EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Brave Girls

Brave Girls () on eteläkorealainen tyttöyhtye, joka toimii Brave Entertainment -levymerkillä. Yhtyeen perusti tuottaja Brave Brothers vuonna 2011. Alun perin viisijäseninen yhtye on kokenut useita kokoonpanomuutoksia. == Historia == Yhtye debytoi 7. huhtikuuta 2011 singlellä Do You Know?. Yhtyeen nykyisiä jäseniä ovat Minyoung, Yujeong, Eunji ja Yuna. Entisiä jäseniä ovat Eunyoung, Seoah, Yejin, Yoojin, Hyeran ja Hayun. Yhtyeen suosio nousi yllättäen vuonna 2021, kun ”Rollin’” singlen live-esityksestä tuli viraalivideo. Yhtye on mukana Queendom -ohjelman toisella tuotantokaudella. == Jäsenet == * Minyoung (민영) * Yujeong (유정) * Eunji (은지) * Yuna (유나) ==== Entiset jäsenet ==== * Eunyoung (은영) * Seo-a (서아) * Yejin (예진) * Yoojin (유진) * Hyeran (혜란) * Hayun (하윤) == Diskografia == === EP:t === * Back To Da Future (2011) * Re-Issue (2012) * High Heels (2016) * Rollin’ (2017) * Summer Queen (2021), uudelleenjulkaisu After ’We Ride’ (2021) * Thank You (2022) === Singlealbumit === * The Difference (2011) === Singlet === * ”Do You Know” (2011) * ”Easily” ft. Skull (2011) * ”Nowadays, You” (2012) * ”For You” (2013) * ”Deepened” (2016) * ”High Heels” (2016) * ”Yoo-hoo” (2016) * ”Rollin’” (2017) * ”Rollin’ (New Version)” (2018) * ”We Ride” (2020) * ”Chi Mat Ba Ram” (2021) *”After We Ride” (2021) *”Thank You” (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Siilinjärvi (täsmennyssivu)

Siilinjärvi on kunta, asema ja järvennimi Suomessa. Järviwiki mainitsee Suomesta neljä järveä tällä nimellä. Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin: * Siilinjärvi, kunta Pohjois-Savossa * Siilinjärven rautatieasema, liikennepaikka Siilinjärvellä Pohjois-Savossa * Siilinjärvi (järvi), järvi Siilinjärvellä Pohjois-Savossa * Siilinjärvi (Pieksämäki), järvi Pieksämäellä Etelä-Savossa * Siilinjärvi, järvi Mikkelissä Etelä-Savossa * Siilinjärvi, toinen järvi Mikkelissä Etelä-Savossa Luokka:Järvien täsmennyssivut
Roger Bonet

Roger Bonet Badia (s. 11. huhtikuuta 1995, Valls, Espanja), eli Ruxi, on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigan AC Oulussa. Bonet debytoi Veikkausliigassa kaudella 2021. == Seurajoukkueet == Roger Bonetin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2014–2015 Gimnàsticin reservijoukkue Pobla de Mafumetissa Espanjan nelostasolla Tercera Divisiónissa. Bonet pelasi kotimaassaan myös Bouzasin riveissä Espanjan kolmostasolla Segunda División B:ssa kaudella 2017–2018 sekä Formenteran riveissä nelostasolla 2018–2019. Loppukauden 2019 Bonet pelasi Islannin kakkostasolla Aftureldingissa. Bonet siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösessä pelanneen KTP:n riveihin. Hän pelasi KTP:n riveissä 20 Ykkösen ottelua. KTP oli kaudella 2020 Ykkösessä toinen ja nousi karsintojen kautta Veikkausliigaan. Bonet siirtyi kaudeksi 2021 Veikkausliigaan nousseeseen AC Ouluun. Bonet debytoi Veikkausliigassa 3. toukokuuta 2021 ottelussa AC Oulu–Ilves. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Roger Bonet Palloliiton sivuilla * Roger Bonet Veikkausliigan sivuilla * Roger Bonet Soccerwayn sivuilla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:AC Oulun pelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuoden 2020 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2020 kesäolympialaisissa kilpailtiin kaikkiaan 339 eri kilpailutapahtumassa. Mitalitaulukko 2020
Samuli Edelmannin filmografia

Tämä on Samuli Edelmannin filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1982 Kesä kartsalla lastenkotilapsi 1984 Uppotukki Timo 1988 Uimataidoton Räyhäri 1988 Ihmiselon ihanuus ja kurjuus Martti Hongisto nuorena 1989 Talvisota sotamies Mauri Haapasalo 1990 Olinkin jo lähdössä Antero Savukoski, ”Ande” 1990 Hyväntekijä Pera 1990 Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva Masa Iivanainen 1990 95 oktaania Jussi 1991 Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet alikersantti Jyväntölä 1992 Veturimiehet heiluttaa Vähy 1992 Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät alikersantti Edelmann 1993 Romanovin kivet Patrick 1994 Vääpeli Körmy – taisteluni alokas Poju Ahvassaari 1994 Iron Horsemen 1996 Yöjuna muusikko (kreditoimaton, laulu) 1999 Häjyt Jussi Murikka 2000 Lakeuden kutsu Partanen nuorempi 2000 Levottomat Roope 2000 Lomalla Samuli 2001 Minä ja Morrison Aki Tuominen 2001 Rölli ja metsänhenki menninkäisten kylänvanhin 2004 Vares – yksityisetsivä Mikko Koitere 2005 Paha maa "Jartsa" Matikainen 2005 Elämä on i-ha-haa Flottis 2006 Cargo Rhombus 2006 Riisuttu mies Antti Pitkänen 2006 Rock’n Roll Never Dies Tiger 2006 Ranta Kalle 2006 Elämä on i-ha-haa Flottis 2009 Rööperi Tomppa 2009 Johan Falk: National Target Mikhael Stukalov 2010 Prinsessa lääkäri Grotenfelt 2011 Kotirauha Sami Luoto 2011 Mission: Impossible – Ghost Protocol Marius Wistrom 2012 Tie pohjoiseen Timo Porala 2013 Tumman veden päällä Peten isä 2015 Tyttökuningas Gustav II Adolf 2016 Järven tarina kertoja 2016 Tappajan näköinen mies Viktor Kärppä 2017 95 Aarne 2018 Viulisti Jaakko 2020 Viimeiset Tatu 2023 Skimbagirls Petteri 2025 Häjyt 2 Jussi Murikka == Lyhytelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1981 Prinsessa joka nukkui 100 vuotta jutteleva poika 1984 Vanavedessä Niko 1985 Kastematojen aika Höödi 1986 Päätepysäkki Matti 1986 Perhosen uni poika kahvilassa 1987 Se unelmista 1989 1249 km Mikki / Miikkulainen 1989 Antti 1991 Suklaasydän Rami 1992 Koskenkorva Cowboys Lauri ”Lare” 1993 Varusmiehet 1993 Varusmiehestä reserviläiseksi 1995 1999 Talossa on Saatana Sakke 2004 Hispaniolan muukalainen 2010 Treenilaji isä 2010 Prinsessan hovissa == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1990 Aaveita ja valkoisia valheita 1990 Wiisikko 1991 Sketsofrenia 1991–1992 Siivotaan, siivotaan 1994–1995 Vintiöt Rane, useita 1996 Peltiheikit Teemu 1999 Äkkiä Anttolassa Karavaanari 2000 Susi rajalla Jarkko Pujo 2000 Mankeli oma itsensä 2001 Muodollisesti pätevä Panu 2002 Jurismia! Petri "Liimapete" Pääsiäinen 2003 Vintiöt – Ten Years After useita 2003 Irtiottoja Eero Malberg 2007 Runoja & Roskia Raikka 2011 Tappajan näköinen mies Viktor Kärppä 2014 Vain elämää oma itsensä 2017 Presidentti Henri Talvio 2022–2023 Musta valo Henrik Valli 2023 Poromafia Sameli Nelihanka == Ääninäyttelijänä == == Lähteet == * . Viitattu 25.7.2021. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Filmografiat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sherlock Jakki

Sherlock Jakki on ranskalainen animaatiosarja, joka perustuu Michel Amelinin kirjoihin. Sarjan loivat tuotantoyhtiöt Mondo TV ja MoonScoop Group. Sarjassa on yksi tuotantokausi, jossa on 52 jaksoa. Yksi jakso kestää 13 minuuttia. Sarjan julkaiseminen alkoi 4. toukokuuta 2011 ja jatkuu vielä. Sarjassa katsojakin voi yrittää ratkoa rikoksen. Kun Sherlock tietää syyllisen, hän kertaa tapahtuneen ja epäillyt. Sen jälkeen katsojalla on hetki aikaa miettiä syyllistä ennen kuin Sherlock paljastaa hänet. == Äänirooleissa == === Suomenkieliset === === Suomenkielinen toteutus === * käännös: Mari Riikonen * tuotanto: Uptempo Oy == Lähteet == * Sherlock Jakki – Yle Areena Luokka:Ranskalaiset animaatiosarjat Luokka:2010-luvun piirrossarjat Luokka:Tietokoneanimaatiosarjat
Tommi Lalli

Tommi Tapio Lalli (s. 23. kesäkuuta 1996 Oulu) on Blind Channelin rumpali. Lalli asuu Oulussa ja on opiskellut Madetojan musiikkilukiossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olli Matela

Olli Elias Matela (s. 8. marraskuuta 1996) on Blind Channel -yhtyeen basisti. Blind Channel osallistui vuoden 2021 Eurovision laulukilpailuun ja sijoittui kuudenneksi kappaleellaan "Dark Side". Matela on opiskellut Madetojan musiikkilukiossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulo Pärni

Sulo Arvo Pärni (5. kesäkuuta 1905 – 10. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen moukarinheittäjä. Talikkalan Tovereita edustanut Pärni saavutti urallaan useita TUL:n mestaruuksia ja vuonna 1931 hän voitti moukarinheiton Wienin työläisolympialaisissa. Keväällä 1934 Pärni siirtyi porvariseura Viipurin Urheilijoihin ja osallistui samana kesänä Torinossa järjestettyihin yleisurheilun EM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui viidenneksi. Kalevan kisoissa Pärni sai hopeaa vuonna 1936 Helsingin Kisa-Veikkojen edustajana. Hänen ennätyksensä oli 51,68. Pärni kuoli sydänkohtaukseen 54-vuotiaana lokakuussa 1959. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
XXX-syndrooma

XXX-syndrooma, myös esimerkiksi XXX-oireyhtymä, trisomia X, 47,XXX-syndrooma tai triple-X-syndrooma, on poikkeavuus, jossa naisella on ylimääräinen X-kromosomi, ja hänen sukupuolikromosomistonsa on XXX. Trisomia eli kolmas X-kromosomi tulee yleisimmin siitä, että X-kromosomipari on pysynyt yhdessä meioosin aikana. Joka viidennellä tavataan posttsygoottista kromosomien yhdessä pysymistä. Äidin korkea ikä lisää riskiä. Mosaikismia esiintyy joka kymmenennessä tapauksessa. XXX-syndroomaa esiintyy arviolta yhdellä tyttövauvalla sadasta tai yhdellä tuhannesta. Tila aiheuttaa useimmille kantajilleen korkeintaan pieniä oireita, minkä vuoksi arviolta vain pieni osa kantajista saa diagnoosin. Tilan yleisimpiä piirteitä ovat pitkäkasvuisuus, silmäpoimut, alentunut lihasjänteys ja pikkusormen pään vinous. Joillakin kantajilla on epileptisiä kohtauksia, munuaisten sekä virtsa- ja sukupuolielinten poikkeavuuksia tai munasarjojen toimintahäiriöitä. Heillä on myös normaalia useammin motorista ja puheen tuoton viivästymää, suurentunut riski kognitiivisiin häiriöihin ja oppimisongelmiin sekä normaalia enemmän tarkkaavaisuushäiriöitä, mielialan vaihteluita ja sopeutumishäiriöitä. Tila ei aiheuta kehitysvammaisuutta eli alle 65 pisteen älykkyysosamäärää, vaikka laskeekin älykkyysosamäärää 20–30 pisteellä keskiarvosta. Tila ei vaikuta sukupuoli-identiteettiin tai sukupuolikäyttäytymiseen, eikä ilmeisesti myöskään hedelmällisyyteen. Tila ei ole perinnöllinen. == Lähteet == Luokka:Sukupuolikromosomipoikkeavuudet
Soini Andersin

Soini Vilhelm Andersin (9. helmikuuta 1906 – 14. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä. Helsingin Jyryä ja Helsingin Kotkia edustanut Andersin saavutti urallaan useita TUL:n mestaruuksia ja voitti välisarjan vuoden 1931 Frankfurtin työläisolympialaisissa. Kilpauransa jälkeen Andersin toimi nyrkkeilyvalmentajana ja kansainvälisenä nyrkkeilytuomarina. 1930-luvulla hän vaikutti muun muassa ammattilaisena otelleiden Gunnar Bärlundin ja Onni Saaren taustavoimissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Keiteleen kirkonkylä

Keiteleen kirkonkylä on Keiteleen kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Nilakkajärven länsirannalla Pohjois-Savon länsiosassa. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Keiteleen kirkonkylän pinta-ala oli 3,20 neliökilometriä, ja väkiluku oli 1 056 vuoden 2019 lopussa. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, viralliseta kunnanosien rajauksesta. Kirkonkylässä sijaitsevat muun muassa Keiteleen kunnantalo, evankelis- luterilainen Keiteleen kirkko ja ortodoksinen kirkko, Nilakan yhtenäiskoulu, Keiteleen kirjasto sekä Keiteleen terveysasema. Keskustaajaman välittämässä läheisyydessä, taajaman lounaislaidalla sijaitsee yritys- ja teollisuusalue, jonka suurimpia toimijoita on puuteollisuusyhtiö Keitele Forestin sahateollinen tuotantolaitos. Tiedosto:Nilakan yhtenäiskoulu - Nilakan koulu - Koulutie 3-4, Keitele - 2.jpg|Nilakan koulu on Nilakan yhtenäiskoulun alakoulu. Tiedosto:Keiteleen kirjasto - Koulutie 1, 72600 Keitele.jpg|Keiteleen kirjasto. Tiedosto:Keitele kirkko 3.JPG|Keiteleen kirkko. Tiedosto:Keiteleen ortodoksinen kirkko (Pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen kirkko) - Arsenintie 1, Keitele - 3.jpg|Keiteleen ortodoksinen kirkko. ==Lähteet== Luokka:Keitele Luokka:Pohjois-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Nestor Kristoffersson

Nestor Kristoffersson (19. marraskuuta 1896 Kotka – 19. toukokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen seiväshyppääjä ja keilailija. Helsingin Kullervoa edustanut Kristoffersson voitti seiväshypyn vuosien 1925 ja 1931 työläisolympialaisissa. Vuoden 1925 kisoissa hän jakoi voiton latvialaisen Robert Witthoffin kanssa. Lisäksi hän kuului vuoden 1925 kisoissa TUL:n ruotsalaisviestin voittaneeseen joukkueeseen. Myöhemmin Kristoffersson tunnettiin keilailijana. Vuonna 1936 Kristoffersson ja Erik Grönstrand voittivat parikilpailun MM-hopeaa Berliinin olympialaisten yhteydessä järjestetyissä MM-kilpailuissa. Vuoden 1946 SM-kisoissa hän saavutti hopeaa Kauko Ahlströmin jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Suomalaiset keilaajat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Elina Jääskeläinen

Aino Elina Jääskeläinen (6. heinäkuuta 1899 – 27. kesäkuuta 1972) oli suomalainen yleisurheilija. Helsingin Jyryä ja Helsingin Kisa-Tovereita edustanut Jääskeläinen oli monipuolinen yleisurheilija, jolla oli 1920-luvulla hallussaan lähes kaikki TUL:n Helsingin piirin ennätykset. Vuonna 1925 hän voitti kolmiottelun Frankfurtin työläisolympialaisissa. 1920–1930-luvuilla Jääskeläinen tunnettiin innokkaana naisten kilpaurheilun puolestapuhujana. Hän toimi muun muassa Työläisnaisten Urheilulehden avustajana. Lisäksi Jääskeläinen oli pitkäaikainen TUL:n liittotoimikunnan jäsen ja TUL:n naistoimikunnan puheenjohtaja 1934–1937. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Leppävirran kirkonkylä

Leppävirran kirkonkylä on Leppävirran kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Savon eteläosassa. Kirkonkylä on kehittynyt Savivedestä etelään Unnukkaan laskevan, kunnalle nimensä antaneen virran (Leppävirta) ympäristöön. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Leppävirran kirkonkylän pinta- ala oli 8,05 neliökilometriä, ja väkiluku oli 4 127 vuoden 2019 lopussa. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta. ==Lähteet== Luokka:Leppävirta Luokka:Pohjois-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Jan Parandowski

Jan Parandowski (1895 Lviv (silloin Lemberg), Ukraina (kuului silloin Itävalta-Unkariin) – 1978 Varsova, Puola) oli puolalainen kirjailija. Hän suoritti yliopistollisen tutkinnon filosofiasta. Hänen romaaniensa aiheet ovat antiikista, mutta niiden lisäksi hän kirjoitti elämäkerrallisia romaaneja, muun muassa Oscar Wildesta, novelleja ja esseekokoelmia. Parandowski sai pronssimitalin teoksestaan Dysk Olimpijski Berliinin olympialaisissa 1936, jolloin olympialaisissa kilpailtiin myös kulttuurin alalla. Hän oli Puolan Pen-klubin puheenjohtaja 1933–1978.Jan Parandowski, Olympedia.org, viitattu 26.7.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Nikolai Pavlov

Nikolai Filippovitš Pavlov (, 19. syyskuuta 1803 Moskova – 10. huhtikuuta 1864 Moskova) oli venäläinen kirjailija. == Suku ja koulutus == Nikolai Pavlovin isä oli maaorja tai mahdollisesti tämän isäntä. Hänen äitinsä oli tuotu Persian sotaretkeltä vuonna 1796. Pavlov sai hyvän kotikoulutuksen ja pääsi vapaaksi vuonna 1811. Hän valmistui näyttelijäksi Keisarillisesta teatterikoulusta, mutta siirtyi sitten Moskovan yliopiston kielen ja kirjallisuuden osastolle, josta hän valmistui vuonna 1825. Pavlov työskenteli virkamiehenä ja meni vuonna 1837 naimisiin runoilija Karolina Pavlovan kanssa, joka toi mukanaan suuret myötäjäiset. == Kirjallinen ura == Pavlov aloitti kirjailijanuransa kääntäjänä ja runoilijana. Vuonna 1835 ilmestyi kolmen pienoisromaanin kokoelma Tri povesti, joka herätti suurta huomiota yhteiskuntakriittisellä kuvauksellaan. Vuonna 1839 ilmestynyttä psykologissävyisempää toista kokoelmaa Novyje povesti pidettiin vähemmän onnistuneena. Pavlov vetäytyi sittemmin kirjallisuuselämästä, mutta julkaisi vuonna 1847 joukon kriittisiä kirjeitä Nikolai Gogolille. Perheensä omaisuuden uhkapelissä menettänyt Pavlov karkotettiin appensa aloitteesta Permiin vuonna 1853. Hän pääsi pian palaamaan Moskovaan, jossa hän toimi Mihail Katkovin Russki vestnik -lehden kirjallisuuskriitikkona. Vuosina 1860–1863 Pavlov julkaisi virallista ”konservatiivis-liberaalia” linjaa edustanutta Naše vremja -sanomalehteä ja vuonna 1863 hän perusti uuden lehden Russkije vedomosti. Pavlovin ensimmäiseen kokoelmaan sisältyvä pienoisromaani Imeniny (”Nimipäivä”) julkaistiin Suomessa ruotsinnoksena vuonna 1846. Sen aiheena on alhaisesta asemastaan Pavlovin itsensä tapaan kärsivä lahjakas maaorja. Käännöksen on nähty kuvastavan varhaista kiinnostusta venäläistä yhteiskuntakriittistä kirjallisuutta kohtaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nikolai Pavlovin teoksia Lib.ru-sivustolla Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Chase Kalisz

Chase Kalisz (s. 7. maaliskuuta 1994) on yhdysvaltalainen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin. Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Kalisz pyrki Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuonna 2012 mutta ei päässyt mukaan sijoituttuaan maan olympiakarsinnoissa 200 metrin sekauinnissa viidenneksi ja 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi. Vuonna 2013 hän voitti ensimmäisen Yhdysvaltain-mestaruutensa 400 metrin sekauinnissa ja saavutti Barcelonan MM-kilpailuissa tuossa lajissa hopeaa. Vuoden 2014 saavutuksiin kuului 400 metrin sekauinnin pronssi Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia 400 metrin sekauinnissa Kazanissa. Kalisz voitti vuonna 2016 edelleen 400 metrin sekauinnissa Yhdysvaltain olympiakarsinnat ja saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa hopeaa. Vuonna 2017 Kalisz voitti Yhdysvaltain-mestaruuden 200 ja 400 metrin sekauinnissa ja sijoittui 200 metrin perhosuinnissakin pronssille. Budapestin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa molemmilla sekauintimatkoilla. Hän uusi molempien sekauintimatkojen kansallisen mestaruutensa vuonna 2018 ja voitti kaksi kultaa myös Tyynenmeren- mestaruuskilpailuissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia 200 metrin sekauinnissa mutta jäi pidemmällä matkalla kymmenenneksi. Vuodelle 2021 siirrettyjen Tokion olympialaisten kansallisissa karsinnoissa hän voitti 400 metriä ja sijoittui lyhyemmällä matkalla toiseksi. Tokiossa hän voitti olympiakultaa 400 metrillä; hän ui ajan 4.09,42 ja voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Jay Litherlandin 0,86 sekunnilla. Budapestin MM- kilpailuissa 2022 hän saavutti 400 metrin sekauinnissa pronssia ja oli 200 metrillä neljäs. Kaliszin pitkän radan ennätys 200 metrin sekauinnissa on Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 uitu 1.55,40 ja 400 metrin sekauinnissa 4.05,90 MM-kilpailuista 2017. Lyhyellä radalla hänen vastaavat ennätyksensä ovat 1.53,28 vuodelta 2021 ja 4.02,40 vuodelta 2013. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jay Litherland

Jay Litherland (s. 24. elokuuta 1995 Osaka, Japani) on yhdysvaltalainen uimari, joka on menestynyt parhaiten vapaa- ja sekauinnissa. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Litherland saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vuonna 2013 uituaan tosin vain alkuerissä. Henkilökohtaisella 400 metrin sekauintimatkalla hän sijoittui kuudenneksi. Gwangjun kesäuniversiadeissa 2015 hän voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa viidenneksi. Vuonna 2017 Litherland saavutti Budapestin MM-kilpailuissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jälleen alkueräuimarina. Hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa viidenneksi. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija 400 metrin sekauinnissa. Gwangjun MM- kilpailuissa 2019 hän saavutti tuolla matkalla hopeaa 0,27 sekuntia Japanin Daiya Setolle hävinneenä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 400 metrin sekauinnissa hopeaa 0,86 sekuntia maanmiehelleen Chase Kaliszille hävinneenä. Litherlandin pitkän radan ennätys 200 metrin sekauinnissa on Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 2017 uitu 1.58,46 ja 400 metrin sekauinnissa 4.09,22 MM-kilpailuista 2019. Lyhyellä radalla hänen vastaavat ennätyksensä ovat 1.55,30 ja 4.03,58, molemmat vuodelta 2021. Litherland syntyi Japanin Osakassa yhtenä kolmosista veljiensä Kevinin ja Mickin kanssa. Hänellä on Yhdysvaltain ja Japanin lisäksi Uuden-Seelannin kansalaisuus. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ariarne Titmus

Ariarne Titmus (s. 7. syyskuuta 2000) on australialainen uimari, joka on menestynyt parhaiten ratauinnin pidemmillä vapaauintimatkoilla. Hän on nelinkertainen olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Titmus aloitti arvokilpailu-uransa lyhyen radan MM-kilpailuissa 2016 sijoittumalla neljänneksi 800 metrin ja kuudenneksi 400 metrin vapaauinnissa. Pitkän radan MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja sijoittui neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa. Vuonna 2018 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kolme kultaa, joista kaksi henkilökohtaisilla matkoilla, ja Tyynenmeren- mestaruuskilpailuissa yhden. Samana vuonna hän voitti lyhyen radan MM- kilpailuissa kultaa 200 metrin ja 400 metrin vapaauinnissa, jälkimmäisen maailmanennätyksellä 3.53,92. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 200 metrin ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä, joista jälkimmäisessä hän ui vain alkuerissä. Titmus voitti pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 kultaa 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän sai hopeaa 200 metrin ja pronssia 800 metrin vapaauinnissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 400 metrin vapaauinnissa 0,67 sekunnin erolla moninkertaiseen arvokisavoittajaan Katie Ledeckyyn ja kaksi päivää myöhemmin 200 metrin vapaauinnissa 0,42 sekunnin erolla Siobhan Haugheyyn. Lisäksi hän saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ja pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän saavutti kultaa 200, 400 ja 800 metrin vapaauinneissa sekä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti kultaa 400 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 3.55,38 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ja pronssia 800 metrin vapaauinnissa. Pariisin olympialaisissa 2024 Titmus voitti kolmannen olympiakultansa ennakkoon vuosisadan kilpailuksikin kutsutussa 400 metrin vapaauintikilpailussa, jossa hän voitti Summer McIntoshin ja Ledeckyn ajalla 3.57,49. Hän saavutti kultaa myös 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 200 ja 800 metrin vapaauinneissa. Titmusin pitkän radan ennätys 200 metrin vapaauinnissa on MM-kilpailuissa 2023 uitu 1.53,01, 400 metrin vapaauinnissa niin ikään MM-kilpailuissa 2023 uitu 3.55,38 ja 800 metrin vapaauinnissa Kansainyhteisön kisoissa 2022 uitu 8.13,59. Lyhyellä radalla hänen vastaavat ennätyksensä ovat 1.51,38 ja 3.53,92 MM-kilpailuista 2018 sekä 8.13,41 vuodelta 2018. Titmus edustaa brisbanelaista St. Peters Western -seuraa. Hänen valmentajansa on Dean Boxall. == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Telluuritetrafluoridi

Telluuritetrafluoridi (TeF4) on telluurin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden telluuriyhdisteiden valmistukseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa telluuritetrafluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Se myös reagoi useiden metallien, kuumennettaessa jopa kullan, kanssa muodostaen fluorideja ja tellurideja. Voimakkaasti kuumennettaessa telluuritetrafluoridi hajoaa telluuriksi ja telluuriheksafluoridiksi. Telluuritetrafluoridi on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridien kanssa kompleksiseksi pentafluorotelluraatti(IV)ioniksi ([TeF5]-).James E. Hoffmann, Michael G. King, C. Carapella, J. E. Oldfield & R. D. Putnam: Tellurium and Tellurium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011.Guy Knockaert: Tellurium and Tellurium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Telluuritetrafluoridia voidaan valmistaa telluurista ja fluorista kuumentamalla. Muita tapoja ovat telluuridioksidin reaktio fluoraavien reagenssien kanssa ja alkalimetallipentafluorotelluraattien kuumentaminen. :Te + 2 F2 → TeF4 Telluuritetrafluoridia käytetään telluuriyhdisteiden valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Fluoridit Luokka:Telluuriyhdisteet
Uta Abe

Uta Abe (, s. 14. heinäkuuta 2000 Kōbe, Japani) on japanilainen judoka ja olympiavoittaja. Abe voitti kultaa Tokion olympialaisissa 2020 alle 52 kg sarjassa. Abe saavutti ensimmäisen mitalisijoituksensa aikuisten kilpailuissa joulukuussa 2016, kun hän oli toinen Tokion Grand Slam -turnauksessa. Vuonna 2017 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden alle 52 kg sarjassa ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän teki samana vuonna historiaa, kun hän voitti Düsseldorfin Grand Prix -turnauksen nuorimpana ottelijana. Hän oli voittaessaan 16-vuotias. Lisäksi hän voitti Tokion Grand Slam -turnauksen vuonna 2017. Vuonna 2018 Abe voitti uransa ensimmäiset aikuisten MM-kullat, kun hän voitti Bakun MM-kilpailuissa alle 52 kg sarjan ja joukkuekilpailun. Lisäksi hän voitti kolme Grand Slam tai Grand Prix -kilpailua. Abe uusi alle 52 kg sarjan ja joukkuekilpailun MM-kullan vuoden 2019 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Hohhotin Grand Prixän 2019. 2020 Abe voitti Düsseldorfin Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2021 hän voitti Kazanin ja Taškentin Grand Slam -turnaukset. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Abe kilpaili alle 52 kg sarjassa. Hänen ei tarvinnut kilpailla ensimmäisellä kierroksella. Tosiella kierroksella hän voitti brasilialaisen Larissa Pimentan ja puolivälierissä brittiläisen Chelsie Gilesin. Välierissä Abe voitti italialaisen Odette Giuffridan Uchi-matalla. Loppuottelussa Abe kohtasi ranskalaisen Amandine Buchardin. Hän voitti Buchardin Kuzure-Kesa-Gatamella. Abe oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa. Seuraavana vuonna hän voitti 52 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Taškentissa sekä Zagrebin Grand Prix- ja Tokion Grand slam -kilpailut. Hän voitti 52-kiloisten maailmanmestaruuden jälleen Dohassa 2023. Hän voitti Grand Slam -kilpailun Tokiossa 2023 ja Antalyassa 2024. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa sekajoukkuekilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lahdensillan taistelun muistomerkki

Lahdensillan taistelun muistomerkki eli Lahdenvaaran taistelun muistomerkki on Venäjän ja Ruotsin välisessä Suomen sodassa Tohmajärvellä 26. elokuuta 1808 käydyn taistelun muistoksi pystytetty monumentti. Sen luonnosteli helsinkiläinen arkkitehti Yrjö Laine-Juva (vuoteen 1955 Laine) ja toteutti tohmajärveläinen muurarimestari Oskari Mölsä. Neljä metriä korkea ja 2,5 metriä leveä teos on koottu betonilla muuratuista luonnonkivistä. Muistomerkki paljastettiin 2. syyskuuta 1928. Aloite muistomerkin tekemiseen tuli Esi-isäin muisto Pohjois-Karjalassa -rahastolta, mutta tarvittavat varat kerättiin kokonaan Tohmajärveltä. Kuntalaiset lahjoittivat rahaa ja osallistuivat talkoisiin. Suurimmat keräystä tukeneet ja työtä avustaneet yritykset olivat Tohmajärven Tehdasosuuskunta ja osuusliike Yhteishyvä. Muistomerkin hinnaksi tuli 4 000 markkaa. Rakennustoimikuntaan kuuluivat johtaja Antti Zimmermann, tohtori J. Rauma ja työnjohtaja Arvi Määttä. Muistomerkki on rakennettu sille paikalle, johon suomalaiset vuonna 1808 rakensivat maavalleja estääkseen venäläisten joukkojen etenemisen Joensuuhun. Venäläisten kierrettyä puolustuslinjan suomalaiset joutuivat perääntymään. Muistomerkkiin kiinnitettyihin graniittilaattoihin on kirjoitettu ”Lahdensilta. Tässä kaatui 10 Pohjois-Karjalan talonpoikaa puolustaessaan kotimaataan 26 päivänä elokuuta 1808.” ==Lähteet== Luokka:Suomen muistomerkit Luokka:Suomen sota Luokka:Tohmajärven rakennukset ja rakennelmat
Juno (nimi)

Juno on etunimi, jota Suomessa pidetään sukupuolineutraalina nimenä. Juno-nimi voidaan yhdistää esimerkiksi roomalaiseen Juno-jumalattareen. Irlannissa Juno on naisennimi, joka pohjautuu vanhaan, merkitykseltään epäselvään iirinkieliseen nimeen Úna. Miehennimi Juno voi puolestaan olla suomalainen muunnelma Johanneksesta. Nimistöntutkimuksen dosentti Minna Saarelma-Paukkalan mukaan jotkut vanhemmat ovat ainakin Yhdysvalloissa nimenneet lapsensa Junoksi Instagramin samannimisen kuvanmuokkaussuodattimen innoittamana. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Juno on syyskuuhun 2021 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 70–90 miehellä ja noin 60–70 naisella. Ruotsissa Juno-etunimi on huomattavasti yleisempi naisilla kuin miehillä. Junolla ei ole nimipäivää almanakassa. == Tunnettuja Junoja == * Juno, oik. Jon Korhonen (s. 1987), suomalainen rap-artisti * Juno Irwin (1928–2011), yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti * Juno Temple (s. 1989), englantilainen näyttelijä == Kuvitteellisia Junoja == * Juno, roomalaisessa mytologiassa esiintyvä avioelämän ja taivaan jumalatar; pääjumala Juppiterin puoliso * Juno Boyle, päähenkilö Seán O’Caseyn näytelmässä Juno ja riikinkukko (engl. Juno and the Paycock, 1924, suom. 1950) == Lähteet == Luokka:Etunimet
Yukio Edano

Yukio Edano (; s. 31. toukokuuta 1964, Utsunomiya, Tochigi, Japani) on japanilainen poliitikko, joka toimii tällä hetkellä maan oppositiojohtajana. Hän edustaa Japanin perustuslaillista demokraattista puoluetta ja on sen nykyinen puheenjohtaja. == Tausta ja yksityiselämä == Edano syntyi Utsunomiyassa vuonna 1964. Hänen isänsä valitsi nimen Yukio, koska ihaili japanilaista antimilitaristista liberaalipoliitikkoa Yukio Ozakia. Yläkouluikäisenä Edano lauloi kuorossa ja voitti NHK:n järjestämän laulukilpailun. Hän laulaa ahkerasti karaokea vielä tänäkin päivänä. Edano opiskeli lakia Tōhokun yliopistossa. Hän alkoi työskennellä juristina vuonna 1991. Edano on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. == Poliittinen ura == Edano valittiin Japanin edustajainhuoneeseen vuonna 1993 Japanin Uuden Puolueen listoilta Saitamasta. Edano eroaa monista japanilaisista poliitikoista siinä, että hän ei ole syntynyt poliitikkojen perheeseen eikä hän ole erityisen rikas. Myöhemmin hän oli mukana perustamassa Japanin demokraattista puoluetta. Vuonna 2010 Edano nousi elinvoimaisuudesta, Okinawasta ja pohjoisista alueista vastaavaksi ministeriksi. Vuotta myöhemmin hänet valittiin valtioneuvoston kansliapäälliköksi. Syyskuussa 2011 Edanosta tuli Japanin talous-, kauppa- ja teollisuusministeri. Vuonna 2017 Edano oli jälleen mukana perustamassa uutta puoluetta: Japanin perustuslaillinen demokraattinen puolue (CDP). Hänet valittiin puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja johti puolueen yllättävään vaalivoittoon vuonna 2017. Kun demokraattinen kansanpuolue yhdistyi CDP:hen vuonna 2020, Edano valittiin jälleen puheenjohtajaksi. Epäonnistuttuaan voittamaan liberaalidemokraatit vuoden 2021 alahuonevaaleissa, Edano ilmoitti luopuvansa puolueen puheenjohtajuudesta. Marraskuussa 2021 hänen seuraajakseen valittiin Kenta Izumi. === Poliittisia näkemyksiä === Noustuaan jälleen puheenjohtajaksi vuonna 2020 Edano sanoi, että puolue on vaihtoehto erityisesti maata johtavalle liberaalidemokraattiselle puolueelle. Edanon mukaan Fukushiman onnettomuus johtui siitä, että liberaalidemokraatit olivat johtaneet Japania pitkään niin kuin yritystä. Edanon mielestä hallitus, jossa hän itse oli ministerinä, ei ollut valmistautunut tällaiseen onnettomuuteen. Edanon puolue äänestettiin oppositioon vuoden 2012 vaaleissa. Vuonna 2019 Edano sanoi, että mikäli hänen puolueensa voittaa vaalit, hän aikoo kieltää seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen syrjimisen sekä laillistaa samaa sukupuolta olevien avioliitot Japanissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Edanon Twitter- tili Luokka:Japanilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rautalammin kirkonkylä

Rautalammin kirkonkylä on Rautalammin kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Savon lounaisosassa. Kirkonkylä sijaitsee Äijäveden ja Hankaveden Pitkälahden välisellä kannaksella. Kookas Rautalammin puukirkko sijaitsee kannaksen Äijäveden puoleisella rannalla. Kirkkoa vastapäätä sijaitseva Rautalammin museo (aik. Peuran museo) on puolestaan lähempänä Hankavettä. Myös Rautalammin työväentalo sijaitsee kirkonkylässä. Tilastokeskuksen taajama- aluerajauksen mukaan Rautalammin kirkonkylän pinta-ala oli 4,71 neliökilometriä, ja väkiluku oli 1 488 vuoden 2019 lopussa. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta. == Galleria == File:Rautalammin keskusraittia Kuopiontie 24 (kelloliike) ja 11 (kunnantalo) - Rautalampi.jpg|Rautalammin keskusraittia. Etuoikealla Pilvenpiirtäjänä tunnettu rakennus, takavasemmalla kunnantalo. File:Rautalammin kirkko - C. A. Engel, 1844 - Kirkkotie 6 - Rautalampi - 2.jpg|Rautalammin kirkko. File:Rautalammin kirjasto - Rautalammintie 4 - Rautalampi.jpg|Rautalammin kirjasto. File:Rautalammin museo - Kuopiontie 26 - Rautalampi.jpg|Rautalammin museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Rautalammin kylät Luokka:Pohjois-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Daniela Wilkman

Daniela Joanna Wilkman (s. 4. syyskuuta 2004 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Hämeenlinnan Pallokerhoa Suomessa Naisten Liigassa. == Ura == Jääkiekkouransa Wilkman aloitti Helsingin Red Wings -nimisessä jääkiekkoseurassa. Kaudella 2022-23 Wilkman pelasi Naisten Liigassa 36 ottelua HPK:ssa.{{Verkkoviite | Osoite = https://www.eliteprospects.com/player/691173/daniela-wilkman Wilkman teki jatkosopimuksen HPK:n kanssa kaudelle 2023-24.{{Verkkoviite | Osoite = https://twitter.com/hpk_naiset/status/1646520956490493960?s=20 == Saavutukset == Kaudella 2017-2018 Wilkman voitti naisten U16 SM-sarjan mestaruuden KJT:ssa. Kaudella 2018-2019 Wilkman voitti naisten U16 SM-sarjan mestaruuden, sekä naisten U18 aluesarjan mestaruuden KJT:ssa. Kaudella 2019-2020 Wilkman teki naisten U16 SM-sarjassa eniten maaleja, sekä eniten pisteitä. Kaudella 2019-2020 Wilkman voitti myös naisten U16 SM-sarjan mestaruuden KJT:ssa. Kaudella 2021-2022 Wilkman voitti naisten U20 SM-sarjan pronssia HPK:ssa. == Muuta == Jalkapalloilija Nea Laitila, entinen jalkapalloilija Tommi Laitila ja poliitikko Osmo Vepsäläinen ovat sukua Wilkmanille. Wilkmanilla on Jyskyjärveltä{{Verkkoviite | Osoite = https://www.sotapolku.fi/henkilot/paulakivi--pauloff-_jooseppi--jeffim-_25.12.1902_nurmij-rvi///, sekä Rukajärveltä{{Verkkoviite | Osoite = http://www.muistaja.fi/imageinfo.php?muistilista=true&id;=71052&view;=lres/// vienankarjalaista sukujuurta äitinsä puolelta. Wilkmanin veljet Jonathan ja Nicholas Wilkman ovat pelanneet myös jääkiekkoa.{{Verkkoviite | Osoite = https://www.eliteprospects.com/player/495365/nicholas-wilkman == Lähteet == * Hämeen Sanomat 22.11.2020 Daniela Wilkman * Vantaa Kanava 11.2.2019 Daniela Wilkman * Elite Prospects Daniela Wilkman * Jatkoaika Daniela Wilkman * Vantaan Sanomat veli Nicholas 18.12.2021 * Elite Prospects veli Nicholas * Leijonat veli Nicholas * Leijonat veli Jonathan * Geni Sukulaissuhteet * Sotapolku Sukulaissuhteet * Muistaja Sukulaissuhteet * HPK Naiset HPK Naiset ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kiekkovantaa.fi Tyttömaajoukkue * Eliteprospects.com Tilastoja * Leijonat.fi Mestaruus Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loimaankoivu

Loimaankoivu (Betula pendula f. crispa) on koivukasveihin (Betulaceae) kuuluva lehtipuu. Se on rauduskoivun liuskalehtinen muoto. Loimaankoivu on saanut nimensä Loimaalta vuonna 1955 löydetyn yksilön mukaan. Myöhemmin sitä on löydetty myös Pälkäneeltä. Loimaankoivua tavataan Etelä-Suomen luonnossa harvinaisena. == Tuntomerkit == Loimaankoivu kasvaa noin 10–15 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat pienempiä kuin rauduskoivulla, ja niiden liuskojen päät ovat kapeat, pitkät, sahalaitaiset ja eteenpäin osoittavat. Etenkin pisimpien lehtien kärjet ovat usein kiertyneitä. Loimaankoivun kukinta-aika on toukokuussa ja syksyllä se saa oranssinkeltaisen värityksen. == Lähteet == Luokka:Rauduskoivu Luokka:Puut
Shibuyan rautatieasema

Shibuyan rautatieasema () on Tokion Shibuyan alueella sijaitseva rautatieasema. Rautatieasemalla toimii JR East, Keiō-rautatiet, Tōkyū- rautatiet ja Tōkyō metro. Rautatieasemaa käyttää päivittäin yli 2,4 miljoonaa ihmistä. == Lähteet == Luokka:Tokion rautatieliikennepaikat
Olympic Gold

Olympic Gold on Tiertex Design Studios:in kehittämä ja US Goldin julkaisema urheilupeli. Peli on Barcelonan vuoden 1992 kesäolympialaisten virallinen videopeli. Olympic Gold oli ensimmäinen olympialaisia käsittelevä videopeli joka oli kansainvälisen olympiakomitean virallisesti lisensoima. == Lajit == * Juoksulajit ** 100 metrin sprintti ** 110 metrin aidat * Kenttälajit ** seiväshyppy ** moukarinheitto * Uinti ** 200 metrin vapaauinti ** 3 metrin uimahyppy * Muut ** jousiammunta == Maat == Pelissä pystyy valitsemaan 8 eri maata, ja jokaisella maalla on joukkue urheilijoita joilla on omat ominaisuutensa. * Yhdistynyt kuningaskunta * Ranska * Saksa * Italia * Espanja * Yhdysvallat * Japani * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * http://classicgaminguk.blogspot.com/2016/12/olympic-gold-sega-mega- drivegenesis.html Luokka:1990-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Kesäolympialaiset 1992 Luokka:Olympia-aiheiset pelit Luokka:Vuoden 1992 videopelit Luokka:Sega Master System -pelit Luokka:Sega Game Gear -pelit
Cobbin piirikunta

Cobbin piirikunta () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa, Atlantan suurkaupunkialueella sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 760 141 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Mariettan kaupunki. Piirikunta on perustettu 1832. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion piirikunnat
Japanilainen viittomakieli

Japanilainen viittomakieli (japaniksi 日本手話, Nihon Shuwa) on Japanin kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Japanilainen viittomakieli on läheistä sukua korealaiselle ja taiwanilaiselle viittomakielelle. Syy tälle on se, että Japani miehitti Koreaa ja Taiwania vuosina 1895–1945. Näiden vuosien aikana Japani lähetti opettajia perustamaan kuurojen kouluja alueille. Taiwanilainen ja japanilainen viittomakieli ovat sanastollisesti 60-prosenttisesti yhteneväisiä. Vuonna 2006 arvioitiin, että kielellä on 50 000 käyttäjää. Vuonna 1862 Japani lähetti tarkkailijoita Eurooppaan oppiakseen kuurojen yhteisöstä. Euroopassa nämä tarkkailijat näkivät kuuroille tarkoitettuja kouluja sekä kuuroja tehdastyöntekijöitä käyttämässä viittomakieltä. Ensimmäiset kuurojen koulut avattiin sokeiden koulujen yhteyteen. Nämä erotettiin toisistaan Taishō-kaudella. == Lähteet == Luokka:Viittomakielet Luokka:Japanin kielet
Leo Pföderl

Leonhard Pföderl (s. 1. syyskuuta 1993 Bad Tölz) on saksalainen jääkiekkoilija sekä lajin olympiamitalisti, joka edustaa DEL-joukkue Eisbären Berliniä. Pföderl pelaa laitahyökkääjänä ja hänen kätisyytensä on right. == Ura == Pföderl on SC Reichersbeuernin kasvatti. Pääsarjatasolla hän debytoi kotimaansa DEL-liigassa Nürnberg Ice Tigersin joukkueessa kaudella 2012-2013. Tulokaskaudellaan hän pelasi 23 ottelua tehoin 3+1=4. Osan kaudesta hän pelasi lainalla maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa. Pföderl pelasi Ice Tigersissa vuoteen 2019 asti. Kaudella 2016-2017 hän sijoittui koko liigan pistepörssin neljännelle sijalle. Vuonna 2018 Pföderl pääsi edustamaan Saksan maajoukkuetta Pyeongchangin talviolympialaisissa. Turnauksen kolmessa pelaamassaan ottelussa hän teki yhden maalin. Huhtikuussa 2019 Pföderl siirtyi Eisbären Berliniin, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan tehot 21+16=37. Seuraavalla kaudella, 2020-2021, Pföderl oli DEL-liigan maalipörssin jaetulla kolmannella sijalla tehtyään 34 ottelussa 20 maalia. Kauden päätteeksi hän edusti Saksaa maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa teki kymmenessä ottelussa tehot 2+3=5 sekä istui yhden kahden minuutin rangaistuksen. == Tilastot == 2012–2013 Nürnberg Ice Tigers DEL 23 3 1 4 6 - - - - - 2013–2014 Nürnberg Ice Tigers DEL 52 8 3 11 14 5 2 2 4 0 2014–2015 Nürnberg Ice Tigers DEL 50 11 15 26 8 8 7 0 7 2 2015–2016 Nürnberg Ice Tigers DEL 51 18 15 33 22 12 3 3 6 2 2016–2017 Nürnberg Ice Tigers DEL 52 22 26 48 18 1 0 0 0 2 2017–2018 Nürnberg Ice Tigers DEL 48 23 12 35 10 12 10 6 16 0 OG 3 1 0 1 0 2018–2019 Nürnberg Ice Tigers DEL 51 17 17 34 18 8 2 0 2 2 MM 7 0 1 1 0 2019–2020 Eisbären Berlin DEL 45 21 16 37 6 - - - - - 2020–2021 Eisbären Berlin DEL 34 20 17 37 20 6 3 2 5 4 MM 10 2 3 5 2 9 kautta yhteensä DEL 406 143 122 265 122 52 27 13 40 12 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Varkauden keskustaajama

Varkauden keskustaajama on Varkauden kaupungin keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Savon eteläosassa. Taajama on kehittynyt Unnukan ja Haukiveden välisen Suur-Saimaan vesistöreitin varrella sijaitsevalle kannakselle useiden koskien ja salmien läheisyyteen. Kaupungin vanha keskusta on sijainut Päiviönsaaressa, mutta sittemmin liikekeskus siirtyi Huruslahden länsirannalle Taulumäkeen. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Varkauden keskustaajaman pinta- ala oli 31,55 neliökilometriä ja väkiluku 18 616 vuoden 2019 lopussa. Pieni osa taajamasta sijaitsee Leppävirran puolella. Siksi keskustaajaman asukkaista 231 oli asuinpaikkansa mukaan leppävirtalaisia ja 18 385 varkautelaisia. Varkauden kaungissa sijaitsee kuntaliitoksen seurauksena on myös Kangaslammin kirkonkylän taajama, Kangaslammin pitäjän keskus. ==Lähteet== Luokka:Varkaus Luokka:Pohjois-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Gwinnettin piirikunta

Gwinnettin piirikunta () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa, Atlantan suurkaupunkialueella sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 936 250 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lawrencevillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 1818. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion piirikunnat
Olympic Games Tokyo 2020 - The Official Video Game

Olympic Games Tokyo 2020 - The Official Video Game on virallinen Tokion kesäolympialaisten videopeli. Peli julkaistiin japanissa jo vuonna 2019, mutta kansainvälisesti vasta kesäkuussa 2021. Julkaisua myöhästettiin COVID-19-pandemian aiheuttaman Tokion kesäolympialaisten 2020 siirron vuoksi. Pelissä on 18 erilaista urheilulajia, joita voi pelata sekä yksinpelinä että moninpelinä. == Lajit == * Juoksulajit ** 100 metrin sprintti ** 4 × 100 metrin viestijuoksu ** 110 metrin aidat * Kenttälajit ** pituushyppy ** moukarinheitto * Uinti ** 100 metrin vapaauinti ** 200 metrin sekauinti * Muut ** Baseball ** Koripallo ** Rantalentopallo ** Nyrkkeily ** BMX-racing ** Jalkapallo ** Judo ** Rugby-7 ** Kiipeily ** Pöytätennis ** Tennis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Olympia- aiheiset pelit Luokka:Kesäolympialaiset 2020
Pavel Gagarin

Pavel Gavrilovitš Gagarin (, 19. tammikuuta 1777 – 14. tammikuuta 1850 Pietari) oli venäläinen sotilas ja kirjailija. Pavel Gagarin syntyi ruhtinas Gavriil Gagarinin perheeseen. Hän palveli armeijassa kolmivuotiaasta lähtien ja sai vuonna 1793 nimityksen Nikolai Repninin päämajan adjutantiksi. Gagarin osallistui vuonna 1799 Aleksandr Suvorovin Italian-sotaretkeen ja meni seuraavana vuonna naimisiin Paavali I:n suosikin Anna Lopuhinan kanssa. Aleksanteri I:n astuttua valtaan Gagarin oli lähettiläänä Sardinian hovissa. Hän kuului keisarin seurueeseen Erfurtin kongressissa sekä Suomessa vuonna 1809. Gagarin erosi palveluksesta kenraalimajurina vuonna 1814. Hän osallistui vapaamuurarien toimintaan ja vietti hiljaista elämää Pietarissa kirjojen, kulkukoirien ja vapaasti lentävien lintujen ympäröimänä. Vuonna 1831 hän meni naimisiin tanssijatar Marija Spiridonovan kanssa. Gagarin kirjoitti runoja, joita hän julkaisi aikakauslehdissä sekä kokoelmana Erotitšeskije stihi vuonna 1811. Hän kertoo matkastaan Suomeen kirjassa ”Kolmetoista päivää, eli Suomi”, joka ilmestyi ranskaksi Pietarissa (Les treize journées, ou la Finlande) ja venäjäksi Moskovassa (Trinadtsat dnei, ili Finljandija) vuonna 1809. Päiväkirjan muotoon laadittu teos on ensimmäinen Venäjällä julkaistu Suomea käsittelevä kirja. Se käsittää kuvauksen Aleksanterin virallisesta vierailusta, tietoja Suomen maantieteestä sekä henkilökohtaisia havaintoja ja mietteitä. Tyyliltään kyseessä on 1800-luvun vaihteessa muodissa ollut ”sentimentaalinen matka”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Les treize journées, ou la Finlande digitoituna kansalliskirjastossa * Trinadtsat dnei, ili Finljandija digitoituna Venäjän maantieteellisen seuran kirjastossa Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Vesannon kirkonkylä

Vesannon kirkonkylä on Vesannon kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Vesantojärven pohjoispäässä Pohjois-Savon länsiosassa. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Vesannon kirkonkylän pinta-ala oli 2,81 neliökilometriä, ja väkiluku oli 808 vuoden 2019 lopussa. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta. ==Lähteet== Luokka:Vesanto Luokka:Pohjois-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Qian Qichen

Qian Qichen (5. tammikuuta 1928 Tianjin – 9. toukokuuta 2017 Peking)Chris Buckley: Qian Qichen, Pragmatic Chinese Envoy, Dies at 89 New York Times 11.5.2017. Viitattu 26.7.2021. oli kiinalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Kiinan ulkoministerinä vuosina 1988–1998. Qian liittyi silloin vielä maanalaiseen Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1942. Kansantasavallan perustamisen jälkeen hän työskenteli toimittajana ja puoluetyöntekijänä, ja hänet lähetettiin vuonna 1954 Neuvostoliittoon opiskelemaan. Hän aloitti diplomaattiuransa työskentelemällä vuosina 1955–1962 Kiinan Moskovan- suurlähetystössä. Kulttuurivallankumouksen aikana Qian joutui viettämään muutamia vuosia puolueen kaaderikoulussa, mutta pääsi palaamaan ulkoasiainhallintoon vuonna 1972. Qian oli vuosina 1974–1976 Kiinan suurlähettiläänä Guineassa ja samalla Guinea-Bissaussa. Vuosina 1982–1988 hän oli varaulkoministerinä.Qian Qichen Kiinan kansantasavallan ulkoministeriö. Viitattu 26.7.2021. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi vuonna 1988, jolloin Kiina oli parantamassa suhteitaan sekä Neuvostoliittoon että länsimaihin. Qian toteutti ulkoministerinä puoluejohtaja Deng Xiaopingin muotoilemaa maltillista ja käytännöllistä ulkopolitiikkaa, jonka päämääränä oli tukea taloudellista kehitystä välttämällä ideologisia konflikteja läntisten talousmahtien kanssa. Vuoden 1989 Tiananmenin aukion verilöylyn herättämä kansainvälinen vastareaktio ajoi Kiinan hetkeksi eristyksiin, mutta suhteet länsimaihin onnistuttiin luomaan uudelleen Qianin avulla.Helena Kinnunen: Kiinan 70-vuotias ulkoministeri valmis eroamaan (tilaajille) Helsingin Sanomat 13.3.1998. Viitattu 26.7.2021. Kiina lähensi suhteitaan esimerkiksi Yhdysvaltoihin ja Japaniin sekä palautti tai loi normaalit diplomaattisuhteet muun muassa Etelä-Koreaan, Indonesiaan, Singaporeen ja Israeliin. Sen sijaan Taiwanin suhteen tiukka linja jatkui. Qian teki paljon ulkomaanmatkoja ja vieraili esimerkiksi Yhdysvalloissa kolmesti. Hänen johdollaan valmisteltiin Hongkongin ja Macaon palauttamista Kiinalle, ja hän osallistui vuonna 1997 Hongkongin luovutusseremoniaan yhtenä Kiinan hallituksen edustajista. Qian ilmoitti luopuvansa ulkoministerin virasta ikänsä vuoksi vuonna 1998. Hän oli myös varapääministerinä vuodesta 1993 ja politbyroon jäsenenä vuodesta 1998, kunnes vetäytyi eläkkeelle kaikista tehtävistään vuonna 2003. Hän julkaisi samana vuonna muistelmansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinan ulkoministerit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Hidilyn Diaz

Hidilyn Diaz (s. 20. helmikuuta 1991) on filippiiniläinen painonnostaja ja olympiavoittaja. Diaz saavutti Tokion olympialaisissa 2021 kultaa alle 55-kiloisissa yhteistuloksella 224 kg. Se on Filippiinien historian ensimmäinen olympiakulta. == Lähteet == Luokka:Filippiiniläiset painonnostajat Luokka:Filippiiniläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt