Doris Day

Doris Day (Doris Mary Ann Kappel­hoff; ) oli yhdys­valtalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli 1950- ja 1960-luvulla Yhdysvaltain tunnetuimpia ja parhaiten palkattuja naisnäyttelijöitä. Day aloitti uransa big band -laulajana ja levytti useita menestyskappaleita. Näyttelijänä hän aloitti musikaaleista, mutta hän siirtyi myös monipuolisempiin rooleihin. Parhaan naispääosan Oscar- ehdokkuuden Day sai elokuvasta Kaikki alkoi puhelimesta (1959). Day teki viimeisen elokuvansa vuonna 1968. Sen jälkeen hän näytteli tilannekomediasarjassa Doris Day Show, juonsi keskusteluohjelmaa ja keskittyi eläintensuojeluun. == Nuoruus == Doris Kappelhoff syntyi Cincinnatissa vuonna 1922. Hänen vanhempansa William ja Alma Kappelhoff olivat saksalaistaustaisia. Kappelhoff harrasti nuorena tanssia, mutta lupaava ura päättyi auto- onnettomuuteen. Alma-äiti kannusti tytärtänsä musiikin pariin kuultuaan tämän laulavan radiosta tulleiden swing-kappaleiden tahdissa. == Ura == === Laulajasta elokuvatähdeksi === Kappelhoff liittyi vuonna 1939 laulajaksi Barney Rappin yhtyeeseen. Rapp ehdotti Kappelhoffille nimeä Day, kun oli kuullut tämän laulavan kappaletta ”Day After Day”. Dayn mielestä nimi kuulosti tekaistulta, mutta hän hyväksyi sen lopulta, sillä Kappelhoff olisi liian pitkä nimi teattereiden mainosmarkiiseihin. Day lauloi 1940-luvulla Les Brownin yhtyeessä, jonka hittikappaleella ”Sentimental Journey” hän oli mukana. Day teki ensi­esiintymisensä Michael Curtizin elokuvassa Valtameren romanssi (1948). Dayn rooli oli alkujaan mennyt Betty Huttonille, mutta kun tämä oli tullut raskaaksi, rooliin haettiin uusi näyttelijä. Day sai osan esitettyään koeesiintymisessä tunteikkaasti kappaleen ”Embraceable You”. Valtameren romanssia seurasi Warnerin Daylle tuottamia musikaalielokuvia, joissa Dayn laulaminen oli koko elokuvan keskiössä. Dayn 1950-luvun alun Warnerin musikaalielokuvia olivat muun muassa Teetä kahdelle, Perheen naimahuolet ja Tytär rakastuu. Day alkoi 1950-luvulla suunnata myös haastavampiin rooleihin monipuolistaakseen kuvaansa näyttelijänä. Hänen omia suosikkiroolejaan oli osa Calamity Janena elokuvassa Tarkk’ampujatyttö (1953). elokuvassa hän esitti parhaan laulun Oscarilla palkitun kappaleen ”Secret Love”. Laulaja Ruth Ettingin elämästä kertovassa elokuvassa Laulu ilman rakkautta (1955) Day esitti yli tusinan verran balladeita. Vuonna 1956 valmistui Alfred Hitchcockin trilleri Mies joka tiesi liikaa, jossa Day osoitti näyttelijänlahjansa. Hän lauloi siinä myös ikivihreän kappaleen ”Que Sera, Sera”. Day oli 1950- ja 1960-luvuilla Yhdysvaltain tunnetuimpia elokuvatähtiä, ja hän oli myös 1960-luvulla parhaiten palkattu naisnäyttelijä. Day näytteli itsenäisiä naisia, jotka eivät uhranneet vapauttaan miehen takia ilman taistelua. Dayn romanttisia elokuvia olivat Rock Hudsonin kanssa tehdyt Kaikki alkoi puhelimesta (1959), Rakkaani, tule takaisin (1961) ja Älä lähetä kukkia (1964). Ensiksi mainitusta Day sai myös Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta. Samanlaisissa itsenäisen naisen rooleissa Day oli myös elokuvissa Minkin kosketus (1962), jossa vasta­näyttelijänä oli Cary Grant, James Garnerin kanssa tehdyt Sänky kolmelle (1963) ja Kaikki alkoi saippuasta (1963) sekä Rod Taylorin kanssa tehdyt Älkää häiritkö! (1965) ja Pitsipöksyagentti (1966). Dayllä oli 1960-luvun lopulla vaikeuksia saada ikäänsä sopivia rooleja. Myöhäiskauden elokuvia olivat Tyttö lännen farmarina (1967), Caprice – vaarallinen oikku (1967) sekä Kuka on se kaveri äidin sängyssä? (1968), joka jäi Dayn viimeiseksi elokuvaksi. === Televisiossa ja eläinsuojelutyössä === pienois|pysty|vasen|Day Doris Day Show’n markkinointikuvassa 1968. Kun Dayn aviopuoliso ja manageri Martin Melcher kuoli vuonna 1968, paljastui, että Melcher oli kuluttanut Dayn omaisuuden. Day oli menettänyt 20 miljoonaa dollaria ja jäänyt noin velkaa. Samalla Melcher oli luvannut vaimonsa televisiotuotantoon kertomatta tälle. Day haastoi myöhemmin Melcherin yhtiö­kumppanin Jerome Rosenthalin oikeuteen ja sai vuonna 1974 korvauksia lähes 23 miljoonaa dollaria. Day sopi jutun kuitenkin kuudesta miljoonasta dollarista. Day ei varsinaisesti ollut innoissaan televisiosarjasta. Hän näytteli kuitenkin 1968–1973 CBS:n tilannekomediassa Doris Day Show’ssa. Viiden vuoden jälkeen Day ei suostunut uusimaan sopimusta. Day muutti vuonna 1981 Carmelin kaupunkiin, johon hän oli ihastanut elokuvan Kuolema kintereillä kuvauksissa. Tämän jälkeen hän keskittyi eläinsuojelutyöhön. Hän oli vuonna 1971 perustanut Actors and Others for Animals -järjestön, joka pelasti sekä kodittomia että huonosti kohdeltuja eläimiä. Eläinten oikeuksia hän puolestaan ajoi Doris Day Animal Foundationin ja Doris Day Animal Leaguen kautta. Christian Broadcasting Network palkkasi Dayn juontamaan keskusteluohjelmaa Doris Day’s Best Friends, jonka vieraina oli julkkiksia lemmikkiensä kanssa. Kahden vuoden ajan lähetetyn ohjelman ensimmäinen vieras oli kuolemansairas Rock Hudson. Day kirjoitti myös omaelämäkerran Doris Day: My Own Story. == Yksityiselämä == Doris Day oli naimisissa neljä kertaa, mutta kolme avioliitoista päättyi avioeroon ja yksi leskeksi jäämiseen. Day oli 19-vuotias, kun hän meni naimisiin kiertueella tapaamansa pasunisti Al Jordenin kanssa. Jorden oli väkivaltainen, ja heidän liittonsa kesti 1941–1943. Avioliiton aikana syntyi poika Terry, jonka Dayn kolmas mies Martin Melcher myöhemmin adoptoi. Dayn toinen mies oli saksofonisti George Weidler. Onneton liitto päättyi eroon vuonna 1949. Kykyjenetsijä ja manageri Martin Melcherin kanssa Day meni naimisiin vuonna 1951. Melcher adoptoi Dayn pojan Terryn, jonka sukunimi muutettiin isäpuolensa sukunimeksi. Terry Melcheristä tuli tunnettu musiikkituottaja, joka työskenteli 1960- ja 1970-luvuilla The Beach Boysin ja Randy Newmanin kanssa. Martin Melcherin ja Dayn yhteinen tuotanto­yhtiö Arwin Productions tuotti useat Dayn elokuvista. Martin Melcher kuoli vuonna 1968. Terry Melcher kuoli syöpään vuonna 2004. Dayn neljäs mies oli Barry Comden, jonka kanssa hän oli naimisissa 1976–1981. Comdenin mukaan liitto päättyi, koska Day rakasti enemmän eläimiä kuin häntä. Day kuoli keuhkokuumeeseen 97-vuotiaana kotonaan Carmel Valleyssa, Kaliforniassa 13. toukokuuta 2019. Oman toiveensa mukaisesti hänelle ei järjestetty hautajaisia tai edes hautakiveä. Dayn asiainhoitajan ja ystävän Bob Basharan mukaan Day ei halunnut keskustella hautajaisista tai muistomerkistä ja hänellä oli vaikeuksia hyväksyä kuolemaa. == Diskografia == ;Studiolbumit * * * * * * * * * (Andre Previn) * * (Robert Gouletin kanssa) * * * * * * * == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1948 Valtameren romanssi Romance on the High Seas Georgia Garrett 1949 Jazzityttö My Dream Is Yours Martha Gibson 1949 Tähdenlento Hollywoodissa It’s a Great Feeling Judy Adams 1950 Musiikkia veressä Young Man with a Horn Jo Jordan 1950 Teetä kahdelle Tea for Two Nanette Carter 1950 Kevätheila The West Point Story Jan Wilson 1951 Ku Klux Klaanin merkeissä Storm Warning Lucy Rice 1951 Broadwayn kehtolaulu Lullaby of Broadway Melinda Howard 1951 Perheen naimahuolet On Moonlight Bay Marjorie ”Marjie” Win­field 1951 Lumottu laulu I’ll See You in My Dreams Grace LeBoy Kahn 1951 Tähtisade Starlift cameo 1952 Voittoisa joukkue The Winning Team Aimee Alexander 1952 Pariisin huhtikuu April in Paris Ethel ”Dynamite” Jackson 1953 Tytär rakastuu By the Light of the Silvery Moon Marjorie ”Marjie” Winfield 1953 Tarkk’ampujatyttö Calamity Jane Calamity Jane 1954 Onnen myyrä Lucky Me Candy Williams 1954 Nuori mieleltään Young at Heart Laurie Tuttle 1955 Laulu ilman rakkautta Love Me or Leave Me Ruth Etting 1956 Mies joka tiesi liikaa The Man Who Knew Too Much Josephine ”Jo” McKenna 1956 Kuolema kintereillä Julie Julie Benton 1957 Pyjamaleikki The Pajama Game Katherine ”Babe” Williams 1958 Opettajan lemmikki Teacher’s Pet Erica Stone 1958 Lemmen tunnelissa The Tunnel of Love Isolde Poole 1959 Hummerityttö It Happened to Jane Jane Osgood 1959 Kaikki alkoi puhelimesta Pillow Talk Jan Morrow 1960 Älkää syökö päivänkakkaroita Please Don’t Eat the Daisies Kate Robinson Mackay 1960 Keskiyön seitti Midnight Lace Kit Preston 1961 Rakkaani, tule takaisin Lover Come Back Carol Templeton 1962 Minkin kosketus That Touch of Mink Cathy Timber­lake 1962 Maailman ihanin tyttö Billy Rose’s Jumbo Kitty Wonder 1963 Kaikki alkoi saippuasta The Thrill of It All Beverly Boyer 1963 Sänky kolmelle Move Over, Darling Ellen Wagstaff Arden 1964 Älä lähetä kukkia Send Me No Flowers Judy Kimball 1965 Älkää häiritkö! Do Not Disturb Janet Harper 1966 Pitsipöksyagentti The Glass Bottom Boat Jennifer Nelson 1967 Tyttö lännen farmarina The Ballad of Josie Josie Minick 1967 Caprice – vaarallinen oikku Caprice Patricia Foster 1968 Missä olit kun valot sammuivat? Where Were You When the Lights Went Out? Margaret Garrison 1968 Kuka on se kaveri äidin sängyssä? With Six You Get Eggroll Abby McClure == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Notable Names Databasessa. * Luokka:77.4 Elokuvataide Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit