EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alison dos Santos

Alison dos Santos (s. 3. kesäkuuta 2000) on brasilialainen 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari ja olympiamitalisti. Dos Santos saavutti Nairobin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä ja sijoittui viidenneksi 400 metrin aitajuoksussa. Hän saavutti Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 49,78. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Cuencassa hän sai 400 metrin aitajuoksussa kultaa sekä 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä hopeaa. Dos Santos saavutti 2019 Etelä-Amerikan- mestaruuskilpailuissa kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 49,89 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan- mestaruuden 400 metrin juoksussa. Hän voitti 400 metrin aitajuoksussa kultaa Napolin universiadeissa ajalla 48,57, alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan- mestaruuskilpailuissa sekä Liman Pan-Amerikan kisoissa ajalla 48,45. Dohan MM- kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 48,28. Tämä oli seitsemäs kerta vuoden 2019 aikana, kun hän paransi 400 metrin aitajuoksun alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan ennätystä. Dos Santos saavutti vuoden 2021 World Athletics Relays -kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän paransi kesän aikana kuusi kertaa 400 metrin aitajuoksun Etelä-Amerikan ennätystä päätyen Tokion olympiafinaalissa aikaan 46,72, jolla saavutti pronssia. Karsten Warholm juoksi samassa kilpailussa maailmanennätyksen 45,94 ja Rai Benjamin kaikkien aikojen kakkosajan 46,17. Dos Santosin aika jäi vain 0,02 sekuntia Warholmin aiemmasta maailmanennätyksestä ja nosti hänet kaikkien aikojen tilastossa kolmanneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 dos Santos voitti 400 metrin aitojen maailmanmestaruuden uudella kisaennätysajalla 46,29, joka oli samalla myös hänen henkilökohtainen ennätyksensä. Toiseksi tullut yhdysvaltain Rai Benjamin jäi hänestä 0,6 sekuntia. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui viidenneksi. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti pronssia ajalla 47,26. Dos Santos on voittanut Timanttiliigan osakilpailun Tukholmassa ja Brysselissä 2021, Dohassa, Eugenessa, Oslossa, Tukholmassa, Chorzówissa, Brysselissä ja Zürichissä 2022 sekä Dohassa, Oslossa, Tukholmassa, Pariisissa ja Lontoossa 2024. Dos Santosin ollessa 10 kuukauden ikäinen hänen päälleen putosi kuumaa öljyä. Hän oli kuukausia sairaalassa ja oli lähellä kuolla. Onnettomuudesta johtuen Dos Santos on ollut lapsesta lähtien osittain kalju, ja hänen päänahassaan ja rintakehässään on arpia. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viuhkanuppisuihku

Viuhkanuppisuihku (Trimeria grandifolia) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon, nuppisuihkujen (Trimeria) sukuun kuuluva kasvilaji. Viuhkanuppisuihkua, kalenjin-kielillä Chepkererlong, käytetään Keniassa perinteisessä lääkinnässä eri sairauksien hoitoon. Muun muassa kasvin lehdistä puristettua massaa käytetty hampaiden hoidossa ja lehtien pureskelun on uskottu vahvistavan hampaita. Lisäksi lajia on käytetty ainesosana useista kasveista tehdyissä sekoituksissa muun muassa syövän, nivelreuman ja munuaissairauksien hoidossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Viuhkanuppisuihku (Trimeria grandifolia) * JSTOR Global Plants: Trimeria grandifolia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trimeria grandifolia Luokka:Pajukasvit
Morgonlandet

Morgonlandet on Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten kaakkoispuolella sijaitseva Saaristomeren ulkosaari, joka on tunnettu jo vuosisatojen ajan Hangon saariston viimeisenä suojasatamana. Se sijaitsee noin 12 kilometriä länsilounaaseen Hankoniemen eteläkärjestä, noin 19 km kaakkoon Hiittisten Rosalasta ja noin 12 km itään Bengtskärin majakasta. Saari on noin 15 hehtaarin laajuinen kalliosaari, joka kuuluu kokonaisuudessaan luonnonsuojelualueeseen osana Saaristomeren kansallispuistoa. Sen keskellä sijaitsee noin hehtaarin laajuinen rehevä metsäinen osa. Saarella sijaitsee yksi asuinrakennus ja siellä on jäljellä joitain toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita ja puolustusrakennelmia.Sijaintitiedot ja saaren fyysinen maantiede Suomen maastokarttaan perustuen. Viitattu 25.12.2021. Morgonlandetilla esiintyneitä harvinaisia lajeja ovat Suomessa erittäin uhanalainen baltiankämmekkä eli baltiantoukokämmekkä sekä tunturikasvi riekonmarja ainoalla tunnetulla paikalla Koillismaan eteläpuolella. Suojeltu baltiankämmekkä kuitenkin varastettiin Morgonlandetilta vuonna 2007,Varkauden kohde: Suomen harvinaisin kasvi. Yle uutiset 8.5.2008. Viitattu 25.12.2021. riekonmarja on luokiteltu hävinneeksi ennen vuotta 1950. Morgonlandetin lounaispuolelta on löydetty kivihiililastissa olleen kaksimastoisen kauppalaivan hyväkuntoinen hylky. Kauppalaivan arvellaan uponneen 1800-luvulla. Aluksen pituus on noin 26 metriä ja leveys noin 6 metriä. == Katso myös == * Morgonlandetin taistelu (1941) == Lähteet == Luokka:Kemiönsaaren saaret Luokka:Hiittinen
Reino Vähäkallio

Reino Arvi Vähäkallio (13. elokuuta 1899 Helsinki – 17. syyskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä, heimosoturi ja yksi Akateemisen Karjala-Seuran kolmesta perustajasta.Geni.com : Reino Arvi VähäkallioFind A Grave : Reino Arvi Vähäkallio Reino Vähäkallion vanhemmat olivat Hietalahden puusepäntehtaan työnjohtaja Nikolai Wilander (1854–1928) ja Anna Josefina Blom (1862–1929). Hänen veljiään olivat arkkitehti Väinö Vähäkallio ja Teknillisen korkeakoulun professori Toivo Vähäkallio. Ylioppilaat ja heimosoturit Reino Vähäkallio, Erkki Räikkönen ja Elias Simelius perustivat Akateemisen Karjala-Seuran 22. helmikuuta 1922. He olivat osallistuneet vapaaehtoisina vähän aikaisemmin epäonnistuneena päättyneeseen Itäkarjalaisten kansannousuun. Vähäkallio ja Räikkönen olivat tavanneet jo aikaisemmin 16. helmikuuta ja he kutsuivat sitten Simeliuksen 22. helmikuuta Karjalaisen osakunnan tiloissa pidettyyn kokoukseen. Vähäkallio oli järjestön valajäsen n:o 15.Ylioppilaslehti, 27.02.1937, nro 3, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Reino Vähäkallio valmistui agronomiksi ja hän oli tilanhoitajana ensin veljensä Väinö Vähäkallion maatilalla Espoon Ali- Takkulassa ja sitten Kirkkonummella. Professori Allan Serlachiuksen maatilalla Kantvikissa tilanhoitajana toiminut Vähäkallio joutui 29. lokakuuta 1929 pirtun salakuljettajien puukottamaksi ja loukkaantui pahoin. Kirkkonummen poliisit olivat samoihin aikoihin takavarikoineet merenrannalta 770 litraa spriitä sisältäneen salakuljettajien "torpedon" ja salakuljettajat olivat otaksuneet Vähäkallion ilmiantaneen heidät. Vuonna 1933 Vähäkallio osti maatilan Valkealan Vähänselänpäästä.Talonkauppa, Maaseutu, 04.04.1933, nro 38, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPirtumiehet veritöissä, Aamulehti, 01.11.1929, nro 299, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotRå hämndakt i Kyrkslätt, Hufvudstadsbladet, 01.11.1929, nro 296 (2. painos), s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot 1930-luvulla Vähäkallio oli maanviljelijänä Valkealan kunnan Selänpään kylässä. Hän toimi Akateemisen Karjala-Seuran Kymenlaakson piirin päällikkönä ja osallistui myös IKL:n toimintaan ollen puhujana puolueen tilaisuuksissa.Kuulutus, Kouvolan Sanomat, 24.05.1934, nro 55, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAkateemisen Karjala-seuran vuosikertomus, 01.01.1936, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotIsänmaallisen kansanliikkeen järjestötoiminta, Ajan Suunta, 30.10.1935, nro 252, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Reino Vähäkallio oli naimisissa vuodesta 1924 Irene Vikholmin kanssa.Henkilö- ja perheuutisia, Uusi Suomi, 12.06.1924, nro 134, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reino Vähäkallio : Suomalaisten punaisten osuus Aunuksen taisteluissa, AKS:n tie : Akateemisen Karjala-seuran vuosikirja, 01.01.1939, nro 3, s. 85, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset yhteiskunta- aktivistit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Karanteeni (täsmennyssivu)

Karanteeni tarkoittaa seuraavia asioita: * karanteeni, pakkoeristys * Karanteeni, suomalainen punkyhtye * Karanteeni (Quarantine), John Erick Dowdlen ohjaama elokuva vuodelta 2008.
Paul Cronström

Karl Paul Cronström (26. tammikuuta 1887 Maalahti – 30. marraskuuta 1927 Porvoo) oli suomalainen juristi ja Kokkolan ja Porvoon pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1905 : matrikkelinumero 30696 Paul Cronströmin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Esaias Severin Cronström ja Sofie Mathilda Lund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1911. Cronström oli Kokkolan pormestarina 1917–1920 ja Porvoon pormestarina 1920–1927. Paul Cronström oli naimisissa vuodesta 1913 Borghild Lagerbladin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kokkolan kaupunginjohtajat Luokka:Porvoon pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Luettelo sähköopin suureista ja yksiköistä

Tämä on luettelo sähköopin kansainvälisen yksikköjärjestelmän mukaisista suureista ja yksiköistä. Osa yksiköistä johdannaisyksiköitä tai perustuu lisäyksiköihin. Sähköopin suureet ja yksiköt Suure Suureen tunnus Yksikkö Yksikön tunnus Yksikön kommentti Perusyksikkö Perusyksikkö Perusyksikkö Perusyksikkö Perusyksikkö sähkövirta I ampeeri A Ampeeri on perusyksikkö, joka on määritelty antamalla alkeisvaraukselle kiinteä lukuarvo 1,602 176 634 * 10−19 kun yksikkönä on C, joka on yhtä kuin As, missä sekunti on määritelty ΔtCs:n avulla. Nimettyjä johdannaisyksiköitä Nimettyjä johdannaisyksiköitä Nimettyjä johdannaisyksiköitä Nimettyjä johdannaisyksiköitä Nimettyjä johdannaisyksiköitä jännite U voltti V kg·m² / (s³ A) (= W/A = J/C) sähköinen potentiaali V sähkömotorinen voima E resistanssi , sähköinen vastus R ohmi Ω kg·m² / (s³·A²) (=V/A) reaktanssi X impedanssi Z konduktanssi (”sähkönjohtavuus”) G siemens S s³·A² / (kg·m²) (= 1/Ω = A/V) transkonduktanssi gm suskeptanssi B admittanssi Y sähkövaraus Q coulombi C A·s sähkövuo Ψ kapasitanssi C faradi F s4 A² / (kg m²) (= A·s/V) magneettivuo, käämivuo Φ weber Wb kg·m² / (s²·A) (= V·s) magneettisen navan voimakkuus p induktanssi L henry H kg·m² / (s²·A²) (= V·s/A) keskinäisinduktanssi M permeanssi Λ magneettivuon tiheys B tesla T kg / (s²·A) (= Wb/m² = V·s/m²) Muita johdannaisyksiköitä Muita johdannaisyksiköitä Muita johdannaisyksiköitä Muita johdannaisyksiköitä Muita johdannaisyksiköitä sähkövuon tiheys D coulombi neliömetriä kohti C / m² A·s / m² sähkövaraustiheys ρ coulombi kuutiometriä kohti C / m³ A·s / m³ ominaisvastus eli resistiivisyys ρ ohmimetri Ωm kg·m³ / (s³·A²) konduktiivisuus eli sähkönjohtavuus σ S/m s³·A² / (kg·m³) = 1/(Ωm) reluktanssi, magneettivastus Rm 1/H s²·A² / (kg·m²) = A/(V·s) permittiivisyys ε F/m A·s/(V·m) = C²/(N·m²) permeabiliteetti μ H/m V·s/(A·m) = T·m/A sähkökentän voimakkuus E voltti metriä kohti V/m kg·m / (s³·A) magneettikentän voimakkuus , magnetoituma H ampeeri metriä kohti A/m sähkövirran tiheys J ampeeri neliömetriä kohti A/m² magneettinen momentti μ, m ampeerineliömetri A·m² J/T Lisäyksiköistä johdettuja yksiköitä Lisäyksiköistä johdettuja yksiköitä Lisäyksiköistä johdettuja yksiköitä Lisäyksiköistä johdettuja yksiköitä Lisäyksiköistä johdettuja yksiköitä sähköenergia E, W kilowattitunti kWh 3,6 MJ sähkövaraus Q ampeeritunti Ah 3 600 As = 3 600 C Muita yksiköitä Muita yksiköitä Muita yksiköitä Muita yksiköitä Muita yksiköitä loisteho Q vari var (V·A, ei W!) näennäisteho S volttiampeeri VA (V·A, ei W!) == Katso myös == * Sähköyksiköt * Sähköisten suureiden analogiat == Lähteet == * === Viitteet === === Huomautuksia === Luokka:Sähkötekniikka Luokka:Sähkömagnetismi
Zibane Ngozi

Zibane Ngozi (s. 31. lokakuuta 1992) on botswanalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Ngozi juoksi Rabatin Afrikan kisoissa 2019 avausosuuden Botswanan joukkueessa, joka voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi kolmannen osuuden Botswanan joukkueessa, joka saavutti pronssia uudella Afrikan ennätysajalla 2.57,27. Ngozi sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2022. Hän juoksi lisäksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä, jonka loppukilpailussa Botswana voitti toisella kokoonpanolla kultaa, Hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Botswanan pitkän viestin joukkueeseen Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi toisen osuuden Botswanan hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Ngozi juoksi 400 metrin ennätyksensä 45,13 Francistownissa 16. kesäkuuta 2021. == Lähteet ja huomautukset== Luokka:Botswanalaiset pikajuoksijat Luokka:Botswanalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bayapo Ndori

Bayapo Ndori (s. 20. kesäkuuta 1999) on botswanalainen pikajuoksija, jonka päälaji on 400 metrin juoksu. Ndori juoksi vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kolmannen osuuden Botswanan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia uudella Afrikan ennätysajalla 2.57,27. Hän saavutti St Pierren Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2022 hopeaa 400 metrillä ajalla 45,35 ja juoksi kolmannen osuuden Botswanan kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän juoksi 400 metrin alkuerissä ennätyksensä 44,87 ja sijoittui loppukilpailussa kuudenneksi ajalla 45,29. Hän kuului myös kuudenneksi sijoittuneeseen Botswanan pitkän viestin joukkueeseen. Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän juoksi ankkuriosuuden Botswanan hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti 400 metrin välieräjuoksun. Maaliskuussa 2024 käydyissä Afrikan kisoissa hän saavutti hopeaa sekä miesten että sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä. Sseuraavassa kuussa hän voitti World Athletics Relays -kilpailuissa kultaa miesten 4 × 400 metrin viestissä. Kesäkuisissa Doualan Afrikan- mestaruuskilpailuissa hän saavutti pitkässä viestissä pronssia. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Botswanan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa Afrikan ennätysajalla 2.54,53. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. == Lähteet == Luokka:Botswanalaiset pikajuoksijat Luokka:Botswanalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lidio Andrés Feliz

Lidio Andrés Feliz (s. 26. kesäkuuta 1997) on dominikaanilainen pikajuoksija. Feliz karsiutui 400 metrin alkuerissä Pan-Amerikan kisoissa 2019. Hän saavutti samana vuonna sotilaiden maailmankisoissa pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Dominikaanisen tasavallan hopeajoukkueessa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti Ibero-Amerikan-mestaruuden 400 metrillä ennätyksellään 44,64 ja 4 × 400 metrin viestissä La Nuciassa toukokuussa 2022. Eugenen MM- kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ensimmäisen osuuden. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Feliz juoksi 200 metrin ennätyksensä 20,33 Santo Domingossa 27. maaliskuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset pikajuoksijat Luokka:Dominikaanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauri Suosalo

Lauri Olavi Suosalo (aik. Finni), (vuoteen 1906 Finni, 29. heinäkuuta 1904 Messukylä – 18. helmikuuta 1972 Tampere)Suosalo Lauri Olavi, Kalevankankaan hautausmaa, Tampere, kortteli 014, viitattu 22.11.2024 oli 1920-luvulla Neuvostoliittoon loikannut kommunisti, joka kävi Neuvostoliitossa punaupseerikoulun ja palasi Suomeen. Suomessa hänet vangittiin lähes välittömästi vuonna 1931, jonka jälkeen hän oli vuoteen 1937 asti vankeudessa. Sodan jälkeen hän toimi Tampereella kommunistisessa liikkeessä, kunnes erotettiin puolueesta 1949 mahdollisen sodanaikaisen Suomen valtiollisen poliisin kanssa olleen yhteistyön vuoksi. == Elämä == Lauri Suosalo oli johtavia kommunisteja Vaasassa ennen vuotta 1926, jolloin lähti Neuvostoliittoon. Ammatiltaan hän oli Vaasassa konepuuseppä. Kommunistisen toimintansa hän aloitti vuonna 1919, jolloin hän liittyi Sosialistisen nuorisoliiton Vaasan osastoon, jossa toimi myöhemmin johtokunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Vuosina 1923−1926 hän oli Suomen metallityöntekijäin liiton johtokunnassa. Suosalo suoritti siellä punaupseerikoulun, jossa käytti nimeä Martti Salo, ja komennettiin Suomeen 1931 ja tuli pidätetyksi Salmissa Laatokan Karjalassa samana vuonna ollessaan palaamassa takaisin Suomesta Neuvostoliittoon. Hänet tuomittiin kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksen valmistelusta. Vapauduttuaan hän muutti Vaasasta Tampereelle ja toimi mm. Työväen Kesäkodin ohjelmatoimikunnassa vv. 1937−1939. Hän oli sodan aikana turvasäilössä ja komennettiin asepalveluun Pärmin pataljoonaan, mutta joutui pienemmän ryhmän mukana aluksi Karjalankannakselle. Siellä Valpon suorittamassa kuulustelussa Suosalo myönsi 19.3.1942, että on "tavallaan katkaissut sillat jo takanaan aikanaan kertomalla kuulustelupöytäkirjaan enemmän kuin puolueen jäsenen olisi sallittu tehdä". Sodan jälkeen hän toimi vuosina 1945−1946 SNS-seuran puheenjohtajana Suomessa ja 1946−1950 Lenin- museon museonhoitajana. Vuosina 1947−1950 hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen SKDL:n listoilta. Lauri Suosalon epäiltiin olleen yhteydessä sodan aikana Valtiolliseen poliisiin (Valpo), ja hänet erotettiin SKP:stä ja Lenin-museon hoitajan paikalta sodan jälkeen vuonna 1949. == Perhe == Hänen isänsä oli Suomen sisällissodan aikana Pietarsaaren teloituksissa ammuttu entinen kansanedustaja Kalle Suosalo ja veljet näyttelijä ja teatterinjohtaja Martti Suosalo ja kansanedustaja Vilho Suosalo. Lauri Suosalo oli naimisissa Anna Reetta Kilpeläisen (1910−1988) kanssa. Hänkin oli kaksi kertaa vangittuna poliittisista syistä 1930-luvulla". == Lähteet == Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Punaupseerit Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Pulau Ketam

Pulau Ketam () on saari Malesiassa. Ensimmäiset asutukset saarelle perustettiin 1870-luvulla. Saarella on kaksi suurempaa kylää: Pulau Ketam ja Sungai Lima. Lisäksi saarella on kolme pienempää kalastajakylää: Jalan Besar, Sungai Dalam ja Bagan Teochew. Suurin osa asukkaista on kalastajia ja kalaravintoloiden toimijoita. Saari on vuorovesivyöhykkeellä, ja mangrove muodostaa saaren pääkasvillisuuden. Nousuveden aikana saari on veden alla, joten saaressa sijaitsevat talot ovat 1-10 metriä pitkien puisten paalujen päällä. Pääväylät ovat kapeita betonoituja jalkakäytäviä, mutta asuinalueilla on edelleen vanhoja huteria puusiltoja. Saarella ei ole autoja, ja polkupyörä on pääasiallinen kulkuväline kylissä. Kylien välillä pääsee kulkemaan ainoastaan veneellä. Saaresta pääsee mantereelle päivittäisillä lauttayhteyksillä Port Klangiin. Saarella on noin 10 000 asukasta, joista 95 prosenttia on kiinalaisia, 4 prosenttia malesialaisia ja 1 prosentti intialaisia. Saaren pääelinkeino on kalastus, mutta saari on myös turistikohde. == Lähteet == Luokka:Malesian saaret Luokka:Selangor
Anabel Medina (yleisurheilija)

Anabel Medina Ventura (s. 15. joulukuuta 1996) on dominikaanilainen pikajuoksija. Medina saavutti Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2018. Hän saavutti 2021 sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä pronssia World Athletics Relays -kilpailuissa sekä hopeaa Tokion olympialaisissa, jossa hän juoksi kolmannen osuuden. Medina juoksi 200 metrin ennätyksensä 23,36 Medellinissä 29. huhtikuuta 2017 ja 400 metrin ennätyksensä 51,74 Huelvassa 3. kesäkuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset pikajuoksijat Luokka:Dominikaanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eneda Tarifa

Eneda Tarifa (s. 30. maaliskuuta 1982) on albanialainen laulaja ja juontaja. Hän osallistui vuonna 2002 albanialaiseen Festivali i Këngës -laulukilpailuun kappaleella Qëndroj. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Albanian suurimmassa laulukilpailussa Kënga Magjikessa kappaleella Rreth zjarrit tënd. Vuonna 2007 hän osallistui jälleen Festivali i Këngësiin kappaleella E para letër. Vuonna 2010 hän voitti Top Fest -laulukilpailun kappaeella Me veten ja työskenteli tuon jälkeen Top Channel -kanavan ohjelman Portokalli juontajana. Joulukuussa 2015 Tarifa voitti Festivali i Këngës -laulukilpailun kappaleella Përrallë ja valikoitui näin Albanian edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun, jossa hän esitti kappaleesta englanninkielisen version Fairytale. Kappale sijoittui Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 16.:ksi eikä päässyt finaaliin. Vuonna 2018 Tarifa toimi Albanian The Voice Kidsin tähtivalmentajana.http://thevoice.top-channel.tv/index.php/shekulli- eneda-tarifa-trajnere-ne-the-voice-kids/ ==Lähteet== *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-albania-eneda-tarifa-fairytale/ *https://eurovision.tv/participant/eneda-tarifa === Viitteet === Luokka:Albanialaiset laulajat Luokka:Juontajat Luokka:Albanian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mantsurianlaikkuköynnös

Mantsurianlaikkuköynnös eli mantšurianlaikkuköynnös (Actinidia polygama) on puuvartinen kesävihanta köynnöskasvi, jota voidaan viljellä koriste- ja marjakasvina. Se muistuttaa paljon samalta seudulta kotoisin olevaa kiinanlaikkuköynnöstä (Actinidia kolomikta), johon verrattuna lajilla lehtilavan tyvi on suippo tai pyöreä, ei herttamainen. Mantsurianlaikkuköynnöksen varren ydin on umpinainen. Laji esiintyy luonnonvaraisena Aasiassa, Itä-Kiinan, Koillis-Kiinan, Korean, Japanin ja Venäjän Kaukoidän Primorjen alueella.Plants of the World Online 2021: Actinidia polygama (Siebold & Zucc.) Planch. ex Maxim. Viitattu 25.12.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mantsurianlaikkuköynnös – Actinidia polygama Luokka:Laikkuköynnökset
Pierre-Jakez Hélias

Pierre Jacques Hélias eli Pierre-Jakez Hélias, bretoniksi: Pêr-Jakez Heliaz (17. helmikuuta 1914 Pouldreuzic, Finistère, Ranska – 13. elokuuta 1995 Quimper, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja kääntäjä sekä bretagnelainen aktivisti. Hän kirjoitti sekä ranskaksi että bretoniksi . Helias oli tuotteliain bretagnelaisen kulttuurin kertoja. Hänen maineikas teoksena Le Cheval d'Orgeuil ilmestyi ensin vuonna 1974 aikakauslehdessä ranskaksi ja bretoniksi ja vuonna 1975 ranskaksi kirjana. Valtavan myyntimenestyksen saanut kirja käännettiin 20 kielelle, ja Claude Chabrol ohjasi siihen perustuvan elokuvan Taipumattomat (Le Cheval d'orgueil, 1980). Helias piileskeli toisen maailmansodan aikana saksalaisilta miehittäjiltä, ja samaan aikaan hän keräsi bretagnelaista kansanperinnettä ja haastatteli ihmisiä, tutki murteita, pukeutumista ja musiikkia. Hän ei itse saanut kouluaikana puhua bretonia, mikä jätti häneen pysyvän katkeruuden jäljen. Häntä on arvosteltu menneisyyden nostalgisoinnista. Hän oli kuitenkin perustamassa monia bretagnelaisia juhlia, erityisesti Quimperin festivaalia. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Bretagnelaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Alexander Ogando

Alexander Ogando (s. 3. toukokuuta 2000) on dominikaanilainen pikajuoksija. Ogando voitti Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian alle 23-vuotiaiden mestaruuden 200 metrin juoksussa 2021. Hän saavutti samana vuonna sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä pronssia World Athletics Relays -kilpailuissa sekä hopeaa Tokion olympialaisissa, jossa hän juoksi ankkuriosuuden. Hän saavutti Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa kultaa 200 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä sekä hopeaa 4 × 100 metrin viestissä 2022. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi kolmannen osuuden. 200 metrillä hän juoksi välierissä Dominikaanisen tasavallan ennätyksen 19,91 ja sijoittui loppukilpailussa viidenneksi. Hän voitti Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa kultaa 200 metrillä 2023. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi. Ogandon ennätys 100 metrillä on 10,09 (NR) (Bayaguana 2022), 200 metrillä 19,91 (NR) (Eugene 2022) ja 400 metrillä 44,68 (Chorzów 2022). == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset pikajuoksijat Luokka:Dominikaanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1925

