EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kalevalan mailta

Kalevalan mailta (Från Kalevalas nejder) on suomalainen kansatieteellinen dokumenttielokuva vuodelta 1935. Se esittelee karjalaista luontoa ja kulttuuria. Elokuva liittyi Kalevalan 100-vuotisjuhliin. Elokuva tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959. Siitä on säilynyt vain alkuosa ja kahdentoista minuutin verran äänettömiä katkelmia.Suomen kansallisfilmografia 1, sivu 612 ==Näyttelijät== ==Sisältö== Alkunäytös: Alussa kerrotaan Elias Lönnrotin työstä Kalevalan kokoajana ja Akseli Gallen-Kallelan työstä suomalaisten kansalliseepoksen kuvittajana. Elokuvassa näytetään Gallen-Kallelan Kalevala- aiheisia kuvia, kuten Lemminkäisen äiti, Kullervon kirous, Sammon ryöstö ja Väinämöisen lähtö. Kalevalan mailta: Toisessa osassa näytetään Karjalan luontoa ja sen erityispiirteitä. Eläimet saavat oman esittelynsä. Karjalaisten elämästä näytetään muun muassa kaskenpolttoa, äestystä, lehmisavuja, kehräystä ja kalastusta. Mukana on myös ägläjärveläisen karhunkaataja Jaakko Pyyn haastattelu. Musiikillista antia edustavat kanteleensoittajat, runonlaulajat ja itkuvirret. Käsittelynsä saavat myös karjalaisten juhlat, kuten praasniekat eli kyläjuhlat ja karjalaisten hääseremoniat. ==Arviot== Kriitikot arvioivat Kalevalan mailta -dokumentin lähinnä sarjaksi erillisiä kuvia, jolla on kuitenkin arvonsa vanhan karjalaiskulttuurin tallentajana. Karjala-lehden kriitikko kaipasi teokseen punaista lankaa, yhteenkokoavaa juonta ja piti sitä pitkäveteisenä. Helsingin Sanomat näki elokuvassa myös hyvää, kuten muinaisten häämenojen tallentaminen ja kuvauksen korkea taso. Myös Ylioppilaslehti kehui kuvausta.Suomen kansallisfilmografia 1, sivu 611 ==Huomioita== Kalevalan mailta kuvattiin kesä–lokakuussa 1934. Kuvauspaikkoja olivat Lönnrotin syntymäkoti Sammatissa ja Gallen-Kallelan ateljee Ruovedellä. Karjalaiset kuvauspaikat sijaitsivat lähinnä Pohjois-Karjalassa ja Laatokan Karjalassa, kuten Nurmes, Valamo, Suojärvi, Tolvajärvi Korpiselällä ja Mantsinsaari Salmissa. Kuvauksia suoritettiin myös Viipurissa ja Kainuussa (Sotkamo, Kajaani). Kalevalan mailta sai huonon yleisömenestyksen.Suomen kansallisfilmografia 1, sivu 609 Käsikirjoittajista A. O. Väisänen osallistui vuonna 1921 kansatieteellisen elokuvan Häidenvietto Karjalan runomailla tekoon. ==Lähteet== *Suomen kansallisfilmografia 1, ISBN 951-37-1901-4 *Elonet Kalevalan mailta === Viitteet === Luokka:Vuoden 1935 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Karjalainen kansanperinne
George Cosmas Zumaire Lungu

George Cosmas Zumaire Lungu (s. 4. helmikuuta 1960) on sambialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Chipatan hiippakuntaan 29. elokuuta 1985 ja nimitettiin sen piispaksi 23. joulukuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. helmikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi Orlando Antonini, jota avustivat Medardo Joseph Mazombwe ja Telesphore George Mpundu.Catholic-Hierarchy.org: Bishop George Cosmas Zumaire Lungu == Lähteet == Luokka:Sambialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Telesphore George Mpundu

Telesphore George Mpundu (s. 21. toukokuuta 1947) on sambialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Mbalan hiippakunnan piispaksi 7. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adolf Fürstenberg, jota avustivat Elias White Mutale ja Adrian Mung'andu.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Telesphore George Mpundu 1\. lokakuuta 2004 Mpundu sai nimityksen Lusakan arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 28. lokakuuta 2006 hänestä tuli Lusakan arkkipiispa. == Lähteet == Luokka:Sambialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joonas Kiistala

Joonas Kiistala (s. 6. tammikuuta 1988 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kiistala aloitti uransa Rovaniemen Palloseurassa, jossa hän pelasi vuoteen 2008 päästen debytoimaan Veikkausliigassa kaudella 2008. Hän pääsi esiintymään joukkueen kokoonpanossa kuitenkin vain harvakseltaan ja siirtyikin vuonna 2009 FC Santa Clausin riveihin. == Aiheesta muualla == * Kiistala RoPS:in kotisivuilla * Kiistala worldfootball.net-sivustolla * Kiistala transfermarket.fr-sivustolla Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Elias White Mutale

Elias White Mutale (21. marraskuuta 1929 – 12. helmikuuta 1990) oli sambialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. syyskuuta 1964 ja nimitettiin Mansan hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Clemens P. Chabukasansha, jota avustivat Emmanuel Milingo ja Nicola Agnozzi.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Elias White Mutale 17\. syyskuuta 1973 Mutale sai nimityksen Kasaman arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka. == Lähteet == Luokka:Sambialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Brian Skrudland

Brian Skrudland (s. 31. heinäkuuta 1963) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Ura == Skrudland pelasi ennen ammattilaisuransa aloittamista kolme kautta, vuodet 1980–1983, Saskatoon Bladesissä juniorisarja WHL:ssä. Juniorivuosiensa jälkeen hän teki varaamattomana vapaana pelaajana syyskuussa 1983 sopimuksen Montréal Canadiensin kanssa. Hän pelasi vuosina 1983–1985 kaksi kautta sen farmijoukkueissa AHL:ssä, ensimmäisen kauden Nova Scotia Voyageursissa ja jälkimmäisen Sherbrooke Canadiensissa. Hän oli voittamassa vuonna 1985 Calder Cupia joukkueensa kapteenina ja sai Jack A. Butterfield Trophy -palkinnon AHL:n pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Skrudland pelasi vuodesta 1985 alkaen vakituisesti NHL:ssä. Hän edusti NHL-vuosinaan viittä eri seuraa, Montréal Canadiensin lisäksi Calgary Flamesiä, Florida Panthersia, New York Rangersiä ja Dallas Starsia. Hän oli voittamassa Stanley Cupia kahdesti, Canadiensissa vuonna 1986, tulokaskaudellaan, ja Starsissa vuonna 1999. Lisäksi hän oli osa Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä Panthersin joukkuetta vuonna 1996. Kesäkuun 1993 laajennusvaraustilaisuuden kautta seuraan siirtynyt Skrudland toimi Florida Panthersin historian ensimmäisenä kapteenina vuoteen 1997. Puolustavan hyökkääjän roolissa pelannut Skrudland sijoittui vuonna 1994 kolmen parhaan joukkoon äänestyksessä NHL:n parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnon Frank J. Selke Trophyn saajasta. Hän pelasi vuoteen 2000 kestäneellä NHL-urallaan 881 runkosarja- ja 164 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 343 tehopistettä, 124 maalia ja 219 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 61 tehopistettä, 15 maalia ja 46 syöttöpistettä. Pelaajauransa jälkeen Skrudland toimi vuosina 2000–2003 Calgary Flamesin apuvalmentajana. Vuonna 2010 hänet nimitettiin Florida Panthersin pelaajakehityksen johtajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Nlandu Mayi

Daniel Nlandu Mayi (19. lokakuuta 1953 Kinshasa – 12. joulukuuta 2021) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kinshasan arkkihiippakuntaan Joseph-Albert Malula 20. huhtikuuta 1980, ja hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cataquasin titulaaripiispaksi 29. lokakuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi, jota avustivat Francisco-Javier Lozano ja Eugène Moke Motsüri.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Daniel Nlandu Mayi 11\. marraskuuta 2008 Nlandu Mayi sai nimityksen Matadin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 21. syyskuuta 2010 hänestä tuli sen piispa. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Juha-Pekka Inkeröinen

Juha-Pekka Inkeröinen (s. 23. marraskuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija. Inkeröisen pääasiallinen pelipaikka on keskikentän vasemmalla laidalla, mutta monipuolisena pelaajana hän pystyy pelaamaan myös puolustajana. Hän on pelannut koko uransa Rovaniemen Palloseurassa ja tehnyt debyyttinsä Veikkausliigassa kaudella 2008 ottelussa VPS:aa vastaan. Kaiken kaikkiaan Inkeröinen on pelannut Veikkausliigassa 13 ottelua ja saanut niissä yhden varoituksen.Inkeröinen transfermarket.co.uk-sivustolla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Inkeröinen RoPS:in kotisivuilla * Inkeröinen futismaailma.com-sivustolla * Inkeröinen transfermarket.co.uk-sivustolla Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Tukahduttava suvaitsevaisuus

Tukahduttava suvaitsevaisuus () on Herbert Marcusen vuonna 1965 julkaisema essee. Esseessä Marcuse esittelee näkökantansa, jonka mukaan puhdas suvaitsevaisuus suosii poliittista oikeistoa ja enemmistön tyranniaa. Marcusen mielestä toiminnalla, jota kutsutaan suvaitsevaisuudeksi, palvellaankin itse asiassa sorron tarkoitusperiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marcuse, Herbert: Sortava suvaitsevaisuus . Suomentanut Mikko A. Niemelä. Paatos 3/2011. Luokka:Kriittinen teoria Luokka:Esseet
Lowestoftin taistelu

Lowestoftin taistelu oli 13. kesäkuuta 1665 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana 40 merimailia Lowestoftista lounaaseen käyty meritaistelu. Se on yksi purjelaivojen mahtiaikojen klassisista meritaisteluista, johon osallistui kaksi suurta laivastoa. Englannin laivastoon kuului 109 ja Hollannin 103 alusta.Archibald s. 304 == Taustaa == Hollannin laivasto syöksyi toukokuun lopulla Doggermatalikon lähistölle, missä se kaappasi kahdenkymmenen englantilaisen aluksen saattueen. Englannin laivaston komentaja Yorkin herttua James sai tästä tiedon ja vei laivastonsa merelle lippulaivanaan HMS Royal Charles. Laivasto siirtyi Southwoldin lahteen odottamaan hollantilaislaivastoa. Yorkin herttualla oli alipäällikköinä kaksi merisankaria: Sandwichin jaarli ja ruhtinas Rupert.Thomas, David A. s. 263 == Taistelu == Kaksi päivää odotettuaan englantilaiset kohtasivat hollantilaiset 3. kesäkuuta aamulla. Laivastot purjehtivat toistensa sivuitse tulittaen toisiaan. Taistelu hajosi nopeasti keskinäisiksi otteluiksi, ja kaiken keskellä taistelivat lippulaivat HMS Royal Charles ja Eendracht keskenään. Taistelun Eendracht onnistui melkein entraamaan hieman suuremman vastustajaansa. Englantilaisten lippulaiva sai pahan osuman yläkansilleen, joka surmasi Falmouthin jaarlin, lordi Musgraven ja jaarli Burlingtonin pojan. Eendrachtin ruutivarastoon osui, ja se räjähti. Ainoastaan viisi merimiestä pelastui hollantilaisen lippulaivan tuhosta, jossa kuoli laivaston komentaja Wassenaerin. Hollantilaisten uudeksi komentajaksi nousi vara-amiraali Johan Evertsen. Taistelun kuluessa myös vara-amiraali Kortenaer sai surmansa Groot Hollandian kannella. Ainoastaan Evertsenin ja Cornelis Trompin taito pelasti hollantilaiset tuholta. Laivasto vetäytyi Texelin ja Maasin suistoihin, jonne ne saapuivat illan pimentyessä. Laivasto oli menettänyt 32 alusta, joista yhdeksän vallattiin. Englannin laivasto menetti ainoastaan taistelun alussa vallatun HMS Charityn. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Toinen Englannin-Hollannin sota Luokka:Englannin taistelut Luokka:Meritaistelut Luokka:1665 Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Suffolkin historia
Hentokorte

Hentokorte (Equisetum scirpoides) on pienikokoinen, pohjoisten alueiden yhtäläisitiöinen sanikkainen. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen hentokorte kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Maavarsisto levittäytyy laajalle, ja siitä nousee ryhminä rennohkoja, kaarevia ja mutkaisia varsia. Varret ovat haarattomia ja korkeintaan yhden millimetrin paksuisia, ja niissä on harjuja ja uurteita 6 tai 8. Sisältä varret ovat onttoja: hyvin pientä keskionteloa ympyröivät sivuontelot. Lehdet ovat vähäisiä, yhdiskasvuisia kiehkuroita, jotka muodostavat hammasreunaisia tuppia varren nivelkohtiin. Tupet ovat mustahkoja, ja niissä on kolme tai neljä hammasta. Hampaat ja niiden pitkät, äimämäiset kärjet ovat pysyviä. Käpymäiset itiötähkät ovat varren latvassa, lähes kokonaan latvatupen sisällä. Itiöpesäkkeet ovat perällisten kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Suomessa hentokortteen itiöt kehittyvät heinä-syyskuussa. Alkeisvarsikko on kaksikotinen, liuskainen, maanpäällinen ja väriltään vihreä.Retkeilykasvio 1998, s. 41–42. Hentokorte säilyy talven yli vihreänä.Den virtuella floran: Trådfräken Viitattu 12.9.2011. == Levinneisyys == Euroopassa hentokortteen levinneisyysalue on pohjoinen. Sitä kasvaa Norjan ja Ruotsin keskiosista Pohjois-Suomeen ja Kuolan niemimaalle, Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle. Laji on levinnyt myös suurimpaan osaa Siperiaa, Pohjois- Japaniin ja edelleen Alaskaan, Kanadaan ja Yhdysvaltojen pohjoisosiin. Hentokortetta kasvaa myös Länsi-Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Suomessa hentokortetta tavataan kahdella pääalueella: Pohjois-Suomessa Kainuusta ja Etelä-Lapista pohjoisimpaan Lappiin, sekä Ahvenanmaalta, josta laji on tosin lähes kadonnut 1900-luvun aikana. Muualta maasta lajista on vain muutama havainto Etelä-Suomen kalkkialueilta.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Hentokortteen levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 12.9.2011.Ålands flora 2010, s. 89. == Elinympäristö == Hentokortetta tavataan kosteissa kuusikoissa, lettosoiden laiteilla ja mättäillä, lähteikköpaikoilla, rantatörmissä, tunturiniityillä ja -kankailla, varjoisilla kalliorinteillä ja kalkkilouhikoissa. Laji on kalkinvaatija. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kasviatlas 2022: Hentokortteen levinneisyys Suomessa. *ITIS: Equisetum scirpoides *United States Department of Agriculture (USDA): Equisetum scirpoides Luokka:Kortteet
Enemmistön tyrannia

Enemmistön tyrannia on uhkakuva, jossa enemmistön tekemät päätökset johtavat vähemmistöjen sortoon. Sitä käytetään yleensä argumenttina, jolla kritisoidaan pelkkään enemmistöön perustuvaa päätöksentekoa (enemmistösääntö). Valtiollisella tasolla yleisiä keinoja enemmistön tyrannian välttämiseksi ovat määräenemmistösäännöt (esimerkiksi erillinen perustuslainsäätämisjärjestys), parlamentin valtaoikeuksien rajoittaminen sekä perusoikeuksien turvaaminen vaikeasti kumottavilla laeilla. Myös vallan jakamisella eri instituutioihin pyritään estämään vallan väärinkäyttöä hallinnon sisällä. ==Katso myös== *Checks and balances *Tyrannia *Populismi Luokka:Demokratia Luokka:Poliittiset käsitteet Luokka:Politiikan teoriat
Etnosentrismi

Etnosentrismi tarkoittaa maailman näkemistä katsojan oman etnisen ryhmän näkökulmasta. Tällöin oma sisäryhmä arvioidaan malliksi, jonka pohjalta arvioidaan kaikkia muita ryhmiä, niiden kulttuuria ja elämäntapoja. Etnosentristinen näkökulma voi vaikeuttaa omasta kulttuurista poikkeavien kulttuurien ymmärtämistä kunnolla. Se voi myös johtaa oman ryhmän näkemiseen ylivertaisena, mikä saattaa johtaa kansallisiin ennakkoluuloihin, nationalismiin, tribalismiin ja rasismiin. Kielellisiä etnosentrismin ilmentymiä ovat esimerkiksi antiikin kreikkalaisten vieraskielisistä ihmisistä käyttämä nimitys barbaari, 'änkyttäjä', sekä monen kansan tapa samastaa käsitteet 'ihminen' ja 'meikäläinen'. Etnosentrismin vastakohta on relativismi. == Katso myös == * Afrosentrismi * Eurosentrismi * Etninen ryhmä * Toiseus == Lähteet == *
Andy Whitfield

Andy Whitfield (17. lokakuuta 1971 Amlwch, Wales – 11. syyskuuta 2011 Sydney, Australia) oli walesilainen näyttelijä ja malli. Hän esitti pääroolin televisiosarjassa Spartacus: Blood and Sand. Whitfield kuoli Non-Hodgkinin lymfoomaan syyskuussa 2011. ==Lähteet== Luokka:Walesilaiset näyttelijät Luokka:Walesilaiset mallit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Yksiulotteinen ihminen

Yksiulotteinen ihminen: Teollisen yhteiskunnan tarkastelua on Herbert Marcusen vuonna 1964 julkaistu kirja, jossa hän kritisoi laajalti sekä nykyaikaista kapitalismia että Neuvostoliittoa. Marcuse dokumentoi samanlaisten sosiaalisen sorron muotojen nousua molemmissa yhteiskuntamalleissa, samoin kuin vallankumouksellisen potentiaalin vähenemistä lännessä. Hänen nähdäkseen "edistynyt teollisuusyhteiskunta" luo vääriä tarpeita, jotka integroivat yksilöt vallitsevaan tuotanto- ja kulutusjärjestelmään joukkoviestimien, mainonnan, tuotantotalouden ja nykyaikaisten ajattelutapojen avulla. Tästä seuraa yksiulotteinen ajattelu- ja käyttäytymistapojen maailma, missä taipumukset ja kyvyt kriittiseen ajatteluun ja vastarintaan kuihtuvat. Vastustaakseen vallitsevaa ilmastoa Marcuse kannattaa "suurta kieltäytymistä" ainoana riittävänä vastustamisen keinona kaikenkattavia valvontamenetelmiä kohtaan. Kirjassa hän puolustaa "kielteistä ajattelua" häiritsevänä voimana hallitsevaa positivismia vastaan. == Aiheesta muualla == * One-Dimensional Man: Studies in the Ideology of Advanced Industrial Society Luokka:Frankfurtin koulukunta
Novatus Rugambwa

Novatus Rugambwa (s. 8. lokakuuta 1957 Bukoba) on tansanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Nestorius Timanywa vihki hänet 5. tammikuuta 1986 diakoniksi ja 6. heinäkuuta 1986 papiksi Bukoban hiippakuntaan. 6. helmikuuta 2010 hän sai nimityksen Tagarian titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi São Tomé ja Príncipelle. 20. helmikuuta hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Angolaan.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Novatus Rugambwa Tarcisio Bertone konsekroi Rugambwan piispaksi Pier Giorgio Micchiardin ja Nestorius Timanywan avustamana 18. maaliskuuta 2010. == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nestorius Timanywa

Nestorius Timanywa (7. toukokuuta 1937 – 28. elokuuta 2018) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bukoban hiippakuntaan Laurean Rugambwa 11. joulukuuta 1966, ja hän sai 26. marraskuuta 1973 nimityksen Bukoban piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat Marc Mihayo ja Christopher Mwoleka.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Nestorius Timanywa == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Almachius Vincent Rweyongeza

Almachius Vincent Rweyongeza (s. 1. tammikuuta 1956) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bukoban hiippakuntaan 6. joulukuuta 1981 ja nimitettiin Kayangan hiippakunnan piispaksi 14. elokuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Polycarp Pengo, jota avustivat Severine Niwemugizi ja Nestorius Timanywa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Almachius Vincent Rweyongeza == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ignatius Chama

Ignatius Chama (s. 12. elokuuta 1957) on sambialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Mansan hiippakuntaan 12. elokuuta 1984 ja nimitettiin Mpikan hiippakunnan piispaksi 17. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Girasoli, jota avustivat George Cosmas Zumaire Lungu ja James Mwewa Spaita.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Ignatius Chama Chama nimitettiin 12. tammikuuta 2012 Kasaman arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Sambialaiset henkilöt Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fernando José Penteado

Fernando José Penteado (s. 7. heinäkuuta 1934 São Paulo) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi São Paulon arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1960 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Turres Ammeniaen titulaaripiispaksi 2. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Eduardo Martínez Somalo.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Fernando José Penteado 5\. heinäkuuta 2000 Penteado sai nimityksen Jacarezinhon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. kesäkuuta 2010. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laurindo Guizzardi

Laurindo Guizzardi CS (7. heinäkuuta 1934 Nova Bassano – 22. helmikuuta 2021 Foz do Iguaçu) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1959 ja nimitettiin Bagén hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 4. helmikuuta 1982. 12. helmikuuta hänestä tuli Bagén piispa. Piispaksi vihkiminen suoritettiin 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Cláudio Colling, jota avustivat Benedito Zorzi ja Jayme Henrique Chemello.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Laurindo Guizzardi, C.S. 28\. marraskuuta 2001 Guizzardi sai nimityksen Foz do Iguaçun piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. lokakuuta 2010. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Jayme Henrique Chemello

Jayme Henrique Chemello (s. 28. heinäkuuta 1932 São Marcos) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. joulukuuta 1958 ja nimitettiin Pelotasin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bisican titulaaripiispaksi 11. helmikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Zattera, jota avustivat Benedito Zorzi ja Angelo Félix Mugnol.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Jayme Henrique Chemello 1\. syyskuuta 1977 Chemello sai nimityksen Pelotasin hiippakunnan piispaksi. Hänet asetettiin virkaan 4. marraskuuta. Hän jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antônio Zattera

Antônio Zattera (25. heinäkuuta 1899 – 15. lokakuuta 1987) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. elokuuta 1923 ja nimitettiin Pelotasin hiippakunnan piispaksi 31. tammikuuta 1942. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Batista Becker, jota avustivat José Baréa ja Cândido Julio Bampi.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Antônio Zattera Zattera osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 1. syyskuuta 1977. Zattera perusti Pelotasin katolisen yliopiston. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Damian Kyaruzi

Damian Kyaruzi (s. 22. huhtikuuta 1940) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Sumbawangan hiippakunnan piispaksi 21. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Epifanio Abdallah Mgulunde, jota avustivat Polycarp Pengo ja Nestorius Timanywa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Damian Kyaruzi == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HD 85512 b

HD 85512 b on eksoplaneetta, joka kiertää oranssia keskustähteään elämänvyöhykkeen sisäreunan tuntumassa. Planeetta on noin 3,6 maan massainen supermaa, jolla on kaasukehä. Kaasukehän ominaisuuksia ei tunneta. Jos planeetalla on riittävästi valoa heijastava ohuehko kaasukehä, sillä saattaa olla nestemäistä vettä ja elämää. toisaalta planeetta sattaa olla kasvihuoneilmiön elinkelvottomaksi kuumentama "super-Venus". == Keskustähti == Planeetan keskustähti HD 85512 (Gl 370) on oranssi pääsarjan tähti Purjeen tähdistössä 36 valovuoden päässä Maasta. Spektrityyppi K5V. Tähti on aurinkoa vanhempi ja runsasmetallisempiCD-42 5678 / Gl 370 / HD 85512 Solstation. Tähden teoreettinen säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti on noin 0,126 Aurinkoa. == Planeetta HD 85512 b== Planeetan löysivät Euroopan eteläisen observatorion (ESO) tähtitieteilijät Chilessä sijaitsevassa La Sillan observatoriossa mittaamalla HARPS-spektrografillaUusi ehdokas vieraan elämän tyyssijaksi keskustähden huojunnan. Planeetan kiertoaika 58.43 päivää, josta laskettu etäisyys keskustähdestä 0,26 AUPlanet HD 85512 b. Radan soikeus saattaa vaihdella välillä 0–0,21. Planeetta HD 85512 b massa on ainakin 3,5-kertainen Maan massaan verrattuna, jolloin se on melko varmasti supermaa. Näin massiivisella planeetalla on aina kaasukehä. Tätä ei voi varmistaa, koska pelkkä planeetan keskustähteensä vetovoimalla aiheuttama huojunta on havaittu. Painovoima planeetan pinnalla on 1,4 g. == Liian kuuma vai suotuisa elämälle ?== Tähtitieteilijöiden mukaan HD85512 b sijaitsee ehkä vyöhykkeellä, jossa vesi saattaa pysyä planeetan pinnalla nestemäisessä muodossa, jos planeetan kaasukehä olisi hyvin suotuisa. Mutta planeetta kiertää melko optimistisesti arvioidun elämänvyöhykkeen sisäreunan lähelläThe HARPS search for Earth-like planets in the habitable zone: I -- Very low-mass planets around HD20794, HD85512 and HD192310, ja melko varmasti paksun kaasukehän kasvihuoneilmiö kuumentaa planeetan pintaa. Planeetan keskustähti säteilee planeetalle 1,88 kertaa niin paljon kuin Aurinko Maahan. Tämä on suunnilleen sama minkä Aurinko säteilee Venukseen, jossa kasvihuoneilmiö on riistäytynyt käsistä. Kaiken lisäksi planeetan arvellaan olevan vuorovesilukkiutunut siten, että aurinko paahtaa yhden pallonpuoliskon keskustaan. Planeetta saattaisi olla tietyissä, suotuisissa oloissa elinkelpoinen ja sen pinta vain hieman Maata kuumempi. Planeetan kaasukehän tulisi muistuttaa Maan kaasukehää, olla runsaspilvinen ja maata runsaammin valoa heijastava. Planeetan tulisi olla puoliksi pilvien peitossaItalian helps find planet that could sustain life HD 85512 B may have water given its position sekä valonheijastuskyvyn yli 50 %, ja ehkä radan soikea, jotta se sopisi elämälle. Planeetan kaasukehän huipun lämpötila, tasapainolämpötila on eräiden arvioiden mukaan keskimäärin 25 °C, jos planeetan kaasukehä muistuttaa Maan kaasukehää. ==Lähteet== Luokka:Eksoplaneetat Luokka:Maankaltaiset planeetat Luokka:Supermaat
Norjan kunnallis- ja aluevaalit 2011

Norjan kunnallis- ja aluevaalit 2011 järjestettiin 12. syyskuuta 2011. Kyselyjen mukaan konservatiivipuolue (Høyre) oli nousemassa vaalien voittajaksi. Suurimman puolueen aseman näytti säilyttävän edelleen työväenpuolue. Pahimmin vaaleissa tappion kärsivät oikeistopopulistinen edistyspuolue ja Sosialistinen vasemmistopuolue. Kymmenessä kunnassa ennakkoäänestys oli mahdollista myös internetin kautta. Ennakkoäänestys päättyi 10. syyskuuta, ja kokeiluun osallistuneissa kunnissa lähes kolme neljäsosaa ennakkoäänistä oli jätetty verkon kautta. Høyren sai äänistä noin 27,9 prosenttia eli 8,7 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä paikallisvaaleissa neljä vuotta sitten. Työväenpuolue säilyi suurimpana puolueena. Sitä äänesti 31,7 prosenttia (+2,0) ja edistyspuoluetta 11,5 prosenttia (-6,0). ==Lähteet== Kunnallis- ja aluevaalit 2011 Luokka:Vuoden 2011 vaalit Luokka:Kunnallisvaalit
Tarkiainen

Tarkiainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Antti Tarkiainen (1932–2001), Teatterikoulun mimiikan, liikunnan ja akrobatian opettaja * J. A. Tarkiainen, kultaseppä * Jukka Tarkiainen (s. 1961), muusikko ja graafinen suunnittelija * Kari Tarkiainen (s. 1938), historioitsija ja virkamies * Lauri Tarkiainen (1946–2003), teatteriohjaaja ja runoilija * Mauno Tarkiainen (1904–1971), kestävyysjuoksija * Outi Tarkiainen (s. 1985), jazzsäveltäjä * Paavo Tarkiainen (1923–2001), kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Pentti Tarkiainen (s. 1943), näyttelijä * Rasmus Tarkiainen (s. 1992), jääkiekkoilija ja näyttelijä * Terhi Tarkiainen (s. 1977), kirjailija * Terhi Tarkiainen (s. 1962), pikajuoksija * Tuttu Tarkiainen (1912–1969), valtiotieteilijä, Yhteiskunnallisen korkeakoulun rehtori 1954-1956 * Viljo Tarkiainen (1879–1951), kirjallisuudentutkija, kriitikko ja professori ==Lähteet==
En ole kreivitär

En ole kreivitär on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1945. Elokuva on kuvitteellisen Pomeranian hovien ja hotellien ympäristössä tapahtuva romanttinen kertomus. Helena Kara näyttelee pääosassa kaksoisroolin mannekiinina ja kreivittärenä. Elokuva on ensimmäinen Suomen Filmiteollisuuden uusilla studioilla Helsingin Liisankadulla valmistunut elokuva. Leminen sai lavastuksesta Jussi-palkinnon,Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 13.9.2011, s. D 5. joskin käsikirjoituksen tehnyt mutta lavastajana paremmin tunnettu Roy eli Tapio Vilpponen on jälkikäteen sanonut, että hänen tekisi mieli ottaa osansa kunniasta. == Näyttelijät == == Arviot == Aikalaisarvioissa erityisen kiitoksen saavat Lemisen upea lavastus sekä muut ulkoiset puitteet, mutta useimmat kiinnittivät huomiota myös juonen hajanaisuuteen. Näkemykset kiteytti Olavi Vesterdahl (Aamulehti): ”Esiintyjien puvusto [on] loistelias ja suuret tanssikohtaukset antoivat lisää silmänruokaa, niin että filmi ulkonaisilta puitteiltaan on häikäisevä – ei ihme että ohut juoni uhkaa sortua kaiken tämän alle.” Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) antoi kiitoksen Marius Raichin kuvaukselle ja Nils-Eric Fougstedtin musiikille.” Lehdistöarvio. Viitattu 27.5.2014. Vaikka elokuva on myöhemmin eräässä arviossa sijoitettu Lemisen tuotannon parhaimmistoon, on kuitenkin sanottu myös, että onnistuneesti luotujen miljöiden elokuva on ”jähmeäksi jäävä romanttinen satu” (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat 2012).Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 6.11.2012, s. D 7. == Palkinnot == Elokuvan tekijät saivat kaksi Jussi-palkintoa, Marius Raichi kuvauksesta ja Hannu Leminen lavastuksesta. Taustaa. Viitattu 27.5.2014. == Lähteet == Luokka:Hannu Lemisen ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1945 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset elokuvat
Night People Group

Night People Group Oy suomalainen ravintola-alan yritys, jolla on toistakymmentä yökerhoa ja baaria Suomen eri kaupungeissa. Se on perustettu vuonna 2011. Night People Groupilla on palveluksessaan suoraan ja välillisesti tuhat työntekijää. Night People Group on rekisteröity tavaramerkki. Night People Group Oy osti 2011 suurimman osan SK Entertainment Group Oy:n kotimaan liiketoiminnasta. Yhtiö hakeutui yrityssaneeraukseen ja pääsi menettelyyn syksyllä 2013. Yrityksen toiminta jatkui normaalisti.http://www.stara.fi/2013/09/13/night-people-group-haettu- konkurssiin/ Vuonna 2023 yritys myi NoHo Partnersille helsinkiläiset yökerhot Apollo Live Clubin ja Maxinen sekä ravintola Kaivohuoneen. Toukokuussa 2024 verottaja haki Night People Group Oy:tä konkurssiin.. Tammikuussa 2025 työeläkeyhtiö Varma haki Night People Group Oy:tä konkurssiin. Toukokuussa 2024 Night People Groupilla oli 13 ravintolaa kahdeksalla paikkakunnalla:Ravintolat, Night People Group. Viitattu 15.5.2024. * Hanko: Wallis Karaoke Bar * Helsinki: Wallis Karaoke Bar * Kajaani: Onnela Kajaani * Lahti: Armas Lahti, Wintti * Lappeenranta: Giggling Marlin, Wallis Karaoke Bar * Seinäjoki: Bilekortteli Kullervo, Hook Seinäjoki, Taphouse 60100, Vekseli * Valkeakoski: Linno * Vantaa: Runway Bar Vantaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Night People Group Luokka:Suomalaiset ravintolaketjut
Glukoosi-6-fosfataasi

Glukoosi-6-fosfataasi on entsyymi, joka katalysoi glukoneogeneesin ja glykogenolyysin eli glykogeenin hajotuksen viimeistä vaihetta. Entsyymi hydrolysoi glukoosi6-fosfaatin glukoosiksi ja fosfaatti-ioniksi. Glukoosi-6-fosfataasin EC-numero on EC 3.1.3.9. ==Toiminta== Nisäkkäillä glukoosi-6-fosfataasia esiintyy kiinnittyneenä maksan ja munuaisten solulimakalvostoon ja puuttuu esimerkiksi aivoista ja lihaksistosta. Nisäkkäiden entsyymi koostuu 357 aminohaposta ja on hyvin hydrofobinen proteiini. Glukoosi-6-fosfataasin aktiivinen kohta muistuttaa lipidifosfataasien ja vanadiinihaloperoksidaasien rakennetta ja katalyyttisesti tärkeitä aminohappoja ovat histidiini-, lysiini- ja arginiiniaminohapot. Histidiiniaminohappo muodostaa glukoosi-6-fosfaatin fosforyyliryhmän kanssa fosfoentsyymi kompleksin, joka on nukleofiilinen ja katalysoi hydrolyysiä. Toisen histidiiniaminohapon tehtävänä on toimia protonin lähteenä katalyysissä. Kaksi arginiiniaminohappoa ja mahdollisesti myös lysiini muodostavat vetysidoksia ja siten stabiloivat reaktion siirtymätiloja. Glukoosi-6-fosfataasi vaatii toimiakseen Ca2+-ioneihin sitoutuvan stabilisoivan proteiinin. Entsyymin aktiivisuutta säätelee pääasiassa substraatin glukoosi-6-fosfaatin ja tuotteen glukoosin konsentraatio solussa. Kun glukoosia on solussa paljon on glukokinaasin toiminta aktiivisempaa kuin glukoosi-6-fosfataasin ja glykolyysi käynnistyy. Kun glukoosin konsentraatio laskee, aktivoituu glukoosi-6-fosfataasi. Insuliini on osittainen entsyymin inhibiittori ja tämä johtuu mahdollisesti insuliinin aktivoimasta proteiinista. ==Glukoosi-6-fosfataasi ja sairaudet== Mutaatiot, jotka aiheuttavat entsyymin aktiivisen kohdan aminohappojen muuntumisen toisiksi johtavat toimimattomaan glukoosi-6-fosfataasientsyymiin. Tämä aiheuttaa von Gierken tautia, joka on glykogeenin varastointisairaus. Se johtaa glykogeenin kertymiseen maksaan ja oireina ovat muun muassa hypoglysemia, kasvun hidastuminen ja laktinen asidemia. Mutaatiot periytyvät aurosomaalisesti ja ovat resessiivisiä. Entsyymin liiallinen tuotanto johtaa epänormaalin voimakkaaseen glukoosin tuotantoon maksassa. ==Lähteet== Luokka:Hydrolaasit
Vågenin taistelu

Vågenin taistelu oli 12. elokuuta 1665 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana Bergenin edustalla käyty meritaistelu. Sen taustalla oli Tanskan kuninkaan Fredrik III:n ja Englannin kuninkaan Kaarle II:n salainen sopimus, jonka mukaan englantilaiset saisivat hyökätä Bergenin satamassa oleskelevien hollantilaisten Itä-Intian kauppalaivojen kimppuun ilman, että tanskalais- norjalaiset joukot puuttuisivat asiaan. Vastineeksi Fredrik III saisi osan ryöstösaaliista. Tanskalais-norjalaiset joukot Bergenissä eivät kuitenkaan saaneet vahvistusta sopimuksesta ajoissa, vaan ryhtyivät puolustamaan hollantilaisaluksia, kun englantilaiset olivat osuneet tykeillään Bergenin linnoitukseen. Verinen taistelu päättyi englantilaisten tappioon. Bergenin kaupunki säästyi täydelliseltä tuholta osin siksi, että sade auttoi sammuttamaan syttyneet tulipalot. Tieto kuninkaiden sopimuksesta saapui Bergeniin muutaman päivän kuluttua, ja norjalaiset yrittivät neuvotella englantilaisten kanssa uudesta hyökkäyksestä hollantilaisaluksia vastaan, mutta tässä vaiheessa englantilaiset eivät enää olleet kiinnostuneita. Lisäksi hollantilaiset olivat valmistautuneet uuteen koitokseen siirtämällä tykkejä aluksistaan mantereelle. PieterdeBitter.jpg|Hollantilaisten komentaja Pieter de Bitter AdmiralTeddiman.jpg|Englantilaisten komentaja Sir Thomas Teddiman ==Lähteet== Luokka:Toinen Englannin-Hollannin sota Luokka:Englannin taistelut Luokka:Bergenin historia Luokka:1665 Luokka:Alankomaiden taistelut
Neljän päivän taistelu

Neljän päivän taistelu käytiin 1.-4. kesäkuuta 1666 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana. Taistelu on yksi merisotahistorian pisimmistä. Luokka:Toinen Englannin-Hollannin sota Luokka:Englannin taistelut Luokka:Meritaistelut Luokka:1666 Luokka:Alankomaiden taistelut
Augustin Mannerheim

Augustin Mannerheim (17. elokuuta 1915 Ruotsi – 30. elokuuta 2011 Linköping, Ruotsi) oli ruotsalainen metsänhoitaja, kirjailija ja vapaaherra.Jussi Kuusanmäki, Vapaaherra Augustin Mannerheim, Kuolleet, Helsingin Sanomat 12.9.2011 sivu C 5 Artikkelin verkkoversio Mannerheimin vanhemmat olivat metsäyhtiö Kramfors AB:n toimitusjohtaja Johan Mannerheim ja Palaemona Treschow, jotka olivat muuttaneet 1904 emigrantteina Ruotsiin. Marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim oli hänen setänsä. Hänen puolisonsa oli psykiatri ja kirjailija Brita o.s. Danell. Mannerheim opiskeli kirjallisuutta Uppsalan yliopistossa, mutta joutui siirtymään toiselle alalle, metsänhoitajaksi, vanhempiensa kuoleman jälkeen, jolloin vastuu Grensholmin kartanosta jäi hänelle. Hän julkaisi kuitenkin seitsemän runokokoelmaa, viimeisen 2005. Mannerheim käänsi viimeisinä vuosinaan Goethen tekstejä, jotka julkaistiin kokoelmana Livskälla ur döden sprungen. Teos sai 2011 Ruotsin Akatemian ja Samfundet De Nion kirjallisuuspalkinnot. Hän kirjoitti metriikan teoriasta teoksen Poesins musik, ja Linköpingin yliopisto myönsi hänelle hänen alalla tekemistään tutkimuksista kunniatohtorin arvon 1997. Hän on muokannut virsiä Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjaan. Mannerheim vastasi marsalkka Mannerheimin Ruotsiin siirtämästä arkistosta. Hän lahjoitti sen 1993 Suomen Kansallisarkistoon. Hänen aloitteestaan arkkitehti Steven Holl suunnitteli Helsingin taidemuseo Kiasmaan erityisen ikkunan viereisen Mannerheimin ratsastajapatsaan kohdalle. Mannerheim oli suuri Suomen ystävä ja vieraili Suomessa vuosittain. Hänelle myönnettiin 1994 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajan arvo. ==Teokset== * Guldlejonet: dikter. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1943. * Vita väga: dikter. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1950. * Sätt glas: dikter. Stockholm: Bonnier. 1966. * Livbåt: dikter. Göteborg: Zinderman. 1974. ISBN 91-528-0078-4 * Det förstorande mörkret: dikter. Stockholm: Atlantis. 1979. ISBN 91-7486-090-9 * Det gamla huset: dikter 1943-1982. Stockholm: Författarförl.. 1982. ISBN 91-7054-399-2 * Öppnas om natten: dikter. Malmö: Pequod press. 2005. ISBN 91-975180-3-4 * Poesins musik. Ruin Förlag AB. Ilmestyy 2011. ISBN 91-85191-37-X ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Metsänhoitajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Paavo Novela

Ole Gustaf Håkan Stoltzenberg (1. heinäkuuta 1914 Helsinki – 17. heinäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen liikemies, päätyöltään mainostoimiston toimitusjohtaja. Kirjailijana ja pakinoitsijana hän käytti kirjailijanimeä Paavo Novela. == Teoksia == Omalla nimellä : * 25 vuotta hihat käärittyinä: rapsodia neljännesvuosisadan kestäneestä työnteosta LM-McCannissa. Liikemainonta McCann, Helsinki 1976 * Mainonnan vaikuttajia. Kirjayhtymä, Helsinki 1982 Nimellä Paavo Novela: * Hyvä tuuli: pakinoita, parodioita ja kertomuksia ; kuvittanut Push. Fennia, Helsinki 1946 * Tuulesta temmattua: pakinoita, parodioita ja kertomuksia ; kuvittanut Carol. Fennia, Helsinki 1947 * Valikoitu vitsivalikoima; kuvittanut Push. Fennia, Helsinki 1947 * Tuulen tuomaa: kertomus m.m. Heikki Savikorpusta, Irja Isosesta, mr Bacon-Smithistä, talonmies Ruuskasesta, matkasta Amerikkaan, Ingrid Bergmanista, Hollywoodista, Miamista, Broadwaysta, elämästä Amerikassa ja paljosta muusta ; kuvittanut A. Lindberg. Fennia, Helsinki 1948 * Tuuletusta: romaani. Fennia, Helsinki 1950 * Pikapakinoita. Helsinki 1974 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Eino Isohanni

Eino Viljami Isohanni (15. syyskuuta 1914 Kannus – 16. toukokuuta 1984 Kokkola) oli suomalainen toiminnanjohtaja ja kirjailija. Isohanni toimi muun muassa kansakoulutarkastajana ja Keski-Pohjanmaan maakuntaliiton toiminnanjohtajana. == Teoksia == * Kotiaukealta : kertomuksia. Pellervo- seura, Helsinki 1947 * Syksystä kevääseen. Pellervo-seura, Helsinki 1948 * Kannuksen kansakoulun vaiheista. Kannuksen opettajayhdistys, Kannus 1952 * Keskipohjalaisten laulukirja; toim. Eino Tulikari, Eero Pollari, Eino Isohanni. Keski-Pohjanmaa sarja 2. Keskipohjalalainen ylioppilaskerho / Keski- Pohjanmaan maakuntaliitto, Kannus 1952 * Maa on ikuinen: Viljami Kalliokosken 60-vuotisjuhlajulkaisu; toim. Eino Isohanni ja Alfred Salmela. Keski-Pohjanmaa sarja 4. Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1954 * Keski-Pohjanmaa: maakuntajulkaisu 3 : 1930-1955 ; toim. Eino Isohanni. Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1955 * KPO 50-vuotias; laatineet: Samuli Jämsä, historiikki; Aune Pernu, maataloustavarakauppa ja tilastot; painoasun, kuvituksen ja taiton huoltanut Eino Isohanni ja Erkki Karkia. Keski-Pohjanmaan osuuskauppa, Kokkola 1956 * Keski-Pohjanmaa / Mellersta-Österbotten / Central Ostrobothnia; toimituskunta ja teksti Eino Isohanni, Vilho Kyrölä, Viljo S. Määttälä; kuvaus Kalevi A. Mäkinen; maakunnan esittely Kustaa Vilkuna. Keski- Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1965 (teksti suomen, ruotsin ja englannin kielillä) * Maakuntakuoro – matkakuoro: Keski-Pohjanmaan maakuntakuoro. Kokkola 1969 * Korpelan Voima: Puoli vuosisataa sähkön jakelua. Kokkola 1971 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Kalle Iso-Jämsä

Kalle Iso-Jämsä (7. tammikuuta 1915 Haukipudas – 15. maaliskuuta 1983 Kuusamo) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Minä tiedän sen parhaiten. Tekijä, Haukipudas 1976 * Elämäni monumentti. K. Iso-Jämsä, Haukipudas 1979 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
D. J. Caruso

Daniel John ”D.J.” Caruso (s. 17. tammikuuta 1965) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Caruso on ohjannut elokuvat Paranoia, Rahantekijä, Taking Lives, The Salton Sea, Eagle Eye ja I Am Number Four. Caruso on myös ohjannut jaksoja televisiosarjoihin, kuten Shield – lain varjolla, Over There, Smallville ja Dark Angel. == Filmografiaa == Vuosi Nimi Huomioita 1996 VR.5 televisiosarja High Incident televisiosarja 1997 Cyclops, Baby lyhytelokuva 1999 Martial Law televisiosarja 2001 Dark Angel televisiosarja, 1 jakso (kausi 1: Meow) Going to California televisiosarja 2002 Robbery Homicide Division televisiosarja, 2 jaksoa The Salton Sea ensimmäinen pitkä elokuva Smallville 1 jakso (kausi 1: Shimmer) 2002–2006 Shield – lain varjolla televisiosarja, 4 jaksoa 2004 Taking Lives elokuva 2005 Rahantekijä elokuva Over There televisiosarja, 1 jakso 2007 Paranoia elokuva 2008 Eagle Eye elokuva 2011 I Am Number Four elokuva Inside elokuva 2013 Standing Up elokuva 2016 The Disappointments Room elokuva 2022 Redeeming Love == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ava-akatemia

Ava-akatemia (ennen AVA-instituutti) on johtamiseen, esihenkilötaitoihin ja liiketoimintaosaamiseen sekä muuhun henkilöstön kehittämiseen erikoistunut koulutus-, valmennus- ja kehittämisorganisaatio.Ava-akatemia: Mikä on Ava- akatemia? Ava-akatemia kuuluu Elinkeinoelämän oppilaitoksiin (EOL ry). Sillä on myös Opetushallituksen myöntämä ammatillisen oppilaitoksen status, joka mahdollistaa henkilöstövalmennusten lisäksi tutkintotavoitteisen koulutuksen järjestämisen.Ava-akatemia: Valmennukset AVA-akatemia sai alkunsa Kulutusosuukuntien Keskusliiton vuonna 1920 perustamista osuuskauppakursseista. Vuonna 1924 alettiin käyttämään nimitystä KK:n Osuuskauppakoulu ja 1970 nimeksi muutettiin E-instituutti, johon keskitettiin kaikki edistysmielisen osuustoimintaliikkeen koulutus. Vuonna 1991 E-instituutin nimeksi vaihtui AVA-instituutti ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 2020. == Historia == Ava-akatemia perustettiin vuonna 1920.Kuluttajain lehti (18/1945): Osuuskauppakoulu 25-vuotias Ava-akatemia oli vuosikymmeniä myös merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja. Se oli muun muassa yksi ensimmäisistä naisille ammatillista koulutusta tarjonneista oppilaitoksista.Kuluttaja (2/1961): Opinahjomme 40-vuotiasTyöväen arkisto: KK:n osuuskauppakoulun ravintolain emäntien kurssin ohjelma 21.-31.1.1929 Sen valmennusten sisällöt ja menetelmät ovat heijastaneet eri aikoina tarvittavia taitoja ja osaamista. Esimerkiksi 1920- ja 1930-luvuilla valmennuksissa korostettiin aiheina kirjanpitoa ja kannattavaisuuslaskentoa, kauppakirjeenvaihtoa, reklaamioppia, siirtomaatavaraoppia, henkilökunnan valintaa taipumustensa perusteella sekä liikkeenhoidon valvonta- ja tarkkailutehtäviä.Työväen arkisto: KK:n osuuskauppakoulun osuuskauppakurssin todistus 27.11.1920Työväen arkisto: KK:n osuuskauppakoulun liikkeenhoitajien ja myymäläntarkastajien kurssitodistus 1.12.1934 Toiminta jatkui vilkkaana myös toisen maailmansodan aikana, vaikka koulutuksia jouduttiinkin keskeyttämään tilojen tuhoutuessa Helsingin suurpommituksissa 1944. Toimitilat sijaitsivat muun muassa Helsingin Pohjoisrannassa ja Mikonkadulla 1950-luvulle, jolloin tapahtui muutto Strömsin kartanon alueelle Helsingin Roihuvuoreen.Kuluttaja (21-22/1964): Osuuskauppakoulu oman väen korkeakoulu Instituutti muutti nimensä Ava-akatemiaksi vuonna 2020. Ava-akatemian toimitilat sijaitsevat nykyään Helsingin Herttoniemessä, ja se toimii valtakunnallisesti kaikkialla Suomessa.Patentti- ja rekisterihallitus ja Verohallinto, Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä: AVA-instituutin kannatusyhdistys == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Suomalaiset oppilaitokset Luokka:Edistysmielinen osuustoiminta
Kotkansaaren sairaala

Kotkansaaren sairaala on Kotkassa kaupungin keskustassa Kotkansaarella sijaitseva entinen sairaala. Kaarlo Könösen suunnittelema päärakennus on valmistunut vuonna 1925 ja se edustaa 1920-luvun klassisismia. ==Historia== Kotkansaaren sairaalaa on laajennettu useaan otteeseen. Kotkan kunnallissairaalan nimellä tunnetussa sairaalassa oli aluksi 67 vuodepaikkaa. Vuonna 1938 valmistui uusi sairaalarakennus ja pesutupa, jotka edustavat funktionaalista tyylisuuntaa. Uusiin tiloihin sijoittuivat muun muassa röntgen- ja synnytysosasto sekä neuvola. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutuivat pesula ja röntgenlaitos. Viipurin lääninsairaala siirtyi vuonna 1944 Kotkaan ja sairaalan nimeksi tuli Kotkan yleinen sairaala. Sairaalan paikkaluku oli sairaalatoimintojen yhdistämisen myötä 1950-luvun alussa 217. Kymenlaakson keskussairaalan valmistumisen myötä vuonna 1970 erikoissairaanhoito siirtyi keskussairaalaan ja Kotkansaaren sairaala keskittyi vanhusten pitkäaikaishoitoon. Sairaalan viereen valmistui terveyskeskusrakennus vuonna 1982. Sairaalan viimeiset vuodeosastot suljettiin joulukuussa 2010 ja sairaalassa väliaikaisesti toiminut Pyhtään terveyskeskuksen vuodeosasto elokuussa 2011, jonka jälkeen tiloissa toimii vielä muun muassa Kotkansaaren terveysasema siipirakennuksessa. ==Tulevaisuus== Kotkan kaupunki on asettanut kiinteistön myyntiin. Rakennusten kokonaispinta-ala on noin 10 000 m². Kaupunki etsii tiloille uusiokäyttöä, koska sairaalaksi se ei sovellu enää ilman mittavia korjauksia. Rakennuksia ei ole suojeltu nykyisessä kaavassa. ==Lähteet== Luokka:Kotkan sairaalat
Bagirmi

Bagirmi oli Tšadjärven kaakkoispuolella nykyisen Tšadin alueella sijainnut islamilainen valtio vuosina 1522–1897. Eri historiansa vaiheissa se oli Kanem- Bornun ja Wadain herruuden alainen, kunnes siitä tuli lopulta osa Ranskan siitomaaimperiumia vuonna 1897. Bagirmissa puhuttua bagirmin kieltä puhutaan edelleen Tšadissa. ==Historia== Perimätiedon mukaan Bagirmi kehittyi kylien liittoutumasta noin vuonna 1522. 1500-luvun aikana siitä kehittyi varsinainen valtio sen kuninkaiden eli mbangien johdolla. Islamista tuli maan johdon uskonto, mutta tavallinen kansa jatkoi suureksi osaksi perinteisten uskontojen harjoittamista. Alistamalla viereisiä heikompia valtioita ja osallistumalla orjakauppaan siitä tuli alueellisesti merkittävä valtio. Kuningas Burkumanda I:n valtakaudella 1635–1665 Bagirimi ulottautui pohjoisessa Tšadjärveen saakka. Orjia saatiin pääasiassa maan eteläosista, ja orjakauppa muodosti maan talouden perustan. Vuosina 1650–1675 Bagirmi oli nimellisesti Kanem-Bornun herruuden alainen, mutta tämä ei estänyt paikallisia hallitsijoita järjestämästä orjienryöstöretkiä sen alueelle. Tehokkaammin Bagirmin alisti Wadain sulttaani Bagirmin hekennyttyä 1700-luvun loppupuolella. Sulttaani järjesti sotaretken Bagirmia vastaan vuonna 1805 ja valtasi maan pääkaupunki Massenyan, tappoi paikallisen kuninkaan ja tämän perheen sekä hävitti ja orjuutti suuren osan sen väestöstä. Hyökkäystä seuranneena aikana Wadain armeijat hävittivät maata vapaasti, kunnes sudanilainen rosvopäällikkö Rābiḥ az-Zubayr hyökkäsi maahan 1890-luvulla. Bagirmin viimeinen mbang Gaugrang II päätti yrittää pelastaa maansa liittoutumalla siirtomaitansa kuningaskunnan suuntaan laajentaneen Ranskan kanssa. Hän kirjoitti suojelusopimuksen ranskalaisen komendantti Émile Gentilin kanssa vuonna 1897, mikä käytännössä lakkautti maan itsenäisyyden. ==Lähteet== Luokka:Tšadin historia Luokka:Afrikan entiset monarkiat