EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bente Pedersen

Bente Pedersen (s. 1961) on norjalainen historiallisen fantasian kirjoittaja. Hänen romaanejaan on myyty tähän mennessä noin viisi miljoonaa kappaletta. Pedersen luki ensimmäisen kirjansa viisivuotiaana ja alkoi haaveilla muutamaa vuotta myöhemmin kirjailijan ammatista. Tätä nykyä hän on yksi Norjan myydyimmistä kirjailijoista. Pedersenin kirjoja on myyty Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Puolassa ja Suomessa. == Bibliografia == === Raija (1986-1994) === * 1. Fremmed fugl (Kaukainen lintu) * 2. Brukne vinger * 3. Huldreplassen (Maahispaikka) * 4. Futens brud * 5. Huset ved havet * 6. Frihetens lenker * 7. Skipet fra öst * 8. Trollkvinne * 9. Rotlös (Juureton) * 10. Tideverv * 11. Under en fremmed himmel * 12. Villroser (Villiruusut) * 13. Farsarven * 14. I skyggen av raija (Raijan varjo) * 15. Blodspor over vidda * 16. Farlige flammer (Vaaralliset liekit) * 17. Vingeskutt (Siipeen ammuttu) * 18. Dödens sendebud (Kuoleman lähetti) * 19. Skjebnenatt (Kohtalonyö) * 20. Frostnetter * 21. I sorgens skygger (Surun varjoissa) * 22. Mannen med masken (Naamioitunut mies) * 23. Gullfuglen * 24. I fremmede fotspor * 25. Mytteriet (Kapina) * 26. Fredlös (Lainsuojaton) * 27. Tsarina * 28. Sjamanens datter (Shamaanin tytär) * 29. Veien hjem * 30. I nöd og lyst * 31. Annen manns kvinne * 32. Sommerlandets skygge * 33. Drömmestier * 34. I vesterled (Länsiportissa) * 35. Himmelbarnet (Taivaanlapsi) * 36. Gjennom tårer * 37. Rederens sönn * 38. Trekkfugl * 39. Det gule lyset (Keltainen valo) * 40. Fremmed fugl flyr === Rosa (1997-2000) === # Bergtatt # Hans vilje # Det svakeste ledd # Trollbånd # Hekseskygger # Villstier # Den engelske rose # Visne kropper # Barn av lyset # Liljene på marken # Alvenes yndling # Tårenes vei # Djevledansen # Gallionsfigurer # Tidevann # Ekko fra fortiden # Arvingen # Ravnetid # Lille søster, lille bror # Som tvillingsjeler # Forlist # Den svarte svanen # Flammer i natten # Farvel, min elskede # Gullfeber # Glitrende paradis # Skip i natten # Hjertets stemme # Høvdingens brud # Det sterkeste ledd # Rød måne # En ny morgen # Uskylden faller # Ildens datter # Det hete blodet === Huset Arent (2003-2006) === * 1. Isprinsessen (Jääprinsessa) * 2. Vinterdrömmer (Talviunet) * 3. Vårlösning * 4. Mot drömmenes öy * 5. Skjebnereisen (Kohtalonmatka) * 6. Din for evig (Ikuisesti sinun) * 7. Skipets gåter * 8. Möte med fortiden * 9. Is mot ild * 10. Såret hjerte * 11. Kjarlighetsbarnet * 12. Flammenatt * 13. Brytningstid * 14. Din Aleksandra * 15. Mörk måne (Pimeä kuu) * 16. Frostkyss * 17. Stjålen lykke * 18. Mellom to menn * 19. Elskere * 20. Hjemkomsten * 21. Siste regnskap Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Aebischer

David Aebischer (s. 7. helmikuuta 1978 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Aebischer voitti Stanley Cupin kaudella 2000–2001. ==Ura== Colorado Avalanche varasi Aebischerin NHL:ään numerolla 161 vuonna 1997. Hän pelasi varauksensa jälkeen kolme kautta farmisarjoissa, yhden pääosin ECHL:ssä ja kaksi AHL:ssä. Marc Denis’n tultua kaupatuksi Columbus Blue Jacketsiin kesällä 2000, Aebischer toimi kaudet 2000–2003 Coloradon kakkosmaalivahtina. Hänestä tuli Coloradon ykkösmaalivahti kaudella 2003–2004, kun Patrick Roy lopetti uransa. NHL:n työsulun aikana Aebischer palasi kotimaahansa, Luganon joukkueeseen. Kaudeksi 2005–2006 Aebischer palasi taas Coloradon ykkösveskariksi, vaikka hän onkin saanut paljon kritiikkiä osakseen. Aebischer siirrettiin 8. maaliskuuta 2006 Montreal Canadiensiin vaihdossa José Théodoreen. Kahden Montrealissa vietetyn kauden jälkeen hänet siirrettiin 17. heinäkuuta 2007 Phoenix Coyotesiin, mutta menetettyään paikkansa joukkueessa Aebischer siirrettiin AHL-seura San Antonio Rampageen. Pelattuaan viisi ottelua hän palasi takaisin kotimaahansa HC Luganoon 23. marraskuuta 2007 tehtyään vuoteen 2012 asti kestävän sopimuksen. Kesäkuussa 2011 hän joutui siirtohuhujen kohteeksi, jotka olivat viemässä häntä Oulun Kärppiin. Hän siirtyi kuitenkin takaisin Pohjois-Amerikkaan, kun hän teki Winnipeg Jetsin kanssa AHL-sopimuksen farmijoukkue St. John’s IceCapsin. Aebischer pelasi kauden IceCapsissa ja siirtyi sen jälkeen vuoden sopimuksella Sveitsin pääsarjan Rapperswil-Jona Lakersiin. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Colorado Avalanchen varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Niilekselä

Jussi Niilekselä (s. 22. elokuuta 1950 Pulkkila) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjat Kotirappu, Häräntappoase, Saastamoisen poika, Elämän suola, Trasselirakastaja, Paavo ja Raili, Antiikkieno ja Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna. Niilekselä on käsikirjoittanut televisioelokuvan Päivä ennen (1978), jossa hän näyttelee myös pienen roolin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Kahakorpi

Hannu Olavi Kahakorpi (s. 7. lokakuuta 1946 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän kuuluu Gyllenbögelin aatelissukuun.Finlands ridderskaps och adels kalender 1992, s. 286. Esbo 1991. ISBN 951-9417-26-5 Kahakorpi kirjoitti ylioppilaaksi 1965 ja opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1966–1969. Hän on opiskellut myös elokuvamusiikkia Liverpoolissa (1999), tuotantoa, markkinointia ja käsikirjoittamista Lontoossa (2000, 2002) sekä muita opintoja Los Angelesissa (2001) ja vuonna 2002 Walesissa ja Manchesterissa. Vuonna 1967 Kahakorpi oli yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä. Hän on ollut Yle TV1:n näyttelijä (1969–1982), ohjaaja (1982–), tuottaja (1987–1997) ja päätuottaja (1997–2007). Lisäksi hän on toiminut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen tuntiopettajana (1989–1991). Vuodesta 2007 Kahakorpi on ollut Rainbow Productions Oy:n päätuottaja ja vuodesta 2009 Torniossa sijaitsevan Pohjoisen kulttuuri- instituutin elokuva- ja televisiotuotannon professori. Kahakorpi on ohjannut muun muassa televisioelokuvan Onnellinen mies (1979) ja tv-sarjat Tuntemattomalle jumalalle (1993) ja Milkshake (1994, osittain). Hän vastasi Kotikadun (1995–2012) suunnittelusta ja toteutuksesta. Lisäksi Kahakorpi on tehnyt lukuisia televisioelokuvia TV1:lle sekä vieraillut ohjaajana vuonna 1988 DDR:n television Waltari-versiossa Gabriel komm zurück ja ohjannut ja tuottanut vuonna 1993 jakson ranskalaiseen Maigret-sarjaan. __NOTOC__ ==Ohjauksia== * Kuolleista herännyt (1975) * Onnellinen mies (1979) * 13 mehiläistä (1982) * Lumikit (1986) * Irti maasta (1989) * Missä on suuri pohjoinen (televisioelokuva, 1991) * Tuntemattomalle jumalalle 1–5 (1993) * Milkshake 1–17 (1994, tuottajana ja osassa ohjaajana) * Kotikatu (1994–2012, suunnittelu ja toteutus) * Viisi tytärtäni (tv-elokuva, 1997) * Konsertto Mallorcalla (televisioelokuva, 1997) * Lacrimosa (televisioelokuva, 2008) * Päätalo (2008) == Rooleja == * Punahilkka, 1968, Hannu, automekaanikko * Mommilan veriteot 1917, 1973, asianajaja Risto Ryti * Manillaköysi, 1976, seonnut alikersantti * Milkshake, 1994, komisario * Kotikatu, 1995, 2001, Seppo * Hovimäki, 1. kausi 1999, esittelijäsihteeri Stenius * Kotikatu, 1999, 2002, lääkäri * Raid, 2003, psykiatri Lapinlahdessa *Kotikatu, 2003–2004, 2006, Lauri Heinonen * Game Over, 2005, oikeuden puheenjohtaja * Raja 1918, 2007, kenraali Jyrinkoski * Päätalo, 2008, pankinjohtaja 1 ==Kirjoja== Hannu Kahakorpi on myös toimittanut Kotikatu-kirjasarjan: * Kotiinpaluu, 1999 (Gummerus) * Uusi kevät, 1999 (Gummerus) * Kuuma kesä, 2000 (Gummerus) * Jouluksi kotiin, 2000 (Gummerus) * Keväthäät, 2001 (Gummerus) * Tie tähtiin, 2001 (Gummerus) * Viimeinen vierailu, 2002 (Gummerus) * Äitien päivät, 2003 (Gummerus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Hannu Kahakorven töitä Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset aateliset
Päiviö Pyysalo

Pekka Päiviö Pyysalo (s. 1. kesäkuuta 1946 Lappeenranta) on suomalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Hän on toiminut MTV3:n viihde- ja ohjelmapäällikkönä 1984–2001. Hänestä on käytetty kuvaavaa ilmaisua ”TV- viihteen yleismies”. Pyysalo on ohjannut muun muassa televisiosarjat Parempi myöhään... (1979–1980), Vesku rempallaan (1992), Koomikon kuva (2002), Speden parhaat (2003) ja Pirjo, Pirjo ja Mato (2005). Lisäksi hän oli mukana Tenavatähti-laulukilpailun tuotannossa. Ohjaamisen ja tuottamisen lisäksi hän juonsi myös MTV3-kanavalla vuosina 1997–1999 esitettyä Onnenruudut- visailuohjelmaa.TV-viihteen elävä legenda yhä huippukunnossa. Seiska.fi. Viitattu 30.1.2019. __NOTOC__ ==Lähteet== * Viihteen 50. MTV3. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marc Denis

Marc Denis (s. 1. elokuuta 1977 Montreal, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on voittanut urallaan kertaalleen maailmanmestaruuden. ==Ura== === Seurajoukkueissa === Colorado Avalanche varasi Denisin numerolla 25 vuoden 1995 varaustilaisuudessa. Denis oli nuorena erittäin lupaava maalivahti. Hän pelasi QMJHL-juniorisarjassa kaudet 1994–1997. Viimeisenä kautenaan Chicoutimi Saguenéensissa Denis valittiin koko Kanadan tärkeimpien juniorisarjojen Canadian Hockey Leaguen parhaaksi maalivahdiksi. Denis siirtyi Coloradon organisaatioon jo keväällä 1997 juniorisarjojen loputtua ja pelasi yhden NHL-ottelunkin kaudella 1996–1997. Seuraavat kaksi kautta hän kuitenkin pelasi vielä pääasiassa farmissa AHL:n Hershey Bearsissa. Kaudella 1999–2000 Denis nousi Patrick Royn kakkosmaalivahdiksi. Seuraavana kesänä Colorado kauppasi maalivahtinsa kuitenkin Columbus Blue Jacketsiin, josta sai vastineeksi varausoikeuden. Kahdella ensimmäisellä kaudella Columbuksessa Ron Tugnutt ja Denis jakoivat peliajan melko tasan, mutta vuodesta 2002 vuoteen 2006 Denis oli Columbuksen ykkösmaalivahti. Kaudella 2002–2003 hän teki NHL-ennätyksen pelattujen minuuttien määrässä. Denis torjui kauden aikana 77 ottelussa ja pelasi yhteensä 4 511 minuuttia. Tampa Bay Lightningiin Denis siirtyi kesällä 2006. Tampa antoi vaihdossa Denis'stä maalivahti Fredrik Norrenan ja hyökkääjä Fredrik Modinin. Pian vaihtokaupan jälkeen Tampa Bay ja Denis allekirjoittivat kolmevuotisen sopimuksen. Tampassa Denis ei kuitenkaan onnistunut ja toisella kaudellaan 2007–2008 hänet tiputettiin heikon alkukauden jälkeen farmiin Norfolk Admiralsiin. Kesällä 2008 Tampa Bay osti ulos Denisin sopimuksen. Denis teki kaudeksi 2008–2009 sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Hän pelasi kauden aikana vain yhden NHL-ottelun. Pääosan kaudesta Denis pelasi AHL:n Hamilton Bulldogsissa (runkosarjassa 46 ja pudotuspeleissä kuusi ottelua). Hän lopetti uransa tähän kauteen. Kaudella 2010–2011 Denis toimi vuosilta 1994–1997 tutun QMJHL-joukkue Chicoutimi Saguenéensin maalivahtivalmentajana. === Maajoukkueessa === Denis voitti kahdesti nuorten maailmanmestaruuden. Vuonna 1996 Denis oli José Théodore kakkosmaalivahtina, mutta vuonna 1997 hän oli Kanadan ykkösmaalivahti. Hänet valittiin vuonna 1997 MM-turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Denis on edustanut Kanadaa kaksi kertaa myös MM-kilpailuissa. Tšekissä 2004 Denis ei pelannut yhtään ottelua, mutta Kanada voitti maailmanmestaruuden. Latviassa 2006 Denis oli Kanadan maalilla viidessä ottelussa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Colorado Avalanchen varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reija Virolainen

Reija Virolainen on suomalainen kuvaussihteeri, televisio-ohjaaja ja tuottaja. Virolainen aloitti kuvaussihteerinä MTV:llä 1970-luvulla ja siirtyi Spede Pasasen palvelukseen kuvaussihteeriksi vuonna 1984. 1990-luvulla hän alkoi myös ohjata televisiosarjoja. Hänen ohjaamiaan sarjoja ovat Blondi tuli taloon, Uuno Turhapuro, Ihmeidentekijät ja Parhaat vuodet. Vuodesta 2005 lähtien hän on ollut kuvaussihteerinä ja tuotantopäällikkönä Broadcasters -tuotantoyhtiössä. Virolainen oli kunnallisvaaliehdokkaana vuonna 2004 Nurmijärvellä Suomen Keskusta puolueen listalla numerolla 142. == Elokuvat == * Uuno Epsanjassa (1985) - kuvaussihteeri * Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö * Liian iso keikka (1986) - kuvaussihteeri * Pikkupojat (1986) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö * Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987) - kuvaussihteeri, valokuvat * Fakta homma (1987) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö * Tupla-Uuno (1988) - kuvaussihteeri, valokuvat * Onks Viljoo näkynyt (1988) - kuvaussihteeri * Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat * Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari (1990) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat * Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat, näyttelijä * Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti (1992) - kuvaussihteeri, juliste * Uuno Turhapuron poika (1993) - kuvaussihteeri, valokuvat * Uuno Turhapuron veli (1994) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat * Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998) - apulaisohjaaja, valokuvat * Naisen logiikka (1999) - kuvaussihteeri == TV-elokuvat == * Kuvien takana (1975) - kuvaussihteeri * Poltettu oranssi (1980) - kuvaussihteeri == TV-sarjat == * Niilin lähteillä (1984) – kuvaussihteeri * Spede Show (1984–1987) – kuvaussihteeri * Kymppitonni (1985–2005) – kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö * Vesku Show (1988–1991) – kuvaussihteeri * Pulttibois (1989–1991) – kuvaussihteeri * Speden spelit (1992–2002) – kuvaussihteeri * Blondi tuli taloon (1994–1995) – ohjaaja * Uuno Turhapuro (1996) – ohjaaja * Ihmeidentekijät (1996–1998) – ohjaaja, tuotantopäällikkö * Parhaat vuodet (2000–2002) – ohjaaja * Kuumia aaltoja (2003) – kuvaussihteeri, tuottaja * Huuma (2005–2008) – kuvaussihteeri * Jackpot (2008) – tuotantopäällikkö * Saturday Night Live (2016) - tuotantopäällikkö == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Kuvaussihteerit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tshiuetin Rail Transportation

Tshiuetin Rail Transportation on kanadalainen rautatieliikenneoperaattori, joka hoitaa liikennettä 217 kilometrin mittaisella rataosuudella Newfoundland ja Labradorin Emeril Junctionista Québecin Scheffervilleen. Rataosuus kulkee lähes asumattoman erämaan halki. Yhtiön omistajat ovat alueen kolme alkuperäisasukasheimoa, Innu Nation of Matimekush-Lac John, Naskapi Nation of Kawawachikamach ja Innu Takuaikan Uashat mak Mani-Utenam. Tshiuetin Rail Transportation Inc. on Kanadan ensimmäinen kokonaan alkuperäiskansojen omistuksessa oleva rautatieyhtiö. Yhtiön henkilöjuna Tshiuetin liikennöi Sept- Îles'n ja Scheffervillen välisellä reitillä kahdesti viikossa. ==Historia== Nykyinen Tshiuetin Railin omistama rataosuus rakennettiin alun perin vuosina 1953–1954 osana Quebec North Shore and Labrador Railway -malmirautatietä Sept- Îlesistä Scheffervilleen. Liikennettä vähennettiin Emeril Junctionin ja Scheffervillen välisellä rataosuudella vuonna 1980, kun Scheffervillen rautakaivos lopetti toimintansa. QNS&L; kuitenkin jatkoi rajusti supistettua henkilö- ja tavaraliikennettä. 1\. joulukuuta 2005 Tshiuetin Rail Transportation hankki omistukseensa rataosuuden Emeril Jct – Schefferville Quebec North Shore and Labrador Railwayn emoyhtiöltä Iron Ore Company of Canadalta. Sopimus radan myynnistä syntyi jo syksyllä 2005, kun QNS&L; myi nimellä Menihek Subdivision tunnetun rataosan uudelle yhtiölle nimelliseen yhden Kanadan dollarin hintaan. Tshiuetin Rail Transportation Inc. otti hallintaansa Menihek Subdivisionin kauppakirjan "as is, where is" -ehdon mukaan siinä kunnossa kuin se sillä hetkellä oli. Yhtiö vastaa rataosan kaikesta henkilöliikenteestä sekä rajoitetusta tavaraliikenteestä. Yhtiö myös vastaa jatkossa henkilöliikenteen hoidosta QNS&L;:n omistamilla muilla rataosuuksilla, yhteysväleillä Sept-Îles—Emeril Jct—Labrador City sekä Emeril Jct—Schefferville. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ratakartta: QNS&L; ja TSH * Rail Lines of Northern Quebec * Rail Lines of Labrador Luokka:Kanadalaiset rautatieyhtiöt Luokka:Québecin liikenne Luokka:Newfoundland ja Labradorin liikenne
Potenssiinkorotusalgoritmi

Potenssiinkorotusalgoritmi on yksi tärkeimmistä julkisen avaimen salakirjoitusjärjestelmien (PKI) käyttämistä algoritmeista. Sen avulla voidaan tehokkaasti laskea potenssiinkorotus muun muassa RSA:n, Diffie-Hellman- avaimenvaihtoprotokollan ja ElGamal-kryptosysteemin sovelluksissa. Potenssiinkorotusalgoritmia käytetään yleisesti myös erilaisten valesatunnaislukugeneraattoreiden toteutuksissa. Yleensä potenssiinkorotusalgoritmia käytetään jonkin äärellisen algebrallisen rakenteen, merk. S alkioiden potenssiinkorotukseen. Rakenteessa tulee olla määriteltynä ainakin yksi laskutoimitus, jolle käytämme seuraavassa kertolaskumerkintää. Potenssiinkorotuksen määrittelemiseksi oletetaan, että rakenne sisältää neutraalialkion (merk. 1) ja on ainakin potenssiassosiatiivinen ts. noudattaa normaaleja potenssiinkorotuksen laskusääntöjä. Potenssiinkorotus määritellään nyt seuraavasti: * x^0=1, kaikilla x\in S ja * x^{k+1}=x^kx kaikilla k\in\mathbb{N} ja kaikilla x\in S Potenssiinkorotus tulee näin määritellyksi kaikilla luonnollisilla luvuilla. Potenssiinkorotuksen laskeminen suoraan määritelmään nojautuen tulee kuitenkin mahdottomaksi suurilla eksponentin arvoilla. Esimerkiksi RSA-menetelmässä eksponenttien arvot voivat olla useiden satojen numeroiden mittaisia kokonaislukuja. Tehokkaampi menetelmä saadaan esittämällä eksponentti binäärilukuna. Olkoon :k=\sum_{i=0}^m b_i2^i. Nyt :x^k=x^{\sum_{i=0}^m b_i2^i}=\prod_{i=0}^m (x^{2^i})^{b_i} =\prod_{i=0,b_i=1}^m x^{2^i}=\prod_{i=0,b_i=1}^m x_i, missä x_i=x^{2^i} kaikilla i=0,1,2,...,m. Alkiot x_i voidaan laskea peräkkäisillä neliöönkorotuksilla: *x_0=x ja *x_{i+1}=x_ix_i, kun i=0,1,2,...,m-1. Näin olemme saaneet tehokkaan menetelmän potenssiinkorotuksen laskemiseen. ==Rekursiivinen muoto== Potenssiinkorotusalgoritmi voidaan kirjoittaa myös rekursiiviseen muotoon. Helposti todetaan nimittäin, että *x^k=(x^{k/2})^2, kun k on parillinen ja *x^k=(x^{\lfloor k/2\rfloor})^2x, kun k on pariton. Operaatio \lfloor k/2\rfloor tarkoittaa luvun k kokonaislukujakoa luvulla 2. Tämä operaatio on tietokoneella helposti suoritettavissa. Operaation suorittamiseksi lukua k yksinkertaisesti siirretään yhden askeleen verran vähemmän merkitsevien bittien suuntaan. Parittomalla luvulla ylivuotava ykkösbitti yksinkertaisesti unohdetaan. Rekursiivinen algoritmi potenssiinkorotuksen laskemiseksi olisi siis seuraava: Funktio Potensiinkorotus(x,k) Jos k = 0 Palauta x Muuten jos k on parillinen Aseta h = Potenssiinkorotus(x,k/2) Palauta Operaatio(h,h) Muuten Aseta h = Potenssiinkorotus(x,k/2) Palauta Operaatio(Operaatio(h,h),x) == Aiheesta muualla == Esimerkki potenssiinkorotusalgoritmin käytöstä: *M. K. Sinisalo: Solutions of the congruence 2^{n-2}\equiv 1 (mod n) up to 10^{11} (PDF) Luokka:Algoritmit Luokka:Salakirjoitustekniikka
Schefferville

Schefferville (aiemmin Knob Lake) on kylä Kanadassa Quebecin provinssissa Innu-kansan alueen sydämessä. Kylästä on matkaa pohjoiseen Québecin provinssin ja Newfoundland ja Labradorin provinssin väliselle rajalle vajaat kaksi kilometriä. Kylässä on 213 asukasta (2011). Kylä sijaitsee Hudson's Bay Companyn jo lakkautetun kauppapaikan Fort Naskapin lähistöllä. Kylän varsinainen perustaja oli Iron Ore Company of Canada. Kylä on Tshiuetin Rail Transportation -yhtiön omistaman rautatien pohjoinen päätepiste. Rautatie valmistui 1954, ja kaivostoiminnan lakkauttamiseen, vuoteen 1980 saakka sen tärkein tehtävä oli rautamalmin kuljetus etelään Sept-Îlesin satamaan. Alkuperäisen asutuksen nimi oli Burnt Creek, joka siirrettiin myöhemmin nykyisen Scheffervillen paikalle. Kun Scheffervillen kylän kaavaa laadittiin, kylän nimi oli Knob Lake, kylän eteläpuolella sijaitsevan rikkaan ja näkyvän rautamalmiesiintymän mukaan. Nimi Schefferville otettiin käyttöön katolisen piispan Lionel Schefferin muistoksi. Scheffer toimi Labradorissa 14. marraskuuta 1946 alkaen aina kuolemaansa 3. lokakuuta 1966 saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Québecin kylät
Melodika

Melodika on eräs 1950-luvulla markkinoille tullut koskettimistollinen puhallinsoitin, jonka ääniala on tyypillisesti kaksi tai kolme oktaavia. Ääni muodostuu suukappaleen kautta puhallettavan ilman virtauksesta painetun vapaalehdykkäkielen lävitse koskettimia painettaessa. Äänenmuodostus instrumentin sisällä tapahtuu samalla tavalla kuin harmonikassa, jonka ääntä melodikan ääni myös muistuttaa. Melodikoja valmistetaan erityyppisiä, joista yleisin on tenorimelodika. Sopraano- ja alttomelodikat ovat ohuempia ja koskettimisto niissä on usein erilainen. Myös bassomelodikoja on olemassa. Melodikat valmistetaan lähes poikkeuksetta muovista, minkä ansiosta instrumentin hinta on alhainen. Suurin valmistaja, Hohner, toi instrumentin ensimmäisenä markkinoille. Muita valmistajia on muun muassa Samick. Eri valmistajilta on ilmestynyt melodikan kaltaisia puhallinsoittimia eri nimillä, esimerkiksi Yamahalta pianica. Varhaisimpiin melodikaa musiikissaan käyttäneisiin artisteihin kuuluu muun muassa jamaikalainen reggae-muusikko Augustus Pablo. Rock-yhtye R.E.M. on käyttänyt melodikaa kappaleissaan Find the River ja Boy in the Well, joista jälkimmäisessä on melodikasoolo. ==Aiheesta muualla== *Melodicas.com -sivusto Luokka:Puhallinsoittimet Luokka:Vapaalehdykkäsoittimet
Wolfgang Schüssel

Wolfgang Schüssel (s. 7. kesäkuuta 1945 Wien) on itävaltalainen konservatiivipoliitikko (ÖVP). Hän oli maansa liittokansleri (Bundeskanzler) 4. helmikuuta 2000 – 11. tammikuuta 2007 ja toimi 1. tammikuuta 2006 lähtien puolen vuoden ajan Euroopan unionin puheenjohtajana. Puolueensa puheenjohtajana Schüssel toimi vuosina 1995–2007. Schüssel opiskeli Wienin yliopistossa ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi 1968. Hän oli 1968–1975 parlamenttiryhmänsä johtaja ja 1975–1991 Österreichischen Wirtschaftsbundesin pääsihteeri. Schüsselista tuli SPÖ:n kansleri Franz Vranitzkyn suuren koalitiohallituksen valtiovarainministeri 1989 ja 1995 ulkoministeri ja varakansleri Vranitzkyn neljänteen hallitukseen. Hän oli samoissa tehtävissä Vranitzkyn viidennessä hallituksessa ja Kliman hallituksessa 1997–2000. Vuoden 1999 vaaleissa poliittinen kenttä jaettiin uudelleen, kun kansanpuolue (ÖVP) jäi kolmanneksi vapauspuolueelle (FPÖ). Hallitusneuvottelut sosiaalidemokraattien (SPÖ) ja ÖVP:n välillä epäonnistuivat ja ÖVP muodosti hallituksen FPÖ:n kanssa, johon Schüssel nimitettiin kansleriksi, vaikka hänen puolueensa saikin niukasti vähemmän ääniä (415 kpl) kuin FPÖ. Schüsselin hallitus oli Euroopan kiistellyin, koska FPÖ:tä johti Jörg Haider, jota ei kuitenkaan otettu hallitukseen. Se oli myös ensimmäinen 30 vuoteen, jota ei johtanut sosiaalidemokraatti. Vuosina 2000–2002 Wienissä järjestettiin viikoittaisia torstaimielenosoituksia (Donnerstagsdemonstrationen) sekä vapauspuoluetta että hallituksen nollavajelinjaa (Nulldefizit) vastaan. Neljäntoista muun Euroopan unionin maan johtajat keskeyttivät yhteistyön Itävallan kanssa, koska monissa maissa FPÖ:n hallitusvastuuta pidettiin vuodesta 1945 jatkuneen cordon sanitairen, jonka mukaan äärioikeistoa ei oteta hallitusyhteistyöhön mukaan, loukkauksena. Itävallassa tähän viitattiin usein ”pakotteina” (Sanktionen der EU-14). EU-maat hylkäsivät hyödyttömät pakotteet kesän 2000 aikana. Kesällä 2002 FPÖ oli ajautunut sisäiseen riitelyyn ja hävinnyt monet vaalit. Kun FPÖ:n maltillisemmat varakanslerina toiminut Susanne Riess-Passer ja valtiovarainministeri Karl-Heinz Grasser erosivat, Schüssel järjesti marraskuussa 2002 ennenaikaiset uudet vaalit, joissa kansanpuolue otti murskavoiton. FPÖ menetti kaksi kolmasosaa äänistään ja kansanpuolue nousi maan suurimmaksi puolueeksi 79 paikalla. Neuvoteltuaan kuukausia sosiaalidemokraattien ja vihreiden kanssa Schüssel jatkoi koalitiota FPÖ:n kanssa, joka oli saanut alle 10 prosenttia äänistä. Schüssel otti Liese Prokopin sisäministerinpaikan hänen kuolemansa jälkeen. Schüsselin hallitus tilasti Bendesheerille 24 Eurofighter-hävittäjää korvaamaan vanhentuneet Saab 35 Drakenit, mitä oppositio arvosteli voimakkaasti hallituksen muuten säästäessä voimakkaasti Nulldefizit-politiikkansa mukaan. Vuoden 2002 tulvien jälkeen tilaus supistettiin 18 kappaleeseen. Säästöpolitiikan katsotaan vaikuttaneen haitallisesti ainakin koulutukseen, kuten havaittiin vuoden 2004 PISA-tutkimuksessa. == Lähteet == Luokka:Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat Luokka:Itävallan liittokanslerit Luokka:Itävallan ulkoministerit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taimyrin niemimaa

Taimyrin niemimaa () on Jäämereen työntyvä niemimaa Siperiassa Euraasian mantereen pohjoisimmassa osassa, Karanmereen aukeavan Jeniseinlahden ja Laptevinmereen aukeavan Hatanganlahden välissä, Severnaja Zemljan saariston eteläpuolella. == Geologia == Niemimaa on noin tuhannen kilometrin levyinen, 500 kilometriä pitkä ja alaltaan noin 400 000 neliökilometriä. Sen pohjoisin niemi on Tšeljuskininniemi. Niemimaa kuuluu Krasnojarskin aluepiiriin. Taimyrin niemimaalla on suuri Taimyrjärvi, sen läpi virtaava Taimyrajoki sekä Byrrangavuoret. Byrrangavuorilla on syviä kanjoneita ja itse vuoristo koostuu muun muassa intruusiokivestä ja silttikivestä. Vuorilta saavat alkunsa Hutadabiga- ja Tšetyrehjoet. Niemimaan vuorettomat osat ovat matalakasvustoista tundraa järvineen ja soineen. Ilmasto on mantereinen, arktinen, osin subarktinen. Talvet ovat kylmät ja kovia lumimyrskyjä esiintyy. Meri on jäässä yleensä syyskuusta kesäkuuhun. Taimyrin niemimaan asukkaat ovat nganasan-kansaa, jotka pitkään ovat eläneet metsästyksestä, kalastuksesta ja poronhoidosta. == Paleontologiaa == Taimyrin niemimaalla elivät Euraasian mantereen viimeiset mammutit, vielä 11300–10600 kalenterivuotta sitten.. Wrangelinsaarella mammutteja eli kuitenkin paljon myöhemminkin. Taimyrin niemimaalla elivät Euraasian viimeiset alkuperäiset myskihärät noin 2000 vuotta sitten. Myskihärkiä siirrettiin onnistuneesti Taimyrille jälleen vuonna 1975. == Ekologiaa == Taimyrin niemimaalla ilmasto kylmenee mentäessä pohjoista kohti, tämä näkyy alueen kasvillisuudessa. Kun niemimaan eteläosissa kasvaa 250 erilaista putkilokasvia, pohjoisessa kasvaa vain 50 eri putkilokasvilajia. Niemimaalla on monia harvinaisia arktisia putkilokasvilajeja, joita ei kasva muualla. Taimyrin niemimaalla esiintyy polygonisoita, joissa ikirouta ilmenee päältä päin katsottuna monikulmion muotoisina saarekkeina. Taimyrin niemimaalla elää tundrapeuroja, joita on sen pohjoispuolella Severnaja Zemljallakin. Jääkarhu viihtyy myös täällä. Kaivosyhtiö Norilsk Nickelillä on useita kaivoksia sekä Norilskin nikkelisulatto alueella. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Aasian niemimaat Luokka:Arktis Luokka:Krasnojarskin aluepiiri Luokka:Laptevinmeri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Venäjän niemimaat
Nikolai Švernik

Nikolai Mihailovitš Švernik (; 19. toukokuuta (J: 7. toukokuuta) 1888 Pietari, Venäjän keisarikunta – 24. joulukuuta 1970 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajana eli Neuvostoliiton nimellisenä valtionpäämiehenä 19. maaliskuuta 1946 – 15. maaliskuuta 1953. Švernik työskenteli alkujaan metalliteollisuudessa. Kansallisuudeltaan hän oli venäläinenГерои страны. Hän liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1906 ja toimi sen puolueneuvostojen jäsenenä eri puolilla Venäjää 1910–1915. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana vangittuna, mutta vapautui vuonna 1917 vallankumouksen yhteydessä. Hän toimi vuonna 1917 varustusteollisuuden ammattiliiton puheenjohtajana. Vuosina 1918–1921 hän oli puna-armeijan sotilaskomissaari. Vuonna 1925 Švernik valittiin NKP:n keskuskomiteaan. Hän toimi vuosina 1925–1929 puoluesihteerinä Leningradin piirissä ja 1930–1944 Neuvostoliiton ammattiyhdistysliikkeen pääsihteerinä. Vuonna 1941 hänet nimitettiin puolueen politbyrooseen. Hän oli korkeimman neuvoston puhemiehistön ensimmäinen varapuheenjohtaja vuosina 1944–1946 ja vuonna 1946 hänet valittiin puhemiehistön puheenjohtajaksi. ==Lähteet== Luokka:Bolševikit Luokka:NKP:n keskuskomitean politbyroon jäsenet Luokka:Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajat Luokka:Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistön jäsenet Luokka:Venäjän SFNT:n korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajat Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
İdil Biret

İdil Biret (s. 21. marraskuuta 1941 Ankara) on turkkilainen pianisti. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Ranskassa Nadia Boulangerin johdolla. Biret on esiintynyt 16-vuotiaasta lähtien. Hän on levyttänyt muun muassa Frédéric Chopinin, Johannes Brahmsin ja Sergei Rahmaninovin kaikki pianoteokset sekä Pierre Boulezin kolme pianosonaattia. == Aiheesta muualla == Virallinen sivu Luokka:Turkkilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Radu Lupu

Radu Lupu (30. marraskuuta 1945 Galați, Romania – 17. huhtikuuta 2022 Lausanne, Sveitsi) oli romanialainen pianisti. Vuosina 1966–1969 hän pääsi ensimmäiselle sijalle kolmessa pianokilpailussa. Hänet tunnettiin etenkin Mozartin, Beethovenin, Schubertin, Schumannin ja Brahmsin pianomusiikin tulkitsijana, joka piti yleisöönsä vakavan viileää etäisyyttä. Lupu syntyi 1945 Romaniassa. Hänen vanhempansa olivat Meyer ja Ana (o.s. Gabor) Lupu. Hän aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana opettajanaan Lia Busuioceanu ja piti ensikonserttinsa 12-vuotiaana. Hän kävi lukiota Transilvanian Brașovissa ja jatkoi musiikkiopiskeluaan Florica Muzicescun ja Cella Delavrancan johdolla. Lupu sai stipendin Moskovan konservatorioon, jossa hän opiskeli aluksi Galina Jegiazarovan ja Heinrich Neuhausin, myöhemmin Stanislav Neuhausin johdolla vuosina 1961–1969. Omana esikuvanaan Lupu piti puolalaista pianistia Mieczyslaw Horszowskia. Lupu voitti Van Cliburn -pianokilpailun Texasissa 1966, George Enescu -kilpailun Romaniassa 1967 ja Leedsin pianokilpailun Britanniassa 1969. Vuosina 1970–1993 hän teki Decca Records -yhtiölle parikymmentä hyvät arvostelut saanutta levytystä. Lupu vieraili useasti Suomessa 1970-luvulta alkaen Tawaststjerna, Erik: Sibeliuksen neljäs sai uuden profiilin. Helsingin Sanomat 25.1.1974, s. 19. (Maksullinen artikkeli.), viimeisen kerran vuonna 2017. Lupu lopetti julkiset esiintymisensä vuonna 2019. Hän kuoli useiden vaikeiden sairauksien murtamana 76-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Romanialaiset pianistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Brugge

Brugge (, ) on kaupunki Länsi-Flanderin maakunnassa, Belgiassa. Vuonna 2012 kaupungissa oli 117 170 asukasta. Brugge on Belgian merkittävimpiä matkailunähtävyyksiä, sillä sen keskusta on lähes kokonaisuudessaan säilytetty keskiaikaisessa asussaan. Kaupungissa on useita kanavia, ja sitä kutsutaankin Pohjoisen Venetsiaksi. Keskusta-alue kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Kaupungin nimi tulee todennäköisesti vanhasta hollannin kielen siltaa merkitsevästä sanasta. Maailman ensimmäiseksi väitetty pörssi aloitti toimintansa Bruggessa vuonna 1309. Sana pörssi onkin saanut nimensä bruggelaisesta van de Borse -kauppiassuvusta, jonka vaakunassa oli kolme rahapussia (burse). Bruggessa sijaitsee College of Europe, jossa monet merkittävät Euroopan parlamentin jäsenet ja virkamiehet ovat opiskelleet. Oppilaitos antaa perustutkinnon jälkeistä opetusta eurooppalaisessa talous-, oikeus- ja valtiotieteessä. == Urheilu == Bruggessa on kaksi Belgian korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa jalkapalloseuraa, Club Brugge ja Cercle Brugge KSV. Brugge on kuuluisan pyöräilykilpailun, Flanderin ympäriajon lähtöpaikka. Image:BelfryBruges.jpg|Belfort Kuva:Brugge.jpg|Kanava Bruggessa Image:Tzandmetconcertgebouw.jpg|Concertgebouw File:Brugge Poitevinstraat R02.jpg|Poltevinstraat-katu Bruggessa ==Katso myös== *Zeebruggen satama == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * UNESCO: Historic Centre of Brugge * Brugge: A brief historical background * Kuolemastaan elävä kaupunki, Suomen Kuvalehti, 15.09.1934, nro 38, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Belgian kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Belgiassa Luokka:Länsi-Flanderin kunnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Live at the Grand Olympic Auditorium

Live at the Grand Olympic Auditorium on yhdysvaltalaisen rapcore -yhtye Rage Against the Machinen vuonna 2003 ilmestynyt konserttitallennealbumi. Albumit nauhoitettiin konserteissa Los Angelesin Grand Olympic Auditoriumissa 12. ja 13. syyskuuta 2000. Jälkimmäinen oli Rage Against the Machinen viimeinen konsertti. Konserttitallenne julkaistiin 9. joulukuuta 2003 myös DVD:nä. == Kappaleet == === CD === # # # # # # # # # # # # # # # # # # === DVD === # Bulls on Parade # Bombtrack # Calm Like a Bomb # Bullet in the Head # Sleep Now in the Fire # War Within a Breath # I'm Housin' # Killing in the Name # Born of a Broken Man # No Shelter # Guerrilla Radio # How I Could Just Kill a Man # Kick Out the Jams # Testify # Freedom === Bonusmateriaali === * "People of the Sun" ja "Know Your Enemy" edelliseltä illalta * Democratic National Convention 2000 esiintyminen: # Bulls On Parade # Testify # Guerrilla Radio # Sleep Now In The Fire # Freedom # Killing In The Name * "How I Could Just Kill a Man" ja "Bombtrack" -videot. Molemmat ovat ennen julkaisemattomia. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 konserttitallenteet Luokka:Musiikki-DVD:t Luokka:Rage Against the Machinen albumit Luokka:Rick Rubinin tuottamat albumit Luokka:Konserttielokuvat
The Getaway (videopeli)

The Getaway on Team Sohon kehittämä vuonna 2002 PlayStation 2:lle julkaistu toimintaseikkailupeli. Pelin tapahtumat sijoittuvat Lontooseen. Pelin jatko- osa The Getaway: Black Monday julkaistiin vuonna 2004. == Tarina == === Hahmot === * Mark Hammond – päähenkilö, pelattava hahmo * Yasmin * D.C. Frank Carter - toinen pelattava päähahmo * Charlie Jolson * Jake Jolson – yksi Charlien rikostovereista sekä Charlien poika * Susie Hammond – Markin vaimo * Alex Hammond – Markin ja Susien poika * Nick Collins – gangsteri * Shan Chu – kiinalaismafian jäsen, omistaa kiinalaisenravintolan Chinatownissa * Jamahl – Yardie-jengin jäsen === Juoni === Menneisyydessään rikollistyötä tehneen Mark Hammondin vaimo Susie ammutaan heidän talonsa edessä, kun tämä on viemässä heidän lastansa Alexia kouluun. Susie menehtyy kadulle kereten sanoa ”Pelasta poikamme”. Alex kidnapataan ja Mark lähtee kidnappaajien perään. Hän seuraa heitä ja löytää heidän salaisen piilopaikan, jossa Markille selviää kaikki. Kaiken takana on Charlie Jolson, Lontoon suurin ja kunnioitetuin gangsteri. Hän alkaa kiristää Markia, joka joutuu tekemään rikoksia ja hankkimaan lunnaat, jotta hän saa nähdä Alexin. Charlien rikoskumppani Yasmin lupaa auttaa Markia sillä ehdolla, että tämä auttaa häntä. Samaan aikaan poliisi D.C. Frank toisella puolella Lontoota haaveilee pidättävänsä Charlie Jolsonin. Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Avoimen pelimaailman pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit
Prince of Walesin niemi

Prince of Walesin niemi (Cape Prince of Wales) on Amerikan mantereen läntisin kohta. Se sijaitsee Sewardin niemimaalla Beringinsalmen itärannalla vastapäätä Dežnevinniemeä. Niemellä sijaitsee Walesin kaupunki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan maantiede Luokka:Niemet
Renegades (Rage Against the Machinen albumi)

Renegades on yhdysvaltalaisen alternative metal -yhtye Rage Against the Machinen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. joulukuuta 2000. Albumi julkaistiin laulaja Zack de la Rochan eron jälkeen, mutta de la Rocha laulaa silti albumin jokaisessa kappaleessa. Albumi koostuu lainakappaleista. Lainakappaleita on otettu muun muassa Bruce Springsteeniltä, Bob Dylanilta, Minor Threatiltä, Eric B. & Rakimilta, EPMD:ltä, MC5:ltä, The Rolling Stonesilta, Cypress Hilliltä sekä Devolta. Yhtyeen mukaan se otti albumille sellaisten artistien kappaleita, jotka inspiroivat yhtyettä ja edustivat jonkinlaista kapinahenkeä omalla aikakaudellaan. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 14. Suomessa se ylsi virallisen albumilistan sijalle 25. Albumi saavutti platinum-statuksen hieman yli kuukauden sen julkaisun jälkeen. == Kuvitus == Albumin kansikuva on parodia pop-taiteilija Robert Indianan teoksesta LOVE, jonka alkuperäinen sana "love" eli rakkaus on vaihdettua sanalla "rage" eli raivo. Albumin kannesta painettiin neljä eriväristä versiota. == Kappaleet == === Bonuskappaleet === # Kick Out the Jams (Live) # How I Could Just Kill a Man (Live) == Tekijät == * Zack de la Rocha – laulu * Tom Morello – kitara * Tim Commerford – basso * Brad Wilk – rummut * Rage Against the Machine – tuottaja, graafinen suunnittelu * Sen Dog – laulu (kappaleen ”How I Can Just Kill A Man” liveversio) * B-Real – laulu (kappaleen ”How I Can Just Kill A Man” liveversio) * Rick Rubin – tuottaja * Brendan O’Brien – tuottaja (kappale "The Ghost of Tom Joad”) * Jim Scott – äänittäjä * David Schiffman – äänittäjä * Rich Costey – miksaaja * D. Sardy – miksaaja (kappaleet ”The Ghost of Tom Joad” ja ”Street Fighting Man”) * Katie Teasdale, Darren Mora, Matt Marin, Mike Scotella, Geoof Walcha, Rich Veltrop – avustava äänittäjä * Greg Fidelman, Mark Moreai – digitaalinen editointi * Aimee Macauley – graafinen suunnittelu * Lindsay Chase – tuotantokoordinaattori * Jake Sexton – poliittinen koordinaattori * Jake Koppell – kansilehtinen == Arvostelut == * Metacritic: 78/100Metacritic: Reviews for Renegades by Rage Against the Machine * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: A–Entertainment Weekly: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Listasijoitukset == === Albumi === Vuosi Lista Sijoitus 2000 Billboard 200 #14 2000 Kanadan albumilista #13 2000 Internetin albumilista #14 2000 Britannian albumilista #71 ===Singlet=== Vuosi Single Lista Sijoitus 2000 "Renegades of Funk" USA: Modern Rock Tracks #9 2000 "Renegades of Funk" USA: Mainstream Rock Tracks #19 2001 "How I Could Just Kill A Man" USA: Modern Rock Tracks #37 2001 "How I Could Just Kill A Man" USA: Mainstream Rock Tracks #39 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Rage Against the Machinen albumit Luokka:Rick Rubinin tuottamat albumit Luokka:Brendan O’Brienin tuottamat albumit Luokka:Cover-albumit
Lena Olin

Lena Maria Jonna Olin (s. 22. maaliskuuta 1955 Tukholma) on kansain­välisen uran luonut ruotsalainen näyttelijä. == Varhainen elämä == Olinin molemmat vanhemmat olivat näyttelijöitä. Hänen isällään Stig Olinilla oli pää­osa useissa Ingmar Bergmanin varhais­kauden elo­kuvissa. == Ura == Ennen näyttelijä­uraansa Olin työskenteli mallina, ja hänet valittiin Miss Skandinaviaksi 1974. Hän opiskeli Tukholman teatterikorkeakoulussa 1976–1979, minkä jälkeen hänellä oli kiinnitys Dramateniin aina vuoteen 1991 asti. Yksi hänen ensimmäisistä elo­kuva­rooleistaan oli Tage Danielssonin elo­kuvassa Picasson seikkailut (1978). Ingmar Bergman ohjasi Olinia muun muassa elo­kuvassa Fanny ja Alexander (1982) ja televisio­elo­kuvassa Harjoitusten jälkeen (1984), jossa hänellä oli pää­rooli Erland Josephsonin vasta­näyttelijänä. Olinin kansain­välinen läpi­murto­rooli oli Sabina Philip Kaufmanin ohjaamassa, Milan Kunderan saman­nimiseen romaaniin perustuvassa elo­kuvassa Olemisen sietämätön keveys (1988), jossa hänen vasta­näyttelijöinään olivat Daniel Day-Lewis ja Juliette Binoche. Paul Mazurskyn Singer-kuvausta Vihassa ja rakkaudessa (1989) hän sai parhaan nais­sivu­osan Oscar-ehdokkuuden. Olin on näytellyt myös muun muassa Mike Figgisin Mr. Jonesissa (1993) Richard Geren kanssa, Roman Polańskin Yhdeksännessä portissa (1999), puolisonsa Lasse Hallströmin ohjaus­työssä Pieni suklaa­puoti (2000), joka perustuu Joanne Harrisin menestys­romaaniin, sekä televisio­sarjassa Alias. == Yksityiselämä == Lena Olin on ollut naimisissa ohjaaja Lasse Hallströmin kanssa vuodesta 1994. He asuvat New Yorkissa. Olinilla ja Hallströmillä on yksi tytär, ja Olinilla on poika aiemmasta suhteesta näyttelijä Örjan Rambergin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lena Olin Nationalencyklopedinissa * Lena Olin. Ingmar Bergman Face to Face Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo sitaristeista

Tämä on luettelo sitarin soittajista. *Nikhil Banerjee (1931–1986) *Anjan Chattopadhyay (s. 1960) *Vilayat Khan (1928–2004) *Anoushka Shankar (s. 1981) *Ravi Shankar (s. 1920) *Shahid Parvez Sitaristeista
Sewardin niemimaa

Sewardin niemimaa on niemimaa läntisessä Alaskassa. Se työntyy Beringininmerelle Beringinsalmen, Nortoninlahden, Tšuktšimeren ja Kotzebuensalmen välissä. Niemimaa on kooltaan noin 53 400 neliökilometriä. Sen pituus on noin 290 kilometriä ja leveys 210 kilometriä. Keskikorkeus niemimaalla on noin 600 metriä. Korkein kohta löytyy Kigluaik-vuorilta, joiden korkein kohta Mount Osborn on 1 437 metrin korkuinen. Prince of Walesin niemi on niemimaan läntisin kärki ja Amerikan mantereen läntisin kohta, josta on matkaa Venäjän ja Yhdysvaltain merirajalle noin 15 kilometriä. Sen pohjoisin kohta on napapiirillä. Niemimaa nimettiin vuonna 1898 Alaskan Yhdysvalloille hankkineen William H. Sewardin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Alaskan maantiede Luokka:Yhdysvaltain niemimaat
Metallofoni

Metallofoni tarkoittaa mitä tahansa lyömäsoitinta, joka koostuu metallisista paloista, joista lähtee ääntä niitä lyötäessä. Erilaisia metallofoneja on käytetty musiikissa satoja vuosia. Länsimaisen klassisen musiikin lisäksi metallofoneja käytetään muun muassa indonesialaisessa gamelanissa. == Metallofoneja == *celesta *fangxiang *gangsa *gendér *jegogan *jublag *kellopeli (kuvassa) *ranat ek lek *ranat thum lek *saron *slentem *ugal *vibrafoni Luokka:Idiofonit
Erich Kühnhackl

Erich Kühnhackl (s. 17. lokakuuta 1950 Citice, Tšekkoslovakia) on Saksan jääkiekkoliiton varapuheenjohtaja ja entinen pelaaja. Kühnhackl on toiminut pelaajauransa jälkeen myös Saksan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. == Peliura == Tšekkoslovakian saksalaisvähemmistöön kuulunut Kühnhackl aloitti jääkiekkouransa synnyinmaassaan HC Baník Sokolovin joukkueessa mutta pakeni vuoden 1968 kansannousun jälkeen perheensä mukana Saksan liittotasavaltaan. Saksassa hän edusti urallaan pääasiassa EV Landshutia. Keskushyökkääjä Kühnhackl pelasi 778 Bundesliiga-ottelua (724 maalia, 707 syöttöä, 1431 tehopistettä, 1110 jäähyminuuttia). 211 maaottelua pelannut ja niissä 131 maalia tehnyt Kühnhackl oli 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa Saksan maajoukkueen keskeinen pelaaja. === Pelejä Suomea vastaan === Kühnhackl muistetaan Suomessa etenkin seuraavista otteluista: Katowicen MM-kisoissa 1976 Suomi johti peliä alemman loppusarjan ottelussa Länsi-Saksaa vastaan. Hieman ennen loppua Kühnhackl tasoitti lukemiksi 4–4. Prahan MM-kisoissa 1978 Länsi- Saksa voitti Suomen 5–3. Kühnhackl teki maaleista kolme ja syötti yhden. Vuonna 1984 Sarajevon olympiakisojen sijoitusottelussa kamppailussa viidennestä sijasta Suomi johti Länsi-Saksaa vastaan jo 4–1. Länsi-Saksa teki kuitenkin vielä kuusi maalia. Kühnhackl teki maaleista kolme ja syötti kaksi. Länsi-Saksa löi Suomen MM-kisoissa Prahassa vuonna 1985 alemman loppusarjan ottelussa 5–4: Kühnhacklin tehot ottelussa 2+2=4. == Saavutuksia == * Olympiapronssia Innsbruck 1976 * Jääkiekon maailmanmestaruuskisojen paras pistemies (8+8=16) vuonna 1978 * Saksan mestari (1970, 1977, 1979, 1983) * Vuoden pelaaja Saksassa (1978, 1980, 1983) * Vuosisadan jääkiekkoilija Saksassa vuonna 2000 == Muuta == Erichin poika Tom Kühnhackl pelaa ammatikseen jääkiekkoa New York Islandersin organisaatiossa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viipurinlahden taistelu

Viipurinlahden taistelu voi viitata seuraaviin taisteluihin: *Viipurinlahden taistelu (tunnetaan myös nimellä Viipurin kujanjuoksu) Kustaa III:n sodassa vuonna 1790 *Viipurinlahden taistelu Oolannin sodassa vuonna 1855 *Viipurinlahden taistelu talvisodassa vuonna 1940 *Viipurinlahden taistelu jatkosodassa vuonna 1944
Fangxiang

Fangxiang on vanha kiinalainen metallofoni. Se koostuu kuudestatoista palikalla lyötävästä osasta, jotka ovat kahdessa rivissä. Fangxiangia käytettiin muinoin hoveissa ja samankaltaisia soittimia löytyy Koreasta. Yhdysvaltalainen säveltäjä Lou Harrison käytti fangxiangia teoksessaan Music for Violin with Various Instruments: European, Asian and African vuonna 1967. Luokka:Idiofonit
Vasile Lupu

Vasile Lupu (noin 1593 – 1661) oli Moldavian ruhtinas vuosina 1634–1653. Hän oli mahdollisesti albanialaista syntyperää, joidenkin lähteiden mukaan romaanista aromanian kieltä äidinkielenään puhunut. Romanialaiset pajarit eli suurmaanomistajat valitsivat hänet ruhtinaakseen, koska hän oli vastustanut kreikkalaisten ja Levantin valtapyrkimyksiä alueella. Vasile Lupun aikaisista luomuksista on mainittava Iașin Kolmen hierarkin Vasilen, Grigoren ja Ioanin (Trei Ierarhi) luostari ja kirkko. Hänen kehotuksestaan Kiovan Mohyla- akatemian professorit perustivat Iaşiin 1640 slaavilais-latinalaisen kollegion, jonka johtoon tuli Sofroni Potšaskyi. Vasile Lupun tytär oli prinsessa Roksana Lupu (k. 1686), jonka puoliso oli Tymiš H’melnytskyi. ==Katso myös== * Luettelo Moldavian ruhtinaista ==Lähteet== Luokka:Moldovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1593 syntyneet Luokka:Vuonna 1661 kuolleet
Whiskey in the Jar

”Whiskey in the Jar” on yksi esitetyimmistä irlantilaisista kansanlauluista. Se kertoo maantierosvosta, joka ryövää armeijan kapteenin mutta joutuu sitten oman rakastettunsa ilmiantamaksi. Kappaleen ovat levyttäneet muiden muassa The Dubliners, The Pogues, Peter, Paul and Mary ja The Limeliters. Thin Lizzy -yhtye teki vuonna 1973 kappaleesta rocksovituksen, josta ovat vuorostaan tehneet coverversion Pulp (1997), Metallica (1998) ja Belle & Sebastian (2006). == Suomennokset == Ensimmäisen suomalaisen version ”Whiskey in the Jarista” levytti lauluduo Bosse ja Robert vuonna 1968. Single oli nimeltään ”Löytynyt ei tillikkaa”, suomalaiset sanat teki Pertsa Reponen ja sovittajana oli Bosse Österberg. Sanoitus oli humoristinen kertomus kissanristiäisistä ja hankeen hukkuneesta viskipullosta. Seuraavan suomalaisen version teki Bablo vuonna 1992 nimellä ”Kauas vuorten taa”; laulun suomensi Kari Pesonen. Rock- laulaja Pate Mustajärvi esitti Juice Leskisen sanoittaman version ”Kannu vaakunaa” vuoden 2000 albumillaan Ukkometso. Eläkeläiset-yhtye on tehnyt kappaleesta humoristisen humppaversion nimellä ”Humppamaratooni”. ==Aiheesta muualla== * Metallica - Whiskey In The Jar (Official Music Video) YouTubessa * Gary Moore - Whiskey In The Jar (From "One Night In Dublin: A Tribute To Phil Lynott") YouTubessa Luokka:Irlantilaiset kansanlaulut
The Dubliners

The Dubliners oli vuonna 1962 Dublinissa perustettu yhtye, joka esitti irlantilaista kansanmusiikkia. Yhtyeen alkuperäisjäseniä olivat Ronnie Drew (laulu, kitara), Luke Kelly (laulu, banjo, kitara), Ciaran Bourke (tinapilli, huuliharppu, kitara, laulu) ja Barney McKenna. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli ”The Ronnie Drew Group”. Se kuitenkin päätettiin vaihtaa The Dublinersiksi James Joycen Dublinilaisia-novellikokoelman () mukaan. Yhtye levytti kymmeniä albumeja ja kiersi konsertoimassa viisi vuosikymmentä. Se teki myös yhteistyötä muiden artistien ja kokoonpanojen, kuten The Poguesin kanssa. The Dublinersin viimeisen alkuperäisjäsenen, McKennan, kuoltua huhtikuussa 2012 myös John Sheahan – joka liittyi yhtyeeseen vain kaksi vuotta perustamisen jälkeen – päätti siirtyä jo sovittujen vuoden 2012 konserttien jälkeen eläkkeelle. Yhtyeen muut jäsenet ovat jatkaneet vielä konsertointia, mutta nimellä Dublin Legends. ==Julkaisut== *The Dubliners and Luke Kelly (1964) *In Concert (1965) *Finnegan Wakes (1966) *A Drop of the Hard Stuff (1967) *More of the Hard Stuff (1967) *Drinkin’ and Courtin’ (1968) *At it Again (1968) *Recorded Live at the Albert Hall (1969) *At Home with (1969) *Revolution (1970) *Hometown (1972) *Double Dubliners (1972) *Plain and Simple (1973) *Live (1974) *Now (1975) *A Parcel of Rogues (1976) *Live at Montreux (1977) *15 Years On (1977) *Together Again (1979) *Prodigal Sons (1983) *Live in Carré (1983) *21 Years On (1983) *Celebration (1987) *Dublin (1988) *30 Years A-Greying (1992) *Further Along (1996) *Alive Alive-O (1997) *40 Years (2002) *40 Years – Live from the Gaiety Celtic Collection (2002) *Live At Vicar Street (Live) (2006) *The Late Late Show Tribute to The Dubliners (Recorded Live, with special guests, 1987) (2008) *A Time to Remember (Live) (2009) *Wild Rover (2011) == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset yhtyeet Luokka:Kansanmusiikkiyhtyeet