Suomen vuoden 1925 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Kuopiossa Väinölänniemen jäällä 14.-15. helmikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Kaikki parhjaat suomalaisluistelijat eivät osallistuneet Kuopion kisoihin, sillä Clas Thunberg, Yrjö Päivinen ja Viljo Kanerva osallistuivat samaan aikaan Oslossa käytyihin kansainvälisiin pikaluistelukisoihin. Mestaruus ratkesi sijalukupistein. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Uuno Pietilä 48,4 4 9.03,9 1 2.34,8 1 19.08,4 1 7 2 Julius Skutnabb 48,6 6 9.17,1 3 2.35,2 2 19.45,6 3 14 3 Toivo Ovaska 47,6 3 9.26,3 4 2.36,0 3 20.23,0 5 15 4 Viljo Eerola 50,4 7 9.13,8 2 2.40,3 6 19.31,4 2 17 5 Lauri Helander 47,4 1 9.54,3 7 2.38,1 4 21.04,3 6 18 6 Alfred Jokinen 48,5 5 9.33,3 5 2.40,4 7 20.19,6 4 21 7 Matti Venäläinen 47,5 2 9.42,0 6 2.40,0 5 - - - == Lähteet == * Competition: Finnish Allround Championships 1925 === Viitteet === Luokka:Vuoden 1925 pikaluistelu Luokka:Kuopion urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Yli-Rosti

Yli-Rosti on Vihdissä, Uudellamaalla sijaitseva maatila ja yksi Härköilän kylän vanhoista kantataloista. Tila tunnetaan jo 1500-luvulta. Tila sijaitsee noin 2 kilometriä Nummelan asemalta. == Historia ja arkkitehtuuri == Rostin kantatalo jaettiin kahtia Yli-Rostiksi ja Ali-Rostiksi isojaon yhteydessä vuonna 1786. Tila oli Lindgrenin suvun omistuksessa vuodesta 1630 vuoteen 1999, jolloin Yli-Rosti siirtyi suvun ulkopuolelle. Tilan kaksikerroksisen päärakennuksen vanhin osa on rakennettu 1700-luvulla. 1840-luvulla rakennusta laajennettiin, jolloin sisääkäynti siirrettiin rakennuksen keskelle. Päärakennuksen merkittävimpiä yksityiskohtia ovat yläkerran salin kattomaalaukset. 1900-luvun alussa päärakennuksen veranta korotettiin kaksikerroksiseksi. Ikkunat on entisöity 6-ruutuisiksi 1990-luvulla. Tilan pihapiirissä on myös kivinavetta vuodelta 1908. Navetta on rakennettu Maanviljelysseuran tyyppipiirustusten mukaan. Tilan vanhimmat talousrakennukset ovat aitta vuodelta 1864 ja sepän paja vuodelta 1871. Aitan katolla on vanha vellikello ja sepän pajaa on jatkettu liiterillä ja saunalla 1954. == Lähteet == Luokka:Suomen maatilat Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Fighting Demons

Fighting Demons on yhdysvaltalaisen räppäri Juice Wrldin neljäs studioalbumi ja toinen postuumisti julkaistu studioalbumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta 2021 Grade A Productionsin ja Interscope Recordsin kautta. == Kappaleet == # Burn – 3.37 # Already Dead – 3.51 # Cigarettes – 3.47 # You Wouldn’t Understand – 2.51 # Sometimes – 4.19 # Wandered To LA – 3.09 (feat. Justin Bieber) # Eminem Speaks – 2.13 # Rockstar In His Prime – 3.01 # Doom – 3.37 # Go Hard 2.0 – 3.34 # Juice WRLD Speaks – 1.29 # Not Enough – 2.52 # Feline – 3.32 (feat. Polo G & Trippie Redd) # Relocate – 3.28 # Juice WRLD Speaks 2 – 3.11 # Until The Plug Comes Back Around – 2.54 # From My Window – 3.07 # Girl Of My Dreams – 3.46 (feat. Suga) # Feel Alone – 3.50 # Go Hard – 2.14 # My Life In A Nutshell – 3.10 # Rich and Blind – 3.48 # Legends – 3.12 == Julkaisu == 11\. marraskuuta 2021 Grade A Productions julkisti yhdessä Juice Wrldin äidin Carmela Wallacen kanssa albumin, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021. Albumin johtava single ”Already Dead” julkaistiin 12. marraskuuta 2021, ja se ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 20. Toinen single, ”Wandered to LA”, julkaistiin 3. joulukuuta 2021, ja se ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 49. Albumi ylsi Billboard 200 -listan sijalle 2. Aikaisemmatkin Juice Wrldin albumit ovat yltäneet listalle viiden parhaan joukkoon. Albumille on lisätty myöhemmin ”Cigarettes”, ”Go Hard 2.0”, ”Sometimes”, ”Rich And Blind” ja ”Legends”, joista kaksi viimeisintä oli julkaistu jo vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Juice Wrldin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Briana Williams

Briana Williams (s. 21. maaliskuuta 2002) on jamaikalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestin olympiavoittaja. Williams voitti Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 kultaa 100 metrillä ajalla 11,16 ja 200 metrillä nuorten Jamaikan ennätysajalla 22,50. Hän juoksi 100 metrin alle 20-vuotiaiden maanosaennätyksen 11,02 Albuquerquessa kesäkuussa 2019. Hän voitti samana vuonna Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian alle 18-vuotiaiden mestaruuden 100 metrin juoksussa. Alle 20-vuotiaiden Pan- Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti 2019 kultaa 100 metrillä ja hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Williams juoksi vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa avausosuuden Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa maan ennätysajalla 41,02. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 60 metrin juoksussa kuudenneksi ennätyksellään 7,04. Sekä Eugenen MM-kilpailuissa 2022 että Budapestissa 2023 hän juoksi alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa sai toisella kokoonpanolla hopeaa. Williams juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,94 Kingstonissa kesäkuussa 2022 ja 200 metrin ennätyksensä 22,50 Tampereella nuorten MM-kisoissa 2018. == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset pikajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irjalan kartano

Irjalan kartano (ruots. Irjala gård) on entinen säteriratsutila Vihdissä, Uudellamaalla. Kartano muodostettiin vuonna 1621. Kartanon 1760-luvulla rakennettu päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1894. == Historia == Irjalan kartano perustetiin säteriksi vuonna 1621. Säteriratsutilaksi tila muodostettiin 1683. Tilan omistajat tunnetaan jo vuodesta 1539 asti, jolloin omistajana oli Lauri Heikinpoika. Heikinpojan suku aateloitiin nimellä Stålhane ja suku omisti tilan aina 1600-luvun loppuun asti. Muita merkittäviä omistajasukuja ovat olleet muun muassa Munck, Melin, von Haartman ja Hiidenheimo. Vuonna 1876 Irjalan kartano myytiin Kyrkstadin Höyrysahaosakeyhtiölle. Yhtiö hakkasi kartanon metsät ja myi tämän jälkeen kartanon eteenpäin. Vuonna 1944 Irjalan kartano jaettiin Hiidenheimon suvun perillisten kesken kolmeksi tilaksi: Irjalaksi, Tömäjäksi ja Pölkkäksi. == Rakennukset == Irjalan kartanon vanha päärakennus rakennettiin 1760-luvulla. Rakennus oli mansardikattoinen ja se edusti kustavilaista herraskartanotyyliä. Vanha päärakennus tuhoutui tulipalossa 1894. Tilan nykyinen päärakennus on matala 1969 valmistunut omakotitalo. Kartanon pihapiirissä oli myös muun muassa 1800-luvun alussa valmistunut tilanhoitajan asunto, navetta, talli, vaunusuoja ja aittoja. Tilanhoitajan asuntoa käytettiin päärakennuksena tulipalon jälkeen, mutta se purettiin 1971. Navetta on tiilipilarirakenteinen ja hirsirunkoinen. Se on valmistunut 1910-luvun vaihteessa. Talli ja vaunusuoja ovat 1800-luvulta. Neljästä aitasta kaksi on pitkänurkkaisia aittoja, joiden lisäksi on vielä liha-aitta ja jauhoaitta. Talouskeskukseen on myös kuulunut kolmas asuinrakennus, joka toimi terveyskylpylänä ja lasten kesäsiirtolana. Tämä 1800-luvulla valmistunut sanatorioksikin kutsuttu rakennus siirrettiin 1900-luvun vaihteessa muualle. == Lähteet == Luokka:Vihdin kartanot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Remona Burchell

juoksi vain alkuerissä Remona Burchell (s. 15. syyskuuta 1991) on jamaikalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestin olympiavoittaja. Burchell sijoittui 2018 Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrillä kahdeksanneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisisa hän juoksi alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän juoksi niin ikään alkuerissä Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka tällä kertaa saavutti loppukilpailussa hopeaa. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän juoksi kolmannen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Burchell voitti NCAA:n mestaruuden ulkoradoilla 100 metrillä 2014 sekä sisäradoilla 60 metrillä 2014 ja 2015. Burchellin ennätys 100 metrillä on 11,03 {Jacksonville 2014), 200 metrillä 23,40 (Kingston 2021) ja sisäradoilla 60 metrillä 7,08 (Lexington 2015). == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Jamaikalaiset pikajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kotkaniemen kartano

Kotkaniemen kartano on Vihdissä, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1660 muodostettu entinen säteriratsutila. Kartanon empiretyylinen päärakennus on 1800-luvulta. == Historia == Kotkaniemen kartano on muodostettu noin vuonna 1660. Tila nautti säterivapautta vuodesta 1663 vuoteen 1682, jolloin siitä muodostettiin säteriratsutila. Kartanon omisti vuodesta 1666 luutnantti Johan Stålhane. 1700-luvulla Kotkaniemen on omistanut Stålhane -suvun lisäksi myös paroni Ulrik von Duben, kamreeri Karl Gustaf Arnkihl, inspehtori Karl Collin ja majuri Abraham Nohrström. Senaattori Lars Sackleen osti Kotkaniemen kartanon vuonna 1836 ja nykyinen päärakennus rakennettiin hänen aikana. Myöhempiä omistajia ovat olleet muun muassa kenraalimajuri Fridolf Maxmontan, kenraali Kasten de Pont ja kamariherra Hjalmar Linder. Kartanon empire- tyylistä päärakennusta on arvioitu C.L. Engelin tai hänen oppilaansa suunnittelemaksi. == Lähteet == Luokka:Vihdin kartanot Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Macaon hallintojohtaja

Macaon hallintojohtaja (, ) on Kiinalle kuuluvan Macaon erityisalueen hallituksen johtaja. Virkaa edelsi Macaon kuvernööri, joka johti Portugalin Macaota. Macaon peruslain mukaan hallintojohtaja käyttää ylintä toimeenpanevaa valtaa kaupungissa. Nykyinen hallintojohtaja Ho Iat Seng valittiin tehtäväänsä 25. elokuuta 2019. == Luettelo hallintojohtajista == Kuva Nimi Virassa Puolue Edmund Ho 20. joulukuuta 1999 – 19. joulukuuta 2009 sit. Fernando Chui 20. joulukuuta 2009 – 19. joulukuuta 2019 sit. Ho Iat Seng 20. joulukuuta 2019– sit. == Lähteet == *
Canpack

Canpack (joskus myös Can-Pack) on Puolasta lähtöisin oleva elintarvikepakkauksia valmistava yritys. Yrityksen päätuotteita ovat juoma- ja säilyketölkit, lasipullot ja metalliset pullonkorkit. Canpack on perustettu vuonna 1992 ja ensimmäinen tuotantolinja käynnistyi vuonna 1994. Canpackilla on tehtaita 16 maassa. Suomessa Canpackia edustaa CANPACK Finland Oy. Yrityksellä on vuonna 2011 perustettu juomatölkkejä valmistava tehdas Hämeenlinnassa. == Lähteet == *Canpack Groupin kotisivut *Giorgi Global Holdings, Inc. kotisivut === Viitteet === Luokka:Puolalaiset yritykset
Agnete Johnsen

Agnete Kristin Johnsen Saba, tunnetaan myös taiteilijanimellä Agnete (s. 4. heinäkuuta 1994) on norjansaamelainen laulaja, joka on kotoisin Uuniemestä. Hän aloitti uransa laulajana The BlackSheeps -yhtyeessä, jonka jäsenenä hän voitti Melodi Grand Prix Junior -kilpailun vuonna 2008 kappaleella Oro jaska, beana (Be quiet, dog). Saman yhtyeen laulajana hän osallistui Norjan euroviisukarsintana toimineeseen Melodi Grand Prix'in 2011 kappaleella Dance tonight, joka sijoittui karsinnassa toiseksi.http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Norway2011.html Agnete sijoittui vuonna 2013 toiseksi norjalaisessa Stjernekamp- musiikkikilpailussa.https://www.nrk.no/kultur/silya-nymoen-vant- stjernekamp-1.11348108 Hän voitti Norjan Tanssii tähtien kanssa -kilpailun (Skal vi danse) vuonna 2014.https://www.vg.no/rampelys/tv/i/0m3MB/agnete-vant- skal-vi-danse-helt-sykt 27\. helmikuuta 2016 Agnete voitti Norjan euroviisukarsintana toimineen Melodi Grand Prix -kilpailun kappaleella Icebreaker ja edusti näin Norjaa Eurovision laulukilpailussa 2016. Hän sijoittui toisessa semifinaalissa 13:ksi eikä päässyt finaaliin. Agnete on etniseltä taustaltaan saamelainen. Hänen äitinsä on lastenkirjailija Signe Iversen. ==Lähteet== *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-norja-agnete- icebreaker/ *https://eurovision.tv/participant/agnete ===Viitteet=== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Saamelaiset laulajat Luokka:Norjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirkonmäen hautausmaa

Kirkonmäen hautausmaa viittaa seuraaviin: * Kirkonmäen hautausmaa, Kempele * Kirkonmäen hautausmaa, Mikkeli * Kirkonmäen hautausmaa, Vihti.
Rykka

Christina Maria Rieder, taiteilijanimeltään Rykka (s. 13. maaliskuuta 1986) on sveitsiläis-kanadalainen laulaja. Hän syntyi Vancouverissa Kanadassa. Hänen isoisänsä on sveitsiläinen ja hän viettää osan vuodestaan Kanadassa ja osan miehensä luona Sveitsissä. Rykka julkaisi nimellä Christina Maria albumit Straight Line (2010) ja Kodiak (2012), jotka julkaistiin Kanadassa ja Sveitsissä. Rykka valittiin 13. helmikuuta 2016 Die Grosse Entscheidungsshow -musiikkikilpailussa Sveitsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun 2016 kappaleella The Last of Our Kind. Kappale sijoittui Eurovision laulukilpailussa toisen semifinaalin 18.:ksi eli viimeiseksi. ==Diskografia== ===Albumit=== * 2008: Stars & Satellites (nimellä Christina Maria) * 2010: Straight Line (nimellä Christina Maria) * 2012: Kodiak * 2016: Beatitudes ===EP:t=== * 2011: Tide You Over (nimellä Christina Maria) * 2013: Blackie Remixes * 2014: Electric Remixes ===Singlet=== * 2012: Map Inside * 2012: The Brink * 2013: Blackie * 2015: Movies * 2016: The Last of Our Kind * 2016: Bad Boy * 2017: Youth is Wasted ==Lähteet== *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-sveitsi-rykka-the-last-of-our-kind/ *https://eurovision.tv/participant/rykka Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Sveitsiläiset laulajat Luokka:Sveitsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loimaan keskuskoulu

Keskuskoulu on Loimaalla sijaitseva peruskoulun ala-aste, jonka rehtorina toimii lukukaudella 2022–2023 Jussi Tuimala. Koulu sijaitsee Loimaan keskustan kupeessa osoitteessa Kalevalankatu 12. == Lähteet == Luokka:Loimaan peruskoulut Luokka:Keskusta (Loimaa)
Muedan verilöyly

Muedan verilöyly oli Muedan kaupungissa Mosambikissa alueen itsenäisyyttä Portugalin siirtomaavallasta vaatineen mielenosoituksen aikana tapahtunut verilöyly 16. kesäkuuta 1960. Tapahtumat alkoivat portugalilaisten yritettyä pidättää mielenosoituksen johtajat ja lopulta heidän avatessaan tulen heitä vastaan. Verilöylyssä surmaansa saaneiden tarkkaa määrää ei tunneta, mutta ylimmät arviot ovat noin 600 kuollutta. ==Tapahtumat== 16\. kesäkuuta 1960 tuolloin Portugalin siirtomaa Mosambikin Muedan kaupungissa oli kokoontunut Faustino Vanomban ja Kibiriti Diwanen johtama joukko mielenosoittajia, jotka vaativat itsenäisyyttä. Paikallinen piirikunnan portugalilainen johtaja Garcia Soares määräsi mielenosoituksen johtajat pidätettäväksi. Pidätysyritys provosoi väkijoukkoa ja lopulta viranomaiset avasivat tulen mielenosoittajia vastaan. Tulituksessa surmansa saaneiden määrää ei tunneta varmasti. Ylimmät arviot ovat jopa 600 kuollutta. Alemmissa arvioissa on tosin esitetty kuolleita olleen huomattavasti vähemmän. ==Seuraukset== Frelimo piti myöhemmin usein esillä verilöylyä osoittaakseen, kuinka julma portugalilainen siirtomaahallinto järjestön mielestä oli. Verilöyly toimi myös oikeutuksena aseelliselle vastarinnalle alueen itsenäisyyden puolesta. Tapahtumista julkaistiin joitakin silminnäkijäkertomuksia. Alberto Chipande, Mosambikin myöhempi puolustusministeri ja Frelimon jäsen, julkaisi oman kertomuksensa vuonna 1970 Frelimon lehdessä Mozambique Revolution numerossa 43. Yussuf Adam ja Hilário Alumasse Dyuti julkaisivat muiden silminnäkijöiden kertomuksia vuonna 1993 Arquivo-lehden numerossa 14. Brasilialainen elokuvaohjaaja Ruy Guerra teki kertomusten pohjalta tapahtumista elokuvan nimeltä Mueda Memória e Massacre. ==Lähteet== Luokka:Mosambikin historia Luokka:Joukkosurmat Luokka:1960 Luokka:Cabo Delgadon maakunta
Eino Laitakari

Eino Alvar Laitakari, sukunimi vuoteen 1906 Nybergh (3. heinäkuuta 1900 Yläne – 20. huhtikuuta 1978) oli suomalainen majuri ja kirjailija. Eino Laitakarin vanhemmat olivat Helsingin lääninvankilan, Kakolan kuritushuoneen ja Hämeenlinnan kuritushuoneen ja työvankilan johtaja, hovineuvos Vihtori Nybergh (1857–1938) ja Elin Kalm (1857–1930). Hänen veljiään olivat muun muassa geologi, professori Aarne Laitakari ja metsänhoitotieteen professori Erkki Laitakari. Laitakari palveli 1920- ja 1930-luvuilla komppanianpäällikkönä Porin rykmentissä Turussa ja oli vuonna 1927 perustetun Porin rykmentin oman lehden Porilaisen päätoimittajana. Hän kuului 1930-luvun alussa Turun seudun rintamamiesyhdistyksen ja Lapuan liikkeen paikallisiin johtohenkilöihin ja oli syytteessä 1932 Mäntsälän kapinaan osallistumisesta, häntä ei kuitenkaan tuomittu asiasta.Mäntsälän jutussa lopultakin on korkeimman oikeuden päätös annettu, Pohjanmaan Kansa, 14.04.1934, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotViimeisen ryhmän kuulustelut aloitettu Turun hovioikeudessa, Uusimaa, 20.08.1932, nro 92, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPorilainen, Turun Sanomat, 22.12.1927, nro 346, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTurun seudun rintamamiesten yhdistys, Turunmaa, 25.05.1930, nro 119, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Julkaisuja == * Päiwäkäskysuomennoksia: kunink. Porin rykmentin "Majurin toimiston käskykirjasta" (Majors expeditions order book för år 1780 samt 1781, 1782, 1783, 1784, 1785, 1786, 1787 och 1788) sekä kahden tappioluettelon suomennokset vuoden 1788-1790 sodasta. Turku 1931 * Katsaus Porin rykmentin vaiheisiin. Porin rykmentti, Turku 1933 * Lippumies Jaakko Juhana Rothin hävityspartio: Näsijärven ja Ruoveden sissit Suomen sodassa 1808. Otava 1933 * Elämäkerrallisia tietoja Kuninkaallisen Porin rykmentin komentajista. Porin rykmentti, Turku 1934 * Katsaus Ruona Oy:n vaiheisiin. Ruona, Oulu 1949 * Porilaisten kultainen kirja. 1, Kuninkaallinen Porin rykmentti 1626-1810. Entisen Porin rykmentin upseerien kerho, Turku 1961 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Eino Laitakarin kirjoittamia lehtiartikkeleita: * Kun Suomellakin oli siirtomaa, Suomen Kuvalehti, 15.02.1930, nro 7, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Porin rykmentti, Satakunnan Kansa, 14.02.1931, nro 37, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Katsaus Kuninkaallisen Porin Rykmentin vaiheisiin, Porilainen : Porin rykmentin lehti, 01.02.1936, nro 2, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Viipurin maaherra Aksel Stålarm. Kertomus Kaarle X Kustaan aikaisen venäläissodan kynnykseltä, Nuori vartio : KPL:n Viipurin piirin tiedonantolehti, 01.01.1938, nro 4, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Suomalais-eestiläisen Liivinmaan armeijan Itä-Preussin sotaretki vuonna 1678, Varsinais-Suomi, 16.02.1938, nro 38, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Mammeat

Mammeat (Mammea) on pallopuukasvien (Calophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu lähteestä riippuen noin 15–45 lajia. Aiemmin mammeat sijoitettiin klusiakasvien (Clusiaceae) heimoon. == Lajeja == * Mammea africana – afrikanmammea * Mammea americana – amerikanmammea * Mammea angustifolia * Mammea bongo * Mammea eugenioides * Mammea glaucifolia * Mammea megaphylla * Mammea novoguineensis * Mammea odorata * Mammea pseudoprotorhus * Mammea punctata * Mammea sanguinea * Mammea sessiliflora * Mammea touriga * Mammea yunnanensis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mammea *
Holger Blomqvist

Holger Sigurdsson Blomqvist (7. kesäkuuta 1926 Turku – 6. elokuuta 2014 Espoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Blomqvistin vanhemmat olivat pääkonsuli Sigurd Blomqvist ja Margit Wiklund ja puoliso 1957–1985 Sigrid Madeleine Valborg Vivika Lindeman. Blomqvist osallistui lukiolaisena jatkosotaan ja tuli ylioppilaaksi sodan jälkeen. Diplomi-ekonomiksi hän valmistui Hankenilta 1948, mutta suoritti vielä vuonna 1950 vuorialan insinöörin tutkinnon Ruotsissa. Seuraavana vuonna hän meni myynti-insinööriksi ruotsalaisen Hällefors Bruks -yrityksen saksalaiseen terästä, selluloosaa ja voimapaperia vieneen myyntiyhtiön palvelukseen. Ruotsiin 1953 palattuaan Blomqvist toimi vuoteen 1956 Boforsilla, josta hän siirtyi Boforsin suomalaisen tytäryhtiön varatoimitusjohtajaksi. Vuodesta 1960 alkaen hän oli Suomen Bofors Oy:n toimitusjohtaja. Blomqvistin johdossa yhtiö laajeni nopeasti, henkilöstön määrä viisinkertaistui 1970-luvun lopulle ja liikevaihto kasvoi neljästä miljoonasta markasta 73 miljoonaan markkaan. Suomen Boforsin siirryttyä 1986 Uddeholmin omistukseen Blomqvist toimi vuoteen 1988 Oy Uddeholm Ab -yhtiön toimitusjohtajana Suomessa ja sen jälkeen yhtiön hallituksessa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1980. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Karsinnat Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2019

Vuoden 2019 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen yksi kisapaikka ratkaistiin edellisen kesän B-sarjan ryhmien voittajien välisellä play off -sarjalla, jossa ensiksi kaksi voittoa saavuttanut nousi pääsarjaan. Karsintaan osallistuivat Itävalta ja Liettua. Ottelupaikkana oli Itävallan Wiener Neustadt. Isäntäjoukkue lunasti kisapaikan ylivoimaisesti suoraan kahdessa pelissä. Ottelut pelattiin 29.-30. kesäkuuta 2018. ==Karsintaottelut== kotijoukkue Tulos vierasjoukkue 10-0 3-25 ==Lähteet== * Turnausohjelma Karsinnat 2019 Luokka:Vuoden 2018 baseball Luokka:Itävallan urheilutapahtumat Luokka:Wiener Neustadt
École du Louvre

École du Louvre on taidehistoriaa opettava julkinen ranskalainen korkeakouluDécret n°97-1085 du 25 novembre 1997 relatif à l'Ecole du Louvre, joka sijaitsee Pariisissa Louvren palatsissa. Vuonna 1882 Louvren museon erääseen siipeen perustettu laitos, jonka tarkoituksena oli alun perin tutkia arkeologiaa, ympäristöä ja taidetta, perustettiin vuonna 1920 kattamaan koko taidehistorian ala, joka on yhä nykyäänkin taiteen tutkimuksen perustaLes services de l'administration centrale Direction des musées de France. Se on organisatorisesti ja hallinnollisesti riippuvainen Ranskan kulttuuriministeriöstä, ja se on ollut julkinen elin vuodesta 1997L’école du Louvre multiplie les doubles diplômes. == Kuuluisia valmistuneita == * Rémi Bezançon, ranskalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja * Chantal Chawaf, ranskalainen kirjailija ja feministi * Hedi Slimane, ranskalainen valokuvaaja ja muotisuunnittelija * Agnès Varda, ranskalainen elokuvantekijä == Lähteet == * École du Louvre kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Pariisin koulutus
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen C-sarja 2018

Baseballin C-sarjan EM-karsinnat pelattiin 23.-28. heinäkuuta 2018 Ashbournessa, Irlannissa ja Kropyvnytskyissa, Ukrainassa. Viisi parasta joukkuetta nousi karsintojen B-sarjaan kesäksi 2019. == Irlannin lohko == joukkue Ot. V H AVG 4 4 0 1.000 4 3 1 .750 Suomi 4 2 2 .500 4 1 3 .250 4 0 4 .000 Loppuottelu: Irlanti - Kreikka 12–2 == Ukrainan lohko == joukkue Ot. V H AVG 4 4 0 1.000 4 2 2 .500 4 2 2 .500 4 2 2 .500 4 0 4 .000 Loppuottelu: Ukraina - Romania 3–2 Molempien lohkojen 2 parasta sekä Suomi nousivat B-sarjan karsintoihin kaudelle 2019. ==Lähteet== * Irlannin lohkon ottelut * Ukrainan lohkon ottelut C-2018 Luokka:Vuoden 2018 baseball Luokka:Irlannin urheilu Luokka:Ukrainan urheilutapahtumat Luokka:Kirovohradin alue