Deskaheh

Deskaheh eli Levi General (s. 1873 – k. 25. kesäkuuta 1925) oli kanadalainen cauga-irokeesien perinnöllinen päällikkö. Deskaheh tuli tunnetuksi irokeesien suvereniteettiin liittyneessä kiistassa, joka alkoi kun Kanada lakkasi tunnustamasta irokeesien perinnöllistä neuvostoa irokeesien edustajana vuonna 1918. Osana kiistaa Deskaheh yritti saada asiaa esille Kansainliitossa Sveitsin Genevessä vuonna 1923, jossa hän esitti Irokeesiliiton hyväksymistä järjestön jäsenmaaksi. Irokeesien asia sai aluksi tuekseen joukon maita, mutta Kanadan ja Britannian vastustus esti lopulta sen käsittelyn. ==Elämäkerta== ===Nuoruus ja päällikkyys=== Deskaheh syntyi vuonna 1873 Kuuden kansakunnan reservaatissa (Six Nations Reserve) Ontariossa Kanadassa. Hänestä tuli cayuga- irokeesien royaner, eli perinnöllinen päällikkö vuonna 1917. Päällikkönä Deskaheh kannatti perinteisen kulttuurin ja kielen vaalimista. Hän harjoitti Pitkätalo-uskoa. ===Irokeesien suvereniteetti ja Kansainliitto=== Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918 Kanadan hallitus ja erityisesti maan intiaaniasiainministeriön johtaja Duncan Campbell Scott tekivät päätöksen, jonka mukaan Kanada ei tunnustanut irokeesien (haudenosaunee) kuuden kansakunnan perinteistä hallintomallia. Irokeesien mukaan heillä oli suvereniteetti Kanadan kuvernööri Frederick Haldimanin kanssa vuonna 1784 tehdyn sopimuksen nojalla. Deskaheh matkusti vuonna 1921 Britanniaan vedoten asiaa koskien kuningas Yrjö V:een. Vetoomuksen vastaanotti tuolloinen siirtomaaministeri Winston Churchill, joka palautti sen Kanadaan. Vuonna 1923 Deskaheh ja hänen yhdysvaltalainen asianajajansa George Decker matkustivat Kansainliiton päämajaan Sveitsin Genevessä. Deskaheh matkusti Kuuden kansakunnan neuvoston myöntämällä passilla. Genevessä he lähestyivät Alankomaiden edustajaa, johon he vetosivat 1600-luvulla tehdyllä Alankomaiden ja Irokeesiliiton ystävyyssopimuksella. Alankomaiden edustaja suostui esittelemään heidän asiansa Kansainliitossa. Alankomaat vaati asian käsittelyä 26. huhtikuuta 1923. Kanada ja Britannia vastustivat kuitenkin sen lisäämistä viralliselle esityslistalle. Lopulta irokeesit menettivät tukensa myös Alankomailta. Kanadan ja Britannian yllätykseksi Deskaheh esitti 7. elokuuta ja toisen kerran 4. syyskuuta 1923, että Kansainliitto hyväksyisi Irokeesiliiton jäsenmaakseen. Tämä olisi käytännössä merkinnyt Kuuden kansakunnan reservaatin ja ehkä muidenkin irokeesireservaattien tunnustamista itsenäisenä valtiona. Esitys vaati kuitenkin olemassaolevan jäsenvaltion tuen. 27\. syyskuuta Irlanti, Panama, Persia ja Viro esittivät vetoomuksen käsittelyä Kansainliitossa ja Irokeesiliiton itsenäisyyden käsittelyä kansainvälisessä oikeudessa. Lopulta vuoden 1924 aikana Britannia sai irokeesien tukijamaat kuitenkin luopumaan "sekaantumisesta Kanadan sisäisiin asioihin". ===Myöhemmät vaiheet=== Kanada lakkautti vuonna 1924 Kuuden kansakunnan perinnöllisen neuvoston, jonka tilalle perustettiin demokraattisesti valittu reservaattihallitus. Perinteiset päälliköt, kuten Deskaheh, menettivät näin asemansa irokeesien edustajina. Saman vuoden aikana ontariolainen tuomioistuin ratkaisi maakiistan Garlow v. Genera irokeesien perinteisen neuvoston ja intiaaniasiainministeriön välillä. Deskaheh menetti maansa, jotka määrättiin takavarikoitavaksi ja myytäväksi huutokaupalla. Brantin kreivikunnan sheriffi kieltäytyi toteuttamasta huutokauppaa, koska hänen valtaoikeutensa eivät ulottuneet reservaattiin. Huutokaupan toteutti lopulta intiaaniasiainmies. Deskaheh makusti vielä loppuvuodesta 1924 Britanniaan vedoten viimeisen kerran kuninkaaseen, tälläkin kertaa turhaan. Deskaheh oli saanut huomiota Euroopassa, mutta osa pettyi kun hän ei vastannut perinteistä kuvaa intiaanipäälliköstä. Hän esiintyi yksinkertaisessa ruskeassa puvussa ja solmiossa yleensä asianajajansa kanssa. Valokuvia hänestä on säilynyt myös perinteisessä asussa. Deskaheh jätti Euroopan tammikuussa 1925. 10. maaliskuuta 1925 hän piti vielä viimeiseksi jääneen puheensa intiaanien ja irokeesien oikeuksista. Uupunut Deskaheh oli sairastunut keuhkokuumeeseen ja hän kuoli Tuscarora-reservaatissa Yhdysvaltojen New Yorkissa 25. kesäkuuta 1925. Hänen hautajaisiinsa osallistui joukko irokeeseja Kanadan ratsupoliisin valvonnassa. Perinnöllinen titteli royaner siirtyi Deskahehin veli Alexander Generalille. Kuudella kansakunnalla on vielä näihin päiviin saakka kaksi erillistä neuvostoa, toinen perinnöllinen ja toinen valittu, joista valtio tunnustaa vain jälkimmäisen. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet