EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014

Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014. Viikko Artisti(t) Single Levy-yhtiö(t) 2 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 3 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 4 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 5 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 6 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 7 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 8 Hardwell & W&W; Jumper Sony Music 9 Hardwell & W&W; Jumper Sony Music 10 Calvin Harris & Alesso Under Control Sony Music 11 Tiësto Red Lights Universal Music 12 Tiësto Red Lights Universal Music 13 Tiësto Red Lights Universal Music 14 Tiësto Red Lights Universal Music 15 Tiësto Red Lights Universal Music 16 Tiësto Red Lights Universal Music 17 Tiësto Red Lights Universal Music 18 Avicii & Nicky Romero I Could Be the One (rmx) Universal Music 19 Tiësto Red Lights Universal Music 20 Tiësto Red Lights Universal Music 21 Calvin Harris Red Lights Summer 22 Calvin Harris Red Lights Summer 23 Calvin Harris Red Lights Summer 24 Calvin Harris Red Lights Summer 25 Calvin Harris Red Lights Summer 26 Calvin Harris Red Lights Summer 27 Calvin Harris Red Lights Summer 28 Calvin Harris Red Lights Summer 29 Calvin Harris Red Lights Summer 30 Calvin Harris Red Lights Summer 31 Calvin Harris Red Lights Summer 32 Calvin Harris Red Lights Summer 33 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 34 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 35 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 36 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 37 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 38 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 39 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 40 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 41 David Guetta Lovers on the Sun Warner Music 42 Calvin Harris Blame Sony Music 43 Calvin Harris Blame Sony Music 44 Calvin Harris Blame Sony Music 45 Calvin Harris Blame Sony Music 46 Calvin Harris Blame Sony Music 47 Calvin Harris Blame Sony Music 48 Calvin Harris Blame Sony Music 49 David Guetta Dangerous Warner Music 50 David Guetta Dangerous Warner Music 51 David Guetta Dangerous Warner Music 52 David Guetta Dangerous Warner Music == Katso myös == == Lähteet == * Dee Jay Promotions: Norwegian Dance Charts Norwegian Dance Chart 2014 Norwegian Dance Chart 2014
Ghost Stories

Ghost Stories on Coldplayn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 16. toukokuuta 2014. Albumia on myyty yli kolme miljoonaa kopiota, mikä tekee siitä neljänneksi myydyimmän albumin koko maailmassa vuonna 2014. Albumi on Grammy-ehdokkaana vuoden parhaana pop-albumina ja musiikkielokuvana. Lisäksi kappale ”A Sky Full of Stars” oli ehdolla kategoriassa ”Best Pop Duo/Group Performance”.Grammy.com: Nominees Albumia tuottivat Coldplayn lisäksi Paul Epworth, Daniel Green, Rik Simpson, Jon Hopkins ja Tim Bergling (Avicii). Äänitykset alkoivat vuoden 2012 marraskuussa päättyen vuoden 2014 maaliskuuhun. Albumia äänitettiin Lontoossa ja Los Angelesissä Mylo Xyloto -kiertueen jälkeen. Ghost Stories -kiertue alkoi huhtikuussa ja päättyi joulukuussa 2014. == Kappaleet == # # # # # # # # # === Japanin bonusappale === # * === Target deluxe edition === # * # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Soundi: * V2.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ghost Stories discogs.com -sivustolla Luokka:Coldplayn albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Otto Leodolter

Otto Franz Leodolter (18. maaliskuuta 1936 Mariazell, Steiermark – 16. joulukuuta 2020) oli itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän oli ensimmäinen itävaltalainen mäkihypyn olympiamitalisti. Viitattu 30.12.2020 Leodolter saavutti Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 normaalimäen pronssia. Tuohon aikaan olympiamitalit laskettiin myös MM-mitaliksi. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän sijoittui 30:nneksi, Innsbruckissa 1964 suurmäessä 17:nneksi ja normaalimäessä 28:nneksi. Leodolter sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa toiseksi vuodenvaihteessa 1960–1961, kolmanneksi 1959–1960, kuudenneksi 1957–1958 ja 1958–1959 sekä kahdeksanneksi 1955–1956. Hän sijoittui mäkiviikon osakilpailuissa toiseksi Innsbruckissa ja Bischofshofenissa tammikuussa 1960. Seuraavana talvena hän oli kolmas Oberstdorfissa ja Innsbruckissa sekä toinen Bischofshofenissa. Leodolter voitti Salpausselän kisojen mäkikilpailun 1961, jolloin hän jakoi voiton Veikko Kankkosen ja Koba Tsakadzen kanssa, sekä 1962. Hän hyppäsi Holmenkollbakkenin mäkiennätyksen 71,5 metriä vuonna 1959. Hän voitti Itävallan-mestaruuden 1958, 1959, 1961 ja 1962. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Suzuki Harunobu

Suzuki Harunobu (; noin 1725 – 8. heinäkuuta 1770 Edo) oli japanilainen kuvittaja, joka tunnetaan yhtenä Edo-kauden ukiyo-e-tyylisuunnan arvostetuimmista puupiirrosten suunnittelijoista. Harunobua pidetään ensimmäisenä nishiki-e-moniväritekniikalla painettujen puupiirrosten suunnittelijana ja tekniikan kehittäjänä.Harris 2010, s. 107, 110. == Elämä ja ura == Harunobun uskotaan opiskelleen Kiotossa Nishikawa Sukenobun johdolla. Hänen ensimmäiset säilyneet työnsä ovat 1760-luvulta. Harunobu suunnitteli puupiirroksia kabuki-näyttelijöistä (yakusha-e) ja kuuluisista sotureista (musha-e). 1760-luvun puolivälissä Harunobu suunnitteli haikai-runoilijoiden yksityisesti tilaamia egoyomi-kuvakalentereita. Juhlissa vaihdettavaksi tarkoitetuista kalentereista otettiin pieniä painoksia. Kalentereissa käytettiin ensimmäistä kertaa moniväripainotekniikkaa (nishiki-e).Marks 2010, s. 114–115. Kalentereista moniväritekniikka levisi pian kaupallisiin kuvasarjoihin. Kuvakalenterien tilausten hiipuessa Harunobu alkoi suunnitella ensin historiallisia puupiirroksia (mitate-e). Harunobu alkoi menestyä vasta, kun hän ryhtyi suunnittelemaan bijinga-puupiirroksia. Häneltä tunnetaan noin 600 bijinga-kuvaa.Harris 2010, s. 110. Haranobun hallitsi hienovaraisella tyylillään bijingan markkinoita useiden vuosien ajan. Erillisten puupiirrosten lisäksi Harunobu kuvitti kuvakirjoja ja maalasi joitakin maalauksia. Häneltä tunnetaan 17 kuvakirjaa. Harunobu suunnitteli useimpien muiden ukiyo-e- mestareiden tavoin myös eroottisia kuvia (shunga). Harunobun puupiirrokset vaikuttivat vahvasti myöhempien ukiyo-e-suunnittelijoiden työhön. Esimerkiksi bijinga-genren tuleva tähti Isoda Koryūsai (1735–1790) oli Harunobun oppilas.Harris 2010, s. 111. Harunobu kuoli 45-vuotiaana vuonna 1770. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset kuvataiteilijat Luokka:Ukiyo-e-suunnittelijat Luokka:1720-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1770 kuolleet
HLN

HLN (aiemmin CNN Headline News) on yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava, jonka omistaa Time Warner -konserniin kuuluva Turner Broadcasting System. Se on CNN:n sisarkanava. Alun perin tämä vuonna 1982 perustettu kanava lähetti uutisia 24 tuntia vuorokaudessa, mutta vuodesta 2005 lähtien se on keskittynyt yhä enemmän julkkisjuoru-, mielipide-, rikos- ja viihdeaiheisiin ohjelmiin. == Aiheesta muualla == * HLN:n kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1982 perustetut televisiokanavat
Naisten sultanaatti

Naisten sultanaatti () oli noin sata vuotta kestänyt ajanjakso, jolloin Osmanien valtakunnan varsinaisina hallitsijoina tai rinnakkaishallitsijoina toimi useita kuninkaallisen haaremin naisia. Naisten sultanaatin ajan katsotaan alkaneen Suleiman Suuren kuoleman 1566 aikoihin ja päättyneen vuonna 1656, jolloin valta-asemiin alkoi nousta Köprulu-suvun jäseniä. Ajan sulttaanit olivat usein alaikäisiä, jolloin varsinaista valtaa pitivät heidän äitinsä Valide Sultanit tai vaimonsa Haseki Sultanit. Monet naisista olivat orjataustaisia, kuten kuninkaalliset haareminaiset yleensä olivat. Ensimmäisenä merkittävänä ajan naisena pidetään ukrainalaistaustaista Hürrem Sultania (myös nimellä Roxelana), joka oli Suleiman Suuren vaimo. Joidenkin historioitsijoiden mukaan ajanjakson katsotaan alkaneen 1534, jolloin Suleiman Suuri julisti Hürremin vapaaksi ja valitsi tämän lailliseksi puolisokseen, millä hän rikkoi 200 vuotta vallinneen perinteen, jonka mukaan sulttaani ei mennyt virallisesti naimisiin jalkavaimojensa kanssa. Hürrem oli samalla ensimmäinen, josta käytettiin nimitystä Haseki Sultan, 'sulttaanin ensimmäinen puoliso'. Hürrem Sultan hankki aikanaan lisää valtaa miehensä kautta ja otti aktiivisesti osaa maansa hallintoon sisä- ja myös ulkopoliittisissa asioissa. Hänen kirjeitään Puolan kuninkaalle Sigismund II:lle on säilynyt tähän päivään. Vaikutusvaltaisimpia oli Kösem Sultan, joka toimi rinnakkais- tai sijaishallitsijana neljän sulttaanin aikana. Naisten sultanaatin ajan katsotaan päättyneen 1650-luvulla, kun sulttaaniäiti Turhan Sultan todennäköisesti murhautti Kösem Sultanin suojellakseen poikansa Mehmed IV:n valtaistuinta. Turhan luovutti henkilökohtaisen valtansa Köprülü Mehmed Paššalle, joka astui suurvisiirin virkaan lähes yksinhallitsijan oikeuksin 1656. Myös joillakin myöhemmistä sulttaaniäideistä ja -vaimoista oli merkittävästi poliittista valtaa, kuten esimerkiksi Ahmed III:n äidillä Emetullah Rabia Gülnûş Sultanilla. Lisäksi Ahmed III:n hallinnon loppupuoliskolla, jolloin sulttaani itse otti vain vähän kantaa päätöksentekoon, myös suurvisiirin vaimo ja sulttaanin tytär Hatice Sultan osallistuivat valtakunnan hallitsemiseen. ==Lähteet== Luokka:Osmanien valtakunnan naiset Luokka:Osmanien valtakunnan historia
Pertti Laatikainen

Pertti Olavi Laatikainen (s. 7. lokakuuta 1957 Espoo) on suomalainen prikaatikenraali evp. Hän oli viimeinen Etelä-Suomen sotilasläänin komentaja, kun sotilasläänit lakkautettiin 31. joulukuuta 2014. ==Ura== Laatikainen on palvellut muun muassa Kaartin Jääkärirykmentin komentajana, Reserviupseerikoulu johtajana, Puolustusvoimien koulutuspäällikkönä ja Urheilukoulun johtajana. Laatikainen on vuonna 1981 valmistunutta kadettikurssia. Vuonna 2006 taiteilija Juhani Toukonen maalasi muotokuvan Kaartin Jääkärirykmentin komentajasta eversti Laatikaisesta. Laatikainen toimi vuodesta 2015 vuoteen 2021 Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) toiminnanjohtajana. == Kunniamerkit == Laatikaiselle on myönnetty seuraavat kunniamerkit: * 1. luokan Vapaudenristi miekkojen kera * Suomen Leijonan komentajamerkki * Sotilasansiomitali * Saksan asevoimien kultainen ansioristi * Ruotsin Pohjantähden ritarikunnan 1. luokan komentajamerkki * Viron Kotkaristin ritarikunnan 2. luokan kunniamerkki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
JAN-vaappu

__NOTOC__ JAN-vaappu on Jouko Niemivaaran (s. 23.7.1942 Mäntsälä, kuollut 30.8.2024, Lahti) luoma vaappumallisto, jonka juuret juontavat 1950-luvulle, jolloin Niemivaara veisteli ensimmäisiä vaappujaan. Enemmissä määrin vaappuja alkoi syntyä 1960-luvun alkupuolella arviolta vuosina 1963–1964. Kaupallinen valmistus alkoi vuonna 1968. JAN-vaaput ovat tunnettuja lohivaappuja ja niillä on saatu useita suurlohia. Koska vaaput tehdään käsityönä, on niiden saatavuus rajoitettua. Vaaput ovat haluttuja, jopa suosittuja keräilyesineitä, ja niitä ei ole aina riittänyt myyntiin valmistajalta, jolloin kalastajien välisessä kaupassa vaappujen hinnat ovat olleet muutamasta kymmenestä sataan euroon. Nykyisin vaappuja valmistaa lisenssillä Suomen Uistin Oy. Suurin osa mallistosta on tarkoitettu lohelle, mutta mallistosta löytyy myös taimenelle, kuhalle ja hauelle värejä ja malleja. JANin tunnetuimmat mallit ovat 6,5 cm ja 7,5 cm. Näiden lisäksi vaappua on valmistettu pituuksissa 6, 7, 8 ja 9,5 cm. Lukuisat lohimiesten tuntemat klassikkovärit kuten Parsilankku, Klenooti, Komunisti, Ruska ovat myös Niemivaaran käsialaa. Rungon muotoilun ja uimalevyn ansiosta viehe sukeltaa haluttuun syvyyteen. Värien maalauksessa on mietitty sävyjen lisäksi niiden sijainti vaapun pinnalla ja kuinka paljon selkä- ja kylkiväriä näkyy alas tai sivulle. Uintia kehitettäessä on erityisesti huomioitu paksun siiman ja vahvojen koukkujen tarve. 0,45 mm tai paksumpi siima uittaa JANia paremmin kuin ohuempi siima. Paksu, jopa jäykkä siima pidättelee vaapun etupään liikettä sopivasti antaen sille parhaan uinnin. Koukut on sijoitettu runkoon optimaalisesti. Niemivaaran itse kehittämät ruostumattomat koukkurenkaat ovat erittäin vahvoja. Niinpä Niemivaaran kehittämien mallien, uimalevyn ja värien vaikutus näkyy lähes kaikissa nykyisissä lohivaapuissa. == Vaapun siirtyminen uudelle valmistajalle == Jarmo Rapalan LGH Uistin Oy (nyk. Suomen Uistin Oy) osti oikeudet JAN-vaappuihin vuonna 2008. Tavoitteena oli JAN-vaappujen saatavuuden parantaminen ja tuotannon jatkuminen. JAN-vaappujen valmistus siirrettiin LGH:n toimitiloihin Vääksyyn, jossa Toni Halme jatkaa niiden valmistusta. Niemivaara siirtyi myös Vääksyyn, jossa hänen työnkuvansa on opetus-, tuotekehitys- ja laadunvalvontatehtävät. Vuonna 2010 tuotannossa oli kaksi eri mallia, 6,5 cm ja 7 cm, ja yhden vaapun myyntihinta oli 25 euroa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vieheet Luokka:Suomalaiset kalastusvälinevalmistajat
Tinanvalanta

Tinanvalanta eli molybdomantia on muinainen ennustuskeino, jota nykyään harrastetaan pääasiassa leikkimielellä uudenvuodenaattona Pohjoismaissa, Saksassa ja Itävallassa. Tinan tai lyijyn valaminen ennustuskeinona oli tunnettu jo muinaisessa Roomassa. Tinanvalannan toinen nimitys molybdomantia tulee kreikan kielen sanoista μόλυβδος (mólybdos) ’lyijy’ ja μαντεία (manteia) ’ennustaminen’. Nykyään tinanvalanta on uudenvuoden perinteenä ainakin Itävallassa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Bulgariassa, Saksassa, Suomessa, Virossa, Latviassa, Sveitsissä, Tšekissä ja Turkissa. == Menetelmä == Valettava metalli sulatetaan ensin isossa lusikassa tai kauhassa ja kaadetaan sitten kylmään veteen. Jähmettyessään metalli saa mielikuvituksellisia muotoja. Kovettuneesta metallista voidaan lukea ennustuksia. Sen muotoja voi tulkita kuvaannollisesti: kuplinut metalli viittaa rahaan, hauras rakenne epäonneen ja laivan muoto matkustamiseen. == Perinne Suomessa == Suomessa myydään ennen vuodenvaihetta hevosenkengän muotoisia lyijy- ja tinaseoksia. 41 kg painavan maailman suurimman uudenvuodentinan valoi Loviisan Valko VPK 31. joulukuuta 2009.Video valamisesta YouTubessa Lyijypitoisten uudenvuodentinojen myynti on ollut Suomessa kiellettyä maaliskuusta 2018 lähtien terveys- ja ympäristösyistä. Turvallisuus- ja kemikaalivirasto suosittelee tilalle esimerkiksi sokeria ja mehiläisvahaa. Lyijyttömien tinojen myynti on edelleen sallittua. File:Bleigiessen-Set.jpg|Tina ja kauha File:Bleigiessen- Vorgang.jpg|Sulattaminen File:Bleigiessen-Ergebnis.jpg|Valettu tina == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Uudenvuodenjuhlat Luokka:Suomalaiset perinteet Luokka:Metallurgia Luokka:Ennustaminen Luokka:Tina
Alaeddin pašša (visiiri)

Alaeddin pašša oli Osmanien valtakunnan ensimmäinen suurvisiiri. Hänen isänsä oli nimeltään Hacı Kemalettin, joten häntä kutsuttiin yleensä nimellä Hacı Kemalettin oğlu Alaeddin Paşa tai Alaeddin bin Hacı Kemalletin, joka tarkoittaa "Hacı Kemalettinin poikaa". Hän oli kotoisin todennäköisesti Cenderen kaupungista, josta myös Osmanien valtakunnassa aikanaan maineikas Çandarlı-suku oli kotoisin. Alaeddin pašša oli titteliltään fakih, islamilaisen lain asiantuntija. Hänet nimitettiin visiiriksi Osman I:n hallinnon viimeisten vuosien aikana, todennäköisesti vuonna 1320. Hän toimi virassa myös Orhan I:n hallinnon aikana. Hänen virkanimensä ei varsinaisesti ollut suurvisiiri, sillä Osmanien valtakunnan alkuvuosina vain yksi henkilö kerrallaan toimi visiirinä. Koska virka vastasi tehtäviltään myöhempää suurvisiirin virkaa, Alaeddinia pidetään ensimmäisenä Osmanien valtakunnan suurvisiirinä. Hän perusti ensimmäisen vakinaisen armeijan sulttaanin vartiostoksi. Tästä armeijasta tuli pian janitsaarikaarti. Uuden armeijan sotilaat pitivät valkoisia lakkeja toisin kuin aiemmat turkmeni-sotilaat, joilla oli punaiset lakit. Alaeddinin palvelus visiirinä päättyi vuoteen 1333 mennessä. Jotkut lähteet väittävät Alaeddin paššan olleen Orhan I:n veli ja Osman I:n poika, koska Orhanin veli ja Osmanin poika oli myös nimeltään Alaeddin pašša. Kuitenkin yleensä uskotaan kyseessä olleen eri henkilöiden. Luokka:Osmanien valtakunnan suurvisiirit Luokka:Paššat
Tasavälinen kartioprojektio

­­thumb|300px|right|Tasavälisen kartioprojektion mukainen maailmankartta. Standardileveyspiireinä 20°N ja 60°N. Tasavälinen kartioprojektio on vanhalta ajalta saakka tunnettu karttaprojektio. Siinä maapallon pinta ajatellaan kuvatuksi pallon­pintaa sivuavalle tai leikkaavalle kartiolle, jonka akseli yhtyy Maan akseliin. Leveyspiirit näkyvät kartassa saman­keskisinä ympyrän­kaarina, pituuspiirit suorina, jotka leikkaavat toisensa samassa pisteessä kartan ulkopuolella. Etäisyydet pituus­piirejä pitkin kuvautuvat oikeassa suhteessa, samoin etäisyydet pitkin yhtä tai tavallisimmin kahta leveys­piiriä, jotka kartassa kulloinkin on valittu standardi­leveys­piireiksi ja joiden kohdalla kartion ajatellaan leikkaavan maapallon pinnan. Projektio ei kokonaisuudessaan ole oikea­kulmainen eikä oikea­pintainen, mutta standardi­leveys­piirien kohdalla sekä kulmat että pienten alueiden pinta- alojen suhteet kuvautuvat oikein. Jos kartassa näkyvä alue ulottuu navalle saakka, ei napa yleensä näy pisteenä vaan sekin pienenä ympyränkaarena. Jos standardi­leveys­piirejä on vain yksi ja sellaiseksi on valittu päiväntasaaja, erikois­tapauksena saadaan lieriö­projektio, neliökartta. Jos taas ainoaksi standardi­leveys­piiriksi valitaan pohjois- tai etelänapa, erikois­tapauksena saadaan oikeakeskipituinen tasoprojektio. Klaudios Ptolemaioksen maailman­kartta perustui erään­laiseen tasaväliseen kartio­projektioon. Nykyään tasavälistä kartio­projektiota käytetään varsinkin kartoissa, joiden esittämä alue on pitkähkö länsi-itä-suunnassa eikä sijaitse lähellä päivän­tasaajaa,Spectrum tietokeskus, 16-osainen tietosanakirja, 5. osa (Kal–Koo), s. 165–166, art. Karttaprojektiot sekä siihen liittyvä kuva ja kuvateksti, WSOY 1977, ISBN 951-0-07244-3 esimerkiksi usein Euroopan kartoissa. == Matemaattinen määritelmä == Tasavälisessä kartio­projektiossa maan­pinnan piste, jonka leveys on φ ja pituus λ, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit (x, y) ovat :x = (G - \theta) \sin{n (\lambda - \lambda_0)} :y = (G - \theta) \rho_0 - \rho \cos{n (\lambda - \lambda_0)}, missä φ0 ja λ0 ovat koordinaatiston origoon kuvautuvan pisteen leveys- ja pituus­aste, ja vakiot n, G ja ρ0 sekä pituusasteesta riippuva parametri θ määräytyvät niiden sekä valittujen standardi­leveys­piirien φ1 ja φ2 mukaan seuraavasti: : n = \frac {\cos{\phi_1} - \cos{\phi_2}}{\phi_2 - \phi_1} : G = \frac {\cos{\phi_1}}{n} + \phi_1 : \rho_0 = G - \phi_0 = \frac {\cos{\phi_1}}{n} + \phi_1 - \phi_0 : \theta = n (\lambda - \lambda_0) Jos on valittu vain yksi standardi­leveys­piiri eli φ1 = φ2, ei vakiota n voida laskea edellä esitetyllä tavalla, mutta tällöin on : n = \sin ({\phi_1}) Samalla G:n lauseke yksinkertaistuu muotoon : G = \cot{\phi_1} + \phi_1 == Lähteet == Luokka:Karttaprojektiot
Turun Yliopiston Kemistit TYK

Turun Yliopiston Kemistit TYK ry on Turun yliopiston kemian ja biokemian opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1935 ja on täten vanhin Turun yliopiston piirissä toimiva ainejärjestö. Yhdistyksen logo on Turun yliopiston siipisoihdun lävistämä bentseenirengas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun Yliopiston Kemistien kotisivu Luokka:Turun yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Froot

Froot on Marina and the Diamondsin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin maaliskuussa 2015, jota ennen julkaistiin viisi single-kappaletta, jotka kuuluvat Marinan luomaan "Froot Of The Month"-nimiseen kampanjaan. Kuudes single kuitenkin julkaistiin 4. huhtikuuta. ==Tausta== Albumin nimikkokappale 'Froot' julkaistiin 10. lokakuuta 2014, Marinan syntymäpäivänä, sekä kuukautta myöhemmin 10. marraskuuta julkaistiin koko albumin kappalelista. 12\. joulukuuta Marina and the Diamondsin Youtube-kanavalle ladattiin kappale 'Happy'. Uudenvuodenpäivänä esiteltiin kolmas ennakkosingle nimeltä ”Immortal”, joka kiri iTunes-listojen kärkeen. 'I'm A Ruin' julkaistiin 2. helmikuuta. Viides ennakkosingle 'Forget' julkaistiin 3. maaliskuuta. Ja kuudes single, 'Gold' julkaistiin 4. huhtikuuta == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Entertainment Weekly: A–Entertainment Weekly: Album review * Pitchfork: 7.5/10Pitchfork Media: Album review * Sputnikmusic: 4.9/5 (Classic)Sputnikmusic: Staff review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Marina and the Diamondsin albumit
Patagonianvihervarpunen

Patagonianvihervarpunen (Spinus barbatus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Patagonianvihervarpusta tavataan Etelä-Amerikan eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Peipot
Pikkutikli

Pikkutikli (Spinus psaltria) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pikkutikliä tavataan Yhdysvalloissa, Meksikossa, Keski- Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Peipot
Kaliforniantikli

Kaliforniantikli (Spinus lawrencei) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaliforniantikliä tavataan Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Korsikanhemppo

Korsikanhemppo (Carduelis corsicanus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on läheistä sukua sitruunahempolle. ==Tuntomerkit== Korsikanhemppo on 11,5–12,5 cm pitkä. Se muistuttaa sitruunahemppoa, mutta selkä on ruskea ja tummaviiruinen ja vatsapuoli ja naama ovat kirkkaamman keltaiset kuin sitruunahempolla. Naaras on koirasta väreiltään himmeämpi ja sen rinnan yli kulkee harmaa vyö. ==Levinneisyys== Korsikanhemppoa tavataan Korsikassa ja Sardiniassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 19 000–85 000 pesivää paria. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Elinympäristö== Korsikanhemppo pesii matalissa puukanervikoissa ja pensaikoissa, joskus myös metsiköissä. Sitä tavataan merenpinnan tasosta noin 1 650 metrin korkeuteen saakka. Korsikanhemppo on paikkalintu. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Jemeninhemppo

Jemeninhemppo (Linaria yemenensis) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Jemeninhemppoa tavataan Saudi-Arabiassa ja Jemenissä. Laji on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Somalianhemppo

Somalianhemppo (Linaria johannis) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Somalianhemppoa tavataan pienellä alueella Somalian pohjoisosissa. Lajin populaation arvellaan olevan hyvin pieni, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Cyrillaceae

Cyrillaceae on vain kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon myös kanervakasvit (Ericaceae) kuuluvat. == Tuntomerkit == Kasvit ovat puita tai pensaita, joiden lehdet ovat ehytlaitaiset, lyhytruotiset ja kierteisesti järjestyneet. Usein niissä on mustat korvakemaiset rauhaset. Kukat sijaitsevat pitkissä ja terttumaisissa kukinnoissa ja ovat tavallisesti säteittäisiä, ja niiden verhiö ja teriö ovat tyveltään yhdislehtisiä. Heteet ovat kahtena kiehkurana tai heteitä on yhtä monta kuin verholehtiä; ponnet ovat soikeita ja avautuvat raoilla. Sikiäin on kehänalainen, koostuu kahdesta viiteen yhteen kasvaneesta emilehdestä ja suippenee vähitellen lyhyeksi vartaloksi, jonka päässä on liuskainen luotti. Sikiäimessä on 2–15 kärki-istukallista ja riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on avautumaton, 1–4-siemeninen, kuiva luumarja tai 2–5-siipinen samara (pähkylä). Siemenessä on vain vähän ravintovarastoa (endospermiä).Stevens 2001, viitattu 31.12.2014 == Levinneisyys == Heimon lajit kasvavat hajanaisesti Kaakkois- Yhdysvalloissa, Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Cyrillaceae.gif == Luokittelu == Heimon läheisin sukulainen on kanervakasvien (Ericaceae) heimo. Cyrillaceae-heimossa on vain kaksi eri sukuihin (Cyrilla ja Cliftonia) luettua lajia. == Käyttö == Kumpaakin lajia kasvatetaan lämpimillä alueilla koristekasveina vaaleiden kukkien ja lehtien punertavan syysvärityksen vuoksi.Kasvien maailma, osa 1, s. 209. == Lähteet == * Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 1. - Otava, Helsinki, 1979. ISBN 951-1-05098-2 * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === Luokka:Ericales Luokka:Kasviheimot
Feed Me (albumi)

Feed Me on suomalaisen I’Dees-popyhtyeen 25. syyskuuta 2003 julkaistu toinen ja samalla viimeinen studioalbumi. Albumin on tuottanut Lauri Järvilehto. Albumi ei noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle. Myöskään siltä julkaistut singlet ”Brave and Optimistic Girl” ja ”Special” eivät sijoittuneet listoille. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:I’Deesin albumit
Seppe Smits

Sebastien "Seppe" Smits (s. 13. heinäkuuta 1991 Wilrijk) on belgialainen lumilautailija. Hän kilpailee slopestylessä ja big airissa. Smits voitti MM- kultaa vuoden 2011 MM-kisojen slopestylestä La Molinasta. Samoissa kisoissa hän saavutti myös MM-hopeaa big airista. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Smits saavutti vuoden 2009 MM-kisoista Gangwon-dosta ollen big airissa hopeasijalla vain 17-vuotiaana. Smitsillä on myös yksi MM-pronssi vuoden 2013 kisoista Stonehamista big airista. Vuonna 2013 hän voitti pronssia X Gamesien slopestylestä Aspenista. Smits on osallistunut yksiin talviolympialaisiin. Vuonna 2014 Sotšissa hän oli slopestylen 13. Maailmancupissa Smits on kilpaillut vuodesta 2007 alkaen. Hän on saavuttanut kaksi maailmancupin osakilpailuvoittoa ja seitsemän palkintokorokesijaa. Smits on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=SB&competitorid;=111508&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 * http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sm/seppe-smits-1.html Luokka:Belgialaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thylane Blondeau

Thylane Léna Rose Loubry Blondeau (s. 5. huhtikuuta 2001) on ranskalainen malli. Hänen vanhempansa ovat jo uransa päättänyt ranskalainen jalkapalloilija Patrick Blondeau sekä Véronika Loubry. Blondeau on toiminut mallina jo neljävuotiaasta asti, jolloin hän esiintyi Jean-Paul Galtierin näytöksessä. Vuonna 2011 Vogue Enfant-lehdessä julkaistuja kuvia Blondeausta on kritisoitu, sillä Blondeau oli puettu ja meikattu aikuisten tyyliin. Nykyisin Blondeau on Lacostella mallina. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset mallit Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blondeau

Blondeau on ranskankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Patrick Blondeau (s. 1968), ranskalainen jalkapalloilija *Thérèse Blondeau (1913– 2013), ranskalainen uimari *Thylane Blondeau (s. 2001), ranskalainen lapsimalli
Behdad Salimi

Behdad Salimi (; s. 8. joulukuuta 1989 Qaem Shahr) on iranilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Salimi kilpailee yli 105-kiloisissa. Hän voitti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta yhteistuloksella 455. Salimi on myös oman painoluokkansa kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2010 ja 2011 sekä myös MM-hopeamitalisti vuodelta 2014. Aasian kisoista hän on voittanut kaksi kultaa ja Aasian- mestaruuskisoista tilillä on kolme kultaista mitalia. Hän on 197 senttimetriä pitkä ja painaa 165 kilogrammaa. == Lähteet == * http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/sa/behdad-salimi-1.html * IWRP - profile Luokka:Iranilaiset painonnostajat Luokka:Iranilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ashley Barnes

Ashley Luke Barnes (s. 30. lokakuuta 1989 Bath, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa mestaruussarjassa pelaavaa Norwichia. Oikeajalkainen Barnes on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Barnes aloitti uransa Paulton Roversissa, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Vuonna 2007 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Plymouth Argyleen, jossa hän ei pelannut kolmen vuoden aikana kuin 22 peliä, joissa syntyi kaksi osumaa. Suurimman osan Plymouth-ajastaan Barnes vietti lainalla muissa seuroissa. Vuonna 2010 hän oli lainalla ykkösliigan Brighton & Hove Albionissa, jossa hän teki kahdeksassa pelissä neljä maalia. Kesällä 2010 Brighton osti Barnesin itselleen. Huhtikuussa 2011 Barnes iski ratkaisevan maalin Dagenham & Redbridgeä vastaan, joka nosti Brightonin Mestaruussarjaan. Barnes pelasi Brightonin paidassa vuosina 2010–2014 141 peliä, joissa hän onnistui maalinteossa 42 kertaa. Tammikuussa 2014 Barnes siirtyi niin ikään Mestaruussarjassa pelanneeseen Burnley FC:hen, joka onnistui nousemaan kauden 2013–2014 päätteeksi Valioliigaan. Barnesin valioliigadebyytti tapahtui elokuussa 2014 Chelsea FC:tä vastaan ja avausmaalinsa Valioliigassa hän puski marraskuussa 2014 Hull Cityn verkkoon. Hän teki ensimmäisellä valioliigakaudellaan viisi maalia. Seuraavan kauden Burnley pelasi mestaruussarjassa mutta nousi keväällä 2016 takaisin Valioliigaan. Tämän jälkeen Barnes teki kausittain Valioliigassa kuusi, yhdeksän ja 12 maalia. Valioliigakauden 2019–2020 hän aloitti tekemällä kolmessa ensimmäisessä ottelussa yhteensä neljä maalia. Viidennen maalin hän teki kauden 11. liigaottelussaan ja kuudennen maalin kauden 12. liigaottelussaan. Hän pelasi kauden 19 liigaottelustaan viimeisen uudenvuodenpäivänä ja meni tammikuussa tyräleikkaukseen. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 22 valioliigaottelua ja teki kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän teki yhden maalin pelaamissaan 23 valioliigaottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi mestaruussarjassa 39 ottelua ja teki seitsemän maalia. Hän siirtyi ilmaissiirrolla mestaruussarjan Norwichiin kesällä 2023. == Maajoukkueura == Barnes on syntynyt Englannissa englantilaisille vanhemmille mutta on pelannut erikoisluvalla yhden ystävyysottelun Itävallan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa elokuussa 2008. Barnesin isänäiti on kotoisin Itävallan Kärntenistä mutta Barnesilla ei ole Itävallan kansalaisuutta, joten hän ei voi edustaa maata virallisissa kilpailuissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Eggert

Anders Eggert Magnussen (s. 14. toukokuuta 1982 Aarhus) on tanskalainen käsipalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SG Flensburg- Handewittiä. Eggertin pelipaikka on vasen laitahyökkääjä. Nykyistä seuraansa Eggert on edustanut vuodesta 2009 alkaen. Eggert on kaksinkertainen MM- hopeamitalisti vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2013 MM-kisoissa Espanjassa Eggert voitti maalikuninkuuden 55 osumallaan. EM-kisoista Eggert on saavuttanut kultaa ja hopeaa. Vuoden 2012 EM-kisoissa Serbiassa hän voitti kultaa ja kahta vuotta myöhemmin koti-EM-kisoissa tuli hopeaa. Eggert on pelannut Tanskan käsipallomaajoukkueessa vuodesta 2003 alkaen. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa. Noissa kisoissa Tanska oli kuudes. Eggert on 179 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa. == Lähteet == * http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/eg/anders-eggert-1.html Luokka:Tanskalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shon Seung-mo

Shon seung-mo (s. 1. heinäkuuta 1980 Milyang) on eteläkorealainen sulkapalloilija ja olympiamitalisti. Shon saavutti olympiahopeaa kaksinpelistä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Hän hävisi finaalissa Indonesian Taufik Hidayatille. Ensimmäisellä kierroksella Shon voitti Suomen Antti Viitikon. Shon on voittanut myös MM-pronssia Birminghamista vuodelta 2003 kaksinpelistä. Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa. Shon on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin. Shon on osittain sokea, sillä hänen silmäänsä osui sulkapallo hänen ollessaan nuorempi. == Lähteet == * http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/so/son-seung-mo-1.html Luokka:Eteläkorealaiset sulkapalloilijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Percy MacKaye

Percy MacKaye (16. maaliskuuta 1875 New York – 31. lokakuuta 1956 Cornish, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. MacKaye suoritti tutkinnon Harvardin yliopistossa 1897 ja matkusteli sitten kolmisen vuotta Euroopassa. Hän asui ainakin Roomassa, Lontoossa ja Sveitsissä ja opiskeli Leipzigin yliopistossa 1899–1900. Palattuaan New Yorkiin hän opetti yksityiskoulussa vuoteen 1904 saakka, kunnes liittyi taiteilijayhdyskuntaan New Hampshiren osavaltion Cornishissa ja omistautui näytelmien kirjoittamiselle. Hänen tunnetuimpia näytelmiään ovat The Canterbury Pilgrims (1903), Sappho and Phaon (1907), Jeanne D’Arc (1907), The Scarecrow (1908) sekä Anti-Matrimony (1910). Vuonna 1937 hän julkaisi runokokoelman The Far Familiar ja vuonna 1950 neljän näytelmän sarjan The Mystery of Hamlet King of Denmark, or What We Will, joka oli tarkoitettu edeltämään ja jatkamaan Shakespearen Hamletin tarinaa. MacKaye valittiin National Institute of Arts and Lettersin jäseneksi 1914. Seuraavalla vuosikymmenellä hän toimi Ohiossa sijaitsevan Miami Universityn residenssirunoilijana. MacKaye luennoi teatterista myös Harvardissa, Yalessa, Columbiassa ja muissa Yhdysvaltoin huippuyliopistoissa. MacKayen isä oli näyttelijä ja teatteritekniikan uranuurtaja Steele MacKaye. Hänen veljiään olivat filosofi James MacKaye sekä metsänhoitaja ja luonnonsuojelija Benton MacKaye. Vuonna 1912 MacKaye julkaisi teoksen The Civic Theatre in Relation to the Redemption of Leisure; A Book of Suggestions, jossa hän esitteli ajatuksen kaupallisuudesta ja voitontavoittelusta vapaasta, yhteiskunnan tukemasta teatterista. Hänen ajatuksensa ottivat tuulta Neuvostoliiton Proletkult-teatteriliikkeessä. ==Teoksia== ===Runokokoelmia=== * 1912: Uriel: And Other Poems * 1914: The Present Hour: A Book of Poems * 1915: The Sistine Eve: And Other Poems * 1938: The Far Familiar: Fifty New Poems ===Näytelmiä=== * 1903: The Canterbury Pilgrims * 1905: Fenris the Wolf * 1906: Jeanne D'Arc: A Drama * 1907: Sappho and Phaon * 1908: The Scarecrow: or, The Glass of Truth; a Tragedy of the Ludicrous * 1908: Mater: An American Study in Comedy * 1910: Anti-matrimony: A Satirical Comedy * 1912: Yankee Fantasies: Five One-act Plays * 1912: To- morrow: A Play in Three Acts * 1914: A Thousand Years Ago: A Romance of the Orient * 1914: Sanctuary: A Bird Masque * 1915: The Immigrants: a Lyric Drama * 1916: Caliban by the Yellow Sands * 1917: The Evergreen Tree * 1919: Washington: the Man Who Made Us * 1920: The Pilgrim and the Book * 1941: An Arrant Knave & Other Plays * 1952: The Mystery of Hamlet, King of Denmark, Or. What We Will: A Tetralogy in Prologue to "The Tragicall Historie of Hamlet, Prince of Denmarke * 2008: Jeanne D'Arc, ISBN: 978-1-4437-7195-5 * Reginald De Kovenin kanssa 1916: The Canterbury Pilgrims (ooppera) * Reginald De Kovenin kanssa 1919: Rip Van Winkle (ooppera) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Papers of the MacKaye Family, Dartmouth College Library *Artikkeli Time- aikakauslehdessä 4.2.1924 Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Galantis

Galantis on ruotsalainen elektronisen musiikin duo, johon kuuluvat Miike Snow -yhtyeen Christian Karlsson ja Linus Eklöw Style of Eye -sooloprojektistaan. He tapasivat Tukholmassa vuonna 2007 ja perustivat Galantiksen vuonna 2012. Heidän esikoisalbuminsa julkaistiin keväällä 2015. Galantis julkaisi "Smile"-nimisen esikoissinglensä Atlantic Recordsin kautta loppuvuodesta 2013. Huhtikuussa 2014 Galantis julkaisi esikois-EP:nsä. Vuonna 2014 duon julkaisema kappale ”Runaway (U & I)” sijoittui Billboardin Dance/Electronic Digital Songs -listalla sijalle 19 ja Alankomaiden singlelistan sijalle 16. == Diskografia == * Pharmacy (2015) * The Aviary (2017) * Church (2020) === EP:t === *Raveheart (2012) *Galantis (2014) === Singlet === *"Raveheart" (2012) *"Smile" (2014) *"You" (2014) *"Runaway (U & I)" (2014) *"Gold Dust" (2015) *"Peanut Butter Jelly" (2015) *"In My Head" (2015) *"Louder Harder Better" (2016) *"No Money" (2016) *"Make Me Feel" (with East & Young) (2016) *"Love on Me" (with Hook n Sling) (2016) *"Pillow Fight" (2016) *"Rich Boy" (2017) *"Hunter" (2017) *"Emoji" (2018) *"San Francisco" (with Sofia Carson) (2018) *"Bones" (with OneRepublic) (2019) *"I Found U" (with Passion Pit) (2019) *"We Can Get High" (with Yellow Claw) (2019) *"Roots" (with Valerie Broussard) (2019) *"Holy Water" (2019) *"Faith" (2019) *"The Lake" (Wrabelin kanssa) (2020) *"I Fly" (2020) *"Only a Fool" (Ship Wrekin ja Pink Sweatsin kanssa) (2020) *Heart break anthem (with Little Mix ja David Guetta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Galantiksen kotisivut Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Ruotsalaiset duot
Stoa (veistos)

Stoa on Hannu Sirenin veistos Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen aukiolla Itäkeskuksessa. Veistos muodostuu neljästä kuusi metriä korkeasta pylväästä ja niiden alla olevasta laatasta. Teos on valettu koboltinsiniseen kivimassaan.. == Synty ja tila == Hannu Siren voitti Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen veistoskilpailun vuonna 1981. Stoa-niminen teos valmistui vuonna 1984. Sinisestä teoksesta tuli tunnettu maamerkki, ja koko sen läheisyydessä oleva kulttuurikeskus nimettiin Stoaksi. Vuonna 1987 Stoa ikuistettiin myös suomalaiseen postimerkkiin.Norma Suomi 2011: Postimerkkiluettelo, s. 129. Käpylän merkki, Helsinki. Stoa suunniteltiin ja toteutettiin yhteistyössä ympärillä olevien rakennusten suunnittelijoiden kanssa. Sen hahmo ja mittasuhteet pyrittiin suhteuttamaan ympäristön kanssa. Hannu Siren toivoi teoksensa kuvaavan ihmisen sisäistä ja ulkoista tilaa ja aikaa. Tavoitteena oli, että veistosta katsova ja sen sisällä oleva ihminen tulisi olennaiseksi osaksi teosta. Neljän pylvään ja alustan kokonaisuus houkuttelee kiertämään, katselemaan ja oleilemaan. == Stoa == Stoa-nimi tarkoittaa antiikin Kreikan arkkitehtuurissa agoran eli torin varrella olevaa vapaasti seisovaa pylväshallia, jota käytettiin tapaamis- ja kokouspaikkana. Stoat olivat avoimia yleisölle: kauppiaat saattoivat myydä niissä tavaroitaan, taiteilijat esitellä taidettaan, filosofit opettaa ja niissä saatettiin pitää uskonnollisia kokouksia. Stoa oli usein suurten kaupunkien markkinapaikkojen ympärillä. Stoalaisuus on antiikin helleenisen filosofian suuntaus. Nykyään termi ”stoalainen” viittaa usein johonkuhun, joka on välinpitämätön nautinnon, kivun, ilon ja surun suhteen, tai joka tukahduttaa tunteet ja säilyttää aina mielenrauhansa. == Lähteet == Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Itäkeskus
Li’l Abner

Li’l Abner on yhdysvaltalaisen Al Cappin luoma sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 1934–1977.Li’l Abner Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 31.12.2014. Sarjaa levitti United Feature Syndicate ja se ilmestyi parhaimmillaan sadoissa lehdissä eri puolilla maailmaa. Li’l Abner sijoittuu kuvitteelliseen Dogpatchin pikkukaupunkiin Appalakeille. Sarja leikitteli seudun asukkaisiin liittyvillä hillbilly-stereotypioilla. Hahmot puhuivat koomista, vahvasti murteellista englantia. Dogpatchin kaupungissa miehet ovat rehvakkaita mutta saamattomia, naiset sen sijaan voimakastahtoisia. Sarjan päähenkilö Abner Yokum on myös komea ja riuska, mutta samalla myös laiska poikamies. Sarjan jännite syntyi pitkään viehättävän Daisy Mae Scraggin yrityksistä kosiskella Abneria, kunnes he menivät lopulta naimisiin vuonna 1952 ilmestyneessä tarinassa. Capp teki Li’l Abnerissa usein satiiria amerikkalaiseen yhteiskuntaan ja politiikkaan kuuluneista ajankohtaisista ilmiöistä, sarjan alkuvuosina useammin kapitalisteista ja liike-elämästä, mutta loppuvuosina yhä enemmän hippiliikkeestä ja nuorisoradikalismista. Myöhempinä vuosina sarjassa esiintyi usein myös shmoo- ja kigmy-nimisiä satueläimiä. Jotkin Li’l Abnerin toistuvat vitsit muodostuivat Yhdysvalloissa käsitteiksi. Yksi näistä oli vuotuinen juhla nimeltä Sadie Hawkinsin päivä, jolloin vanhatpiiat saavat jahdata poikamiehiä ja jos he onnistuvat juoksemaan jonkun kiinni, he voivat mennä tämän kanssa naimisiin. Sukupuoliroolien päälaelleen kääntämiseen perustunut juhlapäivä innoitti lukemattomia yhdysvaltalaisia oppilaitoksia järjestämään Sadie Hawkins -tanssiaisia, joissa normaalien tapojen vastaisesti tytöt saivat pyytää poikia tanssiin. Sarjan pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa, Li’l Abner (1940) ja Tytöt jahdissa (Li’l Abner, 1959), sekä useita lyhytanimaatioita ja radio-ohjelmia. Li’l Abnerista on julkaistu suomeksi vuonna 1993 yksi kokoelma, joka sisältää strippejä vuodelta 1946.Li'l Abner : arkipäiväsarjat. Osa 12 : 1946 Fennica-tietokanta. Viitattu 31.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Strippisarjakuva
Al Capp

Alfred Gerard Caplin, taiteilijanimi Al Capp (28. syyskuuta 1909 New Haven, Connecticut – 5. marraskuuta 1979 New Haven, Connecticut)Al Capp Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 31.12.2014. oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten strippisarjakuvasta Li’l Abner, jota hän piirsi vuosina 1934–1977. Capp opiskeli maisema-arkkitehtuuria Bostonin taidemuseon koulussa ja Philadelphian Pennsylvanian kuvataideakatemiassa. Hänestä tuli vuonna 1933 Joe Palooka -sarjakuvastaan tunnetun Ham Fisherin avustaja. Capp alkoi piirtää omaa sarjakuvaansa Li’l Abneria vuonna 1934 The New York Mirroriin. Hän jatkoi sarjan tekemistä vuoteen 1977, jolloin jäi eläkkeelle. Hän käsikirjoitti myös joitain muita sarjoja. Capp sai National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnon vuonna 1947. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Salzburgin päärautatieasema

Salzburgin päärautatieasema () on rautatieasema Salzburgin kaupungin keskustassa Itävallassa. Asema on Salzuburgin alueen vilkkain, ja Länsi- Itävallan liikenteen tärkeä solmukohta. Salzburgin aseman omistaa ja pääosaa junavuoroista liikennöi Itävallan rautatieyhtiö ÖBB. Lisäksi Deutsche Bahn liikennöi junia Saksaan. ==Aiheesta muualla== *Salzburg Hauptbahnhof ÖBB:n sivuilla Luokka:Itävallan rautatieliikennepaikat päärautatieasema
Italian presidentinvaalit 2015

Italian presidentinvaalit 2015 pidettiin 29.–31. tammikuuta 2015. Vaalit järjestettiin etuajassa, koska presidentti Giorgio Napolitano erosi 14. tammikuuta 2015 presidentin tehtävistä. Perustuslain mukaisesti presidentin valitsivat seitsemän vuotta kestävälle kaudelle Italian parlamentin jäsenet ja 58 alueellista edustajaa. Vaaleissa voitti Sergio Mattarella. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 vaalit 2015
Sam Brittain

Sam Brittain (s. 10. toukokuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa ECHL-joukkue Manchester Monarchsissa. Hän on Florida Panthersin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2010. Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Florida Panthersin varaamat pelaajat
Matti Mäkinen (kunnanjohtaja)

Matti Tapani Mäkinen (s. 15. syyskuuta 1970) on suomalainen poliitikko ja Hankasalmen kunnanjohtaja.http://www.iltasanomat.fi/kotimaa/art-1288515994048.html Tätä ennen hän toimi Hankasalmen kunnan hallintojohtajana vuodesta 2004. Mäkinen oli opiskeluaikanaan muun muassa Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston puheenjohtaja sekä työskenteli JYY:n pääsihteerinä ja sosiaalisihteerinä. Hän oli vihreiden edustajana Jyväskylän kaupunginvaltuustossa 1997–2004. Koulutukseltaan Mäkinen on filosofian maisteri pääaineenaan suomen kieli. Mäkinen on naimisissa kokoomuspoliitikko Henna Virkkusen kanssa ja heillä on yksi lapsi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnanjohtajan blogi Luokka:Hankasalmen kunnanjohtajat Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ari Kinnunen

Ari Matti Kinnunen (s. 1969Suomen valtiokalenteri 2012, s. 691. Helsinki 2012. ISBN 978-952-14-1779-5) on Pihtiputaan kunnanjohtaja. Pihtiputaan valtuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi vuonna 2010. Hän oli aikaisemmin Perhon ja sitä ennen Lestijärven kunnanjohtaja. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. == Lähteet == Luokka:Pihtiputaan kunnanjohtajat Luokka:Perhon kunnanjohtajat Luokka:Lestijärven kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alex Petrovic

Alexander Petrovic (s. 3. maaliskuuta 1992 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana NHL-joukkue Dallas Starsin farmijoukkue Texas Starsissa AHL:ssä. == Pelaajaura == === Junioriura === Petrovic varattiin WHL:ään Red Deer Rebelsiin toisella kierroksella vuonna 2007. Ennen tätä hän oli pelannut Edmontonissa. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2008–2009 Petrovic teki 13 tehopistettä 66 ottelussa. Ennen vuoden 2010 NHL:n varaustilaisuutta Petrovic oli Central Scouting Bureaun rankingeissa pohjoisamerikkalaisten kenttäpelaajien sijalla 29. Florida Panthers varasi hänet toisella kierroksella koko tilaisuuden 36. pelaajana. Petrovic jatkoi junioriuransa loppuun Red Deer Rebelsissä ennen siirtymistään ammattilaiseksi hyvin sujuneen kauden 2011–2012 jälkeen. === Ammattilaisura === 18\. huhtikuuta 2011 Florida Panthers kiinnitti Petrovicin kolmivuotisella tulokassopimuksella. Hän teki ensimmäisen ammattilaisesiintymisensä kauden 2011–2012 lopulla AHL:n pudotuspeleissä Panthersin farmijoukkue San Antonio Rampagessa. Kauden 2012–2013 Petrovic aloitti AHL:ssä, mutta sai myös kutsun Panthersiin huhtikuussa 2013. Kuun 18. päivänä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä New York Rangersia vastaan. Hän pelasi kauden lopussa kuusi ottelua tehopisteittä, keräten lisäksi 25 rangaistusminuuttia. Ennen kauden 2013–2014 alkua Petrovic osallistui Panthersin harjoitusleirille, josta hänet tiputettiin ensimmäisten pelaajien joukossa ja hän palasi takaisin San Antonioon. == Saavutukset == Petrovic pelasi WHL:n itäisen konferenssin toisessa tähdistöjoukkueessa vuonna 2011. == Lähteet == * * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Dallas Starsin pelaajat Luokka:Florida Panthersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyösti Tornberg

Kyösti Kullervo Tornberg (s. 1953) on Kolarin kunnanjohtaja vuodesta 2012. Maaliskuussa 2015 hänet valittiin Kittilän vt. kunnanjohtajaksi. Aikaisemmin Tornberg on toiminut Iin ja Ranuan kunnanjohtajana sekä Kuusamon kaupunginjohtajana. Hänet erotettiin Iin kunnanjohtajan paikalta luottamuspulan vuoksi vuonna 2010. Koulutukseltaan Tornberg on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hänen väitöskirjansa mukaan Suomen kuntien lukumäärää täytyisi vähentää hyvin paljon. == Lähteet == Luokka:Kolarin kunnanjohtajat Luokka:Kuusamon kunnan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Iin kunnanjohtajat Luokka:Ranuan kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt