EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lopen seurakunta

Lopen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta- Hämeessä, Lopen kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Tuomas Hynynen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 6 083 jäsentä. == Kirkot == * Lopen kirkko * Lopen vanha kirkko Santa Pirjo == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Loppi
Hausjärven seurakunta

Hausjärven seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Hausjärven kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Jussi Kauranne. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 6 118 jäsentä. == Kirkot == * Hausjärven kirkko * Ryttylän kirkko * Mommilan kirkko == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Hausjärvi
Riihimäen seurakunta

Riihimäen seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Riihimäen kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Sirpa Viherä. Vuoden 2024 lopussa Riihimäen seurakuntaan kuului 18 512 jäsentä, mikä oli noin 64,6 prosenttia Riihimäen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä kasvoi vuoteen 2008 saakka, jolloin jäseniä oli 23 629, mutta sen jälkeen jäsenmäärä on laskenut joka vuosi. == Kirkot == Lähde: * Keskuskirkko * Kappelikirkko * Varuskuntakirkko == Papisto == === Kirkkoherrat === * 1975–1993: Raimo Virekunnas * 2011→ Sirpa Viherä == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Riihimäen seurakunnat
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2019

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2019 kilpailtiin Budapestissa, Unkarissa 21.–28. huhtikuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet ja jaossa olleista 20 mitalista kaikkiaan 12. Mitaleille ylsi kahdeksan maan urheilijoita. == Mitalistit == Kisat Kulta Hopea Pronssi Miesten kaksinpeli Ma Long Mattias Falck Liang Jingkun Miesten kaksinpeli Ma Long Mattias Falck An Jae-hyun Naisten kaksinpeli Liu Shiwen Chen Meng Ding Ning Naisten kaksinpeli Liu Shiwen Chen Meng Wang Manyu Miesten nelinpeli Ma Long / Wang Chuqin Ovidiu Ionescu / Álvaro Robles Tiago Apolónia / João Monteiro Miesten nelinpeli Ma Long / Wang Chuqin Ovidiu Ionescu / Álvaro Robles Liang Jingkun / Lin Gaoyuan Naisten nelinpeli Sun Yingsha / Wang Manyu Hina Hayata / Mima Ito Honoka Hashimoto / Hitomi Sato Naisten nelinpeli Sun Yingsha / Wang Manyu Hina Hayata / Mima Ito Chen Meng / Zhu Yuling Sekanelinpeli Xu Xin / Liu Shiwen Maharu Yoshimura / Kasumi Ishikawa Fan Zhendong / Ding Ning Sekanelinpeli Xu Xin / Liu Shiwen Maharu Yoshimura / Kasumi Ishikawa Patrick Franziska / Petrissa Solja == Lähteet == 2019 Luokka:Vuoden 2019 urheilu Luokka:Budapestin urheilutapahtumat
Kyrsten Sinema

Kyrsten Sinema (s. 12. heinäkuuta 1979 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi toisena Arizonan senaattoreista Yhdysvaltain senaatissa vuosina 2019–2025. Hän seurasi senaattorina republikaanien Jeff Flakea, joka ei enää pyrkinyt jatkokaudelle. Sinema ei pyrkinyt enää uudelle kaudelle vuoden 2024 senaatin vaaleissa. Aikaisemmin Sinema on toiminut muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä (2013–19), Arizonan osavaltionsenaatissa (2010–12) ja osavaltion edustajainhuoneessa (2004–10). Sinema on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Vuoteen 2022 asti hän oli demokraattisen puolueen jäsen. Tällöin häntä pidettiin puolueen piirissä maltillisena ja keskustalaisena, ja hänen katsottiin kuuluvan Uusien demokraattien siipeen. Sinema oli senaattorina pitkään ollut ristiriitainen monen demokraatin mielestä: Sinema oli monessa tilanteessa hankaloittanut demokraattijohtajien ajamien avainlakien hyväksymistä ja demokraattien agendaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sineman senaattorisivut Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karate kesäolympialaisissa 2020

Karatessa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa ensimmäistä kertaa. Ottelut käytiin Nippon Budōkanilla, Tokiossa 5. – 7. elokuuta. Karatessa kilpailtiin katassa ja kumitessa. Katassa miehille ja naisille oli yksilökilpailut. Kumitessa oli kolme painoluokkaa kummallekin sukupuolelle. Menestynein maa oli Japani, joka voitti kolme mitalia, joista yksi oli kultaa. Eniten mitaleja voitti Turkki, joka saavutti neljä mitalia, mutta ei yhtään kultamitalia. Yhdenkään maan urheilijat eivät saavuttaneet useampia kultamitaleja. ==Aikataulu== Lähde: To 5 Pe 6 La 7 Miehet 67 kg Kata 75 kg Yli 75 kg Naiset Kata 55 kg 61 kg Yli 61 kg ==Mitaliyhteenveto== ===Miehet=== 67 kg tiedot 75 kg tiedot Yli 75 kg tiedot Kata tiedot ===Naiset=== 55 kg tiedot 61 kg tiedot Yli 61 kg tiedot Kata tiedot ==Mitalitaulukko== 1\. align=left 1 1 1 3 2\. align=left 1 1 0 2 3\. align=left 1 0 1 2 3\. align=left 1 0 1 2 5\. align=left 1 0 0 1 5\. align=left 1 0 0 1 5\. align=left 1 0 0 1 5\. align=left 1 0 0 1 9\. align=left 0 2 0 2 10\. align=left 0 1 3 4 11\. align=left 0 1 1 2 11\. align=left 0 1 1 2 13\. align=left 0 1 0 1 14\. align=left 0 0 2 2 15\. align=left 0 0 1 1 15\. align=left 0 0 1 1 15\. align=left 0 0 1 1 15\. align=left 0 0 1 1 15\. align=left 0 0 1 1 15\. align=left 0 0 1 1 Yhteensä 8 8 16 32 ==Lähteet== *
Mattias Falck

Mattias Falck (o.s. Karlsson, s. 7. syyskuuta 1991) on ruotsalainen pöytätennispelaaja, jolla on kaksi MM- ja viisi EM-mitalia. Falck nousi arvokisamitaleille Herningin EM-kilpailuissa 2012 saavuttamalla miesten nelinpelissä Kristian Karlssonin kanssa hopeaa. Jekaterinburgin EM- kilpailuissa 2015 ja Budapestin EM-kilpailuissa 2016 sama pari saavutti pronssia. Budapestissa Falck saavutti Matilda Ekholmin parina sekanelinpelissä hopeaa. Vuonna 2018 Falck kuului kotikentällä Halmstadin MM-kilpailuissa Ruotsin joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Alicanten EM-kilpailuissa Karlssonin kanssa miesten nelinpelissä hopeaa. Budapestin MM-kilpailuissa 2019 Falck saavutti miesten kaksinpelissä hopeaa hävittyään loppuottelussa Kiinan Ma Longille 1–4. Matkallaan loppuotteluun Falck voitti Unkarin Adam Szudin 4–1, Itävallan Robert Gardosin 4–2, Portugalin Tiago Apolónian 4–0, Etelä-Korean Lee Sang-sun 4–1, Ranskan Simon Gauzyn 4–1 ja Etelä-Korean An Jae-hyunin 4–3. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Falck osallistui joukkuekilpailuun, jossa Ruotsi sijoittui jaetulle viidennelle sijalle hävittyään puolivälierissä Etelä- Korealle. Falck nousi maailmanrankingissa ensi kertaa kymmenen parhaan joukkoon kesäkuussa 2019. Mattias Falck avioitui vuonna 2018 ja otti nykyisen sukunimensä alkuperäisen nimensä Karlsson tilalle. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paikallismajuri

Paikallismajuri (saks. Platzmajor tai Capitain-Wachtmeister, ven. plats-maior (плацъ-маiоръ)) eli paikallisadjutantti oli varuskunnan tai linnoituksen komendantin apulaisena toiminut henkilö. Hänen tehtäviinsä kuului vartioinnin ja komendantin kanslian toiminnan johtaminen. Tällainen virkanimitys oli käytössä ennen ensimmäistä maailmansotaa ja se vastasi 1900-luvun alkupuoliskon aikana Suomessa komendantin adjutantin virkaa. Paikallismajuri ei ole sotilasarvo, vaan hallinnollinen virka. ==Lähteet== Luokka:Sotilastehtävät
Pietarsaaren suomalainen seurakunta

Pietarsaaren suomalainen seurakunta on Pohjanmaalla, Pietarsaaren kaupungissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Seurakunta on perustettu vuonna 1963. Kirkkoherrana toimii Lotta Endtbacka. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 4 989 jäsentä. == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Pietarsaaren seurakunnat
Kristian Karlsson

Kristian Karlsson (s. 6. elokuuta 1991) on ruotsalainen pöytätennispelaaja, jolla on yksi MM- ja kuusi EM-mitalia. Karlsson nousi arvokisamitaleille Herningin EM-kilpailuissa 2012 saavuttamalla miesten nelinpelissä Mattias Karlssonin (nyk. Falck) kanssa hopeaa. Lissabonin EM-kilpailuissa 2014 Karlsson saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Jekaterinburgin EM-kilpailuissa 2015 ja Budapestin EM-kilpailuissa 2016 Karlssonit saavuttivat nelinpelissä pronssia. Vuonna 2018 Karlsson kuului kotikentällä Halmstadin MM-kilpailuissa Ruotsin joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Alicanten EM-kilpailuissa kaksinpelissä pronssia ja nelinpelissä Falckin kanssa hopeaa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Karlsson hävisi kaksinpelissä toisen ottelunsa Valko-Venäjän Vladimir Samsonoville. Hän osallistui myös joukkuekilpailuun, jossa Ruotsi sijoittui jaetulle viidennelle sijalle hävittyään puolivälierissä Etelä-Korealle. Karlsson on ollut maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla 17 maaliskuussa 2018. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gattamelatan ratsastajapatsas

Gattamelatan ratsastajapatsas on italialaisen kuvanveistäjä Donatellon (oik. Donato di Niccolò di Betto Bardi) tekemä Italian Padovan kaupungissa sijaitseva monumentaalinen ratsastajapatsas. Vuosina 1445–1450 valmistettu pronssiveistos esittää Venetsian tasavallan armeijan ylipäällikkö, kondottieeri Gattamelataa (oik. Erasmo da Narni, noin 1370–1443). Patsaan tilasivat venetsialaiset kiitokseksi Gattamelatan ansioista Milanon herttuakuntaa vastaan käydyssä sodassa. Hevosen muotoiluun on saatu vaikutteita Marcus Aureliuksen ratsastajapatsaasta ja Venetsiassa sijaitsevan Markuksenkirkon (San Marco) fasadin hevospatsaista. Ratsastaja on oman aikansa asussa muutoin paitsi että hänellä on roomalainen rintahaarniska. Gattamelatan ratsastajapatsas huokuu hallittua voimaa ja teoksen hahmossa tulee ensi kerran esiin vääristellyt muodot, joilla tekijä on halunnut korostaa katseen suuntautumista alhaalta ylöspäin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Italian patsaat ja veistokset Luokka:Ratsastajapatsaat Luokka:Padova
Colleonin ratsastajapatsas

Colleonin ratsastajapatsas on italialaisen palkkasoturijoukon päällikkö (kondottieeri) Bartolommeo Colleonia ja hänen hevostaan esittävä ratsastajapatsas Venetsiassa Scuola di San Marcon edustalla. Veistoksen savimallin työsti Andrea del Verrocchio 1478 ja lopullisen pronssisen patsaan toteutti Alessandro Leopardi 1496. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Italian patsaat ja veistokset Luokka:Ratsastajapatsaat Luokka:Venetsian rakennukset ja rakennelmat
Bartolommeo Colleoni

Bartolommeo Colleoni, myös Bartolomeo Colleoni (1400–1475)britannica.com: Bartolomeo Colleoni oli italialainen palkkasoturijoukon päällikkö eli kondottieeri, jonka muisto on säilynyt jälkipolvien tietoisuudessa hänelle Venetsiaan pystytetyn Colleonin ratsastajapatsaan vuoksi. Hän palveli sotilaana vuorotellen Napolia, Milanoa ja Venetsiaa, jossa toimi 1450-luvun puolivälistä lähtien aina kuolemaansa saakka. Hänet nimitettiin Venetsian sotalaitoksen ylipäälliköksi 1454. Colleoni testamenttasi Venetsialle 100 000 kultadukaattia ja toivoi jälkisäädöksessään, että hänen muistokseen pystytettäisiin ratsastajapatsas. ==Lähteet== Luokka:Kondottieerit Luokka:Vuonna 1400 syntyneet Luokka:Vuonna 1475 kuolleet
Karate kesäolympialaisissa 2020 – miesten 67 kg

Miesten 67 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 5. elokuuta 2021. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa, kun yksi kilpailija vetäytyi turnauksesta. Turnauksen voitti ranskalainen Steven Da Costa, josta tuli näin ensimmäinen mies, joka voitti karaten olympiakultaa. Hän voitti loppuottelussa turkkilaisen Eray Şamdanin. Pronssia saavuttivat alkulohkonsa voittaneet Darkhan Assadilov ja Abdelrahman Al-Masatfa. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 2 Kutsut 1 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 4 4 0 8 Välieriin 4 3 1 6 Välieriin 4 1 3 2 4 1 3 2 4 1 3 2 ====Lohko B==== Karateka Huom 4 4 0 8 Välieriin 4 3 1 6 Välieriin 4 2 2 4 4 1 3 2 4 0 4 0 ~~0 0 0 0 Vetäytyi turnauksesta ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Miehet 67 kg
Karate kesäolympialaisissa 2020 – miesten 75 kg

Miesten 75 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 6. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa. Loppuottelussa kohtasivat italialainen Luigi Busà ja azerbaidžanilainen Rəfael Ağayev. Busà voitti tasaisen loppuottelun yhdellä pisteellä. Pronssia saavuttivat Stanislav Horuna ja Gábor Hárspataki. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 2 Kutsut 0 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 0 2 4 4 2 0 2 4 4 1 0 3 2 ====Lohko B==== Karateka Huom 4 3 1 6 Välieriin 4 3 1 6 Välieriin 4 2 2 4 4 2 2 4 4 0 4 0 ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Miehet 75 kg
Karate kesäolympialaisissa 2020 – miesten yli 75 kg

Miesten yli 75 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 7. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa. Loppuottelussa kohtasivat iranilainen Sajjad Ganjzadeh ja saudiarabialainen Tareg Hamedi. Hamedi johti ottelua 4–1, mutta ryhmäsi Ganjzadehin potkulla. Hamedi diskattiin ja ottelu tuomittiin Ganjzadehin 4–0 voittoon. Pronssimitalit menivät japanilaiselle Ryutaro Aragalle ja turkkilaiselle Uğur Aktaşille. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 2 Kutsut 0 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 3 3 0 6 Välieriin 3 2 1 4 Välieriin 3 1 2 2 3 0 3 0 Hylättiin (loukkaantui) ====Lohko B==== Karateka Huom 4 3 1 0 7 Välieriin 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 0 2 4 4 1 1 2 3 4 0 1 3 1 ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Miehet yli 75 kg
Karate kesäolympialaisissa 2020 – naisten 55 kg

Naisten 55 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 5. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 9 karatekaa. Turnauksen voitti bulgarialainen Ivet Goranova, josta tuli näin olympiahistorian ensimmäisen kullan kumitessa voittanut nainen. Hän voitti loppuottelussa Anželika Terljuhan. Pronssia saavuttivat Bettina Plank ja Wen Tzu-yun. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistuu yhteensä yhdeksän karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 2 Kutsut 0 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 3 3 0 6 Välieriin 3 2 1 4 Välieriin 3 1 2 2 3 0 3 0 ====Lohko B==== Karateka Huom 4 2 0 2 6 Välieriin 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 0 2 4 4 1 1 2 3 4 1 0 3 2 ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Naiset 55 kg
Karate kesäolympialaisissa 2020 – naisten 61 kg

Naisten 61 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 6. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa. Loppuottelussa serbialainen Jovana Preković ja kiinalainen Yin Xiaoyan ottelivat pisteettömästi, mutta tuomari arvioivat Prekovićin voittajaksi (hantei). Pronssia saivat Giana Lofty ja Merve Çoban. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 1 Kutsut 0 Käyttämätön paikka 1 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 4 4 0 8 Välieriin 4 2 2 4 Välieriin 4 2 2 4 4 1 3 2 4 1 3 2 ====Lohko B==== Karateka Huom 4 4 0 0 8 Välieriin 4 3 0 1 6 Välieriin 4 1 1 2 3 4 1 0 3 2 4 0 1 3 1 ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Naiset 61 kg
Karate kesäolympialaisissa 2020 – naisten yli 61 kg

Naisten yli 61 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 7. elokuuta. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa. Turnauksen voitti egyptiläinen Feryal Abdelaziz. Abdelazizin kulta oli ensimmäinen egyptiläisen naisen voittama kultamitali. Hän voitti loppuottelussa Irina Zaretskan. Pronssia saavuttivat Gong Li ja Sofya Berultseva. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 2 Kutsut 0 ==Turnaus== Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin. ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== Karateka Huom 4 3 0 1 6 Välieriin 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 0 2 4 4 2 0 2 4 4 0 1 3 1 ====Lohko B==== Karateka Huom 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 1 1 5 Välieriin 4 2 1 1 5 4 2 0 2 4 4 0 1 3 1 ===Mitaliottelut=== ==Lähteet== Naiset yli 61 kg
Alessandro Leopardi

Alessandro Leopardi (k. noin 1522) oli italialainen Venetsiassa vaikuttanut kuvanveistäjä, pronssivalaja ja arkkitehti. Hän valoi ja siselöi pronssisen Colleonin ratsastajapatsaan sekä teki sille marmorijalustan 1495. Patsaan savimallin muovasi Andrea del Verrocchio 1478. Toinen hyvin tunnettu Leopardin veistämä työ on antiikista vaikutteita saaneet kolme pronssista lipunkannatinta Venetsian San Marcon aukiolla vuodelta 1505. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:1520-luvulla kuolleet
Karate kesäolympialaisissa 2020 – miesten kata

Miesten kata karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan Nippon Budōkanilla 7. elokuuta. Kilpailu käydään katassa. Kilpailuun osallistuu 10 karatekaa. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistuu yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valitaan rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta saa tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valitaan karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestetään Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytetään maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetetään neljä. Afrikalla on kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan pitää valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saa olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 0 Kutsut 2 Käyttämätön paikka 1 ==Lähteet== Miesten kata
Karate kesäolympialaisissa 2020 – naisten kata

Naisten kata karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan Nippon Budōkanilla 5. elokuuta. Kilpailu käydään katassa. Kilpailuun osallistuu 10 karatekaa. ==Karsinnat== Kilpailuun osallistuu yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valitaan rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta saa tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valitaan karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestetään Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytetään maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetetään neljä. Afrikalla on kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan pitää valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saa olla samasta maasta. Karsintatapa Ajankohta Paikat Karateka(t) Isäntämaa 1 Ranking toukokuu 2021 4 Karsintaturnaus 11. – 13. kesäkuuta 2021 3 Maanosien omat paikat 1 Kutsut 1 ==Lähteet== Naisten kata
Leviittatuoli

Leviittatuoli on katolisen kirkkorakennuksen kuorin eteläseinällä sijaitseva kolmenistuttava kuorituoli. Siinä istuvat pappi ja kaksi leviittaa (diakoni ja alidiakoni) juhlamessun aikana kuuntelemassa kuoron laulamaa Gloriaa ja Credoa. ==Lähteet== Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri
Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta

Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Kristiinankaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Kristiinankaupungin seurakuntayhtymää. Seurakunta perustettiin vuonna 1978. Kirkkoherrana toimii Martti Toivanen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 047 jäsentä. == Katso myös == * Kristiinankaupungin seurakuntayhtymä * Kristiinan helluntaiseurakunta * Kristiinankaupungin metodistiseurakunta == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kristiinankaupungin seurakunnat
Liittovaakuna

pienoiskuva|Liittovaakuna, jossa optisesti vasemmalla valtakunnansotapäällikkö Ludvig Wilhelm Markgraf von Baden-Badenin (1655–1707) vaakuna ja optisesti oikealla Franziska Maria Sibylla Augusta von Sachsen-Lauenburg-Ratzeburgin (1675–1733) vaakuna. Liittovaakuna eli allianssivaakuna on avioparin yhteinen vaakunakilpi, joka on toteutettu yhdistämällä tilapäisesti molempien sukujen vaakunat. Yhdistämisen yhteydessä on tavallisesti karsittu vaimon kilpeen liittyvä kypäräkoriste. Varhaisina aikoina ritari kannatteli kilpeään vasemmalla käsivarrellaan ja kilven kulkusuuntaan oleva etureuna oli kilven oikea reuna. Näin asia oli ritarin silmin eli kilven takaa katsottuna. Heraldisessa kielenkäytössä oikea ja vasen määräytyvät tällä perusteella. Siksi heraldinen oikea on kilven edestä katselevan henkilön kannalta katsottuna (optinen) vasen. Heraldisten eläinten etenemissuunta on kilven oikeaa reunaa kohti eli optisesti vasemmalle. Tästä säännöstä poiketaan kun kaksi vaakunaa asetetaan vieretysten. Silloin oikealla puolella (optisesti vasemmalla) olevien kilpien heraldisesti oikealle käännetyt eläimet on käännettävä vasemmalle. Tätä kutsutaan heraldiseksi huomaavaisuudeksi (). Samaa sääntöä noudatetaan kirkoissa asettamalla eläinten kulkusuunta alttaria kohti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Heraldiikka
Matilda Ekholm

Matilda Ekholm (s. 15. kesäkuuta 1982) on ruotsalainen pöytätennispelaaja, joka on saavuttanut neljä EM-mitalia. Ekholm on osallistunut henkilökohtaisten lajien MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa ja parhaat saavutukset ovat olleet puolivälieräpaikka sekanelinpelissä vuonna 2017 ja neljännesvälieräpaikka kaksinpelissä vuonna 2015. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti ensimmäisen mitalinsa Schwechatin EM-kilpailuissa 2013, kun hän sijoittui espanjalaisparinsa Galia Dvorakin kanssa pronssille naisten nelinpelissä. Lissabonin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti naisten joukkuekilpailussa pronssia. Budapestin EM-kilpailuissa 2016 hän saavutti Mattias Karlssonin (nyk. Falck) parina sekanelinpelissä hopeaa. Alicanten EM-kilpailuissa 2018 Ekholm saavutti unkarilaisen Georgina Potan parina naisten nelinpelissä pronssia. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ekholm pelasi naisten kaksinpelissä ja hävisi toisen ottelunsa Etelä-Korean Jeon Ji-heelle. Ekholm on ollut maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla 20 maalis-huhtikuussa 2017. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niko Vesterinen

Niko Henrik Vesterinen (8. huhtikuuta 1989 Suonenjoki – 2. maaliskuuta 2019 Lahti)Kuolinilmoitus. Etelä-Suomen Sanomat 7.4.2019. s. A20 oli suomalainen voimailu-urheilija. Hän voitti Suomen vahvin mies -kilpailun kahdesti vuosina 2016 ja 2017. Vesterisellä diagnosoitiin pahanlaatuinen aivokasvain vuonna 2012 ja lääkärit antoivat tuolloin elinaikaa korkeintaan kaksi vuotta. Marraskuussa 2017 Vesterinen näytti jo voittaneen sairautensa mutta loppuvuodesta 2018 vointinsa heikkeni merkittävästi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Virtain seurakunta

Virtain seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Virtain kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. == Kirkot == * Virtain kirkko * Liedenpohjan kirkko * Killinkosken kirkko == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Virtain kappeliseurakunnan kappalaisina ja Virtain seurakunnan kirkkoherroina: === Kappalaiset === * 1651–1659: kappalainen Eerik Henrikinpoika Frosterus * 1659–1679: kappalainen Tuomas Tuomaanpoika Laxenius * 1679–1683: kappalainen Eerik Henrikinpoika Frosterus * 1687–1690: kappalainen Henrik Sigfridinpoika Carmelinius * 1691–1701: kappalainen Olavi Castrenius * 1701–1708: kappalainen Johannes Abrahaminpoika Palander * 1709–1723: kappalainen Barthold Rönnblad * 1723–1736: kappalainen Johannes Collin * 1737–1750: kappalainen Abraham Indrenius * 1751–1782: kappalainen Johan Georg Långhjelm * 1785–1795: kappalainen Johan Henrik Askelin * 1797–1809: kappalainen Karl Fredrik Långhjelm * 1810–1824: kappalainen Gustaf Georg Bergroth * 1824–1834: kappalainen Isak Immanuel Perdén * 1834–1860: kappalainen Henrik Johan Packalén * 1863–1893: kappalainen Karl Gustaf Törnqvist === Kirkkoherrat === * 1894–1907: kirkkoherra Abel Nyholm * 1908–1925: kirkkoherra Petter Anton Carlstedt * 1926–1946: kirkkoherra Paavo Paunu * 1948–1957: kirkkoherra Oskari Heikinheimo * 1959–1970: kirkkoherra Lauri Ahva * 1970–19XX: kirkkoherra Juhani Leppänen * 1987–1995: kirkkoherra Kari Aalto == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Virtain seurakunnat
Kihniön seurakunta

Kihniön seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Kihniön kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenkyrön rovastikuntaan. Kirkkoherran virkaa hoitaa Samu Turunen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 424 jäsentä. == Katso myös == * Kihniön helluntaiseurakunta == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kihniö
Isonkyrön seurakunta

Isonkyrön seurakunta on seurakunta Etelä-Pohjanmaalla Isonkyrön kunnassa. Seurakunta kuului ennen Lapuan hiippakunnassa Isonkyrön rovastikuntaan, uuden jaon mukaan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Satu Linko. Vuoden 2023 syyskuussa seurakunnassa oli 3 650 jäsentä.Lapuan hiippakunnan rovastikunnat järjestettiin uusiksi Ylen uutiset 17.11.2021. Viitattu 25.12.2021Tietoa hiippakunnasta Lapuan hiippakunta. Viitattu 25.12.2021 == Kirkot ja kiinteistöt == Lista Isonkyrön seurakunnan kirkoista ja kiinteistöistä: * Isonkyrön kirkko * Isonkyrön vanha kirkko * Mariedahlin pappila == Herätysliikkeet == Isonkyrön seurakunta kuuluu Etelä-Pohjanmaan voimakkaaseen ja yhtenäiseen herännäisyyden tukialueeseen. Liikkeelle on paikkakunnalla vahvaa tukea. Myös evankelisella herätysliikkeellä on Isossakyrössä voimakas kannatus. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Isonkyrön seurakunnan kirkkoherroina: * 1543: Laurentinus Torstani * ?–1550: Canutus * 1550–1589: Jaakko Geet * 1590–1593: Simon Johannis Nurka * 1604–1611: Johannes Marci Urus * 1611–1622: Matthias Georgii Dubblare * 1622–1644: Georgius Thomae Patur * 1644–1670: Isak Brenner * 1672–1712: Israel Erici Alftanus * 1721–1750: Nicolaus Aejmelaeus * 1751–1805: Johannes Aejmelaeus * 1806–1817: Nils Aejmelaeus * 1818–1825: Johan Sundwall * 1829–1843: Gustaf Gadolin * 1845–1854: Karl Erik Hällfors * 1856–1870: Lars Jakob Stenbäck * 1871–1886: Oskar Vilhelm Forsman * 1888–1916: Gustaf Durchman * 1918–1931: Niilo E. Wainio * 1933–1950: Yrjö Heikki Simojoki * ??? * 1959–1975: Aarne Maunula * 1975–2011: Erik Silvola * 2011–2018: Artturi Kivineva * 2018– Satu Linko == Katso myös == * Isonkyrön helluntaiseurakunta == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Isokyrö
Anicet Abel

Anicet Abel Andrianantenaina (s. 13. maaliskuuta 1990 Antananarivo) on madagaskarilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Ranskasta Bulgariaan vuonna 2011 ja pelasi siellä kymmenen vuotta. Hän edusti Bulgariassa Tšernomorets Burgasia, TsSKA Sofiaa, Botev Plovdivia ja kausina 2014–2021 Ludogorets Razgradia. Syksyllä 2021 hän siirtyi egyptiläiseen Future FC:hen. Anicet pelasi Madagaskarin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2015 Angolaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 17 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, joista toinen syntyi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Guineaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Madagaskarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vähänkyrön seurakunta

Vähänkyrön seurakunta on seurakunta Pohjanmaalla, Vaasan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Petri Hautala. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 3 793 jäsentä. == Kirkkoherrat == * 1608–1609: Casparus Martini Ahlstadius * 1609–1644: Jacobus Henrici Tavastius * 1645–1667: Martinus Caspari Ahlstadius * 1669–1691: Andreas Michaelis Fant * 1693–1704: Johannes Johannis Sarman * 1705–1714: Laurentius Nicolai Qvist * 1721–1742: Johannes Jacobi Gumse * 1742–1763: Henrik Wallenborg * 1765–1791: Henrik Henriksson Wegelius * 1793–1804: Jacob Henriksson Wegelius * 1806–1809: Gabriel Rein * 1810–1818: Johan Forsman * 1819–1839: Sakarias Forsman * 1841–1850: Elias Lagus * 1853–1875: Jonas Anton Erlin * 1877–1883: Johan Wilhelm Nybergh * 1885–1900: Henrik Nybergh * 1902–1915: Oskar Forsman * 1917–1921: Juho Oskari Waismaa * 1923–1926: Oskar Gustaf Johannes Alander * 1927–1932: Johan Viktor Edvard Varpio * 1933–1956: Juho Kustaa Saarento * 1956–1972: Otto Alarik Perko * 1972–1974: Väinö Olavi Salokorpi * 1975–2005: Lauri Viljami Jaakkola * 2005– Petri Hautala == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Vaasan seurakunnat Luokka:Vähäkyrö
Carolus Andriamatsinoro

Charles Carolus Andriamatsinoro eli Andria (s. 6. heinäkuuta 1989) on madagaskarilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut vuodesta 2018 saudiarabialaista Al-Adalahia. Ennen siirtymistään Saudi-Arabiaan hän pelasi Algeriassa. Andria pelasi Madagaskarin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2010 Nigeriaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 32 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia, joista yksi syntyi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Guineaa vastaan ja yksi samassa turnauksessa Nigeriaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Madagaskarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020

Taekwondossa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa kahdeksatta kertaa. Taekwondossa kilpailtiin 24.–27. heinäkuuta 2021. Ottelut käytiin Makuhari Messe Hall A:ssa, Tokiossa. WT-taekwondo-otteluita käytiin yhteensä kahdeksassa luokassa. Sekä naisille että miehille oli neljä painoluokkaa. Kussakin painoluokassa oli 16 osallistujaa eli yhteensä heitä taekwondoneja osallistui olympialaisiin 128. Ainoa maa, joka saavutti taekwondossa useamman kultamitalin oli Venäjän olympiakomitea, joka saavutti kaksi kultaa ja yhteensä neljä mitalia. ==Aikataulu== Kilpailujen ensimmäisenä päivänä oteltiin kevyimmissä painoluokissa ja tästä päivittäin edettiin kohti raskaampia luokkia. Kussakin luokassa kisapäivän ensimmäisen eli päiväjakson aikana (klo 10–17) olivat alkuottelut, neljännesvälierät ja välierät. Toisessa, iltaan ajoittuvassa kisajaksossa (klo 19–22.40) järjestettiin keräilyerät avauspäivän kärkikaksikolle hävinneiden ottelijoiden kesken. Tämän jälkeen seurasivat pronssiottelut. Sitä seurasi mestaruusottelu ja palkintojenjako. La 24.7 Su 25.7. Ma 26.7. Ti 27.7. Miehet 58 kg 68 kg 80 kg Yli 80 kg Naiset 49 kg 57 kg 67 kg Yli 67 kg ==Mitaliyhteenveto== ===Miehet=== 58 kg tiedot 68 kg tiedot 80 kg tiedot Yli 80 kg tiedot ===Naiset=== 49 kg tiedot 57 kg tiedot 67 kg tiedot Yli 67 kg tiedot ==Mitalitaulukko== 1\. align=left 2 1 1 4 2\. align=left 1 0 1 2 2\. align=left 1 0 1 2 4\. align=left 1 0 0 1 4\. align=left 1 0 0 1 4\. align=left 1 0 0 1 4\. align=left 1 0 0 1 8\. align=left 0 2 1 3 9\. align=left 0 1 2 3 10\. align=left 0 1 0 1 10\. align=left 0 1 0 1 10\. align=left 0 1 0 1 10\. align=left 0 1 0 1 14\. align=left 0 0 2 2 14\. align=left 0 0 2 2 16\. align=left 0 0 1 1 16\. align=left 0 0 1 1 16\. align=left 0 0 1 1 16\. align=left 0 0 1 1 16\. align=left 0 0 1 1 16\. align=left 0 0 1 1 Yhteensä 8 8 16 32 ==Lähteet== *
Vaasan suomalainen seurakunta

Vaasan suomalainen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Vaasan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Pohjanmaan rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Teijo Peltola. Heinäkuussa 2024 seurakunnassa oli 28 714 jäsentä. Vaasan seurakuntayhtymään kuuluvat Vaasan suomalaisen seurakunnan lisäksi Vasa svenska församling ja Vähänkyrön seurakunta. Seurakuntayhtymässä ylintä päätösvaltaa käyttää seurakuntavaaleilla seurakunnan jäsenistä valittu yhteinen kirkkovaltuusto. Seurakunnan toimintaa johtaa vaaleilla valittu seurakuntaneuvosto. ==Historiaa== Vaasan suomenkielinen seurakunta perustettiin vuonna 1928, jolloin aiemmin kaksikielinen Vaasan kaupunkiseurakunta jaettiin suomen- ja ruotsinkieliseen seurakuntaan. == Herätysliikkeet == Vaasan seurakunta on monien eri herätysliikkeiden kohtaamispaikka. Voimakkaimmin Vaasassa vaikuttavat evankelinen herätysliike sekä herännäisyys. Myös vanhoillislestadiolaisuudella ja kansanlähetyksellä on kannatusta Vaasassa. == Papisto == === Kirkkoherrat === * 1927–1936: Lauri Roschier * 1940–1954: Aarne Halla * 1955–1963: Tauno Virolainen * 1963–1977: Timo Rusama * 1978–1989: Erkki Malkavaara * 1989–2004: Eino Perälä * 2005–2018: Krister Koskela * 2019–2023: Tuomo Klapuri * 2024–: Teijo Peltola == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Vaasan seurakunnat
Lalaïna Nomenjanahary

Lalaïna Henintsoa Nomenjanahary (s. 16. tammikuuta 1986 Antananarivo) on madagaskarilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskassa vuodesta 2010 ja edustanut Avionia, Lensiä ja Paris FC:tä. Nomenjanahary on pelannut Madagaskarin maajoukkueessa yli kymmenen vuoden ajan. Hän kuului maajoukkueeseen Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja teki alkulohko-ottelussa Nigeriaa vastaan maalin. == Lähteet == Luokka:Madagaskarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helsingin tuomiokirkkoseurakunta

Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on seurakunta Etelä-Helsingissä. Seurakunta toimii Eiran, Kaartinkaupungin, Kaivopuiston, Kampin, Katajanokan, Kluuvin, Kruununhaan, Punavuoren, Ullanlinnan ja Suomenlinnan kaupunginosien sekä Länsisataman kaupunginosan Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueiden alueilla.Kirkko Helsingissä – Seurakuntajako Seurakunta on osa Helsingin seurakuntayhtymää, ja se kuuluu Helsingin hiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Marja Heltelä. Vuoden 2024 lopussa Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan kuului 29 044 jäsentä, mikä oli 47,7 prosenttia alueen asukkaista. Helsingin tuomiokirkkoseurakunta on vuodesta 1990 lähtien jakanut Engel-palkinnon ansioitumisesta kirkkotaiteen alalla tai kirkkotilan rikastuttamisesta. == Historia == Tuomiokirkkoseurakuntaa edelsi lyhytaikainen Keski-Helsingin seurakunta, joka jakaantui vuonna 1956 Vanhankirkon, Lauttasaaren ja Suurkirkon seurakuntiin. Suurkirkko vaihtoi nimensä vuonna 1959 Tuomiokirkkoseurakunnaksi. Vuonna 1999 Tuomiokirkkoseurakuntaan liitettiin Eteläinen suomalainen seurakunta eli Johanneksen ja Agricolan seurakunnat sekä Vanhankirkon seurakunta. == Kirkot == * Helsingin tuomiokirkko * Suomenlinnan kirkko * Mikael Agricolan kirkko * Vanha kirkko Lisäksi seurakunnalla on käytössä Hyvän toivon kappeli Jätkäsaaressa. Seurakunta myi Ruoholahden kappelin vuonna 2017 yksityiselle päivähoitoketjulle.Tilat – Tuomiokirkkoseurakunta == Tuomiorovastit == Helsingin tuomiorovastina on toiminut vuodesta 1956 lähtien yhdeksän henkilöä.Larkio 1980, s. 255 * 1956–1957: tuomiorovasti K. A. Santavuori * 1957–1959: tuomiorovasti Aaro Siljamäki * 1961–1965: tuomiorovasti Eino Sares * 1967–1975: tuomiorovasti Ensio Kuula * 1975–1982: tuomiorovasti Mauri Larkio * 1982–1989: tuomiorovasti Jouko Sihvo * 1990–2003: tuomiorovasti Mikko Heikka * 2006–2018: tuomiorovasti Matti Poutiainen * 2018→ tuomiorovasti Marja Heltelä == Katso myös == * Uskonto Helsingissä * Helsingin seurakuntayhtymä * Agricolaliike == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin evankelis- luterilaiset seurakunnat
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 58 kg

Miesten 58 kg painoluokka taekwondossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 24. heinäkuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistui 16 taekwondoinia. Olympiakultaa voitti italialainen Vito Dell’Aquila, joka voitti loppuottelussa tunisialaisen Mohamed Khalil Jendoubin 16–12. Pronssia saavuttivat Venäjän olympiakomiteaa edustanut Mihail Artamonov ja hallitseva maailmanmestari Jang Jun. ==Karsinnat== Viisi urheilijaa valittiin World Taekwondon rankingin perusteella. Yksi urheilija valittiin World Taekwondo Grand Prixin kautta. Näiden jälkeen järjestettiin maanosien omia karsintaturnauksia. Näihin sai osallistua vain sellaiset maat, joiden urheilijoita ei ollut päässyt olympiaturnaukseen korkeintaan yksi rankingin tai Grand Prix'n kautta. Aasiasta, Afrikasta, Euroopasta ja Amerikasta valittiin kaksi urheilijaa ja Oseaniasta yksi urheilija. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai nimetä yhteensä kaksi miesurheilijaa johonkin painoluokkaan, jos muita karsintareittejä pitkin olympiaturnaukseen pääsi alle neljä urheilijaa. Tämän jälkeen kansainvälinen olympiakomitea lähetti neljä kutsua sellaisiin painoluokkiin, joihin Japani ei ollut käyttänyt isäntämaapaikkoja. Karsintatapa Ajankohta Paikat Taekwondoin(it) Ranking 9. joulukuuta 2019 ~~5~~ 6 WT Grand Prix 6. – 7. joulukuuta 2019 ~~1~~ 0 Afrikka 22. – 23. helmikuuta 2020 2 Oseania 29. helmikuuta 2020 1 Amerikka 11. – 12. maaliskuuta 2020 2 Eurooppa 7.–9. toukokuuta 2021 2 Aasia 14.–15. toukokuuta 2021 2 Isäntämaa/kutsu 1 ==Kilpailu== ===Turnauspuu=== ===Keräilyerät=== ==Lähteet== Miehet 58 kg
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 68 kg

Miesten 68 kg painoluokka taekwondossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 25. heinäkuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistui 17 taekwondoinia. Turnauksen voitti uzbekistanilainen Ulugbek Rashitov, joka voitti loppuottelussa brittiläisen Bradly Sindenin. Rashitov oli loppuottelussa tappiolla vielä kahdeksan sekuntia ennen ottelun loppua, mutta pystyi voittamaan ottelun. Rashitovin kulta oli Uzbekistanin historian ensimmäinen taekwondosta. Pronssia saavuttivat Hakan Reçber ja Zhao Shuai. ==Karsinnat== Viisi urheilijaa valittiin World Taekwondon rankingin perusteella. Yksi urheilija valittiin World Taekwondo Grand Prixin kautta. Näiden jälkeen järjestettiin maanosien omia karsintaturnauksia. Näihin sai osallistua vain sellaiset maat, joiden urheilijoita ei ollut päässyt olympiaturnaukseen korkeintaan yksi rankingin tai Grand Prix'n kautta. Aasiasta, Afrikasta, Euroopasta ja Amerikasta valittiin kaksi urheilijaa ja Oseaniasta yksi urheilija. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai nimetä yhteensä kaksi miesurheilijaa johonkin painoluokkaan, jos muita karsintareittejä pitkin olympiaturnaukseen pääsi alle neljä urheilijaa. Tämän jälkeen kansainvälinen olympiakomitea lähetti neljä kutsua sellaisiin painoluokkiin, joihin Japani ei ollut käyttänyt isäntämaapaikkoja. Karsintatapa Ajankohta Paikat Taekwondoin(it) Ranking 9. joulukuuta 2019 ~~5~~ 6 WT Grand Prix 6. – 7. joulukuuta 2019 ~~1~~ 0 Afrikka 22. – 23. helmikuuta 2020 2 Oseania 29. helmikuuta 2020 1 Amerikka 11. – 12. maaliskuuta 2020 2 Eurooppa 7.–9. toukokuuta 2021 2 Aasia 14.–15. toukokuuta 2021 2 Isäntämaa/kutsu 2 ==Kilpailu== ===Karsintakierros=== Karsintakierroksella uzbekistanin Ulugbek Rashitov voitti malilaisen Seydou Fofanan 38–17. Rashitov eteni näin 1. kierrokselle eteläkorealaista Lee Dae-hoonia vastaan. ===Turnauspuu=== ===Keräilyerät=== ==Lähteet== Miehet 68 kg
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 80 kg

Miesten 80 kg painoluokka taekwondossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 26. heinäkuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistui 16 taekwondoinia. Olympiaturnauksen voitti Venäjän olympiakomiteaa edustanut Maksim Hramtsov, joka voitti loppuottelussa jordanialaisen Saleh Al-Sharabatyn 20–9. Kroatialainen Toni Kanaet ja egyptiläinen Seif Eissa saivat pronssimitalit. ==Karsinnat== Viisi urheilijaa valittiin World Taekwondon rankingin perusteella. Yksi urheilija valittiin World Taekwondo Grand Prixin kautta. Näiden jälkeen järjestettiin maanosien omia karsintaturnauksia. Näihin sai osallistua vain sellaiset maat, joiden urheilijoita ei ollut päässyt olympiaturnaukseen korkeintaan yksi rankingin tai Grand Prix'n kautta. Aasiasta, Afrikasta, Euroopasta ja Amerikasta valittiin kaksi urheilijaa ja Oseaniasta yksi urheilija. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai nimetä yhteensä kaksi miesurheilijaa johonkin painoluokkaan, jos muita karsintareittejä pitkin olympiaturnaukseen pääsi alle neljä urheilijaa. Tämän jälkeen kansainvälinen olympiakomitea lähetti neljä kutsua sellaisiin painoluokkiin, joihin Japani ei ollut käyttänyt isäntämaapaikkoja. Karsintatapa Ajankohta Paikat Taekwondoin(it) Ranking 9. joulukuuta 2019 ~~5~~ 6 WT Grand Prix 6. – 7. joulukuuta 2019 ~~1~~ 0 Afrikka 22. – 23. helmikuuta 2020 2 Oseania 29. helmikuuta 2020 1 Amerikka 11. – 12. maaliskuuta 2020 2 Eurooppa 7.–9. toukokuuta 2021 2 Aasia 14.–15. toukokuuta 2021 2 Isäntämaa/kutsu 1 ==Kilpailu== ===Turnauspuu=== ===Keräilyerät=== ==Lähteet== Miehet 80 kg
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020 – miesten yli 80 kg

Miesten yli 80 kg painoluokka taekwondossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 27. heinäkuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistui 16 taekwondoinia. Olympiaturnauksen voitti Venäjän olympiakomiteaa edustanut Vladislav Larin, joka voitti loppuottelussa pohjoismakedonialaisen Dejan Georgievskin 15–9. Pronssia saavuttivat eteläkorealainen In Kyo-don ja kuubalainen Rafael Alba. ==Karsinnat== Viisi urheilijaa valittiin World Taekwondon rankingin perusteella. Yksi urheilija valittiin World Taekwondo Grand Prixin kautta. Näiden jälkeen järjestettiin maanosien omia karsintaturnauksia. Näihin sai osallistua vain sellaiset maat, joiden urheilijoita ei ollut päässyt olympiaturnaukseen korkeintaan yksi rankingin tai Grand Prix'n kautta. Aasiasta, Afrikasta, Euroopasta ja Amerikasta valittiin kaksi urheilijaa ja Oseaniasta yksi urheilija. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai nimetä yhteensä kaksi miesurheilijaa johonkin painoluokkaan, jos muita karsintareittejä pitkin olympiaturnaukseen pääsi alle neljä urheilijaa. Tämän jälkeen kansainvälinen olympiakomitea lähetti neljä kutsua sellaisiin painoluokkiin, joihin Japani ei ollut käyttänyt isäntämaapaikkoja. Karsintatapa Ajankohta Paikat Taekwondoin(it) Ranking 9. joulukuuta 2019 ~~5~~ 6 WT Grand Prix 6. – 7. joulukuuta 2019 ~~1~~ 0 Afrikka 22. – 23. helmikuuta 2020 2 Oseania 29. helmikuuta 2020 1 Amerikka 11. – 12. maaliskuuta 2020 2 Eurooppa 7.–9. toukokuuta 2021 2 Aasia 14.–15. toukokuuta 2021 2 Isäntämaa/kutsu 1 ==Kilpailu== ===Turnauspuu=== ===Keräilyerät=== ==Lähteet== Miehet yli 80 kg