EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dorin Recean

Dorin Recean (s. 7. maaliskuuta 1974) on moldovalainen poliitikko, joka toimii Moldovan pääministerinä 10. helmikuuta 2023 alkaen. Hän kuuluu Eurooppa- mieleiseen Toiminta- ja solidaarisuuspuolueeseen. == Tausta ja yksityiselämä == Recean syntyi vuonna 1974 Dondușenissa Moldovan SNT:ssa. Hän opiskeli aluksi kansainvälistä yritysjohtamista Moldovan kauppatieteiden akatemiassa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1996. Tämän jälkeen Recean jatkoi opintojaan Newport kansainvälisessä yliopistossa Belgian kampuksella valmistuen maisteriksi yritysjohtamisesta vuonna 2000. Recean on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Äidinkielensä romanian lisäksi Recean puhuu myös englantia, ranskaa ja venäjää. == Poliittinen ura == Ennen pääministerikauttaan hänellä on ollut monia tärkeitä virkoja kuten puolustusvaliokunnan johto ja sisäministerin tehtävä vuosina 2012–2014. Hänellä on kokemusta yksityiseltä sektorilta IT-alalta, ja hän on myös luennoinut useissa yliopistoissa. Hän on ilmoittanut tavoitteekseen tuoda Moldova Euroopan unioniin. Valintansa jälkeen hän nimesi kolme painopistealuettaan: laittaa hallinnon palvelemaan kansalaisia, elvyttää taloutta ja edistää rauhaa. Joulukuussa 2023 Recean sanoi, että Putinin säätämä uusi laki, jonka nojalla Moldovan, Valko-Venäjän ja Kazakstanin kansalaiset voivat saada Venäjän kansalaisuuden helpotettua reittiä, on vain keino saada Ukrainan sotaan lisää "tykinruokaa". == Kunnianosoituksia == * Työn loiston ritarikunta (Moldova, 2014) == Lähteet == Luokka:Moldovan pääministerit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Calau

Calau on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan itäosassa. Se sijaitsee Spreewaldin eteläosassa ja on osa historiallista Ala-Lausitzia. Calau sai nykyisen muotonsa suurelta osin 2000-luvun alussa, kun siihen liitettiin useita lähiseudun maalaiskuntia. == Maantiede == Calau sijaitsee osavaltionsa eteläosassa noin 95 kilometriä Berliinistä eteläkaakkoon. == Historia == Varhaisin asiakirjamaininta Calausta on vuodelta 1279 muodossa Calowe, mutta alueella on arkeologisten löytöjen perusteella asuttu paljon kauemmin. Keskiajan kuluessa paikallisen linnan ympärille muutti sorbilaisia ja saksalaisia siirtolaisia. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Albrecht von Wallensteinin joukot ryöstelivät kaupunkia. Calausta tuli preussilainen kaupunki 1815. Toisen maailmansodan lopussa huhtikuussa 1945 punaisen armeijan joukot tuhosivat ja ryöstelivät kaupunkia. Saksojen jälleenyhdistymisen jälkeen Calauhin liitettiin lukuisa määrä vähäväkisiä maalaiskuntia. Calaun vanhaa arkkitehtuuria edustaa muun muassa goottilainen hallikirkko, jonka varhaisvaiheet ulottuvat 1300-luvun lopulle. Vanhakaupunki on restauroitu. Historiallisen torin laidalla sijaitsee renessanssihenkinen raatihuone vuodelta 1880. == Talous ja liikenne == Calaussa toimii muun muassa keskisuuria metallialan yrityksiä, palveluyrityksiä ja verstaita. Calaun rautatieasema, Bahnhof Calau (Niederlausitz), sijaitsee rataosuuksien Lübbenau–Kamenz ja Halle–Cottbus varrella. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 13 ja BAB 15. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kalawa, Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Brandenburgin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Rutojärvi

Rutojärvi on saareton järvi Sodankylän lounaisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 99 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 82 kilometriä pohjoiseen. == Maantiede == Rutojärvi on kaakkois–luoteissuuntainen ja selkeäpiirteinen vailla allasta jakavia niemiä. Järvi levenee kohti kaakkoa, jossa sijaitsee Keinolahti. Myös syvin piste, 14 metriä, sijaitsee järven kaakkoisosassa. Noin seitsemäsosa järvestä on vähintään 10 metriä ja enintään 11 metriä syvä. Järven pohjoinen osa on matala. Rutojärven itäpuolitse kulkee paikallistie 19714, joka vie Kieringin kylään. Kylä sijaitsee järven pohjoispuolella. Kieringin ja Rutojärven välissä sijaitsee Paksuräme ja Rutojärvenjänkä. Järven rannoilla on jonkin verran asutusta. Järven koillispuolisen Rutovaaran laki on noin 85 metriä järvenpintaa korkeammalla. Rutojärveen laskee nimettömiä suo- ojia. Rutojärven luoteiskulmasta alkaa Ruto-oja, joka virtaa luoteeseen Kierinkijärveen, joka on Riipijoen laajentuma. Rutojärven vesitilavuus on 4 401 000 kuutiometriä. Rutojärvi (65.593.1.019) kuuluu Moulusjoen alueeseen (65.593), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Meltausjoen valuma-alue (65.59) ja ensimmäinen jakovaihe on Ala-Ounasjoen alue (65.5). Moulusjoen alueella on 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Rutojärvi on kolmanneksi laajin. Sitä edeltää Kukasjärvi ja Soasjärvi. Neljänneksi laajin on Mitkasjärvi. == Lähteet == Luokka:Sodankylän järvet Luokka:Ala-Ounasjoen alue
Gunnar Jeanson

Gunnar Jeanson (10. lokakuuta 1898 Göteborg – 20. tammikuuta 1939 Tukholma) oli ruotsalainen musiikkitieteilijä, -kriitikko ja -kirjailija sekä säveltäjä.Gunnar Jeanson (1898-1939) Swedish Musical Heritage, viitattu 19.2.2024 Jeanson syntyi Göteborgissa, mutta muutti perheineen Tukholmaan, jossa aloitti opiskelun kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuonna 1913. Hänelle opetti pianonsoittoa Lennart Lundberg vuoteen 1918 saakka. Vuosina 1917–1920 Jeanson sai myös kontrapunktin opetusta Andreas Hallénilta ja Ernst Ellbergiltä. Hän valmistui keväällä 1917 Whitlockska samskolanista ja aloitti saman vuoden syksyllä opiskelun Uppsalan yliopistossa. Joulukuussa 1921 Jeanson sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon opiskeltuaan muun muassa musiikin historiaa ja musiikin teoriaa. Vuosina 1921–1922 hän täydensi opintojaan Egon Welleszin johdolla Wienissä ja Peter Wagnerin johdolla Freiburgissa. Palattuaan Ruotsiin Jeanson pääsi musiikkitoimittajaksi Stockholms Dagbladiin. Hän suoritti lisensiaatin tutkinnon Tukholman yliopistossa vuonna 1925 ja aloitti vuonna 1926 luennoinnin musiikin historiassa ja teoriassa. Jeanson puolusti vuonna 1926 väitöskirjaansa August Södermanista ja sai toukokuussa 1927 filosofian tohtorin oppiarvon. Jeanson kirjoitti 1920-luvun jälkipuoliskolla elämäkerran August Södermanista ja tutkielman Gunnar Wennerbergistä. Hän oli Svensk tidskrift för musikforskning -lehden päätoimittaja vuosina 1927–1930 ja jatkoi siihen kirjoittamista vuoteen 1938 saakka. Vuosina 1927–1931 julkaistiin kaksiosaisena Jeansonin ja Julius Raben teos Musiken genom tiderna, jolla oli suuri vaikutus musiikkitieteen opetukseen. Jeanson tutki myös Carl Michael Bellmania ja keräsi tämän kirjoituksia. Hän edisti aktiivisesti uuden musiikin julkisuutta ja perusti ISCM:n Ruotsin-haaran, jonka puheenjohtajana toimi vuosina 1923–1932. Jeanson oli Tukholman Konsertföreningin sihteeri vuosina 1925–1930 ja nousi sen johtoon vuonna 1933. Vuosina 1930–1932 hän työskenteli säännöllisenä musiikkikriitikkona Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidningissä, johon kirjoittamista hän jatkoi ajoittain sen jälkeenkin. Jeanson julkaisi siinä elokuussa 1933 pitkän artikkelin, jossa hyökkäsi kansallissosialistien Saksassa toteuttamaa musiikkipolitiikkaa vastaan. Hän toimi luennoitsijana myös radiossa. 1930-luvun loppupuolella Jeanson sairastui hermostolliseen sairauteen. Hän kuoli vain 40-vuotiaana. Jeansonin säveltämät teokset koostuvat enimmäkseen kamarimusiikista. Ne ovat pitkälti peräisin hänen opiskeluajoiltaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Musiikkikriitikot Luokka:Ruotsalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Tower Unite

Tower Unite on PixelTail Gamesin kehittämä monen pelaajan verkkopeli, joka on ennakkojulkaisu -tilassa. Se on julkaistu 8. huhtikuuta vuonna 2016 ja se on ainoa peli jonka PixelTail Games on julkaissut. Tower Unite on yhteisöperusteinen virtuaalimaailma. Pelaaja voi yksin tai yhdessä pelata minipelejä, rakentaa ja vierailla käyttäjien huoneissa, pelata kasinoa sekä arcadea virtuaalirahalla tai seikkailla maailmassa. Pelissä ei ole minkäännäköisiä mikrotransaktioita, vaan kaikki pelinsisäiset valuutat, asusteet, huonekalut ja kokemuspisteet täytyy itse ansaita pelinsisäisesti esimerkiksi pelaamalla minipelejä. == Palkinnot == Tower Unite oli yksi jolle myönnettiin rahapalkinto Epic Gamesin kehittämän Unreal Enginen Unreal Dev Grantseissä vuonna 2016. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 videopelit
Nesoddenin kirkko

Nesoddenin kirkko () on Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Puiset asehuone ja sakaristo on rakennettu 1870-luvulla. Myös päätykolmiot ja torni ovat puisia. Nesodden kirke T031 01 0149.jpg|Saarnastuoli ja alttari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Pylvästylppy

Pylvästylppy on solukkoa, jota on kasvin lehden mesofyllin yläosassa, epidermin alapuolella. Pylvästylpyn solujen muoto on pylväsmäinen. == Lähteet == Luokka:Kasvisolukot
Nesoddtangen

Nesoddtangen on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 6,3 neliökilometriä ja asukasluku 13 400 vuonna 2023. 09nesoddbåt.jpg|Nesoddtangenista on lauttayhteys Osloon. Vettä pitkin matkaa on kuusi kilometriä, maanteitse 47. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nesodden
Hohkatylppy

Hohkatylppy on solukkoa, jota on kasvin lehden mesofyllin alaosassa, epidermin yläpuolella. Hohkatylppysolukko on ilmavaa, erityisesti epidermissä olevien ilmarakojen lähellä. == Lähteet == Luokka:Kasvisolukot
Birgit Nordin

Birgit Nordin Arvidson (22. helmikuuta 1934 Sangis – 7. huhtikuuta 2022) oli ruotsalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Birgit Nordin Opera Lounge, viitattu 19.2.2024 Sören Tranberg, Birgit Nordin 1934–2022 Tidskriften OPERA 9.4.2022, viitattu 19.2.2024 Nordin kävi koulunsa Haaparannassa. Vuosina 1956–1958 hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Britta von Vegesackin johdolla. Hän suoritti opintoja myös Lina Pagliughin johdolla Milanossa ja Clemens Kaiser-Bremen johdolla Essenissä.Birgit Nordin Arvidson Kungliga Teaterns Solister, viitattu 19.2.2024 Pienten roolien jälkeen Nordin teki debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1958 Oscarin roolissa Göran Gentelen ohjauksessa Giuseppe Verdin Naamiohuveista. Nordin oli kiinnitettynä kuninkaalliseen oopperaan vuosina 1958–1986. Hän osallistui moniin sen ulkomaanvierailuihin ja esiintyi usein myös Drottningholms Slottsteaterin tuotannoissa. Nordin tulkitsi rooleja myös muiden muassa Georg Friedrich Händelin, Gioacchino Rossinin, Richard Straussin, Giacomo Puccinin, Jules Massenet'n ja Claude Debussyn oopperoissa. Lisäksi hän esitti konserttiohjelmistoa. Nordin tuli tunnetuksi entistä laajemmalle yleisölle esiintymisellään Yön kuningattarena Ingmar Bergmanin elokuvassa Taikahuilu (1975). Hän esiintyi myös Götz Friedrichin ohjaamassa Alban Bergin Lulun tanskalaisessa televisiotuotannossa nimiroolissa. Hänen kanssaan siinä esiintyivät Ib Hansen, Kerstin Meyer ja John-Erik Jacobsson. Nordin sai hovsångerskan arvonimen vuonna 1973 ja Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarinarvon vuonna 1975. Hän istui Statens kulturrådin hallituksen jäsenenä vuosina 1979–1983. Nordin solmi kolmannen avioliittonsa bassobaritoni Jerker Arvidsonin (k. 2007) kanssa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Fagerstrand

Fagerstrand on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 2 932 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nesodden
Fjellstrand

Fjellstrand on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 360 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nesodden
Comratin valtionyliopisto

Comratin valtionyliopisto (gagauziksi Komrat Devlet Universiteti, , ) on moldovalainen yliopisto, joka sijaitsee Comratin kaupungissa, Gagauzian autonomisella alueella. Yliopisto perustettiin Moldovan hallituksen päätöksellä 1. elokuuta 1991. Opetus tapahtuu pääsääntöisesti venäjäksi tai gagauziksi. Vuonna 2016 yliopiston rehtoriksi valittiin Sergei Zaharija, joka on aiemmin toiminut oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina. Vuonna 2024 opiskelijoita yliopistolla on noin 500. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa: * Maatalous-teknillinen tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Kansallistieteellinen tiedekunta * Taloustieteellinen tiedekunta == Lähteet == Luokka:Moldovan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Gagauzia Luokka:Moldovan rakennukset ja rakennelmat
Torvik (Nesodden)

Torvik on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 444 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nesodden
Leslye Penelope

Leslye Penelope on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija, jonka teoksia julkaistaan myös kirjailijanimellä L. Penelope. Hän on kirjoittanut muun muassa eeppisen fantasiasarjan Earthsinger Chronicles. Yhdysvaltalaislehti Time valitsi sarjan ensimmäisen osan ja Penelopen esikoisteoksen Song of Blood & Stone yhdeksi sadasta kaikkien aikojen parhaasta fantasiakirjasta. == Teokset == === Kirjasarjat === ==== Earthsinger Chronicles ==== * Song of Blood & Stone * Whispers of Shadow & Flame * Cry of Metal & Bone * Requiem of Silence ==== The Eternal Flame ==== * Angelborn * Angelfall ==== The Cupid Guild ==== * The Cupid Mixup * The Cupid Getaway * The Cupid Complication * The Cupid Fiasco ==== The Bliss Wars ==== * Savage City * Beastly Kingdom * Brutal Fortress === Muut teokset === * The Monsters We Defy * Daughter of the Merciful Deep == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Leslye Penelopen kotisivu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Jalkaväkirykmentti 55 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 55 (JR 55) oli Suomen maavoimien yhtymä jatkosodassa, joka muodostettiin Uudenmaan ruotsinkielisistä miehistä. ==Perustaminen== Everstiluutnantti Runo Wiberg sai 15. kesäkuuta 1941 käskyn kutsua pääkaupunkiseudun ruotsinkieliset reserviläiset ylimääräisiin harjoituksiin. Kokoontumispaikkoina reserviläisille olivat aluksi Kauniainen, Leppävaara ja Westend ja myöhemmin Kaartin kasarmi Helsingissä. Joukot siirrettiin edelleen junakuljetuksella rantaradan kautta Hankoniemen vastaiselle alueelle. Rykmentti liitettiin 17. divisioonaan, jota komensi eversti Aarne Snellman. Ylipäällikkö, marsalkka Mannerheim siirsi kuitenkin jo 17. heinäkuuta divisioonan joukot Itä-Karjalaan kuitenkin niin, että vain JR 55 jäi Hangon suuntaan. Heinäkuun aikana Hankoon siirtyi ruotsalaisia vapaaehtoisia, joista muodostettiin Svenska frivilligbataljonen (FSB), joka vannoi sotilasvalan rykmentinkomentajalle, everstiluutnantti Runo Wibergille. Rykmentin kokoonpano oli seuraava: *Esikunta perustettiin Kauniaisissa. *I pataljoona (I/JR 55), komentajana majuri Berndt Stackelberg *II pataljoona (II/JR 55), komentajana majuri Torsten Björkman *III pataljoona (III/JR 55), komentajana kapteeni Börje Backström == Taistelut == Alun perin oli tarkoitus tehdä suora rintamahyökkäys venäläistukikohtaan, mutta ylipäällikkö, marsalkka Mannerheim keskeytti hyökkäyksen jo kahden vuorokauden jälkeen. Varsinaista hyökkäystä venäläisten sotilastukikohtaan ei tehty, ja taistelut olivat tykistötaisteluita johtaen alueella kesäkaudella metsäpaloihin. Hangon rintamalla siirryttiin asemasotaan. Puna-armeijan yksiköt saivat 25. marraskuuta määräyksen vetäytyä Hangon tukikohdastaan Itämeren laivaston avustuksella. Viimeiset puna-armeijan yksiköt vetäytyivät Hankoniemeltä 2. joulukuuta 1941. Rykmentti lakkautettiin valtauksen jälkeen. == Komentajat == *everstiluutnantti Runo Wiberg 16. kesäkuuta 1941 - 15. joulukuuta 1941 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit Luokka:Hangon historia Luokka:Suomenruotsalaisuus
Olav Njølstad

Olav Njølstad (s. 1. maaliskuuta 1957 Oslo) on norjalainen historioitsija, joka on toiminut Norjan Nobel-komitean sihteerinä vuodesta 2015. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1994 aiheenaan Jimmy Carterin patoamispolitiikka. Vuonna 2012 Njølstad nimettiin Oslon yliopiston kansainvälisen nykyhistorian professoriksi. Njølstad on erikoistunut ydinenergiaan ja ydinaseisiin liittyviin kysymyksiin. Tietokirjojen ja elämäkertojen lisäksi Njølstad on julkaissut kaksi romaania, Mannen som oksehjertet (2003) ja Brennofferet (2005). ==Teoksia== * Professor Tronstads krig (2011) * Jens Christian Hauge: fullt og helt (2008) * Strålende forskning. Institutt for energiteknikk 1948–1998 (1999) * Peacekeeper and Troublemaker. Jimmy Carter's Containment Policy, 1977–1978 (1994, väitöskirja) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigge Almén

Sigge Theodor Frans Almén (2. huhtikuuta 1881 Solberga, Kungälvin kunta – 7. elokuuta 1914 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja muotoilija.Sverker Ek, Sigge Theodor Frans Almén Svenskt Biografiskt Lexikon, viitattu 17.2.2024 Alménin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Aron Andersson Almén ja Johanna Karolina Hellevi o.s. Rydingsvärd. Ruth Almén oli hänen siskonsa.Ruth Almén (1870−1945) Swedish Musical Heritage, viitattu 17.2.2024 Almén opiskeli Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1898–1899. Hän suoritti kieli- ja taideopintoja myös Italiassa vuosina 1904 ja 1907. Almén oli Sävsjö möbelsnickeri -yhtiön päätoimitusjohtajana vuosina 1909–1912 ja johti Tukholmassa A. Selander & Söner -yhtiön haarakonttoria. Hän käsitteli ensimmäisessä kirjassaan, romaanissa Folke Rehn, elämää keuhkotautiparantolassa. Seuraava teos oli Kumlagården, joka kertoo erään miehen kasvukertomuksen. Almén meni naimisiin Karin Helsingin kanssa vuonna 1906, mutta vaimo kuoli samana vuonna. Almén solmi toisen avioliittonsa Anna Edit Ingeborg Dahlin kanssa vuonna 1913. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Sergei Mureiko

Sergei Mureiko (s. 2. heinäkuuta 1970 Chisinau, Moldovan SNT, Neuvostoliitto) on moldovalaissyntyinen, sittemmin Bulgariaa edustanut painija. Mureiko paini olympiapronssia kreikkalais-roomalaisen painin 130 kilon sarjassa Atlantassa 1996. Yhteensä hän paini kolmissa olympialaissa (1996, 2000, 2004). Arvokisamitaleita Mureiko saavutti urallaan 12 kappaletta. Mureiko edusti vuoteen 1996 synnyinmaataan Moldovaa, kunnes vaihtoi edustamaan Bulgariaa. Sergei Mureiko voitti urallaan vain yhden arvoturnauksen, Kouvolassa järjestetyt vuoden 1997 EM-Kilpailut. Matkaa EM-kultaan helpotti voittamattoman Aleksandr Karelinin poisjäänti turnauksesta Kansainvälisen painiliiton laskettua painoluokan ylärajaa. Mureiko voitti EM-finaalissa Juha Ahokkaan. "Siperian karhu" Karelin on kutsunut Mureikoa pääkilpailijakseen ja kovimmaksi haastajakseen kansainvälisillä molskeilla. == Lähteet == Luokka:Moldovalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Moldovalaiset olympiamitalistit Luokka:Bulgarialaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dual in-line package

pienoiskuva|4000-sarjan mikropiirejä jotka ovat DIP-14 koteloituja. Dual in- line package (lyh. DIP tai DIL) on elektronisten komponenttien kotelointityyppi, joka sisältää suorakaiteen muotoisen kotelon ja kaksi riviä liitäntäpinnejä. DIP-komponentti juotetaan yleensä kiinni piirilevyyn tai liitetään kiinni piirilevyssä olevaan erilliseen liittimeen. Kotelotyyppiin viitataan yleensä formaatissa DIP-n missä "n" viittaa metallisten liitäntäpinnien lukumäärään (esim. DIP-8 sisältää kahdeksen liitäntäpinniä). DIP-koteloinnin kehittivät Don Forbes, Rex Rice ja Bryant Rogers työskennellessään Fairchildin suunnitteluosastolla ja se julkaistiin vuonna 1965. == Käyttökohteet ja sovellukset == DIP-kotelointeja käytetään yleensä mikropiirien, DIP-kytkimien ja sähkömekaanisten releiden kotelointiin. == Lähteet == Luokka:Puolijohteet
Isaak Guderian

Isaak Guderian, (s. 1996) taiteilijanimeltään Isaak on saksalainen laulaja ja musikaalinäyttelijä. Hän edusti Saksaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”Always on the Run”. == Varhais- ja yksityiselämä == Guderian syntyi vuoden 1996 alussa. Hänen äitinsä on islantilainen ja isänsä saksalainen. Guderian varttui Porta Westfalicassa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Nykyisin hän asuu Espelkampissa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. == Ura == Guderian aloitti musiikkiuransa katusoittajana ja jälkeenpäin hän perusti oman bändinsä. Vuonna 2011 hän osallistui Saksan versioon X Factorista ja koe-esiintyi brittiläisen rock-yhtyeen Oasiksen hittikappaleella ”Wonderwall”. 18-vuotiaana Guderian perusti oman yrityksensä, joka keskittyi paikallisten ja vaihtoehtoisten musiikkitapahtumien järjestämiseen. Vuonna 2020 koronaviruspandemian aikana Guderian alkoi säveltämään omaa musiikkiaan. Vuonna 2021 hän voitti Show Your Talent -kilpailun ja nousi tätä myöten kuuluisuuteen. Guderian osallistui Saksan vuoden 2024 euroviisukarsintana toimivaan Eurovision Song Contest – Das deutsche Finale 2024 -kilpailuun kappaleellaan ”Always on the Run”. 16. helmikuuta 2024 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun ja edustaa näin Saksaa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. == Diskografia == === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitus Albumi / EP-levy GER Single Trend. ”Too Late” 2020 — rowspan="12" ”Sober” — ”One Life” 2021 — ”Shelter” — ”Free” — ”Impact” — ”Water to the Seed” — ”Finally” — ”Baby Steps” (David Puentezin kanssa) 2022 6 ”Home” — ”Postcard” 2023 — ”Always on the Run” 2024 — == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Saksan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cahulin valtionyliopisto

Cahulin valtionyliopisto, virallisesti Bogdan Petriceicu Hasdeun valtionyliopisto Cahulissa (), on moldovalainen julkinen yliopisto. Se perustettiin 7. kesäkuuta 1999. Vuonna 2024 yliopistossa opiskeli 2146 opiskelijaa. Vuonna 2020 yliopiston rehtorina aloitti Sergiu Cornea. Yliopisto koostuu kolmesta tiedekunnasta: * oikeustieteen ja julkishallinnon tiedekunta * humanistis-kasvatustieteellinen tiedekunta * talouden, tekniikan ja soveltavien tieteiden tiedekunta Yhdessä romanialaisen Galațin yliopiston kanssa Cahulin valtionyliopisto perusti vuonna 2012 yhteisen maiden rajat ylittävän tiedekunnan, jossa opetetaan humanistisia tieteitä, taloustiedettä ja tekniikkaa. == Lähteet == Luokka:Moldovan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Moldovan rakennukset ja rakennelmat
Ion Chicu

Ion Chicu (s. 7. maaliskuuta 1974) on moldovialainen poliitikko, joka toimi Moldovan pääministerinä 2019–2020. Hänen edeltäjänsä, eurooppamielisen Maia Sandun hallitus kaatui pankkiskandaalin jälkiseurauksena Chicu, joka oli toiminut valtionvarainministerinä, perusti virkamieshallituksen johon hän valitsi lähinnä venäjämielisen presidentti Igor Dodonin avustajia. Hallituksella oli äärimmäisen niukka enemmistö parlamentissa (51 paikkaa 101:sta). Kun Sandu valittiin presidentiksi vuoden 2020 lopussa, Chicu erosi. == Lähteet == Luokka:Moldovan pääministerit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Always on the Run

Always on the run () on saksalaisen laulajan Isaakin esittämä kappale, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2024. Isaak voitti kappaleella Saksan vuoden 2024 euroviisukarsinnan Eurovision Song Contest – Das deutsche Finale 2024 -kilpailun ja täten edusti kappaleella Saksaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale tuli finaalissa 12. sijalle 117 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Saksan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustuskappaleet
Oscar de Wahl

Oscar de Wahl (7. elokuuta 1832 Skokloster – 29. huhtikuuta 1873 Tukholma) oli ruotsalainen kapellimestari, pianopedagogi ja säveltäjä.Sven E. Svensson, Oscar de Wahl Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 19.2.2024 Wahl sai varhaista musiikkikasvatusta isältään. Vuonna 1854 hän valmistui Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian konservatoriosta musiikkijohtajan tutkinnolla. Wahlista tuli yksi Tukholman kysytyimmistä pianonsoiton opettajista. Hänen oppilaidensa joukossa oli Hilma Svedbom. Vuonna 1858 Wahl pääsi kapellimestariksi Södra Teaterniin, johon hän myös sävelsi näyttämömusiikkia ja ajan käytännön mukaisesti orkestroi esitettävät operetit. Vuodesta 1871 kuolemaansa Wahl työskenteli Mindre teaternissa. Wahl meni vuonna 1867 naimisiin näyttelijä Anna Lundströmin kanssa. Näyttelijä Anders de Wahl oli pariskunnan lapsi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Anna de Wahl

Anna de Wahl (o.s. Lundström; 25. toukokuuta 1844 Väddö – 18. toukokuuta 1889 Södertälje) oli ruotsalainen näyttelijä ja sopraanolaulaja.Sven E. Svensson, Oscar de Wahl Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 19.2.2024 Wahl tuli varhain sukulaisensa adoptoimaksi. Hän pääsi 11-vuotiaana oppilasteatteriin, jossa sai koulutusta ja ensimmäiset työtehtävänsä. Vuonna 1866 Wahl siirtyi esiintymään Södra Teaterniin. Hän työskenteli sittemmin eri teattereissa Tukholmassa ja Göteborgissa. Häntä pidettiin aikanaan eturivin operettitaiteilijana. Wahl oli vuosina 1884–1885 kiinnitettynä Helsingin Svenska Teaterniin ja vuosina 1886–1887 Tukholman Vasateaterniin. Wahl oli vuodesta 1867 naimisissa muusikko Oscar de Wahlin kanssa. Näyttelijä Anders de Wahl oli pariskunnan lapsi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Apollonin temppeli (Side)

Apollonin temppeli oli antiikin aikainen Apollonille omistettu kreikkalainen temppeli Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Apollonille omistettu temppeli ajoitetaan roomalaiselle kaudelle 100-luvun loppupuolelle. Apollon oli yksi Siden pääjumaluuksia. Temppelirakennus sijaitsi kaupungin niemen eteläosassa lähellä merenrantaa ja satamaa. Se oli peripteraalitemppeli ja edusti korinttilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla 6 pylvästä ja pitkillä sivuilla 11 pylvästä. Temppelin stylobaatin koko oli noin 16 × 30 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), ja cella, mutta ei opisthodomosta. Temppelistä on pystyssä viisi pylvästä ja niiden päällä olevaa arkkitraavia ja friisiä, jotka pystytettiin uudelleen kunnostustöissä 1980-luvulla. Friisin koristelussa esiintyy Medusan päitä. Muutoin temppelistä on säilynyt lähinnä sen perustukset sekä yksittäisiä rakenneosia. Heti Apollonin temppelin eteläpuolella sijaitsi Athenen temppeli, joka oli arkkitehtonisesti hyvin samanlainen vaikkakin suurempi. Varhaisella kristillisellä kaudella temppelit olivat raunioina, sillä niiden paikalle rakennettiin 400- tai 500-luvulla Eteläisenä basilikana tunnetun kirkon atriumpiha. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Athenen temppeli (Side)

Athenen temppeli oli antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Athenelle omistettu temppeli ajoitetaan roomalaiselle kaudelle 100-luvun loppupuolelle. Athene oli yksi Siden pääjumaluuksia. Temppelirakennus sijaitsi kaupungin niemen eteläosassa lähellä merenrantaa ja satamaa. Se oli peripteraalitemppeli ja edusti korinttilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla 6 pylvästä ja pitkillä sivuilla 11 pylvästä. Temppelin stylobaatin koko oli noin 18 × 35 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), ja cella, mutta ei opisthodomosta. Temppelistä on säilynyt lähinnä sen perustukset sekä yksittäisiä rakenneosia. Heti Athenen temppelin eteläpuolella sijaitsi paremmin säilynyt Apollonin temppeli, joka oli arkkitehtonisesti hyvin samanlainen vaikkakin pienempi. Varhaisella kristillisellä kaudella temppelit olivat raunioina, sillä niiden paikalle rakennettiin 400- tai 500-luvulla Eteläisenä basilikan tunnetun kirkon atriumpiha. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Bysanttilainen hospitaali

Bysanttilainen hospitaali oli bysanttilaisaikainen hospitaali Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin itäosassa itään kaupallisesta agorasta. Hospitaali rakennettiin varhaisella bysanttilaisella kaudella 500-luvulla. Rakennuksen tunnistus ei ole täysin varma, mutta tunnistuksen puolesta puhuvat toisaalta se, että keisari Justinianuksen tiedetään rakennuttaneen hospitaalin johonkin päin Pamfyliaa, ja se, että monet myöhemmät varmuudella hospitaaleiksi tiedetyt rakennukset vaikuttavat käyttäneen rakennusta arkkitehtonisena esikuvanaan. Hospitaalirakennus oli kaksikerroksinen ja koostui viidestä pitkänomaisesta huoneesta, joissa oli tynnyriholvattu katto. Jokainen huone jakaantui kolmeen osaan, joiden välillä oli ovet. Rakennuksen pituus oli noin 27 metriä ja leveys noin 16,5 metriä. Ylempään kerroksen johtanut portaikko sijaitsi oletettavasti rakennuksen länsipäässä, joka ei ole säilynyt nykyaikaan. Hospitaalin rakentamiseen on uudelleenkäytetty Siden varhaisempien rakennusten kiviä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Dionysoksen temppeli (Side)

Dionysoksen temppeli oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu kreikkalainen temppeli Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Temppelin tunnistus ei ole täysin varma, ja perustuu lähinnä siihen, että se sijaitsee aivan Siden teatterin vieressä, heti sen luoteispuolella. Dionysoksen temppeliksi tulkittu pyhäkkö rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tarkemmin se ajoitetaan keisari Augustuksen ajalle vuosisadan alkuun. Temppeli oli pseudoperipteraali, ja sellaisena harvinaisuus Vähässä-Aasiassa. Sen julkisivussa oli neljä pylvästä ja cellan kummallakin pitkällä sivulla viisi cellan seinässä kiinni ollutta puolipylvästä. Cellan lyhyellä takasivulla ei ollut pylväitä. Julkisivun neljä pylvästä oli tehty punaisesta graniitista ja edustivat korinttilaista tyyliä, ja muodostivat 2,5 metriä syvän pronaos-portiikin. Se avautui pohjoiseen päin. Temppeli oli rakennettu korkealle podiumille. Ylös pronaokselle johti kuusi porrasta. Temppelin stylobaatin koko oli 5,83 × 11,75 metriä. Kun teatteria laajennettiin 100-luvulla, osa temppelistä jäi teatterin tukirakenteiden alle. Temppelin rauniot ovat säilyneet nykyaikaan vain huonosti. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Eteläinen basilika (Side)

Eteläinen basilika on nykyaikainen nimitys varhaisen bysanttilaisajan basilikakirkolle, joka sijaitsi Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Basilikakirkko rakennettiin Siden antiikin aikaisten Apollonin ja Athenen temppeleiden alueelle 400- tai 500-luvulla. Basilikassa oli kolme laivaa, suuri atrium ja sivuilla nartheksit. Keskiosassa oli apsis, jossa oli synthronon eli tila pappien istuimille. Apsiksen kummallakin puolella oli papiston käyttämiä huoneita liturgisille välineille. Varsinainen basilika oli rakennettu aiempien temppeleiden itäpuolelle, ja sen atrium oli temppeleiden paikalla, mikä kertoo temppeleiden olleen tuossa vaiheessa jo raunioina. Basilikan eteläsivulla on siipirakennus, jonka on tulkittu olleen martyrion eli jonkun kirkon pyhän hautapaikka. Kirkko tuhoutui 600-luvulla, jonka jälkeen sen osista rakennettiin 700- tai 800-luvulla pienempi kirkko aiemman keskelle. Se on säilynyt nykyaikaan paremmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Basilikat (arkkitehtuuri) Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Eteläinen basilika

Eteläinen basilika voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin basilikoihin: * Eteläinen basilika, basilika Korintissa Kreikassa * Eteläinen basilika, basilikakirkko Sidessä Vähässä-Aasiassa
Frații Advahov

Frații Advahov on moldovalainen folkmusiikkiyhtye, jonka muodostavat veljekset Vasile ja Vitalie Advahov. Yhtye on perustettu vuonna 2005. Frații Advahov edusti Moldovaa yhdessä Zdob și Zdub -yhtyeen kanssa vuoden 2022 Euroviisuissa kappaleella "Trenulețul". ==Ura== Vitalie ja Vasile Advahov syntyivät Cahulissa Moldovassa 18. tammikuuta 1978 ja 26. huhtikuuta 1979. Heidän vanhempansa Vasile ja Agafia Advahov työskentelivät opettajina Cahulin pedagogisessa koulussa. Lukioaikana veljekset liittyivät Mugurașii -nimiseen orkesteriin. Oman yhtyeensä (Frații Advahovin) veljekset perustivat vuonna 2005, mutta kaksikon edustama yhtye kasvoi nopeasti moldovalaisten ja romanialaisten muusikoiden liittymisen myötä isoksi orkesteriksi. Vuonna 2020 orkesterissa oli 45 soittajaa. Folk-rockyhtye Zdob și Zdubin kanssa tehty kappale "Trenulețul" valittiin Teleradio-Moldovan päätöksellä Moldovan vuoden 2022 euroviisukappaleeksi tammikuussa 2022. Kappale keräsi Euroviisuissa 253 pistettä ja sijoittui loppukilpailussa seitsemänneksi. == Lähteet == Luokka:Moldovan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Moldovalaiset yhtyeet
Menin temppeli

Menin temppeli oli antiikin aikainen kuunjumala Menille omistettu kreikkalainen temppeli Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin eteläosassa pohjois-eteläsuuntaisen pylväikkökadun päässä, itään Apollonin temppelistä. pienoiskuva|vasen|Menin temppelin raunioita. Men oli Pamfyliassakin palvottu anatolialainen Kuun jumala. Tämän temppeliksi arveltu rakennus Sidessä ajoitetaan roomalaiselle kaudelle 200-luvulle. Se koostui puoliympyrän muotoisesta cellasta, joka avautui länteen päin ja jonka edustalla oli kuuden pylvään pylväiköllä ja entablementilla varustettu vestibyyli. Temppeli oli rakennettu noin kahden metrin korkuiselle podiumille eli jalustalle. Sisälle temppeliin johtivat seremoniaportaat. Rakennuksesta on säilynyt lähinnä sen podium. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Ihor Abramovytš

Ihor Oleksandrovytš Abramovytš (; s. 24. elokuuta 1984) on ukrainalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi kansanedustajana Verh’ovna Radassa vuosina 2019–2023. Hän edusti Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puoluetta. Abramovytš syntyi Harkovassa. Hän on opiskellut liiketaloutta Harkovan kansantalouden akatemiassa (2007), hallintojohtamista Harkovan polyteknisessä instituutissa (2009), geofysiikkaa Ivano-Frankivskin öljy- ja kaasuteknillisessä yliopistossa (2014) ja lämpövoimatekniikkaa Kiovan polyteknisessä instituutissa (2017). Vuosina 2007–2012 hän toimi johtotehtävissä rakennusalan holdingyrityksissä. Vuosina 2012–2015 hän toimi AVEK ta Ko -konsernin yhtiöhallituksen varapuheenjohtajana. Vuosina 2015–2016 hän toimi DV Naftohazovudobuvna Kompanija -yrityksen johtajana. Vuosina 2016–2017 hän toimi Inter energy group -insinööriyhtiön johtajana. Vuosina 2017–2019 hän toimi yksityisyrittäjänä. Vuosina 2007–2012 Abramovytš toimi Julija Tymošenkon ryhmittymän kansanedustajan Oleksandr Feldmanin avustajana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolueen listan 14. ehdokkaana. Hän toimi parlamentissa talous-, vero- ja tullivaliokunnan varapuheenjohtajana. Vuonna 2019 hän oli poissa 93 %:sta parlamentin täysistunnoista. Lukuisten täysistunto- ja valiokuntapoissaolojen takia hänen kansanedustajan palkkionsa vuodelta 2019 pidätettiin. Varallisuusilmoituksessaan vuonna 2019 Abramovytš ilmoitti omistavansa 13 asuntoa, lukuisia autoja, kalliita koruja ja kelloja, taideteoksia sekä 88 miljoonaa hryvniaa käteistä, minkä lisäksi hän ilmoitti saavansa palkkaa lähes 30 miljoonaa hryvniaa vuodessa. Vuonna 2018 hän ilmoitti hallinnoivansa neljää yritystä, jotka on rekisteröity Belizeen, Saint Kittsille ja Nevisille, Brittiläisille Neitsytsaarille sekä Seychelleille. Abramovytš poistui Ukrainasta hieman ennen Venäjän hyökkäystä vuonna 2022 ja asui Ranskan Rivieralla. Hän erosi Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolueen parlamenttiryhmästä ja toimi vastikään perustetun Vidnovlennja-ryhmän (’Uudistaminen’) varapuheenjohtajana. Helmikuussa 2023 hän palasi Ukrainaan ja anoi eroa kansanedustajan tehtävästä, mihin parlamentti suostui. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Ukrainalaiset liikemiehet
Nymfaion (Side)

Nymfaion oli antiikin aikainen nymfaion eli lähdekaivorakennus Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin pääportin edustalla muurien ulkopuolella, ja sai vetensä kaupunkiin pohjoisesta tulleesta akveduktista. Nymfaion rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvulla samaan aikaan akveduktin kanssa ja kunnostettiin 200-luvulla. Rakennelma oli kolmikerroksinen, ja koostui vesialtaasta, sen taustarakennuksesta ja altaan sivuilla olleista siipirakennuksista. Rakennelman leveys oli 35 metriä ja syvyys viisi metriä. Nymfaionin julkisivu oli koristeltu pylväillä, patsailla ja reliefeillä. Pylväät edustivat korinttilaista tyyliä. Nymfaionin alin kerros, jossa on kolme syvennystä patsaille, on edelleen pystyssä. Nymfaionista löydetyt patsaiden ja reliefien jäänteet ovat Siden museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nymfaionit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Piispan palatsi (Side)

Piispan palatsi oli myöhäisantiikin aikainen Siden kaupungin piispan palatsi Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin itäosassa Siden teatterilta ja hallinnolliselta agoralta itäportille johtaneen pylväskadun pohjoispuolella. Piispan palatsi sijaitsi pohjois-eteläsuuntaisen pylväikkökadun itäpuolella lähellä kadun päätä. Se rakennettiin 400- tai 500-luvulla, ja on harvinainen esimerkki tuon ajan piispallisesta rakennuksesta. Siihen kuului basilikakirkko, yksityinen kappeli, baptisterion eli kastekappeli sekä trikonkhos eli apilanlehden muotoinen huone. Kokonaisuuteen kuului myös muita rakennuksia, joiden käyttötarkoitusta ei tunneta, sekä aidattu puutarha. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin palatsit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Hollow (kappale)

Hollow () on latvialaisen laulajan Donsin esittämä kappale, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2024. Dons voitti kappaleella Latvian vuoden 2024 euroviisukarsinnan Supernova 2024 -kilpailun ja täten edusti kappaleella Latviaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale sijoittui finaalissa 16. sijalle saatuaan yhteensä 64 pistettä, joista 28 yleisöltä ja 36 raadeilta. == Listasijoitukset == Lista Sija (LAIPA, Domestic Streaming) 1 (LAIPA, Streaming) 7 == Lähteet == Luokka:Latvian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustuskappaleet
Sayaka Shōji

Sayaka Shōji (; s. 30. tammikuuta 1983 Tokio) on japanilainen viulutaiteilija. Hän voitti ensimmäisenä japanilaisena ja nuorimpana voittajana Paganini- viulukilpailun Genevessä 1999. == Ura == Shōji syntyi Tokiossa taiteelliseen perheeseen. Hänen äitinsä on taidemaalari ja isoäitinsä runoilija. Hän vietti lapsuutensa Sienassa, Italiassa. Ollessaan 5-vuotias hänen perheensä muutti takaisin Japaniin, jossa hän aloitti viuluopinnot. Vuosina 1995–2000 hän opiskeli Accademia Musicale Chigianassa Uto Ughin ja Riccardo Brengolan johdolla. 13-vuotiaana hän lähti vuodeksi opiskelemaan Saksaan Saschko Gawriloffin johdolla. Vuonna 1998 hän muutti Saksaan opiskelemaan Hochschule für Musik Kölnissä Zahar Bronin johdolla ja valmistui vuonna 2004. Hän jatkoi vielä opintojaan Gawriloffin johdolla ja osallistui myös Shlomo Mintzin mestarikursseille. Vuonna 1997 Shōji teki debyyttinsä Lucerne Festivalilla ja Wienin Musikvereinissa. Kaksi vuotta myöhemmin 1999 hän voitti Paganini- kilpailun pääpalkinnon. Zubin Mehta on ollut hänen vahva tukijansa. Kun Shōji esiintyi hänelle vuonna 2000, hän muutti heti aikataulujaan ja järjesti Shōjille ensimmäisen levytyksen Israelin filharmoninen orkesterin kanssa. Seuraavaksi Mehta kutsui hänet esiintymään Baijerin valtionoopperassa ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa. Monet orkesterit ovat kutsuneet Shōjin konsertoimaan kanssaan, esimerkiksi Berliinin filharmonikot, Lontoon sinfoniaorkesteri, New Yorkin filharmonikot, Baltimoren sinfoniaorkesteri, Pietarin filharmoninen orkesteri, Orchestra dell’Accademia Nazionale di Santa Cecilia ja WDR:n sinfoniaorkesteri. Johtajina ovat olleet esimerkiksi Lorin Maazel, Colin Davis, Wolfgang Sawallisch, Kurt Masur, Mariss Jansons, Juri Temirkanov, Valeri Gergijev, Myung-whun Chung ja Semjon Bytškov. Vuoteen 2009 saakka hän soitti vuoden 1715 Stradivariusta "Joachim", joka oli lainassa Nippon Music Foundationilta. Nykyään hän soittaa vuoden 1729 Stradivariusta "Recamier", joka on lainassa Ryūzō Uenolta. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset viulistit
Siden teatteri

Siden teatteri oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin keskellä heti kaupungin kaupallisen agoran länsipuolella. == Historia == Siden teatteri rakennettiin alun perin hellenistisellä kaudella kreikkalaisena teatterina. Se rakennettiin uudelleen ja muutettiin roomalaiseksi teatteriksi 100-luvun puolivälissä. Seuraavalla vuosisadalla teatteri muutettiin soveltuvaksi roomalaistyylisille gladiaattori- ja villieläinnäytännöille. Joidenkin lähteiden mukaan teatteria olisi käytetty välillä myös orjamarkkinoiden pitopaikkana. pienoiskuva|vasen|Siden teatterin rauniot. Kun Sideen rakennettiin 300-luvulla uusi pienemmän alan sisäänsä sulkenut poikittainen kaupunginmuuri, teatterin skene- eli näyttämörakennus muutettiin osaksi tätä muuria. 400-luvulla teatteri muutettiin eräänlaiseksi ulkoilmakirkoksi. Nykyisin teatterin rauniot muodostavat Siden huomattavimman muinaisjäänteen. == Rakennus == Teatterirakennus on roomalainen teatteri sikäli, että sen orkhestra on puoliympyrän eikä kreikkalaisen teatterin tavoin kokoympyrän muotoinen. Sen katsomossa on kuitenkin se kreikkalaisen teatterin piirre, että se ei ole puolikaari vaan yli 180 asteen kaari. Katsomon halkaisija on noin 119 metriä ja orkhestran halkaisija noin 29,5 metriä. Katsomossa on ollut tilaa noin – hengelle. Vaakasuuntainen diazoma-käytävä jakaa katsomon ala- ja yläosaan. Alaosassa oli alun perin 29 penkkiriviä, jotka 12 pystysuuntaista porraskäytävää jakoi 11 lohkoon. Yläosassa oli myös 29 penkkiriviä, joista ylimmät eivät kuitenkaan ole säilyneet nykyaikaan. Diazomalle johtaa 23 holvattua kulkuaukkoa. Teatterin skene-rakennus oli kaksi- tai kolmikerroksinen ja sen pituus oli 63 (tai 65) metriä ja leveys 10 metriä. Sitä on säilynyt edelleen parhaimmillaan noin 23 metrin korkeudelta. Alimmassa kerroksessa oli yhdeksän huonetta, joista kahdesta johti portaat toiseen kerrokseen. Rakennuksen julkisivu oli koristeltu syvennyksin, patsain, pylväin ja reliefein. Viisi ovea johti skene-rakennuksesta sen edustalla olleelle proskenionille eli näyttämölle. Toisella puolella oli ovet agoralle. Proskenion oli kuusi metriä syvä ja kolme metriä orkhestraa korkeammalla. Proskenionin jalusta oli koristeltu reliefeillä, joiden aiheet olivat kreikkalaisesta mytologiasta. Kun teatteri muutettiin soveltuvaksi gladiaattori- ja eläinnäytännöille, rakennettiin noin kaksi metriä korkea muuri erottamaan katsomo orkhestrasta. Kun rakennus muutettiin kirkolliseen käyttöön, sen katsomon kummallekin sivulle rakennettiin pienet kappelit. Muutoksesta todistavat myös penkeissä olevat piirtokirjoitukset, joilla osa istumapaikoista varattiin papistolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Roomalaiset teatterit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Tykhen temppeli (Side)

Tykhen temppeli oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi keskellä kaupungin kaupallista agoraa. Temppelirakennus on tulkittu Tykhelle, roomalaisittain Fortunalle, omistetuksi temppeliksi. Tämä perustuu kaupungin lyömissä rahoissa oleviin kuviin. Temppeli ajoitetaan muun agoran tavoin roomalaiselle kaudelle 100-luvulle. Temppeli on peripteros-pyörötemppeli, jossa on pyöreä keskuskammio ja sen ympärillä 12 korinttilaista pylvästä. Temppeli on sijoitettu podiumille, ja sen sisälle johtaa yhdeksän porrasta. Sisäpuolen katto oli koristeltu eläinradan merkeillä. Katon muodosti 12-sivuinen pyramidi. Koko rakennelman korkeus oli 15 metriä. Rakennus oli aiemmin täysin raunioina. Se ennallistettiin osittain vuosina 2012–2013. Työ maksoi lähes miljoona liiraa ja rahoitettiin lahjoituksilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
Tykhen temppeli

Tykhen temppeli voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Tykhelle omistettuihin temppeleihin: * Tykhen temppeli, temppeli Diokaisareiassa Kilikiassa Vähässä-Aasiassa * Tykhen temppeli, temppeli Sidessä Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa
Vespasianuksen muistomerkki

Vespasianuksen muistomerkki oli antiikin aikainen keisari Vespasianukselle omistettu muistomerkki Siden kaupungissa Pamfyliassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi lähellä kaupungin kaupallista agoraa ja 300-luvulla rakennetun uuden poikittaismuurin pohjoisporttia. Muistomerkki sijaitsi alun perin jossakin muualla ja oli omistettu Vespasianuksen lisäksi myös Titukselle. Sen arkkitraavissa olevan, Vespasianuksen nimen mainitsevan piirtokirjoituksen perusteella se on vuodelta 74 jaa. Myöhemmällä roomalaisella kaudella 300-luvulla uuden poikittaismuurin rakentamisen yhteydessä muistomerkki siirrettiin nykyiselle paikalleen ja muutettiin lähdekaivorakennukseksi. Muistomerkin korkeus on 5,4 metriä ja leveys 6,4 metriä. Siinä oli kaksi vesiallasta, puolikkaan ovaalin muotoinen keskisyvennys, jossa oli Vespasianuksen kuvapatsas, sekä sen kummallakin sivulla aediculat, joissa oli naispatsaat ja joita kumpaakin reunusti etupuolella kaksi pylvästä ja taempana puolipylväät. Pylväät edustivat korinttilaista tyyliä. Vasemmanpuoleinen aedicula on paremmin säilynyt. Kaikkien kolmen osan päällä oli päätykolmiot. Keskimmäinen päätykolmio oli koristeltu Medusan päällä. Muistomerkin vieressä sijaitsee kaupunginmuurin portti, joka tunnetaan joskus Vespasianuksen porttina muistomerkin mukaan. Sen korkeus on nykyisin 13,5 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan muistomerkit Luokka:Siden rakennukset ja rakennelmat
In the Middle

In the Middle () on moldovalaisen laulajan Natalia Barbun esittämä kappale, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2024. Barbu voitti kappaleella Moldovan vuoden 2024 euroviisukarsinnan Etapa națională 2024 -kilpailun ja täten edusti kappaleella Moldovaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappele putosi kilpailusta ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 20 pistettä. == Lähteet == Luokka:Moldovan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustuskappaleet
Oleksi Kovalov

Oleksi Ivanovytš Kovalov (, ; 19. tammikuuta 1989 – 28. elokuuta 2022) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Verh’ovna Radassa. Hän edusti Kansan palvelija -puoluetta. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Kovalov teki yhteistyötä venäläisten miehittäjien kanssa. Hänet ammuttiin kuoliaaksi elokuussa 2022. Kovalov syntyi Hola Prystanissa H’ersonin alueella. Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan oikeustieteellisessä akatemiassa ja valmistui vuonna 2011, minkä jälkeen hän työskenteli maatalousalalla. Hän perusti vuonna 2017 H’erson ahrariji -yrityksen ja vuonna 2018 LK-AHRO- yrityksen, joiden kummankin johtajana hän toimi. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Kovalov valittiin Ukrainan parlmanettiin Verh’ovna Radaan H’ersonin alueella sijaitsevasta 186. vaalipiiristä Kansan palvelija -puolueen ehdokkaana. Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 Kovalov ilmoitti olevansa Venäjän miehittämällä H’ersonin alueella ja tuki Venäjän pyrkimyksiä liittää alue itseensä. Hänet erotettiin Kansan palvelija -puolueesta sekä puolueen parlamenttiryhmästä. Hänet nimitettiin H’ersonin alueen venäläisen miehityshallinnon ”päämieheksi”. Heinäkuussa 2022 häntä vastaan nostettiin syyte maanpetoksesta, ja hänet vangittiin poissaolevana ja etsintäkuulutettiin. Hänen omaisuuttaan takavarikoitiin yhteensä noin 20 miljoonan hryvnian arvosta. 28\. elokuuta 2022 Kovalov ammuttiin Hola Prystanissa. Lokakuussa 2022 Venäjän presidentti Vladimir Putin myönsi Kovaloville postuumisti venäläisen Urhoollisuuden ritarikunnan kunniamerkin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Ukrainalaiset poliitikot