EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Slag (Transformers)

Slag on Transformers-universumissa esiintyvä Dinobotti. Videopelistä Transformers: Fall of Cybertron alkaen hahmon nimenä on ollut Slug. ==The Transformers== ===Animaatiosarja=== Alkuperäisessä animaatiosarjassa Slag oli Grimlockin ja Sludgen ohella yksi Autobottien Wheeljack ja Ratchet luomista kolmesta alkuperäisestä Dinobotista.The Transformers 1. kauden jakso 8, "S.O.S. Dinobots" Slag muuntautuu Triceratopsiksi. ==Transformers: Animated== Sarjassa Transformers: Animated Slag ei esiintynyt. Sen sijaan Triceratopsiksi muuntautuvan Dinobotin nimi oli Snarl. Mutta kun Constructicon Scrapper oli antanut Snarlille tämän nimen, hän sanoi harkinneensa tälle aluksi nimeä Slag.Transformers: Animated 3. kauden jakso 9, "Human Error, Part 2" ==Transformers: Fall of Cybertron== Videopelissä Transformers: Fall of Cybertron Slagin nimi muutettiin Slugiksi, koska sanaa "Slag" pidettiin joissain kielissä halventavana. Nimi säilytettiin vastedes sellaisenaan myöhemmissäkin Transformers-jatkumoissa. Slug oli muiden Dinobottien tavoin alun perin Salamannopean Iskukoalition () jäsen. Hänellä ei ole kuitenkaan mahdollista pelata. ==Transformers – Tuhon aikakausi== Slug on yksi Michael Bayn ohjaamassa Transformers – Tuhon aikakausi -elokuvassa esiintyvistä Dinoboteista ja muuntautuu piikikkääksi ja petomaiseksi Triceratopsiksi. Slug oli Grimlockin, Strafen ja Scornin ohella alun perin yksi maailmankaikkeutta tutkineista legendaarisista ritareista, jotka olivat joutuneet Lockdownin vangeiksi, kunnes Optimus Prime vapautti heidät pyytääkseen näitä apuun Galvatronin pysäyttämiseksi. Grimlock ei kuitenkaan aluksi halunnut totella, joten hän haastoi Optimuksen kaksintaisteluun. Hävittyään taistelun hän ja muut Dinobotit antoivat Autobottien ratsastaa selissään. Slug otti ratsastajakseen Driftin. Kun suurin osa Galvatronin joukoista sekä Harold Attinger ja Lockdown olivat kuolleet, Optimus antoi Dinobottien elää vapaina. == Hahmoa näytelleet == Vuodet Näyttelijät Sarjat Elokuvat Konsolipelit 1984–1987 Neil Ross The Transformers The Transformers: The Movie 2012 Travis Willingham Transformers: Fall of Cybertron == Lähteet == Luokka:Autobotit
Milonoff

Milonoff on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Aamu Milonoff (s. 2000), näyttelijä, Juho Milonoffin tytär *Aleksi Milonoff (s. 1976), suomentaja ja muusikko, Pekka Milonoffin poika *Eero Milonoff (s. 1980), näyttelijä, Pekka Milonoffin poika *Juho Milonoff (s. 1974), näyttelijä, Pekka Milonoffin poika *Pekka Milonoff (oik Petr Milonoff, s. 1947), teatteri- ja elokuvaohjaaja ja näyttelijä, KOM-teatterin taiteellinen johtaja *Tuomas Milonoff (s. 1974), televisio-ohjaaja, juontaja ja matkakirjailija, Pekka Milonoffin poika
Kuhlinliitogekko

Kuhlinliitogekko eli liitogekko eli purjegekko (Gekko kuhli) on gekkojen heimoon kuuluva liskolaji, joka on sukua burmanliitogekolle. Se liikkuu öisin. == Ulkonäkö ja koko == Kuhlinliitogekon jalkojen, hännän ja kylkien reunoilla on iholäppiä. Niiden ansiosta eläin pystyy hypätä ilmaan, levittää vahvat räpylämäiset jalkansa ja litistää ruumiinsa, jolloin se tulee liitämällä alas. Se käyttää tätä liikkuessaan lyhyitä matkoja oksalta toiselle ja paetessaan saalistajaa. Väriltään laji on punaruskea. Häntä on litteä, leveä ja molemmin puolin sahalaitamainen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kuhlinliitogekkoa tavataan Malakan niemimaalla ja Indonesiassa. == Lisääntyminen == Kuhlinliitogekko munii tavallisesti kaksi munaa kerralla. == Ravinto == Laji syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. == Lähteet == Luokka:Gekot
Huvudsta

Huvudsta on kunnanosa Solnassa, Tukholman läänissä, Ruotsissa. Lähellä Tukholman puolella sijaitsevan Vasastadenin vastaista rajaa on 1600-luvulla rakennettu Karlbergin linna. Huvudstassa sijaitsevat myös Huvudstan vanha linna ja Huvudstan kartano sekä paikallisten asukkaiden suosima Huvudstabadetin ulkoilmakylpylä. Tukholman metron siniseen linjaan kuuluva Huvudstan asema otettiin käyttöön vuonna 1985. Huvudstan alueella sijaitsevat myös Västra skogenin ja Solnan rannan metroasemat. Luokka:Solna
Pihl

Pihl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alma Pihl (1888–1976), suomalainen korusuunnittelija * Gary Pihl (s. 1950), yhdysvaltalainen muusikko * Jüri Pihl (1954–2019), virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri * Hjalmar Pihl (1894–1974), suomalainen jääkäri * Knut Oskar Pihl (1860–1897), suomalainen jalokiviseppämestari * Oskar Pihl (1890–1959), suomalainen jalokiviseppä * Raimo Pihl (s. 1949), ruotsalainen keihäänheittäjä ja kymmenottelija == Kuvitteellisia henkiöitä == * Anna Pihl, rikospoliisi samannimisessä tanskalaisessa televisiosarjassa
Simon & Schuster

Simon & Schuster on vuonna 1924 New Yorkissa perustettu kustannusyhtiö, joka on osa ViacomCBS-konsernia. Sen perustivat Richard L. Simon ja M. Lincoln Schuster. Se on Random Housen, Penguin Groupin ja HarperCollinsin ohella yksi neljästä suurimmasta englanninkielisestä kustantamosta. ViacomCBS ilmoitti marraskuussa 2020 myyvänsä Simon & Schusterin saksalaiseen Bertelsmann- mediakonserniin kuuluvalle Penguin Random Houselle 2,175 miljardilla dollarilla. Kauppa odottaa vielä kilpailuviranomaisten hyväksyntää, mutta sen uskotaan toteutuvan vuoden 2021 aikana. 250px|thumb|Simon & Schusterin päämaja Rockefeller Centerissä New Yorkissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Yhtiön kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjankustantamot Luokka:ViacomCBS
Maamyyräsirkat

Maamyyräsirkat (Gryllotalpidae) on suorasiipisten lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Siihen kuuluu Animal Diversity Webin mukaan seitsemän sukua. ==Lähteet== Luokka:Suorasiipiset
Vuokaavio

Vuokaavio on diagrammi, jota käytetään muun muassa projektinhallinnassa, analysoinnissa, suunnittelussa ja dokumentoinnissa. Vuokaavio on kuva erillisistä vaiheista peräkkäisessä järjestyksessä. Kaavioista on erilaisia versioita, joissa nuolet osoittavat etenemisen. Vuokaavio voi esittää esimerkiksi työn etenemistä, algoritmia tai prosessia.Vuokaaviossa on erimuotoisia kuvioita, jotka kuvaavat vuokaaviossa eri asioita. Esimerkiksi ehtolauseen, syötteen tai tulostuksen, prosessin sekä alun tai lopun. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tietojärjestelmät Luokka:Ohjelmointi Luokka:Diagrammit
Ruotsin poliisi

Ruotsin poliisi () muodostaa Ruotsin poliisivoimat. Ruotsin poliisivoimissa työskenteli vuonna 2021 noin 33 726 henkilöä, joista 20 942 on poliiseja. Määrä oli tuolloin kasvussa. Poliisitoimintaa on ollut Ruotsissa jo 1300-luvulla, mutta nykyaikainen poliisi perustettiin vasta vuonna 1776 kuningas Kustaa III:n käskystä ja sen ensimmäiseksi poliisimestariksi nimettiin Henric von Sivers. Ruotsin kaupungit alkoivat perustaa poliisilaitoksia vuonna 1850, mutta tämä korvattiin vuonna 1925 koko maan kattavalla yleisellä poliisilailla, jossa säädettiin myös kaikille poliiseille yhteiset pätevyysvaatimukset. Ensimmäiset naispoliisit nimitettiin virkaan vuonna 1957. Viimeisin organisaation uudistus tehtiin vuonna 2015, kun kaikki maan paikallispoliisit, poliisin keskushallinto ja valtion rikostekninen laboratorio yhdistettiin yhden hallinnon alaisuuteen. Vuonna 2022 Ruotsin poliisin vuosibudjetti oli 32,4 miljardia kruunua. ==Katso myös== * Polishögskolan ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin poliisitoimi Luokka:Ruotsalainen yhteiskunta
Atlantan taistelu

Atlantan taistelu () oli 22. heinäkuuta 1864 käyty taistelu Pohjoisvaltioiden Mississippin sotilasosaston ja Etelävaltioiden Tennesseen armeijan välillä. Taistelu käytiin Atlantan kaupungin läheisyydessä Fultonin piirikunnassa Georgiassa. Atlanta oli sisällissodan aikaan erityisesti sitä hallineelle Konfederaatiolle tärkeä kaupunki, koska se oli merkittävä teollisuuskaupunki sekä rautatieliikenteen solmukohta. Taistelussa William T. Shermanin komentamat Unionin joukot löivät John Bell Hoodin komentaman Tennesseen armeijan ja pääsivät näin piirittämään Atlantan kaupunkia. Taistelun nimi on kuitenkin hieman harhaanjohtava, sillä itse Atlantan kaupunki antautui Unionin joukoille vasta useiden muiden taistelujen jälkeen reilut kaksi kuukautta myöhemmin. Unionin joukot menettivät taistelussa eri lähteiden mukaan noin 3 600–3 700 miestä, joiden joukossa oli myös Tennesseen armeijan komentaja, kenraali James McPherson. Konfederaatio taas menetti taistelussa noin 5 000–8 500 miestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 1864 sotahistoria Luokka:Yhdysvaltain sisällissodan taistelut Luokka:Georgian osavaltion historia
Päivänseisaus

Päivänseisaus on hetki, jolloin päivä on pisimmillään tai lyhimmillään ja pituuden muutoksen suunta vaihtuu. Vuodessa on kaksi päivänseisausta: * Kesäpäivänseisaus * Talvipäivänseisaus Kesäpäivänseisaus on pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuussa ja eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuussa. Talvipäiväseisaus on vastaavasti pohjoisella pallonpuoliskolla joulukuussa ja eteläisellä pallonpuoliskolla kesäkuussa. ==Lähteet== * http://www.astro.utu.fi/zubi/sphere/solstice.htm === Viitteet === Luokka:Luonnonmaantiede Luokka:Tähtitiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lobopodia

Lobopodia tai Lobopoda on eläinryhmä, jonka luokittelu on vakiintumatonta. Siihen luokitellaan lähteestä riippuen joko vain fossiilisia lajeja tai myös niiden nykypäivään selvinneitä jälkeläisiä. Kambrikaudella eläneet Lobopodia- lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä. Niistä kehittyivät todennäköisesti käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset. == Määritelmä == Lobopod- termin keksi Robert Evans Snodgrass vuonna 1938. Hän tarkoitti sillä raajatyyppiä, joka hänen mukaansa erotti käsnäjalkaisten ja niveljalkaisten kantamuodot nivelmadoista. Myöhemmin Lobopodia- tai Lobopoda-termiä alettiin käyttää taksonomisesta ryhmästä, jonka sisällöstä on ollut useita eri näkemyksiä. Osa tutkijoista käyttää Lobopodia-termiä vain fossiilisista lajeista, osa myös käsnäjalkaisista, niveljalkaisista tai karhukaisista tai jostakin näiden yhdistelmästä. Käsnäjalkaiset, niveljalkaiset ja karhukaiset muodostavat yhdessä Panarthropoda-kladin. Usein Lobopodia käsitetään epäluonnollisena ryhmänä, joka sisältää fossiilisia lajeja Panarthropoda- kladin sukupuun tyveltä. Nämä lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä, joista nykyiset käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset ovat todennäköisesti kehittyneet. Toiset tutkijat luokittelevat Lobopodia-ryhmään myös näiden merieläinten jälkeläisiä, esimerkiksi käsnäjalkaiset. Kaikista laajimmin käsitettynä Lobopodia on samansisältöinen Panarthropoda-kladin kanssa. == Luokittelu == Kambrikautiset Lobopodia-fossiilit ovat tärkeitä niveljalkaisten evoluution ymmärtämisen kannalta. Tutkijoiden keskuudessa ei ole konsensusta siitä, ovatko niveljalkaiset läheisempää sukua käsnäjalkaisille vai karhukaisille. Johtava käsitys on niin sanottu Lobopodia-hypoteesi, jonka mukaan niveljalkaiset ja käsnäjalkaiset ovat läheisempää sukua toisilleen kuin karhukaisille. Suurin osa kambrikautisista Lobopodia-lajeista on läheisintä sukua joko käsnäjalkaisille tai niveljalkaisille. Esimerkiksi Hallucigenia on lähimpänä käsnäjalkaisia, kun taas Jianshanopodia ja Megadictyon ovat luultavasti läheisempää sukua niveljalkaisille. Lisäksi jotkin pienet fossiiliset lajit saattavat olla läheisintä sukua karhukaisille. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset selkärangattomat Luokka:Eläinkunta
Viiruruohomaluri

Viiruruohomaluri (Amytornis barbatus) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viiruruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandissa, Uudessa Etelä-Walesissa ja Etelä-Australiassa. Lajin kannaksi on arvioitu noin 15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä, mutta sen ei kuitenkaan uskota vielä olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Mikko Nieminen

Mikko Nieminen (s. 25. syyskuuta 1978 Pori)Veikkausliiga on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Häntä pidettiin juniorina lupaavana pelaajana, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat aikuisuraa. Nieminen pelasi FC Jazzissa kaudella 1995 neljä Veikkausliiga-ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 21. kesäkuuta Jazzin kohdatessa kotiottelussa Rovaniemen Palloseuran. Nieminen oli mukana Jazzin ringissä kausina 1996–1999. Heinäkuussa 1996 hän siirtyi englantilaisseura West Ham Unitedin juniorijoukkueeseen. Hän palasi Jazziin ennen kauden 1997 alkua huhtikuussa. Nieminen oli myös Musan Salaman ringissä Ykkösen kaudella 2000, muttei pelannut sarjaotteluita tuona kautena.Soccerdatabase.eu Myöhemmin hän edusti MuSaa ja Porin Palloilijoita Kakkosessa.jukkajoutsi.com Nieminen jakoi vuoden 1994 Satakunnan parhaan poikajuniorin palkinnon Tommi Torkkelin kanssa.SPL Satakunta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustaruohomaluri

Mustaruohomaluri (Amytornis housei) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustaruohomaluria tavataan Australiassa Länsi-Australian pohjoisosissa. Sen levinneisyysalue on varsin pieni, mutta sen populaatiokoon arvellaan olevan vakaa eikä lajiin kohdistu merkittäviä uhkatekijöitä. Aiemmin lajin uskottiin kärsineen tulipaloista, mutta sen kivikkoinen elinympäristö on kuitenkin turvassa luonnonmullistuksilta. Laji onkin luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Isoruohomaluri

Isoruohomaluri (Amytornis woodwardi) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Isoruohomaluria tavataan Australiassa Pohjoisterritorion pohjoisosissa. Vuonna 1992 lajin kannaksi arvioitiin noin 5 000–10 000 yksilöä. Vuonna 2021 arvioitiin, että kanta olisi alle 2;000 täysikaasvuista yksilöä. Isoruohomaluri on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sen populaation on pienenemässä. ==Lähteet== Luokka:Malurit Luokka:Uhanalaiset linnut
Timanttikyyhky

Timanttikyyhky (Geopelia cuneata) on kyyhkyihin kuuluva lintu. == Yleistä == Timanttikyyhky on pienin Australiasta kotoisin olevista kyyhkyistä. Se on kotoperäinen australialainen laji, joten sitä ei esiinny muualla. Timanttikyyhky painaa 23–32 grammaa ja on suunnilleen 17–20 senttimetrin pituinen päästä pyrstöön mitattuna. Perusväriltään se on sinisenharmaa, ja lisäksi aikuisilla yksilöillä on siivissä valkoisia pieniä täpliä. Timanttikyyhkyistäkin on olemassa useita eri värimuunnoksia, mutta Suomessa saatavilla on yleensä harmaita ja niin kutsuttua villiä värimuunnosta, joka on ruskea. Silmiä ympäröivät oranssinpunaiset renkaat, jotka ovat useimmiten koirailla hieman paksummat kuin naarailla. Yli vuoden ikäisellä koiraalla renkaan paksuus on noin 2–3 millimetriä, kun taas naaraalla se on noin yhden millimetrin paksuinen. Koiraan ja naaraan voi tunnistaa toisistaan myös siiven höyhenpeitteen avulla. Koirailla on hopeanharmaa väritys, naarailla väritys on pikemminkin ruskeanharmaa. Tarhaolosuhteissa timanttikyyhkyt elävät 10–14 vuotta tai jopa enemmän. Timanttikyyhkyt ovat helppoja lemmikkejä. Ne eivät vaadi erikoista ruokavaliota ja pysyvät terveinä oikein hoidettuina. Ne tulevat myös hyvin toimeen muiden pienten ja rauhallisten lintujen, esimerkiksi peippojen, kanssa, jos vain tilaa on tarpeeksi. == Hoito ja ruokinta == Timanttikyyhkyt ovat melko aktiivisia lintuja ja lentelevät paljon, joten ne tarvitsevat suurehkon häkin, vaikka ovatkin pienehköjä lintuja. Koiraat saattavat olla aggressiivisia toisia timanttikyyhkykoiraita kohtaan, mutta naaraat tulevat yleensä hyvin toimeen keskenään. Luonnossa timanttikyyhkyt syövät erilaisten ruohojen siemeniä. Niitä voikin ruokkia siis melkeinpä samalla tavalla kuin peippoja. == Pesintä == Timanttikyyhkyt lisääntyvät tarhattuna melko helposti, kunhan olosuhteet ovat sopivat. Timanttikyyhkyt munivat kaksi munaa päivän välein. Hautominen kestää 13–14 päivää. Koiras hautoo munia päivisin ja naaras öisin. Joskus molemmat linnut saattavat istua pesässä, varsinkin hautomisen loppuvaiheessa. Poikaset kuoriutuvat ilman höyheniä, mutta saavat täyden höyhenpuvun viikon sisällä ja lähtevät lentämään 12–14 päivän kuluttua kuoriutumisesta. Vanhemmat ruokkivat poikasia kupumaidolla ensimmäiset kaksi viikkoa, kunnes poikaset pystyvät syömään tarpeeksi siemeniä itse. Poikaset voi erottaa vanhemmista noin 20 päivän iässä. Timanttikyyhkyt tulevat sukukypsiksi hyvin nuorina, ja naaraskyyhky saattaakin alkaa munia jo 12 viikon ikäisenä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kuvia timanttikyyhkyn eri väreistä Luokka:Kyyhkylinnut
Sietämättömät lait

”Sietämättömät lait” () tai Pakotuslait (Coercive Acts) oli nimitys joukolle säädöksiä, jotka Ison-Britannian parlamentti sääti vuonna 1774 reaktiona niin sanottuihin Bostonin teekutsuihin. Niiden tarkoituksena oli rangaista Pohjois- Amerikan siirtokuntia, erityisesti Massachusettsia. Yhdessä Quebec Actin kanssa ”sietämättömät lait” olivat yksi viimeisistä yllykkeistä, jotka saivat siirtokuntalaiset ryhtymään kapinaan. ”Sietämättömät lait” muodostuivat neljästä säädöksestä:Intolerable Acts Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.1.2014. *Boston Port Bill määräsi Bostonin sataman suljettavaksi aluksilta siihen asti, kunnes Bostonin teekutsujen yhteydessä hävitetty teelasti olisi korvattu. *Massachusetts Government Act kumosi Massachusettsin siirtokunnan peruskirjan vuodelta 1691, alentaen Massachusettsin näin pelkäksi kruununsiirtomaaksi. Siirtokuntaan asetettiin kenraali Thomas Gagen johtama sotilashallinto ja kunnankokoukset kiellettiin ilman viranomaisten lupaa. *Administration of Justice Act suojeli brittiläisiä virkamiehiä, joita syytettiin rikoksista virkatehtävien hoitamisen yhteydessä, takaamalla heille oikeudenkäynnin Englannissa tai toisessa siirtokunnassa. *Majoituslaki (Quartering Act) määräsi brittiläisten sotajoukkojen majoittamisesta siirtokuntalaisten koteihin. Se uusi aiemman vastaavan lain, joka oli päästetty raukeamaan vuonna 1770. ”Sietämättömien lakien” tarkoitus oli palauttaa Pohjois-Amerikan siirtokunnat emämaan otteeseen, mutta niiden vaikutus muodostui päinvastaiseksi. Monet amerikkalaiset, muun muassa George Washington, olivat vastustaneet radikaalien järjestämiä Bostonin teekutsuja, mutta heidän sympatiansa kääntyivät rangaistuslakien myötä jyrkemmän kannan puolelle.Knut Mykland (suom. Heikki Eskelinen): Otavan suuri maailmanhistoria 13: Suuret vallankumoukset, s. 51. Otava, Helsinki 1985. Kohdistamalla rangaistustoimet juuri kapinakeskuksena toimineeseen Massachusettsiin Britannian hallitus uskoi taittavansa kärjen siirtokuntien yhteistoiminnalta. Vihatut lait johtivat kuitenkin siihen, että brittiviranomaiset menettivät vähitellen auktoriteettinsa, kun amerikkalaiset ryhtyivät luomaan omaa poliittista järjestelmää, joka perustui kreivikunta- ja kaupunkikomiteoihin. Välittömänä reaktiona lakeihin oli myös ensimmäisen mannermaakongressin järjestäminen vuonna 1774, mikä merkitsi siirtokuntien yhteistyön tiivistymistä.Sisko Haikala: Vallankumousten aikakausi, teoksessa Maailmanhistorian pikkujättiläinen, s. 590. WSOY, Porvoo–Helsinki–Juva 1988. ==Lähteet== Luokka:Kolmentoista siirtokunnan historia Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Massachusettsin historia
Valko-Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue

Valko-Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Se toimii Valko-Venäjän jalkapalloliiton alaisuudessa. Valko-Venäjä pelasi ensimmäiset maaottelunsa Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1995. Se ei ole koskaan pääsyt MM- tai EM-kisojen lopputurnaukseen. Joukkueen entisiä valmentajia on muun muassa tammikuussa 2013 aloittanut Tatiana Volkova. == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Valko-Venäjän jalkapallo
Quebec Act

Quebec Act oli Ison-Britannian parlamentin vuonna 1774 säätämä laki, joka koski nykyisessä Kanadassa sijainneen Quebecin provinssin hallintoa. Aiemmin Ranskalle kuulunut provinssi oli liitetty Ison-Britannian alaisuuteen suuren siirtomaasodan päätteeksi vuonna 1763. Quebec Actilla oli suuri vaikutus paitsi Kanadan myös Yhdysvaltain historiaan, sillä se provosoi jo muutenkin kiihtyneitä kolmentoista siirtokunnan asukkaita yhdessä samanaikaisten ”sietämättömien lakien” kanssa. Vuoden 1774 laki pyrki kompromissiin ranskalaisajalta juontuvien perinteiden säilyttämisen ja brittiläistyylisen järjestelmän pystyttämisen väillä. Se asetti Quebecin provinssin johtoon brittiläisen kuvernöörin ja neuvoston, mutta kansalaisia edustavan edustajakokouksen koollekutsuminen todettiin laissa epäsopivaksi. Laki takasi ranskalaisen siviilioikeuskäytännön, maaomistukseen liittyneen seigneurial- järjestelmän sekä katolisen kirkon aseman säilymisen. Rikoslainsäädäntö sen sijaan tulisi olemaan brittiläinen. Laki kumosi Quebecin osalta Englannissa voimassa olleen Test Act -lain, joka kielsi katolisilta julkisissa viroissa toimimisen, ja määräsi sen sijaan katoliset vain vannomaan erillisen uskollisuudenvalan virkaanastuessaan.Quebec Act Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.1.2014. Quebecin provinssin rajat oli määritelty aiemmin vuoden 1763 julistuksessa, mutta vuoden 1774 laki laajensi niitä liittämällä provinssiin koko Ohio- ja Mississippi-jokien välisen alueen. Pohjoisessa Quebec laajeni siten, että sen pohjoisraja kulki Suurten järvien ja Hudsoninlahden välillä. Quebecin eteläpuolella sijainneissa kolmessatoista brittiläisessä siirtokunnassa Quebec Actiin suhtauduttiin huolestuneina monistakin syistä. Sen katsottiin luoneen ennakkotapauksen epädemokraattisen hallinnon asettamisesta, jota saatettaisiin soveltaa muihinkin siirtokuntiin. Ohiojoen länsipuolisten alueiden liittäminen Quebeciin esti siirtokuntien laajenemisen länteen ja mitätöi samalla niiden aiemmin esittämät vaatimukset näihin alueisiin. Lisäksi katolisen kirkon tunnustaminen huoletti protestanttisia amerikkalaisia. Provokaationa pidetty laki vaikutti näin osaltaan Amerikan vallankumouksen puhkeamiseen. Se vaikutti myös siihen, että siirtokuntien armeijat tunkeutuivat Quebecin alueelle jo vapaussodan ensimmäisenä talvena 1775–1776.Intolerable Acts Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.1.2014. Quebec Act ei välittömästi lisännyt ranskankielisten kanadalaisten tukea brittihallinnolle ehkä papistoa ja suurmaanomistajia lukuun ottamatta. Ajan kuluessa sitä kuitenkin alettiin pitää kanadanranskalaisten uskonnollisten ja laillisten oikeuksien turvan perustana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Québecin historia
Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö

Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö ry on suomalainen itsenäisiä paikallisradiota edustava yhdistys. Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö on perustettu 2013. Perustamisen taustalla oli lupakäytäntömuutos, jonka pelättiin suosivan valtakunnallisia ketjuja ja sulkevan pois väliaikaisilla toimiluvilla toimineet paikallisradiot. Yhdistyksen puheenjohtaja Reijo Glad oli vuonna 2013 yksi kuudesta viestintäministeriön suomalaisen radiotoiminnan elinvoimaisuuden turvaamiseksi asetetun työryhmän jäsenestä. == Jäsenet == Jäsenradiokanavia (jäsenasemia) ovat Radio Sandels (Iisalmi), Radio Musa (Tampere), Sea FM Radio (Oulu), Pispalan Radio (Tampere). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Radio- ja Viestintäjärjestön Facebook-sivut Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen radio
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1994

Valko-Venäjä osallistui Lillehammerin talviolympialaisiin 1994 33 urheilijan voimin. Kyseessä olivat Valko-Venäjän ensimmäiset olympialaiset omana joukkueena. Maa saavutti myös ensimmäiset olympiamitalinsa itsenäisenä valtiona kahden hopean myötä. Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi Igor Železovski. == Mitalit == Valko-Venäjä voitti kisoissa kaksi hopeaa, jotka oikeuttivat mitalitaulukossa sijalle 19. Mitalitaulukossa alapuolella jäivät Yhdistynyt kuningaskunta, Uzbekistan sekä Australia. Mitali Nimi Laji Tapahtuma Hopea Ampumahiihto Naisten 7.5 km sprintti Hopea Pikaluistelu Miesten 1000 m == Joukkue == Valko-Venäjää edusti kisoissa 33 urheilijaa, joista 21 oli miehiä ja 12 naisia. Joukkueen nuorin osallistuja oli mäkihyppääjä Sergey Zakharenko, jolla oli ikää vain 16 vuotta. Joukkueen vanhimpia urheilijoita olivat 30-vuotiaat maastohiihtäjät Viktor Kamotsky ja Svetlana Kamotskaya sekä pikaluistelija Igor Železovski. == Kuvia == Tiedosto:Igor Zhelezovski 1985.jpg|Igor Železovski vuonna 1985. Tiedosto:1994. Stamp of Belarus 0070.jpg|Valkovenäläinen postimerkki (hiihtäjä) 1994\. Stamp of Belarus 0074.jpg|Valkovenäläinen postimerkki (jääkiekkoilija) 1994\. Stamp of Belarus 0073.jpg|Valkovenäläinen postimerkki (pikaluistelija) 1994\. Stamp of Belarus 0072.jpg|Valkovenäläinen postimerkki (taitoluistelija) 1994\. Stamp of Belarus 0071.jpg|Valkovenäläinen postimerkki (ampumahiihtäjä) == Lähteet == talviolympialaisissa 1994 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 1994
Jani Kaaro

Jani Kaaro (s. 1971) on suomalainen tietokirjailija, tiedeaiheisiin erikoistunut toimittaja ja suomentaja. Hän on kirjoittanut muun muassa Ylelle, Helsingin Sanomiin ja Tiede-lehteen. == Elämä ja ura == Kaaron äiti oli myymäläauton myyjä ja isä teki töitä rakennustyömailla. Kaaron lapsuutta varjosti isän alkoholismi. Lapsuusajan huippuhetket Kaaro kertoo kokeneensa lintu- ja kovakuoriaisharrastusten parissa. 13-vuotiaana hän joutui koulukiusatuksi, ja kiusaaminen jatkui, kunnes hän lopulta jätti lukion kesken. Hän sai töitä Luonto-Liiton Nuorten luontolehdestä. Samalla hän kirjoitti freelancerina tiedeuutisia ja tiedejuttuja Helsingin Sanomille. Hänellä ei ole tieteellistä loppututkintoa, vaan hän tutustui tiedemaailmaan harrastuneisuuden kautta. Vuonna 2008 Kaaro julkaisi NeuroReport- tiedejulkaisussa Harvardin yliopiston tutkija Nouchine Hadjikhanin kanssa tieteellisen artikkelin, joka esittää uuden teorian migreenin synnystä. Kaaro kirjoittaa kolumneja Ylelle ja Lääkärilehteen. Kaaro kirjoitti kolumneja Helsingin Sanomiin vuosina 2011–2015. Tekstit käsittelivät ihmisyyttä usein antropologisten tutkimusesimerkkien kautta. Monesti Kaaro merkitsi kolumniensa yhteyteen käyttämänsä lähteet sekä mahdolliset kirjasuositukset aiheesta kiinnostuneille lukijoille. Syksyllä 2012 Kaaro sai lasten- ja nuortenkirjasta Evoluutio (Avain, 2011) sekä Tieto-Lauri-palkinnon että tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä kirjan kuvittaja Väinö Heinosen kanssa. Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi hänet Vuoden tiedetoimittajaksi 2015. Vuonna 2024 Suomen tietokirjailijat ry. myönsi Kaarolle Tietopöllö-palkinnon tunnustuksena ansioituneesta työstä lapsille ja nuorille tarkoitetun tietokirjallisuuden julkaisemisesta. == Yksityiselämä == Kaaro asuu Porvoossa. Hänellä on kolme lasta kahdesta suhteesta. == Teokset == === Tieteelliset julkaisut === * === Kirjat === * * * * * * * * * * * * * * Jani Kaaro & Jussi Kaakinen (kuvitus): Maailman pahimmat paikat. [Helsinki]: Into, 2024. ISBN 978-952-393-434-4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jani Kaaron blogi "Käsikopelolla" Tiede-lehden verkkosivuilla ????–2014 *Jani Kaaron kolumneja Ylen sivuilla 2016– * Jani Kaaron blogi "Galileon keskisormi" Seura-lehden verkkosivuilla 2016–2017 *Jani Kaaron artikkeleita Rapport-alustalla 2016– * Mutanen, Annikka: Meidän Jani teki ihmeen Tiede.fi. 26.8.2008. * Raevaara, Tiina: Tieteen tarkkuudella vai kirjoittajan vapaudella? Suomen Kuvalehti. 29.12.2012. * Huhtala, Annina: Tietäjät Journalisti. 8/2013. (Arkistoitu sivu) Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset tiedetoimittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morkku

Morkku oli Tampereella Tammelan kaupunginosassa sijainnut vanha rautatieläisten seuratalo. == Historia == Rautatiehallituksen pääarkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema Morkku rakennettiin talkootyönä vuonna 1907. Tyyliltään kansallisromantiikkaa edustanut talo kustannettiin rautatieläisten keräysvaroin. Rakennuksessa oli alun perin neljä huonetta sekä näyttämö ja juhlasali. Taloa laajennettiin vuosina 1949–1951, jolloin kellarikerrokseen rakennettiin kaksi huonetta sekä kerhotila. Taloa myös laajennettiin seitsemän metrin lisäosalla, jonne sijoitettiin uusi näyttämö. 1960-luvun alussa rakennukseen tehtiin julkisivuremontti, joka tuhosi samalla sen alkuperäisen kansallisromanttisen ulkoasun. Viimeinen suuri korjaustyö suoritettiin vuonna 1966, jolloin talon lämmitysuunit purettiin ja rakennukseen asennettiin öljylämmitys.Tampereen tavara-asema ja muut VR:n rakennukset Itsenäisyydenkadun pohjoispuolella – Rakennushistoriaselvitys Arkkitehtitoimisto Hanna Lyytinen, 17.12.2003. Viitattu 21.1.2014. Morkku toimi rautatieläisten juhlatilana, jota vuokrattiin erilaisia tilaisuuksia, kuten häitä ja syntymäpäiviä varten. Morkussa järjestettiin myös konsertteja ja tansseja. Siellä toimivat lisäksi rautatieläisten kirjastoyhdistys, urheiluseura, soittokunta sekä mies- ja sekakuoro. Vuosina 1922–1926 rakennuksessa oli myös päiväkoti. Rautatieläisten jälkeen Morkku on ollut kulttuuritilana. Se on toiminut muun muassa bänditiloina sekä teatterikäytössä. 1990–2000-luvuilla Morkku oli Ahaa Teatterin näyttämönä, kunnes rakennus jäi tyhjilleen vuonna 2009. Talon omisti sen jälkeen valtiovarainministeriön alainen liikelaitos Senaatti-kiinteistöt. == Talonvaltaus == Neljä vuotta tyhjillään ollut rakennus vallattiin 13. joulukuuta 2013. Squat Morkuksi nimetyissä tiloissa järjestettiin erilaista kulttuuritoimintaa, muun muassa taidenäyttely, lukupiirejä ja tansseja, kunnes poliisi hääti valtaajat neljän päivän kuluttua. Rakennus vallattiin kuitenkin uudelleen heti seuraavana päivänä ja tyhjennettiin jälleen 20. joulukuuta. Seuraavan kerran talonvaltaajat ottivat Morkun haltuunsa 17. tammikuuta 2014. Talosta katkaistiin sähköt ja lämmitys kolme päivää myöhemmin, minkä jälkeen poliisi tyhjensi Morkun 21. tammikuuta. Tampereen kaupunki suunnitteli rakennuksen purkamisen sallivaa kaavaa, mutta valtaajat haluaisivat sen yhdistys- ja harrastekäyttöön. Morkku päätettiin lopulta purkaa ja vanha tavara-asema siirtää sen paikalle. Rakennussuojeluun liittyneiden valitusten jälkeen Morkku päästiin purkamaan toukokuussa 2020. Tavara-asema siirrettiin sen paikalle heinäkuussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Squat Morkun kotisivut Luokka:Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen vallatut rakennukset Luokka:Seurantalot Luokka:Tammela (Tampere)
Soveltava Liikunta SoveLi

__NOTOC__ Soveltava Liikunta SoveLi ry on valtakunnallinen liikuntajärjestö ja soveltavan liikunnan asiantuntijajärjestö. Soveltava Liikunta SoveLi ry kokoaa yhteen 20 kansanterveys-, vammais- ja liikuntajärjestöä, jotka edistävät soveltavaa liikuntaa. Sen jäsenjärjestöissä on yhteensä 460 000 jäsentä. Järjestön toiminnan tavoitteena on, että pitkäaikaissairaiden ja vammaisten ihmisten mahdollisuudet terveyttä ja hyvinvointia edistävään liikuntaan, soveltavaan liikuntaan sekä aktiiviseen elämäntapaan paranevat. Toiminnan lähtökohdat ovat yhdenvertaisuus ja tasa-arvo. SoveLi tuottaa koulutuspalveluita, joilla lisätään tietoa soveltavasta liikunnasta, kehitetään yhteistyötä, edistetään liikunnan yhdenvertaisuutta ja saavutettavuutta sekä lisätään liikettä niin paikallisesti, alueellisesti kuin valtakunnallisestikin. Lisäksi SoveLi tukee jäsenjärjestöjään jäsenpalveluilla ja julkaisee lehteä sekä uutiskirjettä. Sovaltava Liikunta SoveLi on SOSTEn jäsenjärjestö. == Jäsenjärjestöt == * Aivoliitto * Allergia-, iho- ja astmaliitto * Epilepsialiitto * Folkhälsan * Hengitysliitto * Lihastautiliitto * Mielenterveyden keskusliitto * MIELI Suomen Mielenterveys * Munuais- ja maksaliitto * Neuroliitto * Psoriasisliitto–Psoriasisförbundet * Selkäliitto * Suomen CP-liitto * Suomen Diabetesliitto * Suomen Luustoliitto * Suomen Nivelyhdistys * Suomen Parkinsonliitto * Suomen Reumaliitto * Suomen Sydänliitto * Suomen Syöpäyhdistys == Talous == Soveltava Liikunta SoveLi on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 227 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2021 lähtien 194 000 euroa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * SoveLi ry:n verkkosivusto Luokka:Suomalaiset sosiaali- ja terveysjärjestöt Luokka:Suomalaiset liikuntajärjestöt
Mika Kouhi

Mika Tapani Kouhi (s. 22. lokakuuta 1978 Merikarvia) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. == Peliura == Kouhi on Merikarvian Innon kasvatti.MTV Hän pelasi urallaan 46 Veikkausliiga- ottelua Vaasan Palloseurassa, Ykköstä VPS:ssa, Tampereen Pallo-Veikoissa ja Pallo-Iiroissa sekä Kakkosta Musan Salamassa, Euran Pallossa ja Vaasan Kiistossa.Soccerdatabase.eu Kaudella 2004 Kouhi toimi VPS kapteenina. Kouhi pelasi myös Saksan Oberligassa edustaen FC Ismaningia, josta siirtyi alempiin sarjoihin FC Unterföhringiin.Transfermarkt Kicker Saksassa pelatessaan Kouhi voitti FC Unterföhringin kanssa FC Bayern Münchenin kakkosjoukkueen Saksan cupin alkukierroksilla vuonna 2007. == Peliuran jälkeinen elämä == Pelaajauransa aikana Kouhi opiskeli Vaasan yliopiston laskentatatoimen ja rahoituksen laitoksella pääaineenaan rahoitus. Myöhemmin Kouhi on asunut ja työskennellyt pitkään ulkomailla. Nykyisin Kouhi toimii Suomessa Cramo Oyj:n liiketoiminnankehitysjohtajana. Kouhi harjoittaa lisäksi arvopaperikauppaa, osakkeiden ja kiinteistöjen myyntiä sekä pääomasijoitustoimintaa Kouhi Invest Oy:n ja Kouhi Capital Oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.Kauppalehti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naratšjärvi

Naratšjärvi () on Valko-Venäjän suurin järvi. Sen pinta-ala on 79,6 km2 ja suurin syvyys lähes 25 metriä. Valuma-alueen pinta-ala on 279 km2, ja järveen laskee 17 jokea ja puroa. Ensimmäisessä maailmansodassa sen rannoilla käytiin Naratšjärven taistelu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Valko-Venäjän järvet
Rape of the Bastard Nazarene

Rape of the Bastard Nazarene on englantilaisen blackened death metal -yhtye Akercocken esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Goat of Mendes. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jason Mendonça – laulu, kitara * Paul Scanlan – kitara * David Gray – rummut * Peter Theobalds – bassokitara === Vierailevat muusikot === * Nicola Kemp – laulu * Tanya Warwick – laulu === Muut tekijät === * Martin Bonsoir – tuottaja, äänittäjä * Peter Theobalds – design == Arvostelut == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/rape-of-the-bastard-nazarene-mw0000708358 * Chronicles of Chaos: 9/10http://www.chroniclesofchaos.com/Articles.aspx?id=2-1372 * Imperiumi: 6/10 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Rape of the Bastard Nazarene discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1999 esikoisalbumit Luokka:Akercocken albumit
Hietikkoruohomaluri

Hietikkoruohomaluri (Amytornis dorotheae) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Hietikkoruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandin luoteisosissa ja Pohjoisterritorion itäosissa. Lajin kannaksi arvioidaan noin 14 000 täysikasvuista yksilöä ja yhteensä noin 21 000 yksilöä. Laji on vähenemässä tulipalojen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit Luokka:Uhanalaiset linnut
Idänruohomaluri

Idänruohomaluri (Amytornis merrotsyi) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Idänruohomaluria tavataan Australiassa Etelä-Australian osavaltiossa. Lajin kannaksi arvioidaan noin 6 000 täysikasvuista yksilöä. Lajia uhkaavat tulipalot, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Kolmonen (taitoluistelu)

Kolmonen on taitoluistelun askelkuvio, josta jäähän jää numeroa kolme muistuttava jälki, mistä askel saa nimensä. Askeleessa käännytään yhdellä jalalla esimerkiksi edestä taaksepäin ja ulkokaarelta sisäkaarelle. Kolmosia voi siis tehdä eteen- ja taaksepäin sekä ulko- ja sisäkaarella eli ulko- ja sisäterällä. Kolmosen nimen määrittää lähtökaari sekä –suunta. Peruskolmosten lisäksi on olemassa kaksoiskolmosia, joissa nimensä mukaisesti muodostuu kaksi peräkkäistä kolmoskuviota eli eteenulkokolmonen päättyy myös eteenpäin ulkokaarelle, kolmoiskolmosia, valssikolmosia sekä vastakolmosia. Valssikolmonen eroaa peruskolmosesta siten, että toinen kaari jää lyhyeksi jalan vaihtuessa lähes heti käännöksen jälkeen ja kyseinen kolmonen valmistaa tekijänsä valssihyppyyn. Vastakolmonen taas nimensä mukaisesti kääntyy toiselle kaarelle eri kautta, jolloin jäähän ei muodostu normaalia kolmoskuviota vaan ennemminkin koristeellinen sulkumerkki. Kolmosia käytetään piruettiin lähtemisen sekä hyppyyn valmistautumisen lisäksi askelsarjoissa muiden askeleiden kuten twisseleiden ja käänteiden lomassa. ==Katso myös== *Käänne *Twisseli Luokka:Taitoluistelu
Vaalearuohomaluri

Vaalearuohomaluri (Amytornis goyderi) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vaalearuohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vielä yleinen joillain alueilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka sen levinneisyysalue ei olekaan kovin laaja, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Tiheikköruohomaluri

Tiheikköruohomaluri (Amytornis textilis) eli aiemmalta nimeltään suolakkoruohomaluri on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tiheikköruohomaluria tavataan Australiassa. Sen kannaksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä. Lajin kannakehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Linnun elinympäristöä ovat pensaikkomaat. Tiheikköruohomaluri syö hyönteisiä ja hedelmiä. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Nokiruohomaluri

Nokiruohomaluri (Amytornis purnelli) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Nokiruohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vaikeasti tavoitettava, mutta paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on runsastuva, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit
Tummaruohomaluri

Tummaruohomaluri (Amytornis ballarae) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tummaruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandin luoteisosissa ja Pohjoisterritorion itäosissa. Lajin populaation kokooksi on arvioitu arvioitu 1 000-10 000 sukukypsää yksilöä, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Malurit Luokka:Uhanalaiset linnut
Snudy

Snudy on järvi Valko-Venäjällä, Vitsebskin alueella. Sen pinta-ala on 22 km2 ja suurin syvyys 16,5 m. Se on yksi Braslaun järvien kansallispuiston suurimmista järvistä.Туристическая карта Национальный парк "Браславские озера", 1:155 000 (Браславскийе район) & 1:42 000 (Карта рыбака). Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. Järvi oli vuosisatojen ajan tunnettu runsaista kalansaaliistaan. 1800-luvun loppupuolella puolet järvestä kuului liettualaiselle Pozhajskin luostarille, toinen puoli Ganin paronille. Kalastusta harjoittivat järven rantojen vanhauskoiset asukkaat. == Lähteet == Luokka:Valko-Venäjän järvet Luokka:Vitsebskin alue
Oulunsalon seurakunta

Oulunsalon seurakunta on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Se on seurakuntayhtymän seurakunnista kooltaan pienin. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Petri Satomaa. Oulun seurakuntayhtymän jäsenseurakunnat kuuluvat Oulun hiippakuntaan. Oulunsalon seurakunnasta tuli osa Oulun seurakuntayhtymää Oulun kuntaliitoksen myötä 1.1.2013. Oulunsalon seurakunnan jäsenten keski-ikä on vain vähän yli 30 vuotta. == Herätysliikkeet == Oulunsalon seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Oulunsalon alue on Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Oulunsalon alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Oulunsalon seurakunnan kirkkoherroina: === Kirkkoherrat === * 1911–1950: Johan Merenheimo * 1951–1956: Eino Pietilä * 1957: Viljo Mikkonen * 1959–1972: Lenna A. Pellikka * 1972: vt. Kauko Ahola * 1972–2013: Pekka Kinnunen * 2003–2014: Tapio Kor­tes­luo­ma * 2014–: Petri Satomaa == Katso myös == * Uskonto Oulussa * Oulun seurakuntayhtymä * Oulunsalon kirkonkylän rauhanyhdistys ==Lähteet== Luokka:Oulun evankelis- luterilaisen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Oulunsalo
Alupka

Alupka (, ) on pieni kaupunki Mustanmeren rannalla Jaltan kunnassa Krimillä Ukrainassa. Alupka sijaitsee Ai-Petri-vuoren juurella ja kaupunki on nykyään turistien suosima alue. Alupkan nimi juontaa juurensa kreikankielisestä kettua tarkoittavasta termistä. Alupkassa sijaitsee Vorontsovin palatsi, joka saatiin valmiiksi vuonna 1848. Alun perin palatsi rakennettiin yksityisasumukseksi, mutta nykyään se on suosittu turistikohde. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Krimin autonomisen tasavallan kaupungit
Dryvjaty

thumb Dryvjaty on järvi Valko-Venäjällä, Vitsebskin alueella. Sen pinta-ala on 36 km2 ja suurin syvyys 12 m. Se on yksi Braslaun järvien kansallispuiston suurimmista järvistä.Туристическая карта Национальный парк "Браславские озера", 1:155 000 (Браславскийе район) & 1:42 000 (Карта рыбака). Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. == Lähteet == Luokka:Valko-Venäjän järvet Luokka:Vitsebskin alue
Maija Itkonen

Maija Itkonen (s. 1977)Juha Itkonen, Anna 8.8.2012. Viitattu 21.1.2014. on suomalainen teollinen muotoilija, yrittäjä ja muusikko, joka perusti vuonna 2008 huonekaluihin integroitavia langattomia latauslaitteita kehittävän PowerKiss Oy:n. Keväällä 2013 yritys myytiin yhdysvaltalaiselle Powermatille,Anna-Sofia Berner: Pöhinän ja startup-yritysten puolustaja. Eurooppaa pidetään jo talouden hautausmaana ja eläkeläisten lepokotina, sanoo startup-yrityksensä Yhdysvaltoihin myynyt Maija Itkonen. Helsingin Sanomat 29.7.2013. Viitattu 21.1.2014. ja Itkonen toimi vuoteen 2015 saakka Powermatin muotoilu- ja brändijohtajana. 2010-luvun loppupuolella Itkonen toimi yhdessä Reetta Andolinin kanssa perustamansa nyhtökaurayritys Gold & Green Products Ltd:n johdossa. Yrityksen osake-enemmistö myytiin Pauligille vuonna 2016 ja sitten Valiolle 2022.Maija Itkonen , LinkedIn. Viitattu 21.1.2014. Keväällä 2022 Itkonen siirtyi toimitusjohtajaksi keinotekoista munanvalkuaisproteiinia kehittävään Onego Bio -startup-yritykseen. Itkonen on opiskellut teollista muotoilua Taideteollisessa korkeakoulussa ja muotoilujohtamista Helsingin kauppakorkeakoulun IDBM-ohjelmassa. Oboeta yhdeksänvuotiaasta asti soittanut Itkonen opiskeli ennen muotoiluopintojaan musiikkia Sibelius-Akatemiassa ja Göteborgin yliopistossa. Itkonen on ollut mukana perustamassa Aalto-yliopiston Design Factorya. Hänet valittiin vuoden 2010 innovaatiojohtajaksi Business Summit 2010 -tapahtumassa Helsingissä.Powerkissin perustaja Maija Itkonen Vuoden Innovaatiojohtaja, Aalto-yliopisto 22.09.2010. Viitattu 21.1.2014. Maija Itkonen on naimisissa kirjailija Juha Itkosen kanssa.Pirjo Houni: Maija Itkonen: "Soittaminen antoi pohjan bisneksiin", Eeva 28.02.2013. Viitattu 21.1.2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * YLE TV1 Flinkkilä & Tastula: Työn sankareita vai sankariyrittäjiä? (10.3.2018) Luokka:Suomalaiset oboistit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muotoilijat
Älä sammu aurinko

Älä sammu aurinko on Samuli Putron toinen sooloalbumi, joka julkaistiin Kaiku Recordingsin kautta vuonna 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samuli Putro. # # # # # # # # # # == KokoonpanoSamuli Putron kotisivu: Albumit, Älä sammu aurinko == * Samuli Putro − laulu, kitara, lyömäsoittimet, sovittaja * Elina Katajamäki − viulu, laulu, sovittaja * Sami Kuoppamäki − rummut, lyömäsoittimet, kitara, laulu, sovittaja * Hannu Pikkarainen − kitarat, koskettimet, rummut, lyömäsoittimet, laulu, sovittaja * Ahti Marja-aho − basso, sovittaja * Timo Ronkainen − käyrätorvi * Jarkko Martikainen − kitara, laulu, sovittaja === Tuotanto === * Jarkko Martikainen – tuottaja * Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja (iStudio) * Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox) * Tea Mäkipää – kannen suunnittelu, valokuvat * Pekka Ruuska – A&R; == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Dome.fi: Dome.fi * Nuorgam: 32/100Nuorgam * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Samuli Putron albumit Luokka:Jarkko Martikaisen tuottamat albumit
Putoaminen (romaani)

Putoaminen (alkuteos: La chute) on ranskalaisen Albert Camus’n kolmas romaani vuodelta 1956. Suomeksi romaani ilmestyi vuonna 1957 Maijaliisa Auterisen kääntämänä. Putoaminen on entisen menestyneen pariisilaisasianajajan, nykyisen katumuksentekijä-tuomarin (kuten hän itse asemansa määrittelee) tarina, jonka hän kertoo toisen maailmansodan jälkeen amsterdamilaisessa merimieskapakassa juuri kaupunkiin saapuneelle miehelle. Päähenkilö kuvaa koko romaanin kestävässä monologissaan yksityiskohtaisesti työtään katumuksentekijä- tuomarina sekä elämäänsä ennen Amsterdamiin saapumistaan. Lukija pystyy hyvin samaistumaan näkymättömään ja mykkään kuulijaan, jonka tarinan kertoja valitsee yleisökseen. Camusmaiseen tapaan myös Putoaminen on pohjimmiltaan filosofinen teos, joka käsittelee ihmisen sisintä olemusta, olemassaoloa, vapautta, ateismia ja yhteiskuntaa. Camus’n äänellä päähenkilö pohtii ihmisen väistämättömän elämän turhuutta, syyllisyyttä ja syyttömyyttä sekä ihmisen omia arvoja; niiden puuttellisuutta ja vääristyneisyyttä. Putoaminen on keskeinen teos Ranskan sodanjälkeisessä kirjallisuudessa sekä eksistentialismin klassikko. Romaani julkaistiin vuotta ennen Camus'n palkitsemista Nobelin kirjallisuuspalkinnolla. Luokka:Eksistentialistiset teokset Luokka:Filosofiset romaanit Luokka:Ranskalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1956 kirjat
Anneli Pauli

Anneli Sirkka-Liisa Pauli (s. 27. maaliskuuta 1955 Hämeenlinna) oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtori 2014–2016. Pauli on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun vesihuoltoteknisen mikrobiologian dosentiksi vuonna 1995. Aalto-yliopisto myönsi Paulille lokakuussa 2012 tekniikan kunniatohtorin arvon. Pauli nimitettiin Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtoriksi 1. heinäkuuta 2014 alkaen nelivuotiskaudeksi. Hän kuitenkin jätti tehtävän jo helmikuussa 2016. Siirtyessään Lappeenrantaan Pauli jätti paikkansa Tiedekeskus Heurekan toiminnanjohtajana, missä tehtävässä hän oli toiminut lokakuusta 2013 professori Per-Edvin Perssonin jäätyä eläkkeelle. Vuonna 2019 hän aloitti työelämäprofessorina Helsingin yliopistossa. Aiemmin Pauli toimi Euroopan komission tutkimuksen ja innovoinnin pääosaston varapääjohtajana Brysselissä. Sitä ennen hän työskenteli Suomen Akatemiassa muun muassa ylijohtajana. Pauli on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. == Lähteet == Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtorit Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Suomalaiset EU-virkamiehet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Kaksitvå

Kaksitvå oli suomalainen vaate- ja asustemerkki sekä suunnittelutoimisto. Sen perustivat Piia Keto ja Marjo Kuusinen, jotka olivat myös merkin ainoat suunnittelijat. Kaksitvå lopetti toimintansa tammikuussa 2014. == Vaatemerkki == Kaksitvå suunnitteli vaatteita niin miehille kuin naisillekin. Vaatteiden lisäksi tuoteperheeseen kuului esimerkiksi koruja, laukkuja sekä tyynyjä. Kaksitvå julkaisi yleensä kaksi mallistoa vuodessa. == Suunnittelutoimisto == Kaksitvån suunnittelutoimisto tarjosi erilaisia kuvituspalveluita sekä tuote- ja tapahtumasuunnittelua. Toimiston projekteihin kuuluivat esimerkiksi esiintymisasujen suunnittelu PMMP-yhtyeelle sekä vuoden 2012 Valokarnevaali- festivaalit. == Lähteet == * http://www.kaksitva.com/ === Viitteet === == Aiheesta muualla == * https://fi-fi.facebook.com/kaksitva Luokka:Entiset suomalaiset vaatetusalan yritykset
Shine (Indican albumi)

Shine on suomalaisyhtye Indican seitsemäs studioalbumi. Sen julkaisi Nuclear Blast 24. tammikuuta 2014. Albumin ensimmäinen single, "A Definite Maybe", julkaistiin digitaalisesti ladattavana joulukuussa 2013. Albumi tuotettiin yhdessä sekä julkaistiin samana päivänä yhtyeen kuudennen albumin, Akvaarion kanssa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # #:iTunesin Bonusversiossa mukana: # # == Arvostelut == * Kaaoszine: 5/10Kaaoszine.fi: Levyarvio * Metal Temple: Metal Temple: Album review * Planet Mosh: Planet Mosh review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Indican albumit