EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Raphaël Poirée

Raphaël Poirée (s. 9. elokuuta 1974 Rives, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Poirée on voittanut Ampumahiihdon maailmancupin neljästi, ollut kerran toinen ja kerran kolmas. Osakilpailuvoittoja hänellä on 44 ja palkintosijoituksia yhteensä 103. Raphaël Poirée voitti olympiahopeaa takaa-ajossa Salt Lake Cityssä vuonna 2002. Lisäksi hänellä on viestin olympiapronssia sekä Salt Lake Citystä, että Torinosta 2006. Maailmanmestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa. Voitettuaan normaalikilpailun Anterselvan MM-kisoissa 2007 Poirée ilmoitti lopettavan uransa kauden jälkeen. Hän kilpaili viimeisen kerran 11. maaliskuuta maailmancupin osakilpailussa Holmenkollenilla ollen osallistumatta kauden päätöskilpailuihin Hanti-Mansijskissa. Holmenkollenilla käydyssä yhteislähtökilpailussa Poirée sijoittui toiseksi häviten Norjan Ole Einar Bjørndalenille loppukirikamppailussa. Raphaël Poirée oli vuosina 2000–2013 naimisissa norjalaisen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti Liv Grete Skjelbreid Poiréen kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta. Nykyään Poirée on töissä Eurosportin ampumahiihtoeksperttinä. == Saavutukset == * Olympialaiset ** Salt Lake City 2002: hopeaa takaa-ajo ** Torino 2006: pronssia viesti ** Salt Lake City 2002: pronssia viesti * Maailmanmestaruuskilpailut ** 2004: kultaa normaalimatka ** 2007: kultaa normaalimatka ** 2004: kultaa sprintti ** 2000: kultaa yhteislähtö ** 2001: kultaa yhteislähtö ** 2004: kultaa yhteislähtö ** 2001: kultaa viesti ** 2001: hopeaa takaa-ajo ** 2004: hopeaa takaa-ajo ** 2007: hopeaa sekaviesti ** 1998: pronssia takaa-ajo ** 2000: pronssia takaa- ajo ** 2003: pronssia yhteislähtö ** 2005: pronssia yhteislähtö ** 2007: pronssia yhteislähtö ** 2004: pronssia viesti ** 2006: pronssia viesti * Ampumahiihdon maailmancup ** Maailmancupin voitto: 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2003-04 ** Maailmancupin toinen 2005-06 ** Maailmancupin kolmas 2004-05 ** Maailmancupin osakilpailut: 44 voittoa, 39 kakkossijaa, 20 kolmossijaa, palkintosijoituksia 103 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arsames

Arsames (muinaispersiaksi Aršâma) oli Persian kuninkaan Dareios I:n isoisä. Dareios väittää muun muassa Susassa sijaitsevassa piirtokirjoituksessa että Arsames ja Dareioksen isä Hystaspes olivat vielä elossa kun Dareioksesta tuli kuningas (noin 520 eaa.). Arsameella oli Hystaspeen lisäksi ainakin yksi poika, Farnakes. Ekbatanasta löydetty piirtokirjoitus väittää että Arsames olisi ollut Persian kuningas. Tekstin aitoudesta ei ole varmuutta ja se saattaa olla väärennös. Dareios väittää myös Behistunin piirtokirjoituksen kuningasluettelossa että Arsames olisi ollut Kambyses I:n kanssahallitsija. Tätä pidetään yleensä Dareioksen propagandana. Piirtokirjoituksen mukaan Arsameen isä oli Ariaramnes, jonka isä Teispes oli Akemenidien hallitsijasuvun Akhaimeneksen poika. == Aiheesta muualla == * Arsames - Livius.org Luokka:Akhaimenidit
Pentti Rasinkangas

Pentti Antero Rasinkangas (s. 19. huhtikuuta 1955 Rovaniemi) on suomalainen lastenmuusikko. Hänen tunnettuja laulujaan ovat muun muassa "Kanalomamatka", "Markan possu" ja "Meidän uusi vauva". Rasinkangas perusti 1986 Ohilyönti- orkesterin, joka julkaisi kaksi Balkan-vaikutteista singleä ja yhden pitkäsoiton (Himmenevä Q), jonka jälkeen yhtye erikoistui lastenmusiikkiin. Kannen mukaan levyllä soitetaan "balatonialaista" folk- jazz- ja pop- musiikkia, joka on kadonnut maa, jonka sijainnista ei ole tietoa. Rasinkangas on myös toisen lastenmusiikkiin erikoistuneen orkesterin, Loiskis-orkesterin, perustajia ja toiminut sen taiteellisena johtajana. Hän on tehnyt myös Ansa ja Oiva -lauluja. Hän on 1980-luvulta alkaen kiertänyt esiintymässä erityisesti kouluissa ja päiväkodeissa, mutta myös yleisötapahtumissa. Rasinkangas esiintyy useiden eri kokoonpanojen kanssa. Pentti Rasinkangas ja Pupulaarimusiikkia -trio esittää Rasinkankaan lastenlauluja vuosien varrelta. Trion kokoonpano vaihtelee. Mukana on ammattimuusikoita, jotka ovat vuosien varrella soittaneet Rasinkankaan musiikkia muun muassa Ohilyönnissä ja Loiskiksessa. Rasinkangas esiintyy myös trubaduurina mies-ja-kitara- periaatteella sekä lapsi- että aikuisyleisölle. ==Palkinnot ja tunnustukset== Rasinkangas ja Ohilyönti sai vuonna 1995 lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Lasten laulukaupunki -festivaali palkisi Rasinkankaan vuonna 2005 Hyvätuulipalkinnolla lastenmusiikin säveltämisestä. Vuonna 2005 Rasinkangas sai valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan. Rasinkankaalle myönnettiin 2019 taiteilijaeläke. Vuonna 2021 Rasinkangas palkittiin valtakunnallisten lastenmusiikkipäivien elämäntyöpalkinnolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Kotisivut Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Lastenmusiikki Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salomon Maimon

Salomon ben Josua Maimon (1753 Sukowiborg/Niasviž, lähellä Mirziä, puolalainen Liettua – 22. marraskuuta 1800 Nieder-Siegersdorf, Ala-Sleesia) oli saksankielinen juutalaisista vanhemmista nykyisellä Valko-Venäjällä syntynyt filosofi. Maimonin filosofia oli transsendentaalifilosofiaa, joka ei ainoastaan omaksunut vaikutteita Immanuel Kantilta, vaan kehitti sitä edelleen. Kant itse sanoi, että Maimon oli ainoa hänen kriitikoistaan, joka oli omaksunut hänen tosi filosofiansa ja ohjasi jälkeen tulevan kritiikin suuntaa. Maimon kävi kotiseuduillaan Liettuassa puolalais-juutalaista rabbiinikoulua. Hän joutui seikkailuretkille, jotka veivät hänet Saksaan, ja kuljeskeli ajoittain kerjäläisenä. Hän harjoitti kurjuuden ahdistamana tieteellisiä opintoja ja tutustui sitten Moses Mendelssohniin ja muihin kirjailijoihin, joista hän sai vähitellen muutamia avustajia ja suosijoita. Muun muassa teoksissaan Versuch über die Transzendentalphilosophie (1790), Kritische Untersuchungen über den menschlichen Geist (1797) Maimon yhtyy Immanuel Kantin filosofian useimpiin perusaatteisiin, mutta osoittaa teräväjärkisesti siinä olevia vaikeuksiakin, varsinkin Kantin das Ding an sich -käsitteen mahdottomuuden, ja päätyy siksi pääasiassa skeptiseen filosofiseen kantaan.Maimon, Salomon, Tietosanakirja osa 5, palsta 1629, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Internet Encyclopedia of Philosophy: Solomon Maimon * Stanford Encyclopedia of Philosophy: Salomon Maimon Luokka:Juutalaiset filosofit Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1800 kuolleet
Bernard Bolzano

Bernard Placidus Johann Nepomuk Bolzano (5. lokakuuta 1781 - 18\. joulukuuta 1848)Bernard Placidus Johann Nepomuk Bolzano oli tšekkiläinen saksankielinen matemaatikko, teologi, filosofi ja loogikko. Hän syntyi Prahassa. Bolzano tunnetaan nykyisin ennen kaikkea Bolzanon lauseesta, joka on jatkuvien funktioiden väliarvolauseen erikoistapaus, sekä Bolzanon–Weierstrassin lauseesta. Bolzano aloitti opintonsa Prahan Kaarlen yliopistossa vuonna 1796, pääaineinaan filosofia, fysiikka ja matematiikka. Syksyllä 1800 hän alkoi opiskella myös teologiaa. Vuonna 1804 hän väitteli geometriasta, ja kaksi päivää väitöstilaisuuden jälkeen hänet vihittiin papiksi. Bolzanon työ logiikan parissa on vaikuttanut myöhempien matemaatikkojen saavutukseen, kuten esimerkiksi Georg Cantor ja Richard Dedekind. == Teoksia == * Betrachtungen über einige Gegenstände der Elementargeometrie * Versuch einer objectiven Begründung der Lehre von den drei Dimensionen des Raumes * Die drey Probleme der Rectification, der Complanation und der Cubirung * Über Haltung, Richtung, Krümmung und Schnörkelung bei Linien * Paradoxien des Unendlichen ("Äärettömän paradoksit") == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Corazzon, Raul: Bernard Bolzano and the Theory of Science Theory and History of Ontology * * * Luokka:Loogikot Luokka:Tšekkiläiset filosofit Luokka:Tšekkiläiset matemaatikot Luokka:Valistusfilosofit Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1848 kuolleet
Uusavuttomuus

Uusavuttomuus tarkoittaa varsinkin nuorten aikuisten kyvyttömyyttä selviytyä kodinhoidosta ja muista vastaavista jokapäiväisistä asioista. Uusavuttomuuteen ovat johtaneet perheyhteisöjen kiinteyden väheneminen, nuorten oma vapaa-ajan vietto, vanhempien kyvyttömyys opastaa ja siirtää osaamista nuoremmalle sukupolvelle sekä alati lisääntyvä kiire. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Elämäntaito Luokka:Perhe
Wilhelm Dilthey

Wilhelm Dilthey (19. marraskuuta 1833–1. lokakuuta 1911) oli saksalainen historioitsija, psykologi, sosiologi sekä hermeneutiikan ja filosofian tutkija. Diltheytä voidaan pitää empiristinä, vastakohtana saksalaisessa filosofiassa tuohon aikaan yleisesti vaikuttaneeseen idealismiin. Hänen empiiriset työnsä eroavat kuitenkin brittiläisestä empirismistä hänen Kantilta peräisin olevien tietoteoreettisten oletustensa vuoksi. == Teoksia == * Einleitung in die Geisteswissenschaften (1863) * Die Entstehung der Hermeneutik (1900) * Das Erlebnis und die Dichtung (1906) * Der Aufbau der geschichtlichen Welt in den Geisteswissenschaften (1910) * Die Typen der Weltanschauung und ihre Ausbildung in den Metaphysischen Systemen (1919) * Die geistige Welt * Jugendgeschichte Hegels und andere Abhandlungen zur Geschichte des deutschen Idealismus * Pädagogik. Geschichte und Grundlinie des Systems * Studien zur Geschichte des deutschen Geistes. Leibniz und sein Zeitalter, Friedrich der Grosse und die deutsche Aufklärung, das achtzehnte Jahrhundert und die geschichtliche Welt * Vom Anfang des geschichtlichen Bewusstseins. Jugendaufsätze und Erinnerungen * Zur preussischen Geschichte. Schleiermachers politische Gesinnung und Wirksamkeit * Kant's Werke * Briefwechsel zwischen Wilhelm Dilthey und dem Grafen Paul Yorck von Wartenburg 1877–1897 (Hildesheim 1995) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Armas Alvari

Armas Alvari (s. 1975 Karvia) on Vantaalla asuva kirjailija ja vapaa kustannustoimittaja.Armas Alvari Sanojen ajassa == Teokset == * Varmat tapaukset, novelleja (Tammi 2006). ISBN 978-951-31-3720-5, ISBN 978-951-31-4007-6 * Vuodeaikoja, ajanvietenovelleja (Tammi 2008). ISBN 978-951-31-4152-3 * Kirjeitä lapsiperheestä, kirjeitä Matilda Katajamäen kanssa (Edita 2008). ISBN 978-951-37-5253-8 == Palkinnot == * Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto 2006, paras esikoisteos. Palkinto jaettiin 15. marraskuuta 2006.Helsingin Sanomat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Armas Alvari Kirjasampo.fi:ssä * Varmat tapaukset ** Helsingin Sanomat - Jukka Petäjän arvostelu otsikolla Elämän kokoinen sukkulaviesti, 2.10.2006. ** Kiiltomato - Jani Saxellin arvostelu otsikolla Salakuuntelijat ja salarakkaat, 19.9.2006. ** Helsingin Sanomat - Hannu Marttilan arvostelu otsikolla Radanvarren harhama, 2.4.2007. * Vuodeaikoja ** Kiiltomato - Jani Saxellin arvostelu otsikolla Moniääninen mykkäkoulu, 14.7.2008. ** Helsingin Sanomat - Mervi Kantokorven arvostelu otsikolla Leposijoja hetekasta hautaan, 7.2.2008. ** Turun Sanomat - Terhi Hannulan arvostelu otsikolla Tyhjiin säästettyjä ihmisiä, 5.1.2009. Luokka:Suomalaiset kustannustoimittajat‎ Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajat
Jarkko Tapola

Jarkko Tapola (s. 5. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 1959 asti Helsingin Poliisi-Voimailijoita, jonka jälkeen hän siirtyi Helsingin Kisa-Veikkoihin. Tapola voitti 60 metrillä Euroopan sisäratojen mestaruuspronssia vuonna 1970, edellään voittaja Valeri Borzov ja toiseksi sijoittunut Zenon Nowosz. Samana vuonna Tapola sai uransa ainoan Kalevan kisojen mitalin, hopeaa 100 metrin juoksussa. Sisäratojen Suomen- mestaruuskilpailuissa Tapola oli mestari 60 metrillä vuosina 1969 ja 1970. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän juoksi Helsingin Kisa-Veikkojen mestaruusjoukkueessa 4 × 100 metrillä vuosina 1967, 1968, 1969 ja 1971. Vuoden 1970 hän juoksi 4 × 400 metrin pronssijoukkueessa. Aikuisten maaotteluissa Tapola edusti Suomea vuosina 1966–1971. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
George Santayana

George Santayana (16. joulukuuta 1863 Madrid, Espanja – 26. syyskuuta 1952 Rooma, Italia) oli filosofi, esseisti, novellisti ja runoilija. Hän oli koko elämänsä Espanjan kansalainen, mutta opiskeli Yhdysvalloissa, kirjoitti englanniksi ja luetaan usein amerikkalaisiin oppineisiin. Tunnettu lause ”Ne, jotka eivät muista menneisyyttä, ovat tuomittuja toistamaan sitä” on peräisin Santayanan teoksesta The Life of Reason. == Teoksia == * The Sense of Beauty (1896) * The Life of Reason (1905/1906) * Three Philosophical Poets (1910) * Soliloquies in England and Later Soliloquies (1922) * Scepticism and Animal Faith (1923, suom. Epäily ja usko) * Dialogues in Limbo (1925) * Platonism and the Spiritual Life (1927) * The Realms of Being (1927) * The Realm of Matter (1930) * Some Turns of Thought in Modern Philosophy (1933) * The Last Puritan (1935, suom. Viimeinen puritaani: Muistelma romaanin muodossa) * Obiter Scripta (1936) === Suomennetut teokset === * * == Aiheesta muualla == * George Santayanan teoksia. (Project Gutenberg) * The Santayana edition . * Herman Saatkamp: George Santayana. Stanford Encyclopedia of Philosophy. * Extensive quotations from Santayana . Luokka:Espanjalaiset filosofit Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:Esseistit Luokka:Novellikirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Tähtilampun alla

Tähtilampun alla on J. Karjalaisen kokoonpanolla J. Karjalainen yhtyeineen tekemä äänite. Albumi on äänitetty joulukuussa 1991 Finnvoxissa Helsingissä ja Keltaisessa talossa Kosken asemalla (laulut). Miksattu ja masteroitu Finnvoxissa tammikuussa 1992. == Kappaleet == Kaikki säv. ja san. J. Karjalainen, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # == Albumin myynti ja menestyminen == Tähtilampun alla ylitti Suomessa sekä kulta- että platinalevyrajan jo julkaisuvuonnaan. Albumia on myyty Suomessa yli 71 000 kappaletta. Se on J. Karjalaisen uran neljänneksi eniten myynyt albumi. Emma- gaalassa albumin kappale ”Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään” voitti vuoden sävellyksen Emma-palkinnon. Lisäksi J. Karjalainen voitti vuoden miessolistin palkinnon, ja albumin tuottanut Janne Haavisto palkittiin vuoden tuottajana. Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT Vuosi Kultalevy (25 000 äänitettä) 1992 Platinalevy (50 000 äänitettä) 1992 == Muusikot == * J. Karjalainen – laulu, kitara, mandoliini, haitari, Yamaha DX-7 -kosketinsoitin * Pekka Gröhn – basso * Janne Haavisto – rummut, helistimet ja kolistimet * Mikko Lankinen – kitara * Matti Pitsinki – mandoliini, kitara, urut * sekä Arto Tamminen – sello * ja Pelle Miljoona – laulu kappaleen "Avaruuden ikkuna" kertosäkeessä == Lähteet == * CD-levyn (POKOCD 133) kansivihkonen. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:J. Karjalaisen albumit Luokka:Janne Haaviston tuottamat albumit
John Ellis McTaggart

John McTaggart Ellis McTaggart (3. syyskuuta 1866 Lontoo – 18. tammikuuta 1925 Lontoo) oli brittiläinen idealistinen metafyysikko. Hän oli 1900-luvun alun Englannin johtava Hegel-tutkija ja yksi merkittävimpiä brittiläisiä idealisteja. McTaggart kävi koulua Bristolin Clifton Collegessa ja opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa, jossa hän pysyi opettajana lähes koko elämänsä. Hän oli Bertrand Russellin ja G. E. Mooren opettaja ja ystävä. == Teoksia == * The Unreality of Time (1908) * Nature of Existence (I osa 1921, II osa 1927) == Aiheesta muualla == * * McTaggart, J. M. E.: The Unreality of Time Mind: A Quarterly Review of Psychology and Philosophy 17 (1908): 456-473. Mactaggart, J. M. Mactaggart, J. M. Mactaggart, J. M.
Siniset hetket

Siniset hetket (KAKLP 3) on Rauli Somerjoen kokoelmalevy vuodelta 1986. Levyn julkaisijana toimi Castle Communications PLC, ja yhteistyössä ovat olleet mukana Love Records, Harry Aaltonen sekä Polarvox. Kannen on suunnitellut nimimerkki "Jani". ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== * Siniset hetket-vinyyli === Viitteet === Luokka:Vuoden 1986 kokoelma-albumit Luokka:Rauli Somerjoen albumit
Sven Fischer

Sven Fischer (s. 16. huhtikuuta 1971 Schmalkalden, Thüringen, DDR) on saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Sven Fischer kuului DDR:n armeijaan niin kuin monilla urheilijoilla oli maassa tapana. Saksojen yhdistymisen jälkeen armeijat yhdistettiin ja hän joutui jättämään armeijan. Fischer edusti uransa aikana WSV Oberhof -urheiluseuraa. Fischer voitti uransa aikana Ampumahiihdon maailmancupin kahdesti. Osakilpailuvoittoja hänellä tuli 33 ja palkintosijoituksia yhteensä 90. Fischer voitti henkilökohtaisen olympiakullan sprintissä Torinossa vuonna 2006. Lisäksi hänellä on kolme olympiakultaa viestissä, sekä kaksi olympiahopeaa ja kaksi olympiapronssia. Maailmanmestaruuden Fischer voitti kuudesti. Sven Fischer tuli tunnetuksi siitä, että hän kilpaili paljain käsin ja avopäin kovillakin pakkasilla. Entinen ampumahiihtäjä Frank Luck on Fischerin lanko. Fischer ilmoitti uransa lopettamisesta 7.5.2007. Hän on jatkanut ampumahiihdon parissa toimien televisiokommentaattorina. == Saavutukset == * Olympialaiset: 4 kultaa, 2 hopeaa, 2 pronssia ** olympiakultaa: sprintti 2006, viesti 1994, 1998, 2006 ** olympiahopeaa: sprintti 2002, viesti 2002 ** olympiapronssia: normaalimatka 1994, takaa-ajo 2006 * MM-kilpailut: 6 kultaa, 4 hopeaa, 7 pronssia ** kultaa: normaalimatka 1999, yhteislähtö 1999, viesti 1995, 1997, 2003, 2004 ** hopeaa: sprintti 2005, yhteislähtö 2003, 2005, viesti 1996 ** pronssia: takaa-ajo 1999, 2001 ja 2005, yhteislähtö 2001, viesti 1993, 2000 ja 2007 * Maailmancup: ** voitto: 1996–1997, 1998–1999 ** toinen: 1993-1994, 2003-2004 ** kolmas: 1995-1996, 1997-1998, 1999-2000, 2005-2006 ** osakilpailut: 33 voittoa, 20 kakkossijaa, 37 kolmossijaa, palkintosijoituksia 90 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Saksalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riku Korhonen

Riku Korhonen (s. 3. helmikuuta 1972 Turku) on suomalainen kirjailija. Korhonen on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän opiskeli pääaineenaan yleistä kirjallisuustiedettä ja sivuaineina filosofiaa, suomen kieltä, luovaa kirjoittamista ja pedagogisia opintoja. Korhonen on työskennellyt äidinkielen opettajana Aurajoen yläkoulussa, kustannustoimittajana, suunnittelijana ja luovan kirjoittamisen opettajana Turun yliopistossa sekä Helsingin Sanomien kolumnistina. Korhosen teos Emme enää usko pahaan valittiin vuoden 2016 Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Syyskuussa 2009 Korhonen avioitui kirjailija-näyttelijä Anna-Leena Härkösen kanssa. He erosivat vuonna 2020. == Teokset == * * * * * * == Palkinnot ja tunnustukset== * Huonon kirjallisuuden seuran palkinto 2000 (novellista Rakkautemme raivoavat rapahaudat) * Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2003 (romaanista Kahden ja yhden yön tarinoita) * Turun yliopiston vuoden opettaja 2005 * Kalevi Jäntin palkinto 2008 (romaanista Lääkäriromaani) * Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto 2010 * Valtion kolmivuotinen taiteilija- apuraha 2011–2013 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hiltunen, Pekka: Riku Korhonen – Kotirintamamies Apu.fi/Image. 15.4.2008. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artabanos

Artabanos (muinaispersiaksi Irdabanuš, eli 500-luvulla eaa.) oli Persian kuninkaan Dareios I:n nuorempi veli. Hänen isänsä oli Hystaspes ja hänellä oli kaksi nuorempaa veljeä Artafernes ja Artanes. Artabanoksesta tuli Baktrian satraappi sen jälkeen kun Dareios oli kaapannut vallan itselleen. Baktrian satraapin virka oli yleensä varattu kruununperilliselle, ja luultavasti Artabanos oli kuninkaan jälkeen seuraavana arvojärjestyksessä niin kauan kuin Dareioksen poika Kserkses I:n oli alaikäinen. Artabanoksen oli viisi poikaa: Artyphios, Ariomardos, Bassakes, Tigranes ja Tritantaekhmes, jotka kaikki palvelivat sotapäällikköinä Kserkses I:n armeijassa kun tämä hyökkäsi Kreikkaan Persialaissotien aikana. == Aiheesta muualla == * Artabanus - Livius.org Luokka:Akhaimenidit
Errare humanum est

Errare humanum est on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi "Erehtyminen on inhimillistä". Sanonta esiintyy ensimmäisen kerran kirkkoisä Hieronymuksella muodossa erasse humanum est (Epistulae 57,12). Vastaava ajatus löytyy kreikkalaiselta Theognikselta, ja Cicero käytti sitä muodossa Cuiusvis hominis est errare; nullius nisi insipientis in errore perseverare (Kuka tahansa voi erehtyä, mutta vain tyhmyri puolustelee jääräpäisesti erehdystään).Pitkäranta 2002, s. 601 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet en:Errare humanum est
Beneath the Remains

Beneath the Remains on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan kolmas täyspitkä albumi ja neljäs studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin Rio de Janeirossa vuonna 1988. Tunnetun metallituottaja Scott Burnsin ansiosta paranneltu tuotanto sekä Roadrunner Recordsin mahdollisuus saattaa albumi maailmanlaajuiseen levitykseen edesauttoivat yhtyeen suosiota huomattavasti. ==Kappalelista== Kaikki kappaleet säveltänyt Sepultura. # # # # # # # # # Vuoden 1997 uusintapainos # * # # ==Kokoonpano== * Igor Cavalera – rummut * Max Cavalera – laulu, rytmikitara, miksaus * Andreas Kisser – soolokitara * Paulo Jr. – basso === Muut tekijät === * Scott Burns – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Monte Conner – vastaava tuottaja * Antoine Midani – apulaisäänittäjä * Tom Morris – miksaaja * Kelly Shaefer (Atheist) – taustalaulu raidalla 3 * John Tardy (Obituary) – taustalaulu raidalla 3 * Scott Latour – taustalaulu raidalla 3 * Francis Howard – taustalaulu raidalla 3 * Michael R. Whelan – kansitaide ("Nightmare in Red") * Wesley H. Raffan – valokuvaus * Mark Weiss – valokuvaus * Eric de Haas – valokuvaus * Jeff Daniel – tuottaja, vuoden 1997 uudelleenjulkaisu * George Marino – masterointi, vuoden 1997 uudelleenjulkaisu * Don Kaye – kansitekstit, vuoden 1997 uudelleenjulkaisu == Aiheesta muualla == * * Luokka:Sepulturan albumit Luokka:Vuoden 1989 albumit
Pähkinähiiri

Pähkinähiiri eli pähkinäunikeko (Muscardinus avellanarius) on unikekoihin kuuluva pieni jyrsijä. == Levinneisyys == Pähkinähiiren levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopan yli itään Volgalle, ja etelään Italiaan, Balkanille ja Turkkiin. Elinympäristöksi kelpaavat kaikenlaiset metsät, alangoilta vuoristojen metsänrajalle saakka. == Tuntomerkit == Pähkinähiiren ruumis on vain 6–8,5 cm pitkä. Tiheän ja lyhyen karvan peittämä häntä on ruumista lyhyempi. == Lisääntyminen == Naaras saa tavallisesti pari kertaa vuodessa 3–5 poikasta. == Ravinto == Pähkinähiiren ravinto koostuu pääosin siemenistä ja marjoista. Keväisin niille kelpaavat myös hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. == Elintavat == Pähkinähiiret elävät perhekunnittain tai pienissä ryhmissä. Aikuiset yksilöt saattavat rakentaa puihin, pensaisiin, linnunpönttöihin tai puunkoloihin kuivasta heinästä itselleen 3–5 kesäpesää, joissa ne vuoron perään lepäilevät. Talvensa ne viettävät lokakuulta huhtikuulle maapesässään kiven alla, jossa ne nukkuvat yksin talviunensa. == Katso myös == * Unikeko * Tammihiiri == Lähteet == * WSOY: Suuri eläinkirja === Viitteet === Luokka:Unikeot Luokka:Ruotsin maakuntaeläimet
Timo Lehkonen

Timo Lehkonen (s. 8. tammikuuta 1966 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti. Lehkonen pelasi ennen valmentajauraansa jääkiekkoa SM- liigassa maalivahtina. Hän edusti SM-liigassa muun muassa TPS:ää, HPK:ta ja TuToa. Hän on saavuttanut peliurallaan kultaa (TPS), hopeaa sekä pronssia (HPK). Hänet palkittiin parhaalle maalivahdille myönnettävällä Urpo Ylönen -palkinnolla kaudella 1992–1993 päätteeksi, jolloin HPK saavutti hopeaa. Timo Lehkonen pelasi numerolla 19. Peliuransa jälkeen Lehkonen on toiminut valmennustehtävissä. Kaudella 2005–2006 Lehkonen saavutti HPK:ssa apuvalmentajana seuran ensimmäisen Suomen mestaruuden. Toisena apuvalmentajana toimi tuolloin Jari Kaarela ja päävalmentajana Jukka Jalonen. Tammikuussa 2010 Lehkonen nimitettiin HPK-Juniorijääkiekko ry:n valmennuspäälliköksi. Lehkonen siirtyi potkut saaneen Harri Rindellin tilalle HPK:n päävalmentajaksi 22. tammikuuta 2012. Lehkonen on toiminut myös maajoukkueen valmennusryhmässä syksystä 2007 alkaen. Tehtävä maajoukkueessa päättyi kevään 2010 MM-kisojen jälkeen. Timo Lehkonen oli apuvalmentaja Suomen joukkueessa, joka voitti pronssia Vancouverin Olympiakisoissa 2010 ja samoin osana Doug Sheddenin valmennusryhmää, joka voitti pronssia Kanadan MM-kisoissa 2008. Lehkonen aloitti vuonna 2016 Karhu-Kissojen valmennuspäällikkönä. Lehkonen toimi apuvalmentajana Suomen nuorten maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa 2016. MM-turnauksen jälkeen Lehkonen siirtyi Karhu-Kissojen valmennuspäälliköksi. Timo Lehkosen veli on Ismo Lehkonen, joka on toiminut muun muassa HIFK:n ja Rauman Lukon päävalmentajana sekä TuTon päävalmentajana vuodesta 2004 alkaen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Urpo Ylönen -palkinnon voittajat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan Grand Prix 2000

Saksan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -kauden 11. osakilpailu, joka ajettiin 30. heinäkuuta 2000 Saksan Hockenheimringillä. Kilpailun voitti ruudusta 18 kilpailuun lähtenyt Rubens Barrichello. Voitto oli Barrichellolle uran ensimmäinen, ja Brasilian kansallislaulu soi ensi kertaa sitten Ayrton Sennan viimeisen voiton, ja tämä sai Barricellolle kyyneleet silmiin kansallislaulun aikana. Kesken kilpailun radalle juoksenteli Mercedeksen entinen työntekijä Robert Selhi, joka protestoi saamiaan potkuja tekemällä Hockenheimin rata- aitaan reiän ja tunkeutumalla rata-alueelle kesken kisan. Hänen vuokseen turva-auto tuli radalle, ja McLareneiden ylivoimainen kaksoisjohto hupeni olemattomiin. == Tulokset == 2000 German Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 4 Rubens Barrichello Ferrari 45 1'25:34.418 18 10 2 1 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 45 7.452 4 6 3 2 David Coulthard McLaren-Mercedes 45 21.168 1 4 4 10 Jenson Button Williams-BMW 45 22.685 16 3 5 17 Mika Salo Sauber-Petronas 45 27.112 15 2 6 18 Pedro de la Rosa Arrows-Supertec 45 29.08 5 1 7 9 Ralf Schumacher Williams-BMW 45 30.898 14 8 22 Jacques Villeneuve BAR-Honda 45 47.537 9 9 6 Jarno Trulli Jordan- Mugen-Honda 45 50.901 6 10 7 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 45 +1:19.664 10 11 21 Gastón Mazzacane Minardi-Fondmetal 45 +1:29.504 21 12 15 Nick Heidfeld Prost-Peugeot 40 Vaihteet 13 Kesk. 5 Heinz-Harald Frentzen Jordan-Mugen- Honda 39 Vaihdelaatikko 17 Kesk. 19 Jos Verstappen Arrows-Supertec 39 Ulosajo 11 Kesk. 23 Ricardo Zonta BAR-Honda 37 Ulosajo 12 Kesk. 20 Marc Gené Minardi-Fondmetal 33 Moottori 22 Kesk. 12 Alexander Wurz Benetton- Playlife 31 Sähköt 7 Kesk. 16 Pedro Diniz Sauber-Petronas 29 Kolari 19 Kesk. 14 Jean Alesi Prost-Peugeot 29 Kolari 20 Kesk. 8 Johnny Herbert Jaguar-Cosworth 12 Vaihdelaatikko 8 Kesk. 3 Michael Schumacher Ferrari 0 Kolari 2 Kesk. 11 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 0 Kolari 3 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 2000 Luokka:Saksan Grand Prix
Yhdysvaltain Grand Prix 2000

Yhdysvaltain Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan 15. osakilpailu, joka ajettiin 24. syyskuuta 2000 Indianapolis Motor Speedwayn radalla. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden seitsemäs. Kyseessä oli ensimmäinen Yhdysvaltain Grand Prix sitten kauden 1991, jolloin ajettiin Phoenixissa. Kilpailun startti oli erikoinen, sillä kaikki viisi lähtövaloa paloivat yhtä aikaa hieman tavallista kauemmin. Tästä syystä toisesta ruudusta lähtenyt David Coulthard otti vahingossa varaslähdön ja sai siitä stop and go -rangaistuksen. Coulthard ajoi kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,14.766. Kilpailu muistetaan suomalaisittain Mika Häkkisen keskeytyksestä moottorivikaan, mikä toimi kauden käännekohtana. Schumacher nousi MM-sarjassa kahdeksan pisteen johtoasemaan ja ratkaisi mestaruuden seuraavassa kilpailussa Japanin Suzukassa. ==Tulokset== 2000 United States Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Michael Schumacher Ferrari 73 1'36:30.883 1 10 2 4 Rubens Barrichello Ferrari 73 12.118 4 6 3 5 Heinz-Harald Frentzen Jordan-Mugen-Honda 73 17.368 7 4 4 22 Jacques Villeneuve BAR-Honda 73 17.936 8 3 5 2 David Coulthard McLaren- Mercedes 73 28.813 2 2 6 23 Ricardo Zonta BAR-Honda 73 51.694 12 1 7 7 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 73 +1:11.115 17 8 16 Pedro Diniz Sauber-Petronas 72 +1 krs. 9 9 15 Nick Heidfeld Prost-Peugeot 72 +1 krs. 16 10 12 Alexander Wurz Benetton-Playlife 72 +1 krs. 11 11 8 Johnny Herbert Jaguar-Cosworth 72 +1 krs. 19 12 20 Marc Gené Minardi-Fondmetal 72 +1 krs. 22 Kesk. 14 Jean Alesi Prost-Peugeot 64 Moottori 20 Kesk. 21 Gaston Mazzacane Minardi- Fondmetal 59 Moottori 21 Kesk. 9 Ralf Schumacher Williams-BMW 58 Moottori 10 Kesk. 18 Pedro de la Rosa Arrows-Supertec 45 Vaihdelaatikko 18 Kesk. 11 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 44 Moottori 15 Kesk. 19 Jos Verstappen Arrows-Supertec 34 Jarrut 13 Kesk. 1 Mika Häkkinen McLaren- Mercedes 25 Moottori 3 Kesk. 17 Mika Salo Sauber-Petronas 18 Ulosajo 14 Kesk. 10 Jenson Button Williams-BMW 14 Moottori 6 Kesk. 6 Jarno Trulli Jordan-Mugen-Honda 12 Kolari 5 == Muuta == * Indianapolisin 1. kilpailu. * Alexander Wurzin 50. kilpailu. * Michael Schumacherin 30. paalupaikka. ==Lähteet== * http://koti.mbnet.fi/janir/2000/usa.html Luokka:Formula 1 -kausi 2000 Luokka:Yhdysvaltain Grand Prix
Japanin Grand Prix 2000

Japanin Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. lokakuuta 2000 Suzukan radalla. Kilpailun voitti Michael Schumacher, joka varmisti itsellensä maailmanmestaruuden. Mestaruus oli Schumacherille kolmas, mutta ensimmäinen Ferrarilla saavutettu, ja ensimmäinen vuoteen 2004 kestäneestä viiden mestaruuden putkesta. Mika Häkkinen ajoi kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,39.189. == Tulokset == 2000 Japanese Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Michael Schumacher Ferrari 53 29:53.4 1 10 2 1 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 53 1.837 2 6 3 2 David Coulthard McLaren-Mercedes 53 +1:09.914 3 4 4 4 Rubens Barrichello Ferrari 53 +1:19.191 4 3 5 10 Jenson Button Williams-BMW 53 +1:25.694 5 2 6 22 Jacques Villeneuve BAR-Honda 52 +1 krs. 9 1 7 8 Johnny Herbert Jaguar-Cosworth 52 +1 krs. 10 8 7 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 52 +1 krs. 7 9 23 Ricardo Zonta BAR-Honda 52 +1 krs. 18 10 17 Mika Salo Sauber- Petronas 52 +1 krs. 19 11 16 Pedro Diniz Sauber-Petronas 52 +1 krs. 20 12 18 Pedro de la Rosa Arrows-Supertec 52 +1 krs. 13 13 6 Jarno Trulli Jordan- Mugen-Honda 52 +1 krs. 15 14 11 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 52 +1 krs. 12 15 21 Gaston Mazzacane Minardi-Fondmetal 51 +2 krs. 22 Kesk. 20 Marc Gené Minardi-Fondmetal 46 Moottori 21 Kesk. 9 Ralf Schumacher Williams- BMW 41 Ulosajo 6 Kesk. 15 Nick Heidfeld Prost-Peugeot 41 Ripustukset 16 Kesk. 12 Alexander Wurz Benetton-Playlife 37 Ulosajo 11 Kesk. 5 Heinz-Harald Frentzen Jordan-Mugen-Honda 29 Hydrauliikka 8 Kesk. 14 Jean Alesi Prost- Peugeot 19 Moottori 17 Kesk. 19 Jos Verstappen Arrows-Supertec 9 Sähköt 14 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 2000 Luokka:Japanin Grand Prix
Malesian Grand Prix 2000

Malesian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. lokakuuta 2000 Sepangin radalla. Kyseessä oli kauden 2000 viimeinen kilpailu ja sen voitti Michael Schumacher ennen David Coulthardia ja Rubens Barrichelloa. Mika Häkkisen kilpailu meni heti alussa pieleen varaslähdön takia. == Tulokset == 2000 Malaysian Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Michael Schumacher Ferrari 56 1.35.54,235 1 10 2 2 David Coulthard McLaren-Mercedes 56 +0,732 3 6 3 4 Rubens Barrichello Ferrari 56 +18,444 4 4 4 1 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 56 +35,269 2 3 5 22 Jacques Villeneuve BAR-Honda 56 +1.10,692 6 2 6 7 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 56 +1.12,568 7 1 7 12 Alexander Wurz Benetton-Playlife 56 +1.29,314 5 8 17 Mika Salo Sauber-Petronas 55 +1 krs. 17 9 11 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 55 +1 krs. 13 10 19 Jos Verstappen Arrows- Supertec 55 +1 krs. 15 11 14 Jean Alesi Prost-Peugeot 55 +1 krs. 18 12 6 Jarno Trulli Jordan-Mugen-Honda 55 +1 krs. 9 13 21 Gaston Mazzacane Minardi- Fondmetal 50 Moottori 22 Kesk. 8 Johnny Herbert Jaguar-Cosworth 48 Ripustukset 12 Kesk. 23 Ricardo Zonta BAR-Honda 46 Moottori 11 Kesk. 9 Ralf Schumacher Williams-BMW 43 Moottori 8 Kesk. 20 Marc Gené Minardi- Fondmetal 36 Rengas 21 Kesk. 10 Jenson Button Williams-BMW 18 Moottori 16 Kesk. 5 Heinz-Harald Frentzen Jordan-Mugen-Honda 7 Sähköt 10 Kesk. 18 Pedro de la Rosa Arrows-Supertec 0 Kolari 14 Kesk. 15 Nick Heidfeld Prost-Peugeot 0 Kolari 19 Kesk. 16 Pedro Diniz Sauber-Petronas 0 Kolari 20 == Muuta == * Jenson Buttonin viimeinen kilpailu Williamsilla. * Alexander Wurzin viimeinen kilpailu Benettonilla. * Mika Salon viimeinen kilpailu Sauberilla. * Ricardo Zontan viimeinen kilpailu BAR:lla. * Nick Heidfeldin viimeinen kilpailu Prostilla. * Pedro de la Rosan viimeinen kilpailu Arrowsilla. * Marc Genén viimeinen kilpailu Minardilla. * Gaston Mazzacanen viimeinen kilpailu Minardilla. * Johnny Herbertin uran viimeinen kilpailu. * Pedro Dinizin uran viimeinen kilpailu. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 2000 Luokka:Malesian Grand Prix
Mickey Rooney

Mickey Rooney (alkuperäinen nimi Joseph Yule Jr.; 23. syyskuuta 1920 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 6. huhtikuuta 2014 Studio City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan Hollywoodin kulta-aikojen näyttelijänä 1930–1940-luvuilta, jonka elokuvaura kesti 86 vuotta. Vaudevilleperheeseen syntynyt Rooney aloitti esiintymisen jo 17 kuukauden ikäisenä. Elokuva-alalle hän siirtyi vuonna 1926. Rooney tuli tunnetuksi Mickey McGuire -hahmona, ja hän käytti jonkin aikaa oikean nimensä sijaan Mickey McGuirea. Vuonna 1932 hän kuitenkin muutti nimensä virallisesti Mickey Rooneyksi. Noihin aikoihin Rooney tapasi Walt Disneyn, ja myöhemmin hän kertoi, että Mikki Hiiri (Mickey Mouse) olisi nimetty hänen mukaansa. Lisäksi Rooney väitti, että hän olisi keksinyt Marilyn Monroelle tämän taiteilijanimen. Mickey Rooney esiintyi lukuisissa (yli 300 nimikettä) elokuvissa ja televisiosarjoissa ja teki dubbauksia animaatioihin. Vuodesta 1926 lähtien hän esiintyi vuotta 1945 lukuun ottamatta joka vuosi vähintään yhdessä elokuva- tai televisioroolissa. Hänen tunnetuin roolinsa on nuoren Andy Hardyn rooli kuudessatoista elokuvassa 1938–1958"Andy Hardy." St. James Encyclopedia of Popular Culture. Gale. 2000. Haettu 31.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G2-3409000088.html . Rooney oli naimisissa kahdeksan kertaa, ja hänellä on yhdeksän lasta. ==Palkinnot== *Young Artist Awards, 1991, entisen lapsitähden elämäntyöpalkinto *Walk of Fame 1960, 1984 *Pocono Mountains -elokuvajuhlat 2004 elämäntyöpalkinto *Giffonin elokuvajuhlaien Francois Truffaut -palkinto 1996 *Kultainen maapallo 1964, 1982 *Primetime Emmy 1982 *Oscar-palkinto yhdessä Deanna Durbinin kanssa 1939 *Oscar-palkinto elämäntyöstä 1983 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Mickey Rooneyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Atossa

Atossa (muinaispersiaksi Hutaosa, noin 550 eaa. – 475 eaa.) oli Persian kuninkaan Kyyros Suuren tytär. Hän meni naimisiin Dareios I:n kanssa sen jälkeen kun tämä oli kaapannut vallan vuonna 521 eaa. Ennen tätä Atossa oli naimisissa veljensä tai velipuolensa Smerdiin kanssa, joka hallitsi lyhyen ajan vuonna 521 eaa. Kaapattuaan vallan Dareios nai myös Atossan siskon Artystoneen ja Smerdiin tyttären Parmyksen. Dareios ja Atossa saivat yhteensä neljä lasta: * Kserkses I, Persian kuningas 485 eaa. – 465 eaa. * Masistes, ehkä sama henkilö kuin Kserkseen sotapäällikkö Ariamenes. * Akhaemenes, Egyptin satraappi, jonka egyptiläiset tappoivat vuonna 459. * Hystaspes, Baktrian satraappi. Atossa oli Herodotoksen mukaan elossa, kun Kserkseestä tuli kuningas. == Aiheesta muualla == *Atossa - Livius.org Luokka:Akhaimenidit
Detroitin katurata

Detroitin katurata oli katurata Detroitissa, Michiganissa. Siellä ajettiin Formula 1 -kilpailuja vuosina 1982–1988 ja CART -sarjaa 1989–1991. Ensimmäisen kilpailun voitti John Watson 17. lähtöruudusta. Seuraavana vuonna hän voitti 22. ruudusta. Kapea rata aiheutti monia keskeytyksiä autojen törmätessä suojavalliin. F1-vuosina ainakin puolet autosta keskeytti, mutta 1984 kisassa 20 autoa jäi saapumatta maaliin. 1985 kilpailun voitti Keke Rosberg. Sen jälkeen Ayrton Senna voitti viimeiset kolme kisaa putkeen. Vuodeksi 1989 kilpailu siirrettiin Phoenixiin. Tämän jälkeen radalla ajettiin kolme kertaa CART -sarjaa. == Formula 1 -voittajat == Formula 1 -kilpailujen voittajat: Vuosi Voittaja Talli Raportti 1982 John Watson McLaren Raportti 1983 Michele Alboreto Tyrrell Raportti 1984 Nelson Piquet Brabham Raportti 1985 Keke Rosberg Williams Raportti 1986 Ayrton Senna Lotus Raportti 1987 Ayrton Senna Lotus Raportti 1988 Ayrton Senna McLaren Raportti == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain moottoriradat Luokka:Formula 1 -radat Luokka:Champ Car -radat * * Luokka:Detroitin rakennukset ja rakennelmat
Gyges

Gyges voi viitata seuraaviin hahmoihin: * Gyges, yksi kolmesta Hekatonkheireksesta kreikkalaisessa mytologiassa * Gyges, Lyydian kuningas
Hoitovirhe (albumi)

Hoitovirhe on kuopiolaisen industrial metal -yhtyeen Turmion Kätilöiden debyyttialbumi vuodelta 2004. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ==Singlet== ===Teurastaja=== # "Teurastaja" # "4 Käskyä" ===Verta ja lihaa=== # "Verta ja lihaa" # "Volvot ulvoo kuun savuun" (Sielun veljet -cover) == Arviot == * Imperiumi.net: 8–/10Imperiumi.net * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Turmion Kätilöiden albumit
David Knight

David "Knighter" Knight (s. 31. toukokuuta 1978 Mansaari, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen endurokuljettaja. Hän on voittanut lajissaan kolme maailmanmestaruutta Enduro 3 -luokassa vuosina 2005, 2006 ja 2010. "Knighter" kilpaili ensimmäisen moottoripyöräkilpailunsa jo 4-vuotiaana, kotisaarellaan järjestetyssä trialkilpailussa. Vuonna 2001 hän sijoittui enduron 250-kuutioisten 2-tahtisessa luokassa MM-hopealle Juha Salmisen jälkeen oltuaan 10 kertaa palkintokorokkeella 11 osakilpailussa, mutta voittoa ei tullut. Seuraavana vuonna hän ajoi jälleen hopealle ja samassa luokassa, mutta tällä kertaa Samuli Aron jälkeen. Knight voitti kauden avauskilpailut Espanjassa, mutta Aro vastasi siihen voittamalla kauden 12 viimeisestä kilpailusta yhtä lukuun ottamatta kaikki. Kaudella 2003 hän ajoi enduron MM- sarjassa 500-kuutioisissa sekä samalla AMA GNCC -sarjaa. Molemmissa hän oli neljäs. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi E3-luokkaan ja ajoi taas Samuli Aron jälkeen toiseksi MM-sarjassa, voittamalla Ranskan ja Saksan osakilpailun. Kun Aro siirtyi kaudeksi 2005 E2-luokaan, ja MM-sarjassa edelliskaudella kolmanneksi ajanut Iván Cervanteskin E1-luokkaan oli Knightille "katettu pöytä". Hän voitti kauden 18 kilpailusta kaikkiaan 17, keräten 76 pistettä enemmän, kuin ainoan Knighterin ei-voittaman kilpailun voittanut Marko Tarkkala (447–371). Seuraavalla kaudella Knight oli vielä ylivoimaisempi, voittaen kauden kaikki osakilpailut sortumatta kauden aikana oikeastaan kertaakaan virheisiin. Knight kilpaili kauden 2007 Yhdysvaltain GNCC-sarjassa, jonne hän siirtyi Juha Salmisen tilalle. == Aiheesta muualla == *David Knightin viralliset kotisivut Luokka:Brittiläiset endurokuljettajat Luokka:Enduron maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eric Johnson

Eric Johnson voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin: *Eric Johnson (s. 1954), yhdysvaltalainen kitaristi *Eric Johnson (1897–1978), brittiläinen poliitikko *Eric Johnson (s. 1979), kanadalainen näyttelijä *Eric Johnson (s. 1976), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, sisempi laitahyökkääjä *Eric Johnson (s. 1998), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, puolustuksen linjapelaaja *Eric Vale (s. 1974), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on käyttänyt myös nimeä Eric Johnson. == Katso myös == * Erik Johnson (s. 1988), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Berocca

Berocca Plus on Bayerin valmistama ja markkinoima monivitamiinivalmiste, joka sisältää B- ja C-vitamiinia, kalsiumia sekä magnesiumia ja sinkkiä. Berocca- valmistetta on saatavana tablettina sekä poretablettina. Beroccaa myydään 12 maassa: Argentiinassa, Australiassa, Ranskassa, Irlannissa, Uudessa- Seelannissa, Singaporessa, Etelä-Afrikassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Suomessa, Virossa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Valmistetta ei suositella annettavaksi alle 11-vuotialle, ja vanhemmille suositeltu päivittäisannos on yksi tabletti. Tabletin muodossa Berocca nautitaan veden kera, ja poretabletti nautitaan veteen liuotettuna. Beroccaa käytetään B-ryhmän vitamiinien, C-vitamiinin sekä sinkin puutostilojen sekä lisääntyneen tarpeen korjaamiseen. ==Aiheesta muualla== * Berocca Suomi *Lääkelaitoksen yhteenveto Luokka:Vitamiinivalmisteet
Sveitsin Grand Prix 1951

Sveitsin Grand Prix 1951 oli Formula 1 -kauden 1951 avauskilpailu, ja se ajettiin 27. toukokuuta 1951 Circuit Bremgarten -radalla. Kilpailun voitti Alfa Romeon Juan Manuel Fangio. Alfa Romeo toi kilpailua varten uuden 159 -auton, joka oli varustettu 405 hevosvoimaisella moottorilla ja mekaanisella ahtimella. Sateisten olosuhteiden lisäksi Fangiolla oli myös muita vaikeuksia, kun hän joutui taistelemaan Ferrarin Piero Taruffia ja toista Alfa Romeota ajanutta Nino Farinaa vastaan pitkäkestoisen varikkopysähdyksensä jälkeen, mutta pystyi tekemään melkein yli minuutin aikaeron heihin. Fangion mukaan mustan kissan päälle ajaminen harjoituksissa ja heikot yöunet aiheuttivat hänelle taikauskoisia vaikutuksia kilpailun aikana. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 24 Juan Manuel Fangio Alfa Romeo 42 2.07.53,64 1 9 2 44 Piero Taruffi Ferrari 42 + 55,24 6 6 3 22 Giuseppe Farina Alfa Romeo 42 + 1.19,31 2 4 4 28 Consalvo Sanesi Alfa Romeo 41 + 1 krs. 4 3 5 26 Toulo de Graffenried Alfa Romeo 40 + 2 krs. 5 2 6 20 Alberto Ascari Ferrari 40 + 2 krs. 7 7 30 Louis Chiron Maserati 40 + 2 krs. 19 8 14 Stirling Moss HWM-Alta 40 + 2 krs. 14 9 8 Louis Rosier Talbot-Lago-Talbot 39 + 3 krs. 8 10 4 Philippe Étancelin Talbot-Lago-Talbot 39 + 3 krs. 12 11 38 Rudi Fischer Ferrari 39 + 3 krs. 10 12 32 Harry Schell Maserati 38 + 4 krs. 17 13 2 Johnny Claes Talbot-Lago-Talbot 35 + 7 krs. 18 14 40 Guy Mairesse Talbot-Lago-Talbot 31 + 11 krs. 21 Kesk. 16 Peter Whitehead Ferrari 36 Onnettomuus 9 Kesk. 10 Henri Louveau Talbot-Lago- Talbot 30 Onnettomuus 11 Kesk. 12 George Abecassis HWM-Alta 23 Magneetto 20 Kesk. 6 Yves Giraud Cabantous Talbot-Lago-Talbot 14 Sytytys 15 Kesk. 18 Luigi Villoresi Ferrari 12 Onnettomuus 3 Kesk. 42 José Froilán González Talbot-Lago-Talbot 10 Öljypumppu 13 Kesk. 52 Peter Hirt Veritas 0 Polttoaineen syöttö 16 Lähde: == Muuta == * Consalvo Sanesin ensimmäinen pistesija * Piero Taruffin ensimmäinen palkintosija == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1951 Luokka:Sveitsin Grand Prix
Indianapolis 500 1951

Indianapolis 500 1951 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1951 Indianapolis Motor Speedwaylla. Kilpailun voitti Lee Wallard. == Tulokset == 1951 Indianapolis 500 Sija Lähtöruutu Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Pisteet 1 2 99 Lee Wallard Kurtis Kraft-Offenhauser 200 3:57'38.05 9 2 7 83 Mike Nazaruk Kurtis Kraft-Offenhauser 200 + 1'47.24 6 3 3 9 Jack McGrath Manny Ayulo Kurtis Kraft-Offenhauser 200 + 2'51.39 2 2 4 31 57 Andy Linden Sherman-Offenhauser 200 + 4'40.12 3 5 29 52 Bobby Ball Schroeder-Offenhauser 200 + 4'52.23 2 6 17 1 Henry Banks Moore-Offenhauser 200 + 5'40.02 7 24 68 Carl Forberg Kurtis Kraft-Offenhauser 193 + 7 krs. 8 4 27 Duane Carter Deidt-Offenhauser 180 + 20 krs. 9 9 5 Tony Bettenhausen Deidt-Offenhauser 178 Ulosajo 10 1 18 Duke Nalon Kurtis Kraft-Novi 151 Keskeytti 11 22 69 Gene Force Kurtis Kraft-Offenhauser 142 Moottori 12 12 25 Sam Hanks Kurtis Kraft-Offenhauser 135 Moottori 13 16 10 Bill Schindler Kurtis Kraft-Offenhauser 129 Moottori 14 5 16 Mauri Rose Deidt-Offenhauser 126 Onnettomuus 15 14 2 Walt Faulkner Kuzma-Offenhauser 123 Moottori 16 27 76 Jimmy Davies Pawl-Offenhauser 110 Akseli 17 11 59 Fred Agabashian Kurtis Kraft-Offenhauser 109 Kytkin 18 15 73 Carl Scarborough Kurtis Kraft- Offenhauser 93 Tulipalo 19 33 71 Bill Mackey Hall-Offenhauser 97 Kytkin 20 19 8 Chuck Stevenson Marchese-Offenhauser 93 Tulipalo 21 8 3 Johnnie Parsons Kurtis Kraft-Offenhauser 87 Magneetto 22 10 4 Cecil Green Kurtis Kraft- Offenhauser 80 Moottori 23 6 98 Troy Ruttman Kurtis Kraft-Offenhauser 78 Moottori 24 32 6 Duke Dinsmore Schroeder-Offenhauser 73 Ylikuumeneminen 25 28 32 Chet Miller Kurtis Kraft-Novi 56 Sytytys 26 13 44 Walt Brown Kurtis Kraft-Offenhauser 55 Magneetto 27 25 48 Rodger Ward Bromme-Offenhauser 34 Öljyputki 28 18 23 Cliff Griffith Kurtis Kraft-Offenhauser 30 Akseli 29 20 81 Bill Vukovich Trevis-Offenhauser 29 Vesivuoto 30 21 22 George Connor Lesovsky-Offenhauser 29 Voimansiirto 31 23 19 Mack Hellings Deidt- Offenhauser 18 Moottori 32 26 12 Johnny McDowell Maserati-Offenhauser 15 Polttoainevuoto 33 30 26 Joe James Watson-Offenhauser 8 Voimansiirto == Muuta == * Paalupaikka:: Duke Nalon - 4'23.74 * Nopein kierros: Lee Wallard 1'07.26 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1951 Luokka:Indianapolis 500
Belgian Grand Prix 1951

Belgian Grand Prix 1951 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta 1951 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Giuseppe Farina. == Tulokset == 1951 Belgian Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 4 Giuseppe Farina Alfa Romeo 36 2:45'66.2 2 8 2 8 Alberto Ascari Ferrari 36 + 2'51.0 4 6 3 10 Luigi Villoresi Ferrari 36 + 4'21.9 3 4 4 14 Louis Rosier Talbot-Lago-Talbot 34 + 2 krs. 7 3 5 22 Yves Giraud Cabantous Talbot-Lago-Talbot 34 + 2 krs. 8 2 6 24 André Pilette Talbot- Lago-Talbot 33 + 3 krs. 12 7 16 Johnny Claes Talbot-Lago-Talbot 33 + 3 krs. 11 8 26 Pierre Levegh Talbot-Lago-Talbot 32 + 4 krs. 13 9 2 Juan Manuel Fangio Alfa Romeo 32 + 4 krs. 1 1 Kesk. 18 Louis Chiron Talbot-Lago-Talbot 28 Moottori 9 Kesk. 6 Consalvo Sanesi Alfa Romeo 11 Jäähdytin 6 Kesk. 12 Piero Taruffi Ferrari 8 Voimansiirto 5 Kesk. 20 Philippe Étancelin Talbot- Lago-Talbot 0 Voimansiirto 10 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1951 Luokka:Belgian Grand Prix