EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomi-sarjan kausi 2023–2024

Kausi 2023–2024 oli jääkiekon Suomi-sarjan 25. kausi. Sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Runkosarjan voitti Pyry. Pyry vei myös mestaruuden nimiinsä toista vuotta peräkkäin voitettuaan LeKin finaalissa otteluvoitoin 3-1. == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Kotihalli Perustettu Suomi-sarjaan Päävalmentaja Haukat Järvenpää K-Rauta Areena 1979 2017 Samu Mustonen Hunters Porvoo Kokonniemen jäähalli 1997 2014 Pekka Siikala Simo Hyypiä JHT Kalajoki Kalajoen jäähalli 1992 2006 Mirko Friman Muik Hockey Uusikaarlepyy Komarov Arena 1984 2017 Jani Tuomivirta Pyry Nokia Nokian jäähalli 1905 2009 Toni Rautakorpi Raahe-Kiekko Raahe Raahen jäähalli 1994 2018 Timo Elfving Risto Liikka Lapuan Virkiä Lapua Lapuan jäähalli 1907 2022 Pete Suonpää LeKi Lempäälä Kiekkobussi Areena 1904 2022 Mikko Sulonen Riemu Jyväskylä LähiTapiola Areena 2011 2016 Saku Piha S-Kiekko Seinäjoki Seinäjoen jäähalli 2 1996 2007 Jukka Hakala Titaanit Kotka KSOY Areena 1974 2016 Max Walther SapKo Savonlinna Mediatili Areena 1929 2023 Juho Nykänen == Runkosarja == Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen kaksinkertainen sarja, sekä yksinkertaiset välisarjat kahdessa lohkossa. Yhteensä jokainen joukkue pelasi siis 33 ottelua. Kahdeksan parasta pääsi pudotuspeleihin. === Sarjataulukko === === Pistepörssi === # Pelaaja Joukkue Ottelut Maalit Syötöt Pisteet 1\. Jarno Palola JHT 31 31 22 53 2\. Valtteri Mäkiviinikka Pyry 31 26 23 49 3\. Lassi Korpela Pyry 30 24 25 49 4\. Joshua Kossila Virkiä 30 16 27 43 5\. Tuukka Hietamäki LeKi 29 27 14 41 6\. Juho Arminen Muik Hockey 33 16 24 40 7\. Janne Riihimäki Virkiä 33 16 23 39 8\. Ville Pelttari LeKi 30 15 24 39 9\. Joel Sund Virkiä 27 22 15 37 10\. Matias Rauvola Riemu 28 12 25 37 == Pudotuspelit == Ylemmän loppusarjan joukkueet sekä alemman jatkosarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät Suomi-sarjan pudotuspeleihin. Pudotuspelisysteeminä toimi ns. "paras viidestä"-järjestelmä, eli 3 voittoa sarjassa saanut joukkue eteni jatkoon. Poiketen viime kaudesta, myös finaalisarja pelattiin paras viidestä-järjestelmällä. === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelut === == Lähteet == * https://tulospalvelu.leijonat.fi/serie/?lang=fi#xl-serie-standings 2023–2024 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 2023–2024
Judy Woodruff

Judy Woodruff (s. 20. marraskuuta 1946, Tulsa, Oklahoma, USA) on yhdysvaltalainen toimittaja, joka on toiminut niin paikallisissa kuin valtakunnallisissa uutisissa, viimeisimpänä PBS NewsHours -ohjelmassa vuoteen 2022 asti. Woodruff on ollut mukana perustamassa International Women’s Media Foundation -nimistä säätiötä, jonka tavoite on mm. rohkaista naisia lähtemään media-alalle. == Tausta ja yksityiselämä == Woodruff syntyi Oklahomassa, mutta koska hänen isänsä palveli armeijassa, perhe muutti useaan otteeseen. Lapsuudessaan Woodruff asui mm. Taiwanissa ja Saksassa. Alun perin Woodruff opiskeli matematiikkaa vuodesta 1964 lähtien Meredith Collegessa, Pohjois- Carolinassa. Hän kuitenkin kiinnostui politiikasta ja vaihtoi Duke Universityyn, josta hän valmistui kandidaatiksi 1968 pääaineenaan valtio-oppi. Vuonna 1980 Woodruff meni naimisiin Al Huntin, joka on myös ammatiltaan toimittaja, kanssa. Heillä on koti Washingtonissa. Parilla kaksi biologista lasta ja yksi Etelä-Koreasta adoptoitu lapsi. Lapsenlapsia on yksi. Vanhin poika kärsi jo syntyessään selkärankahalkiosta. Pojan ollessa 16 hänelle tehtiin leikkaus, joka meni pahasti pieleen, minkä seurauksena hän ei kykene enää kävelemään ja kärsii vakavista näkö-, kuulo- ja puhevammoista. Woodruff on uransa aikana kampanjoinut vammaisten henkilöiden puolesta. == Ura journalistina == Woodruffin ammattijournalistin ura alkoi vuonna 1969, kun hän alkoi työskennellä CBS:n paikalliskanavalla Atlantassa erikoistuen paikalliseen ja osavaltion hallintoon. Hän siirtyi NBC:lle vuonna 1975 ja hänen tehtävänsä oli seurata Jimmy Carterin vaalikampanjaa. Tämän jälkeen hän toimi kanavan Valkoisen talon kirjeenvaihtajana vuosina 1976–1982. Vuonna 1983 Woodruff aloitti ensimmäistä kertaa PBS:llä toimien Washingtonin kirjeenvaihtajana The MacNeil/Lehrer NewsHour -ohjelmassa. 10 vuotta myöhemmin hön siirty CNN:lle uutisankkuriksi. Woodruff teki paluun PBS:lle vuonna 2013, kun hän aloitti PBS NewsHour -ohjelman ankkurina yhdessä Gwen Ifillin kanssa. Ifillin kuoltua vuonna 2016 Woodruff alkoi juontaa ohjelmaa yksin. Vuonna 2022 Woodruff ilmoitti jättävänsä uutisten lukemisen PBS:llä, mutta kielsi jäävänsä eläkkeelle. Hän kertoi aloittavansa kaksivuotisen projektin, jonka tarkoituksena on kartoittaa amerikkalaisten mielipiteitä alati kärjistyvässä keskusteluympäristössä. Tämän tuloksena syntyi dokumenttielokuva nimeltä America at a Crossroads with Judy Woodruff, joka esitettiin PBS:llä. == Kunnianosoituksia == * Philadelphian vapauden mitali (USA, 2023) Vuonna 2022 Woodruff sai Emmy Lifetime Achievement Award -palkinnon. Woodruffilla on kunniatohtorin arvo yli 25 oppilaitoksessa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat
Max mon amour

Max mon amour on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Nagisa Ōshiman ohjaama draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Charlotte Rampling ja Anthony Higgins. Elokuva kilpaili vuoden 1986 Cannesin elokuvajuhlien pääkilpailusarjassa, jossa se oli ehdolla parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Lisäksi André François sai parhaan mainosjulisteen César- ehdokkuuden. == Juoni == Peter on Pariisissa työskentelevä englantilaisdiplomaatti, joka on näennäisesti onnellisesti naimisissa Margaretin kanssa. Etsivän avulla hän saa kuitenkin selville vaimonsa vuokraavan asuntoa, jonne tämä menee iltapäivisin. Eräänä päivänä hän menee asunnolle ja löytää vaimonsa sängystä tämän rakastajan, Max-nimisen simpanssin, kanssa. Kun Peter huomaa Margaretin syvän kiintymyksen Maxia kohtaan, hän ehdottaa, että apina muuttaa heidän luokseen. Vähitellen Peter kuitenkin tajuaa, että tämä ei olekaan oikea ratkaisu ja tulee hyvin mustasukkaiseksi sekä murhanhimoiseksi, kun hän näkee Margaretin selvästikin rakastavan Maxia enemmän kuin häntä. == Näyttelijät == == Tuotanto == === Kuvaukset === Max mon amour kuvattiin Pariisissa ja Billancourtin studiolla Boulogne-Billancourtissa. == Ensi-ilta ja vastaanotto == Max mon amour julkaistiin elokuvateattereissa Ranskassa 22. lokakuuta 1986. Elokuva keräsi Ranskassa teatterilevityksensä aikana 233 485 katsojaa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 22 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu yhdeksään arviointiin, joista kaksi ovat ”tuoreita” ja seitsemän ”mätiä”. Yli 500 käyttäjästä 55 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1986 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1986 japanilaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Satiiriset elokuvat Luokka:Elokuvat apinoista Luokka:Nagisa Ōshiman ohjaamat elokuvat
Petrografia

Petrografia on mineraalien ja kivilajien tutkimista ja kuvaamista tai kuvailemista. Se voi perustua käsinäytteiden tutkimukseen paljaalla silmällä ja käsilinsseillä. Tarkempia petrografisia tutkimuksia ja kuvauksia voidaan tehdä optisen petrografian menetelmien avulla.Aku Heinonen ja Elina Lehtonen: Petrografia, Tieteen termipankki. Viitattu 26.4.2024 ==Lähteet== Luokka:Petrologia
Ludlow’n verilöyly

Ludlow’n verilöyly oli työläisten ja työnantajan välienselvittely Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa vuonna 1914. Colorado Fuel and Iron Companyn (CF&I;) paikalle kutsumat kansalliskaartin sotilaat hyökkäsivät noin 1200 lakkoilevan hiilikaivostyöläisen ja heidän perheidensä kimppuun. Kuolonuhreja oli 25, joista 11 lapsia. John D. Rockefeller oli yhtiön omistajia. ==Lähteet== *Yle: Pelätty S-sana teki paluun – Miksi sosialismi on kirosana Yhdysvalloissa? 3.3.2020 *https://www.britannica.com/event/Ludlow- Massacre Luokka:Yhdysvaltain taloushistoria
Ferdinand Zirkel

Ferdinand Zirkel (1838 BonnZirkel, Ferdinand, osa 18., palsta 267. 1800-talsutgåvan. Nordisk familjeboks förlags – 1912) oli saksalainen petrografi. Hän oli vuodesta 1863 professorina Lembergissä, vuodesta 1868 Kielissä ja vuodesta 1870 Leipzigissa. Zirkel on Heinrich Rosenbuschin rinnalla varsinkin mikroskooppisen petrografian perustaja. Hänen tärkein teoksensa on Lehrbuch der Petrographie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset geologit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Abasan al-Kabira

Abasan al-Kabira () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 32 589\. ==Maantiede== Abasan al-Kabira sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa Khan Yunisin kuvernoraatissa. Pinta-alaa kaupungilla on noin 18 km². Suurin osa Abasan al-Kabiran kunnan alueesta on viljelymaata, ja vain 20 % on varsinaista rakennettua kaupunkialuetta. ==Historia== Nykyisen Abasan al-Kabiran paikalta on löytynyt mosaiikkeja ja muuta aineistoa Bysantin valtakunnan kaudelta. Palestiinassa matkaillut arkeologi Gottlieb Schumacher kirjoitti vuonna 1886 Abasan al- Kabiran ja siitä pohjoiseen sijaitsevan Abasan al-Saghiran kylän asukkaiden uskovan molempien paikkojen olleen aikanaan osa samaa suurempaa asutuskeskusta. Brittiläisen mandaatin vuonna 1922 tekemän väestönlaskun mukaan Abasan al-Kabira asukasluku oli vain 695 ja asukkaista kaikki olivat muslimeja. Abasan Al-Kabiran kunta perustettiin vuonna 1968. Israelin joukot etenivät kaupunkiin ja ottivat sieltä asemia vuoden 2006 sodan aikana. Kaupunki kärsi huomattavia tuhoja lokakuussa 2023 alkaneen Gazan sodan yhteydessä. Israel määräsi paikalliset evakuoimaan alueen. ==Väestö== Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Abasan al-Kabiran asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 32 589\. Vuonna 2017 vastaava lukema oli 26 448. Suurin osa paikallisista saa elantonsa maataloudesta, ja kaupunki on tullut paikallisesti tunnetuksi torikaupastaan. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit Luokka:Gazan kaista
Harry Rosenbusch

Karl Heinrich (Harry) Rosenbusch (1836–1914) oli saksalainen geologi, mikroskooppisen vuorilajitieteen perustajia. Hän oli vuodesta 1873 professorina Strassburgissa, vuodesta 1877 Heidelbergissa ja vuodesta 1889 samalla Badenin geologisen toimiston johtaja. Hän on muita enemmän kehittänyt vuorilajimineraalien mikroskooppisten ja optisten ominaisuuksien tuntemusta ja laatinut vuorilajien systematiikan.Rosenbusch, Harry, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 220. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Rosenbusch muodosti tieteellisen koulukunnan, ja hän oli suosittu opettaja. Useimmat aikakauden suomalaiset geologit opiskelivat Heidelbergissa. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat: Die Steiger Schiefer und ihre Kontaktzone an den Granititen von Barr Andlau (1875), Elemente der Gesteinslehre (3. p. 1910), Mikroskopische Physiographie der Mineralien und Gesteine (1873–1877), jonka osia ovat yleisesti käytössä olleet Mikroskopische Physiographie der petrographisch wichtigen Mineralien ja Mikroskopische Physiographie der massigen Gesteine. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset geologit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Bani Suhaila

Bani Suhaila () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 50 452\. ==Maantiede== Bani Suhaila sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan Khan Yunisin kuvernoraatissa. ==Historia== Palestiinassa matkaillut arkeologi Gottlieb Schumacher kirjoitti vuonna 1886 Bani Suhailan olevan suurehko kylä, jossa oli noin 120 rakennusta. Rakennuksia oli tehty kivestä ja mudasta. Paikallisilla puutarhoilla kasvatettiin esimerkiksi meloneja, taateleja ja aprikooseja. Brittiläisen mandaatin vuonna 1922 suorittaman väestönlaskun mukaan Bani Suhailan asukasluku oli 1 043 ja sen kaikki asukkaat olivat muslimeja. Vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan yhteydessä Israel määräsi paikalliset evakuoimaan alueen. Israelin maajoukot tuhosivat Bani Suhailan hautausmaan, jonka alla Israel sanoi olleen Hamasin taistelijoiden tunneliverkko ja sen itäisen pataljoonan komentajien maanalainen tukikohta. ==Väestö== Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Bani Suhailan asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 50 452\. Vuonna 2017 vastaava lukema oli 40 945. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit Luokka:Gazan kaista
Kinds of Kindness

Kinds of Kindness on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu mustan komedian sävyttämä episodielokuva, jonka on ohjannut Giórgos Lánthimos sekä käsikirjoittaneet Lánthimos ja Efthimis Filippou. Sen pääosia esittävät Emma Stone, Jesse Plemons, Willem Dafoe, Margaret Qualley, Hong Chau, Joe Alwyn, Mamoudou Athie ja Hunter Schafer. Searchlight Pictures on kuvaillut elokuvaa triptyykkisaduksi, joka seuraa miestä ilman valintoja, joka yrittää saada elämänhallinan takaisin, huolestunutta poliisia, joka luulee hänen merellä kadonneen vaimonsa palanneen, joka kuitenkin näyttää nykyään eriltä, sekä naista, joka haluaa löytää tietyn ihmisen, josta on määrä tulla suuri henkinen johtaja. Kinds of Kindness sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 17. toukokuuta 2024. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset elokuvat Luokka:Irlantilaiset elokuvat Luokka:Episodielokuvat
Hallo Spaceboy

Hallo Spaceboy on brittimuusikko David Bowien vuonna 1995 julkaistu kappale hänen albumiltaan Outside. Se oli albumin kolmas single ja suurin hitti, kun se julkaistiin helmikuussa 1996 Pet Shop Boysin miksaamana versiona, joka nousi Britannian singlelistalla sijalle 12. Alkuperäinen, albumilla julkaistu versio on Nine Inch Nails -vaikutteista industrial rockia, jossa hakkaava rumpurytmi loppuu ja alkaa uudelleen läpi esityksen. Bowien laulutapa vaihtelee aggressiivisen ja rauhallisen välillä. Pet Shop Boys muokkasi kappaletta tanssittavammaksi, laulaa siinä mukana ja lisäsi siihen mukaan Bowien kappaletta ”Space Oddity”. Outside-albumista julkaistiin Euroopassa toinen painos 1. Outside Version 2, jolla on mukana myös kappaleen Pet Shop Boys -miksaus. == Kokoonpano == *David Bowie – laulu *Reeves Gabrels – kitara, luupit, teksturointi *Carlos Alomar – kitara *Yossi Fine – bassokitara *Brian Eno – syntetisaattorit, lyömäsoittimet *Mike Garson – piano *Joey Baron – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen musiikkivideo David Bowien virallinen Youtube-kanava. Luokka:David Bowien kappaleet Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Pet Shop Boys
Anne Gullestad

Anne Gullestad (25. lokakuuta 1925 Kvinesdal – 1. huhtikuuta 1998 Bergen) oli norjalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän opiskeli näyttelemistä Det Norske Teatretin koulussa vuosina 1945–1948 ja sen jälkeen ohjaamista sekä televisiotuotantoa Georgian yliopistossa. Vuonna 1950 hän sai kiinnityksen Den Nationale Sceneen. Gullestad oli aktiivisesti edistämässä alueteattereiden perustamista ja johti Sognin ja Fjordanin teatteria 1980–1988 sekä Hordalandin teatteria 1995–1998. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistys

Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistys on Järvenpäässä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seuroja pidetään pääasiassa toimitalolla Järvenpäässä, mutta niitä järjestetään säännöllisesti myös lähialueen kirkoissa sekä ympäristökuntien seurakuntataloilla. Jäseniä Järvenpään Rauhanyhdistyksessä on noin 250. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Vanhoillislestadiolaisuus * Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys * Järvenpään seurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistyksen verkkosivut Luokka:Järvenpään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Järvenpään seurakunnat Luokka:Vanhoillislestadiolaiset rauhanyhdistykset
Natasha Noel

Natasha Noel (s. 14. syyskuuta 1993, Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen jooganopettaja, tanssija ja mediapersoona Noel on vahvasti mielenterveyden puolestapuhuja. Hän haluaa lisätä tietoisuutta itsehoivan tärkeydestä. Noel on ollut inspiraation lähde monille nuorille hänen vaikean lapsuudensa vuoksi. Noel pääsi vuonna 2019 BBC:n 100 Women -listalle. == Elämä ja ura == === Lapsuus ja nuoruus === Noel syntyi vuonna 1997 Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Hänen äitinsä teki itsemurhan Noelin ollessaan noin kolmevuotias, ja Noelin isä sairasti skitsofreniaa. Noel kärsi lisäksi lapsena useista seksuaalisista hyväksikäytöistä ja myöhemmin nuorena masennuksesta. Näiden asioiden johdosta Noelin kasvatti lapsena pääasiassa hänen isänsä vanhempi sisar. Hän opiskeli jazztanssia, balettia ja nykytanssia 16-vuotiaaksi. === Myöhempi elämä ja tanssijanura === Noel aloitti ammattitanssijanuran 16-vuotiaana. 17-vuotiaana hän joutui kuitenkin onnettomuuteen ja joutui pitämään noin puolen vuoden tauon tanssimisesta. Onnettomuuden jälkeen Noel aloitti suhteen, joka päättyi kuitenkin melko nopeasti eroon poikaystävän aloitteesta. Noel kärsi suhteen jälkeen laajasti stressistä jonka takia hän ryhtyi joogaamaan ja tanssimaan stressiä hallitakseen. Suhteen jälkeen Noel halusi keskittyä tanssiin sekä aloitti kuvaamaan Youtubeen joogavideoita 21-vuotiaana. Pian ensimmäisten videoiden jälkeen hän ilmoittautui opiskelemaan Santa Cruzin joogainstituuttiin. Tämän jälkeen Noel jatkoi joogan opiskelua Ashtanga Vinyassa Mysoressa Etelä- Intiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Natasha Noel Instagramissa *Natasha Noel Facebookissa *Natasha Noelin kanava Youtubessa *Natasha Noelin blogi Luokka:Intialaiset tanssijat Luokka:Intialaiset joogaopettajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elizabeth Fedde

Tonette Elizabeth Fedde (25. joulukuuta 1850 Kvinesdal – 25. helmikuuta 1921 Eigersund) oli norjalainen diakonissa, joka matkusti vuonna 1883 Yhdysvaltoihin. Siellä hän oli kolmentoista vuoden ajan mukana perustamassa diakonialaitoksia, kunnes muutti takaisin Norjaan 1896. Fedde oli ensimmäinen Yhdysvaltoihin matkustanut norjalainen diakonissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset henkilöt Luokka:Diakonissat Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Komediaklubi

Komediaklubi on suomalainen, toukokuussa 2024 MTV3-kanavalla alkanut viihteellinen stand up -komediasarja, jossa suomalaiset koomikot esiintyvät Tampereen Työväen Teatterin lavalla. Ohjelman isäntänä joka jaksossa toimii itsekin mittavan uran tehnyt stand up -koomikko ja juontaja Jaakko Saariluoma. Ohjelmaa alettiin esittää perjantaisin 24. toukokuuta alkaen.https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/mtv-kanavien- kevaan-2024-ohjelmisto- julki/8811632#gs.7z8tc5https://www.iltalehti.fi/telkku/uutiset/78af50ce- abee-452b-9db6-08438a016bf8 Kymmenenjaksoisen ensimmäisen kauden aikana lavalla nähdään yhteensä yli 50 koomikkoa, muiden muassa Köpi Kallio, Fathi Ahmed, Ilari Johansson, Sami Hedberg sekä André Wickström.https://mtvpressi.fi/sarja/473053/kausi/473054 ==Jaksot== Jakso Jakso Ensiesitys Koomikot 1 Komediaklubi alkaa! 24. toukokuuta 2024 Köpi Kallio, Heikki Vilja, Eeva Vekki, Pietari Vihula & Sami Hedberg 2 Karatea ja kasvatusta 31. toukokuuta 2024 Jape Grönroos, Ursula Herlin, Riku Sottinen, Ville Kormilainen & Niko Kivelä 3 Tyrät rytkyy! 7. kesäkuuta 2024 Jussi Simola, Matti Paalanen, Tommi Tuominen, Ida Grönlund, Pyry Valtonen & Anitta Ahonen 4 Hamsteri opettaa 14. kesäkuuta 2024 Teemu Vesterinen, Anders Helenius, Harri Soinila, Heidi Mäkelä, Lasse Oikarinen & Ali Jahangiri 5 Pokeria ja uusia sanoja 21. kesäkuuta 2024 Aatu Raitala, Inka Valima, Arttu Järvinen, Mebe, Matti Patronen & Ilari Johansson 6 Parisuhteita ja yksisarvisia 28. kesäkuuta 2024 Mika Eirtovaara, Riku Suokas, Ray Zambino, Anna Rimpelä & Mikko Vaismaa 7 Kissanpentuja ja kamikaze-mummoja 5. heinäkuuta 2024 Iikka Kivi, Saana Peltola, Tommi Vänni, Antti Haapala, Robert Pettersson & André Wickström 8 Uskontoa ja epäluuloja 12. heinäkuuta 2024 Fathi Ahmed, Johanna Tohni, Jaakko Antila, Jamie MacDonald & Kaisa Pylkkänen 9 Artesaani ja 'aito' avioliitto 19. heinäkuuta 2024 Tomi Haustola, Illusia Sarvas, Ville Saarenketo, Tommi Mujunen, Mikko Kauppinen & Jacke Björklund 10 Poron istutusta ja tuijottamista 26. heinäkuuta 2024 Tomi Walamies, Tommi Ylimäinen, Aurora Vasama, Leo Viking Holmström & Jaakko Saariluoma ==Lähteet== Luokka:2020-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:Stand up -komiikka Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Elsa-Karin Boestad-Nilsson

Elsa-Karin Boestad-Nilsson (ääntämys: /bu:estad/; 1925–2020) oli ruotsalainen matemaatikko ja insinööri. Hän ohjelmoi 1950-luvulla Ruotsin ensimmäistä tietokonetta BARK:ia ja myös sen seuraajaa BESK:ia. Ohjelmointia pidettiin tuohon aikaan vähäpätöisenä työnä, mutta Boestad-Nilsson muun muassa kehitti menetelmän jolla BARK suoriutui laskutehtävistä nopeammin. Boestad-Nilsson työskenteli Ruotsin puolustusvoimien tutkimuslaitoksessa FOA:ssa, jossa hän loi taistelusimulaatioita. Boestad-Nilsson kuoli 94-vuotiaana kesällä 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset matemaatikot Luokka:Ruotsalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ingrid Olava

Ingrid Olava Brænd Eriksen (s. 18. maaliskuuta 1981 Lillehammer) on norjalainen laulaja-lauluntekijä, pianisti ja näyttelijä. Hän on ollut useasti ehdolla Spellemannprisen-gaalassa ja voitti vuonna 2010 parhaan naisartistin palkinnon sekä 2023 iskelmä/pop-palkinnon. ==Diskografia== * Juliet's Wishes (2008) * The Guest (2010) * Summer House (2013) * HEKT (2017) * Blomster og post (2023) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Solent

Solent on Englannin kanaaliin kuuluva salmi, joka erottaa Isle of Wightin Hampshiren kreivikunnasta Englannin etelärannikolla. Se ulottuu noin 32 kilometriä pitkänä ja 4–8 kilometriä leveänä Needlesin kallioilta Isle of Wightin länsireunalla Bembridgen kylään saaren itäreunalla. Salmen paikalla oli alun perin yksi suurimmista Englannin kanaaliin laskevista vesistöistä, jonka latvajokena oli Frome ja sivujokina Itchen ja Test. Joen uoma jäi meren alle noin vuotta sitten samalla kun Isle of Wight erkani mantereesta. Solentin itäisin osa Spithead toimii kulkuväylänä, jota pitkin myös suuret alukset pystyvät purjehtimaan Southamptonin satamaan. Salmen rannikko on selvästi jyrkempi Isle of Wightilla kuin mantereella. Mantereen puolelta salmeen laskevat vetensä Beaulieu ja Lymington ja Wightin puolelta Medina, Newtown ja Western Yar. Solentissa sekä nousu- että laskuvesi tulevat kaksi kertaa vuorokaudessa, mitä ei tapahdu missään muualla Britanniassa tai edes Euroopassa. Salmen tuntumassa on kaksi Tudorien aikakaudella rakennettua rannikkolinnaketta. Niistä itäisempi on Southampton Waterin suulla kohoava Calshotin linna. 1500-luvulla rakennettu Hurstin linna sijaitsee yli kolme kilometriä pitkän maapenkereen kärjessä, joka työntyy mantereelta salmeen Needlesin kohdalla. Solent on yksi maailman vilkkaimmin liikennöityjä vesiväyliä: Southampton Waterin kautta kulkee vuosittain laivakuljetusta, 170 risteilyalusta ja 22 miljoonaa tonnia raakaöljyä Fawleyn öljynjalostamoon. Spithead tunnetaan merivoimien katselmuksien tapahtumapaikkana. Salmella pidetään myös purjehduskilpailuja, esimerkiksi vuodesta 1826 lähtien järjestetty Cowes Week. Solentinsalmi ja Southampton Water nimettiin vuonna 1998 Ramsarin luetteloon Euroopan mittakaavassa harvinaisena vesialueena mantereen ja suuren saaren välissä. Suojelupäätökseen vaikuttivat myös kohteen ainutlaatuinen vuorovesi-ilmiö sekä siihen kuuluvat marskimaat, vatit, ruovikot ja muut vesiperäiset alueet. Alue on myös tärkeä talvehtimispaikka vesilinnuille ja siellä tavataan useita uhanalaisia kasvi- ja selkärankaislajeja. == Lähteet == Luokka:Hampshiren maantiede Luokka:Isle of Wightin maantiede Luokka:Englannin kanaali Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan Ramsar-alueet
Leah Behn

Leah Isadora Behn (s. 8. huhtikuuta 2005) on norjalainen malli ja somevaikuttaja. Hän on prinsessa Märtha Louisen ja tämän entisen miehen Ari Behnin tytär. == Perhe == Behn syntyi vuonna 2005 Fredrikstadissa äitinsä kesäasunnolla kotisynnytyksen kautta. Tästä huolimatta sekä äiti ja tytär olivat synnytyksen jälkeen hyvässä kunnossa. Hänet kastettiin kuninkaallisen palatsin kappelissa 16. kesäkuuta 2005. Äiti Märtha Louisen, joka on kertonut olleensa Star Wars -fani, mukaan tyttären nimi on viittaus prinsessa Leiaan. Hänen konfirmaationsa pidettiin vuonna 2020. Märtha Louisella ja Ari Behnillä oli yhteensä kolme lasta, joista kaikki ovat tyttäriä. Leah on näistä keskimmäinen. Vanhemmat erosivat vuonna 2016. Isä Ari Behn teki itsemurhan joulupäivänä 2019. == Asema ja ura julkisuudenhenkilönä == Kuninkaallisesta syntyperästään huolimatta Behnillä ei ole kuninkaallisia titteleitä eikä kuninkaallisia velvollisuuksia kuten esimerkiksi serkullaan Ingrid Alexandralla. Lain mukaan hän on kuitenkin tällä hetkellä kruununperimysjärjestyksessä kuudentena. Leah Behn on Instagram-vaikuttaja, minkä lisäksi hän tekee töitä mallina ja meikkitaiteilijana. Vuonna 2022 norjalainen Team models -mallitoimisto kiinnitti Behnin listalleen. Hän on kertonut haluavansa opiskella ulkomailla jossain vaiheessa, muttei ole suunnitellut mahdollisia korkeakouluopintojaan sen tarkemmin. == Kunnianosoituksia == * Harald V:n vuosien 1991–2016 juhlamitali (Norja, 2016) == Lähteet == Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Norjalaiset mallit Luokka:Somevaikuttajat Luokka:Norjan kuninkaalliset
Challenger 3

Challenger 3 on taistelupanssarivaunu, jota kehittää Rheinmetall BAE Systems Land. Se muodostaa yhdessä Ajax- ja Boxer-panssariajoneuvojen kanssa Britannian armeijan raskaiden prikaatien taisteluyksiköt. Taistelupanssarivaunu kykenee toimimaan säässä kuin säässä. Pääaseena on Naton 120 mm:n sileäputkinen ase L55A1, jolla ammutaan NATO-ammuksia sekä parannettuja ammuksia. Testit ovat kriittinen osa uuden taistelupanssarivaunun kehittämistä. Niiden tarkoituksena on löytää mahdolliset viat, jotta vaunua voidaan kehittää entistä paremmaksi. Testien jälkeen suunnitelmia vielä muokataan. Tätä seuraa System Qualification Review (SQR) -arviointi. Tämä luo lopullisen valmistusstandardin, jota käytetään jäljellä olevien taistelupanssarivaunujen valmistukseen. On arvioitu, että nämä kokeet saadaan päätökseen ja SQR saavutetaan vuoden 2026 aikana. Britannian armeijalle on tilattu vuonna 2021 yhteensä 148 kappaletta Challenger 3 -taistelupanssarivaunuja. Näiden on tarkoitus olla käytössä vuoden 2030 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelupanssarivaunut
Evie Wyld

Evie Wyld (s. 1980) on englanninkielinen kirjailija. Hän syntyi Lontoossa mutta vietti nuoruusvuosiaan Autraliassa. Wyldiltä on suomennettu kaksi romaania, ja molemmat ovat voittaneet monia palkintoja. Kaikki laulavat linnut (All the Birds, Singing) ilmestyi Sari Karhulahden suomennoksena vuonna 2016, Me olemme susia (The Bass Rock) Aleksi Milonoffin suomennoksena Tammen keltaisessa kirjastossa vuonna 2020. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosenhane

Rosenhane on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Gustaf Rosenhane (1619–1684), ruotsalainen virkamies, Tarton hovioikeuden presidentti, Schering Rosenhanen veli * Johan Rosenhane (1611–1661), valtaneuvos, Viipurin läänin maaherra, Schering Rosenhanen veli * Schering Rosenhane, tod. näk. salanimi Skogekär Bergbo (1609–1663), ruotsalainen valtaneuvos * Schering Rosenhane nuorempi (1754–1812), valtiosihteeri, kirjoitti historiaa käsitteleviä teoksia ==Katso myös== * Schering Rosenhanen palatsi
Harriet Jacobs

Harriet Jacobs (1813–1897) oli yhdysvaltalainen abolitionisti eli orjuuden vastustaja, joka kirjoitti kirjan omista kokemuksistaan orjana ja seksuaalirikosten uhrina. Jacobs, joka syntyi orjuuteen, jäi lapsena orvoksi. Hänen äitinsä entinen omistaja kohteli orpotyttöä hyvin ja opetti tämän lukemaan. Tämän kuoltua Jacobs annettiin perinnöksi sukulaistytölle, jonka isä ahdisteli ja pahoinpiteli häntä toistuvasti seksuaalisesti. Teini-iässä hän synnytti kaksi lasta, joiden isä oli naapurin nuori valkoinen lakimies. Vuonna 1842 Harriet pakeni vapauteen pohjoiseen. Hän purjehti Philadelphiaan ja matkusti sieltä junalla New Yorkiin junalla. Siellä hän tapasi tyttärensä. Harriet muutti myöhemmin Rochesteriin lähelle veljeään, joka myös oli karannut orja. Siellä hän oli tekemisissä Frederick Douglassin ja North Star -lehteä tekevien abolitionistien kanssa. Ystävä osti hänet vapaaksi, minkä jälkeen hänen ei enää tarvinnut piileksiä karanneena orjana. Myöhemmin ystävät saivat hänet kirjoittamaan kertomuksen elämästään orjana. Kirja, Incidents in the Life of a Slave Girl, oli yksi ensimmäisistä avoimista kuvauksista orjanaisten kokemasta seksuaalisesta häirinnästä ja hyväksikäytöstä. Harriet Jacobs oli aktiivisesti mukana abolitionismiliikkeessä ennen sisällissodan alkamista. Sodan aikana hän hyödynsi asemaansa julkisuuden henkilönä kerätäkseen rahaa mustille pakolaisille. Sodan jälkeen hän työskenteli parantaakseen äskettäin vapautuneiden orjien oloja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset orjuuden vastustajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Walter McClintock

Walter McClintock (1870 Pittsburgh, Pennsylvania – 1949) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja ja etnografi. Hän vietti pitkiä aikoja mustajalka-intiaanien parissa dokumentoiden heidän elämäänsä. McClintock aloitti opinnot Yalen yliopistossa 1887 ja valmistuttuaan työskenteli perheensä yrityksessä tekstiilialalla. Vuonna 1895 hän sairasti lavantaudin. Toipumista edistääkseen hän lähti luontoon Princetonin yliopiston tutkimusmatkalle, joka käsitti pitkän hevosilla tehdyn matkan Pohjois-Dakotan, Wyomingin ja Idahon erämaa- alueiden läpi. Matkan jälkeen hän palasi Pittsburghiin perheyritykseen, mutta päätti jo seuraavana vuonna lähteä uudelleen länteen. Seuraavan erämaamatkan hän teki 1896 Yhdysvaltain hallituksen metsänarviointiryhmän jäsenenä luoteis- Montanaan . McClintock liittyi retkikuntaan valokuvaajaksi, uusi taito joka hänen piti opetella . Matkalla hän tutustui intiaanioppaaseen Siksikakoan ("Mustajalkamies", englantilaiselta nimeltään William Jackson). Työkomennuksen päätyttyä Siksikakoan kutsui McClintockin vieraaksi Kalliovuorten itäpuolelle mustajalkojen reservaattiin. Hänen vierailunsa kesti pitkään, ja häntä alkoi kiehtoa sekä luonto, että mustajalkojen primitiivinen elämätapa ja kulttuuri, jonka hän katsoi olevan jo katoamassa. Seuraavina vuosina ja seuraavalla vuosikymmenellä hän vietti pitkiä ajanjaksoja mustajalkojen parissa. Tarkkoja aikajaksoja ei tiedetä, ja McClintockin omaa arviota 15 vuodesta on pidetty liioitteluna. On esitetty että hän vieraili ja asui reservaatissa ainoastaan kesäaikaan . McClintock dokumentoi intiaanien elämää, uskontoa ja tapoja laajasti kirjoittamalla, valokuvaamalla, lisäksi hän keräsi heidän käyttämiään lääkekasveja ja äänitti heidän laulujaan. Hän sai intiaanien luottamuksen ja päällikkö Hullu Susi adoptoi hänet heimonsa jäseneksi . McClintockin tapaa kuvata intiaaneja on sanottu romantisoiduksi ja että hän ei ollut oikea tieteilijä . Lisäksi hän ei oppinut intiaanien kieltä vaan joutui turvautumaan tulkkien apuun . Hän sai kuitenkin tunnustusta tutkijayhteisöltä (1911, Yale, Artium Magistrum; 1927, Research Fellow, Southwest Museum of the American Indian). Vuodesta 1906 alkaen McClintock alkoi jakaa keräämäänsä tietoa pitämällä luentoja mustajaloista. Luentojen kohokohta oli käsin väritettyjen valokuvien taikalyhtyesitys ja niihin sisältyi myös lauluesityksiä. Luennot saivat hyvän vastaanoton ja hän matkusti myös Eurooppaan luennoimaan . Yleisössä oli henkilöitä kuten James George Frazer tai presidentti Theodore Roosevelt. McClintock kirjoitti kirjoja ja artikkeleita mustajaloista, ja toimitti materiaalia muiden tutkijoiden käyttöön. Viimeisinä vuosinaan hän lahjoitti muistiinpanonsa ja laajan tuhansia valokuvia kattavan arkistonsa Yalen yliopistoon. Hänet nimettiin 1936 arkistonsa hoitajaksi ja hän jatkoi luentojensa pitämistä. == Julkaisuja == * Mustajalat - elämää intiaanien parissa (Otava, 2004, suom. Antti Tuuri) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Mantšuriankärhö

Mantšuriankärhö (Clematis mandshurica) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon, kärhöjen (Clematis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se voidaan luokitella myös pilvikärhön (Clematis terniflora) muunnokseksi. Mantšuriankärhö on monivuotinen, kiipeilevä köynnös, joka voi kasvaa noin 1,2 metriä korkeaksi. Mantšuriankärhö kasvaa luonnossa pensaikoissa sekä avoimissa rinnemetsissä merenpinnan tasosta aina noin 800 metrin korkeuteen saakka. Lajia tavataan luonnossa Venäjän Kaukoidässä, Mongoliassa, Kiinassa sekä Korean niemimaalla. Mantšuriankärhöä on kerätty luonnosta paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin sekä kosmetiikan ainesosaksi. Joskus lajia on myös kasvatettu koristekasvina. == Lähteet == * Useful Temperate Plants: Clematis mandshurica Luokka:Kärhöt
Karen Joy Fowler

Karen Joy Fowler (s. 7. helmikuuta 1950 Bloomington, Indiana) on yhdysvaltalainen kirjailija. Fowler syntyi ja vietti lapsuutensa akateemisessa perheessä Indianan Bloomingtonissa. Hän on opiskellut Etelä-Aasian tutkimusta Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Fowlerin tuotantoon kuuluu useita bestsellereitä niin romaanien kuin novellikokoelmienkin saralla. Hänen kirjallinen tuotantonsa kattaa kirjallisuuden, tieteiskirjallisuuden ja fantasian genrejä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat muun muassa Sarah Canaryn salaisuus, Sister Noon ja Jane Austen -lukupiiri, josta tehtiin myöhemmin myös elokuva. Fowlerin teos Olimme ihan suunniltamme voitti vuoden 2014 PEN/Faulkner -palkinnon ja oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Hänen viimeisin romaaninsa Booth oli myös ehdolla vuoden 2022 Booker-palkinnon saajaksi. Fowler toimii myös James Tiptree, Jr. -palkinnon ja Clarion-säätiön (tunnetaan myös nimellä Clarion San Diego) nykyisenä puheenjohtajana. Fowlerilla on aviomiehensä kanssa kaksi lasta ja seitsemän lastenlasta. == Suomennetut teokset == * * * ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maxine Singer

Maxine Frank Singer (15. helmikuuta 1931 New York, New York – 9. heinäkuuta 2024 Washington) oli yhdysvaltalainen molekyylibiologi, joka on tunnettu geneettistä koodia, DNA:ta ja RNA:ta koskevista tutkimuksistaan. Singer tutki muun muassa RNA:n synteesiä, siihen liittyviä entsyymejä, rekombinaatiota ja kromatiinien rakennetta. Hän toimitti 1960-luvulla synteettistä RNA:ta kollegalleen Marshall Nirenbergille, joka selvitti geneettistä koodia. Singer väitteli tohtoriksi Yalen yliopistosta vuonna 1957. Hän opiskeli biokemiaa ja teki väitöskirjansa proteiinikemiasta, mutta alkoi tutkia nukleiinihappoja väitöskirjaohjaajansa Joseph S. Frutonin suosituksesta. Singer työskenteli vuosikymmeniä vaihtelevissa tehtävissä Yhdysvaltain terveysviraston tutkimuslaitoksissa ja oli Carnegie Institution for Science -tiedejärjestön puheenjohtaja vuosina 1988–2002. Hän julkaisi yli sata tiedeartikkelia ja useita kirjoja. Singer kuului American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisöön, Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan ja Paavilliseen tiedeakatemiaan. Hän sai arvostetun National Medal of Science -palkinnon vuonna 1992. == Teoksia == * Genes and Genomes (Paul Bergin kanssa, 1991) * Dealing with Genes (Paul Bergin kanssa, 1993) * George Beadle: An Uncommon Farmer (Paul Bergin kanssa, 2003) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maxine Singer Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen kirjaston sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset molekyylibiologit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Maud Behn

Maud Angelica Behn (s. 29. huhtikuuta 2003) on Norjan prinsessa Märtha Louisen ja tämän entisen miehen Ari Behnin vanhin tytär. == Perhe == Maud syntyi Oslon yliopistollisessa keskussairaalassa. Hänet kastettiin kuninkaallisen palatsin kappelissa 2. heinäkuuta 2003. Maudilla on kaksi nuorempaa sisarta, Leah (s. 2005) ja Emma (s. 2008). Vanhemmat ilmoittivat eroavansa vuonna 2016. Isä Ari Behn teki itsemurhan jouluna 2019. Maud piti tämän hautajaisissa puheen. == Asema ja toiminta julkisuudenhenkilönä == Vuonna 2018 Maud ja hänen isänsä alkoivat tekemään yhdessä lastenkirjaa, joka ei kuitenkaan koskaan valmistunut. Ensimmäisen kirjansa, nimeltä Tråder av tårer, Behn julkaisi syyskuussa 2021, ja kirja käsittelee isänsä menettäneen tytön surua. Kuukautta myöhemmin kirja oli noussut Norjan luetuimpien listalle. Märtha Louisen lapsilla ei ole kuninkaallisia titteleitä. Maud Behn on kuitenkin Norjan nykyisessä kruununperimysjärjestyksessä viidentenä. Vuonna 2022 Behn paljastui yhdeksi Norjan Masked Singer -kilpailun () osallistujaksi. == Kunnianosoituksia == * Harald V:n vuosien 1991–2016 juhlamitali (Norja, 2016) == Lähteet == Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Norjan kuninkaalliset Luokka:Norjalaiset kirjailijat
June Spencer

June Rosalind Spencer (14. kesäkuuta 1919 Nottingham, Englanti – 8. marraskuuta 2024) oli brittiläinen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Peggy Woolleyn roolistaan televisiosarjassa The Archers. Spencer syntyi Nottinghamissa, Englannissa vuonna 1919, ja oli perheensä ainoa lapsi. Hän kävi koulua Nottingham Girls' High Schoolissa, jonka hän päätti vuonna 1934. Hän jätti koulun kesken näyttelijäntöiden vuoksi ollessaan 15-vuotias. Hän tapasi tulevan aviomiehensä 21-vuotisjuhlissaan, ja he menivät naimisiin vuonna 1942. Hänen ensimmäinen isompi rooli oli paikallisessa teatterissa. Vuonna 1943 hän pääsi BBC:n Midland regioniin, josta suuri osa näyttelijäkaartia näyttelisi myös The Archersissa, joka alkoi vuonna 1951. Spencer näytteli The Archers -sarjassa vuodesta 1951 muutamilla tauoilla, kunnes eläköityi sarjasta 103 vuoden iässä vuonna 2022. Hänen hahmonsa oli sarjan viimeinen alkuperäishahmo. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Binelde Hyrcan

Binelde Hyrcan (s. 1983) on angolalainen nykytaiteilija, joka on tunnettu monipuolisista taiteellisista ilmaisuistaan, kuten videotaide, maalaus, veistos ja installaatio. Hänen työnsä käsittelee kriittisesti valtaa, poliittisia dynamiikkoja ja ihmisten sosiaalisten rakenteiden absurditeetteja. Hyrcanin työn toistuvia teemoja ovat poliittisten valtarankenteiden kritiikki, ihmiskäyttäytymisen absurdius näissä järjestelmissä ja globaaleissa keskusteluissa usein sivuutettujen nuorten ja viattomuuden äänien huomioiminen. Hyrcan on saanut kansainvälistä tunnustusta ajatuksia herättävästä taiteestaan, joka yhdistää terävän sosiaalisen kommentoinnin omaperäiseen esteettiseen lähestymistapaan. == Varhainen elämä ja koulutus == Hyrcan syntyi Angolassa vaatimattomaan maanviljelijäperheeseen sisällissodan aikana, mikä on syvästi muokannut hänen taiteellista näkemystään ja teemojensa valintaa. Hänen omat kokemuksensa sodan jälkeisestä Angolasta ovat ruokkineet hänen haluaan tehdä taidetta, joka tarkastelee yhteiskuntaa sekä globaaleista että paikallisista sosio-poliittisista näkökulmista. Hyrcan muutti 17-vuotiaana opiskelemaan École Supérieure des Beaux-Arts de Monacossa. == Ura == Hyrcanin ura kattaa useita merkittäviä näyttelyitä ja panostuksia taidekenttään, ja hänen töitään on esitelty lukuisissa gallerioissa ja museoissa ympäri Eurooppaa, Afrikkaa ja Amerikkaa. Yksi hänen tunnetuimmista videoteoksistaan, ”Cambeck”, debytoi Venetsian biennaalissa, ja teos on nähty myös Suomessa. Lyhytelokuvassa kuvataan joukko nuoria poikia leikkimässä hiekkarannalla rakennetussa ”limusiinissa”. Yksi pojista toimii kuljettajana, kun taas toiset istuvat takapenkillä ja esittävät fantasioitaan tulevaisuudesta. He kilpailevat siitä, kuka heistä voi odottaa hienointa tulevaisuutta. Eräs poika julistaa: ”Minä muutan Amerikkaan, asun siellä oikeassa rakennuksessa, kun taas te joudutte tyytymään tänne jäämiseen ja asutte oluttölkeistä kyhätyssä talossa!” Tämä humoristinen, mutta ajatuksia herättävä teos tarjoaa näkökulman Angolan nykypäivän yhteiskuntaan ja todellisuuteen. Tämänkaltainen satiiri ja ironia ovat Hyrcanille tyypillisiä keinoja kritisoida yhteiskunnallisia normeja. == Lähteet == Luokka:Angolalaiset taiteilijat
Clic Air

Clic Air (elokuuhun 2023 asti EasyFly) on kolumbialainen lentoyhtiö. Se aloitti lentotoiminnan lokakuussa 2007. Clic liikennöi ainoastaan kotimaan lentoja Kolumbian sisällä. Sen kalusto koostuu ATR 72 ja ATR 42 -potkurikoneista. Clicillä on codeshare-sopimus Kolumbian suurimman lentoyhtiön Aviancan kanssa. Yhtiöt solmivat sopimuksen vuonna 2022 Aviancan luovuttua kaikista omista potkurikoneistaan. ==Lähteet== Luokka:Kolumbialaiset lentoyhtiöt
Żebbuġ (Malta)

Żebbuġ () on kaupunki Maltalla. Sen asukasluku oli 11 079 vuonna 2019. Żebbuġ on yksi Maltan vanhimmista asutuskeskuksista. Se sai nimensä maltankielisistä kylää (Ħal) ja oliivia (Żebbuġ) tarkoittavista sanoista. Żebbuġ sai muodollisen kaupungin statuksen vuonna 1777. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maltan kunnat
Comair Limited

Comair Limited oli eteläafrikkalainen lentoyhtiö. Yhtiö aloitti charter- lentotoiminnan vuonna 1946 ja reittiliikenteen vuonna 1948 Commercial Air Services -nimellä. Yhtiö vaihtoi nimensä Comairiksi vuonna 1967. Comair operoi franchise-lentoja British Airwaysille sekä myöhemmin halpalentoja Etelä- Afrikan sisällä tytäryhtiönsä Kulula.comin kautta. Comair ajautui taloudellisiin vaikeuksiin erityisesti koronaviruspandemian vuoksi ja se lopetti toimintansa kesäkuussa 2022 epäonnistuneiden rahoitusneuvotteluiden jälkeen. Lakkauttamishetkellään Comair oli Etelä-Afrikan vanhin yksityinen lentoyhtiö. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Entiset eteläafrikkalaiset lentoyhtiöt
Suurkaupungin hait (vuoden 1981 elokuva)

Suurkaupungin hait (videolevityksessä Suurkaupungin lait, ) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Michael Mann. Se on Mannin esikoisohjaus, ja sen pääosaa esittää James Caan. Elokuva perustuu löyhästi entisen murtovarkaan Frank Hohimerin omaelämäkertakirjaan The Home Invaders: Confessions of a Cat Burglar ja kertoo Caanin esittämästä ammattirikollisesta, joka yrittää paeta rikollista elämää. Sivuosia esittävät Tuesday Weld, James Belushi, Robert Prosky, Dennis Farina ja Willie Nelson. Elokuvan musiikit on säveltänyt saksalainen elektronisen musiikin yhtye Tangerine Dream. Suurkaupungin lait sai Yhdysvaltain-ensi-iltansa 27. maaliskuuta 1981 ja Suomen-ensi-iltansa 11. syyskuuta 1981. Se esitettiin myös Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 1981, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai ylistävän vastaanoton ja elokuvakriitikko Roger Ebert kutsui sitä älykkäimmäksi näkemäkseen trilleriksi. Elokuvan useita minuutteja kestävää kahvilamonologikohtausta ollaan pidetty elokuvan kohokohtana, ja James Caan on itse nimennyt sen hänen uransa suosikkikohtaukseksi.Caan, James: Suurkaupungin hait, elokuvan DVD-komenttiraita. Viitattu 27.4.2024. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Film noir -elokuvat Luokka:Michael Mannin ohjaamat elokuvat
Żebbuġ

Żebbuġ on kahden kunnan nimi Maltalla: *Żebbuġ, Maltan saarella *Żebbuġ, Gozon saarella
Sinéad Burke

Sinéad Burke (s. 1990) on irlantilainen vammaisaktivisti, opettaja ja kirjailija. Hän on tunnettu Ted-puheestaan Why design should include everyone. Hän on myös Tilting the lens -nimisen konsultointiyhdistyksen toimitusjohtaja ja perustaja. Yhdistyksen tarkoituksena on vastata kysymykseen "onko tämä saavutettavaa?" ja sen tavoitteena on saavutettava ja oikeudenmukainen maailma. Hän valmistui Trinity Collegesta Dublinissa vuosikurssinsa parhaiden joukossa ja voitti Vere Foster -palkinnon. Burke on kirjoittanut lastenkirjan nimeltä Breaking the mould. Kirja voitti Specsaversin vuoden lastenkirja palkinnon vuonna 2020. Burkella on akondroplasia ja hän koki nuorempana usein itsensä ulkopuoliseksi muotikeskusteluista ja -kokemuksista, joten hän alkoi pitää blogia. Hänen tavoitteenaan on inklusiivisempi muoti. Hänet kutsuttiin Valkoiseen taloon Design for all -tapahtumaan, jossa Obaman hallitus nosti esille inklusiivisen suunnittelun tärkeyttä. Vuonna 2019 hän oli yksi Meghan Marklen valitsemasta viidestätoista naisesta, jotka olivat British Vogue -lehden kannessa. Vuonna 2023 Burke oli British Voguen kannessa neljän muun vammaisaktivistin kanssa. Burkella on podcasti nimeltä As Me with Sinéad. Hän on myös kirjoittanut artikkeleita muun muassa The Guardianiin ja Vogueen. Vuonna 2019 hän oli yksi BBC:n 100 Women -listalle valituista naisista. Burken ansiosta irlanninkielisessä sanakirjassa on lyhytkasvuista tarkoittava termi duine beag. Burken vanhemmat perustivat Little People of Ireland -yhdistyksen vuonna 1998. == Lähteet == {{AAKKOSTUS:Burke, Sinead Luokka:Aktivistit Luokka:Lyhytkasvuiset henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Eero Lilja

Eero Nikodemus Lilja (1. kesäkuuta 1918 Nokia – 23. joulukuuta 1985 Espoo) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. Liljan vanhemmat olivat holanterimies Kalle Lilja ja Anna Maria Berzdaat ja puoliso 1939–1964 Kerttu Kyllikki Jalava. Lilja kävi kansakoulun ja teki opintomatkoja Euroopan maihin ja Israeliin. ASLA-stipendiaattina Yhdysvalloissa hän oli 1961. Lilja oli paperityöntekijä Nokialla, SAK:n Tampereen piiriasiamies 1946–1949 ja Suomen Puutyöväen liiton valistussihteeri vuodesta 1949, sihteeri vuodesta 1953 ja vt. puheenjohtaja 1958–1960. Suomen Puunjalostusteollisuustyöntekijöiden liiton puheenjohtaja hän oli 1960–1973 ja Eläketiedotustoimiston tiedotussihteeri 1974–1976. Liljalla oli myös useita luottamustehtäviä. Nokian kauppalanvaltuuston jäsen hän oli 1946–1949.Kuka kukin on 1978, s. 527. Viitattu 27.4.2024.50 vuotta tänään. "Suomen metsäpolitiikka vaatii syviä leikkauksia", Helsingin Sanomat, 1.6.1968, s. 7. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Nokian kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
”Rabbi” Jacobin hassut seikkailut

”Rabbi” Jacobin hassut seikkailut (videona Purukumitehdas, Les Aventures de Rabbi Jacob) on Gérard Ouryn ohjaama ranskalais-italialainen komediaelokuva vuodelta 1973. Sen pääosaa, kommelluksiin joutuvaa tehtailijaa näyttelee Louis de Funès. ==Juoni== Farssimaisen tarinan vakavana teemana on ihmisten ja kulttuurien erilaisuuden sietäminen. Konservatiivinen, valkoihoinen ja katolilainen tehtailija ja arabiterroristien johtaja joutuvat tapahtumien pyöritykseen, tehtailija naamioituneena juutalaiseksi rabbiksi. Käsikirjoitus käyttää hyväksi silloisia, erityisesti Lähi-Idän tilanteeseen liittyneitä terroritapahtumia, kuten Münchenin verilöylyä ja monia lentokonekaappauksia. ==Vastaanotto== Rabbi Jacob oli Golden Globe -ehdokkaana ei-englanninkielisten elokuvien sarjassa. Elokuvan näki Ranskassa yli seitsemän miljoonaa teatterikatsojaa, mikä teki siitä yhden vuoden katsotuimmista. Suomen teattereihin elokuva tuli huhtikuussa 1974. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi luonnehti elokuvaa vauhdilla ja riemukkaasti eteneväksi huimaksi piirileikkiseikkailuksi, jossa sattuu ja tapahtuu. Elokuva on julkaistu Suomessa vuonna 1989 myös videona nimellä Purukumitehdas, mutta Video-opas vuodelta 1994 ei sitä tunneVideo-opas 95, WSOY 1994.. Yhdysvaltalaisen The Boston Phoenix -sanomalehden kriitikko valitteli, miten elokuva alleviivaa ja vääntää rautalangasta koomisia tapahtumia jatkuvine sirkusmaisine musiikkeineen, toistoineen ja nopeine zoomauksineen. Päähenkilöä, rabbiksi naamioituvaa kaksinaismoralistista tehtailijaa, lehti luonnehti ”Ranskan Archie Bunkeriksi”. Joidenkin elokuvatutkijoiden mielestä filmi oli uraauurtava satiiri ranskalaisesta liberalismin ja monikulttuurisuuden julkisivun alla piilevästä rasismista. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1973 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1973 italialaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Italialaiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä