EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
George Halonen

George Halonen (alun perin Yrjö Halonen, 15. joulukuuta 1891 Helsinki – 12. toukokuuta 1954 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja. Yrjö Halonen valmistui ylioppilaaksi ja muutti Amerikkaan vuonna 1912 . Hän työskenteli Kanadan Port Arthurissa ilmestyneen Työkansan toimittajana vuosina 1912–1913 ja Massachusettsin Fitchburgissa ilmestyneessä Raivaajassa vuosina 1914–1919. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Halosesta tuli yksi amerikansuomalaisen kommunistisen liikkeen johtajista. Hän työskenteli Työmiehen päätoimittajana vuosina 1921–1923, hoiti Neuvosto-Karjalan edustustoa 1920-luvun alussa ja toimi amerikansuomalaisen Keskusosuuskunnan neuvonta- ja valistusosaston johtajana Wisconsinin Superiorissa vuodesta 1924. Kommunistisen Suomalaisen Työväenjärjestön ja Keskusosuuskunnan valtataistelussa Halonen puolusti osuuskunnan itsenäisyyttä, minkä johdosta hänet erotettiin työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta vuonna 1929. Myöhemmin Halonen toimitti Keskusosuuskunnan julkaisemaa Työväen Osuustoimintalehteä. Halonen jätti Keskusosuuskunnan vuonna 1942 ja muutti Tyynenmeren rannikolle, jossa hän työskenteli sotatarviketehtaassa, opiskeli Stanfordin yliopistossa ja luetteloi suomenkielistä aineistoa Palo Alton Hoover-kirjastossa. Yrjö Halosen veli oli toimittaja Arne Halonen . ==Teoksia== * Englantilais-suomalainen sanakirja = English-Finnish dictionary (toim.). Superior: Amerikan suom. sos. kustannusliikkeet, 1924. (5. pr. Superior: Tyomies Society, 1985.) * Why co- operation: consumer's co-operative movement in U.S.A. New York: Workers Library Publishers, 1928. * Taistelu osuustoimintarintamalla. Superior: Central Co-operative Wholesale, 1932. Teoksen verkkoversio ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Likviditeettipreemio

Likviditeettipreemio () on taloustieteessä selitys kahden eri tyyppisen finanssiarvopaperin (esim. osake) eroista, joilla on kaikki samat ominaisuudet paitsi likviditeetti. ==Lähteet== Luokka:Sijoittaminen Luokka:Taloustiede Luokka:Rahoitus
A Head Full of Dreams

A Head Full of Dreams on brittiläisen rockyhtye Coldplayn seitsemäs studioalbumi. Albumi ilmestyi kansainvälisesti 4. joulukuuta 2015 Parlophone- levymerkillä. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi Atlantic Records. Albumin tuottivat yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani Rik Simpson sekä norjalainen Stargate-tuottajakaksikko Tor Erik Hermansen ja Mikkel Storleer Eriksen. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Adventure of a Lifetime” vuoden 2015 marraskuussa. Albumi nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle. == Kappaleet == === Japanin bonuskappale === == Kokoonpano == ;Coldplay * Chris Martin – laulu * Jonny Buckland – kitara * Guy Berryman – basso * Will Champion – rummut ;Muut *Rik Simpson, Tor Erik Hermansen ja Mikkel Storleer Eriksen – tuotanto *Beyoncé *Noel Gallagher *Tove Lo – laulu kappaleessa ”Fun” *Merry Clayton == Arvostelut == * Metacritic: 60/100Metacritic: Reviews for A Head Full of Dreams by Coldplay * Allmusic: AllMusic review * The Daily Telegraph: The Daily Telegraph: Album review * Keskisuomalainen: Keskisuomalainen: Levyarvio * Pitchfork Media: 4.8/10Pitchfork Media review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Rumba: 5.5/10Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Coldplayn albumit
Yōji Shinkawa

Yōji Shinkawa (, s. 25. joulukuuta 1971) on japanilainen taiteilija. Hän on kuuluisin Metal Gear ja Zone of the Enders -pelisarjoihin tekemästään graafisesta työstä. Shinkawa syntyi Hiroshimassa ja alkoi työskennellä Konami -pelitalolla 1994 valmistuttuaan Kyōto Seika -yliopistosta.The Art of Metal Gear Solid, Yoji Shinkawa, ISBN 4-7973-0950-4 Hänen ensimmäinen projektinsa oli PC-98-versio Policenautsista. Hän toimi vastaavana taiteilijana pelin myöhemmissä konsolikäännöksissä ja tämän jälkeen hahmosuunnittelijana Metal Gear Solid -sarjassa. Sittemmin hän on toiminut päätaiteilijana monissa Konamin peleissä. Shinkawa listaa inspiraatioikseen japanilaisista piirtäjistä Yoshikazu Yasuhikon ja Yoshitaka Amanon, ja länsimaisista taiteilijoista Frank Millerin, Aubrey Beardsleyn, Willy Poganyn ja Mœbiuksen. == Työt == === Videopelit === * Policenauts (1994) * Metal Gear Solid (1998) * Zone of the Enders (2001) * Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty (2001) * Zone of the Enders: The 2nd Runner (2003) * Fūun Shinsengumi (2004) * Metal Gear Solid 3: Snake Eater (2004) * Fūun Bakumatsu-den (2005) * Metal Gear Solid: Portable Ops (2006) * Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots (2008) * Metal Gear Solid: Peace Walker (2010) * Busōshinki Battle Masters Mk. II (2010) * Metal Gear Rising: Revengeance (2013) * Metal Gear Solid V: Ground Zeroes (2014) * Metal Gear Solid V: The Phantom Pain (2015) === Muut työt === ; Kirjat * Urban Hercules (kuvitus) ; Elokuvat * Godzilla: Final Wars (hirviö- ja mecha-suunnittelu) * Pacific Rim – Hyökkäys Maahan (julistesuunnittelu, japanilainen versio) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * The Art of Metal Gear Solid * The Art of Metal Gear Solid 2 * The Art of Metal Gear Solid 1.5 * The Art of Metal Gear Solid 4: Master Art Work * Visual Works of Anubis: Zone of the Enders * Metal Gear Solid Peace Walker Official Art Works * The Art of Yoji Shinkawa Volumes 1-3 Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset taiteilijat Luokka:Videopelitaiteilijat
Vammalan keskustaajama

Vammalan keskustaajama on Sastamalan kaupungin keskusta. Se sijaitsee Vammaskosken molemmin puolin Rautaveden ja Liekoveden välissä. Vuonna 2011 taajaman asukasluku oli 10 226. Taajama on hieman suurempi kuin alkuperäinen Vammalan kauppalan alue. Vammala on ollut kauan tärkeä Kokemäenjoen vesistön ylityskohta, ja paikalla on ollut Vammaskosken silta jo 1600-luvulla. Taajamassa sijaitsevat Sastamalan kaupungin tärkeimmät palvelut. Taajamassa ovat muun muassa aluesairaala, kaupungintalo ja Vammalan lukio sekä ammattikoulu. Keskustassa sijaitsevat Vammalan tori ja kauppakeskus Torikeskus. Tyrvään kirkko sijaitsee aivan Vammaskosken kupeessa. ==Lähteet== Luokka:Sastamalan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Yrjö Mäkelä

Yrjö (George) Armas Mäkelä (11. syyskuuta 1886 Pikkarala, Oulujoki – 8. kesäkuuta 1957 Fitchburg, Massachusetts) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti. Mäkelä kävi kansakoulun ja muutti vuonna 1904 Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli kaivostyöläisenä. Hän opiskeli Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1909 lähtien Työmiehen toimittajana. Vuosina 1911–1913 tai mahdollisesti vuoteen 1915 saakka Mäkelä työskenteli kanadalaisessa Työkansassa, vuosina 1915–1917 Työmiehessä ja Raivaajassa, vuosina 1917–1918 kanadalaisessa Vapaudessa ja vuosina 1918–1952 jälleen Raivaajassa. Hän oli Raivaajan päätoimittaja vuosina 1918–1924 ja 1931–1952. Mäkelä oli Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestön aktivisti. Hän johti Yhdysvaltain Sosialistipuolueen suomalaisen järjestön uudelleen organisointia 1920-luvun alussa. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet Luokka:Lapuanliikkeen kyydittämät henkilöt
Colectiv-yökerhon palo

Colectiv-yökerhon palo tapahtui Bukarestissa, Romanian pääkaupungissa 30. lokakuuta 2015. Yökerhossa syttyneessä tulipalossa kuoli 64 ihmistä ja noin 180 loukkaantui. Onnettomuutta seuranneiden mielenosoitusten jälkeen pääministeri Victor Ponta ilmoitti 4. marraskuuta koko hallituksensa eroavan. 31\. lokakuuta hallitus ilmoitti kolmen päivän maansurun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoden 2015 onnettomuudet Luokka:2010-luvun tulipalot Luokka:Bukarestin historia Luokka:Tulipalot yökerhoissa
Limca

Limca on The Coca-Cola Companyn valmistama sitruunan- ja limetinmakuinen virvoitusjuoma. Limcaa tuotetaan ja myydään pääasiassa Intiassa. Limca on Parle Agro -yhtiön vuonna 1971 lanseeraama juoma. Coca-Cola Company osti Limca-tuotemerkin yhdessä monen muun Parle Agron valmistaman tuotteen kanssa vuonna 1993. Kaupan hinta oli 40 miljoonaa dollaria. Limca on päämarkkina- alueensa kuluttajien keskuudessa suosittu virvoitusjuoma. Sen suurimmat kilpailijat ovat samankaltaiset juomat Sprite, 7 up ja Mirindan sitruunamuunnelma. == Lähteet == Luokka:Virvoitusjuomamerkit Luokka:The Coca- Cola Companyn tuotemerkit
HMS Princess Charlotte (1825)

HMS Princess Charlotte oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu 110-tykkinen Princess Charlotte -luokan ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Portsmouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Sen vastaavana rakennusmestarina oli Nicholas Diddams tammikuuhun 1823 ja sen jälkeen John Nolloth. Alus luokiteltiin 1817 ensimmäisen luokan alukseksi. Köli laskettiin marraskuussa 1818. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1825, jolloin se sijoitettiin reserviin. Valmistuskustannukset takiloituna olivat 89 126 puntaa.Winfield, Rif s. 14 == Palvelus == Alus oli vuodesta 1837 Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Sir Robert Stopfordin lippulaivana, minä aikana se osallistui Syyrian sotaan sekä Algerin pommitukseen. Aluksesta tehtiin vuonna 1858 vastaanottoalus Hongkongiin. Se myytiin vuonna 1875. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Princess Charlotte -luokan linjalaivat
Viiksipeukaloinen

Viiksipeukaloinen (Pheugopedius genibarbis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viiksipeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 960 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Mustaposkipeukaloinen

Mustaposkipeukaloinen (Pheugopedius coraya) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustaposkipeukaloista tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 790 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Mayapeukaloinen

Mayapeukaloinen (Pheugopedius felix) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mayapeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 296 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Pisamapeukaloinen

Pisamapeukaloinen (Pheugopedius maculipectus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pisamapeukaloista tavataan Meksikossa ja Keski- Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 582 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Punarintapeukaloinen

Punarintapeukaloinen (Pheugopedius rutilus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punarintapeukaloista tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Panamassa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 206 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
HMS Royal Adelaide

HMS Royal Adelaide oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu Princess Charlotte -luokan 104-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Plymouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Alus luokiteltiin 1817 ensimmäisen luokan alukseksi, jonka köli laskettiin toukokuussa 1819. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1828, jolloin se siirrettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 98 796 puntaa varustettuna. Alus varustettiin heinäkuussa 1835 lippulaivaksi Plymouthissa, jolloin sen kannelle valmistetut majoitustilat poistettiin.Winfield, Rif s. 14 == Palvelus == Alus muutettiin 1860 emälaivaksi ja myytiin 1905. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Princess Charlotte -luokan linjalaivat
Princess Charlotte -luokka

Princess Charlotte -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 104-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. Luokka tilattiin alun perin 98-tykkisinä toisen luokan aluksina, mutta ne luokiteltiin uudelleen 104-tykkisiksi ensimmäisen luokan aluksiksi tammikuussa 1817 eli ennen alusten kölinlaskua. == Suunnittelu == Luokka oli alun perin suurennettu versio vuoden 1801 Boyne-luokasta ja siten edelleen kehitetty Sladen HMS Victorystä. Suunnitelmaan lisättiin 19. kesäkuuta 1813 pyöristetty keula. Rakennustöiden aikana aluksia levennettiin 17 tuumalla, jotta lisätty aseistus kyettiin hallitsemaan. Keskilaivaan lisättiin etrin jatkokappale, jotta purjehdusominaisuudet säilyisivät leventämisen jälkeen.Winfield, Rif s. 13 Alusten aseistuksena oli tilattaessa alakannella 26 kappaletta 56 cwt:n tykkiä ja kaksi 8 tuuman 68 naulan 65 cwt:n tykkiä. Keskimmäisellä tykkikannella oli kaksi 32 naulan tykkiä enemmän, mutta ne olivat 48 cwt:n tykkejä. Yläkannella oli jälleen kaksi 32 naulan tykkiä enemmän, ja ne olivat 32 cwt:n tykkejä. Lisäksi yläkannella ei ollut 68 naulan tykkejä. Puolikannella oli kaksi kappaletta 12:n ja 12 kappaletta 32 naulan 17 cwt:n karronadia. Etukannella oli kaksi 32 naulan 17 cwt:n karronadia. Lisätyn pituuden seurauksena aluksille asennettiin vielä kullekin tykkikannelle lisättiin pari 32 naulan tykkiä, jolloin alusten aseistus kasvoi 110 tykkiin.Winfield, Rif s. 14 == Alukset == Princess Charlotte -luokan linjalaivatWinfield, Rif 1793-1817 s. 27 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Princess Charlotte Portsmouthin telakka marraskuu 1818 14. syyskuuta 1825 myyty 1875 HMS Royal Adelaide (ex- HMS London) Plymouthin telakka toukokuu 1819 28. heinäkuuta 1828 myyty 1905 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Rauma Marine Constructions

Rauma Marine Constructions Oy (RMC) on suomalainen laivanrakennusyhtiö, joka on erikoistunut monitoimimurtajien, matkustaja-autolauttojen ja viranomaisalusten rakentamiseen ja huoltoon. RMC:n suurin yksittäinen omistaja on pääomasijoittaja Tesin kautta Suomen valtio. Australialaisen ABC Newsin mukaan Suomen valtio on tukenut RMC:tä noin 50 miljoonalla eurolla. Helmikuussa 2022 telakalla alettiin rakentaa sisaraluksia M/S Spirit of Tasmania IV ja V. Tasmanian osavaltion omistamalle TT-Line-varustamolle. == Tuotanto == ===Telakalla rakennetut alukset === * M/S Hammershus – valmistunut heinäkuussa 2018 * M/S Aurora Botnia – valmistunut elokuussa 2021 * M/S MyStar – valmistunut joulukuussa 2022 === Rakenteilla olevat tai tilatut alukset === * M/S Spirit of Tasmania IV – valmistuu loppuvuonna 2023 (arvio) * M/S Spirit of Tasmania V – valmistuu loppuvuonna 2024 (arvio) * 4 × Pohjanmaa-luokan korvetti (Laivue 2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rauma Marine Constructionsin verkkosivut Luokka:Laivanrakennusyhtiöt Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
HMS Trafalgar (1820)

HMS Trafalgar oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1820 vesillelaskettu 106-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus oli virallisesti laivaston pääarkkitehtien yhdessä suunnittelema, mutta todellisuudessa sen suunnittelijana oli Sir William Rule. Suunnitelma 98-tykkisenä kolmikantisena toisen luokan linjalaivana hyväksyttiin 11. kesäkuuta 1807, mitä muutettiin HMS Impregnablen mukaiseksi. Alun perin alukselle ei pitänyt tulla peräkantta, mutta sellainen lisättiin parantamaan kykyä toimia lippulaivana. Vuonna 1813 aluksen leveyttä kasvatettiin :etrillä :etriin vakauden parantamiseksi. Suunnitelmien mukaisena valmistui vain yksi alus, kun todettiin 98-tykkiset kolmikantiset linjalaivat vanhentuneiksi. Alus muutettiin 1. tammikuuta 1817 106-tykkiseksi.Winfield, Rif s. 12 Alus tilattiin 15. tammikuuta 1806 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana Chathamin telakalta, missä vastaavana rakennusmestarina oli George Parkin. Köli laskettiin toukokuussa 1813. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1820 ja valmistui 7. syyskuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 85 082 puntaa, mikä sisälsi varustamisen. Alus siirrettiin Sheernessiin, jossa se katettiin. == Palvelus == Alus nimettiin 22. helmikuuta 1825 uudelleen HMS Camperdowniksi. Se siirrettiin 1854 satamapalvelukseen ja muutettiin hiiliproomuksi kolme vuotta myöhemmin. Alus nimettiin 29. heinäkuuta 1882 HMS Pittiksi ja myytiin toukokuussa 1906. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen luokan sotalaivat Luokka:Kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
Bes

Bes tai BES voi tarkoittaa seuraavia: * Bes, muinaisegyptiläinen kääpiöjumala * bes, roomalainen pronssiraha * bes, alennetun h-sävelen nimi eräissä kielissä (suomessa b) * BES-järjestelmä, betonielementtistandardi. == Katso myös == * Bess
Godfather (drinkki)

Godfather on viskistä ja mantelilikööristä valmistettava makeahko drinkki. Se tarjoillaan tavallisesti old fashioned -lasissa jäiden kanssa. == Ainesosat == * 1 cl viskiä * 1 cl mantelilikööriä == Lähteet == Luokka:Drinkit
Škoda Octavia (1959)

Škoda Octavia oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n keskiluokan perheauto, jota valmistettiin vuosina 1959–1964. Uusi samanniminen malli esiteltiin vuonna 1996. == Škoda Octavia (1959–1964) == Tekniikaltaan Škoda 440/445:een perustuvaa Octaviaa valmistettiin Mladá Boleslavin tehtaalla neljällä eri moottorivaihtoehdolla sekä sedanina vuodesta 1959 että farmarimallina vuodesta 1961. Sedania valmistettiin vuoteen 1964 jolloin se korvattiin malleilla Škoda 1000/1100MB. Farmarimallin valmistus lopetettiin 1971. Octaviasta oli myös niin sanottu urheilumalli Octavia TouringSport (1 089 cm³) sekä TS1200 (1 221 cm³). Molemmat mallit oli varustettu kahdella kaasuttimella, erikoiskannella, nokka-akselilla, männillä ja jäähdytetyllä öljypohjalla. TS-malleja käytettiin kilpailuissa, joissa muun muassa Esko Keinänen ja Rainer Eklund loivat mainetta lentäville suomalaisille. === Moottorit === Sedan * 1 089 cm³ 30 kW * 1 089 cm³ 37 kW * 1 221 cm³ 34 – 41 kW Farmari * 1,2 l === Mallit === * Octavia * Octavia Super * Octavia TouringSport * Octavia TS1200 * Octavia Combi == Aiheesta muualla == ==Katso myös== * Trekka Octavia (1959) Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot
International Workers’ Order

The International Workers’ Order oli Yhdysvalloissa vuosina 1930–1954 toiminut kansallisten työväenjärjestöjen katto-organisaatio. Järjestö sai alkunsa New Yorkissa vuonna 1892 perustetusta juutalaisten työväenyhdistysten kattojärjestöstä Arbeiter Ring – Workmen’s Circle. 1920-luvun alussa se jakautui kommunisteihin ja sosiaalidemokraatteihin. Kommunistit ryhtyivät laajentamaan International Workers’ Orderia kansalliselta pohjalta järjestetyksi keskinäisen avun järjestöksi. 1930-luvun puolivälissä se käsitti juutalaisten ja englanninkielisten lisäksi 13 kansallista liittoa. Yhdysvaltain kommunistisen puolueen johtama järjestö tarjosi jäsenilleen halpoja terveys- ja henkivakuutuksia, ylläpiti siirtolaisten omakielistä kulttuuritoimintaa ja organisoi poliittisia mielenilmauksia. Sen toiminta oli aktiivisinta toisen maailmansodan jälkeen, jolloin liitoissa oli lähes 200 000 jäsentä. Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö liittyi IWO:n jäseneksi toukokuussa 1941 nimellä Amerikan Suomalainen Keskinäisen Avun Järjestö (eng. Finnish American Mutual Aid Society). Sen paikallisyhdistykset järjestettiin lodgeiksi, jotka erotettiin toisistaan järjestysnumeroilla. Suomalaisen järjestön sihteerinä työskenteli ensin Onni Kaartinen ja sittemmin kuolemaansa saakka Carl Päiviö . Sen toimeenpanevan komiteaan kuuluivat muun muassa Julius Ranta, Toivo Vuorela, Emma Mattila, Michael Wästilä, Helen Kruth, Alex Nyberg, Richard Björkbacka ja Jenny Mulari . Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kylmän sodan aikana järjestö joutui kommunisminvastaisen ajojahdin kohteeksi. Viranomaiset luokittelivat IWO:n kumoukselliseksi järjestöksi vuonna 1947 ja New Yorkin osavaltion tarkastusvirasto lakkautti sen vakuutuslainsäädännön vastaisena. Yhdysvaltain korkein oikeus vahvisti päätöksen vuonna 1953. ==Lähteet== Luokka:Kommunistiset järjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Nefertiti (albumi)

Nefertiti on yhdysvaltalaisen jazzmuusikon Miles Davisin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1968.http://www.allmusic.com/album/nefertiti-mw0000208121 == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Miles Davis – trumpetti * Wayne Shorter – saksofoni * Herbie Hancock – piano * Ron Carter – kontrabasso * Tony Williams – rummut == Lähteet == Luokka:Miles Davisin albumit Luokka:Vuoden 1968 albumit
Jalkapallon Suomen Cup 1988

Jalkapallon Suomen Cup 1988 on jalkapallon Suomen Cupin 34. järjestämiskerta. Cupin voitti Valkeakosken Haka, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 1–0. == Loppuottelu == == Joukkueiden kokoonpanot == Haka: * Olli Huttunen * Heikki- Jussi Laine * Reijo Vuorinen * Ilkka Mäkelä * Rami Nieminen 71. -> Kari Korkea-aho * Petter Setälä * Petri Järvinen * Jarmo Kujanpää * Sandor Lörincz * Jari Lindfors 41. -> András Szebegyinszki * Ari Valvee OTP: * Pekka Männistö * Hannu Annunen 66. -> Juha Äijälä * Jarmo Köykkä * Raimo Kauppi * Mikko Pietilä * Reijo Timonen * Aki Lahtinen * Teuvo Palkki * Ari Granroth 46. -> Esa Saajanto * Mauri Holappa * Mirosław Sajewicz == Lähteet == Luokka:Suomen Cup Suomen Cup
Paavo Pekkanen

Paavo Armas Pekkanen (29. tammikuuta 1922 Ähtäri – 9. lokakuuta 2003 Helsinki Muistot. Hs.fi) oli suomalainen juristi. Hän oli varatuomari ja sai maaneuvoksen arvonimen vuonna 1982. Hän oli vuodesta 1970 Suomen Kunnallisliiton toimitusjohtaja.Facta 2001, WSOY 1985 12 osa, palsta 623 Pekkanen oli useiden komiteoiden ja neuvottelukuntien jäsen 1950–1980-luvuilla. Lisäksi hän toimi keskeisten urheilu- ja kansanterveysjärjestöjen sekä säätiöiden hallintoelimissä. Pekkanen oli myös vuonna 1974 asetetun liikuntalakikomitean puheenjohtaja. Hänen veljensä oli Matti Pekkanen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat‎ Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Jalkapallon Suomen Cup 1987

Jalkapallon Suomen Cup 1987 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Lahden Kuusysi, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 5–4. == Loppuottelu == == Joukkueiden kokoonpanot == Kuusysi: * Ismo Korhonen * Jyrki Hännikäinen * Ilkka Remes * Kenneth Mitchell * Sami Vehkakoski * Jari Rinne 46. -> Timo Reinikainen * Markus Törnvall * Juha Annunen * Kevin Todd * Keijo Kousa * Ismo Lius 73. -> Hannu Jäntti OTP: * Pekka Männistö * Mikko Pietilä * Raimo Kauppi * Pekka Olsbo 56. -> Mika Sulkala * Hannu Annunen * Ari Granroth 67. -> Jarmo Köykkä * Teuvo Palkki * Esa Saajanto * Mauri Holappa * Marko Köykkä * Mirosław Sajewicz == Lähteet == Luokka:Suomen Cup Suomen Cup
Timo Pekkanen

Timo Juhani Pekkanen (23. maaliskuuta 1933 Saari – 22. kesäkuuta 2009) oli suomalainen eläinlääkäri ja professori. Valmistuttuaan eläinlääkäriksi vuonna 1961 Pekkanen toimi aluksi eläinlääkärinä Säkylässä. Hän palasi kuitenkin pian Helsingin yliopistoon, jossa hän oli ensin assistenttina vuodesta 1968 ja sitten yliassistenttina väiteltyään tohtoriksi vuonna 1971. Vuosina 1978–1998 hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun elintarvikehygienian professori. Hänen tutkimusalaansa olivat elintarvike- ja ympäristömyrkkyjen vaikutusmekanismit, ja hän oli myös toksikologian asiantuntija. Pekkasen veli on kielitieteilijä Tuomo Pekkanen.Facta 2001, WSOY 1985 12 osa, palsta 624 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Eläinlääketieteellisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Suomalaiset toksikologit
Jalkapallon Suomen Cup 1986

Jalkapallon Suomen Cup 1986 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Rovaniemen Palloseura, joka voitti loppuottelussa Kemin Palloseuran 2–0. == Loppuottelu == ==Joukkueiden kokoonpanot== RoPS: * Ari Matinlassi * Juha Pehkonen * Steven Polack * Jarmo Ilola * Juhani Vuoremaa * Paul Heaton 85. -> Vesa Tauriainen * Kari Hartikainen * Kari Virtanen * Heikki Hannola * Pasi Tauriainen * Ari Jalasvaara KePS: * Ilkka Siitonen * Tuomo Pasanen * Aki Lahtinen 83. -> Timo Tammela * Kari Alatarvas * Gary Armstrong * Kari Gullsten 58. -> Keith Armstrong * Timo Pirilä * Jukka Ikäläinen * Seppo Hosio * Risto Kovaniemi * Juhani Himanka == Lähteet == Luokka:Suomen Cup Suomen Cup
Kir Royale

Kir Royale (myös Kir Royal) on samppanjasta ja mustaherukkalikööristä valmistettava aperitiivi. Alun perin siihen käytettiin samppanjan sijasta valkoviiniä, jolloin nimenä oli pelkkä Kir. Samppanjan myötä drinkki sai nykyisen nimensä. Juoma valmistetaan kuohuviinilasiin. == Ainesosat == * 1 cl mustaherukkalikööriä * 10 cl samppanjaa == Lähteet == Luokka:Drinkit
Sisuviina

Sisuviina on suomalainen Anora Groupin valmistama viina, jota myydään 37,5 ja 39 prosenttin vahvuisena. Tuotetta myydään sekä 0,70 että 1,0 litran muovipulloissa. Vuonna 2015 Sisuviina oli Suomen 7. myydyin viina. 0,7 litran pullo Sisuviinaa sisältää 1 470 kilokaloria energiaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viinamerkit Luokka:Anora Groupin tuotteet
Lautasmalli

Lautasmalli on ympyrädiagrammi, joka kuvaa suositeltua ateriakoostumusta. Se on kehitetty helpottamaan Valtion ravitsemusneuvottelukunnan julkaisemien ravitsemussuositusten toteuttamista jokapäiväisessä ruokavaliossa. Vuonna 2014 julkaistujen ravitsemussuositusten mukainen lautasmalli koostetaan täyttämällä runsas puolet lautasesta kasviksilla, neljännes perunalla (vaihtoehtoisesti riisiä, pastaa tai muita viljavalmisteita) ja neljännes kala- liha- tai munaruualla, jonka voi korvata palkokasveja, pähkinöitä tai siemeniä sisältävällä kasvisruoalla. Lisäksi täysjyväleipää ja pehmeää kasvisrasvalevitettä, maitovalmiste ja jälkiruuaksi marjoja tai hedelmiä. Halutessaan maitovalmisteen ja jälkiruuan voi siirtää nautittavaksi välipalana. Lautasmallista on julkaistu vuonna 2017 omat versiot lapsille ja vegaaniruokavaliota noudattaville. == Lähteet == Luokka:Ravinto-oppi
Hydratsiinit

Hydratsiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RNNR. Hydratsiineja voidaan pitää epäorgaanisen hydratsiinin (N2H2) johdannaisina, joiden rakenteessa yksi tai useampia vetyatomeja on korvautunut hiilivetyryhmillä. ==Ominaisuudet ja valmistus== Hydratsiinit voidaan jakaa kolmeen ryhmään substituutioasteen mukaan ja samaan ryhmään kuuluvat hydratsiinit käyttäytyvät kemiallisilta ominaisuuksiltaan samankaltaisesti. Monosubstituoidut hydratsiinit ja niin kutsutut asymmetrisesti disubstituoidut hydratsiinit, joissa vain toiseen typpiatomiin on sitoutunut kaksi hiilivetyryhmää, muistuttavat ominaisuuksiltaan toisiaan. Ne ovat värittömiä nesteitä ja alifaattiset hydratsiinit ovat hyvin vesiliukoisia, voimakkaasti emäksisiä ja hyviä pelkistimiä. Aromaattiset monosubstituoidut ja asymmetrisesti disubstituoidut hydratsiinit liukenevat huonosti veteen ja ovat heikommin emäksisiä ja heikompia pelkistimiä. Alifaattisten hydratsiinien valmistukseen käytetään hydratsiinin reaktiota alkyloivien yhdisteiden kuten alkyylihalogenidien kanssa, hydratsiinia käytetään ylimäärin, tai pelkistämällä nitrosojohdannaisia ja aromaattisia hydratsiineja valmistetaan pelkistämällä aromaattisia diatsoniumsuoloja.Eugene F. Rothgery: Hydrazine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 6.11.2015Jean-Pierre Schirmann & Paul Bordauducq: Hydrazine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 6.11.2015 Asymmetrisissä disubstituoiduissa hydratsiineissa kumpaankin hydratsiinin typpiatomiin on sitoutunut hiilivetyryhmä. Ne ovat asymmetrisesti disubstituoitujen hydratsiinien tavoin nesteitä, mutta niiden kiehumispisteet ovat tyypillisesti korkeampia. Erityisesti alifaattiset yhdisteet ovat emäksisiä ja pelkistimiä ja liukenevat veteen. Aromaattiset ryhmän yhdisteet eivät liukene veteen. Symmetrisesti disubstituoituja hydratsiineja valmistetaan pelkistämällä nitroyhdisteitä emäksisissä olosuhteissa tai pelkistämällä atsiineja. Tri- tai tetrasubstituoidut alifaattiset hydratsiinit ovat veteen liukenemattomia heikosti emäksisiä yhdisteitä. Vastaavat aryylihydratsiinit ovat kiinteitä värittömiä aineita, jotka ovat veteen liukenemattomia eivätkä juurikaan emäksisiä. Ne reagoivat väkevän rikkihapon kanssa muodostaen violetin tai tummansinisen yhdisteen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset typpiyhdisteet
Koukussa (televisiosarja)

Koukussa on suomalainen draamasarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin marraskuussa 2015. Sarjan pääkäsikirjoittajana on toiminut Laura Suhonen ja sen on ohjannut Marja Pyykkö. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuodenvaihteessa 2015–2016. Sarjan toinen ja samalla viimeinen kausi kuvattiin 2017–2018 ja sen esittäminen alkoi Yle TV2:lla 19. joulukuuta 2018. == Rooleissa == === Pääosissa === === Sivuosissa === == Ensimmäinen tuotantokausi == === Juoni === Ensimmäisellä kaudella entinen narkomaani Krista (es. Matleena Kuusniemi) palaa Suomeen oltuaan pitkään ulkomailla, missä hän on pakoillut huumetuomiotaan. Hän yrittää päästä elämässään eteenpäin tuomionsa vanhennuttua, mutta vanhojen kuvioiden imu on suuri. Kristan ensirakkaus Oskari (es. Tommi Eronen), jolla hänelläkin on huumetausta, työskentelee huumerikostutkijana. Oskarin avulla Krista yrittää päästä takaisin yhteiskuntakelpoiseen elämään. Heillä on teini-ikäisenä saatu yhteinen poika, Niko (es. Santeri Helinheimo Mäntylä). Kristasta tulee Oskarin vinkkimies suureen huumerinkiin. Oskari joutuu kuitenkin koko ajan peittelemään Kristan toimintaa, jottei Krista ja heidän yhteinen menneisyytensä tulisi ilmi. === Vastaanotto === Sarja valittiin vuoden 2015 parhaaksi draamasarjaksi Kultainen Venla -gaalassa ja sai myös neljä tekijäpalkintoa: vuoden käsikirjoittaja (Laura Suhonen), vuoden ohjaaja (Marja Pyykkö), paras miesnäyttelijä (Tommi Eronen) ja paras naisnäyttelijä (Matleena Kuusniemi). Myös Eero Milonoff oli roolistaan ehdolla parhaaksi miesnäyttelijäksi. === Jaksot === Jakso Ensiesitys Yle TV2:lla Julkaisu Yle Areenassa Katsojaluvut1 Ikäraja 1 4. marraskuuta 2015 4. marraskuuta 2015 320 000 2 11. marraskuuta 2015 231 000 3 18. marraskuuta 2015 259 000 4 25. marraskuuta 2015 210 000 5 2. joulukuuta 2015 232 000 6 9. joulukuuta 2015 269 000 7 16. joulukuuta 2015 237 000 8 23. joulukuuta 2015 214 000 9 30. joulukuuta 2015 317 000 10 6. tammikuuta 2016 247 000 1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa == Toinen tuotantokausi == === Juoni === Ensimmäisen ja toisen tuotantokauden välissä on kulunut aikaa kolme vuotta. Oskarin suojeltua edellisellä kaudella Kristaa hän lopulta menetti työnsä poliisissa. Oskari on menettänyt myös kotinsa juomisen vuoksi ja asuu nyt pienessä mökissä ja työskentelee rakennustyömaalla. Lisäksi hän on päässyt entisen pomonsa, Pentin (es. Antti Virmavirta), vinkkimieheksi. Krista on muuttanut Thaimaahan, jossa hän pyörittää uuden miesystävänsä kanssa matkailuyritystä ja pienimuotoista kannabiskauppaa. === Jaksot === Jakso Ensiesitys Yle TV2:lla Julkaisu Yle Areenassa Ikäraja 1 19. joulukuuta 2018 19. joulukuuta 2018 2 26. joulukuuta 2018 3 2. tammikuuta 2019 4 9. tammikuuta 2019 5 16. tammikuuta 2019 6 23. tammikuuta 2019 7 30. tammikuuta 2019 8 6. helmikuuta 2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sarjan jaksot Yle Areenassa * Sarjan ensimmäisen kauden näyttelijät kertovat esittämistään hahmoista Luokka:2010-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Remo – aseeton ja vaarallinen

Remo – aseeton ja vaarallinen (engl. Remo Williams: The Adventure Begins tai Remo: Unarmed and Dangerous) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Guy Hamilton. Elokuva perustuu Warren Murphyn ja Richard Sapirin kirjoittamaan Remo-kirjasarjaan. Suuri osa elokuvan kohtauksista sijoittuu Vapaudenpatsaalle. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen moittii elokuvan ”kankeaa väkivaltakuvastoa” ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
Diabeetikon ruokavalio

Diabeetikon ruokavalioksi suositellaan monipuolista ruokavaliota, samanlaista, joka on hyväksi kaikkien terveydelle. Erityistä huomiota kannattaa kiinnittää riittävään kuidun saantiin ja niukkaan kovan rasvan, sokerin ja suolan määrään. Diabeetikko voi koota ruokavalionsa yksilöllisesti ja joustavasti suositusten mukaan. Ateriainsuliinia käyttävän diabeetikon tulee arvioida ateriansa hiilihydraattimäärä ja annostella sen mukaisesti ateriainsuliini. == Lähteet == Luokka:Erityisruokavaliot
Majalampi (Ikaalinen, Tevaniemi)

Majalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Tevaniemessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Majalampi on osa Kyrösjärven lähialuetta. == Maantietoa == Lampi on 300 metriä pitkä, 120 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee maaston notkelmassa ja sen 700 metriä pitkät rannat ovat soistunutta metsää. Siihen laskee lounaasta metsä- ja pelto-oja, etelästä pelto-oja, jonka latvat kulkevat metsässä. Lammen pohjoispäästä lähtee 900 metriä pitkä laskuoja, joka laskee Aliseen Kotajärveen. Ojaan yhtyy myös Ylisen Kotajärven laskuoja. Lounaasta järveen rajautuu peltokappale ja pohjoisrannalla sijaitsee vapaa-ajan asuonto. Sen yhteyteen on kaivettu lammikko. Alueelle johtaa kärrypolkuja Tevaniemeltä. == Lähteet == Luokka:Kyrösjärven lähialue Luokka:Ikaalisten järvet Luokka:Tevaniemi
Ylinen Kotajärvi (Ikaalinen)

Ylinen Kotajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Ylinen Kotajärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järvi on 600 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Se sijaitsee Ylisen Kotajärven nevalla, joka on ojitettu suo. Itse järvi on soistumassa umpeen. Sen suurin järvialla on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siihen laskee 10 suo-ojaa. Toinen järviallas jää alle 20 metriä leveän salmen taakse. Tämä osa on 300 metriä pitkä ja 80 metriä leveä. Siihen laskee kolme osaa. Järven luusua sijaitsee järven länsipäässä ja 1,1 kilometriä pitkä laskuoja yhtyy Majalammin laskuojaan lammin pohjoispuolella. Järvi on rakentamaton eikä sinne johda teitä. == Lähteet == Luokka:Kyrösjärven lähialue Luokka:Ikaalisten järvet
Big King

Big King on pikaruokaketju Burger Kingin vuodesta 1997 myyty kerroshampurilainen. Se sisältää kaksi liekillä grillattua hampurilaispihviä, juustoa, suolakurkkua, sipulia, salaattia ja Big King -kastiketta. Hampurilaisesta on saatavilla kaksi varianttia: isompi Big King XXL ja Chicken Big King. Big King muistuttaa paljon McDonald'sin Big Macia. == Lähteet == Luokka:Burger Kingin tuotteet Luokka:Hampurilaiset
Steakhouse

Steakhouse on pikaruokaketju Burger Kingin hampurilainen. Se sisältää grillatun naudanlihapihvin, paahdettuja sipuleita, tomaattia, salaattia, juustoa, majoneesia, barbecuekastiketta ja pekonia. == Lähteet == Luokka:Burger Kingin tuotteet Luokka:Hampurilaiset
Geraint Wyn Davies

Geraint Wyn Davies (s. 20. huhtikuuta 1957 Swansea, Wales, Iso-Britannia) on brittiläissyntyinen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa Britanniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Gustaf Fabian Wrede

Carl Gustaf Fabian Wrede (af Elimä) (24. lokakuuta 1819 Anjala – 18. heinäkuuta 1892 Anjala) oli suomalainen eversti ja Vaasan läänin kuvernööri. Wreden vanhemmat olivat aliluutnantti, vapaaherra Otto Rabbe Wrede (k. 1842) ja Johanna Ulrika Aminoff. Hän kävi Haminan kadettikoulua 1835–1836 ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1838. Wrede meni tykkimieheksi 4. kevyeen ratsutykistöpatteriin 1839 ja hänestä tuli patterissa junkkari 1839 ja portepéjunkkari 1840. Hän palveli sitten suuriruhtinatar Maria Nikolajevnan kyrassiäärirykmentissä kornettina vuodesta 1841 ja luutnanttina vuodesta 1843 eroten rykmentistä aliratsumestarina 1846. Wrede oli sitten Krimin sodan aikana 2. Vaasan ruotujakoisessa tarkk’ampujapataljoonassa luutnanttina vuodesta 1854 ja alikapteenina vuodesta 1855. Hän sai siirron 9. Viipurin ruotujakoiseen tarkk'ampujapataljoonaan 1856 ja hänestä tuli majuri 1858 ja eversti armeijan jalkaväessä 1862. Wrede erosi armeijan palveluksesta 1863. Wrede oli vimeksi Vaasan läänin vt. kuvernöörinä 1862–1863 ja vakinaisena kuvernöörinä 1863–1884. Hän omisti Rabbelugnin kartanon Anjalassa.' Wrede oli naimisissa 1845–1864 Margareta Sofia Eleonora Glansenstiernan (k. 1864) kanssa. Heidän lapsiaan olivat: * upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies Rabbe Wladimir Wrede (1846–1903) * kihlakunnantuomari, valtiopäivämies Kasper Hjalmar Wrede (1849–1912) * metsähallituksen ylijohtaja Carl Ernst Wrede (1850–1927) * tilanomistaja, senaattori ja valtiopäivämies Otto Albert Wrede (1851–1936) * aluemetsänhoitaja Gustaf Wrede, ”Parkanon paroni” (1853–1939) * agronomi, Toivolan vapautettujen vankien turvalaitoksen johtaja Henrik Knut Wrede (1854–1929) * vankien parissa hengellistä ja sosiaalista työtä tehnyt Mathilda Wrede (1864–1928) Luettu 6.11.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vaasan läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Barbecue

Barbecue tai barbeque on ruuan pitkäkestoista epäsuoraa paahtamista grillissä ja kuumassa savussa. ==Etymologia== Sana barbecue on englantia. Se tulee espanjan sanasta barbacoa, joka puolestaan lainattiin 1500-luvulla Haitilla puhutusta arawakkikielestä, jossa barbakoa tarkoitti puista rakennelmaa, jonka päällä kypsytettiin lihaa. ==Menetelmät== thumb|upright|Japanilainen shichirin-grilli. Barbecuemenetelmä on hyvin perinteinen kypsennysmenetelmä, joka tunnetaan monissa kulttuureissa. Kaikkia barbecuemenetelmiä yhdistää se, että ruoka paahdetaan tulen ja savun avulla. Barbecuen tunnetuin versio on yhdysvaltalainen low & slow -tekniikka. Yhdysvaltalaisessa barbecuessa ruoka ja lämmönlähde ovat etäällä toisistaan, ja hiilien tuottama lämpö siirtyy ruokaan hitaasti kuuman ilman ja savun välityksellä. Savustimeen syötetään tasaisesti puuta, ja sen tulipesästä nousee kuumaa ilmaa ja savua laitteen kypsennyskammioon, jossa ruoka on. Eurooppalais- ja japanilaistyylisessä barbequessa lämmönlähde on niin lähellä ruokaa, että se säteilee siihen lämpöä suoraan. Kuumuuden ansiosta ruoan kuoresta tulee rapeaa, eikä sen sisus kuivu. Japanilaisessa barbecuessa hehkuvien hiilien lämmön siirtymistä ruokaan tehostetaan usein tuulettimilla. Ruoka marinoidaan tai sivellään usein teriyakilla tai muulla hapanimelällä kastikkeella, joka karamellisoituu kuumuudessa. Eurooppalaista, eteläamerikkalaista ja eteläafrikkalaista barbecueta valmistetaan joskus perinteisesti nuotion tuottamassa hiilloksessa. Eräs Tyynenmeren saarilla yleinen tapa kypsyttää barbecueruoka on maakuopassa, joka on vuorattu kivillä tai metallilla. Kuoppaan sytytetään nuotio, ja kun se on palanut hiillokseksi, ruoka sijoitetaan sen päälle kypsymään ja peitetään maalla. == Käyttö == Barbecue-menetelmällä kypsennettyjä ruoka-aineksia käytetään pikaruokiin ja ruoan lisukkeisiin. Barbecue-menetelmällä valmistetuille ruoille sopivat BBQ-kastikkeet, joita löytyy kaupoista. Nämä kastikkeet sopivat myös marinointiin ja glaseeraukseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Grilliruoka Luokka:Yhdysvaltalainen keittiö Luokka:Meksikolainen keittiö Luokka:Ruoanlaittotekniikat Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Laskiaisrieha

Laskiaisrieha on helsinkiläinen opiskelijoiden ulkourheilutapahtuma. Se järjestetään vuosittain laskiaistiistaina Helsingin Kaivopuistossa Ullanlinnanmäellä. Riehan pääjärjestäjä on Aalto-yliopiston Vapaateekkarit- yhdistys, ja jatkoina toimii Teekkarijaoston Gravitaatio-bileet Helsingin yökerhoissa. Osa riehaa on Akateeminen mäenlaskukilpailu, jossa joukkueet kisaavat Laskiaisen huikeimman mäenlaskuvälineen tittelistä. Rinteessä on nähty junia, autoja, hävittäjiä, tankkeja sekä Lohikäärmeen kuolema. Vuonna 2014 tapahtuma järjestettiin leudosta talvesta huolimatta. Ullanlinnanmäelle kuljetettiin suuret määrät lunta, jotta pulkalla laskeminen onnistuisi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Laskiaisriehan kotisivut * Gravitaatio- bileet Luokka:Helsingin tapahtumat Luokka:Laskiainen
UM. Uusi maailma

Uusi Maailma oli alkuaan Uuden Suomen julkaisema kerran kahdessa viikossa ilmestynyt yleisaikakauslehti. Lehti ilmestyi nimellä Uusi Maailma vuosina 1963–1979. Lehti syntyi, kun Naisten Maailma ja Uusi Kuvalehti yhdistyivät elokuussa 1963. Näistä kahden lehden nimiyhdistelmästä muodostettiin lehdelle nimeksi Uusi Maailma. Myöhemmin nimeen lisättiin iskevämpi lyhenne UM.Helsingin kaupungnkirjaston kysy.fi palvelu : Milloin Suomessa on ilmestynyt Uusi maailma -niminen sensaatiolehti? Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Uusi Suomi myi kaksi kustantamaansa aikauslehteä A-lehdille alkutalvesta 1976 (Uuden Maailman ja Katso-lehden). A-lehdet joutui kuitenkin levikin laskiessa lopettamaan Uuden Maailman huhtikuussa 1979. UM Uuden Maailman päätoimittajana oli melkein koko lehden ilmestymisen ajan 1963–1976 kirjailija ja toimittaja Jussi Talvi.Jussi Talven muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot A-lehtien omistuksessa lehden päätoimittajana oli Erkki Ihanainen. == Suhde politiikkaan == Päätoimittaja Talvi julisti lehden puolueettomaksi todeten ensimmäisessä numerossa: lehtemme on puolueeton, eikä harrasta politiikkaa. Lehden varhaiset vuodet kuluivatkin politiikan suhteen rakentavassa hengessä kirjoittajien korostaessa maaseutu- ja kaupunkiväestön välisen vastakkainasettelun haitallisuutta. 1960-luvun loppua kohden lehdessä julkaistujen politiikan sisältöjen sävy ja painopiste kuitenkin muuttuivat. Maaseutuhenkinen rakentavuus hylättiin ja tilalle tuli vuonna 1967 lehden kolumnistina aloittaneen Wolf H. Halstin viitoittamana vasemmiston valtapyrkimyksiä ja väärinkäytöksiä kohtaan kriittisesti suhtautuva katsanto. Eräs keskeisemmistä vasemmistokritiikin teemoista oli lehdessä pääasiassa 1970-luvun alkupuolella käyty keskustelu Yleisradion ohjelmatoiminnan ja siihen vaikuttavien tahojen puolueellisuudesta. 1970-luvun puoliväliin tultaessa vasemmistokriittinen kirjoittelu väheni ja aiemmin hajanaisemmin eri puolille lehteä sijoittuneista politiikan sisällöistä kolmannes keskitettiin vuonna 1977 aloittaneeseen Jouko Havan luotsaamaan Kulissien takana -osioon. Siinä huomion ja kriitikin kohteina ovat enimmäkseen hallituspuolueet. Eri puolueiden kohtelu vaihteli lehdessä aikakaudesta ja kirjoittajasta riippuen, mutta yleisesti ottaen lehti näyttää suhtautuneen vasemmistoon huomattavasti oikeistoa kriittisemmin käsitellen sitä useammin negatiivisissa asiayhteyksissä ja määrittelyn kohteena olevana objektina. == Lähteet == Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Citra

Citra on The Coca-Cola Companyn valmistama limetinmakuinen virvoitusjuoma, jota tuotetaan ja myydään Intiassa. Citra on Parle Agro -yhtiön 1980-luvulla markkinoille tuoma juoma. Coca-Cola Company osti Citra-tuotemerkin yhdessä Limca, Thums Up, Gold Spot ja Maaza -tuotemerkkien kanssa vuonna 1993. Kaupan hinta oli 40 miljoonaa dollaria. Citran valmistus lopetettiin vuonna 2000, kun Coca-Cola Company suosi samankaltaista ja maailmalla tunnetumpaa tuotemerkkiä Spriteä. Vuonna 2012 Coca-Cola Company elvytti Citra-brändin kahdessa Intian osavaltiossa, luodakseen tuotteen joka on 20% halvempi kuin muut kilpailevat tuotteet. == Lähteet == Luokka:Virvoitusjuomamerkit Luokka:The Coca-Cola Companyn tuotemerkit
Taistelu on alkanut

Taistelu on alkanut on Kari Peitsamon single vuodelta 2002. Se on ensimmäinen hänen kolmesta SKP-singlestään, jotka liittyivät vuoden 2003 eduskuntavaaleihin. Peitsamo pyrki vaaleissa eduskuntaan SKP:n sitoutumattomana ehdokkaana. Singlen B-puolena on ”Liityn SKP:hen” Peitsamon edelliseltä Pelle Show -albumilta. "Taistelu on alkanut" julkaistiin seuraavana vuonna Peitsamon kokoelma-albumilla Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin. == Aiheesta muualla == * Single Discogs-sivustolla * Single Finnmusic-sivustolla * Single Fono.fi-sivustolla Luokka:Kari Peitsamon kappaleet Luokka:Vuoden 2002 kappaleet
Lapinpadot

Lapinpadot ovat Suomessa olevia muinaisjäännöksiä patoja, jotka on rakennettu jokien tai salmien yli avuksi käyttäen kivikkoja. Niitä tunnetaan sekä Pohjois- ja Itä-SuomestaKodin suuri tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1979, s. 450 että PohjanmaaltaIso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 798. Ne ovat ominaisesti 40–50 metrin, mutta osa jopa lähes 100 metrin mittaisia. Useimmissa lapinpadoissa on yksi aukko tai kaksi aukkoa. Ilmeisesti niiden merkitys liittyy kalastukseen. Toisin kuin paljon uskotaan, ne eivät tiettävästi ole saamelaisten tekemiä. Ne ovat ilmeisesti vasta historialliselta ajalta peräisin. == Lähteet == Luokka:Muinaisjäännökset Luokka:Padot
Uusi Kuvalehti

Uusi Kuvalehti oli suomalainen vuosina 1952–1963 ilmestynyt aikakauslehti, jota kustansi Uuden kuvalehden kustannusosakeyhtiö.Uuden Kuvalehden tiedot Fennicassa Vuonna 1959 Uusi Kuvalehti toi julki sotamies Emil Hytin ampumistapauksen jatkosodan loppuvaiheissa elokuussa 1944. Hytin oli ampunut 21. prikaatin I pataljoonan komentaja majuri S. O. Lindgren. Lehti toi myös julki Mannerheimin lastensuojeluliiton taloudelliset väärinkäytökset. Liitossa työskennellyt Karin Sauramo tuomittiin lokakuussa 1959 yli 30 miljoonan markan kavalluksesta viiden vuoden kuritushuonerangaistukseen, ja tuomio johti myös henkilövaihdoksiin liiton johdossa.Erkki Ahon Suomen historia-blogi 17.11.2009 : Vuosi 1959 ja pakkasten loppuminen Uusi Kuvalehti julkaisi helmikuussa 1961 jutun, jonka mukaan Ähtävän Muovi Oy:n Kaarlelassa sijaitsevasta teuraskeittämöstä toimitettiin eläinten raadoista keitettyä rasvaa Etelä- Suomeen margariinitehtaille margariinin raaka-aineeksi. Margariiniskandaali johti margariinin menekin laskuun, ja margariinia valmistaneet Raision tehtaat ja Paasivaara-yhtymä tuomittiin oikeudessa margariinivalmistelain rikkomisesta. Uusi Kuvalehti joutui skandaalin seurauksena ilmoittajien boikottiin, ja tämä johti siihen, että lehti yhdistettiin vuonna 1952 perustetun Naisten kuvalehti -lehden kanssa vuonna 1963 Uusi maailma -nimiseksi lehdeksi.Kaarlelan "kissanmargariinitehdas" Uuden Kuvalehden päätoimittajana oli koko sen ilmestymisen ajan varatuomari, kirjailija Ilmari TurjaIlmari Turjan muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot) , joka oli saanut potkut Suomen Kuvalehdestä vuonna 1951. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Uuden Kuvalehden mainosfilmi vuodelta 1959, selostajana Ilmari Turja, Elävä muisti -sivusto Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Velimatti Sutela

Velimatti Sutela on suomalainen jalkapallovaikuttaja, urheilutoimittaja ja -selostaja. Sutela selostaa mm. Eurosport-kanavalla Formula E -sarjan osakilpailuja. Hän on nykyään Kansallisessa Liigassa pelaavan FC Hongan manageri. Hän on toiminut FC Espoon toiminnanjohtajana ja valmentanut seuran naisten edustusjoukkuetta. Vuonna 2021 lähtien Sutela teki kotimaista naisjalkapalloa käsittelevää Pelinavaus-podcastia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt