanotto == Desibeli.net Helsingin Sanomat Keskisuomalainen positiivinen Nuorgam 84/100 Ilmestyessään levy sai paljon hyviä arvosteluja. Nuorgamin Niko Peltonen kirjoitti positiivisessa levyarviossaan olevansa ”ihan saatanan onnellinen Kelan puolesta” ja sanoi levyn olevan ”ensimmäinen tällä vuosituhannella kuulemani uusi levy, joka tuo ihan oikeasti mieleen 1980-luvun”Nuorgam. Helsingin Sanomien Tero Salonen piti levyä Kelan uutena alkuna ja sanoi sen ”pelastavan Kelan uran”. Hän antoi levylle neljä tähteä viidestä.Helsingin Sanomat Keskisuomalaisen Aki Lehti kirjoitti Anssi Kelan saavan uudella levyllään ”mahdolliset aiemmat syntinsä anteeksi”Keskisuomalainen . Desibeli.netin Ilkka Kärrylä antoi levylle neljä tähteä ja kirjoitti: ”Anssi Kelan viides ei ole täydellinen levy, mutta se hehkuu rakkautta melodiseen popmusiikkiin ja alan konventioiden lyömätöntä hallintaa”.Desibeli.net == Kappaleet == Kaikki kappaleet on kirjoittanut Anssi Kela. # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Anssi Kelan albumit
Esitystaiteen seura

Esitystaiteen seura ry on suomalainen yhdistys, joka on perustettu Helsingissä vuonna 2005. Vuodesta 2005 vuoteen 2011 ryhmän nimi oli Helsingin Esitystaiteen Keskus ry. Esitystaiteen seuran hallitukseen vuonna 2012 kuuluvat puheenjohtaja Tuukka Vasama, Tomi Humalisto, Olli Kontulainen, Hanna Korhonen, Elina Pirinen ja Vihtori Rämä. Varajäseninä ovat Atro Kahiluoto ja Kaisa Illukka. Esitystaiteen seura oli vuonna 2009 perustamassa Esitystaiteen keskusta yhdessä Presentaatio ryn, Todellisuuden tutkimuskeskuksen, Oblivian ja Toisissa tiloissa -ryhmien kanssa. Esitystaiteen keskukselle osoitettiin tilat Helsingin Suvilahdesta vuonna 2011.http://www.esitystaide.fi/esitystaide/mika-on-etk Esitystaiteen seura tekee vuosittain yhden tai useampia esityksiä, joiden lisäksi se järjestää lukupiiritoimintaa.http://esitystaiteenseura.wordpress.com/historia/ == Jäsenet == Esitystaiteen seuran jäseniä ovat muun muassa äänisuunnittelija Miikka Ahlman, lavastaja-esitystaiteilija Kaisa Illukka, esitysdramaturgi Timo Heinonen, valosuunnittelija Tomi Humalisto, ohjaaja Atro Kahiluoto, esitystaiteilija Pilvi Kallio, näyttelijä Olli Kontulainen, tanssija Hanna Korhonen, tanssija Maija Nurmio, kuvataiteilija Anna Nykyri, tanssija- koreografi Elina Pirinen, ohjaaja Vihtori Rämä ja näyttelijä Tuukka Vasama. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Esitystaiteen seuran kotisivu Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Esittävät taiteet
Esitystaide

Esitystaide on nykyteatterin, performanssin ja muiden esittävän taiteen eri perinteiden välimaastossa vaikuttava taiteen muoto. Termi "esitystaide" on syntynyt 2000-luvulla. Erilaisille esityksille yhteistä on muun muassa yleisökontakti, käsitteellisyys ja elämyksen korostaminen. Esitystaiteessa etsitään teatterillisen kohtaamisen uusia muotoja. == Esitystaiteen taustaa == Esitystaiteen taustalla on nykyteatterin eri muodot, performanssi ja elävä taide. Kuten esitystaiteessa, monissa nykyteatterin muodoissa teoksen lähtökohtana ei ole enää draamateksti ja näytelmä. Esitystaiteen taustalla vaikuttanut performanssi sai alkunsa 1960-luvulla, sen innoituksena oli muun muassa toimintamaalaus, käsitetaide, happeningit, videotaide ja taiteen esineellisyydelle vaihtoehtoja etsivä taide. Performanssitaide syntyi USA:ssa 1970-luvulla, 1980-luvun puolivälissä taas sai alkunsa elävä taide eli Live Art Britanniassa. Termi pyrki kattamaan laajempaa aluetta, ja se muistuttaa esitystaidetta. == Esitystaide Suomessa == Teatterikorkeakoulussa aloitti 2001 Esitystaiteen ja -teorian maisteriohjelma, ja myös Turun Taideakatemia avasi samansuuntaisen koulutusohjelman. Vuonna 2010 aloitettiin koulutus myös Satakunnan ammattikorkeakoulussa. Suomessa toimii (2012) noin 150-300 esitystaiteilijaa. Tapahtumia, klubeja ja festivaaleja järjestetään aktiivisesti. Esitystaiteen kenttä on myös järjestäytynyt. Helsinkiin avattiin 2011 esitystaiteen keskus. Alan tiedotuskeskus Presentaatio on toiminut vuodesta 2008, vuotta aiemmin alkoi ilmestyä Esitys-lehti. ==Lähteet== Luokka:Esittävät taiteet Luokka:Performanssitaide
Aseellinen alussuojaus

Aseellinen alussuojaus on kansainvälisen rauhanturvatoiminnan yksi toimintamalli. Sillä pyritään estämään suojeltavien laivojen kaappaaminen ja ryöstäminen. Esimerkiksi Euroopan unioni on loppuvuodesta 2008 alkaen harjoittanut alussuojausta Somalian rannikon edustalla. Suojaava joukko muodostaa itsenäisen alussuojausosaston (Autonomous Vessel Protection Detachment VPD).Hannu Pesonen. Merirosvot kuriin. Suomen Kuvalehti 5/2013, s. 30-53 Suojausosastolla on käytössään vain kivääriaseistus, ilman pinta-alusten tukea. Sillä on oikeus puolustaa alusta ja lastia vain aluksen ollessa merellä.Ammattisotilas 5/2012 Aliupseeriliitto, tallennettu 1.2.2013 ==Katso myös== * Afrikan sarven merirosvous * Atalanta-operaatio == Lähteet == Luokka:Siviilikriisinhallinta Luokka:Rauhanturvaaminen Luokka:Euroopan unionin sotilaalliset kriisinhallintaoperaatiot Luokka:Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Luokka:Nato
Pauliina Turakka Purhonen

Pauliina Turakka Purhonen (s. 1971 Haapavesi) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti maalauksistaan ja tekstiiliveistoksistaan. Hän on naimisissa taiteilija Kalle Turakka Purhosen kanssa, ja heillä on kolme lasta.Martin, Kaj: "Pauliina Turakka Purhosen taiteesta". Julkaisussa Pistoja & Vetoja. Pauliina Turakka Purhonen 1.4.–25.7.2011. Amos Andersonin taidemuseo. s. 7–8. Turakka Purhonen opiskeli vuosina 1994–1996 Kuopion käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa keramiikkalinjalla, sekä vuodesta 1996 alkaen Kuvataideakatemian maalausosastolla, josta hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2003. Sittemmin hän on ollut mukana useissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä, ja hänen teoksiaan on useiden museoiden kokoelmissa Suomessa ja Pohjoismaissa. Turakka Purhonen on toiminut myös opettajana muun muassa Kuvataideakatemiassa ja Taidekoulu Maassa. Turakka Purhosen teosten lähtökohtia ovat usein lähipiirin ihmiset ja esineet. Hänen maalauksiaan on luonnehdittu voimakkaan todentuntuisiksi ja rehellisiksi, ja niiden yhteydessä on korostettu havainnointia, sekä siihen kuluvaa aikaa. Keskiaikaisten kirkkojen pyhimysveistokset tekivät Turakka Purhoseen syvän vaikutuksen jo hänen lapsuudessaan Ahvenanmaalla, ja ne ovat usein olleet lähtökohta hänen nukkemaisille tekstiiliveistoksilleen.Martin, Kaj: "Pauliina Turakka Purhosen taiteesta". Julkaisussa Pistoja & Vetoja. Pauliina Turakka Purhonen 1.4.–25.7.2011. s. 7–9; Tihinen, Juha-Heikki: "Kuvassa näkee sen, minkä tietää itsestään". Julkaisussa Pistoja & Vetoja. Pauliina Turakka Purhonen 1.4.–25.7.2011. s. 19, 25–27. On korostettu käsin ommeltujen ja yksityiskohtaisten veistosten käsinkosketeltavuutta ja ruumiillisuutta, jopa haavoittuvuutta. Vuonna 2006 Turakka Purhoselle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto. Lokakuussa 2013 hänet nimettiin Ars Fennica -ehdokkaaksi. Turakka Purhosen näyttelyitä on ollut Titanik-galleriassa, Huuto-gallerioissa, Forum Boxissa, Turun Taidemuseon studiossa ja Amos Andersonin taidemuseossa. Hänen teoksiaan on nähty lisäksi Mäntän kuvataideviikoilla, Purnussa ja Kiasmassa muun muassa Ars Fennica -näyttelyssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Turakka Puhosen töitä Amos Andersonin taidemuseon sivuilla * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tony Oursler

Tony Oursler on yhdysvaltalainen video- ja mediataiteilija, joka tekee lähinnä projisoituja installaatiota. Tony Oursler kirjoittaa amerikkalaisen persoonallisuusrakenteen psykomaisemaa, jossa yhdistyvät ”disneyfikaation” ruumiillistama Mikki Hiiri ja sarjamurhaajan prototyyppi Freddy Krüger. Ourslerin taiteen perustyökaluja on amerikkalainen psykohistoria, kulttuurinen sairaus nimeltä dissosiatiivinen identiteettihäiriö, joka esiintyy erilaisina seksuaalisina ja väkivaltaisina traumoina ja syy-seuraussuhteeltaan usein käsittämättömänä draaman lakina. Oursler tekee samaa työtä uudelleen ja uudelleen, nuket “dummies” toistuvat jatkuvasti eri muodoissa. Formaatti on usein niin sama, että itse asiassa teokset erottaa vain tekstien pohjalta. ”Video is like a pencil” (video on kuin kynä), Oursler on sanonut, lainaten John Baldessaria. Mutta Ourslerille se on myös kirjoituskone. Hän ei maalaa videolla vaan tekee useimmiten puhuvan pään joka suoltaa tekstiä. Oursler työskentelee useimmiten siten että hän kuuntelee yhdessä huoneessa samanaikaisesti samalla äänitasolla toimivia TV- ja radiokanavia ja nappaa tekstinpätkän tuutista silloin tällöin yhdistettynä omaan tajunnanvirtaansa. MPD:n ja median katsojan välillä on monia analogioita, tiedostamaton moninainen vaihtelu persoonallisuudesta toiseen kuin hypnotisoitu näyttelijä. Ne voi nähdä kokoelmana hahmoja näyttelemässä kammottavaa tosielämän draamaa. Itse asiassa joidenkin psykiatrien teorian mukaan monipersoonallisuudet ovat oikeastaan itsehypnoosin mestareita. Ourslerin teokset ovat antimaalauksellisia. Päät on irrotettu, leikattu irti taustastaan ja sijoitettu joko ilmaan tai johonkin välillä jopa huvittavan tukalaan paikkaan kuten raskaan tuolin tai patjan alle tai arkkuun, jossa ne irrotettuna yhteyksistään (ruumiiseen tai ympäristöön) muodostavat lähes slap stick -komediamaisen mutta samalla tarkemmin kuunneltuna traagisen, surullisen hahmon. === Yhteistyö === Tony Oursler on työskennellyt ammattinäyttelijä Tracy Leiboldin kanssa. Leibold näyttäytyy usein Ourslerin alter egona, jonka kasvot tuntuvat muuttautuvan hetkessä kaunottaresta hirviöksi. Oursler kuuluu taiteilijaryhmään nimeltä "Poetics", jossa ovat mukana jo opiskelija-ajoista tutut taiteilijat Mike Kelley ja John Miller. Oursler on myös tehnyt yhteistyötä muusikko David Bowien kanssa Bowien 50-vuotisjuhlakonsertissa 1997. Hän on myös ohjannut Bowien uuden lähes 10 vuoden hiljaiselon jälkeen julkaiseman singlen ”Where Are We Now?” tammikuussa 2013. ===Oursler ja Suomi=== Tony Ourslerin tuotantoa tunnetaan Suomessa kohtuullisesti. Hän oli mukana Nykytaiteen museon ARS 95 näyttelyssä Ateneumissa (1995), josta ostetut kaksi teosta kuuluvat nykyisin Kiasman kokoelmiin. Helsingin kaupungin taidemuseossa oli 2005 esillä laaja retrospektio vuosilta 1980-2005 Ourslerin tuotannosta. Suomessa Oursleria edustaa Galleria Forsblom, jossa on ollut useasti esillä Ourslerin teoksia. == Aiheesta muualla == * Tony Ourslerin kotisivut Luokka:Videotaiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Megapolis

Megapolis on ympäristöjärjestö Dodon vuosittainen tapahtuma joka kokoaa ihmisiä yhteen kehittämään ratkaisuja ympäristöongelmiin urbanisaation kautta. Dodon teesi on, että koska maailman urbanisoitumisnopeus on kiihkeä ja pysäyttämättömissä, niin urbanisoitumisesta tulee etsiä mahdollisuuksia ongelmien sijaan. Tapahtumaan on kutsuttu puhujiksi alan ammattilaisia ja tutkijoita.Megapolis 2021 Ympäristöongelmat ratkaistaan kaupungeissa Ensimmäinen Megapolis 2021 - Ympäristöongelmat ratkaistaan kaupungeissa järjestettiin vuonna 2006 Helsingissä. Helsingissä järjestetyn päätapahtuman rinnalla on järjestetty pienempiä tapahtumia Helsingissä, Turussa ja Jyväskylässä. == Tapahtumat eri vuosina == * Megapolis 2021 - Ympäristöongelmat ratkaistaan kaupungeissa (2006, Vanha ylioppilastalo, noin 1000 osanottajaaMegapolis 2021 -tapahtuma onnistui yli odotusten) * Megapolis 2022 - Kaupunkilainen ratkaisee ympäristöongelmat (2007, Vanha ylioppilastalo) * Megapolis 2023 - Onnelliset kaupungit (2008, Vanha ylioppilastalo, 2000 osanottajaahttp://megapolis.dodo.org/2023/ ) * Megapolis 2024 - Hyvän ruuan kaupungit (2009, Vanha ylioppilastalo) * Megapolis 2025 - Kaupunkien rytmit (2010, Vanha ylioppilastalo) * Megapolis 2026 - Energiset kaupungit (2011, Vanha ylioppilastalo) * Megapolis 2027 - Tekijöiden kaupungit (2012, Kiasma- teatteri) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://megapolis.dodo.org/ luokka:tiedetapahtumat Luokka:Ympäristökonferenssit Luokka:Helsingin tapahtumat
Adobe Dreamweaver

Adobe Dreamweaver (ennen Macromedia Dreamweaver) on Adobe Systemsin kehittämä verkkosivujen luomiseen tarkoitettu ohjelma. Dreamweaveriä kehitteli alun perin Macromedia kunnes Macromedia tuli osaksi Adobea vuonna 2005. Adobe Dreamweaver on saatavilla sekä Windows- että macOS-käyttöjärjestelmille. Sen jälkeen kun Adobe osti Macromedian tuoteperheen, Dreamweaverin julkaisut ovat olleet 8.0-versiosta eteenpäin vielä yhteensopivampia W3C-standardien kanssa. Viimeaikaisia versioita on paranneltu tukemaan web-teknologiaa kuten CSS:ää, JavaScriptiä ja ohjelmistokehyksiä, mukaan lukien ASP:n (ASP JavaScript, ASP VBScript, ASP.NET C#, ASP.NET VB), ColdFusionin, Scripletin sekä PHP:n. == Katso myös == * Web-sovellus * KompoZer * TinyMCE * YUI Rich Text Editor * HTML-editorien vertailu == Lähteet == Dreamweaver Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:Ohjelmointiympäristöt
Adobe Story

Adobe Story oli Adobe Systemsin kehittämä yhteisöllinen kirjoitusohjelma. Sitä voitiin käyttää käsikirjoitusten luomisen nopeuttamiseen sekä valmiiseen mediaan kääntämiseen. Adobe Story oli integroitavissa Adobe Production Premium Suiteen. Adobe Story oli saatavilla sekä web-pohjaisena että työpöytäsovelluksena. Adobe Storylla tehtyjä dokumentteja voitiin lukea myös iOS:llä. ==Palvelun sulkeminen== Adobe ilmoitti 23. tammikuuta 2018 sulkevansa Adobe Story CC sekä Adobe Story CC Classic -palvelut 22. tammikuuta 2019. Adobe neuvoi asiakkaitaan tallentamaan tiedostot muualle, sillä muuten ne tulevat häviämään. Myös Adobe Story CC -sovellus lakkasi toimimasta. ==Lähteet== Story
Motti (täsmennyssivu)

Motti voi tarkoittaa: *motti, saarrettu vihollisjoukko *motti, halkojen tilavuuden määrittelyyn käytetty mittayksikkö *Motti, VR:n moottorivaunu, alkuperäinen kalustosarjatunnus 'Mot' *Motti, Jussi Hakulisen musiikkikappale *Motti-Uistin, uistinvalmistaja *Motti, Helsingin Taka-Töölössä vuodesta 1941 toiminut ravintola Henkilöt: *Conan Antonio Motti, kuvitteellinen hahmo Star Wars -maailmassa *Jatu Motti, Happoradio-yhtyeen basisti *Motti-Matti, eversti Matti Aarnion lempinimi *Motti Mizrachi, israelilainen artisti
Petteri Nisunen

Antti-Petteri Nisunen (s. 19. joulukuuta 1962 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija, joka on tehnyt yhteistyötä Tommi Grönlundin kanssa nimellä Grönlund–Nisunen. Nisunen toimi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun nykytaiteen Professor of Practice -tehtävässä vuodesta 2012 vuoteen 2017. Nisunen opiskeli Tampereen yliopiston arkkitehtiosastolla ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Opiskellessaan Tampereella Nisunen tapasi Grönlundin. He tekivät ensimmäisen yhteisen teoksensa vuonna 1993. Samana vuonna he pitivät ensimmäisen näyttelynsä Turun Titanik-galleriassa . Nisusella on ollut arkkitehtitoimisto vuodesta 1993. Vuonna 2021 Tommi Grönlundille ja Petteri Nisuselle myönnettiin molemmille valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha. Nisusella on vaimo ja kaksi lasta. Hän harrastaa purjehdusta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Grönlund–Nisunen-taiteilijaparin kotisivut Luokka:Suomalaiset taiteilijat (taiteen uudet alueet) Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Protoje

Protoje, oikealta nimeltään Oje Ken Ollivierre on jamaikalainen reggaelaulaja. Protojen vuonna 2012 julkaistu single Kingston Be Wise löytyy Grand Theft Auto V pelin Blue Ark- radiokanavalta. == Diskografia == === Mixtapet === *2005: Lyrical Overdose Volume 1 *2011: This Is Protoje * 2013: Music From My Heart * 2015: England Be Wise (Toddla T meets Protoje) === Albumit === * 2011: The Seven Year Itch * 2013: The 8 Year Affair * 2015: Ancient Future === Singlet === * 2009: Arguments * 2010: Dread * 2010: JA * 2010: Roll * 2011: Rasta Love (featuring Ky-Mani Marley) * 2012: Who Dem A Program" * 2012: This Is Not A Marijuana Song * 2012: Kingston Be Wise * 2013: I&I; * 2014: Who Knows (featuring Chronixx) == Aiheesta muualla == * Luokka:Jamaikalaiset reggaelaulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
CNCD

CNCD on löyhästi organisoitu taiteilijakollektiivi, joka aloitti 90-luvulla demoryhmänä kahden suomalaisryhmän (Carillion ja Cyberiad) yhdistyessä. Sittemmin kajaanilaislähtöiseen ryhmään kuuluneet henkilöt ovat tehneet CNCD- nimikkeen alla myös muita projekteja. Toiminta on keskittynyt erityisesti elektroniseen musiikkiin ja sähköiseen mediaan. == Jäsenet == CNCD:n jäseniä ovat Aleksi Eeben, Ville Hyvönen, Sami Järvinen, J. Kujanpää ja Mikko Lipiäinen.www.cncd.fi/people.html == Keskeisiä demoja == * closer - 1995demoscene.tv / Closer * Inside - 1996demoscene.tv / Inside * killer - 1997demoscene.tv / killer * cncd vs. orange - 1997demoscene.tv / cncd vs. orange * Horizontal Cool - 2001demoscene.tv / Horizontal Cool * Spacecut - 2012 === Tuotanto muiden demoryhmien kanssa === * Deep - 1995 (cncd/parallax)demoscene.tv / Deep * Deep - the Psilocybin Mix - 1995 (cncd/parallax)demoscene.tv / Deep - the Psilocybin Mix * halfsome - 2007 (cncd/fairlight)demoscene.tv / halfsome * Media Error (fairlight/cncd/orange)demoscene.tv / Media Error * Frameranger - 2009 (fairlight/cncd/orange)demoscene.tv / Frameranger * Agenda Circling Forth - 2010 (cncd/fairlight) * Ceasefire (all falls down..) - 2010 (cncd/fairlight) * Numb Res - 2011 (cncd/fairlight) * NVSCENE 2014: the Ink Test - 2014 * Sokia - 2017 (CNCD & Fairlight) * Number one / another one - 2018 (CNCD & Fairlight) == Muita julkaisuja == * 1995 - audio-cd (1995) itävaltalaisen trsi-recordzin julkaisemana * Harmaa vyohyke - grey zone - audio-cd (2000) pohjautuen 4 tuntia kestävään live-esitykseen, joka alun perin esitettiin Kainuun Jazzkeväässä vuonna 1995. www.cncd.fi/projects.html Harmaa vyöhyke -esitystä on esitetty Suomessa Helsingin taiteiden yössä, altpartyssa ja Assemblyillä vuonna 2002 sekä Kiasma-teatterissa Pikseliähky-festivaalien yhteydessä vuonna 2004.www.cncd.fi/harmaa/harmaa.html Esitys on nähty myös Tukholmassa, Huddersfieldessä ja Pariisissa.www.cncd.fi/harmaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Demoskene Luokka:Suomalaiset demoryhmät
Samu Torsti

Samu Torsti (s. 5. syyskuuta 1991) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Vasa Skidklubbia ja hänen valmentajanaan toimii Tuomas Uotila. Alppihiihdon maailmancupissa Torsti kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2009 Alta Badian suurpujottelussa. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 13:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa (tilanne 18.2.2021). Garmisch-Partenkirchenin MM- kilpailuissa 2011 Torsti sijoittui suurpujottelussa 32:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui jälleen suurpujottelussa 32:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli samassa lajissa 21:s. Vailin / Beaver Creekin MM- kilpailuissa 2015 Torsti sijoittui suurpujottelussa 21:nneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 17:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa kahdestoista ja suurpujottelussa viidestoista. Torsti on saavuttanut urallaan useita aikuisten Suomen mestaruuksia suurpujottelussa. Hän on voittanut mestaruuden myös superalppiyhdistetyssä ja supersuurpujottelussa. Torsti lopetti aktiiviuransa kauden 2022–2023 päätteeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Samu Torstin blogi Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arvi Karvonen

Arvi Aleksanteri Karvonen (29. syyskuuta 1888 Sakkola – 17. helmikuuta 1969Meteli.net ) oli suomalainen säveltäjäSeppo Suokunnas, Laulava kannel. STI:n luentosarja ja musiikkipedagogi. Hän suoritti Helsingin lukkari- urkurikoulun vuonna 1908, opiskeli Helsingin Filharmonisen seuran orkesterikoulussa vuosina 1909–1910, Helsingin Musiikkiopistossa vuosina 1911–1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1927. Hän toimi opettajana, kuoronjohtajana ja kanttori-urkurina oppikouluissa, kirkkomusiikkiopistossa ja vuosina 1927–1956 Sibelius-akatemiassa (vuodesta 1950 lehtorina). Vuosina 1921–1922 hän työskenteli musiikinopettajana Suomi-Opistossa Hancockissa Yhdysvalloissa, vuosina 1931–1951 Sibelius-Akatemian opettajayhdistyksen puheenjohtajana sekä vuosina 1927–1945 Helsingin Pasilan kirkon urkurina. Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 539 Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 229 ja täydennysliite s. 29. Helsinki: Otava, 1957. Arvi Karvonen sävelsi mm. kaksi urkusonaattia, neljä kantaattia sekä hengellisiä kuorolauluja. Hän julkaisi mm. oppikirjan Säveltapailun oppijakso I–II (1946–1947), Sibelius-Akatemian 75-vuotishistoriikin (1957) sekä tutkielmia ja artikkeleja musiikin alalta eri julkaisuihin. Haapanen ym., 1957, s. 229 ja täydennysliite s. 29. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Pilvi Porkola

Pilvi Porkola (s. 1972) on helsinkiläinen performanssitaiteilija, kirjoittaja ja taiteen tutkija. Porkola on Todellisuuden tutkimuskeskuksen jäsen, minkä ohella hän tekee tohtorinväitöskirjaansa Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa. Porkola on toteuttanut 2000-luvulla useita esityksiä, performansseja ja luentoperformansseja muun muassa Kiasma-teatteriin. Näistä viimeisimpiä ovat Museum of Goodwill (2009–2012), Cat (2009) ja How to Be a Performance Artist (2007–2009). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hilda Kozari

Hilda Kozári (s. 1964) on unkarilaissyntyinen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Suomessa. Kozárin teokset ovat moniaistisia installaatioita, joissa taiteilija tutkii tuoksujen ja hajujen vaikutusta visuaaliseen kokemukseen. Monikulttuurisuus, identiteetti ja muisti ovat Kozárin taiteen keskeisiä teemoja. Hän on toteuttanut teoksia ja työpajoja näkövammaisten kanssa. Kozárin installaatio AIR, Smell of Helsinki, Budapest and Paris (2003) koostuu videoprojisoinneista ja kolmesta tilassa roikkuvasta akryylikuplasta, joiden sisään katsoja voi astua. Kuplat edustavat Helsingin, Pariisin ja Budapestin kaupunkeja, joihin liittyy taiteilijan omia muistoja ja kokemuksia. Videoprojisoinnit näyttävät kuvaa kaupungeista, ja kullekin kaupungille ominaiset tuoksut ovat kuplan sisälle astuvan kokijan aistittavissa. Teoksen tuoksumaailman kehittämiseen osallistui pariisilainen parfyymisuunnittelija Bertrand Duchaufour. AIR, Smell of Helsinki, Budapest and Paris kuuluu Valtion taidemuseon taidekokoelmiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Unkarilaiset taiteilijat Luokka:Suomenunkarilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1908

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1908 järjestettiin 3. marraskuuta 1908. Vaalit voitti republikaani William Howard Taft haastajanaan demokraatti William Jennings Bryan. Vaalit olivat viimeiset vaalit, joihin eivät osallistuneet kaikki Yhdysvaltain 48 "yhtenäistä osavaltiota", eli osavaltiot lukuun ottamatta Alaskaa ja Havaijia. Arizona ja New Mexico eivät vielä olleet osavaltion asemassa. == Ehdokkaat == Demokraattinen puolue: *William Jennings Bryan, entinen presidenttiehdokas *George Gray, entinen senaattori *John Albert Johnson, Minnesotan kuvernööri Republikaaninen puolue: *William Howard Taft, Yhdysvaltain sotaministeri *Charles W. Fairbanks, Yhdysvaltain varapresidentti *Joseph B. Foraker, senaattori *Philander C. Knox, senaattori *Robert M. La Follette, senaattori *Albert B. Cummins, senaattori *L. M. Shaw, entinen Yhdysvaltain valtiovarainministeri == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geoelections - Kartta vuoden 1908 presidentinvaalien annetuista äänistä Luokka:1908 Presidentinvaalit 1908
/teatteri.nyt

/teatteri.nyt on Kiasma-teatterin vuodesta 2005 järjestämä esittävien taiteiden tapahtuma. Tapahtuma suunnitellaan ja toteutetaan yhteistyössä taiteilijoiden kanssa. Tapahtuman keskipisteenä on esitys, mutta sitä on lähestytty eri vuosina eri tavoin. On pidetty työpajoja, osallistavia esityksiä, keskusteluja, demoja, residenssejä ja kirjoitusprojekteja, sekä nähty lukuisia esityksiä. /teatteri.nytin tarkoituksena on avata esitystaiteen uusia tuulia yleisölle, sekä myös kehittää esittävän taiteen kenttää ja sulattaa taiteiden välisiä raja-aitoja muun muassa kuvataiteen ja esittävien taiteiden väliltä. /teatteri.nytissä on ollut vuosittain mukana myös kansainvälisiä taiteilijoita. Vuonna 2011 /teatteri.nyt-tapahtuman yhteydessä järjestettiin viikon mittainen ”Esitystaiteilijoiden syysloma”, jossa 15 taiteilijaa vietti viikon Kiasma-teatterissa kokemuksiaan ja ajatuksiaan jakaen. Syysloma avautui kahdeksi päiväksi myös yleisölle. Vuonna 2012 /teatteri.nyt tapahtuma järjestettiin kolmiviikkoisena Esityskompostina Kiasman 3. kerroksessa. Esityskomposti käsitteli dokumentin ja esityksen välistä suhdetta ja se edelsi Kiasman Tosi kyseessä – dokumentti nykytaiteessa -kokoelmanäyttelyä. Esityskompostin aikana tiloissa esiintyi 120 taiteilijaa ja niissä vieraili 11 000 katsojaa. Esityskompostin suunnittelutyöryhmässä toimivat taiteilijat Saara Hannula, Tuomas Laitinen, Elina Latva, Kimmo Modig, Nora Rinne ja Jenna Sutela sekä Kiasma-teatterista Jonna Strandberg. == Lähteet == * Teatteri-lehti 8/2011 * Teatteri ja tanssi + sirkuslehti 7/2012 * Kiasma-teatterin kausiesite syksy 2009 == Aiheesta muualla == * /teatteri.nyt Luokka:Suomen teatteritapahtumat Luokka:Helsingin tapahtumat
Kari Vehosalo

Kari Vehosalo (s. 1982 Ylöjärvi) on suomalainen kuvataiteilija ja maalaustaiteen professori. Vehosalon maalauksien aiheet on kuvattu valokuvantarkasti niin, että kuvat näyttävät ensisilmäyksellä valokuvilta, mutta niissä on jotain epätodellista, josta on vaikea kääntää katsettaan pois. Vehosalon fotorealistiset kuvat osoittavat perinteisten maalaustekniikoiden huippuunsa vietyä hallintaa. Vehosalo on valmistunut vuonna 2010 Taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston Taideteollisesta korkeakoulusta ja vuonna 2008 Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutista tutkinnolla kuvataiteilija (AMK). Vehosalo on opiskellut myös filosofiaa ja semiotiikkaa Helsingin yliopistossa. Hän toimii maalaustaiteen professorina Kuvataideakatemiassa. Vehosalon teoksista kirjoitetaan Kipu-näyttelyn katalogissa etääntymisenä autenttisesta todellisuudesta. Vehosalo itse käyttää teoksistaan ilmausta "maalausdokumentti". Tämä sama dokumentaarisuuden kyseenalaistaminen toistuu myös Kiasman Tosi kyseessä -näyttelyn katalogissa, jossa esitetään kaksi Valtion taidemuseon kokoelmissa olevaa teosta: sarjan Väkivaltaisen kuoleman pelko teokset "Hygienia" ja "Kohtaus I". Vehosalo tuo itse kirjoituksissaan esiin taiteensa yhteiskunnallista ulottuvuutta ja erityisesti sen yhteyttä ruumiiseen. Vehosalo kuuluu Taidemaalariliittoon ja Helsingin taiteilijaseuraan. == Palkinnot == * Ars Fennica 2017 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Taiteilijan kotisivut Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1904

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1904 järjestettiin 8. marraskuuta 1904. Vaalit voitti selvällä äänienemmistöllä istuva presidentti, republikaani Theodore Roosevelt haastajanaan demokraatti Alton B. Parker. == Ehdokkaat == Demokraattinen puolue: *Alton B. Parker, tuomari *William Randolph Hearst, edustaja *Francis Cockrell, senaattori *Richard Olney, entinen Yhdysvaltain ulkoministeri *Edward C. Wall, osavaltion edustaja *George Gray, entinen senaattori *John Sharp Williams, edustaja *Nelson A. Miles, kenraaliluutnantti Republikaaninen puolue: *Theodore Roosevelt, Yhdysvaltain istuva presidentti *Mark Hanna, senaattori == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geoelections - Kartta vuoden 1904 presidentinvaalien annetuista äänistä Luokka:1904 Presidentinvaalit 1904
Bruce Nauman

Bruce Nauman (s. 6. joulukuuta 1941 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen nykytaiteilija. Nauman on monialainen taiteilija, joka käyttää teoksissaan esimerkiksi video- ja valokuvaa sekä neonvaloja. Nauman tunnetaan myös kuvanveistäjänä, piirtäjänä ja performanssitaiteilijana. Nauman yhdistelee installaatioissaan usein monia eri medioita. Naumanin taidetta on hankala rajata mihinkään tiettyyn virtaukseen, mutta hänet on liitetty minimalismiin, käsitetaiteeseen ja body artiin. Teoksissaan hän käsittelee esimerkiksi yhteiskuntaa, ruumiillisuutta ja maailmanpolitiikkaa. Varsinkin hänen varhaisempi materiaalinsa sisälsi usein sanaleikkejä ja visuaalisia vitsejä. Nauman esiintyy itse useissa videoteoksissaan. == Elämä ja ura == Bruce Nauman kasvoi Yhdysvaltojen Keskilännessä. Hänen isänsä oli insinööri ja Nauman on kertonut kiinnostuneensa itsekin jo varhain tekniikasta ja matematiikasta. Omien sanojensa mukaan hän "tunsi vetoa kaikkea abstraktia kohtaan". Naumanin mukaan hänen moraalisten ja välittävien vanhempiensa vaikutus näkyy hänen taiteessaan. Nauman uskoo, että taiteella on moraalinen ja eettinen tarkoitus. Vuonna 1960 Bruce Nauman lähti Wisconsinin yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa, fysiikkaa ja taidetta. Vuonna 1964 Nauman siirtyi opiskelemaan taidetta Kalifornian yliopistoon, jossa hän opiskeli muun muassa William T. Wileyn ja Robert Arnesonin alaisuudessa. Maalaamisesta aloittanut Nauman keskittyi Kalifornian yliopistossa opiskellessaan kuvanveistoon, performanssitaiteeseen ja elokuvaan. Vuosien 1965–1966 välillä hän teki yhdeksän elokuvaa, joista kuusi yhteistyönä. Näistä kuuluisin on vuonna 1966 valmistunut Fishing for Asian Carp, jossa hän kuvasi taidemaalari William Allenia pyydystämässä kalaa. Teos parodioi perinteistä käsitettä kerronnasta ja tarinan kestosta. Vuonna 1966 Nauman suoritti Master of Arts -tutkinnon ja siirtyi opettamaan San Franciscon yliopistoon. Samana vuonna hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Leo Castelli Galleryssa Los Angelesissa. Nauman on itse sanonut hakeneensa ja saaneensa vaikutteita Marcel Duchampilta, Man Raylta, Samuel Beckettiltä, Aloin Robbe-Grilletiltä, Vladimir Nabokovilta, Steve Reichilta, Philip Glassilta, La Monte Youngilta, Meredith Monkilta ja John Coltranelta. == Suomessa == Ensimmäisen kerran Bruce Naumanin teoksia nähtiin Suomessa suuressa yhteisnäyttelyssä Expo Stedelijkissä Ateneumissa keväällä 1971. Ars 74:ssä nähtiin Naumanin elokuva ja Ars 95:ssä oli myös hänen teoksiaan. Bruce Naumanin yksityisnäyttely oli Kiasmassa 1998–1999 ja Kiasmassa nähtiin hänen teoksiaan Full House -yhteisnäyttelyssä 2008–2009. Valtion taidemuseon kokoelmassa on yhdeksän Bruce Naumanin teosta, joista kahdeksan on multimedia- ja videoteosta vuosilta 1968–1969 ja yksi grafiikan vedos vuodelta 1997. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bruce Naumanin teokset Kiasman kokoelmissa Luokka:Käsitetaiteilijat Luokka:Videotaiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1900

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1900 järjestettiin 6. marraskuuta 1900. Vaalit voitti istuva presidentti, republikaani William McKinley haastajanaan demokraatti William Jennings Bryan. McKinley sai äänestyksessä 292 valitsijamiesääntä Bryanin 155 valitsijamiesääntä vastaan. == Tulokset == Nimi Puolue Ääniä Valitsijamiehiä William McKinley republikaanit 7 207 923 292 William Jennings Bryan demokraatit 6 358 133 155 John G. Woolley kieltolakipuolue 209 004 0 Eugene V. Debs sosialistit 86 935 0 Wharton Barker populist movement 50 340 0 Joseph F. Malloney sosialistinen työväenpuolue 40 900 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geoelections - Kartta vuoden 1900 presidentinvaalien annetuista äänistä Luokka:1900 Presidentinvaalit 1900
Eero-Tapio Vuori

Eero-Tapio Vuori on teatteriohjaaja, joka työskentelee sekä teatterissa että kokeellisten esitysmuotojen parissa. Hänen tavaramerkkinsä ovat teatterin valtavirrasta poikkeavat, uudenlaiseen esityskieleen ja ajatteluun perustuvat teokset.http://www.kolumbus.fi/hoyhen/brr/yleisofin/vuori.html Vuori on Todellisuuden tutkimuskeskuksen perustajajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Jan Björklund

Jan Arne Björklund (s. 18. huhtikuuta 1962 Skene, Länsi-Götanmaa) on ruotsalainen poliitikko. Hän toimi opetusministerinä Fredrik Reinfeldtin johtamassa hallituksessa vuosina 2007–2014 ja hallituksen varapääministerinä 2010–2014. Björklund johti liberaaleja 2007–2019. Kesällä 2019 hänen seuraajaksen valittiin Nyamko Sabuni. Björklund toimi Tukholman paikallispolitiikassa ennen nousuaan Ruotsin valtiopäiväedustajaksi vuonna 2006. Koulutustaustaltaan Björklund on upseeri. Hän on naimisissa ja kahden lapsen isä. Björklundin on nähty edustavan liberaalien oikeistolaisempaa siipeä. Hän on profiloitunut erityisesti koulutuspolitiikassa. Toukokuussa 2020 Björklund nimitettiin Ruotsin Italian suurlähittilääksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toisissa tiloissa

Toisissa tiloissa on helsinkiläinen esitystaiteen kollektiivi, jonka toimintaan kuuluvat jatkuva harjoittelu, harjoite esityksen muotona sekä muodonmuutos harjoitteen aiheena. Ryhmä kehittää kollektiivisia ruumiillisia harjoitteita, joiden avulla ihmiset pääsevät kontaktiin ei-inhmillisten olemis- ja kokemusmuotojen kanssa eli vierailemaan ”toisissa tiloissa”. Harjoitteita demonstroidaan ja opetetaan yleisölle säännöllisesti erilaisissa tilaisuuksissa ja työpajoissa, Salaisilla uudelleenkoulutusleireillä. Lisäksi ryhmä valmistaa harjoitteisiin pohjaten teemallisia esityskokonaisuuksia, kuten Aniara (2006), Odradek-Muunnelmia (2007) (Kiasma-teatteri), Porosafari (2010) ja Golem-muunnelmia (2011). Ryhmä kokoaa yhteen joukon eri taiteenalojen tekijöitä, joita yhdistää halu keksiä uudenlaisia esittämisen ja olioiden välisen kohtaamisen muotoja. Ryhmä esiintyy tyypillisimmin perinteisten esitystilojen ulkopuolella, julkisissa tiloissa ja ulkona. Ryhmän koollekutsujana on Esa Kirkkopelto. == Lähteet == Luokka:Helsingin teatterit
Mike Milbury

Mike Milbury (s. 17. kesäkuuta 1952) on amerikkalainen entinen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja, toimitusjohtaja ja televisiokomentaattori. Pelaajaurallaan Millbury pelasi kaksitoista kautta Boston Bruinsissa vuosina 1975–1987. Kausilla 1989–1990 ja 1990–1991 hän toimi Boston Bruinsin päävalmentajana. Kaudella 1995–1996 Milbury aloitti New York Islandersin päävalmentajana. Kesken kauden hän myös korvasi Don Maloneyn seuran toimitusjohtajana. Milbury toimi New York Islandersin toimitusjohtajana kauden 2005–2006 loppuun asti. Tämän jälkeen hän toimi vielä seuran varapresidenttinä vuoden 2007 toukokuuhun asti, jolloin Milbury jätti New York Islandersin. Hänen toimitusjohtaja-aikansa muistetaan erikoisista pelaajakaupoista ja räväköistä lausunnoista. Milbury työskenteli NBC:n televisiokommentaattorina 14 vuotta elokuuhun 2020 asti, jolloin hänen seksistiset lausuntonsa lähetyksessä nostattivat kohun. Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että Milbury ei työskentele enää NBC:n kommentaattorina. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluselostajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1952 syntyneet
Elina Pirinen

Elina Pirinen (s. 1981) on suomalainen ja kansainvälisesti työskentelevä koreografi-tanssija sekä barokki-indierocksäveltäjä-muusikko, pedagogi ja kuraattori. Hän valmistui tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2008. Pirinen opiskeli viulun ja pianonsoittoa, laulua ja teoria- aineita Kuopion konservatoriolla sekä lukuisilla mestarikursseilla, mutta jätti opinnot kesken siirtyessään Teatterikorkeakouluun monitaiteellisiin tanssijan ja koreografin opintoihin. Pirinen palkittiin vuonna 2014 Suomen arvostelijain liiton Kritiikin Kannuksilla. Palkinto myönnettiin Pirisen komeaa lentoon lähteneestä taiteellisesta työstä sekä omaäänisestä ja väkevästä tanssiteoksesta Personal Symphonic Moment. Pirinen palkittiin vuonna 2015 arvostetulla Prix Jardin d’Europe -koreografiapalkinnolla ImPulsTanz- festivaalilla Wienissä. Vuonna 2022 Pirinen sai esittävien taiteiden valtionpalkinnon. Palkintoperusteluissa häntä kuvailtiin omaehtoiseksi ja säkenöiväksi tanssitaiteilijaksi, joka on luonut työryhmineen tunnistettavan, kansainväliseen kiinnostukseen nousseen omintakeisen näyttämökielen. Pirisen lähestymistapa on feministisessä, psykodynaamisessa ja seremoniallisessa ruumiillisuudessa sekä liikekielessä. Pirisen läheisiä yhteistyötahoja Suomessa ovat Zodiak - Uuden tanssin keskus, Kiasma-teatteri ja Mad House Helsinki. Pirinen johtaa tanssileiriä Sukset Ristiin Susirajalla Nurmeksessa sekä toimii baroquerock-yhtyeensä koollekutsujana, lauluntekijänä sekä laulaja-urkurina. Taidetyön rinnalla hän toimii eläinaktiivina. ==Koreografioita== * Personal Symphonic Moment, 2013 * meadow,meadow,meadow 2015 * Angel 2016 * Concerto under Waterlilies 2016 * Jupiter 2016 * Kosto I-IX 2017 * Brume de Mer 2018 * La Beauté du Coeur 2019 * The Kitten Show 2020 * Rhythm of Poison 2020 * Mortal Tropical Dances 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.elinapirinen.com/ Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
URB-festivaali

URB on nykytaiteen museo Kiasman sekä Kiasma-teatterin järjestämä vuotuinen urbaanin taiteen festivaali Helsingissä. Festivaalin tarkoituksena on esitellä sekä kotimaista että kansainvälistä taidetta varsinkin nuorilta tekijöiltä ja sen ohjelmisto painottuu tanssi- ja esitystaiteeseen. Festivaalia on järjestetty vuodesta 2000, jolloin URB oli osa Helsingin kulttuuripääkaupunkivuotta. URB-festivaalin alkuperäisenä tarkoituksena oli keskittyä urbaaniin tanssiin, mutta ohjelmisto on vuosien mittaan avautunut myös muille taidemuodoille. Yleistä urbaanin taiteen teemaa lukuun ottamatta festivaalilla ei ole pysyvää formaattia, vaan sen tarkoituksena on toimia kohtaamispaikkana, joka tuottaa uusia ja ajankohtaisia näkyjä nykykulttuuriin. ==Kesäduuniprojekti== Vuosina 2011–2016 osa URB-festivaalia on ollut Kesäduuniprojekti, joka on työllistänyt 1990-luvulla syntyneitä nuoria. ===Ohjaajat=== * Elina Izarra Ollikainen, teatterintekijä (2011–2016) * Meri- Tuuli Saarnio, musiikkipedagogi (2011) * Heli Keskikallio, tanssinopettaja (2012–2013) * Tatu Engeström, kuvataiteilija (2013) * Sauli Sirviö, kuvataiteilija (2014–2016) * Sara Pathirane, kuvataiteilija (2015) * Are Nikkinen, dramaturgi (2016) ===Teemat=== * Jos olisin (2011) * Kuvia Helsingistä (2012) * Vallaton (2013) * Seminääri (2014) * Kuuluuko! (2015) * Kultaa (2016) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * URB-festivaalin koostedokumentti vuodelta 2012 Luokka:Kuvataidetapahtumat Luokka:Helsingin tapahtumat
Katariina Numminen

Katariina Numminen on suomalainen teatteriohjaaja ja dramaturgi. Hänen ohjaamiaan esityksiä ovat mm. Yerma, Coconut Disco - Afrikan ääniä, Karjalala, Opetusnäytelmä ja Kolme pientä sisarta. Numminen toimii Viipurin taiteellisessa teatterissa ja Todellisuuden tutkimuskeskuksessa.http://www.kiasma.fi/ohjelmisto/kiasmateatteri/coconutdisco Nykyisin hän toimii Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa dramaturgian ja draaman kirjoittamisen professorina.http://www.teak.fi/katariina_numminen TeaK == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat