EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
3T

3T on yhdysvaltalainen R&B-yhtye;, jonka ovat perustaneet poptähti Michael Jacksonin veljen Tito Jacksonin pojat Tariano Adaryll Jackson II, Taryll Adren Jackson ja Tito Joe Jackson. Yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Brotherhood, tuottivat yhdessä Michael Jackson ja Kenneth Komisar ja se julkaistiin Jacksonin perustaman "MJJ Music" -yhtiön alaisuudessa. Albumia myytiin maailmanlaajuisesti noin kuusi miljoonaa kappaletta. Yhtyeen toinen studioalbumi, Identity, julkaistiin vuonna 2004. ==Diskografia== ===Albumit=== *1995: Brotherhood *2004: Identity *2015: Chapter III ===Singlet=== *1995: "Anything"(#2 UK, #15 US) *1995: "24/7" (#11 UK) *1996: "Tease Me" (#103 US) *1996: "Why" (featuring Michael Jackson) (#2 UK, #112 US) *1996: "I Need You" (featuring Michael Jackson) (#3 UK) *1996: "Gotta Be You" (#10 UK) *1997: "ETERNAL FLAME" by Tomoya with 3T (#12 Japan) *2003: "Stuck on You" (#14 UK)(#3 NL) *2004: "Sex Appeal" *2005: "If You Leave Me Now" (T-Rio featuring 3T) *2009: "We Are the World 25" (useidein artistien kanssa) *2015: The Story of Love *2015: Power of Love ===Muut=== *1993: "Didn't Mean To Hurt You" (appears on the Free Willy soundtrack) *1995: "What Will It Take" (appears on the Free Willy 2 soundtrack) *1997: "Waiting For Love" (appears on the Men in Black soundtrack) *1999: "Thinkin' " (appears on the Trippin' soundtrack) Luokka:Jacksonin perhe Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset poikabändit Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
C1 (höyryveturi)

C1 eli Bristollari oli Valtionrautateiden (VR) ensimmäinen varsinainen tavarajuniin tarkoitettu höyryveturi, jota käytettiin tosin myös sekajunissa ja myöhemmin vaihtotyöhönkin varikoilla Helsingissä, Pietarissa, Riihimäellä ja Turussa. Veturin vetovoima oli 3 200 kp. C1-veturi numero 30 jäi vuonna 1918 Venäjälle, josta sitä ei palautettu koskaan takaisin Suomeen. Veturit hylättiin 1920-luvulla, mutta numero 21 säilyi ja kunnostettiin. Se on saanut paikkansa Suomen toiseksi vanhimpana säilyneenä veturina Suomen rautatiemuseossa Hyvinkäällä syksystä 1987 alkaen. ==Lähteet== * Luokka:Museorautatiekalusto Luokka:Suomalaiset höyryveturit
Chemnitzer FC

Chemnitzer FC on saksalainen jalkapalloseura Chemnitzistä. == Historia == Chemnitzer FC:n edeltäjänä pidetään vuonna 1945 perustettua SG Chemnitz Nordia. Tällä nimellä seura pelasi kolme kautta, jonka jälkeen nimeksi vaihdettiin BSG Fewa Chemnitz. Seura pelasi kyseisellä nimellä kaksi kautta, jonka jälkeen uudeksi nimeksi otettiin BSG Chemie Chemnitz. Vuonna 1951 kaupungin nimeksi vaihdettiin Karl-Marx-Stadt, jonka takia seuran nimeä vaihdettiin uudelleen. Vuonna 1966 otettiin käyttöön tunnetuin nimi FC Karl- Marx-Stadt, jolla seura saavutti myös eniten menestystä. Kaudella 1966–1967 seura voitti ensimmäisen ja samalla ainoan Itä-Saksan mestaruutensa. Kaudeksi 1970–1971 Karl-Marx-Stadt putosi DDR-Ligaan, mutta nousi heti yhden kauden jälkeen. 1980–luvun lopulla joukkue sijoittui kerran sarjan toiseksi ja kolmanneksi, jotka jäivät sen historian parhaimmiksi sarjasijoituksiksi DDR- Oberligassa. Kesällä 1990 seuran nimeksi vaihdettiin nykyinen Chemnitzer FC. Kauden 1990–1991 päätteeksi seura sijoittui pääsarjan viidenneksi ja pääsi suoraan 2. Bundesliigaan. Chemnitzer FC onnistui säilyttämään sarjapaikkansa viiden kauden ajan sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi. Kausiksi 1999–2001 seura nousi takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta putosi sen jälkeen Regionalligaan. Chemnitzer FC nousi kauden 2010–2011 päätteeksi 3. Ligaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Chemnitz Luokka:Saksalaiset jalkapalloseurat Luokka:Saksin jalkapallo Luokka:Vuonna 1966 perustetut urheiluseurat
Eyjafjallajökull

Eyjafjallajökull (; ) on jäätikkö Islannin eteläosassa. Sen alla on jäätikön mukaan nimetty Eyjafjallajökull-niminen tulivuori, joka on purkautunut vuosina 920, 1612, 1821–1823 ja 2010. Jäätikkö kuuluu Islannin korkeimpiin; sen korkein huippu kohoaa 1 666 metriin. Alas vuoren pohjoisreunaa ulottuu kaksi pitkää kielekettä: Gígjökull ja Steinsholtsjökull. Vuoden 2010 purkauksessa ilmakehään levisi laaja tuhkapilvi, jonka vuoksi lähes koko Euroopan lentoliikenne jouduttiin pysäyttämään muutamaksi päiväksi. Purkauksen jälkeen läheistä Katla-tulivuorta tarkkailtiin, koska näillä kahdella on ollut taipumus aktivoitua samoihin aikoihin.Kauhanen, Anna-Liina: Tulivuorenpurkaus voimistuu Islannissa. Helsingin Sanomat, s. B3. 26.3.2010. ==Etymologia== Nimi Eyjafjallajökull on yhdyssana, joka koostuu sanoista: *eyja (monikon genetiivi sanasta ey: saari kuten englannin eyot, ’pieni saari joessa’, tai sanan island (”ey-land”, ’saari’) alkuosa) *fjalla (monikon genetiivi sanasta fjall, jonka nominatiivin monikko on fjöll, tunturit tai vuoret) ja *jökull (tarkoittaa jäätikköä, samaa alkuperää kuin englannin sanan icicle (”ice-icle”, ’jääpuikko’) loppuosa). Kirjaimellinen käännös olisi ”saarivuorten jäätikkö”. Nimi Eyjafjöll kuvaa tulivuoren massiivin eteläistä puolta pienine vuorineen, jotka muodostavat tulivuoren alaosan. Skógarin kylä ja museo ovat Eyjafjallajökullin alapuolisella alueella. Islannissa puhutaan jäätiköstä ja tulivuoresta samalla nimellä, sillä tulivuoria syntyy tällä Pohjois-Amerikan ja Euraasian mannerlaattojen rajavyöhykkeellä monenlaisiin paikkoihin, eivätkä ne muuta paikan nimeä. Kraatterit voidaan tarvittaessa nimetä myöhemmin. == Kuvia == Kuva:Iceland Eyjafjallajökull from Sólheimajökull.JPG|Näkymä Sólheimajökull-jäätiköltä, Katlan suunnasta. Kuva:Eyjafjallajökull glacier in Iceland 2005 1.JPG| Kuva:Þórsmörk Eyjafjallajökull 2 Iceland.JPG|Þórsmörk ja Eyjafjallajökull; näkymä pohjoisesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Islannin jäätiköt Luokka:Islannin tulivuoret
Kultakirvinen

Kultakirvinen (Tmetothylacus tenellus) on västäräkkien heimoon kuuluva itäafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Sudanin kaakkoisosista ja Ugandan koillisosista etelään Tansanian koillis- ja keskiosiin. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Taitasta, Kenian kaakkoisosasta vuonna 1878.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit
International Launch Services

International Launch Services (ILS) on vuonna 1995 perustettu alun perin venäläis-yhdysvaltalainen ja vuodesta 2008 lähtien venäläinen rakettien myyntiyhtiö, joka myy Proton-laukaisuja Baikonurin kosmodromilta. Sen omistajat Lockheed Martin (sittemmin myynyt osuutensa Space Transport Inc.-yhtiölle, joka myi osuutensa Hrunitšev v. 2008), Hrunitšev ja Energija http://www.lockheedmartin.com/news/press_releases/2006/LockheedMartinCompletesSaleOfIntern.html Lockheed Martin Completes Sale Of International Launch Services. Yrityksen toimipaikka on Restonissa, Virginiassa. Sillä on 60 työntekijää. Yhtiö on tehnyt noin 60 Proton-laukaisua.http://www.ilslaunch.com/news-061509 ILS Announces 9 New Proton Missions, June 15, 2009. 50. laukaisun aikaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ILS Website * Proton rocket's commercial marketer begins new era, Spaceflight Now, November 8, 2006 Luokka:Avaruusteknologiayhtiöt
Sotilaspartiohiihto olympialaisissa

Sotilaspartiohiihto on järjestetty talviolympialaisissa kerran virallisena lajina ja kolme kertaa näytöslajina. Virallisena lajina se oli vuonna 1924 ja näytöslajina vuosina 1928, 1936 ja 1948. Pitkään myös vuoden 1924 tapahtumaa pidettiin näytöslajina, mutta vuonna 2006 Kansainvälinen olympiakomitea vahvisti lajin olleen virallisena kisalajina 1924. Sotilaspartiohiihdon ainoan virallisen kultamitalin voitti Sveitsi. Sotilaspartiohiihdon moderni versio ampumahiihto otettiin olympiaohjelmaan vuonna 1960. == Tapahtumat == Sotilaspartiohiihto Tapahtuma 24 28 32 36 48 Miesten sotilaspartiohiihto X (n) (n) (n) * (n) = näytöslaji ==Mitalistit== ==Mitalitaulukko== ==Lähteet== *
Agul

Agul (, yläjuoksulla Bolšoi Agul, Большо́й Агу́л) on Jenisein vesistöön kuuluvan Kanin sivujoki Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 347 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 600 neliökilometriä. Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta ja virtaa kohti pohjoista. Tärkein sivujoki on Kungus. ==Lähteet== Luokka:Irkutskin alueen joet Luokka:Jenisein vesistö Luokka:Krasnojarskin aluepiirin joet
Tagul

Tagul (, yläjuoksulla Malyi Tagul, Ма́лый Тагу́л) on Jenisein vesistöön kuuluvan Birjusan sivujoki Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 300 kilometriä, valuma-alueen laajuus 7 990 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 12 kilometrin päässä joen suusta 104 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä ja virtaa kapeassa laaksossa muodostaen putouksia ja koskia. Se jäätyy loka-marraskuussa ja vapautuu jäistä toukokuussa. ==Lähteet== Luokka:Irkutskin alueen joet Luokka:Jenisein vesistö Luokka:Krasnojarskin aluepiirin joet
Kan

Kan (, yläjuoksulla Diki Kan, Дикий Кан) on Jenisein sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 629 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 36 900 neliökilometriä. Kan saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä. Suurimmat sivujoet ovat Agul ja Rybnaja. Joen varrella sijaitsee Kanskin kaupunki. ==Lähteet== Luokka:Jenisein vesistö Luokka:Krasnojarskin aluepiirin joet
Näsinsilta

Näsinsilta on tiesilta Tampereella. Se sijaitsee Tammerkosken yläjuoksun ja Näsijärven yhtymäkohdassa rautatiesillan pohjoispuolella. Näsinsilta muodostuu kahdesta sillasta. Silloista vanhempi on vuonna 1975 valmistunut pohjoinen silta. Se on 225 metriä pitkä ja 14,25 metriä leveä. Eteläinen silta valmistui vuonna 1997, ja se on 218 metriä pitkä ja 12,1 metriä leveä. Molemmat sillat ovat 5-aukkoisia teräspalkkisiltoja, joissa on teräsbetonikansi. Pohjoisen sillan kantava rakenne on kotelopalkki ja eteläisen sillan liittopalkki. == Sillan käyttö == Sillan yli kulki alun perin Tampereen keskustan pohjoispuolinen ohikulkutie, valtatiehen 12 sisältyvä Paasikiven–Kekkosentie. Ohikulkuliikenne silloilla loppui 15. marraskuuta 2016, jolloin liikenne siirtyi vastavalmistuneeseen rantatunneliin.Vt 12 Tampereen rantaväylä Liikennevirasto. Liikenteen loppumisen jälkeen siltoja on käytetty Ranta- Tampellan rakentajien työmaaliikenteeseen sekä kevyenliikenteen väylänä. Ranta-Tampellan katuverkon rakentumisen yhteydessä eteläinen silta otetaan osaksi Tampereen kaupungin katuverkkoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ilmapanoraamakuva Näsinsillasta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com *Näsinsilta ylittää Tammerkosken, ilmakuva; Kansalaisen karttapaikka Luokka:Tampereen sillat Luokka:Palkkisillat Luokka:Finlayson (kaupunginosa) Luokka:Suomen tieliikennesillat
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1928

Vuoden 1928 talviolympialaisissa järjestettiin sotilaspartiohiihto näytöslajina Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Joukkueita oli yhdeksän yhdeksästä eri maasta. Tapahtuma käytiin sunnuntaina, 12. helmikuuta 1928. == Tulokset == Sija Joukkue Aika 1 (Ole Reistad, Leif Skagnæs, Ole Stenen, Reidar Ødegaard) 3:50.47 2 (Eino Kuvaja, Kalle Tuppurainen, Esko Järvinen, Veikko Ruotsalainen 3:54.37 3 (Fritz Kuhn, Hugo Lehner, Otto Furrer, Anton Julen) 3:55:04 4 (Enrico Silvestri, Daniele Pellissier, Erminio Confortola, Piero Maquignaz) 4:07.30 5 (Franz Raithel, Stefan Kistler, Josef Rehm, Ludwig Mayer) 4:15.02 6 (Otakar Německý, Josef Klouček, Jan Bedřich, Robert Möhwald) 4:15.07 7 (Zbigniew Wóycicki, Władysław Żytkowicz, Bronisław Czech, Tadeusz Zaydel) 4:39.45 8 (Toma Calista, Constantin Pascu, Ioan Rucǎreanu, Ion Zǎgǎnescu) 5:00.16 9 (Marcel Pourchier, R. Mandrillon, R. Gindre, M. Perrier) 5:20.26 Luokka:Talviolympialaiset 1928 1928 Luokka:Sveitsin hiihto
Pihamittari

Pihamittari (Scotopteryx chenopodiata) on niittymäisten alueiden ja pihojen yleinen mittariperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Pihamittarin koiras on väritykseltään lämpimänruskea, kun taas naaraiden ruskeaan väritykseen liittyy kuluneen harmaa vivahde. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee leveä, tumma, harmaanruskea vyö, jonka molemmin puolin on kapeammat, tummanruskeat kaistaleet. Harmaanruskean vyön sisällä on musta siipitäplä. Kuluneet yksilöt voivat olla lähes tasaisen ruskeita. Pihamittarin etusiiven kärki on terävä ja tätä vaikutelmaa vielä korostaa siiven kärjen vinottainen tumma täplä. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli on 29-33 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/scotopteryx_chenopodiata.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1732 == Levinneisyys ja lentoaika == Pihamittari on koko Euroopan alueella hyvin yleinen laji, ja sitä esiintyy Suomessa Etelä-Lappiin asti. Lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun loppupuolelle.http://213.139.166.224/Lepidoptera/Geometridae/Scotopteryx/chenopodiata/Scotopteryx%20chenopodiata.htm == Elinympäristö ja elintavat == Pihamittari on nimensä mukaisesti pihapiireissä viihtyvä laji, jonka varsinaista elinympäristöä ovat erilaiset avoimet maastot. Perhonen on aktiivinen hämärässä, mutta voi häirittynä lentää päivälläkin.http://www.ksml.fi/teemat/luontokuvat/yoperhoset/pihamittari/25560 Talvehtii keskenkasvuisena toukkana. == Ravintokasvi == Toukka elää hernekasveilla, erityisesti niittynätkelmällä (Lathyrus pratensis) ja hiirenvirnalla (Vicia cracca).http://www.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/lepidoptera/ditrysia/geometroidea/geometridae/larentiinae/scotopteryx/index.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Moths of Suffolk: Shaded Broad-bar Luokka:Kenttämittarit
Suuren oopperan kummitus (vuoden 1925 elokuva)

Suuren oopperan kummitus, esitetty myös nimellä Oopperan kummitus (The Phantom of the Opera) on Rupert Julianin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1925. Se perustuu Gaston Leroux'n romaaniin Oopperan kummitus. Elokuvan pääosia näyttelevät Lon Chaney, Sr., Mary Philbin, Norman Kerry, Arthur Edmund Carewe ja Gibson Gowland. == Tuotanto ja vastaanotto == Suuren oopperan kummitus kärsi ongelmista jälkituotantonsa aikana. Monia kohtauksista kuvattiin ja leikattiin uudelleen. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Rupert Julian, mutta kohtauksia ohjasivat myös Edward Sedgwick ja Lon Chaney. Lavasteista vastasi Ben Carré, joka suunnitteli pariisilaisen oopperan lavasteet Universalin tontille.Jones, s. 128 Elokuva ennakkoesitettiin tammikuussa 1925 Los Angelesissa. Tuottaja Carl Laemmle ei ollut tyytyväinen, ja määräsi uudelleenkuvauksia. Paremmin komediaohjaajana tunnettu Edward Sedgwick valittiin ohjaamaan elokuvalle uuden lopun ja muutamia muita kohtauksia. Suuren oopperan kummitus oli uudessa ennakkoesityksessä huhtikuussa, mutta Laemmle ei ollut edelleenkään tyytyväinen palautteeseen. Vain uusi loppukohtaus säilytettiin lisäyksistä, ja tämän jälkeen kuvattiin jälleen uusia kohtauksia, joita ei kuitenkaan valittu lopulliseen versioon. Ensi-iltansa elokuva sai lopulta 6. syyskuuta, ja se oli valtaisa menestys. Elokuvan tekemiseen oli mennyt noin 630 000 dollaria, joista noin 50 000 lisäotoksiin. Se kuitenkin tuotti hieman yli kaksi miljoonaa dollaria. == Näyttelijät == == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * *Suuren oopperan kummitus vapaasti ladattavissa Internet Archivessa *Mykkäelokuvasivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1925 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1936

Vuoden 1936 talviolympialaisissa järjestettiin sotilaspartiohiihto näytöslajina Garmisch-Partenkirchenissa, Saksassa. Joukkueita oli yhdeksän. Sotilaspartiohiihto järjestettiin 14. helmikuuta 1936. == Tulokset == Sija Joukkue Aika 1 (Enrico Silvestri, Luigi Perenni, Stefano Sertorelli, Sisto Scilligo) 2:28.35,0 2 (Eino Kuvaja, Olli Remes, Kalle Arantola, Olli Huttunen) 2:28.49,0 3 (Gunnar Wåhlberg, Seth Olofsson, Ragnar Wiksten, John Westberg) 2:35.24,0 4 (Albert Bach, Edwin Hartmann, Franz Hiermann, Eugen Tschurtschentaler) 2:36.19,0 5 (Herbert Leupold, Johann Hieble, Hermann Lochbühler, Michael Kirchmann) 2:36.24,0 6 (Jacques Faure, Marcel Cohendoz, Eugène Sibué, Jean Morand) 2:40.55,0 7 (Arnold Käch, Josef Jauch, Eduard Waser, Josef Lindauer) 2:43.39,0 8 (Karel Šteiner, Josef Mateásko, Bohuslav Musil, Bohumil Kosour) 2:50.08,8 9 (Władysław Żytkowicz, Jan Pydych, Józef Zubek, Adam Rzepka) 2:52.27,0 Luokka:Talviolympialaiset 1936 1936 Luokka:Saksan hiihto
Berninasola

Berninasola (, ) on alppisola kaakkoisessa Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Tämä 2 328 metriä korkea sola yhdistää pohjoisen Engadinin ja eteläisen Val Poschiavon laaksot. Solassa kulkee maantie ja rautatie (valtatie 29; Rhätische Bahn, Berninan rautatie / Berninabahn). Solan korkeimmalla kohdalla sijaitsee Ospizio Berninan rautatieasema ja hotelli. Sola on merkittävää vedenjakaja- aluetta: solassa sijaitseva Lej Nair -järvi laskee Innjoen kautta Mustaanmereen, mutta toisen järven, Lago Biancon, vedet valuvat etelään, Pojoen kautta Adrianmereen. Kuva: Berninabahn zwischen Lagalb und Ospizio Bernina im Winter.jpg|RhB:n juna lähellä Ospizio Berninaa Kuva: CH bernina pass2.jpg|Maantie lähellä Ospizio Berninaa Kuva: Lago Bianco and Lej Nair.jpg|Bernina-sola ja järvet: Lago Bianco (vasemmalla) ja Lej Nair (oikealla) == Lähteet == * * Luokka:Sveitsin solat Luokka:Poschiavo
Baseball-pallo

Baseball-pallo on baseballissa käytettävä pallo. Pallossa on kuminen tai korkista valmistettu ydin, joka on ympäröity langalla. Pallo on verhoiltu nahalla. Pallon koko on ympärysmitaltaan 9-9,25 tuumaa (22,86 cm - 23,50 cm). Pallon ytimen ympärille voi olla kiedottuna jopa 1,5 kilometrin verran lankaa. pallo Luokka:Pallot
Tongue web

Tongue web on kielen alla olevassa jänteessä oleva lävistys. Lävistys tehdään 1,2 mm:n lävistysneulalla. Kaikilla tätä jännettä ei ole, tai se saattaa olla liian pieni tai kapea lävistettäväksi. Liian kapeasta jänteestä koru kasvaa myös helposti ulos. Jänteessä ei kulje hermostoja tai tärkeitä verisuonia, joten sen lävistäminen on turvallista ja jänteen kudostyypin takia melko kivutonta ja helppoa. Lävistys paranee muutamassa viikossa täysin, ja se on helppo pitää puhtaana käyttämällä alkoholipitoista suuvettä ja vaihtamalla koru vuosittain. Sijaintinsa takia lävistyksen takaisin laittaminen tai korunvaihto voi olla hankalaa. Tongue web on melko huomaamaton lävistys, joka näkyy vain osittain puhuttaessa tai haukotellessa. Luokka:Lävistykset
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1948

Vuoden 1948 talviolympialaisissa järjestettiin sotilaspartiohiihto näytöslajina Sankt Moritz'ssa, Sveitsissä. Jokaisesta osumasta vähennettiin yksi minuutti joukkueen tuloksesta. Joukkueita oli kahdeksan. Tapahtuma käytiin 8. helmikuuta 1948. == Tulokset == Sija Joukkue Aika Osumat Lopullinen aika 1 (Robert Zurbriggen, Heinrich Zurbriggen, Vital Vouardoux, Arnold Andenmatten) 2:39.25,0 5 2:34.25,0 2 (Eero Naapuri, Vilho Ylönen, Mikko Meriläinen, Tauno Honkanen) 2:46.23,0 9 2:37,23,0 3 (Edor Hjukström, Holger Borgh, Karl Gustav Ljungquist, Fride Larsson), 2:45.03,0 4 2:41.03,0 4 (Costanzo Picco, Aristide Compagnoni, Giacinto De Cassan, Antenore Cuel) 2:52.03,0 2 2:50.03,0 5 (Emile Paganon, Marc Benoît-Lizon, Ulysse Bozonnet, Gilbert Morand) 3:01.35,0 7 2:54.35,0 6 (Vojtech Pavelica, Karel Dvořák, Jaroslav Šír, Oto Skrbek) 3:16.26,0 6 3:10.26,0 7 (Ştefan Ionescu, Constantin Vlădea, Niculae-Cornel Crăciun, Ion Koschi) 3:24.24,0 8 3:16.24,0 8 (Donald Weihs, Stanley Walker, Henry Dunlap, Lorentz Eide) 4:38.58,0 3 4:35.58,0 Luokka:Talviolympialaiset 1948 1948 Luokka:Sveitsin hiihto
Areopagitica

Areopagitica, koko nimeltään Areopagitica: A speech of Mr. John Milton for the liberty of unlicensed printing to the Parliament of England on vuonna 1644 julkaistu poleeminen traktaatti. Sensuurinvastaisen teoksen kirjoitti John Milton. Areopagitica on yksi vaikutusvaltaisimmista ja intohimoisimmista sananvapauden puolustamiseksi kirjoitetuista teoksista. Sitä pidetään myös yhtenä kaunopuheisimmista lehdistönvapauden puolustuksista. == Julkaisu == Teos julkaistiin 23. marraskuuta 1644 Englannin sisällissodan aikana. Teos on nimetty antiikin kreikkalaisen Isokrateen kirjoittaman Areopagitika-nimisen puheen mukaan (Areiopagi on Ateenassa sijaitseva kukkula, jolla toimi samanniminen tuomioistuin). Kuten Isokrateella, myöskään Miltonilla ei ollut tarkoituksena välittää sanomaansa suullisesti. Sen sijaan se jaettiin pamfletteina. Milton oli parlamentin kannattaja, mutta puhui voimakkaasti vuoden 1643 lisensointilakia vastaan. hän huomautti, että sensuuri ei ollut ollut osa antiikin Kreikan tai Rooman yhteiskuntia. Teoksessa on runsaasti viittauksia Raamattuun joiden avulla Milton pyrkii vahvistamaan argumenttiaan. Hän joutui itse kärsimään sensuurista, joten asia oli hänelle henkilökohtaisesti läheinen. == Aiheesta muualla == * Milton, John: Areopagitica Gutenberg-projektissa. Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Sananvapaus Luokka:Pamfletit Luokka:1600-luvun kirjat Luokka:John Miltonin teokset
Suuren oopperan kummitus (vuoden 1943 elokuva)

Suuren oopperan kummitus () on vuonna 1943 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka perustuu Gaston Leroux’n romaaniin Oopperan kummitus. Elokuvan ohjasi Arhur Lubin ja siinä näyttelivät muun muassa Nelson Eddy, Susanna Foster ja Claude Rains. Suuren oopperan kummitus sai kaksi Oscar-palkintoa, parhaasta lavastuksesta ja kuvauksesta. Lisäksi se oli ehdolla parhaasta musiikista ja äänityksestä. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1943 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Intiankyttyrädelfiini

Intiankyttyrädelfiini (Sousa chinensis) on ryhädelfiineihin kuuluva delfiinilaji, joka elää Kaakkois-Aasiassa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on kyttyrädelfiini. Intiankyttyrädelfiinin uhanalaisuusluokitus on vaarantunut. Intiankyttyrädelfiini on joskus väritykseltään vaaleanpunainen.Aavaresort.com Sillä on yksi sukulaislaji, afrikankyttyrädelfiini (Sousa teuszii). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Kyttyrädelfiini (Sousa chinensis) *ITIS: Sousa chinensis *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Sousa chinensis, Indo-Pacific humpbacked dolphin *Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Sousa chinensis *Kuvia lajista www.hkdcs.org -sivustolla Luokka:Delfiinit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Suuren oopperan kummitus

Suuren oopperan kummitus voi viitata seuraaviin elokuviin: *Suuren oopperan kummitus, (The Phantom of the Opera), yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1925 *Suuren oopperan kummitus, (Phantom of the Opera), Arthur Lubinin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1943 *Suuren oopperan kummitus, (The Phantom of the Opera), Terence Fisherin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1962 ==Katso myös== *Oopperan kummitus (täsmennyssivu)
Mölnlycke

Mölnlycke on Härrydan kunnan keskustaajama Länsi-Ruotsissa, Länsi-Götanmaan läänissä lähellä Göteborgia. Mölnlycke kuuluu pääosin Härrydan kuntaan, mutta osittain myös Mölndalin kuntaan. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 15 608 asukasta. ==Media== Mölnlyckessä on verkkolehti Härryda-Postenin toimitus. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Härrydan kunta *Wendelsberg Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat *
Ospedale di Santa Maria della Scala

thumb|Ospedale di Santa Maria della Scala Ospedale di Santa Maria della Scala on museo- ja kulttuurikeskus Italian Sienassa. Se ehti toimia Sienan sairaalana yli 800 vuotta. Ospedale perustettiin 1000-luvulla pyhiinvaeltajille, jotka kulkivat Via Francigenaa. Reitti kulki Keski- Euroopasta Roomaan ja kiersi Sienan ohi. Tästä Ospedale kehittyi hyväntekeväisyyslaitokseksi, joka auttoi sienalaisia vaikeina aikoina, sekä orpokodiksi ja sairaalaksi. Se sai paljon lahjoituksia ja 1400-luvulla sitä johtaneella säätiöllä oli varaa koristella sairaalakirkko sekä sairaalan käytävät ja potilassalit. Ospedalesta tuli Sienan tärkein sairaala. Tässä tehtävässä se jatkoi vuoteen 1995, jolloin avattiin uusi sairaala. Freskot esiteltiin heti yleisölle ja valtavasta sairaalarakennuksesta on tarkoitus kehittää Sienan johtava museo- ja kulttuuritila. Siellä toimii jo Museo Archeologico, missä järjestetään vaihtuvia näyttelyitä. Pinacoteca Nazionale siirretään myöhemmin Ospedaleen. == Sala del Pellegrinaio == Tämä vuoden 1380 paikkeilla rakennettu suuri sairaalasali koristeltiin 1400-luvun jälkipuoliskolla freskoilla, jotka kertovat Ospedalen historiasta ja sen toiminnasta hyväntekeväisyyslaitoksena. Taiteilijat olivat Lorenzo di Pietro, alias Vecchietta, ja Domenico di Bartolo. Isoja freskoja on kahdeksan, neljä kummallakin seinällä, ja päätyseinässä on lisäksi kolme freskoa. Aiheet ovat lähes kauttaaltaan maallisia, mikä oli 1400-luvulla erittäin harvinaista. Maalauksissa on paljon yksityiskohtia sienalaisten elämästä. Vasen seinä esittelee Ospedalen historiaa ja oikea seinä sairaalan hyväntekeväisyystoimintaa. Sairaalan nimi Dell Scala tulee taivaaseen johtavista portaista (scala). == Cappella del Sacro Chiodo == Vecchiettan vuosina 1446-1449 maalauksin koristelema sairaalan kappeli on nimetty pyhän naulan (chiodo) mukaan, jonka väitetään olevan pyhäinjäännös kappelissa aikoinaan pidetystä krusifiksista. Vecchiettan maalausten hieman vaikeaselkoiset aiheet ovat Vanhasta testamentista. Freskot ovat sikäli Sienassa poikkeuksellisia, ettei niissä keskitytty Neitsyt Mariaan. Alttaritauluna on kuitenkin Domenico di Bartolon Madonna della Misericordia, jossa Maria suojele sienalaisia viitallaan. == Lähteet == *Firenze ja Toscana, Tammi 2007 Luokka:Italian museot Luokka:Siena
Ágioi Theódoroi

Ágioi Theódoroi (, ”Pyhät Theodorokset”) voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa: * Ágioi Theódoroi, kylä ja entinen kunta Loutráki-Ágioi Theódoroin kunnassa Korinthian alueyksikössä * Ágioi Theódoroi, kylä Kreetan saarella Malevízin kunnassa Iraklionin alueyksikössä * Ágioi Theódoroi, kylä Sámoksen saarella Dytikí Sámoksen kunnassa Pohjois-Egean saarten alueella * Ágioi Theódoroi, saari Chanián kunnassa Kreetan saaren edustalla * Pyhien Theodorosten kirkko (Naós Agíon Theodóron), useita kirkkoja
Metsävästäräkki

Metsävästäräkki (Dendronanthus indicus) on itäaasialainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji, ja liikuttaa pyrstöänsä muista västäräkeistä poiketen sivusuunnassa. Metsävästäräkin elinympäristö ulottuu Venäjän Kaukoidästä etelään Kiinan etelä- ja kaakkoisosiin, Japanin eteläosiin (Lounais-Honshu, Luoteis-Kiushu), sekä paikoin Intian koillisosiin. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Intiasta 1789.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit
Viola Malmi

Viola Malmi (14. maaliskuuta 1932 Kontupohja, Karjalan ASNT – 15. maaliskuuta 2010 PetroskoiTiina Salmi: Viola Malmi Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.) oli petroskoilainen balettimestari, kansantanssinopettaja ja perinteentutkija. Viola Malmi omisti elämänsä karjalaiselle kulttuurille. Karjalan kansantanssien elvyttäjänä häntä nimitettiin tanssialan Lönnrotiksi, sillä hän keräsi talteen karjalaista tanssi-, juhla- ja leikkiperinnettä ja julkaisi niitä käsitteleviä kirjoja Venäjällä ja Suomessa. Viola Malmin äiti oli Karjalan tanssitaiteen ja Kantele-yhtyeen perustajien joukkoon kuulunut balettimestari Helmi Malmi. Näyttelijäksi Viola Malmi valmistui vuonna 1957 Leningradin valtiollisesta teatteri-instituutista. Oltuaan melkein kymmenen vuotta Riian nuorisoteatterin ja Petroskoin venäläisen draamateatterin näyttämöllä hän aloitti opinnot Leningradin konservatorion balettimestariosastolla. Malmi oli petroskoilaisten Karjala- ja Karjalainen Gornitsa -yhtyeiden perustaja. Karjalaa hän johti vuosina 1973–1988 ja Gornitsaa 1988–2001.Official Karelia -verkkosivut Hän on ohjannut tansseja muun muassa Suomalaisen teatterin näytelmissä Kalevala ja Kanteletar. Hän elvytti muun muassa Kižin saaren kansanperinnejuhlat ja Kintahankylän perinnejuhlat ja johti niitä. Malmi elvytti inkeriläisia röntyskä-tansseja ja toi Röntyskä-ryhmän esiintymään Suomeenkin.Karjalan Sanomat 17.3.2010 Suomessa hän toimi muun muassa Oriveden kansantanssikurssien opettajana. Hän oli 1990-luvulla vietettyjen Kontiolahden Taikayö-tapahtumien sielu ja oli järjestämässä kansanperinteeseen pohjautuvia laskiaisjuhlia Kontiolahdella ja TohmajärvelläTanssia ja tarinoita – Motora 50 vuotta, s. 9. Nuorisoseura Motora, 2018. Hän ohjasi Joensuussa Motoran 25-vuotisjuhlaesityksen Karjalan neidot 1994. Gornitsa ja Ranuan Kalevala-ryhmä tekivät vuosina 1995–2004 seitsemän Kalevalaan pohjautuvaa suurproduktiota, jotka Malmi käsikirjoitti ja ohjasi.Karjalan Sanomat 14.3.2007 ==Tunnustuksia== *Karjalan hallituksen Sampo-kulttuuripalkinko 1999 *Venäjän tunnustuspalkinto Venäjän Sielu 2008 *Suomen Kansantanssin Ystävien SKY kunniajäsen 2001 *Malmin kotitalon seinään Petroskoin Lenininkatu 25:een kiinnitettiin 20.9.2020 hänestä kertova muistolaatta. ==Teoksia== *Junno, Sauli – Malmi, Viola– Riikonen, Rauni – Riikonen, Sakari: Leikkilipas. Leikkejä ja tansseja Karjalasta ja Suomesta. Toim. Tellervo Riikonen. Keuruu: Ilias Oy. 130 s. 2003 *Viola Malmi. Elämäni tanssi - Karjalaisen kansantanssin arkea ja juhlaa - Virtain kulttuurintutkimusaseman raportteja, Tutkivi 3.2005 *Viola Malmi: Karjalaisen kansantanssin lähteillä. 1993. *Malmi, Viola: Karjalaisia kansantansseja; Ritva Sabellin suomennoksen pohjalta toimittaneet Pirkko-Liisa Rausmaa, Esko Rausmaa. Helsinki: Suomalaisen kansantanssin ystävät, 1982. 95 s. ISBN 951-95693-1-6. Alkuteos: Narodnyje tantsy Karelii. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan henkilöt Luokka:Venäläiset balettitanssijat Luokka:Suomalainen kansantanssi Luokka:Karjalainen kansanperinne Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Suvantovästäräkki

Suvantovästäräkki (Motacilla capensis) on västäräkkien sukuun kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen eteläosan Kongosta, Lounais-Ugandasta ja Länsi-Keniasta Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1766.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit (suku)
Madagaskarinvästäräkki

Madagaskarinvästäräkki (Motacilla flaviventris) on Madagaskarin kotoperäinen varpuslintu. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Madagaskarin Bombetoke Baysta vuonna 1860.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit (suku)
Koskivästäräkki

Koskivästäräkki, aikaisemmalta nimeltään afrikanvuorivästäräkki (Motacilla clara) on afrikkalainen varpuslintu. Toisin kuin useimmat västäräkit, koskivästäräkki elää hyvin metsäisillä alueilla, mutta sekin viihtyy vesien läheisyydessä. Linnun elinalue käsittää pääosan Sahelin eteläpuolista Afrikkaa Malista ja Sierra Leonesta itään Etiopian ylängöille, ja etelään Etelä- Afrikkaan ja Swazimaahan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Simienvuorilta Etiopiasta 1908.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit (suku)
La Carrière de Suzanne

La Carrière de Suzanne on Éric Rohmerin lyhytelokuva vuodelta 1963. Se on sarjan Six contes moraux toinen elokuva. Elokuvaa ei ole esitetty julkisissa teatterinäytännöissä. Elokuvan keskushenkilö on opiskelija Bertrand, joka on toivoton tapaus suhteessaan toiseen sukupuoleen, silti rakkaus ja halu ovat hänelle moraalinen ongelma. 16 mm:n filmille kuvattu mustavalkoinen elokuva on teknisesti heikompi kuin hänen myöhemmät moraalitarinansa, mutta Rohmerin dialogi ja kyky esittää elävän elämän tilanteina elokuvana on kuitenkin taidokasta. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1963 ranskalaiset elokuvat Luokka:Éric Rohmerin ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset lyhytelokuvat
Vahakabinetin arvoitus

Mystery of the Wax Museum on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1933. Sen ohjasi Michael Curtiz, ja siinä näyttelivät muun muassa Lionel Atwill, Fay Wray, Glenda Farrell ja Frank McHugh. Mystery of the Wax Museum oli ensimmäisiä värillisiä kauhuelokuvia ja ensimmäinen, jota levitettiin teattereissa laajalti. Siinä käytettiin 2-komponenttista Technicolor- järjestelmää.Jones, s. 21 Elokuvaa luultiin pitkään kadonneeksi, mutta alkuperäinen kinofilmi löytyi Jack Warnerin kotoa 1969. Elokuvasta oli tätä ennen tehty uusintaversio vuonna 1953, Vahakabinetti, jossa pääosaa esitti Vincent Price. Vahakabinetti oli myös yksi ensimmäisiä 3D-elokuvia.Jones, s. 29 Valtion filmitarkastamo kielsi elokuvan kokonaan heti tuoreeltaan vuonna 1933 eikä elokuva ole koskaan saanut Suomessa virallista ensi-iltaa valkokankaalla. == Näyttelijät == == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1933 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Michael Curtizin ohjaamat elokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Palautusnumero

Palautusnumero ( tai on viitenumero tai koodi, jonka tavarantoimittaja antaa ostajalle virheellisen tai puutteellisen tuotteen palautusta varten. Palautusnumeron saaminen edellyttää sopimusta ostajan ja tuotteen myyjän välillä siitä, että myyjä lupaa korjata tai korvata tuotteen sen palautusta vastaan. Palautusnumeroa käytetään erityisesti postimyynnissä. Luokka:Kauppa
Ratamonhaituhärmä

Ratamonhaituhärmä (Podosphaera plantaginis) on kotelosienten ryhmään lukeutuva härmäsieni,Yarwood, C.E. 1978. History and taxonomy of powdery mildews. – The powdery Mildews (ed. M.D.Spencer), pp. 1–32. joka Suomessa esiintyy heinäratamon (Plantago lanceolata) sienipatogeeninä.Laine, A-L. 2004a. A powdery mildew infection on a shared host plant affects the dynamics of the Glanville fritillary butterfly populations. Oikos 107: 329 – 337. Kasvukauden aikana, kesällä, patogeeni alkaa näkyä kasvin lehdellä muistuttaen jauhomaista pölyä. Härmäsieni hankkii ravintonsa kasvista ulottamalla syömäjuurensa, haustoriansa, kasvin epidermin soluihin.Laine, A-L. 2004b. Resistance variation within and among host populations in a plant-host-pathogen metapopulation implications for regional pathogen dynamics – Journal of ecology 92: 990–1000. Hyödyntämällä kasvin ravintovarastoa härmäsieni vähentää isäntänsä fotosynteesitehokkuutta, ehkäisee kasvua ja pienentää tuottoa sekä yhdessä muiden ympäristön stressitekijöiden kanssa saattaa aiheuttaa isäntäyksilöiden kuolemia.Agrios, G.N. 1997. Plant Pathology. – Academic pressBushnell, W.R. 2002. The role of powdery mildew research in understanding host-pathogen interaction: past, present and future. The powdery Mildews –a Comprehensive Treatise (eds. R.R Bélanger, W.R.Bushnell, A.J.Dik & L.W.Carver). pp. 1-12. The American Phytological Society, St Paul. Härmäsieni talvehtii kasvissa joko lepoitiöinä tai rihmastona kasvin leposilmuissa. Joka talvi paikallinen härmäsienipopulaatio romahtaa. Paikallinen epidemia alkaa kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa ja leviää kuromaitiöiden avulla. Syyskuuhun mennessä suurin osa kasveista populaation sisällä voi olla infektoituneita.Ovaskainen, O., Laine, A–L. 2006. Inferring evolutionary signals from ecological data in a plant–pathogen metapopulation. Ecology 87 (4): 880–891. Härmäsienen infektoimia heinäratamon populaatioita voidaan löytää yli sadalta kasvupaikalta Ahvenanmaalta, ja sen esiintymisellä on huomattavia vuotuisia vaihteluita. == Lähteet == Luokka:Kotelosienet Luokka:Kasvitaudit Luokka:Sienitaudit
Lai Châu

Lai Châu on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 11 600 asukasta.Citypopulation == Lähteet == Luokka:Vietnamin kaupungit
The Wolfman

The Wolfman on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut uudelleenfilmatisointi vuoden 1941 kauhuelokuvasta Ihmissusi. Juonta on kuitenkin muutettu huomattavasti. Joe Johnstonin ohjaaman elokuvan keskeisissä rooleissa esiintyvät Benicio del Toro, Anthony Hopkins, Emily Blunt, Hugo Weaving ja Geraldine Chaplin. == Näyttelijät == Lähde: == Arvioita == Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ihmissusielokuvat Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2010 brittiläiset elokuvat Luokka:Joe Johnstonin ohjaamat elokuvat Luokka:Andrew Kevin Walkerin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
La Boulangère de Monceau

La Boulangère de Monceau on Éric Rohmerin lyhytelokuva vuodelta 1962. Se on ensimmäinen Rohmerin moraalielokuvien sarjassa Six contes moraux. Siinä on jo nähtävissä Rohmerin tuleva tyyli: luonnollinen kuvaus, minä-muotoinen ironen kerronta ja kuva "tuntemattomasta" naisesta. Pääosaa, lainopiskelijaa esittää elokuvan tuottaja Barbet Schroeder. Opiskelija yrittää tavoittaa leipomon kauniin työntekijän huomion. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1962 ranskalaiset elokuvat Luokka:Éric Rohmerin ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset lyhytelokuvat
Intianlootus

Intianlootus (Nelumbo nucifera) on tunnettu Aasiassa kasvava vesikasvilaji, joka kuuluu lootuskasvien heimoon. Intianlootus on toinen reliktisen heimon sisältämästä, vain kahdesta jäljellä olevasta lajista, toinen on pohjoisamerikkalainen amerikanlootus (Nelumbo lutea). Lootukset on ulkonäkönsä perusteella aiemmin sijoitettu jopa samaan sukuun lumpeiden (Nymphaea) kanssa, vaikka nykyisen taksonomian mukaan ne kuuluvat eri lahkoihinkin, lootukset Proteales-lahkoon ja lumpeet Nymphaeales-lahkoon. == Ulkonäkö == Intianlootuksella on suuret kilpimäiset, vettähylkivät lehdet. Lootuksenkukat ovat suuret, punertavat ja kovakuoriaispölytteiset. Spiraalimaisesti sijaitsevia terälehtiä on 22–30, keltaisia heteitä on 200–300. Hedelmät ovat pähkinämäiset ja ne kehittyvät laajentuneeseen kukkapohjukseen uponneena. == Levinneisyys == Intianlootuksen luontainen levinneisyysalue kattaa Etelä- ja Kaakkois-Aasian, Iranista Koreaan ja Pohjois-Australiaan ulottavan alueen. Se sisältää muun muassa Intian, Etelä-Kiinan ja Indokiinan. == Hyötykäyttö == Intianlootus on merkittävä hyötykasvi. Esimerkiksi sen juurta ja siemeniä käytetään ravintona aasialaisissa keittiöissä. Intianlootus on myös suosittu laji kasvitieteellisissä puutarhoissa. Suomessa lootuksen voi nähdä ainakin Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan kasvihuoneen lummehuoneessa, missä se kasvaa muun muassa parananjättilumpeen (Victoria cruziana) kanssa.Luonnontieteellinen keskusmuseo: Kasvitieteellisen puutarhan Kaisaniemen kasvihuoneiden huoneen 310 istutuskartta Viitattu 21.3.2010 Lisäksi intianlootus on suosittu koristekasvi. Sen kuivattuja kukkapohjuksia käytetään kukka-asetelmissa. Intianlootus on Intian ja Vietnamin kansalliskukka. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Lootuskasvit Luokka:Siemenet
Zeppelin-museo

Zeppelin-museo on Friedrichshafenissa sijaitseva ilmalaivamuseo, joka avattiin vuonna 1996. Museon ydin on 33-metrinen kopio LZ 129 Hindenburg -ilmalaivasta, jonka rakensi Zeppelin GmbH. Museossa on aitoja osia eräistä ilmalaivoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Zeppelin Museum Friedrichshafenin sivut Luokka:Bodenseekreis Luokka:Ilmailumuseot Luokka:Saksan liikennemuseot
Meriratamo

Meriratamo (Plantago maritima) on monivuotinen merenrannikoiden ruohokasvi ratamokasvien (Plantaginaceae) heimossa. == Ulkonäkö ja koko == Meriratamo kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehtien keskeltä nouseva vana on tavallisesti lehtiä pidempi, kaarevatyvinen ja tiuhaan lyhyt- ja myötäkarvainen. Möyheitä, kaljuja lehtiä on lukuisia. Lehtien lapa on tasasoukka tai tasasoukan suikea, 2–15 mm leveä. Lehdet ovat väriltään harmahtavanvihreitä ja ovat joskus harvahampaisia. Kukinto on tavallisesti pitkä lieriömäinen tähkä, mutta joskus tähkä on lyhyt tai jopa palleromainen. Meriratamo kukkii Suomessa kesä–elokuussa. Hedelmä on kota, jossa on 2–4 siementä.Retkeilykasvio 1998, s. 394. Meriratamon voi sekoittaa samoilla kasvupaikoilla usein esiintyvään merisuolakkeeseen (Triglochin maritima).Den virtuella floran: Gulkämpar Viitattu 22.3.2010. == Levinneisyys == Meriratamoa tavataan Euroopassa merenrannikolla Pohjois-Espanjasta Vienanmerelle, Itämeren rannoilla sekä Britteinsaarilla. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa myös paikoin sisämaassa. Meriratamon alalajeja tavataan laajalla alueella Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa meriratamo on yleinen merenrannikon kasvi kaikilla rannikkoalueilla. Runsaimmin lajia esiintyy Etelä-Suomessa. Satunnaisesti sitä tavataan myös sisämaasta.Lampinen, R. & Lahti, T. 2009: Kasviatlas 2008. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Kasviatlas 2008: Meriratamon levinneisyys Suomessa Viitattu 22.3.2010. == Elinympäristö == Meriratamo viihtyy merenrantojen niityillä, kivikoissa ja kallioraoissa. Laji on levinnyt vähitellen myös valtateiden varsille, jossa se hyötyy maanteiden suolaamisesta.Ålands flora 2008, s. 288. Ilmiö on Suomessa suhteellisen uusi, esimerkiksi Oulussa ensimmäiset havainnot meriratamon leviämisestä valtateiden varsia myöten sisämaahan tehtiin 1980-luvulla.Oulun kasvit 2005, s. 32. == Lähteet == * Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet- Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Ålandstryckeriet, Mariehamn 2008. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Meriratamon levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Meriratamo (Plantago maritima) * Luontoportti: Meriratamo (Plantago maritima) * Pohjolan kasvien pauloissa: Plantago maritima - meriratamo * United States Department of Agriculture (USDA): Plantago maritima Luokka:Ratamot
Alberta Highway 69

Alberta Highway 69 on lyhyt valtatie koillisessa Albertassa, Kanadassa. Tie erkanee Fort McMurrayn eteläpuolella Alberta Highway 63 -tiestä ja johtaa Fort McMurrayn lentoasemalle, Saprae Creek Estates -asuinalueelle ja päättyy Fort McMurrayn rautatien päätepisteessä sijaitsevalle Canadian National -rautatieyhtiön terminaalille, josta tukkipuuta siirretään kuljetettavaksi rautatietä pitkin etelään. == Reitti == km Selite Koordinaatit 0 Alkaa valtatieltä Highway 63. 4 Fort McMurrayn lentoaseman yhteystie erkanee. 13 Saprae Creek Estatesin asuinalueen yhteystie erkanee. 14 Tie päättyy Canadian National rautatieyhtiön terminaalin portille. 69
Gurzuf

Gurzuf () on vuonna 2005 toimintansa aloittanut, monipuolisesti eri tyylilajeja (kuten kansanmusiikkia, punkkia, hiphoppia, hard rockia, konemusiikkia ja maailmanmusiikin vaikutteita) hyväksikäyttävä, lähinnä instrumentaalisesti esiintyvä valkovenäläinen folkrockduo. Yhtyeen muodostavat bajan-harmonikkataituri Egor Zabelov ja rumpali Artem Zalessky. Yhtye on keikkaillut kotimaansa ohella laajalti Euroopassa, muun muassa Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Hollannissa, Liettuassa, Portugalissa, Puolassa, Ranskassa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä, ja Venäjällä. Yhtyeen ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Korjaamolla 20.3.2010 osana Tusovskarock- festivaalia. Yhtyeen nimi viittaa Ukrainan Krimillä Jaltan lähistöllä sijaitsevaan paikkakuntaan ja lomakohteeseen. == Diskografia == === Albumit === * Non-existent movie (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Valkovenäläiset yhtyeet
César Muñiz Fernández

César Muñiz Fernández (s. 18. toukokuuta 1970 Bryssel, Belgia) on belgialaissyntyinen espanjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi Espanjan Primera Divisiónissa vuosina 2000–2014. Kansainvälisenä erotuomarina Muñiz Fernándezista toimi vuodet 2007–2014. Uransa alussa hän tuomitsi viisi kautta alueellisissa sarjoissa, kunnes vuonna 1991 siirtyi tuomitsemaan Tercera Divisióniin. Seuraavat yhdeksän vuotta hän tuomitsi Tercera, Segunda B ja Segunda Divisiónia. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa hän Osasunan ja Celta Vigon välillä. == Aiheesta muualla == * Muñiz Fernándezin tilastot worldfootball.net-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue

Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Skotlantia kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Skotlannin jalkapalloliiton alaisuudessa. Skotlanti pelasi ensimmäisen kerran virallisessa EM-lopputurnauksessa vuonna 2017 ja MM-lopputurnauksessa vuonna 2019. Vuoden 2017 EM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille 0–6 ja Portugalille 1–2 sekä voitti Espanjan 1–0 mutta ei selviytynyt jatko-otteluihin. Joukkueen maalintekijät olivat Erin Cuthbert ja Caroline Weirhttps://www.uefa.com/womenseuro/season=2017/matches/round=2000623/match=2020909/index.htmlhttps://www.uefa.com/womenseuro/season=2017/matches/round=2000623/match=2020917/index.html. Vuoden 2019 MM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille ja Japanille 1–2 sekä pelasi Argentiinan kanssa tasan 3–3 johdettuaan ottelua 70 minuutin pelin jälkeen kolmella maalilla. Skotlanti jäi alkulohkonsa viimeiseksi eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen maalintekijät olivat Englantia vastaan Claire Emslie, Japania vastaan Lana Clelland sekä Argentiinaa vastaan Kim Little, Jennifer Beattie ja Erin Cuthbert. Joukkueen valmentajana toimi Shelley Kerr. == Saavutukset == === MM-kilpailut === *1991 : Ei selviytynyt kisoihin *1995 : Ei selviytynyt kisoihin *1999 : Ei selviytynyt kisoihin *2003 : Ei selviytynyt kisoihin *2007 : Ei selviytynyt kisoihin *2011 : Ei selviytynyt kisoihin *2015 : Ei selviytynyt kisoihin *2019 : Alkulohko (1 tasapeli, 2 tappiota) === EM-kilpailut === *Epäviralliset EM-kilpailut: **1984 : Selviytyi lohkovaiheeseen **1987 : Selviytyi lohkovaiheeseen **1989 : Selviytyi lohkovaiheeseen *EM-kilpailut: **1991 : Ei osallistunut **1993 : Ei selviytynyt kisoihin **1995 : Ei selviytynyt kisoihin **1997 : Ei selviytynyt kisoihin **2001 : Ei selviytynyt kisoihin **2005 : Ei selviytynyt kisoihin **2009 : Ei selviytynyt kisoihin **2013 : Ei selviytynyt kisoihin **2017 : Alkulohko (1 voitto, 2 tappiota) == Katso myös == * Luettelo vähintään 50 maaottelua Skotlannin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Skotlannin jalkapallo
Victor Capesius

Victor Capesius (7. helmikuuta 1907 Reußmarkt, Siebenbürgen – 20. maaliskuuta 1985 Göppingen) oli saksalainen apteekkari, kansallissosialisti, SS-majuri ja Auschwitzin pääapteekkari vuosina 1944-1945. Victor Capesius teki yhteistyötä pahamaineisen tohtori Josef Mengelen kanssa, joka teki lääketieteellisiä kokeita leirivangeilla Auschwitz-Birkenaussa. Capesius tuomittiin vuonna 1965 yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen osasyyllisenä murhiin ja vainajien omaisuuden kavaltamisesta, josta hän vapautui kärsittyään rangaistuksesta vain kaksi ja puoli vuotta vuonna 1968. == Kirjallisuutta == * Dieter Schlesak: Capesius, der Auschwitzapotheker. Dietz, Bonn 2006, ISBN 3-8012-0369-7. * Patricia Posner: The Pharmacist of Auschwitz. The Untold Story, 2017, ISBN 978-952-312-997-9. == Aiheesta muualla == * Biografie und Bild von Capesius * Capesius in Auschwitz (PDF; 72 kB) Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Apteekkarit Luokka:Holokaustin toteuttamiseen osallistuneet Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Saprae Creek Estates

Saprae Creek Estates (usein lyhennetään: Saprae Creek) on vuonna 1987 perustettu 864 asukkaan (2008) taajama Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Saprae Creek sijaitsee maantietä pitkin noin 25 kilometriä kaakkoon Fort McMurraysta ja noin kolme kilometriä pohjoiseen Alberta Highway 69 -tieltä. Alueen tontit ovat tavallista suurempia ja sisältävät vapaan käyttöoikeuden alueella sijaitsevaan Vista Ridgen talviurheilukeskukseen, joka on nimetty vuoristojen ulkopuolella sijaitsevista talviurheilukeskuksista Albertan parhaimmaksi. Alueen oppilaat kuljetetaan linja-autoilla Fort McMurrayn kouluihin, ja alueen asukkaat käyttävät Fort McMurrayn terveyspalveluita. == Lähteet == Luokka:Wood Buffalo
Mekonginvästäräkki

Mekonginvästäräkki (Motacilla samveasnae) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Mekongjoen alajuoksua ja sen sivujokia Etelä- Laosissa ja Koillis-Kambodžassa, sekä siellä täällä Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin holotyyppi kuvailtiin Kambodžan Stung Tengin provinssista Sanjoelta vuonna 2001.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit (suku)
Japaninvästäräkki

Japaninvästäräkki (Motacilla grandis) on Japanin saaristossa kotoperäisenä esiintyvä västäräkkien sukuun kuuluva varpuslintu. Lisääntymisajan ulkopuolella sitä tavataan myös Korean niemimaalla, jossa se on joskus pesinytkin, sekä etelässä Taiwanissa saakka. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Japanista vuonna 1885.IBC == Lähteet == Luokka:Västäräkit (suku)