EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Kreikan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo Kreikan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista. == Ylin sarjataso == Seura Kausi O M Nikolai Alho Volos 2021–2022Nikolai Alho Soccerway-sivustolla 15 0 2022–2023 34 1 2023–2024 24 1 Mehmet Hetemaj Panionios 2007–2008 5 0 Mehmet Hetemaj Thrasivoulos 2008–2009 9 0 Perparim Hetemaj AEK Ateena 2006–2007 7 0 Perparim Hetemaj Apollon Kalamarias 2007–2008 10 1 Perparim Hetemaj AEK Ateena 2008–2009 9 0 Joonas Kolkka Panathinaikos 2001–2002 23 2 Joonas Kolkka Panathinaikos 2002–2003 22 1 Toni Lehtinen Levadiakos 2008–2009 9 0 Robin Lod Panathinaikos 2015–2016Robin Lod Soccerway-sivustolla 16 2 Robin Lod Panathinaikos 2016–2017 29 5 Njazi Kuqi Panionios 2011–2012 24 10 Njazi Kuqi Atromitos 2012–2013Njazi Kuqi Soccerway-sivustolla 24 1 Alexandros Souflas Atromitos 2006–2007 1 0 Ville Väisänen Ethnikos Asteras 2000–2001 2 0 == Toinen sarjataso == Seura Kausi O M Njazi Kuqi Olympiakos Volou 2014–2015 8 3 Tomi Petrescu Panthrakikos 2010–2011 1 0 Alexandros Souflas Thrasivoulos 2012–2013Alexandros Souflas Soccerway- sivustolla 6 0 == Kolmas sarjataso == Seura Kausi O M Kai Nyyssönen Chania 2001–2002 8 1 Alexandros Souflas Proodeftiki 2011–2012Alexandros Souflas Soccerway-sivustolla 18 5 == Lähteet == * === Viitteet === Sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista Kreikan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1906

Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1906 järjestettiin Haagissa, Alankomaissa. Kisat järjestettiin Alankomaissa viidennen kerran peräkkäin. Kilpailuissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kolmessa eri sarjassa. Kyseessä oli EM-tasolla ensimmäinen kerta, kun painijat jaettiin erillisiin painoluokkiin. ==Mitalistit== ===Kreikkalais-roomalainen paini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 75 kg W. van Veen J. Lorentz Josef Mercey 85 kg F. Togni G. Heil A. Kok yli 85 kg Heinrich Rondi C. Kok Fritz Stolzenwald ==Mitalitaulukko== 1 2 3 3 8 2 Saksa 1 0 0 1 ==Lähteet== *FILA:n tietokanta 1906 Luokka:Vuoden 1906 urheilu Luokka:Haagin urheilu
Tom Tryon

Thomas "Tom" Tryon (14. tammikuuta 1926 Hartford, Connecticut – 4. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Golden Globe -ehdokas.imdb.com Hänet tunnetaan muun muassa Stephen Fermoylen roolista elokuvassa Kardinaali (1963) sekä televisiosarjoista Disneyland, The Big Valley, Virginialainen, Jane Wyman Presents ja Frontier. Hän lopetti näyttelemisen vuonna 1971. Tryon kuoli mahasyöpään 65-vuotiaana 4. syyskuuta 1991. == Ehdokkuudet == * Golden Globe (1964) * Golden Laurel (1964) ==Kirjat== * The Other (1971) * Crowned Heads (1978) == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Pukara (Ikaalinen)

Pukara on yksi Ikaalisten kylistä. Pukaran kylä on Myllykartun ja Mansoniemen naapurikylä, mutta sen raja ulottuu Jämijärven rajalle saakka. Sana Pukara muotoutuu ruotsin kielen sanasta puckar, joka tarkoittaa riitaa/riitapukaria. Pukara on saanut nimensä Pukaralammin talon mukaan, joka sijaitsee Pukaran keskellä. Kylässä sijaitseva Pukaralammikin on vielä olemassa, mutta kovin ruohottuneena ja pusikkoisena. Uurasjärvestä laskee vesi Noro-ojaa pitkin Pukaralammin ja Suurniemenlammin kautta Kyrösjärveen. == Historia == Pukaran kylän kerrotaan syntyneen kolmen veljeksen tultua seudulle ensin kalastamaan ja metsästämään, mutta lopulta vakituisesti asumaan. Tarinalla on kaksi versiota, joista toinen kertoo yhden veljistä asettuneen Uurasjärven rannalle, toinen Pukaralammille ja kolmas Suuriniemeen. Toisen tarinan mukaan kaikki kolme veljestä asuivat Uurasjärven rannalla samassa talossa ja ajan kuluessa hajaantuivat seudulle edellisen tarinan mukaan. Pukaran kylästä on käytetty ennen nimitystä Uurasjärven kylä. Pukaran koulukin toimi aluksi Uurasjärven koulun nimellä, mutta 1920-luvulla siitä alettiin virallisesti käyttää nimitystä Pukaran koulu. == Yleisiä rakennuksia == Pukarassa on pienviljelijäyhdistyksen talo Toimela, joka oli hyvässä kunnossa peruskorjauksen jälkeen. Toimela paloi pahasti 12.12.2010. Pukaran koulu on yksityisomistuksessa, joista alakoulun puolella asutaan, ja vanhempi, yläkoulu (rak. 1908) on varastokäytössä. Pukarassa on ollut ainakin kolme kauppaa, yksi/uusin aivan koulun vieressä ja toinen, vanhempi kauppa sijaitsi Uurasjärven lähellä kolmas kauppa sijaitsi näiden kahden välillä, ns. Uurasjärven kylän ja Pukaran kylän rajalla. ==Pukaran yritys== Pukaran oma urheiluseura Pukaran yritys on toiminut tiettävästi jo ennen sotaa. Vireimmillään seuran toiminta oli 1950-1960-luvuilla. Pukaran yritys on pärjännyt joskus myös Kyrösjärven ympärihiihdossa. Pukaran koulun urheilukenttä kunnostettiin alkukesästä 2009. == Aiheesta muualla == * Ikaalisten kylät – Pukara Luokka:Ikaalisten kylät
Kilpeenjoki (joki)

Kilpeenjoki (Venäjän puolella vuodesta 1948 ) on joki Venäjällä ja Suomessa. Joen vesistöalue sijaitsee pääosin Venäjällä Viipurin piirin alueella, mutta latvaosa ulottuu Suomessa Lappeenrannan alueelle. Vesistöalue on Juustilanjoen vesistön ja Saimaan kanavan itäpuolella. Kilpeenjoen vesistön latvahaarat ovat Lappeenrannassa Konnun kylän seudulla Nuijamaanjärven itäpuolella. Vesistön suurin järvi Suomen puolella on Myräjärvi. Alajuoksulla jokeen virtaavat lännestä Mustajärven ja idästä Ihantalanjärven vedet. Kilpeenjoki laskee Ventelänselän pohjukkaan, josta on vesiyhteys edelleen Juustilanselkään ja nykyistä Saimaan kanavaa pitkin Viipurinlahden Suomenvedenpohjaan. Venäjän puolella joki virtaa entisten Nuijamaan ja Viipurin maalaiskunnan alueella. Joen varrella sijaitsivat Pihkalanjärven, Pihkalan, Terävälän, Kilpeenjoen ja Yliveden kylät. Luokka:Suomen joet Luokka:Luovutettujen alueiden joet Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Kilpeenjoen vesistö
Sampsa Sarparanta

Sampsa Sarparanta (s. 1973) on No Shame -punk-yhtyeen laulaja-lauluntekijä sekä kuvataiteilija. Sarparannan maalaukset ovat poliittisesti kantaa ottavia ja niiden esitystapa usein kärjistävä. Teemana maalauksissa ovat olleet muun muassa maailman pahuus sekä naisten ja lasten hätä. Aiheisiin ovat kuuluneet Sudanin nälkää näkevät ja Leafin tehtaan irtisanotut työntekijät, mutta yhtä lailla henkilökuvat ja arkiset välähdykset taiteilijan lähipiiristä. Helsingin Sanomat kutsui What's more important than days like today? -näyttelyn arviossa Sarparantaa loistavaksi arjen kauheuden kuvaajaksi. Sarparannan töitä on muun muassa Kiasman ja Salon taidemuseon kokoelmissa.Galleria Titanikin kuvaus Sarparannan näyttelystäViitattu 25.6.2009. Sarparanta opiskeli Varsinais- Suomen Kansanopiston kuvataidelinjalla 1995–1996, Lahden taideinstituutissa 1998–2000 ja Kuvataideakatemiassa 2000–2006. Hänet valittiin vuonna 2004 Taidekeskus Salmelan nuoreksi taiteilijaksi. Sarparanta asuu ja työskentelee Perniössä. Sarparanta julkaisi yhtyeensä SARPARANTA kanssa debyyttilevyn Takaisin merkitykseen lokakuussa 2021. ==Julkaisut== *Sampsa Sarparanta, Salon taidemuseon julkaisuja 2009, ISBN 978-952-5830-01-9 * SARPARANTA - Takaisin merkitykseen, omakustanne levytys, 2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sampsa Sarparannan kotisivut * Sampsa Sarparanta lauluntekijänä - Finna- tietokanta Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palho

Palho on kasvin heteen varsi, jonka päässä on siitepölyä sisältävä ponsi. == Lähteet == * Tirri, R.; Lehtonen, J.; Lemmetyinen, R.; Pihakaski, S. & Portin, P. 1993: Biologian sanakirja. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-11390-9 Luokka:Kukat de:Staubfaden
Selibaattipäiväkirjat

Selibaattipäiväkirjat on Minttu Hapulin verkkopäiväkirjaan perustuva feministinen kirjoituskokoelma parisuhteista. Teoksen on julkaissut Atena vuonna 2006. Kolmas painos ilmestyi Loisto oy:n taskukirjana 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Selibaattipäiväkirjat-blogi * STT: Selibaattipäiväkirjat kyseenalaistaa parisuhteen autuuden. Kaleva 8.8.2006. Luokka:Blogikirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2006 kirjat
Pisa (Kreikka)

Pisa () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) läntisellä Peloponnesoksella Kreikassa. Se sijaitsi Olympian lähellä sen itäpuolella. Pisan hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Pisatis (). Kaupungin paikka on lähellä nykyistä Archaía Písan kylää. Kreikkalaisen mytologian mukaan kaupungin perustaja oli Pisos, Periereen poika. Joskus sen katsottiin kuitenkin saaneen nimensä Pisa-nimisestä lähteestä. Kaupunkiin sijoittuivat myytit muun muassa Oinomaoksesta ja Hippodameiasta. Pisa soti usein Eliin kaupungin kanssa. Se hallitsi muutoin Eliin hallussa ollutta Olympian pyhäkköaluetta vuosina 668–572 eaa. ja järjesti tuona aikana Olympian kisoja. Vuonna 572 eaa. elisläiset tuhosivat Pisan lopullisesti. Tämän jälkeen Pisatiksen alue päätyi lopullisesti Eliin vallan alle, ja siitä tuli osa Eliin kaupunkivaltiota ja samalla Eliin maakuntaa. Pisatiksen alueen muita kaupunkeja olivat Dyspontion, Harpinna, Herakleia, Kykesion ja Salmone. == Lähteet == *
Tähkylä

Tähkylä on heinäkasvien (Poaceae) kukinnon osa, joka toiminnaltaan vastaa terälehdellisen kasvin kukkaa. Tähkylässä on tavallisesti kahdesta kuuteen erillistä, kehätöntä kukkaa, ja näiden helpeet eli suojuslehdet sekä koko tähkylää suojaavat suojuslehdet eli kaleet. Yhdessä tähkylät muodostavat kukinnon, tavallisimmin tähkän tai röyhyn. Tähkylän rakenne on tärkeä seikka heinäkasvien määrittämisessä. Tähkylässä on kaksi vastakkaista suomuriviä, joiden suomut ovat vuorotellen tähkylän keskirangalla. Kaksi alinta suomua eli kaleet ovat tyhjiä, mutta loput suomut eli helpeet suojaavat kukkia. Ulkohelve suojaa varsinaista kukkaosaa ulkopuolelta ja ohut, kalvomainen sisähelve sisäpuolelta. Kaleiden ja helpeiden päätteenä on usein yksi tai useampi vihne eli pitkä ja jäykkä karva. Varsinaiseen kukkaosaan kuuluu kaksi (joskus kolme tai ei yhtään) pientä suomua eli kaunaa, kolme (joskus 1–6) hedettä ja kaksi (joskus yksi tai kolme) sulkamaista luottia, jotka näkyvät yksilokeroisen sikiäimen yläosassa.Kasvien maailma, Otava 1979–1981, hakusana heinäkasvit, sivu 408. Yleensä tähkylä on kaksineuvoinen, vaikka muutamat kukat saattavat olla yksineuvoisia tai martoja. Joissakin kasveissa on erillisiä hede- ja emitähkylöitä. Joskus harvoin ne ovat eri kasviyksilössä. Kukat aukeavat vain muutamaksi tunniksi, jolloin tapahtuu tuulipölytys. Tähkylän perustyypissä on kaksi kaletta ja useita kukkia. Tästä perustyypistä on kuitenkin lukuisia muunnelmia, joissa osien koko, muoto, kuviointi, kukan sukupuoli tai osien lukumäärä vaihtelee. == Lähteet == Luokka:Kasviorganologia Luokka:Kukat Luokka:Heinäkasvit
Päätehakkuu

Päätehakkuu eli uudistushakkuu on jaksollisen metsänkasvatuksen https://www.smy.fi/forest-fi/sanasto/#word-jaksollinen-metsankasvatus- periodic-cover-silviculture viimeinen vaihe ja samalla metsän uudistamisen alku. Päätehakkuu on uudistushakkuista viimeinen eli se, jossa vanha puusto poistetaan kokonaan tai lähes kokonaan. Päätehakkuussa kypsään ikään kasvanut puusto korjataan. Päätehakkuutyyppejä ovat esimerkiksi avohakkuu, siemenpuuhakkuu ja suojuspuuhakkuu. https://www.metsakeskus.fi/uudistushakkuu Avohakkuussa metsästä kaadetaan kaikki tai lähes kaikki puut. Tämän jälkeen metsä kylvetään tai istutetaan uudelleen. Siemenpuuhakkuussa hehtaarille jätetään 50–150 siemenpuuta, joiden siemenistä uuden metsän on tarkoitus syntyä luontaisesti hakkuun jälkeen. Suojuspuuhakkuussa hehtaarille jätetään 200-400 suojuspuuta suojaamaan taimia auringolta. Suojuspuuhakkuuta käytetään kuusimetsissä, jos on tarkoitus jatkossakin kasvattaa kuusikko. Suomen talousmetsistä yli 90 prosenttia on PEFC-sertifioitu (Programme for the Endorsement of Forest Certification). PEFC-metsäsertifioinnissa metsäluonnon monimuotoisuuden turvaamiseksi kasvatus- ja uudistushakkuukohteissa sekä energiapuun korjuussa jätetään pysyvästi sekä eläviä säästöpuita että kuollutta puustoa. == Lähteet == Luokka:Metsänhakkuu
Kale

Kaleet ovat heinäkasvien (Poaceae) kukinnon eli tähkän muodostavien osakukintojen, tähkylöiden suomumaiset alimmaiset suojuslehdet. Kaleita on tavallisesti tähkylässä kaksi, alempana oleva ulko- ja sisäkale ylempänä.Tirri, R.; Lehtonen, J.; Lemmetyinen, R.; Pihakaski, S. & Portin, P.: Biologian sanakirja. Helsinki Otava 1993 ISBN 951-1-11390-9Rikkinen, Jouko Heinät ja sarat Suomen luonnossa s. 5, Otava 2014, ISBN 978-951-1-27817-7 Kaleiden kärjessä voi olla ota. == Lähteet == Luokka:Kukat Luokka:Heinäkasvit
Triumph Street Triple

thumb|Triumph Street Triple Triumph Street Triple on Triumphin valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörä. Sen kolmisylinterinen rivimoottori on peräisin Triumph Daytona 675 -pyörästä, mutta erilaisilla nokka-akseleilla joilla saadaan enemmän tehoa matalammilla kierroksilla, mutta vähemmän huipputehoa. Polttoaineen syöttönä on 44 mm ruiskurunko. Sen etujousituksena on Kayaban valmistama USD (Up Side Down) -haarukka. Malli tuli markkinoille vuonna 2007 korvaten aiemman mallin Speed Fourin. Street Triple on Speed Triplen "pikkuvelimalli", ja niiden ulkonäössä on paljon samanlaisia piirteitä. Mallien tunnistettavin yksityiskohta lienevät kaksi vierekkäistä pyöreää etuvaloa. Lehdistössä on kehuttu Street Triplen moottoria hyväksi, mutta sen jousitusta on moitittu. Etenkin etujousen on sanottu pohjaavan helposti jarruttaessa. Mallista tuli vuonna 2009 varustellumpi Street Triple R -malli, jossa jousitus ja jarrut ovat paremmat. Street Triple R:n jousitus on täysin säädettävä, kun taas Street Triple -perusmallissa jousituksessa ei ole säätöjä. BIKE-lehti on mitannut mallin huippunopeudeksi 233,2 km/h, mittarin näyttäessä lukemaa 253 km/h. Kulutus ajettaessa huippunopeutta on 13 l/100km ja melutaso 114 dB. == Teknisiä tietoja == thumb|Street Triple Roulette Green thumb|Street Triple Roulette Green * Moottorin tyyppi – Kolmisylinterinen, nelitahtinen rivimoottori, DOHC, nestejäähdytys * Iskutilavuus – 675 cm³ * Poraus/isku – 74,0/52,3 mm * Puristussuhde – 12,65:1 * Huipputeho – 108 hv / 11700 rpm * Huippuvääntö – 69 Nm / 9100 rpm * Vaihteisto – 6-portainen * Kytkin – Märkä monilevykytkin * Toisioveto – Ketju * Ohjauskulma – 24,3° * Etujättö – 95,3 mm * Kuivapaino – 167 kg * Istuinkorkeus – 800 mm * Akseliväli – 1395 mm * Etujarru – Kaksi 308 mm levyjarrua, 2-mäntäpuristimet * Takajarru – 220 mm levyjarru, 1-mäntäpuristin * Eturengas – 120/70 × 17 * Takarengas – 180/55 × 17 * Runko – Alumiinirunko * Polttoainesäiliö – 17,4 l * Huippunopeus – 233,2 km/h == Lähteet == * * Street Triple
Białogardin piirikunta

Białogardin piirikunta () on piirikunta Länsi-Pommerissa, Puolassa. Se on nimetty keskuskaupunkinsa Białogardin mukaan. Piirikunnan toinen kaupunki, Karlino, sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Białogardista luoteeseen. Białogardin naapuripiirikuntia ovat Koszalinin, Szczecinekin, Świdwinin ja Kołobrzegin piirikunnat. Piirikunnan pinta-alasta kaksi viidesosaa on metsää.Der Landkreis Bialogad in Zahlen Arkistoitu versio Wayback Machinessa Piirikunnassa asuu noin 48 000 ihmistä, joista puolet Białogardissa (24 339 asukasta vuonna 2006). Karlinossa on asukkaita hieman alle 6 000. Białogardissa rekisteröityjen ajoneuvojen rekisterikilven kirjaintunnus on ZBI. == Talous == Maatalous on tärkeässä asemassa ja työllistää 15 prosenttia piirikunnan asukkaista. Maatilojen keskikoko on piirikunnassa Puolan suurimpia.General data about the County == Kuntajako == Białogardin piirikunta jakautuu neljään kuntaan.Regioset.pl - Powiat Białogardzki Näistä yksi on määritelty kaupunkikunnaksi, kaksi maalaiskunnaksi ja yksi näiden välimuodoksi, maalaiskaupunkikunnaksi (). Maalaiskuntia ovat Białogardin maalaiskunta ja Tychovo, Karlinolla on oma maalaiskaupunkikuntansa ja Białogard on kaupunki. Białogardin maalaiskunnan hallinnollinen keskus on Białogard, vaikkei se olekaan osa maalaiskuntaa. Pinta-alaltaan suurin kunta on Tychovo (350,7 km²), joka on kuitenkin väkiluvultaan pienin (alle 7 000 asukasta). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirikunnan viralliset kotisivut (puolaksi, saksaksi, jonkin verran myös englanniksi ja ranskaksi) Luokka:Länsi-Pommerin piirikunnat
Kuhmo-talo

Kuhmo-talo on Kuhmon kulttuuritalo, joka avattiin 15. heinäkuuta 1993. Se sijaitsee Kuhmon keskustassa, Lammasjärven rannalla ja Kontion koulun vieressä. Rakennuksen on suunnitellut Matti Heikkinen (Uki Arkkitehdit Oy, Oulu) ja salien akustiikan asiantuntijana toimi professori Alpo Halme. Kuhmo- talossa on kaksi salia. Lentua-salissa on 668 istumapaikkaa (joista permannolla 425 ja parvella 243), ja pienemmässä Pajakka-salissa on 99 istumapaikkaa. Aulassa toimii kahvila Juttua. Lisäksi talossa on pieni tanssistudio ja talvisin Kuhmon musiikkiopiston käyttämiä luokkatiloja. Salien ja kahvilan nimet ovat viittauksia kuhmolaisiin vesistöihin. Kuhmo-talon rakennustyöt alkoivat 21. marraskuuta 1991 ja peruskivi muurattiin 28. helmikuuta 1992. Talo luovutettiin rakennuttajalle 21. kesäkuuta 1993 ja avajaispäivä oli 15. heinäkuuta 1993. Kuhmo-talo on kiinteistöosakeyhtiö, jonka omistavat Kuhmon kaupunki, Kuhmon Kamarimusiikin kannatusyhdistys ry ja Kuhmon Musiikkiyhdistys ry. Kuhmo-talossa järjestettävistä tapahtumista tärkein on Kuhmon kamarimusiikkifestivaali, jonka tarpeita palvelemaan Kuhmo- talo alkujaan suunniteltiin. Tästä syystä Lentua-sali on yksi Euroopan parhaista akustisista kamarimusiikkisaleista. Muista taloon kiinteästi liittyvistä vuosittaisista tapahtumista suurimpia ovat Musiikkijuhla Sommelo, Kuhmon Talvi ja lastentapahtuma Hilpeä Heinäkuu. Kuhmo-talossa toimii myös Kuhmon musiikkiopisto. Talvisin talon ohjelmistossa on etenkin viihdemusiikkia, tanssi- ja teatteriesityksiä sekä erilaisia kokouksia. Sali muokataan akustiikaltaan aina kuhunkin tilaisuuteen sopivaksi. Kuhmo-talossa järjestetään vuosittain noin 250–300 tilaisuutta riippuen laskentatavasta. Luku ei sisällä musiikkiopiston tiloissa järjestettyjä harjoituksia tai ravintolatilaisuuksia. Yhteensä talossa on ensimmäisen 25 vuoden aikana käynyt noin 2 100 000 henkeä. ==Katso myös== * Kuhmon kaupunginkirjasto (kirjasto- ja konserttitalo Atalante) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuhmo-talon kotisivu Luokka:Kuhmon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen konserttitalot
Katja Kätkä

Katja Kätkä (s. 1972 Ylitornio) on suomalainen laulaja. Hänet tunnetaan sisarensa Virpi Kätkän kanssa perustamasta duosta CatCat, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa vuonna 1994. Kätkä valmistui klassisen laulun opettajaksi Keski-Suomen konservatoriosta vuonna 1999. Vuonna 2001 hän teki laulun erikoistumisopinnot Jyväskylän ammattikorkeakoulussa. Hän on lisäksi kouluttautunut tanskalaisen Catherine Sadolinin Complete vocal techniquen (CVT) -kursseilla, joissa opiskellaan mm. rytmimusiikin eri tyylejä ja äänenkäyttötapoja. Kätkä työskentelee Äänekoskella Ala-Keiteleen musiikkiopistossa, jossa hän on opettanut vuodesta 1997 alkaen. Hän keikkailee yhä aktiivisesti CatCat-duossa siskonsa Virpin kanssa. == Lähteet == Luokka:CatCat Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vitikkalan koulu

Jämsänjoen yhtenäiskoulun alakoulu on Jämsässä toimivan yhtenäiskoulun alakoulu. Aiemmin nimellä Vitikkalan koulu yhdistettiin vuonna 2018 läheisen Paunun koulun (yläkoulu) kanssa luokka-asteiden 1-9 yhtenäiskouluksi. Nykyinen Vitikkalan punatiilinen koulurakennus on rakennettu 2004–2005. Koulun suunniteli arkkitehtitoimisto Perko Oy pääsuunnittelijanaan arkkitehti Timo Isotalo. Yhtenäiskoulun Vitikkalan yksikössä opetetaan luokkia 1-5, jonka ohella on erityisluokkia. Jämsän yhtenäiskoulussa opiskeli vuonna 2019 noin 860 oppilasta, jossa on mukana sekä alakoulu että luokka-asteiden 6-9 yläkoulu (Paunun koulu). Yhtenäiskoulua edeltäneessä Vitikkalan koulussa oli vuonna 2017 yhteensä 552 oppilasta ja Paunun koulussa noin 380 oppilasta. == Vanha Vitikkalan koulu == Vitikkalan ensimmäinen koulurakennus otettiin syyslukukaudella 1962. Sen suunnittelusta vastasivat Risto ja Toivo Löyskä. Vitikkalan koulun yhteyteen liitettiin vuonna 1975 Säterinkulman koulu, joka oli perustettu vuonna 1968. Koulu remontoitiin vuonna 1980, 90-luvun loppupuolella sen tiloissa todettiin ongelmia, ja myöhemmin se purettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vitikkalan koulu - Peda.net *Arkkitehtuuritoimisto Meskanen & Pursiainen (arkmp.fi) Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Jämsän oppilaitokset Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat
Janusz Onyszkiewicz

Janusz Onyszkiewicz (s. 18. joulukuuta 1937 Lviv) on puolalainen poliitikko. Hän valmistui matematiikan maisteriksi 1960, ja hänestä tuli matemaattisten tieteiden tohtori 1976. Hän sai Leedsin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1991. Hän on tullut tunnetuksi paitsi politiikan ja matematiikan aloilta, myös vuorikiipeilystä. Sejmissä vuosina 1989–2001 istunut Onyszkiewicz tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2004 ja hän oli sen jäsenennä vuoteen 2009. Hän on toiminut Puolan puolustusministerinä vuosina 1992–1993 ja 1997–2000. Hän edustaa Unia Wolnościa seurannutta Partia Demokratyczna – demokraci.pl -puoluetta. Euroopan parlamentissa hän kuului Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.Janusz Onyszkiewicz. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Onyskiewicz sai vuonna 1999 Manfred Wörnerin mitalin. Hänelle on myönnetty myös Liettuassa Gediminas-suuriruhtinaan kunniamerkki sekä Belgiassa Leopold II -ritarikunnan suurristi. Hänestä tuli vuonna 2001 Puolan vuorikiipeily-yhdistyksen puheenjohtaja. Kommunistisessa Puolassa Onyszkiewicz oli huomattava hallituksen vastustaja. Hän toimikin vuoteen 1989 saakka Solidaarisuus-liikkeen lehdistötiedottajana ja puheenjohtajiston jäsenenä. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset europarlamentaarikot Luokka:Puolalaiset matemaatikot Luokka:Vuorikiipeilijät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stalag 309

Stalag 309 oli jatkosodan aikana Pohjois-Suomessa rintamavastuuta pitäneiden natsi-Saksan sotavoimien sotavankileiri neuvostoliittolaisille sotavangeille. Leirillä toimi kuulustelutehtävissä myös Einsatzkommando Finnland, Suomen valtiollisen poliisin toimihenkilöiden muodostama Pääturvallisuusvirasto RSHA:n alainen Saksan turvallisuuspoliisin erikoisyksikkö. Leirin komentajana toimi everstiluutnantti Unger, jota seurasi elokuussa 1942 eversti Arthur Buchwiser.Westerlund 2008, s.32-35 Leiri sijaitsi Kuolajärvellä, Alakurttiin ja Saijaan johtavien maanteiden risteyksestä luoteeseen. Leiri perustettiin alun perin vuonna 1941 hallinnolliseksi yksiköksi Saksan sotilaspiiri XXII:n alaisuuteen Kasselissa. Leiri toimi Kuolajärvellä vuoteen 1944 saakka.Murtovaara/Kaleva 2008 Leirin nimessä Stalag on (), numerokoodi 30 leiri neuvostosotavangeille ja numero 9 järjestysnumero. Kuolajärvi oli luonteeltaan keskusleiri, työleiri ja järjestelyleiri, jolta huollettiin muita paikkakuntia ja yksiköitä sotavankileireillä. Stalagin 309:n haaraleirejä () oli yhdeksällä paikkakunnalla: ZL Alakurtti, ZL Vuojärvi, ZL Rovajärvi, ZL Korpijärvi, ZL Kairala, ZL Nurmi, ZL Lampela, ZL Seipäjärvi ja ZL Rovaniemi. Kuolajärven leiriä ympäröi 2,5 metriä korkea ja kaksinkertainen piikkilanka- aita. Kaksoisaitauksen väliin oli paalujen, rautalangan ja säilykepurkkien avulla viritetty hälytyslaite ja sisäaitaan oli kiinnitetty venäjänkielisiä julisteita. Aluksi sotavangit asuivat 30 hengen turvemajoissa, jotka he itse rakensivat. Syksyllä 1941 oli valmiina muutama parakki, jotka oli jaettu kolmeen osaan. Parakeissa oli aluksi vain tilapäiset tulisijat tiiliskivistä. Muista parakeista piikkilanka-aidalla eristettynä oli rangaistusparakki, jota muut vangit eivät saaneet lähestyä ampumisen uhalla.Silvennoinen 2008, s. 263 Leirin vangeista surmattiin tuntematon määrä, esimerkiksi kommunisteiksi kuulusteluissa paljastuneet henkilöt. Vangit kuljetettiin Korjaan johtavan tien varressa, 30 kilometriä Sallasta olevalle alueelle, jossa heidät surmattiin ja haudattiin joukkohautoihin lentopommien jättämiin suuriin pommikuoppiin. Teloituksista on myös silminnäkijäkuvaus, sillä teiden aurausryhmässä palvellut saksalaissotilas näki tapahtumat ja otti salaa myös valokuvia, jotka ovat nykyisin Hessenin valtionarkistossa. Sotilaan mukaan vangit määrättiin riisumaan vaatteensa ja pukemaan päällensä pahvinen säkki. Sen jälkeen heidät komennettiin marssimaan pommikuoppaan ja ammuttiin. Yhteen kuoppaan mahtui noin 150–200 ruumista.Ahtiainen/HS, 2008 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Jatkosota Luokka:Saksan vankileirit Suomessa 1940–1945 Luokka:Saksan sotahistoria 1939–1945 Luokka:Salla
Łaskin piirikunta

Łaskin piirikunta () on piirikunta Łódźin voivodikunnassa keskisessä Puolassa. Se on nimetty keskuskaupunkinsa Łaskin mukaan, joka on piirikunnan ainoa kaupunki ja sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Łódźista lounaaseen. Łaskin naapuripiirikuntia ovat Poddębicen, Pabianicen, Bełchatówin, Wieluńin, Sieradzin ja Zduńska Wolan piirikunnat. Piirikunnassa asui vuoden 2019 arvion mukaan 49 918 asukasta, joista 17 143 asui Łaskin kaupungissa. == Kuntajako == Łaskin piirikunta jakautuu viiteen kuntaan, joista Łaskin kunta on puolittainen maalaiskunta (sisältää kaupungin) ja loput maalaiskuntia. Maalaiskuntia ovat Widawa, Sędziejowice, Buczek ja Wodzierady, jotka on kaikki nimetty keskuskyliensä mukaan. == Lähteet == Luokka:Łódźin piirikunnat
Jeferson Pires

Jeferson Luiz Pires da Silva (s. 14. toukokuuta 1978 São Miguel do Oeste, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Uransa alkupuolella Pires pelasi oikeana laitapuolustajana. Vuonna 2014 hän toimi Oulun Palloseuran valmentajana. Veikkausliiga-debyyttinsä Pires teki jo kaudella 2001 FC Jazzissa MyPaa vastaan 29. huhtikuuta 2001. Jazzissa hän pelasi yhteensä 17 ottelussa. Kauden aikana Pires toimi lähinnä vaihtomiehenä tullen vaihdosta kentälle 13 pelissä ja ollen avauskokoonpanossa vain neljästi.http://www.veikkausliiga.hs.prewise.com/pelaajatilastot.asp Jälkeenpäin Pires on pelannut mm. pitkään Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä AC Oulussa. Viimeksi hän pelasi Brasiliassa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ennen siirtymistään takaisin Suomeen ja Rovaniemen Palloseuraan tammikuussa 2009.http://www.rops.fi/content/view/2076/577/ http://www.rops.fi/content/view/277/625/ Debyyttinsä Veikkausliigassa Rovaniemen Palloseurassa Pires teki FC Lahtea vastaan 28. huhtikuuta 2009, kun hän tuli kentälle Zeddy Sailetin tilalle ottelun 84. minuutilla. Veikkausliigassa Pires ei saanut enää suurta vastuuta, vaikka hän teki 1–0-voittoon johtaneen maalin Helsingin Jalkapalloklubia vastaan Rovaniemellä. Elokuussa 2009 Pires ja RoPS purkivat Piresin pelaajasopimuksen yhteisymmärryksessä, ja Pires siirtyi jalkapallon Kakkosessa pelanneeseen FC Oulun Palloon. Pires teki heti ensimmäisessä ottelussaan FC OPA:lle ensimmäisen maalinsa. Elokuussa 2010 Pires siirtyi Porin Palloilijoiden riveihin pelaten joukkueessa kolme peliä. Hän toimi FC OPA:n pelaajavalmentajana Kolmosessa kausina 2011–2012. Elokuussa 2012 Pires liittyi pelaajana Kakkosessa pelaavan tornionlaisen TP-47:n riveihin, mutta jatkoi samalla FC OPA:ssa valmentajana. ==Lähteet== *Luettelo FC OPA:ssa pelanneista jalkapalloilijoista ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Jeferson Piresin tilastot Veikkausliigassa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lappajärven vaakuna

Lappajärven vaakuna on Lappajärven kunnan tunnus. Vaakunan vene on toisinto vanhan pitäjänsinetin aiheesta. Sädekoro, joka vaakunan luontiaikaan selitettiin vielä liekkikorona, viittaa tällöin vielä vallalla olleeseen käsitykseen siitä, että kunnalle nimensäkin antanut Lappajärvi olisi vanha tulivuoren kraatteri. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen raakapurjeella ja peräsimellä varustettu vene. Alla liekkikoroinen kultatyviö.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Lappajärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. syyskuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. marraskuuta samana vuonna. == Lähteet == * * * Kuntaliitto.fi − Lappajärvi Lappajärvi Vaakuna
Rautalammin lukio

Rautalammin lukio on Pohjois-Savon Rautalammilla toimiva, ratsastuspainotteinen lukio, jossa toisena painotuksena on teatteri. Koulussa hyödynnetään myös etäyhteydellä toimivaa virtuaaliopetusta, jolloin usean koulun opettajien ja oppilaiden yhteistyö mahdollistuu. Lukion vuonna 1954 rakennetun rakennuksen vuoden kestänyt peruskorjaus valmistui vuonna 2014. Lukioista tuli ratsatuspainotteinen vuonna 1997. Rautalammin lukio on Suomen vanhin ja suurin ratsastuspainotteinen lukio. Opiskelijat voivat valita tavallisten lukioaineiden lisäksi erilaisia hevosiin ja ratsastukseen liittyviä kursseja. Lukion kanssa yhteistyössä ratsastus- ja hevoskurssien kanssa toimii WRK:n Wanha Ratsastuskeskus. Wanha Ratsastuskeskus sijaitsee kävelymatkan päässä lukiolta osoitteessa Palolahdentie 25. Hevosiin liittyviä opintoja voi suorittaa 34 opintopistettä: *Ratsastuskurssit (RAT) *Valmennus- ja kilpailukurssi (VKRAT) *Vaellusratsastus (VRAT) *Hevosen hoito teoria (HHT) *Hevosen koulutus ja valmennus (HKV) *Hevostaidot (HTD) *Hevosen terveydenhoito (HTH) *Hevostalous (HTS) *Hevosyrittäjyys (HYR) *Rehut ja ruokinta (RRT) *Ratsastuksen teoria (RTT) *Ratsastusseura- ja yhdistystoiminta (RSYT) Soveltavia kursseja: *Teatteri-ilmaisua 14 opintopistettä *Atk-kurssit, myös yliopiston kursseja *Fysiikan ja kemian työkurssit *Kotitalous *Opiskelutekniikka *Yrittäjyyskurssit *Yhteistyö muiden maiden lukioiden kanssa Rautalammin lukiossa on myös Satulateatteri johon pääsee valitsemalla teatteri-ilmaisun kursseja. Satulateatterissa voi myös osallistua lavastukseen, puvustukseen, maskeeraukseen sekä valo- ja äänitekniikkaan. Sen lisäksi oppilas voi päästä hyödyntämään soitto-, laulu- ja tanssitaitojaan. Halutessaan oppilas voi suorittaa myös lukion teatteridiplomin. ==Lähteet== *Lukio Rautalammin kunnan nettisivuilla === Viitteet === Luokka:Suomen lukiot Luokka:Rautalammin oppilaitokset
Alexandra Tydings

Alexandra Tydings (s. 15. joulukuuta 1972 Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Afroditena televisiosarjoissa Hercules ja Xena. ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuubankerttulit

Kuubankerttulit (Teretistris) on peukaloiskerttuleiden heimoon kuuluva lintusuku. Toisinaan se luokitellaan myös heimoon Teretistridae. == Kuubankerttuleihin (Teretistris) kuuluvia lajeja == * Kuubankerttuli (Teretistris fernandinae) * Orientenkerttuli (Teretistris fornsi) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *ITIS: Teretistris Luokka:Peukaloiskerttulit
Ankyra

Ankyra (, ) voi viitata seuraaviin: * Ankyra, antiikin aikainen kaupunki Fryygiassa Vähässä-Aasiassa * Ankyra, antiikin aikainen kaupunki Galatiassa Vähässä-Aasiassa; nykyinen Ankara * Ancyra, kaskassuku
Potenzan maakunta

Potenzan maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Basilicatan alueella Italian eteläosissa. Potenzan maakunnan pinta-ala on 6 594 km² ja asukasluku noin 370 000\. Maakunta muodostuu sadasta kunnasta, pääkaupunki on Potenza. Alueella on usein maanjäristyksiä. Vuoden 1857 järistys tuhosi alueen pääkaupungista lähes koko rakennuskannan.A Brief Guide to Potenza in Basilicata Landscape Properties == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto *
Dmitri Tsvetkov (suunnistaja)

Dmitri Tsvetkov (; 10. syyskuuta 1983) on venäläinen suunnistuksen maailman- ja Euroopan-mestari. Hän asuu Pietarissa ja edusti kaudella 2010 pirkanmaalaista Ikaalisten Nousevaa-Voimaa. Aiemmilla kausilla Tsvetkov on edustanut suomalaista Angelniemen Ankkuria ja ruotsalaista OK Tisarenia. Nuorten sarjassa Tsvetkov voitti MM-kultaa pitkällä matkalla ja viestissä Virossa 2003. Aikuisten sarjassa hän voitti pitkän matkan ja viestin Euroopan- mestaruuden Latviassa 2008 sekä viestin maailmanmestaruuden Norjassa 2010 ja Suomessa 2013. Vuosina 2008 ja 2009 hän sai viestissä MM- hopeaahttp://orienteering.org/calendarresults/foot-orienteering/world- orienteering-championships/ . == Arvokisasijoitukset == === MM-kilpailut === *2008 43. keskimatkalla, 16. pitkällä matkalla ja hopeaa viestissä *2009 5. pitkällä matkalla ja hopeaa viestissä *2010 20. sprintissä, 10. pitkällä matkalla ja kultaa viestissä *2011 12. pitkällä matkalla ja 5. viestissä *2012 7. pitkällä matkalla, hylättiin viestissä *2013 neljäs pitkällä matkalla ja kultaa viestissähttp://online.woc2013.fi/tulokset/fi/2013_woc_long/men/tilanne/2/0/ http://www.woc2013.fi/ssl/woc.nsf/0/C4ED8C636E4E94E4C2257BA10041030D/$FILE/RelayResults.pdf === EM-kilpailut === *2008 24. keskimatkalla, kultaa pitkällä matkalla ja kultaa viestissä === Nuorten MM-kilpailut === *2002 12. keskimatkalla *2003 33. keskimatkalla, kultaa pitkällä matkalla ja kultaa viestissä === Maailmancup === *2005 75. kokonaispisteissä *2008 15. kokonaispisteissä; osakilpailuvoitto Latvian pitkällä matkalla == Lähteet == *Dmitri Tsvetkovin profiili World of O Runners-sivustolla === Viitteet === Luokka:Venäläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Imperian maakunta

Imperian maakunta () on maakunta Ligurian alueella Italiassa. Imperian maakunnan pinta-ala on 1 156 km2 ja asukasluku noin 213 000. Maakunta muodostuu 67 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Imperia. Imperian maakunta sijaitsee Italian luoteisosassa, Alppien ja Välimeren välissä, Ranskan vastaisella rajalla. Italian Rivieran tunnetut lomakohteet Sanremo, Bordighera ja Ospedaletti sijaitsevat Imperian maakunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto *Matkailusivusto *
Kristiina Ronimus

Leena-Kristiina Ronimus (24. tammikuuta 1952 Pori – 16. lokakuuta 2024 PoriKuolinilmoitus. Satakunnan Kansa Länsi-Suomi 10.11.2024, s. B16.) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja ja laulaja, joka aloitti esiintyjäuransa Frederikin ja kumppaneiden ”Lippa vinossa” -revyyssähttp://www.elvisry.fi/012000/kristiina.html . Ronimus esiintyi myös laulavana lapsimannekiinina Sammy Babitzinin kiertueella. Ronimus harrasti musiikkia jo lapsena. Suuren musiikkikaupan omistanut isä opetti hänelle muun muassa pianon ja viulun soittoa. 10-vuotiaana Ronimus alkoi opetella kitaransoittoa ja 13-vuotiaana hän voitti nuorten laulukilpailun. Ensimmäinen oma levytys oli vuonna 1978 Satsanga-levy-yhtiön Humppatytöt, jossa hän lauloi nimellä Leena-Kristiina yhdessä Raija Ruuskan kanssa. 1990-luvulla Ronimus aloitti säveltämisen. Hän sävelsi kappaleita muun muassa Reijo Taipaleelle ja Katri Helenalle. Muita artisteja joille Ronimus sävelsi ovat Arja Koriseva, Paula Koivuniemi, Eila Pienimäki, Kike Elomaa, Eija-Sinikka, Eino Grön, Isto Hiltunen, Anita Hirvonen, Jasmine, Matti Korkiala, Heidi Kyrö, Tarja Lunnas, Kaija Pohjola, Sebastian Ahlgren, Kirsi Kirstua, Teuvo Oinas, Tiina Räsänen, Tulipunaruusut, Arja Havakka ja Souvarit. Ronimus kuoli 72-vuotiaana lokakuussa 2024. ==Diskografia== * Kristiina Ronimus (1994) === Säveltäjänä === Ronimus sävelsi yli 200 kappaletta muun muassa seuraavat: * Teuvo Oinas: "Elämältä maistuu tää" * Eino Grön: "Elämän aallot heittää" * Kike Elomaa: "En jätä sua milloinkaan" * Tiina Räsänen: "Ennen yksin odotin" * Tulipunaruusut: "Istun alla omenapuun" * Arja Havakka: "Kaksi valkeata laivaa" * Reijo Taipale: "Ruusujen aika" * Reijo Taipale: "Kuun kyyneleet" * Katri Helena: "Saaret" * Souvarit: "Tanssi kanssain" ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Kogelo

Kogelo on kenialainen kylä, joka on saanut kansainvälistä julkisuutta Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman isän Barack Obama vanhemman kotipaikkana. Kogelo sijaitsee Siayan piirikunnassa Nyanzan maakunnassa. Se sijaitsee 60 kilometriä Kisumusta länsiluoteeseen. Kylässä on 3 648 asukasta. == Lähteet == Luokka:Kenian maantiede
Satumaan sarja

Satumaan sarja oli kustannusliike Valistuksen vuosina 1954–1963 julkaisema kirjasarja, jossa ilmestyi kaikkiaan 14 lähinnä 5–10-vuotiaille lapsille tarkoitettua satukirjaa. Teokset painettiin Helsingissä Valistuksen omassa kirjapainossa. ==Satumaan sarjan kirjat== # Hellin Tynell: Tonttu Pumpernikkeli. 1954. # Saara Heino: Lasisydäminen prinsessa. 1954. # Aulis Nopsanen: Haltiavuoren tonttu. 1954. # Ulla Attila-Hämäläinen: Satumylly. 1955. # Usko Kemppi: Seikkailu satumetsässä. 1955. # Inkeri Heininen: Taikaympyrä. 1955. # Ester Ahokainen: Kulkuskannukset. 1956. # Jorma Mäenpää: Tonttupoikain Afrikanmatka. 1956. # Kaarina Puustinen: Piparkakkukuningas. 1957. # Kerttu Hämeranta: Ihmeellinen jakkara. 1957. # Hellin Tynell: Rohkeuskeinu. 1957. # Ulla Attila-Hämäläinen: Uipari Puiperon sadut. 1958. # Saara Heino: Limonaatikaivo. 1958. # Ester Ahokainen: Naperon napakymppi. 1963. Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Suomalaiset kirjasarjat
Baptiste Rollier

Baptiste Rollier (27. syyskuuta 1982) on sveitsiläinen suunnistuksen maailman- ja Euroopan-mestari. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa norjalaista Kristiansand OK:ta sekä suomalaisia Vehkalahden Veikkoja ja vuodesta 2016 Kalevan Rastia. Rollier on voittanut arvokisamitaleja viesteissä. Avoimissa PM-kisoissa 2007 hän kuului kultaa voittaneeseen Sveitsin joukkueeseen, ja vuonna 2008 hän saavutti viestissä EM-hopeaa ja MM-pronssia. Miskolcin MM- kilpailuissa 2009 hän voitti viestissä kultaa yhdessä Daniel Hubmannin ja Matthias Merzin kanssa. Samana vuonna hän sai avoimissa PM-kisoissa viestihopeaa. Jeseníkin EM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa viestijoukkueessa, johon kuuluivat myös Martin Hubmann ja Florian Howald. Henkilökohtaisilla matkoilla Rollier on parhaimmillaan sijoittunut MM- kilpailuissa neljänneksi pitkällä matkalla Savoiessa 2011 ja keskimatkalla Trentinossa 2014 sekä EM-kilpailuissa viidenneksi pitkällä matkalla Jeseníkissä 2016. Rollier on voittanut Jukolan viestin kolmesti: vuonna 2006 Vehkalahden Veikkojen joukkueessa sekä vuosina 2009 ja 2015 Kristiansand OK:n joukkueessa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi kaudella 2008 ja uransa ainoan maailmancupin osakilpailuvoiton hän saavutti vuonna 2014 Espanjassa. == Arvokisasijoitukset == === MM-kilpailut === * 2007 11:s pitkällä matkalla * 2008 pronssia viestissä ja 12:s keskimatkalla * 2009 kultaa viestissä ja kymmenes pitkällä matkalla * 2011 neljäs pitkällä matkalla ja kymmenes keskimatkalla * 2012 hylättiin keskimatkalla * 2013 30:s pitkällä matkalla * 2014 neljäs keskimatkalla ja seitsemäs pitkällä matkalla * 2016: 15:s pitkällä matkalla === EM-kilpailut === * 2006 23:s pitkällä matkalla ja 35:s sprintissä * 2008 hopeaa viestissä, kuudes pitkällä matkalla ja 13:s keskimatkalla * 2010 13:s pitkällä matkalla ja 24:s keskimatkalla * 2012 42:s keskimatkalla * 2014 neljäs viestissä, kahdeksas keskimatkalla ja 11:s pitkällä matkalla * 2016 kultaa viestissä, viides pitkällä matkalla ja 11:s keskimatkalla === Avoimet PM-kilpailut === * 2007 kultaa viestissä, viides pitkällä matkalla, 18:s sprintissä ja 20:s keskimatkalla * 2009 hopeaa viestissä, 15:s pitkällä matkalla, 27:s sprintissä ja 54:s keskimatkalla === Nuorten MM-kilpailut === * 2000 43:s pitkällä matkalla ja 45:s keskimatkalla * 2002 20:s keskimatkalla ja 42:s pitkällä matkalla === Maailmancup === * 2006 37:s kokonaispisteissä * 2007 22:s kokonaispisteissä * 2008 viides kokonaispisteissä * 2009 14:s kokonaispisteissä * 2010 14:s kokonaispisteissä * 2011 18:s kokonaispisteissä * 2012 48:s kokonaispisteissä * 2013 37:s kokonaispisteissä * 2014 12:s kokonaispisteissä, yksi osakilpailuvoitto * 2015 17:s kokonaispisteissä * 2016 17:s kokonaispisteissä == Lähteet == * Baptiste Rollierin profiili World of O Runners-sivustolla === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapani Länsiö

Kari Tapani Länsiö (s. 22. lokakuuta 1953 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, lehtori ja kuoronjohtaja. Hän on toiminut Sibelius-Akatemian opettajana vuodesta 1980 ja lehtorina vuodesta 1994. Länsiö johti Polyteknikkojen Kuoroa vuosina 1985–2004, Musiikkitalon Kuoroa 2011–2017 ja on johtanut Otaniemen kaiku -kuoroa vuodesta 2002. Hän on johtanut myös Kalevan Laulajia. Hän on Jyväskylä Sinfonian nimikkosäveltäjä. Vuosina 1987–1999 Länsiö oli Helsingin Sanomien musiikkikriitikko. Hän on tehnyt myös monia radio-ohjelmia. Hänen poikansa Jaani Länsiö on musiikkitoimittaja. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rauhaluoma

Rauhaluoma on Hyypässä Kauhajoella virtaava luoma. Luoma saa alkunsa Uitonnevalta, joka sijaitsee Ylimysjärven länsipuolella. Rauhaluoma laskee Hyypänmäen kohdalla Kauhajokeen eli Hyypänjokeen. Rauhaluoma on Kauhajoen merkittävin sivu-uoma ja tärkeä pienvesi. Rauhaluomassa on suuri taimenkanta, ja se lukeutuu taimenten tärkeimpiin lisääntymisalueisiin. Luoma on kalataloudellisesti merkittävä, sillä siinä on varsin pitkiä virtajaksoja. Luoma perattiin taannoin, mutta se on silti nykyisin lähes luonnontilassa. Rauhaluoman keskivaiheilla on reheviä ranta-alueita, joissa elää tärkeitä kasvi- ja eläinlajeja. Luoman alajuoksulla on jokivarsiniittyä. Rauhaluoma on muinaisen Hämeenmetsän pohjoisraja. Luoman pohjoispuolella oli aikoinaan kyröläis–ilmajokelaisten eränautinta-alue ja eteläpuolella hämeenkyröläisten valtaama Rauhahyyppä-niminen alue. Nimi ”hyyppä” on ehkä Kauhajoellakin merkinnyt eränautinnan kannalta tärkeää maastokohdetta (”pieni, korkea kukkula”). Siitä nimi on laajentunut tarkoittamaan raja-aluetta. Nimi Rauhahyyppä sekä alueen laajuus vahvistavat käsitystä Rauhaluomasta pohjankyröläisten muinaisena eränautinta-alueen rajana Kyrönjoen yläjuoksulla eli nykyisen Kauhajoen eteläosassa. Pienikokoinen Rauhaluoma merkittiin 1600-luvulla karttoihin mahdollisesti muinaisen merkityksensä ansiosta. Kauhajoen suurempia ja merkittävämpiä sivuhaaroja ei samoissa kartoissa edes mainittu. == Sivuhaarat == Rauhaluomaan laskevat sivuhaarat Terävänoja ja Nikonoja ovat myös merkittäviä pienvesiä. Terävänoja laskee Vatajanrämäkällä Rauhaluomaan. Oja on perattu luultavasti aikoinaan, minkä vuoksi sen rantaluonto ei ole merkittävää. Terävänoja on leveydeltään alle metrin, mutta se kelpaa taimenten lisääntymisalueeksi kivikkoisuutensa ansiosta. Terävänojan virtaama on melko vähäistä. Nikonojassakin on heikko taimenkanta. == Lähteet == Luokka:Kauhajoen joet Luokka:Kyrönjoen vesistö
Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko

Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko (engl. The Church of Christ: "Of Latter Day Saints"), aiemmin tunnettu nimillä Kristuksen myöhempien aikojen pyhien kirkko:merkit ja ihmeet (The Church of Christ of Latter Day Saints: Signs and Wonders) tai Jeesuksen Kristuksen pyhä kataarikirkko (The Holy Cathar Church of Jesus Christ) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Kirkon perustaja Abinadi Smith kertoi vuonna 2007 enkeli Johannes kastajan ilmestyneen hänelle ja luovuttaneen hänelle maan päältä välillä kadonneet pappeuden avaimet. Samalla Johannes kastaja asetti hänet myös kirkon apostoliksi ja vanhimmaksi sekä koko kirkon profeetaksi. Kirkkoa johtaa nykyään Dan Smith. Sen päämaja on Indianapoliksessa Indianassa. Kirkko luonnehtii itseään fundamentalistiseksi ja karismaattiseksi sekä Joseph Smithin hengelliseen perintöön nojaavaksi. Kirkon opetuksiin kuuluu muiden muassa: * Moniavioisuus, mikäli "Jumala sallii sen ilmoituksessa". * Homoseksuaalisuus on rikos Jumalaa vastaan, mikäli sen harjoittavat eivät ole solmineet iankaikkista liittoa keskenään * Kirkolla on käytössään oma versio Oppi ja liitot -teoksesta, sitä pidetään inspiroituna opetuksena, mutta ei pyhänä kirjoituksena * Käärmeiden käsittely uskonnollisissa seremonioissa hyväksytään periaatteessa, mutta sitä ei tule noudattaa, ennen kuin "Herran huone" on rakennettu * Suljettu ehtoollisyhteys * Lauantain pyhittäminen sapattina * Kasteikä 18 vuotta * Sekä miehet että naiset voivat toimia pappeudessa Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Närpiön vaakuna

Närpiön kaupungin vaakuna on saanut aiheensa vanhoista pitäjänsineteistä. Vaakunan vesilehvä on tyylitelty vanhimman vuodelta 1606 peräisin olevan sinetin tunnuskuvasta, sydämestä. Se kuvastaa kunnan sijaintia Pohjanlahden rannikolla. Siivet edustavat 1800–luvulta peräisin olevaa nuorempaa sinettiä, jonka aiheena on kolme vesilintua. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 4. elokuuta 1955. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaateinen, kultainen vesilehvä, jolla on hopeasiivet”. Tiedosto:Närpiön pitäjäsinetti.jpg|Väinö Wallinin piirros Närpiön pitäjän vuoden 1606 sinetistä vuodelta 1896. Tiedosto:Närpiön pitäjäsinetti 2.jpg|Närpiön pitäjän 1800-luvulta käytössä ollut sinetti. == Lähteet == * Luokka:Suomen kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Kääretorttu

Kääretorttu on rullalle kieritetty leivonnainen. Paistettu taikinalevy ja sen päälle levitetty täyte kieritetään rullaksi ja leikataan poikittaissuuntaan siivuiksi ennen tarjolle asettamista. Taikina on useimmiten perunajauhoilla sitkostettu sokerikakkutaikina. Täytteitä on monia erilaisia, koostuen tyypillisesti marjoista, hedelmistä tai hilloista sekä kermavaahdosta, mascarponesta, rahkasta tai kreemistä. Kääretorttu viimeistellään joko koristelemalla kakun tapaan tai yksinkertaisesti sirottelemalla kidesokerilla. == Historia == Kääretortuilla ei ole selkeää yhtenäistä historiaa, mutta eri maissa on erityyppisiä kääretorttuja. Amerikassa on jelly roll, briteillä Swiss roll, Ranskassa biscuit roulé ja Espanjassa brazo de gitano. == Variaatioita == Kääretortun käyttötapa, joka liittyy historiallisiin henkilöihin, on Charlotte russe eli Charlotte venäläiseen tapaan. Tällöin käytetään pyöreää vuokaa, joka vuorataan sokerikakkusormilla, kakkuviipaleilla tai kääretorttuviipaleilla. Itse sisältö on vanukastyyppistä. Tämän kehitti ranskalainen keittiömestari Antonin Carême Venäjän keisarin Aleksanteri I:n kunniaksi. == Lähteet == Luokka:Leivonnaiset
Elimäen yläaste

Elimäen yläkoulu oli kouvolalainen Elimäen kirkonkylässä toiminut peruskoulun yläaste. Samassa rakennuksessa toimi Elimäen lukio. Koulussa oli noin 360 oppilasta luokilla 7–9. Elimäen yläaste ja Kartanokoulun ala-aste yhdistettiin Elimäen yhtenäiskouluksi elokuussa 2016.Kouvola.fi: Elimäen yhtenäiskoulu Viitattu 12.8.2020. Koulussa oli mahdollisuus opiskella ns. Heureka-luokalla, jolla opiskeltiin tavallista enemmän englantia, maantietoa, biologiaa, matematiikkaa, kemiaa ja fysiikkaa. Jaksoittain vaihtuvat lisätunnit oli sijoitettu yhdelle valinnaisaineiden tuntipaikoista 8.–9. luokkien ajaksi. Näin ollen heurekaluokkalainen sai valita vähemmän vapaaehtoisia aineita. Yläasteen rehtorina toimi Piia Kesonen. ==Lähteet== Luokka:Kouvolan peruskoulut Luokka:Elimäki Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Kartanokoulu

Kartanokoulu oli Kouvolassa, Elimäen kirkonkylällä sijainnut koulu, joka antoi opetusta 1.−6. luokkien oppilaille. Koulussa oli kuusi normaaliluokkaa ja kolme yhtenäisluokkaa sekä pienryhmä. Kartanokoulu ja Elimäen yläaste yhdistettiin hallinnollisesti syksyllä 2016. Uuden koulun nimi on Elimäen yhtenäiskoulu. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut Luokka:Elimäki Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Bruno Lähteenmäki

Ari Juhani ”Bruno” Lähteenmäki (s. 1966) on suomalainen muusikko, ääninäyttelijä ja Uptempo Oy:n toimitusjohtaja. Lähteenmäki on ohjannut Winx- klubin osien 1–10 ja Kauhulan koulun osien 1–2 suomenkielisten versioiden ääninäyttelyn. == Ääniroolit == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bruno Lähteenmäki Voice Chasersissa * Uptempo Oy:n kotisivut Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Ohjaajat Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Elimäen lukio

Elimäen lukio oli Kouvolassa, Elimäen kirkonkylällä sijainnut lukio. Pienehkössä lukiossa opiskeli noin 140 oppilasta. Lukio toimi samassa rakennuksessa Elimäen yläkoulun kanssa. Lukion viimeisenä rehtorina toimi Tero Hinkkanen. Kouvolan kaupunki lakkautti Elimäen lukion vuonna 2021 yhdessä Valkealan lukion kanssa. Vuonna 2020 lukioon ei otettu enää uusia opiskelijoita, vaan tällöin lukion aloittaneet menivät joko Kouvolan yhteislyseoon tai Kuusankosken lukioon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elimäen lukio Luokka:Kouvolan lukiot Luokka:Elimäki Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset