EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1934

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Helsingissä Humallahden uimalaitoksella 20.- 22.7.1934. == Miehet== === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Harry Tiitinen 1.04,8 2 Carl Dsinnejs 1.06,2 3 O.Santaholma 1.06,8 4 Heikki Hietanen 1.058,7 5 M.Saarniala 1.08,7 6 J.Munck 1.15,5 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Heikki Hietanen 5.29,0 2 Vilho Nurmi 5.37,3 3 M.Henriksson 5.58,3 4 P.Kallinen 5.59,2 === 1 500 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Vilho Nurmi 23.44,3 2 V.Mattsson 25.01,2 3 Aarre Paananen 26.43,5 4 A.Louhi 28.52,9 5 E.Saarniala 29.22,6 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Harry Tiitinen 1.18,7 2 V.Niemelä 1.22,6 3 Carl Dsinnejs 1.23,0 4 Altte Harma 1.25,5 5 E.Hartzell 1.27,0 6 P.Kytömaa 1.27,7 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Toivo Reingoldt 2.55,1 2 Pekka Tiilikainen 3.00,1 3 Aarre Paananen 3.00,1 4 J.Kunnas 3.02,9 5 R.Silin 3.05,6 6 Jorma Sarvanto 3.12,5 === 4 x 200 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (Santaholma, P.Hänninen, V.Nurmi, P.Tiilikainen) 10.28,8 2 Helsingfors Simsällskap (C.Dsinnejs, M.Henriksson, A.Sundström, H.Tiitinen) 10,35,5 === Ponnahduslautahypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 139,43 2 T.Kirkkomäki 119,61 3 Atte Launos 118,37 4 Arvo Rissanen 112,58 5 O.Heikinheimo 70,44 6 E.Tukiainen 69,79 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 39,70 2 Arvo Rissanen 39,53 3 Julius Wathén 38,20 4 T.Kirkkomäki 37,60 5 B.Laaksonen 35,84 6 Alvi Palho 27,27 === Vaihtelevat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 105,46 2 Arvo Rissanen 87,76 3 T.Kirkkomäki 75,26 4 Atte Launos 52,67 == Naiset == === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Sylvi Hoskell 1.19,4 2 Asta Mäenpää 1.20,7 3 Paula Toivokoski 1.21,9 4 Margit Johansson 1.25,0 5 Helga Toikka 1.26,2 6 Liisa Hyvärinen 1.26,8 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Asta Mäenpää 6.28,6 2 Disa Aspegren 6.34,9 3 Liisa Hyvärinen 7.01,5 4 Aili Mikkelä 7.19,4 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Irja Helin 3.19,0 2 Toini Lehtinen 3.21,2 3 Kerttu Makkonen 3,25,1 4 Sylvi Korhonen 3.54,7 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Greta Nyman 1.34,0 2 Lyyli Lahtinen 1.36,7 3 Disa Aspegren 1,38,3 4 Kerttu Makkonen 1.42,0 5 Elvi Tiilikainen 1.45,3 6 Maire Meriö === 4 x 100 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (L.Savenius, A.Aalto, P.Toivokoski, S.Hoskell) 5.41,2 2 Helsingfors Simsällskap ( S.Asplund, K.Vuorisalo, D.Aspegren, M.Johansson) 5.49,8 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Alice Aalto 23,70 2 Hilve Gråsten 23,07 3 Aune Finell 15,01 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1934 urheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
Luís Montenegro

Luís Filipe Montenegro Cardoso de Morais Esteves (s. 16. helmikuuta 1973 Porto) on portugalilainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja maansa pääministeri huhtikuusta 2024. Hän on kotoisin Portosta. Montenegro valittiin kansanedustajaksi ensimmäistä kertaa 29-vuotiaana vuonna 2002, ja hän toimi puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2010-luvun alussa, jolloin puolue oli hallituksessa. Tuolloin hän oli ajamassa läpi tiukkaa talouskuripolitiikkaa. Montenegro nousi puolueensa johtoon toukokuussa 2022. Hän korosti, ettei halua tehdä yhteistyötä äärioikeistolaisen Chegan kanssa. Vuoden 2024 parlamenttivaaleissa Montenegron johtama liittouma voitti niukasti vasemmistoblokin. Se ei kuitenkaan saanut enemmistöä parlamenttiin, sillä Chega nelinkertaisti paikkamääränä. Vaali-iltana Montenegro piti yhä kiinni näkemyksestään, ettei halua muodostaa hallitusta Chegan kanssa. Portugalin presidentti nimitti hänet pääministeriksi 21. maaliskuuta, ja hänen vähemmistöhallituksensa on määrä astua virkaansa 2. huhtikuuta. Chega jää hallituksen ulkopuolelle. Montenegro vannoi virkavalansa 2. huhtikuuta 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin pääministerit Luokka:Portugalin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Montenegro (täsmennyssivu)

Montenegro voi tarkoittaa seuraavia: * Montenegro, valtio Balkanilla * montenegro, eteläslaavilainen Montenegrossa puhuttava kieli ==Sukunimenä== * Fernanda Montenegro (s. 1929), brasilialainen näyttelijä * Hugo Montenegro (1925–1981), yhdysvaltalainen säveltäjä * Luís Montenegro (s. 1973), portugalilainen poliitikko * Elena Montenegrolainen (1873–1952), montenegrolainen prinsessa, Italian kuningatar ===Kuvitteellisia henkilöitä=== * Angela Montenegro, kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Bones. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Johann Nepomuk Fuchs

Johann Nepomuk Fuchs (5. toukokuuta 1842 Frauental an der Laßnitz – 5. lokakuuta 1899 Bad Vöslau) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari.Fuchs, Familie Oesterreichisches Musiklexikon, viitattu 16.3.2024 Fuchs opiskeli alun perin oikeustiedettä Wienissä, sitten musiikin teoriaa Simon Sechterin johdolla. Vuonna 1864 hän aloitti työskentelyn kapellimestarina Bratislavan oopperassa.Johann Nepomuk Fuchs (1842-1899) Mahler Foundation, viitattu 16.3.2024 Fuchs työskenteli oopperakapellimestarina monissa eri kaupungeissa ennen kuin sai vuonna 1880 nimityksen Wienin hovioopperan kapellimestariksi. Vuodesta 1888 lähtien hän opetti sävellystä Gesellschaft der Musikfreunden konservatoriossa, ja vuonna 1893 hän sai nimityksen sen johtajaksi. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa Alexander von Zemlinsky. Vuonna 1894 Fuchsista tehtiin varahovikapellimestari. Fuchs oli tärkeässä asemassa Franz Schubertin tuotannon ensimmäisen kokonaispainoksen toimittamistyössä. Painoksen julkaisi Breitkopf & Härtel. Fuchs toimitti painokset myös Christoph Willibald Gluckin oopperasta Le cadi dupé, Georg Friedrich Händelin oopperasta Almira ja Schubertin oopperasta Alfonso und Estrella. Fuchs sävelsi muun muassa oopperan Zingara, joka kantaesitettiin Brnossa vuonna 1872. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös yksinlauluja ja pianokappaleita. Hänen veljensä oli säveltäjä Robert Fuchs.Robert Fuchs AllMusic, viitattu 16.3.2024 Fuchs haudattiin Baumgarten- hautausmaalle Wieniin. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Laululintu (elokuva)

Laululintu (Little Voice) on brittiläinen musiikkielokuva vuodelta 1998. Sen on ohjannut Mark Herman joka on myös käsikirjoittanut sen yhdessä Jim Cartwrightin kanssa. Elokuva kertoo on pidättyväisestä ja eristäytyneestä Laura Hoffista, joka asuu äitinsä kanssa pienessä englantilaisessa merenrantakaupungissa. Hänen isänsä on kuollut, eikä hänellä ole ketään, jonka kanssa voisi kuunnella klassista musiikkia. Samaan aikaan Lauran äiti Mari löytää seksuaalisuutensa uudelleen lontoolaisen managerin kanssa. Elokuva oli myös kuudessa sarjassa BAFTA-ehdokkaana. == Pääosissa == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 brittiläiset elokuvat Luokka:Musiikkielokuvat
Renato Brogi

Renato Brogi (25. helmikuuta 1873 Sesto Fiorentino – 25. elokuuta 1924 Fiesole) oli italialainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Brogi, Renato Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 16.3.2024 Brogi aloitti musiikkiopintonsa Firenzessä ja jatkoi niitä Milanon konservatoriossa. Hänet palkittiin oopperastaan La prima notte (1898). Hänen muut oopperansa ovat L'oblio (1890) ja Isabella Orsini (1920). Niiden lisäksi Brogi sävelsi Firenzessä vuonna 1923 tuotetut operetit Bacco in Toscana ja Follie Veneziane. Näyttämömusiikin ohella hänen tuotantoonsa kuuluu viulukonsertto, jousikvartetto, pianotrio ja lauluja. Brogi teki yhteistyötä ajan johtavien oopperalaulajien, kuten Antonio Paolin, Gemma Bellincionin ja Titta Ruffon kanssa.Brogi: Visione Veneziana Teatro Nuovo, viitattu 16.3.2024 == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Ukrainan perustuslaki

Ukrainan perustuslaki () on Ukrainan tasavallan korkein laki. == Historia == Ensimmäinen perustuslain kaltainen dokumentti nykyisen Ukrainan alueella otettiin käyttöön 16. huhtikuuta 1710. Sen allekirjoittivat hetmani Pylyp Orlyk ja tämän alaisuudessa palvelleet Zaporižžjan kasakat. Siinä määriteltiin mm. ortodoksisuus alueen viralliseksi uskonnoksi, mutta kasakat olivat kuitenkin itsenäisiä Moskovan patriarkaatista. Tästä dokumentista käytetään joko nimeä Benderin perustuslaki tai Pylyp Orlykin perustuslaki. Ukrainan nykyisen perustuslain hyväksyi Verh’ovna Rada 28. kesäkuuta 1996. Parlamentin 450 edustajasta 315 äänesti perustuslain hyväksymisen puolesta, ja se astui voimaan samana päivänä. Perustuslain päivää vietetään Ukrainassa 28. kesäkuuta. Päivän viettäminen perustuu perustuslain 161. artiklaan. == Nykyisen perustuslain sisältö == Perustuslaissa on 15 kappaletta: # Yleiset periaatteet # Ihmis- ja kansalaisoikeudet sekä vapaudet ja vevollisuudet # Vaalit ja kansanäänestykset # Verh’ovna Rada # Ukrainan presidentti # Hallituksen ministerit ja muut toimeenpanevan vallan käyttäjät # Syyttäjänvirasto # Oikeuslaitos # Valtion rajat # Krimin autonominen tasavalta # Paikallishallinto # Perustuslakituomioistuin # Perustuslain muuttaminen # Loppusäädökset # Siirtymäsäädökset == Muutoksia == Perustuslakiin on sen historian aikana tehty käytännössä kaksi muutosta, joista ensimmäinen on tosin säädetty, kumottu ja säädetty sitten uudelleen. === Imperatiivimandaatti === Imperatiivimandaatti () tarkoittaa sitä, että kansanedustajien tulee kuulua siihen parlamenttiryhmään, jota hän on valituksi tullessaan edustanut, tai hän menettää paikkansa. Aloite tästä tehtiin joulukuussa 2004. Perustuslakituomioistuin kumosi imperatiivimandaatin lokakuussa 2010, koska katsoi sen olevan perustuslain vastainen. Helmikuussa 2014 parlamentti palautti imperatiivimandaatin 386 kansanedustajan tuella. Samassa yhteydessä osa presidentin vallasta siirrettiin hallitukselle ja parlamentille. === Vuoden 2019 lisäys === Helmikuussa 2019 parlamentti hyväksyi perustuslain muutoksen, jonka nojalla Ukrainan strategisiksi tavoitteiksi asetettiin sekä EU:n että Naton jäsenyys. == Aiheesta muualla == * Ukrainan perustuslaki presidentin kanslian kotisivuilla == Lähteet == Luokka:Perustuslait perustuslaki
Pedro Nuno Santos

Pedro Nuno de Oliveira Santos (s. 13. huhtikuuta 1977) on portugalilainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän toimi Portugalin infrastruktuuri- ja asuntoministerinä vuosina 2019–2023, ja joulukuussa 2023 hänet valittiin puolueensa puheenjohtajaksi. Santos on koulutukseltaan ekonomisti ja edustaa puolueensa vasenta laitaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Bratt

Ivan Bratt (24. syyskuuta 1878 Jönköping – 25. tammikuuta 1956) oli ruotsalainen lääkäri ja liberaali poliitikko. Hänet tunnetaan niin kutsutusta Brattin järjestelmästä, jolla alkoholin ostoa rajoitettiin Ruotsissa 1900-luvun alkupuoliskolla. Bratt oli aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija, joka kuului muun muassa Verdandi-raittiusseuraan. Hänet valittiin Tukholman kaupunginvaltuustoon vuonna 1908 ja hän istui siellä vuoteen 1919. Hän oli myös lyhyen aikaa vuonna 1921 valtiopäiväedustaja toisessa kamarissa. Bratt toimi Tukholman alkoholimonopolin toimitusjohtajana 1913–1922 ja AB Vin- och Spritcentralenin toimitusjohtajana 1923–1928. Bratt kiinnostui jo varhain alkoholin haitoista, ja hän muun muassa kieltäytyi ehtoollisesta oman konfirmaationsa yhteydessä. Vuoden 1909 suurlakon aikana alkoholi oli kuukauden ajan myyntikiellossa, mikä vähensi huomattavasti juopuneiden ihmisten määrää kaduilla. Tämä viimeistään vakuutti Brattin siitä, että rajoittamalla alkoholin saatavuutta sen aiheuttamia haittoja voitaisiin vähentää. Hän ei kuitenkaan kannattanut täyskieltoa. Vuosina 1929–1942 Bratt asui Pariisissa, missä hän työskenteli SKF:n palveluksessa. ==Yksityiselämä== Bratt pyrki elämään mahdollisimman terveellisti. Hän ei käyttänyt alkoholia, noudatti kasvisruokavaliota ja nukkui ikkuna auki. Brattin pojanpoika on toimittaja Peter Bratt. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svenskt biografisk lexikon Luokka:Ruotsalaiset lääkärit Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Mauri Auvinen

Mauri Vilhelm Auvinen (18. elokuuta 1927 Pieksämäki – 22. maaliskuuta 2017 Kuopio) oli suomalainen päätoimittaja, joka sai professorin arvonimen. ==Henkilöhistoria== Auvisen vanhemmat olivat verotoimenjohtaja Jukka Auvinen ja Edla Lydia Malkki ja puoliso Sirkka-Liisa Ipatti. Auvinen tuli ylioppilaaksi 1947 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1952. Hän oli Kainuun Sanomien toimittaja 1951–1952 ja toimitussihteeri 1952–1955, Kajaanin päätoimittaja 1955–1957 ja Savon Sanomien taloustoimittaja 1957–1959, toimituspäällikkö 1959–1960 ja pitkäaikainen päätoimittaja 1960–1987. Hän tuli tunnetuksi myös Savon Sanomien kolumnistina. Professorin arvonimen Auvinen sai 1985 ja Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1987. ==Toimitustöitä== * Veikko Huovinen: Lohkaisuja, 1979, Jouni Hirvaskeron kanssa * Kertomuksia saloilta: Erätulilta -82, 1981, Jouni Hirvaskeron kanssa * Jorma Ollikainen: Pieninkä: erätarinoita Itä-Karjalasta 1942–44, 1985 Jouni Hirvaskeron kanssa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Maxim (teatteri)

Maxim on Styrmansgatanilla Tukholman Östermalmilla sijaitseva teatteri, joka on perustettu vuonna 1966. Se lopetti toimintansa syksyllä 2022, mutta syksyllä 2023 sen ilmoitettiin aukeavan uudelleen vuonna 2024. Ennen teatteria rakennuksessa toimi Sveriges Radion studio, jossa tehtiin muuassa Lennart Hylandin suosittua Karusellen-ohjelmaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman teatterit Luokka:Östermalm
Luntmakargatan

pienoiskuva|200px|Katunäkymää etelän suuntaan. Luntmakargatan on Tukholman Norrmalmilla ja Vasastadenissa sijaitseva katu, joka ulottuu Apelbergsgatanilta Odengatanille. Kadun nimen alussa mainittu "lunta" on eräänlainen historiallinen sytytyslanka. ==Kuvia== Ljunglöfska snusfabriken mot Luntmakargatan.jpg|Luntmakargatan 19: Ljunglöfin nuuskatehtaan sisäänkäynti noin vuonna 1900. Väggmosaik - Nils Tydén.jpg|Luntmakargatan 46: seinämosaiikki Betlehemskyrkan, Stockholm.jpg|Luntmakargatan 80–84: Betlehemskyrkan Namibian Embassy in Sweden.JPG|Luntmakargatan 86: Namibian suurlähetystö ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Norrmalm Luokka:Vasastaden
Itä-Aasian historia

Kiinassa ensimmäiset neoliittiset kulttuurit muotoutuivat noin 8000 ekr. Riisiä alettiin viljellä noin 5000 ekr. Myöhäisneoliittisella kaudella Keltaisenjoen uoma siirtyi kaksi kertaa. Laajoja alueita Aasiassa hallinneen Kublai-kaanin joukot valtasivat Pohjois-Kiinan 1260 ja lopun osan Kiinasta 1279. Kiinan keisarikunta oli laajimmillaan kolmen mahdikkaan keisarin aikana. Nämä Kolme keisaria olivat Kangxi (1662-1722), Yongzheng (1722-1735) ja Qianlong (1735-1796). Tuona aikana Kiina ulottui Taiwaniin ja Sinkiangiin saakka. Japanissa varhaisin asutus alkoi 12500 vuotta sitten. Tuosta ajasta 400 ekr saakka kestäneen Jōmon-kauden aikana Japanissa elettiin enimmäkseen metsästäjä-keräilijöinä, vaikka kauden lopulla aletiin viljellä joitakin kasveja. Riisin viljely levisi Kiinasta Korean niemimaalle noin 300 ekr. Japanin Yayoi-kauden aikana Manner-Aasiasta siirtyi väestöä Japaniin merkittäviä määriä. Kiinan vaikutus ulottui Han-dynastian aikana Bohainmerellä sijaitsevalle Bohainlahdelle ja Korean niemimaalle, missä kiinalaisilla oli neljä vartioasemaa. Noista vartioasemista käsin muodostettiin yhteyksiä Japaniin. Japanilla puolestaan oli vaikutusta Kiinan esinekulttuuriin. Kirjoitustaito levisi Kiinasta Korean niemimaan kautta Japaniin noin 500 jkr. Itä-Aaian kulttuuriin ovat vaikuttaneet uskonnot, Kiinassa buddhalaisuus, taolaisuus ja kungfutselaisuus, Japanissa zenbuddhalaisuus ja šintolaisuus. Lisäksi itäaasialaiseen kulttuuriin on vaikuttanut näkemys luonnon ja taivaankappaleiden yhteydestä. Varhaisimmat tiedot Kiinan keisarillisista puutarhoista ovat Han-dynastian ajalta, noin 200 ekr. Tunnetuimpia zenpuutarhoja Japanissa ovat olleet eräät 1300-luvun ja 1500-luvun puutarhat. == Lähteet == Luokka:Aasian historia
Joensuun auto-onnettomuus 1914

Joensuun auto-onnettomuus tapahtui torstaiaamuna 15. lokakuuta 1914 Joensuussa Koskikadun ja Rantakadun kulmassa kun auto syöksyi Pielisjokeen ja kääntyi ylösalaisin. Autossa olleista kuudesta henkilöistä neljä kuoli ja kaksi onnistui pelastautumaan. Auto syöksynyt jokeen. Neljä henkeä hukkunut, Aamulehti, 16.10.1914, nro 238, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSurkea automobiilionnettomuus Joensuussa. Automobiili syöksynyt jokeen, neljä naista hukkunut, Helsingin Sanomat, 16.10.1914, nro 282, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKauhea auto-onnettomuus Joensuussa. Auto syöksynyt Pielisjokeen. Mukana olleesta 6 henkilöstä 4 naista hukkunut, Karjalan Lehti, 16.10.1914, nro 238, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Keskiviikkoiltana kello 23 aikaan joukko Joensuun Turistihotellin tarjoilijattaria lähti huviajelulle Jakokoskelle kaupungin ulkopuolelle vietettyään hotellin tarjoilijattaren Elsa Lindgrenin nimipäiviä. Palattaessa torstaiaamuna takaisin kaupunkiin kuljettaja yritti kääntää Koskikadulta Rantakadulle, mutta tällöin auton ohjaustanko ei toiminut vaan auto syöksyi suoraan eteenpäin ja päätyi ylösalaisin Pielisjokeen. Autossa kuomun alla olleet neljä naista eivät päässeet autosta pois vaan hukkuivat. Auton ohjaaja ja omistaja ajuri Kettunen ja hänen vieressään istunut nainen pelastuivat. Onnettomuuspaikka oli ns. Valppaan laituri, joka sijaitsi Pielisen kanavan alapäässä. Autolla oli veteen syöksyessään niin kova vauhti, että se katkaisi laiturilla pystyssä olleen hirren. Hukkuneiden ruumiit nostettiin samana aamuna kello 7 aikaan, ja auto nostettiin pinnalle kello 10 aikaan. Auto vietiin tarkastettavaksi korjasmolle. Se kulki omin voimin ja totteli ohjauslaitetta. Auton ohjaustanko oli jo ennen onnettomuutta toiminut epätyydyttävästi. Joensuun raastuvanoikeus tuomitsi auton omistajan ja ohjaajan, ajuri Janne Kettusen kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen ja suorittamaan korvauksia ja kuluja onnettomuudessa kuolleiden omaisille. Viipurin hovioikeus vapautti toukokuussa 1915 Kettusen hautajaiskustannusten maksamisesta mutta korotti vankeustuomiota puolentoista vuoden pituiseksi.Joensuun auto- onnettomuus, Uusi Suometar, 29.5.1915, nro 143, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reijo Valta : Koeajoja: Auton käyttöönotto Suomessa 1900-1918, Jyväskylän yliopiston humanistis-yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan väitöskirja, Jyväskylä 2021, Joensuun onnettomuudesta s. 119, 124, 127, 128 Luokka:Vuoden 1914 onnettomuudet Luokka:Tieliikenneonnettomuudet Suomessa Luokka:1910-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Joensuu
Arwi Lind

Antti "Arwi" Lind (s. 1979 Säynätsalo) on suomalainen muusikko ja Helmi Levyt -levy-yhtiön perustaja. Arwi Lind on kotoisin Säynätsalosta. Hän oli lapsena kiinnostunut musiikista ja urheilusta. Lindin sukulaiset ovat tunnettuja Säynätsalon Riennon koripalloilijoita. Lind opiskeli 2000-luvun alussa Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksessa lastentarhanopettajaksi. Opiskeluaikoinaan hän perusti Helmi Levyt-pienlevy-yhtiön, joka on nykyisin tärkeä toimija kotimaisen marginaalimusiikin alalla. Lind soittaa rumpuja. Hän on soittanut esimerkiksi Puppa J & Tasottavat -yhtyeessä sekä Rosita Luun keikkakokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lääkinnällinen laite

Lääkinnällinen laite (MD, ) on tuote, joka on tarkoitettu käytettäväksi lääketieteelliseen tarkoitukseen. Se ei välttämättä ole mekaaninen laite, vaan voi olla myös neste tai nieltävä kapseli. Lääkinnällinen laite voi olla esimerkiksi instrumentti, laitteisto, väline, ohjelmisto, implantti, reagenssi tai materiaali. Toisin kuin lääke, lääkinnällinen laite ei vaikuta farmakologisin, immunologisin tai metabolisin keinoin. == Sääntely ja valvonta == Lääkinnällisten laitteiden sääntely on haastavaa, sillä tuotekehitys on alalla nopeaa ja erityyppisten laitteiden kirjo on laaja. Vuonna 2021 erilaisia lääkinnällisiä laitteita oli Euroopan unionin (EU) alueella puoli miljoonaa kappaletta. EU:ssa lääkinnällisten laitteiden markkinoille saattamista, asettamista ja käyttöönottoa säätelevät asetukset lääkinnällisistä laitteista (MD-asetus, (EU) 2017/745) ja in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista (IVD-asetus, (EU) 2017/746). Ne korvaavat direktiivit lääkinnällisistä laitteista (lääkintälaitedirektiivi, 93/42/ETY), implantoitavista laitteista (90/385/ETY) ja in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista (IVD- direktiivi, 98/79/EY). Suomessa lääkinnällisten laitteiden markkinavalvonnasta vastaa Lääkealan turvallisuus ja kehittämiskeskus Fimea. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/745 lääkinnällisistä laitteista * Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/746 in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista Luokka:Lääketieteellinen tekniikka
Suitsupply

Suitsupply on vuonna 2000 perustettu alankomaalainen miestenvaate- ja pukuliikeketju. Yhtiöllä on 150 liikettä ympäri maailman. Suitsupply pyrkii myymään hinta-laatu-suhteeltaan hyviä pukuja. Yhdysvaltalainen GQ listasi Suitsupplyn parhaiden miestenvaateliikkeiden joukkoon vuonna 2011. The Wall Street Journal raportoi vuonna 2017 Suitsupplyn 614 dollarin puvun ja Giorgio Armanin 3625 dollarin puvun olevan laaduiltaan samantasoisia. Helsingin Eteläesplanadille yhtiö avasi ensimmäisen Suomen-liikkeensä alkuvuodesta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtiön nettisivut * Suitsupply myy jokamiehen luksusta (Kauppalehti, 5.11.2017) Luokka:Vaateliikkeet Luokka:Alankomaalaiset yritykset
Tšervona ruta

Tšervona ruta () on ukrainalainen populaarimusiikin festivaali, jota on järjestetty vuodesta 1989 lähtien. Festivaali oli alkaessaan merkityksellinen tilaisuus juhlistaa ukrainalaista kulttuuria ja kieltä, joita oli neuvostoaikana pyritty tukahduttamaan. Festivaali järjestetään joka toinen vuosi, ja se on tunnettu uusien kykyjen ja ukrainankielisen popmusiikin esille tuomisesta.Klid 2014 s. 45 Festivaali nimettiin Volodymyr Ivasjukin vuonna 1968 kirjoittaman, samannimisen laulun mukaan, josta tuli hitti Ukrainassa, Venäjällä ja ukrainankielisten keskuudessa. Laulu on nimetty tšervona ruta -nimisen kukan mukaan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Musiikkitapahtumat Ukrainassa
Kurt Åge Brunberg

Kurt Åge Brunberg (20. maaliskuuta 1889 Helsinki – 4. lokakuuta 1948 Porvoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja Porvoon kaupunginjohtaja.50 vuotta täyttää..., Helsingin Sanomat, 20.03.1939, nro 77, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotStadsdirektör Brunbergs frånfälle, Borgåbladet, 07.10.1948, nro 112, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 07.10.1948, nro 271, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Brunberg pääsi ylioppilaaksi 1909 (Nya svenska läroverket) ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1915. Hän oli Pohjamaan ruotsalaisen maanviljelysseuran metsänhoitajana vuodesta 1917 ja Kristiinankaupungin metsänhoitajana vuodesta 1919. Hänet valittiin vuonna 1920 Kristiinankaupungin rahatoimikamarin sihteeriksi ja kaupunginkamreeriksi ja näitä virkoja hän hoiti vuoteen 1927 saakka. Hän oli lisäksi Kristiinankaupungin kaupunginvaltuuston sihteerinä vuodesta 1922 alkaen. Brunberg suoritti 1920 suojeluskuntaupseeritutkinnon ja hän oli 1921-1927 Kristiinankaupungin suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Brunberg osallistui Suomen sisällissotaan Pohjanmaalla ja Satakunnan rintamalla ja hän haavoittui Lavian Susikoskella. Brunberg oli sitten Helsingin pitäjän kunnallissihteerinä 1927–1930 ja Porvoon kaupunginjohtajana hän oli vuodesta 1930 lähtien aina kuolemaansa saakka. Brunberg kuoli 59-vuotiaana lokakuussa 1948. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Porvoon pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Etelä-Aasian historia

Etelä-Aasian varhaisia asutuspaikkoja olivat esiharappalaisten kulttuurien asuinpaikat. Näistä on löydetty merkkejä muun muassa Pakistanista, mistä on löydetty jäänteitä 5500 vuotta vanhasta keramiikasta. Indus-kulttuuri eli Harappan kulttuuri vaikutti Intian pohjoisosassa ja Pakistanin eteläosassa noin 3300-1300 eaa ja se oli parhaimmillaan 2600-1900 eaa. Tämä aika jaetaan kolmeen osaan, jotka ovat Varhaisharappa, pääasiallinen Harappa ja Myöhäisharappa. Arjalaiset saapuivat Etelä-Aasiaan noin 1800-600 ekr. Tuolloin alkoi veda-kausi. Buddhalaisuus sai jalan sijaa Pohjois-Intiassa noin 600-320 ekr. Intiassa vallitsi Marya-imperiumi 320-185 ekr. Islam levisi Etelä-Aasiaan noin 1200-1500. Tämän jälkeen Intiassa vallitsi Moguli-imperiumi 1500-1750. Veda-kausi jakautuu kolmeen osaan. Varhaisin oli Rigvedojen kausi, sitten oli Mantra-kielen kausi ja lopuksi Samhita Prosen kausi. Veda-kauden aikana Intiassa tapahtui monia sosiaalisia ja yhteiskunnallisia muutoksia. 1800-luvun puolivälissä Intiassa ja Pakistanissa kaupankäyntiin vaikutti Englannin Itä-Intian kauppakomppania, jolla oli kauppatukikohtia Sindhissä ja Punjabissa. Etelä-Aasian kulttuuriin on tullut vaikutteita Lähi-idästä ja Keski-Aasiasta, esimerkiksi ruokakulttuuriin. Etelä-Aasialaiseen ruokakulttuuriin on tullut vaikutteita muun muassa Persiasta, mistä on omaksuttu tuoksuvien mausteiden käyttöä. Yleisesti ruokakulttuuriin omaksuttiin vaikutteita Suurmogulien valtakunnan aikana, jolloin omaksuttiin kuivattujen hedelmien käyttöä. Keski-Aasiasta taas on tullut vaikutteita juustojen valmistukseen. == Lähteet == Luokka:Aasian historia
Elävien maassa (Juha Tapion albumi)

Elävien maassa on Juha Tapion 13. studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2023. Albumilta julkaistiin etukäteen singlet ”Kun vielä ehtii”, ”Valitsisin sut”, ”Vaadin rauhaa”, ”Elossa”, ”Rakkaus saapuu” ja ”Kerran sitä ollaan nuorii”. Albumilla vierailee Ellinoora kappaleessa ”Hiljaisii Heeroksii” ja Mikael Gabriel kappaleessa ”Kompassi”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * Kun vielä ehtii # Hiljaisii heeroksii (Juha Tapio ja Ellinoora) # Valitsisin sut # Vaadin rauhaa # Kompassi (Mikael Gabriel ja Juha Tapio) # Elossa == Lähteet == Luokka:Juha Tapion albumit Luokka:Vuoden 2023 albumit
Eanmund

Eanmund oli Kentin kuningas noin 762-764. Hän hallitsi joko yhdessä Sigeredin kanssa tai tämän jälkeen. Eanmund mainitaan ainoastaan Sigeredin peruskirjaan liitetyssä päiväämättömässä asiakirjassa, jonka Canterburyn arkkipiispa Bregowine on todistanut allekirjoituksellaan. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Samettiturpiaali

Samettiturpiaali (Lampropsar tanagrinus) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Samettiturpiaali kasvaa 19–24 cm pitkäksi ja koiras on naarasta suurempi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin höyhenpuku on kokonaan sinikiiltoisen musta. ==Levinneisyys ja elintavat== Samettiturpiaalin levinneisyysalue on kaksiosainen ja sitä tavataan Kolumbian pohjoisosista Guyanaan ja Kolumbian eteläosista keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät vesialueiden läheisyydessä. Se liikkuu suurimmillaan muutaman kymmenen linnun parvissa ja joskus myös sekaparvissa. Samettiturpiaali rakentaa kuppimaisen pesän puuhun kasvien juurista. == Lähteet == Luokka:Turpiaalit
Jarno Tepora

Jarno Kalervo Tepora (s. 2. tammikuuta 1948 Pori) on suomalainen oikeustieteilijä ja Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori. == Elämä ja ura == Tepora valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1970, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1974 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1984. Lisäksi hän sai varatuomarin arvon vuonna 1973. Tepora työskenteli Helsingin yliopistossa yksityisoikeuden laitoksen amanuenssina 1972–1974, siivilioikeuden virkaa tekevänä assistenttina 1974–1976, siviilioikeuden virkaa tekevänä yliassistenttina 1976–1980, siviilioikeuden virkaa tekevänä apulaisprofessorina 1980–1993 ja siviilioikeuden professorina 1993–2016. Hän oli Lakiasiaintoimisto Tepora, Metsä & Lahdenpään osakkaana 1973–1975. Lisäksi Tepora toimi korkeimman oikeuden ylimääräisenä oikeusneuvoksena vuonna 1997.Kangas (toim.), s. 475. Tepora on myös toiminut Suomen Lakimiesliiton hallituksen jäsenenä 1994–1996 ja puheenjohtajana 1997–2000, Keskuskauppakamarin välityslautakunnan puheenjohtajana 2001–2015, University of Helsinki Conflict Management Instituten (COMI) hallituksen jäsenenä vuodesta 2004 alkaen sekä Medialähetys Sanansaattajat hallituksen puheenjohtajana 1980-luvun alusta vuoteen 2020. Teporasta tuli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuonna 2004. Vuonna 1997 Helsingin hovioikeus totesi Teporan olleen esteellinen toimiessaan välimiesoikeuden puheenjohtajana Rakennus-Ruolaa koskevassa riidassa. Tepora sai ennen välimiesmenettelyä ja sen aikana palkkiota 226 000 markkaa riidan toisena osapuolena olleelta KOP:lta antamistaan asiantuntijalausunnoista, mistä ei ilmoitettu muille riidan asianosaisille. == Oikeustieteellinen tutkimus == Teporan tutkimus on kohdistunut esineoikeuden alaan. Hänen väitöskirjansa Omistuksenpidätyksestä (1984) käsitteli myyjän ja ostajan oikeusasemaa omistuksenpidätyksen synnyttämän välitilan aikana.Kangas (toim.), s. 293. Tepora on myös tutkinut esineoikeudellisesta näkökulmasta konkurssioikeuttaKangas (toim.), s. 362. ja ulosotto-oikeuttaKangas (toim.), s. 367.. Tepora sai Lakimies-aikakauskirjan parhaan kirjoittajan palkinnon vuonna 1990 artikkelillaan Yrityskiinnityslain käteispanttausehto ja erityisrahoitussopimusten vakuusjärjestelyt. Teporan yhdessä Selinda Näsen kanssa kirjoittama artikkeli Panttioikeuden pätevyys pantinsaajan sitoutuessa vapauttamaan pantin ennen vakuusvelan lakkaamista palkittiin yhtenä parhaista vuonna 2020 Defensor Legis -aikakauskirjassa julkaistuista oikeudellisista kirjoituksista. == Julkaisuja == * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuus == * Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rönölä

Rönölä () oli inkeriläinen kylä, joka kuului Venjoen luterilaisen seurakuntaan. Nykyyään entinen kylän alue kuuluu hallinnollisesti Leningradin alueen Puškinin kaupunkiin. Kylä mainitaan eri nimillä (Kandakoua, Kandakowa Ödhe, Condakoffzina jne) Ruotsin 1600-luvun asiakirjoissa. Kylän venäläinen nimi on peräisin henkilönnimestä Kondakov tai Kondratij Vuonna 1849 kylässä ("Rönölä ja Hourinautio") asui 120 ihmistä (59 miestä ja 61 naista), kaikki inkeriläisiä (savakoita). 1900-luvun alussa kylässä toimi sonniyhdistys, maito-osuukunta ja osuuskauppa. Vuonna 1926 kylässä oli 40 taloa ja 197 asukasta, kaikki inkeriläisiä. Rönölän suurin suku oli Suomalainen, muut suvut olivat Airi, Jakonen, Luukkonen ja Pöyhönen. Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuonna 1943 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Inkerin kylät Luokka:Venjoen kylät
Happy to Be Alive

Happy to Be Alive suomalaislaulaja Marjo-Riitta Kervisen toinen studioalbumi vuodelta 1984. Se sisältää tunnettujen suomalaisten muusikoiden säveltämiä jazz- ja funk-teemaisia kappaleita, joita Kervinen tulkitsee englanniksi yhtyeen säestämänä. Albumi julkaistiin Polydor-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut Erkka Kettunen, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # LP-levyn (821 674-1) takakannen tiedot, sanaliite ja levykeskiö. == Kokoonpano == * Marjo-Riitta Kervinen – laulu, taustalaulut (2, 4, 7-9) === Muusikot === * Jussi Aalto – pasuuna (1, 5-6) * Vesa Aaltonen – rummut, lyömäsoittimet (2, 6-9) * Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet (6, 8), flyygeli (4-5), pianosoolo (1), sähköpiano (4), syntetisaattori (4) * Juha Björninen – kitara (1-9; soolo: 4, 7-8) * Kassu Halonen – sähköpiano (1-2, 9), syntetisaattori (2, 4), taustalaulut (2, 7), kosketinsoittimet (3, 7), flyygeli (2) * Markku Johansson – trumpetti (1, 3, 5-6, 8) * Erkka Kettunen – lyömäsoittimet (8) * Pentti Lahti – saksofonit (1, 5-6) * Janne Louhivuori – dobro (1, 9), kitara (2-7, 9; soolo: 9) * Pekka Pohjola – bassokitara (1-5, 7-8), syntetisaattori (5) * Heikki Virtanen – kontrabasso (1), bassokitara (3, 6, 9) * Jorma Ylönen Ensemble – jouset (1-2, 5-7, 9) === Tuotanto === * Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-studiot) * Kassu Halonen – tuottaja * Erik Uddström – valokuva ja ulkoasu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Äänitetietokannassa Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Amerikan esihistoria

Amerikan esihistoria kuvaa Uuden maailman ilmiöitä esihistoriallisella ajalla. Pohjois-Amerikan kaakkoisosan jokilaaksoissa asuivat paleointiaanit 10 000-6000 ekr. Samoihin aikoihin preerialla elivät tasankointiaanit, jotka metsästivät suurriistaa. Paleointiaanien ja tasankointiaanien työkalut olivat samankaltaiset, mutta elämäntavoissa oli eroja. Pohjois-Amerikan itäosassa oli arkaaisia kulttuureja 6000-700 ekr. Noin 1300 Mississipin alajuoksulla syntyi jokipengerten rakentamismenetelmä. Pohjois-Amerikan itäosassa asutus vakiintui 700 ekr-700jkr, jolloin kaikkialla valmistettiin keramiikkaa. Pohjois-Amerikan kaakkoisosassa muotoutui Mississippiläinen yhteisö, jonka vaikutus kesti 750-1540 jkr. Tuolloin syntyi keramiikkatyyli, jossa saven sekaan lisättiin murskattua simpukankuorta. Muita tuon ajan ilmiöitä olivat päällikkökuntien synty, seremoniakeskusten rakentaminen, kylissä yhteisesti harjoitettu puutarhanhoito sekä temppeleiden ja yläluokan asumusten rakentaminen terassimaisten kumpujen päälle. Pohjois-Amerikan luoteisosassa, Tyynenmeren rannikolla muotoutui 8000 ekr metsästyskulttuuri, ylätasankojen paleokulttuuri. Alueen väestö lisääntyi merkittävästi 2000-1000 ekr. Sisämaassa olevilla alueilla rakennettiin asumuksia, jotka olivat osittain maanalisia. Mesoamerikassa varhaisia varhaisia kulttuureja olivat sapoteekkien ja taraskaanien kulttuurit. Mesoamerikan kulttuuri muotoutui varhain yhtenäiseksi. Mesoamerikassa kehitettiin kalenteriympyrä, jossa yhdistyi kaksi eri kalenteria. Etelä-Amerikassa Tyynenmeren rannikolla oli suotuisat olosuhteet ravinnon saannin suhteen ja täten siellä syntyi Etelä-Amerikan varhaisin pysyvä asutus. Keski-Perun ruohoarolla, punalla asutus alkoi noin 10 000 vuotta sitten. Alueella metsästettiin vikunjoita. Alueella eläneiden metsästäjä-keräilijöiden luolista on löytynyt ajalta noin 5500-1500 ekr suuria määriä eläinten luita ja kivityökaluja, mikä viittaa siihen, että vikunjoita oli alettu metsästää ympäri vuoden. Jotkut ihmisryhmät alkoivat kesyttää laamoja ja alpakoita noin 4000 ekr. Näiden eläinten paimentolaisuus yleistyi 2000 erk mennessä. == Lähteet == Luokka:Amerikan historia Luokka:Esihistoria
Herman Starckjohann

Herman Starckjohann (21. maaliskuuta 1889 Viipuri – 23. kesäkuuta 1944 Lahti) oli suomalainen konsuli ja viipurilaisen rautakaupan Oy Starckjohann & Co Ab:n johtaja.50-vuotias. Konsuli Herman Starckjohann, Helsingin Sanomat, 21.03.1939, nro 78, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 27.06.1944, nro 169, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKonsul Herman Starckjohann död, Hufvudstadsbladet, 27.06.1944, nro 169 (2. painos), s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Starckjohann meni koulun päätettyään 1908 isänsä omistaman, osakeyhtiöksi muutetun Oy Starckjohann & Co Ab:n palvelukseen. Hän oli eri tehtävissä liikkeessä vuoteen 1918 saakka, jolloin siirtyi ulkomaille työskennellen siellä rauta-alan liikkeissä Saksassa. Palattuaan Suomeen Starckjohann tuli 1918 Oy Starckjohann & Co Ab:n johtokunnan jäseneksi ja johtajaksi. Espanjan varakonsuli hänestä tuli 1921. Talvisodan jälkeen Oy Starckjohann & Co Ab:n toiminta siirtyi Viipurista ensin Pietarsaareen ja sitten Lahteen. Jatkosodan aikana Starckjohann pääsi palaamaan Viipuriin ja käynnistämään siellä yrityksen toimintaa uudelleen mutta kesäkuussa 1944 hän joutui taas lähtemään Viipurista venäläisten suurhyökkäyksen alettua. Herman Starckjohann kuoli 55-vuotiaana heinäkuussa 1944 Lahdessa lyhyen sairauden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Andalusia (täsmennyssivu)

Andalusia, Andalucia tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Andalusia, itsehallintoalue Etelä-Espanjassa * Andalucía (1730), Espanjan laivaston vuonna 1730 palvelukseen otettu linjalaiva * Andalucía (F72), Espanjan laivaston vuonna 1971 vesillelaskettu fregatti
Hyypiönjärvi

Hyypiönjärvi on ylänköjärvi Kemijärven länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 20 kilometriä länteen. == Maantiede == Hyypiönjärvi on pitkänkapea. Kantatie 82 jakaa sen pohjoiseen ja eteläiseen altaaseen. Eteläinen allas on pohjoista laajempi. Järvi on keskimäärin matala. Syvin piste, noin 12 metriä, sijaitsee eteläisen altaan pohjoisosassa. Hyypiönjärven saariluku on kaksi. Saaret sijaitsevat järven pohjoispuoliskolla ja niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 30 aaria. Järven länsirannalla kantatien kohdalla sijaitsee Hyypiön kylä. Järven itäpuolisen Hyypiönkukkuran laki on yli sata metriä järvenpintaa ylempänä. Järven ympäristössä on runsaasti Hyypiö-pohjaista nimistöä (Hyypiönlampi, Hyypiönhierikko, Hyypiönaapa). Hyypiönjärveen virtaa useita vähäisiä metsäojia läheisiltä metsäjärviltä ja -lammilta. Järven luusua sijaitsee lounaassa, josta alkaa länteen Sammaljärveen (218,9 metriä mpy) virtaava Hyypiönjoki. Alavirta kääntyy Sammaljärven kohdalla etelään. Hyypiönjärven vesitilavuus on 3 702 000 kuutiometriä. Hyypiönjärvi (65.799.1.021) kuuluu Pirttijärven valuma-alueeseen (65.799), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Vianjoen valuma-alue (65.79) ja ensimmäinen on Raudanjoen valuma-alue (65.7). Pirttijärven valuma-alueeseen kuuluu 60 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista ainoastaan Hyypiönjärvi on yli neliökilometrin laajuinen. Seuraavaksi laajimpia ovat Pirttijärvi, Martinjärvi ja Ala-Hyypiönjärvi. == Lähteet == Luokka:Kemijärven järvet Luokka:Raudanjoen valuma-alue
Komujärvi (Pyhäjärvi)

Komujärvi on matala ja varsin tasasyvä, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Pyhäsalmen kaakkoispuolella Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta- ala on 6,9 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 154 kilometriä eteläkaakkoon. == Maantiede == Komujärven pääaltaasta työntyy kohti kaakkoa lähes kolmikilometrinen, pitkänkapea Lintulahti. Topanlahti ja järven koillisosan Matinlahti ovat samantyyppisiä. Luoteisosan Kangaslahti ja itäosan Risulahti ovat sitä vastoin suiltaan avoimia, leveitä vesialueita. Etäisyys Lintulahden pohjukasta Kangaslahden rantaan on noin 5,3 kilometriä. Laajin niemimaa on etelärannan Topanniemi. Kartan perusteella Komujärven syvin piste on 2,5 metriä. Komujärven pohjoisosan saaria ovat muun muassa Väisäsenluoto, Hätäluoto ja Selkäsaari. Topanniemen länsipuolella sijaitsee Miinasaari. Järven rannoilla on pieniä peltoalueita. Paikallistie 18473 kulkee järven länsipuolitse. Komujärven tulouomia ovat Välijoki lännestä ja Salmenjoki etelästä Lintulammelta. Järven luusua sijaitsee luoteessa Niskanlampi-nimisen lahden rannalla, josta alkaa länteen virtaava Komujoki, joka laskee Pyhäjärveen (139,6 metriä mpy). Komujärveä ja Pyhäjärveä erottavan kannaksen kapein kohta on noin 2,5 kilometriä. Komujärvi (54.053.1.001) kuuluu Komujoen valuma-alueeseen (54.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Pyhäjoen vesistössä (54). Toinen jakovaihe on Pyhäjärven valuma-alue (54.05). Komujoen valuma-alueeseen kuuluu Komujärven ohella kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Lintulampi on rehevöitynyt vesialue aivan Lintulahden eteläpuolella. Etäämpänä idässä sijaitsee Lampisuonlammit. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven järvet Luokka:Pyhäjoen vesistö
Loistava kokoelma

Loistava kokoelma on Juha Tapion neljäs kokoelma-albumi, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2016. Albumi on jaettu kahdelle CD-levylle, joista kummallakin on 15 kappaletta. Levyllä on kappaleita vuoden 2003 albumista Mitä silmät ei nää, vuoden 2015 albumiin Sinun vuorosi loistaa. == Kappaleet == CD1 # Sinun vuorosi loistaa - 3.39 # TSNEH (Tykkään susta niin että halkeen) - 3.12 # Mitä silmät ei nää - 3.42 # Ohikiitävää - 4.41 # Sitkeä sydän - 3.10 # Älä tyri nyt - 2.53 # Suurenmoinen elämä - 4.34 # Meillä on aikaa - 3.37 # Jumala auta - 5.13 # Rakastettu - 4.40 # Minä olen, sinä olet - 3.05 # Kaunis ihminen - 3.44 # Sinä pelastit meidät - 3.01 # Raikas tuuli - 3.54 # Pettävällä jäällä - 3.18 CD2 # Cobacabana ja Ipanema - 3.55 # Eläköön - 3.31 # Kaksi puuta - 4.15 # En mitään, en ketään - 3.32 # Kelpaat kelle vaan - 3.42 # Aito rakkaus - 3.28 # Paremmat päivät - 3.16 # Luotsivene - 3.35 # Vuodet vieriä saa - 3.45 # Päivin sekä öin - 3.41 # Ukkosta ja ullakolla - 3.57 # Lainaa vaan - 3.42 # Toisella puolen virtaa - 3.03 # Anna pois itkuista puolet - 3.10 # Vain sun - 4.37 Luokka:Juha Tapion albumit Luokka:Vuoden 2016 kokoelma-albumit
Niemelänjärvi (Hyrynsalmi)

Niemelänjärvi on suurelta osin metsien ja soiden reunustama järvi Hyrynsalmen keskustan kaakkoispuolella Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 64 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Yli kilometrin pituinen länsi–itäsuuntainen Niemelänniemi jakaa Niemelänjärven etelä- ja pohjoisosaan. Lahdet ovat suiltaan avoimia lukuun ottamatta itäosan Uunilahtea. Lahdista laajin on Roukalahti, joka kattaa Niemelänniemen eteläpuolisen alueen. Niemelänjärven syvimmät alueet ovat 20–22-metrisiä. Syvin piste sijaitsee Niemeläniemen kärjestä noin 200 metriä itään. Niemelänjärven laajin saari on noin kolmehehtaarinen Peltosaari, jota erottaa Niemelänniemestä matala vesialue. Saaren pituus kaakosta luoteeseen on puolisen kilometriä. Niemelänniemellä ja järven kaakkoisrannalla on asutusta. Niemelänjärven tulouoma on kaakosta Luvanjärveltä (170,7 metriä mpy) virtaava noin 700 metriä pitkä Luvankoski. Niemelänjärvi kapenee kohti luodetta ja laskee Putaansaaren molemmin puolin Kynäkoskia Koirajärven (160,3 metriä mpy) kautta luoteeseen Salmijärven (156,4 metriä mpy) kaakkoiskolkkaan. Niemelänjärven vesitilavuus on 9 143 000 kuutiometriä. Niemelänjärvi (59.721.1.002) kuuluu Koirajärven-Niemelänjärven alueeseen (59.721), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Luvanjärven alue (59.72) ja ensimmäinen on Luvanjoen valuma-alue (59.7). Koirajärven-Niemelänjärven alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Niemelänjärvi, Teerijärvi ja Koirajärvi. == Lähteet == Luokka:Hyrynsalmen järvet Luokka:Luvanjoen valuma-alue
Taru Hallama (albumi)

Taru Hallama on samannimisen suomalaislaulajan debyyttialbumi vuodelta 1982. Se sisältää muutamien cover-kappaleiden lisäksi myös levyä varten sävellettyä musiikkia. Albumi julkaistiin Just-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Sitä ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä. == Kappaleet == Kaikki sovitukset tehnyt Upi Sorvali. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # LP-levyn (KPLP 106) takakannen tiedot. == Kokoonpano == === Muusikot === * Taru Hallama – laulu, kuoro * Peter Lerche – kitara (1-5, 8-10) * T. T. Oksala – kitara (7) * Pave Maijanen – kuoro, kitara (6) * Heikki Virtanen – bassokitara (1-6, 8-10) * Unski Salmi – bassokitara (7) * Jouko Kantola – kosketinsoittimet * Upi Sorvali – rummut, lyömäsoittimet, kuoro * Pentti Lahti – saksofonit ja huilusoolot * Tapani Rinne – tenorisaksofoni * Juhani Aalto – pasuunat * Mircea Stan – pasuunat * Esko Heikkinen – trumpetti * Heikki Jäntti – huuliharppu ==== Jouni Heinosen jouset ==== * Jouni Heinonen – viulu * Erkki Hiltunen – viulu * Pertti Kiri – viulu * Timo Konttinen – viulu * Erkki Lasonpalo – viulu * Jorma Rahkonen – viulu * Kari Vanonen – viulu * Jaakko Vuornos – viulu * Lauri Laasonen – alttoviulu * Seppo Ristolainen – alttoviulu * Olli Kangas – sello * Risto Poutanen – sello === Tuotanto === * Iain Churches – äänitys ja miksaus (SoundTrack-äänitysstudiot) * Markus Heikkerö – kannen suunnittelu * Henrik Schütt – valokuvat * Upi Sorvali – tuottaja == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 esikoisalbumit
Vittorio Rieti

Vittorio Rieti (28. tammikuuta 1898 Aleksandria – 19. helmikuuta 1994 New York) oli italialaistaustainen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut säveltäjä.Uncle Dave Lewis, Vittorio Rieti AllMusic, viitattu 17.3.2024 Rieti opiskeli Giuseppe Frugattan johdolla Milanossa vuosina 1912–1917. Hän suoritti myös taloustieteen opintoja ja valmistui Milanon yliopistosta vuonna 1917.Vittorio Rieti scores The New York Public Library, viitattu 17.3.2024 Rieti palveli lyhyesti Italian armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan päätyttyä hän jatkoi Roomassa musiikkiopintojaan Alfredo Casellan johdolla. Orkestroinnissa Rieti sai ohjausta Ottorino Respighiltä. Hänen varhaisimmat teoksensa olivat tyyliltään kokeellisia ja saivat osakseen Arnold Schönbergin huomion. Schönberg auttoi Rietiä kustannussopimuksen saamisessa Universal Editionin kanssa. 1920-luvun alkupuolella Rieti muodosti Renzo Massaranin ja Mario Labrocan kanssa I Tre -nimisen säveltäjäryhmän. Ensimmäisen kansainvälisen menestyksensä hän saavutti ISCM:n festivaalilla Prahassa vuonna 1924 konsertollaan puhallinsoittimille ja orkesterille. Se esitettiin Casellan johdolla. Rieti liittyi vuonna 1925 Pariisissa Sergei Djagilevin Ballets russes'n henkilökuntaan. Hän oli tähän mennessä jo siirtynyt lähemmäs Igor Stravinskyn tyyliä muistuttavaa uusklassismia. Stravinskysta tulikin hänen läheinen ystävänsä. Rietin Djagileville säveltämistä baleteista erityisen menestyksekkääksi osoittautui Barabau. Rieti sävelsi näyttämöteoksia myös Louis Jouvet'n teatterille Pariisiin. 1930-luvulla hän oli yksi modernille kamarimusiikille omistetun La Sérénade -ryhmän perustajista. Rieti pakeni toista maailmansotaa Yhdysvaltoihin vuonna 1940 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1944. Yhdysvalloissa hänen musiikkiinsa teki koreografioita George Balanchine. Hänen orkesteriteostensa esityksiä johtivat muiden muassa Arturo Toscanini ja Dimitri Mitropoulos. Stravinskysta poiketen Rieti alkoi menettää suosiotaan 1950-luvulta lähtien. Hän kuitenkin jatkoi säveltämistä kuolemaansa saakka. Rieti opetti sävellystä Peabody Institutessa vuosina 1948–1949, Chicago Musical Collegessa 1950–1953, Queens Collegessa 1955–1960 ja New York College of Musicissa 1961–1964. Rietin tuotantoon kuuluu balettien lisäksi seitsemän oopperaa, yksitoista sinfoniaa, yksitoista jousikvartettoa, pianokappaleita, lauluja, kamariteoksia ja kuoromusiikkia. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Andreas Berger (säveltäjä)

Andreas Berger (1584 – 10. tammikuuta 1656 Ulm) oli saksalainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Berger, Andreas Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 17.3.2024 Berger pääsi tenoriksi Stuttgartin hovikapelliin vuonna 1606 ja työskenteli siellä hovisäveltäjänä vuosina 1608–1612. Vuosina 1624–1634 hän palveli kapellimestarina Oettingenin kreivi Ludwig Eberhardia. Sittemmin Berger työskenteli Augsburgissa, Leutkirchissä ja Ulmissa. Hän sävelsi hengellistä ja maallista vokaalimusiikkia. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1584 syntyneet Luokka:Vuonna 1656 kuolleet
Andreas Berger

Andreas Berger on seuraavien henkilöiden nimi: * Andreas Berger (1584–1656), saksalainen säveltäjä * Andreas Berger (s. 1961), itävaltalainen pikajuoksija, Red Bull 400 -juoksun keksijä.