EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tiehallinto

Tiehallinto oli liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 2001–2009 toiminut virasto, jolla oli laaja toiminta-alue ja paljon erilaisia työtehtäviä. Tiehallinto vastasi Suomen maanteiden ylläpidosta ja kehittämisestä. Tämän lisäksi Tiehallinto kehitti tiejärjestelmää uusia teitä rakentamalla ja tarjosi tienkäyttäjille erilaisia liikenteen tietopalveluja sekä tienvarsipalveluita. Tiehallinto vastasi myös erilaisista teihin liittyvistä luvista ja on keskeisesti vastuussa tie- ja liikennealan tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Vuoden 2010 alusta Tiehallinto lakkautettiin itsenäisenä virastona yhdistämällä sen keskushallinto Liikennevirastoon (nyk. Väylävirasto), jossa sen nimeksi tuli tieosasto. Samanaikaisesti Tiehallinnon yhdeksän tiepiiriä yhdistettiin yhdeksään ELY-keskukseen, joissa entisten tiepiirien nimiksi tuli Liikenne ja infra -vastuualue eli L-vastuualue. Tehtävät säilyivät pääosin ennallaan, lukuun ottamatta toimintoja, jotka liittyvät liikenneturvallisuutta koskevaan norminantoon sekä tienpidon turvallisuussäännösten valvontaan. Nämä toiminnot siirrettiin samalla perustettuun Liikenteen turvallisuusvirastoon. Nykyisen Liikenneviraston tieosaston vastuulla on maanteitä noin 78 000 kilometriä. Näistä pääteitä on noin 13 000 kilometriä, moottoriteitä 700 kilometriä ja kevyen liikenteen väyliä noin 4 700 kilometriä. Siltoja on noin 14 000 kappaletta. Tieomaisuuden arvo on noin 15 miljardia euroa. Suomen tieverkko käsittää Liikenneviraston tieosaston vastuulla olevien maanteiden lisäksi kunnalliset katuverkot ja yksityistiet. Koko tieverkon pituus on noin 454 000 kilometriä. Tästä yksityis- ja metsäautoteiden osuus on noin 350 000 kilometriä ja kuntien katuverkkojen 26 000 kilometriä. Tiehallinto osti tarjottavat palvelut, kuten teiden rakentamisen tai talvihoidon, kaupallisilta toimijoilta. Tienpidon palvelut oli kilpailutettu. Valtion tuolloin omistama Destia ja yksityiset yritykset olivat tasa-arvoisessa asemassa urakoiden saamisen suhteen. Tiehallinto oli aikaisemmin osa laajempaa Tielaitosta. Vuonna 2001 Tielaitos jakaantui Tiehallinnoksi ja Tieliikelaitokseksi (nyk. Destia). Tiehallinto keskittyi maanteiden hallinnointiin, liikennejärjestelmän suunnitteluun ja laatutason määrittelyyn ja Tieliikelaitos tienpidon tuotantotehtäviin. ==Historia== Vuonna 2001 tielaitoskausi Suomen yleisten teiden historiassa päättyi ja Tielaitoksen tehtävää vastuullisena tienpitäjänä ja tienpidon tilaajana jatkoi Tiehallinto. Entinen Tielaitoksen tuotanto siirtyi Tieliikelaitos-nimellä kilpailemaan tiealan urakoista muiden maarakennusyrittäjien kanssa. Vuonna 2010 Tiehallinto, Ratahallintokeskus ja Merenkulkulaitos yhdistyivät Liikennevirastoksi. ==Katso myös== * Suomen tieverkko * Suomen tieverkon historia * Tienhoito * Liikennetelematiikka * Destia ==Aiheesta muualla== *Liikenne- ja viestintäministeriön verkkopalvelu *Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala Luokka:Liikenne- ja viestintäministeriö Luokka:Liikennehallinto Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot Luokka:Suomen tieliikenne
Bismarck (korttipeli)

Bismarck on korttipeli, joka esiintyy useissa suomalaisissa korttipelikirjoissa. Tunnetuin on kolmen hengen bismarck, joka on vistin sukuinen kolmen hengen tikkipeli. Peli on nimetty Saksan ensimmäisen valtakunnankanslerin, Otto von Bismarckin mukaan. ==Säännöt== Koska perinteinen korttipakka ei mene tasan kolmelle pelaajalle, kullekin jaetaan 16 korttia normaalisti, ja sitten neljä viimeistä pöytään avoimena. Pelinviejä ottaa ne käteensä, ja sitten laittaa pois neljä korttia, niin että kaikilla on 16 korttia kädessään. ===Nykyaikainen bismarck=== Pelissä on neljä erilaista kierrosta: patavaltti, valttikierros, valtiton kierros, ja misääri eli laisto tai passaus. Kukin pelaaja joutuu pelaamaan kaikki neljä kierrosta, mutta kolmella ensimmäisellä jakovuorollaan hän saa itse päättää, minkä kierroksen pelaa. Jakoja on siis kaikkiaan kaksitoista. Etumies alkaa ensimmäisen tikin, minkä jälkeen edellisen tikin voittaja alkaa aina seuraavan tikin. Yleensä pelataan niin, että etumies saa valita valtin valttikierroksella, mutta voidaan sopia, että ensimmäinen pöytään jaettu kortti määrää valtin. Voidaan myös sopia, että valttikierrokselle ei saa valita pataa valtiksi. Pata-, valtti- ja valtittomalla kierroksella etumies haluaa vähintään 8 tikkiä, ja kaksi muuta pelaajaa 4 tikkiä. Jokaisesta tikistä tämän yli saa pluspisteen, ja miinuspisteen jokaisesta alle jäävästä tikistä. Passauskierroksella etumies saa ottaa 4 tikkiä ja muut pelaajat 6 tikkiä. Tässä ylimenevistä tikeistä saa miinuspisteitä ja alimenevistä pluspisteitä. ===Perinteinen bismarck=== 1900-luvun alkupuolella pelattu versio. Perinteisessä bismarckissa on vain kolme kierrosta: valttikierros, valtiton kierros ja passaus, jotka pelataan tässä järjestyksessä. Jakoja on siis kaikkiaan yhdeksän. Pistelasku on sama kuin nykyaikaisessa versiossa. ==Muita versioita== Neljän hengen bismarckissa on piirteitä skruuvista, kahden hengen bismarck taas kuin japanilainen visti. == Aiheesta muualla == * Kolmen hengen bismarckin säännöt Archive.org Luokka:Misääripelit Luokka:Tikkipelit
Steve Vai

Steven Siro Vai (s. 6. kesäkuuta 1960 Carle Place, New York) on yhdysvaltalainen rock-kitaristi. == Ura == Vain ura muusikkona alkoi nuotintamalla Frank Zappan kappaleita ja kitarasooloja 1970-luvun lopussa. Osoittauduttuaan myös virtuoosimaiseksi kitaristiksi Vai soitti Zappan yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Vuonna 1984 Vai julkaisi omakustanteisen soololevyn Flex-Able. Seuraavana vuonna hän meni ruotsalaiskitaristi Yngwie Malmsteenin tilalle Alcatrazziin, jossa Steve Vain sanojen mukaan soitti "hauskoja kavereita, mutta keskinkertaisia muusikoita". Vuonna 1986 Vai liittyi Van Halenin entisen laulusolistin David Lee Rothin yhtyeeseen. Hän teki yhtyeen kanssa ensilevyn Eat'em and Smile (1986) lisäksi albumin Skyscraper (1988). Eat'em Smile -levyn aloituskappaleessa Steve Vai käyttää Wahwah-pedaalia siten, että hänen ja David Lee Rothin dialogissa kitara kuulostaa yhtä paljon ihmiseltä kuin sähkökitaralta. Puheen ja kitaran yhteneväisyyttä Vai kertoo tutkineensa nuotintaessaan Frank Zappan puhelaulua (esimerkiksi Zappan kappaleessa "Jazz Discharge Party Hats" albumilla The Man From Utopia, 1983). Steve Vai tunnetaan myös taitavana täppääjänä. Vuonna 1989 Steve Vai äänitti kotistudiossaan Whitesnaken kitaraosuudet ja aloitti tämän jälkeen läpimurtosoololevynsä Passion and Warfare nauhoitukset. Passion And Warfare menestyi erinomaisesti ollakseen sähkökitarainstrumentaalialbumi. Albumista tuli klassikko sähkökitaran virtuoosimaisen hallinnan ja pitkälle kehittyneiden sovitusten ansiosta. Kiinnitys Whitesnakessa päättyi ensimmäisen yhteisen levyn jälkeen. Vai on tehnyt soololevyjä, jotka ovat myyneet noin 6 miljoonaa kappaletta, ja vieraillut monien artistien levyillä. Vaita pidetään yhtenä maailman nopeimmin soittavista ja taitavimmista kitaristeista. Hän esiintyy elokuvassa Crossroads – bluesjätkät päänäyttelijän kilpailijana elokuvan loppupuolella, ja soittaa myös osan Ralph Macchion osuudesta. Macchion slideosuudet soittaa Ry Cooder. == Kitarasuunnittelu == Steve Vai on kehittänyt Ibanez-kitaravalmistajan kanssa 7-kielisen kitaran Universen ja myös oman nimikkomallinsa JEMin, jonka näkyvin tunnusmerkki on kantokahva "monkey grip" ja "elämänpuu" -kuviointi otelaudassa. Akustisissa kitaroissa Vailla on nimikkomalli Ibanez Euphoria. == Soolotuotanto == ;Studioalbumit * * * * * * * * * Modern Primitive (2016) * Inviolate (2022) * Vai/Gash (2023) EP:t * * ;Kokoelma-albumit * * * * * * * * * * ;Livealbumit * * * * * * * * Stillness in Motion - Vai Live In L.A. (2015, Legacy Recordings) Steve on myös soittanut Michael Salvatorin ja Martin O'Donnellin säveltämän Halo 2 -videopelin tunnusmusiikin ns. metalliversion. Tämä kappale on Guitar Hero III -pelin Xbox 360-versiossa. == Kappaleet ja diskografia == * Luettelo Steve Vain kappaleista‎ * Steve Vain diskografia == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ginirommi

Ginirommi (lyhenteeltään gini) on rommipeleihin kuuluva kahden hengen korttipeli, jossa kerätään kolmen tai neljän samanarvoisen kortin ryhmiä tai vähintään kolmen kortin värisuoria. == Aiheesta muualla == * Ginirommin säännöt * Useamman pelaajan ginirommi Luokka:Rommipelit
Ahmiminen

Ahmiminen on häiriintymisen syömisen muoto, jossa ihminen syö toistuvasti ja hallitsemattomasti lyhyessä ajassa niin suuria määriä ruokaa, että hän tuntee sen jälkeen olonsa liian täydeksi. Ahmimishäiriö eli bulimia ja ahmintahäiriö eli BED ovat syömishäiriöitä, joissa esiintyy toistuvaa ahmimiskäyttäytymistä. Ahmimiskohtauksen aikana ihminen syö nopeasti paljon ruokaa eikä pysty lopettamaan, vaikka hän olisi epämiellyttävän täynnä. Ahmiminen saattaa alkaa silloinkin, jos potilas ei olisi nälkäinen. Hän saattaa hävetä syömäänsä ruokamäärää ja tuntea sen takia itseinhoa, masennusta ja syyllisyyttä. Samasta syystä hän päättää ehkä ahmia salassa. Bulimiassa potilas kokee ahmimiskohtauksen jälkeen katumusta ja pyrkii estämään ruoan lihottavaa vaikutusta esimerkiksi oksentamalla, syömällä vähemmän tai ulostuslääkkeillä. Käyttäytymis- ja oppimisterapioista on todettu olevan apua ahmimisen vähentämisessä. Toistuvasta ahmimisesta kärsivä henkilö saattaa hyötyä esimerkiksi ahdistuksenhallintakeinojen opettelusta ja ravitsemusohjauksesta. == Lähteet == Luokka:Syömishäiriöt
Sähköruoska

Sähköruoska on taskulamppua muistuttava sähköinen laite, joka käytetään karjanohjaukseen. Sähköruoskassa on katkaisimella ja tehonsäätimellä varustettu kahva ja varren päässä kaksi metallista kosketuspintaa. Usein virranlähteenä ovat paristot, vaikka myös verkkovirralla toimivia versioita on kehitetty. Niitä käytetään pääasiassa karjan ajamiseen. ==Kidutusväline== Sähköruoskia on käytetty yleisesti myös kidutusvälineenä. Kun sähköruoskan kosketuspinnat painetaan uhrin kehoa vasten ja sähkö kytketään, sähkövirta kulkee kosketuspintojen välillä aiheuttaen (voimakkuudestaan riippuen) kipua ja mahdollisesti palovammoja. Useimmat sähköruoskat yltävät myös vaatteiden läpi ja paljaaseen ihoon ne aiheuttavat selvästi näkyviä jälkiä. Sähköruoska on "turvallinen", sillä sen sähkövirta ei ulotu syvälle kudoksiin. Se voi kuitenkin aiheuttaa sydänpysähdyksen suoraan sydämen kohdalla selässä tai rintakehässä käytettynä. Sähköruoskia on väitetty käytettävän jopa uhrin suuhun tai sukupuolielimiin. Amnesty International on vaatinut länsimaita, varsinkin Yhdysvaltoja ja EU:ta, kieltämään kidutusvälineiksi luokiteltujen sähköruoskien, karjapiiskojen ja sähköaseiden viennin. Niiden käyttö tiedetään yleiseksi monissa Lähi-idän valtioissa sekä Tiibetissä ja Kiinassa. Eräissä maissa sähköruoskia ja karjapiiskoja väitetään käytetyn mellakantorjuntaan. ==Katso myös== * Sähköšokki == Lähteet == Luokka:Kidutusvälineet Luokka:Maataloustyökalut pt:Arma de eletrochoque#Taser
Ashmore- ja Cartiersaaret

Ashmore- ja Cartiersaaret ovat kaksi asumatonta saariryhmää Intian valtameressä Australian koillispuolella ja Indonesiasta etelään. Saarten yhteispinta-ala on 5 neliökilometriä ja rantaviivaa on 74,1 kilometriä. Saarilla ei ole satamia. Hallinnollisesti saaret ovat Australian liittovaltion hallitsema territorio. Australian meri- ja ilmavoimat tekevät saarille satunnaisesti valvontakäyntejä. Saaret siirtyivät Australian hallintoon vuonna 1931. Ashmore Reefistä tuli luonnonsuojelualue vuonna 1983. Cartierinsaari on entinen pommitusalue. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Australian saaret Luokka:Intian valtameri Luokka:Australian osavaltiot ja territoriot
Katapultti

Katapultti oli antiikin aikana ja keskiajalla käytetty piirityskone, jolla pystyttiin sinkoamaan ('lennättämään') erilaisia ammuksia. Katapultti on yksi maailman vanhimmista piirityskoneista. Katapultti sai sinkoamisvoimansa jännitetyistä köysistä tai raskaasta vastapainosta. Varsi sinkosi esimerkiksi raskaan kivenjärkäleen vihollisen linnoitusta kohti aiheuttaen pahoja vaurioita muuriin ja torneihin. Katapultteja käytettiin enimmäkseen rakennuksia vastaan, mutta niitä on käytetty myös vihollisten sotilaita vastaan taistelukentällä. Katapultit eivät olleet kovinkaan tarkkoja, mutta ne aiheuttivat suurta tuhoa osuessaan kohteeseensa. Katapultin ammuksina käytettiin raskaiden kivenjärkäleiden lisäksi palavaa materiaalia, palavaa nestettä sisältäviä astioita tai jopa kuolleiden eläinten tai ihmisten raatoja, jotka heikensivät puolustajan taistelutahtoa ja levittivät sairauksia. Antiikin kreikkalaiset kehittivät maailman ensimmäiset katapultit. Myös nimitys on peräisin kreikasta: katapeltēs (sanoista kata- ’alas’ ja pallein ’heittää' / 'singota’). Myöhemmin roomalaiset kehittivät tehokkaamman katapulttityypin, onagerin. Keskiajalla ilmestyi uudenlaisia ja kehittyneempiä katapultteja, kuten trebuchet ja mangoneli. Katapulttia käytettiin ilmailussa jo varhain lyhentämään lähtökiitoa, kunnes koneet pystyivät itsenäiseen nousuun tekniikan kehityttyä. Muun muassa Wrightin veljekset käyttivät yksinkertaista junttakatapulttia omissa kokeissaan. Lentotukialuksilla katapultti on yhä tärkeä apuväline: sen avulla saadaan ilmaan raskaastikin kuormatut lentokoneet. Näillä aluksilla katapultit ovat tavallisimmin höyryvoimaisia. Uuden sukupolven tukialuksilla (lähinnä Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford-, brittien kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth- ja Ranskan PA2-luokat) höyrykatapultti on korvattu sähkömagneettisella katapultilla. Nykyään katapultin tapaisia laitteita käytetään esimerkiksi miehittämättömien ilma-alusten laukaisemiseksi taivaalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Piiritysaseet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aluepalautus

Aluepalautus ry. on yhdistys, joka ajaa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamien alueiden palautusta neuvotteluteitse Venäjältä. Järjestön toimintaan kuuluvat yleisötilaisuudet ja tiedotteet Karjalan palautukseen liittyvistä asioista. Aluepalautus toimii yhteistyössä ProKarelian ja Tarton rauha ry:n kanssa. == Mediassa == Vuonna 2009 Aluepalautus ry:tä sidottiin yhteen Nord Stream -kaivosvaltauksen kanssa, jossa joukko Pro Karelia -liikkeen aktivistia yrittivät estää Venäjän ja Länsi-Euroopan välisen kaasuputken rakentamista. Vuonna 2010 Aluepalautus ry:n tiedottaja Lasse Koskinen lähetti järjestön nimissä tiedotteen, jossa kertoo Keskustan kansanedustaja Antti Kaikkosen tulevan vaatimaan Karjalan palautusta. Kaikkonen kiisti tiedon ja ihmetteli Karjalan palauttamista vaativien tahojen yritystä valjastaa hänet palauttamisvaatimusten keulakuvaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aluepalautus ry. Luokka:Karjala-kysymys Luokka:Suomalaiset poliittiset järjestöt
Jono (tietojenkäsittelytiede)

:Matematiikassa lukujonoa kutsutaan usein jonoksi. Jono (engl. queue) on tietojenkäsittelytieteessä käytetty abstrakti tietotyyppi, jonka lisäys- ja poisto-operaatiot toimivat niin sanotulla FIFO-periaatteella (First In First Out). Tämä vastaa todellisuutta: jonolla on kaksi päätä, ja alkio pääsee pois aina toisesta päästä kuin mistä se on lisätty. Näin alkiot käsitellään vuorotellen siten, että kauimmin jonossa ollut alkio käsitellään ensimmäisenä. Jonoa voi verrata esimerkiksi kaupan kassajonoon. Yleensä jonoa käytetäänkin varastoimaan käsittelyä odottavia alkioita. == Operaatiot == Jonon rajapinta koostuu ainakin seuraavista operaatioista: * enqueue: lisää alkion jonon viimeiseksi * dequeue: poimii (eli poistaa ja palauttaa) jonon ensimmäisen alkion * empty: tarkistaa, onko jono tyhjä Edellä mainitut jono-operaatiot saadaan suoriutumaan vakioajassa. == Toteutus == Jono toteutetaan yleensä joko linkitettynä listana tai taulukkona. Linkitetyn rakenteen etuna on se, että jonon pituus voi muuttua vapaasti ilman rakenteen uusimista. Haittapuolena jatkuva muistinvaraaminen saattaa heikentää suorituskykyä. Lisäksi linkit alkiosta toiseen vievät jonkin verran tilaa. Taulukolla toteutetun jonon pituudella on taulukon koosta johtuva yläraja, mikä monissa tapauksissa ei haittaa mutta voi joskus koitua ongelmaksi. Ongelma voidaan kiertää vaihtamalla käyttöön isompi taulukko aina ylärajan tullessa vastaan, mutta tämä on suhteellisen raskas operaatio. Taulukko vie myös käytännössä aina hieman hukkatilaa. == Käyttökohteita == * Puskurimuisti toteutetaan usein jonona. Puskureita käytetään yleensä sisään tulevan (tai ulos menevän) viestiliikenteen väliaikaiseen tallentamiseen. * Verkkojen läpikäyntialgoritmeissa jonoa saatetaan käyttää seuraavaksi käsittelyä odottavien solmujen tallentamiseen. == Katso myös == * Pino * Pakka * Prioriteettijono == Lähteet == * * Luokka:Ohjelmointi Luokka:Tietorakenteet
Sähköšokki

Sähköšokki on kidutusmuoto, jossa kidutettavalle annetaan sähköisku. Sähköšokkeja annetaan kidutettaville esimerkiksi kiinnittämällä johdot korviin, sormenpäihin tai varpaisiin, toisinaan myös sukupuolielimiin. Virtalähteenä on usein käsikäyttöinen generaattori. Usein se on muunnettu vanhanaikaisesta kenttäpuhelimesta. Varsinaiset sähköšokit ovat hyvin lyhyitä ja voimakkaita sähköiskuja, mutta usein käytetään myös pitkäkestoisia ja matalajännitteisiä šokkeja. Uhrille seuraa sähköšokkikidutuksesta palovammojen ohella usein hermoratavaurioita, jotka harvoin paranevat täysin. Ne puolestaan johtavat helposti henkisten ja motoristen toimintojen heikkenemiseen ja mielenterveysongelmiin. Usein sähköšokit aiheuttavat sydänpysähdyksen tai rytmihäiriöitä. Uhrin lihakset kouristelevat sähköšokkien aikana ja niiden jälkeen. Tästä seuraa paitsi lihassärkyä myös mustelmia ja jopa katkenneita luita. == Sähköšokki lääketieteessä == Aiemmin sähköšokkeja käytettiin lääketieteessä hoidettaessa mielenterveyspotilaita. Sittemmin lääketieteellistä käyttöä on alettu kutsua sähköhoidoksi (ECT, electroconvulsive therapy). Italialaiset Ugo Cerletti (1877–1963) ja Lucio Bini (1908–1964) ottivat vuonna 1937 käyttöön sähköšokin. ECT on edelleen rutiinikäytössä kliinisessä psykiatriassa ja on yksi tehokkaimmista vakavan masennuksen hoitomenetelmistä. == Sähköšokki populaarikulttuurissa == Elokuvissa aivojen sähköhoito on yleensä kuvattu rangaistukseksi tai jopa kidutukseksi. Miloš Formanin ohjaamassa elokuvassa Yksi lensi yli käenpesän Jack Nicholsonin näyttelemälle roolihenkilölle annetaan sähköšokki rangaistukseksi huonosta käytöksestä mielisairaalan suljetulla osastolla. Nukutusta ei toimenpiteen aikana käytetä, sillä elokuva sijoittuu 1960-luvun alkuun. == Milgramin tottelevaisuuskoe == Stanley Milgram suoritti 1960-luvulla sosiaalipsykologisen koesarjan, jossa testattiin osallistujien halukkuutta totella auktoriteettiasemassa olevan henkilön antamia koehenkilön omantunnon vastaisia käskyjä. Sähköiskukokeessa koehenkilölle kerrottiin, että hänen tulisi auttaa opiskelijaa muistia vaativissa tehtävissä rankaisemalla opiskelijaa, jos hän muistaisi väärin. Rangaistuksena väärästä vastauksesta koehenkilö antoi sähköiskuja, jotka eivät kuitenkaan olleet oikeita, vaan tehtäviin vastannut henkilö vain näytteli saavansa sähköiskuja. Kokeenjohtaja kehotti koehenkilöä korottamaan sähköiskujen voimakkuutta ja yllättävää kokeessa oli se, miten koehenkilö vain pienen vastustuksen jälkeen totteli kokeenjohtajalta saamiaan käskyjä lisätä sähköiskun voimakkuutta jopa niin, että siitä voisi seurata kuolema. Koeasetelman tieteellinen pätevyys voidaan kuitenkin kyseenalaistaa. Milgramin tottelevaisuuskoe on nykyään toistettu virtuaalisesti: Virtuaalisesti toistetussa kokeessa ilmeni, etteivät monet koehenkilöt tottuneet virtuaalinaisen tuskaan, vaan muuttuivat kokeen edetessä entistä rauhattomammiksi. Koehenkilöiden pulssi ja käsien hikoilu lisääntyivät pidemmälle mentäessä.Tutkijat: kidutus on vaikeaa virtuaalisestikin ==Katso myös== * Sähköruoska == Lähteet == Luokka:Kidutusmenetelmät Luokka:Sähkö
Gastronomia

Gastronomia tarkoittaa ensiluokkaisista raaka-aineista valmistettujen ruokien tuntemusta ja niiden valmistamista. Termi merkitsee kirjaimellisesti "vatsan sääntelyn taito tai laki" (, gaster, 'vatsaan'; , nomos, 'lakeja, jotka määräävät'). Gastronomian sanastoon kuuluu runsaasti ranskankielisiä termejä, sillä ruoan arvostuksen ja sen ensiluokkaisen valmistustaidon juuret ovat Ranskassa. Sana voi tarkoittaa myös ruoan ja kulttuurin suhdetta tutkivaa tieteenalaa (tieteellinen gastronomia). Klassisen gastronomisen järjestyksen historia ulottuu 1800-luvulle. Tuolloin määriteltiin aterian koostuminen eri ruokalajeista, jota tämänkin päivän ateriakokonaisuuksilla hyödynnetään: * aterian aluksi kevyt, kylmä (ensisijaisesti) tai lämmin ruokahalua herättävä ruokalaji * seuraavaksi lämmin keitto tai muu väliruoka * pääruoka * kevyt väliruoka, juotava tai sorbetti * jälkiruoka * juustoja * aterian päätteeksi hedelmiä Erityisen huolellisesti ja taidokkaasti valmistettu ruoka on nimeltään gourmet. Hyvän ruoan luonnontieteellistä tutkimusta kutsutaan molekyyligastronomiaksi, ja siihen pohjautuvaa ruoanlaittoa molekyylikokkaukseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruokakulttuuri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Okonomiyaki

Okonomiyaki () on japanilainen paistettu ruokalaji, joka jossain määrin muistuttaa eurooppalaista munakasta. Japaninkielinen nimi okonomiyaki tarkoittaa suurin piirtein "se mitä haluat kypsennettynä"; okonomi tarkoittaa "mistä pidät" ja yaki tarkoittaa "paistettu" tai "keitetty". Okonomiyakin keskeisiä aineksia ovat vehnäjauho, raastettu jamssi, kananmuna ja silputtu kaali. Nesteenä on vesi tai dashi-liemi, joka on valmistettu keittämällä merilevästä ja kalasta. Lisäksi okonomiyakissa voi olla monenlaista lihaa, äyriäisiä, vihanneksia ja juustoja. Koostumuksensa takia sitä usein verrataan länsimaisiin munakkaisiin ja pizzoihin, ja joskus sitä nimitetäänkin japanilaiseksi pizzaksi. Okonomiyakia tarjoillaan ruokalajiin erikoistuneissa ravintoloissa, japaniksi okonomiyaki-ya, joita Japanissa on runsaasti. Osa ravintoloista toimii itsepalveluperiaatteella: ruokailija valitsee mieleisensä ainekset ja paistaa niistä itse okonomiyakinsa. Okonomiyaki valmistetaan paistamalla sekoitetut ainekset pannulla tai paistolevyllä (teppan) molemmilta puolilta. Sen kanssa tarjoillaan okonomiyakikastiketta, merilevää (nori), kuivattua kalaa (katsuobushi) ja inkivääriä, joskus myös majoneesia. Japanissa Hiroshima ja Osaka kilpailevat alkuperäisen okonomiyakin kotipaikan asemasta. Okonomiyakin koostumus ja valmistustapa vaihtelee paikkakunnittain. * Kiotossa okonomiyakin valmistukseen käytetään enemmän tummia vihanneksia kuin muualla. * Hiroshimassa okonomiyakiin lisätään usein yakisoba-nuudeleita. Lisäksi hiroshimalaisen okonomiyakin ainekset usein kypsennetään erikseen ja pinotaan taidokkaasti valmiina. Tämän muunnoksen nimi on modanyaki (モダン焼き). * Tokiosta on lähtöisin okonomiyakin kaltainen ruokalaji nimeltä monjayaki (もんじゃ焼き). Luokka:Japanilainen keittiö Luokka:Munaruoat
Anu ja Antti

Anu ja Antti () on belgialaisen Willy Vandersteenin luoma sarjakuva. Sarjakuvan ensimmäiset jaksot julkaistiin vuonna 1945 lehdessä De Nieuwe Gids ja sarjakuvan suosio jatkuu yhä Hollannissa ja flaaminkielisessä Belgiassa. Sarjakuvassa pääosissa seikkailevat teini-ikäiset Anu ja Antti sekä heidän apunaan temperamenttinen Sanelma-täti, yksinkertainen mutta hyväsydäminen Koikkalainen, väkivahva ja oikeudenmukainen Jeremias ja kekseliäs tiedemies professori Tietonen. ==Suomeksi julkaistut teokset== Suomeksi Anua ja Anttia julkaisi Mestarikustannus vuosina 1983–1987. 1983 *Avaruuden robotit *Vaarallinen säde *Lumotut merirosvot *Runsauden sormus *Texasin lainvartijat *Viidakon kukka 1984 *Merkillinen maa *Kultaplaneetta *Kuparikansa *Pilvikaupunki *Aavefregatti *Mieletön mielenosoitus *Ruuturouva *Apinoiden juhla *Seikkailu Pohjoismaissa *Riimittelevä ratsu *Taikasakset *Jättiläismunan arvoitus *Laulavat sienet *Paatunut peluri *Kummituslinna *Sirkuskuningas *Kultainen ympyrä *Huvipuisto 1985 *Sijaiskuningas *Rahanpaisumus *Apinanleipäpuu *Koikkalainen ruusutarhassa *Koirien paratiisi *Viimeinen virvatuli *Onnenhelmet *Taistelu merta vastaan *Ruusu Tietoselle *Musta joutsen *Lohikäärmeprinssi *Kivensyöjät *Kaikkien aikojen katti *Laulava kynttilä *Univarkaat *Päärynäprinssi *Tuulien tora *Paholaisen solmuke 1986–1987 *Operaatio Petropolis *Kun keijut tanssivat *Turmion tuuba *Puutohtori *Totemipaalut *Lentävä vuode *Sateenkaariprinsessa *Kummitusjahti *Liukas lupiini *Ärjyvä vuori *Pöllömiehen arvoitus *Kadonnut harppu *Zuin- säteet *Patsaankaitsijat *Musta timantti *Kultaveturi *Rumpalipoika *Mitä patsaat tiesivät *Amforian saari (1987) == Aiheesta muualla == *Suske en Wiske -nettisivut Luokka:Belgialainen sarjakuva Luokka:Sarjakuva-albumisarjat Luokka:Sarjakuvahahmot
Tempo

Tempo on musiikkitermi, joka määrittää kappaleen nopeuden. Sana tempo juontuu italian kielestä, jossa se tarkoittaa yleensä aikaa. Kappaleen ihanteellinen esitystempo merkitään nuotteihin tavallisesti käyttämällä vakiintuneita italialaisperäisiä ilmaisuja. Tempo voidaan ilmaista myös täsmällisesti lukuna. Esimerkiksi tempo 120 tarkoittaa 120 iskua minuutissa. Tästä merkintätavasta käytetään toisinaan ilmaisua BPM (beats per minute). Joitakin tempomerkintöjä hitaimmasta nopeimpaan summittaisessa järjestyksessä: Italiaksi Suomeksi Larghissimo erittäin hitaasti Largo hyvin hitaasti Lento hitaasti Grave raskaasti Adagio hitaasti Andante käyden Andantino kepeästi käyden Moderato kohtalaisesti Allegro nopeasti Allegro vivace eloisan nopeasti Presto kiireisesti Prestissimo erittäin kiireisesti Sanalliset tempomerkinnät ovat hyvin tulkinnanvaraisia. Haluttaessa ilmaista tempo täsmällisesti voidaan ilmoittaa iskujen määrä minuutissa (niin sanottu MM- eli Mälzelin metronominotaatio) tai määrättyjen (yleensä neljäsosa) nuottien määrä minuutissa. Joillakin 1900-luvun säveltäjillä, kuten Béla Bartókilla, on myös ollut tapana ilmoittaa kappaleen kokonaiskesto, joka auttaa arvioimaan oikeaa tempoa. Tempon muutoksille on omat niin ikään italialaisperäiset ilmaisunsa. Näistä tyypillisimmät ovat accelerando (kiihdyttäen) ja ritardando (hidastaen). Halutun tempomuutoksen määrää voidaan vielä tarkentaa etuliitteillä molto (paljon) tai poco (vähän). Temposanoja voi muuntaa diminutiivimuodoilla (adagietto "vähän hitaasti") tai superlatiiveilla (prestissimo "erittäin nopeasti") tai ilmaisulla ma non troppo ("muttei liikaa"). ==Harvinaisempia tempomerkintöjä== Joitakin harvinaisempia tempomerkintöjä Italiaksi Suomeksi Amorevole tai Amoroso rakastettavasti, hyväilevästi, viehättävästi Animoso vireästi, uljaasti Apassionato intohimoisesti Appenato tuskallisesti, kärsien Giubiloso riemuisasti Piacevole miellyttävästi ==Tempomerkintöjä muilla kielillä== Monet säveltäjät ovat käyttäneet saksankielisiä tempomerkintöjä. Näitä ovat esimerkiksi: * Langsam – hitaasti * Mäßig – kohtalaisesti * Lebhaft – eloisasti * Rasch – nopeasti * Schnell – nopeasti == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Rytmi Luokka:Musiikkitermit Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Julkku

Julkku on Aalto-yliopiston opiskelijoiden toimittama vappulehti, joka ilmestyy parillisina vuosina. Sitä julkaisee Aalto-yliopiston (ent. TKK:n) opiskelijoiden yhdistys Teekkarikulttuurin Tuki ry. Ensimmäisen kerran se ilmestyi vuonna 1978, ja on siitä lähtien julkaistu joka toinen vappu. Julkku sisältää vitsejä ja humoristisia artikkeleita sekä pilapiirroksia. __TOC__ Aalto-yliopiston opiskelijat myyvät Julkkua vapun aikaan pääkaupunkiseudulla ja satunnaisesti muuallakin. Julkkua kustantava Teekkarikulttuurin Tuki ry tukee myynnistä saaduilla tuotoilla teekkarihenkisiä tempauksia, tapahtumia ja projekteja, kuten saunoja, kiltahuoneita ja historiikkeja. Vuoden 2012 huhtikuussa lehden toimikunta lähetti lehden itse rakentamallaan luotaimella 30 kilometrin korkeuteen. Se laskeutui maahan muutaman tunnin kuluttua. Vuodesta 2014 lähtien jokainen Julkku on saatavilla myös e-kirjana. Vuonna 2020 Julkkua myytiin poikkeuksellisesti verkkokaupassa maailmanlaajuisen pandemian aiheuttamien rajoitteiden vuoksi. ==Katso myös== * Aino * Hässi * Tamppi * Äpy * Ööpinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *www.julkku.fi Julkun kotisivut * Julkut Elisa Kirja -palvelussa Luokka:Teekkarikulttuuri Luokka:Vappulehdet
Luettelo Kalevalan henkilöistä

Suomalaisten kansalliseepoksessa Kalevalassa esiintyy useita henkilöitä: *Ahti, meren haltijoiden kuningasKalevala, 1849, runo 41 *Aino, neito, Joukahaisen sisarKalevala, 1849, runot 3, 4 ja 5 *Annikki, Seppo Ilmarisen siskoKalevala, 1849, runo 18 *Antero Vipunen, haudattu jättiläinen, joka on viisain kaikista; jopa Väinämöistä viisaampiKalevala, 1849, runo 17 *Iku- Turso, merihirviöKalevala, 1849, runo 42 *Ilmarinen, tai Seppo Ilmarinen, maan paras seppä, "takoja iänikuinen"Kalevala, 1849, runo 10 *Ilmatar, Väinämöisen äitiKalevala, 1849, runo 1 *Joukahainen, nuori lappalaismies, vihaa VäinämöistäKalevala, 1849, runot 3 ja 6 *Kalervo, Kullervon isäKalevala, 1849, runo 31 *Kokko eli vaakalintu, puhuva jättiläiskotkaKalevala, 1849, runo 19 *Kullervo, epäonninen mies *Kyllikki, Lemminkäisen nainenKalevala, 1849, runo 11 *Lemminkäinen, sankari, ei voi vastustaa sodankäyntiä ja naisia *Lemminkäisen äiti, herätti Lemminkäisen eloonKalevala, 1849, runo 12 *Louhi, Pohjolan emäntä tai Pohjan akka, pahan synnyttäjä *Marjatta, synnyttää Karjalan kuninkaan, tultuaan neitseellisesti raskaaksi syötyään puolukanKalevala, 1849, runo 50 *Pieni mies, kaataa suuren tammenKalevala, 1849, runo 2 *Pohjolan isäntä, Louhen puoliso, jonka Lemminkäinen tappaa Pohjolan häissäKalevala, 1849, runot 18 ja 27 *Pohjolan tyttäret, maankuuluja kaunottariaKalevala, 1849, runo 38 *Sampsa Pellervoinen, maiden kylväjä, toukojen tihittäjäKalevala, 1849, runo 16 *Tapio, metsän väen kuningasKalevala, 1849, runo 14 *Tellervo, Tapion viehkeä tytär *Terhenetär, terhenet ovat usvan nostattavia, veden pinnalla tanssivia neitoja *Tiera (Tuira), Lemminkäisen sotakumppani, taitava keihäänkäyttäjäKalevala, 1849, runo 30 *Tuonen verinen poika; löytää Lemminkäisen Tuonelan virrasta ja pilkkoo hänet paloiksi ja heittää takaisin virtaanKalevala, 1849, runot 14 ja 16 *Tuonen tytti, Tuonelan lautturi *Tuuri ja Tuurin vaimo. Heidän taloonsa tulikipuna putoaaKalevala, 1849, runo 47 *Ukko, ylijumala *Untamo, Kalervon vihollinen *Vellamo, veen emonenKalevala, 1849, runo 5 *Vellamon neito, Aino kuolemansa jälkeen *Virokannas, 20. ja 50. runossa ohimennen mainittava sivuhenkilö. *Väinämöinen, laulaja, sankari, tietäjä ja puolijumala. == Lähteet == * Kalevala
Korallimeren saarten territorio

Korallimeren saarten territorio () on Australian territorio, joka muodostuu ryhmästä pieniä trooppisia saaria ja riuttoja Korallimeressä, koilliseen Australiasta. Territorio perustettiin 1969. Tärkein saariryhmistä on Willis Islets. Willisin saarella ovat alueen ainoat asukkaat: siellä olevalla meteorologisella asemalla on 3–4 hengen miehitys. Australialaiset homoseksuaalit ovat julistaneet territorion itsenäiseksi, nimellä Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands, eli Korallimeren saarten homojen ja lesbojen kuningaskunta. Sinne ei ole syntynyt asutusta, koska siellä ei ole juomakelpoista vettä. == Lähteet == Luokka:Australian osavaltiot ja territoriot
Ben Furman

Ben Zwi Hirsch Furman (s. 21. syyskuuta 1953 Helsinki) on psykiatrian erikoislääkäri, psykoterapeutti ja ratkaisukeskeisen psykoterapian kouluttaja. Furman on valmistunut psykiatrian erikoislääkäriksi Helsingin yliopistosta. Ben Furman on suomenjuutalainen. Furman on myös kansainvälisesti tunnettu asiantuntija henkilökohtaisessa kehityksessä, tiiminrakentamisessa ja työyhteisöjen kehittämisessä. Yhdessä Tapani Aholan kanssa Furman on kehittänyt uusia toimintatapoja näillä alueilla (reteaming ja TwinStar), jotka ovat herättäneet kansainvälistä kiinnostusta. Furman veti Yle TV1:ssä 1998–2006 omalla nimellään esitettyä keskusteluohjelmaa. Syyskuussa 2009 hän alkoi juontaa ohjelmaa Radioterapeutti Radio Suomessa. == Kirjat == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ben Furmanin kotisivut * WSOY:n esittely Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Derek and the Dominos

Derek and the Dominos oli vuosina 1970–1971 toiminut rockyhtye. Se julkaisi yhden albumin ennen hajoamistaan. ==Historia== Derek and the Dominosin perustivat keväällä 1970 laulaja ja kitaristi Eric Clapton sekä Bobby Whitlock, Carl Radle ja Jim Gordon, jotka olivat kaikki soittaneet aiemmin Delaney & Bonnie & Friends -yhtyeessä. Derek and the Dominos esiintyi ensimmäisen kerran 14. kesäkuuta 1970 Lontoon Lyceum Ballroomissa ja jatkoi Englannin-kesäkiertueelle. Yhtye nauhoitti loppukesällä ainoaksi jääneen studioalbuminsa Layla and Other Assorted Love Songs, joka julkaistiin marraskuussa 1970. Albumilla soittaa kitaraa myös Duane Allman. Albumi menestyi Yhdysvalloissa, missä singlet ”Layla” ja ”Bell Bottom Blues” nousivat listoille. Britanniassa albumi ei menestynyt. Esikoisalbuminsa julkaisun jälkeen yhtye konsertoi vielä Englannissa ja Yhdysvalloissa aina joulukuun 6. päivään 1970 asti. Yhtye kokoontui vielä toukokuussa 1971 studiossa nauhoittaakseen toisen albuminsa mutta hajosi ennen sen valmistumista. Laulaja ja kitaristi Eric Clapton jätti sen jälkeen musiikin väliaikaisesti. Yhtyeen jo hajottua sen esikoisalbumin kappale ”Layla” nousi Yhdysvaltain ja Britannian singlelistojen kymmenen kärkeen vuonna 1972. Myös Yhdysvalloissa nauhoitettu livealbumi Derek and the Dominos in Concert (1973) myi hyvin. Derek and the Dominosin maine on vuosien kuluessa kasvanut, ja sitä pidetään nykyisin Eric Claptonin yhtenä parhaista saavutuksista. == Jäsenet == *Eric Clapton - laulu, kitara *Duane Allman - kitara *Bobby Whitlock - laulu, koskettimet *Carl Radle - basso *Jim Gordon - rummut (piano kappaleessa "Layla") == Albumit == *Layla And Other Assorted Love Songs (1970) *In Concert (1973) *The Layla Sessions: 20th Anniversary Edition (1990) *Live at the Fillmore (1994) == Singlet == *Tell the Truth / Roll It Over *Layla / Bell Bottom Blues *Layla / I Am Yours *Bell Bottom Blues / Keep On Growing *Let It Rain / Easy Now *Bell Bottom Blues / Little Wing *Why Does Love Got to Be So Sad [live] / Presence of the Lord [live] ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Pearl Harbor

Pearl Harbor on Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivaston päätukikohta Oʻahun saarella Havaijilla, Honolulusta länteen. Pearl Harbor sijaitsee syvässä ja suojaisassa lahdessa. Lahden suulla ollut koralliriutta esti isojen alusten kulkemisen lahteen, mutta kun Yhdysvallat otti Havaijin haltuunsa, riuttaan louhittiin kulkuaukko. Vuonna 1905 tykkiveneet pääsivät siitä läpi. Vuosina 1908-1919 satamaa muokattiin niin että suurimmatkin alukset pääsivät telakalle asti. Sisäänajo oli kuitenkin vaikeaa, ja yksitoista alusta ajautui karille sisääntuloväylällä vuosina 1921-1928. Vuonna 1934 Tyynenmeren laivasto kävi tukikohdassa, ja kolmea suurinta alusta lukuun ottamatta kaikki pääsivät laitureihin. Vuonna 1936 satamaa laajennettiin entisestään. Tuohon aikaan tutkikohdassa palveli yli tuhat sotilasta. Tukikohta kasvoi hankalasti hallinnoitavaksi, sillä siellä oli eri aselajien toimintaa. Maavoimien ja merivoimien välillä esiintyi jännitteitä. Sukellusveneet eivät olleet tukikohdan komentajan alaisuudessa. Ennen toista maailmansotaa Pearl Harborissa sijaitsivat sotilaspiirin päämaja, laivaston telakka, tarvikevarasto, sukellusvenetukikohta, lentoasema, asevarikko, sotilassairaala, merijalkaväen tukikohta, radioasema ja sukellusveneiden miehistön tukikohta. == Hyökkäys Pearl Harboriin == Japani teki 7. joulukuuta 1941 hyökkäyksen Pearl Harboriin ja vaurioitti vakavasti Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivastoa. Iskun seurauksena Yhdysvallat päätti osallistua toiseen maailmansotaan. 2 403 yhdysvaltalaista sai surmansa. Japani menetti 29 lentokonetta ja viisi sukellusvenettä. Kokonaan Yhdysvallat menetti kolme taistelulaivaa: USS Arizona, USS Oklahoma ja USS Utah. Kaksi muutakin alusta upposi, mutta ne nostettiin telakalle ja korjattiin, ja ne palasivat palvelukseen vuoteen 1944 mennessä. Yksitoista muuta alusta vaurioitui lievemmin ja ne palasivat palvelukseen vuoden 1942 aikana. Presidentti Roosevelt kutsui sitä "kunniattomuuden päiväksi" - a date which will live in infamy -. Kongressi julisti Japanille sodan 8. joulukuuta. Syynä Japanin hyökkäykseen oli Yhdysvaltain asettama kauppasaarto Japanille; Japanin tarvitsi vallata Kaakkois-Aasian öljykentät turvatakseen öljynsaannin ja Yhdysvaltain Tyynenmeren-laivasto piti saada pois tieltä tätä estämästä. Japanin isku ei kuitenkaan ollut täydellinen menestys. Yhdysvaltain Havaijille sijoitetut lentotukialukset (USS Enterprise, USS Lexington ja USS Saratoga) olivat tuolloin merellä. Näiden pelastuminen paransi merkittävästi Yhdysvaltain toimintakykyä sodan aikana. Lisäksi itse tukikohta telakoineen säilyi melko toimintakykyisenä. Seuraavien kolmen vuoden aikana Pearl Harborin telakat korjasivat korjauskelpoisiksi jääneet alukset. == Toisen maailmansodan jälkeen == Toisen maailmansodan jälkeen Pearl Harbor oli edelleen Yhdysvaltojen laivaston tärkein tukikohta Tyynellämerellä. Vuonna 2010 se yhdistettiin hallinnollisesti läheiseen Hickamin lentotukikohtaan. == Lähteet == Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Havaijilla Luokka:Yhdysvaltain laivaston tukikohdat Luokka:Yhdysvaltain lahdet Luokka:Yhdysvaltain Tyynenmeren satamat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Oahu
Bassotaajuudet

Bassotaajuudet eli ns. "alataajuudet" ovat ilman värähtelyssä, ts. äänessä niitä värähdyksiä, joiden värähtelytaajuus sijoittuu n. 500 hertsin alle. Bassotaajuuksia käytetään useasti tehokeinona, sillä normaali ihminen kuulee bassotaajuuksia n. 20 hertsistä ylöspäin, mutta suurimmaksi osaksi bassotaajuudet, voimakkuudesta riippuen, tunnetaan kehossa värähtelynä. Tätä käytetään hyväksi erityisesti elektronisessa musiikissa tanssittavuuden vuoksi, sekä elokuvien toimintakohtauksissa luomaan todentuntua. == Kirjallisuutta == * * Luokka:Akustiikka
Kongon vapaavaltio

Kongon vapaavaltio (, ) oli Belgian kuninkaan Leopold II:n vuosina 1885–1908 hallitsema valtio Keskisessä Afrikassa. Se vastasi alueeltaan nykyistä Kongon demokraattista tasavaltaa. Kongossa syyllistyttiin vuosina 1877–1908 massiiviseen riistoon ja kansanmurhaan. Edmund Dene Morel, liverpoolilainen varustamotyöntekijä ja myöhemmin kuuluisa pasifisti, toi Kongon julmuudet yleiseen tietoisuuteen. Hän sai puolelleen useita aikansa julkisuuden henkilöitä, kuten Canterburyn arkkipiispan, kirjailija Mark Twainin sekä Britannian ulkoministerin, Sir Edward Greyn.Hochschild 2004, s. 10–11. Arviot joukkomurhan uhrien määrästä vaihtelevat. Britannian palveluksessa olleen irlantilaisen diplomaatin Roger Casementin arvio vuodelta 1904 on kolme miljoonaa uhria kahdessatoista vuodessa. Peter Forbathin arvio on ainakin viisi miljoonaa, Adam Hochschildin kymmenen miljoonaa. Encyclopædia Britannica arvioi väestön vähentyneen 20–30 miljoonasta kahdeksaan miljoonaan. Vuoteen 1908 mennessä Leopoldin palkollisten väärinkäytökset olivat paljastuneet ja Belgian parlamentti otti alueen valtion hallintaan. Alueen nimeksi Belgian siirtomaana tuli Belgian Kongo.Hochschild 2004, s. 314–315. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla== * Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Ihmisoikeusloukkaukset Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan historia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hangon Regatta

Hangon Regatta on Hangossa järjestettävä jokavuotinen kolmipäiväinen purjehduskilpailu. Kilpailu järjestetään yleensä heinäkuun ensimmäisellä viikolla. Kilpailu järjestetään perjantaista sunnuntaihin, jokaiselle päivälle mahtuu kaksi lähtöä. Hangon Regatalla on vahvat ja pitkät perinteet purjehduskilpailuna ja edustettuina ovat lähes kaikki mahdolliset luokat. Tapahtuma on Suomen suurimpia purjehdustapahtumia ja se kokoaa purjehtijoita yhteen useammasta luokasta kuin mikään muu regatta. Yleensä kilpailuun osallistuu noin 10–30 venettä jokaista luokkaa kohden. Venekuntien kokonaismäärä regatassa on usein parinsadan luokkaa, vuonna 2015 ilmoittautuneita oli 220. Hangon Regatan järjestäjinä toimivat Hangö Segelförening, Hangö Udds Segelsällskap ja Ekenäs Segelsällskap. Hangon Regatan maine etenkin pääkaupunkiseudun nuorison vapaa-ajanviettotapahtumana on parantumaan päin. 2000-luvun alussa kaupungissa saattoi olla viisituhatta humalaista nuorta. Hangon kaupunki on 2010-luvulla pyrkinyt aktiivisesti kehittämään oheistapahtumia viikonlopun ajaksi pelkän juomavetoisen juhlinnan hillitsemiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hangon regatta * http://www.hsf.fi/ * http://www.hanko.fi/tourism * Hangon regatta Ylen Elävä arkisto. Luokka:Purjehduskilpailut Luokka:Hangon urheilu
Sukka

Sukka on pussimainen vaate, joka peittää jalkaa ja jalkaterää. Sen tarkoituksena on lieventää hiertymiä jalan ja kengän välillä, pitää jalka lämpimänä, imeä hikeä jalasta ja olla koriste. Sukan varren pituus voi vaihdella aivan kantapään yläpuolelta reiden yläosaan asti. Pituuden mukaan sukat jaotellaan yleensä nilkkasukkiin ja polvisukkiin. Se tehdään yleensä puuvillasta, villasta tai nailonista. Sukat myydään pareittain, jolloin molemmat sukat ovat yleensä samanlaiset. == Historia == Sukkia alettiin valmistaa teollisesti Englannissa pappi William Leen keksittyä neulekoneen vuonna 1589. Tätä ennen sukkia neulottiin käsin puikoilla. Sukkia piti lähinnä ylhäisö 1800-luvun loppupuolelle asti. Sukkien edeltäjä oli jalkarätti. Kuitenkin jo 1600-luvulta on Suomestakin löydetty käytetyn villalangasta kudottuja sukkia. Myös kenkäheiniä on käytetty lämmöneristeenä kengissä lähinnä nykyisen villasukan vastineena (lappalaisen nimitys heinäkenkä kertoo tästä tavasta). Naisten sukissa muoti alkoi 1920-luvulla vaatia ohuita silkkisukkia. Vuonna 1930 käytettiin 70 % Yhdysvaltojen silkintuonnista sukkien valmistukseen. Nailonin keksiminen (nailoniset sukat tulivat myyntiin 15. toukokuuta 1940http://www.mytights.com/mytights/advice/historyofstockings.html) korvasi silkin lähes täysin naisten sukkien valmistusmateriaalina, tosin toisen maailmansodan aikaan lähes kaikki materiaali käytettiin muun muassa laskuvarjojen valmistukseen. Sukat olivat perinteisesti pitkät ulottuen vähintään polveen asti, ja vielä 1960-luvulla niitä pidettiin ylhäällä sukkanauhoin. Tämän jälkeen keksittiin resori, joka piti sukan ylhäällä. Sukkanauhan sijaan on tullut sukan yläosaan ensin tupsut ja sittemmin kullanväriset koristeet molemmin puolin. Sukan pukemista lahkeen yli on alettu päiväkodeissa ja muotipiireissä käyttää nimitystä sukkalukko. == Japanissa == Japanissa on ollut perinteisesti käytössä tabi-sukka, joka erottaa ukkovarpaan muista varpaista ja mahdollistaa zōrien ja getojen käytön muutenkin kuin paljain jaloin. Samassa maassa on ollut 1990-luvulla nuorten koulutyttöjen keskuudessa muodissa loose socks -tyyli, jossa pitkät sukat on liimattu löysästi puolisääreen erityisellä sukkaliimalla, ja näitä on käytetty 2010-luvulla jopa crocs-muovikenkien kanssa. ==Erilaisia sukkia== *Jarrusukka *Joulusukka *Polvisukka *Villasukka *Urheilusukka *Varvassukka *Nilkkasukka ==Katso myös== *Sukkahousut ==Lähteet== * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Panssarihaupitsipatteri

pienoiskuva|K9FIN Moukari|alt= Panssarihaupitsipatteri (PSHPTRI) on Jääkäritykistörykmentin yksi kolmesta perusyksiköstä Panssariprikaatissa. Sen päätehtävä on kouluttaa sotaa varten panssarihaupitsipatteriston tulipattereita sekä muita patteriston toimivia osia osaksi mekanisoitujen- ja moottoroitujen taisteluosastojen panssarihaupitsipatteristoja. Aiemmin patterissa on koulutettu myös telakanuunapattereita, 152 TELAK 91-kalustolla, sekä komentovaunujen (MT-LBu) ja kuljetusvaunujen (MT-LBv) johtajia ja miehistöä. Yksikkö oli ainoa panssaritykistön tuliasemakoulutusta antava yksikkö Suomessa kesään 2022 jolloin panssarihaupitsikoulutus alkoi myös Karjalan prikaatissa. Yksikkö vaalii ainoana tykistöyksikkönä valtakunnassa jääkäriperinteitä. Patterissa koulutetaan panssarihaupitsien (K9FIN Moukari) johtajia ja miehistöä sekä tulipatterin tarvitsemaa muuta henkilöstöä: patterin päällikkö, laskinupseeri, patteriupseeri, patterin vääpeli, jaos-, tuliasema-, mittaus- ja viestialiupseerit sekä viestimiehet, panssariasentajat, taisteluvälinemiehet sekä -aliupseerit ja tulijaosten valmisteluosien tuliasemamiehet. Sodan ajan panssarihaupitsipatterin vahvuus on 6 panssarihaupitsia ja noin 80 miestä sekä muuta panssarivaunu- ja pyöräkalustoa. Ylempi johtoporras on panssarihaupitsipatteristo (PSHPSTO), johon kuuluu 3 panssarihaupitsipatteria sekä esikunta- ja huoltopatteri (EHPTRI). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puolustusvoimat: Panssarihaupitsipatteri PsPr:n multimediaesityksessä * Puolustusvoimat: Jääkäritykistörykmentti - tekniikkaa, tietotaitoa ja tulivoimaa Luokka:Panssariprikaati
Alikersantti

Alikersantti (lyhenne alik.) on armeijassa käytettävä aliupseeriston sotilasarvo. Se on Suomen puolustusvoimissa alin aliupseeriarvoTasavallan presidentin asetus sotilas- ja palvelusarvoista sekä puolustusvoimien tunnuskuvasta 28.12.2007/1490 ja sen arvomerkkinä käytetään Suomessa kahta arvomerkkikulmaa. Alikersanttia alempi arvo on korpraali ja ylempi kersantti. == Alikersantti Suomessa == Suomessa alikersantit toimivat useimmiten ryhmänjohtajina, joskus erikoisaselajeissa, sekä ryhmän varajohtajina. Lisäksi eräissä teknisissä tehtävissä, muun muassa elektroniikka-asentajina sekä lentoteknillisissä apumekaanikkotehtävissä palveleville varusmiehille annetaan aliupseerikoulutus. Suomessa alikersanteiksi koulutetaan noin viidennes ikäluokasta. Koulutus tapahtuu peruskoulutuskauden jälkeen aliupseerikurssilla, joka kestää kolme ja puoli kuukautta lukuun ottamatta eräitä erikoiskursseja. Aliupseerikurssin jälkeen alikersantit osallistuvat miehistön kouluttamiseen. Myöhemmin palveluksen aikana osa alikersanteista voidaan joko sodan ajan sijoituksensa tai erinomaisen palveluksen perusteella ylentää kersanteiksi. Reservissä alikersantiksi voidaan ylentää korpraali, joka on palvellut kertausharjoituksissa vähintään 7 päivää ja sijoitettu aliupseerin arvoa vaativaan tehtävään. Ilman erityistä miehistöstä aliupseeriksi -kurssia voi vielä saada ylennyksen kersantiksi, joka on miehistössä varusmiehenä palvelleelle käytännössä korkein mahdollinen sotilasarvo.https://ruotuvaki.fi/-/kiinnostaako-ylennys Alikersantti varusmies kauluslaatta.svg|Alikersantin kauluslaatta (varusmies) Alikersantti kauluslaatta.svg|Alikersantin kauluslaatta Alikersantti hihalaatta.svg|Alikersantin hihalaatta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aliupseerit Luokka:Sotilasarvot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nailon

Nailon (alkup. nylon) on polyamideihin lukeutuva tekninen muovi, joka keksittiin 28. helmikuuta 1935 DuPont-yrityksessä Delawaressa, Yhdysvalloissa. Nailon julkistettiin vuonna 1938 ja sen ensimmäinen kaupallinen sovellus oli hammasharja, jonka harjakset olivat nailonia. Vuonna 1940 tuotiin markkinoille nailoniset naisten sukat, joista pian muodostui valtava kaupallinen menestys. Nykyään nailonia käytetään tekokuituna kaikenlaisissa vaatteissa ja kiinteässä muodossa teollisuudessa. Myös klassisen kitaran kielet valmistetaan nykyisin nailonista eläimen suolen sijaan. Polyamideja valmistetaan orgaanisista dihapoista ja diamiineista. Esimerkiksi tuotemerkki Nylon 66 valmistetaan heksaanidihaposta ja 1,6-heksaanidiamiinista kuumentamalla niitä 280 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu polyamidi. Nylon 6 valmistetaan kaprolaktaamista. Nimen nylon väitetään tulevan New Yorkista ja Lontoosta. Ei ole kuitenkaan todisteita siitä, että nimen etymologia olisi tämä. Vuonna 1940 DuPontin edustaja John W. Eckelberry sanoi, että kirjaimet "nyl" olivat umpimähkään valittuja ja että "on" kopioitiin muiden kuitujen nimistä, kuten cotton, puuvilla ja rayon, viskoosi. Nailon yhdistetään käsitteenä usein naisten sukkiin ja sukkahousuihin. Ihonväriset ja jalan muotoon mukautuvat sukat tulivat toisen maailmansodan jälkeen suureen muotiin. Niiden saatavuus Euroopassa oli kuitenkin heikkoa. Tämän vuoksi Euroopassa olleet Yhdysvaltain armeijan joukot kävivät nailonsukilla mustan pörssin kauppaa samoin kuin esimerkiksi suomalaiset turistit pienemmässä mittaluokassa sukkahousuilla myöhemmin Neuvostoliitossa. == Katso myös == *Wallace Carothers *Nailonia syövä bakteeri ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Nylon ja polyesterit *Polyamide (Nylon) Typical Properties *Prof. L. Trossarelli: The history of nylon, Dipartimento di Chimica IFM dell’Università di Torino, Via P. Giuria 7 Torino, Italy *Raghavendra R. Hegde, Atul Dahiya, M. G. Kamath: Nylon Fibers Luokka:Muovit Luokka:Synteettiset kuidut Luokka:DuPont Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Polyamide#Nylon