EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sunn O)))

Sunn (tyyliteltynä Sunn O))) , lausutaan sun) on amerikkalainen drone doom -yhtye, jossa soittavat Stephen O'Malley ja Greg Anderson. Alun perin yhtye perustettiin tribuutiksi drone metalin pioneereille, Earthille. Sunn O))) on nimetty Sunn amplifiers -vahvistinvalmistajan mukaan. Sunn O))):n tavaramerkki on äärimmäisen hitaat ja raskaat kitarat, joiden ääntä kiertämällä yhtye luo omalaatuiset äänimaisemansa. Kappaleissa ei ole rumpuja tai tunnistettavaa rytmiä, ja se on sukua enemmän ambient-musiikille kuin perinteiselle doom metalille. Keikoilla soittaessaan yhtye pitää päällään hupullisia kaapuja. ==Diskografia== ===Demot=== *The Grimmrobe Demos (demo 1998, CD 2000, 2xPLP 2003, 2xLP 2004) ===EP:t=== *Veils It White (12" 2003) *Cro-Monolithic Remixes for an Iron Age (12" 2004) *Candlewolf of the Golden Chalice (12" 2005) *Oracle (12", CD & 2XCD 2007) ===Albumit=== *ØØ Void (CD 2000, 2xLP 2003) *Flight of the Behemoth (CD & 2xLP 2002) *White1 (CD & 2xLP 2003) *White2 (CD & 2xLP 2004) *Black One & Solstitium Fulminate (2xCD 2005, 2000 levyn painos) *Black One (CD 2005, 2xLP 2006) *Monoliths & Dimensions (2009) *Kannon (2015) *Life Metal (2019) *Pyroclasts (2019) ===Livealbumit=== *The Libations of Samhain (live CD 2003) *Live White (live 2xCD 2004) *Live Action Sampler (2xCD 2004) *La Mort Noir dans Esch/Alzette (1000 levyn painos, myytiin 2006 kiertueella) (2006) *Dømkirke (live 2xLP 2008) ===Split-albumit=== *Angel Coma (rajoitettu split-LP Earth-yhtyeen kanssa) (LP 2006) *Altar (Borisin kanssa, CD 2006, 2×CD 5000 kpl painos 2006, 3×LP 2007) *Rampton (Lee Dorrianin ja Justin Greavesin kanssa nimellä Teeth of Lions Rule the Divine) ===Singlet=== *The Horn And The Spear (EMS Remix) (digitaalinen julkaisu, 2004) ===Boksit=== *WHITEbox (4xLP White-albumien uudelleenjulkaisuboksi, 450 kappaleen painos) (2006) ==Aiheesta muualla== * Southern Lord Records * * Luokka:Yhdysvaltalaiset doom metal -yhtyeet Luokka:Avantgardemetalliyhtyeet
Katariina Tuohimaa

Katariina Tuohimaa (s. 28. huhtikuuta 1988 Helsinki) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut tenniksen maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 730 ja nelinpelissä sijalle 481. Nelinpelissä hän on voittanut viisi ITF-turnausta. Huhtikuussa 2006 hän edusti Suomea Fed Cupissa Plovdivissa. Suomi pelasi tuolloin Eurooppa-Afrikan I-ryhmässä. Tuohimaa kuitenkin hävisi kaikki kolme kaksinpeliään ja kolme nelinpeliään. Hän valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta joulukuussa 2006. Hän opiskeli Texasin kristillisessä yliopistossa mainontaa ja markkinointia valmistuen kandidaatiksi. Opiskeluaikanaan hän pelasi tennistä ylimmällä yliopistotasolla. Hänen seuransa on helsinkiläinen Smash-Tennis, jossa häntä valmensi syyskuusta 2006 alkaen Jussi Koivisto. Tuohimaan aikaisempi valmentaja oli Jukka Tanninen. Tuohimaan isä on entinen jääkiekkoilija Harri Tuohimaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bob Kahn

Robert E. ”Bob” Kahn (s. 23. joulukuuta 1938) on tietojenkäsittelyn ja tietoliikenteen asiantuntija, joka kehitti TCP/IP-protokollan yhdessä Vinton G. Cerfin kanssa. Lawrence Roberts palkkasi Kahnin ARPANETin kehitykseen vuonna 1972. Kahn ja Cerf ovat voittaneet Turing-palkinnon vuonna 2004 ja Japani-palkinnon vuonna 2008. Kahn vakuutti DECin myymään VAX-tietokoneita edullisesti yliopistoille. BSD oli siirretty VAX:lle ja sisälsi tuen TCP/IP:lle, joka toimi Ethernetin kanssa. Kahn perusteli niillä voitavan tutkia hajautettua laskentaa ja että se olisi tulevaisuuden suunta, johon DEC suostui. == Lähteet == Luokka:Internetin kehitykseen vaikuttaneet henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Turing-palkinnon saajat
Espoon Tapiot

Espoon Tapiot r.y. on vuonna 1965 perustettu espoolainen urheiluseura. Seuran lajeina ovat hiihto, soutu ja yleisurheilu. Seuran puheenjohtaja on Esko Kuha. Yleisurheilussa Espoon Tapiot on Suomen parhaimpia seuroja. Se voitti vuonna 2016 Kalevan maljan ja oli seuraluokittelun kolmas. Seura oli myös yleisurheilulisenssien määrässä Suomen suurin seura vuonna 2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Suomalaiset yleisurheiluseurat Tapiot Luokka:Vuonna 1965 perustetut urheiluseurat
Pyhäselän Urheilijat

Pyhäselän Urheilijat (PyU) on vuonna 1945 perustettu pyhäselkäläinen urheiluseura Pohjois-Karjalassa. Seuran lajeina ovat hiihto, jääkiekko, lentopallo, pesäpallo, salibandy ja yleisurheilu. Seuran puheenjohtaja on Maija Törmänen. Keihäänheiton maailmanmestari Aki Parviainen on Pyhäselän Urheilijoiden kasvatti. Seura on saanut Wihurin palkinnon vuonna 2006 työstään urheilun hyväksi. == Yleisurheilu == Yleisurheilussa Pyhäselän Urheilijat on Suomen parhaimpia seuroja (seuraluokittelun seitsemäs 2005). Seuralla on myös merkittävää junioritoimintaa. Vuoden 2011 seuraluokittelussa seura on sijalla 45.Yleisurheilun seuraluokittelu 2011 == Salibandy == Salibandyssa Pyhäselän Urheilijat (Pyhis) pelaa kakkosdivisioonassa. Seurassa myös juniorijoukkueita; A-, C-, D-, E- ja F-juniorit. Päätös olla rakentamatta uutta liikuntahallia entisen Pyhäselän kunnan alueelle ”korvamerkityillä” liitosrahoilla oli melkoinen karhunpalvelus mm. salibandyjaostolle, sillä tulevaisuuden näkymät harjoitteluolosuhteiden paranemiseen ovat tällä hetkellä todella heikot, mikä on osaltaan näkynyt myös valmentajien siirtymisessä muihin alueen seuroihin.http://www.pyhaselanurheilijat.fi/lehti2010/PYU- lehti_2010_www150.pdf == Lentopallo == Miesten lentopallojoukkue pelasi parhaimmillaan kaudella 1999-2000 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Supersarjassa. Tällä hetkellä lentopallossa toimii vain tyttöjoukkueita E-B –ikäluokissa. Miehet pelasivat Liperi Volleyn kanssa yhdistetyssä joukkueessa kakkossarjassa kaudella 2010-11. Yhtenä joukkueen kotisaleista toimii Reijolan koulu. Syksyllä 2010 joukkue selviytyi Suomen Cupissa aina välieriin saakka. Kauden 2010-11 päätteeksi seurayhdistelmä nousi Lentopallon 1-sarjaan. Sen enempää Liperissä kuin Pyhäselässäkään ei ole ykkössarjan mitat täyttävää salia. Joukkue kuitenkin pelaa tällä hetkellä kotiottelunsa Reijolan koululla ja käyttää kaudesta 2011-12 lähtien nimeä Susiraja Volley, eli lyhemmin SURVO. Joukkueen kotipaikaksi on kuitenkin nimetty Liperi.Lentopalloliiton tulospalvelu == Pesäpallo == Pesäpallossa PyU pelasi enimmäkseen Piirisarjan tasolla aina 1940-luvun lopulta 2000-luvun taitteeseen saakka.Pesäpalloa Pyhäselässä Maakuntasarjassa joukkue käväisi jo 1963 yhden kauden verran ja pelasi myöhemmin kolme kautta vuosina 1996-1998.Pesäpallo 1996 Pesäpallon Maakuntasarja 1997 Pesäpallon Maakuntasarja 1998 Ikämiesten (yli 35 v) SM- turnauksessa PyU on parhaimmillaan sijoittunut neljännelle sijalle.Kontioiden SM 2003 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pyhäselän Urheilijoiden kotisivu *Pyhis.net Luokka:Suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Pyhäselkä Luokka:Joensuulaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Tim Ruskell

Tim Ruskell (s. 1956 Jokohama, Japani) on NFL-joukkue Seattle Seahawksin entinen toimitusjohtaja. Ruskell syntyi Jokohamassa, koska hänen isänsä oli siellä palveluksessa Yhdysvaltain armeijan tukikohdassa. Teini-iän Ruskell vietti Tampassa, Floridassa. Hän valmistui vuonna 1978 University of South Floridasta pääaineenaan viestintä. Luokka:National Football League Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petri Heinänen

Petri Heinänen (s. 18. toukokuuta 1976 Tampere) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Petri Heinänen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Heinäsen liigadebyytti tapahtui 21. toukokuuta 1995 Ilveksen paidassa Kuusysiä vastaan ja hänen ensimmäinen liigamaalinsa syntyi kesäkuussa 1995 FinnPaa vastaan. Heinänen edusti myös Veikkausliigassa pelaavaa Tampere Unitedia, jonka riveissä voitti kahdesti Suomen mestaruuden 2001 ja 2006. Pääsarjatasolla hän on edustanut myös AC Oulua. Hänellä on takanaan 156 Veikkausliiga-ottelua, sekä 9 maalia. A-maajoukkueessa Heinänen on esiintynyt kolme kertaa. Kaudella 2006 Heinänen kärsi loukkaantumisesta, joka piti hänet sivussa pelikentiltä lähes koko kauden. Loppukaudeksi 2007 Heinänen siirtyi AC Oulun riveihin. Tätä ennen hän oli edustanut samalla kaudella Kakkosen KOO-VEE:tä. Vuosina 2009–2012 Heinänen pelasi HIFK:ssa toimien myös viimeisinä kausinaan joukkueen kapteenina. Myös Heinäsen kaksoisveli Pasi Heinänen on entinen jalkapalloilija. ==Saavutukset== *Suomen mestaruus 2001, 2006 **SM-pronssi 2003, 2004, 2005 Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Aho (jalkapalloilija)

Heikki Aho (s. 16. maaliskuuta 1983 Muurame) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa Tampere Unitedia, FF Jaroa ja Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja. Aho on Tampereen Ilveksen kasvatti, mutta hän edusti vuosina 2000–2008 Tampere Unitedia, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2001, 2006 ja 2007. Tampere Unitedissa hän kuului joukkueen avainpelaajiin kaudesta 2003 lähtien. Ahon rooli tamperelaisjoukkueessa kuitenkin pieneni kaudella 2008 ja hän päätti siirtyi kaudeksi 2009 Pietarsaaren Jaroon. Aho allekirjoitti lokakuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen.http://yle.fi/urheilu/lajit/jalkapallo/kotimaa/2010/10/jaron_kapteeni_teki_jatkosopimuksen_2078108.html Marraskuussa 2012 Aho palasi kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvekseen kaksivuotisella sopimuksellahttp://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid;=1007&cntnt01origid;=15&cntnt01returnid;=15. Aho pelasi 244 Veikkausliiga-ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2001, 2006, 2007 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morlokit (sarjakuvat)

Morlokit Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä mutanttiryhmä, joka useimmiten yhdistetään Ryhmä-X:ään. Ryhmän loi käsikirjoittaja Chris Claremont ja taiteilija Paul Smith. Morlokit esiintyivät ensimmäisen kerran Uncanny X-Men- lehden numerossa 169 (toukokuu 1983). Morlokkien ongelmat juontuvat heidän mutanttiperimästään, jonka vuoksi suurin osa ryhmän jäsenistä on fyysisesti epämuodostunut. Välttääkseen normaalin yhteiskunnan aggressiot, morlokit pakenivat New Yorkin Manhattanin alapuolella sijaitseviin viemäreihin. Huolimatta siitä tosiseikasta, että morlokit ovat rauhallinen ryhmä, olennot nousivat usein maan pinnalle keräämään tarvitsemiaan tavaroita tai ruokatarvikkeita. Kuuluisin tällainen tapaus sattui morlokkien johtajan Calliston joutuessa taisteluun Ryhmä-X:n johtajaa Stormia vastaan. Callisto hävisi ottelun ja Stormista tehtiin morlokkien kunniajohtaja. Onnettomien tapahtumien vuoksi alkuperäiset morlokit eivät enää asu New Yorkin viemäreissä (paitsi Murska, joka oli yksi alkuperäisistä). Sen sijaan Lontoossa ja Chicagossa on alkanut esiintyä morlokkipopulaatioita yhä enemmän. Morlokit ovat saaneet nimensä H. G. Wellsin romaanin Aikakoneessa esiintyneiden maanalaisten olentojen, morlokkien mukaan. Luokka:Marvel-universumin ryhmittymät
Perttu Pesä

Perttu Pesä (s. 30. heinäkuuta 1968 Oulu) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja poliitikko. Ensikosketuksen esiintymiseen hän sai jo 2-vuotiaana televisiosarjassa Hanski esiintyen osassa ”Pumpernikkeli”. Myöhemmin hän esiintyi lapsirooleissa muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa. Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksen hän kävi vuosina 1989–1993. Tämän jälkeen hänet kiinnitettiin Hämeenlinnan kaupunginteatteriin, jossa hän näytteli vuosina 1993–1997. Vuodesta 1997 lähtien hän on toiminut freelance- näyttelijänä sekä Tampereen freelance-näyttelijöiden puheenjohtajana. Suuri yleisö muistaa Perttu Pesän muun muassa tv-sarjasta Puhtaat valkeat lakanat, jossa hän näytteli Raikkaan perheen kuopusta Heikkiä. Hän voitti myös teatterivisailun Thilia Thalia vuonna 1999 parinsa Reidar Palmgrenin kanssa. 2000-luvulla Pesä on näytellyt useissa eteläsuomalaisissa teattereissa. Pesä on ollut vuodesta 2001 Vihreiden edustajana Tampereen kaupunginvaltuustossa. Lisäksi hän toimi Tampereen vihreän valtuustoryhmän puheenjohtajana, Tampereen kaupunginhallituksen jäsenenä ja Tampereen kaupunginhallituksen henkilöstöjaoston puheenjohtajana vuosina 2007–2008. Pesä valittiin Tampereen osaamis- ja elinkeinopalveluiden ja sivistys- ja elämänlaatupalveluiden apulaispormestariksi 21. tammikuuta 2009. Pesä toimi Tampereen apulaispormestarina, kunnes siirtyi 1. joulukuuta 2011 kaupungin perustaman tapahtumatoimiston projektijohtajaksi. Uutena apulaispormestarina aloitti Olli-Poika Parviainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Perttu Pesän kotisivut * Pesän kotisivut niille, joiden selain ei tue ääkkösiä Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tajunta (sarjakuvahahmo)

Tajunta () eli Elisabeth (joskus myös Elizabeth) ”Betsy” Braddock on Marvel Comicsin supersankari, joka yhdistetään yleensä Kapteeni Britannian ja Ryhmä-X:n kanssa. Hän on mutantti, jolla on telekineettisiä taitoja ja loistavat lähitaistelutaidot. Aiemmin hänellä oli myös telepaattisia taitoja. Tajunnan loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä Herb Trimpe, ja hänen ensimmäinen esiintymisensä oli vain Britanniassa julkaistussa sarjakuvassa Captain Britain #8 (joulukuu 1976). Hän oli aluksi veljensä Kapteeni Britannian tukihahmo ja lyhyen aikaa korvasi tämän Kapteeni Britanniana. Uncanny X-Menin numerossa #213 Tajunta liittyi Ryhmä-X:ään. Tämän jälkeen superroistoryhmä nimeltä Käsi kidnappasi hänet ja Mojon avustuksella vaihtoi hänen mielensä ja kehonsa salamurhaaja Kwannonin kanssa pelastaakseen Kwannonin hengen. Tajunta yhdistyi Kwannonin ruumiiseen ja sai tämän ninjutsutaidot sekä hyvin monimutkaisen psyykeen. Luokka:Ryhmä-X Luokka:Marvel-universumin mutantit Luokka:Marvel-universumin kamppailulajien harrastajat Luokka:Kuvitteelliset telekineetikot Luokka:Kuvitteelliset mallit
Multiplan

Multiplan oli Microsoftin vuonna 1982 julkaisema taulukkolaskentaohjelma. Multiplan kehitettiin CP/M-käyttöjärjestelmälle, mutta myöhemmin se käännettiin myös MS-DOSille, Xenixille, Macintoshille, Apple II:lle, Commodore 64:lle, Burroughs B-20:lle ja Texas Instruments TI-99/4A:lle. Macintosh 128K:lle käännetty Multiplan oli maailman ensimmäinen taulukkolaskentaohjelma, jossa oli graafinen käyttöliittymä. Multiplan hävisi markkinaosuudessa Lotus 1-2-3:lle ja oli pohjana Microsoft Excelille, joka julkaistiin Macintoshille vuonna 1985 ja Microsoft Windowsille vuonna 1987. Luokka:Microsoftin ohjelmistot Luokka:Taulukkolaskenta
Kirjokäki

Kirjokäki (Cacomantis sonneratii) on Etelä-Aasiassa esiintyvä pienikokoinen käkilaji. Lajille on annettu tieteellinen nimi ranskalaisen luonnontieteilijän ja tutkimusmatkailijan Pierre Sonnerat'n mukaan. Nimeäjä oli Pieter Boddaert 1783. == Lähteet == Luokka:Käkilinnut
Kajaanin lentoasema

Kajaanin lentoasema sijaitsee Kajaanin Paltaniemellä noin seitsemän kilometriä Kajaanin keskustasta pohjoiseen. Lentoasemaa alettiin rakentaa vuonna 1939, ja sen ensimmäinen asemarakennus valmistui vuonna 1957. Nykyinen asemarakennus on valmistunut vuonna 1993. Vuoden 1977 kuntaliitokseen saakka lentoasema sijaitsi Kajaanin maalaiskunnan alueella. Kajaanin lentoasema on matkustajamäärältään Suomen kolmanneksitoista suurin lentoasema. Vuonna 2002 lentoaseman kautta kulki 106 000 matkustajaa, mutta matkustajamäärä on sen jälkeen laskenut, ja vuonna 2010 se oli enää noin 66 000. Matkustajamäärä on kuitenkin noussut vuoden 2010 pohjalukemista. Kajaanista on reittilentoja ainoastaan Helsinkiin. Finnair lentää reitillä 1–2 kertaa päivässä, kuluvan sopimuskauden puitteissa vuoteen 2026 saakka. Aiemmin Helsingin-reitillä on operoinut muun muassa Danish Air Transport vuosina 2021–2022. Virolainen lentoyhtiö Estonian Air liikennöi Kajaanin ja Tallinnan välillä vuonna 2012 noin puolen vuoden ajan, kunnes lopetti kannattamattomana. Kenttää käyttävät satunnaisesti ympäri vuoden myös liikelentoyhtiöt sekä yleisilmailukoneet. Lentoaseman ainoa kiitotie 07/25 on 2 499 metriä pitkä. Aiemmin lentoasemalla oli myös toinen, poikittainen kiitotie, mutta se on poistettu käytöstä. Kajaanin lentoasemalla tarjottiin lennonjohtopalvelua vuoteen 1990 asti, nykyään vain lennontiedotuspalvelua (Aerodrome Flight Information Service eli AFIS). Nykyään Kajaanissa ei myöskään ole ILSin lisäksi muita radiosuunnistuslaitteita, joten mittarilähestymisen suorittaminen edellyttää GPS-varustusta. Kaksi NDB-majakkaa oli tarjolla vuosina 1957–2003 sekä VOR/DME "KNI" 1995–2015. ILS tarjotaan vain kiitotielle 07 (kiitotien länsipää). Lentoasemalla toimii kahvila Air Cafe, jonka yhteydessä on myös lahjatavarapuoti. Finavia on valinnut Kajaanin lentoaseman vuoden lentoasemaksi kolme kertaa – 1994, 1999 ja 2007. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== Lentoyhtiöt Kohteet Finnair Helsinki ==Matkustajatilastot== Matkustajamäärät Kajaanin lentoasemalla vuosittain Vuosi Kotimaa Ulkomaat Yhteensä Muutos 2005 93 470 5 985 99 455 −4,4 % 2006 87 273 5 464 92 737 −6,8 % 2007 87 061 3 741 90 802 −2,1 % 2008 81 243 3 366 84 609 −6,8 % 2009 70 848 2 552 73 400 −13,3 % 2010 63 980 2 033 66 013 −10,1 % 2011 74 985 3 099 78 095 +18,3 % 2012 70 369 7 483 77 825 −0,3 % 2013 69 817 4 741 74 558 −4,2 % 2014 67 981 2 933 84 029 −3,6 % 2015 81 096 4 741 74 558 +16,9 % 2016 84 160 1 693 85 853 +2,2 % 2017 84 724 2 731 87 455 +1,9 % 2018 85 286 3 529 88 815 +1,6 % 2019 84 316 2 991 87 307 −1,7 % 2020 16 924 455 17 379 −80,1 % 2021 17 853 17 17 600 +1,3 % 2022 24 537 863 25 400 +44,3 % 2023 39 377 1 143 40 520 +59,5 % 2024 38 282 1 479 39 761 −1,9 % == Vaaratilanteet == 3\. marraskuuta 1994 tunisialaisen Air Liberté Tunisien MD-83 (F-GHED) suistui laskeutuessaan ulos kiitotieltä. Kolme matkustajaa loukkaantui ja kone vaurioitui pahoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finavia – Kajaanin lentoasema *Suomen ilmailukäsikirja – Kajaanin lentoasema Luokka:Suomen lentoasemat Luokka:Suomen sodanaikaiset lentokentät Luokka:Kajaanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kajaanin liikenne
Kihlakunnansyyttäjä

Kihlakunnansyyttäjä oli yleisen syyttäjän virkanimike Suomessa vuoteen 2019 saakka. Aiemmin, ennen vuotta 1993, syyttäjinä toimivat kaupunginviskaalit raastuvanoikeuksissa ja nimismiehet ja apulaisnimismiehet kihlakunnanoikeuksissa. Vuoden 2019 lokakuusta alkaen syyttäjän virkanimike on aluesyyttäjä. Valtakunnansyyttäjänvirastossa on valtionsyyttäjiä. Luokka:Oikeuslaitos Luokka:Oikeusalan ammatit
Alien Love Secrets

Alien Love Secrets on kitaristi Steve Vain vuonna 1995 julkaistu instrumentaalialbumi. The Boy from Seattle on soitettu hendriximäisellä tekniikalla. ==Kappaleluettelo== # "Bad Horsie" – 5:51 # "Juice" – 3:44 # "Die to Live" – 3:53 # "The Boy from Seattle" – 5:04 # "Ya-Yo Gakk" – 2:52 # "Kill the Guy With the Ball/The God Eaters" – 7:02 # "Tender Surrender" – 5:03 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Steve Vain albumit
Compact Macintosh

"Compact Macintosh" ja "Classic Macintosh" on yleiseen käyttöön levinnyt, epävirallinen termi, jolla tarkoitetaan yhteen koteloon pakattujen Macintosh- tietokoneiden malleja. Näissä Macintosheissa näyttö ja tietokoneen keskusyksikkö ovat samassa kotelossa. Apple Computer julkaisi malleja vuodesta 1984 90-luvun puoleen väliin saakka.Macintosh "Classic" Series, Everymac.com . Luettu 27. syyskuuta 2006. Vuonna 1998 Apple avasi uudenlaisten, yksiin kuoriin pakattujen tietokoneiden sarjan esittelemällä iMacin. ==Mallit== malli alusta suoritin Macintosh 128K Macintosh 128K Motorola 68000 Macintosh 512K Macintosh 128K Motorola 68000 Macintosh 512Ke Macintosh 128K Motorola 68000 Macintosh Plus Macintosh 128K Motorola 68000 Macintosh XL Lisa Motorola 68000 Macintosh SE Macintosh SE Motorola 68000 Macintosh SE FDHD Macintosh SE Motorola 68000 Macintosh SE/30 Macintosh SE Motorola 68030 Macintosh Classic Macintosh Classic Motorola 68000 Macintosh Classic II Macintosh Classic Motorola 68030 Macintosh Color Classic Macintosh Color Classic Motorola 68030 Macintosh Color Classic II Macintosh Color Classic Motorola 68030 Lähde: AppleTechnical Specifications for Macintosh Classic, Apple.com . Luettu 27. syyskuuta 2006. == Huomiota == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Compact Macintoshien tekniset tiedot Luokka:Applen tietokoneet
Radio tulee hulluksi

Radio tulee hulluksi on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1952. Se on vuotta aiemmin valmistuneen elokuvan Radio tekee murron jatko-osa. Elokuvan ensi-ilta oli 1. helmikuuta 1952 Tampereella (Hällä). Sen ensimmäinen televisioesitys oli vasta 5. kesäkuuta 2007 Yle Teema -kanavalla, sillä Yleisradiolla ei ollut tätä aiemmin Teuvo Tulion tuottaman elokuvan esitysoikeuksia. == Juoni == Hurjien laskuvarjohyppy- ja murtoreportaasien jälkeen radiotoimittaja Toivo Teräsvuori pettyy, kun hänelle tarjotaankin juttukeikkaa maatalousnäyttelyssä. Sen sijaan Teräsvuori päättää radioteknikkoystävänsä Laakson kanssa tehdä radioraportin piilomikrofonin kanssa: hän menee kyselemään Kappeliin ihmisiltä erikoisia kysymyksiä nähdäkseen, mitä he reagoivat. Suunnitelma kuitenkin epäonnistuu, kun omituiset kysymykset herättävät väkijoukossa kalabaliikin. Teräsvuorta aletaan epäillä hulluksi, eikä tilannetta helpota yhtään, että hänen on nähty puhuvan itsekseen. Paikalle kutsuttu poliisi toimittaa Teräsvuoren mielisairaalaan, jossa hän vain vitsailee tilanteelle. Vitsailu koituu kohtalokkaaksi, kun sairaalan tutkijat alkavatkin yllättäen epäillä, että hän todella on mielisairas. Teräsvuori pelästyy kuullessaan, mitä tutkimuksia hänelle aiotaan tehdä, ja päättää tehdä kaikkensa onnistuakseen karkaamaan mielisairaalasta. Elokuvassa nähdään cameoroolissa sen ajan nyrkkeilyn Euroopan mestari Elis Ask. ==Arviot== Elokuva sai varsin myönteisiä arvioita monilta aikalaiskriitikoilta. Eugen Terttulan (Suomen Sosialidemokraatti) mukaan syynä oli se, että "parodia-aines, joka viime kerralla (elokuvassa Radio tekee murron) ainoastaan pilkahti näkyviin, on tällä kertaa hallitsevana". Jörn Donner (Vapaa Sana) kiittää, että elokuva "pyrkii älylliseen leikinlaskuun, [- - ja] huumori eroaa suuresti tavanomaisesta elokuvahuumorista, Rovaniemen markkinoitten törkeydestä"., Lehdistöarvio, viitattu 10.1.2014 Moni kuitenkin paheksui mielisairaalan käyttöä parodian aiheena. Nimimerkki S-m (Hufvudstadsbladet) katsoi ettei ollut pelkästään mautonta vaan myös vahingollista, että esimerkiksi kaikki hoitajat ja lääkärit on tehty idiooteiksi. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Kassilan ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen käsikirjoittamat elokuvat
Kemijärven rautatieasema

Kemijärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Kemijärven kaupungissa rataosalla Laurila–Kelloselkä. Asema sijaitsee noin kilometrin päässä Kemijärven liikekeskustasta Särkikankaalla. ==Historiaa ja nykytila== Rautatie Rovaniemeltä Kemijärvelle avattiin 15. tammikuuta 1934. Paikalle rakennettiin Thure Hellströmin suunnittelema puinen asemarakennus ja vesitornilla varustettu kolmepaikkainen veturitalli. Talvisodan rauhansopimuksen mukaisesti vuonna 1940 aloitettiin rautatien rakentaminen Kemijärveltä itärajalle. Rata avattiin liikenteelle vuonna 1941. Saksalaiset tuhosivat radan Lapin sodan yhteydessä, ja rata saatiin avattua uudelleen liikenteelle vasta vuonna 1947. Radalla oli henkilöliikennettä vuosina 1947–1949 sekä 1961–1967, minkä jälkeen radalla on ollut lähinnä puutavarakuljetuksia. Kuljetukset loppuivat vuonna 2012, ja rata suljettiin liikenteeltä saman vuoden joulukuussa. Myös Kemijärven alkuperäinen asemarakennus tuhoutui sodassa, ja paikalle rakennettiin vuonna 1955 uusi tiilirakennus, johon keskitettiin asema-alueen matkustajatoiminnot. Sodassa tuhoutuneet veturitalli ja tavaramakasiini rakennettiin myös uudelleen. Kemijärven asemarakennus siirtyi VR-Yhtymän omistukseen 1995, ja veturitalli on yrityskäytössä. Lipunmyynti lopetettiin vuoden 2016 aikana. Kemijärven asemalta on noin kilometrin matka Kemijärven keskustaan, minkä takia aseman siirrosta Pajulaan on käyty keskustelua. Paikalla on ollut aiemmin, vuoteen 1970, Pajulan seisake, joka oli myös henkilöliikenteen pääteasema vuosina 1967–1970 Kelloselkään menneen liikenteen loputtua. Nykyisin Kemijärven liikenne koostuu lähinnä yöjunista. Puutavaraliikenne on siirtymässä Isokylään rakennettavaan puuterminaaliin. VR- Yhtymä lakkautti yöjunaliikenteen Kemijärvelle kannattamattomana 2. syyskuuta 2006. Välillä Rovaniemi–Kemijärvi kulki sen jälkeen yksi taajamajunapari, johon on voinut vaihtaa Rovaniemelle kulkevasta yöjunasta. Yöjunaliikenne Kemijärvelle alkoi kuitenkin uudestaan ostoliikenteenä alkuvuodesta 2008. Sähköistys valmistui Kemijärvelle vuonna 2014. Kemijärvelle aloitetaan vuosien tauon jälkeen myös päiväjunaliikenne, kun lomakautena 2024-2025 osa Rovaniemelle suuntaavista päiväjunista jatkaa Kemijärvelle. Kokeilua rahoittavat Itä-Lapin kunnat ja tavoitteena on lisätä alueen matkailua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aseman tiedot VR:n sivuilla * Kertomus Kemijärven yöjunayhteyksistä * Kuvia Kemijärven asemalta Rautatieasema Luokka:Lapin henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Professional Graphics Controller

pienoiskuva | oikea Professional Graphics Controller (lyhyemmin PGC, tunnettiin myös nimillä Professional Graphics Adapter ja Professional Graphics Array) oli IBM PC/XT -grafiikkakortti, jonka IBM julkaisi vuonna 1984. Näyttöstandardi oli erittäin edistynyt ja siinä oli kiihdytinpiirit 2D- ja 3D-grafiikoille. Standardi oli tarkoitettu erityisesti CAD-suunnitteluun. Itse grafiikkakortti koostui kolmesta yhteenkytketystä ISA-väyläisestä grafiikkakortista. Standardi tarjosi hieman samana vuonna julkaistua EGA-standardia korkeamman resoluution 640 × 480 pikselin resoluution 256 värin väripaletilla sekä 60 hertsin virkistystaajuudella. Koska standardi oli suunnattu CAD-markkinoille, grafiikkakortti tarvitsi paljon muistia ja sisälsikin 320 kilotavua perusmuistia. Lisäksi standardi sisälsi sisäänrakennetun mikroprosessorin, jonka avulla voitiin tehdä 3D-pyöritykset sekä kuvien leikkaukset. Standardista ei tullut suosittua kotikäyttäjien keskuudessa, mutta sen hinta (listahinnaltaan 4 290 $) oli kuitenkin kilpailukykyinen, kun sitä verrattiin ajan CAD-työasemien hintoihin. Standardin tukeman 640×480 resoluution lisäksi standardi tuki CGA:n grafiikka- ja tekstitiloja. Luokka:IBM:n näyttöstandardit
Ansa ja Oiva

Ansa ja Oiva ovat kirjailija Timo Parvelan luoma henkilöpari, joka on seikkailut omassa televisiosarjassaan ja kahdessa lastenkirjassa. Ansan ja Oivan nimikkotelevisiosarjaa tuotettiin vuosina 1995–2001, ja alkuvuosina sitä esitettiin Veturi-ohjelman yhteydessä. Sarjassa Ansa (Mari Vainio) on junaemäntä ja Oiva (Ari-Kyösti Seppo) konduktööri. Suosion siivittäminä he lopulta saivat oman televisio-ohjelman, jossa kaksikko perustaa televisioaseman. Jaksoja kertyi lähes 300, kunnes sarja lopetettiin Ylen televisiouudistuksen myötä. Timo Parvela on kirjoittanut kaksi Ansa ja Oiva -kirjaa. NIistä ensimmäinen, vuonna 1999 ilmestynyt Ansa ja Oiva sai Finlandia-palkintoehdokkuuden. Ansasta ja Oivasta on tehty myös kaksi äänitettä, Ansa ja Oiva veturiorkestereineen ja Ansa ja Oiva: Hei Kelaa! Ansa ja Oiva: Hei Kelaa! on Edel Recordsin vuonna 2001 tuottama äänite, jossa Mari Vainio ja Ari-Kyösti Seppo laulavat Timo Parvelan ja Pentti Rasinkankaan sanoittamia, Rasinkankaan säveltämiä lauluja. == Televisio-ohjelmat == Ansan ja Oivan televisio-ohjelmissa vieraili monia tunnettuja näyttelijöitä, kuten esimerkiksi Juha Veijonen, Heikki Määttänen, Jarmo Koski, Peter Franzén, Erja Manto, Mikko Kivinen, Vesa Vierikko, Heikki Nousiainen, Petteri Summanen, Susanna Haavisto, Tapio Liinoja, Kari Väänänen, Susanna Roine, Asko Sarkola, Jussi Lampi, Martti Suosalo, Kai Lehtinen ja Antti Pääkkönen. ===Ansa ja Oiva=== Veturi-ohjelmassa junaemäntä Ansa ja konduktööri Oiva tapaavat junassa, jossa ei ole matkustajia. Matkan varrella junaan hyppää monenlaisia matkustajia. Ohjelmaa esitettiin YLE TV1-kanavalla keväästä 1995. ==== Näyttelijät ==== ====Muissa rooleissa mm.:==== ===Ansan ja Oivan TV-asema=== Ansan ja Oivan TV-asema oli Yle TV1 -kanavalla vuosina 1999–2001 esitetty sarja, joka sai alkunsa Ansan ja Oivan suosiosta Veturi-ohjelman yhteydessä. Jaksoja kertyi lähes 300 kunnes sarja lopetettiin Ylen televisiouudistuksen myötä. Vuosien varrella ohjaajina toimivat Timo Lehtinen, Jusa Simonen ja Mikko Ylöstalo. TV-asemassa kaksikko perustaa televisioaseman, jonka lähetyksiin kuuluivat muun muassa Skidilieriö, Satukulmio, Makukolmio, Yllätyshullut ja Nukkesairaala. Jaksoja on julkaistu myös DVD:inä. ==== Näyttelijät ==== == Kirjat == Timo Parvela on kirjoittanut kaksi Ansa ja Oiva -kirjaa. Ensimmäinen, Ansa ja Oiva, ilmestyi vuonna 1999. Kirjan alussa kaupunkielämään kyllästynyt kaksikko päättää muuttaa maalle. Siellä he aloittavat maanviljelyn viljelemällä karjalanpiirakoita, sokeria ja muita hyödyllisiä eineksiä. Kirja oli Finlandia-palkintoehdokas vuonna 1999. Toinen kirja, Ansa ja Oiva suurkaupungissa, julkaistiin vuonna 2000. Ansa ja Oiva muuttavat maaseudulta kaupunkiin kerrostaloasuntoon ja yrittävät sopeutua kaupunkielämän vaatimuksiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ylen Elävä arkisto: Ansa ja Oiva Luokka:1990-luvun suomalaiset lastenohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset televisiosarjat Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Geneettinen ajautuminen

Geneettinen ajautuminen (tai Sewall Wright -efekti) on populaatiogenetiikan käsite, joka tarkoittaa populaation geneettisen koostumuksen ja erityisesti alleelifrekvenssien muuttumista sukupolvesta toiseen pelkästään lisääntymisprosessiin liittyvän geenien siirtymisen sattumanvaraisuuden takia. Ellei luonnonvalinta vaikuta eri alleelien säilymiseen tai häviämiseen, seuraavan sukupolven geenistö muodostuu satunnaisotoksena edellisestä sukupolvesta. Tähän otantaan liittyvät sukupolvien väliset geenikoostumuksen satunnaiset heilahtelut riippuvat populaation koosta: mitä pienempi populaatio, sen suuremmat heilahtelut. Kapeammassa merkityksessä ajautumisella tarkoitetaan satunnaisprosessin jatkuessa sukupolvien mittaan tapahtuvaa alleelien yleistymistä joko populaatiossa vallitseviksi alleeleiksi tai niiden häviämistä lopulta sattuman vaikutuksesta. Geneettinen ajautuminen on keskeinen syy kelpoisuuden kannalta neutraalien mutaatioiden yleistymiseen populaatioissa. Se myös nopeuttaa eristyneiden populaatioiden välisten erojen syntyä. Geneettinen ajautuminen pienentää samalla populaation geneettisen muuntelun määrää. Ajautuminen vaikuttaa myös kelpoisuuden kannalta tärkeisiin geeneihin ja keskimäärin vähentää pienen populaation suhteellista kelpoisuutta ja heikentää luonnonvalinnan vaikutusta. Tätä muuntelun menetystä kutsutaan geneettiseksi kuihtumiseksi. Geneettinen ajautuminen voidaan jaotella myös pysyvään ja väliaikaiseen ajautumiseen. Pysyvää ajautumista tapahtuu, jos populaatio on pysyvästi niin pieni, että mutaatiot ja valinta eivät kykene uusimaan alleeleja ja ylläpitämään muuntelua. Väliaikaista ajautumista on esimerkiksi pullonkaulailmiö, jossa populaatio pienenee jostain syystä vähäksi aikaa hyvin pieneksi. Pienessä populaatiossa todennäköisyys sille, että myös kelpoisuudeltaan huonot alleelit sattumalta yleistyvät populaatiossa on suurempi kuin suuressa populaatiossa. Pieni populaatio myös hidastaa tahtia, jolla suotuisat alleelit yleistyvät populaatiossa. Eliöiden vallatessa uusia alueita pienissä populaatioissa sattumalla on tavanomaista suuremmat vaikutukset: pioneeriryhmä, joka saapuu alueelle, edustaa pientä osuutta kokonaispopulaatiosta. Sopivissa olosuhteissa tämä pieni valikoima kuitenkin synnyttää uudenlaisen, alkuperäisestä poikkeavan populaation. Tätä ilmiötä kutsutaan perustajavaikutukseksi. == Katso myös == * Hardyn-Weinbergin laki * Virhekatastrofi == Lähteet == * Luokka:Populaatiogenetiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Raivo (sarjakuvahahmo)

Raivo, oikealta nimeltään Elvin Haliday, on Marvel-kustantamon supersankari, jonka ensiesiintyminen tapahtui The Avengers -lehden numerossa 326 (joulukuu 1990). Hahmon loivat Larry Hama ja Paul Ryan. == Historia == Elvin Haliday, 12-vuotias poika alistui valtavan myrkyllisten radioaktiivisten saasteiden vaikutuksen alle paetessaan kiusaajajoukkoa. Sairaalloisena Elvin palasi isoäitinsä Ednan luokse, joka lempeästi hoiti Elvinin takaisin kuntoon. Kaikkien yllätykseksi Elvin alkoi kuitenkin kasvaa kemikaalien vaikutuksesta aikuisen miehen mittoihin - ja sen yli! Lopulta Elvin näytti noin kolmekymmenvuotiaalta, suunnattoman lihaksikkaalta mieheltä. Isoäidin kannustaessa käyttämään Elvinin saamia voimia hyvän puolesta taistelemiseen, Elvin tekikin itselleen asun ja otti uuden nimen: Raivo. Pian muutoksensa jälkeen Raivo kohtasi Kostajat ja vaati päästä mukaan joukkoon. Hän syyllisti Kapteeni Amerikan Kostajien mustien jäsenten puutteesta ja lyhyen sanaharkan jälkeen Raivo lähti pääsemättä Kostajiin. Raivo kuitenkin auttoi Kostajia näiden seuraavassa tehtävässä ja yhdessä parannuksen tehneen Hiekkamiehen kanssa Raivo hyväksyttiin Kostajiin koeajalle. == Voimat ja varusteet== Raivolla on valtavat yli-inhimilliset voimat (hän nostaa noin 90 tonnia) ja kestävyys. Tuntemattomasta syystä hänen voimansa kasvavat mikäli hän käyttää niitä väkivaltaisilla tai aggressiivisilla tavoilla. Raivon nopeus on yli- inhimillinen, hän kykenee juoksemaan pikajunan helposti kiinni. Raivon refleksit ovat paremmat mitä ihmisellä, samaten hänen kykynsä parantua vammoista ja haavoista. Vaikuttaa myös siltä (tosin tästä ei ole varmuutta), että Raivolla on kyky lentää. Koska Raivo on kuitenkin periaatteessa lapsi aikuisen miehen ruumiissa, hänellä ei ole sanottavampaa elämänkokemusta. Hän on kuitenkin älykkäämpi, mitä keskiverto ikätoverinsa. Luokka:Marvel- universumin supersankarit Luokka:Kostajat Luokka:Marvel-universumin yli- inhimillisen voimakkaat henkilöt
Lockheed C-130 Hercules

Lockheed C-130 Hercules on nelimoottorinen potkuriturbiineilla varustettu rahtikone. Herculeesta on tehty yli 40 muunnelmaa, jotka palvelevat yli 50 maassa. Joulukuussa 2006 Herculeesta tuli B-52 Stratofortressin ja English Electric Canberran ohella kolmas lentokone, joka on palvellut alkuperäisellä asiakkaallaan (tässä tapauksessa Yhdysvaltain ilmavoimissa) yli 50 vuotta. C-130 suunniteltiin joukkojenkuljetus- ja rahtikoneeksi. Se pystyy nousemaan ja laskeutumaan hyvin lyhyillä kiitoteillä. Nousua voidaan tehostaa vielä koneen kylkeen asennettavien kertakäyttöisten rakettien avulla (JATO). Monikäyttöiselle rungolle löytyi käyttöä vaihtelevissa tehtävissä mm. maahanlaskujoukot, asekoneena, pelastustehtävät, säätiedustelu, ilmatankkaus, ilmasammutustyöt ja loukkaantuneiden kuljetus. Koneella lennetään myös huoltolentoja Antarktikselle (suksilla varustettu variantti LC-130). Herculeella ja sen muunnelmilla on pidempi keskeytymätön tuotanto kuin millään muulla sotilaslentokoneella. Koneen viimeisin päivitys, C-130J Super Hercules toi mukanaan uutta tekniikkaa. Moottorit ovat uudet ja uusitun avioniikan johdosta kone tarvitsee aiempaa vähemmän miehistöä. Normaali miehitys tälle konemallille on 2 lentäjää ja rahdista vastaava. Navigaattoria ja lentomekaanikkoa ei enää tarvita. == Tekniset tiedot (C-130H) == == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == C-130 Hercules Luokka:Yhdysvaltalaiset kuljetuskoneet Luokka:1950-luvun kuljetuskoneet Luokka:STOL-lentokoneet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Junior-Filmi

Junior-Filmi oli Matti Kassilan, Aarne Tarkaksen ja Osmo Harkimon perustama elokuvayhtiö. Se meni konkurssiin vuonna 1952. Kassila tutustui Suomi-Filmin mainospäällikköön Tarkakseen ja ehdotti yhteistyötä Radio tekee murron -elokuvan parissa. Sen yllättävän menestyksen johdosta he päättivät perustaa elokuvayhtiön. Kassila lähti yhtiöstä ensimmäisenä. Tarkas jäi tuotantopäälliköksi kunnes siirtyi konkurssin jälkeen Fennada-Filmiin. ==Junior-Filmin tuottamat elokuvat== * Yö on pitkä (1952) * Valkoinen peura (1952) ==Aiheesta muualla== * Luokka:Entiset suomalaiset elokuvayhtiöt
Schmitt-liipaisin

Schmitt-liipaisin () on elektroninen komparaattori, jolla on hystereesi. Kynnysjännite on osittain riippuvainen lähdön tilasta. Schmitt-liipaisimen etu on, että tilanvaihdon jälkeen se pyrkii hystereesin vuoksi säilyttämään uuden tilansa. Tämä on eduksi, jos vertailtavassa signaalissa on kohinaa tai häiriötä, tai kun signaalin arvo muuttuu hitaasti. Tulosignaalien ollessa lähes yhtä suuret tavanomainen komparaattori saattaa kohinan vuoksi värähdellä edestakaisin kun Schmitt-liipaisin sitä vastoin liipaistuessaan siirtää vertailupistettä vastakkaiseen suuntaan ja asettuu stabiiliin tilaan. Schmitt- liipaisin tekee kohinaisesta signaalista siistiä suorakulma-aaltoa. Schmitt- liipaisin voidaan toteuttaa esimerkiksi transistoreilla, komparaattorikomponentin tai operaatiovahvistimen avulla. Luokka:Elektroniikka
Andrea Anders

Andrea Anders (s. 10. toukokuuta 1975 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan NBC:n tilannekomediassa Joey. Sen jälkeen hän on näytellyt CBS:n tilannekomediassa The Class. Ennen esiintymistään Joeyssa Anders esiintyi televisiosarjoissa Kylmä rinki, Guiding Light ja One Life to Live sekä vieraili Kovassa laissa ja Pelastajassa. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa Stepfordin naiset vuonna 2004. == Aiheesta muualla == * CBS.com * TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sjarhei Sidorski

Sjarhei Sjarhejevitš Sidorski (, , s. 13. maaliskuuta 1954 Homel, Neuvostoliitto) oli Valko-Venäjän pääministeri 2003–2010. Hänet nimettiin virkaatekeväksi 10. heinäkuuta 2003 pääministeriksi erotetun Henadz Navitskin tilalle. Sidorskin virka vahvistettiin 19. joulukuuta 2003. Sidorskin johtama hallitus erosi muutamia päiviä Valko-Venäjän joulukuun 19. päivän 2010 presidentinvaalien jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valko- Venäjän pääministerit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hell in a Cell

Hell in a Cell on World Wrestling Entertainmentin käyttämä ottelumuoto showpainissa. Ottelu käydään kehän ympärille lasketussa katollisessa teräshäkissä. WWE:n mukaan Hell in a Cell on ottelumuodoista kaikkein odotetuin, ja yksi raaimmista ottelumuodoista WWE:n historiassa. Hell in a Cell -ottelussa teräshäkin ovi lukitaan ja kahlitaan, jotteivät muut ulkopuoliset pääsisi häiritsemään ottelijoita. Se ei kuitenkaan ole täysin estänyt täysin ulkopuolisia sekaantumasta otteluihin. Joissain otteluissa on painittu häkin ulkopuolella ja sen päälläkin. Ensimmäinen Hell in a Cell -ottelu oli Shawn Michaelsin ottelu Undertakeria vastaan vuonna 1997.Joka oli samalla Kanen debyytti. == Aiheesta muualla == * WWE.com: Hell in a Cell Luokka:Showpainin ottelumuodot it:Stipulazioni di match di wrestling#Hell in a Cell Match
Charles Augustus Milverton

Charles Augustus Milverton (engl. The Adventure of Charles Augustus Milverton) on yksi Arthur Conan Doylen kirjoittamista Sherlock Holmes -tarinoista. Tarinan konna on nimensä tarinalle antava kiristäjä Charles Augustus Milverton. == Juoni == Eräs brittiläinen seurapiirien suosikki on menossa naimisiin, mutta Charles Augustus Milverton, Lontoon pahin kiristäjä ja Holmesin mukaan suurin roisto, alkaa kiristää häntä. Milverton, joka työkseen hankkii kaikkea hyvämaineisten ihmisten mainetta tahraavaa materiaalia, on saanut haltuunsa joitakin tämän naisen nuoruudessaan kirjoittamia kiihkeitä rakkauskirjeitä tavalliselle maanviljelijäpojalle, jotka hän uhkaa julkaista ellei saa seitsemää tuhatta puntaa muutamassa päivässä. Epätoivoinen nainen palkkaa Sherlock Holmesin avukseen. Neuvottelut Milvertonin kanssa epäonnistuvat, joten Sherlock Holmes päättää laittaa peliin koko arvovaltansa ja maineensa murtautumalla rikollisesti Milvertonin taloon. Hän tiirikoi kassakaapin auki ja polttaa kaikki Milvertonin kiristykseen suunnitellut kirjeet. Holmesin ja Watsonin tehdessä lähtöään eräs Milvertonin entinen uhri saapuu yllättäen taloon ja tappaa Milvertonin piilossa olevien Watsonin ja Holmesin silmien edessä. Holmes ja Watson poistuvat, eikä murhaajaa koskaan saada kiinni, sillä Holmes ei paljasta poliisille syyllistä. Hänestä tuo nainen teki oikein ottaessaan lain omiin käsiinsä ja tappaessaan Milvertonin, joka ilman häntä olisi tuhonnut vielä monta monituista elämää. == Aiheesta muualla == Luokka:Sherlock Holmes -novellit Luokka:Vuoden 1904 kirjat
Socket 423

Socket 423 oli Intelin käyttämä, Willamette-ytimeen pohjautuneiden ensimmäisten Pentium 4- suorittimien kanta. Se oli varsin lyhytikäinen, sillä sen suunnittelu ei sallinut kellotaajuuden nostamista yli kahden gigahertsin. Socket 423 -suoritinkantaa valmistettiin marraskuusta 2000 elokuuhun 2001. Sen korvasi Socket 478. Luokka:Suoritinkannat
Socket 478

Socket 478 on pääasiassa Intelin käyttämä suoritinkanta. Sille on valmistettu Pentium 4- ja Celeron-suorittimia. Socket 478 suunniteltiin kilpailijaksi AMD:n 462-piikkiselle Socket A:lle. 478:n on syrjäyttänyt LGA 775-kanta. Socket 478:aan sopivat kaikki Northwood-koodinimelliset Pentium 4:t ja Celeronit, sekä ensimmäiset Prescott-pohjaiset Pentium 4:t ja myös jotkin Willamette-pohjaiset Celeronit ja Pentium 4:t. Socket 478 julkaistiin Northwood-ytimellisten suorittimien myötä vastavedoksi AMD:n Socket A:lle ja Athlon XP-suorittimelle. Socket 478 korvasi Socket 423:n, jota käyttäneet Willamette-suorittimet olivat vain vähän aikaa kaupoissa. Socket 478 -kannalliset emolevyt voivat tukea DDR SDRAM-, RDRAM- ja joissakin tapauksissa myös SDRAM-muistia. Useimmissa emolevyissä on tuki vain DDR SDRAM:lle. Emolevyt, joihin kävi vain RDRAM eivät olleet suosittuja, koska RDRAM oli kalliimpaa kuin vastaavat SDRAM- ja DDR SDRAM -muistit. Myöhemmät versiot piirisarjoista tukivat nopeampaa väylätaajuutta, nopeampia DDR-muisteja ja Dual Channel -muistiominaisuutta. Kuten edeltäjänsä Socket 423, myös Socket 478 käytti Intelin Quad Data Rate -teknologiaa, jolla dataa siirretään neljä kertaa kellosignaalia kohden. SDRAM-muisti muodostui nopean väylän kanssa pullonkaulaksi, jonka vuoksi Intel siirtyi nopeampiin muistiteknologioihin. Socket 478:n kanssa käytetyt väylätaajuudet ovat 100 MHz (400 MHz QDR), 133 MHz (533 MHz QDR) ja 200 MHz (800 MHz QDR). Myös eräät Intel Core Duo- suorittimet käyttävät 478-pinnistä kantaa, mutta kyseessä ei ole Socket 478. Socket 478 tunnetaan myös nimellä FCPGA4. Pentium M ja Celeron M ovat myös sopivia socket 478:n kanssa (Vaikka ovat Socket 479:lle, on niitä mahdollista käyttää myös Socket 478 -emolevyillä adapterin kanssa). Luokka:Suoritinkannat
Socket 775

Socket 775 (myös tunnettu nimillä Socket T ja LGA 775) on Intelin käyttämä suoritinkanta. Se eroaa muista siinä, että pinnit eivät ole suorittimessa, vaan kannassa. Kannan seuraaja oli LGA 1156. LGA 775-kantaan sopivat Pentium 4 prosessorien lisäksi vanhemmat Intel Core 2 prosessorit. Myös vuonna 2006 julkaistuja neliytimisiä Core 2 Quad-versioita tuetaan. Kantaa suojaa usein muovilevy, joka peittää kaikki pinnit, ennen levy on ollut aina prosessorissa. Luokka:Suoritinkannat
Socket 940

Socket 940 on pääasiassa AMD:n käyttämä palvelintietokoneisiin tarkoitettu suoritinkanta, jota käytetään Opteron-prosessorien kanssa. Koska palvelimien täytyy olla vakaita, hyväksyy Socket 940 vain virheenkorjauskoodia (ECC) tukevat DDR-muistit (Socket AM2 käyttää DDR2:ta). Socket 940 -kantaa käyttäen on valmistettu kahdeksaa prosessoria tukevia emolevyjä. Socket 940 -kantaa käyttävät myös tietyt AMD Athlon FX -prosessorit (FX-51, FX-53), jolloin kokoonpano tarvitse ECC-tuellisia DDR-muisteja. Socket AM2:ssa on myös 940 pinniä, mutta Socket 940 ja AM2 eivät ole yhteensopivia sillä Socket AM2 käyttää DDR2- ja Socket 940 DDR(1)-muisteja. Luokka:Suoritinkannat
Socket 939

Socket 939 on pääasiassa AMD:n käyttämä suoritinkanta. Se kehiteltiin heinäkuussa 2004 Socket 754:n korvaajaksi AMD:n Athlon64-suorittimille. 939:n on syrjäyttänyt Socket AM2. Socket 939 tukee kaksikanavaista DDR SDRAM:ia 2*200 MHz nopeudella, mikä mahdollistaa teoriassa 6.4Gt/s kaistanleveyden. Socket 939 -kanta sisältää myös yhden HyperTransport-väylän, joka voi olla 2Gt/s nopea. Luokka:Suoritinkannat
Socket 754

Socket 754 on pääasiassa AMD:n käyttämä suoritinkanta. Se suunniteltiin korvaamaan vanhempi Socket A eli Socket 462. Suoritinkanta oli ensimmäinen joka tuki AMDn uusia AMD64-nimellä tunnettuja 64-bittisiä suorittimia. 754-kantaiset emolevyt tukivat DDR1-keskusmuistia.http://users.erols.com/chare/sockets.htm ==Vertailu toisiin suoritinkantoihin== Socket 754 on halvempi versio Socket 939:stä. * Hitaampi HyperTransport-väylä * Yksikanavainen muistiväylä * Halvempi emolevy ==Saatavuus== Ensimmäiset Socket 754 -suorittimet tulivat markkinoille syksyllä 2003. 754:n syrjäytti Socket AM2, joka tuli markkinoille 23. toukokuuta 2006. == Lähteet == Luokka:Suoritinkannat
Anne Sofie von Otter

Anne-Sofie von Otter (s. 9. toukokuuta 1955 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänelle on myönnetty arvonimi hovsångerska () vuonna 1995. Hän on erityisen tunnettu housurooleistaan. Von Otterin isä oli diplomaatti, ja von Otter asui lapsuudessaan Tukholman ohella Bonnissa ja Lontoossa. Opiskeltuaan Tukholmassa ja Lontoon Guildhallissa (muun muassa Vera Rozsan johdolla) hänet kiinnitettiin Baselin oopperaan, jossa hän teki 1983 oopperadebyyttinsä Alcinan roolissa Haydnin oopperassa Orlando paladino. Hänen ensiesiintymisensä Covent Gardenissa oli 1985 ja Metropolitan-oopperassa 1988 Cherubinon roolissa. Milanon La Scalassa von Otter debytoi 1988. Oopperalavoilla von Otter on saavuttanut huomattavaa menestystä Mozartin, Händelin ja Monteverdin oopperoiden rooleissa. Konserttilaulajana hänet tunnetaan Mahlerin, Brahmsin, Griegin, Wolfin ja Sibeliuksen tulkitsijana. Hänen vakituisena pianistinaan on toiminut ruotsalainen Bengt Forsberg (s. 1952). Anne-Sofie von Otter on Ruotsin kahdeksannen pääministerin Fredrik von Otterin pojanpojan tytär. Hän oli naimisissa näyttelijä, teatteriohjaaja ja -johtaja Benny Fredrikssonin kanssa, joka teki itsemurhan maaliskuussa 2018. Heillä on kaksi lasta. == Valikoitu diskografia == === Liedmusiikki ja laulut === * (Bengt Forsberg, piano) * (Bengt Forsberg, piano) * (John Eliot Gardiner, kapellimestari) * (Bengt Forsberg, piano) * (Thomas Quasthoffin kanssa, Claudio Abbado, kapellimestari) === Ooppera === * Richard Strauss: (Bernard Haitink, kapellimestari) * Georg Friedrich Händel: (John Eliot Gardiner, kapellimestari) * Jules Massenet: (Kent Nagano, kapellimestari) * Georg Friedrich Händel: (Marc Minkowski, kapellimestari) * Claude Debussy: (Bernard Haitink, kapellimestari) * Richard Strauss: (Giuseppe Sinopoli, kapellimestari) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * * Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Die Mensch-Maschine

Die Mensch-Maschine () on Kraftwerkin albumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Se on yksi kolmesta Kraftwerkin albumista, jotka valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Muut ovat Autobahn (1974) ja Trans-Europa Express (1977). == Kappalelista == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kraftwerkin albumit Luokka:Vuoden 1978 albumit
Musta Pekka (tarina)

Musta Pekka (engl. The Adventure of Black Peter) on yksi Arthur Conan Doylen kirjoittamista Sherlock Holmes -tarinoista. == Juoni == Entinen merimies, jota kotipaikkakunnallaan kutsutaan Mustaksi Pekaksi on murhattu iskemällä tämä pienessä tönössään olevalla muistoesineenä toimivalla valaanpyyntiharppuunalla tämän läpi. Tarkastaja Hopkinsin pyynnöstä Holmes ryhtyy tutkimaan tapausta. Eräässä vaiheessa Hopkins pidättää väärän miehen, mutta lopulta Holmes onnistuu houkuttelemaan oikean syyllisen ansaan. == Aiheesta muualla == Luokka:Sherlock Holmes -novellit