Hollannin fonologia

Hollannin kielen fonologia on samantyyppinen kuin muiden germaaniseen kieliryhmään kuuluvien kielten, kuten friisin, englannin ja saksan. ==Konsonantit== Taulukossa on hollannin kielen konsonanttiäänteet. Labiaalit Alveolaarit Postalveolaarit Dorsaalit Glottaalit Nasaalit m n ŋ Klusiilit p b t d k (g) ʔ Frikatiivit f v s z (ʃ ʒ) x ɣ ɦ Approksimantit ʋ l j Tremulantit r r r ===Obstruentit=== * Glottaaliklusiili äännetään sanojen sisällä vokaalialkusten tavujen eteen :n ja :n jälkeen ja usein myös sanan alussa. * :ää lukuun ottamatta kaikki alveolaarit ovat laminaalisia, ja voivat Belgiassa olla myös dentialveolaarisia. * ja ovat täysin soinnillisia. * ei ole natiivi foneemi ja esiintyykin ainoastaan lainasanoissa ja :n assimiloituneena allofonina, esimerkiksi zakdoek . * Pohjoisessa ja yhdistyvät äänteeksi, jota on kuvailtu ** Soinnittomaksi postvelaariseksi tremulanttifrikatiiviksi , joka etistyy ennen :tä :ksi; ** Soinnittomaksi postvelaariseksi tai uvulaariseksi frikatiiviksi. * Etelässä ja ovat yleisesti velaarisia tai postpalataalisia . Jotkin puhujat saattavat käyttää molempia ääntämistapoja riippuen edeltävän tai seuraavan takaisuudesta. Velaarista, postvelaarista ja uvulaarista ääntämystä kutsutaan nimellä harde g 'kova g', kun taas postpalataalinen ääntämys tunnetaan nimellä zachte g 'pehmeä g'. On myös ääntämys nimeltä zwakke harde g 'heikko vahva g', jossa ja ääntyvät glottaalifrikatiiveina . Tätä ääntämystä käytetään Zeelandissa ja Länsi-Flanderissa. * Alankomaissa voi langeta :n kanssa yhteen. * Joissakin murteissa, kuten Amsterdamissa, myös voi langeta yhteen :n kanssa. * :n ja :n soinnittomina lausuvat saattavat hyperkorrektoida :n ja :n soinnittomaksi, esimerkiksi concert yleisen ääntämyksen sijaan. * Jotkut puhujat ääntävät :n soinnittomana :na. Joissain murteissa, etenkin lounaassa, h-äänne jää kokonaan pois. * ja assimiloituvat usein palataalisiksi , alveolopalataalisiksi tai postalveolaarisiksi . * ääntyy ennen :tä . * Vokaalien välissä ja :n jälkeen ja assimiloituvat :ksi muualla kuin painollisen tavun alussa. * Postalveolaariset sibilantit eivät ole natiiveja foneemeja ja esiintyvät lähinnä lainasanoissa. Ne voidaan lausua kuten assimiloidut . ===Sonorantit=== * Nasaalit assimiloituvat seuraavan äänteen mukaan: ** Molemmat ääntyvät ennen bilabiaaleja ja ennen labiodentaaleja . ** lankeaa :n kanssa yhteen ennen velaareja ; :n ääntämys taas riippuu seuraavan velaarifrikatiivin ääntämyksestä, esimerkiksi uvulaarinen niillä puhujilla, joille ovat uvulaarisia. ** ääntyy ennen :tä. * Foneemin ääntämys vaihtelee alueellisesti: ** Pohjoisessa on ”kirkas” ennen vokaaleja ja ”tumma” ennen konsonantteja ja taukoja. Vokaalien välinen on yleensä kirkas paitsi vokaalien jälkeen. Jotkut puhujat käyttävät kuitenkin tummaa l:ää aina vokaalien välissä. ** Joissain murteissa, kuten Amsterdamissa ja Rotterdamissa, on aina tumma. Toisaalta taas joissakin itäisissä ja belgialaisissa murteissa se on aina kirkas. ** Tumman :n ääntämys vaihtelee: pohjoisessa se on faryngalisoitu , mutta sanan lopussa monet puhujat ääntävät vahvasti faryngalisoidun vokoidin ilman lateraalikontaktia. Belgiassa se on velarisoitu tai postpalataalinen . * Foneemin ääntämys vaihtelee suuresti murteittain ja jopa murteiden sisällä. ** Historiallisesti alkuperäinen ääntämys on alveolaarinen tremulantti tai yleisenä allofonina napausäänne . ** Keskisissä ja eteläisissä murteissa yleinen ääntämys on uvulaarinen tremulantti . Kaakossa se voi tavun lopussa ääntyä saksan tapaan. ** Etelä- Hollannin rannikkomurteissa ääntämys on . ** Jotkin puhujat Alankomaissa, muttei Belgiassa, ääntävät foneemin tavun lopussa retrofleksinä . * Myös foneemin ä ääntämys vaihtelee alueittain: ** Yleisin ääntämys on , joka esiintyy Keski- ja Pohjois-Alankomaissa. ** Etelä-Alankomaissa ja Belgiassa ääntämys on bilabiaalinen approksimantti . ** Surinamessa ja maahanmuuttajien puheessa yleinen ääntämys on . * Likvidan ja sananloppuisen konsonantin välissä saatetaan ääntää švaa . ==Vokaalit== Hollannilla on laaja vokaalivarasto 13 tavallisella vokaalillaan ja ainakin kolmella diftongillaan. ===Monoftongit=== {| class="wikitable" style="text-align:center;" etu keski taka lavea pyöreä höllä tiukka höllä tiukka höllä tiukka suppea ɪ i ʏ y (ʊ) u välinen ɛ e øː ə ɔ oː väljä ɑ aː * Hollannin vokaalit voidaan luokitella hölliin ja tiukkoihin, pidäkkeisiin ja vapaisiin tai lyhyisiin ja pitkiin. * Fonologisesti vokaalit voivat olla suppeita tai puolisuppeita.. * Foneemia on merkitty symboleilla ⟨ʏ⟩, ⟨ʉ⟩, ⟨ɵ⟩ ja ⟨œ⟩. * :n foneeminen asema on epäselvä. Foneettisesti :n kaltainen vokaali esiintyy ennen nasaaleja :n allofonina (esim. jong ) ja myös joissain muissakin sanoissa, kuten op , joka muodostaa miltei miniparin sanan mop kanssa. Tämä kaikki kuitenkin riippuu puhujasta ja maantieteellisestä vaihtelusta. * Monille puhujille ja ovat sama foneemi, jonka painoton allofoni on. * Tiukat vokaalit ovat pitkiä painollisissa tavuissa ja muulloin lyhyitä . * Standardihollannissa on keskinen tai etinen . * Vierasperäiset vokaalit /iː yː uː ɛː œː ɔː ɑː/ esiintyvät ainoastaan painollisissa tavuissa, ja ne korvataan painottomissa tavuissa lähimmällä natiivilla vastineella. ===Diftongit=== Hollannissa on useita diftongeja, mutta kiistatta foneemiset niistä ovat . Päätepiste etu taka lavea pyöreä ɛi œy ɔu * Diftongien alkupisteet ovat Belgiassa suppeampia kuin pohjoisen . Lisäksi ääntyy Belgiassa yleensä pyöreänä toisin kuin pohjoisessa. Diftongien alkupisteitä on Belgiassa kuvailtu myös melko väljiksi . * Konservatiivisessa pohjoismurteessa diftongien alkupisteet ovat puoliväljiä ja ainoastaan kaksi jälkimmäistä pyöreitä, . * Polderinhollannissa diftongien alkupisteet ovat väljempiä: . Tämän myötä myös foneemit ääntyvät . * Pohjoishollannin :n alkupisteen pyöreyttä on kuvailtu heikoksi :ksi tai olemattomaksi :ksi. Laveaa varianttia esiintyy myös Leidenissa, Rotterdamissa ja paikoitellen Belgiassa. * Foneettisesti diftongien päätepisteet ovat kardinaalivokaaleja väljempiä ja keskisempiä, eli tai jopa . Belgiassa päätepisteet ovat lyhyempiä kuin pohjoisessa. Mainittujen kolmen diftongin lisäksi kaikissa murteissa esiintyvät foneettiset diftongit , jotka ovat foneemisesti konsonantti- vokaaliyhdistelmiä tai monosyllabisia vokaalisekvenssejä . Pohjoisessa diftongien jälkimmäinen elementti voi olla labiodentaalinen, , erityisesti vokaalien välissä. Pohjoisessa diftongien puolisuppeat elementit voivat diftongisoitua (:ssa voi esiintyä labiodentaali, ). Rotterdamissa voi ääntyä . ==Lähteet== fonologia Luokka:Fonologia kielittäin