EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Von Fieandtin hallitus

Von Fieandtin hallitus oli Suomen tasavallan 42. hallitus, joka toimi 29. marraskuuta 1957 – 26. huhtikuuta 1958 eli 149 päivää. Hallitus oli luonteeltaan virkamieshallitus, mutta ministereissä oli myös poliitikkoja. ==Hallituspulasta asiantuntijahallitukseen== Sukselaisen hallituksen kaaduttua SDP:n tekemään välikysymykseen lokakuussa 1957 uuden hallituksen muodostamista yritti aluksi SDP:n puheenjohtaja Väinö Tanner. Edellinen pääministeri V. J. Sukselainen yritti tämän jälkeen uudelleen neljän tai kuuden puolueen hallituksen kokoamista. Presidentti Urho Kekkonen suositteli SKDL:n ottamista mukaan hallitukseen, mutta puolueet eivät kuitenkaan suostuneet tähän. Ennätyksellisen pitkän 42 vuorokauden hallituspulan jälkeen astui toimeen Suomen Pankin pääjohtaja Rainer von Fieandtin muodostama "asiantuntijahallitus". Von Fieandt pyysi tämän jälkeen vapautusta Suomen Pankin pääjohtajan paikalta ja hänen tilalleen tuli pankin johtokunnan jäsen Klaus Waris. Heikki Eskelinen: Itsenäisyytemme vuosikymmenet, s. 238–239. Helsinki: Yhtyneet Kuvalehdet, 1966. Eduskunnan puhemiehen K.-A. Fagerholmin mukaan von Fieandt oli läpikotaisin pankkimies, jolle politiikka oli täysin vieras alue. K.-A. Fagerholm: Puhemiehen ääni. Helsinki: Tammi 1977. ISBN 951-30-3981-1. Hallituksen ulkoministeriksi tuli jo eläkkeelle siirtynyt ammattidiplomaatti Paavo Hynninen, joka oli toiminut suurlähettiläänä 1920-luvulta alkaen mm. Riiassa, Tallinnassa ja Kööpenhaminassa. Eskelinen 1966, s. 240. Tammikuussa 1958 valtio joutui rahapulan vuoksi keskeyttämään kaikki maksunsa vuorokauden ajaksi. Pääministeri von Fieandt ja Suomen Pankin uusi pääjohtaja Klaus Waris joutuivat riitaan hallituksen ottaessa kolmelta liikepankilta yhteensä neljän miljardin markan lainan, jolla valtio selviytyisi välttämättömistä menoistaan. Lainan korko oli peräti 13 prosenttia. Lähestyvät eduskuntavaalit heijastuivat jo eduskunnan työhön, kun se hyväksyi tammikuun lopussa joukon hallituksen esittämiä säästäväisyyslakeja, jotka vasemmisto kuitenkin äänesti yli vaalien. Hallitus epäonnistui yrityksessään sopia etujärjestöjen kanssa palkka- ja hintasulusta. Eskelinen 1966, s. 239. ==Hallituksen kaatuminen välikysymykseen== Hallitus kaatui opposition esittämään välikysymykseen toistaiseksi viimeisimpänä Suomessa. Runsaan kahden kuukauden kuluttua järjestettävien eduskuntavaalien vuoksi ei edes yritetty uuden poliittisen hallituksen muodostamista, vaan päädyttiin Kansaneläkelaitoksen johtokunnan jäsenen Reino Kuuskosken johtamaan toimitusministeristöön. Hallitus kaatui välikysymykseen, joka koski viljan hintaa ja maataloustuloista. == Kokoonpano == == Lähteet == Luokka:Suomen hallitukset
Kuuskosken hallitus

Kuuskosken hallitus oli Suomen tasavallan 43. hallitus, joka toimi 126 päivän ajan 26. huhtikuuta 1958 – 29. elokuuta 1958. Hallitus oli luonteeltaan virkamieshallitus, mutta osa ministereistä oli poliitikkoja. Maalaisliiton riveistä hallituksesta olivat Kyttä, Björkenheim, Vilkuna ja Lehtosalo, RKP:stä Söderhjelm sekä SDP:n oppositiosta Leivo-Larsson, Lepistö, Antikainen ja Liljeström. Kuuskosken hallitus oli toimitusministeristö, joka nimitettiin edeltäjänsä von Fieandtin hallituksen kaaduttua SDP:n ja Maalaisliiton tekemään välikysymykseen vain pari kuukautta ennen heinäkuussa 1958 pidettyjä eduskuntavaaleja. Kuuskosken hallituksen varapääministeriksi tuli toinen sosiaaliministeri Tyyne Leivo-Larsson, joka toimi toukokuussa virkaa tekevänä pääministerinä; hän oli ensimmäinen tähän asemaan kohonnut nainen maailmassa. Heikki Eskelinen: Itsenäisyytemme vuosikymmenet, s. 240. Helsinki: Yhtyneet Kuvalehdet, 1966. == Kokoonpano == == Lähteet == Luokka:Suomen hallitukset
Gaétan Boucher

Gaétan Boucher O.C., C.Q. (s. 10. toukokuuta 1958 Charlesbourg, Québec) on entinen kanadalainen pikaluistelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Boucher osallistui neljä kertaa olympialaisiin. Vuonna 1976 Innsbruckissa Boucher'n paras sijoitus oli 1 000 metrin kuudes sija. Neljä vuotta myöhemmin Lake Placidin kisoissa Boucher nousi ensimmäistä kertaa palkintokorokkeelle sijoituttuaan hopealle 1 000 metrillä. Vuonna 1984 Sarajevossa Boucher nappasikin kolme mitalia, joista kaksi oli kultaista. Boucher osallistui vielä Calgaryn kisoihin 1988, jolloin paras sijoitus oli viides. Sprinttiluistelun maailmanmestaruuskisoista Boucher'lla on viisi mitalia - yksi kultainen ja neljä hopeista. Yleisluistelussa Boucher jäi parhaimmillaankin yhdeksänneksi. Boucher oli myös maailman parhaita kaukalopikaluistelijoita. Hän oli kaukalopikaluistelun henkilökohtaisen matkan maailmanmestari vuosina 1977 ja 1980 ja hopeamitalisti 1976, 1981 ja 1982. Joukkuekisassa Kanada voitti kultaa 1979 ja 1980. Boucher'n hallussa oli myös 500 metrin maailmanennätys 1982–83. Boucher valittiin vuonna 1984 Kanadan vuoden urheilijaksi toimittajien äänestyksellä ja palkittiin Lou Marsh Trophyllä. Lehdistön äänestyksessä 1999 hän sijoittui 1900-luvun kymmenenneksi parhaaksi kanadalaiseksi miesurheilijaksi. Boucher'lle myönnettiin myös Order of Canada -arvonimi. ==Aiheesta lisää== *Boucher'n profiili KOK:n sivuilla Luokka:Kanadalaiset pikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset kaukalopikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Knight of the National Order of Quebec Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Holmes

John Holmes (oikealta nimeltään John Curtis Estes, 8. elokuuta 1944 Ashville, Ohio – 13. maaliskuuta 1988 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. John Holmes näytteli noin 2 500 pornoelokuvassa 1970-luvun alusta alkaen. Holmes oli tunnettu ennen kaikkea suuresta siittimestään, joka oli pornotuottaja Bill Amersonin mukaan 13 tuumaa eli 34,3 senttiä pitkä. Luke Fordin arvion mukaan Holmes oli harrastanut seksiä 3 000 naisen kanssa vuoteen 1981 mennessä. Sortuminen huumeisiin 1970-luvun lopulla ja tutustuminen järjestäytyneeseen rikollisuuteen kirjasivat entisen tähden rikosrekisteriin varkauksia ja väärennöksiä. Huumeiden käytön seurauksena Holmes ei pystynyt enää esiintymään pornoelokuvissa. Rahapulassaan hän myi sekä itse seksiä että paritti 16-vuotiasta tyttöystäväänsä, Dawn Schilleria. Vuonna 1983 valmistunut The Private Pleasures of John C. Holmes jäi tähden ainoaksi kokopitkäksi homoelokuvaksi. Holmesin heterofanit eivät olleet tietoisia tähden jo vuosia jatkuneista biseksuaalisista kokeiluista. Holmes tunnetaan myös vuonna 1981 sattuneista raaoista Wonderlandin murhista, joihin hänen epäiltiin osallistuneen. Holmes kieltäytyi kertomasta tietojaan teoista oikeudessa ja sai vankilatuomion oikeuden halventamisesta. Aiheesta on tehty vuonna 2003 elokuva Wonderland Murders, jossa Val Kilmer näyttelee Holmesia. Myös vuonna 1997 tehdyn elokuvan Boogie Nights juonessa ja Mark Wahlbergin esittämässä Eddie Adams -nimisessä päähahmossa on selviä yhtymäkohtia John Holmesin elämään. Vuonna 1985 Holmes todettiin HIV-positiiviseksi. Suojaamatonta seksiä elokuvissaan harrastanut sekä huumeita käyttänyt näyttelijä kuoli AIDS:iin vuonna 1988, 43-vuotiaana. On kiistanalaista, käyttikö Holmes suonensisäisiä huumeita, sillä sekä Holmesin entinen vaimo että tämän läheinen ystävä Bill Amerson kertoivat Holmesin pelänneen neuloja. Sen sijaan Holmesin tiedettiin käyttäneen kokaiinia ja muita kovia huumeita vuosikausia. Rock-yhtye Popeda on tehnyt Holmesista kappaleen "John Holmes", joka julkaistiin albumilla Pohjantähden alla vuonna 1985. Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars on levyttänyt ensimmäiselle EP-levylleen You Say You Want a Revolutionion? kappaleen nimeltä "Free John Holmes".http://www.discogs.com/Electric-Blue-Peggy-Sue-And-The-Revolutionions- From-Mars-You-Say-You-Want-A-Revolutionion/release/2361553 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Masashi Tashiro

Masashi Tashiro (, s. 31. elokuuta 1956 Sagan prefektuuri - ) on entinen japanilainen tv-kasvo ja Rats & Starin entinen jäsen. ==Esiintymiset== Masashi Tashiro on esiintynyt lukuisissa ohjelmissa niin radiossa kuin televisiossakin. ===Televisio=== * ものまね王座決定戦 (Monomane ouza ketteisen, Imitoinnin kuninkaan valintataistelu) * スターどっきり大作戦 (Sutaa tokkiri daisakusen, Suuri suunnitelma TV-tähden yllättämiseksi) * 夕やけニャンニャン (Yuuyake nyan nyan, Auringonlasku miau miau) * 週刊スタミナ天国 (Shuukan sutamina tengoku, Viikoittainen staminataivas) * たけし・逸見の平成教育委員会 (Takeshi Itsumi no heisei kyouiku iinkai, Takeshi Itsumin Heisei kauden opiskelukomitea) * なるほど!ザ・ワールド (Naruhodo! Za Waarudo, Todellakin! The World) * 志村けんのバカ殿様 (Shimura Ken no baka tonosama, Shimura Kenin tyhmä herra) * TVクルーズ となりのパパイヤ (TV Kuruuzu Tonari no papaiya, TV-Risteily - Papaijapuu naapurissa) * 所さんのただものではない! (Tokorosan no tadamono deha nai!, Herra Tokoron täytyy olla jotain suurta!) * クイズダービー (Kuizu daabii, Quiz Derby) * 特捜TVガブリンチョ (Tokusou TV gaburincho, TV:n erikoistutkinta) * ダウンタウンDX (Dauntaun DX, Keskusta Deluxe) * スーパーJチャンネル ANN (Suupaa Jchanneru ANN, Super J-kanava ANN) * それゆけ!マーシー (Soreyuke! Maashii, Hop hop! Marcy) ===Radio=== * 田代まさしのスーパーギャング (Masashi Tashiro no suupaa channeru, Masashi Tashiron Superkanava), 10.1986 –3.1987 * 田代まさしのセイ!ヤング (Masashi Tashiro no sei! Yangu, Masashi Tashiron Say! Young) * 田代まさしのオールナイトニッポン (Masashi Tashiro no oorunaito nippon, Masashi Tashiron All Night Nippon) Luokka:Japanilaiset koomikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miettusen I hallitus

Miettusen I hallitus oli Suomen tasavallan 46. hallitus, joka toimi 274 päivän ajan 14. heinäkuuta 1961 – 13. huhtikuuta 1962. Hallitus oli luonteeltaan Maalaisliiton vähemmistöhallitus. Edellinen pääministeri V. J. Sukselainen jätti eronpyyntönsä saatuaan Helsingin hovioikeudessa tuomion niin sanotussa Kansaneläkelaitoksen asuntojutussa kesäkuun 1961 lopussa. Tämä merkitsi samalla koko hallituksen eroa. Hallituspula ei kuitenkaan kestänyt pitkään, sillä vain kaksi viikkoa myöhemmin Lapin läänin maaherra Martti Miettunen muodosti uuden hallituksen. Edellisen hallituksen ministereistä jatkoivat entisissä tehtävissään sisäministeri Eemil Luukka, ulkoministeri Ahti Karjalainen, oikeusministeri Pauli Lehtosalo, opetusministeri Heikki Hosia, valtiovarainministerit Vihtori Sarjala ja Juho-Eino Niemi, kulkulaitosministeri Kauno Kleemola sekä sosiaaliministeri ja hallituksen ainoa naisjäsen, Vieno Simonen. Hallituksen ainoa maalaisliittoon kuulumaton ministeri oli sitoutumaton kauppa- ja teollisuusministeri, Svenska handelshögskolanin talousmaantieteen professori Ilmari Hustich. Mitä-Missä- Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1962, s. 157–159. Helsinki: Otava, 1961. Hallitus erosi vuoden 1962 eduskuntavaalien jälkeen. == Kokoonpano == == Lähteet == Luokka:Suomen hallitukset
Franz Klammer

Franz Klammer (s. 3. joulukuuta 1953 Mooswald, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihdon olympiavoittaja.Arponen, ym., s. 366Olympedia Klammer voitti kultaa kotikisoissa 1976 Innsbruckissa syöksylaskussa. Hän löi hallitsevan mestarin Bernhard Russin ajan 0,33 sekunnilla.Arponen, ym., s. 383 Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 1974 Klammer voitti kultaa alppiyhdistetyssä ja sai hopeaa syöksylaskussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi, Lake Placidin olympialaisiin 1980 hän ei päässyt mukaan, Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja Sarajevon olympialaisissa 1984 päälajissaan vielä kymmenes. Maailmancupissa Klammer voitti syöksylaskucupin viisi kertaa (1975, 1976, 1977, 1978, 1983), mikä on enemmän kuin kukaan muu alppihiihdossa. Kokonaiskilpailun voittoon ei silti ollut asiaa, sillä Ingemar Stenmark hallitsi muita lajeja ja Klammer keskittyi pääasiassa syöksylaskuun. Kaudella 1974–1975 Klammer voitti kahdeksan yhdeksästä syöksylaskun osakilpailusta. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Ahlman

Erik Gustaf Ahlman (8. toukokuuta 1892 Turku – 27. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen filosofi ja kielitieteilijä. Ahlman toimi Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun filosofian ja teoreettisen kasvatusopin professorina vuosina 1935–1948 sekä rehtorina 1940-1948, ja Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian professorina 1948–1952.Kuka kukin oli, Wikisource Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat Arvojen ja välineiden maailma (1920), Kulttuurin perustekijöitä (1939) ja Ihmisen probleemi (1953). Lisäksi hän suomensi Egon Friedellin kolmiosaisen Uuden ajan kulttuurihistorian, jonka WSOY julkaisi vuosina 1930−1933. Erik Ahlmanin tytär oli Turun yliopiston psykologian professori Kirsti Lagerspetz (1932–2001). Suvun filosofista perinnettä ovat jatkaneet Jyväskylän ja Turun yliopistossa käytännöllisen filosofian professorina toiminut Eerik Lagerspetz (s. 1956) ja Åbo Akademin filosofian professori Olli Lagerspetz (s. 1963)., viitattu 6.7.2008 == Teoksia == * ** 2., kielellisesti tarkistettu painos: ** Näköispainos vuoden 1920 laitoksesta: * ** 2. painos: ** Näköispainos vuoden 1939 laitoksesta: * ** 2. painos: ** Näköispainos vuoden 1953 laitoksesta: == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Kuha (yhtye)

Kuha. on helsinkiläinen progressiivista rockia soittava yhtye, joka on tunnettu erikoisista lavaperformansseistaan. Yhtyeen esiintymisissä on monesti kutsuttu yleisön muutamia henkilöitä erilaisiin kilpailuihin, tai annettu heidän soittaa sooloja kappaleisiin. Myös yhtyeen esiintymispaikoilta on löytynyt mystisiä yhtyeeseen viittaavia esineitä, kuten mustia perunoita ja erilaisia kaloja. Vuonna 2008 Kuha. oli ehdolla Rumban Femmagaalassa kategoriassa positiivinen taidepaska. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== * Juha Kuha – laulu * Jeesus Vipunen – kitara, taustalaulu (oik. Jussi Valtonen) * Moukari Mononen – rummut * Bon Fotoni – basso * Jonna Mononen – kosketinsoittimet, rummut, erikoistehosteet * Radio Bronson – kosketinsoittimet ===Entiset=== * Pekkala-Pekkala – basso * Viveka6 – viulu * Ahmed Ahonen – kosketinsoittimet * Hauli Mononen – rummut * Huljus Ninja-Kekkilä – klarinetti * Mungo Mononen – laulu, kosketinsoittimet, akustinen kitara, rummut, synteettinen basso == Julkaisut == * (omakustanne) * (omakustanne) * Gashopper * Kioski ==Aiheesta muualla== *Kuha.:n viralliset sivut * *Artikkeli Ylioppilaslehdessä 13/07 *Kuha:n Fiktiota vastaan voitti YLE:n tiedetoimituksen järjestämän Tiedeviisukisan Luokka:Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Kirkonmaa

Kirkonmaa on saari Suomenlahdessa Kotkan edustalla. Saaren pinta-ala on 7,9 km². Kirkonmaa kuuluu Kotkan kaupunkiin ja Kuutsalon kylään. Ennen saari kuului Kymin pitäjään. Rankki-Kirkonmaan alueella on 17 asukasta (31.12.2012). ==Historia== Kirkonmaasta löytyy mainintoja Kircköö-nimellä jo 1500-luvulta, minkä pohjalta voidaan olettaa saaren olleen merenkulkijoiden kappelipaikka. Venäjän vallan aikana saari kuului Kuutsalon kylään, eikä siellä ollut linnoitteita. Linnoitteita alettiin suunnitella Tarton rauhan jälkeen, jolloin todettiin että saarella tarvitaan järeää tykistöä. Yleisesikunta aloitti linnoitustöiden suunnittelun ja maiden pakkolunastuksen, ja rakennustyöt käynnistyivät 1927. Talvisodan aikana Kirkonmaan ja Rankin linnakkeet torjuivat yhdessä Neuvostoliiton hyökkäyksen 3.3.1940. Sodan jälkeen Kirkonmaa toimi koulutuslinnakkeena vuodesta 1949 lähtien. Tämä edellytti uudisrakentamista, ja vuonna 1957 valmistui uusi kasarmirakennus, jonka majoituskapasiteetti oli 150-200 miestä. Puolustusvoimien läsnäolo saarella päättyi vuonna 2013, ja vuonna 2015 saari myytiin Kotkan Saaret Oy:lle. ==Kaksoiskäyttösaari== Kirkonmaan saaren eteläpuoli muodosti vuoteen 2013 asti Kotkan rannikkopataljoonan Kirkonmaan linnakkeen. Pohjoisosa on siviilikäytössä ja siellä sijaitsee muun muassa asuntoja ja kesämökkiasutusta. Kotkan ahtaustyöntekijöillä on Kirkonmaan pohjoisrannalla mökkikylä. Noin 45 hehtaarin saari myytiin yksityiselle yrittäjälle. Puolustusvoimilla on kuitenkin saarella toimintaa, siellä järjestetään muun muassa kertausharjoituksia. Saaren koillisosassa on hiekkakangasta, ja siellä on Kuutsalon kylän hautausmaa. Hautausmaan rannassa sijaitsee laituri. Saaren länsirannalla on vankka kivi- ja betonirakenteinen puolustusvoimien laituri, jota käyttävät myös yhteysalukset. Laiturilta kasarmeille kulkee sorapintainen tie. Kirkonmaa on myös amatööradion the Islands on-the-air -yhteysohjelman saari.https://www.iota-world.org/iota-directory/iota-island-group- listings/europe.html ==Maaperä ja luonto== Kirkonmaan yksityismaat on jaettu kuutsalolaisten talojen omistamiin kapeisiin lohkoihin. Saaren maaperä on varsin kivistä. Kirkonmaan metsiä on hakattu voimallisesti. Kerätty puutavara niputetaan koillisrannan lahdessa ja uitetaan tehtaille. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kirkonmaan esittely * AKT:n ammattiosaston n:o 137 kesämökit Luokka:Kotkan saaret
Pentti Kirstilä

Pentti Olavi Kirstilä (26. toukokuuta 1948 Turku – 24. huhtikuuta 2021 HelsinkiKuolinilmoitus. Satakunnan Kansa 6.6.2021, s. B20) oli suomalainen rikoskirjailija. ==Ura== Pentti Kirstilä valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1972 Tampereen yliopistosta ja työskenteli Aamulehden toimittajana 1969–1980. Vapaa kirjailija hän oli vuodesta 1980 lähtien. Kirstilän poliisiromaaneille ja rikosaiheisille novelleille on luonteenomaista toisaalta tapauksia tutkivan poliisin työn kuvauksen arkirealismi, toisaalta kirpeä, ajoin irvokaskin huumori. Hänen tuotantonsa edustaa yllätyksellisiä psykologisia dekkareita. Kirstilän monien teosten päähenkilö on ylikonstaapeli Lauri Hanhivaara, joka toimii tutkijana jo Kirstilän esikoisromaanissa Jäähyväiset rakkaimmalle (1977). Toinen keskeinen henkilöhahmo Kirstilän tuotannossa on huumepoliisi Kaistila, joka esiintyy romaaneissa Isku suoneen (1982) ja Munthe (1984). Joukko Hanhivaara -romaaneja on sovitettu elokuvaksi. Tunnetuin niistä lienee Matti Kassilan Jäähyväiset presidentille (1987), jossa Hanhivaaraa näyttelee Antti Litja. Ensimmäistä kertaa Hanhivaarana esiintyi kuitenkin Tapani Perttu televisiosarjassa Jäähyväiset lasihevoselle (1985). Myös kummatkin Kaistila-romaanit on kuvattu televisiolle. Päähenkilön nimi oli tosin vaihdettu Kaistilasta Hanhivaaraksi. Kirstilä suomensi muutaman romaanin ja elämäkertateoksen. Hänen omia romaanejaan on käännetty saksaksi. Kirstilä oli naimisissa kirjailija Anja Angelin kanssa. Aviopari kirjoitti vuosina 2005–2007 yhdessä kolme salapoliisiromaania salanimellä Ursula Auer. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * Jäähyväiset Hanhivaaralle. Helsinki: CrimeTime, 2015. == Teosten filmatisointeja == * 1985 − Jäähyväiset lasihevoselle (televisiosarja, ohjannut Seppo Wallin) * 1987 − Jäähyväiset presidentille (elokuva, ohjannut Matti Kassila) * 1988 − Isku suoneen (televisiosarja, ohjannut Anssi Mänttäri) * 1988 − Jumalia ei uhmata (televisioelokuva, ohjannut Anssi Mänttäri) * 1988 − Isku vasten kasvoja (televisioelokuva, ohjannut Anssi Mänttäri) * 1993 − Jäähyväiset rakkaimmalle (televisiosarja, ohjannut Taisto-Bertil Orsmaa) * 1995 − Jäähyväiset ilman suudelmia (televisiosarja, ohjannut Anssi Mänttäri) * 1999 − Jäähyväiset ilman kyyneleitä (televisiosarja, ohjannut Anssi Mänttäri) == Palkintoja ja huomionosoituksia== * Hj. Nortamo -palkinto 1981 * Uudet kirjat -kerhon tunnustuspalkinto 1983 * Vuoden johtolanka -palkinto 1987 ja 1993 * valtion kolmevuotinen taiteilija-apuraha 1999 ja 2004 * Runeberg-palkintoehdokkuus 1991 == Lähteet == * Kuka kukin on 2007, Otava 2006. * Kirjailijaesittely: Pentti Kirstilä. WSOY. Viitattu 20.10.2008. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Pentti Kirstilän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Ilmari Lahdelma

Kaarlo Ilmari Lahdelma (s. 24. elokuuta 1959 Salo)Kuka kukin on 2007, Otava 2006 on suomalainen arkkitehti. Lahdelman arkkitehtuuria leimaa ennakkoluuloton ja yllätyksellinen rakennusmateriaalien ja -tilojen yhdistäminen. Vuodesta 1985 alkaen Lahdelma on työskennellyt Rainer Mahlamäen kanssa aluksi arkkitehtitoimisto 8 Studio Oy:ssä ja sen jälkeen arkkitehtitoimisto Kaira-Lahdelma-Mahlamäki Ky:ssä. Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy perustettiin vuonna 1997. Tampereen teknillisen yliopiston arkkitehtuurin professorina Lahdelma on ollut vuodesta 2003 lähtien. ==Suunnittelutöitä== * Haukiputaan seurakuntakeskus (1991) (yhdessä Minna Lahdelman kanssa) * Suomen metsämuseo ja metsätietokeskus Lusto Punkaharjulla (1994) (yhdessä Rainer Mahlamäen ja J. Mäki-Jyllilän kanssa) * Tampereen teknillisen korkeakoulun IV vaihe (1995) (yhdessä Rainer Mahlamäen ja Markus Seppäsen kanssa) * Soinisen koulu Helsingissä (1996) * Helsingin yliopiston Kumpulan alueen 3. vaihe (2001) (yhdessä Rainer Mahlamäen kanssa) * Vaasan kaupunginkirjaston laajennus ja peruskorjaus (2001) * Jyväskylän ylioppilastalon laajennus (2003) * Rauman kaupunginkirjasto (2004) * Lohjan pääkirjasto (2006) * Merikeskus Vellamo Kotkan kantasatamassa (2008) * Suomen Puuvenekeskus Kotkan kantasatamassa (2008) (yhdessä Rainer Mahlamäen kanssa) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lahdelma & Mahlamäki arkkitehtitoimiston sivusto Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Tommy Salo

Tommy Mikael Salo (s. 1. helmikuuta 1971 Surahammar, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL:ssä ja edusti Ruotsia useissa arvokisoissa. == Ura == New York Islanders varasi Salon NHL:ään vuoden 1993 varaustilaisuudessa viidennellä kierroksella varausnumerolla 118. Ykkösvahdin asemaan Salo nousi NHL:ssä kaudella 1996–1997. Salo kuului NHL- maalivahtien parhaimmistoon Edmonton Oilersissa 2000-luvun alussa, pelaten All Stars -ottelussa vuosina 2000 ja 2002. Kaikkiaan hän pelasi NHL:ssä 10 kautta, kunnes palasi Ruotsiin vuonna 2004. Maajoukkueessa Salo oli voittamassa Ruotsille sen ensimmäistä jääkiekon olympiakultaa Lillehammerissa 1994. Loppuottelu ratkesi rangaistuslaukauskilpailussa Salon torjuessa Kanadan viimeisen yrityksen. MM-kisoissa Salo onnistui etenkin vuoden 1998 kisoissa, jossa hän torjui Ruotsin maailmanmestaruuteen torjuntaprosentin ollessa 95,9. Salo valittiin MM-kisojen tähdistökentälliseen 1997, 1998 ja 1999. Salon maajoukkueura muistetaan myös epäonnistumisesta olympialaisten puolivälierässä Salt Lake Cityssä 2002, jossa Valko-Venäjän Uladzimir Kopatsin laukoma kiekko kimposi Salon kypärästä maaliin. Jääkiekon MM-kilpailuiden 2003 puolivälierässä Suomea vastaan Tommy Salo päästi viisi maalia, minkä jälkeen hänet korvasi maalilla Mikael Tellqvist. Salo lopetti pelaajauransa vuonna 2007. == Yksityiselämä == Salo jäi kesällä 2020 kiinni rattijuopumuksesta, kun hän Ruotsissa törmäsi autollaan kaiteeseen ja verikokeessa häneltä mitattiin 3,06 promillen alkoholipitoisuus veressään. Lukema ylitti törkeän rattijuopumuksen rajan yli kolminkertaisesti. Salo tuomittiin tapauksen johdosta tammikuussa 2021 kahden kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Hän valitti tuomiosta Ruotsin hovioikeuteen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen ja piti tuomion ennallaan. ==Peliuran seurat== *Västerås IK (Elitserien) (1990–1994) *Denver Grizzlies (IHL) (1994–1995) *New York Islanders (NHL) (1994–1999) *Utah Grizzlies (IHL) (1995–1996) *Edmonton Oilers (NHL) (1998–2004) *Colorado Avalanche (NHL) (2003–2004) *Modo (Elitserien) (2004–2005) *Frölunda HC (Elitserien) (2004–2007) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:New York Islandersin varaamat pelaajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Salminen

Timo Oskari Salminen (s. 11. heinäkuuta 1952) on suomalainen elokuvaaja. Salminen on tullut tunnetuksi Mika ja Aki Kaurismäen elokuvien ilmaisuvoimaisena kuvaajana. Hän on kuvannut muun muassa elokuvat Arvottomat, Rikos ja rangaistus, Calamari Union, Rosso, Varjoja paratiisissa, Ariel, Leningrad Cowboys Go America, Tulitikkutehtaan tyttö, Amazon, Boheemielämää, Tuhlaajapoika, Vaiennut kylä ja Juha. Salminen oli ehdolla vuoden 2006 elokuvaajaksi European Film Awards -kisassa Laitakaupungin valot -elokuvasta. Salminen on voittanut peräti viisi parhaan kuvauksen Jussi-palkintoa. Salminen on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.Salminen, Timo Member info, Finnish Society of Cinematographers Salmisen isä on Ville Salminen ja velipuoli Ville- Veikko Salminen. ==Palkintoja ja tunnustuksia== Salminen on saanut viisi Jussi-palkintoa ja muita palkintoja: *Jussit **I Hired a Contract Killer (1990) **Pidä huivista kiinni, Tatjana (1994) **Mies vailla menneisyyttä (2002) **Laitakaupungin valot (2006) **Le Havre (2011) * Elokuvataiteen valtionpalkinto 1992 (10 000 mk). * Humanismin käsi -palkinto 1992 (kuvaus elokuvassa Boheemielämää). * Scrittura & Immagine -festivaaleilla 1999 mustavalkokuvauksesta elokuvaan Juha. * Sodankylä-palkinto 2015 * Condor de Plata -palkinto parhaasta kuvauksesta Argentiinassa 2015 (Jauja, ohjaus Lisandro Alonso) * taiteilijaeläke 2018 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Timo Salmisen kotisivu . * * Internet Encyclopedia of Cinematographers: Timo Salminen . Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eleuterius

Pyhä Eleuterius (k. 189) oli katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 175–189. Hän oli syntyisin kreikkalainen, mutta oli kirkollisten opintojen mukana siirtynyt myöhemmin Roomaan. Hänen muistopäivänsä on 26. toukokuuta.The Book of Saints: 179 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Eleutherius
Viktor I

Pyhä Viktor I (k. 198 tai 199) oli Rooman paavi vuosina 189–198. Hän oli syntyperältään berberi ja ensimmäinen afrikkalainen paavi. Viktor I siirtyi nuorena kirkollisten opintojen mukana Roomaan ja tuli valituksi paaviksi vuonna 189. Hän kärsi marttyyrikuoleman vuonna 198 oltuaan paavina lähes kymmenen vuotta. Hänen muistopäivänsä on 28. heinäkuuta.The Book of Saints, s. 564 Viktor I oli ensimmäinen paavi, joka tunsi asemansa niin vahvaksi, että antoi koko kristikuntaa koskevia määräyksiä. Hän muun muassa katkaisi Rooman välit Vähän-Aasian seurakuntiin, jotka eivät viettäneet pääsiäistä roomalaisen käytännön mukaisesti. Tosin tämä hänen ukaasinsa ei tuottanut toivottua tulosta.Hanska 2005, s. 25. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:190-luvulla kuolleet
Pyhä Zephyrinus

Pyhä Zephyrinus (k. 20. joulukuuta 217) oli katolisen kirkon johtaja, eli paavi vuosina 198/199 – 217. Hän oli syntyjään roomalainen ja asui koko elinikänsä ajan samassa kaupungissa. Zephyrinus kuoli 20. joulukuuta 217 18 vuoden pituisen paaviuskauden jälkeen. Hänen muistopäivänsä on 26. elokuuta.The Book of Saints: 589 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:100-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 217 kuolleet
Calixtus I

Pyhä Calixtus I (n. 155–222) oli katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 217–222. Syntymäajasta- ja paikasta ei ole varmaa tietoa, mutta mahdollisesti hän kuoli Roomassa noin vuonna 222.The Book of Saints: 107 Eero Hämeeniemen romaani Pyhän Calixtuksen lähde sisältää myös historiallista tietoa Calixtuksen elämästä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 222 kuolleet
Pyhä Urbanus I

Pyhä Urbanus I (k. 23. toukokuuta 230)The Book of Saints: 555 oli katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 222–230. Hänen synnyinajastaan ja -paikastaan ei ole tietoa. Urbanus I kuoli luultavasti Roomassa vuonna 230. Hän toimi paavina kahdeksan vuotta. Katolinen kirkko pitää häntä pyhimyksenä. Hänen muistopäivänsä on 25. toukokuuta, joka on myös Suomessa Urpon nimipäivä.Kustaa Vilkuna: Suuri nimipäiväkalenteri, 1969 ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:230-luvulla kuolleet
Pontianus

Pontianus (k. 28. syyskuuta 235) oli katolisen kirkon johtaja eli paavi 21. heinäkuuta 230 – 28. syyskuuta 235.Hanska 2005: 316 Hän kuoli Sardiniassa koettuaan marttyyrikuoleman.The Book of Saints: 463 Hänen muistopäiväänsä vietettiin aiemmin 19. marraskuuta, mutta nykyisin sitä vietetään 13. elokuuta, jolloin on myös Hippolytos Roomalaisen muistopäivä. Katolinen kirkko on julistanut hänet pyhimykseksi. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Vuonna 235 kuolleet
Anterus

Pyhä Anterus (k. 3. tammikuuta 236) oli katolisen kirkon johtaja eli paavi 21. marraskuuta 235 – 3. tammikuuta 236.Hanska 2005: 316 Hänen paaviuskautensa jäi hyvin lyhyeksi, sillä hän koki edeltäjänsä tavoin marttyyrikuoleman 3. tammikuuta 236. Hänet haudattiin ensimmäisenä paavina pyhän Callistuksen katakombiin.The Book of Saints: 48 – 49 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Anterus Luokka:100-luvulla syntyneet Luokka:230-luvulla kuolleet
Fabianus

Fabianus (k. 20. tammikuuta 250) oli katolisen kirkon johtaja, eli paavi tammikuusta 236 – 20. tammikuuta 250 asti.Hanska 2005: 316 Hänen paaviutensa kesti 14 vuotta. Hänet pidätettiin ja mestattiin Deciuksen vainojen alkuvaiheessa vuonna 250 Roomassa.Hanska 2005: 27. Fabianuksen aikalainen Cyprianus kuvaa häntä vertaansa vailla olevaksi mieheksi, joka eli hyvän ja puhtaan elämän.The Book of Saints: 204 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Rooman valtakunnan teloittamat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 250 kuolleet
Vladimir–Suzdal

Vladimir–Suzdal (usein myös pelkästään Vladimir tai Vladimirin ruhtinaskunta) oli Vladimirin kaupungin ympärille kehittynyt historiallinen valtio Keski- Venäjällä vuosina 1157–1318. Vladimir–Suzdalin hallinnon keskus oli sen pääkaupunki, Vladimir. Vuonna 1318 Vladimir–Suzdal joutui Moskovan ruhtinaskunnan valtaan ja näin ollen osaksi myöhemmin perustettua Moskovan Venäjää. == Vladimir-Suzdalin ruhtinaat ja suuriruhtinaat == * Andrei I (1168–1175) * Mikael I (1175-1176) * Vsevolod III (1176-1212) * Juri II (1212-1216 ja 1218-1238) * Konstantin I (1216-1218) * Jaroslav II (1238-1246) * Svjatoslav III (1246-1249) * Andrei II (1249-1252) * Aleksanteri Nevski (1252-1263) * Jaroslav III (1263-1271) * Vasili Jaroslavitš (1272-1277) * Dimitri Aleksandrovitš (1277-1294) * Andrei III (1294-1304) * Mihail Jaroslavitš (1304-1318) Luokka:Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Seppo Urpela

Seppo Ilmari Urpela (22. tammikuuta 1937 Nivala - 2\. toukokuuta 1993 Nivala) oli suomalainen kirjailija. Urpela jätti oppikoulun kesken neljännellä luokalla ja meni 17-vuotiaana armeijaan. Sen jälkeen hän hankki elantonsa hanttihommilla ja toimittajana. Hänen ainoaksi koulutuksekseen jäi opiskelu Työväen akatemiassa Kauniaisissa. Urpelaa pidettiin erittäin taitavana novellistina. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muutama romaani sekä kuunnelmia. Urpelaa verrattiin usein Pentti Haanpäähän. Satiirisissa kuvauksissa pääosassa on yleensä suomalainen mies. Jakomäen kaudella Seppo kertoi maalta kaupunkiin muuttaneista miehistä, joille luonto ja vihreät arvot olivat tärkeitä. Urpela muuttikin lopulta takaisin Nivalaan ja asettui asumaan itse rakentamaansa pieneen jalasmökkiin. Urpelan kuunnelmia on esitetty ainakin Yleisradiossa. Tekstejä on käännetty viidelle kielelle. Kuunnelma ”Matti Joenmutka matkalla Jäämeren tielle” edusti Suomea Euroopan Yleisradioliiton EBU:n kuunnelmakatselmuksessa Ranskassa. TV 2 on esittänyt pienoisnäytelmäsarjan ”Joo, kyllä minä kansani tunnen”, joka pohjautuu kuuteen Urpelan novelliin. Myös romaanista Tuuli leppeä lounaasta on tehty televisioelokuva. == Tuotanto == * Kommunisti Karvarinta, 1967, novellikokoelma * Tositoverit, 1969, kuunnelma * Vihreiltä niityiltä, 1970, novellikokoelma * Uljaita aikoja, 1971, kuunnelma * Kierre, 1972, kuunnelma * Matti Joenmutka matkalla Jäämeren tielle, 1973, kuunnelma * Tuuli leppeä lounaasta, 1973, romaani * Teikari Mikko se keikari Mikko, 1974, kuunnelma * Lakeus kutsuu, 1975, kuunnelma * Kaukana lihavasta maasta, 1977, romaani * Jäähyväiset, 1978, kuunnelma * Pitäjien miehiä (ja naisiaki), 1979, romaani * Aprillia ja Juuret, 1980, kuunnelmat * Atomimiehiä, 1982, kuunnelma * Tutustu Niittykylään, 1984, kuunnelma * Taas niitty vihrein, 1985 * Lehmä ja tuulimylly, 1988 * Mystinen saapaspari, 1991, kuunnelma ;Lisäksi: *Holmes ja Näperön Topin lapset, 1974 novelli, julkaistu Nivalan paikallisten kirjoittajien antologiassa *Urpela, kokoelma, 1990 *kirjoituksia Pohjolan työssä 1987-1990 ==Aiheesta muualla== *Henkilögalleria , Kari ja Seija Krapu, KirjastoVirma, 2003 (teksti julkaistu aiemmin teoksessa Keskipohjalaisia elämäkertoja: Kokkola, 1995) (viitattu 26.10.2008) *Kirjasampo.fi: Seppo Urpela *Ylen Elävä arkisto: Tuuli leppeä lounaasta, otteita Urpelan romaanin pohjalta 1991 tehdystä tv-elokuvasta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
PTRS

PTRS (Protivotankovoje samozarjadnoje ružjo, obr. 1941 g. sistemy Simonova), , , oli neuvostoliittolainen 14,5 mm puoliautomaattinen panssarintorjuntakivääri. == Historia == Neuvostoliitossa oli kokeiltu pst- kivääreitä 1930- luvun alkupuolella. Rukavisnikovin 14,5 mm ase oli hyväksytty, mutta ei otettu käyttöön. Neuvostoliiton tiedustelu erehtyi Saksan panssarivaunut todellista lujemmiksi ja kivääri arvioitiin jo tehottomaksi. Kun Natsi-Saksan hyökkäys alkoi Panzerkampfwagen I, II ja III tyyppien todettiin olevan torjuttavissa pst-kiväärillä. Sergei Simonov ja Vasili Degtjarjov suunnittelivat nopeasti aseet jotka tulivat tuotantoon Elokuussa 1941. Simonovia valmistanut tehdas evakuoitiin Ural-vuoriston taakse, mutta seuraavan vuoden aikana tuotettiin 63 000 asetta. == Ominaisuuksia == PTRS on kaasumäntä-toiminen ja puoliautomaattinen. Se käyttää samaa 1938 kehitettyä 14,5 mm x 114 mm patruunaa kuin PTRD. Luotityyppejä oli kaksi B-32 joka oli panssarisytytysluoti teräsytimellä ja B-41 volframikarbidi-ytimellä. Luodit painoivat 64 ja 65 grammaa vastaavasti. Lähtönopeus oli n. 1000 m/s. PTRS:ssä on viiden patruunan lipas, joka kiinnittyy aseen rungon alapuolella olevaan, kannella sulkeutuvaan lipaskuiluun. Patruunat ovat kahdessa rivissä ja kulmassa syötön helpottamiseksi. Viimeisen laukauksen jälkeen lukko jää taka- asentoon. Lipas voidaan irrottaa vain kun lukko on takana. Kivääri on purettavissa kahteen osaan kuljetuksen helpottamiseksi. Patruunan syöttö oli likaisena ja pakkasessa häiriöaltis johtuen osaksi karkeasta viimeistelystä. Kivääriä oli edelleen mahdollista käyttää käsisyöttöisenä kuten PTRD - asetta. Ase painoi 20,9 kg. Paras läpäisy oli n. 30 mm 100 metrin etäisyydeltä. Panssarivaunujen kehittyessä PTRS jäi tehottomaksi, mutta sitä käytettiin kevyesti panssaroituja ja panssaroimattomia ajoneuvoja vastaan sekä pesäkkeiden ja materiaalin tuhoamiseen sodan loppuun asti. Toisen maailmansodan aikana Saksa sai sotasaaliiksi monia PTRS-41:iä. Saksalaiset nimesivät nämä Panzerbüchse 784(r):ksi eli PzB 784(r):ksi. Korean sodan aikana PTRS-41 ja samantyyppisiä aseita annettiin Pohjois-Korean joukoille, jotka käyttivät niitä kevyiden panssareiden ja muiden ajoneuvojen tuhoamiseen. Niitä käytettiin myös jopa pitkän matkan tarkkuuskivääreinä. Joidenkin maiden inventaarioissa PTR - tyyppiset aseet pidettiin 1980-luvulle. Patruuna on edelleen käytössä nykyaikaisissa raskaissa kivääreissä. == Katso myös == * PTRD * 14,5×114 mm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PTRS 1941 14.5mm * http://www.pkymasehist.fi/pstkivaarit.html Luokka:Panssarintorjuntakiväärit
Luettelo Viron lentoasemista

Tämä on luettelo Viron lentoasemista. == Siviililentoasemat == Sijainti ICAO IATA Lentoaseman nimi Hiidenmaa EEKA KDL Kärdlan lentoasema Kihnu EEKU – Kihnun lentoasema Kuressaare, Saarenmaa EEKE URE Kuressaaren lentoasema Narva- Jõesuu EENA – Narvan lentoasema Tori, Pärnumaa EEPU EPU Pärnun lentoasema Rapla EERA – Raplan lentoasema Ridali EERI – Ridalin lentoasema Ruhnu EERU – Ruhnun lentoasema Tallinna EETN TLL Tallinnan Lennart Meri -lentoasema Tapa EETA – Tapan lentoasema Tartto EETU TAY Tarton lentoasema Viljandi EEVI – Viljandin lentoasema == Sotilaslentoasemat == Sijainti ICAO IATA Lentoaseman nimi Ämari EEEI - Ämarin lentotukikohta == Aiheesta muualla == * http://aip.eans.ee/index.aw?section=9318&action;=genpdf&file;=9318.pdf * http://www.pilots.ee/platsid/ * Viron lentokenttiä GoogleMaps-kartalla (ourairports.com) Luokka:Luettelot Virosta * Viro
Venturan piirikunta

Venturan piirikunta () on piirikunta eteläisessä Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Sen pääkaupunki on Venturan kaupunki. Vuonna 2010 piirikunnassa oli asukkaita noin 820 000. Lähes kaikki asutus on piirikunnan eteläosassa, pohjoisen ollessa asumatonta vuoristoa ja metsää. == Kaupunkeja == Suuruusjärjestyksessä: *Oxnard *Thousand Oaks *Simi Valley *Ventura *Camarillo *Moorpark ==Kuvia piirikunnasta== Tiedosto:Oak Park, California--Panoramic from hill.jpg|Panoraamakuva Oak Parkista Tiedosto:vencounty.jpg|Venturan piirikunnan maisemaa auringonlaskussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Danny Carey

Daniel Edwin "Danny" Carey (s.10. toukokuuta 1961) on Tool-yhtyeen rumpali. Carey on syntynyt Lawrencessa, Kansasissa. == Elämäkerta == Carey aloitti rumpujen soiton 10-vuotiaana liittymällä koulun yhtyeeseen. Carey aloitti myöhemmin soittamisen aidolla rumpusetillä. Hänellä oli yksityinen opettaja. High schoolissa Carey liittyi jazz-yhtyeeseen. Päästyään high schoolista ja myöhemmin yliopistosta ryhtyi hän opettelemaan soittamaan lyömäsoittimia. Carey päätti muuttaa Kansasista Los Angelesiin, missä hän toimi Carole Kingin studio-rumpalina ja Pigmy Love Circusin live-rumpalina. Myöhemmin hän löysi tiensä Tooliin tapaamalla Maynard James Keenanin ja Adam Jonesin. Carey soittaa edelleen rumpuja Toolin lisäksi myös Pigmy Love Circusissa sekä Zaumissa. == Aiheesta muualla == *Danny Careyn virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hämeenlinnan maalaiskunta

Hämeenlinnan maalaiskunta (lyhenne Hämeenlinnan mlk, ) oli Hämeen läänissä sijainnut Suomen kunta. Maalaiskunta lakkautettiin 1. tammikuuta 1948 lukien ja sen alue jaettiin Hämeenlinnan kaupungin, Rengon ja Vanajan kesken. Kun Vanajan kunta lakkautettiin 1967, osa entisistä maalaiskunnan alueista liitettiin Hattulaan. Kun Renko yhdistyi Hämeenlinnaan vuonna 2009, entisen maalaiskunnan alue kuuluu Hattulaan liitettyä aluetta lukuun ottamatta Hämeenlinnan kaupunkiin. Nimestään huolimatta Hämeenlinnan maalaiskunta ei ollut Hämeenlinnan kaupunkia joka puolelta ympäröinyt reikäleipäkunta, vaan kaupunki rajoittui siihen vain pohjoisessa; muilla suunnilla kaupunki sen sijaan rajoittui Vanajan kuntaan. Kaupungin koillis- ja luoteispuolella maalaiskunnan alue ulottui pitkänä ja kapeahkona kaistaleena Vanajan ja Hattulan välissä idässä Hauhon ja lännessä Rengon rajalle saakka. Hämeenlinnan maalaiskunnan alue oli sama kuin Hämeenlinnan maaseurakunnan, joka vuonna 1778 erotettiin Vanajan seurakunnasta ja johon siirrettiin Vanajan pitäjän viisi pohjoisinta kylää. Seurakunnalla oli yhteinen kirkkoherra Hämeenlinnan kaupunkiseurakunnan kanssa. Aiheena alueen erottamiseen eri seurakunnaksi oli se, että kulkuyhteys näistä kylistä Vanajan kirkolle kävi suoraan Hämeenlinnan keskustan kautta ja niiden asukkaat olivat jo ennestään yleisesti käyneet Hämeenlinnan kirkossa. Kun maaseudulle 1860-luvulla perustettiin kunnallishallinto, määräytyi kuntajako aluksi seurakuntajaon mukaan, minkä vuoksi Hämeenlinnan maaseurakunnan alueestakin muodostettiin oma kuntansa, Hämeenlinnan maalaiskunta. ==Kylät== Ojoinen, Hätilä, Luhtiala, Kirstula, (Pikku-)Parola, Vuorentaka, Järviöinen ==Lähteet== *
Kajaanin maalaiskunta

Kajaanin maalaiskunta (lyh. Kajaanin mlk, ) oli Kainuussa sijainnut Suomen kunta. Kajaanin maalaiskunta liitettiin pakkoliitoksella Kajaanin kaupunkiin vuonna 1977. Liitos vahvisti olennaisesti Kajaanin asemaa Kainuun maakunnan keskuksena. Kajaanin maalaiskunnan naapurikuntia olivat Kajaani, Paltamo, Sotkamo, Sonkajärvi, Vaala ja Vuolijoki. == Historiaa == Paltamon emäseurakunnasta erotettiin Hyrynsalmen kirkkoherrakunta 1786. Samalla lakkautettiin pieni ja kitulias Kajaanin kaupunkiseurakunta. Kajaanin maalaiskunnan voidaan perustellusti sanoa kuuluneen Paltamon emäpitäjään ainakin vuoteen 1786. Tällöin Paltamon emäseurakunnasta erotettiin yhteinen Kajaanin kaupunki- ja maaseurakunta. Siihen kuuluivat Kajaanin kaupungin alueen lisäksi Jormuan, Kuluntalahden, Kivimäen, Mainuan, Lehtovaaran, Murtomäen ja Vuottolahden kylät. Vuonna 1835 Kajaanin maaseurakuntaan liitettiin aiemmin Sotkamoon kuuluneet Lahnasjärven ja Raudanveden kylät. Vuonna 1865 säädettiin uusi kunnallisasetus. Yhteisestä kunnallishallinnosta Kajaanin maaseurakunta ja Paltamo erotettiin 1870. Jotkut katsovat eron tapahtuneen 1869. Maalaiskunnasta liitettiin Vuottolahden kylä 1897 samana vuonna perustettuun Säräisniemestä erotettuun Vuolijoen kappeliseurakuntaan. Vuolijoen kunta toimi vuosina 1915–2006. Aiemmin Paltamoon kuuluneet Paltaniemen, Uudenkylän (myöhemmin Nakertaja) ja Kirkkoahon (Linnantaus) kylät liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan 1954. Kajaanin maalaiskunnasta liitettiin kaupunkiin Kylmä ja Parkinniemi 1967. Kunnan keskus muodostui kaupungin keskustaajaman osaksi Kajaaninjoen pohjoisrannalle Teppanaan, minne muutti ihmisiä myös Kajaanin kaupungista. Myöhemmin taajama-asutus laajeni itään Kuurnaan ja pohjoiseen Komiaholle. Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Kajaanin maalaiskunnan taajamat olivat Heinisuo (501 asukasta), osa Kajaanin keskustaajamasta (2 544 asukasta), Linnantaus (228 asukasta), Nakertaja (1 428 asukasta) ja Paltaniemi (220 asukasta). Näistä Kajaanin keskustaajama sijaitsi pääosin Kajaanin kaupungin puolella. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kajaanin maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku. Vuonna 1915 Kajaanin maalaiskunnasta liitettiin Vuolijokeen alue, jossa oli 578 asukasta. Vuonna 1954 Kajaanin maalaiskuntaan liitettiin Paltamosta alue, jossa oli 1 653 asukasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kajaanin maalaiskunnan vaiheita . *
Lohjan kunta

Lohjan kunta (, vuosina 1926-1977 Lohjan maalaiskunta, lyh. Lohjan mlk, Lojo landskommun) oli Uudellamaalla sijainnut Suomen kunta. Sen keskustaajama muutamine lähialueineen erotettiin vuonna 1926 Lohjan kauppalaksi, joka myöhemmin muutettiin kaupungiksi. Vuoden 1997 alusta Lohja ja Lohjan kunta yhdistyivät Lohjan kaupungiksi. Lohjan kunnan naapurikunnat Lohjan kaupungin lisäksi olivat Inkoo, Karjaa (aiemmin Karjaan mlk), Karjalohja, Nummi-Pusula (aiemmin Nummi), Sammatti, Siuntio ja Vihti. Lohjan kunta oli kaksikielinen kunta, jossa enemmistön kielenä oli suomi. Vuoden 1995 lopussa kunnassa asui 1 135 ruotsinkielistä, joiden osuus väestöstä oli 6,0 prosenttia. Kunnan pääosin ympäröimä Lohjan kaupunki oli puolestaan yksikielinen suomenkielinen kunta. Vuoden 1995 lopussa siellä asui 472 ruotsinkielistä, mikä vastasi 3,1 prosenttia kaupungin asukkaista.Suomen tilastollinen vuosikirja 1996, s. 54 Lohjan kaupungilla ja kunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta; Lohjan maaseurakunta -nimistä seurakuntaa ei siis ollut olemassa. Lohjan maalaiskuntaan liitettiin vuonna 1953 Siuntion pohjoisosassa sijainnut Nummenkylä ja sitä ympäröiviä alueita. Virkkalan laitamilta liitettiin Siuntiosta pieni alue vuonna 1975. Myös Lohjan kaupunkiin liitettiin 1990 pieni metsäalue asuinaluetta varten. Vuonna 1995 Lohjan kaupungissa ja kunnassa pidettiin kansanäänestys kuntaliitoksesta, ja kunnat yhdistyivät jälleen 1. tammikuuta 1997 Lohjan kaupungiksi. Uusi kaupunki on kaksikielinen ja se otti käyttöönsä Lohjan kunnan vaakunan. == Tunnettuja asukkaita == * Ilmari Linna (1917–1981), kansanedustaja (SDP) * Jalmari Linna (1891–1954), kansanedustaja (SDP) * Johannes Virolainen (1914–2000), kansanedustaja (kesk.), valtioneuvos == Lähteet == * ===Viitteet=== *
Naantalin maalaiskunta

Naantalin maalaiskunta (lyh. Naantalin mlk, ) oli Varsinais-Suomessa sijainnut Suomen kunta. Nykyisin maalaiskunta on osa Naantalin kaupunkia. Kuntaan kuuluivat kaupunkia ympäröivät alueet, pääasiassa Luonnonmaan saari ja kaupungin pohjoispuoliset alueet. Naantalin maalaiskunnan naapurikunnat olivat Naantalin kaupungin lisäksi Masku, Merimasku, Raisio, Rymättylä ja Turku. 1960-luvulle tultaessa kaupunkimainen asutus oli levinnyt kauas maalaiskunnan rajojen sisäpuolelle, ja maalaiskunnan väkiluku oli ylittänyt kaupungin väkiluvun. Vuonna 1964 talousvaikeuksista kärsinyt Naantalin maalaiskunta ja huomattavasti väkimäärältään ja pinta-alaltaan pienempi kaupunki yhdistyivät Naantalin kaupungiksi. thumb|right|250px|Luonnonmaan ja Merimaskun väliseen liikenteeseen Särkänsalmeen saatiin moottorilossi vuonna 1935. Lossiliikenne jatkui aina Särkänsalmen sillan valmistumiseen asti ja loppuaikoina kahdella lossilla. Virallisesti silta avattiin 14. heinäkuuta 1970. == Kylät == Ajonpää, Asikko, Haijainen, Herttula, Immanen, Inttilä, Isokylä, Jaakkola, Kaivola, Karvetti, Keitilä, Kirstilä, Kuivalahti, Kultaranta, Kunnainen, Kuostano, Käkölä, Ladvo, Lapila, Latonpää, Lietsala, Luikkio, Luolala, Löytäne, Metsä-Jukola, Miekkula, Nuhjala, Porhonkallio, Pyöli, Ruona, Ruuhimäki, Saksila, Sammalkallio, Soikallio, Soininen, Taimo, Tammisto, Tupavuori, Vadjo, Viiala, Villa, Vähäkallio Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Naantalin maalaiskunnassa oli kolme taajamaa: Kultaranta (501 asukasta 2,5 neliökilometrillä), Lietsala (701 asukasta 2,0 neliökilometrillä, osa Raision puolella) ja Taimo (629 asukasta 1,9 neliökilometrillä). Lisäksi osa Naantalin keskustasta sekä Satama – Imatran Voima -nimisestä taajamasta sijaitsi maalaiskunnan puolella. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Naantalin maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960. == Lähteet == *
Nurmeksen maalaiskunta

Nurmeksen maalaiskunta (lyh. Nurmeksen mlk, ) oli Pohjois-Karjalassa sijainnut Suomen kunta. 1. tammikuuta 1973 maalaiskunta liitettiin Nurmeksen kauppalaan, joka muuttui kaupungiksi 1. tammikuuta 1974. Nykyisin maalaiskunta ja kauppala ovat osa Nurmeksen kaupunkia. Nurmeksen kauppalalla ja maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta; Nurmeksen maaseurakunta -nimistä seurakuntaa ei siis ollut olemassaOtavan iso tietosanakirja, osa 6 vuodelta 1965, s. 538. Nurmeksen maalaiskunta ympäröi kauppalaa joka puolelta, ja muut naapurikunnat olivat Juuka, Kuhmo, Pielisjärvi (vuodesta 1973 Lieksa), Rautavaara, Sotkamo ja Valtimo. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Nurmeksen maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970. Vuonna 1876 perustettu Nurmeksen kauppala sisältyy Nurmeksen maalaiskunnan lukuihin vuosina 1880–1940. Vuonna 1908 Nurmeksen maalaiskunnasta erotettiin Valtimon kunta. Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Nurmeksen maalaiskunnan taajamat olivat Lehtovaara (577 asukasta), Nurmeksen keskustaajama (19 asukasta), Porokylä (2 392 asukasta) ja Savikylä (201 asukasta). Näistä Lehtovaara ja Nurmeksen keskustaajama sijaitsivat osin Nurmeksen kauppalan puolella, ja niiden kohdalla on mainittu pelkästään maalaiskunnan puolella asunut asukasmäärä. ==Katso myös== * Nurmeksen maalaiskunnan vaakuna == Lähteet == *
Seinäjoen maalaiskunta

Seinäjoen maalaiskunta (lyh. Seinäjoen mlk, , vuoteen 1930 Seinäjoki) oli Etelä-Pohjanmaalla sijainnut Suomen kunta. Seinäjoen kauppala erotettiin Seinäjoen maalaiskunnasta vuonna 1930. Tätä ennen kunnan nimenä oli pelkästään Seinäjoki, mutta maalaiskunnan erottamiseksi kauppalasta nimeksi vaihdettiin Seinäjoen maalaiskunta. Oli harkittu myös koko Seinäjoen kunnan muuttamista kauppalaksi, mutta tämä ei toteutunut. Maalaiskunnan kunnantalona oli Törnävän kartano sekä Keskustalon nimellä tunnettu rakennus Suupohjantien läheisyydessä. Maalaiskunnan keskusta oli nykyinen Törnävän kaupunginosa. Seinäjoen maalaiskunta liitettiin takaisin Seinäjoen kauppalaan 1. tammikuuta 1959. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun maalaiskunta-sanaa nimessään kantanut kunta liitettiin kokonaan kaupunkiin tai kauppalaan. Vuonna 1960 Seinäjoesta tuli kaupunki. Maalaiskunnan kyliä olivat mm, Ämmälänkylä, Törnävä, Soukkajoki, Alakylä, Heikkilänmäki, Jouppila == Maalaiskunnan valtuuston puheenjohtajat == * Pankinjohtaja Juho Jouppi 1929–1930 * Talollinen Aukust Hakola 1931–1935 * Opettaja Jaakko Luoma 1936–1945 * Maanviljelijä F.J Latomäki 1946–1947 * Maanviljelijä Arvo Siirilä 1948–1950 * Maanviljelijä Jaakko Kuoppala 1951–1954 * Rautatieläinen Reino Saajokallio 1955–1958 == Lähteet == *