EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joseph H. Lewis

Joseph H. Lewis (1907–2000) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka ohjasi lähinnä B-luokan elokuvia. Hänen arvostetuimpiin ohjauksiinsa kuuluvat Rikosten pyörteessä ja Häikäilemättömät.CineScene , Arvio vuodelta 2004. 1950-luvun lopussa hän siirtyi televisiosarjojen pariin. Lewis on palkittu kahdesti merkittävästä urastaan, Los Angelesin elokuvakriitikkojen yhdistyksen palkinnolla ja St. Louisin kansainvälisillä elokuvajuhlilla. ==Filmografia== * 1937 The Singing Outlaw * 1937 Courage of the West * 1938 The Last Stand * 1938 Border Wolves * 1938 The Spy Ring * 1939 Two-Fisted Rangers * 1940 Pride of the Bowery * 1940 That Gang of Mine * 1940 Boys of the City * 1940 The Return of Wild Bill * 1940 Texas Stagecoach * 1940 The Man from Tumbleweeds * 1940 Blazing Six Shooters * 1941 Arizona Cyclone * 1941 Criminals Within (nimellä Joseph Lewis) * 1941 Invisible Ghost * 1942 Secrets of a Co-Ed * 1942 Boss of Hangtown Mesa * 1942 The Silver Bullet * 1942 Bombs Over Burma * 1942 The Mad Doctor of Market Street * 1944 Minstrel Man * 1945 My Name Is Julia Ross * 1945 The Falcon in San Francisco * 1946 Pimeä oli yö * 1948 Enoni kummittelee * 1948 Miekka kädessä * 1949 Lain vihollinen * 1950 Nainen ilman passia * 1950 Rikosten pyörteessä * 1952 Kadoksissa (nimellä Joseph Lewis) * 1952 Läpi sulkutulen * 1953 Huuto suolta * 1955 Ase on puhunut * 1955 Häikäilemättömät (nimellä Joseph Lewis) * 1956 7. ratsuväki * 1957 Hehkuvaa vihaa * 1958 Terroria Texasissa ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Reino Gikman

Reino Gikman (väärennettyjen henkilötietojen mukaan s. 27. maaliskuuta 1930 Ino, Terijoki) oli Neuvostoliiton tiedustelupalvelun KGB:n Länsi-Euroopassa toimineen agentin käyttämä peitehenkilöllisyys. Gikmanin nimeä käyttäneellä agentilla eli illegaalilla oli Suomen passi, ja hän asui useita vuosia Suomessa esiintyen tällä nimellä. Agentti paljastui keväällä 1989. Gikmanin valehenkilöllisyys oli peräisin vuonna 1952 tehdystä varkaudesta, kun neljä Suomen ortodoksisen kirkon luovutettuun Karjalaan jääneiden seurakuntien kirkonkirjaa varastettiin Kuopiossa sijainneesta varastosta. Gikman sai passinsa Suomen Moskovan suurlähetystöstä jo ennen Suomeen tuloaan. Hän saapui Suomeen 1966 ja työskenteli sitten useissa eri työpaikoissa muun muassa Suomalaisen kirjakaupan palveluksessa. Vuonna 1968 "Gikman" meni naimisiin Martta Niemisen kanssa. Martta Nieminen oli KGB:n luoma keksitty henkilö. Hänet oli merkitty syntyneeksi 21. helmikuuta 1939 Uudellakirkolla. Heille "syntyi" 1969 poika Düsseldorfissa. Myös tämä John Robert Gikman oli keksitty henkilö.Ratakatu 12: Suojelupoliisi 1949-2009, 97 "Gikman" asui vuodesta 1979 alkaen Wienissä ja työskenteli raporttien mukaan YK:n palveluksessa Pariisissa. Hän katosi Wienistä kesäkuussa 1989. Amerikkalainen Neuvostoliiton hyväksi työskennellyt vakooja Felix Bloch, joka työskenteli Wienissä 1980–1987 paljastui 27. huhtikuuta 1989, kun hänen ja "Gikmanin" välistä puhelinkeskustelua salakuunneltiin. Suojelupoliisi paljasti syksyllä 1970 Suomessa asuneen ortodoksipastori Vladimir Tsvetkovin, joka oli KGB:n toimeksiannosta kopioinut ja myös täydentänyt salaa ortodoksisten seurakuntien kirkonkirjoissa olleita henkilötietoja sekä välittänyt KGB:lle tietoja etenkin ulkomaille muuttaneista henkilöistä. Näiden tietojen avulla oli sitten rakennettu valehenkilöllisyyksiä KGB:n agenteille.Pohjonen 2000, 332-339 Gikmanin ohella vastaavia KGB:n luomia valehenkilöllisyyksiä olivat ainakin Olavi Toivonen (s. 5. elokuuta 1927, henkilöllisyyttä käytettiin 1960-luvulla) ja Veikko Pöllänen (henkilöllisyys käytössä 1980-luvun alussa). == Lähteet == * * Suomen historia-blogi 2.10.2010 : KGB:n muut haarat. Erkki Aho * The Felix Bloch Affair, New York Times 13.5.1990 * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset vakoojat Luokka:Tunnistamattomat henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon
Lounaanmorsiusyökkönen

Lounaanmorsiusyökkönen (Noctua fimbriata) on huomiota herättävän kookas loppukesän ja alkusyksyn yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Lounaanmorsiusyökkösen sukupuolet eroavat toisistaan etusiipien värisävyn osalta. Naaraat ovat vaalean kellanruskeita kun koiraiden sävy on tummanruskea. Siipien kuviointi on kuitenkin samanlainen. Etusiivissä sisempi poikkiviiru erottuu hieman taustaväriä tummempana. Ulompi poikkiviiru on vaalea viiru, joka tekee mutkan ulospäin. Viirujen väliin jäävällä alueella munuaistäplä näkyy niin ikään vaalean viirun rajaamana. Siiven ulkoreuna ulomman poikkiviirun ulkopuolella on muuta siipeä vaaleampi ja siinä erottuvat sekä vaalea aaltoviiru että tumma kärkitäplä etureunassa. Takasiivet ovat lämpimän kirkkaankeltaiset ja niissä on huomattavan leveä, mustanruskea kaarijuova. Takasiivessä ei ole keskipilkkua. Siipiväli 53-60 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 65 Ruskeat etusiivet ja keltaiset, tumman kaarijuovan kirjomat takasiivet ovat myös muille morsiusyökkösille tunnusomainen piirre. == Levinneisyys ja lentoaika == Lounaanmorsiusyökköstä tavataan Pohjois- Afrikasta ja Euroopan länsiosista Etelä-Venäjälle ja Kaukasukselle. Suomessa laji on jokseenkin yleinen, mutta havainnot painottuvat vahvasti etelä- ja lounaisrannikoille. Hajanaisia havaintoja on suunnilleen Kokkola–Jyväskylä–Imatra-linjalle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuulta syyskuulle huipun ollessa heinä-elokuun vaihteessa.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Laji viihtyy lehti- ja sekametsissä, lehdoissa sekä puistoissa ja puutarhoissa, mutta myös avoimemmissa ympäristöissä kuten kedoilla ja ahoilla. Aikuisia perhosia tulee valolle, mutta erityisen hyvin makealla nesteellä kostutetulle syötille. Naaraita tavataan koiraita useammin. Laji talvehtii toukkana ja toukka koteloituu keväällä maaperään. Vlindernet == Ravintokasvi == Toukka elää monilla erilaisilla ruohovartisilla kasveilla, mutta joskus myös puilla ja pensailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Maayökköset
Surinamen dollari

Surinamen dollari (SRD) on Surinamen rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 2004 lähtien. Tuolloin se otettiin käyttöön korvaamaan aiemmin käytössä ollut Surinamen guldeni suhteella yksi dollari on 1000 guldenia.. Surinamen dollari jakaantuu 100 centiin. Heinäkuussa 2020 yhdellä eurolla sai 8,4 Surinamen dollaria. == Lähteet == Luokka:Amerikan rahayksiköt Luokka:Suriname
Myyrät

Myyrät (Cricetidae) on jyrsijöiden heimo, johon kuuluvat varsinaiset myyrät, hamsterit, Uuden maailman rottien ja hiirten kolme alaheimoa sekä harjarotta. == Alaheimot == Mammal Species of the World -teoksen mukaan heimoon kuuluvat seuraavat alaheimot: * Varsinaiset myyrät (Arvicolinae) * Hamsterit (Cricetinae) * Harjarotat (Lophiomyinae) * Neotominae * Amerikanhiiret (Sigmodontinae) * Tylomyinae == Katso myös == * Hiiret ja rotat == Lähteet == *
Hiirimäiset jyrsijät

Hiirimäiset jyrsijät (Myomorpha) on jyrsijöihin kuuluva alalahko. Siihen kuuluu yli 1 500 lajia, mikä tarkoittaa että noin 38 prosenttia maailman nisäkäslajeista kuuluu hiirimäisiin jyrsijöihin. Hiirimäisiä jyrsijöitä tavataan lähes koko maailmassa Etelämannerta, Uutta-Seelantia ja joitain pieniä valtamerten saaria lukuun ottamatta. == Lähteet == *
Krezip

Krezip oli alankomaalainen pop rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997 Tilburgissa. Huomionarvoista yhtyeen alkuaikoina oli sen jäsenten nuoret iät. Esimerkiksi solisti ja keulahahmo Jacqueline Govaert oli vasta 15-vuotias perustaessaan sitä. Muun muassa juuri yhtyeen ikärakenteesta johtuneista ennakko-oletuksista huolimatta se kuitenkin menestyi hyvin 1900- ja 2000-lukujen taitteessa julkaisten useita albumeja ja singlejä. Yhtyeen nimellä ei tiedetä olevan varsinaista merkitystä, mutta yleisen oletuksen mukaan sen alkuperänä on hollanninkielinen sana "perzik", eli suomeksi "persikka", josta nimi on anagrammi. ==Historia== Krezipin kokoonpano sen alkuaikoina oli nelihenkinen, muodostuen Jacqueline ja Anne Govaertista, Annelies Kuijstersista sekä Joost van Haarenista. Instrumentteina yhtyeellä oli käytössään bassokitara, rytmikitara ja kosketinsoittimet, ja alussa heillä oli vaikeuksia saada vakituista rumpalia liittymään heihin. Krezipin erään, 1990-luvun loppupuolen esiintymisen aikana Thijs Romeijn oli yleisön joukossa. Hän vaikuttui niin suuresti yhtyeen esiintymisenergiasta, että lähestyi heitä konsertin jälkeen. Kävi ilmi, että Romeijn oli rumpali, ja kiinnostunut liittymään heihin. Pian hänestä tulikin yhtyeen viides jäsen, mutta hän irtautui ryhmästä vuonna 2004. Vuotta myöhemmin Krezip hankki Romeijn paikalle uuden rumpalin, Bram van den Bergin, joka säilyi mukana aina historian päättymiseen saakka. Väitteiden mukaan Krezip sai useita tarjouksia eri levy- yhtiöiltä. He valitsivat Warner Music Groupin vuonna 2000. Saman vuoden aikana he nauhoittivat debyyttialbuminsa Nothing Less, jolla esiintyi ensimmäinen single, Wont Cry. Vuonna 2004 levy-yhtiöksi vaihdettiin Sony Music Entertainment, Warner Musicin pakotettua hollantilaisen Warner Music Beneluxin lopettamaan sopimukset kaikkien kotimaisten artistien ja yhtyeiden kanssa. Krezipin lopettaessa toimintansa vuonna 2009 se käsitti kuusi jäsentä, joista neljä oli alkuperäisiä. Yhtye päätti elämänkaarensa 27. kesäkuuta pidettyyn konserttiin Sweet Goodbyes, joka järjestettiin Heineken Music Hallissa. ==Diskografia== ===Albumit=== * Run Around - 1999 * Nothing Less - 2000 * Days Like This - 2002 * That'll Be Unplugged - 2003 * What Are You Waiting For? - 2005 * Plug It In - 2007 * Best of Krezip - 2008 * Sweet Goodbyes - 2009 ===Singlet=== * Won't cry - 2000 * I would stay - 2000 * All unsaid - 2000 * Everything and more - 2001 * You can say - 2002 * Promise - 2002 * Mine - 2003 * All I'm asking for - 2004 * Out of my bed - 2005 * Don't crush me - 2005 * I apologize - 2005 * Plug it in & turn me on - 2007 * Play this game with me - 2007 * All my life - 2007 * Everybody's gotta learn sometime - 2008 * Go to sleep - 2008 * Sweet goodbyes - 2009 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen virallinen YouTube-kanava Luokka:Alankomaalaiset rockyhtyeet Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Alyeska Pipeline Service Company

Alyeska Pipeline Service Company on yhdysvaltalainen yrityskonsortio, joka omistaa Trans-Alaskan öljyputken ja vastaa sen toiminnasta. Melkein 1 300 kilometriä pitkä putki kuljettaa öljyä Alaskan pohjoisosista Valdezin öljysatamaan. Konsortio perustettiin vuonna 1970, jotta hiljattain löydetystä Prudhoe Bayn öljykentästä saataisiin taloudellisesti kannattava. Alyeskan tehtävänä oli suunnitella, rakentaa, ylläpitää ja käyttää Trans-Alaskan öljyputkea. Se on eri öljy- ja kaasuyritysten omistuksessa. Omistajiin kuuluvat BP (47 %), ConocoPhillips (28 %), ExxonMobil (20 %), Koch Industries (3 %) ja Chevron (1 %). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset öljy-yhtiöt
Murronkulma

Murronkulma (koulupiirinä aiemmin Luodesuo) on kyläkunta ja entinen koulupiiri Jokioisilla Kanta-Hämen maakunnassa. Kulmakunnalla on 175 asukasta, ja siellä toimii Jokioisten Murron kyläyhdistys. Toiminnan keskuksena on kyläyhdistyksen omistama talkootupa. Kulmakunnalla on aiemmin toiminut Luodesuon kansakoulu. Koulu lopetettiin vuonna 1968. Kulmakunnan osa-alueita ovat Kyyhkysmäki, Peltosuo, Murronkulma ja Luodesuo. Tärkein liikenneväylä kulmakunnan sisällä on Murronkulmantie. Kulmakunta sijaitsee Jokioisten keskustan välittömässä läheisyydessä valtatien 10 molemmin puolin, ja se muodostuu pääosin Jokioisten Vaulammin, Haapaniemen ja Niemen kylien takamaista. Kulmakunta rajoittuu etelässä Someron Sylvänän, Ollilan ja Paltan kylien takamailla sijaitsevaan Koisthuhdan kulmakuntaan Somerolla ja idässä Tammelan Torron kylään. Luonnonympäristöä kulmakunnalla hallitsevat Loimijoen sivujoki Haapajoki ja kulmakunnan halki kulkeva Syrjänharju. Myös Suomen suurin luonnontilainen keidassuo Torronsuo Tammelassa ulottuu kulmakunnan alueella hiukan Jokioisten puolelle. Asutus keskittyy laajojen peltoaukeittein reunoille. (nidottu) Paikallisia nähtävyyksiä ovat siirtoväen asuttamisen muistoksi pystytetty Karjalaisten muistokivi sekä luonnonmuistomerkiksi vuonna 1963 rauhoitettu siirtolohkare Satulinkivi eli Vahankivi, joka on kolmen kunnan, Jokioisten, Tammelan ja Someron ja nyttemmin myös kahden maakunnan, Kanta-Hämeen ja Varsinais-Suomen rajakivi. Vuonna 2013 Murronkulma valittiin Kanta-Hämeen vuoden kyläksi. Perusteina valinnalle mainittiin Murronkulman kylätoiminnan kylän ja kunnan kokoon nähden vahva innovatiivisuus ja yhteisöllisyys, mistä osoituksena on ollut muun muassa osallistuminen ja aloittellisuus Jokioisten pitäjänsuunnitelman laadinnassa vuonna 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jokioisten kylät Luokka:Kanta-Hämeen vuoden kylät Luokka:Suomen kulmakunnat
Bligh Reef

Bligh Reef on riutta Alaskassa Prince Williamin lahdessa. Säiliöalus Exxon Valdez törmäsi 1989 riuttaan ja aiheutti katastrofaalisen öljyonnettomuuden. Tämän jälkeen riutalle määrättiin asennettavaksi loisto. Se ei kuitenkaan estänyt onnettomuuksia kokonaan, sillä vuonna 2010 proomu ajoi riutalle ja vuosi mereen muutama tuhat gallonaa öljyä. Bligh Reefille on törmännyt myös muun muassa Alaska Steamship Companyn matkustaja-alus Olympia, joka ajoi riutalle joulukuussa 1910. Kaikki 123 matkustajaa ja miehistönjäsenet pelastettiin alukselta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *National Data Buoy Centerin tietoja Bligh Reefin loistolta Luokka:Alaskan maantiede
Peurahiiret

Peurahiiret eli peurahiirut tai valkojalkamyyrät (Peromyscus) on jyrsijäsuku. Peurahiiriä tavataan Pohjois- ja Keski-Amerikassa Alaskasta ja Pohjois- Kanadasta aina Panamaan asti. Ne painavat 15–110 grammaa, niillä on isot korvat ja hiukan ulospäin pullistuvat silmät. Hännän pituudessa on merkittäviä eroja eri lajien välillä. Useimmat lajit ovat aktiivisia yöllä tai ltahämärissä. == Sukuun kuuluvat lajit == Mammal Species of the World -teoksen mukaan peurahiirten sukuun kuuluvat seuraavat lajit: * Peromyscus attwateri * Peromyscus aztecus * Peromyscus beatae * Peromyscus boylii * Peromyscus bullatus * Peromyscus californicus * Peromyscus caniceps * Peromyscus crinitus * Peromyscus dickeyi * Peromyscus difficilis * Peromyscus eremicus * Peromyscus eva * Peromyscus fraterculus * Peromyscus furvus * Peromyscus gossypinus * Peromyscus grandis * Peromyscus gratus * Peromyscus guardia * Peromyscus guatemalensis * Peromyscus gymnotis * Peromyscus hooperi * Peromyscus hylocetes * Peromyscus interparietalis * Peromyscus keeni * Peromyscus leucopus * Peromyscus levipes * Peromyscus madrensis * Peurahiiri (Peromyscus maniculatus) * Peromyscus mayensis * Peromyscus megalops * Peromyscus mekisturus * Peromyscus melanocarpus * Peromyscus melanophrys * Peromyscus melanotis * Peromyscus melanurus * Peromyscus merriami * Peromyscus mexicanus * Peromyscus nasutus * Peromyscus ochraventer * Peromyscus pectoralis * Peromyscus pembertoni * Peromyscus perfulvus * Peromyscus polionotus * Peromyscus polius * Peromyscus pseudocrinitus * Peromyscus sagax * Peromyscus sejugis * Peromyscus simulus * Peromyscus slevini * Peromyscus spicilegus * Peromyscus stephani * Peromyscus stirtoni * Peromyscus truei * Peromyscus winkelmanni * Peromyscus yucatanicus * Peromyscus zarhynchus == Lähteet == Luokka:Myyrät
Oulun keskustaajama

Oulun keskustaajama on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin taajama ja kaupunkialue. Taajama sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa ja Oulun seutukunnassa. Vuoden 2022 lopussa Oulun keskustaajaman väkiluku oli 212 738, maapinta-ala 207,04 km² ja väestötiheys 1027,5 as./km². Oulun keskustaajaman asukastiheys on hieman lisääntynyt keskustan asuntorakentamisen ansiosta. ==Katso myös== * Oulun kaupunki * Oulun seutukunta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Oulun keskustaajaman kartta vuoden 2018 lopussa Luokka:Pohjois- Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Oulu Luokka:Haukipudas Luokka:Kempele Luokka:Oulunsalo Luokka:Kiiminki Luokka:Suomen kuntakeskukset
Melillan raja-aita

Melillan raja-aita erottaa Marokon ja Espanjalle kuuluvan Melillan autonomisen kaupungin toisistaan. Aidan tarkoitus on pysäyttää laiton maahanmuutto. 12 kilometriä pitkä piikkilanka-aita rakennettiin vuonna 1998. Sitä korotettiin vuonna 2006, jolloin siitä tuli kuusi metriä korkea. Aidassa on sadan metrin välein liiketunnistimia ja videokameroita. Lisäksi se on varustettu myös kyynelkaasua levittävillä suihkuilla. Rajaa valvotaan valvontatorneista. == Katso myös == *Ceutan raja-aita == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rajamuurit ja -aidat Luokka:Espanjan rajat Luokka:Melilla
Paweł Fajdek

Paweł Fajdek (s. 4. kesäkuuta 1989 Świebodzice, Ala-Sleesian voivodikunta) on puolalainen moukarinheiton viisinkertainen maailmanmestari. Hän edustaa KS Agros Zamość -seuraa. Fajdek sijoittui neljänneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ja kahdeksanneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan- mestaruuden Ostravassa 2011 tuloksella 78,54. Hän sai kultaa myös Shenzhenin universiadeissa tuloksella 78,14. Daegun MM-kilpailuissa hän sijoittui 11:nneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Fajdek sai kultaa Kazanin universiadeissa 2013 tuloksella 79,99. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kultaa Moskovan MM-kisoissa 2013 avauskierroksen heitollaan 81,97. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui toiseksi tuloksella 82,05. 23\. elokuuta 2014 hän heitti tuloksen 83,48 m ja paransi Szymon Ziółkowskin nimissä ollutta Puolan ennätystä kymmenellä senttimetrillä. Vuoden 2015 universiadeissa Gwangjussa hän sai kultaa tuloksella 80,05. Fajdek voitti kultaa myös Pekingin MM-kisoissa 2015 tuloksella 80,88 ja Amsterdamin EM-kisoissa 2016 tuloksella 80,93. Rion olympialaisissa Fajdek heitti karsinnassa tuloksen 72,00 m ja karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM- kilpailuissa 2017 Fajdek voitti kultaa tuloksella 79,81 m. Taipein universiadeissa hän voitti neljännen universiadikultansa. Berliinin EM- kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa tuloksella 78,69. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti kultaa tuloksella 80,50 m.https://www.iaaf.org/competitions/iaaf- world-championships/iaaf-world-athletics-championships- doha-2019-6033/results/men/hammer-throw/final/series#resultheader Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sai pronssia tuloksella 81,53. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti viidennen maailmanmestaruutensa tuloksella 81,98 m. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän oli neljäs. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 80,00. Fajdek voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen moukarinheiton vuosina 2013, 2015, 2017 ja 2021 sekä sijoittui toiseksi vuosina 2011 ja 2014. Puolan-mestaruuden hän voitti 2012, 2014, 2015, 2016, 2019 ja 2021. == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä Muuta Moukarinheitto 83,93 m Szczecin 9. elokuuta 2015 Kaikkien aikojen listalla 10. sijalla == Lähteet == Luokka:Puolalaiset moukarinheittäjät Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hauhon kirkonkylä

Hauhon kirkonkylä on kylä, kirkonkylä ja taajama Hauholla Hämeenlinnassa Kanta-Hämeessä. Taajamassa on 1 163 asukasta (31.12.2011). Kirkonkylä sijaitsee Hauhonselän rannalla harjun rinteessä kylänraitin varrella, joka on osa historiallista Ylistä Viipurintietä. Kylän maamerkkinä on 1500-luvun alusta peräisin oleva harmaakivinen Hauhon kirkko. Tämän ympärillä sijaitsee tiiviisti muutamia vanhojen maatilojen talouskeskuksia sekä 1800-luvun lopulta peräisin olevaan pienasutukseen liittyviä rakennuksia. Kirkon vieressä ovat myös Hauhon pappila ja 1700-luvulla rakennettu lainamakasiini. Hauhon kirkonkylä kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin ja on myös osa Ympäristöministeriön vuonna 1992 määrittelemää Hauhonselän valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta. Hauhon kirkonkylän vanhassa osassa on kyläyhdistyksenä Hauhon Wanha Raitti ry, joka on toiminut erityisesti alueen historiallisen ympäristön kunnostamiseksi. Yhdistyksen alueella harjoittaman suunnitelmallisen ja pitkäjännitteisen, myös muualle malliksi kelpaavan kylätoiminnan perusteella Hauhon Vanha Raitti valittiin vuonna 2011 Kanta-Hämeen vuoden kyläksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ===Kirjallisuutta=== *Kirjokallio, Jyrki (toim.): Eilistä tavoittamassa : kyläkirja Hauhon kirkonkylän raitin varsilta. Hauhon wanha raitti, 2000. ISBN 952-91-2467-8. Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset Luokka:Kanta-Hämeen maakunnan taajamat Luokka:Hauhon kylät Luokka:Kanta-Hämeen vuoden kylät Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Petteri Lehtinen

Jyri Petteri Lehtinen (s. 11. joulukuuta 1973 Espoo) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Lahden Kalevaa. Lehtinen voitti kilpaurallaan yhden arvokisamitalin, 400 metrin sekauinnin lyhyen radan MM- pronssin Palma de Mallorcalla 1993.http://www.scmsom.se/results/400%20m%20IM%20Men%20Short%20Course.htm Hän edusti Suomea myös olympiatasolla Barcelonassa 1992, missä oli 200 metrin rintauinnissa 27:s, 200 metrin sekauinnissa 21:nen, 400 metrin sekauinnissa 12:s ja 4×200 metrin vapaauintiviestissä 12:s, ja Atlantassa 1996, missä sijoittui 200 metrin sekauinnissa 19:nneksi.Petteri Lehtinen Bio, Stats and Results Lehtistä valmensi hänen isänsä, uimavalmentaja Olavi "Opa" Lehtinen. == Lähteet == * Petteri Lehtinen Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Blomqvist

Janne Mikael Blomqvist (s. 6. toukokuuta 1972 Helsinki) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Marjaniemen Uimareita. Blomqvist edusti Suomea olympiatasolla Barcelonassa 1992, missä oli 50 metrin vapaauinnissa 30:s, 100 metrin vapaauinnissa 38:s ja 4×100 metrin vapaauintiviestissä 14:s, ja Atlantassa 1996, missä hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa 36:nneksi ja 4×100 metrin vapaauintiviestissä 12:nneksi.Janne Blomqvist Bio, Stats and Results == Lähteet == * Janne Blomqvist Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sosialistilaki

Sosialistilaki () oli Saksan keisarikunnassa vuonna 1878 säädetty poikkeuslaki ”sosiaalidemokratian yhteiskunnalle vaarallisia pyrkimyksiä” vastaan. Valtakunnankansleri Otto von Bismarckin aloitteesta säädetyn lain tarkoituksena oli tukahduttaa sosiaalidemokraattinen puolue-, järjestö- ja julkaisutoiminta. Lain läpimenoa valtiopäivillä konservatiivien ja kansallisliberaalien äänienemmistöllä edesauttoi kaksi epäonnistunutta attentaattia keisari Vilhelm I:tä vastaan. Tekosyynä käytetyillä attentaateilla ei kuitenkaan ollut yhteyttä sosialidemokraatteihin ja heidän puolueeseensa Saksan sosialistiseen työväenpuolueeseen. Lain voimassaoloaikana 1878–1890 kiellettiin sosialidemokraattisiksi tai sosialistisiksi katsotut järjestöt, kokoukset ja juhlat sekä estettiin sosialidemokraattisten kirjapainojen, ammattiyhdistysten ja apukassojen toiminta. Satoja henkilöitä tuomittiin vankeuteen tai karkotettiin kotiseuduiltaan. Osa puolueen edustajista päätyi maanpakoon. Sosialistisen työväenpuolueen edustajat valtiopäivillä saattoivat jatkaa parlamentaarista toimintaa vain yksityishenkilöinä. Bismarckin suunnitteleman taktiikan mukaisesti sosialistilain ohella kehitettiin myös sosiaalista lainsäädäntöä (sairausvakuutuslaki 1883, tapaturmavakuutus 1884). Kaikista kielloista ja myönnytyksistä huolimatta sosialistilailla ei ollut toivottua vaikutusta. Puolue jatkoi toimintaansa maanalaisena ja se painatti äänenkannattajaansa Der Socialdemokrat -lehteä sekä Zürichissä että Lontoossa. Vainotoimet vain lisäsivät puolueen kannatusta työväestön keskuudessa. Vuoden 1890 valtiopäivillä lain voimassaoloa ei enää jatkettu. == Lähteet == * Luokka:Sosialismin historia Luokka:Saksan keisarikunta Luokka:Saksan laki
Lennart Lindroos

Karl Gustaf Lennart Lindroos (23. helmikuuta 1886 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 26. heinäkuuta 1921)Hietaniemen hautausmaa, kortteli U17, rivi 22, hauta 587Kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet 28.7.1921, s. 1 (digitoitu versio) oli suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Helsingin Uimaseuraa. Lindroos edusti Suomea olympiatasolla Tukholmassa 1912, missä karsiutui välierissä 200 ja 400 metrin rintauintimatkoilla. Lindroos voitti Suomen- mestaruuden 100 metrin selkäuinnissa vuosina 1911 ja 1912 ja 200 metrin rintauinnissa vuonna 1910. Lindroos teki vuonna 1911 100 metrin selkäuinnin lyhyen radan Suomen-ennätyksen ajalla 1.36,4. Ennätys pysyi voimassa viisi vuotta, kunnes rikottiin vuonna 1916. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Mia Hagman

Mia Kristiina Hagman (s. 18. elokuuta 1979 Helsinki) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Simmis Hyvinkäätä. Hagman edusti Suomea olympiatasolla Atlantassa 1996, missä sijoittui 100 metrin rintauinnissa 32:nneksi, 200 metrin rintauinnissa 27:nneksi ja 4×100 metrin sekauintiviestissä 14:nneksi.Mia Hagman Bio, Stats and Results == Lähteet == * Mia Hagman Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja Heikkilä

Marja Elina Koponen (o.s. Heikkilä, s. 12. syyskuuta 1977 Haapajärvi) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Oulun Uimaseuraa. Heikkilä edusti Suomea olympiatasolla Atlantassa 1996, missä sijoittui 4×100 metrin vapaauintiviestissä 16:nneksi.Marja Heikkilä Bio, Stats and Results Se jälkeen hän edusti Suomea vielä useissa EM-kisoissa vuosituhannen vaihteessa. Ura päättyi vuonna 2002. Uransa jälkeen hän on työskennellyt Jyväskylässä taloushallinnon tehtävissä Valmet Oy:llä. == Lähteet == * Marja Heikkilä Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minna Salmela

Minna Helena Haipus (o.s. Salmela, s. 3. toukokuuta 1971 Oulu) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Oulun Uimaseuraa. Salmela edusti Suomea kaksissa kesäolympialaisissa. Barcelonassa 1992 hän oli 50 metrin vapaauinnissa 31:nen, 100 metrin vapaauinnissa 24:s ja 4×100 metrin sekauintiviestissä 15:s. Atlantassa 1996 hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa 34:nneksi, 100 metrin vapaauinnissa 22:ksi, 4×100 metrin vapaauintiviestissä 16:nneksi ja 4×100 metrin sekauintiviestissä 14:nneksi.Minna Salmela Bio, Stats and Results Olympialaisten lisäksi Salmela saavutti 1990-luvulla 52 henkilökohtaista SM-kultaa ja edusti Suomea viisi kertaa pitkän radan EM- kisoissa vuosina 1989-1997. Parhaimmillaan hän oli pitkän radan EM-kisoissa kymmenes. Hän oli 1990-luvulla paras suomalainen vapaauimari naisissa. Salmela lopetti uransa vuonna 1998 samoihin aikoihin, kun valmistui luokanopettajaksi. == Lähteet == * Minna Salmela Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Varonen

Kalle Petteri Varonen (s. 11. huhtikuuta 1974 Ulvila) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Valkeakosken Uimareita ja aikuisiällä Tampereen Työväen Uimareita. Varonen edusti Suomea olympiatasolla Atlantassa 1996, missä sijoittui 100 metrin vapaauinnissa 44:nneksi ja 4×100 metrin vapaauintiviestissä 12:nneksi.Kalle Varonen Bio, Stats and Results == Lähteet == * Kalle Varonen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miss Rock

Miss Rock on vuosittain järjestettävä suomalainen kauneuskilpailu. Kilpailu on valtakunnallinen ja siihen saavat osallistua yli 18-vuotiaat Suomen kansalaiset. Tavanomaisista missikisoista poiketen Miss Rockissa tatuoinnit ja lävistykset ovat täysin sallittuja. Paino- ja pituusrajoitteita tai yläikärajaa kilpailussa ei ole. Kilpailua on järjestetty vuodesta 2013 ja sen järjestää helsinkiläinen tapahtumatuottaja Jonna Schildt. Kilpailua ei ole järjestetty vuoden 2017 jälkeen. == Miss Rock 2013 == Suomen ensimmäinen Miss Rock -kilpailu käytiin vuonna 2013 ja sen voitti Daniela Nieminen.Miss Rock -sijoitukset Missrock.fi Tuomaristossa olivat Wallu Valpio, Susanna Penttilä, Nina Cristal, Piritta Lumous sekä Bar Bäkkärin ja Fiorellan edustajat. === Sijoitukset === * Ennakkosuosikki ja Miss Rock 2013 -voittaja: Daniela Nieminen * Yleisösuosikki: Marianne Viljanen * Finaalin Iltalehden suosikki: Nea Petäsnoro == Miss Rock 2014 == Vuoden 2014 Miss Rock -tittelin voitti Daniela Koskinen. Finaali käytiin 31. toukokuuta Helsingissä. Tuomareina toimivat Archie Cruz, Sini Tarkkinen, Lassi Sidoro, Katri Sorsa sekä Daniela Nieminen. === Sijoitukset === * Miss Rock 2014 -voittaja: Daniela Koskinen * 1. perintöprinsessa: Henna Jyly * 2. perintöprinsessa: Anna-Sofia Toivonen == Miss Rock 2015 == Vuoden 2015 Miss Rock -kilpailun finaali järjestettiin 16. toukokuuta Helsingissä.Finalistit 2015 Missrock.fi Finalistit esiintyvät To/Die/For -yhtyeen musiikkivideolla ”In Black”.”In Black” Single & Music Video Release Todiefor.fi Miss Rockiksi valittiin helsinkiläinen tatuointiartisti Jessika Elo.Hän on Miss Rock 2015! Ilta-Sanomat. 17.5.2015 Tuomaristossa nähtiin Nathan Biggs, Pete Parkkonen, Isabel Ljungdell, Jape Perätalo, Sime Yliaska, Daniela Koskinen sekä Jari Kupiainen. Jessika nähtiin Nelosen Hottikset -televisiosarjassa syksyllä 2015. === Sijoitukset === * Miss Rock 2015 -voittaja: Jessika Elo * 1. perintöprinsessa, yleisön suosikki ja lehdistön suosikki: Sofia Mäkkylä * 2. perintöprinsessa: Sara Mehtonen == Miss Rock 2016 == Miss Rock 2016 -kilpailuun haki hieman yli 200 naista ympäri Suomen. Miss Rock 2016 -semifinaalituomareina olivat Jyrki69, Ville Pusa, Jupe Tuomola, Hottis-Suvi ja Anna-Sofia Toivonen sekä Jessika Elo. Finaali oli 23. huhtikuuta Apollo Live Clubilla, Helsingissä. Finaalissa tuomaroivat Esko Eerikäinen, Jucci Hellström, Miss Helsinki 2012 Katrie Daler, tatuointiartisti Olivia Moonchild, Lord Est ja Jessika Elo. === Sijoitukset === * Miss Rock 2016 -voittaja: Emma Törmä * 1. perintöprinsessa, yleisön suosikki ja lehdistön suosikki: Emmi Arveli * 2. perintöprinsessa, yleisön suosikki: Sanni Nieminen * Lehdistön suosikki: Annina Lehto == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen kauneuskilpailut
Juniorijalkapallo

Juniorijalkapallo tarkoittaa amatöörijalkapalloa, jota pelataan juniori- ikäisten kesken. Pelin sääntöjä on muokattu nuoremmille pelaajille sopiviksi. == Juniorijalkapallo maittain == ==== Suomi ==== Kilpailulliset ottelut alkavat junioreille vasta 12-vuotiaina. Tätä ennen juniorit eivät pelaa sarjoissa. Suomessa juniorit jaetaan seuraaviin sarjoihin: Pojat * P12 (pelivuotena 12 täyttäville) * P13 (pelivuotena 13 täyttäville) * P14 (pelivuotena 14 täyttäville) * P15 (pelivuotena 15 täyttäville) * P17 tai B-pojat (pelivuotena 17 tai 16 täyttäville) * P20 tai A-pojat (pelivuotena 18-20 täyttäville) Historiassa ikärajat ovat vaihdelleet. Esimerkiksi A-poikien ikäraja vaihdettiin 19:stä 20:een vuonna 2016. Sarjatasot P12–P15-ikäluokissa korkeimmat sarjat ovat alueelliset Liiga Etelä ja Liiga Pohjoinen. Toiseksi korkein taso on ykkönen, kolmanneksi korkein kakkonen ja niin edespäin niin pitkälle kuin joukkueita riittää ja tämä vaihtelee vuosittain. Suomalaisia juniorijalkapallosarjoja ja -turnauksia: * Jalkapallon A-poikien SM-sarja * Jalkapallon B-poikien SM-sarja * Kai Pahlman -turnaus P15-joukkueille ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jalkapallon muunnelmat Luokka:Jalkapallotermit
Yousef Masrahi

Yousef Ahmed Masrahi (, s. 31. joulukuuta 1987, Riad) on saudiarabialainen pikajuoksija. Hänen päälajinsa on 400 metrin juoksu. Masrahi juoksi 2013 Moskovan MM-kisoissa 400 metrin välierissä Saudi-Arabian ennätyksen 44,61. Loppukilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 44,97. Hän juoksi Pekingin MM-kilpailujen 2015 alkuerissä Aasian ennätyksen 43,93. Loppukilpailussa hän oli kahdeksas ajalla 45,15. Hän karsiutui alkuerissä Berliinin MM-kilpailuissa 2011 ja välierissä Lontoon olympialaisissa 2012. Hän oli kolmas maanosien cupissa 2014. Masrahi saavutti Kantonin Aasian kisoissa 2010 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä. Aasian kisoissa Incheonissa 2014 hän voitti 400 metriä ajalla 44,46 ja sai pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän saavutti Kōbessa 2011 kultaa 400 metrillä ajalla 45,79 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä, Punessa 2013 hän voitti kultaa sekä 400 metrillä ajalla 45,08 että 4 × 400 metrin viestissä ja Wuhanissa 2015 hopeaa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Masrahi antoi positiivisen dopingnäytteen harjoitusten yhteydessä tehdyssä testissä kesäkuussa 2016 ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 14.7.2016–13.7.2020.Doping sanctions - News 176 (pdf) 30.9.2016. IAAF ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF ===Ulkoradat=== * 400 metrin juoksu: 43,93 AR (2015) ===Sisäradat=== * 400 metrin juoksu: 47,49 (2009) ==Lähteet== Luokka:Saudiarabialaiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dilšod Nazarov

Dilšod Nazarov (s. 6. toukokuuta 1982) on tadžikistanilainen moukarinheiton olympiavoittaja. Nazarov voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 viidennen kierroksen heitollaan 78,68. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi ja Pekingissä 2008 yhdenneksitoista. Ateenassa 2004 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Nazarov saavutti hopeaa Pekingin MM-kisoissa 2015 tuloksella 78,55. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi viidenneksi Moskovassa 2013, seitsemänneksi Lontoossa 2017, kymmenenneksi Daegussa 2011 ja 11:nneksi Berliinissä 2009. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingissä 2005 ja Osakassa 2007. Nazarov on voittanut Aasian kisoissa kultaa 2006, 2010 ja 2014, saanut hopeaa 2018 sekä sijoittunut seitsemänneksi 1998 ja yhdeksänneksi 2002. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2009, 2013, 2015, 2017, 2019, hopeaa 2005 ja 2007 sekä pronssia 2003. Lisäksi hän on sijoittunut neljänneksi 2002. Nazarov voitti alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 1999 ja 2001. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa hän oli viides 2000. Maanosien cupin hän voitti 2018 ja sijoittui toiseksi 2010. Nazarov toimii urheilu-uransa ohessa Tadžikistanin yleisurheiluliiton puheenjohtajana. Nazarov jäi syyskuussa 2019 kiinni dopingista Daegun vuoden 2011 MM-kisojen uusintatesteissä. Hän oli käyttänyt Oral Turinabol -nimistä anabolista steroidia. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF * Moukarinheitto: 80,71 (Halle, 2013) (Tulos mitätöity Dopingrikkeen vuoksi) ==Lähteet== Luokka:Tadžikistanilaiset moukarinheittäjät Luokka:Tadžikistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anežka Drahotová

Anežka Drahotová (s. 22. heinäkuuta 1995 Rumburk) on tšekkiläinen yleisurheilija ja maastopyöräilijä. Hänen päälajinsa on kilpakävely. Drahotová voitti 10 000 metrin kävelyssä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä 2013. Hänen kaksoissiskonsa Eliška sijoittui samassa kilpailussa kolmanneksi. Anežka Drahotová osallistui Rietissä myös 3 000 metrin estejuoksuun, jossa sijoittui yhdeksänneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi. Vuonna 2014 Drahotová voitti kultaa 10 000 metrin kävelyssä Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa nuorten maailmanennätysajalla 42.47,25. Zürichin EM-kilpailuissa hän sai pronssia 20 kilometrin kävelyssä Tšekin ennätysajalla 1.28.08. Vuonna 2015 hän oli Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 20 kilometrin kävelyssä toinen ja 5 000 metrin juoksussa kahdestoista. Saman vuoden Pekingin MM-kisoissa Drahotová oli 20 kilometrin kävelyssä kahdeksas. Drahotová sijoittui 2016 Rio de Janeiron olympialaisissa 20 kilometrin kävelyssä kymmenenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa, mutta keskeytti saman matkan Lontoon MM- kilpailuissa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.27.03. Napolin universiadeissa 2019 hän sai samalla matkalla pronssia. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ;Ulkoradat * 3 000 metrin kävely: 11.52,38 (2015) * 5 000 metrin kävely: 20.48,75 (2018) * 10 000 metrin kävely: 42.47,25 (2014) * 10 kilometrin kävely: 43.40 (2014) * 20 kilometrin kävely: 1.26.53 (2015) * 1 500 metrin juoksu: 4.24,89 (2013) * 3 000 metrin juoksu: 9.26,28 (2013) * 5 000 metrin juoksu: 16.03,18(2015) * 3 000 metrin estejuoksu: 10.10,45 (2013) * Puolimaraton: 74.25 (2014) ;Sisäradat * 3 000 metrin kävely: 12.39,02 (2018) * 5 000 metrin kävely: 21.54,0 (2013) * 1 500 metrin juoksu: 4.24,46 (2014) * 3 000 metrin juoksu: 9.33,83 (2014) Lähde ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset kävelijät Luokka:Tšekkiläiset kestävyysjuoksijat Luokka:Tšekkiläiset maastopyöräilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frisland

Frisland, myös Frischlant, Friesland, Freezeland, Frislandia, tai Fixland, on kuviteltu saari, jonka noin vuosina 1560-1660 luultiin sijaitsevan Pohjois- Atlantilla Islannin etelä- tai lounaispuolella ja joka esiintyy lähes kaikissa tuohon aikaan julkaistuissa tuon alueen kartoissa. Ensimmäisen kerran Frisland esiintyy venetsialaisen Nicolo Zenon vuonna 1558 julkaisemassa kartassa. Se liittyi hänen julkaisemaansa teokseen I Commentarii del Viaggio, jota hän väitti esi-isiensä Nicolo ja Antonio Zenon 1300-luvulla kirjoittamaksi ja jonka mukaan nämä olisivat löytäneet Pohjois-Atlantilta muitakin ennen tuntemattomia saaria, joiden tulkittiin tarkoittavan Pohjois-Amerikan mannerta ja Nova Scotiaa. Zenon tarkoituksena oli ilmeisesti osoittaa, että venetsialaiset olisivat löytäneet Pohjois-Amerikan jo yli sata vuotta ennen Kolumbusta. Useimmat nykyiset tutkijat pitävät Zenon teosta väärennöksenä, mutta sen vaikutuksesta Frisland kuitenkin esiintyi maailmankartoilla seuraavien noin sadan vuoden ajan, toisinaan vielä 1700-luvullakin. Kartoissa esiintyvä virhe sai myös eräät tuon ajan tutkimusmatkailijat erehtymään siitä, missä he olivat käyneet. Esimerkiksi Martin Forbisier luuli vuonna 1578 nähneensä Frislandiin, vaikka hän itse asiassa oli saapunut Grönlannin eteläkärjen edustalle. Hän myös vaati saarta Englannille kuningatar Elisabet I:n nimessä. Kun hän myöhemmin saavutti Baffininmaan, hän luuli sitä Grönlanniksi. Tämän vuoksi Forbisier'n salmi, joka itse asiassa on lahti, esiintyi pitkään kartoissa Baffininmaan rannikolla, vaikka se itse asiassa on Grönlannin eteläkärjessä. Frisland hävisi maailman kartoilta, kun englantilaiset ja ranskalaiset tutkimusmatkailijat kartoittivat Pohjois- Atlantin tarkemmin. Alun perin Frisland (jonka nimen voidaan selittää tarkoittavan jäätynyttä maata) tarkoitti mahdollisesti Islantia, mutta se esiintyi pitkään kartoissa Islannista erillisenä saarena. Myöhemmin se saatettiin samastaa myös Färsaarten kanssa, mutta kartoissa se oli niistäkin useiden satojen kilometrien päässä. Frederick J. Pohl on kuitenkin samastanut sen Fair Islen (Fer Islandin) kanssa, joka sijaitsee Shetlandin ja Orkney- saarten välissä. == Lähteet == ==Kirjallisuutta == * Luokka:Kuvitteelliset saaret
Juri Oleša

Juri Karlovitš Oleša (), (3. maaliskuuta 1899 Jelisavetgrad Valko-Venäjä, Venäjän keisarikunta – 10. toukokuuta 1960 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvosto-venäläinen kirjailija. == Suku ja koulutus == Juri Oleša syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen ja vietti lapsuutensa Odessassa. Hänen kotikielensä lapsena oli puola. Hän opiskeli yliopistossa, liittyi vuonna 1919 puna-armeijaan ja työskenteli toimittajana. === Yksityiselämä === Hän oli vuodesta 1920 lähtien avoliitossa itävaltalaistaustaisen Odessassa syntyneen musiikinopettajan tyttären Serafima Gustavnovna Suokin (1902-1983) kanssa. Serafima Suokia pidetään yhtenä Olešan sadun Kolme paksua Suok-nimisen sankarittaren prototyypeistä. Vuonna 1922 Volodymyr Narbut oli uhannut Olešaa itsemurhalla, jos ei saisi Serafimaa vaimokseen. Tämän seurauksena Oleša on kenties käyttänyt Narbutia henkilöhahmona romaanissaan Kateus (ven. Зависть, Zavist 1927, suom. 1967). Oleša meni myöhemmin naimisiin Serafiman sisaren Olga Suokin (1899-1978) kanssa. == Kirjallinen ura == Vuonna 1922 Oleša muutti Moskovaan, jossa hän kirjoitti rautatieläisten Gudok (ven. Гудок) -lehteen runomuotoisia pakinoita nimimerkillä Zubilo.Kasack, s. 556.Russkije pisateli, s. 140. Olešan vuonna 1927 ilmestynyt romaani Kateus (ven. Зависть, Zavist, 1927) ja siihen perustuva näytelmä Zagovor tšustv (ven. Заговор чувств, 'Tunteiden salaliitto', 1929) herättivät suurta huomiota. Niiden aiheena on vanhan sivistyneistön kyvyttömyys sopeutua uusiin olosuhteisiin. Kirjailija laati myös suositun lastenkirjan, romanttisen sadun vallankumouksesta Kolme paksukaista (ven. Три Толстяка, Tri tolstjaka, 1924, 1928).Kasack, s. 556–557.Russkije pisateli, s. 140–141. Juri Oleša kuuluu 1920-luvun suuriin prosaisteihin. Häntä kutsutaan metaforan kuninkaaksi, jonka merkittävin teos on Kateus (Zavist, 1927, suom. 1967). Romaanissa kuvataan kuinka vanha maailma kuolee aikansa "tarpeettomassa ihmisessä", pyrkimyksissään epäonnistuvassa romantikko Kavalerovissa. Kavalerovia on usein luettu Olešan omaelämäkerrallisena alter egona. 1930-luvun puolivälissä Oleša ajautui syrjään kirjallisuuselämästä. Hän palasi julkisuuteen vuonna 1956 ilmestyneillä valituilla teoksillaan. Vuonna 1965 ilmestyi kirjailijan omaelämäkerrallisten muistiinpanojen kokoelma Ni dnja bez strotški (ven. Ни дня без строчки, 'Ei päivääkään ilman riviä', 1965).Russkije pisateli, s. 142. ==Suomennettuja teoksia== * Kolme paksua. Suom. Toivo Ahava. Moskova: Edistys, 1964. * Kateus. Suom. Esa Adrian. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1967. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Strustajärvi

Strustajärvi () on makeavetinen järvi Vitsebskin alueella, Valko-Venäjällä. Se on Braslaun järvien kansallispuiston järvistä kolmanneksi suurin. Strustajärveen laskee useita pieniä virtoja Snudy-, Boloiso- ja Jelnojärvistä. Siitä laskee pieni joki Voisojärveen. Järvessä esiintyy ainakin 22 kalalajia, muiden muassa muikkua. Strustajärvi on pinta-alaltaan 13 km² ja suurimmalta syvyydeltään 23 metriä. Hiekkaiset ja liejuiset rannat ovat tiheälti sarakasvien peitossa. Järven rannoilla on useita pieniä jokilaaksoja ja joensuita. Järven keskellä on Čajčinin saari, jonka pinta-ala on 1,6 km². Se on Valko-Venäjän toiseksi suurin saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Strustajärvi Strustajärvi
Sachtleben Chemie

Sachtleben Chemie GmbH on vuonna 1878 perustettu saksalainen kemianteollisuuden yritys, jonka pääkonttori sijaitsee Duisburgissa. Tuotantolaitoksia Sachtlebenillä oli vuoteen 2013 saakka Saksan lisäksi myös Suomessa. Yrityksen päätuotteita olivat maaliteollisuudessa käytettävä valkoinen pigmentti sekä muun muassa muovien ja painomusteiden valmistuksessa käytettävät täyteaineet.Sachtlebenin Chemie GmbH:n kotisivut Viitattu 13.8.2013. Vuonna 2013 Sachtlebenin pigmenttiteollisuus, mukaan lukien Porin titaanidioksiditehdas Suomessa, siirtyi yhdysvaltalaisen Huntsman Corporationin omistukseen.Koskilähde, Pia: Sachtleben Pigments Oy vaihtaa omistajaa , Satakunnan Kansa 17.9.2013. Viitattu 2.10.2014. Porin tehdas on alun perin vuonna 1957 valtionyrityksenä nimeltä Vuorikemia perustettu tehdas, jonka omistajaksi vuonna 1962 tuli Kemira. Viitattu 13.8.2013. Vuonna 2008 Kemira Pigments ja amerikkalainen Rockwood Holdings Inc. muodostivat yhteisyrityksen Sachtleben Pigments, joka liitettiin Sachtlebeniin Kemiran luovuttua sen osakkuudesta ja Rockwoodin ostettua koko Sachtlebenin. Pian Rockwood myi Sachtlebenin pigmenttiteollisuuden Huntsman Corporationille. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kemianteollisuusyhtiöt
HMAS Ararat (PB 89)

HMAS Ararat (viirinumero P89) on Australian laivaston Armidale-luokan partioalus. == Valmistus == Australian puolustusministeriö tilasi luokan alukset 17. joulukuuta 2003 Defence Maritime Services Pty Limitediltä, ja niiden valmistuksesta vastasi Austal Shipsin Hendersonin telakka lähellä Fremantlea Länsi-Australiassa. Sopimukseen kuului 12 aluksen suunnittelu, valmistus sekä 15 vuoden ylläpito, josta maksettiin 553 dollaria. Araratista tehtiin virallinen tarjous 27. kesäkuuta 2006.Australian puolustusministeriö Se kastettiin 6. toukokuuta 2006 kumminaan ensimmäisen Araratin päällikön, komentajakapteeni Norman Muzzellin tytär Jennifer O’Malleykastetilaisuus. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta 2006. == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 2. heinäkuuta 2022. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Naval- technology.com – Armidale-luokka Luokka:Armidale-luokan vartiolaivat
Kakkosen kausi 1998

Kakkosen kausi 1998 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Lohkojen toiseksi sijoittuneet pelasivat keskenään karsintaottelut ottelupareina etelä- ja itälohkojen sekä länsi- ja pohjoislohkojen toinen. Otteluparien voittajat nousivat Ykköseen. Sijoille 11–12 sijoittuneet putosivat suoraan Kolmoseen.Jalkapallokirja 1998 s. 408-409 Ykköseen nousivat suoraan Tikkurilan Palloseura, Riihimäen Palloseura, Musan Salama ja Kuopion Palloseura sekä karsintojen kautta HIFK ja Närpes Kraft. ==Etelälohko== ==Itälohko== ==Länsilohko== ==Pohjoislohko== ==Karsinta Ykköseen== *HIFK – HPS 0–0 *HPS – HIFK 1–1 HIFK nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä.Soininen s. 304 *Närpes Kraft – Kings 0–1 *Kings – Närpes Kraft 0–4 Närpes Kraft nousi Ykköseen yhteismaalein 4–1. ==Parhaat maalintekijät== Sijoitus Pelaaja Maa Joukkue Maalit 1\. Markus Hyttinen Pallo-Lahti 20 Marko Nieminen RiPS 20 Janne Juko Santa Claus 20 4\. Jan Ekman Närpes Kraft 18 Bulat Jesmagambetov PK-37 18 Markus Kosonen MPS 18 Marko Oksanen MuSa 18 8\. Lembit Rajala IFK Mariehamn 17 9\. Marko Helkala FC Kuusankoski 16 Kari Ketola EuPa 16 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kakkosen kaudet Luokka:Vuoden 1998 jalkapallo