EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bryan vastaan Itascan piirikunta

Bryan vastaan Itascan piirikunta () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1976. Päätös loi pohjan niin sanotuille intiaanikasinoille eli Amerikan alkuperäiskansojen operoimille kasinoille, joista monet alkuperäisasukkaat saavat työtä itselleen ja tuloja reservaateilleen. == Tausta == Helen ja Russell Bryan kuuluivat molemmat ojibweihin ja asuivat Leech Laken reservaatissa. Keväällä 1972 he saivat Itascan piirikunnalta kirjeen, jossa heitä pyydettiin maksamaan 29,85 dollaria kiinteistöveroa mobiilitalostaan. Bryanit eivät olleet koskaan aikaisemmin saaneet verosta laskua, ja he olivat siinä uskossa, ettei reservaatin alueella olevista asunnoista, mobiilitaloistakaan, tarvitse maksaa piirikunnalle veroa. Viranomaiset lähettivät kuitenkin muistutuksia, kunnes maksettavaa oli kertynyt 147,95 dollaria. Helen Bryan kääntyi juristin puoleen. == Alemmat oikeusasteet == Pariskuntaa auttoi reservaatin oikeusapua tarjoava järjestö, jolle työskentelevä juristi Patrick Moriarty haastoi piirikunnan Minnesotan 9. käräjäpiirissä. Oikeus päätti vuonna 1973, että piirikunnan lähettämä lasku oli asiallinen. Päätöksestä tehtiin valitus Minnesotan korkeimpaan oikeuteen, joka päätti vuonna 1975 pysyä alemman oikeusasteen päätöksessä. == Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös == Yhdysvaltain korkein oikeus kuuli osapuolia 20. huhtikuuta 1976 ja antoi päätöksensä 14. kesäkuuta. Päätöksen mukaan osavaltioilla ei ole oikeutta verottaa intiaanireservaateissa asuvia alkuperäiskansoja eikä myöskään puuttua reservaateissa tapahtuvaan taloudelliseen toimintaan millään muullakaan tavalla. Päätös käytännössä laillisti uhkapelaamisen laillistamisen reservaateissa, vaikka se olisi ympäröivissä osavaltioissa kielletty. Päätös oli yksimielinen. == Lähteet == Luokka:1976 Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätökset Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat Luokka:1970-luvun oikeustapaukset
Kuumavesipullo

Kuumavesipullo on kuumalla vedellä täytetty ja tulpalla suljettu pullo, jota käytetään tyypillisesti sängyn lämmittämisessä, mutta myös lämmittämään tiettyä kehon osaa. Sängyn lämmittimet olivat käytössä jo 1500-luvulla. Varhaisimmat versiot sisälsivät kuumaa hiiltä, mutta pian otettiin käyttöön myös kuumaa vettä käyttäviä säiliöitä, joiden etu oli se että ne eivät aiheuttaneet tulipalovaaraa. Nykyään suurin osa kuumavesipulloista valmistetaan kumista, mutta ennen riittävää lämpöä kestävän kumin keksimistä kuumavesipullot valmistettiin useista eri materiaaleista, kuten sinkistä, kuparista, messingistä, lasista, keramiikasta tai puusta.DW: The hot-water bottle: A life-changerIrish Examiner: The hot water bottle - as popular as ever ==Lähteet== Luokka:Pullot
Reaalikaasu

Reaalikaasu on käsite, jolla kuvataan olosuhteita, joissa kaasut todellisuudessa useimmiten ovat. Se, miten kaasujen asiat ovat, menee harvoin osapuilleenkaaan ideaalikaasulakien mukaisesti. Kun kaasut ovat olosuhteissa, joissa paine on pieni, ne ovat lähes ideaalikaasulakien mukaisia. Kun paine on kovempi, kaasujen ominaisuudet poikkeavat enemmän ideaalikaasulaeista. Reaalikaasujen ominaisuuksia kuvataan tilayhtälöillä, joita ovat Van der Waalsin yhtälö ja viriaaliyhtälö. == Lähteet == Luokka:Kaasut
Didier Bionaz

Didier Bionaz (s. 22. helmikuuta 2000 Aosta) on italialainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa CS Esercito -seuraa. Bionaz saavutti nuorten MM-kilpailuissa alle 19-vuotiaiden viestissä pronssia 2019. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pikakilpailussa 20:nneksi sekä miesten viestissä ja sekaviestissä kuudenneksi. Hän hiihti kolmannen osuuden Italian saavuttaessa sekaviestin MM- hopeaa Oberhofissa 2023. Bionaz kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa maaliskuussa 2020. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 40:s Hochfilzenin pikakilpailussa joulukuussa 2020. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 13:nneksi Antholzin normaalimatkalla tammikuussa 2021 ja Östersundin pikakilpailussa joulukuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Italialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Risto Isännäinen

Risto Antero Isännäinen (10. elokuuta 1925 Jämsä – 14. joulukuuta 2014 Jämsä) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestövaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 11.2.2023. Isännäisen vanhemmat olivat maanviljelijä, taloustirehtööri Kalle Isännäinen ja emäntä Helmi Puttonen ja puoliso vuodesta 1949 Kaarina Vakaslahti. Isännäinen kävi keskikoulun Jämsän yhteiskoulussa 1943, Ahlmanin maamieskoulun 1946 ja Osuuskassakurssin 1947. Hän oli pankkivirkailija Jämsän Seudun Osuuskassassa 1947–1948 ja maanviljelijä Isännäisen tilalla Jämsässä vuodesta 1949. Isännäisellä oli lukuisia alueellisia, seudullisia ja kansallisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, kuten Ammatienedistämislaitoksen hallintoneuvoston varapuheenjohtajuus vuodesta 1978 sekä johtokunnan jäsenyys vuodesta 1978 ja varapuheenjohtajuus vuodesta 1982, salaojatutkimuksen neuvottelukunnan jäsenyys vuodesta 1983, useiden Jämsän seudun osuustoiminnallisten yritysten johtokuntien ja hallintoneuvostojen jäsenyydet sekä Hankkijan hallintoneuvoston jäsenyys vuodesta 1978, Valion hallintoneuvoston jäsenyys 1966–1968 ja Konekauppa Pellervo Oy:n hallituksen jäsenyys vuodesta 1981. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Isännäinen sai 1986. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Seymour Hersh

Seymour Hersh (8. huhtikuuta 1937) on yhdysvaltalainen tutkiva toimittaja. Hän sai vuonna 1970 Pulitzer-palkinnon paljastettuaan yhdysvaltalaisten tekemän joukkosurman Vietnamissa My Lain kylässä. Hän on kirjoittanut useita kiitettyjä kirjoja. Hersh on aiemmin ollut arvostettu toimittaja mutta myöhemmin esittänyt salaliittoteorioita ja muita väitteitä, joiden paikkansapitävyys on kyseenalaistettu. Hän on väittänyt, että Yhdysvaltojen asevoimia ohjailevat Opus Dei ja Maltan ritarikunta. Hän väitti blogikirjoituksessaan 8. helmikuuta 2023, että yhdysvaltalaiset sukeltajat asettivat Yhdysvaltojen presidentin Joe Bidenin valtuuttamina räjähteet, jotka tuhosivat syyskuussa 2022 Itämeren pohjassa kulkevat Nord Stream -kaasuputket. Väitteet on torjuttu Yhdysvalloissa jyrkästi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jahti (vuoden 2012 dokumenttielokuva)

Jahti on Jukka Eggertin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2012. Elokuva käsittelee kaupunkilaisten luontosuhdetta ja siinä seurataan citykanien metsästystä Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Susikoira Roi (vuoden 2022 elokuva)

Susikoira Roi on Rane Tiukkasen ohjaama suomalainen draama- ja seikkailuelokuva, joka julkaistiin 24. joulukuuta 2022 C More- suoratoistopalvelussa. Elokuva pohjautuu Jorma Kurvisen Susikoira Roi -romaaneihin. Siinä Raaheen muuttanut Valo löytää hylätyn koiran, jolle hän antaa Roi-nimen. Valo ja Roi ystävystyvät ja he ryhtyvät yhdessä selvittämään naapurissa kadonneen pojan mysteeriä. == Palkinnot == Elokuva voitti vuonna 2022 Oulun kansainvälisen lasten- ja nuortenelokuvien festivaalin pääpalkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Susikoira Roi Luokka:Elokuvat koirista
Syöpäkuja

Syöpäkuja () on Yhdysvalloissa Louisianan osavaltiossa oleva alue, joka levittäytyy noin 135 kilometrin pituiselle osuudelle Mississippijoen vartta. Sen alueella on yli sata kemian ja muun teollisuuden laitosta. Alueen varrella asuu suuri määrä afroamerikkalaisia, ja asukkailla on usein pienet tulot ja matala koulutustaso. Heillä on myös 32-kertainen syöpäriski hyväksyttävään tasoon verrattuna, ja lisäksi asukkailla esiintyy normaalia enemmän astmaa ja muita hengitystiesairauksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cancer Alley and the Fight Against Environmental Racism Luokka:Ympäristöongelmat Luokka:Louisiana
Algot Kariniva

Kaarle Algot Akseli Kariniva, sukunimi aik. Rechardt (15. tammikuuta 1884 Turtola – 19. syyskuuta 1936 Raahe) oli suomalainen juristi ja Raahen pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1902, matrikkelinumero 28031 Pormestari Algot Kariniva, Kaiku, 20.09.1936, nro 216, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Algot Karinivan vanhemmat olivat Sodankylän ja Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Rechardt (1849–1912) ja Ruotsista kotoisin ollut Sigrid Johanna Müller. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1902 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Kariniva sai varatuomarin arvon 1913.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Karl Rechardt Kariniva oli Kiimingin piirin nimismiehenä 1913–1915 ja sen jälkeen Raahen pormestarina vuodesta 1915 alkaen aina kuolemaansa saakka. Kariniva toimi Raahessa kaupunginvaltuuston sihteerinä ja varapuheenjohtajana sekä kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän opetti lisäksi kauppaoikeutta Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa. Suomen sisällissodan aikana Kariniva oli Raahen suojeluskunnan päällikkönä ja kaupungin komendanttina. Sodan jälkeen hän kuului Raahen suojeluskuntapiirin piiriesikuntaan. Kariniva kuoli 52-vuotiaana syyskuussa 1936 Gellmanin kunnallissairaalassa Raahessa umpilisäkeleikkauksen jälkeen.Totta ja tarua Raahesta : Kun kirkon tornin kukko kallistui, Raahen Matkailuoppaat ryIkkuna 12: Gellmanin lasareeti perustettiin testamenttirahoilla, Raahen Seutu 12.12.2018 Algot Kariniva oli naimisissa vuodesta 1925 Helmi Lyyli Haatajan kanssa. Algot Karinivan veli oli maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja Sanfrid Kariniva.Aikalaiskirja 1934 : Sanfrid Kariniva == Lähteet == Luokka:Raahen kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Mummola (vuoden 2023 elokuva)

Mummola on Tia Kouvon ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2023. Siinä erään perheen kolme sukupolvea kokoontuu yhteen viettämään joulua. Mummola sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla. Teatteriensi-iltansa se sai Suomessa 10. marraskuuta 2023. Elokuva voitti 10 000 dollarin arvoisen pääpalkinnon Soulin kansainvälisellä naisten elokuvafestivaalilla Etelä- Koreassa. Elokuva sai eniten ehdokkuuksia vuoden 2024 Jussi-gaalassa 11 ehdokkuudella. Elokuva palkittiin kolmella Jussilla: vuoden elokuva, vuoden käsikirjoitus ja vuoden ohjaus. Mummola valittiin Suomen ehdokkaaksi parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkintoon. Elokuva ei päässyt esikarsinnan 15 ehdokkaan joukkoon. == Näyttelijät == == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Miska Rantanen Hämeen Sanomat Leevi Ikonen Keskipohjanmaa Hannu Björkbacka Episodi Jesse Raatikainen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Palkintoja == * Parhaan elokuvan palkinto Saksassa Lyypekin Nordic Film Days -festivaalilla (12 500 euroa). * Parhaan elokuvan palkinto "Kultainen kukko" Latviassa Riian kansainvälisillä elokuvajuhlilla (4 000 euroa) * Parhaan elokuvan palkinto Etelä-Koreassa Soulin kansainvälisillä naisten elokuvajuhlilla. (10 000 dollaria) * Tuomariston palkinto Brysselin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Directors' week -esitysssarjassa (1 000 + 5 000 euroa) * Tuomariston palkinto Transilvanian kansainvälisillä elokuvajuhlilla (1 500 euroa) * Erityismaininta Reykjavikin kansainvälisillä elokuvajuhlilla * Parhaan kuvaajan palkinto Espanjassa Valencian kansainvälisillä elokuvajuhlilla Cinema Jovessa * Parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinto 2024 * Parhaan ohjauksen Jussi-palkinto 2024 * Parhaan elokuvan Jussi-palkinto 2024 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat
Anniina Ahtosalo

Anniina Ahtosalo (s. 27. elokuuta 2003) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi amatöörinä tanskalaisessa Team Rytgerissä vuosina 2020–2021, ja on vuodesta 2022 edustanut korkeimmalla ammattilaistasolla, UCI Women's World Tourilla, kilpailevaa norjalaista Uno-X Pro Cycling Team / Uno-X Mobilityä. Ahtosalo kilpaili Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Hän sijoittui 30:nneksi maantieaika-ajossa, jossa hänen pyörästään rikkoutui rengas jo alkumatkasta. Hän otti käyttöön varapyörän, jonka vaihteet lakkasivat pian toimimasta. Hän sijoittui 158 kilometrin maantieajossa 37:nneksi. Ahtosalo voitti syyskuussa 2024 maantiepyöräilyn aika-ajokisassa alle 23-vuotiaiden EM-kultaa Limburgissa Belgiassa. == Saavutuksia == Lähteet: First Cycling, Pro Cycling Stats ;2018 :Cyclocrossin "tulokkaiden" Suomen-mestaruus :Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus ;2019 :Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus ;2020 :Cyclocrossin nuorten Suomen-mestaruus :Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus ;2021 :Cyclocrossin Suomen-mestaruus :Piccolo Trofeo Alfredo Binda, voitto :Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus :EM- kilpailut, nuorten aika-ajossa viides ja maantieajossa kuudes :MM-kilpailut, nuorten aika-ajossa kymmenes ;2022 :Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus :Binche–Chimay–Binche, kolmas :Cyclocrossin Suomen-mestaruus ;2023 :Ronde de Mouscron, toinen :Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus :Maantieajon Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia alle 23-vuotiaiden naisten henkilökohtaisessa aika-ajossa. :Binche–Chimay–Binche, kolmas ;2024 :Le Samyn, toinen :Classic Brugge–De Panne, kahdeksas :Ronde de Mouscron, toinen :GP Eco- Struct/Thompson/Security Tools, toinen :Trofee Maarten Wynants, voitto :Flanders Diamond Tour, toinen :Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus :Tour de France Femmes, 1. etapilla toinen; nuorten kilpailun johdossa etappien 1–3 jälkeen :Maantieajon aika-ajon nuorten alle 23-vuotiaiden EM- kultaa :Binche–Chimay–Binche, kolmas == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frans Justus Forsén

Frans Justus Forsén (23. huhtikuuta 1849 Kokkola – 5. tammikuuta 1899 Pietarsaari) oli suomalainen juristi ja Pietarsaaren pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Forsénin vanhemmat olivat raatimies ja kauppias Johan Gustaf Forsén ja Johanna Maria Staudinger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 Oulun alkeisoppilaitoksesta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1876. Forsén sai varatuomarin arvon 1879. Forsén oli Pietarsaaren pormestarina vuodesta 1885 alkaen. Hän kuoli tammikuussa 1899 sydänkohtaukseen 49-vuotiaana.Kuollut, Suomalainen Wirallinen Lehti, 09.01.1899, nro 6, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Frans Justus Forsén oli naimisissa vuodesta 1883 Hilma Charlotta Wirkbergin kanssa. Heidän poikansa oli diplomi-insinööri ja Tukholman teknillisen korkeakoulun professori Lennart Forsén (1889–1943).Ylioppilasmatrikkeli 1906, matrikkelinumero 30164 == Lähteet == Luokka:Pietarsaaren pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Turkin suuronnettomuus- ja hätätilavirasto

Turkin suuronnettomuus- ja hätätilavirasto, viralliselta nimeltään Afet ve Acil Durum Yönetimi Başkanlığı (lyhennys AFAD; , alkujaan 2017 saakka ), on Turkin valtiollinen virasto, joka koordinoi maan varautumista suuronnettomuuksiin ja hätätiloihin sekä toimintaa suuronnettomuuksien aikana. Vuonna 2009 perustetun viraston päätoimipaikka löytyy Turkin pääkaupungista Ankarasta. Lisäksi AFADilla on 81 maakuntaosastoa ja 11 etsintä- ja pelastusyksikköä (SAR). AFAD toimi alkujaan Turkin pääministerin alaisuudessa, mutta siirrettiin 2018 Turkin sisäasiainministeriön virastoksi. AFAD vastaa esimerkiksi Turkissa sijaitsevista pakolaisleireistä. Turkissa tapahtuvan toiminnan ohella virasto on keskeinen Turkin kansainvälistä humanitaarista apua ulkomaille toimittava taho. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Factbox: AFAD: Turkey's Disaster Management Authority (13.2.2023) (reuters.com) Luokka:Turkki Luokka:Palo- ja pelastustoimi Luokka:Onnettomuudet Turkissa
Antti Ilmari Varis

Antti Ilmari Varis (17. maaliskuuta 1886 Polvijärvi – 1. huhtikuuta 1976 Polvijärvi) oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja Naantalin pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1903, matrikkelinumero 28538 Syntymäpäiviä, Karjalan Maa, 19.03.1936, nro 32, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Variksen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Varis ja Gustava Immonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Sortavalan reaalilyseosta, sai Suomen Liikemiesten Kauppaopiston päästötodistuksen 1908 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Varis sai varatuomarin arvon 1919. Varis oli Naantalin pormestarina 1914–1919. Vuodesta 1919 alkaen hän hoiti omistamaansa maatilaa Polvijärvellä. Varis oli naimisissa 1917–1920 Lyydia Nevalaisen kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni uudelleen naimisiin 1931 Anna Tanskasen kanssa. == Lähteet == Luokka:Naantalin kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Kaius Tuori

Kaius Tapani Tuori (s. 1974) on suomalainen oikeustieteilijä, joka on toiminut eurooppalaisen aatehistorian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan Eurooppa-tutkimuksen keskuksessa vuodesta 2020 lähtien. Hän on myös dosentti Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän väitteli oikeustieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006.Kaius Tuori, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 11.2.2023. Euroopan tutkimusneuvosto on rahoittanut kaksi Tuorin johtamaa tutkimusprojektia: Reinventing the Foundations of European Legal Culture 1934–1964 (2012)List Starting grants 2012 – Social Sciences and Humanities, Euroopan tutkimusneuvosto, 10.9.2012, viitattu 11.2.2023. ja Law, Governance and Space: Questioning the Foundations of the Republican Tradition (2017).Suomen Akatemia: Suomeen ennätysmäärä ERC Consolidator Grant -rahoituksia, Suomen Tietotoimisto, 13.12.2017, viitattu 11.2.2023. Suomalainen Lakimiesyhdistys on myöntänyt Tuorille vuoden väittelijän palkinnon vuonna 2006Vuoden väittelijä, Suomalainen Lakimiesyhdistys, viitattu 11.2.2023. ja K. G. Idmanin palkinnon vuonna 2021.Ministeri, molempien oikeuksien tohtori K. G. Idmanin palkinto, Suomalainen Lakimiesyhdistys, viitattu 11.2.2023. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2020.Uudet jäsenet, Suomalainen Tiedeakatemia, viitattu 11.2.2023. == Bibliografia == * Kaius Tuori: Lakimieslatinan käsikirja. Helsinki: Edita, 2007. * Kaius Tuori: Johdatus roomalaiseen oikeuteen. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2007. * Kaius Tuori: Ancient Roman lawyers and modern legal ideals: studies on the impact of contemporary concerns in the interpretation of ancient Roman legal history (väitöskirja). Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, 2007. * Kaius Tuori: Lawyers and Savages: Ancient History and Legal Realism in the Making of Legal Anthropology. Abingdon, Englanti: Routledge, 2014. * Kaius Tuori & Anna Nissin (toim.): Public and Private in the Roman House and Society. Portsmouth, Rhode Island: Journal of Roman Archaeology, 2015. * Kaius Tuori: The Emperor of Law: The Emergence of Roman Imperial Adjudication. Oxford: Oxford University Press, 2016. * Paul J. du Plessis, Clifford Ando & Kaius Tuori (toim.): The Oxford Handbook of Roman Law and Society. Oxford: Oxford University Press, 2016. * Kaius Tuori & Heta Björklund (toim.): Roman Law and the Idea of Europe. Lontoo: Bloomsbury Publishing, 2019. http://library.oapen.org/handle/20.500.12657/25619 * Kaius Tuori: Empire of Law: Nazi Germany, Exile Scholars and the Battle for the Future of Europe. Cambridge: Cambridge University Press, 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaius Tuori Google Scholarissa Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walter Calonius

Walter Aukusti Calonius (15. maaliskuuta 1885 Nurmes – 21. maaliskuuta 1919 Nummelan parantola) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Heinolan pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1903, matrikkelinumero 28585 Pormestari Walter Calonius, Uusi Aura, 22.03.1919, nro 79, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Walter Caloniuksen vanhemmat olivat apteekkari, taloudenhoitaja Fredrik Wilhelm Calonius ja Ida Wilhelmina Engelberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Kuopion yhteiskoulusta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon ja alemman hallintotutkinnon 1908. Calonius oli Helsingin poliisilaitoksella rikosasiain komissarion apulaisena 1909–1911, Heinolan pormestarina 1911–1913 ja Turun kaupungin maistraatissa aktuaarina 1916. Hän oli muutamia vuosia työssä myös Turun hovioikeudessa mutta ryhtyi sitten asianajajaksi kuuluen Turun Lakiasiaintoimiston vakinaisiin avustajiin. Calonius kuoli 34-vuotiaana maaliskuussa 1919 keuhkotautiin Nummelan keuhkotautiparantolassa. Walter Calonius oli naimisissa vuodesta 1907 Alli Vilhelmina Tilanderin kanssa. == Lähteet == Luokka:Heinolan pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Valtazar Bogišić

Valtazar (Baltasar) Bogišić (20. joulukuuta 1834 Cavtat, Dalmatian kuningaskunta, Itävallan keisarikunta – 24. kesäkuuta 1908 Rijeka, Itävalta- Unkari) oli eteläslaavilainen (serbi) oikeustieteilijä ja etnografi. Hän oli ensin kirjaston virkamies Wienissä, sitten lyhyen ajan slaavilaisen oikeushistorian professorina Odessan yliopistossa sekä jonkin ajan oikeusministerinä Montenegrossa. Hän asui loppupuolen elämäänsä Pariisissa. Hän on kirjoittanut Montenegron 1888 valmistuneen siviililain, jota on pidetty malliteoksena. Paitsi uraauurtavia tutkimuksia slaavilaisen yksityisoikeuden alalla hän on julkaissut vanhimmat muistiinpanot eteläslaavilaisesta runoudesta.Bogišić, Baltasar Tietosanakirja osa 1, palsta 1113, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Montenegrolaiset poliitikot Luokka:Serbialaiset kirjailijat Luokka:Oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Solbritt

Solbritt on naisen etunimi. Se on ruotsalainen 1900-luvun uudisnimi, jota on käytetty ensimmäisen kerran kastenimenä vuonna 1906. Solbritt-nimen alussa on skandinaavisten kielten sana sol, joka merkitsee aurinkoa. Loppuosana on Birgitta-nimen lyhentymä Britt. Solbrittin mallina on ollut vanha norjalainen nimi Solveig, jossa alkuosa tulee ’auringon’ sijaan sanasta ’talo, sali’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 90–100 Solbrittia. Heistä suurin osa on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. == Nimipäivä == Ruotsissa Solbrittin ja Solveigin nimipäivää vietetään 4. kesäkuuta. Nimipari pääsi almanakkaan vuonna 1993. == Tunnettuja Solbritteja == * Ylva Solbritt Ekblad (s. 1961), suomalainen näyttelijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Klaus Johannes Väisälä

Klaus Johan(nes) Väisälä, sukunimi aik. Veisell (18. heinäkuuta 1884 Kontiolahti – 12. tammikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen juristi, Valtiokonttorin virkamies ja Iisalmen pormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1903, matrikkelinumero 29166 Dödsfall, Nya Pressen, 14.01.1949, nro 10, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Väisälän vanhemmat olivat konttoristi Johannes Weisell ja Emma Brigitta Jääskelä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Joensuun lyseosta, sai Suomen Liikemiesten Kauppaopiston päästötodistuksen 1906 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1911 ja ylemmän hallintotutkinnon 1912. Väisälä sai varatuomarin arvon 1916. Väisälä oli Iisalmessa virkaatekevänä ja vakinaisena pormestarina 1914–1918 ja sitten lääninhallituksen virkamiehenä Kuopiossa ja Viipurissa. Muutettuaan Viipuriin Väisälä oli asianajajana, Tornator-yhtiön lakimiehenä ja Suomalainen Puuliike Oy:n prokuristina 1920–1930, Viipurin valtionverolautakunnan puheenjohtajana 1932–1940 sekä muutettuaan talvisodan jälkeen Helsinkiin Valtiokonttorissa korvausasiainosaston päällikkönä 1940–1944 ja johtajana sekä lainananto-osaston päällikkönä vuodesta 1944 alkaen. Väisälä oli naimisissa vuodesta 1912 Helmi Saimi Lahtivirran kanssa. == Lähteet == Luokka:Iisalmen kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Camillo Boito

Camillo Boito (30. lokakuuta 1836 Rooma, Italia – 28. kesäkuuta 1914 Milano, ItaliaBoito, Camillo, Bibliotheque nationale de France, viitattu 11.2.2023 ) oli italialainen arkkitehti ja kirjailija. Hän opiskeli rakennustaidetta ja kirjallisuutta Venetsiassa ja Padovassa, matkusteli Toscanassa (1856) ja toimi 1860–1908 arkkitehtuurin professorina Milanon teknillisessä opistossa sekä Museo Poldi Pezzolin johtajana. Hän toimi Milanossa ja Padovassa käytännöllisenä arkkitehtina Museo civicossa Padovassa 1881 ja uudisti Donatellon alttarin Santossa. Boito julkaisi merkittäviä kirjoituksia ja tutkielmia etenkin keskiaikaisesta ja uudemmasta arkkitehtuurista sekä novelleja. ==Teokset"Boito, Camillo". Tietosanakirja osa 11, palsta 159. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922== * Storielle varie, novellikokoelma (1876–1883) * Scultura et pittura d’oggi (1877) * Lionardo e Michelangelo (1878) * L’architettura del medio evo in Italia (1880) * Ornamenti di tutti gli stili, classificati in ordine storico (1880) * I principii di disegno e gli stili del'ornamento (1882–1887) * II duomo di Milano(1893) * Questioni pratiche dei belle arti (1893) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Italialaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
George Grabowicz

George Grabowicz, myös Hryhori Hrabovytš, , (s. 12. lokakuuta 1943 Krakova, Puola) on yhdysvaltalainen kirjallisuudentutkija. Grabowicz suoritti tohtorin tutkinnon Harvardin yliopistossa 1975 ja on sittemmin ollut yliopistossa Ukrainan kirjallisuuden professorina. Hän oli vuosina 1989–1996 Harvardin Ukrainan tutkimuslaitoksen johtaja. Grabowicz perusti 1997 Kiovassa ilmestyvän kulttuurilehden Krytyka, jonka päätoimittaja hän on. Hän on Ševtšenkon tieteellisen seuran (NTSh) täysjäsen ja vuodesta 2012 yhdysvaltalaisen Ševtšenkon tieteellisen seuran puheenjohtaja. Hän on kirjoittanut artikkeleita kirjallisuudenhistoriasta ja kirjallisuudenteoriasta sekä kirjoja Taras Ševtšenkosta ja yleisesti ukrainalaisesta kirjallisuudesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * George G. Grabowicz Harvard University Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Harvardin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Näkemiin, melankolia

Näkemiin, melankolia on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Vesalan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 10. helmikuuta 2023. Vesala on säveltänyt albumin kappaleet yhdessä vastaavan tuottajan Jurekin kanssa, paitsi "Testamentti"-kappaleen jonka hän sävelsi Joonas Angerian kanssa. Vesala on sanoittanut albumin kappaleet itse, lukuun ottamatta ”Pahanilmanlinnut” -kappaletta, jonka hän on tehnyt yhdessä Teemu Brunilan kanssa. Albumin tuottajina ovat toimineet Jurekin lisäksi myös Skywalk joka oli Pahanilmanlinnut-kappaleen tuotantoprosessissa mukana, Joonas Angeria ja Paula Vesala. Joonas Angeria oli alun perin Testamentti-kappaleen tuotannossa mukana mutta Vesala päätti tuottaa kappaleen kokonaan loppuun itse. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Jylkkäri: * Soundi: * V2.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Erik Grindheim

Erik Grindheim (s. 1979) on norjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-pronssia. ==Kilpaura== Grindheim aloitti karaten harrastamisen 11-vuotiaana ja osallistui ensimmäisen kerran Norjan mestaruuskilpailuihin 18-vuotiaana.Lørdag tok etnebuen Erik Grindheim endelig gull i Kyokushin (fullkontakt) karate i Bergen. h-avis.no Viitattu 11.2.2023 EM-tasolla Grindheim saavutti parhaimmillaan pronssia vuoden 2002 EM- kilpailuissa Bulgariassa.IKO European Championships kyokushinresults.com Viitattu 11.2.2023 Marraskuussa Grindheim oli vielä mukana Norjan mestaruuskilpailuissa, jossa hän saavutti pronssia. Grindheim eteni välieriin saakka, mutta joutui jättämään turnauksen kesken loukattuaan itsensä murskauskilpailussa.NM-bronse i Ølen h-avis.no Viitattu 11.2.2023 Grindheim saavutti ensimmäisen Norjan mestaruuden 2004.NM-gull til Erik Grindheim grannar.no Viitattu 11.2.2023 ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adamántios Koraís

Adamántios Koraís (, 27. huhtikuuta 1748 Smyrna – 6. huhtikuuta 1833 Pariisi) oli kreikkalainen kielitieteilijä ja patriootti. Hän oli nykykreikan ensimmäisen, osin keinotekoisen kirjakielen eli katharévousan isä. == Elämä ja ura == Koraís syntyi Smyrnassa kauppiaan poikana. Koulupoikana hän kunnostautui muinaiskreikan opiskelussa, ja vuodesta 1772 vuoteen 1779 hän hoiti isänsä liikekonttoria Amsterdamissa. Vuonna 1782, isänsä liiketoiminnan epäonnistuttua, hän opiskeli kuuden vuoden ajan lääketiedettä Montpellier’n yliopistossa ja elätti itsensä kääntämällä saksalaisia ja englantilaisia lääketieteellisiä teoksia ranskaksi. Sitten hän asettui Pariisiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Ranskan vallankumouksen ihanteiden innoittamana hän omistautui edistämään Kreikan itsenäisyyden asiaa kreikkalaisten keskuudessa sekä herättämällä Euroopan suurvaltoja Osmanien valtaa vastaan. Hänen suuri tavoitteensa oli vakuuttaa kreikkalaisille, muun muassa teoksessa Mémoire sur Vetot actuel de la civilisation de la Gréce (1803), että he olivat antiikin helleenien todellisia jälkeläisiä, ja opettaa heitä pitämään antiikin suuria teoksia omana perintönään. Hän pyrki puhdistamaan kreikan kirjakieltä poistamalla lainasanoja ja rikastuttamalla sitä klassisilla sanoilla ja muilla klassisen perinteen mukaisesti keksityillä sanoilla. Hänen vaikutuksestaan kreikan osin keinotekoinen kirjakieli lähenteli 5. ja 4. vuosisadan eaa. attikalaista klassista kreikkaa. Hänen tärkeimmät kirjalliset teoksensa olivat 17-osainen Kreikan kirjallisuuden kokoelma Ellinikí Vivliothíki (Ελληνική Βιβλιοθήκη, 1805–1826), ja yhdeksänosainen Párerga tis Ellinikís Vivliothíkis (Πάρεργα της Ελληνικής Βιβλιοθήκης, 1809–1827). Kokoelma sisälsi klassisten kirjailijoiden historiallisia, poliittisia, filosofisia ja tieteellisiä teoksia, joihin Koraís kirjoitti esipuheet nykykreikaksi. Liberalismin kannattajana Koraís suhtautui negatiivisesti Kreikan ortodoksisen kirkon vaikutukseen. Varakkaat kreikkalaiset mesenaatit tukivat hänen toimintaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Filologit Luokka:Kreikkalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1748 syntyneet Luokka:Vuonna 1833 kuolleet
Fenakistiskooppi

Fenakistiskooppi tai fenakistoskooppi on Joseph Plateaun vuonna 1830 kehittämä laite, jolla voitiin esittää liikkuvia kuvia. Se on yksi elokuvan edeltäjistä. Fenakistiskooppi on rei’itetty kiekko, jonka toisella puolella on kuvia liikesarjan eri vaiheista. Kun kiekkoa pyöritetään peilin edessä ja katsotaan samalla reikien läpi, muodostuu illuusio liikkeestä. Myöhemmin keksittiin kehittyneempi versio fenakistiskoopista, zoetrooppi, jossa oli kaksi kiekkoa, toisessa reiät ja toisessa kuvasarja. Näin kuvia ei enää tarvinnut katsoa peilin kautta.Nevala 2015, s. 6Nummelin 2009, s. 11 == Lähteet == * Nevala, Tommi: Aikamatka elokuvaan - Elokuvan historian oppimateriaali peruskouluille ja lukioille. 1. painos (pdf). Valveen elokuvakoulu, Oulun kaupunki, 2015. ISBN 978-952-5465-98-3 * Nummelin, Juri: Elokuvan lyhyt historia. BTJ Finland Oy. Helsinki 2009. ISBN 978-951-692-720-9. === Viitteet === Luokka:Elokuvateknologia Luokka:Animaatio
Mikko Mattila (professori)

Vesa Mikko Mattila (s. 1968)Curriculum Vitae, Mikko Mattilan kotisivut, 1.12.2014, viitattu 11.2.2023. on suomalainen politiikan tutkija, joka on toiminut yleisen valtio-opin professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa elokuusta 2008 lähtien. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2000.Curriculum Vitae, Mikko Mattilan kotisivut, 18.12.2019, viitattu 11.2.2023.Mikko Mattila, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 11.2.2023. Mattila valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2015.Varsinaiset jäsenet, Suomalainen Tiedeakatemia, viitattu 11.2.2023. == Bibliografia == * Mikko Mattila: Policy Making in Finnish Social and Health Care: A Network Approach (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 2000. * Sami Fredriksson, Olli Hyvärinen, Mikko Mattila & Hanna Wass: Kilpailuttaminen poliittisena päätöksenä: kuntapäättäjien näkemyksiä sosiaali- ja terveyspalvelujen hankinnasta yksityisen sektorin tuottajilta. Helsinki: Kunnallisalan kehittämissäätiö, 2009. * Mikko Mattila, Lauri Rapeli, Hanna Wass & Peter Söderlund: Health and Political Engagement. Abingdon, Englanti: Routledge, 2017. https://doi.org/10.4324/9781315561691 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viheltäjähaikara

Viheltäjähaikara (Syrigma sibilatrix) on haikaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Viheltäjähaikara voi kasvaa 53-61 cm pitkäksi. Alalajeista S. s. fostersmithi on hieman pienempi. Linnun päälaki on musta (S. s. sibilatrix) tai tummanharmaa (S. s. fostersmithi), ja päässä on pitkä töyhtö. Lajin nokka on pitkä ja väriltään vaaleanpunainen ja mustakärkinen. Silmienympärys on vaaleansininen. Viheltäjähaikaran kaula ja rinta ovat kellertävän ruskeat. Lajin selkä ja siivet ovat sinertävän harmaat, ja siivissä on ruskeaa ja valkoista raidoitusta. Vatsa ja perä ovat valkoiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Viheltäjähaikaran levinneisyysalue on kaksiosainen. Alalajia S. s. fostersmithi tavataan Venezuelasta ja Kolumbiasta ja alalajia S. s. sibilatrix Brasilian lounaisosista Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ruohomaat. Laji liikkuu useimmiten yksin tai pareittain, mutta erityisesti kuivan kauden aikana linnut voivat kokoontua ryhmiksi. Viheltäjähaikaran ravintoa ovat hyönteiset, madot, liskot ja sammakkoeläimet. == Lähteet == Luokka:Haikarat
Pekka Martikainen

Pekka Tapani Martikainen (s. 1966) on suomalainen väestötieteilijä, joka on toiminut väestötieteen professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. lokakuuta 2009 lähtien. Kangosjärvi, Jaakko: Yliopistot. Helsingin Sanomat 1.10.2009. Viitattu 11.2.2023.Pekka Martikainen, väestötieteen professori. Helsingin yliopiston tutkimusportaali. Viitattu 11.2.2023. Hän johtaa lisäksi Helsingin yliopiston Väestöntutkimuksen yksikköä.People, Helsingin yliopiston väestöntutkimuksen yksikkö, viitattu 11.2.2023. Hän väitteli tohtoriksi London School of Economics -oppilaitoksessa vuonna 1994.Martikainen, Pekka: Sociodemographic factors and mortality among Finnish women 1981–5. London School of Economics. Viitattu 11.2.2023. Martikainen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2013.Varsinaiset jäsenet. Suomalainen Tiedeakatemia. Viitattu 11.2.2023. Hän sai vuonna 2021 Euroopan tutkimusneuvostolta rahoituksen johtamaansa tutkimukseen nimeltä Social inequalities in population health: integrating evidence from longitudinal, family-based and genetically informed data.2,5 miljoonan euron rahoitus terveyserojen sekä riippuvuuden ja riippumattomuuden logiikan tutkijoille. Helsingin yliopisto 22.4.2021. Viitattu 11.2.2023. == Bibliografia == * Martikainen, Pekka: Sociodemographic factors and mortality among Finnish women 1981–5. Väitöskirja. Lontoo: London School of Economics, 1994. (Teoksen verkkoversio.) * Martikainen, Pekka ym.: Henkilöstön työolot, terveydentila ja terveyskäyttäytyminen: Helsingin kaupungin henkilöstön terveystutkimus. Helsinki: Helsingin kaupungin tietokeskus, 2001. * Martikainen, Pekka ym.: Elinajanodotteen kehitys Helsingissä ja sen väestön osaryhmissä 1991–2005. Helsinki: Helsingin kaupungin tietokeskus, 2007. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Langsat

Langsat (Lansium domesticum) on mahonkikasveihin kuuluva ikivihreä puu. Langsat kasvaa 10–30 m korkeaksi, mutta viljeltynä se pidetään yleensä 5–10 m korkuisena. Sitä kasvatetaan maukkaiden hedelmiensä takia. Langsatin lehdet ovat 20–50 cm pitkät, ja muodostuvat 5–7 lehdykästä. Niiden yläpinta on kiiltävän vihreä, alapinta himmeä. Langsat on kotoisin Malesian länsiosista. Sitä viljellään laajalti Aasiassa, ja lisäksi Havaijilla ja Surinamessa, sekä paikoin muuallakin tropiikissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Lansium domesticum * UniProt: Taxonomy – Lansium domesticum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lansium domesticum Luokka:Mahonkikasvit Luokka:Puut Luokka:Hedelmät
Aarne Nuortila

Aarne Nuortila (1927 – 6. syyskuuta 2019) oli suomalainen arkkitehti. Nuortila oli pitkään rakennushallituksen arkkitehtinä ja vastasi muun muassa Suomen suurlähetystöjen rakennus- ja saneeraustöistä. Hän oli naimisissa vuodesta 1953 kemian diplomi-insinöörin ja Kemian keskusliiton toimitusjohtajan Raili Nuortilan kanssa.Ressulaisia arkkitehtejäRaili Nuortila 1929–2019 – Kemianteollisuuden tahtonainen, Kemiamedia 29.1.2020 == Rakennuksia == * Vakuutusyhtiön talo Salamankulma, Aurakatu, Turku 1959–1961, Matti Hakalan kanssa Iina Paasikivi : Uusi haastaa vanhan - Turun ruutukaavakeskusta 1900-luvun jälkipuolella * Kokkolan kirkko, Kokkola 1960 Kokkolan kirkon historia * As Oy Luuvaniementie 3-10, Munkkiniemi, Helsinki, Matti Hakalan kanssa Helsingin kaupungnmuseo : Munkkiniemen rakennusinventointi 2003-2005 * Ykspihlajan kirkko, Kokkola 1968 * Suomen Tokion-lähetystö, Tokio, Japani 1983, Satoshi Kuratomin kanssa The Finnish Embassy in Canberra, Aalto university == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Isojamssi

Isojamssi (Dioscorea alata) on jamssikasveihin kuuluva köynnöskasvilaji, jota viljellään tropiikissa. Sitä ei tunneta luonnonvaraisena. Isojamssin kiemurtelevat varret kasvavat 15 metrin mittaisiksi. Uurteiset varret ovat tuntomerkki, jonka avulla lajin voi erottaa pyöreävartisesta mukulajamssista. Isojamssin lehdet ovat 20 cm pitkät, kapean sydämen muotoiset. Kukat ovat pienet, hedekukka kasvaa 30 cm kukkavarren päähän, emikukan perä on pieni piikki. Hedelmä on kolmiosainen kota. Varsiin kehittyy myös piikikkäitä ilmamukuloita, joiden avulla kasvi voi lisääntyä suvuttomasti. Isojamssi on kaksikotinen kasvi, siemeniä kehittyy vain, jos saatavilla on sekä hede- että emikasvi. Isojamssia lisätään kuitenkin yleensä mukulan kappaleista. Isojamssia viljellään maan alla kehittyvien suurikokoisten syötävien mukuloiden takia. Se on paikoin levinnyt haitallisena vieraslajina. == Lähteet == Luokka:Jamssit
Désirée

Désirée on naisen etunimi. Se on ranskalainen muunnos nimestä Desideria, jolla on latinassa merkitys ’ikävöity’. Désirée-nimen rinnakkaismuotoja ovat Desirée ja Desiree. Désirée-nimeä ovat käyttäneet muun muassa Ruotsin kuninkaalliset. Kuningas Kaarle XIV Juhanan puoliso, kuningatar Desideria oli alkuperäiseltä nimeltään Désirée, ja nykyisellä kuninkaalla Kaarle XVI Kustaalla on Désirée- niminen sisar. Désirée on myös yksi kruununprinsessa Victorian jälkimmäisistä etunimistä. Vuodesta 1986 alkaen Desirée on viettänyt Ruotsissa nimipäivää 23. toukokuuta. == Nimi Suomessa == Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2023 mennessä kirjattu noin 70 Désirée-nimistä naista. Desirée- nimisiä on tilastoitu yhteensä 284 ja Desiree-nimisiä noin 460–470. == Tunnettuja Désiréitä, Desirèitä ja Desireitä == * Désirée Clary (1777–1860), Desideria, Ruotsin ja Norjan kuningatar; kuningas Kaarle XIV Juhanan puoliso * Désirée (s. 1938), Ruotsin prinsessa; kuningas Kaarle XVI Kustaan vanhempi sisar * Desirèe Henry (s. 1995), brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti * Desiree van Lunteren (s. 1992), alankomaalainen jalkapalloilija * Desiree Rollocks (s. 1970), Daisy Dee, saksalainen laulaja ja näyttelijä * Desiree Scott (s. 1987), kanadalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Desirée ja Desiree (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Rantamuura

Rantamuura (Hypocnemoides melanopogon) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Rantamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 670 000 km2. Lajin kannankehitys on vakaa ja vuoden 2018 uhanalaisuusarvioinnissa se luokiteltiin elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Custard

Custard on englantilainen jälkiruokakastike tai -vanukas, joka valmistetaan maidosta, sokerista ja kananmunasta ja saostetaan kuumentamalla. Sille ei ole olemassa vakiintunutta vastinetta suomen kielessä, ja siitä voidaan käyttää asiayhteydestä riippuen suomennosta maitokiisseli, munakastike tai vaniljakastike. Käsite on kuitenkin hyvin laaja ja voi tarkoittaa seuraavia asioita: ; Custard cream, crème anglaise : Jälkiruokakastike, joka saostetaan yleensä pelkillä munankeltuaisilla. Muunnelmia ovat custard sauce ja sabaione, joihin käytetään myös valkuaisia. ; Confectioner’s custard, crème pâtissière : Suomeksi joskus vaniljakreemi tai leipurinkreemi. Paksumpi seos, jossa osa maidosta korvataan kermalla ja sakeuttamista voidaan parantaa maissitärkkelyksellä. Käytetään leivonnaisten, kuten éclairin tai mille- feuillen, täytteenä sekä jälkiruoissa ja jäädykkeissä. ; Baked custard : Englantilainen uunijälkiruoka, joka valmistetaan kananmunasta tai valkuaisista, maidosta, kermasta ja sokerista. Sen muunnelma on paahtovanukas. ; Munamaito : Myös suolaisia seoksia voidaan nimittää englanniksi custardiksi, esimerkiksi quichen täyte on savoury custard. == Lähteet == Luokka:Jälkiruoat Luokka:Englantilainen keittiö
Pikkujärvi (Lohja)

Pikkujärvi () on matala ja rehevä lintujärvi Lohjan eteläosassa. Sen pinta-ala on 66 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on kymmenen kilometriä lounaaseen. Järvi muodostaa valtaosan 87 hehtaarin laajuisesta luonnonsuojelualueesta, johon kuuluu myös järven lounaispuolinen kosteikko. == Maantiede == Pikkujärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,4 kilometriä. Saaria ei ole. Järvi on suurimmaksi osaksi vähintään metrin ja enintään kahden metrin syvyinen. Pikkujärven itäpuolella kohoaa Storskogsberget, jonka korkeustaso on yli 70 metriä merenpinnan yläpuolella. Eteläpuolella kohoaa Kohagabergen, jonka korkeustaso on noin 85 metriä merenpinnan yläpuolella, eli yli 50 metriä Pikkujärven pintaa ylempänä. Pikkujärven luoteiskolkasta lähtee noin 300 metriä pitkä lasku-uoma länteen Lohjanjärveen. Järviä erottavalla kannaksella sijaitsee Kirkniemen kartano. Pikkujärvi (23.021.1.002) kuuluu Lohjanjärven lähialueeseen (23.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen päävesistössä (23). Toinen jakovaihe on Lohjanjärven alue (23.02). Lohjanjärven lähialueeseen kuuluu yhdeksäntoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Lohjanjärvi ja Maikkalanselkä (23.021.1.015). Pikkujärvi on kolmanneksi laajin, sitä seuraa Hiukoonlampi. == Linnusto ja kasvillisuus == Pikkujärven lounaispuolella on linnustollisesti arvokas kosteikko, jonka nimi on Maret. Järven linnustoon kuuluu muun muassa kala- ja lapintiira, harmaahaikara, luhtahuitti, luhtakana ja liejukana. Pikkujärven kapeahkon kasvillisuusvyöhykkeen valtalaji on järviruoko. Vyöhykkeellä viihtyy myös leveäosmankäämi. == Lähteet == Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Boeing–Saab T-7 Red Hawk

Boeing–Saab T-7 Red Hawk (alun perin Boeing T-X, sitten Boeing–Saab T-X) on suihkuharjoitushävittäjä, jota valmistaa Boeing yhteistyössä Saabin kanssa. Se valittiin T-X-hankkeen voittajaksi vuonna 2018 korvaamaan Yhdysvaltain ilmavoimien Northrop T-38 Talon -harjoitushävittäjät. == Mallit == * BTX-1: Prototyyppi * T-7A Red Hawk: Yhdysvaltain ilmavoimien kilpailun voittanut suihkuharjoitushävittäjä * T-7B: Ehdotus Yhdysvaltain laivaston suihkuharjoitushävittäjäksi * F/T-7X: Ehdotus Yhdysvaltain ilmavoimille aseistetuksi ja enemmän hävittäjämäiseksi koneeksi * F-7: Ehdotus Yhdysvaltain ilmavoimille kevyeksi taistelulentokoneeksi == Tekniset tiedot (T-7A) == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Boeingin sivuilla * Saabin sivuilla Luokka:Koulukoneet T-7 Red Hawk T-7 Red Hawk Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilasilma-alukset
Kirjomuura

Kirjomuura (Gymnopithys leucaspis) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Kirjomuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 540 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laajan levinneisyyden turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Punaleukamuura

Punaleukamuura (Gymnopithys rufigula) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Punaleukamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 860 000 km2. Se luokiteltiin vuonna 2016 elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Hiihtari

Hiihtari on matala ja saareton, peltomaiden reunustama järvi Hirvilahden kylässä Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 38 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 22 kilometriä länsiluoteeseen. Järven halki kulkee 63. pohjoinen leveyspiiri. == Maantiede == Hiihtarin pituus lounaasta koilliseen on noin 1,8 kilometriä. Järvi on kapea ja suippenee koillisessa luusuaksi, josta alkaa Kallaveden Jokilahteen laskeva noin puolitoista kilometriä pitkä uoma. Hiihtarin eteläosa on pohjoisosaa syvempi. Hiihtarin itäpuolella sijaitsee Pyöreinen ja lounaispuolella Hirvijärvi. Järven kaakkoispuolella kohoaa Hevonperseenmäki, jonka laki on noin 120 metriä merenpinnan yläpuolella. Hirvijärveen virtaa nimettömiä tulouomia. Hirvijärvi laskee Myllylahden koillispuolelta alkavaa Kaivannonjokea itään Postilampeen (98,6 metriä mpy), josta virta vie pienten järvien kautta koilliseen Kallaveteen. Hiihtari (04.281.1.030) kuuluu Kallaveden-Ala-Ruokoveden alueeseen (04.281), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Hiihtari on kolmanneksi laajin Kallaveden-Ala-Ruokoveden alueen 57:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Kallavesi. Toiseksi laajin on puolentoista neliökilometrin laajuinen Hirvijärvi. == Lähteet == Luokka:Kuopion järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Valkokurkkumuura

Valkokurkkumuura (Gymnopithys salvini) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Valkokurkkumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 960 000 km2. Se luokiteltiin vuonna 2018 elinvoimaiseksi, mutta se on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Kuumuura

Kuumuura (Gymnopithys lunulatus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Kuumuuraa tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 370 000 km2. Se luokiteltiin vuonna 2016 elinvoimaiseksi. Se on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit