EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ise-washi

Ise-washi () on Japanin Mien prefektuurissa sijaitsevassa Isen kaupungissa valmistettua japaninpaperia (washi). Sitä valmistava tehdas Taihō washikōgyō on perustettu vuonna 1899. Ise-washia käytetään pääasiassa Isen pyhäköiden ofuda-talismaanien valmistamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Isewashi.co.jp * 伊勢神宮のお神札からインクジェット対応和紙まで 和の職人.com Luokka:Paperilaadut Luokka:Japanilainen kulttuuri
Synte 2

Synte 2 oli maailman ensimmäinen mikroprosessoripohjainen sääntösynteesiin perustuva kannettava suomea puhuva formanttipuhesyntetisaattori. Se kehitettiin Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa ja Tampereen teknillisen korkeakoulun elektroniikan laitoksella 1970-luvun loppupuolella. Kehitystyöhön osallistuivat silloiset yliassistentti tekniikan tohtori Matti A. Karjalainen, DI Unto K. Laine, DI Seppo Lavonen ja DI Raimo O. Toivonen. Synte 2 julkistettiin maailmanlaajuisesti huhtikuussa 1980 järjestyksessä toisessa ICASSP '80-konferenssissa esityksessä. == Vamkom-hanke == Vammaisten kommunikaatiovälineiden kehittäminen -tutkimushanke (Vamkom) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa (1.5.1975–30.4.1978) oli alku suomalaiselle mikroprosessoripohjaiselle puheteknologialle. Hankkeessa kehitettiin Synte 2. == Sokeain tietomateriaalin automaattinen tuottaminen synteettistä puhetta käyttäen -hanke == Sokeain tietomateriaalin automaattinen tuottaminen synteettistä puhetta käyttäen -hankkeessa (1.1.1977–) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa, Tampereella Biotekniikan tutkimuslaitoksella (BTT) ja Tampereen teknillisen korkeakoulun (TTKK) elektroniikan laitoksella kehitettiin mikrotietokonejärjestelmää ja sen ohjelmistoa kirjapainojen valoladontanauhojen tekstin muuttamiseksi sokeain puhutuiksi lehdiksi. Tämä vuosien kehitystyö oli lähtökohta Puhetulostin-hankkeen onnistumiselle. Järjestelmän kehittäjänä oli tekn. yo. (myöh. DI) Raimo O. Toivonen. == Puhetulostin-hanke == Puhetulostin-hanke (PUTU) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa (1.5.1978–31.5.1979) oli Vamkomin jatkokehityshanke Kauppa- ja teollisuusministeriön rahoittamana. Hankkeessa paranneltiin Synte 2:ta ja kehitettiin Sokeain ohjelmoijain audiovisuaalinen tietokonepääte (kehittäjänä Raimo O. Toivonen). == Katso myös == * Synte 3 * SPL1-tutkimuspuhesyntetisaattori == Lähteet == == Aiheesta muualla == Julkaisuja * * * Lehtiartikkeleita * * * * * * * * * * * * * * Luokka:Puheteknologia Luokka:Tietotekniikan historia
Synte 3

Synte 3 on formanttipuhesyntetisaattori, jota kehitettiin kaupallisessa hankkeessa 1980–1981 aluksi Tampereen teknillisen korkeakoulun (TTKK) elektroniikan laitoksella. Viittaus tulevaan Synte 3:n on jo 1980 julkaisussa Aids for the handicapped based on "Synte 2" speech synthesizer Viittaus tulevaan Synte 3:een on myös 1981 julkaisussa Se oli jatkokehitystyötä maailman ensimmäiselle mikroprosessoripohjaiselle sääntösynteesiin perustuvalle kannettavalle suomea puhuvalle formanttipuhesyntetisaattorille Synte 2. Synte 3:a kehittivät Tampereella silloiset TTKK:n yliassistentti tekniikan tohtori Matti A. Karjalainen, tekniikan lisensiaatti Unto K. Laine ja DI Raimo O. Toivonen. == Katso myös == * SPL1-tutkimuspuhesyntetisaattori * Intelligent Speech Analyser == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Puheteknologia Luokka:Tietotekniikan historia
FIFA 17

FIFA 17 on EA Canadan kehittämä FIFA -pelisarjan jalkapalloaiheinen urheilupeli, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa 27. syyskuuta 2016, ja muualla maailmassa 29. syyskuuta 2016 Microsoft Windowsille, Xbox Onelle, Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle ja PlayStation 4:lle. Pelin kansikuvassa esiintyy Marco Reus. Peli on sarjan ensimmäinen, jossa käytettiin Frostbite- pelimoottoria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:FIFA-pelit Luokka:Vuoden 2016 videopelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation Vita -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit
Sakari Tahvanainen

Sakari Tahvanainen (13. kesäkuuta 1936 Ukkola, Eno – 1. lokakuuta 2016 Joensuu) oli suomalainen päätoimittaja ja maakuntasihteeri. Hän oli SDP:n aktiivijäsen. Tahvanainen oli Pohjois-Karjala-lehden päätoimittaja 1967–1985. Hänet erotettiin tehtävästä, ja vuodet 1987–1994 hän oli Pohjois-Karjalan maakuntaliiton maakuntasihteeri. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * Elämäntyönä työväenliike Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Isopropyyliamiini

Isopropyyliamiini (C3H9N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena sekä liuottimena. Yhdisteestä käytetään myös nimiä 2-propaaniamiini, 2-aminopropaani ja 1-metyylietyyliamiini. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa isopropyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on amiineille tyypillinen ammoniakkia tai kalan hajua muistuttava haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuos on emäksinen. Isopropyyliamiinin pKa-arvo on 10,64. Yhdiste liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanolin ja dietyylieetteriin. Aineen reaktiot ovat tyypillisiä alifaattisille amiineille. Isopropyyliamiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se voi emäksisenä yhdisteenä myös aiheuttaa syövytysvammoja. Viitattu 7.11.2016 == Valmistus ja käyttö == Isopropyyliamiinia voidaan valmistaa pelkistävällä aminoinnilla ammoniakista ja asetonista. Reaktiossa muodostuva imiini pelkistetään vedyttämällä isopropyyliamiiniksi. Toinen tapa on isopropanolin ja ammoniakin välinen reaktio ja tässä reaktiossa voi muodostua myös di-isopropyyliamiinia. : Isopropyyliamiinia käytetään suuria määriä orgaanisen kemian teollisuudessa valmistettaessa muita kemikaaleja. Siitä valmistetaan muun muassa rikkaruohomyrkkyjä kuten glyfosaattia ja atratsiinia, lääkeaineita, väriaineita, hyönteismyrkkyjä, kumien vulkanoinninkiihdyttimiä sekä pinta-aktiivisia aineita. Sitä voidaan myös käyttää liuottimena, puhdistusaineissa ja vedenkäsittelyssä.Peter Roose & Michael G. Turcotte: Amines, Lower Aliphatic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 7.11.2016Peter Roose, Karsten Eller, Erhard Henkes, Roland Rossbacher & Hartmut Höke: Amines, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 7.11.2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FooDB: Isopropylamine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Isopropylamine *ChemBlink: Isopropylamine Luokka:Amiinit
Darts of Pleasure

Darts of Pleasure on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä 8. syyskuuta 2003. Kappale sisältyy myös yhtyeen ensimmäiselle albumille Franz Ferdinand. ”Darts of Pleasure” oli Franz Ferdinandin debyyttisingle. ”Darts of Pleasure” debytoi Britannian singlelistan sijalla 44. Kappale on englanninkielinen, mutta sen lopussa lauletaan myös saksaksi: Ich heiße Superphantastisch! / Ich trinke Schampus mit Lachsfisch! == Kappaleet == === Ison-Britannian 7" singlejulkaisu === # ”Darts of Pleasure” # ”Shopping for Blood” === Ison-Britannian CD-julkaisu === # ”Darts of Pleasure” # ”Van Tango” # ”Shopping for Blood” == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 kappaleet Luokka:Franz Ferdinandin kappaleet
Austin Amelio

Austin Amelio (s. 27. huhtikuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Dwightina sarjoissa The Walking Dead ja Fear the Walking Dead. Amelio näytteli vuonna 2016 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Everybody Wants Some!!. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Street Fighter V

Street Fighter V on Capcomin ja Dimpsin tekemä tappelupeli Street Fighter -pelisarjaan, joka on julkaistu vuonna 2016. Peli käyttää Unreal Engine 4:ää pelimoottorina. == Hahmot == Pelissä on julkaisuhetkellä mukana 16 hahmoa. Lisähahmoja on saatavilla ladattavana sisältönä. == Pelaaminen == Pelissä on survival-, versus-, challenge- ja training-tilat. Pelissä on vaikeuasteet helppo (easy), normaali (medium), vaikea (hard) ja helvetti (hell). == Vastaanotto == GameSpot antoi pelille arvosanan 7/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Street Fighter Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Vuoden 2016 videopelit
Shirley Knight

Shirley Knight (myös nimellä Shirley Knight Hopkins, 5. heinäkuuta 1936 Goessel, Kansas – 22. huhtikuuta 2020 San Marcos, Texas) oli yhdysvaltalainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän teki 1960-luvulla muutamia elokuvarooleja, kuten naispääosan Francis Ford Coppolan elokuvassa Sadeihmisiä (1969) ja keskittyi sitten teatteriuraansa New Yorkin Broadwayllä. Sen lisäksi hän teki noin 150 roolia televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Knight huomioitiin urallaan kahdella Oscar-palkintoehdokkuudella, teatterialan Tony-palkinnolla (1976, Kennedy’s Children) sekä kahdeksalla Emmy-palkintoehdokkuudella, joista hän voitti kolme.Bowie, Stephen: An Interview With Shirley Knight, The Classic TV History Blog, 1.7.2010. Viitattu 7.11.2016. Viimeisen kerran hän oli Emmy- palkintoehdokkaana roolistaan Täydelliset naiset -sarjan viidessä jaksossa 2005–2007. == Nuoruus ja uran alku == Shirley Knight varttui pienessä Mitchellin kaupungissa Kansasissa. Lapsena hän oli sisaruksineen avustajana Joshua Loganin Rakkauden huviretkessä, jota kuvattiin heidän kotiseudullaan. Knight otti laulutunteja ja haaveili oopperalaulajan urasta, mutta opiskelikin kirjallisuutta Phillips Universityssä Oklahomassa ja Wichita State Universityssä Kansasissa sekä näyttelijäntyötä muun muassa Lee Strasbergin ja Erwin Piscatorin johdolla. Hän oli The Actors Studion pitkäaikainen jäsen. Shirley Knightin ensimmäinen Broadway-rooli oli Strasbergin ohjaama Kolme sisarta. Muita merkittäviä teatteritöitä ovat olleet Landscape of the Body, Tennessee Williamsin Knightille kirjoittama A Lovely Sunday for Creve Coeur, Tony-palkinnon tuonut Kennedy’s Children sekä monet hänen entisen aviomiehensä John R. Hopkinsin kirjoittamat näytelmät, kuten Losing Time, Economic Necessity ja Absent Forever.Kendt, Rob: Actor’s Dialogue: Shirley Knight & Kaitlin Hopkins, Backstage 21.2.2001. Viitattu 7.11.2016. == Valikoitu filmografia == * 1960: Pimeät portaat (The Dark at the Top of the Stairs) * 1962: Nuoruuden suloinen lintu (Sweet Bird of Youth ) * 1962: Murha ilman syytä (The Couch) * 1966: Ryhmä (The Group) * 1966: Maanalaisessa (Dutchman ) * 1968: Petulia (Petulia) * 1969: Sadeihmisiä (The Rain People) * 1971: Salaisuus (Secrets) * 1976: 21 pelon tuntia (21 Hours at Munich) * 1981: Mieletön rakkaus (Endless Love) * 1993: Rakkaus kylvää kuolemaa (When Love Kills: The Seduction of John Hearn ) * 1995: Syytteessä (Indictment: The McMartin Trial ) * 1995: Sekopäiden seurakunta (Stuart Saves His Family ) * 1996: Lapsuuden lupaus (A Promise to Carolyn) * 1997: Elämä on ihanaa (As Good as It Gets) * 2002: Jumalaiset JaJasiskot (Divine Secrets of the Ya-Ya Sisterhood ) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Emmy-palkinnon voittajat Luokka:Tony-palkinnon saajat
Taavetti Kärnä

Taavetti Kärnä (1658 – 10. kesäkuuta 1738), lisänimeltään ”Lappajärven kuningas”, oli kotiseutunsa Lappajärven huomattavin talonpoika isonvihan vainovuosina. Hän oli talollinen, lautamies ja talon­poikais­purjehtija, joka kävi kauppaa Ähtävän­joen varrella ja jatkoi matkojansa merenrannikolta aina Tukholmaan saakka. Taavetin vaimo oli Dordi Simontytär Kärnä, ja hänen vanhempansa olivat isä lautamies, kirkonisäntä Tuomas Tuomaanpoika Kärnä (s. n. 1605, k. 18.2.1694) ja äiti Kaarina Kaarlentytär Råth (Ruuth). Taavetti hallitsi Lappa­järven Kärnän saaressa sijaitsevaa taloa vuosina 1685–1723. Lautamiehenä Taavetti Kärnä jatkoi isänsä perinteitä käräjöimisessä kotiseutunsa hyväksi. Lapuan käräjillä vuonna 1706 hän esiintyi lapualaisia vastaan väittäen, että nämä vahingoittivat tervaksien koloamisella ja metsän hävittämisellä lappajärveläisiä. Samalla hän pyysi varmoja rajoja Lapuan ja Pietarsaaren pitäjien välille. Asia oli myöhemmin lukuisia kertoja esillä eri oikeusasteissa ja ratkesi vihdoin lappajärveläisten eduksi. Isonvihan aikana Taavetti Kärnä kärsi suuren häviön, kun vihollinen ryösti vuonna 1714 kaiken hänen irtaimen omaisuutensa, poltti tallikartanon ja metsässä tervasaunan sekä 55 tynnyriä tervaa. Kärnän talo oli pitkän aikaa vihollisen majapaikkana, jolloin asuinrakennusten katot rikottiin ja lähitienoon aidat ja heinäladot poltettiin. Isonvihan aikana Kärnän talo köyhtyi niin perinpohjaisesti, että se ei vuosikymmeniin noussut ahdingosta. Taavetti Kärnä oli kaikesta huolimatta silloisen Lappajärven seutukunnan johtomies, joka pitkän vainon aikanakin pyrki tukemaan taloudellisesti kotiseutunsa puolustajia. Ansioittensa vuoksi hän sai kansalta liikanimen ”Lappajärven kuningas”, joka on merkitty myös tuomiokirjoihin. Isonvihan tapahtumien vuoksi ei ole ihme, että venäläisviha suvussa oli voimakas. Kun jääkäriliike kaksi vuosisataa myöhemmin alkoi, lähdettiin hakemaan Saksasta sotilaskoulutusta, jolloin matkaan lähti kuusitoista Taavetti Kärnän sukuun kuuluvaa miestä Lappajärveltä ja Vimpelistä: kapteeni Toivo Kärnä, majuri Julius Kärnä, luutnantti Kustaa Loukola, vänrikki Antti Eemeli Kärnä, aliupseeri Oskari Pajala, vääpeli Antti Emil Kannanniemi, varavääpeli Hemming Salmela, korpraali Jaakko Einari Saarenpää sekä rivimiehet Alfred Hyytinen, Eeli Harju, Matti Nykänen, Juho Erkki Hanhikangas, Eevert Storstrang, Jaakko Aho, Joeli Pokela ja Jaakko Vähäsöyrinki. Lisäksi suoraan Taavetti Kärnän jälkeläisiä olivat heimoaktivisti, taiteilijaprofessori Eero Nelimarkka ja Suomen valkoisen kaartin asemestari Niilo Hyytinen. ==Lähteet== * Sukukirja Hyytinen Lappajärvi, ISBN 978-952-5687-08-8 * Kapteeni Kaarna ja Kärnän suvun jääkärit, e- kirja, Arma Fennica Oy, ISBN 978-952-5687-27-9 * Eteläpohjalaisia elämäkertoja, Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliitto, Vaasa 1965. s.913 Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Etelä-Pohjanmaan historia Luokka:Isoviha Luokka:Vuonna 1658 syntyneet Luokka:Vuonna 1738 kuolleet
Sattuman soittoa

Sattuman soittoa (The Music of Chance) on dokumentaristina paremmin tunnetun Philip Haasin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1993. Sen käsikirjoituksen laati Paul Auster yhdessä Philip ja Belinda Haasin kanssa Austerin samannimisen romaanin perusteella. Elokuva valittiin vuoden 1993 Cannesin elokuvajuhlien Un certain regard -esityssarjaanOfficial Selection 1993 : Un Certain Regard , Festival de Cannes. Viitattu 7.11.2016.. ==Juoni== Elokuvassa pienten panosten peluri (James Spader) ja kuljeskeleva palomies (Mandy Patinkin) houkutellaan eristäytyneeseen kartanoon, jossa outo Laurelia ja Hardya muistuttava miljonääripari (Joel Grey ja Charles Durning) voittavat heidät uhkapelissä. Vieraat joutuvat rakentamaan kiviaitaa kartanon ympäri. ==Vastaanotto== VideoHound's Golden Movie Retriever pitää juonta keinotekoisena ja monenlaisella symboliikalla ladattuna eikä näe sen toimivan yhtä hyvin kuin pohjana olevassa romaanissa."The Music of Chance." VideoHound's Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 7.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano on samoilla linjoilla ja antaa Sattuman soitolle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Aristid von Grosse

Aristid von Grosse (4. tammikuuta 1905 – 21. heinäkuuta 1985) oli saksalainen radiokemisti, joka tunnetaan työstään alkuaine protaktiniumin ja sen yhdisteiden valmistamisesta. Hän oli myös varhainen uraanin fission tutkija. Grosse suoritti opintonsa Berliinin yliopistossa vuosina 1922–1926. Työskennellessään Otto Hahnin ja Lise Meitnerin kanssa näiden laboratoriossa vuonna 1927, hän sai käsiinsä radiumin tuotantojätettä, josta hän pystyi eristämään protaktinium(V)oksidia. Myöhemmin vuonna 1934 hän valmisti ensimmäisenä metallista protaktiniumia 0,1 mg:sta tätä oksidia, ensin muuttaen oksidin protaktiniumjodidiksi ja sitten hajottaen sitä tyhjiössä sähköpurkauksen avulla. Grosse emigroitui Yhdysvaltoihin vuonna 1930. Vuosina 1931-1940 hän toimi Chicagon yliopistossa kemian apulaisprofessorina. Sodan aikana hän kehitteli atomipommia Manhattan-projektissa. Vuosina 1948-1969 hän oli Research Institute of Temple Universityn presidentti. Hän työskenteli myöhemmin Franklin Instituten laboratoriossa Philadelphiassa ennen eläkkeelle jäämistään vuonna 1979. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Aigiale (kaupunki)

Aigiale () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Amorgoksen saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee saaren koillisosassa lähellä Tholárian kylää sekä kaupungista nimensä perinyttä nykyistä Aigiálin kylää. Aigiale oli yksi saaren kolmesta kaupungista Minoan ja Arkesinen ohella. Se oli joonialaisen Miletoksen siirtokunta ainakin 200-luvulla eaa. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi kukkulalla, joka tunnetaan nykyisin nimellä Vígla. Arkeologisella alueella on jäljellä jäänteitä lähinnä vanhemmista ja myöhäisemmistä muureista. Akropoliin lähellä on roomalaisaikaisia holvattuja hautoja, joista käytetään tholoksesta tulevaa nimeä tholaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amorgós Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Kykladeilla Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa
Archaía Neméa

Archaía Neméa () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Neméan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 392 (vuonna 2011). Archaía Neméan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 30 kilometriä lounaaseen Kórinthoksen kaupungista ja noin 26 kilometriä pohjoiseen Árgoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 333 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi, ”Antiikin Nemea”, viittaa antiikin ajan Nemean pyhäkköalueeseen, jonka arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen kylän vieressä ja on sen merkittävin nähtävyys Nemean arkeologisen museon ohella. Archaía Neméa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Νεμέας, Topikí Koinótita Archaías Neméas), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Neméan kylän lisäksi kylät Dervenákia ja Koutsomódi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 559. Archaía Neméan kylää ja antiikin Nemean paikkaa ei tule sekoittaa Neméan kaupunkiin, joka sijaitsee noin viisi kilometriä lännempänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Neméa Luokka:Peloponnesoksen kylät
Hannu Särkiö

Hannu Johannes Särkiö (30. huhtikuuta 1937 Padasjoki – 29. kesäkuuta 2023 Espoo)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 23.7.2023, s. B 26. oli suomalainen sotilas, kenraalimajuri. ==Henkilöhistoria== Särkiön vanhemmat olivat maanviljelijä Uuno Johannes Särkiö ja emäntä Anja Anna Seppälä. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 oli farmaseutti Leena Päivikki Lappi-Seppälä. Kenttäpiispana toiminut Pekka Särkiö on heidän poikansa. Särkiö tuli ylioppilaaksi 1956 ja suoritti Kadettikoulun 1959 ja Sotakorkeakoulun 1969. Valtiotieteen maisteriksi hän valmistui 1971 Turun yliopistosta ja opiskeli lisäksi Teknillisessä korkeakoulussa ja Zürichin yliopistossa 1973. ==Sotilasura== Särkiö toimi Uudenmaan jääkäripataljoonan opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1959–1960, Kadettikoulun opetusupseerina 1960–1966, Pääesikunnan toimistoupseerina 1967–1968 ja toimistoesiupseerina 1971–1972, Lounais-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistoupseerina ja -päällikkönä 1969–1971, Sotatieteenlaitoksen strategian toimiston toimistoesiupseerina 1972–1976, Lapin jääkäripataljoonan komentajana 1976–1980, Jääkäriprikaatin vs. komentajana 1976–1980, maanpuolustuskurssien johtajana 1980–1982, Taistelukoulussa 1982–1986, Pohjois-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1986–1989, päämajamestarina 1989–1991, Sisä-Suomen sotilasläänin komentajana 1991–1992 ja Turun ja Porin sotilasläänissä vuodesta 1993. Särkiö oli Puolustuslaitoskomitean pääsihteeri 1973–1976 ja toimi useissa maanpuolustusjärjestöissä. Hän voitti Puolustusvoimien mestaruuden kesäpartiokilpailuissa vuonna 1958. Särkiö ylennettiin kenraalimajuriksi 1989, eläkkeelle hän jäi vuonna 1997. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. ==Kirjallinen tuotanto== Särkiö julkaisi sekä artikkeleita ja kirjan kappaleita että useita omia teoksia erityisesti maanpuolustuksesta sekä puolustus- ja kansainvälisestä politiikasta, mutta myös muistelmia, elämäkerran ja historiateoksia: * Vuoden 1948 ystävyys-, yhteistoiminta- ja avunantosopimus suomalaisten kommenttien valossa kiinnittäen erityisesti huomiota sen sotilaalliseen puoleen, 1973 * Mitä tapahtuu, jos ..., 1975 * Jänkien jääkäreitä ja poromiehiä: pataljoonan komentajana Lapissa, 1981 * Kruunun sarkaa: kenttäkenraalina toisessa tasavallassa, 1994 * Padasjoen suojeluskunta ja Lotta Svärd 1918-1944, 2000 * Yleisesikuntaeversti Matti A. Aarnio 1901-1984, 2006 * Sata kesää - kolme isäntää: Särkiöinen Padasjoen Arrakoskella, 2008 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vallin, Tapio 1997. "Uskon tuntevani suomalaisen miehen": Kenraalimajuri Särkiö reserviin. Porilainen, no. 2, s. 13. * Hannu Särkiön muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Nemean arkeologinen museo

Nemean arkeologinen museo () on arkeologinen museo Nemean arkeologisen alueen yhteydessä Archaía Neméan kylässä Neméan kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museo on rakennettu osana Kalifornian yliopiston (Berkeley) vuodesta 1973 suorittamia Nemean alueen arkeologisia kaivauksia. Sen lahjoitti Rudolph A. Peterson. Rakennus toimi alun perin kaivausprojektin tutkimus- ja opetustilana. Se luovutettiin Kreikan valtiolle museoksi 28. toukokuuta 1984 ja avattiin samalla yleisölle. Museorakennus sijaitsee heti Nemean pyhäkköalueen ja Zeuksen temppelin eteläpuolella. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä paitsi Nemean Zeuksen pyhäkköalueelta ja urheilupaikoilta, myös muista arkeologisista kohteista sen lähialueilta, kuten Fleiuksesta, Agía Eirínin asutuksesta sekä Aidónian mykeneläisaikaiselta hautausmaalta. Löydökset ajoittuvat varhaiselta neoliittiselta kaudelta bysanttilaiselle kaudelle saakka. Kokoelmiin kuuluu muun muassa votiivipatsaita ja muita -esineitä, rakennusten koristeosia, esihistoriallisen ajan keramiikkaa, työkaluja ja aseita, sekä piirtokirjoituksia, rahoja, koruja, kulttiesineitä ja Nemean kisojen urheilukilpailuihin liittyviä esineitä. Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Nemean vierastalosta eli ksenonista löydetty patsaan jalusta, jossa on arkaaisella bustrofedon-kirjoituksella tehty piirtokirjoitus, jossa lukee: ”Aristes omisti minut Zeukselle, kuningas Kronoksen pojalle, koska voitti pankrationin Nemean kisoissa neljästi, Feidonin poika Kleonaista” (noin 550 eaa.); pronssinen Zeukselle omistettu hydria 500-luvulta eaa.; marmorinen korinttilainen kapiteeli Zeuksen temppelin sisäosista; sekä pronssinen hellenistisen ajan pienoispatsas, joka esittää oletettavasti paikallista heerosta Ofeltesta. Kokoelmissa on myös vanhoja piirroksia ja valokuvia pyhäkköalueesta. Tiedosto:Neolithic finds from Tsoungiza, AM of Nemea, 201872.jpg|Neoliittisen kauden löytöjä Tsoúgkizasta. Tiedosto:Early Bronze Age finds from Tsoungiza, AM of Nemea, 201877.jpg|Varhaisen helladisen kauden löytöjä Tsoúgkizasta. Tiedosto:Large bowl and ladle, EH II pottery, 2650-2400 BC, AM of Nemea, 201885.jpg|Malja ja kauha, n. 2650–2400 eaa. Tiedosto:Mycenaean figurines, "Bird goddesses", 14th-13th century BC, AM Nemea, Nemm432.jpg|Mykeneläisaikaisia ”lintujumalattaria”, 1300–1200-luku eaa. Tiedosto:Skyphos, late archaic, AM of Nemea, P 939, 201838.jpg|Skyfos, n. 550–480 eaa. Tiedosto:Marble votive relief, 460 BC, Nemea, SS 8, 201827.jpg|Votiivireliefi, n. 460 eaa. Tiedosto:Fragments of small terracottas, AM of Nemea, 201823.jpg|Figuriineja Nemean Ofelteen heroonista. Tiedosto:Opheltes, small figurine, AM of Nemea, TC 117,201817.jpg|Figuriini (Ofeltes?), n. 400–300-luku eaa. Tiedosto:Lead strip with inscription, 330 BC, AM of Nemea, 201844x.jpg|Kirjoitusta sisältävä lyijynauha, n. 330 eaa. Tiedosto:Christian altar plate, 5th c AD, AM of Nemea, 201866.jpg|Varhaisbysanttilaisen alttarin jäänteet, 400-luku jaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Nemea
Archaíes Kleonés

Archaíes Kleonés (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Neméan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 633 (vuonna 2011). pienoiskuva|vasen|Antiikin Kleonain arkeologista aluetta. Archaíes Kleonésin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 25 kilometriä lounaaseen Kórinthoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 274 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi, ”Antiikin Kleonai”, viittaa antiikin ajan Kleonain kaupunkiin, jonka arkeologinen alue sijaitsee noin 2,5 kilometriä nykyisestä kylästä itään. Nykyisen kylän nimi oli vuoteen 1963 saakka Kontóstavlos (Κοντόσταυλος). Archaíes Kleonés muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αρχαίων Κλεωνών, Topikí Koinótita Archaíon Kleonón). == Lähteet == Luokka:Neméa Luokka:Peloponnesoksen kylät
Nemean stadion

Nemean stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Nemean pyhäkköalueella Kreikassa. Sitä käytettiin paikalla järjestetyissä Nemean kisoissa. Stadionin arkeologinen kohde sijaitsee Neméan kunnassa lähellä nykyistä Archaía Neméan kylää. == Historia == Nemean stadion rakennettiin klassisen kauden ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuonna 330 eaa. Sitä käytettiin Nemean kisoissa, jotka olivat yhdet panhelleenisistä kisoista. Rakentamisajankohta sijoittuu aikaan, jolloin kisat palasivat Nemeaan oltuaan välillä Argoksessa. Stadionia käytettiin ainakin vuoteen 271 eaa. saakka, jolloin kisat palasivat jälleen Argokseen, sekä joitakin yksittäisiä kertoja tämänkin jälkeen. Roomalaisella ajalla ja keskiajalla stadionin aluetta käytettiin pääasiassa laiduntamiseen ja maanviljelyyn. Stadionin alueen arkeologiset kaivaukset tehtiin vuosina 1974–1981. Ne suoritti American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa Stephen Millerin johdolla. == Rakennelma == Stadion sijaitsee Nemean Zeuksen pyhäkköalueen kaakkoispuolella noin 500 metriä kaakkoon Zeuksen temppelistä. Stadion oli rakennettu suurin piirtein pohjois-eteläsuunnassa. Eteläpää on kaivettu rinteeseen ja pohjoispää puolestaan sijoitettu keinotekoiselle tasanteelle. Stadionin juoksuradan pituus eli stadionmitta oli 600 jalkaa eli 178 metriä. Stadionin pohjoispäätä ei ole kaivettu kokonaan esille, joten nykyisin stadionin kentästä on näkyvissä noin 125 x 30 metrin kokoinen alue. Juoksuradassa oli etäisyysmerkit aina 100 jalan välein. Stadionin lähtöviiva oli tehty kivestä. Lähtöpaikalla oli lähetyslaitteisto (hyspleks), jolla varmistettiin, että kaikki juoksijat pääsivät lähtemään kilpaan yhtä aikaa. Se koostui puisista paaluista, jotka poikkituki sitoi toisiinsa. Se pystyttiin laskemaan alas köysitaljalla lähtömerkin hetkellä. Stadionin katsomoon mahtui noin 30 000–40 000 henkeä. Katsomossa oli ainoastaan joitakin kiinteitä istuinrivejä lähtöviivan lähellä. Muutoin yleisö istui suoraan maassa rinteeseen tehdyillä tasanteilla. Juoksurataa kiersi vesikanava, josta sai juomavettä. Stadioniin kuului sen länsipuolella sijainnut urheilijoiden riisuutumis- ja pukeutumistila (apodyterion), jossa oli peristyyli- eli pylväspiha. Sieltä johti noin 36 metriä pitkä ja 2,5 metriä korkea holvattu käytävä (kryptē eisodos) suoraan portille, josta kilpailijat astuivat stadionille. Tunnelissa on lukuisia graffiteja, joissa esiintyy urheilijoiden nimiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan stadionit Luokka:Nemea
Eugène-Anatole Demarçay

Eugène-Anatole Demarçay (1. tammikuuta 1852 – 5. maaliskuuta 1903 Pariisi)GeneaNet oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan työstään europiumin löytäjänä ja varhaisena spektroskopian ja jossain määrin myös radioaktiivisuuden tutkijana. Demarçay opiskeli ensin Lycée Condorcetissä ja vierailtuaan välillä Englannissa valmistui École polytechniquesta. Hänen varhainen tutkimuskohteensa ennen epäorgaaniseen kemiaan keskittymistä oli terpeenit ja muut hajuvesiteollisuuden käyttämät aineet. Hän menetti näön oikeasta silmästään laboratoriossa tapahtuneessa räjähdyksessä tutkiessaan typen sulfideja. Vuonna 1896 hän havaitsi että näytteet juuri löydetystä samarium alkuaineesta sisälsivät vielä jotain muuta, ennestään tuntematonta ainetta. Hän eristi tämän vuonna 1901 ja totesi sen olevan uusi alkuaine, jonka hän nimesi europiumiksi. Vuonna 1898 Demarçay avusti Marie ja Pierre Curieta osoittamalla spektroskopian avulla Curien pariskunnan valmistaneen radiumia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Luettelo tunnetuista transihmisistä

Tämä on luettelo tunnetuista transihmisistä. Luettelo koostuu kuuluisista nykyajan henkilöistä, jotka ovat julkisuudessa itse viitanneet sukupuoli- identiteettiinsä. Nimi Syntymä- ja kuolinvuosi Kansalaisuus Ammatti/toimi Lähde Marja-Sisko Aalto s. 1954 Suomi pappi ja kirjailija Thomas Beatie s. 1974 Yhdysvallat julkisuuden henkilö ja aktivisti Georgina Beyer s. 1957 Uusi-Seelanti poliitikko Mona Bling s. 1992 Suomi somevaikuttaja Buck Angel s. 1962 Yhdysvallat aikuisviihdenäyttelijä Balian Buschbaum s. 1980 Saksa seiväshyppääjä Mina Caputo s. 1973 Yhdysvallat muusikko Wendy Carlos s. 1939 Yhdysvallat muusikko Elizabeth Coffey s. 1948 Yhdysvallat näyttelijä Caroline Cossey s. 1954 Iso-Britannia malli ja näyttelijä Laverne Cox s. 1972 Yhdysvallat näyttelijä Dana International s. 1972 Israel laulaja Gia Darling s. 1977 Yhdysvallat aikuisviihdenäyttelijä Petra De Sutter s. 1963 Belgia gynekologi, professori, poliitikko Lili Elbe 1882–1931 Tanska taiteilija Mira Eskelinen s. 1989 Suomi kulttuurituottaja Bibiana Fernández s. 1954 Espanja näyttelijä, juontaja, laulaja Fallon Fox s. 1975 Yhdysvallat vapaaottelija Brianna Ghey 2006–2023 Iso-Britannia viharikoksen uhri, opiskelija Henny Harjusola s. 1994/1995 Suomi tubettaja, stylisti, mediapersoona Kimber James s. 1988 Yhdysvallat aikuisviihdenäyttelijä Caitlyn Jenner s. 1949 Yhdysvallat urheilija ja olympiavoittaja Jin Xing s. 1967 Kiina nykytanssija Christine Jorgensen 1926–1989 Yhdysvallat viihdetaiteilija Andreas Krieger s. 1965 Saksa kuulantyöntäjä Janae Kroc s. 1972 Yhdysvallat kehonrakentaja Sakris Kupila s. 1996 Suomi ihmisoikeusaktivisti Sophie Labelle s. 1988 Kanada sarjakuvataiteilija Elia Leino s. 1990 Suomi tubettaja Rachel Levine s. 1957 Yhdysvallat pediatri, Yhdysvaltain apulaisterveysministeri Yazka Love s. 1963 Suomi toimittaja, yrittäjä Jamie MacDonald s. 1977 Suomi stand up -koomikko Chelsea Manning s. 1987 Yhdysvallat sotilas Dylan Mulvaney s. 1996 Yhdysvallat näyttelijä, koomikko Nisha Ayub s. 1979 Malesia ihmisoikeusaktivisti Jade Nyström s. 2004 Suomi korkeushyppääjä Cris Owen s. 1960 Ruotsi musiikkialan ammattilainen Elliot Page s. 1987 Kanada näyttelijä Kim Petras s. 1992 Saksa laulaja Renée Richards s. 1934 Yhdysvallat tennispelaaja, silmälääkäri Vera Räsänen s. 1967 Suomi kuulantyöntäjä Alexander Saloranta s. 1987 Suomi pesäpalloilija Lucas Silveira s. 1987 Kanada muusikko Britney Sumell s. 1992/1993 Suomi tubettaja Sam Taskinen s. 1988 Suomi oopperalaulaja Brandon Teena 1972–1993 Yhdysvallat viharikoksen uhri, Boys Don't Cry -elokuvan esikuva Abigail Thorn s. 1993 Iso-Britannia tubettaja, näyttelijä ja ohjaaja Miiko Toiviainen s. 1990/1991 Suomi näyttelijä Nong Tum s. 1981 Thaimaa thainyrkkeilijä Lana Wachowski s. 1965 Yhdysvallat elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Lilly Wachowski s. 1967 Yhdysvallat elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Blaire White s. 1993 Yhdysvallat tubettaja Natalie Wynn s. 1988 Yhdysvallat tubettaja ==Lähteet== Transihmisistä
Electra (lautapeli)

Electra on noin vuonna 1920 valmistettu paristoilla toimiva sähkökäyttöinen visailupeli. Peli sai alkunsa Sala Gamesin julkaisemana Saksassa. Se on yksi ensimmäisistä kaupallisesti tuotetuista elektronisista arvailupeleistä. Pelissä on tarkoitus yhdistää johtimien avulla oikea kysymys ja vastaus toisiinsa. PK-Kustannus on julkaissut pelistä suomalaisen version, jossa on kysymyksiä suomeksi ja ruotsiksi. == Lähteet == Luokka:Elektroniset pelit
Kasimir Fajans

Kasimir Fajans (27. toukokuuta 1887 – 18. toukokuuta 1975) oli puolalais- amerikkalainen radiokemisti, joka tunnetaan varhaisena radioaktiivisuuden tutkijana. Hän löysi alkuaine protaktiniumin yhdessä oppilaansa Oswald Helmuth Göhringin kanssa vuonna 1913. Hän kehitti myös Fajansin säännöt, joilla voidaan ennustaa onko kemiallinen sidos kovalenttinen vaiko ionisidos. Hänen mukaansa on nimetty myös radioaktiivista hajoamista koskeva Fajansin ja Soddyn laki sekä Fajans–Paneth–Hahn laki. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset fyysikot Luokka:Puolalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet Luokka:Amerikanjuutalaiset
ATP World Tour Finals 2016

ATP World Tour Finals 2016 oli miesten tennisturnaus, joka pelattiin The O2 Arenalla Lontoossa, Isossa-Britanniassa, marraskuussa 2016. Se oli kauden päätösturnaus, johon pääsi mukaan kauden 2016 kahdeksan parasta kaksinpelaajaa sekä kahdeksan parasta nelinpeliparia. == Turnaus == ATP World Tour Finals 2016 järjestettiin 14.-20. marraskuuta O2 Arenalla Lontoossa, Isossa- Britanniassa. Se oli turnauksen 47. kerta (42. nelinpelissä). Turnauksen järjestämisestä vastasi Association of Tennis Professionals (ATP) ja se oli osa ATP-kautta 2016. Tapahtuma pelattiin sisätiloissa kovilla kentillä. Se toimi ATP-kiertueen päätösturnauksena. Kahdeksan pelaajaa, jotka olivat oikeutettuja tapahtumaan jaettiin kahteen neljän hengen ryhmään. Tämän vaiheen aikana pelaajat kilpailivat lohkovaihe-muodossa (eli pelaajat pelaavat kaikkia muita lohkossa olevia vastaan). Kunkin ryhmän kaksi parasta pelaajaa eteni välieriin, jossa ryhmän voittaja kohtasi toisen ryhmän kakkosen. Tässä vaiheessa oli kerrasta poikki -järjestelmä. Nelinpelikilpailussa oli käytössä sama pelijärjestelmä. == Pisteet ja palkintorahat == Vaihe Kaksinpeli Nelinpeli1 Pisteet Mestari RR + 1 560 000 $ RR + 245 000 $ RR + 900 Loppuottelun häviäjä RR + 510 000 $ RR + 83 000 $ RR + 400 Voitto lohkovaiheessa / ottelu 167 000 $ 32 000 $ 200 Osallistumispalkkio 167 000 $ 82 000 $ Varalla olevat 95 000 $ 32 000 $ * RR on lohkovaiheessa voitetut pisteet tai palkintorahat. * 1 Palkintoraha nelinpelissä joukkuetta kohden. == Turnaukseen päässeet pelaajat == === Kaksinpeli === Ranking 6. marraskuuta 2016. * Kullalla merkityt pääsivät turnaukseen. * Ruskealla merkityt eivät osallistuneet turnaukseen loukkaantumisen vuoksi. Ranking Pelaaja Pisteet Turnaukset 1 Andy Murray 11 185 16 2 Novak Đoković 10 780 14 3 Stan Wawrinka 5 115 19 4 Milos Raonic 5 050 18 5 Kei Nishikori 4 705 19 6 Gaël Monfils 3 625 16 7 Marin Čilić 3 450 17 8 Rafael Nadal 3 300 15 9 Dominic Thiem 3 215 18 10 Tomáš Berdych 3 060 18 === Nelinpeli === Ranking 6. marraskuuta 2016. * Kullalla merkityt pääsivät turnaukseen. Ranking Joukkue Pisteet Turnaukset 1 Pierre-Hugues Herbert Nicolas Mahut 7 825 13 2 Jamie Murray Bruno Soares 7 250 19 3 Bob Bryan Mike Bryan 6 340 22 4 Feliciano López Marc López 4 440 17 5 Henri Kontinen John Peers 4 310 23 6 Ivan Dodig Marcelo Melo 4 130 14 7 Raven Klaasen Rajeev Ram 3 690 22 8 Treat Huey Maks Mirny 3 155 22 9 Jean-Julien Rojer Horia Tecău 2 860 17 == Lähteet == 2016 Luokka:Vuoden 2016 tennis Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tennis Luokka:Lontoon urheilu
PewDiePie’s Tuber Simulator

PewDiePie’s Tuber Simulator on kanadalaisen pelinkehittäjä Outermindsin ja YouTube-tähti PewDiePien yhteistyössä kehittämä mobiilisimulaatiopeli. Peli julkaistiin 29. syyskuuta 2016, ja myös sen julkaisijana toimi Outerminds. Peli toimii alustoinaan Android ja iOS. Peliä on ladattu Google Play -kaupasta yli 10 miljoonaa kertaa.Google Play Pelin ääninäyttelijänä toimii PewDiePie, joka neuvoo pelaajaa puhekuplilla. == Pelaaminen == Pelin tavoite on hankkia mahdollisimman paljon ”tilaajia”. Tilaajia voi saada tekemällä videoita eri aiheista. Videoista saa myös näyttökertoja, joilla voi ostaa tavaraa huoneeseen. Huone on pelaajan kotipaikka, jossa tehdään videoita. Huoneeseen on tarkoitus hankkia mahdollisimman hyviä esineitä. Kun huoneeseen ostaa esineen, joutuu odottamaan, että lähetys saapuu. Lähetystä voi nopeuttaa pelaamalla ”Puggle”-peliä, jossa PewDiePien koirat, Edgar ja Maya, yritetään saada koiranruokakuppiin. Pelissä huoneen yli lentää tietyin väliajoin ”Sponsor eagle”, joka tiputtaa lahjapaketissa pelaajalle ilmaislahjan (esimerkiksi tilaajia tai aivoja). Aivoilla voi ostaa tietopuusta tietoja, joiden avulla voi saada esimerkiksi tietyn aihealueen videoista enemmän näyttökertoja. Pelissä pelaaja voi vierailla myös muiden pelaajien huoneissa, tai tehdä itse useampia huoneita. Pelaaja voi myös vertailla omaa tilaajien määräänsä oikeiden YouTube-kanavien tilaajien määriin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 videopelit Luokka:Simulaatiopelit Luokka:Android-pelit Luokka:IOS-pelit
Ainoa Productions

Ainoa Productions on suomalainen levy- ja tuotantoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2013.Kauppalehti: Ainoa Productions Oy Idean perustamisesta saivat Atte Blom sekä Matti Kervinen Midemin musiikkimessuilla, ja sen muita perustajajäseniä ovat Jari Halenius, Kimmo Kananen ja Aino Roivainen. Yhtiön varsinainen julkistus ja julkaisutoiminta alkoi syksyllä 2016.__NOTOC__ == Toimintaperiaatteet == Yhtiön tavoitteena on julkaista uutta, hyvää musiikkia sekä vanhoja pitkän linjan yhtyeitä ja artisteja uusien julkaisujen keinoin. Toisekseen sille tunnuksenomaista on turvata ja kunnioittaa musiikkiteosta kokonaisuutena julkaisemalla nimenomaisesti fyysisiä äänitteitä sekä pyrkiä paikalliseen toimintaan musiikin varastoinnin ja jakelun osalta. Yhtiön perustaja Atte Blomin uraa juhlistava kokoelma-albumi Atte Blom juhlii julkaistiin vuonna 2016.Levykauppa X: Atte Blom juhlii == Julkaisut == * Mona Sava: * Mesikämmenet: * Arpia: * Neu Zaum: * Eri esittäjiä: * Kaseva: Levykauppa X: Kaseva – Kaikki levytykset 1974–1982 * Yhteiskunnan Mutantit: Levykauppa X: Yhteiskunnan Mutantit – Neliöksi pakotettu * Agents: Levykauppa X: Agents – ...Is Hits! 1981–2007 * Hanoi Rocks: Levykauppa X: Hanoi Rocks – Rebels on the Run * Andy McCoy feat. Ville Valo: ”X-Mas Song” (loppuvuosi 2016) * Juice Leskinen: * Hurriganes: * Rauli Badding Somerjoki: * Andy McCoy: ”The Way I Feel” (toukokuu 2017) * Jimi Pääkallo: * Heikki Raine: * Leevi and the Leavings: Levykauppa X: Ainoa Productions == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Discogs Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Sydämensärkijöitä

Sydämensärkijöitä (American Heart) on Martin Bellin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1992. Sen pääosia näyttelevät Jeff Bridges, Edward Furlong ja Lucinda Jenney. Bridges toimi myös elokuvan toisena tuottajana. Elokuva oli dokumentaristina tunnetun Martin Bellin ensimmäinen pitkän näytelmäelokuvan ohjaus. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Peter Silverman, ohjaaja Bell sekä valokuvaaja Mary Ellen Mark, joka oli Martin Bellin vaimo. Tarina vankilasta vapautuneesta köyhästä isästä (Bridges) ja hänen elämäänsä takaisin pyrkivästä 12-vuotiaasta pojasta (Furlong) perustuu Martin Bellin vuonna 1984 valmistuneeseen dokumenttielokuvaan Streetwise, joka kertoi Seattlen kaduilla asuvista katulapsista. Se puolestaan pohjautui Mary Ellen Markin ja toimittaja Cheryl McCallin Life-lehdessä heinäkuussa 1983 julkaistuun kuvareportaasiin ”Streets of the Lost”. Elokuvan musiikin on tehnyt Tom Waits.Maslin, Janet: Review/Film; Father and Son Find Each Other Again, The New York Times 14.5.1993. Viitattu 7.11.2016. ==Levitys== Sydämensärkijöitä ei saanut Suomessa teatterilevitystä, vaan se julkaistiin Europa Visionin VHS-videona. Televisiossa se on esitetty syyskuussa 1998 Nelosella ja kesäkuussa 2001 MTV3:ssa., Esitystiedot. ==Vastaanotto== Bridges palkittiin roolistaan Independent Spirit Awards -gaalassa, jossa Sydämensärkijät oli ehdokkaana monessa muussakin kategoriassa."American Heart." VideoHound's Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 7.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo hyvin kirjoitetun ja asiallisesti dramatisoidun elokuvan onnistuvan hienosti ja kehuu Bridgesin ja Furlongin roolitöitä. Hän antaa Sydämensärkijöille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Yhdysvaltalainen VideoHound's Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä pitkälti samoin perustein. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Iceflake Studios

Iceflake Studios on suomalainen vuonna 2007 perustettu videopeliyritys. Se tekee pelejä tietokone-, konsoli- ja mobiilialustoille. Yrityksen suurimmat menestykset ovat olleet useita miljoonia kertoja ladatut Premium Pool ja Pirates Don't Run. Yrityksen juuret juontavat jo vuoteen 2003, jolloin he alkoivat tehdä modifikaatioita peleihin. Yksi näistä on vuonna 2004 ilmestynyt FinnWars. Race Online on julkaistu vuonna 2015 Steam-palvelussa Early Access -nimekkeenä. Yritys on julkaissut pelin Ice Lakes vuonna 2016 Steam-palvelussa Linux-, Mac- ja Windows-alustoille. GameGrin-sivusto antoi pelille arvosanan 10. == Pelit == Vuosi Peli Pelialusta Lajityyppi 2012 Premium Pool Android, iOS, Windows Phone, Mac, Linux, Windows 2014 Target Horizon Android, iOS 2014 Pirates Don't Run Android, iOS, Windows Phone 2015 (Early Access) Race Online PC 2016 Ice Lakes Linux, Mac, Windows 2021 Surviving the Aftermath PC, Xbox, PlayStation 4, Nintendo Switch strategia === Premium Pool === Premium Pool on biljardipeli, josta on kaksi versiota; ilmainen versio mainosten kanssa ja maksullinen versio ilman mainoksia. Peli on julkaistu vuonna 2012 Windows Phonelle ja 2016 Androidille ja iOS:lle. Pelistä on myös free to play -versio Steam-palvelussa PC:lle. Premium Pool tarjoaa 3 eri vaikeustasoa, mahdollisuuden pelata yksin laitetta vastaan tai moninpelinä, kasipallon ja ysipallon sekä molemmat pelit kellon kanssa. Ilmaisversiossa on valittavana neljä eri pelipöytää. Maksullinen versio tarjoaa näiden lisäksi 8 pelipöytää, 8 keppiä ja 16 erilaista palloa lisää. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yrityksen viralliset sivut Luokka:Suomalaiset videopeliyritykset
Ivan Puzić

Ivan Puzić (s. 15. helmikuuta 1996 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Vítkovicea. ==Ura== ===Seuraura=== Puzić muutti kotimaastaan jääkiekon perässä Tšekkiin ja siirtyi HC Vítkovicen C-nuoriin vain 14-vuotiaana kaudeksi 2010–2011. Hän voitti Tšekin C-nuorten sarjan puolustajien tehotilaston lukemalla +65, kuten myös kaudella 2011–2012 lukemalla +67. Samalla kaudella Puzić voitti myös Tšekin B-nuorten sarjan mestaruuden. Kaudella 2014–2015 Puzić debytoi Vítkovicen Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana yhden Mestarien liigan ottelun 23. syyskuuta 2014 vieraissa saksalaista ERC Ingolstadtia vastaan. Myös kaudella 2015–2016 Puzić pelasi yhden CHL-ottelun, mutta ei debytoinut Extraligassa. Hän pelasi miesten pelejä kuitenkin suurimman osan kaudestaan lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Šumperkissa, jossa Puzić pelasi 24 runkosarja- ja viisi karsintasarjan ottelua tehopistein 1+1=2. Kauden 2016–2017 Puzić pelasi suurimmaksi lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligan HC Porubassa. Hän eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin VHK Vsetín otteluvoitoin 3–0. Puzić teki Vítkovicessä lopulta Extraliga-debyyttinsä 14. lokakuuta 2016 vieraissa HC Olomoucia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.05 minuuttia. Puzićista tuli liigan kaikkien aikojen ensimmäinen kroatialaispelaaja. Hän pelasi kauden aikana viisi Extraliga- ja kuusi CHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. ===Maajoukkueura=== Puzić edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa, jolloin hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Mislav Blagusin ja Bruno Kegalj'n kanssa lukemalla +1. Puzić pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA- divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016. ==Tilastot== 2013–2014 HC Vítkovice Tšekki U20 21 2 1 3 8 5 0 1 1 2 2014–2015 HC Vítkovice Tšekki U20 50 2 6 8 12 7 0 1 1 4 2015–2016 HC Vítkovice Tšekki U20 10 1 4 5 4 9 0 3 3 8 JMMd2 A 5 0 2 2 10 HC Šumperk Tšekki I 24 1 1 2 6 – – – – – OQ 3 0 1 1 0 MMd1 B 5 0 3 3 2 2016–2017 HC Vítkovice ČEL 5 0 0 0 0 – – – – – HC Poruba Tšekki II 36 2 8 10 18 10 3 2 5 4 1 kausi yhteensä ČEL 5 0 0 0 0 – – – – – ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kroatialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan Pascoe

Alan Peter Pascoe (s. 11. lokakuuta 1947 Portsmouth) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpaili 110 metrin ja 400 metrin aitajuoksuissa. Hän edusti urallaan Portsmouth Athletic Clubia ja westminsterläistä Polytechnic Harriersia. Hän on Euroopan-mestari ja olympiamitalisti. Hänen puolisonsa Della James-Pascoe on olympiatason pikajuoksija. Pascoe karsiutui 1968 Madridin EM-hallikilpailuissa 50 metrin aitajuoksun välierissä ja Méxicon olympialaisissa 110 metrin aitajuoksun alkuerissä. Seuraavana vuonna hän voitti 50 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa käsiajalla 6,6. Saman vuoden Ateenan EM-kilpailuissa hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa pronssia tuolloisella ennätysajallaan 13,94. Wienin EM- hallikilpailuissa 1970 hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä. Pascoe saavutti Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hopeaa 110 metrin aitajuoksussa vastatuuliajalla 14,09. Hän karsiutui 1972 Grenoblen EM-hallikilpailuissa 50 metrin aitajuoksun välierissä. Hän juoksi 110 metrin aitajuoksuennätyksensä 13,79 Edinburghissa 17. kesäkuuta 1972, mutta karsiutui Münchenin olympialaisissa saman lajin välierissä. Samojen kisojen 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Britannian hopeajoukkueessa. Pascoe voitti Christchurchin Kansainyhteisön kisoissa 1974 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 48,83. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Englannin pitkän viestin joukkueessa. Hän voitti samana vuonna Roomassa Euroopan- mestaruuden sekä 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään ja kilpailuennätyksellä 48,82 että 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi kolmannen osuuden. Pascoe juoksi 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 48,59 Tukholmassa 30. kesäkuuta 1975. Montrealin olympialaisissa 1976 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. 4 × 400 metrin viestin Britannia keskeytti alkuerävaiheessa. Hän saavutti Edmontonin Kansainyhteisön kisoissa 1978 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 50,09. Saman vuoden Prahan EM- kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pika-aitajuoksijat Luokka:Brittiläiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liljana Tomova

Liljana Todorova (), o.s. Tomova (Томова), s. 9. elokuuta 1946 Plovdiv) on bulgarialainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hän on 800 metrin Euroopan-mestari. Tomova karsiutui Rotterdamin 1973 EM-hallikilpailuissa 400 metrin juoksun välierissä. Hän voitti samana vuonna Moskovan universiadeissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.59,52. Seuraavana talvena hän keskeytti 800 metrin loppukilpailujuoksun Göteborgin EM-hallikilpailuissa. Tomova saavutti Rooman EM-kilpailuissa 1974 kultaa 800 metrillä ennätyksellään ja kilpailuennätyksellä 1.58,14 sekä hopeaa 1 500 metrillä Bulgarian ennätysajalla 4.04,97. Hän sai Münchenin sisäratojen EM-kilpailuissa 1976 hopeaa 800 metrillä ennätyksellään 2.02,6. Saman vuoden Montrealin olympialaisissa hän karsiutui 800 metrin välierissä ja 4 × 400 metrin alkuerissä. == Lähteet == Luokka:Bulgarialaiset pikajuoksijat Luokka:Bulgarialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt