EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rostislav III

Rostislav III Mihailovitš oli Kiovan Rusin ruhtinas. Hän oli Tšernihivin Mikael II Vsevolodovitšin poika ja tuki isäänsä tämän vallan laajentamispyrkimyksissä. Rostislav oli jonkun aikaa Novgorodin vaaliruhtinas, ja hallitsi sen jälkeen Galitsian ja Tšernihivin ruhtinaskuntia. Daniel Romanovitš valtasi Galitsian takaisin, ja taisteli Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnan alueista, kunnes voitti koalition, johon kuuluivat Rostislav, hänen unkarilainen appensa Béla IV ja puolalainen lankonsa Bolesław vuonna 1245. Rostislav pakeni Unkariin, missä hän hallitsi pientä ruhtinaskuntaa nykyisessä Sloveniassa. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:1200-luvulla kuolleet
Vladimir III

Vladimir III Rurikovitš (1187– noin 1239) oli Kiovan Rusin ruhtinas. Hän oli Rurik Rostislavitšin poika, josta tuli Kiovan suurruhtinas vuonna 1223. Hänen valtaansa uhkasi Mikael Vsevolodovitšin ja Izjaslav Vladimirovitšin hyökkäys vuonna 1235, mutta Vladimir torjui heidät Daniel Romanovitšin tuella. Taistelu Kievin herruudesta jatkui, ja kumaanit kaappasivat Vladimirin. Lunnaiden maksun jälkeen hän palasi valtaan syrjäyttäen Jaroslav Vsevolodovitšin. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1187 syntyneet Luokka:1200-luvulla kuolleet
Andri Kožuh’ar

Andri Kožuh’ar (s. 20. heinäkuuta 1999 Tiraspol, Moldova) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Slovakian pääsarjassa pelaavaa Zemplín Michalovcea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Latviassa. Kožuh’ar aloitti liigauransa marras-joulukuussa 2018 Ukrainassa Tšornomorets Odessan joukkueessa. Hän pelasi avauskaudellaan kahdeksan pääsarjaottelua ja seuraavalla kaudella 15 ottelua toisella sarjatasolla. Hän siirtyi tammikuussa 2020 latvialaisseura Valmieraan mutta pelasi vuoden aikana vain kolme pääsarjaottelua. Vuoden 2021 alkupuolella hän oli ilman sopimusta ja siirtyi heinäkuussa 2021 slovakialaisseura Zemplín Michalovceen, jossa hän pelasi 14 liigaottelua kaudella 2021–2022. Kožuh’ar on pelannut Ukrainan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oksana Markarova

Oksana Serhijivna Markarova (, s. 28. lokakuuta 1976) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka on toiminut Ukrainan Yhdysvaltain- suurlähettiläänä helmikuusta 2021 lähtien. Aiemmin hän on toiminut Ukrainan valtiovarainministerinä vuosina 2018–2020. Markarova syntyi Rivnessä. Hänellä on armenialaisia sukujuuria. Hän opiskeli ekologiaa Kiovan Mohyla-akatemiassa ja valmistui maisteriksi vuonna 1999, minkä jälkeen hän suoritti julkistalouden ja kaupan alan maisterintutkinnon Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 2001. Opiskellessaan Yhdysvalloissa hän suoritti työharjoittelun Maailmanpankissa. Vuosina 2003–2014 hän toimi ITT- sijoitusyhtiön johtajana. Vuonna 2015 hänet nimitettiin varavaltiovarainministeriksi ja valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi. Vuonna 2018 hänestä tuli valtiovarainministeri Oleksandr Danyljukin eron myötä virkaatekevä valtiovarainministeri. Marraskuussa 2018 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2020 asti. Vuonna 2021 hänet nimitettiin Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähettilääksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainan ministerit Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1976 syntyneet
Kaikenkarvaiset ystäväni

Kaikenkarvaiset ystäväni tarkoittaa seuraavia: * Kaikenkarvaiset ystäväni, James Herriotin vuonna 1972 julkaistu romaani. * Kaikenkarvaiset ystäväni, Herriotin kirjasta vuosina 1978–1990 tehty televisiosarja. * Kaikenkarvaiset ystäväni, Herriotin kirjasta vuonna 2020 alkanut televisiosarja.
Le Mans Series -kausi 2011

Le Mans Series -kausi 2011 oli Le Mans Series -sarjan kausi vuonna 2011. Seuraavana vuonna sarjan nimeksi tuli European Le Mans Series. == Kilpailukalenteri == Nro Kilpailu Rata Sijainti Ajankohta Raportti 1\. Le Castellet’n 6 tunnin ajo Circuit Paul Ricard Le Castellet, Ranska 3. huhtikuuta Raportti 2\. Span 1000 kilometrin ajo Spa-Francorchamps Spa, Belgia 7. toukokuuta Raportti 3\. Imolan 6 tunnin ajo Autodromo Enzo e Dino Ferrari Imola, Italia 3. heinäkuuta Raportti 4\. Silverstonen 6 tunnin ajo Silverstone Circuit Silverstone, Iso-Britannia 11. syyskuuta Raportti 5\. Estorilin 6 tunnin ajo Autódromo do Estoril Estoril, Portugali 25. syyskuuta Raportti == Lähteet ==
Olena Starikova

Olena Starikova (s. 22. huhtikuuta 1996 Harkova) on ukrainalainen ratapyöräilijä. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa eräajossa sekä sijoittui keirinissä neljänneksi ja joukkuesprintissä Ljubov Basovan parina kahdeksanneksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset ratapyöräilijät Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alina Hellén

Alina Josefina Hellén (o.s. Björklund; 10. maaliskuuta 1865 – 5. tammikuuta 1938)Kuolleita, Uusi Suomi, 1938, No 6, sivu 5, julkaistu 8.1.1938 oli suomalainen kutomataidon ja kasvivärjäyksen opettaja.Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 10.03.1935, nro 67, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDagboken, Hufvudstadsbladet, 10.03.1935, nro 67, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hellén oli 40 vuotta Suomen Käsityön Ystävien palveluksessa vuodesta 1890 aina vuoteen 1930 saakka. Kun 1900-luvun alussa haluttiin elvyttää luonnonväriaineilla värjäystä joka oli hävinnyt lähes kokonaan Suomesta teollisesti tuotettujen väriaineiden tieltä, lähetettiin Alina Hellén vuonna 1902 opintomatkalle Norjaan. Palattuaan Suomeen hän julkaisi aiheesta vuonna 1905 kirjan nimellä Neuwoja kotiwärjäykseen kaswiaineilla. Kirjan ohjeet perustuivat norjalaiseen värjäysperinteeseen, vaikkakin kirjassa oli mukana myös suomalaisia värikasveja. Kirjasta otettiin useita painoksia ja Hellén piti eri puolilla Suomea värjäyskursseja. Hän toimi myös kutomataidon opettajana ja teki tätä varten opintomatkoja ulkomaille opiskellen siellä muun muassa gobeliinien kutomista. Tällä alalla hän oli yhteistyössä myös suomalaisten taiteilijoiden kuten Akseli Gallen-Kallelan ja Albert Edelfeltin kanssa.Luonnonvärjäys Suomessa osa 1. Historiaa, luku Luonnonvärjäyksen elvyttäminen, RARA natura- sivusto == Julkaisuja == * Neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla: Suomen Käsityön ystävien toimesta laadittu. Kansanvalistus-seuran toimituksia 135. Helsinki 1905, 2. tark. ja lisätty painos Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto n:o 13. 1914, 3. tark. ja lisätty painos Kuopio 1917, 4. tark. ja lisätty painos nimellä Kotivärjäyskirja : neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla. Helsinki 1919, ruotsiksi nimellä Anvisningar i hemfärgning med växtämnen: på uppdrag af Finska Handarbetets Vänner utarbetade. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1905 (Kirjan vuonna 1919 ilmestynyt 4. painos pdf-tiedostona Heldassa) * Recepter för färgning af linne- och bomullsgarn: tillägg till boken "Hemfärgning med växtämnen" av Alina Hellén. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1917 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Le Mans Series -kausi 2010

Le Mans Series -kausi 2010 oli Le Mans Series -sarjan kausi vuonna 2010. == Kilpailukalenteri == Nro Kilpailu Rata Sijainti Ajankohta Raportti 1\. Le Castellet’n 8 tunnin ajo Circuit Paul Ricard Le Castellet, Ranska 11. huhtikuuta Raportti 2\. Span 1000 kilometrin ajo Spa-Francorchamps Spa, Belgia 9. toukokuuta Raportti 3\. Algarven 1000 kilometrin ajo Autódromo Internacional do Algarve Portimão, Portugali 17. heinäkuuta Raportti 4\. Hungaroringin 1000 kilometrin ajo Hungaroring Budapest, Unkari 22. elokuuta Raportti 5\. Silverstonen 1000 kilometrin ajo Silverstone Circuit Silverstone, Iso-Britannia 12. syyskuuta Raportti == Lähteet ==
Kova tie

Kova tie (videojulkaisuna Ei armoa, The Hard Way) on Michael Dryhurstin televisiolle ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1980. Sen pääosissa näyttelevät Patrick McGoohan, Lee Van Cleef, Donal McCann ja Edna O’Brien, joka on myös alkuperäistarinan kirjoittaja.The Hard Way (1979), British Film Institute. Viitattu 26.2.2023. ==Juoni== Ikääntynyt ja perheestään vieraantunut irlantilainen palkkamurhaaja yrittää lopettaa uraansa, mutta hänet pakotetaan taas uuteen tehtävään uhkaamalla hänen perheensä turvallisuutta. Hän suostuu Dublinin lentoasemalla tapahtuvaksi suunniteltuun afrikkalaisen poliitikkopapin salamurhaan, mutta pakenee viime hetkellä paikalta, lähettää vaimonsa turvaan ulkomaille ja repii jo saamansa palkkiošekin. Toimeksiantajat lähtevät hänen jäljilleen, mutta tarkka- ampujakokemuksesta on hyötyä siinäkin. Elokuva huipentuu tulitaisteluun pettyneen tilaajan (Van Cleef) kanssa autiossa talossa. ==Vastaanotto== Video- oppaassa vuodelta 1994 Kovaa tietä luonnehditaan olennaiseen keskittyväksi televisioelokuvaksi ja vaatimattomaksi ammattilahtaajan muotokuvaksi. Elokuva saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.Kova tie / Ei armoa, Video-opas 95, WSOY 1994. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1980 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset televisioelokuvat
Pavlo Klimkin

Pavlo Anatolijovytš Klimkin (; s. 25. joulukuuta 1967) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Ukrainan ulkoministerinä vuosina 2014–2019. Sitä ennen hän toimi Ukrainan Saksan-suurlähettiläänä vuosina 2012–2014. Klimkin syntyi Venäjällä Kurskissa. Hän valmistui vuonna 1991 Moskovan fysiikan ja teknologian instituutista, jossa hän opiskeli fysiikkaa ja sovellettua matematiikkaa. Vuosina 1993–1997 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriössä ja vuosina 1997–2000 Ukrainan Saksan-suurlähetystössä. Vuosina 2000–2004 hän työskenteli taas ulkoministeriössä. Vuosina 2004–2008 hän toimi erikoislähettiläänä Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystössä. Vuosina 2008–2010 hän toimi Ukrainan ulkoministeriön EU- osaston johtajana. Vuosina 2010–2012 hän toimi Ukrainan varaulkoministerinä ja vuosina 2011–2012 ulkoministeriön kansliapäällikkönä. Vuonna 2012 hänet nimitettiin Ukrainan Saksan-suurlähettilääksi. Vuonna 2014 hänet nimitettiin Ukrainan ulkoministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2019 asti. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Ukrainan ulkoministerit
Stay (Monika Linkytėn kappale)

Stay () on liettualaisen laulajan Monika Linkytėn kappale, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2023. Linkytė voitti kappaleella maansa euroviisukarsinnan Pabandom iš naujo!:n ja täten hän edusti kappaleella Liettuaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 127 pistettä ja sijoittui yhdenneksitoista. Linkytė kertoi, että hän oli yhdessä latvialaisen sanoittajan Chris Noahin kanssa kirjoittanut kappaleen suunnittelemattoman kirjoitusistunnon aikana. Linkytėn mukaan hän halusi kirjoittaa siitä, kuinka tärkeää on pysähtyä ja palata itseensä. Jotkut kappaleen säkeet liittyvät liettualaisten sutartinė- perinnelauluihin puhuen halusta kuulla ”sydämemme äänen yhä enemmän ja enemmän”. == Lähteet == Luokka:Liettuan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Bjørn Skau

Bjørn Skau (26. helmikuuta 1929 Horten – 2. maaliskuuta 2013 Fredrikstad) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuonna 1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bjørn Skau Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ammoniumdivetyfosfaatti

Ammoniumdivetyfosfaatti (NH4H2PO4) eli monoammoniumfosfaatti on ammonium- ja divetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteena ja palonsuoja-aineena. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa ammoniumdivetyfosfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Aine liukenee erittäin hyvin veteen, ja liuos on heikosti hapan. Ammoniumdivetyfosfaatti liukenee myös hieman etanoliin. Kuumennettaessa voimakkaasti ammoniumdivetyfosfaatti alkaa hajota ammoniakiksi ja polyfosforihapoiksi yli 200 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on pietsosähköistä.Rodney B. Gilmour:Phosphoric Acids and Phosphates, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2019.Sébastien Havelange et al.: Phosphoric Acid and Phosphates, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2022. Ammoniumdivetyfosfaattia valmistetaan ammoniakki- ja fosforihappoliuosten reaktiolla. Muodostuva tuote kuivataan ruiskukuivaimella tai kuivataan rakeiksi.Gunnar Kongshaug et al.: Phosphate Fertilizers, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. :NH3 \+ H3PO4 → NH4H2PO4 Ammoniumdivetyfosfaattia käytetään runsaasti lannoitteena. Muita käyttökohteita ovat paperin ja tekstiilien palonsuojakäsittelyt, metallien juottamisessa fluksina, tulitikkujen valmistus, apuaineena villan värjäyksessä ja pietsosähköisten ominaisuuksien hyödyntäminen esimerkiksi kaikuluotauksessa. == Lähteet == Luokka:Ammoniumyhdisteet Luokka:Fosfaatit
Vadym Prystaiko

Vadym Volodymyrovytš Prystaiko (; s. 20. helmikuuta 1970) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi vuosina 2020–2023 Ukrainan suurlähettiläänä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Prystaiko syntyi Kilijassa. Hänen isänsä Volodymyr Prystaiko oli kenraaliluutnantti ja Ukrainan turvallisuuspalvelun varajohtaja. Prystaiko valmistui vuonna 1994 Kiovan polyteknisestä instituutista ja vuonna 1998 maisteriksi Ukrainan ulkomaankaupan akatemiasta. Vuosina 1994–1997 Prystaiko työskenteli ekonomistina Ukrainan taloudellisten ulkosuhteiden ja kaupan ministeriössä ja vuosina 1997–2000 Ukrainan ukoministeriössä. Vuosina 2000–2001 hän toimi Ukrainan konsulina Australian Sydneyssä. Vuosina 2001–2002 hän toimi ulkopolitiikan konsulttina Ukrainan presidentinhallinnossa. Vuosina 2002–2006 hän toimi neuvonantajana Ukrainan Kanadan-suurlähetystössä. Vuosina 2007–2009 hän toimi Ukrainan ulkoministeriön Nato-osaston varajohtajana. Vuosina 2009–2012 hän toimi erikoislähettiläänä Ukrainan Yhdysvaltain- suurlähetystössä. Vuosina 2012–2014 hän toimi Ukrainan Kanadan- suurlähettiläänä sekä Ukrainan edustajana Kansainvälisessä siviili- ilmailujärjestössä eli ICAOssa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Ukrainan varaulkoministerinä ja ulkoministeriön kansliapäällikkönä. Vuosina 2017–2019 hän toimi Ukrainan Nato-valtuuskunnan johtajana. Vuonna 2019 hän toimi Ukrainan presidentinkanslian varajohtajana. Maaliskuusta kesäkuuhun 2020 hän toimi Ukrainan euroatlanttisesta integraatiosta vastaavana varapääministerinä. Heinäkuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettilääksi. Joulukuusta 2020 lähtien hän on myös toiminut Ukrainan edustajana Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä IMO:ssa. Heinäkuussa 2023 Prystaiko erotettiin Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan -suurlähettilään virasta. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Ukrainan ulkoministerit
Ukraina talviparalympialaisissa 2014

Ukraina osallistui Sotšin talviparalympialaisiin 23 urheilijan joukkueella. Maa oli mitalitaulukossa neljännellä sijalla 25 saadulla mitalilla. Ukrainan menestynein urheilija oli Vitali Lukjanenko, joka voitti ampumahiihdossa kaksi kultamitalia, yhden hopeamitalin ja yhden pronssimitalin. Ukrainan kisat alkoivat hyvin, kun hän voitti kultaa heti paralympialaisten ensimmäisenä kilpailupäivänä. == Mitalit == Mitali Mitalisti Laji Tapahtuma Vitali Lukjanenko Ampumahiihto Miesten 7,5 km, näkövammaiset Vitali Lukjanenko Ampumahiihto Miesten 12,5 km, näkövammaiset Oleksandra Kononova Ampumahiihto Naisten 12,5 km Hryhori Vovtšynskyi Ampumahiihto Miesten 15 km Ljudmyla Pavlenko Maastohiihto Naisten 12 km, kelkkahiihto Maksym Jarovyi Ampumahiihto Miesten 7,5 km, kelkkahiihto Oleksandra Kononova Ampumahiihto Naisten 15 km Anatoli Kovalevskyi Ampumahiihto Miesten 15 km, näkövammaiset Julija Batenkova Maastohiihto Naisten 15 km Julija Batenkova Maastohiihto Naisten 1 km sprintti Olena Jurkovska Vitali Lukjanenko Ihor Reptjuh’ Juri Utkin Maastohiihto 4 × 2,5 km, avoin luokka Julija Batenkova Maastohiihto Naisten 15 km Ljudmyla Pavlenko Maastohiihto Naisten 5 km, kelkkahiihto Maksym Jarovyi Maastohiihto Miesten 10 km, kelkkahiihto Olena Jurkovska Ampumahiihto Naisten 6 km, kelkkahiihto Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 6 km, näkövammaiset Julija Batenkova Ampumahiihto Naisten 6 km Ljudmyla Pavlenko Ampumahiihto Naisten 10 km, kelkkahiihto Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 10 km, näkövammaiset Olena Jurkovska Ampumahiihto Naisten 12,5 km, kelkkahiihto Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 12,5 km, näkövammaiset Vitali Lukjanenko Ampumahiihto Miesten 15 km, näkövammaiset Maksym Jarovyi Maastohiihto Miesten 1 km sprintti, kelkkahiihto Oksana Šiškova Maastohiihto Naisten 1 km sprintti, kelkkahiihto Oleksandra Kononova Maastohiihto Naisten 1 km sprintti == Lähteet == Talviparalympialaisissa 2014 Luokka:Talviparalympialaiset 2014
Nordlin hallitus

Nordlin hallitus oli Norjan hallitus 15. tammikuuta 1976 – 4. helmikuuta 1981. Se oli Työväenpuolueen muodostama vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Odvar Nordli Ulkoministeri * Knut Frydenlund Oikeusministeri * Inger Louise Valle 15.1.1976–8.10.1979 * Andreas Cappelen 8.10.1979–3.10.1980 * Oddvar Berrefjord 3.10.1980–4.2.1981 Valtiovarainministeri * Per Kleppe 15.1.1976–8.10.1979 * Ulf Sand 8.10.1979–4.2.1981 Elinkeinoministeri * Bjartmar Gjerde 15.1.1976–11.1.1978 * Olav Haukvik 11.1.1978–8.10.1979 * Lars Skytøen 8.10.1979–4.2.1981 Öljy- ja energiaministeri * Bjartmar Gjerde 11.1.1978–3.10.1980 * Arvid Johanson 3.10.1980–4.2.1981 Merioikeusministeri * Jens Evensen 15.1.1976–31.12.1978 Kuluttaja- ja hallintoministeri * Annemarie Lorentzen 15.1.1976–11.1.1978 * Kirsten Myklevoll 11.1.1978–8.10.1979 * Sissel Rønbeck 8.10.1979–4.2.1981 Kalastusministeri * Eivind Bolle Kunta- ja työministeri * Leif Aune 15.1.1976–11.1.1978 * Arne Nilsen 11.1.1978–8.10.1979 * Inger Louise Valle 8.10.1979–3.10.1980 * Harriet Andreassen 3.10.1980–4.2.1981 Ympäristöministeri * Gro Harlem Brundtland 15.1.1976–8.10.1979 * Rolf Hansen 8.10.1979–4.2.1981 Liikenne- ja viestintäministeri * Ragnar Christiansen 15.1.1976–11.1.1978 * Asbjørn Jordahl 11.1.1978–8.10.1979 * Ronald Bye 8.10.1979–4.2.1981 Kirkko- ja opetusministeri * Kjølv Egeland 15.1.1976–8.10.1979 * Einar Førde 8.10.1979–4.2.1981 Puolustusministeri * Rolf Hansen 15.1.1976–8.10.1979 * Thorvald Stoltenberg 8.10.1979–4.2.1981 Maatalousministeri * Oskar Øksnes Sosiaaliministeri * Ruth Ryste 15.1.1976–8.10.1979 * Arne Nilsen 8.10.1979–4.2.1981 Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Hallvard Bakke 15.1.1976–8.10.1979 * Reiulf Steen 8.10.1979–4.2.1981 Suunnitteluministeri * Per Kleppe 1.1.1980–4.2.1981 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Kira Rudyk

Kira Oleksandrivna Rudyk (; s. 14. lokakuuta 1985) on ukrainalainen poliitikko ja Holos-puolueen puheenjohtaja. Rudyk syntyi Užhorodissa. Hän opiskeli Kiovan Mohyla-akatemiassa informaatioteknologiaa ja valmistui maisteriksi vuonna 2008. Vuosina 2005–2016 hän työskenteli IT-yrityksissä. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Holos-puolueen listan kolmantena. Maaliskuussa 2020 hänet valittiin Holosin puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Alika Milova

Alika Milova (s. 5. syyskuuta 2002 Narva, Viro), joka tunnetaan myös pelkästään nimellä Alika, on virolainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”Bridges”. == Ura == Milova osallistui useisiin erilaisiin laulukilpailuihin ja televisio-ohjelmiin Virossa ja ulkomailla lapsesta lähtien. Hän nousi tunnetuksi vuonna 2021 voitettuaan Eesti otsib superstaarin kahdeksannen tuotantokauden, minkä ansiosta hän teki levytyssopimuksen Universal Music Groupin kanssa. 1\. marraskuuta 2022 ilmoitettiin, että Milova osallistuu vuoden 2023 Eesti Lauliin kappaleella ”Bridges”. Hän osallistui toiseen semifinaaliin ja pääsi finaaliin. Kilpailun finaalissa hänet valittiin voittajaksi 12 osallistujan joukosta ja täten hän edusti Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa ja sijoittui kymmenenneksi eli pääsi juuri finaaliin. Finaalissa hän sai 168 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi. == Diskografia == === Singlet === * "Õnnenumber" (2021) * "Bon Appetit" (2022) * "C'est La Vie" (2022) * "Bridges" (2022) * "Too much" (2023) * "Lihtsalt veab" (2023) * "You" (2023) == Lähteet == Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Virolaiset lauluntekijät Luokka:Viron euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Busker

The Busker on maltalainen indie pop -yhtye. He edustivat Maltaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa kappaleella ”Dance (Our Own Party)”. == Diskografia == === Albumit === * "Telegram" (2017) * "Ladies and Gentlemen" (2018) === EP:t === * "X" (2021) === Singlet === * "Just a Little Bit More" (Matthew Jamesin kanssa) (2020) * "Don't You Tell Me What to Feel (Raquela DG:n kanssa) (2021) * "Loose" (2021) * "Nothing More" (2021) * "Miracle" (2022) * "Dance (Our Own Party)" (2023) == Lähteet == Luokka:Maltalaiset yhtyeet Luokka:Maltan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat
Bridges (Alikan kappale)

Bridges () on virolaisen laulajan Alikan kappale, joka julkaistiin 2. joulukuuta 2022. Hän edusti kappaleella Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa voitettuaan vuoden 2023 Eesti Laul -euroviisukarsinnan. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 168 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi. == Lähteet == Luokka:Viron euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Avisen Agder

Avisen Agder (virallisesti Agder Flekkefjords Tidende) on norjalainen vuonna 1877 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Flekkefjord. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. Avisen Agders hovedkontor i Flekkefjord.jpg|Lehden toimitus Flekkefjordin Strandgatenilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Flekkefjord
Carpe Diem (Joker Outin kappale)

Carpe Diem () on slovenialaisen yhtyeen Joker Outin kappale, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2023. Yhtye edusti kappaleella Sloveniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 78 pistettä ja sijoittui sijalle 21. == Lähteet == Luokka:Slovenian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Breaking My Heart

Breaking My Heart on färsaarelaisen laulajan Reileyn kappale, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2023. Reiley voitti Tanskan euroviisukarsinnan Dansk Melodi Grand Prix 2023, joten hän edusti Tanskaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista. == Listasijoitukset == Lista Sija (Tracklisten) 31 == Lähteet == Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Brunette (laulaja)

Elen Jeremjan (; s. 27. toukokuuta 2001 Jerevan, Armenia), taiteilijanimeltään Brunette on armenialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Armeniaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa kappaleella ”Future Lover”. Kappale pääsi kilpailun finaaliin ja sijoittui neljänneksitoista. == Diskografia == === Singlet === * ”Love the Way You Feel” (2019) * ”Gisher” (2022) * ”Smoke Break” (2022) * ”Bac kapuyt achqerd” (2022) * ”Future Lover” (2023) == Lähteet == Luokka:Armenialaiset laulajat Luokka:Lauluntekijät Luokka:Armenian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tottelu

Tottelu tarkoittaa ylempiarvoisen henkilön antamien käskyjen noudattamista. Ylempiarvoisuus voi perustua hierarkkiseen järjestelmään esimerkiksi armeijassa, hallinnossa, liikeyhtiössä tai perheessä. Tottelemisen motiivina voi olla lainkuuliaisuus, auktoriteetin osaamisen tai saavutusten kunnioittaminen, tai tottelemattomuudesta aiheutuvien seurauksien pelkääminen. Tottelevaisuus nähdään joskus osoituksena puutteellisesta moraalista. Moni ihminen on kuitenkin valmis tekemään käskettynä asioita, joita hän ei oma- aloitteisesti koskaan tekisi tai edes kuvittelisi tekevänsä. Oma tottelevaisuus käskyjen edessä tuleekin ihmisille usein yllätyksenä. Psykologisen tutkimuksen saralla eräs tunnetuimmista tottelevaisuuskokeista on Milgramin tottelevaisuuskoe, jossa koehenkilöt saatiin käskemällä antamaan vaarallisiksi luulemiaan sähköiskuja toisille ihmisille. Historiassa eräänä esimerkkinä tottelevaisuuden tuhoisista seurauksista on nähty holokaustin toteutus. ==Lähteet== Luokka:Käyttäytyminen Luokka:Sosiaalipsykologia
Cracker Island

Cracker Island on Gorillazin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2023 levymerkillä Parlophone ja Warner Records. == Kappaleet == == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Gorillazin albumit
Witching Hour (kappale)

Witching Hour on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin kappale, joka julkaistiin vuoden 1981 albumilla Welcome to Hell. Joel McIverin (2006) mukaan ”Witching Hour” oli musiikkihistorian ensimmäinen thrash metal -kappale. Siinä Venomin rumpali Anthony ”Abaddon” Bray ensi kertaa soitti virveliä kaksi kertaa nopeammin kuin perinteisissä rock- ja heavy metal -rumpukompeissa. Vastaavaa komppia oli aiemmin käytetty hardcore punkissa, ja myöhemmin siitä tuli äärimetallissa erittäin yleinen. Yksinkertainen sävellys rakentuu hyökkäävien kitarariffien sekä Conrad ”Cronos” Lantin karjuvan laulun varaan, ja äänenlaatu on epäselvä. Sanoitus kertoo öisestä noitasapatista, jossa demoneille uhrataan neitsyitä ja Saatana siittää itselleen lapsen. Kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunnin mukaan yhtye ei kappaletta säveltäessään tietoisesti pyrkinyt kehittämään uudenlaista musiikkityyliä, vaan eräissä harjoituksissa yhtye yksinkertaisesti päätti soittaa nopeasti ja sen seurauksena syntyi ”Witching Hour”.McIver 2006, s. 51–52. McIver kuvailee ”Witching Houria” ”legendaariseksi” kappaleeksi ja Welcome to Hellin huippuhetkeksi. Myös Allmusicin Eduardo Rivadavia pitää sitä Welcome to Hellin huomattavimpana kappaleena ja ”kiistattomana klassikkona”. Kerrangin albumioppaan mukaan kyseessä on mahdollisesti koko Venomin uran paras kappale.Where to start with... Venom. Kerrang. Viitattu 11.9.2023. Venomin innoittamana metalliyhtyeet alkoivat pian kilvoitella nopeudessa. Lukuisat yhtyeet ovat tehneet ”Witching Hourista” oman versionsa, ja muun muassa Slayer on esittänyt kappaletta konserteissaan.McIver 2006, s. 51, 95. Syyskuussa 1982 ilmestyi Venom Live E.P. Sept ’82 -videokasetti, joka sisälsi musiikkivideot ”Witching Hourista” ja ”Bloodlustista”. ”Witching Hour” äänitettiin videota varten uudestaan. Nimestään huolimatta video ei ole aito konserttitaltiointi, vaan sen tarkoitus oli antaa promoottoreille ja konserttipaikkojen henkilökunnalle näyte siitä, millaisia Venomin konsertit käytännössä olisivat ja millaisia valmisteluja niitä varten tarvittiin. Joulukuussa 1985 Venom julkaisi EP:n Hell at Hammersmith, joka oli äänitetty yhtyeen ensimmäisellä Britannian- kiertueella saman vuoden syyskuussa. A-puolena oli ”Witching Hour” ja B-puolella potpuri kappaleista ”Teacher’s Pet” ja ”Poison”. == Kokoonpano == * Conrad ”Cronos” Lant – bassokitara, laulu * Jeffrey ”Mantas” Dunn – kitara * Anthony ”Abaddon” Bray – rummut == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venomin kappaleet Luokka:Vuoden 1981 kappaleet
Witching hour

Witching hour (, myös devil’s hour eli paholaisen hetki) on englanninkielinen käsite, joka viittaa myöhäisen yön tunteihin, jolloin noitien ajateltiin tekevän pahojaan ja heidän yliluonnollisten voimiensa oletettiin olevan suurimmillaan. Kansantarinoissa noituuden hetki ajoitetaan yleensä joko keskiyöhön tai aamuyöhön noin kello 3–4 aikoihin. == Kansanperinteessä ja kirjallisuudessa == Kansanuskomukset ovat perinteisesti liittäneet tiettyihin ajankohtiin yliluonnollisia merkityksiä. Päivänseisausten ja -tasausten sekä yön pimeimpien tuntien on uskottu olevan otollisia hetkiä taikuuden harjoittamiselle, minkä on ajateltu johtavan outoihin sattumuksiin ja ylättäviin vastoinkäymisiin. Witching hourin ajateltiin olevan hetki, jona elämän ja kuoleman välinen raja hämärtyy ja elävien ihmisten on helpompi aistia vainajahenkien läsnäolo. Noitien, keijujen ja muiden yliluonnollisten olentojen uskottiin olevan voimallisimmillaan, ja yön turvin ne tekivät kuolevaisille pahaa ja harjoittivat mustaa magiaa. Noituuden hetken tarkka ajankohta vaihtelee tarinoissa. Usein se ajoitettiin kello kolmeen aamuyöllä, sillä Jeesuksen uskottiin kuolleen kolmelta iltapäivällä, ja tästä pyhästä ajankohdasta etäisimmän kellonajan ajateltiin olevan Paholaiselle mieleinen. William Shakespearen Hamlet (n. 1600) sisältää erään englanninkielisen kirjallisuuden vanhimmista viittauksista noituuden hetkeen: Sanaparia witching hour Shakespeare ei vielä käytä, mutta se esiintyy Elizabeth Carolina Keenen runossa ”Nightmare”, joka julkaistiin 1762. The Witching Hour muunnelmineen on myös lukuisten kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja musiikkikappaleiden nimi. == Nykyinen käyttö == Arkikielessä witching hour voi viitata myös arvaamattomiin ja epävakaisiin tapahtumiin, joiden tarkkaa hetkeä on vaikea ennustaa, tai yksinkertaisesti keskiyöhön ilman yliluonnollista tai folkloristista ulottuvuutta. Sijoittajien slangissa sillä tarkoitetaan pörssien viimeistä aukiolon tuntia kunakin kuukautena, jolloin osakekurssit ovat usein volatiileja. == Katso myös == * Suden hetki == Lähteet == Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Noituus kansanperinteessä ja mytologiassa
Luettelo Nintendon pelikonsoleista

Tämä on luettelo Nintendon pelikonsoleista. == Pelikonsolit == Käsikonsoli Lyhenne/-teet Sukupolvi Julkaistu Valmistus lopetettu Logo Kuva Color TV Game Ensimmäinen sukupolvi 1977 Nintendo Entertainment System NES Kolmas sukupolvi 2003 Super Nintendo Entertainment System SNES Neljäs sukupolvi Nintendo 64 N64 Viides sukupolvi 23. kesäkuuta 1996 29\. syyskuuta 1996 1\. maaliskuuta 1997 1\. maaliskuuta 1997 1\. syyskuuta 1997 17\. marraskuuta 2003 Nintendo GameCube Kuudes sukupolvi Wii Seitsemäs sukupolvi (Lisää tietoa) 2013 Wii U Kahdeksas sukupolvi 2017 Nintendo Switch Kahdeksas sukupolvi WW 3\. maaliskuuta 2017 – Nintendo Switch 2 – == Käsikonsolit == === Game & Watch === Käsikonsoli Lyhenne/-teet Sukupolvi Julkaistu Valmistus lopetettu Logo Kuva Game & Watch 28. huhtikuuta 1980 === Game Boy === Käsikonsoli Lyhenne/-teet Sukupolvi Julkaistu Valmistus lopetettu Logo Kuva Game Boy Ensimmäinen käsikonsolisukupolvi JPN 21\. huhtikuuta 1989 USA Elokuu 1989 EU 1990 Play It Loud! 1995 Game Boy Pocket 1996 Game Boy Light Game Boy Color GBC Toinen käsikonsolisukupolvi Game Boy Advance GBA Toinen käsikonsolisukupolvi Game Boy Advance SP GBASP Toinen käsikonsolisukupolvi 14. helmikuuta 2003 23\. maaliskuuta 2003 28\. maaliskuuta 2003 JP 2019 WW 2020 Game Boy Micro Toinen käsikonsolisukupolvi 13. heinäkuuta 2017 === Nintendo === * Nintendo DS * Nintendo DS Lite * Nintendo DSi * Nintendo DSi XL * Nintendo 3DS * Nintendo 3DS XL * Nintendo 2DS * New Nintendo 3DS * New Nintendo 3DS XL * New Nintendo 2DS XL * Nintendo Switch Lite == Kolikkopelit == Käsikonsoli Julkaistu Valmistus lopetettu Logo Kuva Nintendo Vs. Series Tammikuussa 1984 1990 PlayChoice-10 1986 Nintendo Super System Triforce == Huomautukset == == Lähteet == pelikonsoli Nintendon pelikonsolit
Huunonen

Huunonen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Emil Huunonen (1901–1959), poliitikko, kansanedustaja, ministeri (SDP) ja ammattiyhdistysjohtaja *Seppo Huunonen (1939–2023), elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kuvanveistäjä.
Pavel Filatjev

Pavel Olegovitš Filatjev (; s. 9. elokuuta 1988) on entinen Venäjän asevoimien sotilas, joka tuli tunnetuksi kirjastaan ZOV 56, jossa hän kertoo kokemuksistaan Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan kahden ensimmäisen kuukauden ajalta. Teoksessa hän kritisoi hyökkäystä ja Venäjän armeijan tilaa. Filatjev kirjoitti kirjan huolimatta siitä, että häntä uhkaisi vankila tai muu rangaistus. Hän koki sodan olevan niin epäoikeudenmukainen, että kirja oli pakko julkaista. Julkaisun jälkeen Filatjev pakeni Venäjältä. Kirjassa hän kuvaa, miten Venäjä valtasi H’ersonin kaupungin ja miten se yritti vallata Mykolajivin. Näiden taisteluiden jälkeen hän palasi Venäjälle vammojensa takia ja kirjoitti kirjansa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Venäjän-Ukrainan sodan sotilaat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Hobbit (vuoden 1967 elokuva)

The Hobbit on vuonna 1967Thompson 2014, s. 518. tehty saanut lyhytanimaatio, jonka on ohjannut Gene Deitch. Se perustuu löyhästi J.R.R. Tolkienin romaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin. == Tuotanto == Tuottaja William L. Snyder oli ostanut J.R.R. Tolkienin romaanin Hobitti eli sinne ja takaisin elokuvaoikeudet 1960-luvun alussa halvalla muutamia vuosia ennen kuin Tolkien- kuume valtasi Yhdysvallat. Sopimukseen sisältyi myös mahdollisuus filmatisoida Taru sormusten herrasta, kunhan Hobitin filmatisointi valmistuisi ajallaan. Tolkienin teosten tultua suosituksi Snyder ehdotti Deitchille pitkän elokuvan sijasta 12-minuuttisen elokuvan tekemistä ja antoi sopimuksen ehtojen täyttämiseksi vain kuukauden aikaa elokuvan tekemiseen. Elokuva valmistui ajallaan ja Snyder myi oikeudet filmatisoida Taru sormusten herrasta eteenpäin hyvällä voitolla.”Tolkien muissa taiteissa ja medioissa.” S. 174–175. Animaatiot teki tšekkiläinen Adolf Born ja ääniraidan yhdysvaltalainen Herb Lass. Musiikkina käytettiin valmista nauhoitusta, joka oli tehty toisen elokuvan musiikkia varten.Tolkien muissa taiteissa ja medioissa.” S. 175. Animaation kuvat on kuvattu liikkumattomina käyttäen zoomia ja päällekkäinkuvausta.Tolkien muissa taiteissa ja medioissa.” S. 176. Deitchin lyhytanimaatiota ei aikanaan esitetty julkisesti, vaan se näytettiin ainoastaan kerran New Yorkissa pienessä katseluhuoneessa. Deitch houkuttelli kadulta puoli tusinaa ohikulkijaa, joille hän maksoi pääsylipun verran rahaa, jotta he tulisivat katsomaan elokuvan. Katsojien tuli allekirjoittaa todistus, joissa he vahvistivat maksaneensa siitä, että olivat katsoneet elokuvan.Thompson 2014, s. 519. Elokuva jäi William L. Snyderin varastoihin, josta sen löysi hänen poikansa Adam Snyder. Se tuli julkisuuteen vuonna 2012. == Eroavaisuudet Tolkienin romaaniin == Animaatiossa kolmestatoista kääpiöstä on mukana ainoastaan Thorin Tammikilpi, Gandalf katoaa aiemmin kuin romaanissa ja Viiden armeijan taistelu puuttuu. Lisäksi tarinaan on ympätty prinsessa, jonka Bilbo lopussa nai.Tolkien muissa taiteissa ja medioissa.” S. 174. == Katso myös == * The Hobbit (vuoden 1977 elokuva) == Lähteet == * Thompson, Kristin: ”Film Adaptions.” Teoksessa * ”Tolkien ja elokuva.” Teoksessa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Animaatio YouTubessa Luokka:Vuoden 1966 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:J. R. R. Tolkienin teoksiin perustuvat elokuvat
Sahimaa

Sahimaa on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Jaakko Sahimaa (1923–2005), kirjailija *Jaakko Sahimaa (s. 1992), psykologi, yrittäjä, tutkija ja tietokirjailija
Witching Hour

Witching hour () on englanninkielisen kansanperinteen käsite, joka tarkoittaa yön pimeimpiä tunteja. Sen mukaan on nimetty lukuisia taideteoksia: * ”Witching Hour”, black metal -yhtye Venomin kappale vuodelta 1981. * The Witching Hour, Anne Ricen goottilainen romaani vuodelta 1990. * Witching Hour, elektropop-yhtye Ladytronin albumi vuodelta 2005. * Witching Hour Productions, puolalainen itsenäinen levy-yhtiö.
Reiley

Rani Petersen (s. 24. marraskuuta 1997), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Reiley, on färsaarelainen laulaja ja sosiaalisen median vaikuttaja. Hän voitti vuoden 2023 Dansk Melodi Grand Prixin ja edusti Tanskaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”Breaking My Heart”. == Diskografia == === EP:t === * BRB, Having an Identity Crisis (2021) === Singlet === * "Let It Ring" (2021) * "Superman" (2021) * "Blah Blah Blah" * "Moonlight" (AB6IX:n kanssa) (2022) * "Breaking My Heart" (2023) == Lähteet == Luokka:Färsaarelaiset laulajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Theodor Andrei

Theodor-Octavian Andrei (s. 9. lokakuuta 2004) on romanialainen laulaja. Hän edusti Romaniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”D.G.T. (Off and On)” voitettuaan Romanian euroviisukarsinnan Selecția Națională 2023. Hän osallistui Vocea Romaniai Junior -ohjelman ensimmäiselle kaudelle vuonna 2017. == Diskografia == === Studioalbumit === * Fragil (2022) === Singlet === * Young and Sweet (2017) * Și dacă azi zâmbesc (2018) * Stelele de pe cer (2019) * Nu te mira ca nu te place (2019) * Nu le place (2020) * Nu mai vreau sentimente (Oana Velean kanssa) (2020) * Beatu' asta fire (2020) * Crăciunul ăsta (2020) * Genul meu (2021) * Selectiv (2021) * Tatuaj (2021) * Ţigări mentolate (Valentinan kanssa) (2022) * Prigoria Teen Fest (Shtroodin kanssa) (2022) * D.G.T. (Off and On) (2022) == Lähteet == Luokka:Romanialaiset laulajat Luokka:Romanialaiset näyttelijät Luokka:Romanian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arrajoki (Lahti)

Arrajoki on Päijät-Hämeen Lahdessa ja Iitissä virtaava neljä kilometriä pitkä joki, joka alkaa Sylvöjärvestä ja laskee Arrajärveen. Se on samalla osan matkaa Lahden ja Iitin välinen rajajoki, joka laskee käytännössä Kymijokeen. == Joen kulku == Arrajoki on 3,9 kilometriä pitkä ja se alkaa Sylvöjärven pohjoispäästä, minne Immilänjoki ja Luhtajoki laskevat vetensä. Joki alittaa heti yhdystien 3136 ja virtaa entisen Arrajoen kartanon maiden ohi ja alkaa mutkitellen seurata peltomaiden reunaa kohti itää. Peltojen loputtua joki kääntyy virtaamaan etelään päin. Oulajan peltojen kohdalla on joessa suvantomainen laajentuma, jonka jälkeen joki suuntaa kaakkoon päin ja laskee Arrajärveen. Joen varrella on yläjuoksulla kaksi vapaa-ajan asuntoa ja alajuoksulla Arrajärven lähellä niitä on neljä lisää. Joki on rajajokena alimmat 3,2 kilometriä. Yläjuoksulla sijaitsee pienialainen luonnonsuojelualue. == Historiaa == Arrajoen kartano on perustettu kolmekymmenvuotisen sodan jälkeen 1650-luvulla joen yläjuoksulle. Kapteeni von Kothen rakennutti jokeen vesimyllyn, jolle hankki tullioikeudet 1690-luvulla. Myllylle rakennettiin vuonna 1904 vesivoimalaitos, jonka sähkö johdettiin aluksi vain kartanolle, mutta itsenäisyyden alussa myös Immilän kylälle. == Virtaamia ja säännöstely == Arrajoen virtaamatietoja on mitattu vuosien 1941–1959 aikana Sylvöjärven kohdalta, jossa yläpuolisen valuma-alueen pinta- ala on 355 neliökilometriä. Keskivirtaamaksi (MQ) on saatu 2,7 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaamaksi (MHQ) 6,1 m³/s ja keskialivirtaamaksi (MNQ) 1,2 m³/s. Mittausjakson suurin virtaama 8,6 m³/s mitattiin 1960-luvulla syyskuussa. Viereisessä kuvaajassa esitetään edellä mainitun mittausjakson ajalta kuukausittaiset virtaamien keskiarvot. Arrajoki laskee Arrajärveen, joka on avoin osa Kymijokea. Kymijoessa on Arrajärven yläpuolella Vuolenkosken vesivoimalaitos ja alapuolella Mankalan vesivoimalaitos. Voimaloiden välistä Kymijokea ja samalla Arrajärveä säännöstellään vesivoiman tuotantoa varten. Vedenpinta tulee säännöstelyssä kuitenkin pysyä arvoissa 73,93–74,13 m mpy.. Arrajoen yläpuolella sijaitsevalla Sylvöjärvellä on keskivedenkorkeus 74,4 metriä mpy., joten Kymijoen säännöstelyn yläkorkeudet lähes saavuttavat Sylvöjärven keskikorkeutta. == Arrajoen valuma-alue == Arrajoen valuma-alueen pinta-ala on 344 neliökilometriä ja valuma-alueen järvisyys on 12,3 %. Joen keskivirtaama (MQ) on noin 2,7 kuutiometriä sekunnissa. Valuma-alueen pääuoma on vesistöreitti, jossa on lyhyitä jokiosuuksia pitkien järvien välillä. Pääuoman tärkeitä järviä ja jokia ovat alajuoksulta lueteltuina: Arrajoki, Sylvöjärvi, Immilänjoki, Ruuhijärvi, Salajärvi, Luhtaanjoki, Seestaanjoki, Kivijärvi ja Evattu. Evattuun laskee toiselta Salpausselältä alkavia ojia. Pääuoman pituus on noin 30 kilometriä. == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lahden seudun taloudellinen kartta vuodelta 1912 Luokka:Arrajoen valuma-alue
Ukraina talviparalympialaisissa 2018

Ukraina osallistui Pyeongchangin talviparalympialaisiin 20 urheilijan joukkueella. Maa oli mitalitaulukossa kuudennella sijalla 22 saadulla mitalilla. Ukrainan menestynein urheilija oli Oksana Šiškova, joka voitti maastohiihdossa ja ampumahiihdossa kaksi kultamitalia, kolme hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. == Mitalit == Mitali Mitalisti Laji Tapahtuma Vitali Lukjanenko Ampumahiihto Miesten 7,5 km, näkövammaiset Taras Rad Ampumahiihto Miesten 12,5 km, kelkkahiihto Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 12,5 km, näkövammaiset Vitali Lukjanenko Ampumahiihto Miesten 15 km, näkövammaiset Maksym Jarovyi Maastohiihto Miesten 15 km, kelkkahiihto Ihor Reptjuh’ Maastohiihto Miesten 20 km, vapaa Ljudmyla Ljašenko Oksana Šiškova Julija Batenkova Juri Utkin Maastohiihto sekaviesti 4 × 2,5 km, avoin luokka Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 6 km, näkövammaiset Ihor Reptjuh’ Ampumahiihto Miesten 12,5 km Oleksandr Kazik Ampumahiihto Miesten 12,5 km, näkövammaiset Oleksandr Kazik Ampumahiihto Miesten 15 km, näkövammaiset Oksana Šiškova Ampumahiihto Naisten 12,5 km, näkövammaiset Oksana Šiškova Maastohiihto Naisten 15 km vapaa, näkövammaiset Hryhori Vovtšynskyi Maastohiihto Miesten 10 km perinteinen Anatoli Kovalevskyi Ampumahiihto Miesten 7,5 km, näkövammaiset Ljudmyla Ljašenko Ampumahiihto Naisten 6 km Ihor Reptjuh’ Ampumahiihto Miesten 7,5 km, näkövammaiset Ljudmyla Ljašenko Ampumahiihto Naisten 15 km Juri Utkin Ampumahiihto Miesten 12,5 km, näkövammaiset Ljudmyla Ljašenko Maastohiihto Naisten 15 km Oksana Šiškova Maastohiihto Naisten 1,5 km sprintti, näkövammaiset Maksym Jarovyi Maastohiihto Miesten 7,5 km, kelkkahiihto == Lähteet == Talviparalympialaisissa 2018 Luokka:Talviparalympialaiset 2018
Itšnjan kansallispuisto

Itšnjan kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Tšernihivin alueella, Itšnjan kaupungin läheisyydessä. Vuonna 1993 (toisen lähteen mukaan 2004) perustetun kansallispuiston pinta-ala on 96,658 neliökilometriä. Tiedosto:Ichnyanskyj National Nature Park.png|Kansallispuiston logo. Ічнянський національний природний парк.jpg Ліс перед заходом сонця.jpg Ічнянський національний природний парк, квітує сон-трава.jpg Ічнянський національний природний парк, дубовий гай.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Itšnjanskyi natsionalnyi pryrodnyi park Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Tšernihivin alue
Tamila Taševa

Tamila Ravilivna Taševa (; s. 1. elokuuta 1985) on ukrainalainen poliitikko, joka toimii Ukrainan presidentin nimeämänä pysyvänä edustajana Krimin autonomisessa tasavallassa, jota Venäjä on miehittänyt vuodesta 2014 lähtien. == Tausta ja yksityiselämä == Taševa syntyi vuonna 1985 Samarkandissa, jonne Neuvostoliiton viranomaiset olivat karkottaneet hänen perheensä osana Krimin tataarien karkottamista. Taševa perheineen palasi Krimille vuonna 1991, ja hän kertoi kohdanneensa vihamielisiä asenteita etnisen taustansa takia venäläisiltä opettajiltaan. Lisäksi aikuisilla Krimin tataareilla oli vaikeuksia löytää töitä. == Poliittinen ura == Vuonna 2019 Taševa asettui ehdolle parlamenttivaaleissa Holos-puolueen listalla. Samana vuonna hänet nimitettiin Krimin pysyvän edustajan varamieheksi. Huhtikuussa 2022 Volodymyr Zelenskyi nimitti Taševan Krimin pysyväksi edustajaksi. Taševa on sanonut, että Krimille laittomasti muuttaneet jopa 1,5 miljoonaa venäläistä tulee karkottaa miehityksen päätyttyä. Krimiltä on paennut venäläisten miehitystä arviolta noin 30 000 Krimin tataaria. == Kunnianosoitukset == * 55x55px Ukrainan itsenäisyyden 25-vuotisjuhlamitali (Ukraina, 2016) * Ruhtinatar Olgan ritarikunta (Ukraina, 2019) == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kielletyt käskyt

Kielletyt käskyt on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Jukka Virtasen sanoittama kappale, jonka levytti ensimmäisenä Kristina Hautala vuonna 1968. Sen teksti alkaa sanoilla ”Ei, ei saa uskaltaa...”. Yhteiskunnan sääntöjä, kehotuksia ja määräyksiä karrikoiva sanoitus kannustaa itsenäiseen ajatteluun. Kristina Hautala esittää kappaleen Jörn Donnerin elokuvan Mustaa valkoisella (1968) tanssiravintolakohtauksessa. Laulun tekijät Lasse Mårtenson ja Jukka Virtanen olivat elokuvassa mukana myös näyttelijöinä, jääkaappitehtaan mainosmiehiä esittäen. Kristina Hautala levytti laulun tuoreeltaan myös ruotsiksi elokuvasta otetulla nimellä ”Svart på vitt”. Ruotsinkielisen sanoituksen teki Bengt Haslum, ja levytys julkaistiin singlellä Suomen euroviisukappaleen ”Kun kello käy” ruotsinnoksen ”Vänta och se” B-puolena. ”Kielletyt käskyt” on mukana myös Hautalan ja Mårtensonin yhteisellä albumilla Kristina & Lasse (1968). Kappaleen ovat levyttäneet myös Taiska vuonna 1981, Himo-yhtye 1987,Kappalehaku "Kielletyt käskyt", Fenno-musiikkiarkisto. Viitattu 26.2.2023. Ona Kamu vuonna 1994, Jean S. -yhtye vuonna 2000 ja Irina vuonna 2010. Instrumentaaliversion ”No!” levytti suomalainen rautalankayhtye The Dangermen vuonna 2011.Kappalehaku "Kielletyt käskyt", Fono.fi. Viitattu 26.2.2023. ==Lähteet== Luokka:Jukka Virtasen sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
Silkkipinseri

Silkkipinseri (Seidenpinscher) on sukupuuttoon kuollut saksalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Silkkipinseri muistutti muutoin tavallista pinseriä, mutta sen karvapeite oli silkkinen. Väritys oli joko musta tai ruskea.Leed, Cory. Deutscher Pinscher. Haettu 26.2.2023. == Alkuperä == Silkkipinseri oli pinserin silkkiturkkinen versio, jota esiintyi pinsereiden ja snautsereiden varhaisen historian aikaan. Siihen aikaan eri karvanlaatuja oli peräti neljä: lyhytkarvainen (pinseri), karkeakarvainen (snautseri), pitkäkarvainen (apinapinseri) ja silkkikarvainen. Silkkipinseriä esiintyi alun perin Saksan lisäksi mahdollisesti myös Sveitsissä. Kun pinserit ja snautserit erotettiin toisistaan, kuoli tämä variaatio sukupuuttoon. Sekä tavallista pinseriä että silkkipinseriä uskotaan käytetyn apinapinserin kehittämiseen. === Etymologia === Seiden tarkoittaa silkkiä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset koirarodut Luokka:Pinserit ja snautserit Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Ljudmyla Luzan

Ljudmyla Luzan (s. 27. maaliskuuta 1997 Ivano-Frankivsk) on ukrainalainen ratameloja. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa kanadalaiskaksikkojen 500 metrillä Anastasija Tšetverikovan kanssa ja pronssia kanadalaisyksikköjen 200 metrillä. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset melojat Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anastasija Tšetverikova

Anastasija Tšetverikova (s. 13. huhtikuuta 1998 H’erson) on ukrainalainen ratameloja. Hän saavutti elokuussa 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa kanadalaiskaksikkojen 500 metrillä Ljudmyla Luzanin kanssa. Kanadalaisyksikköjen 200 metrillä Tšetverikova karsiutui keräilyerissä ja sijoittui 17:nneksi. Tšetverikova voitti Luzanin kanssa maailmanmestaruuden kanadalaiskaksikkojen 500 metrillä syyskuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset melojat Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt