EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
August Vilhelm Helsingius

August Vilhelm Helsingius (21. heinäkuuta 1821 Hämeenlinna – 20. toukokuuta 1914 Hämeenlinna) oli suomalainen tuomari, valtiopäivämies ja Hämeenlinnan pormestari.Hämetär, 23.05.1914, nro 56, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: August Vilhelm Helsingius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 16.8.2020. Helsingiuksen vanhemmat olivat yleisen revisio-oikeuden ylikomissaari Karl Johan Helsingius (k. 1856) ja Johanna Gustava Florin. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi ykstyistodistuksella Helsingissä 1838. Helsingius suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1844 ja hän auskultoi Turun hovioikeudessa. Hän sai varatuomarin arvon 1847 ja kihlakunnantuomarin arvonimen 1889. Helsingius oli Turun hovioikeuden ylimääräisenä notaarina vuodesta 1844 alkaen ja hän toimi sittemmin virkaatekevänä tuomarina useissa tuomiokunnissa. Hän harjoitti myös asianajajan tointa parinkymmenen vuoden ajan. Vuodesta 1864 alkaen hän oli Hämeenlinnan raastuvanoikeuden ja maistraatin notaarina, vuodesta 1866 alkaen oikeusraatimiehenä ja hän toimi samalla makasiininhoitajana 1877–1895. Hänestä tuli Hämeenlinnan pormestari 1884 ja hän jäi virkavapaalle pormestarin virasta 1895. Helsingius erosi virasta vasta vuonna 1914 oltuaan lähes kaksikymmentä vuotta virkavapaalla. Helsingius oli kuollessaan 92-vuotiaana toukokuussa 1914 Suomen vanhin elossa ollut lakimies. Helsingius osallistui porvarissäädyssä Hämeenlinnan kaupungin edustajana valtiopäiville 1872, 1877–1878 ja 1885. Hän oli porvarissäädyn erityisen valiokunnan puheenjohtaja 1872 ja 1877–1878 sekä puhemiesneuvoston ja yleisen valmisteluvaliokunnan jäsen. Helsingius oli naimisissa vuodesta 1862 Vilhelmina Sederholmin (k. 1901) kanssa. Heidän poikansa oli pankinjohtaja ja liikemies Karl August Helsingius (1868–1908). Helsingiuksen veljiä olivat senaatin kirjaaja, varatuomari Gustaf Johan Helsingius (1810–1860) ja lääninkamreeri, kamarineuvos Karl Otto Helsingius (1818–1899). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka: Suomalaiset asianajajat Luokka:Hämeenlinnan pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Aleksanteri Rantalainen

Aleksanteri Rantalainen (10. joulukuuta 1871 Pietari – 9. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori, hovineuvos ja päätoimittaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Lehtori A. Rantalainen 50-vuotias, Laatokka, 10.12.1921, nro 141, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotLehtori Aleks. Rantalainen kuollut, Sisämaa-Laatokka, 12.02.1949, nro 34, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Rantalaisen vanhemmat olivat suutari, liikemies Mikko Rantalainen ja Maria Elisabeth Hellstén. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1896 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja filosofian maisteriksi 1900. Rantalainen oli Sortavalan lyseon venäjän kielen lehtorina 1905–1939 ja hän kuului Maasotakoulun opettajakuntaan 1940–1948. Hän sai hovineuvoksen arvon 1915. Rantalainen oli Sortavalassa ilmestyneen Laatokka-lehden päätoimittajana 1908–1909 ja osan vuotta 1918. Hän toimi Sortavalassa myös kauppakoulun opettajana, liikeapulaiskoulun ja vapaaopiston johtajana sekä oli useita vuosia Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Aleksanteri Rantalainen oli naimisissa vuodesta 1897 Thilma Armida Kristiina Porthanin kanssa. Heidän poikansa oli toimittaja Erkki Aleksanteri Rantalainen (1908–1956), joka oli naimisissa kirjailija Irja Sallan kanssa.Geni.com : Erkki Aleksanteri RantalainenKansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit == Julkaisuja == * Muinais- ja nykyisvenäjän kielen murteista kirjassa Sortavalan reaalilyseo. Kertomus lukuvuodelta 1904-1905. Sortavala 1905 * Leo Tolstoi taiteilijana ja taiteilija-ajattelijana kirjassa Sortavalan reaalilyseo. Kertomus lukuvuodelta 1912-1913. Sortavala 1913 * Käytännöllinen venäjänkielen sanasto: suomalais-venäläinen sanakirja. WSOY 1916 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Sortavalan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Apuaanienpaimenkoira

Apuaanienpaimenkoira (Pastore Apuano), joka tunnetaan kotimaassaan myös nimellä apuaanistenalppienkoira (Cane delle Alpi Apuane), on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).Cane delle Alpi Apuane. ENCI. Haettu 2.2.2024. == Ulkonäkö == Kuono on kartionmuotoinen, keskipitkä, tyvestä leveä ja kärkeä kohti asteittain kaventuva. Silmät ovat keskikokoiset, hieman mantelinmuotoiset ja hieman vinoasentoiset. Ne ovat tavallisesti väriltään ruskeat, mieluiten mahdollisimman tummat. Lisäksi merleillä yksilöillä sallitaan siniset, keskenään eriväriset tai sekaväriset silmät, joskaan tämä ei ole toivottavaa. Korvat ovat keskikokoiset ja kolmionmuotoiset. Karvapeite on keskipitkä ja suora; keskivertoa pidempää karva on niskassa, hännässä ja pakaroissa, keskivertoa lyhyempää päässä, korvien ulko-osissa, raajojen edessä ja käpälissä. Sallitut värit ovat fawn, blue merle (joko yksiväinen tai valkoisin merkein), harmaa, musta ja black & tan. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 51–69 cm (ihanne 60 cm) ja narttujen 46-64 cm (ihanne 55 cm) välillä.Cane delle Alpi Apuane: Proposta di Standard. ENCI. Haettu 16.8.2020. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Ligurian ja Ylä-Toscanan alueilta, joissa se on ajanut lampaita, vuohia ja karjaa jo vuosisatojen ajan. Se polveutuu suoraan muinaisesta alppienpaimenkoirasta (Pastore delle Alpi), jonka uskotaan olevan kaikkien eurooppalaisten karjanajoon käytettyjen koirien kantarotu. Apuaanienpaimenkoira tunnettiin aiemmin myös nimillä apuaaniensusikoira (Lupino Apuano), lunigianansusikoira (Lupo Lunigianese) ja kotimainen paimenkoira (Pastore Nostrale). Perinteisen paimennuksen vähennyttyä se oli vähällä kuolla sukupuuttoon, minkä jälkeen se on kuitenkin levittäytynyt jokapuolelle Ylä-Toscanan ja Itä-Ligurian vuoristoaluetta – erityisesti Lunigianan ja Lucchesian alueille. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Italialaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Paimenkoirat
Nartta

Nartta eli sani on kevytrakenteinen, Euraasian pohjoisten kansojen, muun muassa komien, ei kuitenkaan saamelaisten, käyttämä koira- ja pororeki.Nartta, Tietosanakirja, osa 6, palsta 1033, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914Sani, Saamelaisensyklopedia, viitattu 16.8.2020 Nartoissa säilytetään tavaroita, kun ei liikuta.Nartta, Lapinkävijät, viitattu 16.8.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kulkuneuvot
Wrapped in Red

Wrapped in Red on yhdysvaltalaisen laulajan, Kelly Clarksonin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. lokakuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 joulualbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset joulualbumit Luokka:Kelly Clarksonin albumit
Harry Burleigh

Harry Thacker Burleigh (2. joulukuuta 1866 Erie, Pennsylvania – 12. syyskuuta 1949 Stamford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja, musiikin editoija ja baritoni.Harry (Henry) Thacker Burleigh AllMusic Hän vaikutti merkittävästi yhdysvaltalaisen taidelaulun kehitykseen. Hän sekä sävelsi että sovitti afroamerikkalaisia spirituaaleja, minkä myötä spirituaalit siirtyivät konserttilavoilla tulkittaviksi.H. T. Burleigh (1866-1949) Library of Congress Burleigh piti äitiään ensimmäisenä musiikinopettajanaan. Hän esiintyi jo lapsena paikallisessa kirkossa ja yleisissä tapahtumissa. Hän kävi myös pianotunneilla ja opiskeli myöhemmin laulua George F. Brierlyn johdolla. 26-vuotiaana Burleigh pääsi stipendin turvin Yhdysvaltain kansalliseen musiikkikonservatorioon New Yorkiin. Siellä hänen opettajiinsa kuuluivat Rubin Goldmark ja Max Spicker. Opiskeluaikoinaan Burleigh tutustui konservatoriota johtaneeseen Antonín Dvořákiin. Hän avusti Dvořákia toimimalla tämän puhtaaksikirjoittajana, ja Dvořák käytti 9. sinfoniassaan teemoja, jotka Burleigh oli tehnyt hänelle tutuiksi opittuaan ne suvussa kulkeneina lauluina. Vuonna 1894 osallistui newyorkilaisen episkopaalikirkon koelauluihin, joiden tuloksena hän sai paikan solistina. Hän kohtasi seurakunnassa vastustusta afroamerikkalaisuutensa johdosta, mutta toimi tehtävässään yli viidenkymmenen vuoden ajan ja oli tänä aikana poissa vain yhdestä esityksestä. Vuonna 1898 Burleigh meni naimisiin runoilija Louise Alstonin kanssa, ja seuraavana vuonna parille syntyi poika. 1890-luvun lopussa G. Schirmer julkaisi Burleighin kolme ensimmäistä laulua. Vuonna 1900 Burleigh pääsi solistiksi synagogaan, New Yorkin Emanu-El-temppeliin. Hän aloitti myös työskentelyn editoijana Ricordi-kustantamon palveluksessa. Monia Burleighin omia teoksia julkaistiin; näihin kuuluivat Ethiopia Saluting the Colors (1915), Jubilee Songs of the USA -kokoelma (1916) ja itse tehty sovitus Deep River -laulusta. Burleighin Deep River -versio sai niin laajaa suosiota, että toimi kimmokkeena entistä useamman spirituaalin julkaisemiselle. Burleighin yksinlaulujen joukossa ovat Saracen Songs (1914), Passionale (1915) ja Five Songs of Laurence Hope (1915). Hän teki myös soolosoitintuotantoa. Burleigh kuului ASCAP:n perustajajäseniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset sovittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Johan-Antti Kivilahti

Johan-Antti Kivilahti (s. 8. helmikuuta 1998 Haapajärvi) on suomalainen seiväshyppääjä. Kivilahti edusti vuoteen 2021 asti Haapajärven Kiiloja ja sen jälkeen Kuortaneen Kuntoa. Hänen valmentajanaan toimii Mikko Latvala. Kalevan kisoissa Kivilahti sai seiväshypyssä hopeaa vuonna 2020 ennätyksellään 531 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2023. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 520 cm. Kivilahti toimii liikunnan ja terveystiedon opettajana Alavuden yläkoulussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gräggnäs

Gräggnäs on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee meren rannalla kunnan kaakkoisosassa. Gräggnäs sijaitsee Västanfjärdissä, Lammalan taajaman eteläpuolella. Kyläalueen pohjoisrajalla on Östviken-niminen kluuvijärvi. Gräggnäsin kyläalue ulottuu etelään lähimmille saarille saakka. Kyläalue on pääosin metsämaata ja vain Gräggnäsin tilan ympärillä on vähän peltoa. Meren rannalla on kunnan uimaranta. Gräggnäs on syntynyt Gräggnäsin yksinäistilan ympärille, joka on ainakin 1700-luvusta lähtien sijainnut nykyisellä paikallaan. Kylän kantatilasta lohkottiin Halsholmenin saari omaksi tilakseen 1901 ja aputila Vikarna itsenäistyi 1910. 1900-luvun aikana kylään on syntynyt hieman uutta asutusta ja etenkin kesäasutusta. ==Lähteet== Luokka:Västanfjärdin kylät
Silanpaimenkoira

Silanpaimenkoira (Cane da Pastore della Sila) on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Alianza Canina Latina sitä vastoin onBreeds that are not recognized by the FCI integrated in the Alianza Canina Latina . Real Sociedad Canina de España. Viitattu 29.2.2020.. Lisäksi Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).Cane da Pastore della Sila. ENCI. Haettu 2.2.2024. == Ulkonäkö == Silmät ovat mantelinmuotoiset ja niiden väri vaihtelee okrasta tummanruskeaan. Korvat ovat riippuvat ja v:n muotoiset, kärjistään hieman pyöristyneet. Sallitut väritykset ovat soopeli (puna- tai harmaa-), musta ja musta ruskein merkein (black & tan); viimeksi mainitussa ruskeiden merkkien sävy vaihtelee vaaleasta kermasta syvään tummanpunaiseen. Soopeleilla ja mustilla yksilöillä voi esiintyä valkoisia merkkejä rintakehässä, käpälissä ja hännänpäässä. Urosten säkäkorkeus on 60–68 cm ja narttujen 56–64 cm. Urosten paino vaihtelee 40–50 kg ja narttujen 35–45 kg välillä.Club Italiano del Pastore della Sila: Bozza di Standard del Cane da Pastore della Sila. ENCI. Haettu 16.8.2020. == Alkuperä == Silanpaimenkoiraa on kasvatettu muinaisista ajoista lähtien Calabrian Apenniineilla. Erityisen yleinen se on Silan laaksossa, mistä myös sen nimi juontuu. Rotu polveutuu indoeurooppalaisten kansojen mukanaan tuomista laumanvartijoista ja kreikkalaisten mukanaan tuomista paimenkoirista. Sitä on aina käytetty eläinlaumojen, erityisesti vuohien, suojelemiseen susia vastaan. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Italialaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Paimenkoirat
Roger Westman

Roger Westman (16. syyskuuta 1939 Jarrow, Englanti – 29. huhtikuuta 2020 London, Englanti) oli brittiläinen arkkitehti. Hänet tunnetaan kestävän arkkitehtuurin työstä. Roger Westman opiskeli Latymerin yläkoulussa ja opiskeli Lontoossa AA:ssa (Architectural Association School of Architecture). Westman aloitti uransa sosiaalisissa asunnoissa Lontoossa. Westman oli yksi ensimmäisistä arkkitehdista, joka tunnusti kestävän arkkitehtuurin merkityksen etenkin suurten rakennushankkeiden yhteydessä. == Galleria == Tiedosto:Jerma Palace Hotel, Marsascala.jpeg|Jerma Palace Hotel, Malta. Tiedosto:Housing estate, Central Hill - geograph.org.uk - 1743097.jpg|Central Hill Estate, London. Tiedosto:West corner of Myatts Fields South estate (geograph 3540882).jpg|Myatt's Fields South Estate, London. Tiedosto:Lillington.jpg|Billington Gardens, London. Tiedosto:Cressingham Gardens Nov 2013.jpg|Cressingham Gardens, London. Tiedosto:Pepys Estate (9178177580).jpg|Pepys Estate, London. Tiedosto:Alexandra Theatre Auditorium from the stage.jpg|Alexandra Theatre. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Neiglick

Neiglick on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Georg (Yrjö) Neiglick (k. 1831), Salmin nimismies, jonka hurjistunut väkijoukko surmasi * Hjalmar Neiglick (1860–1889), suomalainen kokeellisen psykologian ja empiirisen filosofian uranuurtaja, teatteri- ja kirjallisuuskriitikko * Martha Neiglick-Platonoff (1889–1964), suomalainen ikoni- ja taidemaalari, puku- ja lavastesuunnittelija * Pekka Neiglick, vuodesta 1906 Kankaanrinta (1861–1941), suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Benjamin Lee

Benjamin Lee (s. 26. maaliskuuta 2003) on suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Viipurin Urheilijoita vuoteen 2012, jonka jälkeen Helsingin Kisa-Veikkoja. Kalevan kisoissa Lee on saavuttanut 800 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2024 sekä pronssia vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 1.50,81 ja 2023. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 4 × 400 metrin ja 4 000 metrin viesteissä 2023. Leen ennätys 400 metrillä on 26. elokuuta 2020 Helsingissä juostu 48,28 ja 800 metrillä 18. kesäkuuta 2024 Turussa juostu 1.47,83. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martta Rautala

Martta Ida Elina Rautala (s. 4. marraskuuta 1996 Vaasa) on suomalainen juoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa helsinkiläistä Viipurin Urheilijoita. Vuoteen 2015 hän edusti euralaista Kiukaisten Kisailijoita. Rautalan valmentaja on Jari Sillanpää. Kalevan kisoissa Rautala on saavuttanut 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 2020 ennätyksellään 58,87. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 400 metrin aitajuoksu: 58,87 (16.8.2020 Turku) * 400 metrin juoksu: 56,26 (16.6.2020 Turku) * seitsenottelu: 5115 (6.9.2015 Huittinen ja Sastamala) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aada Aho

Aada Aino Emilia Aho (s. 3. tammikuuta 2003 Turku) on suomalainen pika- ja aitajuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa. Vuoteen 2024 asti hän edusti Raision Kuulaa. Ahon valmentaja on Juha-Pekka Triipponen. Kalevan kisoissa Aho on saavuttanut 400 metrin aitajuoksussa pronssia vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 58,88 ja 2024 ajalla 57,27. Hän saavutti sisäratojen SM- kilpailuissa 2024 hopeaa 300 metrin aitajuoksussa. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2020. Hän on edustanut Suomea 400 metrin aidoissa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuosina 2021 ja 2022, selviytymättä jatkoon alkuerästä. Vuonna 2022 Aho oli lisäksi mukana neljänneksi sijoittuneessa Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän edusti Suomea myös alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Espoossa 2023. 400 metrin aidoissa Aho selvisi finaaliin, jossa sijoittui kahdeksanneksi. Tämän lisäksi hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa Suomen pitkän viestin joukkueessa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 400 metrin aitajuoksu: 56,96 (18.5.2024 Malmö) * 400 metrin juoksu: 54,12 (5.6.2024 Turku) * 200 metrin juoksu: 24,36 (21.6.2023 Turku) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saga Vanninen

Saga Vanninen (s. 4. toukokuuta 2003 Tampere) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Vanninen saavutti ensimmäisen aikuisten arvokilpailumitalinsa sisäratojen MM-kilpailussa Glasgow'ssa 2024, kun hän sijoittui viisiottelussa hopealle uudella Suomen ennätyksellä (4677 pistettä). Kalevan kisoissa Vanninen on saavuttanut seitsenottelussa hopeaa vuonna 2020 tuloksella 5861. Tulos oli 17- ja 19-vuotiaiden Suomen ennätys. Vuoden 2023 Kalevan kisoissa Vanninen saavutti pituushypyn kultaa. Sisäratojen SM- kilpailuissa hän on saavuttanut vuonna 2022 kultaa 60 metrin aitajuoksussa ja hopeaa pituushypyssä, vuonna 2023 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä ja pronssia kuulantyönnössä sekä 2024 hopeaa pituushypyssä. Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tallinnassa 2021 Vanninen voitti seitsenottelussa kultaa tuloksella 6271. Hän voitti toiseksi sijoittuneen 393 pisteellä ja paransi 19-vuotiaiden Suomen ennätystään 410 pisteellä. Samana vuonna hän voitti seitsenottelussa kultaa Nairobissa järjestetyissä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa tuloksella 5997. Seuraavana vuonna hän uusi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutensa Calissa Kolumbiassa pistein 6084. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa kymmenenneksi pistein 6045. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän oli viisiottelussa seitsemäs pistein 4440. Vuoden 2023 heinäkuussa Vanninen voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa tuloksella 6317. Ottelun aikana hän saavutti lajivoitot sekä pituudessa että kuulantyönnössä.EM-kisoissa kahden kullan huipennus: Vanninen hallitsi ottelua – Kosonen itse varmuus moukarissa Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Budapestissa 2023 Vanninen sijoittui yhdeksänneksi pistein 6289. Rooman EM- kilpailuissa 2024 hän keskeytti seitsenottelun kahden lajin jälkeen. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi pistein 6163. Vannista on syksystä 2024 lähtien valmentanut kymmenottelun olympiavoittaja Erki Nool. Syksyyn 2022 asti Vannista valmensi Matti Liimatainen ja sen jälkeen syksyyn 2024 asti Jesse Jokinen. Noolin kanssa aloitetun valmennustyön ensimmäinen ottelusuoritus tuotti viisiottelun Suomen ennätyksen sekä Euroopan alle 23-vuotiaiden Euroopan ennätyksen. Vanninen otteli Tallinnassa helmikuun alussa 2025 halliottelun pistein 4843. == Henkilökohtaiset ennätykset == ;Ulkoradat * 100 m aidat: 13,34 (Jämsänkoski 2.7.2023) * Korkeus: 180 (Götzis 27.5.2023 & Budapest 19.8.2023) * Kuula: 15,36 (Espoo 13.7.2023) * 200 m: 24,30 (Kuortane 17.6.2023) * Pituus: 643 (Götzis 28.5.2023) * Keihäs: 49,22 (Nairobi 19.8.2021) * 800 m: 2.14,36 (Pariisi 9.8.2024) * Seitsenottelu: 6391 (Götzis 27.–28.5.2023) ;Sisäradat * 60 metrin aitajuoksu: 8,25 (Helsinki 19.2.2023) * Korkeus: 179 (Glasgow 1.3.2024 & Tallinna 2.2.2025) * Kuula: 16,12 (Helsinki 18.2.2023) * Pituus: 648 (Tallinna 2.2.2025) * 800 m: 2.11,70 (Tallinna, 2.2.2025) * Viisiottelu: 4843 (Tallinna, 2.2.2025) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Mattei

Peter Mattei (s. 3. kesäkuuta 1965 Piitimen kunta) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan baritoni.Peter Mattei ÔlyrixPeter Mattei Lucerne FestivalPeter Mattei Ann Braathen Artist Management Mattei opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Tukholman oopperakorkeakoulussa. Debyyttinsä hän teki vuonna 1990 Drottningholms Slottsteaterissa Nardon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin teoksessa La finta giardiniera. Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1991 Pentheuksen roolissa Daniel Börtzin Backanternassa. Vuonna 2002 Mattei teki ensiesiintymisensä kreivi Almavivan roolissa Figaron häissä. Peter Mattei The Metropolitan Opera Sittemmin hän on vieraillut samassa oopperatalossa usein. Muita oopperataloja, joissa Mattei on esiintynyt, ovat olleet Pariisin ooppera, Royal Opera House, La Scala, Baijerin valtionooppera, Zürichin ooppera, San Franciscon ooppera, Chicagon lyyrinen ooppera ja Den Norske Opera & Ballet. Mattein rooleihin oopperoissa ovat kuuluneet myös Don Giovanni (Don Giovanni), Amfortas (Parsifal), Wolfram (Tannhäuser), Jevgeni Onegin (Jevgeni Onegin), Figaro (Sevillan parturi), Marcello (La bohème), Jeletski (Patarouva), Šiškov (Kuolleesta talosta), Don Fernando (Fidelio), Posa (Don Carlos) ja Billy Budd (Billy Budd). Mattein konserttiohjelmiston joukossa ovat olleet Elias (Felix Mendelssohn), Ein deutsches Requiem (Johannes Brahms), Kullervo (Jean Sibelius), Des Knaben Wunderhorn (Gustav Mahler), Johann Sebastian Bachin passiot, Messias-oratorio (Georg Friedrich Händel), Lyrische Symphonie (Alexander von Zemlinsky), War Requiem (Benjamin Britten) ja Lieder eines fahrenden Gesellen (Mahler). Festivaaleja, joilla Mattei on esiintynyt, ovat olleet Salzburger Festspiele, Aix-en-Provencen festivaali, Luzernin festivaali ja Tanglewoodin musiikkifestivaali. Kapellimestareita, joiden kanssa Mattei on työskennellyt, ovat olleet Georg Solti, Claudio Abbado, Daniel Barenboim, Riccardo Muti, Colin Davis, Riccardo Chailly, James Levine, Antonio Pappano, Zubin Mehta, Herbert Blomstedt, Esa- Pekka Salonen, John Eliot Gardiner, Gustavo Dudamel, Jeffrey Tate, Andrew Davis, Daniel Harding ja Yannick Nézet-Séguin. Mattei sai vuonna 2004 nimityksen Ruotsin hovilaulajaksi. Hänen diskografiaansa kuuluu Colin Davisin johtama Troijalaiset (Hector Berlioz) Chorèben roolissa. Levystä myönnettiin kaksi Grammy-palkintoa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amanda Liljendal

Amanda Isabella Liljendal (s. 31. maaliskuuta 1998 Porvoo) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Borgå Akillesta ja häntä valmentavat Mika Vakkuri ja Stefan Tallqvist. Kalevan kisoissa Liljendal on saavuttanut seitsenottelussa hopeaa vuonna 2021 ennätyspisteillään 5661 ja pronssia vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 5467. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Liljendal sai viisiottelussa hopeaa vuonna 2021. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 100 m aidat: 14,15 (Vaasa 28.6.2021) * Korkeus: 173 (Tampere 28.8.2021) * Kuula: 13,19 (Uppsala 8.6.2019) * 200 m: 25,16 (Hämeenlinna 29.8.2020) * Pituus: 615 (hallitulos, Uppsala 17.1.2021) * Keihäs: 48,52 (Tampere 30.5.2021) * 800 m: 2.24,30 (Tampere 29.8.2021) * Seitsenottelu: 5661 (Tampere 28.–29.8.2021) Lähde: == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kivikylän Kotipalvaamo

Kivikylän Kotipalvaamo Oy on vuonna 1992 perustettu elintarvikealan yritys, jonka kotipaikka on Rauman Lapin Kivikylässä. Yhtiöllä on kolme lihanjalostustehdasta, jotka sijaitsevat Lapissa, Huittisissa ja Säkylässä. Tehtaanmyymälät sijaitsevat Lapissa ja Huittisissa. Yhtiön tunnetuin tuotemerkki on Huiluntuhti-makkara. Rauman Äijänsuon jäähalli on vuodesta 2009 lähtien tunnettu sponsorinimellä Kivikylän Areena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kivikylän Kotipalvaamon kotisivut Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Lappi (Rauma)
Rautala

Rautala on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Aku Rautala (oik. August Ripatti, 1896–1931), työläiskirjailija * Emil Rautala (1883–1948), taidemaalari * Lauri Rautala (1890–1926), näyttelijä ja koomikko * Martta Rautala (s. 1996), pika- ja aitajuoksija * Rina Rautala (s. 1994), salibandyn pelaaja * Sanni Rautala, sulkapalloilija. === Muita merkityksiä === * Aki Rautala, Hannu Salaman käyttämä salanimi
Karhoturkkihekko

Karhoturkkihekko (Penthetor lucasi) on hedelmälepakoiden heimoon kuuluva Kaakkois-Aasialainen lepakkolaji. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on karhoturkkihekko. == Ulkonäkö ja koko == Karhoturkkihekko muistuttaa muita hedelmälepakoita, siltäkin puuttuu kaikuluotaukseen tarkoitetut kasvonpiirteet ja silmät ovat suuret. Turkki on karkea ja väriltään savunruskea, häntä on ohut. Ruumiin pituus on keskimäärin 114 mm ja hännän 8-10 mm, paino 30-55 grammaa. Lajilla on vain yksi pari alempia etuhampaita. == Levinneisyys ja elinympäristö == Laji esiintyy Länsi- Malesiassa sekä Borneon ja Sumatran saarilla, Brunein, Indonesian ja Malesian alueilla. Elinalueellaan se on harvinainen ja epäsäännöllisesti levittynyt, populaatiokoko on laskeva. Karhoturkkihekko elää luonnontilaisissa tai metsähakkuun jälkeen kliimaksivaiheen saavuttaneissa alanko- ja rinnemetsissä. Lepakot lepäävät päivänsä kalkkikiviluolissa lähellä sisäänkäyntiä tai lohkareiden väleissä suurina, yli 100 yksilön ryhminä. Toisinaan viettää päivänsä pienempinä ryhminä tai yksin ontoissa puissa. Se ruokailee lähellä lepopaikkaansa, usein hedelmätarhoilla. Laji sietää jonkin verran häiriötä elinalueellaan. Suurimmat uhat ovat lepopaikkojen häirintä ja kalkkikiven louhinta, metsien hävittämisen vaikutusta ei tunneta. == Lisääntyminen == Karhoturkkihekkon lisääntyminen on kausittaista ja ilmeisesti linkittynyt tiettyjen kasvilajien kukkimiseen ja hedelmien kypsymiseen. Parittelun jälkeen lajilla on ilmeisesti huomattavan viivästynyt sikiönkehitys, sitten sikiö kehittyy nopeasti heinäkuusta synnytykseen lokakuussa. Emo synnyttää yleensä yhden poikasen, jota se imettää 2-4 kuukautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Species of the World: Penthetor lucasi Luokka: Hedelmälepakot
Analog Devices

Analog Devices on yhdysvaltalainen yritys, joka suunnittelee, valmistaa ja myy digitaalisen signaalinkäsittelyn ratkaisuja mukaan lukien mikropiirejä ja ohjelmistoja. Yhtiön perustivat Matthew Lorber ja Ray Stata vuonna 1965 Cambridgessä Yhdysvalloissa. Vuonna 1969 yhtiö liittyi puolijohdeteollisuuteen. Yhtiö osti vuonna 2016 Linear Technology -yhtiön 14,8 miljardin dollarin hinnalla. Heinäkuussa 2020 yhtiö ilmoitti kilpailevan Maxim Integrated -yhtiön ostamisesta 21 miljardin dollarin hinnalla. Tuloksena syntyvä yhtiö on arviolta 68 miljardin dollarin arvoinen. Maximin vahvuudet ovat autoteollisuuden ja datakeskusten tuotteissa kun taas Analogin ovat kommunikaatiolaitteissa ja terveydenhuollossa. == Lähteet == Luokka:NASDAQ-100-indeksi Luokka:Puolijohdevalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Jenna Bush Hager

Jenna Bush Hager (synt. Jenna Welch Bush, 25. marraskuuta 1981 Dallas, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, kirjailija ja juontaja. Hän juontaa Today with Hoda & Jenna -keskusteluohjelmaa yhdessä Hoda Kotbin kanssa. Ohjelma on osa uutiskanava NBC:n Today-aamu-uutisohjelmaa. Bush Hager on presidentti George W. Bushin ja hänen vaimonsa Laura Bushin tytär. Hänellä on kaksoissisko Barbara. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Bushin suku Luokka:Yhdysvaltain presidenttien lapset Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bagrationovskajan metroasema

Bagrationovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1961. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Filjovski parkin metroasema

Filjovski park () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1961. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Pionerskajan metroasema (Moskovan metro)

Pionerskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. lokakuuta 1961. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Izmailovskajan metroasema

Izmailovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 21. lokakuuta 1961. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Pervomaiskajan metroasema

Pervomaiskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 21. lokakuuta 1961. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Gallery

Gallery voi tarkoittaa seuraavia: * Gallery, Mario Vazquezin single * Gallery, Elaizan debyyttialbumi * Gallery, yhdysvaltalainen rock-yhtye * The Gallery, Dark Tranquillityn albumi == Katso myös == * Galleria
Vilho Takkinen

Vilho Antero Takkinen (19. elokuuta 1902 Kemi – 19. lokakuuta 1975) Viitattu 31.10.2020 oli suomalainen yleisurheilija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Takkinen, Vilho, sivu 1393, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Vuosina 1922–1932 Takkinen saavutti kymmenen Työväen Urheiluliiton mestaruutta eri lajeissa, voittaen myös keihäänheiton ja kolmiloikan vuonna 1931 Wienin työläisolympialaisissa. Ammatiltaan hän oli kirjaltaja. == Ura == Takkinen aloitti urheiluharrastuksensa kotikaupungissaan Kemissä 16-vuotiaana. Varsinaisen kilpaurheilun hän aloitti kuitenkin vasta vuonna 1922 suorittaessaan varusmiespalvelustaan Hämeenlinnassa. Vuonna 1925 Kemin Intoa edustanut Takkinen valittiin TUL:n joukkueeseen Frankfurt am Mainin työläisolympialaisiin, joissa hän sijoittui toiseksi kolmiloikassa ja kymmenottelussa. Vuonna 1927 Takkinen muutti pariksi vuodeksi Helsinkiin ja siirtyi Helsingin Kullervoon. Samana vuonna hän voitti ensimmäiset TUL:n mestaruutensa kolmiloikassa ja viisiottelussa. Vuotta myöhemmin Takkinen uusi mestaruutena viisiottelussa. Takkinen oli parhaassa tuloskunnossaan juuri kesällä 1928, jolloin hänen heittämänsä keihäskaari 63,73 oli 2,5 metriä parempi kuin Erkki Penttilän voittotulos Kalevan kisoissa. Pituudessa Takkinen hyppäsi 681, kun Suomen mestaruus voitettiin tuloksella 699. Vuonna 1929 Takkinen palasi Kemin Innon jäseneksi ja voitti TUL:n mestaruudet keihäänheitossa ja viisiottelussa. Takkinen osallistui myös Nürnbergissä järjestettyihin Saksan työläisurheiluliiton ATSB:n avoimiin mestaruuskilpailuihin, joissa hän voitti kolmiloikan, keihäänheiton ja kuulantyönnön sekä sijoittui pituushypyssä ja kiekonheitossa toiseksi. Kommunistien johtama Into erotettiin TUL:sta syksyllä 1929, jonka jälkeen Takkinen siirtyi Oulun Jyryyn. Vuonna 1930 hän voitti TUL:n mestaruudet kolmiloikassa ja keihäässä. Seuraavaksi kaudeksi Takkinen siirtyi kemiläiseen Karihaaran Tenhoon, jonka edustajana hän voitti jälleen keihään ja viisiottelun. Wienin työläisolympialaisissa 1931 Takkinen voitti keihään ja kolmiloikan sekä sijoittui neljänneksi kuulantyönnössä. Kolmiloikkatulos 14,29 olisi vuotta myöhemmin Los Angelesin olympialaisissa riittänyt 10. sijaan juuri Onni Rajasaaren edelle. Tammikuussa 1932 Takkinen oli perustamassa kommunistilakien nojalla lakkautetun Innon seuraajaksi perustettua Kemin Vetoa. Hänen viimeinen TUL:n mestaruutensa tuli viisiottelussa vuonna 1932. Takkinen jatkoi kilpailemista vielä muutaman vuoden ajan voittaen muun muassa Oslossa järjestettyjen työläisurheilukilpailuiden keihään- ja kiekonheiton vuonna 1933. Vuonna 1953 Takkiselle myönnettiin Suomen urheilun hopeinen ansioristi ja 1962 kultainen ansioristi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Štšolkovskajan metroasema

Štšolkovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 22. heinäkuuta 1963. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Claes-Håkan Ahnsjö

Claes-Håkan Ahnsjö (s. 1. elokuuta 1942 Tukholma) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.Claes-Håkan Ahnsjö Bach-Cantatas Suoritettuaan opettajakoulutuksen Ahnsjö opiskeli laulua Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Erik Sædénin, Aksel Schiøtzin ja Max Lorenz johdolla.Tenor Claes-Håkan Ahnsjö från München besökte Sällskapet Jussi Björlingsällskapet Hän teki debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Taminon roolissa Taikahuilussa vuonna 1969. Samana vuonna hän aloitti säännöllisen esiintymisen Drottningholms Slottsteaterissa. Vuonna 1973 Ahnsjö kiinnitettiin Baijerin valtionoopperaan, jossa hän on esiintynyt muiden muassa Idamanten (Idomeneo), kreivi Almavivan (Sevillan parturi), Des Grieux'n (Manon), Davidin (Nürnbergin mestarilaulajat) ja Albert Herringin (Albert Herring) rooleissa. Sittemmin myös Ahnsjön vaimo, mezzosopraano Helena Jungwirth, sai paikan samasta oopperasta. Ahnsjölle myönnettiin Kammersänger- arvonimi vuonna 1977. Yhdysvaltain-debyyttinsä Ahnsjö teki vuonna 1975 Kennedy Centerissä Antal Dorátin johtamassa Joseph Haydnin Vuodenaikojen esityksessä. Hän on esiintynyt myös liedresitalistina ja solistina orkesterien kanssa. Vuosina 2000–2001 Ahnsjö johti Ruotsin kuninkaallista oopperaa.Claes-Håkan Ahnsjö Nationalencyklopedin Hän on tehnyt levytyksiä esimerkiksi Hugo Alfvénin teoksista BIS-levymerkille.Ahnsjö, Claes-Håkan BIS Records == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
NVDIMM

NVDIMM on tietokoneen muistimoduuli, joka pyrkii yhdistämään DRAM-muistin nopeuden ja Flash-muistin pysyvyyden (haihtumaton muisti). Moduulilla on kumpaakin muistipiirityyppiä. Ratkaisuja on erilaisia: * NVDIMM-N (standardoitu): DRAM-muisti on järjestelmälle käytettävissä, Flash-muisti ei ole ** virran katkeamishetkellä DRAM-muistin sisältö kopioidaan talteen Flash- muistiin, josta se palautetaan virran palatessa * NVDIMM-F (valmistajakohtainen): Flash-muisti on järjestelmälle käytettävissä, DRAM- muisti ei ole * NVDIMM-P (tuleva): sekä DRAM- että Flash-muisti on järjestelmälle käytettävissä NAND Flash -muistin lisäksi on esitetty ratkaisuja, jotka käyttävät muun muassa Phase Change Memory (PCM) ja ReRAM -muistityyppejä.https://www.flashmemorysummit.com/English/Collaterals/Proceedings/2018/20180806_PreConC_Webb.pdf == Lähteet == Luokka:Muistit
Hillevi Blylods

Hillevi Blylods (24. helmikuuta 1932 Ludvika – 19. lokakuuta 2024) oli ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.Großes Sängerlexikon, nide 4 Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens Blylods opiskeli Tukholmassa Arne Sunnegårdhin ja Joel Berglundin sekä Saksan Essenissä Clemens Kaiser-Bremen johdolla. Hän lauloi Ruotsin kuninkaallisen oopperan kuorossa vuosina 1961–1965 ja oli kiinnitettynä sen solistiksi vuosina 1968–1985.Hillevi Blylods Kungliga Teaterns Solister Blylods debytoi kuninkaallisessa oopperassa solistina kreivittären roolissa Figaron häissä. Blylods on tehnyt vierailevia esiintymisiä Edinburghissa, Moskovassa ja Kööpenhaminassa. Kreivittären lisäksi Blylodsin oopperarooleihin kuuluivat muiden muassa Micaëla (Carmen), Eurydike (Orfeus ja Eurydike), Antonia (Hoffmannin kertomukset), Morgana (Alcina), Fiordiligi (Così fan tutte), Pamina (Taikahuilu) ja Sophie (Ruusuritari). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Varpaisjärven terveysasema

Varpaisjärven terveysasema on Lapinlahden kunnan Varpaisjärven pitäjässä Pohjois-Savossa toimiva kunnallinen terveysasema. Se tarjoaa asiakkailleen kiireetöntä perusterveydenhoitoa ja on avoinna maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjaintaisin kello 8-13. Lääkäripäivystys ja akuuttihoito on tarjolla Lapinlahden terveyskeskuksen päivystyksessä arkisin kello 8-18 ja viikonloppuisin kello 8-16. Muulloin eli iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi) tai Iisalmen sairaalan päivystyksestä (Riistakatu 23, Iisalmi). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Terveyspalvelut (lapinlahti.fi) Luokka:Varpaisjärvi Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri
One Way Mission

One Way Mission on suomalainen lähetysjärjestö. One Way Mission perustettiin vuonna 1983 Helsingin Vanhassa kirkossa Perjantai Kristukselle -tapahtuman yhteydessä. One Way Mission on yhteiskristillinen organisaatio, jonka nimi tulee Jeesuksen sanoista "Minä olen tie". Suomessa One Wayn työmuodot ovat omien One Way Seurakuntien istuttaminen, Perjantai Kristukselle -katutyö, Opetuslapseuskoulu ja mediatyö (One Way TV). One Way Mission tuottaa One Way- ohjelmaa, jota lähetetään Radio Deissä. ==Lähetystyö== One Way toimii Suomen lisäksi 11 lähetyskentällä: Intiassa, Israelissa, Italiassa, Malawissa, Mosambikissa, Mongoliassa, Nepalissa, Ugandassa, Venäjällä ja Virossa. One Way Mission on Suomen Evankelisen Allianssin yhteisöjäsen. ==One Way Center== Järjestöllä on myös oma kurssi- ja majoituskeskus One Way Center Hauholla. == One Way Seurakunta == One Way Seurakunta on One Way Mission-järjestön Suomessa toimiva seurakuntien verkosto. Seurakuntia on seuraavilla paikkakunnilla: Espoo, Forssa, Haapajärvi, Hauho, Heinola, Helsinki, Hyvinkää, Hämeenlinna, Joensuu, Jyväskylä, Järvenpää, Kajaani, Kauhajoki, Kiikka, Kotka, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lohja, Mikkeli, Oulu, Pieksämäki, Pori, Porvoo, Rovaniemi, Saarijärvi, Sastamala, Seinäjoki, Sipoo, Tampere, Turku, Vaasa, Vammala ja Vantaa. Ensimmäinen One Way -seurakunnat perustettiin Helsinkiin vuonna 2003. Seurakunnan perustamisen tavoitteena oli antaa hengellistä ohjausta ja apua toiminnan piirissä olleille yksinäisille ja haavoittuneille ihmisille, jotka eivät ole olleet minkään seurakuntatoiminnan piirissä. One Way -seurakunta halusi tarjota vaihtoehdon seurakunnille, joissa esiintyi liberalismia tai erilaisia epäterveitä virtauksia. ==Kuvia== Tiedosto:Kattimattinen One Way Center Hauho.jpg|One Way Center, Hauho. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * One Way Missionin kotisivu * One Way Seurakunnan kotisivu Luokka:Suomalaiset lähetystyöjärjestöt Luokka:Suomen evankelikaaliset seurakunnat Luokka:Hauho
Jouko Alasjärvi

Jouko Armas ”Jokke” Alasjärvi (21. joulukuuta 1944 Helsinki – 9. syyskuuta 2018 TuusulaKuolleet. Helsingin Sanomat, 29.9.2018, s. C21.) oli suomalainen prikaatikenraali. Alasjärven vanhemmat olivat liikkeenharjoittajat Armas Alasjärvi ja Maj-Lis Sarjakivi ja puoliso vuodesta 1972 Merja Asp. Alasjärvi tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta 1966 ja valmistui Kadettikoulusta 1970 ja Sotakorkeakoulusta 1979. Hän toimi Satakunnan tykistörykmentissä opetusupseerina 1970–1972 ja linjajohtajana 1975–1976, opetusupseerina Reserviupseerikoulussa hän työskenteli 1972–1975, tykistökoulussa 1979–1983 ja taistelukoulussa 1983–1984. Alasjärvi oli pääesikunnan toimistoupseeri 1984–1991 ja koulutusosaston johtaja 1991. Tykistökoulun johtajana hän toimi 1992–1995, uudelleen pääesikunnassa 1995 ja sitten aseosaston päällikkönä puolustusvoimien materiaalilaitoksen esikunnassa 1996–1997. Tykistön tarkastaja hänestä tuli 1998. Alasjärvi ylennettiin vänrikiksi 1967, luutnantiksi 1970, yliluutnantiksi 1973, kapteeniksi 1977, majuriksi 1983, everstiluutnantiksi 1990 ja everstiksi 1997. Prikaatikenraaliksi hän yleni kesäkuussa 2002, ollessaan apulaismaavoimapäällikkönä.Neljä kenraaliylennystä. Helsingin Sanomat, 4.6.2002. (Tilaajille, Viitattu 17.8.2020) Sotavarustepäällikkö pääesikunnan materiaaliosastolle Alasjärvestä oli tullut toukokuussa 2001.Puolustusvoimain komentaja on määrännyt... Helsingin Sanomat, 15.3.2001. (Tilaajille, Viitattu 17.8.2020) Jäätyään eläkkeelle hän toimi Tykkimiehet ry:n puheenjohtajana vuosina 2004–2011. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Iacob Negruzzi

Iacob Negruzzi (1843–1932Todestage: 1932: chronologische Liste: Iacob Negruzzi, wispor.de, viitattu 16.8.2020 ) oli romanialainen kirjailija. Hän julkaisi vuodesta 1867 alkaen huomattavaa aikakauskirjaa Convorhiri literare sekä novelleja ja runoja. Negruzzin isä oli kirjailija Constantin Negruzzi.Negruzzi 2. Jakob N., Tietosanakirja osa 6, palsta 1070, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Émile de Najac

Émile de Najac (1828–1889), kreivi, oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Hän on tunnettu etenkin yhteistyöstä maansa kuuluisien huvinäytelmäkirjailijoiden kanssa. Tämän yhteistyön merkittävimpiä tuloksia ovat La fille de trente ans (1859, Eugène Scriben kanssa); Gaëtana (1862, Edmond About’n kanssa); Nany (1872, Henri Meilhacin kanssa); Bébé (1877, Alfred Hennequinin kanssa), Niniche (1878) ja Nounou (1879); Les noces de Fernande (1878, Victorien Sardoun kanssa) ja Divorçons (1880; esitetty suomeksi nimellä Erotaan pois).Najac, Émile de, Tietosanakirja osa 6, palsta 993, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Fabio Nannarelli

Fabio Nannarelli (1825–1894) oli italialainen runoilija. Hän sai 1860 estetiikan professorin viran Milanon Accademia scientifico letterariassa ja 1870 kirjallisuuden historian professorin viran Rooman yliopistossa. Nannarellin runokokoelmia ovat Poesie (1853), Nuove poesie (1856), Nuovi canti (1875), Nuove liriche (1881). Nannarelli seuraa runoilijana roomalaisen koulukunnan klassisia perinteitä. Hänen tieteellisistä teoksistaan merkittävä on esimerkiksi Studio comparativo sui canti popolari di Arlena (1871).Nannarelli, Fabio, Tietosanakirja osa 6, palsta 998, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == Luokka:Italialaiset professorit Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Constantin Negruzzi

Constantin Negruzzi (1806–1869) oli romanialainen kirjailija. Hän kirjoitti novelleja, näytelmiä ja eeppiset runoelmat Aprodul Purice ja Lapusneanu. Hän julkaisi yhdessä Mihail Kogălniceanun ja Vasile Alecsandrin kanssa aikakauskirjaa Dacia literara. Negruzzin poika oli kirjailija Iacob Negruzzi.Negruzzi. 1. Constantin N ja Negruzzi 2. Jakob N., Tietosanakirja osa 6, palsta 1070, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
RFA Brown Ranger

RFA Brown Ranger oli Royal Fleet Auxiliaryn Ranger-luokan tankkeri (). == Valmistus == Alus tilattiin Harland and Wolffin Govanin telakalta, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1939. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1940 ja valmistui 10. huhtikuuta 1941.Puddefoot 2010 s. 188 == Palvelus == Alus oli Gibraltarille sijoitettuna Maltan saattueiden mukana kulkevana tankkerina, minkä jälkeen se osallistui Pohjois-Afrikan maihinnousuun. Alus oli Boneen ja Algeriin sijoitettuna, kunnes se siirrettiin Tyynenmeren laivaston huolto- osastoon () vesitankkerina Leytelle. Alus osallistui Hongkongin ja Shanghain uudelleen miehitykseen, minkä jälkeen se oli Japanissa joitakin kuukausia. Rauhan tultua alus oli kuninkaallisen perheen Etelä-Afrikan matkan aikana HMS Vanguardin mukana. Alus oli myös sijoitettuna sekä Välimerelle ja Kotilaivastoon. Alus läpäisi 26. toukokuuta 1974 Panaman kanavan matkatessaan Tuamoton niemimaalle Ranskan Polynesiaan, missä Ranskan hallitus oli tekemässä ydinkokeita Mururoan atollilla. Aluksen tehtävänä oli tukea RFA Sir Percivalia, joka lähti Callaosta Perusta toukokuun lopulla tekemään säteilymittauksia. Alukset kohtasivat kesäkuun alussa, jolloin ensimmäinen tankkaus toteuttiin. Tankkeri oli alueella heinäkuun puoliväliin, jolloin se lähti Fidžille propulsiojärjestelmän huoltoon.Puddefoot 2009 s. 74-75 Aluksen ollessa noin 50 merimailia etelään Pitcairnista Ranskan merivoimien fregatti Commandant Bourdais pysäytti Brown Rangerin. Aluksen päällikkö ja ensimmäinen upseeri siirrettiin fregattiin kuulusteltavaksi, miksi olivat alueella. Tuloksettoman kuulustelun jälkeen alus jatkoi matkaansa. Alus myytiin 1975 Espanjaan, ja se saapui Gijoniin 28. toukokuuta romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Royal Fleet Auxiliary
HMS Triad

HMS Triad (viirinumerot 53T ja N53) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1939 vesillelaskettu T-luokan sukellusvene, joka tuhoutui toisessa maailmansodassa 15. lokakuuta 1940. == Valmistus == Alus tilattiin 8. joulukuuta 1937 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 16. syyskuuta.uboat.net == Palvelus == Palvelukseen otettaessa sukellusvene liitettiin Rosythiin sijoitettuun 2. sukellusvenelaivueeseen, mihin se kuului sodan alkaessa. Ennen Norjan taisteluiden alkamista huhtikuussa 1940 alus partioi Pohjanmerellä sekä Norjan rannikolla. Alus upotti 11. huhtikuuta saksalaisen kuljetusalus Ionian Oslovuonon suulla ollessaan partiomatkalla Skagerrakissa.naval-history.net Toukokuussa 1940 aluksen partiointialueeksi vaihdettiin Kanaalin itäosat. Myöhemmin alus sijoitettiin Välimerelle siirrettävään osastoon, joka liittyisi Maltalle sijoitettuun 1. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 10. lokakuuta Maltalta Aleksandriaan. Italian laivaston sukellusvene R. Smg. Enrico Toti havaitsi 15. lokakuuta 1940 kello 01.10 Triadin, jolloin italialaiset tulittivat konekiväärillä ja ampuivat kolme neljän tuuman kranaattia, joista kaksi osui. Triadin miehistö ampui myös saaden osuman italialaisaluksen torniin haavoittaen kahta miehistönjäsentä. Triad aloitti sukelluksen, mutta italialaisaluksen torpedo osui tuhoten pakenevan aluksen. === Päälliköt === Aluksen päälliköinä olivat: *Ronald McClellan Powning Jones 2. huhtikuuta 1939 – 27. helmikuuta 1940 *Eric Roland John Oddie 27. helmikuuta – 15. elokuuta 1940 *George Stevenson Salt 15. elokuuta – 15. lokakuuta 1940 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston T-luokan sukellusveneet Luokka:Vickersin valmistamat alukset
Ross (suku)

Ross on Skotlannista Suomeen 1600-luvun alkupuolella tullut suku. Suvun kantaisä William Ross oli porvari Vaasassa. Williamin pojantytär Catharina Ross oli kuuluisan Pietari Kalmin äiti. == Suvun jäseniä == *Herman Ross, Vaasan pormestari, William Rossin poika *Herman Ross, teologian professori, pormestari Herman Rossin poika *Isak Ross, Turun akatemian rehtori, professori Herman Rossin poika *Catharina Charlotta Ross, runoilija, rehtori Isak Rossin tytär *Wilhelm Ross, tutkimusmatkailija, professori Herman Rossin poika ==Lähteet== * Ross (1100 - 1900) - Kansallisbiografia * A. R. Cederberg: Eräs Ross-sukua koskeva hautakirjoitus ja muutamia uusia tietoja suvun vanhimmista jäsenistä. Suomen sukututkimusseuran vuosikirja vuosikirja I 1917, s. 23—26. * Karl Hedman: Ross, Suomen Sukututkimusseuran vuosikirja V, 1921, s. 35-54 * Yrjö Blomstedt: Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus icke inskrivna efter 1809 i finskt adligt, friherrligt eller grevligt stånd upphöjda ätterna. Suomen Sukututkimusseuran julkaisuja XXIII, 1960 s. 90-93. * Penni Airas: Wilhelm Mansin ja Clan Aindreas. Eteläpohjalaiset Juuret 1/2003, s. 9-11 * Pentti Jukantupa: William Rossista Cuhlbergin kautta Alajärven Nelimarkkaan. Eteläpohjalaiset Juuret 2/2008, s. 46-53 * Markku Pihlajaniemi: Wanhaa sukututkimusta. Eteläpohjalaiset Juuret 4/2010, s. 50-51 == Aiheesta muualla == * Aatelissuvun Ross vaakuna Europeana heraldica, Kansallisarkisto Luokka:Suomalaiset suvut Luokka:Skotlannista lähteneet suvut