EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bento Rodriguesin pato-onnettomuus

Bento Rodriguesin pato-onnettomuus tapahtui Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa 5. marraskuuta 2015. Rautamalmikaivoksen kahden jätealtaan padon murtuminen aiheutti ympäristökatastrofin. Jäteliejuvyöry saastutti läheisen Rio Doce -joen, johon pääsi arseenia, sinkkiä, kuparia ja elohopeaa. Maailman suurimman kaivosyhtiön BHP Billitonin ja brasilialaisen Vale:n puoliksi omistama kaivosyhtiö Samarco lupasi korvata ympäristövahinkoja noin 240 miljoonan euron edestä. Pato-onnettomuutta pidetään Brasilian kautta aikojen pahimpana ympäristövahinkona. Televisiokanava TV Globon mukaan viranomaiset olivat huolissaan kaivoksen turvallisuudesta jo vuonna 2007, ja Samarco onnistui hankkimaan tarvittavat ympäristöluvat puutteellisin tiedoin. Myös Samarcon palkkaamat konsultit varoittivat yhtiötä turmapadon kunnosta jo kaksi vuotta aiemmin.Hallamaa, Teemu: Brasilialaismedia: Kaivosyhtiö tiesi turmapadon olleen huonossa kunnossa, Yle Uutiset 19.1.2016. Viitattu 9.4.2016. ==Katso myös== *Brumadinhon pato-onnettomuus *Unkarin myrkkyvuoto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:2000-luvun kaivosonnettomuudet Luokka:Minas Gerais Luokka:Onnettomuudet Brasiliassa Luokka:Vuoden 2015 onnettomuudet
Teargas

Teargas on ruotsalaisen alternative metal -yhtye Katatonian kolme kappaletta sisältävä EP. Se julkaistiin 20. helmikuuta 2001 levymerkeillä Peaceville Records ja Snapper Music. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Jonas Renkse – laulu * Anders Nyström – kitara, mellotron * Fredrik Norrman – kitara * Mattias Norrman – basso * Daniel Liljekvist – rummut === Tuotanto === * Tomas Skogsberg – äänittäjä, miksaaja * Katatonia – muu miksaus, muu äänitys * Jocke Petterson – äänittäjä, miksaaja * Peter In De Betou – masteroija, editoija == Aiheesta muualla == * Teargas discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 2001 EP:t Luokka:Katatonian albumit
Canopus-luokka (linjalaiva)

Canopus-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston yhdeksän 84-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Suunnittelu pohjautui vallatun Ranskan laivaston alukseen Frankliniin, joka oli liitetty Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Canopus. Ensimmäiset tilatut alukset olivat 80-tykkisiä kolmannen luokan linjalaivoja, mutta luokittelu muutettiin helmikuussa 1817.Winfield, Rif s. 27 == Alukset == Canopus-luokan linjalaivatWinfield, Rif s. 28-30 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Formidable Chathamin telakka lokakuu 1819 19. toukokuuta 1825 5. elokuuta 1825 myyty 1906 HMS Ganges Bombayn telakka toukokuu 1819 10. marraskuuta 1821 7. tammikuuta 1823 myyty 1929 HMS Asia Bombay tammikuu 1822 19. tammikuuta 1824 tammikuu 1827 myyty 1908 HMS Vengeance Pembroken telakka heinäkuu 1819 27. heinäkuuta 1824 myyty 1897 HMS Powerful Chatham elokuu 1820 21. kesäkuuta 1826 4. lokakuuta 1826 romutettu 1864 HMS Clarence Pembroke elokuu 1824 25. heinäkuuta 1827 tuhoutunut tulipalossa 1884 HMS Bombay Bombay toukokuu 1826 17. helmikuuta 1828 tuhoutunut tulipalossa 1864 HMS Thunderer Woolwichin telakka huhtikuu 1823 22. syyskuuta 1831 8. maaliskuuta 1833 myyty 1901 HMS Monarch Chatham elokuu 1825 18. joulukuuta 1832 10. kesäkuuta 1833 romutettu 1866 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Clarioninpeukaloinen

Clarioninpeukaloinen (Troglodytes tanneri) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Clarioninpeukaloista tavataan Meksikolle kuuluvalla Clariónin saarella. Vuonna 1988 lajin populaatioksi arvioitiin 170–200 paria. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat hyvin pienet. Sitä uhkaa elinympäristön häviäminen Clarioninpeukaloisen pää, selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskehtavat ja siivissä on juovia. Linnun elinympäristöä ovat kuivat pensaikot. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Lehmijärvi (Ylöjärvi, Viljakkala)

Lehmijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Lehmijärvi kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaalla ja sen rannat ovat puolittain soistuneita. Siihen laskee kolme suo-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee järven länsipäästä. Se yhtyy 1,3 kilometrin jälkeen Tavinojaan, joka laskee Kyrösjärven Viljakkalanselkään. Valuma-alue on vain yksi neliökilometri, joten vesi vaihtuu järvessä hitaasti. Veden laskennallinen viipymä on 166 vuorokautta. Rantaviivan pituus 1,5 kilometriä. Rantaan on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa ja länsipuolella sijaitsee Lehmijärven maatila. Järvelle pääsee idästä yhdystieltä 2763 tai lännestä Hämeentaipaleelle johtavalta tieltä. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu talvella vuonna 2013. Veden väri on hyvin ruskeaa ja se sisältää humusta. Veden happamuudentaso oli tutkimusajankohtana hapahko, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Koska järven ympärillä ei viljellä maata, on ravinnekuormitus pientä. Ainoa uhka ovat haja- asutuksesta tulevat pistekuormitukset. Veden ravinnepitoisuudet ovat järven tyyppi huomioiden normaalit tai ne ovat lievästi kohollaan. Typpipitoisuudet ovat normaaleja. Veden happitilanne on tyydyttävä tai jopa välttävä. Pintavesien tilanne oli parempi kuin alusvesien. Pintavesissä hapen kylläisyysaste oli kuitenkin 45 % ja pohjan lähellä happi oli kulunut vähiin. Kesällä tilanne on todennäköisesti parempi, mutta järven suojainen sijainti estää veden lämpötilakerrosten perusteellisen sekoittumisen tuulisilla säillä. Vaikka pohjan happitilanne oli huono, ei silloin havaittu merkkejä ravinteiden liukenemisesta takaisin veteen. Lehmijärven vedenlaatu on kokonaisuudessaan tyydyttävä. == Historiaa == Vuoden 1799 isojakokartassa järven nimi oli sama kuin nykyään. Järvellä ei tuolloin asuttu, mutta sen läheltä oli avattu kaksi rantaan ulottuvaa niittyä. Kyntöjärven ja Viljakkalanselän välinen polku ohitti järven sen eteläpuolelta. == Lähteet == Luokka:Tavinojan valuma-alue Luokka:Viljakkalan järvet
Pihapeukaloinen

Pihapeukaloinen (Troglodytes aedon) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pihapeukaloista tavataan lähes koko Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Meksikossa ja suuressa osassa Yhdysvaltoja sekä Kanadan eteläosissa. Sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 21 500 000 km2. Lajin kannaksi on arvioitu yli 50 miljoonaa yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Himoistenjärvi (Ikaalinen)

Himoistenjärvi eli Himostenjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Ikaalisten rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Himoistenjärvi on Tavinojan lähdejärvi ja luuluu siten Tavinojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Himoistenjärvi sijaitsee Ylöjärven ja Ikaalisten kaupunkien välisellä rajalla niin, että suurin osa siitä sijaitsee Ylöjärven puolella. Se on 1,2 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Järvessä on kaksi erilasta osaa. Pohjoinen osa on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä avovesialue. Eteläinen osa on enää vain 20-40 metriä leveä lähes umpeen soistunut lahti. Muuten järven rannat ovat kovaa maata. Järveen laskee kaksi lyhyttä suo-ojaa. Järven laskuoja Tavinoja lähtee eteläisen lahden perukasta länteen ja laskee Kyrösjärveen Viljakkalanselällä. Koska järven valuma-alue on pieni, vaihtuu järven vesi hitaasti. Sen laskennallinen viipymä järvessä on 147 vuorokautta. Järven eteläosan ympäristössä sijaitsevat useimmat pellot. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Pohjoisosan rannoilla sijaitsee muutama vapaa-ajan asunto. Eteläosan eteläpuolella sijaitsee kaksi maatilaa. Näihin pääsee yhdystieltä 13285 haarautuvalta tieltä. == Luonto == Himoistenjärven eteläpäässä on pitkä lahti, joka on kasvamassa umpeen. Lahden pohjukassa sijaitsee myös laskuojan luusua. Rehvöitynyttä aluetta on yhteensä 5 hehtaaria ja siellä viihtyvät erityisesti vesilinnut. Lajistoa ja niiden pesintää ei ole selvitetty. Lahdessä viihtyvät sekä luhtien että nevojen kasvilajit. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuonna 1990. Sen vesi oli kirkasta, lievästi ruskean väristä ja sen humuspitoisuus oli alhainen. Järven valuma-alue on luonnontilainen, joten ravinnekuormitus on vähäistä. Veden happamuustaso oli normaali, mutta pohjan lähellä alhaisempi eli hapahko. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Järven veden fosforin ja typen ravinnepitoisuudet noudattivat normaaleja talvien arvoja. Happipitoisuus oli alkutalvella erinomainen, lopputalvella se laskee hieman mutta ei hälyttävästi. Himoistenjärvi soveltuu virkistyskäyttöön erinomaisesti. Vain eteläosan umpeen kasvaminen vähentää virkistysarvoa. == Lähteet == Luokka:Tavinojan valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet Luokka:Viljakkalan järvet
Pertti Lassila

Pertti Lassila (s. 1949) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuskriitikko sekä entinen Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentti. Lassila on kirjoittanut useita kirjallisuushistoriallisia teoksia ja toimittanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 1999 julkaiseman Suomen kirjallisuudenhistorian kolmannen osan. Hän on kirjoittanut kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin vuodesta 1972. Lisäksi Lassila on toiminut yliopistonopettajana, tutkijana ja kustannusjohtajana Suomessa ja vierailevana professorina Saksassa ja Itävallassa. Lassilan ensimmäinen kaunokirjallinen teos Ihmisten asiat ilmestyi vuonna 2013. Hänen toinen romaaninsa Armain aika oli Finlandia- palkintoehdokkaana vuonna 2015. Lassilan kolmas romaani Kesän kerran mentyä julkaistiin vuonna 2017. == Teoksia == * * * Geschichte der finnischen Literatur. Tübingen: Francke, 1996. * * * * * * * * Kesän kerran mentyä: Teos, 2017. ISBN 978-951-851-791-0. * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuushistorioitsijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. W. Ahlqvist

John Werner Ahlqvist (1881 Tornio – 1. kesäkuuta 1940 Whitefish, Trout Lake) oli kanadansuomalainen työväenliikkeen aktivisti. J. W. Ahlqvist syntyi Tornion raastuvanoikeuden talonmiehen ja kaupungin palvelijan perheeseen. Vanhempien kuoltua hänet myytiin kymmenvuotiaana huutolaispojaksi räätälille. Vuonna 1903 Ahlqvist muutti Kanadaan, jossa hän työskenteli räätälinä Torontossa. Hän oli perustamassa raittius- ja työväenyhdistystä ja liittyi Kanadan sosialistipuolueeseen. Ahlqvist työskenteli aktiivisesti Canadan Suomalaisen Järjestön perustamiseksi. Hän toimi järjestön toimeenpanevan komitean ensimmäisenä puheenjohtajana ja vuosina 1913–1920 järjestön sihteerinä . Hän oli perustamassa Canadan Suomalaisen Järjestön sanomalehteä Vapautta ja työskenteli myöhemmin lehden liikkeenhoitajana. ==Lähteet== Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Tristan Jeskanen

Tristan Jeskanen (s. 5. helmikuuta 1996, New York) on yhdysvaltalais- suomalainen ohjaskelkkailija. Jeskanen saavutti Yhdysvaltain väreissä nuorten MM-hopeaa vuodelta 2014 joukkuekilpailusta Itävallan Iglsistä.http://www.teamusa.org/usa-luge/athletes/Tristan-Jeskanen Miesten maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan sijalle 13 kaudella 2014–2015 parikilpailussa Justin Krewsonin kanssa. Vuonna 2015 Jeskanen sai Suomen edustusoikeuden maailmancupiin. Ensimmäisessä maailmancupin osakilpailussaan Suomen väreissä Lake Placidissa Jeskanen saavutti heti pisteitä sijoittuen sijalle 29.http://www.iltasanomat.fi/muutlajit/art-1449211212296.html Hänestä tuli ensimmäinen suomalainen maailmancupiin osallistunut ohjaskelkkailija ja näin ollen myös ensimmäinen lajissa maailmancup-pisteitä saavuttanut suomalainen. Jeskasen äiti on yhdysvaltalainenMitä ihmettä? Suomella on olympiatason kelkkailija! Uusi Suomi ja hänen isänsä Sami Jeskanen muutti aikanaan Suomesta Yhdysvaltoihin, jossa hän toimii nykyisin yliopistossa historian opettajana.http://www.mtv.fi/sport/muut-lajit/uutiset/artikkeli/vaihtoi-usa-n- varit-suomeen-uusi-olympiatoivo-hurjaan-lajiin/5578946 Tristan Jeskanen itse asui nuorempana jonkin aikaa Suomessa ja on nyt myös muuttanut pysyvästi Suomeen. Hän asuu Lahdessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Suomalaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guatemalanpeukaloinen

Guatemalanpeukaloinen (Troglodytes rufociliatus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Guatemalanpeukaloista tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 98 500 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Okrapeukaloinen

Okrapeukaloinen (Troglodytes ochraceus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Okrapeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 17 300 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Andienpeukaloinen

Andienpeukaloinen (Troglodytes solstitialis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Andienpeukaloista tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 554 000 km². Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Páramopeukaloinen

Páramopeukaloinen (Troglodytes monticola) on uhanalainen peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Páramopeukaloista tavataan Kolumbiassa Sierra Nevada de Santa Martan alueella. Vuoden 2015 uhanalaisuusarvioinnissa sen populaatioksi arvioitiin 70–400 yksilöä. Lajin kanta on laskussa ja se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Tepuipeukaloinen

Tepuipeukaloinen (Troglodytes rufulus) eli aiemmalta nimeltään tepuinpeukaloinen on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tepuipeukaloista tavataan Brasiliassa, Guyanassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 58 600 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peukaloiset
Calvin Pickard

Calvin Pickard (s. 15. huhtikuuta 1992 Moncton, New Brunswick, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Edmonton Oilersin organisaatiossa. Hän on Colorado Avalanchen toisen kierroksen varaus vuodelta 2010. Hänen isoveljensä Chet on myös jääkiekkomaalivahti. == Ura pelaajana == Pickard aloitti junioriuransa WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissä kaudella 2008-2009. Toisella kaudellaan hän voitti 62 pelaamastaan ottelusta vain 16 torjuntaprosentilla 91,4 ja tuli valituksi vuoden 2010 WHL:n lännen ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Ennen varaustilaisuutta hänet rankattiin Pohjois-Amerikan parhaaksi maalivahdiksi. Yhteensä hänet varattiin vuoden 2010 varaustilaisuuden kolmantena maalivahtina toisella kierroksella numerolla 49 Colorado Avalancheen. Kaudella 2010-2011 Pickard kutsuttiin Kanadan juniorimaajoukkueen leirille, josta häntä ei kuitenkaan valittu lopulliseen kokoonpanoon vuoden 2011 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Pickardin ja Colorado Avalanchen solmima kolmivuotinen tulokassopimus julkaistiin 25. maaliskuuta 2011. Hän pelasi loppukauden Avalanchen AHL-farmiseura Lake Erie Monstersissa. AHL-kauden päätyttyä Pickard lähetettiin takaisin Thunderbirdsiin päättämään junioriuransa. Kaudella 2012-2013 Pickard pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa ammattilaistasolla. Hän pelasi 47 ottelua, joista voitti 20. Kauden 2014-2015 Pickard aloitti Monstersissa, mutta hänet kutsuttiin Coloradoon 16. lokakuuta 2014 Semyon Varlamovin loukkaannuttua. Hän teki samana päivänä NHL-debyyttinsä Ottawa Senatorsia vastaan, kun hänet vaihdettiin loukkaantuneen Reto Berran tilalle. Pickard päästi 27 laukauksesta neljä maalia 5-3 -tappioon päättyneessä ottelussa. Pickard lähetettiin takaisin Monstersiin 25. lokakuuta, mutta hänet nostettiin 18. marraskuuta takaisin NHL:n puolelle Semyon Varlamovin kärsittyä nivusvammasta. Picard sai ensimmäisen voittonsa NHL:ssä 22. marraskuuta tultuaan maaliin huonosti aloittaneen Reto Berran tilalle. Pickard torjui kaikki 17 laukausta 4-3 -jatkoaikavoitossa. Berran huonon pelaamisen vuoksi Pickard otti itselleen aloittavan maalivahdin paikan Varlamovin paluuseen asti, jonka jälkeen Pickard toimi joukkueen kakkosmaalivahtina. 28. joulukuuta Pickard lähetettiin takaisin AHL:ään, jossa hän pelasi aloittavana maalivahtina. Heinäkuussa 2021 Pickard solmi vuoden jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa. Kauden jälkeen hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Edmonton Oilersiin. Kesäkuussa 2024 Pickard solmi Oilersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. == Maajoukkueura == Pickard on edustanut Kanadaa jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2016 ja vuonna 2017. == Perhe == Pickardin isoveli Chet pelaa myös ammattilaismaalivahtina. Hänet on varattu Nashville Predatorsiin ja hän pelaa nykyisin tanskalaisessa Metal Ligaen -joukkue Odense Bulldogsissa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Edmonton Oilersin pelaajat Luokka:Colorado Avalanchen varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zach Trotman

Zachary Ross Trotman (s. 26. elokuuta 1990 Carmel, Indiana, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Boston Bruinsin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2010. == Ura pelaajana == 24\. maaliskuuta 2012 Trotman teki kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Boston Bruinsin kanssa. 28\. joulukuuta 2013 Dennis Seidenbergin loukkaannuttua Trotman kutsuttiin AHL-farmijoukkue Providence Bruinsista ylös NHL:n puolelle, jossa hän teki debyyttinsä ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Trotman teki ensimmäisen NHL-maalinsa 2. huhtikuuta 2015, jolloin teki voittomaalin 3–2 -lukemiin päättyneessä ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. == Tilastot == 2009–2010 Lake Superior State Univ. NCAA 36 2 6 8 18 – – – – – 2010–2011 Lake Superior State Univ. NCAA 38 6 14 20 12 – – – – – 2011–2012 Lake Superior State Univ. NCAA 40 11 10 21 12 – – – – – Providence Bruins AHL 9 1 2 3 2 – – – – – 2012–2013 Providence Bruins AHL 48 2 14 16 19 4 0 0 0 0 2013–2014 Boston Bruins NHL 2 0 0 0 0 – – – – – Providence Bruins AHL 53 8 16 24 21 8 0 4 4 14 2014–2015 Boston Bruins NHL 27 1 4 5 0 – – – – – Providence Bruins AHL 40 2 11 13 27 5 1 0 1 2 2015–2016 Boston Bruins NHL 38 2 5 7 22 – – – – – 2016–2017 Ontario Reign AHL 9 0 2 2 26 – – – – – 2017–2018 Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 49 7 10 17 25 3 0 1 1 0 Pittsburgh Penguins NHL 3 0 0 0 0 – – – – – 2018–2019 Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 24 1 4 5 39 – – – – – Pittsburgh Penguins NHL 13 0 1 1 4 – – – – – 2019–2020 Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 27 4 10 14 15 – – – – – Pittsburgh Penguins NHL 8 0 0 0 4 – – – – – 2020–2021 Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 8 0 2 2 4 – – – – – 6 kautta yhteensä NHL 91 3 10 13 30 – – – – – 9 kautta yhteensä AHL 267 25 71 96 178 20 1 5 6 16 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Rahkamaa

Erkki Johannes Rahkamaa (8. tammikuuta 1938 Oulu – 15. lokakuuta 2024 KempeleKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 8.11.2024, s. B 22.) oli suomalainen kemisti ja professori. Hän oli Oulun yliopiston rakennetutkimuksen kemian professori 1980–2001.Pekka Pyykkö: Luettelo Suomen kemian professoreista 1761–2000 Hän tutki hererosyklisten orgaanisten yhdisteiden molekyylirakenteiden ja ydinmagneettiresonanssispektrien parametrien välisiä korrelaatioita.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 461 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Gapps

Gapps Oy on vuonna 2010 perustettu Suomen johtava Google Cloud -asiantuntijatalo. Se auttaa asiakasyrityksiä Google Cloud -palveluiden käyttöönotoissa ja kehittää räätälöityjä ratkaisuja tarpeisiin Google Cloud Platform -teknologioilla. Gapps on menestyksekkäästi vienyt yli 900 asiakasyritystä Googlen pilveen ja ollut useana vuonna Deloitten nopeimmin kasvavien teknologiayhtiöiden listalla. Vuonna 2014 Gapps voitti Yleisradion viestintäjärjestelmien kilpailutuksessa monet suomalaiset IT-talot. Kilpailutuksen tuloksena Yleisradio siirtyi käyttämään Gappsin tarjoamaa Googlen G Suite -viestintäjärjestelmää.http://summa.talentum.fi/article/tv/uutiset/nain-14-hengen- yritys-paihitti-it-jatit-yle-kilpailutuksessa/95529 http://www.tekniikkatalous.fi/tekniikka/ict/2014-09-30/Yle-vei- toimistosovellukset-pilveen---Google-p%C3%A4ihitti-Microsoftin-3256001.html Vuonna 2019 Gapps järjesti toimistollaan 'Tuo vanhempasi töihin' -päivän, josta MTV kävi tekemässä jutun Kymppiuutisten loppukevennyksen. == Palkinnot ja kunniamaininnat == Gapps on historiansa aikana saavuttanut kunniamainintoja eri yrityskilpailuissa. * Gapps sijoittui Deloitte Technology Fast 50 -listalla toiseksi vuonna 2015.http://www2.deloitte.com/fi/en/pages/technology-media-and- telecommunications/articles/vuoden-2015-kasvuraketti---deloitte-finland--- technology-fast-50.html Gappsin liikevaihdon kasvuvauhti oli 1 891 %.http://www.talouselama.fi/kasvuyritykset/liikevaihdon- kasvu-3-169-alphasense-on-taman-vuoden- kasvuraketti-6091876http://www.kauppalehti.fi/uutiset/teknologiayhtioiden- vauhti-hidastui---nopein-kasvoi-3169-prosenttia/6yTtiHze * Deloitte Technology Fast 500 Europe, Middle East & Africa (EMEA) -listalla Gapps sijoittui 50 nopeimman kasvavan yrityksen joukkoon vuonna 2015. Gappsin sijoitus oli 41. EMEA:n yli 2 miljardin ihmisen talousalueella.http://www2.deloitte.com/content/dam/Deloitte/global/Documents/Technology- Media-Telecommunications/gx-deloitte-tmt-emea-fast500-2015-rankings.pdf * Gapps valittiin oman kategoriansa kansalliseksi voittajaksi European Business Awardsissa 2015.http://www.businessawardseurope.com/national- champion/co/Finland/2015 * Gapps sijoittui Deloitte Technology Fast 50 -listalla Rising Star -kategoriassa kolmanneksi vuonna 2014.http://www2.deloitte.com/content/dam/Deloitte/fi/Documents/technology- media-telecommunications/Fast50-tulosesite-2014.pdf *Financial Times listasi vuonna 2018 Gappsin Euroopan 1000 nopeimman kasvavan yrityksen joukkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gappsin kotisivu Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Timo Rahko

Timo Kalevi Rahko (s. 25. maaliskuuta 1939 Rovaniemen maalaiskunta) on suomalainen eläinlääkäri. Hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun patologisen anatomian professoriFacta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 463 1973–1995 ja patologian professori 1995–1998.Helsingin yliopiston opettajat ja virkamiehet Rahkon entinen puoliso on pianotaiteilija Raija Alestalo-RahkoKuka kukin on 1978 (Runeberg.org). Rahkon veli on professori Kauko Rahko. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Eläinlääketieteellisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buleuterion (Delfoi)

Buleuterion ( tai Bouleutērion) oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokouspaikka Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Delfoin arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Buleuterion oli rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–500 eaa. Siinä kokoontui Delfoin paikallinen bule eli neuvosto. Buleuterion sijaitsi Apollonin pyhäkköalueella Pyhän tien varressa Apollonin temppelin eteläpuolella ja Ateenalaisten aarrekammion vieressä. Rakennus oli suorakulmion muotoinen suhteellisen pienikokoinen kokoustila ja siinä oli ovet kolmella sivulla. Rakennuksen sisällä oli todennäköisesti pylväikkö ja puiset istuimet sivustoilla. Rakennuksesta on löydetty piirtokirjoituksia, joiden perusteella sen käyttötarkoitus on tunnistettu. Rakennuksesta on säilynyt vain perustuksia ja muita vähäisia osia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Buleuterionit Luokka:Delfoin rakennukset ja rakennelmat
Roomalainen agora (Delfoi)

Roomalainen agora oli antiikin aikainen agora eli tori Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen muurien ulkopuolella alueen pääportin edustalla. Se oli alueen ensimmäinen kohde niin kutsutun pyhän tien varrella. Agora rakennettiin roomalaisella ajalla kauppapaikaksi, sillä kaikki alueelle saapuvat kulkivat sen kautta. Se korvasi mahdollisesti varhaisemman kreikkalaisen agoran. Agoran koillis-, kaakkois ja luoteislaidalla oli pylväshallit. Osa luoteisen pylväshallin pylväistä on kunnostettu. Kristillisellä ajalla paikalle rakennettiin kirkko, jossa käytettiin agoran rakennusten osia. Tätä perua monissa kivissä on kaiverrettuja ristejä. Myös nykyisin tie arkeologiselle alueelle kulkee agoran läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Agorat Luokka:Delfoin rakennukset ja rakennelmat
Keihäsjärvi (Ylöjärvi, Viljakkala)

Keihäsjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Keihäsjärvi kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 600 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa soistuneessa painaumassa. Järveen ei laske ojia, mutta lounaassa olevan ojitetun suon läpi virtaa sen laskuoja, joka yhtyy 1,5 kilometrin päässä Tavinojaan. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 460 vuorokautta. Rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä. Rannan läheisyyteen tai aivan rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet läheiseltä Nisunperän ja Luhalahtea yhdistävältä kylätieltä. Järven kaakkoiskärjen ohi kulkee voimalinja. == Vedenlaatu == Keihäsjärven vettä on tutkittu kerran talvella vuonna 2016. valuma-alue on metsävaltainen ja siitä johtuu lievästi ruskea väri. Vesi sisälsi talvella runsaasti humusta. Vesi oli hapanta ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan oli heikko. Mittaushetkellä maaliskuussa veden pH oli 5,5. Vapaa-ajan asunnot eivät kuormita järveä merkittävästi ja sitä luonnehditaan sanalla karu. Veden typpipitoisuus on alle luonnontason. Vedessä oli 73% happea ja järven pohjalla sitä oli vielä jäljellä. Keihäsjärvi soveltuu virkistyskäytöön hyvin. == Lähteet == Luokka:Tavinojan valuma-alue Luokka:Viljakkalan järvet
Sifnoslaisten aarrekammio

Sifnoslaisten aarrekammio () oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Pyhän tien varrella Ateenalaisten ja Sikyonilaisten aarrekammioiden lähellä. Aarrekammion rakennuttivat sifnoslaiset arkaaisella kaudella noin vuonna 530–525 eaa. Se oli yksi lukuisista Delfoin Pyhän tien varrella sijainneista aarrekammioista ja tarkoitettu Delfoin Apollonin temppelille annettujen votiivilahjojen säilyttämiseen. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja muistutti arkkitehtuuriltaan pientä kreikkalaista temppeliä. Sen cella avautui länteen. Julkisivun puolella oli pylväinä kaksi karyatidia. Rakennuksen stylobaatin mitat ovat noin 6,13 × 8,55 metriä. Aarrekammion länsipuolella oli pieni piha. Aarrekammio tunnetaan erityisesti rikkaasta koristelustaan, josta on säilynyt lukuisia osia. Sen päätykolmiokoristelut esittivät muun muassa Apollonin ja Herakleen kamppailua Delfoin kolmijalasta. Friisit puolestaan esittivät erilaisia mytologisia aiheita, kuten Pariksen tuomiota, jumalten kokousta, gigantomakhiaa sekä kamppailua Sarpedonin ruumiista. Pohjois- ja itäsivun friisien tekijänä pidetään Aristion Paroslaista. Löydetyt koristeosat ovat nykyisin Delfoin arkeologisessa museossa. 180px|Ennallistuspiirros aarrekammiosta. Theophil Hansen, 1837. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Delfoin rakennukset ja rakennelmat
Ionivahvuus

Ionivahvuus (I) kuvaa liuokseen liuenneiden ionien kokonaiskonsentraatiota. Ionivahvuus on riippuvainen elektrolyytin eli liuottimeen liukenevan ioniyhdisteen stoikiometriasta ja ionien varauksesta. Ionivahvuus vaikuttaa moniin kemiallisiin ominaisuuksiin esimerkiksi aktiivisuuskertoimiin. ==Määritelmä== Liuoksen ionivahvuus voidaan määrittää joko ionien konsentraatioon (mol/l) tai molaalisuuteen (mol/kg). Ionivahvuus konsentraatioon perustuen on :I_c = \begin{matrix}\frac{1}{2}\end{matrix}\sum_{{\rm i}=1}^{n} c_{\rm i}z_{\rm i}^{2}, tässä c on ionin konsentraatio ja z on ionin varausluku, joka on kationeille positiivinen ja anioneille negatiivinen. Ionivahvuus on siis summa kaikkien liuoksen ionien konsentraation ja varausluvun neliön tulosta jaettuna kahdella. Ionin varausluvulla on siis suurempi merkitys ionivahvuuteen kuin ionin konsentraatiolla. Niin kutsutuilla 1:1-elektrolyyteillä kuten natriumkloridilla ionivahvuus on sama kuin konsentraatio. Epäideaalisissa liuoksissa käytetään ionivahvuuden määritelmässä konsentraation sijasta molaalisuutta ja molaalisuuden perusteella ionivahvuus on :I_m = \begin{matrix}\frac{1}{2}\end{matrix}\sum_{{\rm i}=1}^{n} m_{\rm i}z_{\rm i}^{2} ==Ionivahvuuden vaikutuksia== ===Vaikutus aktiivisuuskertoimiin=== Laimeissa liuoksissa, joissa ionivahvuus on alle 1 mol/l, ionien aktiivisuuskertoimet pienenevät liuoksen ionivahvuuden kasvaessa. Tämä johtuu siitä, että suuremmassa ionivahvuudessa positiivisen kationin ympärille muodostuu negatiivisten ionien muodostama ympäristö ja negatiivisten anionien ympärille muodostuu positiivinen ympäristö. Ympäröidyt kationit ja anionit vuorovaikuttavat tällöin vähemmän keskenään. Esimerkiksi H+-ionille aktiivisuuskerroin ionivahvuuden ollessa 0,001 mol/l on 0,967 ja aktiivisuuskerroin ionivahvuudessa 0,1 mol/l on 0,83. Laimeissa liuoksissa ionivahvuuden vaikutusta aktiivisuuskertoimiin voidaan arvioida Debye–Hückel- lain perusteella. Debye–Hückel-laki on muotoa :\ln(\gamma_i) = - A |z_+z_-| \sqrt{I_m} missä A on lämpötilasta riippuva kokeellinen parametri, z on ionin varausluku ja I on liuoksen ionivahvuus. Yksi ionivahvuuden kasvamisesta aiheutuvan aktiivisuuskertoimien pienenemisen seuraus on esimerkiksi suolojen liukoisuuden kasvu ionivahvuuden kasvaessa, mikäli liuokseen lisätään toista suolaa, jonka anioni eikä kationi ole sama kuin jo aiemmin liuotetun ioniyhdisteen. Kun ionivahvuus on yli 1 mol/l ionien aktiivisuuskertoimet lähtevät kasvamaan ionivahvuuden kasvaessa. Tämä johtuu muun muassa repulsiovuorovaikutusten suuremmasta roolista. Tällöin Debye–Hückel-laki ei sellaisenaan päde ja on kehitetty niin kutsuttu laajennettu Debye–Hückel-laki, joka on muotoa :\ - \log_{10}(\gamma) = \frac{A|z_+z_-|\sqrt{\mu}}{1 + B\sqrt{\mu}} \ + CI, missä B ja C ovat yksiköttömiä suureita. Niin kutsuttu kineettinen suolaefekti on inertin suolan vaikutus ionien välisten reaktioiden reaktionopeuteen. Kineettisen suolaefektin vaikutusta voidaan kuvata yhtälöllä :\ - \log_{10}(k) = \ - \log_{10}(k^0) + 2A |z_+z_-| \sqrt{I_m} missä k0 on reaktion nopeusvakio ilman inertin suolan lisäystä. ==Lähteet== Luokka:Fysikaalinen kemia
Sikyonilaisten aarrekammio (Delfoi)

Sikyonilaisten aarrekammio () oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Pyhän tien varrella Sifnoslaisten aarrekammion lähellä. Aarrekammio rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 413 eaa. Se oli yksi lukuisista Delfoin Pyhän tien varrella sijainneista aarrekammioista ja tarkoitettu Delfoin Apollonin temppelille annettujen votiivilahjojen säilyttämiseen. Se oli rakennettu ilmeisesti varhaisemman aarrekammion paikalle. Alkuperäisen oli rakennuttanut ilmeisesti Sikyonin tyranni Kleisthenes arkaaisella kaudella noin vuonna 570–550 eaa. ensimmäisen pyhän sodan jälkeen. Rakennusten välinen historiallinen suhde on kuitenkin epäselvä. Alkuperäinen aarrekammio oli suorakulmionmuotoinen monopteros-rakennus. Paikalla oli myös jonkinlainen tholos. Myöhempi aarrekammio, jonka rauniot paikalla ovat nykyisin, edusti doorilaista tyyliä ja muistutti arkkitehtuuriltaan pientä kreikkalaista temppeliä. Rakennuksen cella avautui itään ja sen julkisivun puolella oli kaksi pylvästä. Se hyödynsi varhaisemman rakennuksen osia. Rakennuksesta on säilynyt perustukset sekä muun muassa metooppeja, joissa kuvataan erilaisia mytologisia aiheita, kuten Dioskuureja, Argo-laivaa sekä Kalydonin metsäkarjun metsästystä. Löydetyt koristeosat ovat Delfoin arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Delfoin rakennukset ja rakennelmat
Kauko Rahko

Kauko Johan Samuel Rahko (8. elokuuta 1933 RovaniemiKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) – 15. heinäkuuta 2020 HelsinkiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 16.8.2020, s. C 15) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun tietoliikennetekniikan (puhelintekniikan) professori vuodesta 1970Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 463 vuoteen 1996 asti. Hän toimi valvojana seitsemässä väitöskirjassa sekä ohjaajana 30 lisensiaatintutkimuksessa ja 503 diplomityössä Teknillisessä korkeakoulussa. Rahkon nuorempi veli on eläinpatologian professori Timo Rahko. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ylimys (järvi)

Ylimys on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva pieni järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Ylimys kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Järven pituus 350 metriä pitkä, 250 metriä leveää ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Se sijaitsee kallioalueen painaumassa Ylimysvuoren alla. Sen rannat ovat soistuneita ja sen itäpuolella sijaitseekin Ylimyssuo. Kolme suo-ojaa laskevat vetensä järveen. Lounaisrannalta lähtee järven laskuoja, joka päättyy 750 metrin päässä Puhvinmoisioon Pikku-Onkimuksen rannan läheisyyteen. Rantaviivan pituus on kilometri ja se on enimmäkseen suota. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa kärrytiet Nisunperältä. == Historiaa == Vuoden 1799 isojakokartassa "Ylimysjärven" laskuojaa ei vielä ollut olemassa. Sen sijaan ojan kohdalla oli kosteaa ja niitylle kelpaavaa maata, koska siihen oli avattu pitkä ja kapea niitty. Viereisellä "Kohosjärvellä" eli Onkimuksella oli sekä niittyjä että peltoa. Onkimusta ei ollut silloin vielä laskettu. Vuoden 1894 lohkorajakartassa järven nimi oli edelleen sama. == Lähteet == Luokka:Tavinojan valuma-alue Luokka:Viljakkalan järvet
Rahko (täsmennyssivu)

Rahko tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Rahko, suomalainen taruolento ==Sukunimi== * Antti Kataja-Rahko (s. 1980), pesäpalloilija * Kauko Rahko (1933–2020), diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja puhelintekniikan professori * Raija Alestalo-Rahko, pianotaiteilija * Tapani Rahko (s. 1942), lääkäri ja audiologian dosentti * Timo Rahko (s. 1939), eläinlääkäri ja professori Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kaakkuri (Ylöjärvi)

Kaakkuri on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kaakkuri kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Lampi on 150 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Se sijaitsee suon keskellä, mutta siihen laskee vain yksi pelto-oja pohjoisesta. Lammen laskuoja lähtee kaakkoiskulmasta ja virtaa 600 metriä ennen laskemistaan Onkimukseen. Rantaviiva on 400 metriä pitkä, mutta sen rannalla ei ole rakennuksia. Hieman kauempana sijaitsee viisi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Nisunperältä. == Lähteet == Luokka:Tavinojan valuma-alue Luokka:Viljakkalan järvet
Saku Heinänen

Saku Heinänen on kirjailija ja graafisen suunnittelun professori Aalto- yliopistossa. Hän on eräs Suomen harvoista ammattimaisista kirjainmuotoilijoista. Heinäsen teos Zaida ja lumienkeli oli Finlandia Junior -palkintoehdokkaana vuonna 2014. Sarjan toinen osa, Zaida ja elovalkeat, on Topelius-palkintoehdokas 2016. Heinäsen puoliso on kuvittaja-kirjailija Christel Rönns. Perheeseen kuuluu kaksi lasta. == Teokset == * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Kasperi Nuto

Kasperi Nuto (s. 31. elokuuta 1995 Lieksa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. ==Ura== ===Seuraura=== Lieksassa syntynyt Nuto on Porin Ässien oma kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niko Ojamäen jälkeen C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 16+25=41. Nuto voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM- pronssia ja hänet valittiin sarjan tähdistökentälliseen. Kaudksi 2012–2013 Nuto siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin, josta hän palasi taas Ässien A-nuoriin kaudeksi 2013–2014. Nuto voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 Nuto nousi Ässien A-nuorten kapteeniksi ja oli seuran kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+25=41. Kaudella 2015–2016 hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa. Nuto teki liigadebyyttinsä 25. marraskuuta 2015 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.51 minuuttia ja keräsi myös syöttöpisteen Mikael Sahan tekemään 2–3-voittomaaliin. Nuto pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Ässien A-nuorissa, jossa Nuton kausi päättyi 26 ottelun jälkeen olkapäävammaan. Huhtikuussa 2016 Nuto liittyi try-outille Ässien SM-liigajoukkueeseen tultuaan yli-ikäiseksi seuran A-nuorissa. Hän sai elokuussa kauden 2016–2017 kattavan sopimuksen. Nuto jäi Ässissä varsin pieneen rooliin ja pelasi yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan alkukaudestaan yli-ikäisenä seuran A-nuorissa. 26. marraskuuta 2016 Nutolle nousi 210. A-nuorten SM-liigan runkosarjaottelussaan sarjan kaikkien aikojen pelattujen otteluiden kärkipaikalle Janne Kettusen ohi. 23\. tammikuuta 2017 hän nousi A-nuorten SM- liigan kaikkien aikojen pistepörssin kärkeen Karo Koivusen ohi. Nuto pelasi alkukaudella myös neljä ottelua lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2017 Ässät vuokrasi hänet loppukaudeksi TuTon riveihin. Kaudeksi 2017–2018 Nuto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. ===Maajoukkueura=== Nuto on pelannut seitsemän poikien maaottelua. ==Muuta== Nuto on harrastanut myös jalkapalloa. Hän oli voittamassa Musan Salaman D13-joukkueessa hopeaa kansainvälisessä Denmark Soccer Festival -turnauksessa vuonna 2008. ==Tilastot== 2015–2016 Ässät SM-liiga 2 0 1 1 0 – – – – – 2016–2017 Ässät SM- liiga 9 0 0 0 4 – – – – – Hermes Mestis 4 1 1 2 2 – – – – – TuTo Mestis 9 0 0 0 0 – – – – – 2 kautta yhteensä SM-liiga 11 0 1 1 4 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 13 1 1 2 2 – – – – – ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SS Yarmouth Castle

SS Yarmouth Castle on vuonna 1965 Karibianmerellä uponnut risteilylaiva. == Historia == Alkujaan Yarmouth Castle oli yhdysvaltalainen laiva nimeltään SS Evangeline, joka rakennettiin vuonna 1927 Philadelphiassa. Toisen maailmansodan aikana laiva palveli joukkojenkuljetuslaivana. Vuonna 1954 laiva myytiin liberialaiselle yritykselle, minkä jälkeen se vaihtoi useasti omistajaa. Vuonna 1958 laiva päätyi Panaman lipun alle. Vuonna 1964 laivan omistajaksi tuli Chadade Steamship Company, ja sen nimi muutettiin SS Yarmouth Castleksi. Risteilylaivan kotisatama oli Miami, mistä se teki risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun. == Onnettomuus == 12\. marraskuuta 1965 laiva lähti normaalin aikataulun mukaiselle risteilylle Miamista kohti Nassauta mukanaan 376 matkustajaa ja 176 miehistön jäsentä. Puolenyön jälkeen 13. marraskuuta laivan konehuoneessa havaittiin savua, ja sen lähdettä alettiin etsiä. Savu tuli huoneessa 610 syttyneestä tulipalosta. Tulipaloa yritettiin sammuttaa, tuloksetta. Sammutusjärjestelmät eivät toimineet, ja laivalla syntyi sekasorto. Laivaa ryhdyttiin evakuoimaan, mutta sekään ei onnistunut kovin hyvin. Osa pelastusveneistä oli laskettaessa vajaita, ja osaa ei saatu ollenkaan vesille. Laivan lähettyvillä oli suomalainen rahtilaiva M/S Finnpulp, josta SS Yarmouth Castlen tulipalo havaittiin kiikareilla. Finnpulpin kurssi käännettiin välittömästi kohti palavaa laivaa, ja samalla lähetettiin ilmoitus tulipalosta. Pelastuspaikalle Finnpulp saapui kello 02.15, ja sen miehistö ryhtyi pelastustoimiin. 10 minuuttia myöhemmin pelastustöihin saapui toinenkin laiva, SS Bahama Star. SS Yarmouth Castle upposi kello 06.03. Laivan mukana upposi syvyyksiin 85 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lisäksi kolme matkustajaa kuoli onnettomuudessa. Onnettomuuden tutkintaraportti == Lähteet == Luokka:Risteilyalukset Luokka:Vuoden 1965 onnettomuudet Luokka:Höyrylaivat Luokka:Uponneet matkustaja-alukset Luokka:Laivapalot
247365

247365 on rap-kaksikko JVG:n neljäs pitkäsoitto. Albumin nimi tarkoittaa jatkuvaa: 24 tuntia, seitsemänä päivänä viikossa, 365 päivänä vuodessa. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4, ja nousi ylimmillään sijalle 2. Se pysyi listalla yhteensä 55 viikkoa.Musiikkituottajat: JVG – 247365 Albumin ensimmäinen single ”Mauton jasso” julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Ennen albumia julkaistiin vielä samana vuonna singlet ”Tuulisii feat. Pete Parkkonen” 13. huhtikuuta, ”247365” 22. toukokuuta, ”Tarkenee” 10. heinäkuuta sekä ”Takajeejee feat. Evelina” 9. syyskuuta 2015. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:JVG:n albumit Luokka:MGI:n tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Sulkutaivutus

alt=Kuvassa näkyy kouluratsastuksessa näkyviä välineitä|thumb|Kouluratsastus Sulkutaivutus on kouluratsastuksessa ratsastettava liike. Se on hevosta kokoava liike, mikä voimistuttaa hevosen takajalkoja ja parantaa lavan irtonaisuutta. Sulkutaivutus parantaa ratsastajan apujen koordinaatiota, ja opettaa ratsastajaa analysoimaan hevosen mahdollista vinoutta sekä toispuolisuutta. Hevonen on tasaisesti taivutettu kaulastaan ja rungostaan. Taivutus tapahtuu liikkeen suuntaan niin että etujalat liikkuvat uralla ja takajalat sen sisäpuolella. Sulkutaivutus on ihanteellinen kun hevonen liikkuu neljällä uralla edestä päin katsottuna. Uralla ratsastettuna sulkutaivutuksen poikitusaste on ihanteellinen, kun hevonen muodostaa 30°:n kulman ratsastettavaan uraan nähden. Ratsastaja asettaa ja taivuttaa hevosen liikkeen suuntaan. Ohjat säätelevät asetusta ja taivutusta. Ratsastajan ulkopohkeet vaikuttavat sivullevievästi hevosen takaosaan. Sisäpohja pitää hevosen etuosan paikallaan ja aktivoi myös hevosen sisätakajalkaa polkemaan syvemmälle rungon alle. Ratsastajan tulee sijoittaa oma paino aavistuksen enemmän hevosen liikkeen suuntaisesti. == Lähteet == * Luokka:Ratsastus
Matti Rahkonen

Matti Rahkonen (s. 17. kesäkuuta 1945) on suomalainen kielentutkija ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston pohjoismaisen filologian professori 1984Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 463–2011Jyväskylän yliopiston dekaanin- ja laitosjohtajien päätökset. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oneiron

Oneiron on Laura Lindstedtin toinen romaani, joka ilmestyi vuonna 2015 Teoksen kustantamana. Se sai vuoden 2015 Finlandia-palkinnon. Romaani kertoo seitsemästä eri-ikäisestä ja erimaalaisesta naisesta, jotka ovat kuoleman jälkeisessä välitilassa. Kirjan käännösoikeudet on myyty Ruotsiin, Tanskaan, Unkariin, Bulgariaan, Liettuaan ja Ranskaan. ==Lähteet== Luokka:Finlandia- palkitut teokset Luokka:Vuoden 2015 kirjat
Paikallinen sopiminen

Paikallinen sopiminen (myös työpaikkakohtainen sopiminen) tarkoittaa työpaikoilla tapahtuvaa työehdoista sopimista työantajan ja työntekijöiden välillä, erotuksena ylemmällä tasolla tehtäville sitoville sopimuksille, joista ei voi paikallisesti poiketa. Suomessa paikallisella sopimisella tarkoitetaan perinteisesti työoikeuden alaan kuuluvaa oikeuden osa-aluetta. Paikallinen sopiminen on kuitenkin laajempi kysymys, jota on tarkasteltu erityisesti taloustieteessä. == Vaikutukset == Suomen Pankin tutkijoiden tieteellisen artikkelin mukaan Suomessa paikallisen sopimisen lisääminen voisi parantaa tuottavuutta ja luultavasti myös työmarkkinoiden sopeutumista sokkeihin. Tämä vähentäisi työttömyyden kasvua huonoina aikoina. Sen sijaan (hyvien aikojen) rakennetyöttömyys tuskin kovin paljon paranisi, vaan se vaatisi suurempia muutoksia sopimusjärjestelmään ja muihin työmarkkinoiden instituutioihin. == Paikallinen sopiminen ja oikeustiede == Oikeustieteen kokonaisuudessa paikallisessa sopimisessa on kysymys työoikeuden ja sopimusoikeuden sekä sosiaalioikeuden piiriin kuuluvasta ilmiöstä. Perinteisesti paikallisen sopimisen on katsottu kuuluvan työoikeuden alaan, ja esimerkiksi sitä koskevaa opetusta tarjotaan osana työoikeuden opintokokonaisuuksia. Paikallinen sopiminen on oikeustieteellisestä näkökulmasta ongelmallinen, koska sopimusoikeuden keskeisen sopimusvapauden periaatteen liittäminen työoikeuteen tuottaa useita tosiasiallisia ongelmia. Näistä keskeisin on työntekijän ja työnantajan aseman välillä vallitseva epäsymmetria. Tämä epäsymmetria liittää paikallisen sopimisen myös sosiaalioikeuteen. Suomen ja useiden muiden maiden lainsäädännössä tätä työnantajan ja työntekijän välillä vallitsevan epäsymmetrian muodostamaa ongelmaa on ratkaistu antamalla työntekijälle ns. heikomman osapuolen suojan johon työntekijä voi vedota. Tällä yleisellä työoikeudellisella periaatteella joka koskettaa myös paikallista sopimista on tosiasiallisesti myös sosiaalioikeudellinen luonne. == Näkemyksiä == === Paikallisen sopimisen kannatuksesta ristiriitaisia tuloksia === EVA:n lokakuussa 2020 tekemän kyselyn mukaan puolet suomalaisista on samaa mieltä väittämästä, että kaikki voittaisivat, jos työehdoista, kuten palkoista, sovittaisiin joustavammin työpaikoilla. Neljännes on eri mieltä. Noin puolet haluaisi, että työntekijöillä ja työnantajilla olisi oikeus sopia paikallisesti työehdoista ammattiliitoista riippumatta, 38 prosenttia ei, mutta runsas puolet haluaisi silti ammattiliittojen valvovan sopimista. SAK:n marraskuussa 2020 teettämän kyselyn mukaan 64 prosenttia suomalaisista haluaa, että työehdoista, kuten palkoista, neuvottelevat tulevaisuudessa työntekijöitä ja työnantajia edustavat liitot. Yli 55-vuotiaat olisivat valmiit joustamaan palkoissa saadakseen mieleisemmät työajat. == Katso myös == *Tulopolitiikka == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomen työvoimapolitiikka Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Työ
George Romney

George Romney [romni] (1734–1802) oli brittiläinen taidemaalariOtavan Iso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 605. Hän oli suosittu hienostuneena seurapiirimuotokuvaajanaSpectrum tietokeskus, osa 16 vuodelta 1983, s. 137, Lontoon ylhäisön suosiossa. Romney oli muotokuvamaalarina Gainsboroughin ja Reynoldsin kilpailija, vaikka väitteiden mukaan oli näitä vähälahjaisempiKodin suuri tietosanakirja, osa 11 vuodelta 1979, s. 408 Gainsboroughin ja Reynoldsin tavoin Romney edusti maalauksellista suuntaa aikansa englantilaisessa taiteessaFactum, osa 6 vuodelta 2005, s. 240. Romneyn kuuluisimmat mallit olivat Lady Hamilton, johon hänellä ilmeisesti oli suhde, sekä Mrs Robinson ja Beaumontin perhe. Romneyn historiallisia tapahtumia esittäviä piirroksia on säilynyt satamäärin. == Valikoituja teoksia == File:Romney yg man.jpg|Nuori mies ja huilu, 1760-luvun loppupuolelta, Dallas Museum of Art File:George Romney - Lady Hamilton (as a Bacchante) 3.jpg|Emma Hamilton bakkanttina, vuodelta 1785 File:Sir Christopher and Lady Sykes.jpg|Sir Christopher ja Lady Sykes, vuodelta 1786 File:George Romney - Elizabeth Ramus.jpg|Elizabeth Ramusin muotokuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset taiteilijat Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1734 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit