EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dendriittisolu

pienoiskuva|Dendriittisolu Dendriittisolu () on antigeenejä käsittelevä solu. Dendriittisolut ovat nisäkkäiden vastustuskyvyn olennainen osa. Dendriittisolujen päätehtävä on prosessoida ja tutkia antigeenejä T-imusoluille ja B-imusoluille. Tämä tekee niistä viestittäjäsoluja esimerkiksi makrofagin ja imusolujen välisessä kommunikaatiossa. == Historia == Dendriittisolut havaitsi ensimmäisenä saksalainen patologi Paul Langerhans. Nykyinen nimitys dendriittisolu vakiintui kuitenkin kun Ralph M. Steinman ja Zanvil A. Cohn todistivat dendriittisolujen tehtävän vastustuskyvyn osien viestinviejänä. == Toiminta == Kun esimerkiksi haitallinen bakteeri pääsee ihmiskehoon, ja se on päässyt jakautumaan niin rajusti, etteivät makrofagit eivätkä neutrofiilit ole onnistuneet tuhoamaan uhkaavaa bakteeria, kutsuu makrofagi apuun dendriittisolun. Dendriittisolu ottaa näytteen uhasta (tässä tapauksessa bakteerista) ja asettaa sitä pieninä paloina ulkokuorelleen. Tällöin se tekee myös päätöksen, mitä antigeenejä kutsutaan paikalle. Kun valinta on tehty, dendriittisolu matkustaa lähimpään imusolmukkeeseen, tämä matka kestää dendriittisolulla noin päivän. Päästyään kohteeseensa dendriittisolu antaa näytteen bakteerista T-imusolulle, joka alkaa jakaantua rajusti ja tuottaa vasta-aineita. == Katso myös == * Immuniteetti * Antigeeni == Lähteet == *YouTube Viitattu 2.1.2018 Luokka:Solubiologia
American Dream

__NOTOC__ American Dream on yhdysvaltalaisen dance-punk -yhtye LCD Soundsystemin neljäs albumi, jonka julkaisi DFA Records ja Columbia Records 1. syyskuuta 2017. Yhtye erosi This Is Happening - albumin jälkeen vuonna 2011, mutta palasi jälleen yhteen vuonna 2016. Lcdsoundystem.com: let’s just start this thing finally with some clarity Yhtye julkisti 19. heinäkuuta 2017 albuminsa nimen ja tiedotteen American Dream Tour -kiertueesta. Consequnce of Sound: LCD Soundsystem announce new album American Dream, plus lengthy tour Yhtyeen laulaja James Murphy käytti albuminsa kansikuvana kaverinsa Rob Reynoldsin maalausta. Pitchfork: LCD Soundsystem’s James Murphy Talks “Darker” New Album, Explains Artwork: Listen (9.8.2017) Albumi oli ehdolla vuoden 2018 Grammy -gaalassa parhaasta alternative-rock albumista, jonka se hävisi The Nationalin Sleep Well Beast -albumille mutta kappale "Tonite" sai palkinnon parhaasta tanssimusiikin kappaleesta.Billboard: Grammys 2018 Winners: The Complete List (28.1.2018) == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 86/100 Metacritic: American Dream - albumin metascore * NME: NME: American Dream - albumin levyarvostelu * Pitchfork: 8.5/10 Pitchfork: American Dream - levyarvostelu * Rolling Stone: Rolling Stone: American Dream - albumin levyarvostelu * The Needle Drop: 6/10 Youtube: Theneedledrop - LCD Soundsystem - American Dream ALBUM REVIEW (5.9.2017) * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * American Dream Discogsissa Luokka:LCD Soundsystemin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Sam & Max Beyond Time and Space

Sam & Max: Beyond Time and Space (myös nimellä Sam & Max: Season Two) on Telltale Gamesin kehittämä seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna episodeittain Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli on jatkoa pelille Sam & Max Save the World. Pelin seuraaja on Sam & Max: The Devil’s Playhouse. == Aiheesta muualla == * Luokka:Seikkailupelit Luokka:Vuoden 2008 videopelit Luokka:Telltale Games Luokka:Sarjakuviin perustuvat videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:MacOS-pelit Luokka:IOS-pelit Luokka:PlayStation Network -pelit Luokka:Wii-pelit
Hurrikaani Jose

Hurrikaani Jose oli vuoden 2017 kymmenes nimetty trooppinen myrsky ja viides hurrikaani Atlantin hurrikaanikaudella. Viisiportaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi korkeimmalle tasolle neljä. Hurrikaani Jose oli pitkäikäinen trooppinen sääjärjestelmä, joka heikkeni välillä mutta voimistui uudelleen. Jose aiheutti tuulituhoja Karibialla Pienten Antillien alueella ja Yhdysvalloissa Uuden-Englannin rannikolla. Myrskyvuoksi nosti merenpintaa Karibialla ja Kanadassa, kun Jose jatkoi matkaansa pohjoiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Jose Luokka:Luonnonmullistukset Yhdysvalloissa
Eino Heikura

Eino Emil (Eino E.) Heikura (18. lokakuuta 1893 Nurmes – 19. maaliskuuta 1962 Pori) oli suomalainen maanviljelijä, kansanedustaja ja kunnallisneuvos. Eino Heikuran vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Heikura ja Maria Siira. Hänen puolisonsa vuodesta 1918 oli Elisabet Luoti. Maamieskoulun käytyään Heikura työskenteli tilanhoitajana Ähtärissä 1916–1919 ja Karviassa 1919–1927 sekä maanviljelijänä Karviassa 1927–1962. Hän toimi myös Karvian kunnan siirtoväen huoltojohtajana 1944–1949 ja kansanhuollon apulaisjohtajana 1946–1948. Heikura valittiin eduskuntaan maalaisliiton edustajaksi Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1924–1927 ja 1951–1958. Hän toimi myös Karvian kunnanvaltuuston puheenjohtajana, presidentin valitsijamiehenä 1950 ja 1956 sekä useissa muissa luottamustehtävissä. Heikuralle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1953. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Karvian kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Yrjö Helenius

Yrjö Mikael Helenius (21. tammikuuta 1896 Keuruu – 23. tammikuuta 1964 Raisio) oli suomalainen kansanedustaja, verojohtaja ja kunnallisneuvos. Yrjö Heleniuksen vanhemmat olivat rautatientyömies Otto Helenius ja Vihelmiina Huhtala. Hänen puolisonsa vuodesta 1922 oli Alli Senja Lunden. Hän työskenteli kivityömiehenä, rautatierakennus- ja tehdastyöläisenä, Turun läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä 1932–1936 ja 1939–1945, Turun läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. toimitsijana 1945–1948, Kaarinan ym. kuntien veropiirin verolautakunnan puheenjohtajana 1949–1959 sekä Raision veropiirin verojohtajana 1960–1963. Helenius valittiin eduskuntaan Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosiksi 1936–1939. Hän nousi uudestaan kansanedustajaksi varasijalta vuosiksi 1949–1951 Aino Lehtokosken kuoltua kesken edustajakautensa. Helenius toimi myös Raision kunnanvaltuuston puheenjohtajana, presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940, 1943 ja 1950 sekä Turun Päivälehden johtokunnan puheenjohtajana. Heleniukselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1956. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Raision kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Tietohallintojohtaja

Tietohallintojohtaja (Chief information officer (CIO), chief digital information officer (CDIO) or information technology (IT) director) Suuressa organisaatiossa tai konsernissa titteli voi olla tietohallintojohtaja (Chief Information Officer, CIO) Johtavat, suunnittelevat ja koordinoivat tietotekniikka- ja telekommunikaatiojärjestelmien hankintaa, kehitystä, ylläpitoa ja käyttöä joko suurten yritysten tuotantoyksiköiden johtajina tai toimitusjohtajina sellaisissa yrityksissä, joissa ei ole useampia johtamisen tasoja. == Tehtävät == * yhteydenpito käyttäjien, johdon, myyjien ja teknisten asiantuntijoiden kanssa tietoteknisten tarpeiden ja järjestelmävaatimusten arvioimiseksi ja näiden tarpeiden täyttämiseen tarvittavan teknologian määrittämiseksi * tieto- ja viestintäteknologiaa koskevien strategioiden, menettelyjen ja suunnitelmien muotoilu ja johtaminen * tieto- ja viestintäteknologian resurssien valinnan ja asentamisen sekä käyttäjäkoulutuksen järjestämisen ohjaaminen * tieto- ja viestintäteknologisten toimintojen johtaminen, työvuon analysointi, prioriteettien määrittäminen, standardien kehittäminen ja määräaikojen asettaminen * tieto- ja viestintäteknologisten järjestelmien tietoturvan valvonta * järjestelmäanalyytikkojen, ohjelmoijien ja muiden tietotekniikkaa olennaisesti työssään hyödyntävien työntekijöiden työn tehtävänanto, arviointi ja johtaminen * organisaation teknologian käytön ja teknologiatarpeiden arviointi ja parannusten kuten laitteisto- ja ohjelmistopäivitysten suositteleminen * budjettien laatiminen ja hallinnointi, kulujen hallinta ja resurssien tehokkaan käytön varmistaminen * toiminnallisten ja hallinnollisten menettelytapojen luominen ja johtaminen * henkilöstön valinnan, koulutuksen ja työsuorituksen valvonta * yrityksen tai muun yhteisön edustaminen alan erilaisissa tapahtumissa kuten seminaareissa ja konferensseissa ==Aiheesta muualla== * ammattinetti.fi * tilastokeskus Luokka:Hallinnon ammatit
Albin Wickman

Matts Albin Wickman (29. tammikuuta 1896 Yhdysvallat – 23. elokuuta 1971 Teerijärvi) oli suomalainen kansanedustaja, saarnaaja ja sosiaalineuvos. Albin Wickmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Wickman ja Emma Maria Koski. Wickman kävi kansanopistoa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1921. Hän työskenteli rautateillä, maanviljelijänä kotitilallaan Teerijärvellä vuoteen 1921, Kyrkans Ungdom -liiton saarnaajana vuodesta 1921, lautamiehenä sekä Människovännen- ja Kyrkans Ungdom -lehtien toimituksen jäsenenä. Wickman valittiin eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1933–1958 ja Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1962–1966. Hän toimi myös Teerijärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Suomen YK-valtuuskunnassa, presidentin valitsijamiehenä 1950 ja 1956 sekä useissa muissa luottamustehtävissä. Wickmanille myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1956. ==Teokset== * ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Teerijärven kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Kalmarin resessi

Kalmarin resessi on Ruotsin Kalmarissa vuonna 1483 solmittu toteutumaton Ruotsin ja Tanska-Norjan valtioiden sopimus. Siinä Ruotsi tunnusti Tanskan kuninkaan Hannu I:n Ruotsin hallitsijaksi. Sopimuksen mukaan kuningas ei saanut jakaa läänityksiä eikä määrätä veroja ilman valtaneuvosten suostumusta. Neljän valtaneuvoksen muodostama valtiokunta valvoisi valtion varojen käyttöä ja johtaisi maata kuninkaan ollessa pois maasta. Ylimystölle varattiin oikeus nousta kapinaan, mikäli kuningas käyttäytyisi tyrannimaisesti. Sopimus ei kuitenkaan tullut voimaan, koska Hannu ei allekirjoittanut sitä. Hän katsoi sen sitovan itseään liikaa. Kun sopimus raukesi, Hannu ei tässä vaiheessa noussut Kalmarin unionin valtaistuimelle eikä Ruotsi kuulunut unioniin. Hannu voitti ruotsalaiset Sten Sturen joukot Rotebron taistelussa 1497 ja nousi Ruotsin kuninkaaksi edullisemmin ehdoin. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin keskiaika Luokka:Tanskan keskiaika
Descent (pelisarja)

Descent on Parallax Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapelien sarja. Peleissä ohjataan avaruusalusta. == Pelit == * Descent (1995) * Descent II (1996) * Descent 3 (1999) Descent: Underground (myöh. vain Descent) on vuonna 2015 Steam-palvelussa Early Access -versiona julkaistu uusi esiosa sarjalle. Peli on sittemmin vedetty markkinoilta ja sen nimi on muuttunut. ===FreeSpace=== * Descent: FreeSpace – The Great War * FreeSpace 2 == Aiheesta muualla == * Descent-sarja MobyGamesissä * Freespace-sarja MobyGamesissä Luokka:Videopelisarjat
Gunnar Andersson (kansanedustaja)

Sven Gunnar Andersson (18. helmikuuta 1896 Porvoo – 1. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja asiamies. Gunnar Anderssonin vanhemmat olivat renki Anders Johan Andersson ja Fanny Augusta Johansson. Hänen puolisonsa vuodesta 1918 oli Nanny Hildegard Korsberg. Hän työskenteli kauppa-apulaisena ja laivapoikana vuoteen 1913, merimiehenä 1913–1914, sorvaajana Porvoossa 1914–1928, Valtionrautateiden konepajalla Helsingissä 1928–1929, Suomen ruotsalaisen työväenliiton sihteerinä 1929–1940, Arbetarbladetin taloudenhoitajana 1933–1940 ja Suomen metallityöväen liiton asiamiehenä 1941–1956. Andersson valittiin eduskuntaan Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1933–1951. Hän toimi myös Helsingin kaupunginvaltuutettuna, presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940, 1943 ja 1950, Suomen ruotsalaisen työväenliiton puheenjohtajana sekä useissa muissa luottamustehtävissä. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Reagan-demokraatti

Reagan-demokraatiksi kutsutaan Yhdysvalloissa perinteisesti demokraattista puoluetta kannattavaa työväenluokkaista äänestäjää erityisesti ns. ruostevyöhykkeellä jotka kannattivat republikaanisen puolueen ehdokasta Ronald Reagania joko vuoden 1980 tai 1984 presidentinvaaleissa tai molemmissa näistä. Samaa nimitystä on käytetty myös George H. W. Bushin demokraattisista kannattajista 1988 sekä George W. Bushin kannattajista 2000 ja 2004. Osittain samat äänestäjät loikkasivat myös vuonna 2016 republikaanisen ehdokkaan Donald Trumpin taakse, joka voitti perinteisesti demokraatteja kannattaneissa Pennsylvaniassa, Ohiossa, Michiganissa, Wisconsinissa ja Iowassa jotka olivat niinikään olleet Reaganin valinnan takana. ==Taustaa== Vuoden 1980 aikana merkittävä osa yhdysvaltalaisäänestäjistä koki näköalattomuutta 1970-luvun jatkuneen taloudellisen alennustilan sekä Jimmy Carterin presidenttikauden vuoksi, jopa enemmän kuin neljä vuotta aiemmin Gerald Fordin valtakaudella. Nämä äänestäjät päätyivät tukemaan presidentinvaaleissa entistä Kalifornian kuvernööriä Ronald Reagania, jonka optimistinen viesti siivitti hänet lähes ennennäkemättömän suureen voittoon. Käsitettä Reagan-demokraatti on toisinaan käytetty kuvaamaan demokraattisen puolueen kannattajaa joka on enemmän konservatiivinen kuin liberaali kysymyksissä jotka koskevat esim. kansallista turvallisuutta sekä maahanmuuttoa. Käsite on jossain määrin verrattavissa myös Richard Nixonin lanseeraamaan termiin "Hiljainen enemmistö", jota Reagan itsekin hyödynsi poliittisissa kampanjoissaan 1970-luvun aikana. Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Ronald Reaganin presidenttikausi
Väinö Huuhtanen

Väinö Huuhtanen (3. huhtikuuta 1896 Kivennapa – 5. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, agronomi ja asutusneuvos. Väinö Huuhtasen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Huuhtanen ja Maria Pyykkö. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli Aune Gunilla Kahala. Huuhtanen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui agronomiksi 1921. Hän työskenteli Oriveden Opiston opettajana 1921–1922, Leteensuon koeaseman kesäassistenttina 1922, Pohjois- Hämeen maamieskoulun opettajana 1922–1923, Itä-Karjalan maanviljelysseuran sihteerinä 1923–1925, Viipurin läänin maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina 1925–1926, Viipurin läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja toiminnanjohtajana 1926–1948, pika-asutustoiminnan apulaisjohtajana 1941–1942, jälleenrakennustoimikunnan toiminnanjohtajana Viipurissa 1942–1944, maatalousministeriön asutusasiainosaston toimistopäällikkönä 1945–1948, maatalousministeriön asutusneuvoksena 1948–1951, maanhankintalain toimeenpanon tarkkaajana 1946–1949, valtion asutustoimikunnan jäsenenä 1944–1951 sekä maanviljelijänä Vahvialassa. Huuhtanen valittiin eduskuntaan maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosiksi 1929–1933. Hän toimi myös Karjalan kannaksen rahaston neuvottelukunnan puheenjohtajana ja useissa muissa luottamustehtävissä. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Prism

Prism tai PRISM voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Prism, Katy Perryn albumi vuodelta 2013 * Prism, kanadalainen rockyhtye * PRISM, japanilainen proge- fuusiojazz-yhtye * PRISM, Yhdysvaltain liittovaltion vakoiluohjelma.
Calaverasin kallo

Calaverasin kallo esiteltiin vuonna 1866 kaivoksesta 40 metrin syvyydestä löytyneeksi muinaiseksi ihmiskalloksi, joka olemassaolollaan olisi osoittanut muun muassa evoluutioteorian vääräksi. Kyseessä on huijaus. == Löydön historia == Helmikuun 22. päivänä vuonna 1866 Calaverasissa Kaliforniassa kaivosmiehet väittivät löytäneensä ihmisen kallon 40 metrin syvyydestä laavakerroksen alta. Geologian professori Josiah Whitney piti kalloa aitona ja ajoitti sen plioseenikaudelle. Löydön aitoutta epäiltiin heti tuoreeltaan. Vuonna 1869 San Francisco Bulletin julkaisi uutisen, jonka mukaan kaivosmiehet olisivat avoimesti kertoneet pilailleensa Whitneyn kustannuksella. Antropologi William Holmes tutki kalloa vuosisadan vaihteessa eli 30 vuotta sen löytämisen jälkeen. Hänen näkemyksensä mukaan kallo vaikutti liian uudelta. Holmes haastatteli paikallisia, jotka kertoivat, että kaivosmiesten alkuperäinen tarkoitus oli huijata paikallista lääkäriä ja luonnonhistoriaharrastajaa, joka kuitenkin olisi havainnut kallossa hämähäkinseittiä. Holmes tutki myös kaivoksesta löydetyiksi väitetyitä esineitä. Hän piti kuitenkin epätodennäköisenä, että laavan alta olisi löytynyt esineitä, jotka sattumalta ovat juuri samanlaisia kuin paikallisten intiaanien käyttämät. Holmes myös huomautti, että alueella on tiedetty olevan isoja intiaanien hautapaikkoja, joissa on röykkiöittäin luita näkyvissä, mistä alue on saanut myös espanjankielisen kalloja merkitsevän nimensä. Vuonna 1901 pastori Dyer kertoi, että paikallinen kauppias John Scribner olisi tunnustanut hankkineensa kallon hautapaikalta Salt Spring Valleystä. Antropologi Frederic Putnam selvitti myös kallon alkuperää. Hän sai kuulla samat tarinat, mutta paikallisten mukaan intiaanien hautausmaalta oli löydetty useampia kalloja, eikä kaivoksesta väitetyksi löytynyt ollut sama kuin Whitneylle toimitettu. Putnam piti mahdollisena, että kallo ei ole peräisin väitetyltä löytöpaikalta. Teosofien mukaan väite siitä, että kallo ei voinut olla aito, koska se ei sovi teoriaan ihmisen kehityksestä, on pätemätön, koska teosofiassa ihminen ei ole osa evoluutiota, vaan nykyihmiset olivat siirtyneet Atlantikselta jo ennen plioseenikautta. Vuonna 1992 tehdyssä radiohiiliajoituksessa kallon iäksi arvioitiin noin tuhat vuotta. Eräät kreationistiryhmät pitävät kalloa edelleen vanhana eli ajalta ennen vedenpaisumusta. Väitetään myös, että se on kätketty museon kellariin, koska löytö osoittaisi evoluutioteorian vääräksi. == Lähteet == Luokka:Tiedehuijaukset
Science Fiction (albumi)

__NOTOC__ Science Fiction on yhdysvaltalaisen emo-yhtyeen Brand Newin viides studioalbumi, jonka julkaisi yhtyeen oma levy-yhtiö Procrastinate! Music Traitors 17. elokuuta 2017. Yhtye julkaisi tiedotteen albumin vinyyliversion ennakkotilauksesta kaksi päivää ennen albumin julkaisupäivää. Twitter: Brandnewrock - käyttäjän twiitti Yhtye ilmoitti aloittavansa albuminsa tekemisen heinäkuussa 2014 ja he julkaisivat vuonna 2015 ja 2016 singlet Mene ja I Am A Nightmare. He aikoivat julkaista albumin vuonna 2016, mutta se viivästyi koska yhtye ei ollut tyytyväinen siihen. Exclaim!: Brand New Postpone New Album, Take 'The Devil and God Are Raging Inside Me' on Tour (26.10.2016) == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == Albumi sai positiivista palautetta kriitikoilta: * Metacritic: 88/100 Metacritic: Science Fiction -albumin metascore * Pitchfork: 8.3/10 Pitchfork: Science Fiction -levyarvostelu * The Needle Drop: 7/10 YouTube: theneedledrop: Science Fiction - levyarvostelu (22.8.2017) == Lähteet == Luokka:Emo-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Neutrofiili

Neutrofiili () on veressä esiintyvä valkosolu, eli leukosyytti. Neutrofiili on kooltaan 12–15 μm, mikä tekee siitä samankokoisen kuin basofiili ja eosinofiili ovat. Neutrofiilit ovat leukosyyteistä yleisimmin esiintyviä, kaikista leukosyyteistä 40–75 % on neutrofiilejä. Neutrofiilien yleisyys veressä voidaan selittää niiden hyvällä liikkuvuudella ja kyvyllä tuhota hyvin kehoa uhkaavat mikrobit, erityisesti bakteerit. Neutrofiilien tuma on jakautunut yleensä 2–5 osaan. Tämän ominaisuuden takia neutrofiili on helppo erottaa muista leukosyyteistä. Makrofagit ovat yleensä ensimmäisenä puolustamassa kehoa, jos jokin mikrobi uhkaa sitä, mutta jos makrofagit eivät onnistu tuhoamaan uhkaa, ne lähettävät viestin lähimpään verisuoneen proteiinien avulla. Tällöin läheiset neutrofiilit saavat viestin siirtyä alueelle, jossa mikrobit hyökkäävät. Neutrofiili ei osaa erottaa kehon omia soluja ja uhkaavia soluja toisistaan, joten sen huonona puolena on myös hyödyllisten solujen tuhoamista. == Katso myös == *Dendriittisolu *Vastustuskyky == Lähteet == * 1.7.2014 Viitattu 2.1.2018 * Viitattu 2.1.2018 Luokka:Verisolut
Kurt Nordfors

Nils Anders Kurt Nordfors (24. lokakuuta 1898 Turku – 14. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja toimittaja. Kurt Nordforsin vanhemmat olivat kauppias, konsuli Anders Wolter Nordfors ja Maria Wennerström. Nordfors valmistui ylioppilaaksi 1919 ja opiskeli École des Hautes Études Socialesissa Pariisissa 1924. Hän työskenteli sanomalehtikirjeenvaihtajana Berliinissä 1921–1922, Hufvudstadsbladetin toimittajana 1922, sanomalehtikirjeenvaihtajana Ranskassa, Italiassa ja Belgiassa 1923–1924, Suomen tietotoimiston toimittajana 1925–1927 ja 1930–1933, Ruotsalaisen teatterin ohjaajana 1927–1930, ulkoasiainministeriön sanomalehtitoimiston palveluksessa 1930, Nyland-lehden päätoimittajana 1933–1941, Yleisradion ruotsalaisen sosiaalisen kirjelaatikon hoitajana vuodesta 1941, teatteri- ja kirjallisuusarvostelijana 1925–1940, Stockholms- Tidningenin kirjeenvaihtajana Suomessa 1943–1957 sekä Helsingin ruotsalaisen työväenopiston sanomalehtiopin opettajana 1946–1951. Nordfors valittiin eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1951–1966. Kansanedustajana hän johti eduskuntaryhmäänsä ja toimi Parlamenttienvälisen liiton Suomen ryhmän johtokunnan puheenjohtajana. Nordfors toimi myös Suomen YK-valtuuskunnassa, Svensk socialliberal samlingin puheenjohtajana ja muissa luottamustehtävissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kurt Nordfors : Moottoripyörällä ulkomaisilla teillä, Suomen Kuvalehti, 16.05.1925, nro 20, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Segura (M31)

Segura (runkonumero M31) on Espanjan laivaston vuonna 1997 vesillelaskettu Segura-luokan miinantorjunta-alus. == Valmistus == Alus tilattiin 14. toukokuuta 1993 Empresa Nacional Bazánilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 3. toukokuuta 1995. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1997 kumminaan amiraali Juan José Romero Caramelon puoliso ja valmistui 27. huhtikuuta 1999. Alus otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 2000 Cartagenassa.Segura == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == Luokka:Segura-luokan miinantorjunta- alukset
Mikko Kiesiläinen

Mikko Kiesiläinen (s. 1987 Kauniainen) on suomalainen ekonomisti, joka työskentelee Helsingin kaupungin pääekonomistina. Hän on aiemmin toiminut EK:n ekonomistina sekä ajatushautomo Liberan toiminnanjohtajana. Hän siirtyi Liberan johtoon tammikuussa 2018 HYY Yhtymän liiketoimintajohtajan tehtävästä. Hän on työskennellyt myös konsulttina McKinsey & Companyllä. Kiesiläinen on työskennellyt Antero Vartian kanssa Suomen apteekkimarkkinan avaamiseksi kilpailulle. Antero Vartian ja Mikko Kiesiläisen tekemän selvityksen mukaan apteekkialan kilpailun vapauttaminen voisi säästää suomalaisten lääkekuluissa noin 87 miljoonaa euroa, jos reseptilääkkeiden hinnat laskisivat Ruotsin tasolle. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Kiesiläinen oli vihreiden ehdokkaana Helsingissä, sai 564 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kiesiläinen oli ehdolla Uudenmaan vaalipiirissä, sai 1 676 ääntä eikä tullut valituksi. Kiesiläinen on ollut vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen 2017–2019. Kiesiläinen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 2006.Rohkea koulu: SYK Nervanderinkadulta Isonnevantielle - matrikkeli (S. 63) Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän valmistui London School of Economicsista vuonna 2011. Hän liittyi demarinuoriin 15-vuotiaana mutta erosi kymmenisen vuotta myöhemmin, koska SDP ei suostunut peruspäivärahan nostamiseen, ellei ansiosidonnaista nostettaisi enemmän. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut . * Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marlena Shaw

Marlena Shaw (s. Marlina Burgess; 22. syyskuuta 1942 New Rochelle, New York – 19. tammikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen laulaja. Shaw aloitti laulajan uransa 1960-luvulla. Hänen musiikkiaan on usein samplattu hip hop -musiikissa ja käytetty televisiomainoksissa. ==Diskografia== ===Cadet=== *Out of Different Bags (1967) *The Spice of Life (1969) ===Blue Note=== *Marlena (1972) *From the Depths of My Soul (1973) *Marlena Shaw Live at Montreux (1974) *Who Is This Bitch, Anyway? (1975) *Just a Matter of Time (1976) ===Columbia=== *Sweet Beginnings (1977) *Acting Up (1978) *Take a Bite (1979) ===South Bay=== *Let Me in Your Life (1982) ===Verve=== *It Is Love (1986) *Love Is in Flight (1988) ===Concord Jazz=== *Dangerous (1996) *Elemental Soul (1997) ===Soul Brother=== *Anthology (2000) *Live in Tokyo (2002) *Lookin’ for Love (2004) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset blueslaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Johnny Echols

Johnny Echols (s. 21. helmikuuta 1947) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan psykedeelisen rockin yhtye Loven alkuperäisenä kitaristina. Echols perusti Loven sen keulahahmon Arthur Leen kanssa. Love julkaisi kolme studioalbumia vuosina 1966–1967 (Love, Da Capo, Forever Changes), ja saavutti kohtalaista menestystä. Vuonna 1968 yhtyeen johtohahmo Lee erotti Echolsin ja samalla muut jäsenet yhtyeestä, ja Echols joutui vankilaan pian erottamisensa jälkeen heroiinin hallussapidon vuoksi. Loven jälkeen Echols on toiminut studiomuusikkona, ja on kertonut työskentelevänsä Forever Changes -albumilta ylijääneitä kappaleita tarkoituksenaan julkaista ne. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liejukilpikonnat

Liejukilpikonnat (Kinosternon) on pystytaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnasuku. == Lajit == Sukuun kuuluu 19 lajia: * Kinosternon acutum * Kinosternon alamosae * Kinosternon angustipons * Kinosternon baurii * Kinosternon chimalhuaca * Kinosternon creaseri * Kinosternon dunni * Kinosternon durangoense * Kinosternon flavescens * Kinosternon herrerai * Kinosternon hirtipes * Kinosternon integrum * Kinosternon leucostomum * Kinosternon oaxacae * Kinosternon scorpioides * Kinosternon sonoriense * Kinosternon steindachneri * Kinosternon stejnegeri * Kinosternon subrubrum == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat
Engelsin paussi

Engelsin paussiksi kutsutaan teollisen vallankumouksen aikaista ajanjaksoa, jolloin suuren teknologisen murroksen takia ison joukon toimeentulo heikentyi, ennen kuin yhteiskunta pidemmällä aikavälillä alkoi vaurastua. Termin on kehittänyt taloushistorioitsija Robert C. Allen, joka kytkee ajatuksen vuosien 1760–1913 Britanniaan. Britanniassa 1800-luvun ensimmäisen puoliskon ajan palkkakehitys polki paikoillaan samalla kun työntekijäkohtainen tuottavuus kuitenkin kasvoi. 1800-luvun puolivälin jälkeen reaalipalkat alkoivat kasvaa samassa suhteessa tuottavuuden kanssa. == Engelsin paussi 2000-luvulla == Teollinen vallankumous oli 1800-luvulla kokonaisvaltainen yhteiskunnallinen muutos, joka koski niin teknologiaa, kulttuuria, sosiaalisia rakenteita kuin talouttakin. Teollistumisen aiheuttamien muutosten takia yhteiskunnan toimintaperiaatteet oli suunniteltava uudelleen. On esitetty, että samankaltainen murros on nyt käynnissä teollistuneissa länsimaissa, joissa digitalisaatio ja robotisaatio muuttavat yhteiskuntaa. Länsimaissa, erityisesti Yhdysvalloissa ja Britanniassa, 2010-luvun voi nähdä alkuna samankaltaiselle ”paussille”, jossa työntekijöiden asema ja nykyisenkaltaisten järjestelmien kyky ylläpitää yhteiskunnan kehitystä ainakin tilapäisesti heikkenevät. Esimerkiksi ajatushautomo Demos Helsinki on kirjoittanut, että talouden lisäksi koko yhteiskunta muuttaa tällä hetkellä muotoaan, aivan kuten teollisessa vallankumouksessa. Teollistumisen aikana tuottavuus alkoi kasvaa, kun yhteiskunnan ja liiketoiminnan peruspilarit suunniteltiin uusien toimintatapojen mukaisesti. Siitä alkoi lopulta ennennäkemätön vaurastumisen kausi. Samalla syntyi kaksi uutta yhteiskuntaluokkaa: työväenluokka, jonka elinolojen parantamisen ympärillä pyöri merkittävä osa 1900-luvun politiikasta, sekä keskiluokka, jonka laajeneminen oli yksi teollistumisen laukaiseman vaurastumisen ja poliittisten reformien tärkeimmistä tuloksista. Samoin nykymuotoisen puoluekentän ja kaupunkisuunnittelun synnyn voi sijoittaa teollistumisen alkuun. On mahdollista, että digitalisoituminen ja robotisaatio ovat käynnistäneet teolliseen vallankumoukseen verrattavan, vuosikymmeniä kestävän murroskauden, jonka aikana yhteiskunnan perusrakenteet järkkyvät, toimeentulon muodot muuttuvat ja vaurautta jaetaan radikaalisti uudelleen. Ensimmäisen Engelsin paussin aikaan isoja muutoksia tapahtui esimerkiksi sosiaaiturvajärjestelmässä, puoluejärjestelmässä, peruskoulussa, kaupunkisuunnittelussa, joukkoliikenteessä ja monilla muilla yhteiskunnan osa- alueilla, jotta yhteiskunta pystyi vastaamaan teollisuuden aiheuttamaan murrokseen. Engelsin paussi -termin kehittäjä Allen on myös pohtinut yhtymäkohtia 1800-luvun teollistumisen ja nykypäivän välillä. Hän ei kuitenkaan suoraan käytä pohdinnoissaan Engelsin paussi -termiä. Samankaltaiseen ilmiöön ovat viitanneet myös Erik Brynjolfsson ja Andrew McAfee käsitteellään ”The Second machine age”. Termi viittaa siihen, että ihmisten tulotaso ei kasva, vaikka teknologia kehittyy ja mahdollistaa tehokkaamman tuotannon. == Lähteet == Luokka:Taloushistoria
Andri Melnyk

Andri Melnyk (; 12. joulukuuta 1890 Volja Jakubova, Galitsia, Itävalta-Unkari – 1. marraskuuta 1964 Köln, Länsi-Saksa)Volodymyr Janiv: Melnyk, Andrii Encyclopedia of Ukraine (1993), Internet Encyclopedia of Ukraine, Canadian Institute of Ukrainian Studies, Albertan yliopisto. Viitattu 2.1.2018. oli ukrainalainen sotilas ja nationalistijohtaja. Itävalta-Unkarin Galitsiassa syntynyt Melnyk opiskeli Wienin maatalouskorkeakoulussa, kunnes värväytyi ensimmäisen maailmansodan puhjettua vapaaehtoisena Itävalta-Unkarin armeijaan perustettuun ukrainalaiseen legioonaan. Hän yleni komppanianpäälliköksi mutta jäi syyskuussa 1916 venäläisten sotavangiksi. Yhdessä Jevhen Konovaletsin ja eräiden muiden kanssa hän pakeni vuonna 1917 sotavankileiriltä ja osallistui Kiovassa vapaaehtoisen Sitš-tarkk'ampujapataljoonan perustamiseen. Tammikuusta 1919 alkaen Melnyk oli jonkin aikaa Ukrainan kansantasavallan armeijan esikuntapäällikkönä ja vuosina 1920–1921 Ukrainan sotilasattaseana Prahassa ja Wienissä. Vuonna 1922 hän asettui Puolaan liitettyyn Galitsiaan, jossa hänestä tuli maanalaisen Ukrainan sotilasjärjestön (UVO) paikallisjohtaja, kun järjestön varsinainen johtaja Konovalets joutui siirtymään turvaan maanpakoon. Vuosina 1924–1928 Melnyk oli toimintansa vuoksi puolalaisessa vankilassa. Melnyk oli vuosina 1933–1938 ukrainalaisten katolisen nuorisojärjestön puheenjohtaja mutta toimi salaa myös UVO:n seuraajaksi perustetussa Ukrainalaisten nationalistien järjestössä (OUN). Kun OUN:n johtaja Konovalets vuonna 1938 salamurhattiin, Melnyk siirtyi ulkomaille ottaakseen hänen paikkansa. Elokuussa 1939 Roomassa kokoontunut OUN:n liittokokous vahvisti Melnykin johtajuuden, mutta seuraavan vuoden alussa Stepan Banderan johtama nuorten radikaalien siipi perusti kilpailevan johdon, jolloin järjestö hajosi kahtia. Melnykin johtama siipi tunnettiin tämän jälkeen nimellä OUN-M. Järjestön luotettavuutta epäilleet saksalaiset asettivat Melnykin vuonna 1941 kotiarestiin, jolloin hän luovutti johdon Ukrainassa varamiehelleen Oleh Olžytšille. Vuonna 1944 Melnyk vangittiin Sachsenhausenin keskitysleirille, mutta hänet vapautettiin melko pian, kun saksalaiset vakuuttuivat hänen yhteistyöhalustaan. Vuodesta 1945 hän asui Luxemburgissa ja jatkoi vaikuttamista ukrainalaisessa emigranttiyhteisössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset sotilaat Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Anneli Sarhimaa

Anneli Sarhimaa (s. 1962 Lappeenranta) on kielitieteen professori. Hän on opettanut pohjoiseurooppalaisia ja balttilaisia kieliä ja kulttuuria Mainzin yliopistossa Saksassa vuodesta 2002. ==Henkilöhistoria== Anneli Sarhimaan isä on päätoimittaja Lauri Sarhimaa. Anneli Sarhimaa väitteli Helsingin yliopistosta vuonna 1999, minkä jälkeen hän sai vuonna 2002 itämerensuomalaisten kielten dosentuurin. Sarhimaa on työskennellyt Suomessa, Venäjällä, Alankomaissa ja Saksassa. Hänen tutkimuksensa keskittyy karjalan kieleen ja Suomen ja Euroopan väliseen kielipolitiikkaan. == Teoksia == * Syntactic transfer, contact-induced change, and the evolution of bilingual mixed codes: Focus on Karelian-Russian language alternation. Studia Fennica Linguistica 9. Helsinki, 1999. * Vaietut ja vaiennetut – Karjalankieliset karjalaiset Suomessa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2017, ISBN 978-952-222-890-1 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Félicité

Félicité on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Alain Gomis. Se kertoo kinshasalaisen laulajan elämästä. Päähenkilö on yksinhuoltaja, jonka poika joutuu sairaalaan. Elokuvan tuotantoon on osallistunut yhtiöitä viidestä maasta: Ranska, Senegal, Belgia, Saksa ja Libanon. Elokuva sai Berliinin elokuvajuhlilla 2017 tuomariston palkinnon – hopeisen karhun. Félicitélle myönnettiin myös Euroopan neuvoston vuoden 2017 elokuvapalkinto (FACE). Elokuva voitti myös kuusi Afrikan arvostetuimpiin lukeutuvaa AMAA -elokuva-palkintoa (2017), mukaan luettuna parhaan elokuvan, parhaan naispääosan ja parhaan sivuosan esittäjän AMAA-palkinnon (2017). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Senegalilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2017 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2017 belgialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2017 saksalaiset elokuvat Luokka:Libanonilaiset elokuvat
Georg Eriksson

Georg Werner Eriksson (19. tammikuuta 1901 Pietarsaari – 28. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja kultaseppä. Georg Erikssonin vanhemmat olivat työläinen Johan Erik Eriksson Wannäs ja Johanna Pehrsdotter Strömsnäs. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli Anna Evelina Kif. Eriksson kävi käsityökoulua ja työskenteli kultaseppänä Pietarsaaren maalaiskunnassa 1917–1920 ja Pietarsaaressa 1920–1964. Eriksson valittiin eduskuntaan Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1958–1962 ja Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1962–1964. Hän kuoli 28. helmikuuta 1964 kesken edustajakautensa, ja hänen tilalleen nousi Veikko Mattila. Kansanedustajan tehtävän lisäksi Eriksson toimi presidentin valitsijamiehenä 1962, Pietarsaaren maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna sekä Pietarsaaren kaupunginhallituksen jäsenenä ja kaupunginvaltuutettuna. Hän osallistui myös Suomenruotsalaisten kansankäräjien toimintaan. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pedersören kunnanvaltuutetut Luokka:Pietarsaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Piparjuuriperoksidaasi

Piparjuuriperoksidaasi on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi fenolijohdannaisten ja eräiden muiden aromaattisten yhdisteiden hapettamista vetyperoksidin avulla. Entsyymi eristettiin ensimmäisen kerran piparjuuren (Armoracia rusticana) juuresta. Piparjuuriperoksidaasia hyödynnetään biokemiallisissa ja lääketieteellisissä tutkimuksissa merkkiaineena. Piparjuuriperoksidaasin EC-numero on EC 1.11.1.7.Karl Wulff & Günther Henniger: Enzymes, 7. Enzymes in Analysis, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 2.1.2018 ==Ominaisuudet ja toiminta== Piparjuuriperoksidista tunnetaan kolme isoentsyymiä, jotka ovat isoentsyymit A, C ja E. Näistä piparjuuriperoksidaasi C on tunnetuin ja käytetyin. Entsyymi on glykoproteiini ja sen molekyylimassa on noin 42-44 kDa. Entsyymi sisältää prosteettisenä ryhmänä hemiryhmän eli Protoporfyriini IX:n johon on sitoutunut Fe3+-ioni. Rautaioni on tärkeä katalyyttiselle aktiivisuudelle. Entsyymi hyväksyy substraateikseen useita aromaattisia yhdisteitä esimerkiksi fenolijohdannaisia. Piparjuuriperoksidaasin katalysoiman reaktion ensimmäisessä vaiheessa vetyperoksidi hapettaa entsyymin porfyriiniryhmän radikaaliksi ja raudan hapetusluvulle +IV. Lisäksi muodostuu vettä. Seuraavassa vaiheessa aromaattinen molekyyli pelkistää entsyymiradikaalin ja hapettuu itse radikaaliksi, mutta rauta on vielä hapetusasteella +IV. Seuraavassa vaiheessa toinen aromaattinen molekyyli sitoutuu entsyymiin ja rautaioni hapettaa tämän molekyylin radikaaliksi. ==Käyttö== Piparjuuriperoksidaasia voidaan käyttää lääketieteellisessä diagnostiikassa ja biokemiallisissa tutkimuksissa. Tämä perustuu siihen, että aromaattisen yhdisteen hapettumisessa muodostuva radikaali fluoresoi näkyvää valoa. Tällaisia väriaineita ovat esimerkiksi tetrametyylibentsidiini, 2,2′-atsino- bis(3-etyyli-2,3-dihydrobentstiatsolisulfonaatti) ja luminoli. Piparjuuriperoksidaasia voidaan käyttää väriaineen ja glukoosioksidaasin kanssa glukoosipitoisuuden määritykseen. Entsyymi voidaan myös liittää vasta- aineisiin ja selvittää täten vasta-aineen kulkeutumista elimistössä. Alla on eräitä yleisesti piparjuuriperoksidaasin kanssa käytettyjä väriaineita. : ==Lähteet== Luokka:Oksidoreduktaasit
Burkina Fason kansalliskirjasto

Burkina Fason kansalliskirjasto (, lyh. BNB, ) on Burkina Fason pääkaupungissa Ouagadougoussa sijaitseva maansa kansalliskirjasto. Se toimii maan Kulttuuri-, taide- ja turismiministeriön alaisuudessa. Kansalliskirjasto perustettiin ja sille osoitettiin vapaakappaleoikeus vuosina 1996 ja 1998 annetuilla säädöksillä. Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö Unescon mukaan lukutaito oli yhteensä 34,6 prosentilla Burkina Fasossa 15 vuotta täyttäneistä ihmisistä (vuonna 2014). ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Marcel Lajeunesse & Henri Sène (2004) Legislation for library and information services in French-speaking Africa revisited. (Abstrakti; The International Information & Library Review, 36 (4), Dec. 2004, pp. 367-380) (sciencedirect.com) *IFLA World Report - Burkina Faso (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla-world-report.org) Luokka:Ouagadougou Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot
The Jackson Sisters

The Jackson Sisters oli yhdysvaltalainen soulia ja diskomusiikkia tuottava yhtye 1970-luvulla. Yhtye oli kotoisin Comptonista, Kaliforniasta. The Jackson Sisters koostui Jacqueline Jackson-Rencherista, Lyn Jacksonista, Pat Jacksonista, Rae Jacksonista sekä Gennie Jacksonista. He äänittivät musiikkia Tiger Lily Records -levymerkille, saaden jonkin verran suosiota 1970-luvulla. Yhtye tosin sai merkittävämpää huomiota miltei vuosikymmen myöhemmin rare grooven tullessa suosituksi Britanniassa. Johnny Bristol sanoitti suuren määrän yhtyeen kappaleista. Yhtyeen hittikappaleen ”I Believe In Miracles” sanoitti ja äänitti alun perin Mark Capanni vuonna 1973. Kappale sijoittui Britannian singlelistan sijalle 72. vuoden 1987 kesäkuussa. ==Diskografia== ===Albumit=== *Jackson Sisters (Tiger Lily Records, 1976) ===Singlet=== *”I Believe in Miracles” (1973) *”More Than Just Friends” (1973) *”Boy, You’re Dynamite” (1974) *”When Your Love Is Gone” (1975) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset diskoyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset soulyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset tyttöbändit
Kirjallisuusvuosi 1884

Kirjallisuusvuosi 1884 käsittelee vuoden 1884 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomen naisyhdistys perustettiin. * Suomen polaariretkikunta palasi kaksivuotiselta tieteelliseltä tutkimusmatkaltaan Sodankylästä ja Ivalosta. * Itävaltalainen silmälääkäri Karl Koller keksi tehokkaan paikallispuudutuksen. * Ruotsalainen Alfred Nobel patentoi uuden ampuma-aseissa ruudin korvaavan räjähdysaineen, jota hän kutsui ballistiitiksi. * Oskar Merikanto sävelsi Kesäillan valssin. == Julkaisuja == * Juhani Aho - Rautatie * Henrik Ibsen - Vildanden (suom. Villisorsa) * Sully Prudhomme - De l’expression dans les beaux-arts * Henryk Sienkiewicz - Ogniem i mieczem (trilogian ensimmäinen osa, suom. Tulella ja miekalla: kuvaus menneiltä ajoilta) * Arnold Toynbee - Lectures on The Industrial Revolution in England * Mark Twain - Huckleberry Finnin seikkailut * Jules Verne - Etelän tähti == Palkintoja == == Lähteet == 1884
Kirjallisuusvuosi 1883

Kirjallisuusvuosi 1883 käsittelee vuoden 1883 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == *Suomen kieli tuli Suomen suuriruhtinaskunnan viralliseksi kieleksi, kun 20 vuoden siirtymäaika vuoden 1863 kieliasetuksesta täyttyi. *Deutsches Theater aloitti toimintansa Berliinissä. * Ylioppilaskunnan Laulajat -kuoro perustettiin Helsingissä. == Julkaisuja == * Paul Bourget - Essais de psychologie contemporaine * Carlo Collodi - Pinokkio (Le avventure di Pinocchio. Storia di un burattino), kirjapainos * Mihai Eminescu - Luceafĕrul (romanttinen romanialainen runoelma) * Anne Charlotte Leffler - Ur lifvet. Saml. 2, Aurore Bunge ; "Barnet" ; Ett bröllop ; I krig med samhället (Teos Kööpenhaminan yo-kirjaston sivulla) * Anne Charlotte Leffler - Ur lifvet. Saml. 3. H. 1, Kvinlighet och erotik ; Gusten får pastoratet (Teos Kööpenhaminan yo-kirjaston sivulla) * Friedrich Nietzsche - Näin puhui Zarathustra, ensimmäinen osa * Agathon Meurman - Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten, ensimmäiset vihkot. Koko 12-vihkoinen teos ilmestyi vuoteen 1890 mennessä. * Guy de Maupassant - Contes de la bécasse (novellikokoelma) * Guy de Maupassant - Clair de lune (novellikokoelma) * Robert Louis Stevenson - Aarresaari, (kirjapainos) * Anthony Trollope - Autobiography (kaksiosainen) * Anton Tšehov - Kertomukset * Giovanni Verga - Cavalleria rusticana (kokoelmassa Novelle rusticane ilmestynyt novelli, jonka pohjalta on tehty ooppera) == Palkintoja == == Lähteet == 1883
Kirjallisuusvuosi 1882

Kirjallisuusvuosi 1882 käsittelee vuoden 1882 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Tehtaanjohtaja Carl Samuel von Nottbeck hankki Suomen ensimmäisen sähkövalaistuksen Finlaysonin Tampereen puuvillatehtaalle. * Porvoolainen kustantaja Werner Söderström aloitti oppikirjojen kustantamisen. Lisäksi hän otti suuren riskin painattaessaan tuhansien kappaleiden painoksen professori J. R. Danielson- Kalmarin ja Aatto Suppasen suomentamaa Georg Weberin suurteosta "Yleistä ihmiskunnan historiaa". * Mark Twainin teosta Mississippi-virralla (Life on the Mississippi, ilm. 1883) pidetään ensimmäisenä kirjoituskoneella kirjoitettuna romaanina. == Julkaisuja == * Johan Albrecht Ehrenström - Historiska anteckningar (alkuosa, loppuosa 1883) * Anatole France - Les Désirs de Jean Servien (suom. Jean Servienin intohimot, 1923) * Ignatius Donnelly - The Antediluvian World (suom. Atlantis : Maailma ennen vedenpaisumusta) * Victor Hugo - Torquemada * Henrik Ibsen - En folkefiende (näytelmä) * Anne Charlotte Leffler - Ur lifvet. Saml. 1. H. 1, En bal i "societeten" (Teos Project Runebergin sivulla) * Friedrich Nietzsche - Iloinen tiede * Jules Verne - Robinson-koulu == Palkintoja == == Lähteet == 1882
Musiikkivuosi 1882

Musiikkivuosi 1882 käsittelee vuoden 1882 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Robert Kajanus perustaa Helsingin kaupunginorkesterin * Martin Wegelius perustaa Helsingin Musiikkiopiston, joka vuodesta 1939 tunnetaan nimellä Sibelius-Akatemia. * 26. heinäkuuta - Richard Wagnerin ooppera Parsifal sai ensiesityksensä Bayreuthissa. Luokka:Musiikkivuodet Luokka:Vuoden 1882 musiikki
Sakari Honkamaa

Heimo Touko Sakari Honkamaa (s. 13. kesäkuuta 1956 Orimattila) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti evp.Ylennyksiä kenraalikunnassa. Puolustusministeriö, 4.6.2014Tasavallan presidentin esittely 3.6.2016 Honkamaa syntyi talouspäällikkö Touko Honkamaan ja opettaja Anna-Liisa Nummelinin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1983 on myyntineuvottelija Elisa Kivistö. Honkamaa suoritti Kadettikoulun 1981 ja Sotakorkeakoulun 1991. Kansainvälisen turvallisuuspolitiikan kurssin hän suoritti Genevessä 1997 ja suomalaisen maanpuolustuskurssin 1998. Honkamaa toimi opetusupseerina Kymen jääkäripataljoonassa 1981–1982 ja Reserviupseerikoulussa 1982–1985. Kadettikoulun opettaja hän oli 1986–1988, Maanpuolustuskorkeakoulun opettaja 1991–1994 ja UNTSOn sotilastarkkailija 1988–1989. Hokamaa toimi puolustusneuvoston yleissihteerin apulaisena 1997–1999, Porin prikaatin pataljoonan komentajana 1999–2000 ja Pääesikunnan strategisen suunnittelusektorin päällikkönä 2001–2005. KFOR-pataljoonan komentaja Kosovossa hän oli 2000–2001 ja puolustusasiamies Washingtonissa 2005–2008. Honkamaa oli Kainuun prikaatin komentaja 2008–2009, Pääesikunnan komentopäälliköksi hänet nimitettiin 2010. Puolustusvoimien henkilöstöpäällikkönä Pääesikunnassa Honkamaa työskenteli vuodesta 2012, ennen jäämistään eläkkeelle 2016. Kenraalimajuriksi Honkamaa ylennettiin 2012 ja kenraaliluutnantiksi 2014, prikaatinkenraali hänestä tuli 2008. Sakari Honkamaan veli on päätoimittaja Tapio Honkamaa.<ref name="kko11/> ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1881

Kirjallisuusvuosi 1881 käsittelee vuoden 1881 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomen tekijänoikeuslaki (Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus kirjailijan ja taiteilijan oikeudesta työnsä tuotteisin (AsK 8/1880)) astui voimaan. Tämä laki oli voimassa vuoteen 1961 asti. * Helsingin Rikhardinkadun kirjasto valmistui. Se oli Pohjoismaiden ensimmäinen yleiseksi kirjastoksi suunniteltu rakennus. * Nuorisoseuraliike ja raittiusliike perustettiin Suomessa. * Robert Louis Stevensonin Aarresaari alkoi ilmestyä sarjakuvana. * Venäjän tiedeakatemia perusti Puskin-palkinnon venäjän kielen kehittämiseen. == Julkaisuja == * Charles Darwin - The Formation of Vegetable Mould through the Action of Worms, with Observations on their Habits * Henrik Ibsen - Catilina (näytelmä) * Johanna Spyri - Pikku Heidi (saks. Heidi, suom. 1885, 1905) * Mark Twain - Prinssi ja kerjäläispoika (engl. The Prince and the Pauper, suom. 1908) == Palkintoja == == Lähteet == 1881
Arhip Nekolenko

Arhip Nekolenko (, s. 11. maaliskuuta 1996 Marjino, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa laitahyökkääjänä ja edustaa KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskia. Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt == Perhe == Nekolenkolla on yksi isoveli, Ilya Nekolenko, joka edustaa KHL-liigassa pelaavaa Neftehimik Nižnekamskia. == Tilastot == 2012–2013 MHK Spartak MHL 41 11 11 22 18 6 1 1 2 4 2013–2014 MHK Spartak MHL 19 2 5 7 16 21 3 11 14 0 2014–2015 SKA-1946 MHL 30 11 10 21 20 – – – – – 2015–2016 SKA-Neva VHL 5 0 1 1 0 – – – – – SKA-1946 MHL 31 9 8 17 14 3 0 0 0 0 2016–2017 SKA Pietari KHL 3 0 0 0 0 2 0 1 1 2 SKA-Neva VHL 47 5 10 15 20 9 1 0 1 4 SKA-1946 VHL 4 1 2 3 0 – – – – – 2017–2018 SKA-Neva VHL 19 2 3 5 10 – – – – – Jugra Hanty-Mansijsk KHL 18 1 1 2 10 – – – – – Rubin Tjumen VHL 8 2 2 4 6 – – – – – 2018–2019 Metallurg Magnitogorsk KHL 54 2 7 9 12 6 0 1 1 2 2019–2020 Metallurg Magnitogorsk KHL 39 2 1 3 12 5 0 0 0 0 2020–2021 Metallurg Magnitogorsk KHL 35 3 5 8 10 11 0 1 1 4 KHL yhteensä 149 8 14 22 36 24 0 3 3 8 VHL yhteensä 79 9 16 25 36 9 1 0 1 4 MHL yhteensä 125 34 36 70 68 46 5 15 20 18 == Saavutukset == * EOYF hopeamitali: 2013 * MHL mestari: 2014 * Gagarin Cup: 2017 == Aiheesta muualla == * *