EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Quosego

Quosego – Tidskrift för en ny generation oli suomenruotsalainen kulttuurijulkaisu, josta ilmestyi 1928–1929 neljä numeroa. Lehden päähuomio kohdistui Suomen modernismiin. Aiemmin lyhyen aikaa ilmestyneen Ultran monet kirjoittajat siirtyivät 1928 perustettuun Quosegoon, jossa Elmer Diktonius oli jälleen vahva voima. Lehden toinen perustaja ja toimittaja oli Hagar Olsson. Mukaan tulivat merkittävällä panoksella myös Rabbe Enckell ja Gunnar Björling. Lehti poikkesi kuitenkin Ultrasta sikäli, että siltä puuttui kansainvälinen tavoite ja se oli yksinomaan ruotsinkielinen. Päähuomio kohdistui kotimaisiin tapahtumiin. Sisältö oli johtavien kotimaisten kirjoittajien runoa ja proosaa ja niiden rinnalla esseitä, jotka käsittelivät modernismin estetiikkaa.Mats Jansson: "Crossing borders: Modernism in Sweden and the Swedish speaking part of Finland" teoksessa Peter Brooker, Sascha Idu, Christian Weikop, The Oxford Critical and Cultural History of Modernist Magazines: Europe 1880, s. 676–679, viitattu 30.4.2014 Lehdestä ilmestyi neljä numeroa, yhteensä 208 sivua. Ulkoasultaan se ei, kuten ei Ultrakaan, edustanut modernismia. Alaotsikko oli ”Tidskrift för en ny generation”, ja päätoimittaja oli ensin kääntäjä ja yliopiston opettaja Cid Erik Tallqvist, sitten Rabbe Enckell ja lopuksi Kurt ReuterJarkko S. Tuusvuori, Kulttuurilehti Suomessa. Kronikka, VIII 20-luku: ilmaa ja tunkkaa, Kultti, viitattu 30.4.2014 (Archive.org). Lehti oli kytköksissä kustannustalo Söderströmsiin, joka tiettävästi rahoitti lehden numerot 2 ja 4. Päätoimittaja ja kirjoittajat vastasivat numeroiden 1 ja 3 kustannuksista. Lehden ensimmäisen numeron painoksen suuruus oli 900. Ahkerimpia kirjoittajia olivat Enckell ja Björling. Lehti muodosti sillan suomenruotsalaisen avantgarden ja Ruotsissa nousemassa olevan modernismin välille. Quosego oli vähemmän radikaali kuin Ultra. Se tarjosi foorumin individualistisemmalle ja kokeellisemmalle modernismille. Sillä ei myöskään ollut selvää radikaalia ohjelmanjulistusta. Erik Kihlman määritteli Nya Arguksessa sen kiukkuisen uuden sukupolven äänitorveksi, jolla oli käytössään myös Hufvudstadsbladet ja Svenska Pressen. Rolf Lagerborg katsoi, että lehti otti itsensä liian vakavasti. Ruotsalainen kriitikko Göran von Rettig piti lehteä surullisenkuuluisana lehtenä, jota siteerattiin kaikilla ruotsalaisilla pilapalstoilla.Rahikainen 2014, s. 266–267Göran von Rettig, Ny finlands-svensk litteratur, Svenskt Tidskrift, 1929 s. 143, (Runeberg.org) ==Lähteet== * Agneta Rahikainen, Edith – Runoilijan elämä ja myytti, suom. Jaana Nikula, Schildts & Söderströms, 2014 ISBN 978-951-52-3359-2 ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Olof Enckell, Vägen till Quosego, teoksessa Quosego, Söderström & Co, 1970. ==Aiheesta muualla== *Cid Erik Tallqvist talar om Quosego och modernism; 26.2.1954, Yle Arkivet Luokka:Suomalaiset kulttuurilehdet
Kebakko

Kebakko on turkkilais-suomalainen lihatuote. Kebakko on tunnettu lähinnä valmisruokana, mutta niitä voi valmistaa myös kotona itse. Myös jotkut ravintolat tai grillit tarjoavat kebakoita. Kebakot ovat hyvin samanlaisia kuin lihapullat sisältäen lihaa, korppujauhoja, sipulia, kananmunaa ja mausteita. Ero onkin lähinnä muodossa: kebakko on noin 12 cm pitkä pötkö lihaa vartaassa. Kebakot paistetaan joko pannulla, uunissa tai grillissä. Nimi tulee turkkilaisesta ruoasta nimeltä kebab ja suomen kielen sanasta kepakko, joka tarkoittaa "pientä keppiä". Kebakko edustaa fuusiokeittiötä. Se yhdistää turkkilaisen kebabin perinteiseen suomalaiseen lihamurekkeeseen. Yleensä kebakot tarjoillaan lämpiminä ja esimerkiksi erilaisten dippien tai ketsupin kera. Kebakot syödään käsin tikkua kädessä pitäen. == Katso myös == * Kebab * Lihapulla * Lihamureke == Lähteet == Luokka:Liharuoat Luokka:Liha ja lihavalmisteet
Alvar Kolanen

Ernst Alvar Kolanen (8. joulukuuta 1921 Kälviä – 9. joulukuuta 2007) oli suomalainen mainosvalokuvaaja, joka tunnetaan musiikki-, viihde- ja muotimaailman suomalaistähdistä ottamistaan PR- ja levynkansikuvistaan. Kolanen astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen vuonna 1940 ja palveli linnoitustöissä sekä sittemmin lentomekaanikkona Aunuksen kannaksella. Valokuvaajana hän oli itseoppinut. Kolasen kuvauskohteina olivat miltei kaikki Suomen tunnetuimmat iskelmälaulajat 1950-luvulta 1970-luvun alkuvuosiin, jolloin hänen oli terveyssyistä lopetettava työt. Kolanen työskenteli levy- yhtiöissä 1930-luvulta lähtien mutta löi itsensä läpi valokuvaajana 1950-luvun puolivälissä työskennellessään Scandia-levy-yhtiössä.Kantokorpi, Otso: Tähdet tuikkivat kirkkaasti, Alaston kriitikko -blogi 1.11.2010. Julkaistu alun perin Kauppalehdessä 20.10.2010. Viitattu 30.4.2014. Hänestä tuli monen julkisuuden henkilön luottokuvaaja, ja hän pääsi hyvien suhteidensa ansiosta studiotyön ohella kuvaamaan tähtiä esiintymistilaisuuksissa, televisiotyössä ja myös kulissien takana.Tähdet tuikkivat (Nidottu), Jari "Dile" Kolanen. Adlibris. Viitattu 30.4.2014. Kolasen usein kuvaamia artisteja olivat muiden muassa Irwin, Danny, Kirka, Tapio Rautavaara, Lenita Airisto ja Pirkko Mannola.Jokelainen, Jarkko: Alvar Kolanen kuvasi suomalaisten rakastamat tähdet – katso kuvakooste. Helsingin Sanomat 20.3.2013. Viitattu 30.4.2014. Alvar Kolasen puoliso oli Terttu o.s. Arhio vuodesta 1947. Kolasen perilliset ovat koonneet isänsä töistä kaksi valokuvakirjaa ja valokuvanäyttelyitä. Kolanen on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Kolanen, Jari – Kolanen Risto – Tilles, Hannele: Tähdet tuikkivat. Elastic House 2010. ISBN 978-952-92788-6-2. * Kolanen, Jari – Tilles, Hannele: Tuikkivien tähtien varjosta. Like 2013. ISBN 978-952-01-0901-1. ==Aiheesta muualla== * Alvar Kolasen valokuvasto Facebookissa Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Markus Hätinen

Markus Hätinen (s.6. tammikuuta 1974 Jyväskylä) on suomalais-saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hätinen pelasi SM-liigassa ainoastaan JYPin paidassa kuusi kautta vuosina 1991–2000. Hätinen oli aktiivivuosinaan 178 cm pitkä ja painoi 77 kg. Hätinen edusti Suomea sekä vuoden 1992 alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa että 1992–1993 vuodenvaihteessa Nuorten MM- turnauksessa. Aikuisten maajoukkueesa Hätinen ei päässyt koskaan pelaamaan. Kaudella 1991-92 Hätinen pääsi haistelemaan liigatunnelmia JYP:n joukkueen varamaalivahtina, mutta vielä tuolloin hän ei varsinaisesti päässyt pelaamaan otteluissa. Seuraavalla kaudella pelattuja otteluita kertyi yksi ja kaudella 1993-94 tarjolla oli vain luukkuvahdin rooli Ari-Pekka Siekkisen ja Marko Leinosen jakaessa torjuntavastuun. Kaudella 1994-95 Hätinen pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa. Kauden 1995-96 Hätinen pelasi I divisioonaa Forssan Palloseurassa. Vastuuta divarissa kertyi 37 ottelua ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 2.73. Seuraavaksi kaudeksi Hätinen palasi takaisin Jyväskylään ja pääsi pelaamaan Marko Leinosen varamiehenä 15 ottelussa. Kauden jälkeen Hätinen suuntasi kahdeksi vuodeksi Saksan kakkostasolle Ingostadtin joukkueeseen. Hätinen palasi vielä kerran takaisin Jyväskylään kaudelle 1999–00 mutta ei nytkään kyennyt valtaamaan joukkueen ykkösmaalivahdin tonttia. Tommi Satosaaren varamiehenä otteluita kertyi 18. Kauden jälkeen tie vei jälleen ulkomaille, tällä kertaa Ranskaan. Kahden Ranskan liigan Reimsissä pelatun kauden jälkeen Hätinen palasi pelaamaan Saksaan toiselle ja kolmannelle sarjatasolle. Ranskasta oli tuomisina jälkimmäisellä kaudella voitettu Ranskan mestaruus. Kauden 2007–2008 päätteeksi Hätinen päätti lopettaa uransa. ==Aiheesta muualla== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keisarin uudet vaatteet

Keisarin uudet vaatteet on yksi tanskalaisen Hans Christian Andersenin kirjoittamista satuklassikoista. == Juoni == Kaupunkiin tulee kaksi kulkijaa, jotka ovat vaattureita. Keisari, joka pitää suuresti uusista vaatteista, palkkaa heidät räätälöimään keisarille uudet vaatteet. Vaatturit väittävät vaatteiden näkyvän vain älymystölle ja tyhmät ja virkaansa pätemättömät eivät näkisi vaatteita ollenkaan. Näin ollen keisari ajattelee tämän olevan hieno sijoitus, kun hän saisi tämän avulla selville, ketkä hänen virkamiehistään olisivat kykenemättömiä tehtäväänsä. Vaatturit pyytävät vaatteiden materiaalikustannuksiin ja palkkioksi paljon kalleinta kultaa ja hienointa silkkiä. Todellisuudessa vaatturit eivät tee ollenkaan vaatteita ja siksi keisari saa huomata, ettei itsekään näe vaatteita, mutta päättää olla puhumatta asiasta, koska pelkää muiden toteavan hänet kyvyttömäksi tehtäväänsä. Kangaspuita käy katsomassa myös useampi keisarin virkamies ja hekin päättävät vaieta kyvyttömyydestään nähdä kankaita ja kuvioita. Lopulta keisari sovittaa peilin edessä vaatteitaan ja hienoa laahusta. Laahuksen kantajatkin ovat tarttuvinaan kankaaseen, mitä he eivät oikeasti löydä. Kaikki kuitenkin ihailevat kovaan ääneen kauniita kankaita ja niiden kuvioita. Sitten joukko lähtee kulkueeseen kaupungin keskustaan, missä ihailu jatkuu kunnes pieni lapsi huutaa, ettei keisarilla ole ollenkaan vaatteita. Kulkueen seuraajat alkavat tämän jälkeen supista keskenään lopulta yltyen huutamaan, ettei keisarilla ole vaatteita. Keisari suoristaa selkänsä ja näyttää entistä ryhdikkäämmältä, vaikka hänestäkin tuntuu että kansa on oikeassa. Hän ajattelee, että hänen täytyy kestää näytös loppuun asti. Ja kamariherrat jatkavat laahuksen kantamista aivan kuin keisarilla olisi oikeasti vaatteet laahuksineen. == Lähteet == *Satu keisarin vaatteista. Web Archive (Kotiposti.net) == Aiheesta muualla == Luokka:H. C. Andersenin sadut
Magnus von Orraeus

Magnus von Orraeus (n. 1742 Taipalsaari - 19. maaliskuuta 1819 Viipuri) oli Vanhan Suomen laamanni, Viipurin kaupungin siviilikuvernööri ja todellinen valtioneuvos. Orraeuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Magnus Orraeus vanhempi ja Ebba Katarina Mollerus. Lääketieteen tohtori, Venäjän lääkintöneuvoston jäsen Gustaf Orraeus (1738–1811) oli hänen veljensä. Venäläiseen virka- aateliin kuuluvana Orraeus käytti nimeä von Orraeus. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1756 ja toimi Viipurin maistraatin vt. sihteerinä 1757 ja sitten oikeuskollegion kanslistina ja kirjaajana Pietarissa noin 1764–1766, samoin kuin Venäjän hallitsevan senaatin sihteerinä. Vanhan Suomen laamanni von Orraeuksesta tuli 1775, Viipurin siviilitribunaalin presidentti 1784, Viipurin varakuvernööri 1798 ja siviilikuvernööri 1799. Tästä tehtävästä hän erosi 1804. Valtioneuvos von Orraeuksesta tuli 1793 ja todellinen valtioneuvos 1799. Vuonna 1801 von Orraeus sai läänityksen Lappeen pitäjästä, joka säilyi hänen jälkeläisillään aina vuoteen 1839 saakka. Von Orraeuksen puoliso oli Elisabeth Lovisa von Daehn. Heidän lapsistaan yksi, Fredrik Magnus Orraeus (1784 - 1866), kohosi Venäjällä kenraaliluutnantiksi ja toinen valtionvarainministeriön apulaispäälliköksi. ==Lähteet== * Sivu 563. * Viitattu 30.4.2014. Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1742 syntyneet Luokka:Vuonna 1819 kuolleet
Eino Salminen (näytelmäkirjailija)

Eino Wilhelm Salminen (24. toukokuuta 1900 Tampere – 26. tammikuuta 1985 Tampere) oli suomalainen näytelmäkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Salminen, Eino Wilhelm, sivu 602, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Tampereella asunut Salminen kävi kansakoulun ja Tampereen työväenopiston 1932–1934. Hän työskenteli vaatturimestarina ja pukutehtaan työnjohtajana vuosina 1940–1968. Hän toimi myös freelance-toimittajana eri lehdissä kuten Tammerkoski ja Hämeen Sanomat. Salmisen vanhemmat olivat hevosmies Kalle Salminen ja Karoliina (o.s. Sirén). Puolisot olivat Hilma Dagmar (o.s. Järvinen) vuosina 1923–1959 ja Aili Orvokki (o.s. Vaulama) 1963–1967. == Näytelmiä == * Karapään Katri. 1946 * Hyppy korkeuteen. 1962 * Malmia. 1962 * Haapaskan kunnia. 1977 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Eino Wilhelm Salminen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Anders Fabian Orrhjelm

Anders Fabian Orrhjelm (Orraeus) (30. marraskuuta 1762 Porvoo – 2. joulukuuta 1816 Turku) oli prokuraattori, Porvoon pormestari ja valtioneuvos. Orrhjelmin vanhemmat olivat lehtori Gustaf Orraeus (s.1723–1782) ja Ulrika Helena Gudseus (s.1740–1813). Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1784, palveli Turun hovioikeudessa ja siirtyi Porvoon pormestariksi 1792. Kymin laamannikunnan vt. hoitajana Orrhjelm toimi 1795–1807, laamannin arvo hänelle myönnettiin 1806. Georg Magnus Sprengtporten kutsui Orrhjelmin tammikuussa 1809 kenraalikuvenmenttinsa kanslian päälliköksi ja Porvoon valtiopäivillä hän toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä. Häntä esitettiin hallituskonseljin (Senaatin) jäseneksi, mutta hän sai vain oikeusosaston esittelijäsihteerin toimen vuosien 1809–1812. Orrhjelm aateloitiin 1809, Vaasan läänin varamaaherrana hän toimi 1812–1816. Viimeksi mainittuna vuonna hän sai valtioneuvoksen arvon ja hänet nimitettiin prokuraattoriksi Matthias Caloniuksen jälkeen, mutta hän ehti hoitaa virkaa vain lyhyen ajan. Orrhjelm kuoli naimattomana ja vailla perillisiä. Viitattu 30.4.2014. == Tunnustukset ja arvonimet == * Anders Fabian Orraeus Aateloitu nimellä: Orrhjelm 18. heinäkuuta 1809. ==Lähteet== Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Venäjän aateli Luokka:Vuonna 1762 syntyneet Luokka:Vuonna 1816 kuolleet
Luopa

Luopa on noin 550 talouden muodostama kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee valtatie 3:n varrella kunnan keskustasta Jalasjärven suuntaan mentäessä.http://www.luopa.info/23 Luopa mainitaan kylänä muun muassa Zachris Topeliuksen romaanissa Välskärin kertomuksia. Jalasjoki virtaa Luovan halki päätyen Kyrönjokeen lähellä Kurikan keskustaa. == Lähteet == Luokka:Kurikan kylät Luokka:Etelä-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Eljas Vainio

Eljas Pertteli Vainio, sukunimi aik. Nopola (15. elokuuta 1901 Karinainen – 10. tammikuuta 1985 Loimaa)Kuolinilmoitus, Eljas Pertteli Vainio, Uusi Suomi, 1985, No 13, sivu 5, julkaistu 15.1.1985 oli suomalainen maanviljelijä, pakinoitsija ja paikallishistorian harrastaja.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Vainio, Eljas Pertteli, sivu 724, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Vainio kirjoitti pakinoita Kunnalliseen Viikkolehteen. Vainio kävi kansakoulun ja palopäällystön koulun 1939–1940. Hän oli maanviljelijänä vuodet 1925–1936, sen jälkeen esimiehenä ja palopäällikkönä Oulu oy:ssa 1937–1944, kuljetuspäällikkönä ja palopäällikkönä Puukemia oy:ssa 1944–1952 sekä piiritarkastajana Aura ja Salama yhtiöissä 1952–1955. Sittemmin Vainio toimi yksityisyrittäjänä ja freelance-toimittajana Kunnalliselle Viikkolehdelle. Vainion vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Nopola-Vainio ja Anna Liisa (o.s. Nummila). Vainion puoliso oli Signe Susanna (o.s. Manni) vuodesta 1923. == Teoksia == * Pakinoita. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1969 * Historiikki Karinaisten maamiesseuran 70-vuotistaipaleesta : Karinaisten maamiesseura 1902-1972. Karinaisten maamiesseura, Karinainen 1972 * Linnankosken aika Karinaisissa. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1974 * Lisäyksenä vanhaa ja uutta Karinaisten historiaa ; koonnut Eljas Vainio. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1976 == Lähteet == * * Pekka Eskolan Kyrön Vahansuon vaiheilta-blogi 4.1.2014 : Kulttuuri === Viitteet === Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Mirja Vesanen

Impi Mirja (Mirjam) Vesanen (9. marraskuuta 1901 Merikarvia – 29. tammikuuta 1983) oli suomalainen nuortenkirjailija ja filosofian maisteri.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Vesanen, Impi Mirja (Mirjam), sivu 738, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Elämäntyönsä hän teki kansakoulunopettajana Helsingissä. Vesanen tuli ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1923. Kansakoulunopettajaksi hän pätevöityi Jyväskylän seminaarista vuonna 1924. Helsingin yliopistosta Vesanen valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Kansakoulunopettajana hän toimi Porissa, Siikaisissa, Laviassa ja Helsingissä. Vesanen oli ruotsin kielen tuntiopettajana Helsingin työväenopistossa vuosina 1946–1949 ja 1961–1971. Vesasen vanhemmat olivat nahkuriliikkeen omistaja Kustaa Eevert Vesanen ja Maria Josefina (o.s. Strömbäck). == Teoksia == * Mustekala: tyttöromaani. Otava 1954 * Urhea tyttö: tyttöromaani. Otava 1957 * Kansalaiskoulun yhteiskuntaoppi; tekijä Aarre Kailanpää, kirjan suunnittelussa ovat avustaneet Kalevi Kajava, Mirja Vesanen, Väinö Nissinen. Otava 1966, 7. tark. painos 1974 == Lähteet == * (Arkistolinkki) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Suomalaiset opettajat
Vahojärvi (rautatieliikennepaikka)

Vahojärvi () on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Parkanon kaupungin Vahojärven kylän läheisyydessä, noin 58 kilometrin päässä Tampereelta ja noin 18 kilometrin päässä Parkanosta. Vahojärvellä on pääraiteen lisäksi yksi sivuraide junakohtauksia varten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: Kuvia Vahojärveltä Luokka:Parkanon rautatieliikennepaikat
Ykkösluokka

Ykkösluokka () on joukkoliikennevälineissä, kuten junissa ja lentokoneissa, oleva ylellisin ja kallein matkustusluokka. Hintaan sisältyy yleensä enemmän omaa tilaa ja parempi istuin yksityiskohtineen. Esimerkiksi Emiratesin Airbus A380-koneissa on sviitti väliseinineen ja minibaareineen. Myös hienompi tarjoilu juomineen kuuluu hintaan ja omat odotusosastot asemilla, kuten lounget lentokentillä. Ykkösluokan matkustajille on tarjolla myös omia palveluita. Lentoyhtiöt ovat alkaneet poistaa ykkösluokkia koneistaan tehden täten business-luokasta korkeimman matkustusluokan. Suomalaisella Finnairilla ei ole ykkösluokkaa. Palveluluokkaa ei myöskään ole VR:n junissa. == Katso myös == * Turistiluokka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Matkailu
Eeva Niinivaara

Eeva Niinivaara, o. s. Pedriks (20. joulukuuta 1901 Siimust, Viro – 29. lokakuuta 2000 Helsinki) oli virolaissyntyinen Helsingin yliopiston viron kielen ja kirjallisuuden lehtori. Eeva Niinivaaran vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Eduard Pedriks (1873–1951) ja Anna Päll (1869–1945). Niinivaara kävi Tartossa tyttökoulun, opiskeli sitten Tarton yliopistossa taidehistoriaa, viron kieltä ja filosofiaa, ja toimi vuodesta 1928 Võrun seminaarissa viron ja suomen kielen opettajana. Vuonna 1930 hän meni naimisiin suomalaisen kielentutkijan Martti Niinivaaran (1905–1935) kanssa ja muutti asumaan Helsinkiin. Suomessa Niinivaara opiskeli ensin kansakoulunopettajaksi ja vuonna 1947 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Niinivaara toimi Helsingin yliopiston viron kielen lehtorina 1945–1971 ja hän opetti viron kieltä myös Jyväskylän kesäyliopistossa ja Kalliolan vapaaopistossa. Niinivaara julkaisi viron- ja suomenkielisten runojen kokoelman nimeltä Unarsõnad, kirjoitti esseitä sekä muistelmateoksen Yhä paistaa sama aurinko. == Teoksia == * Eesti lugemik: näytteitä kirjallisuudesta; tekijät Leeni Vesterinen, Helmer Winter; avustajina Eeva Niinivaara ja Henno Jänes. 2. uusittu painos Otava 1960 * Unarsõnad. Helsingin yliopisto, Helsinki 1979 * Kasvumaa: Eeva Niinivaaran kirjoituksia vuosilta 1923-1981; toim. Henni Ilomäki ym. Castrenianumin toimitteita 23. Helsingin yliopisto, Helsinki 1981 * Yhä paistaa sama aurinko: elämää nuoruuteni Eestissä ja Suomessa; toim. Hannu-Pekka Lappalainen. Otava 1988 == Lähteet == * (Arkistoitu sivu) * Eeva Niinivaaran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa vuonna 2000 == Aiheesta muualla == * Kalle Kurg. Vihmavari (Sateenvarjo. Runo on omistettu Eeva Niinivaaralle, 1982.) Runokokoelma Pimeduse värvid 1960-1990 (Pimeyden värit 1960-1990), kustantamo Virgela, Tallinna 1999, s. 106. * Eeva Niinivaaran elämäkerta Kansallisbiografiassa (maksullinen) Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Turistiluokka

Turistiluokka (myös Toinen luokka, tai Economy class) on yleisin ja yleensä halvin kollektiivisissa kulkuvälineissä kuten junissa, lentokoneissa, linja- autoissa ja joissain laivoissa esiintyvä matkustusluokka. Hinta sisältää yleensä istumapaikan kohtuullisella jalkatilalla. Lentokoneissa pidemmillä lennoilla hintaan sisältyy yleensä myös ateria. Erillisiä lisäpalveluita on mahdollista yleensä saada pientä maksua vastaan. ==Katso myös== *Business- luokka *Ykkösluokka == Lähteet == Luokka:Matkailu
Kari Walden

Kari Risto Walden (s. 1941 Kemi)Past Auction Results: Kari Walden, Artnet.com. Viitattu 1.5.2014. on suomalainen Los Angelesissa ja Hangossa asuva taidemaalari. Hän herätti huomiota 1980-luvun puolivälissä jättämällä yritysjohtajauransa ja kouluttautumalla yli 40-vuotiaana kuvataiteilijan ammattiin.Petteri Piirainen: Keski-iän tragedia: Onko työelämä ainoa oikea elämä? , Nettiradio Mikaeli 2000. Viitattu 1.5.2014. Kari Waldenin isoisä oli jalkaväenkenraali, sotaministeri ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustaja Rudolf Walden ja setä vuorineuvos Juuso Walden. Hänen äitinsä oli englantilainen, ja poika kävi Suomessa englantilaisen koulun. Kari Walden valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja toimi opintojensa ohella 1960-luvun puolivälissä Suomen ylioppilaskuntien liiton kansainvälisten asioiden sihteerinä.Kari Waldenin keskustelukommentti jutun Lipponen: Totuus ”uuden ulkopolitiikan” uhasta alla, Suomen Kuvalehti 19.9.2008. Viitattu 1.5.2014. Hän toimi 1980-luvun alussa ydinvoimayhtiö Teollisuuden Voiman talousjohtajana.Juhani Ikonen: TVO:n käyttötoiminnan isä. Ytimekäs, Teollisuuden Voima Oy:n yhtiölehti 2/2012, sivu 25. Viitattu 1.5.2014. Walden opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1981–1983, Taideteollisessa korkeakoulussa 1983–1984 ja valmistui Kuvataideakatemiasta 1988. Yhdysvalloissa hän on opiskellut 1980-luvun loppupuolella kuvataidetta San Francisco Art Institute- ja New Yorkin School of Visual Arts -oppilaitoksissa ja elokuvaa 1990-luvulla New Yorkin Film Academyssä ja Kalifornian yliopiston elokuvaosastolla Los Angelesissa.CV , © 2008 Kari Walden. Viitattu 1.5.2014. Yhdysvalloissa Walden harjoitti 1990-luvun alussa kiinteistösijoittamista New Yorkissa pyrkien saneeraamaan erään SoHon vanhan tekstiilitehtaan ”The Walden House” -toimistohotelliksi ja toisen kiinteistön konferenssi- ja kulttuurikeskukseksi. Hän kuitenkin joutui vaikeuksiin laman ja paikallisen mafian kourissa ja joutui kertomansa mukaan tappouhkausta paetakseen muuttamaan Los Angelesiin.Postings: SoHo Renovation; A Business Pied-a-Terre, The New York Times 7.7.1991. Viitattu 1.5.2014.Erkki ja Ilona Kanto: Miten Hollywood valloitetaan? Suomalaisella sisulla menestystä tavoittelemassa – tositarinoita showmaailman mekasta. Karisto 2001. Sivu 141–143. ISBN 951-23-4162-x. 1990-luvun puolenvälin paikkeilla Walden asui ja työskenteli pari vuotta Pariisissa, kunnes palasi Los Angelesiin. Siellä hän on maalaamisen ohella tehnyt elokuvakäsikirjoituksia ja voittanut kunniamaininnan UCLA:n ja Dreamworks-yhtiön kilpailussa. Hän on myös suunnitellut taidelasia muun muassa Muurlan Lasille vuosina 2007–2011.Glass , © 2008 Kari Walden. Viitattu 1.5.2014. 1990-luvun loppupuolella hän teki muutamia tv-ohjelmia Yleisradiolle. Kari Walden asuu osan vuodesta Hangossa.Merja Ilpala: Hanko kaipaa omaa taidesatamaa, Turun Sanomat 28.5.2007. Viitattu 1.5.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kari Waldenin verkkosivusto *Waldenin tv- ohjelma lasten mielenterveydestä (1997) Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Jan Långbacka

Jan Långbacka (s. 12. huhtikuuta 1968 Espoo) on suomalainen (suomenruotsalainen) entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Långbackan virallinen kasvattajaseura oli EJK. == Ura == Jan Långbacka aloitti aikuisten sarjoissa silloisen Kiekko-Espoon divarijoukkueessa kaudella 1988-1989. Långbacka pelasi kaudella kaikki 44 ottelua ja teki niissä 19 maalia ja 62 tehopistettä, mitkä oikeuttivat joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseen sijaan Petro Koivusen jälkeen. Tämän lisäksi hän pelasi A-junioreiden SM-sarjassa viisi ottelua Kiekko-Espoon riveissä ja toiset viisi ottelua Puolustusvoimien Urheilukoulun joukkueessa. Långbacka pelasi myös A-junioreiden play-offseissa neljä ottelua Kiekko-Espoon joukkueessa. Seuraavalle kaudelle Långbacka siirtyi Helsingin Jokereiden liiga joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudella Långbacka saalisti 41 pelaamassaan ottelussa 13 maalia ja 21 pistettä. Jälkimmäisellä kaudella rooli oli selkeästi pienempi ja kauden saldoksi jäi vain kaksi maalia ja yhdeksän pistettä. Tämän jälkeen oli aika palata takaisin kasvattaja seuraan pelaamaan I divisioonaa. Kaudella 1991-1992 Långbacka pelasi Kiekko-Espoon riveissä 39 ottelua ja saalisti niissä 17 maalia ja 50 tehopistettä, mikä riitti sisäisessä pörssissä sijalle 4 Tero Lehterän, Riku Kuusiston ja Mikko Lempiäisen jälkeen. Runkosarjan jälkeen kausi jatkui liigakarsintojen merkeissä, joista joukkue selvitti tiensä SM-liigaan. Kaudella 1992-1993 Kiekko-Espoo pelasi ensimmäisen kautensa SM-liigassa ja Långbacka toimi joukkueen kapteenina. Hän itse keräsi 46 ottelussa 12 maalia ja 32 pistettä ja istui 24 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan liiga uran parhaaksi. Seuraavalla kaudella Långbacka kykeni loukkaantumisten vuoksi pelaamaan vain 15 ottelussa, joissa tosin kantoi edelleen joukkueen kapteenin C-kirjainta paidassaan. Tehopisteiden muodossa tynkäkausi oli luonnollisesti heikko - vain kahdeksan maalia ja 14 pistettä. Seuraavalla kaudella Långbacka pelasi kutakuinkin täyden kauden mutta luovutti kauden alla kapteeniuden kokeneelle Hannu Järvenpäälle. Kauden 48 ottelussa Långbacka saalisti 9 maalia ja 24 pistettä ja istui 18 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan uran viimeiseksi. Seuraavan kauden alussa hän oli vielä Kiekko-Espoon kokoonpanossa kauden kolmessa ensimmäisessä ottelussa, kunnes päätti lopettaa uransa ja keskittyä muihin aktiviteetteihin. ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Business-luokka

Business-luokka () on monissa junissa ja lennoilla tarjottava tasokkaampi matkustusluokka. Hintaan yleensä sisältyy yleensä mukavampi istuin, enemmän jalkatilaa, laadukkaampi ruokatarjoilu sekä parempi mahdollisuus työskennellä matkan aikana muun muassa tietokoneella. Finnairilla on ulkomaan reittilennoilla yleensä business-luokka. VR:n Pendolino ja Intercity -kaukojunissa löytyy Ekstra-luokaksi kutsuttu business-matkustusluokka. Aiemmin matkustusluokan nimi oli Business-luokka, mutta nimi vaihdettiin vuonna 2011. ==Katso myös== *Ykkösluokka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Matkailu
Club Disco

Club Disco on australialaisen laulajan Dannii Minoguen viides studioalbumi, jonka All Around the World julkaisi 5. marraskuuta 2007 Britanniassa ja 27. toukokuuta 2008 Australiassa. == Kappaleet == "Do You Believe Me Now?" ei sisälly Australian versiossa ja "Touch Me Like That" on ensimmäinen kappale. == Australialainen bonus-CD == # "Touch Me Like That" with Jason Nevins (Stonebridge Club Mix) # "He's the Greatest Dancer" (Shapeshifters Remix) # "Perfection" with Soul Seekerz (Seamus Haji & Paul Emmanuel Remix) # "So Under Pressure" (Soul Seekerz Extended) # "You Won't Forget About Me" with Flower Power (Discode Club Mix) # "I Can't Sleep at Night" (Kenny Hayes Sunshine Funk Mix) # "Touch Me Like That" with Jason Nevins (Space Cowboy Remix) # "He's the Greatest Dancer" (Riffs & Rays Remix) # "Perfection" with Soul Seekerz (Koishii & Hush Remix) # "So Under Pressure" (Steve Pitron Remix) == Bonusmateriaali == # "So Under Pressure" (Music Video) # "I Can't Sleep at Night" (Music Video) # "Perfection" (Music Video) # "You Won't Forget About Me" (Music Video) == Aiheesta muualla == *Dannii Minoguen virallinen sivusto Luokka:Dannii Minoguen albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
K. E. Palmén

K. E. (Karl Evert) Palmén (28. tammikuuta 1857 Helsinki – 6. kesäkuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen kutomateollisuuden yritysjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies, joka sai vuorineuvoksen ja kunniatohtorin arvot. Palménin vanhemmat olivat vapaaherra, prokuraattori, professori Johan Philip Palmén ja Adolfina Fredrika Emilia Sallmén. Hänen sisaruksiaan olivat yhteiskunnallinen vaikuttaja Fanny Palmén, eläintieteilijä J. A. Palmén ja historiantutkija, poliitikko E. G. Palmén. Palménin puoliso vuodesta 1883 oli Hilda Octavia Embleton-Samson (k. 1942). Kemisti, professori John Palmén (1884–1952) oli heidän poikansa. K. E. Palmén valmistui koneinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1879 ja filosofian kandidaatiksi 1881. Hän opiskeli 1881–1883 ulkomailla matematiikkaa ja mekaniikkaa ja tuli viimeksi mainittuna vuonna geometrian opettajaksi Polyteknilliseen opistoon. Opiston vararehtorina hän toimi 1890-1896, minkä jälkeen hän siirtyi teollisuushallituksen teollisuusintendentiksi. 1899 Palménista tuli Forssa-yhtiön isännöitsijä, mitä tehtävää hän hoiti 20 vuotta, 1919 saakka. 1903 Palmén oli perustamassa Puuvillatehtaiden yhtymää ja toimi sen puheenjohtajana 1903–1909 sekä 1921–1932. Jokioisten-Forssan rautatieyhtiön hallituksen puheenjohtaja hän oli 1911–1923. Palmén kuului myös muun muassa Kutomateollisuuden työnantajaliiton, Suomen teollisuusliiton ja Pohjoismaiden Yhdyspankin johtoelimiin ja työskenteli useissa eri opetusta ja liikennettä käsitelleissä komiteoissa. 1886–1895 hän oli Tekniska Föreningen in Finland -järjestön sihteeri ja aikakauskirjan toimittaja. Vuorineuvoksen arvo Palménille myönnettiin 1920 ja tekniikan kunniatohtorin arvo 1934. Viitattu 1.5.2014.Aikalaiskirja 1934, ss. 495–496 Viitattu 1.5.2014. Palmén oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. ==Lähteet== Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Liège–Bastogne–Liège 2014

thumb| Liège–Bastogne–Liège 2014 oli järjestyksessään sadas maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-klassikko. Se käytiin 263 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ansiin 27. huhtikuuta 2014. Simon Gerrans voitti kilpailun noustuaan loppuhetkillä voittoon ennen Alejandro Valverdea, Michał Kwiatkowskia ja Giampaolo Carusoa. Edellisvuoden voittaja Daniel Martin menetti mahdollisuutensa kaaduttuaan viimeisessä mutkassa. == Tulokset == Lähteet: Cyclingnews, UCI Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Simon Gerrans Orica- Greenedge 6.37.43 2 Alejandro Valverde Movistar Team sama aika 3 Michał Kwiatkowski Omega Pharma-Quick Step sama aika 4 Giampaolo Caruso Katjuša sama aika 5 Domenico Pozzovivo Ag2r-La Mondiale + 0.03 6 Tom-Jelte Slagter Garmin- Sharp + 0.03 7 Roman Kreuziger Team Tinkoff-Saxo + 0.03 8 Philippe Gilbert BMC Racing Team + 0.03 9 Daniel Moreno Katjuša + 0.05 10 Romain Bardet Ag2r-La Mondiale + 0.06 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta: *UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, Belkin Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Team Europcar, FDJ.fr, Garmin-Sharp, Giant-Shimano, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto- Belisol, Movistar Team, Omega Pharma-Quick Step, Orica-Greenedge, Team Tinkoff-Saxo, Team Sky, Trek Factory Racing *UCI Continental Circuits -joukkueet: Cofidis, Colombia, IAM Cycling, MTN-Qhubeka, Team Net App-Endura, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert == Lähteet == Luokka:Liège–Bastogne–Liège Luokka:Pyöräilykausi 2014
Tuija Lindström

Tuija Lydia Elisabeth Lindström (5. toukokuuta 1950 Kotka – 26. joulukuuta 2017 TukholmaTuija Lindströmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.) oli suomalaissyntyinen valokuvaaja, joka asui ja työskenteli Ruotsissa vuodesta 1975. Hän oli Göteborgin yliopiston valokuvakoulun ensimmäinen naispuolinen professori vuosina 1992–2002.Tuija Lindström 15.1.–9.3.2014. Valokuvataiteen museo. Viitattu 1.5.2014. Lindström valmistui valokuvaajaksi Tukholman Konstfack-taideteollisesta korkeakoulusta 1984. Jo opiskeluaikanaan 1982 Lindström sai Moderna Museetin Nuoren lupaavan valokuvaajan palkinnon. Hän teki läpimurtonsa mustavalkoisella valokuvasarjalla Kvinnorna vid Tjursjön (1991), jossa tummassa vedessä kelluvat vaaleat naiskehot rinnastuvat kuviin pystyssä seisovista silitysraudoista. Kuvasarja herätti Ruotsissa uudenlaista feminististä keskustelua. Myös Lindströmin nimitys Göteborgiin ensimmäiseksi naisprofessoriksi herätti kohua. Hänen virkakautensa aikana yliopiston valokuvakoulutusta muutettiin käytännön ammatillisesta enemmän tutkimusta painottavaksi uusine maisteriohjelmineen. 1990-luvun puolivälissä Helsingin kaupunki tilasi Lindströmiltä pääkaupunkia esittelevän kuvasarjan, joka pääsi mukaan vuonna 1995 painettuun Helsinkiä esittelevään kirjaan. Teos vedettiin kaupunginvaltuuston päätöksellä kuitenkin melkein heti pois myynnistä ja painos tuhottiin, koska Lindströmin tummien katukuvien sanottiin antavan Helsingistä liian synkän mielikuvan.Lundberg, Petter: Tuija Lindström on valokuvauksen silitysrautaprofessori. Cult24.fi 21.3.2014. Viitattu 1.5.2014. Lindström piti lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä ympäri maailmaa. Alkuvuodesta 2014 Suomen valokuvataiteen museo järjesti Tuija Lindströmin töistä laajan takautuvan näyttelyn. Sen yhteydessä julkaistiin valokuvateos In The Beginning There Was Everything (Tukholma: Art and Theory Publishing 2014). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Ruotsalaiset valokuvaajat Luokka:Göteborgin yliopiston professorit
Lauri Pelkonen (valtiopäivämies)

Lauri Kustaa Pelkonen (24. huhtikuuta 1825 Tuusniemi – 13. tammikuuta 1877 Juantehdas) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Pelkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Pelkonen ja Kaisa Stiina Still ja puoliso vuodesta 1843 Katri Pitkänen (k. 1884). Pelkonen toimi lautamiehenä ja herastuomarina ja esiintyi vuoden 1860 yleisessä maanviljelyskokouksessa maanviljelijöiden hypoteekkilainan puolesta. Seuraavana vuonna hän johti talonpoikien lähetystöä, joka kävi Venäjän keisarin puheilla suomen kielen aseman puolesta. Pelkonen oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja talonpoikaissäädyssä Kuopion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän kuului myös puhemiesneuvostoon. Valtiopäivien avajaisissa pitämässään puheessa hän esitti talonpoikaissäädyn pöytäkirjojen pitämistä myös suomeksi, mikä ehdotus toteutui. Hän teki myös anomuksen apurahan myöntämiseksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Pelkosen useilla eri paikkakunnilla yhdessä veljiensä kanssa omistamat maatilat ajautuivat 1860-luvun katovuosina vaikeuksiin ja hän menetti omaisuutensa. Loppuvuotensa Pelkonen toimi sahanhoitajana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Taru Nordlund, 2012. 1800-luvun itseoppineet kirjoittajat kielellisillä markkinoilla. Täydellisen vapauden puolustaja Lauri Pelkonen (ss. 54-59). Virittäjä, 1/2012, ss. 33–66. Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Tammikuun valiokunta Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
La Flèche Wallonne 2014

La Flèche Wallonne 2014 oli järjestyksessään 78. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -klassikko. Se käytiin 199 kilometrin reitillä Bastogne–Mur de Huy 23. huhtikuuta 2014. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2014. Alejandro Valverde voitti kilpailun karattuaan Daniel Martinilta ja Michał Kwiatkowskilta noin 200 metriä ennen maalia Mur de Huyn nousussa. Hän voitti La Flèche Wallonnen myös 2006. == Tulokset == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cyclingnews, UCI Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Alejandro Valverde Movistar Team 4.36.45 2 Daniel Martin Garmin-Sharp + 0.03 3 Michał Kwiatkowski Omega Pharma- Quick Step + 0.04 4 Bauke Mollema Belkin Pro Cycling Team + 0.04 5 Tom-Jelte Slagter Garmin-Sharp + 0.06 6 Jelle Vanendert Lotto-Belisol + 0.06 7 Michael Albasini Orica-Greenedge + 0.08 8 Roman Kreuziger Team Tinkoff-Saxo + 0.08 9 Daniel Moreno Katjuša + 0.11 10 Philippe Gilbert BMC Racing Team + 0.15 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta: *UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, Belkin Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Team Europcar, FDJ.fr, Garmin- Sharp, Giant-Shimano, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Movistar Team, Omega Pharma-Quick Step, Orica-Greenedge, Team Tinkoff-Saxo, Team Sky, Trek Factory Racing *UCI Continental Circuits -joukkueet: Cofidis, Colombia, IAM Cycling, MTN-Qhubeka, UnitedHealthcare, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert == Lähteet == Luokka:La Flèche Wallonne Luokka:Pyöräilykausi 2014
Miklos Gaál

Miklos Gaál (s. 1974 Espoo)Miklos Gaál 1974, FI, Artfacts.net. Viitattu 1.5.2014. on suomalainen valokuvaaja, joka asuu ja työskentelee Amsterdamissa. Hän tuli tunnetuksi 2000-luvun alun kuvillaan, joissa terävyysalueen ja perspektiivin käsittely saavat aikaan pienoismallimaisen tai lavastusmaisen vaikutelman.Art Helsinki 10, Helsingin messukeskus / osasto 3g11, 1.9.2010 – 5.9.2010 , Galleria Heino. Viitattu 1.5.2014.Veikko Halmetoja: Mittakaava on totta, Miklos Gaál: Strange Fruits 16. 12. saakka Galleria Heinossa, Helsingin Sanomat 7.12.2012. Viitattu 1.5.2014. Gaál oppi kamerankäsittelyä ensin isänsä vanhalla vuoden 1961 Nikonilla perheen Afrikan-matkalla. Gaáliin teki vaikutuksen erityisesti Veli Granön antama opetus Taideteollisessa korkeakoulussa, jossa Gaál opiskeli aluksi graafista suunnittelua ja suoritti sitten maisteritutkinnon valokuvauksessa. Gaál on opiskellut myös Porvoossa, Göteborgin yliopistossa ja Rijksakademie van Beeldende Kunsten -oppilaitoksessa Alankomaissa.Henna-Riikka Leinonen: Pieniä suuria hetkiä Miklos Gaálin matkassa. Suomalaisen Miklos Gaálin käyttämä ainutlaatuinen valokuvaustekniikka tekee arkisistakin tilanteista säväyttäviä. Suomen suurlähetystö, Ottawa 10.10.2007. Viitattu 1.5.2014. ==Valokuvateoksia== *Imitation of Life, 2004. Kunstverein Göttingen, Stadtgalerie Kiel & Kunsthalle Tübingen. ISBN 3-9807213-4-5. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Taiteilijan verkkosivusto *Gaálin valokuvia saksalaisen gallerian sivustolla Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomenunkarilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fredrik Josef Pipping

Fredrik Josef Pipping (15. toukokuuta 1823 Turku – 24. helmikuuta 1885 Pau, Ranska) oli suomalainen laki- ja valtiopäivämies.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fredrik Josef Pipping. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 11.4.2021. Pippingin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Wilhelm Pipping ja Engla Christina Florin. Lääkäri, professorin arvonimen saanut Joachim Wilhelm Pipping (1818–1858) oli hänen veljensä. Pipping kuoli naimattomana. Pipping tuli hovioikeuden auskultantiksi 1844 ja palveli vuodesta 1846 senaatissa, missä hänet nimitettiin kansliatoimikunnan protokollasihteeriksi. 1865 hän kuitenkin erosi tehtävästä keskittyäkseen kokonaan asianajajan toimeen. Pipping oli aatelissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878 ja 1882. Vuonna 1872 hän toimi merilakivaliokunnan ja 1877 talousvaliokunnan puheenjohtajana. Pipping valittiin 1875 Helsingin kaupunginvaltuuston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Loketon onkalo

Loketon onkalo on Puumalassa Pistohiekan alueella sijaitseva 10–13 metriä syvä ja 70 metriä pitkä kalliorotko. Pari metriä leveän rotkon pohjalla kasvaa muun muassa saniaisia ja siellä kulkee polku. == Lähteet == * Retkipaikka.fi 4.6.2013 : Loketon onkalo, Puumala * Mökkiloki 24.5.2011 : Loketon onkalo II Luokka: Puumalan luonto Luokka: Suomen rotkot
Rakokivet

Rakokivet on Puumalassa Saarijärven Hurissalossa Välikankaanmäen laella sijaitseva siirtolohkareryhmä. Lohkareiden keskellä sijaitsee useita luolamaisia käytäviä ja onkaloita. Lohkareryhmä on syntynyt viimeisen jääkauden sulamisvaiheessa. == Lähteet == * Retkipaikka.fi 9.4.2013 : Rakokivet * Mökkiloki 23.4.2011 : Rakokivet Luokka:Puumalan luonto Luokka:Suomen siirtolohkareet
Rakokallio

Rakokallio on Anttolan Sydänmaalla Rakokallion luonnonsuojelualueella sijaitseva kalliorotko. Rotko on noin 100 metriä pitkä, 5-7 metriä syvä ja pohjalta noin metrin leveä. Rotkoon pudonneet kalliolohkareet tukkivat sen paikoittain joten se ei ole koko pituudeltaan kulkukelpoinen. == Lähteet == * Anttolan nähtävyyksiä * Retkipaikka.fi 1.3.2014 : Keskeltä haljennut vuori - Anttolan Sydänmaan Rakokallio, Mikkeli Luokka: Mikkelin luonto Luokka: Suomen rotkot
Koiravuoren kirkko

Koiravuoren kirkko on Anttolassa Vuorijärven kaakkoisrannalla sijaitseva onkalomainen luolamuodostelma. == Lähteet == * Anttolan nähtävyyksiä * Pekka Holapan kuva Koiravuoren kirkosta Luokka:Mikkelin luonto Luokka:Suomen luolat
1-nitronaftaleeni

1-nitronaftaleeni (C10H7NO2) on naftaleeniin nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa väriaineita. == Ominaisuudet == 1-nitronaftaleeni on huoneenlämpötilassa ulkomuodoltaan vaaleankeltaisia kiteitä. Yhdiste sublimoituu helposti noin 30-50 °C:n lämpötilassa ennen sulamistaan. 1-nitronaftaleeni on veteen liukenematon, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. 1-nitronaftaleeni reagoi halogeenien kanssa, jolloin halogeeniatomi liittyy joko 5- tai 8-asemassa sijaitsevaan hiiliatomiin. Sulfonointi tapahtuu tyypillisesti 5-asemaan. Aine voidaan pelkistää 1-naftyyliamiiniksi raudan avulla suolahappoliuoksessa. Käyttämällä heikompia pelkistimiä voidaan 1-nitronaftaleeni pelkistää atso- tai hydratsojohdannaiseksi. 1-nitronaftaleeni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa ja silmiä. Aine on lakrymaattori eli aiheuttaa kyynelten muodostumista. == Valmistus ja käyttö == Tyypillisin tapa valmistaa 1-nitronaftaleenia on naftaleenin nitraus nitraushapon eli väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella 40-50 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on reaktion päätuote ja sivutuotteina voi muodostua 2-nitronaftaleenia sekä seos dinitronaftaleenin isomeereja. 1-nitronaftaleenin valmistamista fotokemiallisesti naftaleenista ja tetranitrometaanista on myös tutkittu.Mannan Talukder & Curtis R. Kates: Naphthalene Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 1.5.2014. Suurin osa valmistetusta 1-nitronaftaleenista pelkistetään 1-naftyyliamiiniksi. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös dinitronaftaleeni- ja sulfonihappojohdannaisia, joita voidaan käyttää väriteollisuudessa väriaineiden valmistukseen. Aikaisemmin ainetta on käytetty myös öljyissä lisäaineena ja räjähdysaineseoksissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Nitronaphthalene *ChemBlink: 1-Nitronaphthalene Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Sinimäe

Sinimäe on pienkauppala () Narva-Jõesuun kaupungissa Itä-Virumaan maakunnassa Koillis-Virossa. Sinimäe toimi Vaivaran kuntakeskuksena vuoteen 2017, jolloin Vaivarasta tuli osa Narva-Jõesuuta. Sinimäe sijaitsee Narvan ja Tallinnan välisen valtatie 1:n (E20) tien varrella lähellä Narvanlahtea Suomenlahden rannikolla. Narvaan on matkaa 18 kilometriä. Alueen pinnanmuodostus on erikoinen Virossa. Mannerjää on nostanut rantatörmän selänteen nykyiselle paikalleen, jolloin syntyi kolme kukkulaa idästä länteen Torni-, Grenaderin- ja Lastenkodinmäki. Alueen sotahistoria on 900 vuotta vanha. Kolmesta viimeisestä sodasta on edelleenkin nähtävissä jälkiä maastossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana alueella kulki Tannenbergin-linja. Toisen maailmansodan aikana heinä-elokuussa 1944 käytiin Sinimäkien taistelu. Saksalaisten muistomerkki on Grenaderinmäessä. Puna-armeijan muistomerkki on hieman etelämpänä. Sinimäessä on alueen sotahistoriaa käsittelevä museo. Taistelupaikka on nykyisin puistoalue, jossa voi tutustua sotahistoriaan polkuja pitkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Narva-Jõesuu Luokka:Viron pienkauppalat
Höganäsin kirkko

Höganäsin kirkko () (myös Himmelfärdskyrkan eli Ylösnousemuksen kirkko) on Ruotsissa Höganäsin kunnan keskustaajama Höganäsissä sijaitseva kirkkorakennus. Se vihittiin käyttöön helatorstaina 1934.Himmelsfärdskyrkan och församlingshemmet Viitattu 27.11.2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Höganäs har årets kyrkogård Luokka:Höganäsin kunta Luokka:Skånen läänin kirkot Luokka:Kirkot Lundin hiippakunnassa
Kalmin tammi

Kalmin tammi on Turussa niin sanotulla Piispantalon tontilla, nykyisen Sibelius-museon lähettyvillä, kasvava suuri tammi, jonka on perimätiedon mukaan istuttanut Turun akatemian ensimmäisenä talousopin professorina toiminut Pehr Kalm. Tutkimuksen perusteella tammi on saanut alkunsa siemenestä noin vuoden 1750 tienoilla ja se on istutettu nykyiselle paikalleen joskus 1760-luvulla. Piispantalon tontilla sijaitsi silloin vuonna 1757 perustettu Turun akatemian kasvitieteellinen puutarha, jota Kalm johti. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen puuyksilöt Luokka:Turun luonto Luokka:Tammiyksilöt Luokka:I kaupunginosa
Operaatio Polkovodets Rumjantsev

Operaatio Polkovodets Rumjantsev oli toisessa maailmansodassa toinen Neuvostoliiton joukkojen vastahyökkäys Saksan operaatio Zitadellen torjumiseksi. Siihen osallistuivat Neuvostoliiton Voronežin rintaman ja Arorintaman joukot. Operaation tarkoituksena oli vallata takaisin Belgorodin ja Harkovan kaupungit sekä kukistaa Saksan 4. panssariarmeijan ja taisteluosasto Kempfin joukot alueella. Operaatio alkoi 3. elokuuta 1943 ja päättyi Neuvostoliiton voittoon 23. elokuuta 1943. Belgorod vallattiin takaisin Belgorodin taistelussa 14. elokuuta mennessä ja Harkova neljännessä Harkovan taistelussa 23. elokuuta mennessä. Operaation seurauksena saksalaiset vetäytyivät Ukrainan itäosista Dneprin länsipuolelle, mikä johti Toiseen Kiovan taisteluun syksyllä 1943. Luokka:Kurskin taistelu Luokka:Harkovan historia Polkovodets Rumjantsev
Rotomänty

thumb|upright|Rotomänty. Rotomänty on Lahna­järven kylässä entisen Suomusjärven kunnan alueella Salossa kasvava 18 metriä korkea mänty, jonka iäksi on arvioitu noin 200 vuotta. Rotomänty on rauhoitettu ja merkitty karttaan. Kilpikaarnaa muodostanut mänty on suojeltu vuonna 1959. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen puuyksilöt Luokka:Salon luonto Luokka:Suomusjärvi Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit Luokka:Mänty-yksilöt