EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jojo Erholtz

Jojo Erholtz on suomalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja sekä -leikkaaja. Erholtz on opiskellut elokuvataiteen maisteriksi American Film Institute Conservatoriossa sekä National Film and Televison Schoolissa Britanniassa. Hän ohjasi Ex-onnellisten 3. tuotantokauden (2020), Maria Kallion 1. tuotantokauden (2021) sekä Kaverikirja-sarjan (2022). Bafta New Talent -palkinto myönnettiin Erholtzin leikkaustyölle 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Polttoaineen ruiskutus

pienoiskuva|Poikkileikkauskuva bensiinikäyttöisestä suoraruiskutusmoottorista. pienoiskuva|Mekaaninen ruiskutus Antoinette 8V -moottorissa. Polttoaineen ruiskutus on menetelmä polttoaineen syöttämiseen polttomoottorille. Ruiskutus käyttää pumppua eikä männän liikkeen muodostamaa imua. Ruiskutus syöttää polttoaineen sylinteriin tasaisemmin kuin kaasutin, jolloin saadaan enemmän tehoa ja vähemmän haitallisia päästöjä. Ruiskutus voi toimia mekaanisesti tai elektronisesti. Ruiskutus voi tapahtua epäsuorasti sylinteriin johtavaan putkeen tai suoraan sylinteriin. Ruiskutuksen kehitykseen vaikutti brittiläinen Herbert Akroyd Stuart, joka johti ensimmäisen kuulamoottorin valmistamiseen lisenssillä vuonna 1891. Hornsby-Akroyd-moottoreita käytettiin maataloudessa ja laivoissa. Nämä olivat tavallisesti yksisylinterisiä kaksitahtimoottoreita. Ensimmäinen puristusta ja sytytystä käyttävä ruiskutusmoottori rakennettiin vuonna 1902 ja eteni tuotantoon vuonna 1906. Moottori oli Léon Levavasseurin Antoinette 8V. Suoraa ruiskutusta käyttävä Hesselman-moottori esiteltiin vuonna 1925 ja sitä käytettiin linja-autoissa ja kuorma-autoissa 1940-luvulle saakka. Ruiskutuksen kehitykseen vaikutti toinen maailmansota, jolloin hävittäjäkoneiden moottoreiden sakkaaminen ilmataisteluissa haluttiin välttää. Sodan jälkeen tekniikkaa haluttiin käyttää myös autoissa, mutta aikakauden tekniikka rajoitti mahdollisuuksia. Kaasuttimet olivat tavallinen tapa bensiinikäyttöisissä autoissa 1980-luvun lopulle, jolloin polttoaineen ruiskutus tuli toivotuksi tavaksi. Kaasuttimet olivat tulleet monimutkaisemmiksi eri tarpeiden vuoksi ja kiristyneet päästörajat sekä katalysaattorit johtivat tarpeeseen ohjata polttoaineseosta tarkemmin. Polttoaineen suora ruiskutus on kehittyneempi askel epäsuoraan ruiskutukseen verrattuna, jolloin parempi tarkkuus saavuttaa täydellisemmän palamisen ja viileämmän moottorin, jolloin voi käyttää korkeampaa puristussuhdetta. Korkeampi puristussuhde parantaa hyötysuhdetta, joka parantaa polttoainetaloutta. Dieselmoottorit saivat varhain hyötyä mekaanisesta ruiskutuksesta. Mekaanista ruiskutusta kehitettiin autourheilun alkuaikoina ja käytetään edelleen tietyissä tapauksissa. Jatkuvan virtauksen polttoaineen ruiskutuksen pioneeriksi sanotaan Stu Hilbornia 1940-luvun lopulla. Järjestelmää käytetään kun polttoaineen tarve on lähes lineaarinen suhteessa moottorin kierroslukuun. Moottorin käyttövoimaa käytetään polttoainepumppuun, josta se välitetään suuttimille putkia pitkin. Ruiskutuksen hyödyt kaasuttimeen ovat peräisin useista seikoista: virtaus moottoriin on parempi, jolloin hyötysuhde on parempi; seoksen jakaantuminen eri sylintereihin on tasaisempi; seoksen vahvuus on samanlainen jokaisessa sylinterissä; nestemäisen polttoaineen kaasuuntuminen on parempi kylmässä ilmassa; reagointi on parempi muuttuvaan kuormitukseen; venttiilit toimivat viileämpinä; ja ruiskujärjestelmä ei jäädy. Näiden johdosta kylmäkäynnistys on luotettavampi, tyhjäkäynti on tasaisempi ja polttoainetalous paranee. == Lähteet == Luokka:Polttomoottorit
Hannu Tonteri

Hannu Artturi Tonteri (s. 23. marraskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt OP-pankkien piirissä työskennellyt pankinjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 19.6.2023. Tonteri syntyi autonkuljettaja Artturi Tonterin ja Elna Waseniuksen perheeseen ja avioitui 1977 opettaja Anneli Luukkosen kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnassa 1969 ja valmistui taloustieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta 1975. Tonteri on myös suorittanut useita liikkeenjohdon ja muita täydennyskoulutuksia. Hän oli Jyväskylän yliopiston taloustieteen laitoksen amanuenssi 1974–1975, Keskusosuusliike OTK:n Kantolan keksitehtaan laskentapäällikkö Hämeenlinnassa 1975–1978, Osuuspankkien Keskusliiton esimiesharjoittelija 1978–1979, Forssan Seudun Osuuspankin luottoneuvottelija 1979, luottopäällikkö 1979–1981 ja markkinointijohtaja 1981–1982, Kouvolan Seudun Osuuspankin apulaisjohtaja 1982–1986 ja toimitusjohtaja 1987–1995, Suur-Helsingin Osuuspankin johtaja ja toimitusjohtaja 1996, Okopankki Oyj:n toimitusjohtaja 1996–2006 ja Helsingin OP Pankki Oyj:n toimitusjohtaja 2006–2010. Tonterilla on ollut myös useita liike-elämän ja muitakin luottamustehtäviä, kuten Helsinki Mission hallitus. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marcel Ciolacu

Ion-Marcel Ciolacu (s. 28. marraskuuta 1967 Buzău) on Romanian nykyinen pääministeri. Hän aloitti virassa 15. kesäkuuta 2023. Ciolacu kuuluu sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. ==Elämä ja ura== Ciolacu syntyi Buzăun kaupungissa Romaniassa vuonna 1967. Hän työskenteli elektroniikkatehtaalla ennen ylioppilastutkinnon suorittamista, minkä jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä yksityisessä yliopistossa Bukarestissa ja valmistui maisteriksi Bukarestin Kansallisesta politiikan tutkimuksen ja julkisen hallinnon oppilaitoksesta (Școala Națională de Studii Politice și Administrative din București, SNSPA). Ciolacu aloitti poliittisen uransa vuonna 1990 Ion Iliescun johtamassa Kansallisen pelastuksen rintamassa (Frontul Salvării Naționale, FNS), joka oli noussut valtaan kommunistihallinnon kaatumisen jälkeen. Puolue jakautui vuonna 1992, ja Ciolacu jäi siihen Iliescun johtamaan osaan, josta muodostui nykyinen Sosiaalidemokraattinen puolue (PSD). Vuodesta 2012 Ciolacu on ollut Romanian edustajainhuoneen jäsen, ja hän on toiminut sen puhemiehenä 2019–2020 sekä 2021–2023. Vuonna 2019 hänet valittiin puolueensa puheenjohtajaksi ja 15. kesäkuuta 2023 hän nousi pääministeriksi. PSD ja keskustaoikeistolainen PNL olivat syksyllä 2021 muodostaneet hallituskoalition sillä ehdolla, että pääministerin virka vaihtuu vaalikauden puolivälissä. Ciolacun edeltäjä oli PLN:n Nicolae Ciucă. Pääministerin vaihtaminen tosin tapahtui liki kuukauden myöhässä, sillä sosiaalidemokraatit halusivat odottaa suuren opettajien lakon päättyvän ennen sitä. Ciucăn hallituksen kolmas puolue, Romanian unkarilaisten demokraattinen allianssi (UDMR), jättäytyi Ciolacun hallituksen ulkopuolelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marcel Ciolacu Romanian edustajainhuoneen verkkosivuilla * Marcel Ciolacu Romanian sosiaalidemokraattisen puolueen verkkosivuilla Luokka:Romanian pääministerit Luokka:Sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Puhemiehet Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso-Mäntynen

Iso-Mäntynen voi tarkoittaa seuraavia: * Iso-Mäntynen, järvi Juvalla * Iso- Mäntynen, järvi Jämsässä * Iso-Mäntynen, järvi Pieksämäellä.
ETC (lehti)

ETC on ruotsalainen vasemmistolainen aikakauslehti. Se perustettiin vuonna 1978 ja on ilmestynyt siitä lähtien lukuun ottamatta vuosia 1985–1990 ja 1993–1995. Vuodesta 2005 se on ilmestynyt kerran viikossa. ETC keskittyy reportaaseihin sekä yhteiskunnalliseen keskusteluun. Sen päätoimittajana on alusta lähtien toiminut Johan Ehrenberg. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset aikakauslehdet
Johan Ehrenberg

Johan Ehrenberg (s. 1957) on ruotsalainen kirjailija, yrittäjä ja vasemmistolaisen ETC-aikakauslehden perustaja. Hän on julkaissut useita yhteiskunnallisia aiheita käsitteleviä kirjoja sekä joitakin romaaneja. Ehrenberg on huolestunut ilmastonmuutoksesta ja laajentanut ETC:n toimintaa uusiutuviin energialähteisiin sekä ilmastoystävälliseen rakentamiseen. Vuonna 2016 hän kertoi omaelämäkerrassaan sairastavansa leukemiaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siipiköynnökset

Siipiköynnökset (Tripterygium) on kelasköynnöskasvien heimoon kuuluva köynnöslajien suku. Se on tunnettu lääketieteellisistä vaikutuksistaan, minkä vuoksi Tripterygium wilfordii -lajia käytetään lääkkeenä eritoten Kiinassa. == Lajeja == * Tripterygium hypoglaucum * Tripterygium regelii – siipiköynnösFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tripterygium regelii Sprague & Takeda Viitattu 11.10.2023. * Tripterygium wilfordii – siipiköynnösSuomen Lajitietokeskus: Siipiköynnös – Tripterygium wilfordii Viitattu 11.10.2023. == Lähteet == Luokka:Kelasköynnöskasvit
Italian kansalaisuus

Italian kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Italian tasavallan välillä. Maassa noudatetaan pääsääntöisesti ius sanguinis -periaatetta. == Kansalaisuuden saaminen syntymällä == Syntyperäisiä Italian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Italian kansalainen lapsen syntyessä. Myös sellaiset lapset saavat kansalaisuuden ius soli -periaatteella, mikäli lapsen vanhemmat ovat tuntemattomia tai eivät pysty siirtämään omaa mahdollista kansalaisuuttaan lapselle. == Kansalaisuuden saaminen hakemuksella ja lateraalisopimuksen nojalla == Hakemuksen perusteella Italian kansalaisuuden voi saada henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot: * vähintään 18-vuotias * asunut Italiassa laillisesti vähintään 10 vuotta * osaa tyydyttävästi italiaa * pystyy todistamaan muiden maiden kansalaisuutensa * nuhteettomuusvaatimus * on maksanut 200 euron käsittelymaksun Vaadittua oleskeluaikaa lyhennetään seuraavasti: * Italian kansalaisen kanssa naimisissa oleva hakija: 3 vuotta (puolittuu, mikäli parilla on yhteisiä lapsia) * Täysi-ikäinen hakija, jonka vanhempi tai isovanhempi on Italian kansalainen: 3 vuotta * Täysi-ikäinen hakija, jonka on adoptoinut Italian kansalainen: 5 vuotta * Italian valtion palkkalistoilla oleva hakija: 5 vuotta * Toisten EU-maiden kansalaiset: 4 vuotta * Pakolaiset ja valtiottomat henkilöt: 5 vuotta Lateraalisopimuksen mukaan kaikki sellaiset henkilöt, jotka ovat Vatikaanin kansalaisia saavat automaattisesti Italian kansalaisuuden menettäessään Vatikaanin kansalaisuuden ja mikäli henkilöllä ei ole minkään muun maan kansalaisuutta. == Kaksoiskansalaisuus == Italia sallii kaksoiskansalaisuuden. Italian kansalaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia. == Lähteet == Luokka:Kansalaisuus kansalaisuus
Sambla Group

Sambla Group on finanssiteknologiayritys joka tarjoaa lainojen ja vakuutusten vertailu- ja välityspalveluita kuluttajille. Sambla perustettiin Ruotsissa vuonna 2014 ja on yritys on tämän jälkeen laajentunut muualle pohjoismaihin, myös Suomeen. Vuonna 2021 Sambla yhdistyi kilpailijayritys Advisan kanssa, Sambla Group perustettiin ja pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalista tuli uuden yrityksen pääomistaja. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tukholmassa ja sen toimitusjohtajana toimii Per Österström. == Yritys == Sambla Group toimii neljässä pohjoismaassa; Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Suomessa Sambla Group Oy perustettiin vuonna 2022 useiden yritysten yhteenliittymänä. Näiden yrityskauppojen myötä Samblan brändejä Suomessa ovat Omalaina, Rahalaitos ja Rahoitu. Vuonna 2023 Sambla Group toimii 6 tuotemerkin alla, näitä ovat: * Omalaina, Rahalaitos, Rahoitu (Suomi) * Sambla (Ruotsi, Norja ja Tanska) * Advisa (Ruotsi) * Digifinans (Norja ja Tanska) == Tunnustukset == 2022 Sambla Group valittiin Ruotsin neljänneksi parhaaksi työpaikaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Sambla Group Luokka:Ruotsalaiset finanssipalveluyhtiöt
Turið Sigurðardóttir

Turið Sigurðardóttir (s. 1946) on färsaarelainen kirjailija, kielenkääntäjä ja kirjallisuushistorioitsija.Meet the Author: Turið Sigurðardóttir and Malan Marnersdóttir Nordic House, viitattu 19.6.2023 Turið sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon islannin kielessä ja Islannin historiassa sekä maisterin arvon kirjallisuudessa. Hän on julkaissut kirjoja ja artikkeleita färsaarelaisista kirjailijoista ja kirjallisuushistoriasta sekä islannin kielen oppikirjoja. Hän oli mukana toimittamassa norjalaista färsaarelaisten novellien antologiaa. Turið on myös kääntänyt runsaasti teoksia islannista, ruotsista ja englannista fäärin kielelle. Näiden töiden joukossa on käännöksiä muiden muasssa Halldór Laxnessin ja Astrid Lindgrenin teoksista. Turiðin laajimpiin julkaisuihin kuuluvat seitsemän painosta Símun av Skarðin teoksista. Turið on tehnyt tutkimustyötä Färsaarten kirjallisuuden historiasta ja opettanut Färsaarten yliopistossa. Hän on istunut Fäärin kielen neuvoston ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon myöntävän tuomariston jäsenenä. Lisäksi hän on toiminut Färsaarten kirjailijaliiton puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Färsaarelaiset kirjailijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomumarhi

Suomumarhi (Geobiastes squamiger) on marhiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilla. == Koko ja ulkonäkö == Suomumarhi kasvaa 27-32 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on ruumiinrakenteeltaan tukevahko ja lyhytsiipinen. Suomumarhen pään, rinnan ja vatsan pohjaväri on valkoinen, ja niissä on runsaasti mustia suomukuvioita. Päälaki ja silmäkulmajuovat ovat mustat. Niska ja yläselkä ovat punaruskeat ja selkä ja siivet ruskehtavan vihreät. Suomumarhen pyrstö on punaruskea ja sinikärkinen. == Levinneisyys ja elintavat == Suomumarhea tavataan Madagaskarin itäosissa. Lajin elinympäristöä ovat sademetsien tiheiköt usein jokivarsilla. Linnun ravintoa ovat madot, hyönteiset ja toisinaan sammakot tai muut pienet selkärankaiset. Suomumarhi liikkuu useimmiten maassa. Pesimäkausi on lokakuusta tammikuulle, ja laji pesii joen tai hiekkatörmään kaivamaansa käytävään. Suomumarhi luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Tärkein uhka kannalle ovat sademetsien hakkuut maatalousmaiksi. == Lähteet == Luokka:Marhet Luokka:Uhanalaiset linnut
Vapaamäntämoottori

Vapaamäntämoottori on polttomoottori, jossa mäntäliike ei välity kampiakselille vaan pakokaasuina. Eräs käyttötapaus on tuottaa turbiinia pyörittävää kaasua. Vapaamäntämoottori voi olla yhdistettynä työkoneen hydraulipumppuun. == Lähteet == Luokka:Polttomoottorit
Gustav Heyno

Gustav Heyno (6. tammikuuta 1774 Lyypekki – 18. marraskuuta 1842 Viipuri) oli Viipurissa toiminut saksalaistaustainen kauppias ja sahanomistaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Heyno lähetettiin 16-vuotiaana Viipuriin hoitamaan sukunsa liiketoimintaa. Perheen perustamisen jälkeen Heyno kohosi nopeasti Viipurin tärkeimpien liikkeenharjoittajien joukkoon. Hänen kauppahuoneensa kilpaili kaupungin kolmannen tai neljännen kauppiaan asemasta Tichanoffin kauppahuoneen kanssa. Heynolla oli osuus muun muassa kerimäkeläisessä Putikon sahassa, Saimaalla omia lotjia ja lastauspaikka Lauritsalassa. Heyono perusti Viipurin Neitsytniemeen terveyskylpylän erityisesti pietarilaisia vierailijoita varten. Hän kuului Viipurin kaupunginvanhimpiin 1821–1837, ja vaikutti Viipurin saksalaisessa seurakunnassa. Heynon kuoleman jälkeen kauppahuone harjoitti pääasiassa sahatavaran, tervan ja voin vientiä Heynon pojan Carl Heynon ja liikekumppani Abraham Keldanin johdossa. Liiketoimet eivät kuitenkaan menestyneet 1850-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Kristian Trapp (1739–1800)

Christian (Kristian) Trapp (15. lokakuuta 1739 Turku – 14. tammikuuta 1800 Turku) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, teollisuudenharjoittaja, raatimies ja valtiopäivämies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1796. Trappin vanhemmat olivat kauppias, raatimies, valtiopäiväedustaja Christian Trapp ja Anna Christina Malmelin ja puoliso vuodesta 1762 Margaretha Christina Ingman. Trapp aloitti itsenäisen kauppiaan uran 1762 isän kuoleman jälkeen. Merkittäväksi liikemieheksi hän nousi 1777, kun hän ryhtyi osaomistajana johtamaan tupakkatehdasta. Trappin johtama yritys oli aikanaan Suomen suurin teollisuuslaitos ja Turku Tukholman jälkeen valtakunnan toiseksi merkittävin tupakkateollisuuden keskus. Trappilla oli myös silkkinauhakutomo ja 1787–1799 usean aluksen osaomistajuus. Trapp toimi vuosikymmenen Turun kaupunginvanhimpana ja sitten lähes kahden vuosikymmenen ajan kaupungin raatimiehenä. Hän oli kaksi kertaa (1778–1779, 1786) Turun edustaja Ruotsin säätyvaltiopäivillä. Kuningas Kustaa IV Aadolf myönsi Turussa käytyään Trappille kauppaneuvoksen arvon. Perusteena myöntökirjassa mainitaan ”hyvä käytös ja yleinen alamaiskuntoisuus”. Trappin poika Kristian Trapp (1769–1841) sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1809 ja pojanpoika Kristian Trapp (1793–1860) vuonna 1859. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Turun raatimiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1739 syntyneet Luokka:Vuonna 1800 kuolleet
Harry Potter (täsmennyssivu)

Harry Potter tarkoittaa seuraavia asioita: * Harry Potter, J. K. Rowlingin kirjoittama kirjasarja * Harry Potter, kirjasarjaan perustuva elokuvasarja * Harry Potter, kirja- ja elokuvasarjaan perustuva videopelisarja * Harry Potter, kirjasarjaan perustuva suunnitteilla oleva televisiosarja * Harry Potter, sarjojen päähenkilö == Muuta == * Harry Potter (1941–2014), Australialainen televisiotoimittaja ja rikosreportteri * Harry Potter (s. 1997), englantilaissyntyinen australialainen rugby union pelaaja * Harry Potter Jr. ja Harry Potter Sr., kaksi hahmoa vuoden 1986 elokuvassa Troll
Koreanruusu

Koreanruusu (Rosa koreana) on ruusujen sukuun kuuluva laji. Koreanruusua tavataan Korean niemimaalla, Kaakkois-Venäjällä ja koillisessa Kiinassa. Koreanruusun luonnolliset kasvupaikat ovat kivikkoiset rinteet ja metsänreunat. Ne esiintyvät noin metrin pituisina tiheinä pensaina, joiden kukkien värit vaihtelevat vaaleanpunaisen ja valkoisen välillä. Pensaat kasvavat 5-10 vuotta ja kukkii kesäaikaan. Kesäisin siihen myös kasvaa yleensä oranssinvärisiä hedelmiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Koreanruusu (Rosa koreana) * UniProt: Taxonomy - Rosa koreana * PlantList: Rosa koreana * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rosa koreana * Flora of China: Rosa koreana Luokka:Ruusulajit
Hiihtomaraton

Hiihtomaraton on pitkän matkan kestävyyttä mittaava hiihtokilpailu, jonka matka on 30-100 kilometriä. Se voi olla joko pisteestä pisteeseen tai kierroskilpailu. Hiihtomaratoneja järjestetään usein samanaikaisesti lyhyempien kilpailujen kanssa ja osallistuminen on avoinna yleisölle. Worldloppetin päämatkan minimipituus on 50 kilometriä. == Historia == Hiihtomaratonien perinteet juontuvat pitkälle hiihdon historiaan. Erityisen suosittuja ne ovat Pohjoismaissa, missä ne ovat osa laajempaa hiihtokulttuuria. Ensimmäiset viralliset hiihtomaratonit järjestettiin 1900-luvun alkupuolella. == Formaatti == Suurissa tapahtumissa, kuten Finlandia-hiihdossa Suomessa, Vasaloppetissa Ruotsissa tai Birkebeinerrennetissä Norjassa, on usein yli 10 000 osallistujaa. Kilpailuissa on yleensä massalähtö, ja lähtöjärjestys muokataan osallistujien ryhmittymien mukaan, jotka on arvioitu olevan samanlaisia kykyjä. Kilpailu aloitetaan yleensä eliittihiihtäjien ryhmällä ja päätetään vähiten kokeneiden hiihtäjien ryhmään. Hiihtäjät voivat käyttää joko perinteistä tai luisteluhiihtotekniikkaa, riippuen kilpailun säännöistä. Palkinnot perustuvat yleensä kokonaissijoitukseen, sukupuolen mukaan tehtävään sijoitukseen sekä ikäluokkaan. == Suuret sarjat == Hiihtomaratonissa on kaksi suurta sarjaa, Ski Classics ja Worldloppet. Ski Classics on sarja, joka koostuu pitkän matkan hiihtokilpailuista Euroopassa. Worldloppet on kansainvälinen hiihtoliitto, joka järjestää vuosittain hiihtomaratonkilpailuja eri puolilla maailmaa. == Tunnettuja hiihtomaratoonareita == * Jørgen Aukland (Norja): Kaksinkertainen Vasaloppet-voittaja ja Ski Classics-sarjan voittaja. * Anders Aukland (Norja): Useita kertoja Vasaloppet-voittaja ja Ski Classics-sarjan voittaja. * Seraina Boner (Sveitsi): Moninkertainen Ski Classics-sarjan voittaja naisten sarjassa. * Justyna Kowalczyk (Puola): Olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka on voittanut useita hiihtomaratoneja. * Hans Mäenpää (Suomi): Maratonhiihdon 24h maailmanennätys huhtikuussa 2018 - 472,002 kilometriä == Lähteet == Luokka:Maastohiihto
Kato (kielitiede)

Kato on äänteenmuutos, jossa äänne katoaa kokonaan. Sitä voi pitää äänteen reduktion eli heikentymisen luonnollisena ääripäänä. Katoa merkitään tyhjän joukon (nolla) merkillä: \emptyset, esimerkiksi kielihistoriallisesti *k > \emptyset (luetaan usein: ”historiallisen k:n vastineena on kato”) tai synkronisessa kielenkuvauksessa (jolloin kyse ei ole äänteenmuutoksesta vaan morfofonologisesta prosessista) ä → \emptyset / __[+MON] (luetaan usein: ”ä:n vastineena monikon tunnuksen edellä on kato”). Esimerkiksi suomen varhaishistoriassa k:n astevaihtelu on johtanut heikentymisen kautta äänteen täyteen katoon: jalka : *jalkat > vanhan kirjasuomen (*)jalɣat (kirjoitettiin yleensä gh:lla tai g:llä: jalghat, jalgat) > nykysuomen jalat. Katoa osoittaa myös unkarin määräisen artikkelin az loppukonsonantin katoaminen konsonanttialkuisen sanan edellä: az ember ’ihminen’ mutta a ló ’hevonen’. Koska merkintätapa on sama (tyhjän joukon merkki), joskus tapaa käyttöä, jossa kato merkitsee samaa kuin nollamorfi, esimerkiksi: ”Englannin sanassa sheep monikon merkkinä on kato ̇” = sanan sheep voi morfologisesti analysoida sheep+\emptyset, missä monikon morfeemi edustuu nollamorfina eli ”katona”. Kadolle läheinen käsite on elisio, jolla tarkoitetaan äänteen katoa juoksevassa puheessa puhetempon vuoksi, esim. englannissa boys and girls [boɪz ænd gɚːɫz] → [boɪzn̩ gɚːɫz], and-sanan alkuvokaali ja loppukonsonantti katoavat, ei niinkään historiallisesti sanasta tai ilmauksesta kokonaan vaan yksittäisessä puhunnoksessa. Kadolle vastakkainen ilmiö taas on toisaalta äänteen säilyminen, toisaalta äänteiden väliin tuleva sekundaarinen tai intrusiivinen äänne. Sekundaariseksi äänteeksi nimitetään yleensä artikulaattorien liikkeestä syntyvää puolivokaalista äännettä, esim. suomessa hauen → [hauwwen] – huulten avautuessa pyöreästä u-vokaalista laveaksi e-vokaaliksi väliin ilmestyy uusi puolivokaali [w]. Intrusiivisesta äänteestä tunnettu esimerkki on brittienglannin intrusiivinen r (engl. intrusive r); esimerkiksi law and order > lawr and order [lɔːɹ æn ɔːdə]. Siinä äänne ei ole pelkästään artikulaattorien liikkeen aiheuttama vaan konventionaalinen, kielelle ominainen tapa rikkoa jokin äännejono. == Lähteet == Luokka:Kielitiede
Lorna Shore

Lorna Shore on yhdysvaltalainen deathcore-yhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Yhtyeeseen kuuluuvat laulaja Will Ramos, kitaristit Adam De Micco ja Andrew O'Connor, rumpali Austin Archey sekä basisti Michael Yager. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia Psalms (2015), Flesh Coffin (2017), Immortal (2020) ja Pain Remains (2022). Yhtyeessä ei ole tällä hetkellä yhtäkään alkuperäisjäsentä. == Jäsenet == ===== Nykyinen kokoonpano ===== * Will Ramos - laulu (2021-) * Adam De MIcco - kitara (2010-) * Andrew O'Connor - kitara (2019-) * Austin Archey - rummut (2012-) * Mike Yager - basso (2021-) ===== Entiset Jäsenet ===== * Mike Flannery - basso (2009) * John Hawkins - laulu (2009-2010) * Ray Meoni - laulu (2010) * Aaron Brown - kitara (2009-2010) * Jeff Moskovciak - kitara (2009-2011) * Scott Cooper - rummut (2009-2011) * Gary Herrera - basso (2009-2017) * Tom Barber - laulu (2010-2018) * Connor Deffley - kitara (2014-2019), basso (2017-2019) * CJ McCreery - laulu (2018-2019) == Diskografia == * Triumph – EP (2010) * Bone Kingdom – EP (2012) * Maleficium – EP (2013) * Psalms (2015) * Flesh Coffin (2017) * Immortal (2020) * ... and I Return to Nothingness – EP (2021) * Pain Remains (2022) == Konsertit Suomessa == * 1. heinäkuuta 2023 – Provinssi, Seinäjoki * 2. heinäkuuta 2023 – Tuska, Helsinki * 9. marraskuuta 2023 – Jäähalli, Helsinki * 10. marraskuuta 2023 – Pakkahuone, Tampere * 28. kesäkuuta 2025 – Provinssi, Seinäjoki * 29. kesäkuuta 2025 – Tuska, Helsinki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset deathcoreyhtyeet
Mirka Hintsanen

Mirka Hintsanen (s. 1976) on suomalainen psykologian tutkija. Hän on toiminut psykologian professorina Oulun yliopistossa vuodesta 2014. Hintsanen väitteli psykologian tohtoriksi vuonna 2007 Helsingin yliopistossa ja kasvatustieteen tohtoriksi Tampereen yliopistossa 2013. Kasvatustieteen väitöskirjassaan hän tutki sitä, miten lapsuuden yksilölliset ja ympäristötekijät ennustavat koulu- ja uramenestystä. Hän on tehnyt monitieteistä tutkimusta muun muassa persoonallisuus- ja kehityspsykologian sekä terveyden ja työn psykologian alueilla. Hintsanen aloitti uransa työstressin ja valtimonkovettumataudin tutkimuksesta, minkä jälkeen hän on tutkinut muun muassa persoonallisuuspiirteiden merkitystä terveyden ja hyvinvoinnin ennustajina, persoonallisuuden kehitystä ja psykososiaalisten tekijöiden siirtymistä sukupolvelta toiselle. Hän tutkii myös myötätunnon kehitystä ja seurauksia. Tutkimuksessaan Hintsanen tekee yhteistyötä esimerkiksi genetiikan, lääketieteen ja psykiatrian tutkijoiden kanssa. Hintsanen sai vuonna 2014 Suomalaisen Tiedeakatemian myöntämän Jutikkala-palkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mirka Hitnsanen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Mirka Hintsanen Google Scholarissa Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viron kielen aakkoset

Viroa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Kielellä ei ollut kirjallista standardia aina 1800-luvun alkuun asti. Aluksi mallia standardiaakkosiin haettiin saksasta, mutta 1850-luvulla siirryttiin suomen aakkosiin perustuvaan ortografiaan, josta alettiin käyttää nimitystä "uusi oikeinkirjoitus". Tämä Eduard Ahrensin kehittelemä oikeinkirjoitus on nykyisen viron aakkoston perusta. Viron kielen aakkostoon kuuluu 32 kirjainta, joista on olemassa iso ja pieni versio: A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W Õ Ä Ö Ü X Y a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w õ ä ö ü x y Näistä kuitenkin seuraavat 9 esiintyvät C, F, Q, Š, Z, Ž, W, X ja Y esiintyvät vain lainasanoissa ja vieraskielisissä erisnimissä: C, F, Q, Š, Z, Ž, W, X ja Y. == Lähteet == Luokka:Aakkostot aakkoset
Dicuil

Dicuil oli 800-luvun alkupuolella vaikuttanut irlantilainen munkki, maantieteilijä ja kieliopintutkija.Dicuil Britannica, viitattu 19.6.2023 Dicuil laati teoksen De mensura orbis terrae (825), jossa on varhaisin maininta irlantilaisten vierailusta Islannissa vuonna 795. Teoksessa mainitaan myös makeanveden kanava, joka yhdisti Niilin ja Punaisenmeren. Dicuil viittasi kirjoituksissaan kolmeenkymmeneen kreikkalaiseen sekä latinalaiseen kirjoittajaan ja lisäksi irlantilaiseen Coelius Seduliukseen. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset henkilöt Luokka:Kristityt munkit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:800-luvulla kuolleet
Keltaorvokki

Keltaorvokki (Viola lutea) on orvokkien sukuun kuuluva kasvilaji. == Ulkonäkö == Keltaorvokki kasvaa usein noin 20 senttimetrin korkuiseksi. Sen terälehdet ovat 2–3,5 cm leveitä ja 1,8–2 cm pitkiä ja useimmiten joko keltaisia tai violetteja. Terälehdissä esiintyy myös ohuita, maksimissaan kuusi millimetriä leveitä juovia, jotka ovat noin puolet terälehden pituudesta. Keltaorvokki muistuttaa keto-orvokkia, mutta sillä on pienemmät lehdet. == Levinneisyys ja kasvupaikat == Keltaorvokkeja kasvaa luonnostaan Keski- ja Länsi-Euroopassa, kuten Saksassa, Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Espanjassa Pyreneiden eteläpuolella. Euroopan alueella keltaorvokkia esiintyy luonnostaan alle 2 000 metrin korkeudessa. == Käyttö == Keltaorvokkia on käytetty useiden koristekasveina kasvatettavien orvokkien, kuten tarhaorvokkien (Viola × wittrockiana), jalostuksessa. Keltaorvokki istutetaan yleensä alkukeväästä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Keltaorvokki (Viola lutea) * UniProt: Taxonomy - Viola lutea * PlantList: Viola lutea * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Viola lutea Luokka:Orvokit
Tuttuja tunnelmia 3

Tuttuja tunnelmia 3 on Tapio Rautavaaran kokoelmalevy vuodelta 1972. Albumi on käytännössä uusintapainos herran omaa nimeä kantavasta kokoelma-albumista vuodelta 1965. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Lähteet == Luokka:Tapio Rautavaaran albumit Luokka:Vuoden 1972 kokoelma-albumit
Petter Mårten Unonius

Petter Mårten Unonius (20. maaliskuuta 1765 Loviisa – 21. helmikuuta 1815 Tukholma) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1812. Unoniuksen vanhemmat olivat syntyjään ruotsalainen kauppias, laivanvarustaja, merikapteeni Elias Unonius ja Christina Juliana Grään ja puoliso vuodesta 1804 Johanna Wilhelmina Linderoos. Unonius perusti isänsä kanssa 1794 toiminimen Elias Unonius & Son. 1800-luvun alkuun tultaessa Unoniukset olivat Loviisan johtava kauppiasperhe. Elias Unoniuksen kuoleman jälkeen Petter Mårten Unonius auttoi äitiään isän liiketoimien hoitamisessa ja harjoitti samalla omaa liiketoimintaa, ja vuonna 1808 otti haltuunsa äitinsä liiketoimet. Suomen sodan aikana Unonius teki taloudellista yhteistyötä venäläisviranomaisten kanssa, ja sai esimerkiksi oikeuden myydä Venäjältä Suomeen lähetettyä suolaa. Hän joutui tästä syystä epäsuosioon loviisalaisten keskuudessa ja lopulta irtisanoi porvarinoikeutensa 1810 ja myi liikkeensä keväällä 1811. Liikkeen jatkajaksi ryhtyivät Henric Lindroth ja Unoniuksen kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä Johan Sibelius, säveltäjä Jean Sibeliuksen isoisä. Vuonna 1811 hallituskonselji kutsui koolle kauppa- ja tullikysymyksiin keskittyneen komitean, johon Loviisan edustajiksi kutsuttiin Unonius ja Jacob Holmstén. Suomen uusi kauppasääntö vahvistettiin 1812 hallituskonseljin ja keisarin käsiteltyä komitean mietintöä. Unonius muutti sitten perheineen Ruotsiin ja ryhtyi tilanomistajaksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
Church of the SubGenius

Church of the SubGenius on 1970-luvun lopussa Yhdysvalloissa perustettu parodiauskonto tai meemi, jonka keräsi suosiota Internetissä 1990-luvulla. Uskonnon perustivat Ivan Stang (s. Douglas St. Clair Smith, 1953) ja Philo Drummond. Kirkon pääpiirteet muodostuivat 1978 ja 1979. Varhaisin kirkon toiminta oli pamfletti Sub Genius Pamphlet #1, jota levitettiin Teksasissa vuonna 1980.https://in-sightpublishing.com/2014/10/01/reverend-ivan-stang-co-founder-author-church-of-the-subgenius/ Dokumentti ennusti maailmanloppua ja manasi kuolemaa lukijoilleen. Pamfletti haukkui kristinuskon jumalakäsitystä ja New Age -liikkeen käsityksiä. Stang, Dr. Philo Drummond (s. Steve Wilcox) ja Dr. X (oik. Monte Dhooge) perustivat SubGenius Foundation -säätiön, joka on julkaissut kirkon virallisia opetuksia ja Stangin muita kirjoituksia ja sarjakuvia. Virallisena oppikappaleena on Stangin kirjoittama kirja The Book of the SubGenius: Being the Divine Wisdom, Guidance, and Prophecy of J.R. "Bob" Dobbs, High Epopt of the Church of the SubGenius, Here Inscribed for the Salvation of Future Generations and in the Hope that Slack May Someday Reign on This Earth vuodelta 1983.ISBN 0-671-63810-6 Kirkon verkkosivusto avattiin 1993. Lisäksi kirkolla on radio-ohjelma The Hour of Slack, jota on tuotettu vuodesta 1985 lähtien yli 2000 jaksoa ja esitetty useilla radioasemilla.https://subgenius.com/ts/hos.html Tiedosto:Ivan stang at starwood.jpg | Ivan Stang vuonna 2007 Tiedosto:Subgenius-JHVH-1-by-St-Ken.jpg | Jumala JHVH-1 ==Opetukset== Myyntimies J. R. "Bob" Dobbs perusti kirkon 1953 saatuaan vision JHVH-1 -jumalalta, jonka näki rakentamassaan televisiossa. Hän otti telepaattisesti yhteyttä Drummondin vuonna 1972 ja myöhemmin tapasi tämän, jonka jälkeen Drummond vakuutti Stangin liittymään kirkkoon. Dobbs salamurhattiin San Franciscossa vuonna 1984, mutta kirkon mukaan hän on palannut useita kertoja sittemmin. Kirkon mytologiaan kuluu monimutkainen järjestelmä jumalia, avaruusolentoja ja mutantteja. Oppiin kuuluu lukuisia salaliittoteorioita, joiden taustalla kerrotaan olevan yksi suuri salaliitto. Keskeinen jumala on JHVH-1, joka antoi Dobbsille yliluonnollisen tiedon menneestä ja tulevasta. Salaliiton palveluksessa olevien kerrotaan estävän kirkon jäseniä "Slackista", joka on kirkon jäsenten tavoite (kääntyy suunnilleen sanaksi vetelehtiminen), mutta jota ei tarkasti määritellä, joskin Dobbsin sanotaan olevan sen ruumiillistuma. Salaliitto yrittää estää pääsemästä tähän tavoitteeseen. Slackin sanotaan takaavan kirkon jäsenille vapaa ja mukava elämä ilman työntekoa tai vastuita. Ihmiset, jotka eivät ole kuulleet "Bob":ista päätyvät helvettiin. == Lähteet == Luokka:Parodiauskonnot
Jean-Marie Guyau

Jean Marie Guyau [gijo’]. (1854–1888), oli ranskalainen filosofi ja runoilija, dynaamisen naturalismin edustaja.Guyau, Jean Marie, Otavan Iso tietosanakirja. Osa 3, palsta 211. Helsinki: Otava 1968Guyau, Jean-Marie, Tietosanakirja. Osa 2, palsta 1667–1668. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1910 Guyau oli lyhyen elämänsä aikana harvinaisen tuottelias. Hänen teoksissaan ilmenee käsitys, että elämä on koneellisten, sokeiden voimien tuote, piittaamaton hyvästä ja pahasta sekä ihmisten onnesta ja onnettomuudesta. Hän etsii vastausta kysymykseen, onko elämässä silloin enää mitään arvokasta. Hän julkaisi aluksi tutkimuksia filosofisen etiikan historiasta, La morale d’Épicure (1878) ja La morale anglaise contemporaine (1879). Teoksissaan Les problèmes de l’esthétique contemporaine (1884), Esquisse d’une morale sans obligation ni sanction (1885) ja L’irréligion de l’avenir (1887) hän pitää maailmankatsomuksensa perustuksena luontaista "laajentumisen", ekspansion, periaatetta. Hän esittää, että ihmishenkeen syntyy kehityksen varrella luontainen pyrkimys elää voimakkaasti ja laajasti, "intensiivisesti" ja "ekstensiivisesti". Se on henkisen elämän korkein kohottava voima. Taiteen oikeutus ja periaate on siinä, että se edistää elämän laajentumista. Sama periaate on asetettava etiikan perustukseksi, hylkäämällä käsitys ankarasta "velvoituksesta". Luontainen laajentuminen vapauttaa ihmisen itsekkyydestä ja saa hänet toimimaan vapaasta halustaan eettisesti. Uskontoon nähden Guyau esittää, että sellainen uskonto, joka selittää maailman synnyn ja tietyt historialliset tapahtumat myyttisesti, esittämällä tiettyjä opinkappaleita, on väistymässä ja häviämässä. Sen korvaa maailmankatsomus, joka tunnustaa, että maailma on lakkaamaton kehityskulku mutta että emme voi maailman synnystä emmekä tuonpuoleisesta muodostaa kuin aivan epävarmoja arvailuja, metafyysisiä unelmia, sekä opettaa, että meidän tulee antautua suureen kehityskulkuun rakkaudella kaikkea elävää ja olevaista kohtaan. Guyaun maailmankatsomus ilmenee myös hänen runoelmissaan (Vers d’un philosophe, 1881). Guyaun kuoleman jälkeen ilmestyivät vielä L’art au point de vue sociologique ja Éducation et hérédité. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Jalmari Hahl, Poimintoja Jean Marie Guyaun runoudesta, Valvoja 1898. 417–431. Verkossa, Internet Archvie Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Mykola Jevšan

Mykola Jevšan (, kirjailijanimi Javir Lebedyk, ; oikea nimi Mykola Josypovytš Fedjuška, ; 19\. toukokuuta 1890 Voinyliv, Kalušin piiri, Galitsia – 23. marraskuuta 1919 Vinnytsja) oli ukrainalainen kirjallisuuskriitikko. Jevšan opiskeli Lvivin yliopistossa saksan ja ukrainan kieliä ja hankki opiskeluaikana elantonsa työskentelemällä Ševtšenkon tieteellisen seuran (NTŠ) kirjastossa. Hänet karkotettiin yliopistosta poliittisista syistä, ja hän jatkoi opiskelua Wienin yliopistossa. Tieteellinen ura katkesi ensimmäiseen maailmansotaan. Hän palveli Ukrainan Galitsian armeijassa. Hän kuoli Galitsiassa Ukrainan ja Puolan välillä 1918–1919 käydyn sodan aikana saamaansa lavantautiin. Jevšan aloitti kriitikkona jo hyvin nuorena ja oli pian säännöllinen avustaja Ukrajinska h’atassa ja Literaturno-naukovyi vistnykissä, jonka toinen päätoimittaja hänestä tuli. Hänen Bdžolaan 1908 kirjoittamansa kritiikki Ivan Frankosta herätti pahaa verta, mutta kirjallisuuden esteettisen arvojen esitaistelijana hän puolusti ”modernistisia” suuntauksia ja vastusti vakiintuneiden kirjallisten mestarien kansanomaisuutta. Vaikka Jevšania syytettiin ”taidetta taiteen vuoksi” -ajatuksen puolestapuhujaksi, hän kannatti Jean-Marie Guyaun esteettistä filosofiaa siten kuin se on esitetty Guyaun Les problèmes de l’esthétique contemporaine (1884, käännetty ukrainaksi 1913). Merkittävimmässä kritiikkiteoksessaan Pid praporom mystetstva (1910, ’Taiteen lipun alla’) Jevšan on Guyaun kannalla tähdentäessään, että ihmisillä on luovaa altruistista elämänvoimaa ja että heillä on pakottava tarve luoda kaunista ja kohottavaa. Jevšan pitää siten kaunokirjallisuutta vailla esteettisiä arvoja pelkkänä markkinahömppänä ja arvostaa Vasyl Stefanykin kaltaisia kirjailijoita, joiden teksteissä hän näkee yhteiskunnallisia tavoitteita yhdistyneenä esteettiseen muotoon. Muuta kritiikkiä Jevšan kirjoitti vain vähän, lähinnä artikkeleita lehtiin ja laajan pamfletin Kudy my pryišly (1912, ’Mihin olemme tulleet’) sekä monografian Taras Ševtšenkosta (1911). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Arnold Ludvig

thumb|right|Arnold Ludvig (2015) Arnold Ludvig (s. 27. helmikuuta 1968 Tórshavn) on färsaarelainen jazzbasisti ja -säveltäjä.Bio Arnold Ludvig, viitattu 19.6.2023 Ludvig aloitti soittamisen färsaarelaisessa progressiivisen jazzrockin yhtyeessä Plúmm vuonna 1984. Hän julkaisi kolme ensimmäistä jazzsävellystään Plúmmin ja Holger Laumannin kanssa vuonna 1991. Ludvig opiskeli jazzia Tónlistarskóli FÍH:ssa Reykjavíkissa vuosina 1990–1993 ja täydensi opintojaan McGillin yliopistossa Kanadassa vuosina 1993–1995. Hän elätti itsensä freelancemuusikkona Montrealissa 1995–2003. Hän aloitti säännöllisen esiintymisen [[Geraldine Hunt] & The Arnold Ludvig Trion kanssa. Ludvig palasi Färsaarille vuonna 2003 ja aloitti basson soittamisen GoGo Blues -yhtyeessä. Vuonna 2005 hän voitti AME-musiikkipalkinnot parhaana basistina ja osana parasta yhtyettä. Ludvig opetti Tórshavnar Musikkskúlissa vuosina 2004–2007 ja asui sitten Kööpenhaminassa vuoteen 2014. Vuonna 2013 hän levytti ensimmäisen jazzalbuminsa (Voyages) säveltäjänä oman sekstettinsä kanssa. Hän oli Kööpenhaminassa myös mukana perustamassa MonkeyRat-nimistä funkyhtyettä vaimonsa Anna Iachinon kanssa. Yhtye julkaisi albumit Fuck The Jante Law (2010) ja Sunshine (2012), joihin molempiin kuuluivat listaykkösiksi Kringvarp Føroyassa nousseet hitit. Palattuaan Färsaarille vuonna 2014 Ludvig aloitti säveltämisen vuosittaiseen Summartónar-festivaaliin. Hän äänitti sekstettinsä kanssa jazzalbumin Iceland vuonna 2016 ja sai tästä kaksi Färsaarten musiikkipalkinto -ehdokkuutta 2017. Lisäksi MonkeyRat julkaisi The Hentze Hornsin kanssa vuonna 2016 neljä singleä, joita soitettiin radiossa Färsaarilla, Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Australiassa, Etelä- Afrikassa ja Grönlannissa. Ludvig perusti syyskuussa 2017 Reykjavíkissa Arnold Ludvig -kvintetin. Vuonna 2019 hän valmistui musiikin maisterin oppiarvolla Islannin taideyliopistosta. Ludvigin sävellys Gróthúsvatn valittiin esitettäväksi ISCM:n Maailman uuden musiikin päivillä Tallinnassa 2019.ISCM Viitattu 19.6.2023 == Lähteet == Luokka:Färsaarelaiset muusikot Luokka:Jazzmuusikot Luokka:Basistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nukkakirsikka

Nukkakirsikka (Prunus tomentosa) on aasialainen tuomien sukuun kuuluva kesävihanta pensas tai pieni puu. Se kasvaa luontaisesti Pohjois- ja Länsi- Kiinassa, Koreassa ja Mongoliassa. Lisäksi sitä viljellään puutarhoissa. Se tuottaa pieniä syötäviä luumarjoja. Nimestään huolimatta se on lähempää sukua luumuille kuin kirsikoille. ==Kuvaus== Nukkakirsikka kasvaa 0,3–1-metriseksi pensaaksi rinnemetsien reunoissa, rinnepensaikoissa ja -kivikoissa. Sen kaarna on kalju ja musta-punainen. Lehdet ovat epämuotoisia 2–7 cm pitkiä ja 1–3,5 cm leveitä, soikeita. Kukat ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia. Hedelmä on makea ja happamankirpeä luumarja, kooltaan yleensä 5–12 mm (harvoin 25 mm), ja ne kypsyvät Suomessa heinäkuussa. Nukkakirsikka kasvaa auringossa ja on kuivuuden- ja kylmänkestävä, Suomessa yleensä III-vyöhykkeelle asti. File:Prunus tomentosa0.jpg|Kukkia File:Leaves of Prunus tomentosa in June.jpg|Lehvästöä File:Aengdu.jpg|Hedelmiä File:Prunus tomentosa pollen.jpg|Siitepölyä ==Käyttö== Nukkakirsikkaa viljellään yleisesti Aasiassa. Sen marjoista voi tehdä mehua, hilloa tai viiniä. Lisäksi se on suosittu koristekasvi. Suomessa suosittu lajike on valkomarjainen lajike 'Lumikki', joka tunnetaan myös nimellä 'Snövit'. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Tuomet
Max Morath

Max Morath (1. lokakuuta 1926 Colorado Springs – 19. kesäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen ragtimea soittanut pianisti.Max Morath AllMusic, viitattu 19.6.2023 Jay Gabler, Duluth's Max Morath, ragtime legend and public TV pioneer, dead at 96 Duluth News Tribune 19.6.2023, viitattu 19.6.2023 Hänestä käytettiin myös kutsumanimeä ”Mr. Ragtime”. == Elämä ja ura == Morathin äiti oli ammattimainen ragtimepianisti, jonka myötävaikutuksella myös poika kiinnostui varhain pianonsoitosta. Morath sai oppiarvon englannin kielessä Colorado Collegesta. Hän tuli tunnetuksi levytystensä lisäksi televisio- ohjelmista, näytelmistä ja kirjoittamisesta. Morath aloitti yhteistyönsä Public Broadcasting Servicen kanssa 1960-luvun alussa ja keskittyi ohjelmissaan käsittelemään ragtimen kukoistuksen aikaa. Hän käsikirjoitti ja esitti muun muassa ragtimea ja sen historiallista kontekstia esitelleen televisio-ohjelman The Ragtime Era. Vuonna 1969 Morath kantaesitti kriitikkojen suosion saavuttaneen yhden miehen näytelmän Turn of the Century. Vastaavan suosion saavuttivat Living a Ragtime Life ja The Ragtime Years. Morath myös laati esseitä ja esiintyi radio-ohjelmissa National Public Radiossa. Morath sai vuonna 1996 maisterin arvon Yhdysvaltain tutkimuksessa Columbian yliopistosta. Maisterintyössään hän paneutui lauluntekijä Carrie Jacobs-Bondin työhön. Morath jatkoi kiertämistä 2000-luvulla yhden miehen show’nsa Max Morath the Ragtime Man merkeissä. Hänen levyjään on julkaistu monilla levymerkeillä, joihin ovat kuuluneet Vanguard Records, Epic Records ja RCA Red Seal Records. Morath sai vuonna 2022 Glenn Jenks Ragtime Revuen ensimmäisen palkinnon elinikäisistä saavutuksista. Morathin ensimmäinen avioliitto päättyi eroon. Vuonna 1993 hän meni uusiin naimisiin Diane Skomarsin kanssa. Hänellä oli kolme lasta ja lisäksi tytärpuoli Skomarsin aiemmasta suhteesta. Uuden avioitumisen jälkeen Morath asui Duluthissa Minnesotassa. Vuonna 2022 hän asettui Aftenro-hoitokotiin. == Lähteet == Luokka:Ragtime-pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Daniel Håkans

Daniel Noel Mikael Håkans (s. 26. lokakuuta 2000 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Puolan Ekstraklasassa pelaavaa Lech Poznańia. Vaasalainen Håkans on BK-48:n ja Vasa IFK:n kasvatti. VIFK:sta hän siirtyi kaudeksi 2021 SJK:n paitaan. SJK:ssa hän pelasi yhteensä 44 ottelua Veikkausliigassa, onnistuen maalinteossa kaksi kertaa. Elokuussa 2022 Håkans siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella Norjan Eliteserienissä pelaavaan Jerviin. Jerv käytti lainasopimuksessa olleen osto-option. Håkans ei kuitenkaan jäänyt Eliteserienistä pudonneeseen Jerviin, vaan siirtyi Vålerengaan helmikuussa 2023. Kaudella 2023 Håkans onnistui viidesti maalinteossa Eliteserienissä, mutta Vålerenga putosi kauden päätteeksi Norjan toiselle sarjatasolle OBOS-ligaeniin. Kaudella 2024 Håkans ehti tekemään viisi sarjamaalia yhdeksässä ottelussa Vålerengalle. Heinäkuun lopulla 2024 Håkans siirtyi nelivuotisella sopimuksella Puolan Ekstraklasaan Lech Poznańin joukkueeseen. Norjalaismedian mukaan puolalaisseura maksoi Håkansista siirtosummana noin 850 000 euroa. Håkans debytoi Suomen maajoukkueessa 16. kesäkuuta 2023 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan, ja hän teki ensimmäiset maajoukkuemaalinsa toisessa maaottelussaan 19. kesäkuuta San Marinoa vastaan. Hän teki ottelussa kolme maalia. Håkansin hattutemppu syntyi yhdeksässä minuutissa ja on Suomen jalkapallomaajoukkuehistorian nopein hattutemppu. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Korpilahden kirjasto

Korpilahden kirjasto on Jyväskylän kaupungin Korpilahden pitäjän kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Korpilahdella kirjastotoiminta alkoi vuonna 1861. Kirjasto on vuodesta 2010 lähtien toiminut Korpilahti-talossa, aiemmin valtuustosalina käytetyssä tilassa. Osana Jyväskylän kaupunginkirjastoa Korpilahden kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat Keski-kirjastojen jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä. == Lähteet == Luokka:Korpilahti Luokka:Jyväskylän kaupunginkirjasto
Vesangan kirjasto

Vesangan kirjasto on Jyväskylän kaupungin Vesangan kylässä toimiva yleinen kirjasto. Vesangan kirjasto sai alkunsa vuonna 1895. Nykyisin kirjasto toimii Vesankatalossa. Osana Jyväskylän kaupunginkirjastoa Vesangan kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat Keski-kirjastojen jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä. == Lähteet == Kirjasto Luokka:Jyväskylän kaupunginkirjasto
Bäxtiyär Qanqayev

Bäxtiyär Qanqayev tai Bäxtiyär Qanqay uğlı (, ) oli tataarilainen sotilasjohtaja, joka toimi everstinä kasakkasoturi Jemeljan Pugatšovin vuosien 1773–1775 kapinajoukoissa. Qanqayev yllytti ihmisiä liittymään kapinaan Kungurissa, Ufassa ja Kazanissa ja yhdisti tataarikapinalliset omaksi yksikökseen. Qanqayev osallistui vuoden 1774 Kazanin taisteluun, kunnes hänen joukkonsa kukistettiin. Qanqayevin oletetaan olleen taustaltaan mišääri ja kotoisin Ufan alueelta. 1600–1700-luvuilla monia misääritataareita pakeni pakkokäännytyksiä nykyiseen Baškortostaniin. Hänen nuoruudestaan ja lopullisesta kohtalostaan ei kuitenkaan ole täyttä varmuutta. Tufan Miñnullin kirjoitti Qanqayevistä näytelmän vuonna 1974. Pugatšovin kapina on teemana vuoden 1928 neuvostoliittolaisessa tataarilaisessa mykkäelokuvassa Bulat- Batyr. ==Lähteet== Luokka:Tataarit Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Kesäruusuleinikki

Kesäruusuleinikki (Adonis aestivalis) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon ja ruusuleinikkien (Adonis) sukuun kuuluva yleensä yksivuotinen kasvilaji. Kesäruusuleinikin lehdet ovat runsaat ja muistuttavat tilliä. Kukat ovat kirkkaanpunaiset ja niissä on musta keskusta. Se kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Kesäruusuleinikki on kotoisin Välimeren seudulta ja Lähi-idästä. Kesäruusuleinikkiä käytetään koristekasvina. Se sisältää myrkyllisiä aineita, ja voi olla vaarallinen hevosille. Sitä on käytetty rohtona nesteenpoistoon ja sydänvaivoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kesäruusuleinikki (Adonis aestivalis) Luokka:Ruusuleinikit
La Laigne

La Laigne on kunta Länsi-Ranskassa, Charente-Maritimen departementissa ja Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä La Rochellen kaupungista itään. Länsi-Ranskassa tapahtui harvinainen maanjäristys 16. kesäkuuta 2023. Järistys oli voimakkuudeltaan arviolta 5,3–5,8 yksikköä. La Laignen kunnassa järistys vaurioitti kymmeniä asuintaloja asuinkelvottomaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Charente-Maritimen kunnat
Konowin hallitus

Konowin hallitus oli Norjan hallitus 2. helmikuuta 1910 – 16. helmikuuta 1912. Se koostui Høyrestä ja Frisinnede Venstrestä. ==Ministerit== Pääministeri * Wollert Konow (Frisinnede Venstre) Ulkoministeri * Johannes Irgens (Frisinnede Venstre) Kauppaministeri * Sofus Arctander (Frisinnede Venstre) 2.2.1910–11.6.1910 * Bernhard Brænne (Høyre) 11.6.1910–16.2.1912 Valtiovarainministeri * Abraham Berge (Frisinnede Venstre) Oikeusministeri * Herman Scheel (Høyre) Puolustusministeri * Karl Bull (Høyre) Kirkko- ja opetusministeri * Just Knud Qvigstad (Høyre) Työministeri * Bernhard Brænne (Høyre) 2.2.1910–11.6.1910 * Hans-Jørgen Darre-Jenssen (Frisinnede Venstre) 11.6.1910–16.2.1912 Maatalousministeri * Bernt Holtsmark (Frisinnede Venstre) 1.3.1910–16.2.1912 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset