EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Metropolitan Museum of Art

Metropolitan Museum of Art, usein Met, on taidemuseo New Yorkissa Yhdysvalloissa. Museo sijaitsee New Yorkin Central Parkin itälaidalla Manhattanin Upper East Sidessa. Museo avattiin 20. helmikuuta 1872, ja perustamisen merkittävimpänä taustavoimana toimi kirjankustantaja George Palmer Putnam. Museon kokoelmiin sisältyy lähes kaikkea mahdollista taiteeksi luokiteltavaa antiikin taideaarteista afrikkalaiseen taiteeseen ja eurooppalaisiin maalaustaiteen mestareihin. Kokoelmiin kuuluu yli miljoona taideteosta yli viiden tuhannen vuoden ajalta. Vuoden 2009 alusta museon johtajaksi nimettiin museon eurooppalaisten gobeliinien osaston kuraattorina toiminut Thomas P. Campbell. == Kokoelma == Museossa on 17 osastoa. Metropolitan Museum of Artin osastot Osaston nimi Osaston sisältö The American Wing Amerikkalainen taideteollisuus sekä maalaus- ja kuvanveistotaide Ancient Near Eastern Art Lähi-idän muinainen taide Arms and Armor Aseet ja haarniskat Arts of Africa, Oceania and the Americas Afrikan, Oseanian ja Amerikoiden taide Asian Art Aasian taide The Costume Institute Pukuinstituutti Drawings and Prints Piirustukset ja taidegrafiikka Egyptian Art Egyptin taide European Paintings Euroopan maalaustaide European Sculpture and Decorative Arts Euroopan kuvanveisto ja taideteollisuus Greek and Roman Art Kreikkalainen ja roomalainen taide Islamic Art Islamilainen taide The Robert Lehman Collection Robert Lehman -kokoelma Medieval Art and The Cloisters Keskiajan ja Bysantin taide Modern and Contemporary Art Nykytaide Musical Instruments Soittimet Photographs Valokuvat ===The Cloisters=== The Cloistersin (suom. 'pylväskäytävät') kokoelma oli alun perin erillinen museo, jonka miljonääri John D. Rockefeller, Jr. lahjoitti Metille vuonna 1925. Cloisters sijaitsee Fort Tryon puistossa Pohjois-Manhattanilla. Vuonna 1938 yleisölle avautunut rakennus on omistettu keskiajan Euroopan taiteelle. Cloistersin nimi johtuu viidestä keskiaikaisesta ranskalaisesta pylväskäytävästä, joiden kootut rakenteet yhdistettiin uuteen rakennukseen. Keskiajan eurooppalaisiin teoksiin keskittyvään kokoelmaan kuuluu Jean de Francen Belles Heures, Limbourgin veljesten kuvittama rukouskirja Les Belles Heures du duc de Berry vuodelta 1409, romaaninen alttariristi Cloistersin risti sekä seitsemän seinävaatteen sarja Yksisarvisen metsästys. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *The Metropolitan Museum of Art * Musiikkia museossa, Kuva, 18.01.1939, nro 2, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Yhdysvaltain taidemuseot Luokka:Manhattanin museot Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Manhattanilla Luokka:Upper Manhattan Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Chuuk

Chuuk on saariryhmä Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee noin 1 000 kilometriä kaakkoon Guamilta. Saariryhmän nimi tarkoittaa chuukin kielellä "vuorta". Vuoteen 1990 saariryhmä tunnettiin nimellä Truk. Saariryhmässä on 98 saarta. Vuonna 2010 Chuukin saarilla oli 48 651 asukasta. Saariryhmän maapinta-ala on 99,87 km². Chuukin saaret muodostavat Mikronesian liittovaltion suurimman osavaltion Chuukin. Maantieteellisesti Chuuk on myös osa laajempaa Karoliineja. Moenin saarella on lentokenttä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Mikronesian federaation saaret
Chuukin kieli

Chuuk (aiemmin truk) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Chuukissa, Mikronesian liittovaltiossa. Kieleltä puhuu noin 48 200 äidinkielenään ja noin 52 790 toisena kielenään. Kielellä katsotaan olevan kaksi päämurretta: itälaguuni ja fayichuck. Chuukia pidetään elinvoimaisena kielenä. ==Fonologia== Eräs chuukin erikoisuuksista on sen tapa sallia sananalkuinen geminaatta eli kaksoiskonsonantti, joka on lähes tyystin kadonnut muista Mikronesian alueen kielistä. === Konsonantit === Bilabiaalit Labiaalit Alveolaarit Retrofleksit Palataalit Velaarit Klusiilit soinnilliset b bʷ d g soinnittomat p pʷ t k Affrikaatat tʂ Frikatiivit tavalliset f s kireät fː sː Nasaalit tavalliset m mʷ n ŋ kireät mː mːʷ ŋː Tremulantit r Approksimantit w j Lähde: === Vokaalit === etu keski taka suppea i ɨ u väli e ə o väljä a ɐ ɒ Lähde: == Kirjoitusjärjestelmä == Lähetyssaarnaajat kehittivät 1800-luvulla chuukille kirjoitusjärjestelmän, jota uudistettiin hieman 1970-luvulla. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan chuukiksi vuonna 1989. A Á E É I O Ó U Ú F S K M Mw N Ng P Pw R Ch T W Y ɐ a e ə i o ɑ u ɨ f s k m mʷ n ŋ p ~ b pʷ ~ bʷ r tʂ t w y ==Lähteet== Luokka:Mikronesian federaation kielet Luokka:Chuukilaiset kielet
Pohnpei

Pohnpei eli Ponape on Pohnpein osavaltion pääsaari Mikronesian liittovaltiossa. Saaren luoteisosassa sijaitsee koko Mikronesian liittovaltion pääkaupunki Palikir. Muita asutuskeskuksia ovat Kolonia, Madolenihmw ja Rohnkiti. Pohnpeillä on noin 32 000 asukasta. Saaren tärkein kieli on pohnpei. Pohnpei on tuliperäinen ja mäkinen saari, jonka korkein kohta on noin 790 metrin korkeuteen kohoava Dolohmwar. Saaren ympärillä on riutta sekä useita pikkusaaria ja luotoja. Pohnpeillä kasvaa runsaasti trooppista kasvillisuutta; rannikoilla on mangrovesoita ja sisämaan mäkien rinteillä sademetsää. Hedelmällisen maaperän ja runsaiden sateiden myötä Pohnpeitä onkin kutsuttu "Mikronesian puutarhaksi". Saarella kasvatetaan ja tuotetaan monia trooppisia viljelykasvituotteita, kuten kopraa, taaroa, leipäpuun hedelmiä sekä kaakaota. Lisäksi saarella kasvatetaan riisiä sekä sikoja ja siipikarjaa. Pohnpeilla esiintyy huomattavan paljon värisokeutta, josta käytetään nimeä maskun.The Mind's Eye (arvio Oliver Sacksin kirjasta). NY Times 1997 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mikronesian federaation saaret
Pohnpein kieli

Pohnpei eli ponape on austronesialainen kieli. Sillä on noin 29 000 äidinkielistä puhujaa (2001). Noin 24 000 puhujista asuu Pohnpein saarella, Mikronesian liittovaltiossa. Kielellä on kolme murretta: kiti, ponape ja sapwuahfik. Pohnpein läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluu muun muassa pingelap, jonka kanssa kielen sanastosta 81 % on yhteistä. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin pohnpeiksi vuonna 1994. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Palataali Velaari Nasaali Norm. m n ŋ Vel. mʷ Klusiili Norm. p t c k Vel. pʷ Frikatiivi sʲ Lateraali l Tremulantti r Puolivokaali w j Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ethnologue Luokka:Mikronesialaiset kielet Luokka:Mikronesian federaation kielet
Vesijäähdytys

Vesijäähdytys voi tarkoittaa seuraavia asioita: *vesijäähdytys moottoreissa *vesijäähdytys tietokoneissa
Verner Järvinen

Venne ”Verner” Järvinen (4. maaliskuuta 1870 Ruovesi – 31. tammikuuta 1941 Tampere) oli suomalainen kenttälajeihin erikoistunut yleisurheilija, olympiamitalisti ja välikisojen kultamitalisti. == Henkilötietoja == Järvisen vanhemmat olivat torppari Henrik Järvinen ja Gustava Saarijärvi. Hän hankki koulutietoja asevelvollisena Hämeen Pataljoonassa, jossa yleni aliupseeriksi. Valtion rautateiden palvelukseen Järvinen tuli 1896, päätyen ylijunailijaksi. VR:n palveluksesta hän erosi vasta 1932. Järvinen oli vuodesta 1897 naimisissa Thyra Maria Leanderin (k. 1948) kanssa. Heidän poikansa Yrjö, Kalle, Akilles ja Matti menestyivät urheilijoina, ja Verner Järvinen tunnettiinkin lempinimellä ”Isä Järvinen”.Reetta Meriläinen, Olipa kerran isä, äiti ja neljä poikaa. Helsingin Sanomat, 21.11.2009 sivu B 14 == Urheilu-ura == Järvinen kiinnostui urheilusta jo asevelvollisuusaikana, jolloin hän harjoitteli muun muassa painia, kuulantyöntöä ja kiekonheittoa. Palkinnon hän sai ensimmäisen kerran voimistelukilpailuissa vuonna 1900. Järvinen voitti Ateenan välikisoissa 1906 olympiakultaa 1. toukokuuta vauhdittomassa antiikkisessa kiekonheitossa (tulos 35,17 m) ja pronssia kiekonheitossa (tulos 36,82 m). Samoissa kisoissa hän oli keihäänheitossa viides neljän ruotsalaisen jälkeen. Kuulantyönnössä pisimmälle työntänyt Järvinen hylättiin virheellisen tekniikan vuoksi vastustajien protestoitua. Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Järvinen oli antiikkisessa kiekonheitossa kolmas (tulos 36,48 m) ja kiekonheitossa neljäs (tulos 39,43 m). Järvinen osallistui kisoissa myös kuulantyöntöön. Vielä samana vuonna hän heitti kiekossa maailmanennätystuloksen 44,84 metriä. SM-tasolla Järvinen voitti Suomen-mestaruuden antiikin tyylin kiekonheitossa 1910 tuloksella 37,43 ja seuraavana vuonna, jolloin voittotulos oli 38,03. Järvinen teki 1900-vuosikymmenen lopulla Suomen-ennätyksen kiekonheitossa ja moukarinheitossa. Kiekonheitossa hän heitti 1909 43,15, joka pysyi Suomen- ennätyksenä seuraavaan vuoteen, kunnes Elmer Niklander rikkoi sen. Moukarinheitossa Järvinen heitti 1909 Suomen-ennätykseksi 34,83. Niklander rikkoi myös tämän ennätyksen seuraavana vuonna. Tukholman vuoden 1912 kisoissa Järvinen oli jo yli 40-vuotias ja menestys jäi vaisuksi. Hän oli kiekonheitossa viidestoista tuloksella 38,60 ja kahden käden kiekonheitossa kahdestoista yhteistuloksella 66,69 (27,84 + 28,85). == Lähteet == * * * Verner Järvinen Biography and Olympic Results Sports Reference LLC. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Antero Raevuori: Järviset – legendaarinen suomalainen urheilijaperhe. Revontuli, 2009. == Aiheesta muualla == * * Artturi Tienari : Olympiasankarin muisteloita sieltä, missä miehiä tehdään. Verner Järvinen isänmaan puolustajana, Hakkapeliitta, 06.12.1938, nro 49, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Yrjö Saarela

Yrjö Erik Mikael Saarela (13. heinäkuuta 1884 Oulujoki – 30. kesäkuuta 1951 Oulujoki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja ja maailmanmestari. ==Henkilöhistoria== Saarela asui elämänsä maatilalla Oulujoen kunnassa, noin kymmenen kilometriä Oulun kaupungista Oulujokea ylävirtaan. Hänestä tuli aikuisena oman tilansa isäntä. Saarela yhdisti työn ja harjoittelun, sillä hän valitsi rengeikseen kovakuntoisia miehiä, jotka olivat kiinnostuneita painista. Kuuluisin Saarelan rengeistä oli monissa näytösotteluissa vastustajana ollut Jaakko Pikkarainen. Saarelan asuinseutu on saanut nykyään Saarelan kaupunginosan nimen. Alueelta löytyy erilaisia painiin liittyviä kadunnimiä kuvaten alueen urheilullista merkkimiestä. Saarela on haudattu Oulujoen hautausmaalle. ==Painijan ura== Saarela edusti aktiiviaikanaan Oulunsuun Pohja -nimistä seuraa. Hän kuului vuoden 1908 Lontoon olympiakisojen voittajasuosikkeihin. Raskaan keskisarjan finaalissa 22. heinäkuuta Saarela hävisi toiselle suomalaiselle Verner Weckmanille. Maailmanmestaruuden Saarela voitti Helsingin kisoissa 1911. Seuraavana vuonna kesällä 1912 käydyissä Tukholman olympiakisoissa Saarela huipensi painijanuransa raskaan sarjan olympiavoittoon. Saarela voitti painin raskaan sarjan Suomen-mestaruuden vuonna 1908 (yli 70 kg) sekä 1909 (yli 83 kg). Tukholman olympiakisojen jälkeen Saarela siirtyi ammattilaiseksi sirkusareenoille. Tämä ura jäi lyhyeksi pian alkaneen ensimmäisen maailmansodan johdosta. Hän palasi amatööriareenoille edustaen uransa loppupuolella vuodesta 1924 alkaen Oulun Pyrintöä, jossa hän toimi niin painijana kuin valmentajanakin. Saarela osallistui myös Suomen painimaajoukkueen valmennukseen. Vielä vuonna 1929 Saarela saavutti SM- pronssia 45-vuotiaana. === Saavutukset === * Olympiakultaa Tukholma 1912 (raskas sarja) * Olympiahopeaa Lontoo 1908 (sarja 93 kg, kultaa voitti Verner Weckman) * Maailmanmestaruus Helsinki 1911 (sarja yli 83 kg) == Lähteet == * Yrjö Saarela Biography and Olympic Results Olympics at Sports Reference LLC. * Saarela, Yrjoe Erik Mikael (FIN) iat.uni-leipzig.de === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Kullervo Leinonen, Elias Jokirinta, Terttu Mankila ja Bruno Vuorivirta (toim.): Oulun Pyrintö, 1979. * Esko Lintala: Yrjö Saarela – painimattojen aristokraatti, Lions Club Oulu-Oulujoki, 1984. * Erja Aikavuori ja Mika Kulju: Nuori Satavuotias – Oulun Pyrintö 1904–2004, ISBN 952-91-7566-3. Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Suomalaiset painivalmentajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Halavatun papat

Halavatun papat on vuonna 1989 perustettu iisalmelainen mopokerho, josta kehittyi vuonna 1996 huumoriyhtye ja myöhemmin elämys- ja ohjelmapalveluyritys. Yhtye esiintyy kahtena eri kokonaisuutena: Halavatun Papat band ja Halavatun Papat duo. Duon erikoisuutena on se, että rumpuina käytetään Pappa-Tunturi-mopoa. Halvatun pappojen taustayhtiö, iisalmelainen Ekvapoint Oy palkittiin vuonna 2007 maakunnallisella yrittäjäpalkinnolla. Yrityksen toimialana on elämys- ja ohjelmapalvelut. Yrityksen elämystuotteita ovat olleet Pappa-Tunturi-safarit ja -racingit sekä tiimikisailut Halavatun Härdelli ja Mualaishärdelli. Halavatun pappojen keikoista Savon ulkopuolella on yli 70 %. Yhtyeen laulusolisti Pete Kauppinen kuoli syöpään tammikuussa 2020. == Jäsenet == ===Halavatun Papat band=== * Larry: basso, laulu * Teukka: kitara, laulu * Tomppa: kitara, laulu * Vellu: rummut, laulu ===Halavatun Papat duo=== * Teukka: kitara, laulu * Pete: laulu, moporummut, kazoo == Diskografia == * Nyt männöö hyvin (1998) * Ee voe valittoo (1999) * Suapumisaeka (2002) * Mopollako tulija? (2004) * Turpo (2009) * Onko tiällä kilttejä.. (2010) * Humboogia & Melankolinoo (2011) *Tääsosuma (2017) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen ja mopokerhon kotisivut Luokka:Suomalaiset huumoriyhtyeet
Edward Low

Edward Low (1690–1724) oli pahamaineinen englantilainen merirosvo. Hänet tunnetaan myös nimellä Ned Low. Low syntyi Lontoon Westminsterissä, ja sekaantui ilmeisesti jo nuorena rikoksiin. Hän työskenteli jonkin aikaa laivojen takiloijana. Sitten hän lähti merille veljensä kanssa ja päätyi Bostoniin.Cochran 1973, s. 89 Bostonissa Low tapasi hyvästä perheestä olleen Eliza Marble -nimisen tytön, jonka kanssa hän meni naimisiin. He saivat pojan, joka kuoli jo imeväisenä, sekä tyttären, Elizabethin. Low’n vaimo Eliza kuoli synnytyksessä, ja Low jäi yksin tyttärensä kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin Edward Low ryhtyi merirosvoksi. Pian hänestä tuli yksi brutaaleimpia merirosvokapteeneja. Low oli julma mies ja nautti vankiensa kiduttamisesta ennen kuin tappoi heidät. 1720-luvulla hän ryösti laivoja molemmin puolin Atlanttia ja tuli tunnetuksi poikkeuksellisesta raakuudestaan. Low koki sadistista mielihyvää leikatessaan uhriensa nenät, korvat ja huulet. Hän kidutti ja murhasi jopa kokonaisia kaappaamiensa laivojen miehistöjä. Kesäkuussa 1723 Low’n alukset ajautuivat aseelliseen yhteenottoon sotalaivan kanssa. Taistelun yhteydessä eräs laivoista vaurioitui niin pahoin, että Low jätti laivan miehistöineen oman onnensa nojaan. Laiva ei kuitenkaan uponnut, vaan se vietiin Rhode Islandiin jossa 26 laivan merirosvoista hirtettiinCochran 1973, s. 81. Tammikuussa 1724 Low ajautui riitaan miehistönsä kanssa. Laivan miehistö vangitsi Lown ja laski sen jälkeen hänet ja kaksi hänen kumppaniaan merelle pieneen veneeseen ilman ruokaa, juomaa ja aseita. Seuraavana päivänä ranskalainen alus poimi heidät merestä ja vei heidät Martiniquen saarelle, jossa heidät tunnistettiin merirosvoiksi ja hirtettiin ilman oikeudenkäyntiä. Merirosvouransa alussa Edward Low käytti samanlaista merirosvolippua kuin Edward Teach eli Mustaparta. Uransa loppupuolella, heinäkuusta 1723 eteenpäin, Low käytti mustaa lippua, jossa oli punainen luuranko. ==Lähteet== *Cochran, Hamilton: Karibian kaapparit ja merirosvot. Uusi kirjakerho, 1973. ISBN 951-638-022-0 === Viitteet === Luokka:Englantilaiset merirosvot Luokka:Englantilaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1690 syntyneet Luokka:Vuonna 1724 kuolleet
Musée de l’air et de l’espace

Musée de l’air et de l’espace on Ranskan suurin ilmailu- ja avaruusalan museo. Se on perustettu vuonna 1919 ja on siten maailman vanhin ilmailumuseo. Museo sijaitsee Le Bourget’n lentoasemalla, johon se siirtyi vuonna 1973. Sitä ennen se oli sijainnut eri paikoissa Pariisissa. Näyttelyssä on lentokoneita, raketteja ja avaruusaluksia. Museon vanhimmat esineet ovat 1500-luvulta olevia tauluja ja kirjoja. Tiedosto:Fusées-Ariane Musée du Bourget P1010730.jpg|Ariane 5 ja Ariane 1 Tiedosto:So6000-triton-bourget.jpg|SO.6000 Triton n°3 Tiedosto:Mirage4000-bourget.jpg|Mirage 4000 Tiedosto:Blériot XI musee du Bourget P1010298.JPG|Bleriot XI ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Museon kotisivu * Museossa olevat koneet * Valokuvia museosta Virtualpilots- sivustolla Luokka:Ilmailumuseot Luokka:Pariisin museot Luokka:Seine-Saint- Denis
Antonov An-2

Antonov An-2 (Антонов Ан-2, venäjänkielinen lempinimi: кукуру́зник, kukuruznik); Naton koodinimi Colt) on kestävä, yksimoottorinen ja kaksitasoinen kuljetuskone. Antonovin suunnitteleman koneen ensilento tapahtui vuonna 1947. Kone voi kuljettaa kahden lentäjän lisäksi 12 matkustajaa. Sen hidaslento-ominaisuudet ovat hyvät ja se voi käyttää hyvin lyhyitä ja huonokuntoisia kiitoteitä laskuun ja lentoonlähtöön. Lumisissa olosuhteissa kone voidaan varustaa myös suksilla, jolloin se voi laskeutua esimerkiksi järven jäälle. Se on suurikokoisimpia koskaan valmistettuja yksimoottorisia ja kaksitasoisia lentokoneita. Konetta valmistettiin yli 5 000 kappaletta Neuvostoliitossa vuoteen 1960 mennessä. Sen jälkeen koneen tuotanto siirtyi Mieleciin, Puolaan, jossa tehtiin yli 12 000 An-2-konetta, kunnes tuotanto lopetettiin vuonna 1992. Kiinassa konetta on tehty nimellä Shijiazhuang Y-5. Neuvostoliitossa Antonov An-2:a käytettiin myöhemmin paljon myös DOSAAFin lentokerhoissa, missä se toimi nuorten laskuvarjohyppykoneena. Koneen venäjänkielinen lempinimi "kukuruznik" (maissinviljelijä) johtunee siitä, että konetta käytettiin myös kasvinsuojelutarkoituksessa maatalouslentoihin ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov tunnettiin innokkaasta maissinviljelyn edistämisestä Neuvostoliiton alueilla, mihin maissi ei erityisesti soveltunut. Koneen pienin lentonopeus on alle 50 km/h, mikä helpottaa maatalouskäyttöä. Konetta on käytetty useissa maissa nykypäiviin asti. Korean demokraattisella kansantasavallalla on noin 300 konetta, joita käytetään sotilastarkoituksiin. Kone pystyy lentämään hitaasti matalalla jolloin tutka ei sitä näe. Se voi kuljettaa 12 erikoisjoukkojen sotilasta vihollisen linjojen taa. == Käyttö Suomessa == Koneita on vieraillut Suomessa etenkin Neuvostoliiton jälkeisenä aikana. Malmin lentoasemalla on Liettuan ilmailurekisterissä oleva An-2-kone, rekisteritunnus LY-ABY. Sitä operoi An-2 Lennuklubi Helsinki ry. Hyvinkään lentokentällä on Viron ilmailurekisterissä oleva An-2, rekisteritunnus ES-CAC. Sitä operoi suomalainen yksityishenkilö. Aikaisemmin Malmin lentoasemalla ollut suomalaisomisteinen An-2, rekisteritunnus ES-CAG on nykyisin Vaasassa. Yksi käytöstä poistettu Antonov An-2 on ollut nähtävissä Utissa valtatie 6:n eteläpuolella ABC-liikennemyymälän pihassa ja nykyisin Karjalan ilmailumuseossa Lappeenrannassa. Rovaniemelle ostettiin 1993 Murmanskista AN-2 jota ei koskaan saatu rekisteröityä Suomeen. Se oli pitkään lentokentän reunalla ja nykyisin se on Sastamalassa. == Tekniset tiedot == == Muuta == *YouTube: Antonov An-2:n ohjaamossa. https://www.youtube.com/watch?v=b8SY4sQVxDc *https://www.youtube.com/watch?v=QxWvBK7vP88 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset kuljetuskoneet Luokka:1940-luvun kuljetuskoneet An-002 Luokka:Maatalouslentokoneet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Encyclopaedia Metallum

Encyclopaedia Metallum (myös The Metal Archives) on vapaaehtoisten kokoama englanninkielinen Internet-tietokanta, jonka pyrkii kokoamaan tiedot kaikista metallimusiikkia soittavista ja soittaneista yhtyeistä tarkkoine diskografioineen ja elämäkertatietoineen. Sivustolle rekisteröidyttyään käyttäjä voi itse päivittää sivuston tietoja muun muassa lisäämällä sinne eri metallialbumien arvosteluja. Sivuston tiedot kootaan pääosin käyttäjien lähettämistä tiedoista. Encyclopedia Metallumin palvelimet sijaitsevat Kanadassa. Sivusto juhli 15-vuotissyntymäpäiviään 7. heinäkuuta 2017, jolloin sivulle oli listattuna yli 117 000 yhtyettä. Sivustolla on tarkat säännöt yhtyelisäysten suhteen. Esimerkiksi hardcore- ja grindcore-musiikkia esittäviä yhtyeitä ei välttämättä hyväksytä sivustolle, koska niiden katsotaan kuuluvan ennemmin punk- kuin metallimusiikin piirin. Yhtäältä esimerkiksi nu metal- tai rapcore-yhtyeitä ei hyväksytä sivustolle niiden kiistanalaisen tyylilajimääritelmän takia. Suomalainen metalliyhtye Amorphis oli ensimmäinen Encyclopaedia Metallumiin lisätty yhtyeAmorphis, ja ensimmäinen sinne lisätty julkaisu oli Amorphiksen TuonelaTuonela. Sivustolla kirjoitusoikeuksien rajoittamiseen johtava käyttäytyminen aiheuttaa käyttäjän statuksen muuttumisen ”Fred Durstiksi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Encyclopaedia Metallum Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Metallijulkaisut Luokka:Musiikkisivustot
Pommern (laiva)

thumb|Pommern Maarianhaminassa vuonna 2009. Pommern (entinen nimi Mneme) on entinen laivanvarustaja Gustaf Eriksonin rahtipurjealus, joka on nykyisin museolaivana Maarianhaminassa. Pommern on teräsrunkoinen nelimastoinen parkki. Se rakennettiin 1903 Glasgow'ssa J. Reid & Co -telakalla hampurilaiselle B.Wenke & Söhne -varustamolle ja sai nimekseen Mneme. Vuonna 1906 alus sai uuden nimen Pommern siirtyessään uudelle omistajalleen hampurilaiselle F. Laeisz -varustamolle. Nimi tarkoittaa Pommerin maakuntaa. Se kuljetti linjaliikenteessä rahtia Atlantilla vieden Euroopasta kappaletavaraa Etelä- Afrikkaan. Paluumatkan lastina oli chilensalpietaria ja guanoa Chilestä. Vuonna 1923 ensimmäisen maailmansodan jälkeen saksalainen kauppalaivasto jaettiin sodan voittajavaltioiden kesken. Tuolloin Pommern päätyi Kreikan omistukseen, jolta ahvenanmaalainen Gustaf Erikson sen osti. Kuten monet muutkin Eriksonin purjelaivat, Pommern siirtyi ”vehnäreitille” Euroopan ja Australian välille. Menomatkalla oli yleensä vain painolastia mutta joskus myös puutavaraa Suomesta ja Ruotsista Etelä-Afrikkaan. Pommern voitti epävirallisen purjehduskilpailun ”The Grain Races” Australiasta Englantiin kaksi kertaa. Viimeisen matkansa Pommern teki vuonna 1939 juuri toisen maailmansodan alla Hullista Maarianhaminaan. Koko sodan ajan Pommern makasi Maarianhaminassa. Vuonna 1944 se oli hetken viljavarastona Tukholmassa, ja se hinattiin sieltä kerran viljalastissa Turkuun. Vuonna 1952 Gustaf Eriksonin lapset lahjoittivat aluksen Maarianhaminan kaupungille, ja siitä tuli museolaiva Maarianhaminan länsisatamaan. == Tekniset tiedot == * Mitat ** Pituus: 95 metriä (106,4 metriä puomeineen) ** Leveys: 13,4 metriä ** Syväys: 7,5 metriä ** Bruttorekisteritonnia: 2 376 tonnia ** Nettorekisteritonnia: 2 114 tonnia ** Kantavuus: 4 050 tonnia ** Isonmaston korkeus: 50 metriä ** Purjepinta-ala (kaikki purjeet): 3 240 m² (raakapurjeet 2 450 m²) * Apumoottori: ei ole, donkey-höyrykone sekä kuulamoottori vinssejä ja ankkuripeliä varten * Miehistö: 26 henkilöä ==Lähteet== * == Aiheesta muualla == *Museolaiva Pommernin kotisivut *Parkkilaiva Pommern Ylen Elävä arkisto Luokka:Maarianhamina Luokka:Suomen museolaivat Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Pump It Up

Pump It Up (PIU) on korealaisen Andamiron tuottama tanssipelisarja, joka on saavuttanut erityisesti suosiota kotimaassaan sekä Etelä-Amerikassa, mutta kolikkopelikoneita on ympäri maailmaa eri pelihalleissa. Peliä pelataan jaloilla viisipaneelisella tanssipadilla, joissa nappien asettelu on seuraava: ylävasen, yläoikea, alavasen, alaoikea sekä keskinappi. Pelaaja lukee ohjeet nuottien tavoin ruudulta painaen niiden mukaan nappeja jaloillaan. Kappalelista on mm. uusinta Dance Dance Revolution-tanssipeliä suppeampi (uusimmassa PIU:Exceed 2:ssa kappaleita on 114). Pump It Up Pro -pelikoneita on Suomessa ainakin Helsingin Kinopalatsissa ja Jyväskylän Forumissa. Luokka:Tanssipelit
National Underwater and Marine Agency

National Underwater and Marine Agency (lyh. NUMA) on yhdysvaltalaisen kirjailijan ja tohtorin Clive Cusslerin perustama ei-kaupallinen vapaaehtoisjärjestö, jonka tehtävänä on suojella ja edistää merenkulun historiaa tutkimuksien, meriarkeologian ja konservoinnin keinoin. NUMA on myös Cusslerin romaaneissa esiintyvän kuvitteellisen valtionlaitoksen nimi. Järjestön toiminta tapahtuu vapaaehtoisvoimin, ja suurin rahoittaja on Cussler itse. Rahoitus saadaan pääosin hänen kirjojensa tuotoista. NUMA on aktiivisesti etsinyt ja tutkinut kadonneiksi ilmoitettuja laivoja. Järjestö on löytänyt useiden kuuluisien, Yhdysvaltain historiaan vaikuttaneiden aluksien hylkyjä. Näistä merkittävimpinä löytöinä voidaan mainita Yhdysvaltain sisällissodassa uponnut sukellusvene Hunley sekä RMS Titanicin pelastustöissä mukana ollut höyrylaiva RMS Carpathia. == Aiheesta muualla == *NUMAn kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Kustannus

Kustannus on yritystoiminnassa tuotannontekijän rahassa mitattu käyttö tai kulutus. Se on kustannuslaskennassa käytettävä käsite, joka ei ole sama kuin kirjanpidon kulu-käsite. Kustannus eroaa kulusta seuraavin tavoin: *Laajuusero: Kaikki kustannukset eivät ole kuluja (kuten keinotteluluonteiset sijoitustappiot) eivätkä kaikki kulut ole kustannuksia (esimerkiksi oman pääoman korko) *Jaksotusero: Varovaisuuden periaatteen mukaisesti esimerkiksi tuotekehitykseen liittyvät menot kirjataan kuluiksi sinä vuonna kuin ne syntyvät, kun taas kustannuslaskennessa ne voidaan jaksottaa tuotteen koko elinkaarelle. *Arvostusero: Kirjanpitolain mukaan kulut arvostetaan hankintahinnan mukaan, mutta kustannuslaskennassa käytetään vaihtoehtoiskustannuksia. == Kustannusten jaottelu == === Kiinteät ja muuttuvat kustannukset === Kustannusten perustavanlaatuisin jakoperuste on jako kiinteisiin ja muuttuviin kustannuksiin. Kiinteinä pidetään kustannuksia, jotka eivät lyhyellä aikavälillä muutu tuotannon määrän mukaan. Lyhyen aikavälin määrittely ei ole yksinkertaista, ja sen valinta riippuu laskentatilanteesta. Tyypillisiä kiinteitä kustannuksia ovat rakennukset, koneet ja hallinto sekä muuttuvia kustannuksia materiaalin hankintakustannukset. Valmistuksen työvoimakustannukset lasketaan usein muuttuviin kustannuksiin, vaikka niidenkin sopeuttaminen tuotannon laskuun kestää monissa tapauksissa viikkoja tai kuukausia. Yksinkertaistetussa kustannusfunktion mallissa kiinteät kustannukset ovat tietyllä tuotantovälillä täysin riippumattomia tuotannon määrästä ja muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia. Todellisuudessa muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia vain harvoin; yleensä ne ovat joko ali- tai ylisuhtaisia eli muuttuvat keskimääräistä vähemmän tai enemmän. === Välittömät ja välilliset kustannukset === Välittömät ja välilliset kustannukset erotellaan toisistaan sen perusteella, kuinka vaivattomasti ja suorasti ne voidaan kohdistaa haluttuun tuotteeseen. Välittömien kustannusten kohdistaminen on suoraviivaista, kun taas välilliset kustannukset on jaettava tuotteille esimerkiksi kustannusajureiden mukaan. Vaikka enemmistö muuttuvista kustannuksista on tyypillisesti välittömiä kustannuksia, suoraa yhteyttä näiden kustannuslajien välisessä suhteessa ei ole. === Erillis- ja yhteiskustannukset === Erilliskustannukset ovat määritelmän mukaan kustannuksia, jotka syntyvät tietyn toiminnan seurauksena ja joita ei syntyisi, jos kyseinen toiminta jätettäisiin tekemättä. Kaikki muuttuvat kustannukset ovat erilliskustannuksia, mutta niihin kuuluu myös osa kiinteistä kustannuksista. ==Katso myös== *Vaihtoehtoiskustannus Luokka:Laskentatoimi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fatu Huku

Fatu Huku on saari Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se kuuluu Marquesas- saarten saariryhmään. Fatu Huku sijaitsee Hiva Oan ja Nuku Hivan saarten välissä. Saarella ei ole tiettävästi ollut koskaan ihmisasutusta. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Moho Tani

Moho Tani eli Motane on saari Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se on osa eteläisiä Marquesas-saaria. Se sijaitsee Hiva Oan saaresta 18 km kaakkoon. Moho Tanilla eli aiemmin heimo nimeltään Moi a Tiu. Noin yhden kilometrin päässä Moho Tanista sijaitsee asumaton Terihin saari. Kun espanjalaiset saapuivat vuonna 1595 saari oli metsän peittämä ja asuttu. Nykyisin se on asumaton, ja irti päästetyt lampaat ovat tuhonneet sen kasvillisuuden. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Armas Taipale

Armas Rudolf Taipale (27. heinäkuuta 1890 Helsinki – 8. marraskuuta 1976 Turku) oli kiekonheiton suomalainen olympiavoittaja. Hän edusti Suomea kolmissa olympialaisissa 1912, 1920 ja 1924, kiekonheiton lisäksi kerran myös kuulantyönnössä, jossa hän oli Antwerpenin olympialaisissa 1920 kymmenes tuloksella 12,945. Taipaleen kiekonheiton voittotulos Tukholman olympialaisissa, 45,21, rikkoi Martin Sheridanin neljä vuotta vanhan olympiaennätyksen 4,32 metrillä. Taipale teki urallaan kolme kiekonheiton Suomen-ennätystä. Ensimmäinen niistä, vuonna 1912 heitetty 45,55, paransi Elmer Niklanderin vanhaa ennätystä 67 senttimetrillä. Hänen viimeinen Suomen- ennätyksensä oli vuonna 1916 heitetty 47,41. Tämä pysyi voimassa vuoteen 1928 saakka, jolloin Antero Kivi rikkoi ennätyksen. Ammatiltaan Taipale oli liikemies ja varatuomari. Hän asui Yhdysvalloissa vuosina 1923–1974. Isokokoisen, pituudeltaan 191-senttisenSiukonen, s. 325–326 Taipaleen lempinimi oli ”Iso-Armas”. == Saavutuksia == * kaksi olympiakultaa, Tukholma 1912 (kiekonheitto tuloksella 45,21 metriä ja kiekonheitto, molemmat kädet yhteistulos 82,86 (44,68 + 38,18)) * olympiahopeaa, Antwerpen 1920 (kiekonheitto tuloksella 44,19 metriä) == Lähteet == right|thumb|Armas Taipaleen hauta Turun hautausmaalla. * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Vaiaku Lagi Hotel

Vaiaku Lagi Hotel (Vaiaku Langi Hotel) on Tuvalun saarivaltion ainoa hotelli. Se sijaitsee Vaiakun kylässä Funafutin atollilla. Hotelli on Tuvalun hallituksen omistama, ja siellä on 16 huonetta. Hotellissa on muun muassa baari ja ravintola. Hotelli sijaitsee 50 metrin päässä Funafutin kansainvälisestä lentoasemasta. Luokka:Tuvalu Luokka:Hotellit
Oviedo

Oviedo (asturiaksi Uviéu) on Asturian itsehallintoalueen ja maakunnan pääkaupunki Pohjois-Espanjassa. Se on alueen hallinnollinen ja taloudellinen keskus, joka tunnetaan myös yliopistokaupunkina. Kaupungin asukasluku vuonna 2018 oli 220 020 ja pinta-ala noin 187 km². Munkit Máximo ja Fromestano perustivat kaupungin vuonna 761. Asturian suurin kaupunki Gijón sijaitsee noin 25 kilometriä Oviedosta koilliseen Biskajanlahden rannikolla. Yhdessä Gijónin ja Avilésin kanssa Oviedon alue muodostaa yhden Espanjan tärkeimmistä teollisuuskeskittymistä. Oviedo–Gijón–Avilés-metropolialueen väkiluku on noin 870 000.Jefferey Sellers ym. (toim.): The Political Ecology of the Metropolis; Clemente J. Navarro: The Political Ecology of the Spanish Metropolis – Place, Socio–Economic and Regional Effects, 2013, s. 269 Oviedossa sijaitsee useita Unescon maailmanperintöluettelon kohteita.Unesco Kaupungissa jaetaan vuosittain kansainvälisesti tunnettu Asturian ruhtinaan palkinto eri alojen taitajille. Muun muassa Formula 1:n maailmanmestari Fernando Alonso ja Espanjan kuningatar Letizia ovat syntyneet Oviedossa. == Kuvia == Oviedo 15 1 (6624843327).jpg|Kaupungintalo Oviedo 8 1 (6624720637).jpg|Catedral de San Salvador Oviedo - Plaza de España, Monumento a Franco 1.JPG|Plaza de España Iglesia S. Miguel de Lillo.JPG|Iglesia de San Miguel de Lillo. Ramiro I (842–850) rakennutti kirkon. Santa María del Naranco 01.jpg|Palacio de Santa María del Naranco on Ramiro I:n ajalta. Universidad de Oviedo (2).jpg|Oviedon yliopisto ja sen perustajan Fernando de Valdésin (1483–1568) patsas. Vista Calle Uria.jpg|Calle de Uría Muralla de Oviedo 1.jpg|Kaupunginmuuri == Katso myös == * Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot == Lähteet == * Lonely Planet: Oviedo === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Asturian kaupungit * Oviedon kaupunki ja turisti-infoa * Universidad de Oviedo Luokka:Asturian kunnat Luokka:Espanjan kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Trilogia (täsmennyssivu)

Trilogia voi tarkoittaa: * kolmiosaista sarjaa, esimerkiksi **Kaikki ja kaikesta -trilogia **Taru Sormusten Herrasta -trilogia **Marseille-trilogia, Marcel Pagnolin elokuvasarja **Kolme väriä, Krzysztof Kieslowskin elokuvatrilogia * suomalaista rap-yhtyettä, Trilogia (yhtye)
Pekoni

Pekoni on suolattua ja savustettua siansivua (sian kylkeä, kylkisiivua), joka tavallisesti on leikattu ohuiksi viipaleiksi tai kuutioiksi. Pekoni on erityisen suosittua Yhdysvalloissa. Markkinoilla on pekonin makuista jäätelöä, vodkaa, donitseja ja hammastahnaa, sekä pekonin tuoksuista liukuvoidetta ja vegaanista pekonisuolaa. == Historia == Pekonin historia juontaa juurensa vuoteen 1500 eaa., jolloin kiinalaiset kuivasivat sian vatsaa suolalla ja loivat pekonin varhaisen muodon. Spekulaatioiden mukaan roomalaiset ja kreikkalaiset oppivat pekonin tuotantoa ja suolaamista valloitusten kautta Lähi-idässä. Roomalaiset levittivät sianlihan tuotantoa koko valtakuntaansa. Pekonia on syöty jo antiikin Roomassa. Roomalaiset käyttivät pekonista nimeä ”Petaso”. Bacon-sana lainattiin englantiin Ranskasta, missä bacon tarkoittaa suolattua siansivua (bakko = kinkku). Ensimmäisen pekonitehtaan avasi 1770-luvulla John Harris Wiltshiressä Englannissa. Ensimmäisen kuluttajapakatun, valmiiksi viipaloidun pekonin esitteli 1920-luvulla Oscar Mayer Amerikassa. HKScan aloitti Amerikan pekonin valmistamisen vuonna 1978. == Erilaisia pekoneja == * Englantilaisen pekonin valmistukseen käytetään sekä filettä että kylkeä. Siivut ovat erityisen paksuja. * Amerikkalainen pekoni on englantilaista ohuempaa, ja valmistetaan porsaan kyljestä. * Saksalainen pekoni on suolattua ja savustettua. Saksalaista pekonia ei yleensä kypsennetä tavalliseen tapaan, vaan se nautitaan ilmakuivattuna. * Kiinalainen pekoni marinoidaan soijakastikkeilla sekä mausteilla ja ruskealla sokerilla. Pitkällä ilmakuivauksella syntyy tiivimpää pekonia, joka käytetään kiinalaisessa keittiössä monipuolisesti. * Ranskalainen pekoni lardon-tyyppinen pekoni, jota on totuttu käyttämään suikaleiden muodossa. Ranskalaiset käyttävät pekoni esimerkiksi erilaisissa salaateissa ja quiche-tyyppisissä piiraissa. * Italialainen pekoni on pancetta-tyylinen pekoni. Italialaista pekonia ei perinteisesti savusteta. Oikeaoppiseen pasta carbonaraan kuuluu käyttää tällaista perinteistä pekonia. * Kanadalainen pekoni poikkeaa erityisen paljon muiden maiden pekoneista, sillä pekonin rasvaosa on putsattu kokonaan pois. Kanadalainen pekoni on oikeasti siis puhtaasti filettä. == Kypsennys == Tavallisimmat tavat kypsentää pekoni ovat paistaminen, grillaaminen, savustaminen, kuivaaminen ja höyrykypsentäminen. Suomessa pekonin yleisin valmistustapa on paistaminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sianliha Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Astrahan

Astrahan () on noin puolen miljoonan asukkaan kaupunki Etelä-Venäjällä Volgan suistossa, noin 100 kilometriä Kaspianmerestä. Se on Astrahanin alueen hallinnollinen keskus. == Historia == Kaupungin historiallinen edeltäjä, Xacitarxan, mainitaan ensimmäistä kertaa 1200-luvun matkalaiskertomuksissa. 1300-luvulla se oli yksi Kultaisen ordan merkittävistä poliittisista keskuksista ja kauppapaikoista. Vuonna 1395 Timur Lenk tuhosi kaupungin. Kaupunki kuitenkin rakennettiin uudelleen ja se toimi jonkin aikaa Astrahanin kaanikunnan pääkaupunkina. Vuonna 1556 Iivana Julma poltatti vanhan Xacitarxanin ja liitti Astrahanin kaanikunnan alueen Venäjään. Uusi Astrahanin kaupunki rakennettiin myös Volgan alajuoksulle, 12 kilometrin päähän Xacitarxanista. Sen keskikohdaksi tuli saarelle rakennettu linnoitus, jota turkkilaisten ja tataarien muodostama armeija piiritti lyhyesti epäonnisen Astrahanin sotaretken aikana 1569. Astrahan on myös tunnettu Arkangeli–Astrahan-linjasta, johon asti saksalaisten oli tarkoitus edetä Operaatio Barbarossassa. ==Lähteet== Luokka:Astrahanin alueen kaupungit
Armada

Armada viittaa muun muassa seuraaviin: * HMS Armada (1810), Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Armada (D14), Battle-luokan hävittäjä * Voittamaton armada, espanjalainen sotalaivasto * Armada, kauppakeskus Lappeenrannassa * Armada Music, alankomaalainen levy-yhtiö * Armada, norjalaisen yhtyeen Keep of Kalessinin albumi * Armada, yhdysvaltalaisen Ernest Clinen romaani * Nissan Armada, Nissanin automalli. == Katso myös == * Prinsessa Armaada, useamman laivan nimi
Mikrovaltio

Mikrovaltio on pieni alue, joka on julistettu itsenäiseksi valtioksi esimerkiksi taiteen harjoittamiseksi tai poliittisten mielipiteiden ilmaisemiseksi. ==Kuvaus== Mikrovaltiot eroavat todellisista itsenäisyysliikkeistä. Ne ovat tyypillisesti tarkoitusperiltään erikoisia ja lyhytaikaisia hankkeita, jotka on perustanut yksittäinen henkilö tai pieni ryhmä ihmisiä. Jotkut mikrovaltiot hankkivat tuloja myymällä tuotteita internetissä. Tunnettuja mikrovaltioita ovat muiden muassa Ladonia, Liberland, Nova Roma, Molossian tasavalta, Sealand, Neue Slowenische Kunst sekä Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands. Italialainen insinööri Giorgio Rosa rakensi vuodesta 1957 alkaen omaa tekosaarta ja vuonna 1968 perusti sille mikrovaltion L’Isola delle Rosa (Ruususaari), joka toimi 55 päivän ajan, kunnes Italian viranomaiset valtasivat saaren ja räjäyttivät sen dynamiitilla. Suomen alueelle perustettu mikrovaltio oli Ari Peltosen perustama Valtio. Helsingissä järjestettiin maailman ensimmäinen mikrovaltioiden huipputapaaminen 2003. Tapahtuman järjesti Muu ry yhdessä nykytaiteilijoiden Tellervo Kalleisen ja Oliver Kochta-Kalleisen kanssa. Paikalle osallistuivat Sealand, Transnational Republic, Neue Sloweniche Kunst, Elgaland Vargaland ja Ladonia. Tapaamisen aikana perustettiin uusi mikrovaltio, The State of Sabotage. == Katso myös == * Kääpiövaltio == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Mikrovaltiot Wiki, Englanninkielinen wiki mikrovaltioista *
Laivasto (täsmennyssivu)

Laivasto voi tarkoittaa: * laivasto, sotilasyksikkönä merivoimien suurin yhtymä * koko tietyn valtion merivoimat * jonkun yhden omistajan omistamat tai tiettyyn tarkoitukseen käytetyt laivat tai lentokoneet.
Kilroy

Kilroy-sarjakuvalehti ilmestyi Suomessa vuosina 1953–1954. Sitä julkaistiin 32 numeroa. Lehti ilmestyi maanantaisin vuorotellen Kädet ylös! -lehden kanssa. Kumpaakin lehteä julkaisi Suomessa Tähti-Sarjat. Samoihin aikoihin ilmestyi useita muita suosittuja italialaisia sarjakuvia Suomessa kuten Tex Willer (ilmestyy yhä Suomessa), Villi Länsi, Viidakko ja Gordon Jim. Ne olivat liuskakokoisia (). Kilroy oli kooltaan niitä suurempi (noin A5). Italiassa sarja ilmestyi 1946–1951 nimellä Amok. 1940-luvulla amerikkalaisilta kalskahtavat tekijänimet ovat varmaankin lisänneet sarjakuvan "hienoutta" vähän samaan tapaan kuin 1960-luvulla italowesterneissä. II maailmansodan aikaan ympäri maailmaa levisi amerikkalaisten sotilaiden mukana iskulause ja seinäteksti: "Kilroy was here!" Kilroyn juonet olivat pulp-tyyliä ja se oli selvästi saanut vaikutteita Mustanaamio-sarjakuvasta. Kilroyn rakastettu oli nainen nimeltä Nikita. Lemmikkinään hänellä oli pantteri Kyo ja apurinaan lehtimies Bill. Tarinat sisälsivät paljon toimintaa ja eksoottisia paikkoja. Antonio Canale (alias Tony Chan) ja Cesare Solini (alias Phil Anderson) ovat sarjakuvan alkuperäiset luojat. Canale piirsi myös Suomessakin julkaistua sarjakuvaa Agentti 13. Ruotsissa Kilroy oli aikoinaan hyvin suosittu. Siellä sitä yritettiin viimeksi julkaista 1970-luvulla tavallisen sarjakuvalehden kokoisena, mutta suosio ei enää ollut entisensä. Piirtäjänä oli Francisco Cueto. Myös Rolf Gohs on piirtänyt Kilroyta Ruotsissa. Kilroy 1953-1954 Suomessa: * 1/1953 Naamiomies * 2/1953 Poliisit tulevat * 3/1953 Edmean kosto * 4/1953 Jaavalaiset salakuljettajat * 5/1953 Kohtaus kuoleman kanssa * 6/1953 Taikajuoma * 1/1954 Temppeli ja Itämaan kuu * 2/1954 Kalliosaarella * 3/1954 Viisi lohikäärmettä * 4/1954 Rampa mies * 5/1954 Katala Punjab * 6/1954 Viidakko palaa * 7/1954 Nikita vaarassa * 8/1954 Saavuttamaton aarre * 9/1954 Krollin yllätys * 10/1954 Kilroy vankina * 11/1954 Taistelu jatkuu * 12/1954 Kyon kosto * 13/1954 Kauhujen talo * 14/1954 Skorpionit * 15/1954 Senaattori Topper * 16/1954 Skorpioniliiga * 17/1954 Salaperäinen luola * 18/1954 Käärmeet * 19/1954 Mustekala * 20/1954 Roiston loppu * 21/1954 Sähkökammiossa * 22/1954 Suihku * 23/1954 Raivoisa Kilroy * 24/1954 Räjähdys * 25/1954 Salaperäinen valtias * 26/1954 Pelastus == Aiheesta muualla == * Kilroy-lehden kannet ja Kilroy, Moog Konttinen * Antonio Canale * Amok * Fumetto Amok * Cesare SOLINI (Phil Anderson) Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sarjakuvalehdet Luokka:Italialainen sarjakuva Luokka:Supersankarisarjakuvat Luokka:Sarjakuvahahmot
Sala y Gómez

Sala y Gómez on Chilelle kuuluva asumaton saari Tyynellä valtamerellä. Saari on Polynesian itäisin kohta. Se sijaitsee noin 415 kilometrin päässä Pääsiäissaaresta ja noin 3 220 kilometrin päässä Chilestä. Ensimmäinen eurooppalainen, joka näki saaren oli espanjalainen José Salas Valdes vuonna 1793. Salas y Gómez koostuu kahdesta saaresta joita yhdistää 30 metrinen kapea kannas. Pienemmän saaren koko on noin 270 metriä pohjois-etelä suunnassa ja 200 metriä itä-länsi suunnassa. Suuremman koko on noin 500 metriä pohjois- etelä suunnassa ja 270 metriä itä-länsi suunnassa. Saaren korkein kohta on noin 30 metriä merenpinnasta. ==Aiheesta muualla== Luokka:Chilen saaret
Lautiosaaren vaihde

Lautiosaari () on Suomen rataverkon liikennepaikka Kemin kaupungissa. Liikennepaikka on nimetty sen pohjoispuolella sijaitsevan Keminmaan kuntaan kuuluvan Lautiosaaren kylän mukaan. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla , noin kaksi kilometriä pohjoiseen Kemin rautatieasemalta, ja noin 400 metriä Nelostien pohjoispuolella. Liikennepaikka sijaitsee Kemin ja Tornion välisellä rataosuudella, Kemi-Tornion lentoaseman länsilaidalla. Se on avattu liikenteelle vuonna 1985 yhtä aikaa rataosan kanssa. Lautiosaari on Elijärven kaivosradan erkanemisasema, ja käsittää nykyisellään vain erkanemisvaihteen turvavaihteineen sekä pääopastimineen. Elijärven radalle voidaan liikennöidä kulkusuuntaa vaihtamatta ainoastaan Tornion suunnasta: Kemin suunnasta saapuvien junien on peräytettävä kaivokselle. Lautiosaaren liikennepaikan liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Liikennepaikalla ei ole matkustajapalvelua eikä asemarakennusta, ainoastaan laitekaapit. Luokka:Kemin rautatieliikennepaikat
Widsith

Widsith on 144:stä säkeestä koostuva runo, joka on kirjoitettu muinaisenglanniksi. Runo alkaa erisnimeksi ymmärretyllä sanalla 'Widsith', jolla koko runo yleisesti tunnetaan. Runon arvioidaan olevan peräisin 500–600-luvuilta ja sen vanhin kirjallinen muoto löytyy Exeter-kirjasta (Exeter Book, Codex Exoniensis), joka on kirjoitettu 900-luvulla. Runon sisältö on suurimmaksi osaksi luettelomainen yleiskatsaus kansainvaellusajan Euroopan kansoista, kuninkaista ja sankareista. Alkusanojen ja loppukaneetin lisäksi runo koostuu kolmesta luettelosta: ensimmäiseksi käsitellään kuninkaat muodossa "[kuninkaan nimi] hallitsi [kansan nimi]" ja "[kuninkaan nimi] [kansan nimi]", toiseksi käsitellään kansat, joiden luona kertoja on käynyt muodossa "olin [kansan nimi] luona ja [kansan nimi] luona olin", kolmanneksi luetellaan goottilaiset sankarit, joiden luona kertoja vieraili muodossa "[sankarin nimi] etsin käsiini ja [sankarin nimi] ja [sankarin nimi]." Runo sisältää lyhyen maininnan finnien Caelic-nimisestä kuninkaasta. Runossa mainitaan erikseen myös scridefinnit, joiden on tulkittu tarkoittavan saamelaisia. Widsith on ensimmäinen teksti, jossa tehdään selkeä ero näiden kahden välille. Caelic-nimen yhteydellä Kalevaan on useampikin tutkija spekuloinut, mutta mitään varmaa nimestä ei voida sanoa. Runon 24 ensimmäistä säettä on esitetty seuraavassa: ::Widsið maðolade, wordhord onleac, ::se þe monna mæst mægþa ofer eorþan, ::folca geondferde; oft he on flette geþah ::mynelicne maþþum. Him from Myrgingum :[5] æþele onwocon. He mid Ealhhilde, ::fælre freoþuwebban, forman siþe ::Hreðcyninges ham gesohte ::eastan of Ongle, Eormanrices, ::wraþes wærlogan. Ongon þa worn sprecan: :[10] "Fela ic monna gefrægn mægþum wealdan! ::Sceal þeodna gehwylc þeawum lifgan, ::eorl æfter oþrum eðle rædan, ::se þe his þeodenstol geþeon wile. ::þara wæs Hwala hwile selast, :[15] ond Alexandreas ealra ricost ::monna cynnes, ond he mæst geþah ::þara þe ic ofer foldan gefrægen hæbbe. ::ætla weold Hunum, Eormanric Gotum, ::Becca Baningum, Burgendum Gifica. :[20] Casere weold Creacum ond Cælic Finnum, ::Hagena Holmrygum ond Heoden Glommum. ::Witta weold Swæfum, Wada Hælsingum, ::Meaca Myrgingum, Mearchealf Hundingum. ::þeodric weold Froncum, þyle Rondingum, ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Runo alkuperäisessä asussaan *Runo nykyenglanniksi käännettynä (ss. 77-80) *Runo suomeksi käännettynä ja tieteellistä kommenttia myös 20. rivin sanoista Caelic ja Finnum: Osmo Pekonen ja Clive Tolley; Widsith, Anglosaksinen muinaisruno, Suomennos ja selitykset, ISBN 952-5478-66-1 * Turun sanomien artikkeli. Luokka:Runot
Luettelo Suomen pajuista

Luettelo Suomessa kasvavista pajuista. Suomessa on 20 alkuperäistä pajulajia. Seitsemällä lajilla on selväpiirteisiä, verraten helposti tunnistettavia alalajeja. Alalajit mukaan laskien Suomessa on alkuperäisiä pajuja yhteensä 29. Pajulajit risteytyvät luonnossa usein. Risteymiä ei kuitenkaan lueta omiksi lajeikseen. Alun perin viljeltyjä koristepajuja (esimerkiksi salava) ei myöskään lasketa alkuperäisiin lajeihin, vaikka ne olisivat myöhemmin levinneet villiintyneinä Suomessa. Suomessa tavattavat, luonnonvaraiset pajulajit ja niiden alalajit: * 1. Salix arbuscula – kääpiöpaju * 2. Salix aurita – virpapaju * 3. Salix caprea – raita ** 3a Salix caprea subsp. caprea – metsäraita ** 3b Salix caprea subsp. sphacelata – vuonoraita * 4. Salix cinerea – tuhkapaju * 5. Salix hastata – kalvaspaju ** 5a Salix hastata subsp. hastata – tunturikalvaspaju ** 5b Salix hastata subsp. subintegrifolia – idänkalvaspaju * 6. Salix herbacea – vaivaispaju * 7. Salix glauca – tunturipaju ** 7a Salix glauca subsp. glauca – tunturipaju ** 7b Salix glauca subsp. stipulifera – korvakepaju * 8. Salix lanata – villapaju ** 8a Salix lanata subsp. lanata – villapaju ** 8b Salix lanata subsp. glandulifera – nystypaju * 9. Salix lapponum – pohjanpaju * 10. Salix myrsinifolia – mustuvapaju ** 10a Salix myrsinifolia subsp. myrsinifolia – mustuvapaju ** 10b Salix myrsinifolia subsp. borealis – outapaju ** 10c Salix myrsinifolia subsp. kolaensis – kuolanpaju * 11. Salix myrsinites – lettopaju * 12. Salix myrtilloides – juolukkapaju * 13. Salix pentandra – halava * 14. Salix phylicifolia – kiiltopaju * 15. Salix polaris – napapaju * 16. Salix pyrolifolia – talvikkipaju * 17. Salix repens – hanhenpaju ** 17a Salix repens subsp. repens – hanhenpaju ** 17b Salix repens subsp. argentea – hietikkopaju ** 17c Salix repens subsp. rosmarinifolia – kapealehtipaju * 18. Salix starkeana – ahopaju ** 18a Salix starkeana subsp. starkeana – ahopaju ** 18b Salix starkeana subsp. cinerascens – kangaspaju * 19. Salix reticulata – verkkolehtipaju * 20. Salix triandra – jokipaju Suomessa kasvavia istutettuja pajuja: * Salix alba – valkosalava ** Salix alba var. sericea ’Sibirica’ – hopeasalava eli hopeapaju * Salix daphnoides – härmäpaju ** Salix daphnoides subsp. acutifolia – huurrepaju * Salix fragilis – salava ** Salix fragilis ’Bullata’ – terijoensalava * Salix purpurea – punapaju * Salix reticulata – verkkolehtipaju * Salix viminalis – koripaju == Lähteet == * Hämet-Ahti, L., Palmen, A., Alanko, P. & Tigerstedt, P.M.A. 1989. Suomen puu- ja pensaskasvio. English summary: Woody flora in Finland. Publications of the Finnish Dendrological Society 5:1–290. * Mossberg, B. & Stenberg, L. 2005. Suuri Pohjolan kasvio. Kustannusosakeyhtiö Tammi. Helsinki. 928 s. ISBN 951-31-2924-1. * Pohjonen, V. 1991. Selection of species and clones for biomass willow forestry in Finland. Tiivistelmä: Biomassan viljelyyn sopivien pajulajien ja -kloonien valinta Suomessa. Acta Forestalia Fennica 221:1–58. * Suomessa kasvavista pajuista Pajut Luokka:Suomen kasvisto
Binjai

Binjai on kaupunki Pohjois-Sumatran provinssissa, Indonesiassa. Se sijaitsee noin 24 kilometrin päässä provinssin pääkaupungista Medanista. == Väestö == Binjain asukasluku on noin 246 000. Kaupungissa asuu muun muassa malaijeja ja jaavalaisia. Suurin osa asukkaista ovat muslimeja. Muita merkittäviä uskontoja ovat kristinusko, buddhalaisuus ja hindulaisuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit