EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viiskymppisen viisut

Viiskymppisen viisut on Juha Vainion viimeinen albumi. Se julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1991. Lisäksi jotkin kappaleet viimeisteltiin pari päivää hänen kuolemansa jälkeen äänittämällä muun muassa Hyvän Tuulen Laulajat -kuoron lauluosuuksia. Laulun ”Kauan sitten” Vainio oli levyttänyt aiemmin jo vuonna 1971, jolloin se julkaistiin singlenä. == Kappaleet == A-puoli # # # # (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat) # (Vainio & Reijo Tani) # (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat) B-puoli # * (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat) # # # # # == Muusikot == * Pedro Hietanen - kapellimestari (A1, B4), haitari (A1, B3, B4), piano (A1, B4) ja taustalaulu (B3, B4) * Jaakko Salo - kapellimestari (A2-A6, B1, B2, B5), haitari (A2-A4, A6, B1) ja sähköpiano (A2, B1) * Kaj Westerlund - kapellimestari ja kitara (B3) * Markku Johansson - kapellimestari (B6), trumpetti (A3, B1) ja flyygelitorvi (B6) * Maria Hänninen (B4), Rele Kosunen (A3, B5) ja Sonja Lumme (B5) - taustalaulu * Jari Lappalainen - taustalaulu (B3), mandoliini (A4, B2, B3, B6) ja viulu (A4, B3, B4) * Juhani Aaltonen - huilu (A5) ja tenorisaksofoni (B5) * Reijo Lehtovirta - klarinetti (A6) ja alttosaksofoni (A5, B2, B5, B6) * Kalevi Viitamäki - alttosaksofoni (A1) * Esko Heikkinen - trumpetti (A5) * Tom Bildo - pasuuna (A5, B2) * Raimo Roiha - piano (A5, A6, B5) * Aaro Kurkela - haitari (B2, B6) * Sami Hurmerinta (B5), Antero Jakoila (B3) ja Janne Louhivuori (A1, A4, B4) - kitara * Heikki Laurila - kitara (A2, A3, A5, A6, B1, B2, B5, B6) ja mandoliini (A6) * Jari Heino (A2, A3, B1), Harri Merilahti (A1, B4), Tapio Salo (A5, A6, B3, B5) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A4, B2, B6) - basso * Roope Koistinen (B3) ja Hannu Lemola (A1, B4) - rummut * Tapani "Nappi" Ikonen - rummut (A2-A6, B1, B2, B5, B6) ja lyömäsoittimet (A1, B4) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Finnhitsaaja"-blogi. Kuukauden levyarvio: Juha Vainio – Viiskymppisen viisut (Fazer Finnlevy, 1991) Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Kaukasianteeri

Kaukasianteeri (Lyrurus mlokosiewiczi syn. Tetrao mlokosiewiczi) on vain Kaukasusvuoristossa ja Mustanmeren kaakkoisrannikolla Turkissa elävä suuri kanalintu. Linnun tieteellinen nimi on annettu puolalaisen biologin Ludwik Młokosiewiczin mukaan. Se elää kesäkaudet puuttomalla vyöhykkeellä 1 500–3 000 m:n korkeudella, mutta muuttaa talveksi puurajan alapuolelle. == Koko ja ulkonäkö == Koiras painaa keväällä 820–1 005 g, keskimäärin 865 g, naaras 712–820 g, keskimäärin 766 g. Laji muistuttaa teertä, mutta koiras ei ole kiiltävä vaan mattamusta ja siinä on vähemmän valkoista, pyrstö ei ole yhtä huomattava. Uroksen korkeus voi olla noin 50 cm. Naaras on pienempi ja harmahtava. == Lisääntyminen == Lajilla on pitkäkestoinen ja raju soidin keväisin. Naaras munii maassa olevaan pesäkuoppaan 2–10, keskimäärin 6,0 munaa, joita se hautoo 20–25 päivää. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ne ovat pesäpakoisia, jättäen pesän pian syntymänsä jälkeen. Ne lentävät auttavasti 10–14 päivää vanhoina ja ovat täysikokoisia noin kahden kuukauden iässä. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1980: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. II. – Oxford University Press. Hongkong. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * *ITIS: Lyrurus mlokosiewiczi Luokka:Metsäkanat
Punatiikeripeippo

Punatiikeripeippo (Amandava amandava) on pienikokoinen loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Carolus Linnaeus 1758. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 9,5 cm, siipien kärkiväli 13–14,5 cm ja paino noin 10 g. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea: pääosa höyhenpuvusta on karmiininpunainen, siivet ja pyrstö ovat ruskehtavat ja nokka on punainen. Naaras ja nuori lintu ovat päältä harmaanruskeita, alta vaaleita ja niillä on punertava nokka. Nokka on lyhyt ja tukeva siemensyöjälinnun nokka. Laulu on korkeaa visertelyä. == Esiintyminen == Eteläaasialainen laji, jonka alkuperäinen elinalue ulottuu Pakistanista Bangladeshiin (nimialalaji amandava), Burmasta ja Lounais-Kiinasta Timoriin (alalaji flavidiventris) sekä Kaakkois-Aasiasta Indonesiaan ja Fidžiin (alalaji punicea). Laji on yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Laji on enimmäkseen paikkalintu. Punatiikeripeippo on ollut suosittu lemmikkilintu jo kauan. Karanneista lemmikeistä on muodostunut luonnossa elinkykyisiä populaatioita muun muassa Eurooppaan, Arabiaan, Egyptiin, Japaniin ja Réunionille. Euroopassa se pesii vieraslajina paikoitellen ainakin Espanjassa ja Italiassa ja mahdollisesti Portugalissa. Egyptissä tavattiin ensimmäinen yksilö luonnossa vuonna 1861 ja se on nykyisin paikallisesti yleinen. == Elinympäristö == Eurooppalaiset populaatiot elävät ruo’ikoissa ja erilaisissa viljelyhabitaateissa. Aasiassa suosikkihabitaatteja ovat erilaiset pensaikkoiset avomaat ja riisipellot. == Lisääntyminen == Pesä on hyvin piilotettuna tiheässä pensaassa tai ruohovartisten kasvien varassa lähellä maan- tai vedenpintaa. Se on ruohonkorsista rakennettu, hieman litteä ontto pallo, rakennettu tasaiselle alustalle kuten oksan tai lakoontuneen ruohon päälle. Kiinniteaineena on käytetty hämähäkinseittiä. Pesä on sisältä vuorattu höyhenillä tai hienoilla kasvikuiduilla. Tuntemattomasta syystä monissa pesissä on hiiltynyttä puuta. Molemmat puolisot osallistuvat pesän rakentamiseen, mihin kuluu noin 3 päivää. Usein naaras aloittaa muninnan ennen pesän valmistumista, jolloin koiras jatkaa rakennustöitä. Naaras munii gramman painoisia munia 4–8 kappaletta. Joskus on tavattu jopa 14-munaisia pesyeitä, jolloin todennäköisesti 2 naarasta on muninut samaan pesään. Haudonta-aika on Espanjassa 13–14 päivää, Intiassa ja vankeudessa 10–12 päivää. Molemmat puolisot hautovat, naaras öisin. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia, jotka ovat lentokykyisiä 17–21 päivää vanhoina. Emot eivät siivoa pesää loppuaikoina, joten se on poikasten ulosteiden tahraama. Poikaset itsenäistyvät noin 5 viikon ikäisinä. Punatiikeripeippo pesii tavallisesti 2 kertaa kesässä. == Ravinto == Heinien ja ruohojen siemenet, pienessä määrin hyönteiset. == Lähteet == * Perrins, C. M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VIII. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3. === Viitteet === Luokka:Loistopeipot Luokka:Lemmikkilinnut
Karmea totuus

Karmea totuus on lasten tietokirjasarja, jonka on kustantanut Tammi. Sarjan osat ovat suomennoksia kolmesta keskenään samantyylisestä brittiläisestä kirjasarjasta, joiden alkuperäiset nimet ovat Horrible Histories, Horrible Science ja The Knowledge. ==Sarjan kirjat== * Karmea totuus aurinkokunnasta, Nick Arnold, 2004 * Karmea totuus avaruudesta, Kjartan Poskitt, 1999 * Karmea totuus egyptiläisistä, Terry Deary, 2000 * Karmea totuus elokuvista, Martin Oliver, 1999 * Karmea totuus eläimistä, Nick Arnold, 2000 * Karmea totuus ihmisruumiista, Nick Arnold, 1999 * Karmea totuus kemiasta, Nick Arnold, 2000 * Karmea totuus keskiajasta (The Measly Middle Ages), kirjoittanut Terry Deary, kuvittanut Martin Brown, suomentanut Meme Saukko; 1999 * Karmea totuus maailmankaikkeudesta, Nick Arnold, 2005 * Karmea totuus matikasta, Kjartan Poskitt, 2001 * Karmea totuus muodista, Michael Cox, 2001 * Karmea totuus musiikista, Michael Cox, 2001 * Karmea totuus suklaasta, Alan MacDonald, 2001 * Karmea totuus tietokoneista, Michael Coleman, 2000 * Karmea totuus viikingeistä, Terry Deary, 2000 * Karmea totuus ötököistä, Nick Arnold, 2000 * Tutki ja kokeile, Nick Arnold, 2005 * Visailukirja, Nick Arnold, 2004 Luokka:Lasten tietokirjat Luokka:Kirjasarjat
Deinococcus radiodurans

Deinococcus radiodurans (aiemmin Micrococcus radiodurans) on ekstremofiilinen bakteerilaji ja tunnetuista organismeista säteilynsietokykyisin. Bakteeri kestää erityisen hyvin ionisoivaa säteilyä, kuivuutta ja ultraviolettisäteilyä. D. radiodurans -bakteerin tiedetään selviytyvän 10 000 grayn säteilyannoksesta. Tappava annos ihmiselle on 5 graytä ja ruoansulatuskanavan alaosassa eläville kolibakteereille 2000 graytä. D. radiodurans ei ole todettu taudinaiheuttajaksi, kuten ei ole muitakaan suvun Deinococcus lajeja. Deinokokit ovat liikkumattomia eivätkä muodosta itiöitä. Muuten äärioloissa viihtyvän lajin D. radiodurans optimikasvulämpötila on kuitenkin 30 ja 37 °C välillä. Bakteerilajista kertoi ensimmäisenä Arthur W. Andersonin johtama tutkijaryhmä vuonna 1956. Bakteerilajia tutkitaan paljon, varsinkin sen käyttö biopuhdistajana kiinnostaa. == Löytäminen == Deinococcus radiodurans löydettiin Oregonin Agricultural Experiment Stationissa vuonna 1956. Bakteeri löytyi kokeessa, jossa pakattua ruokaa yritettiin steriloida säteilyttämällä. Kokeen tulos oli, ettei ruokapakkaus steriloitunut, koska bakteeri sieti säteilyä. == Alkuperä == Luonnollinen taustasäteily on maapallolla normaalisti hyvin vähäistä, joten D. radioduransin sopeutuma suurien säteilyannoksien kestoon on outo. Tutkijoiden piirissä pohdittiin bakteerilajin alkuperää. Anatoli K. Pavlovin johtaman venäläis- yhdysvaltalainen tutkimusryhmä esitti vuonna 2006 alkuperäksi Marsia ja selitti bakteerin tulleen meteoriitin mukana Maahan. Avaruus selittäisi poikkeuksellisen sopeutuman. Venäläis-yhdysvaltalainen tutkimusryhmä sai kuitenkin selville, että D. radiodurans on peräisin maapallolta. Tutkimus paljasti, että bakteerin DNA-jaksot ovat hyvin lähellä Maassa elävien bakteerien jaksoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *UniProt, Taxonomy: Deinococcus radiodurans Luokka:Grampositiiviset bakteerit Luokka:Ekstremofiilit Luokka:Bakteerit
Unien Angus

Unien Angus () on Alexander McCall Smithin kaunokirjallinen teos vuodelta 2007. Se uudelleentulkitsee Irlannin ja Skotlannin kelttiläisen jumaltaruston Angus-hahmoa. Hahmo on komea ja iloluonteinen ja edustaa unia ja nuoruutta. Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Tyykikylään takaisin

20 suosikkia – Tyykikylään takaisin on Mika ja Turkka Mali -duon kokoelma- albumi vuodelta 2002. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Mika ja Turkka Malin albumit
20 suosikkia – Ihmisen ikävä toisen luo

20 suosikkia – Ihmisen ikävä toisen luo on Mikko Alatalon kokoelma-albumi vuodelta 1996. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Mikko Alatalon albumit
Myytti-sarja

Myytti-sarja () on skotlantilaisen Canongate-kustantamon kansainvälinen kirjasarja myyttien uudelleentulkintoja tunnetuilta nykykirjailijoilta. Suomeksi sarjaa julkaisee Kustannusosakeyhtiö Tammi. == Suomeksi ilmestyneet teokset == * Karen Armstrong: Myyttien lyhyt historia * Viktor Pelevin: Kauhukypärä: Theseuksen ja Minotauroksen myytti * David Grossman: Leijonahunaja: Simsonin myytti * Jeanette Winterson: Paino: Atlaksen ja Herkuleen myytti * Margaret Atwood: Penelopeia: Penelopen ja Odysseuksen myytti * Alexander McCall Smith: Unien Angus: Myytti kelttiläisestä unijumalasta * Su Tong: Uskollisen vaimon kyynelet Luokka:Kirjasarjat
Greg Cipes

Gregory M. ”Greg” Cipes (s. 4. tammikuuta 1980 Coral Springs, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja lainelautailija. Hänet tunnetaan parhaiten ääniroolistaan ”Petopoikana” animaatiosarjassa Teen Titans. ==Biografia== Etelä-Floridassa syntynyt Cipes kiinnostui näyttelemisestä lapsena isovanhempiensa kautta, jotka olivat myös näyttelijöitä. Cipes esiintyi lapsena usein mainoksissa ja musikaalinäytelmissä, minkä myötä hän ryhtyi näyttelemään ammatikseen. Cipes on myös lainelautailija ja on kilpaillut kansainvälisissä kilpailuissa junioritasolla. ===Näyttelijänä=== Cipes esiintyi aluksi vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa, kuten MDs, Deadwood ja Gilmoren tytöt. Hän esiintyi muutaman jakson verran komediasarjassa One on One. Teen Titans -sarjan jälkeen Cipes palasi esiintymään televisiosarjoihin, kuten House ja Ilman johtolankaa. Vuonna 2008 hän oli mukana satiirisessa komediaelokuvassa The Onion Movie. Hänellä oli myös pieni rooli vuoden 2009 Fast & Furious -elokuvassa. Elokuvaroolien jälkeen Cipes vieraili televisiosarjoissa True Blood, Bones ja General Hospital. ===Ääninäyttelijänä=== Vuonna 2003 Cipes sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta Teen Titans, jossa hän oli ”Petopojan” äänenä. Cipes kertoi hahmon myös kuvaavan itseään hyvin paljon, sillä he molemmat ovat muun muassa vegaaneja ja eläinrakkaita. Cipes oli hahmonsa roolissa aina vuoteen 2006 asti, jona aikana hän teki kaksi dubbausroolia Astro Boy- ja W.I.T.C.H.-animaatioihin. Muita äänirooleja hänellä oli piirrossarjoissa Justice League, All Grown Up, Spies-tytöt, Leijonan elämää ja Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!. Teen Titans -sarjan päätyttyä vuonna 2006 Cipes teki vielä muutamia äänirooleja animaatioelokuviin Aivan villit ja Teen Titans: Trouble in Tokyo. Vuonna 2008 hänellä oli Yuri Lowenthalin, Ashley Johnsonin ja Dee Bradley Bakerin kanssa pääroolissa Ben 10: Alien Forcessa, joka on spin-off-sarja Ben 10:lle. Cipes jatkoi roolissaan myös vuosina 2010–2012 Ben 10: Ultimate Alienissa. Sarjan jälkeen hänellä oli vuonna 2012 vierailevarooli Ultimate Spider-Manissa Rautanyrkin roolissa. Sittemmin Cipes valittiin vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat sarjassa Michelangelon rooliin.New ‘Teenage Mutant Ninja Turtles’ Animated Voice Cast Includes Sean Astin and Jason Biggs slashfilm.com 14.6.2011 Viitattu 19.6.2011 ===Muusikkona=== Näyttelemisen lisäksi Cipes on laulanut 11-vuotiaasta asti eri näytelmissä, mutta vasta vuosina 2006–2007 hän ryhtyi tuottamaan ensilevyään, jossa soitetaan sekaisin elektronista, reggae-, rap- ja popmusiikkia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Greg Cipesin viralliset sivut * Cipes and the People * Greg Cipes Voice Chasers -sivustolla * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lainelautailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uskollisen vaimon kyynelet

Uskollisen vaimon kyynelet on Su Tongin kaunokirjallinen teos vuodelta 2007. Se kertoo uudelleen tarinan Binusta, jonka mies on lähetetty kauas kotikylästään rakentamaan Kiinan muuria. Kun talvi on tulossa eikä mies kuulu palaavaksi, Binu tekee lämpimän takin ja lähtee matkustamaan kohti pohjoista viemään sitä puolisolleen. Hänen matkaansa tulee poikaansa etsivä sammakko. Binu pääsee perille, mutta saa kuulla että hänen miehensä on kuollut sortumaonnettomuudessa ja on haudattu muurin alle. Binu istuu vuorenrinteelle itkemään ja saa itkullaan maan järisemään. Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Leijonahunaja

Leijonahunaja on David Grossmanin kirja, jossa hän tulkitsee Simsonin tarinaa. Kirjassaan Grossman käy läpi Raamatun kertomusta Simsonista ja esittää taustalla olevia motiiveja ja syitä tapahtumiin. Hän sanoo jo heti alussa, että hänen tulkintansa poikkeaa perinteisistä tulkinnoista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tuomarien kirja 13–16 Raamattu Luokka:Vuoden 2006 kirjat
Su Tong

Su Tong (s. 1963 Suzhou) on kiinalainen kirjailija. Su Tong opiskeli humanistisia tieteitä Pekingissä ja asuu nykyään Nanjingissa. Hän on kirjoittanut novelleja ja romaaneja. Niiden pääosissa on usein naishahmoja Kiinan keisariajalta. Su Tong. Davis, Encyclopedia of Contemporary Chinese Culture, sivu 790. Google Books. == Suomennettu teos == * == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikanpiiskujänis

Amerikanpiiskujänis eli amerikanpika (Ochotona princeps) on Pohjois-Amerikan vuoristoalueilla elävä pienikokoinen piiskujänislaji. ==Koko ja ulkonäkö== Amerikanpiiskujäniksen ruumis on pyöreänmuotoinen ja ruskean karvan peittämä. Sen ruumiin pituus on 16–22 cm ja paino noin 170 g. Sillä on suuret pyöreät korvat mutta ei häntää. ==Elinympäristö ja levinneisyys== Amerikanpiiskujäniksen levinneisyysalueeseen kuuluu läntinen Pohjois-Amerikka. Sitä tavataan Kanadassa Brittiläisen Kolumbian alueella ja Yhdysvalloissa Oregonin, Washingtonin, Idahon, Montanan, Wyomingin, Coloradon, Nevadan, Kalifornian ja New Mexicon osavaltioiden alueella. Amerikanpiiskujänis elää kivikkoisilla vuoristoalueilla, yleensä 2400-4000 metrin korkeudella merenpinnasta, puurajan yläpuolella. Se rakentaa pesänsä kivien koloihin. Amerikanpiiskujänisten määrä on viime vuosina vähentynyt ilmastonmuutoksen takia. Ne ovat viileän elinympäristönsä vuoksi erityisen haavoittuvaisia lämpötilan muutoksille ja niiden on lämpötilan noustessa siirryttävä vuorilla yhä korkeammalle. Tutkijat ovat todenneet, että amerikanpiiskujänis voi kuolla 23 celsiusasteen lämpötilassa jo tunnin oleskelun jälkeen. ==Elintavat== Amerikanpiiskujänis liikkuu päivisin ja käyttää suurimman osan ajastaan ravinnon etsintään ja reviirinsä puolustamiseen samalla varoen saalistajia, kuten haukkoja, kotkia, punailveksiä ja kojootteja. ==Ravinto== Amerikanpiiskujänis on kasvinsyöjä ja se käyttää ravinnokseen lähinnä ruohoa, sarakasveja ja maitohorsmaa. Löytäessään ruokaa se syö osan ja kuljettaa osan varastoonsa talven varalle. Jos sen ruokavarastot pääsevät talven aikana loppumaan, se saattaa syödä myös jäkälää. == Lähteet == Luokka:Piiskujänikset
Purppuratammi

Purppuratammi (Quercus coccinea) on yksi lukuisista pohjoisamerikkalaisista tammilajeista. Sitä kasvaa Yhdysvaltojen itäosissa, Mainesta Oklahomaan ulottuvalla alueella. Sitä tavataan myös Kanadassa Ontarion provinssin eteläosissa.PLANTS USDA Purppuratammi menestyy melko kuivilla ja hiekkaisillakin paikoilla, toisin kuin monet muut tammet. == Tuntomerkit == Purppuratammi kasvaa 20–30 metriä korkeaksi. Vanhemmiten se kasvaa kuitenkin muiden tammien tapaan enimmäkseen järeyttä. Puu kukkii toukokuussa. Hedelmänä on terho, kuten kaikilla muilla tammilajeillakin. Ne ovat noin 2,5 senttimetriä pitkiä ja ne kypsyvät seuraavana vuonna. Puun lehdet ovat kesäisin kirkkaan, kiiltävänvihreät ja melko teräväloviset, jos vertaa vaikkapa kotoisen metsätammen lehtiin. Lehtien pituus on 9–15 senttimetriä. Purppuratammen lehdet saavat syksyisin komean purppuranvärisen ruskan. == Muuta == Suomessa purppuratammi menestyy puistopuuna kohtuullisesti vain etelärannikolla, vyöhykkeillä 1 ja 2. == Lähteet == Luokka:Tammet
Corrado Fabi

Corrado Fabi (s. 12. huhtikuuta 1961 Milano, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 18 osakilpailuun saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. ==Ura== ===Karting=== Fabi aloitti kilpa-ajajan uransa ajamalla kartingia 12-vuotiaana ja voitti vuonna 1973 Torneo Industrie 100-kuutioisten mestaruuden. 14-vuotiaana hänestä tuli Birel-tehtaan kilpakuljettaja ja ajoi 100-kuutioisten maailmanmestaruussarjassa vuonna 1977. ===Formula 3=== Vuosina 1979–1980 Fabi ajoi Euroopan ja Italian Formula 3 -sarjoja Marchin autoilla. Hänen parhaaksi tuloksekseen jäi kaksi voittoa ja kolmas sija Euroopan sarjasta vuonna 1980. ===Formula 2=== Fabi siirtyi Euroopan Formula 2 -sarjaan vuonna 1981 ja voitti seuraavana vuonna mestaruuden March-autolla. ===Formula 1=== Kaudeksi 1983 Fabi sai kilpakuljettajan paikan Osellan F1-tallista, jonka auto osoittautui pettymykseksi ja jolla hän ajoi maaliin asti vain kahdesti. Hän kilpaili vielä kaudella Brabham-tallin autolla kolmessa kilpailussa veljensä Teo Fabin tuuraajana. Hänen uransa parhaaksi sijoitukseksi jäi Yhdysvaltain GP:stä 1984 saavutettu seitsemäs sija. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Sija Pisteet 1983 Osella Squadra Corse Osella FA1D Ford V8 BRA Kesk. USW DNQ FRA Kesk. SMR Kesk. MON DNQ BEL Kesk. DET DNQ CAN Kesk. NC 0 1983 Osella Squadra Corse Osella FA1E Alfa Romeo V12 GBR DNQ GER DNQ AUT 10 NED 11 ITA Kesk. EUR DNQ RSA Kesk. NC 0 1984 MRD International Brabham BT53 BMW S4 turboahdettu BRA RSA BEL SMR FRA MON Kesk. CAN Kesk. DET DAL 7 GBR GER AUT NED ITA EUR POR NC 0 ===Muut sarjat=== Fabi ajoi Formula 1:sten jälkeen Indycaria ja Formula 3000 -sarjaa muutaman kilpailun verran ennen kuin lopetti uransa. ==Liike-elämä== Fabi siirtyi johtamaan isänsä kuoleman jälkeen sukunsa kaivosyritystä, jonka erityisalana on talkki ja siitä valmistettavat tuotteet. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otatammi

Otatammi (Quercus palustris) on pohjoisamerikkalainen kesävihanta tammilaji. Sen tieteellinen nimi palustris tarkoittaa suota. Lajin nimesi Otto von Münchhausen. Otatammea tavataan Itä-Yhdysvalloissa, Connecticutista Kansasiin ja Oklahomaan saakka ulottuvalla alueella. Sitä kasvaa myös Kanadassa Ontarion eteläosissa. == Tuntomerkit == thumb|left|Otatammen lehtiä Otatammi ei ole kovin pitkäikäinen tammeksi, ja sen elinkaari päättyy yleensä jo 90–120-vuotiaana. Sitä kasvaa kosteilla alavilla mailla. Otatammi kasvaa 25–30 metriä korkeaksi puuksi. Se kukkii keväällä ja terhot valmistuvat seuraavana vuonna. Lehdet ovat tummanvihreät, ja niissä on pari kaarevaa lovea, sekä muutama terävä lovi. Lehtien aaltomuoto on terävää, mutta paikoin loivaakin. Lehdet kasvavat 10–15 senttimetriä pitkiksi. Puun kaarna on harmaata ja melko sileää. Pohjois-Amerikan intiaanit tekivät otatammen kuoresta suolistovaivoja parantavaa juomaa. Otatammen puuainesta kaupataan punatammen nimellä, mutta se on heikompaa ja oksaisempaa kuin tammi. Bucculatrix domicola -kovakuoriainen elää ainoastaan otatammella. Suomessa otatammea voi kasvattaa vain Etelä- Suomessa pihapuuna. Se ei kestä Pohjois-Suomen ankaria talvia. == Lähteet == Luokka:Tammet
Niini

Niini on puun nilasta saatavaa kuitua. Sitä voidaan tehdä ainakin metsälehmuksesta eli niini­puusta sekä joistakin palmuista. Parhainta niintä saadaan raffiapalmun lehdistä. Niintä on muinoin käytetty köysien ja jopa verkkojen materiaalina. Japanissa siitä on tehty myös työvaatteita. Nykyisin niinelle on käyttöä lähinnä punontatöiden sitomisessa ja hedelmäpuiden jalostamisessa. Muistona niinipuun esiintymisestä ”Niini-” esiintyy Suomessa yleisenä paikannimien alkuosana. ==Lähteet== Luokka:Kuitukasvit
Japaninsaha

Japaninsaha (nokogiri) on perinteinen japanilainen sahamalli, ohutteräinen vetämällä sahaava käsisaha. Japaninsaha on kätevä askartelussa ja erityisesti tarkkuutta vaativissa sahauksissa. Terän ohuudesta johtuen materiaalihukka on vähäinen, sahausrailo kapea ja näin esimerkiksi liitoksista saadaan tiiviitä. Terän hammastuksen suunnasta johtuen saha leikkaa ainoastaan vedettäessä, eikä sillä taipuisan ohuen terän vuoksi voisikaan sahata työntämällä. Japaninsahasta on lukuisia erikokoisia ja terältään erilaisia tyyppejä. ==Tyypit== * azebiki, pieni kuperateräinen ryōba, jolla aloitetaan levypinnasta. * dōzuki, selkäsaha. Yksipuolinen terä, jonka selkäpuolella on vahvike. * kaeba, kertakäyttöisellä terällä varustettu saha. * kataba * kugihiki (hugihiki) * mawashibiki, ohutteräinen saha kuviosahaukseen. * ryōba, yleissaha kaksipuolisella terällä. Toinen puoli leikkaa poikkisyyhyn, toinen syyn suuntaisesti. ==Aiheesta muualla== Luokka:Sahat Luokka:Japanilainen kulttuuri
Tony Clarkin

Tony Clarkin (24. marraskuuta 1946Magnum biography – 7. tammikuuta 2024) oli brittiläinen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten hard rock -yhtye Magnumista. Hän on säveltänyt kaikki yhtyeen kappaleet. ==Elämä ja ura== Tony Clarkin eli nuoruutensa ajan Birminghamin lähettyvillä ja kiinnostui musiikista jo varhaisessa vaiheessa. Hän soitti useissa eri yhtyeissä, jotka eivät kuitenkaan saavuttaneet suurta suosiota. ===Magnum (1972–1995)=== Tony Clarkinin yhtyeistä pitkäaikaisin ja tunnetuin on Magnum, joka perustettiin vuonna 1972. Se on kokenut vuosien saatossa useita miehistönvaihdoksia, mutta Clarkin ja laulaja Bob Catley ovat olleet yhtyeessä alusta lähtien. 1970- ja 1980-lukujen aikana Magnum julkaisi parhaiten tunnetut albuminsa, jotka ovat Chase the Dragon, On a Storyteller’s Night, Vigilante ja Wings of Heaven. Vuonna 1995 Clarkin ilmoitti Magnumin lopettamisesta. ===Hard Rain (1995–2001)=== Tony Clarkin ja Bob Catley perustivat Hard Rainin miltei välittömästi Magnumin hajoamisen jälkeen. Yhtye julkaisi kaksi albumia. Samoihin aikoihin laulaja Bob Catley alkoi kuitenkin suunnitella omaa sooloprojektiaan, johon hän keskittyi pikku hiljaa yhä enemmän ja erosi lopulta Hard Rainista. Tony Clarkin lakkautti yhtyeen lopullisesti muutaman kuukauden hiljaiselon jälkeen. ===Magnum (2001–)=== Vuonna 2002 Clarkin herätti Magnumin uudelleen henkiin Bob Catleyn kanssa. Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumit Breath of Life ja Brand New Morning. Vuonna 2007 ilmestyi Magnumin neljästoista studioalbumi Princess Alice and the Broken Arrow, joka oli myös yhtyeen parhaiten menestynyt sitten vuoden 1994. ==Diskografia== ===Magnum=== ====Studioalbumit==== * Kingdom of Madness (1978) * Magnum II (1979) * Chase the Dragon (1982) * The Eleventh Hour (1983) * On a Storyteller’s Night (1985) * Vigilante (1986) * Wings of Heaven (1988) * Goodnight L.A. (1990) * Sleepwalking (1992) * Keeping the Nite Light Burning (1993) * Rock Art (1994) * Breath of Life (2002) * Brand New Morning (2004) * Princess Alice and the Broken Arrow (2007) * Into the Valley of the Moonking (2009) * The Visitation (2011) * On the 13th Day (2012) * Escape from the Shadow Garden (2014) * Sacred Blood "Divine" Lies (2016) * Lost on the Road to Eternity (2018) * The Serpent Rings (2020) * The Monster Roars (2022) * Here Comes the Rain (2024) ====Livealbumit==== * Marauder (1980) * Invasion Live (1989) * The Spirit (1991) * The Last Dance (1996) * Stronghold (1996) * Days of Wonder (2004) * The River Sessions (2004) ===Hard Rain=== * Hard Rain (1997) * When The Good Times Come (1999) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Magnumin virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Espoon ruotsalainen seurakunta

Espoon ruotsalainen seurakunta () on Espoossa toimiva ruotsinkielinen seurakunta, joka kuuluu ruotsinkieliseen Porvoon hiippakuntaan ja Espoon seurakuntayhtymään. Vuoden 2023 lopussa Espoon ruotsalaiseen seurakuntaan kuului 13 943 jäsentä eli 68,5 % Espoon ruotsinkielisistä asukkaista. Espoon ruotsalainen seurakunta on Suomen suurin ruotsinkielinen seurakunta. Sen kirkkoherra on Kira Ertman. Seurakunta käyttää pääkirkkonaan Espoon tuomiokirkkoa. Sen lisäksi se pitää jumalanpalveluksia mm. Olarin ja Tapiolan kirkoissa. Espoossa oli yksi kaksikielinen seurakunta vuoteen 1950, jolloin se jaettiin kahtia Espoon suomen- ja ruotsinkieliseen seurakuntaan. Sen jälkeen suomalainen seurakunta on jaettu edelleen, joten nyt Espoossa toimii kuusi seurakuntaa, joista ruotsinkielinen on pienin. Esbo svenska församling huolehtii yhä Espoon kirkonkirjoista, jotka ovat jakamattoman seurakunnan ajalta. == Kirkkoherrat == * 1950–1962: Thure af Björksten * 1962–1974: Helge Bäck * 1974–1990: Harry Wahlsberg * 1991–2004: Carl-Gustav Henricson * 2004–2019: Roger Rönnberg * 2019–: Kira Ertman == Katso myös == * Uskonto Espoossa * Espoon seurakuntayhtymä ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Esbo svenska församling Espoon seurakuntayhtymä Luokka:Espoon seurakuntayhtymä Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat
Adrian Nicole LeBlanc

Adrian Nicole LeBlanc on palkittu yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija, jonka teokset keskittyvät usein marginaalisiin yhteiskunnan jäseniin, kuten prostituoituihin ja naisvankeihin. LeBlanc syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Leominsterin kaupungissa Massachusettsissä ja opiskeli muun muassa Yalen ja Oxfordin yliopistossa. Opiskelujensa jälkeen hän työskenteli Seventeen Magazinessa. Hänen ensimmäinen kirjansa Random Family: Love, Drugs, Trouble and Coming of Age in the Bronx (suomennettuna Vapauden vangit – kotipaikka: Bronx) julkaistiin vuonna 2003. LeBlanc suoritti kirjaa varten laajaa taustatukimusta yli kymmenen vuoden ajan, keräten lukuisia haastatteluja ja muuta lähdemateriaalia. Hän on kertonut jopa asuneensa toisinaan yhdessä kirjan päähenkilöiden Cocon ja Jessican kanssa. ==Muita julkaisuja== * "Gang Girl: When Manny’s Locked-Up" (1994) * "Landing From the Sky" (The New Yorker, 23. huhtikuuta, 2000) * "When the Man of the House is in the Big House" (Cover, January, 2003) * "Sidelines" (2005) * "The Ground We Lived On: A Father's Last Days" ==Palkinnot== * Margolis Award (2000) * Lettre Ulysses Award (2003) * Borders Original Voices Award for Nonfiction * MacArthur Fellow (2006) Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
K. A. Castrén

K. A. Castrén voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: *Karl Alfred Castrén (1845–1873), lehtimies ja historiantutkija *Kaarlo Alarik Castrén (1855–1927), kouluhallituksen kouluneuvos
Tatu Kantomaa

Tatu Antero Kantomaa (30. elokuuta 1974, Rovaniemi) on suomalainen harmonikkataiteilija, joka herätti alalla huomiota esiintymällä runsaasti eri konserteissa jo 7-vuotiaasta lähtien ja pitämällä ensimmäisen solistikonserttinsa 10-vuotiaana Hyvinkään harmonikkaviikoilla 1985. Vuodesta 1996 hän on vaikuttanut pääasiassa Reykjavíkissa Islannissa. Häntä on luonnehdittu teknisesti jopa nerokkaaksi instrumenttinsa taitajaksi. == Koulutus == *Veikko Ahvenaisen ja Viktor Kouzowlevin yksityisoppilas 1980-luvulla *Rovaniemen musiikkiopisto. *Hochschule für Musik und Theater, Hannover, 1999–2001, Elsbeth Moserin oppilas. == Muusikko, sovittaja, pedagogi == Tatu Kantomaa esiintyi Suomessa runsaasti jo seitsemänvuotiaasta alkaen 1980-luvulla, eritoten opettajansa ja mentorinsa Veikko Ahvenaisen suojissa, mikä kulminoitui hänen ensimmäiseen soolokonserttiinsa 1985. Vuosina 1986–1987 hän konsertoi Ahvenaisen mukana kiertueilla Yhdysvalloissa ja Japanissa. He esiintyivät yhdessä myös Moskovan televisiossa sekä Itä-Saksassa. Tatu Kantomaa on asunut Islannissa vuodesta 1996, jossa hänet tunnetaan "vaihtoehtoista musiikkia" esittävän Rússíbanar-yhtyeen vakituisena jäsenenä. Hän on myös jatkanut soolouraansa levytysten ja konserttiesiintymisten muodossa. Vuosina 1999–2001 Kantomaa opiskeli ja asui Saksassa, jossa hän teki myös konserttikiertueen yhdessä tenori Harri Kaitilan kanssa esittäen suomalaista tangoa vuonna 2001. Palattuaan Islantiin 2002 hänen uransa on jatkunut yhteistyössä lukuisten paikallisten muusikoiden kanssa levytyksinä, teatteriesiintymisinä (esimerkiksi Islannin kansallisteatterissa) ja uuden musiikin kokoonpanoissa, sekä bandoneonistina. Hän on myös esiintynyt aika ajoin Suomessa, muun muassa Ylläs soikoon -festivaaleilla, tehnyt orkesterisovituksia, sekä opettanut islantilaisissa musiikkioppilaitoksissa harmonikansoittoa. == Palkinnot ja saavutukset == *Viljo Vesterinen -harmonikkakilpailun voitto 1989, 2. sija ja yleisön suosikki -erikoispalkinto vuosina 1985 ja 1987 *Pohjoiskalotin harmonikkakilpailun voitto 1987 *Ransäterin harmonikkafestivaalien (Ruotsi) yleisön suosikki -palkinto 1997 == Levytyksiä == *Tatu Kantomaa (LP, SPEL 353 Finnlevy, 1985) *Á tauginni (CD, Harmonikufélag Héraðsbúa, 1996) *Listen (CD, EGCD001 EG Tónar, 1997) Lisäksi hän on mukana viidellä Rússíbanar-yhtyeen levyllä 1997–2004, Viljo Vesterinen -kilpailun voittajat kokoelmalevyllä 1994, sekä näiden lisäksi 26:llä eri artistin levyllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tatu Kantomaan kotisivut *Tatu Kantomaan MySpace -sivu * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dave Cowens

David William "Dave" Cowens (s. 25. lokakuuta 1948) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. 2,06-metrinen Cowens syntyi Kentuckyn Newportissa ja menestyi koripallossa jo yliopistoaikoinaan vuosina 1966–1970. Hän pelasi myöhemmällä aktiiviurallaan kymmenen kautta Boston Celticsille ja yhden Milwaukee Bucksille. Vaikka Cowens ei ole pelannut NBA-tasolla sitten 1980-luvun, hän on menestynyt valmennusuralla, ja 25. toukokuuta 2005 hänet nimitettiin Chicago Skyn päävalmentajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 paikka Basketball Hall of Famessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nellyn palmikko

20 suosikkia – Nellyn palmikko on vuonna 1996 julkaistu Anki, Bosse ja Robertin kokoelma-albumi. == Kappaleet == # Kuiskaten (Whispering) (2:21) # Lähde pois Cindy (2:25) # Kello yhdeksän (Jericho) (2:40) # Nellyn palmikko (Footprints In The Snow) (2:36) # Kalastajan blues (Fisherman's Blues) (2:56) # Sitruunapuu (Lemontree) (3:50) # Viimeinen vihellys (500 Miles) (2:21) # Lentävä veljekset (1:54) # En löydä ketään vertaistasi (I'll Never Find Another You) (2:29) # Miksen koskaan saa olla kuin toiset (I Still Miss Someone) (3:35) # Kaiken menetin (All My Trials) (3:13) # Kun koti kauas jää (Sometimes I Feel Like Motherless Child) (3:29) # Dona, Dona (2:59) # Joki (2:12) # Duudillandei (2:20) # Stenka Rasin (3:02) # Saanko ruusut sulle jättää (Får jag lämna några blommor) (2:34) # Kuka kustantaa? (Have A Drink On Me) (2:13) # Kanavanvartijan tyttö (2:26) # Minne kaunis katoaa (Four Strong Winds) (2:39) ==Katso myös== * 20 suosikkia sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset folkalbumit
Azzurro

Azzurro on vuonna 1997 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Ossi Ahlapuron kokoelma-albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Ossi Ahlapuron albumit
Atlas (kuu)

Atlas on Saturnuksen sisimpiä kuita. Sen löysi Richard Terrile vuonna 1980 Voyager 1 -avaruusluotaimien ottamista kuvista ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1980 S 28. Vuonna 1983 kuu nimettiin kreikkalaisen mytologian Atlaksen mukaan. Kuulla on myös nimi Saturn XV. Atlas kiertää lähimpänä Saturnuksen A-renkaan teräväpiirteistä ulkoreunaa ja sitä pidettiin pitkään renkaan paimenkuuna. A-renkaan ulkoreunan ylläpitäjäksi on osoittautunut kuitenkin 7:6 rataresonanssi kauempana kiertävien ja hieman suurempien Janus- ja Epimetheus-kuiden kanssa.http://www.planetary.org/blog/article/00001003/ Vuonna 2004 samalta kiertoradalta Atlas-kuun kanssa löytyi myös heikko rengas, jolle on annettu väliaikainen nimi R/2004 S 1.http://cfa- www.harvard.edu/iauc/08400/08401.html Cassini-avaruusluotaimen kesäkuussa 2005 ottamista kuvista paljastui tarkemmin Atlaksen lautasmainen muoto ja päiväntasaajan kohdalla oleva sileä harjanne. Kuun epätavallisen ja silmiinpistävän muodon todennäköisenä aiheuttajana on renkaan aines, jota on kasaantunut voimakkaimmin päiväntasaajan seudulle renkaan ohuuden vuoksi. Atlaksen kiertorataa häiritsee voimakkaasti Prometheus ja vähemmässä määrin myös Pandora.http://adsabs.harvard.edu ==Lähteet== Luokka:Saturnuksen kuut
Pettäjän tie (20 suosikkia)

20 suosikkia – Pettäjän tie on vuonna 1996 julkaistu Taisto Ahlgrenin kokoelma-albumi. == Kappaleet == # Pettäjän tie (3:16) # Elon polkuja (2:34) # Kadotettu nuoruus (3:24) # Keltainen ruusu (3:38) # Tumman orren alla (3:04) # Lapsuudenkodin ovella (2:44) # Mennyttä aikaa muistan (2:38) # Budapestin yössä (2:22) # Liian vähän aikaa (3:42) # Laulu kahdesta pennistä (3:22) # Kaksi yksinäistä (3:03) # Orvon koti (3:07) # Irja-tango (3:00) # Satamassa yö (3:21) # Kun yksin olet (3:22) # Surun kahleet (2:45) # Romaanineito (3:05) # Hyvästi rakkaani (2:32) # Suru siskoni on (3:15) # Menetetty rakkaus (2:31) ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 1996 kokoelma- albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
Christopher Marlowe

Christopher "Kit" Marlowe (kastettu 26. helmikuuta 1564 – 30. toukokuuta 1593) oli englantilainen näytelmäkirjailija, runoilija ja kääntäjä. Häntä pidetään Elisabetin ajan suurimpana englantilaisena kirjailijana William Shakespearen jälkeen. Hänet muistetaan vaikuttavasta silosäkeestään, liikaa tavoittelevista päähenkilöistään ja ennenaikaisesta kuolemastaan. Marlowe sai surmansa kapakkatappelussa vain 29-vuotiaana. Hän oli muiden muassa Shakespearen henkilökohtaisesti tuntema ja arvostama. Raymond Chandlerin kuuluisa etsivähahmo Philip Marlowe lienee nimetty Christopher Marlowen mukaan. == Näytelmät == *Dido, Queen of Carthage (n. 1586) (Thomas Nashen kanssa) *Tamburlaine, osa 1 (n. 1587) *Tamburlaine, osa 2 (n. 1587) *The Jew of Malta (n. 1589) *Doctor Faustus (n. 1589 tai n. 1593) *Edward II (n. 1592, suom. Edvard II) *The Massacre at Paris (n. 1593) == Suomennettu teos == * == Aiheesta muualla == * Sanna Nyqvist: Englantilainen murhenäytelmä. Kiiltomato.net 16.6.2004. * Jukka Kajava: Edvard II, kaunis, rohkea ja paheellinen. Helsingin Sanomat 15.5.2004. Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1564 syntyneet Luokka:Vuonna 1593 kuolleet
Marlowe

Marlowe voi olla: *Christopher Marlowe, englantilainen 1500-luvun näytelmäkirjailija *Philip Marlowe, Raymond Chandlerin etsivähahmo
Pierre-Antoine Lebrun

Pierre-Antoine Lebrun (29. joulukuuta 1785 Pariisi – 27. toukokuuta 1873 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. Hänet valittiin akatemian jäseneksi 12. helmikuuta 1928, ja akateemikon virassa ollessaan hänet valittiin toimiman Ranskan valtion kansallisen kirjapainon johtajana. Hän toimi valtioneuvoksena ja toisen keisarikunnan senaattorina vuodesta 1853 lähtien. ==Teokset== ===Keskeiset runoteokset=== * Ode à la Grande Armée (1805) * La Vallée de Champrosay (1825) * Le Voyage en Grèce (1828) ===Teatteri=== * Pallas, fils d'Évandre, tragédie (1806) * Ulysse, tragédie en 5 actes, Pariisi, Théâtre Français, 28. huhtikuuta 1814. * Marie Stuart, tragédie en 5 actes, d'après Frédéric Schiller, avec Catherine Joséphine Duchesnois (Maria Stuart), Pariisi, Comédie-Française,6. maaliskuuta 1820. * Le Cid d'Andalousie, tragédie en cinq actes, Pariisi, Comédie-Française, 1. maaliskuuta 1825. ===Kootut teokset=== *Œuvres de Pierre Lebrun. Avec une notice sur ses ouvrages, par Sainte-Beuve, Didier, Pariisi, 1864. **nide 1 - Théâtre : Pallas, Ulysse, Marie Stuart, le Cid d'Andalousie. **nide 2 - Poésies : Le Voyage en Grèce, Poème sur la mort de Napoléon, Odes et poésies premières. **nide 3 - Poésies : Les Poèmes et poésies, Épîtres familières, Scènes du sérail, Essais de jeunesse. Vol. 4 - Discours et critique littéraire. ==Aiheesta muualla== *Ranskan akatemian elämäkertatiedosto Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Johnny Carson

thumb|upright|Carson vuonna 1970. John William ”Johnny” Carson (23. lokakuuta 1925 Corning, Iowa - 23\. tammikuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka juonsi keskusteluohjelma The Tonight Show'ta (The Tonight Show Starring Johnny Carson) vuosina 1962–1992. == Elämä ja ura == Carson syntyi Corningissa Iowassa vuonna 1925. Perhe muutti Nebraskaan, kun Carson oli 8-vuotias. Carson opetteli 14-vuotiaana taikuriksi tilaamansa taikuripaketin avulla ja ryhtyi esiintymään. Carson liittyi laivastoon vuonna 1943 ja palveli toisen maailmansodan loppuun 1945 asti. Taikuusharrastuksensa ohella Carson harrasti armeija-aikana nyrkkeilyä. Sodan jälkeen Carson kävi Nebraskan yliopistoa ja kirjoitti tutkielmansa koomikko Jack Bennystä. Carson aloitti televisiouransa vuonna 1950 ja muutti seuraavana vuonna Kaliforniaan tekemään uraa. Siellä Carson sai ensimmäisen suuren tilaisuutensa, kun hän pääsi tuuraamaan Red Skeltonia televisioon. Vuonna 1962 Carson otettiin The Tonight Show’n juontajaksi. Miellyttäväksi ja harmittomaksi kuvaillusta Carsonista tuli hyvin suosittu juontaja, joka vakiinnutti keskusteluohjelman merkittäväksi kulttuuriseksi ilmiöksi Yhdysvalloissa. Moni kuuluisa koomikko nousi tunnettuuteen juuri Carsonin ohjelman kautta, mikä oli Carsonille itselleenkin tärkeää. Carson jätti The Tonight Show’n vuonna 1992. Hänen seuraajansa oli Jay Leno. Carson ei sen jälkeen esiintynyt paljonkaan julkisuudessa. Hän kuoli vuonna 2005. Carson oli naimisissa neljä kertaa. Vaimot olivat Joan "Jody" Wolcot (1949-1963, liitosta syntyi kolme lasta), Joanne Copeland (1963-1972), Joanna Holland (1972-1985) ja Alexis Maas (vuodesta 1987 Carsonin kuolemaan).http://www.imdb.com/name/nm0001992/bio == Tunnustukset == Vuonna 1987 Carson valittiin Television Academy Hall of Fameen. Hän voitti urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Jäätyään eläkkeelle 1992 hän sai Yhdysvaltojen korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Johnny Carsonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Virallinen kotisivu * * Johnny Carsonin virallinen YouTube-kanava Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Charles Curtis

Charles Curtis (25. tammikuuta 1860 – 8. helmikuuta 1936) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli Yhdysvaltain varapresidentti vuosina 1929–1933. Koulutukseltaan Curtis oli juristi. Republikaanipuolueen edustaja Curtis valittiin vuonna 1893 Kansasin osavaltiosta edustajainhuoneeseen, josta hän erosi 1907 tultuaan valituksi Yhdysvaltain senaattiin. Hänen kautensa päättyi 1913 ja hän toimi senaattorina myös vuosina 1915–1929. Hän toimi senaatin enemmistöjohtajana 1925–1929. Curtis valittiin varapresidentiksi vuonna 1929, Herbert Hooverin voitettua presidentinvaalin. Curtis kuului äitinsä puolelta Kansa-intiaaniheimoon. Yhdysvaltain varapresidenteistä hän oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Amerikan alkuperäiskansoihin kuulunut. Varhain äitinsä menettänyt Curtis varttui intiaanireservaatissa äidinpuoleisten isovanhempiensa luona ja puhui ensimmäisinä kielinään ranskaa ja kansaa. Syntyperänsä perusteella Curtisin on sanottu olleen ensimmäinen ei-valkoinen Yhdysvaltain varapresidentti, vaikka vuonna 2021 varapresidentiksi tullut Kamala Harris onkin ensimmäinen musta, ensimmäinen aasialaistaustainen ja ensimmäinen nainen Yhdysvaltain varapresidenttinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltain varapresidentit Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipoliitikot
Helene (kuu)

Helene on Saturnuksen kuu. Sen löysivät Pierre Laques ja Jean Lecacheux vuonna 1980http://planetarynames.wr.usgs.gov/Page/Planets#SaturnianSystem Ranskassa sijaitsevasta Pic du Midi -observatoriosta tehtyjen havaintojen perusteella. Kuulle annettiin väliaikainen nimi S/1980 S 6. Vuonna 1988 se nimettiin virallisesti kreikkalaisen mytologian Helenen mukaan. Kuulla on myös nimitys Saturn XII. Helene on pieni ja epäsäännöllisen muotoinen kuu, jonka säde on 16 km. Se kiertää samalla radalla Dione-kuun kanssa, sen edellä Lagrangen pisteessä L4. == Lähteet == Luokka:Saturnuksen kuut
Dodge Aspen

Dodge Aspen on vuosina 1976–1980 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler Corporation. Aspenilla oli sisarmalli, jota kutsuttiin nimellä Plymouth Volaré. Plymouthin versio erosi Aspenista vain hieman ulkonäöllisesti. Nämä ”F-body”-korisarjaa edustavat autot valittiin Yhdysvalloissa vuoden autoksi 1976. Moottorivaihtoehtoja olivat aiemmasta malleista tutut 6-sylinterinen 225 cid -kokoinen noin 115 nethp (SAE) -tehoinen rivimoottori ja perinteiset 318cid ja 360 cid V8-pikkulohkomoottorit. Aspenia sai neliovisena sedanina, farmarina ja kaksiovisena coupéna. Dodge Aspenin valmistus alkoi Dodge Dartin valmistuksen loputtua. Hetken aikaa Aspenia kutsuttiin A-body-sarjan edustajaksi, mutta nimitys vaihtui lähes hetimmiten F-bodyyn. Aspen olikin Dartiin verrattuna paljon hienostuneempi ja mukavuuspainotteinen. Vuonna 1978 sedan-mallin takavalot muuttuivat neliskulmaisiksi ja suuremmiksi. Vuonna 1980 etuvalot muuttuivat pyöreistä neliskulmaisiksi, minkä myötä konepelti ja etusäleikkö muuttuivat myös vähän. Aspen-malliston valmistus päättyi vuonna 1980, jonka jälkeen Chrysler aloitti Dodge Aries -malliston tekemisen. == Aiheesta muualla == Aspen Luokka:D-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Godless Savage Garden

Godless Savage Garden on Dimmu Borgirin vuonna 1998 julkaisema kokoelmalevy For All Tidin, Enthrone Darkness Triumphantin ja Stormblåstin kappaleista. Mukana on myös muutamia uusia kappaleita ja live-esityksiä. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Shagrath – laulu, kitara kappaleissa #2, #4 * Silenoz – kitara, laulu kappaleissa #2, #4 * Tjodalv – rummut * Nagash – basso, taustalaulu * Astennu – kitara kappaleissa #1, #3, #5–8 * Stian Aarstad - koskettimet kappaleissa #1–5 * Mustis - koskettimet kappaleissa #6–8 == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/godless-savage-garden- mw0000045047 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit Luokka:Dimmu Borgirin albumit
Plymouth Valiant

Plymouth Valiant on vuosina 1960–1976 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Plymouth Valiant oli aikanaan suosittu perheauto ja yksi edullisimmista Plymouth-malleista. Plymouth Valiantin valmistus loppui vuonna 1976. Myöhemmin Chrysler käytti Valiant-nimeä valmistaessaan Chrysler Valiant -automallia Australiassa. Valiantista valmistettiin myös mallia Valiant Signet. Suomessa Plymouth Valiantin neliovinen malli oli 1960-luvulla melko suosittu taksikäytössä. Maahantuojana oli muitakin Chryslerin malleja edustanut Berner Oy. Valiant oli hankintahinnaltaan edullisimpia yhdysvaltalaisia henkilöautoja; vuonna 1965 se maksoi 12 960 markkaa (vuoden 2005 rahassa 19 500 euroa) ja oli samassa hintaluokassa muun muassa Citroën DS:n, Peugeot 404:n, Toyota Crownin ja Volvo Amazonin kanssa.Onni Pohjanen ja Arvo I. Walli: Uusi autokirja (20. painos), s. 516–529. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1965. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Valiant Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Raimo Lintuniemi

Raimo Lintuniemi (12. huhtikuuta 1934 Helsinki – 24. syyskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, joka toimi myös tv-ohjelmien juontajana. Lintuniemi pääsi ylioppilaaksi 1953 ja valmistui ekonomiksi 1965. Hän oli työssä Huoneistokeskus Oy:ssä 1956–1961, Radiotukussa 1961–1968 ja tiedotussihteerinä Kesko Oy:ssä 1968–1970. Vuosina 1970–1999 Lintuniemi toimi Tupakkatehtaiden yhdistyksen asiamiehenä. Tässä tehtävässä hän herätti ristiriitoja vähätellessään tupakanpolton terveydellisiä haittavaikutuksia muun muassa Pentti Ahon tupakkaoikeudenkäynnin yhteydessä. Lintuniemi toimi päätyönsä ohella juontajana monissa tv- ja radio-ohjelmissa, konserteissa ja juhlatilaisuuksissa. Hän oli myös vakiojäsenenä MTV:n Levyraati-ohjelmassa. Hän oli maan huomattavimpia operettimusiikin asiantuntijoita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Plymouth Fury

thumb|Vuonna 1959 valmistunut Plymouth Fury. Plymouth Fury oli vuosina 1956–1978 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Automalli oli tunnettu suuresta koostaan. Vuosimalli 1975 muuttui hieman pienemmäksi, niin sanottuun keskikokoluokkaan. Viimeiset Plymouth Furyt valmistuivat vuonna 1978. Stephen Kingin romaanissa Christine, tappaja-auto esiintyvä auto on Plymouth Fury vuosimallia 1958. ==Lähteet== Fury Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:Mid-size-luokan autot Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Pohjoismaiden investointipankki

Pohjoismaiden investointipankki on kahdeksan jäsenmaan (Islanti, Latvia, Liettua, Norja, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Viro) omistama kansainvälinen rahoituslaitos. Pankki rahoittaa yksityisiä ja julkisia investointihankkeita sekä jäsenmaissa että niiden ulkopuolella. NIB keskittyy lainanannossaan seuraaviin liiketoiminta-alueisiin: * Energia ja ympäristö; * Infrastruktuuri, liikenne ja televiestintä; * Teollisuus ja palvelut; * Kansainväliset rahoituslaitokset ja pk-yritykset. NIB arvioi kaikki rahoittamansa projektit kestävän kehityksen näkökulmasta. NIB analysoi erityisesti projektien suoria ja epäsuoria vaikutuksia kilpailukykyyn ja ympäristöön. NIB hankkii luotonannossaan tarvitsemansa varat kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta. NIBin joukkovelkakirjalainoilla on paras mahdollinen luottokelpoisuusluokitus. Pankin pääkonttori on Helsingissä. == Aiheesta muualla == *Nordic Investment Bank website Luokka:Investointipankit Luokka:Pohjoismaiden talous