Charles-Edouard D’Astous

Charles-Edouard D’Astous (s. 21. huhtikuuta 1998 Rimouski, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan Brynäs IF:ssä. == Ura == D’Astous pelasi kaudella 2014–2015 Quebecin AAA-juniorisarjaa Collège Notre-Dame Albatrosin joukkueessa, jonka jälkeen hänen kotikaupunkisa joukkue Rimouski Océanic varasi D’Astous'n 73. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2016–2017 D’Astous oli Océanicin tehokkain puolustaja tehoilla 13+27=40. Kaudella 2017–2018 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. D’Astous oli Océanicin tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+38=56, joilla hän sijoittui koko QMJHL:n puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Pudotuspeleissä D’Astous oli joukkueen paras syöttäjä seitsemällä syöttöpisteellään. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Kesällä 2018 NHL-varaamaton D’Astous osallistui Ottawa Senatorsin harjoitusleirille. Kaudella 2018–2019 hän nousi Rimouski Océanicin QMJHL-joukkueen kapteeniksi. D’Astous voitti koko liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+52=66, joilla hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä D’Astous oli 14 syöttöpisteellään Océanicin paras syöttäjä Alexis Lafrenièren kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi koko QMJHL:n parhaana puolustajana Emile Bouchard Trophylla, vuoden humanitaarisimpana pelaajana sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. D’Astous palkittiin myös koko CHL:n humaritaarisimpana pelaajana. Huhtikuussa 2019 D’Astous teki kaksivuotisen AHL-sopimuksen Grand Rapids Griffinsin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös Detroit Red Wingsin NHL-harjoitusleirille. D’Astous pelasi kaudella 2019–2020 Griffinsissa kolme runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan ECHL-joukkue Toledo Walleyen vahvuudessa tehden 46 runkosarjaottelussa tehot 3+19=22. Koronaviruspandemian vuoksi helmikuussa 2021 käynnistyneellä AHL-kaudella 2020–2021 D’Astous pelasi Griffinsissa 14 runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä. D’Astous teki elokuussa 2021 vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen Colorado Eaglesin kanssa. Hän pelasi siellä kaudella 2021–2022 kuusi runkosarjaottelua tehden yhden maalin, mutta suurimman osan kaudestaan D’Astous pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Utah Grizzliesissa. Hän oli pelipaikastaan huolimatta joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Benjamin Tardifin jälkeen tehoilla 26+31=57, joilla D’Astous voitti koko ECHL:n puolustajien maalipörssin ja hän sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Newfoundland Growlersin Benjamin Finkelstein. Kolmannessa konferenssivälieräottelussa 10. toukokuuta 2022 vieraissa Rapid City Rushia vastaan D’Astous onnistui tekemään kypärätempun, kun Grizzlies voitti ottelun lukemin 2–6. Hänen maaleistaan kaksi syntyi ylivoimalla. D’Astous sai myös syöttöpisteen Nick Henryn tekemään voittomaaliin. Ottelusarjan kuudennessa kotona pelatussa ottelussa 17. toukokuuta 2022 hän teki tehot 2+1=3, kun Grizzlies eteni konferenssifinaaleihin lukemin 5–1 ja otteluvoitoin 4–2. D’Astous'n tekemän ottelun avasumaali syntyi ylivoimalla ja toinen jäi joukkueen voittomaaliksi. Hän voitti lopulta pelipaikastaan huolimatta koko liigan pudotuspelien maalipörssin ja D’Astous jakoi pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Benjamin Tardifin kanssa edellään vain Toledo Walleyen Brandon Hawkins. Hänet palkittiin kauden päätteeksi ECHL:n parhaana puolustajana ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. D’Astous palkittiin myös liigan lokakuun tehopelaajana lukemasta +9. Kaudeksi 2022–2023 D’Astous siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+16=23. D’Astous'n kauteen mahtui myös neljän ottelun mittainen pelikielto, kun 28. lokakuuta 2022 pelatussa ottelussa Mikkelin Jukureita vastaan Ondřej Kovařčík joutui hänen polvitaklauksensa kohteeksi. Pudotuspelien ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa 16. maaliskuuta 2023 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan D’Astous teki kaksi maalia, joista ensimmäinen jäi KooKoon 0–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle puolivälieräpaikan otteluvoitoin 2–1. Pekka Rinne valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Huhtikuussa 2023 KooKoo käytti D’Astous'n sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. D’Astous jäi kauden 2023–2024 kynnyksellä syyskuussa 2023 toistaiseksi sivuun KooKoon vahvuudesta, kun hänen täytyi matkustaa kotimaahansa isänsä kuoleman johdosta. D’Astous'lta jäi väliin KooKoon kauden kuusi ensimmäistä ottelua, kunnes hän palasi joukkueen vahvuuteen saman kuun lopulla. Runkosarjan neljänneksi viimeisellä kierroksella 2. maaliskuuta 2024 D’Astous teki maalillaan KooKoon SM-liigahistorian uuden puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen kauden 44. tehopisteellään. Hän ohitti tilastossa Matt Caiton (43 pistettä kaudella 2019–2020). D’Astous rikkoi kauden aikana myös viidellä osumalla seuran liigahistorian puolustajien yhden kauden maaliennätyksen, joka oli aiemmin 12 maalia tehneiden Jim Leavinsin (1988–1989), Mikko Lehtosen (2015–2016) ja Jake Newtonin (2017–2018) hallussa. Hän oli lopulta tehoilla 17+29=46 KooKoon toiseksi paras pistemies hänen joukkuetoverinaan ECHL:ssäkin pelanneen Ben Tardifin jälkeen. D’Astous voitti koko SM-liigan puolustajien maalipörssin, jonka myötä Suomen Jääkiekkoilijat palkitsi hänet Juha Rantasila -palkinnolla. D’Astous sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi JYPiä ja Ilvestä edustaneen Sami Nikun sekä HIFK:n Luke Martinin jälkeen. Myös hänen ottelukohtainen peliaikansa 24.43 oli koko SM-liigan suurin. D’Astous palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana puolustajana Pekka Rautakallio -palkinnolla ja hänet valittiin tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2024 D’Astous siirtyi Ruotsin SHL:ään Brynäs IF:n joukkueeseen kaksivuotisella sopimuksella. == Tilastot == 2014–2015 Collège Notre-Dame Albatros QMAAA 41 3 13 16 22 8 0 2 2 10 2015–2016 Rimouski Océanic QMJHL 63 4 15 19 64 4 0 0 0 6 2016–2017 Rimouski Océanic QMJHL 67 13 27 40 40 4 0 0 0 2 2017–2018 Rimouski Océanic (A) QMJHL 59 18 38 56 96 7 1 7 8 12 2018–2019 Rimouski Océanic (C) QMJHL 55 14 52 66 68 13 1 14 15 12 2019–2020 Grand Rapids Griffins AHL 3 1 0 1 0 – – – – – Toledo Walleye ECHL 46 3 19 22 50 – – – – – 2020–2021 Grand Rapids Griffins AHL 14 0 4 4 8 – – – – – 2021–2022 Colorado Eagles AHL 6 1 0 1 14 – – – – – Utah Grizzlies ECHL 52 26 31 57 87 18 19 11 30 44 2022–2023 KooKoo SM-liiga 56 7 16 23 63 7 2 1 3 29 2023–2024 KooKoo SM-liiga 54 17 29 46 42 – – – – – 2 kautta yhteensä SM-liiga 110 24 45 69 105 7 2 1 3 29 3 kautta yhteensä AHL 23 2 4 6 22 – – – – – 2 kautta yhteensä ECHL 98 29 50 79 137 18 19 11 30 44 == Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadanranskalaiset Luokka:Pekka Rautakallio -palkinnon voittajat Luokka:Juha Rantasila -palkinnon voittajat Luokka:Brynäs IF:n pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt