EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nokia X10

Nokia X10 on HMD Globalin 8. huhtikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Suomessa se tuli ennakkotilattavaksi 4. kesäkuuta ja myyntiin 15. kesäkuuta 299 euron suositushinnalla. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,67 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia neljä tai kuusi gigatavua. Suomessa puhelimesta tuli myyntiin versio, jossa on 64 gigatavua tallennustilaa ja kuusi gigatavua keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 470 milliampeerituntia ja se tukee 18 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä on Android 11. Puhelimelle on luvattu kolme vuotta järjestelmäpäivityksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nokia X10 Nokian sivuilla X10 X10 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2021 matkapuhelimet
Haudantakaisia

Haudantakaisia on Markku Sadelehdon toimittama ja Kustannus Oy Jalavan vuonna 1994 julkaisema novelliantologia, joka sisältää kymmenen alun perin englanninkielistä kauhutarinaa vuosilta 1872-1924. Kokoelma sisältää tarinoita H.P. Lovecraftin esseessään Yliluonnollinen kauhu kirjallisuudessa kehumilta kirjailijoilta sekä Lovecraftilta itseltään. == Sisältö == * Robert Louis Stevenson: Ruumiinryöstäjä (The Body Snatcher, 1884) * Arthur Machen: Kertomus valkoisesta pulverista (The Novel of the White Powder, 1895) * J. Sheridan Le Fanu: Carmilla (Carmilla, 1872) * Charlotte Perkins Gilman: Keltainen seinäpaperi (The Yellow Wall Paper, 1899) * Robert W. Chambers: Keltainen merkki (The Yellow Sign, 1895) * E. F. Benson: Tornihuone (The Room in the Tower, 1912) * Bram Stoker: Rottien hautajaiset (The Burial of the Rats, 1914) * Ambrose Bierce: Oikean jalan keskivarvas (The Middle Toe of the Right Foot, 1891) * William Hope Hodgson: Ääni yössä (The Voice in the Night, 1907) * H. P. Lovecraft: Arthur Jermyn (Arthur Jermyn (The White Ape), 1924) == Vastaanotto == Kalaksikukko-verkkolehden arviossa Marko Ikäheimo piti kirjan kohokohtana Charlotte Perkins Gilmanin novellia ”Keltainen seinäpaperi”, joka on ”niin hienosti koostettu, että yhdenkin palasen paljastaminen saattaisi pilata koko lukunautinnon. Pelkästään tämän takia kannattaa hankkia Haudantakaisia kännyihinsä.” Muut novellit ovat Ikäheimon mielestä sen verran vanhentuneita, että ”tuskin kukaan näistä enää painajaisia saa”, mutta ajankuva tekee niistä kiinnostavia. ”Ehkä olen ylitunteellinen hörhelö, mutta jotenkin minua hellyttävät novellit, joissa kauhistuttavin ihmistä kohtaava kohtalo on sielun turmeltuminen.”Ikäheimo, Marko: Haudantakaisia. Kalaksikukko 8.4.1997. Viitattu 7.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haudantakaisia Risingshadow-sivustolla Luokka:Markku Sadelehdon toimittamat kirjat Luokka:Suomalaiset kauhunovellikokoelmat Luokka:Vuoden 1994 kirjat
Carl Carlsson Rennerfelt

Carl Carlsson Rennerfelt (1620 Immola, Nummi – 1696 Immola, Nummi) oli Ruotsin valtakunnan aikaan Suomen alueella palvellut everstiluutnantti. Rennerfelt tunnettiin alun perin nimellä Remainen, kunnes Kuningatar Kristiina aateloi Rennerfeltin vuonna 1652 palkintona sotasaavutuksistaan. Rennerfelt omisti Nummella nykyisen Lohjan alueella sijaitsevan Immolan eli Yli-Immolan tilan, joka toimi Uudenmaan Rakuunarykmentin ratsutilana numero 32. == Elämäkerta == Carl Carlsson Remainen syntyi Immolan tilalla Nummella vuonna 1620. Remainen aateloitiin nimellä Rennerfelt vuonna 1652. Rennerfelt oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen puoliso oli Someron Hirsjärven kartanon tytär Hebla Munck af Sommarnäs. Pari avioitui 1647, mutta avioliitto päättyi Munck af Sommarnäsin kuoltua 1649. Toisiin naimisiin Rennerfelt meni vuonna 1653 Vihdin Olkkalan kartanon tyttären Anna Ekestubben kanssa. Tämä avioliitto päättyi Ekestubben kuoltua vuonna 1669. Kolmas avioliitto solmittiin Rennerfeltin ja Karjalohjan Luskalan tyttären Katarina Elisabet Schmiedefeltin kanssa. Schmiedefelt kuoli 1693. Rennerfelt kohosi furiiriksi vuonna 1641 ja hän otti osaa Breitenfeldin toiseen taisteluun Saksassa vuonna 1642. Tanskan sodassa vuonna 1643 Rennerfelt toimi majoitusmestarina. Vuonna 1677 Rennerfelt kohosi everstiluutnantiksi. C. C. Rennerfelt omisti Nummella Immolan eli Yli-Immolan tilan ja tämän lisäksi hänen omistuksiin kuului myös Vihdissä Kivelän ja Vanhalan tilat, sekä avioliiton kautta Someron Harjun kartano. Vuonna 1666 Rennerfelt palkittiin uskollisesta palveluksestaan läänityksellä, joka käsitti kaksi tilaa Nousiaisissa ja kaksi tilaa Lohjalla. Rennerfelt lahjoitti Nummen vanhaan kirkkoon kattokruunun vuonna 1650 ja saarnastuolin vuonna 1660. Nämä esineet ovat sittemmin siirretty vuonna 1822 valmistuneeseen Nummen kivikirkkoon. Rennerfelt suvun sukuhauta sijaitsi Lohjan Pyhän Laurin kirkon lattian alla. Paikalla on vielä nähtävissä Immolan Rennerfeltien hautakivi alttarin eteläpuolella. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1620 syntyneet Luokka:Vuonna 1696 kuolleet Luokka:Nummi (Lohja)
Good 4 U

Good 4 U (tyyliteltynä good 4 u) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Olivia Rodrigon kappale, joka julkaistiin 14. toukokuuta 2021 Geffenin ja Interscope Recordsin välityksellä. Kappaleen sanat on kirjoittanut Rodrigo ja kappaleen on tuottanut Dan Nigro. Kappale on kolmas single Sour-albumilta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset Luokka:Yhdysvaltalaiset pop rock -kappaleet Luokka:Olivia Rodrigon kappaleet
Lohjan pääkirjasto

Lohjan pääkirjasto (ruots. Lojo huvudbibliotek) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva Lohjan kaupungin pääkirjasto. Kirjastorakennus on valmistunut vuonna 2005 ja se on ollut mukana muun muassa Suomen arkkitehtuuriviikoilla, sekä Venetsian aerkkitehtuuribiennaalin näyttelyssä vuonna 2018. == Arkkitehtuuri == Kirjasto on julkisivuiltaan punatiilinen ja sen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Lahdelma. Kirjasto on kahdessa kerroksessa ja se on laajuudeltaan yhteensä 2 700 m². Kirjastotilojen lisäksi Lohjan pääkirjastosta löytyy kahvila, sekä Linderinsali, joka on muun muassa Lohjan museon käytössä näyttelytilana. Kirjaston keskeisimpiä piirteitä ovat rakennuksen katolla sijaitsevat kartiomaiset teräsrunkoiset valosiepparit, sekä Lohjan kaupungintalolle päin suunnattu lasiseinä, jonka ikkunoihin on kirjoitettu osia tunnetuista kirjoista. Rakennuksessa on yhteensä 27 kulmaa. Kirjaston kalusteissa ja sisäkatoissa on käytetty valkolakattua saarnea. Kirjaston rakentaminen maksoi 6,5 miljoonaa euroa, josta valtionosuus oli yhteensä 1,9 miljoonaa euroa. == Kirjaston historiaa == Kunnallinen kirjastotoimi alkoi Lohjalla vuonna 1886, kun Lohjankylän ompeluseura lahjoitti kirjaston Lohjalle. Kunta rahoitti kirjastoa alkoholiverorahoilla. Vuonna 1915 kirjaston toimipaikkoja oli pääkirjaston suomen- ja ruotsinkielinen osasto, Kirkonkylän kansakoulun kirjasto, Virkkalan kansakoulun kirjasto, Kirkniemen kirjasto, Saaren kirjasto, Karstun kirjasto, Hiiden kirjasto, Suittilan kirjasto, Vanhankylän kirjasto, Immulan kirjasto, Teurarin kirjasto ja Pullin kirjasto. 9\. marraskuuta 1916 Lohjan kunta päätti virallisesti perustaa kirjastolaitoksen. Kirjastolaitokseen kuului yksi kantakirjasto, joka sijaitsi kunnantalolla, sekä piirikirjastoja, jotka sijaitsivat kunkin alueen kansakoululla. Vuonna 1926 Lohjan kunta jaettiin Lohjan kauppalaan ja Lohjan maalaiskuntaan. Tuolloin myös kukin kirjasto jäi oman alueensa kunnan puolelle. === Kauppalan kirjasto === Kauppalan kirjasto toimi vuodesta 1929 Lukkarin puustellissa osoitteessa Laurinkatu 40. Oma kirjastotalo valmistui Nummentielle 1961 ja sen suunnitteli arkkitehti Olli Vahtera. Vahteran kirjasto edelsi nykyistä pääkirjastoa ja on nykyisin ammattiopisto Luksian käytössä. === Kunnan kirjasto === Kunnan kirjaston toiminta Virkkalassa käynnistyi Arvid Järnefeltin lukutuvassa, jossa Järnefelt opetti myös seudun lapsia lukemaan. Virkkalan työväentalon Tietolan valmistuttua 1907 siirtyi kirjasto sinne. Myöhemmin Järnefelt lahjoitti lainakirjaston työväentalolle. Varsinainen kunnankirjasto aloitti toimman 1910. Kunnan kirjasto hankki kirjastoauton vuonna 1963. Ensimmäinen kirjastoauto oli Reunault-merkkinen kuorma-auto. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Ilmari Lahdelman suunnittelemat rakennukset Luokka:Lohjan kulttuuri
Tyne Jokinen

Tyne (Tyyni) Emil Jokinen (25. kesäkuuta 1866 Helsinki – 17. elokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja hovineuvos. Hän oli lakkautetun Suomen kaartin viimeinen lääkäri.Ylioppilasmatrikkeli 1853–189970-vuotias. hovineuvos Tyne Jokinen, Helsingin Sanomat, 26.06.1936, nro 168, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHovineuvos Tyne Jokinen kuollut, Helsingin Sanomat, 18.08.1937, nro 220, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Uusi Suomi, 18.08.1937, nro 220, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Jokisen vanhemmat olivat ylikonduktööri Jonas Jokinen ja Sofia Wilhelmina Oxén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889, lääketieteen lisensiaatiksi 1892 sekä filosofian maisteriksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1907. Hän teki opintomatkoja Itävaltaan, Yhdysvaltoihin, Saksaan, Norjaan ja Tanskaan. Jokinen oli ylimääräisenä lääkärinä lääkintöhallituksessa 1894–1898, Suomen sotaväen päällikköhallituksen apulaislääkärinä 1899–1902 ja Suomen kaartin viimeisenä lääkärinä 1902–1906. Hän toimi myös v.t. kunnanlääkärinä Keuruulla, Ilmajoella ja Lapualla, v.t. piirilääkärinä Torniossa, Savonlinnassa ja Tyrväällä sekä v.t. pataljoonan lääkärinä Kuopiossa, Turussa, Vaasassa ja Mikkelissä. Jokinen opiskeli ja toimi kylpylälääkärinä Kaukasian kylpylaitoksissa Pjatigorskissa ja Kislovodskissa 1907–1909. Viimeiset 30 vuotta hän oli yksityislääkärinä Helsingissä. Hän toimi pitkään Suomen Punaisen Ristin tilintarkastajana.Åke Backström : Civilmilitärer vid Finlands armé 1871-1906 (Suomen armeijan sotilasvirkamiehet 1871-1906), Genos 66(1995), s. 165-179, 192 Jokinen julkaisi tutkielmia ja kirjoituksia ja keksi lääketieteellisiä kojeita, muun muassa Prostator-nimisen hieromakoneen ja Salvator-nimisen suojakoneen sukupuolitautitartuntoja vastaan. Jokinen oli naimisissa vuodesta 1898 Maria Fåhraeusin kanssa. Vaimonsa kuoltua elokuussa 1936 Jokinen lahjoitti Öölannin saarelle sijainneelle Källan seurakunnalle 5 000 kruunua Källasta kotoisin olleen vaimonsa muistorahastoksi. Rahaston korkotuloja käytettiin muun muassa seurakunnasta kotoisin olleiden varattomien koululasten avustamiseen.Suomalainen lahjoitus Ruotsiin, Ilta-Sanomat, 14.09.1936, nro 212, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Julkaisuja == * Zur Sanitätsstatistik der wehrpflichtigen Armee in Finnland während der Jahre 1881-1906, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1907 * Krig: syfilis, gonorré: bidrag. Helsingfors 1919 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lääk. ja kir. tohtori Tyne Emil Jokisen koti, Eteläesplanadi 12. Illallisella ruokasalissa vas. professori Paldrock Tartosta ja Magda ja Tyne Jokinen. Aarne Pietisen valokuva vuodelta 1932, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Lääketieteen ja kirurgian tohtori Tyne Jokinen työhuoneessaan marraskuussa 1932, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Liina Holm

Liina Holm (5. helmikuuta 1856 Oulu – 15. elokuuta 1937 Ruovesi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja muistelmakirjailija.Liina Holm, Aamulehti, 17.08.1937, nro 219, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotLiina Holm, Ruovesi, 18.08.1937, nro 33, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Holm kävi Oulussa ruotsalaisen tyttökoulun. Hän oli 17-vuotiaana kotiopettajana Kuusamossa ja ruotsinkielisenä oppi vasta siellä suomen kielen. Hän oli sitten opettajana Tornion kansakoulussa ja vuodesta 1877 Nurmeksessa Kuokkastenkosken koulussa. Vuonna 1881 Holm siirtyi Uno Cygnaeuksen kehotuksesta opettajaksi Pekkalan kartanon kouluun Ruovedelle, ja siellä hän oli opettajana aina vuoteen 1912 saakka, jolloin hän siirtyi terveyssyistä eläkkeelle. Eläkkeellä ollessaan Holm kirjoitti muistelmateoksen "Suurmiesten sukulaisia" ja sai teoksen valmiiksi ja julkaistuksi vuonna 1931, vaikka käsikirjoitus ehti yhdessä vaiheessa tuhoutua tulipalossa. Kirjassa hän kertoi sukumuistoja J. V. Snellmanista ja Elias Lönnrotista sekä heidän sukulaisistaan, jotka olivat myös Holmin sukulaisia. == Teoksia == * Suurmiesten sukulaisia: vanhoja sukumuistoja Pohjanmaalta. Gummerus 1931 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Gert Metz

Gert Metz (7. helmikuuta 1942 Mainz – 17. huhtikuuta 2021 Mainz) oli saksalainen pikajuoksija. Metz kilpaili urallaan Länsi-Saksaa edustaen. Hän voitti 1+2+3+4 kierroksen viestin sisäratojen Euroopan mestaruuden Prahassa 1967 ja 4×100 metrin viestin ulkoratojen EM-pronssia Budapestissä 1966. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Metz sijoittui 4×100 metrin viestissä kuudenneksi ja kilpaili myös sekä 100 että 200 metrillä. Metz kuoli 79-vuotiaana 17. huhtikuuta 2021https://www.allgemeine- zeitung.de/lokales/mainz/nachrichten-mainz/usc-spitzensprinter-gert-metz- gestorben_23535811.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kuorikoski (kirkonrakentajasuku)

Kuorikoski on suomalainen Kaustiselta, Keski-Pohjanmaalta lähtöisin oleva tunnettu kirkonrakentajasuku. Suvussa on ollut rakentajia neljässä peräkkäisessä sukupolvessa. Kuorikosket ovat rakentaneet kirkkoja ja tapuleita yli sataan kuntaan, noin 140 vuoden ajanjakson aikana. Maantieteellisesti tuotanto ulottuu lähes koko Suomen alueelle. Suvun kirkonrakentajien muistomerkiksi on kesällä 1939 pystytetty Ilmari Wirkkalan suunnittelema kivipaasi Kaustisen kirkon edustalle.Kuorikosken kuuluisan kirkonrakentajasuvun muistomerkki, joka paljastettiin Kaustisilla viime sunnuntaina, Helsingin Sanomat, 19.07.1939, nro 190, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu:20.07.2024 Suvun ensimmäinen kirkonrakentaja oli Matti Kuorikoski. Viimeisenä pidetään vuonna 1918 kuollutta Juho Jaakko Kuorikoskea. == Kirkonrakentajat == === Ensimmäinen sukupolvi === * Matti Kuorikoski (1741–1800) === Toinen sukupolvi === * Heikki Kuorikoski (1772–1847), Matti Kuorikosken poika === Kolmas sukupolvi === * Jaakko Kuorikoski (1807–1880), Heikki Kuorikosken poika * Matts Heikinpoika Kuorikoski (1810–1846), Heikki Kuorikosken poika * Fredrik Henrikinpoika Kuorikoski (1812–1830), Heikki Kuorikosken poika * Erkki Kuorikoski (1813–1889), Heikki Kuorikosken poika * Abraham Kuorikoski (1817–1883), Heikki Kuorikosken poika === Neljäs sukupolvi === * Lauri Heikki Kuorikoski (1830–1906), Jaakko Kuorikosken poika * Juho Jaakko Kuorikoski (1841–1918), Jaakko Kuorikosken poika * Kaarle Kuorikoski (1843–1884), Erkki Kuorikosken poika * Erkki Kustaa Kuorikoski (1844–1905), Jaakko Kuorikosken poika * Gustaf Kuorikoski (1845–1889), Erkki Kuorikosken poika == Lähteet == == Kirjallisuutta == *R. Känsälä, V. Lukkarinen, R. Träskelin: Kuorikosket - puukirkkojen mestarit. Keskipohjanmaa-säätiö 1998 ISBN 951-97331-2-4 Luokka:Suomalaiset kirkonrakentajat Luokka:Suomalaiset suvut
William Sturgeon

William Sturgeon (22. toukokuuta 1783 – 4. joulukuuta 1850), oli englantilainen sähköinsinööri. Hän kehitti ensimmäisenä sähkömagneetin, joka kykeni kannattamaan suuremman massan, kuin oman painonsa. Tämä laite johti lennättimen, sähkömoottorin ja lukuisten muiden laitteiden keksimiseen. Sturgeon oli itseoppinut tutkija ja hän käytti paljon aikaa luennoimiseen ja sähköteknisten kokeiden suorittamiseen. Vuonna 1825 hän julkaisi keksimänsä sähkömagneetin, mikä osoitti että sähkön ja magnetismin välillä oli yhteys. Magneetti oli koottu kiertämällä eristämätöntä kuparilankaa hevosenkengän muotoisen rautapalan ympärille. Rauta oli päällystetty lakalla, jolla estettiin langan oikosulku. Seitsemän unssin magneetti pystyi nostamaan yhdeksän kiloa rautaa yhden pariston virralla. Vuonna 1832 Sturgeon rakensi sähkömoottorin ja keksi kommutaattorin, joka on erottamaton osa moderneja sähkömoottoreita. Vuonna 1836 hän rakensi galvanometrin, jolla sähkövirtaa voitiin mitata. Yli viidensadan leijalla tehdyn kokeen jälkeen hän totesi, että tyynellä säällä ilmakehä on poikkeuksetta positiivisesti varautunut maapalloon nähden, ja ero kasvaa korkeuden kasvaessa. == Lähteet == Luokka:Sähkön ja elektroniikan historia Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Eric Bolling

Eric Thomas Bolling (s. 2. maaliskuuta 1963 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hän on juontanut Fox News ja Fox Business -kanavilla politiikkaan ja talouteen liittyviä ohjelmia, kuten Cashin’ In, The Five ja Fox News Specialists. Bolling sai potkut Foxilta vuonna 2017, kun häntä syytettiin sopimattomien kuvien lähettämisestä naiskollegoilleen. Hän on sittemmin pitänyt TheBlaze-kanavalla ohjelmia America ja America This Week. Bolling on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen, ja on harkinnut uraa politiikassa. == Yksityiselämä == Bolling asuu Etelä-Carolinassa ja on uskonnolliselta vakaumukseltaan katolilainen. Hänellä ja hänen vaimollaan Adriennella oli yksi poika, joka kuoli 19-vuotiaana huumeiden yliannostukseen syyskuussa 2017. == Teokset == * Wake Up America: The Nine Virtues That Made Our Nation Great—and Why We Need Them More Than Ever (2016) * The Swamp: Washington's Murky Pool of Corruption and Cronyism and How Trump Can Drain It (2017) == Aiheesta muualla == * America This Week with Eric Bolling WJLA- TV:ssä * America with Eric Bolling CRTV:ssä == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Konservatismi Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit
Roland Thöni

Roland Thöni (, 17. tammikuuta 1951 Trafoi, Stilfs – 4. huhtikuuta 2021 Bolzano) oli italialainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Thöni voitti pujottelussa olympiapronssia Sapporossa 1972. Hän kilpaili myös suurpujottelussa sijoittuen 27:nneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 Thöni sijoittui syöksylaskussa 14:nneksi. Thönin serkku Gustav Thöni oli alppihiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Thöni kuoli Bolzanossa 70-vuotiaana 4. huhtikuuta 2021.https://www.repubblica.it/sport/sci/2021/04/04/news/morto_rolando_thoeni-295098999/Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Louis-François-Clement Breguet

Louis-François-Clement Breguet (1804–1883) oli ranskalainen kelloseppä ja fyysikko. Hän alkoi nuorena työskennellä perheensä kelloseppänä perheensä kelloliikkeessä, jonka päävastuun hän myöhemmin peri. Vuoden 1830 jälkeen Breguet keskittyi sähkölaitteiden, erityisesti mittauslaitteiden, valmistamiseen. Hänen ensimmäiset sähkökellonsa ovat vuodelta 1839. Vuonna 1840 hän suunnitteli lämpömittarin, joka rekisteröi lämpötilan sähköisesti. Hänen suunnittelemansa mittari mittasi Venäjän Kazanissa -42 °C lämpötilan. Vuonna 1843 hän loi laitteen valon nopeuden mittaamiseksi. Laitteessa oli pyörivä peili, joka pyöri 9000 kertaa sekunnissa. == Lähteet == Luokka:Sähkön ja elektroniikan historia Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Kristana Esperantista Ligo Internacia

La Kristana Esperantista Ligo Internacia (KELI) on esperantoa käyttävien protestanttien järjestö. Se ei ole Esperanton maailmanliiton jäsen mutta tekee yhteistyötä UEA:n kanssa. Järjestö perustettiin vuonna 1911 Antverpenin esperantokongressin aikana. KELI pyrkii saamaan jäseniä eri protestanttisista yhteisöistä kuten luterilaisuudesta, kalvinismista, metodisteista ja baptisteista, mutta jäseninä on myös katolilaisia ja ortodokseja. KELI:n tavoitteena on saada aikaan yhteistyötä erilaisten maiden kristittyjen välille ja esperanton avulla levittää sanomaa Kristuksesta. == Aiheesta muualla == * http://keli.chez.com Luokka:Protestanttiset järjestöt
Saila Ruuth

Saila Ruuth (s. 28. joulukuuta 1981) on suomalainen vasemmistolainen poliittinen toimitsija ja vuodesta 2019 Suomen sosiaali- ja terveysministerin valtiosihteeri. Saila Ruuth nimitettiin valtiosihteeriksi kesäkuussa 2019. Ennen tätä hän on toiminut muun muassa Teollisuusliiton sosiaali- ja työympäristöasiantuntijana, Puuliiton tasa-arvo- ja sosiaalisihteerinä sekä opetus- ja kulttuuriministeriössä arviointi- ja avustustoimikunnan pääsihteerinä. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa eläkevakuutusyhtiö Ilmarisessa sekä kansanedustajan avustajana. Vasemmistoliittoon kuuluva Saila Ruuth toimi vuosina 2010–2019 puolueen naisjärjestön Vasemmistonaisten puheenjohtajana. Vuoden 2013 puoluekokouksessa Saila Ruuth pyrki puolueensa puoluesihteeriksi muttei tullut valituksi. Koulutukseltaan Saila Ruuth on valtiotieteiden maisteri. Porvoossa kasvanut Saila Ruuth on muun muassa Vasemmistoliiton puoluesihteerinä vuosina 2001–2007 toimineen Aulis Ruuthin tytär. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Karas

Anton Karas (7. heinäkuuta 1906 Wien – 10. tammikuuta 1985 Wien)Peter Payer: Anton Karas (1906–1985) Peter Payerin kotisivu 2006. Viitattu 21.6.2021. oli itävaltalainen sitransoittaja ja säveltäjä. Hänet tunnetaan elokuvan Kolmas mies (1949) musiikin säveltäjänä ja esittäjänä. Elokuva lisäsi kiinnostusta sitramusiikkiin monissa maissa, joissa soitin oli aiemmin ollut melko tuntematon. ==Elämä ja ura== Karas syntyi Wienissä työläisperheeseen.Bruce Eder: Anton Karas: Biography Allmusic. Viitattu 20.6.2021. Hän aloitti sitransoiton 12-vuotiaana ja elätti itsensä 17-vuotiaasta alkaen soittamalla sitraa Wienin kapakoissa.Biography Antonkaras.at. Viitattu 21.6.2021. Hän kävi vuosina 1920–1924 iltatunneilla Wienin Pollux-musiikkikoulussa ja opiskeli vuosina 1924–1928 harmoniaa Wienin musiikkiakatemiassa. Tänä aikana hän esiintyi toisinaan tunnetun sitransoittajan Adolf Schneerin kanssa. Toisen maailmansodan aikana Karas palveli Saksan armeijassa. Wieniin sijoittuva brittiläinen elokuva Kolmas mies teki vähävaraisesta muusikosta kansainvälisen kuuluisuuden. Elokuvan kuvausten aikana syksyllä 1948 ohjaaja Carol Reed kuuli sattumalta Karasin sitra-esityksen wieniläisessä heuriger-viinituvassa ja päätti palkata tämän elokuvan säveltäjäksi. Karas, joka ei osannut englantia eikä ollut koskaan käynyt ulkomailla, kutsuttiin kolmeksi kuukaudeksi Lontooseen sävellystyöhön. Musiikki äänitettiin Reedin asunnossa Karasin soittaessa itse sitraa. Elokuvan musiikillinen pääteema ”The Third Man Theme” (tunnetaan myös nimellä ”Harry Lime Theme”) perustuu Karasin jo 20 vuotta aiemmin säveltämään kappaleeseen. Se julkaistiin elokuvan ensi-illan jälkeen myös singlenä, joka kohosi myyntilistojen kärkeen Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Kolmas mies -elokuvan on sanottu tehneen sitran tutuksi lukemattomille ihmisille, sillä soitin oli sitä ennen ollut huonosti tunnettu Keski-Euroopan ulkopuolella. Levy- ja nuottimyynnistä saatujen tulojen ansiosta Karas saattoi luopua kapakoissa esiintymisestä, ja vuonna 1953 hän osti itselleen Wienistä oman heuriger-viinituvan, jolle antoi nimeksi Weinschenke Zum Dritten Mann. Karas kävi konserttikiertueilla eri maissa ja esiintyi jopa kuninkaallisille. Hän levytti myös lisää sitramusiikkia. Karasille myönnettiin vuonna 1976 Wienin kaupungin kultainen ansiomitali. Hänet on haudattu Sieveringin hautausmaalle Wieniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karas, Anton Oesterreichisches Musiklexikon online Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Sandwich

Sandwich on kaksikerroksinen kylmä voileipä, jossa leipäviipaleiden välissä on voita, lihaa tai muita täytteitä.Iso sivistyssanakirja, WSOY 2008 Sandwich on nimetty oletetun keksijänsä, neljännen Sandwichin jaarlin John Montagun (1718–1792) mukaan.Ruokatieto, Uutisarkisto: Voileipä syntyi himopelaajan evääksi Kasinoensimmäisiä, Vau: Sandwich-voileivän synty What’s Cooking America, Food History: Sandwich History BBC, News, UK, England, Regions, London & South East, Kent: Sandwich celebrates 250th anniversary of the sandwich Amerikkalainen talousjulkaisu The Wall Street Journal on kuvannut sitä Britannian "suurimmaksi panokseksi gastronomiaan".Independent, News: BLT: British, lousy and tasteless == Lähteet == Luokka:Leivät
Antti-Jussi Juntunen

Antti-Jussi Juntunen (s. 6. huhtikuuta 1999 Korso, Vantaa) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili Tartu 24 -joukkueessa vuonna 2020. Kaudeksi 2021 hänen joukkueekseen tuli Ampler Development Team ja 2022 ABLOC CT. Suomessa ajettavissa kilpailuissa Juntunen edustaa Akilles Green Teamia. Juntunen voitti maantiepyöräilyn Suomen-mestaruuden vuonna 2020. Samana vuonna hän voitti myös cyclocrossin Suomen-mestaruuden. Hän voitti maantiejon Suomen- mestaruuden myös 2023. ==Saavutuksia== ;2016 :20px Aika-ajon junioreiden Suomen-mestaruus ;2019 :20px Maantieajon alle 23-v. Suomen-mestaruus ;2020 :20px Maantieajon Suomen-mestaruus ja alle 23-v. mestaruus ;2021 : Viron ympäriajo, nuorten kilpailun voitto :20px Maantieajon alle 23-v. Suomen- mestaruus :Dookoła Mazowsza, 4. etapin voitto ;2023 :20px Maantieajon Suomen- mestaruus :Sibiu Cycling Tour, mäkikirikilpailun voitto ==Muuta== Antti-Jussi Juntunen pelasi jääkiekkoa 16-vuotiaaksi asti, jonka jälkeen hän keskittyi vain pyöräilyyn. Aluksi hän ajoi maastopyöräilyä, mutta vaihtoi myöhemmin maantiepyöräilyyn. Juntusen kasvattiseura on Korson Kaiku. Keväällä 2020 Juntunen valmistui virolaisesta urheilulukiosta Otepäässä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Maantiepyöräilyn Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokia X20

Nokia X20 on HMD Globalin 8. huhtikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Se tuli Suomessa myyntiin 3. toukokuuta 2021 399 euron suositushinnalla. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,67 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja keskusmuistia on valittavana kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa puhelimesta tuli myyntiin versio, jossa on 128 gigatavua tallennustilaa ja kahdeksan gigatavua keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 470 milliampeerituntia ja se tukee 18 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä on Android 11. Puhelimelle on luvattu kolme vuotta järjestelmäpäivityksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nokia X20 Nokian sivuilla X20 X20 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2021 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Kuunteluväsymys

Kuunteluväsymys tarkoittaa kuuntelemiseen liittyvää uupumista jutellessa verkossa ystävien, työtovereiden kanssa tai musiikkia kuunnellessa. Taukojen pitäminen voi auttaa. Jos kuunneltava musiikki tai muu tallenne on sinänsä kunnossa, kuunteluväsymys voi aiheutua puutteista toistolaitteiston tai sen osan kuten kaiuttimien laadussa. ==Katso myös== *Etätyö == Lähteet == Luokka:Etätyö Luokka:Työterveys Luokka:Äänentoisto
Bengt Göransson

Bengt Gunnar Ingemar Göransson (25. heinäkuuta 1932 Tukholma – 16. kesäkuuta 2021 Tukholma) oli ruotsalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Hän oli kulttuuriministeri (1982–1991), peruskoulutusministeri (1982–1989) ja koulutus- ja tiedeministeri (1989–1991). Hän oli Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1985–1991.Tidigare kulturministern Bengt Göransson är död. Sveriges Television. Göransson kuoli 88-vuotiaana kesäkuussa 2021. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Karl Max Werner Schulman

Karl Max Werner (Verner) Schulman (2. tammikuuta 1869 Hauho – 1. syyskuuta 1901) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Schulman Karl Max Verner Viitattu 21.6.2021. Schulmanin vanhemmat olivat majuri Karl Leonard Schulman ja Lovisa Heliodora Forsman. Hämeenlinnan lyseosta ylioppilaaksi tullut Schulman suoritti kameraalitutkinnon 1890 ja toimi revisiokonttorin toisena reviisorina vuodesta 1897 ja vuoden 1900 lopusta lääkintöhallituksen v.t. reviisorina, oltuaan sitä ennen senaatin ylimääräinen kopisti. Hän hukkui purjehdusretkellä Pellingin ulkopuolella kahden muun henkilön kanssa, yksi pelastui. Schulman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1897 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1897. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1897, s. 1699-1707.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, s. 1117-1125. Schulmanin veljiä olivat yliopettaja Otto Karl Hjalmar Schulman (k. 1934) ja arkkitehti Allan Schulman (k. 1937).Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Leonard Schulman. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 21.6.2020. == Lähteet == Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Gustaf Emil Alfons Spåre

Gustaf Emil Alfons Spåre (12. maaliskuuta 1858 Helsinki – 20. tammikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Spåre Gustaf Emil Alfons Viitattu 21.6.2021. Spåren vanhemmat olivat kollegiasessori Gustaf Adolf Spåre ja Emilia Natalia von Knorring ja puoliso vuodesta 1890 Anna Maria Charlotta Rönquist. Helsingissä ylioppilaaksi tullut Spåre toimi liikemiehenä ja teollisuudenharjoittajana. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899 ja 1900.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, s. 1117-1125. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Mario Luzi

Mario Luzi (1914 Sesto Fiorentino, Italia – 2005 Firenze, ItaliaLuzi, Mario, BnF 13.7.2017, viitattu 21.6.2021 ) oli italialainen runoilija ja esseisti. Hermetismiä edustava esikoisrunokokoelma La barca ilmestyi 1935. Toisen maailmansodan jälkeen hän ilmentää runoissaan myötäelävää suhtautumista ihmisen kärsimyksiin, ja tuotannon lopulla runot lähenevät proosaa ja aiheina ovat esimerkiksi vieraantuminen ja kuolema. Kristillisyys leimaa koko tuotantoa. ==Suomennetut runot== ;LähdeMario Luzi, Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 17.5.2021, viitattu 21.6.2021 * Aamusoitto, herääminen (Diana, risveglio), suom. Aale Tynni, teoksissa: Italian runoutta 1900-luvulta: 33 runoilijaa – 120 runoa, toim. Pieraccini, Rolando, Helsinki: Lauttasaari Press 2004 ISBN 951-97511-7-3 ja Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa , toim. Aale Tynni, WSOY 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8 * Pisan nainen (Donna in Pisa), suom. Hannimari Heino, Italian runoutta 1900-luvulta: 33 runoilijaa – 120 runoa * Tämä aukea taivas, suom. Hannimari Heino, Italian runoutta 1900-luvulta: 33 runoilijaa – 120 runoa Runoja antologiassa: Miten paljon teistä täältä näkyy: italialaista nykyrunoutta 1960–2000, toim. ja Luzin runot suomentanut Hannimari Heino, Helsinki: Nihil Interit 2006 ISBN 952-9886-22-5 * Auctor, kokoelmasta Frasi e incisi di un canto salutare (Erään ylistyslaulun lauseita ja kaiverruksia), 1990 * Elämään sitoutunutta elämää (Vita fedele alla vita), kokoelmasta Su fondamenti invisibili (Näkymättömistä perustuksista), 1971 * Ensin multaista maata, kokoelmasta Per il battesimo dei nostri frammenti (Katkelmiemme kasteeksi), 1985 * Huhtikuu-rakkaus (Aprile-amore), kokoelmasta Primizie del deserto (Aavikon varhaissato), 1952 * Itku joka kuului itkuna, kokoelmasta Per il battesimo dei nostri frammenti (Katkelmiemme kasteeksi), 1985 * Kuka avaa sanoissa, kokoelmasta Sotto specie umana, 1999 * Kuka sanoo sanaa, kokoelmasta Per il battesimo dei nostri frammenti (Katkelmiemme kasteeksi), 1985 * Liikkuu seiniä viistäen (S'avvia tra i muri, è preda della luce), kokoelmasta Primizie del deserto (Aavikon varhaissato), 1952 * Ménage (Ménage), kokoelmasta Nel Magma (Magmassa), 1963 * Minuksi pelkistetty?, kokoelmasta Al fuoco della controversia (Ristitulessa), 1978 * On, oleminen, (E', l'essere) kokoelmasta Viaggio terrestre e celeste di Simone Martini (Simone Martinin maallinen ja taivaallinen matka), 1994 * Sairaaloiden välimailla (Tra le cliniche), kokoelmasta Nel Magma (Magmassa), 1963. * Vaan missä, kokoelmasta Nel Magma (Magmassa), 1963 * Vastassa sateinen Umbria, kokoelmasta Per il battesimo dei nostri frammenti (Katkelmiemme kasteeksi), 1985 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Italialaiset esseistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Savonrannan kirjasto

Savonrannan kirjasto on itäsavolaisen Savonlinnan kaupungin Savonrannan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on Savonlinnan kaupunginkirjaston Savonrannan pitäjän lähikirjasto ja osa Lumme- kirjastokimppaa. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme- kirjastojen palveluja. Savonrannan kirjaston tiloissa toimii myös Savonlinnan yhteispalvelupiste. Kirjasto sijaitsee Savonrannan peruskoulun yhteydessä. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Savonlinnan kulttuuri Luokka:Savonranta
Fredrik Hjalmar Stackelberg

Fredrik Hjalmar Stackelberg (31. lokakuuta 1866 Lappi – 20. joulukuuta 1928 Turku) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja liike- ja valtiopäivämies.Geni: Fredrik Hjalmar von Stackelberg Viitattu 21.6.2021. Stackelbergin vanhemmat olivat Bernt Fredrik Carl Emil Stackelberg ja Christina Eufrosyne Rosell ja puolisot Maria Mallén, kenraali Reinhold William Mallénin tytär, ja Sigrid Maria Sofia Gustafsson. Stackelberg kävi Turussa ruotsinkielisen teknillisen reaalikoulun ja toimi maanviljelijänä ja liikemiehenä. Hän omisti Ojakkalan tilan Vihdissä vuoteen 1899 ja piti sitten agentuuri- ja muuta liikealan toimistoa Hämeenlinnassa vuodesta 1900 ja Tampereella vuodesta 1904. Uudenmaan Hippoksen konsulentti hän oli vuodesta 1906 ja sitten liikemies. Eversti, vapaaherra Reinhold Stackelberg oli Fredrik Hjalmar Stackelbergin poika ja vapaaherra, valtiopäivämies Fredrik Magnus Stackelberg hänen veljensä.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Stackelberg nr 192, TAB64 Viitattu 21.6.2021. Stackelberg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, s. 1117-1125. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Keltakurkkuvarpunen

Keltakurkkuvarpunen (Gymnoris pyrgita) on varpusten (Passeridae) heimoon ja pensaikkovarpusten (Gymnoris) sukuun kuuluva lintulaji. == Koko ja ulkonäkö == Keltakurkkuvarpunen voi kasvaa noin 15 senttimetrin mittaiseksi. Laji on väritykseltään vaalean harmaanruskea. Kurkun kohdalla on tyypillisesti keltainen täplä. Ennen sukukypsyyttä keltakurkkuvarpunen on täysikasvuista ruskeampi ja sen silmän yläpuoli on kellanruskea. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. == Levinneisyys ja elinympäristö == Keltakurkkuvarpusta tavataan laajalti Afrikan sarven valtioista sekä laikuittaisesti Sahelin alueelta. Laji ei ole muuttolintu. Sen elinympäristöä ovat metsät, savannit ja ruohomaat. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee keltakurkkuvarpusen elinvoimaiseksi lajiksi. == Lähteet == Luokka:Varpuset
Ezgjan Alioski

Ezgjan Alioski (s. 12. helmikuuta 1992 Prilep) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa seuratasolla Englannin Valioliigassa pelaavaa Leeds Unitedia. Aiemmin hän on pelannut Sveitsissä kesään 2017 saakka ja edustanut Young Boysin nuorisojoukkueita, Schaffhausenia sekä Luganoa. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Sveitsin Superliigassa 50 ottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia, Englannin Valioliigassa 36 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja toisella sarjatasolla yhteensä yli 200 ottelua. Alioski pelasi Pohjois-Makedonian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Pohjois-Makedonian A-maajoukkueessa lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Walesia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän teki maalin toisessa alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan. Hän on kesäkuun 20. päivään 2021 mennessä pelannut 45 maaottelua, joista 44 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. == Lähteet == Luokka:Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bahamanturpiaali

Bahamanturpiaali (Icterus northropi) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Bahamalta. Aiemmin sitä pidettiin hispaniolanturpiaalin (Icterus dominicenis) alalajina. ==Koko ja ulkonäkö== Bahamanturpiaali voi kasvaa 20-22 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Bahamanturpiaalikoiras on musta päästään, rinnastaan ja selästään ja selässä on vihertävä tai ruskehtava vivahde. Siipien olkapäät, yläperä ja vatsa ovat väriltään keltaiset. Naaras muistuttaa muuten koiraslintua, mutta on ruskehtavampi. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Bahamanturpiaalia tavataan vain Androsin saarelta Bahamalta. Aiemmin lintu on elänyt myös Abacolla. Lajin elinympäristöä ovat kookospalmumetsät, mutta sitä tavataan myös pihoista, puutarhoista, mäntymetsistä ja metsien reunamailta. Bahamanturpiaali liikkuu pareittain ja sen ravintoa ovat hyönteiset, hedelmät ja kuikkien mesi. Bahamanturpiaali pesii touko-kesäkuussa. Pesä rakennetaan palmu- tai mäntymetsiin ja naaras munii 3 sinertävää munaa. Bahamanturpiaali luokitellaan erittäin uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan 2 400-8 400 täysikasvuista yksilöä. Suurimmat uhat kannalle ovat pesissä loisiva hohtoturpiaali ja kookosmetsiä hävittävä bakteeritauti. Lisäksi bahamanturpiaalia saalistavat vieraslajit kuten kissat ja rotat. ==Lähteet== Luokka:Turpiaalit Luokka:Uhanalaiset linnut
Earl King

Earl King (oikealta nimeltään Earl Silas Johnson IV, 7. helmikuuta 1934 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 2003 New Orleans, Lousiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. Vaikka Kingistä ei ikinä tullut varsinaista supertähteä, häntä pidetään yhtenä neworleansilaisen R&B;:n suurista nimistä, jonka kirjoittamia lauluja ovat hänen itsensä lisäksi levyttäneet muun muassa Jimi Hendrix, Fats Domino, Dr. John, Professor Longhair, The Meters ja Stevie Ray Vaughan. == Elämä ja ura == King lauloi jo nuorena gospelkuorossa New Orleansissa. Sitten hän innostui paikallisesta R&B-; ja blues-musiikista ja alkoi soittaa kitaraa suurimpana esikuvanaan Guitar Sliminä paremmin tunnettu muusikko Eddie Jones. King aloitti levytysuransa vuonna 1953 ja sai ensimmäisen paikallisen R&B-hittins;ä "A Mother's Love" seuraavana vuonna. 1950-luvun loppupuoliskolla hän levytti Ace-levymerkille, jolla hän toimi myös studiokitaristina ja tuottajana. Hänen tärkeä yhteistyökumppaninsa alkuaikoina oli pianisti Huey "Piano" Smith, jonka soitto on oleellisessa roolissa esimerkiksi yhdellä Kingin isoimmista hiteistä "Those Lonely, Lonely Nights" (1955). King siirtyi 1960-luvun alussa Imperial-levymerkille, jolla hän työskenteli muun muassa Dave Bartholomew'n kanssa. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan näiltä ajoilta ovat esimerkiksi "Trick Bag" (1962) ja eritoten "Come On" (1960, tunnettu myös nimellä "Let The Good Times Roll"), josta Jimi Hendrix teki version Electric Ladyland -levylleen vuonna 1968. King kirjoitti myös Lee Dorseylle listoille nousseen kappaleen "Do-Re-Mi" (1962) ja Professor Longhairille etenkin New Orleansissa klassikon asemassa olevan laulun "Big Chief", jonka alkuperäislevytyksessä vuonna 1964 hän vastasi kappaleen sekä laulu- että vihellysosuudesta. King keskittyi 1970-luvulla lähinnä laulujen kirjoittamiseen, kun taas konsertti- ja levytysrintamalla oli hiljaisempaa; levytyksistä mainittavin oli ehkä Allen Toussaintin tuottama single "Street Parade" ja samanniminen albumi vuodelta 1972 (tosin albumi julkaistiin laajalti vasta kymmenen vuotta myöhemmin). Aktiivisempi vaihe Kingin uralla alkoi uudestaan 1980-luvulla, ja hän julkaisi vielä kolme studioalbumia sekä jatkoi esiintymistä lähes kuolemaansa saakka. Earl King kuoli 69-vuotiaana diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin keväällä 2003. == Diskografia == === Albumit === * That Good ~~Old~~ New New Orleans Rock 'n Roll (1977) * Street Parade (1982; levytetty 1972) * Glazed (1986; Roomful of Blues -yhtyeen kanssa) * Sexual Telepathy (1990) * Hard River to Cross (1993) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Savonlinnan pääkirjasto

Savonlinnan pääkirjasto Joeli on itäsavolaisen Savonlinnan kaupunginkirjaston pääkirjasto. Kirjasto kuuluu Lumme-kirjastokimppaan. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja. Kirjailija Joel Lehtosen mukaan Joeliksi nimetty pääkirjastorakennuksen arkkitehtuurisuunnittelusta vastasi arkkitehtuuritoimisto Heikkinen-Komonen Oy pääsuunnittelijana arkkitehti Markku Puumala. Rakennus valmistui ja otettiin käyttöön vuonna 2013. Kirjaston kahdella julkisivulla on graafikko- kuvataiteilija Aimo Katajamäen suunnittelema suuri, metalliverkkoon toteutettu, Savonlinnaan liittyvillä kuva-aiheilla varustettu sommitelma Savo- teksteineen. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat
Moše Hajjim Luzzatto

Moše Hajjim (Chaim) Luzzatto (1707 Padova – 1746 Palestiina) oli italialaissyntyinen juutalainen kirjailija ja rabbi. Hän laati heprealaisen retoriikan oppikirjan ja kirjoitti esittämänsä mukaisia opettavaisia romanttisia allegorisia näytelmiä, joiden esikuvia olivat italialaiset rakkauskertomukset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Juutalaiset kirjailijat Luokka:Rabbit Luokka:Vuonna 1707 syntyneet Luokka:Vuonna 1746 kuolleet
Delhi-6

Delhi-6 on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Rakesh Omprakash Mehra. Elokuvan pääosassa Abhishek Bachchan on ulkointialainen, joka saapuu Intiaan sairaan isoäitinsä kanssa ja alkaa löytää juurensa ennen kuin hän joutuu uskonnolliseen kiistaan, johon liittyy salaperäinen apinankaltainen hyökkääjä. Muissa pääosissa ovat Sonam Kapoor, Aditi Rao Hydari, Waheeda Rehman, Rishi Kapoor, Supriya Pathak, Atul Kulkarni, Pavan Malhotra, Deepak Dobriyal, Divya Dutta, Vijay Raaz ja Om Puri. Numero 6 viittaa Old Delhin Chandni Chowkin alueen posti-indeksinumeron (PIN) 110006 lyhennettyyn muotoon. Se on Mehran kolmas elokuva Aksin ja Rang De Basantin jälkeen. Elokuvan soundtrackin on säveltänyt A. R. Rahman. Dubain elokuvajuhlien sekä Museum of Modern Artin kansainvälisten ensi-iltojen jälkeen elokuva julkaistiin 20. helmikuuta 2009. Kaupallisesta epäonnistumisesta huolimatta se voitti parhaan kansallista integraatiota käsittelevän elokuvan Nargis Dutt -palkinnon sekä parhaan lavastuksen palkinnon 57. National Film Awards -palkintogaalassa. National Film Awards -palkintolautakunnalle toimitetussa versiossa oli Mehran suosima vaihtoehtoinen loppu, jota ei ollut saatavilla suurelle yleisölle ja joka näytettiin vain rajoitetussa viikon teatterijulkaisussa sekä Venetsian elokuvajuhlilla. Elokuva on vuosien varrella tullut tunnetuksi soundtrackistaan. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Super Bowl XXXIV

Super Bowl XXXIV oli järjestyksessään 34. Super Bowl ja NFL-kauden 1999 päätösottelu. Ottelu pelattiin Georgia Domella, Atlantassa. Ottelussa kohtasivat NFC:n voittajajoukkue St. Louis Rams ja AFC:n voittajajoukkue Tennessee Titans. Rams voitti ottelun lukemin 23-16. Ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ramsin pelinrakentaja Kurt Warner, jolle palkinto oli ensimmäinen. ==Joukkueiden Tiet Super Bowliin== ===St. Louis Rams=== Rams voitti runkosarjassa NFC West -divisioonan ja samalla koko NFC:n voitettuaan yhteensä kolmetoista ottelua. Konferenssin voitto takasi sen, että Rams pääsi pudotuspeleissä suoraan toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Rams voitti Minnesota Vikingsin 49-37. NFC:n mestaruusottelussa Rams kohtasi Tampa Bay Buccaneersin. Rams voitti ottelun lukemin 11-6 ja eteni Super Bowliin. ===Tennessee Titans=== Titans oli runkosarjassa toisena AFC Central -divisioonassa. He voittivat yhteensä kolmetoista ottelua. Titans oli NFC:n kolmanneksi paras joukkue. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Titans kohtasi Buffalo Billsin. Titans otti 22-16 voiton. Toisella kierroksella vastaan asettui Indianapolis Colts. Titans voitti heidät lukemin 19-16. AFC:n mestaruusottelussa vastaan asettui konferenssimestari Jacksonville Jaguars. Titans otti vierasvoiton lukemin 14-33. Se oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainut kerta kun Titans eteni Super Bowliin. ==Lähteet== * Super Bowl 34 Luokka:Vuoden 2000 urheilu Super Bowl 34