EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elina Moisio

Elina Moisio (s. 20. helmikuuta 1976) on suomalainen poliitikko. Hän työskentelee valtion kestävän kehityksen yhtiö Motiva Oy:n toimitusjohtajana. Aiemmin hän on työskennellyt konsulttitoimisto Milttonin tytäryhtiö Miltton Networksin toimitusjohtajana. Hän on työskennellyt myös Akavassa ilmasto- ja ympäristöpolitiikan asiantuntijana. ==Henkilöhistoria== Elina Moision puoliso on Suomen Kuvalehden päätoimittaja Matti Kalliokoski. Parilla on kolme lasta. ==Ura poliitikkona ja asiantuntijana== Opiskelijapolitiikassa Moisio toimi Etelä-Pohjalaisen Osakunnan kautta. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja 2001 ja Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtaja 2002. Moisio on valmistunut vuonna 2004 valtiotieteiden maisteriksi, pääaineenaan kansantaloustiede. Suomen Valtiotieteilijöiden Liiton puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2006 hänen toimittuaan aiemmin järjestön varapuheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Moisio toimi vihreiden kaupunginvaltuutettuna Helsingissä kaksi kautta vuosina 2005–2012. Hän on ollut Helsingin kaupunginhallituksen ja Uudenmaan maakuntavaltuuston jäsen. Valtuustokaudella 2012–2017 hän on toiminut varavaltuutettuna ja kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsenenä. Vuoden 2017 vaaleissa hänet valittiin jälleen kaupunginvaltuustoon. Vihreissä Moisio on ollut kunnallispolitiikan lisäksi ehdokkaana eurovaaleissa 2004 ja eduskuntavaaleissa 2007 muttei ole tullut valituksi. Hän oli puoluevaltuuskunnan jäsen 2005–2007 ja on toiminut lisäksi useissa puolueen työryhmissä. Moisio aloitti työministeri Tarja Cronbergin erityisavustajana keväällä 2007 ja jatkoi samassa tehtävässä myös Anni Sinnemäen ministerikaudella kesäkuusta 2009 alkaen. Kesäkuussa 2011 Moisio aloitti ympäristöministeri Ville Niinistön erityisavustajana. Aiemmin hän on työskennellyt työelämään liittyvissä tehtävissä muun muassa tutkijana Työterveyslaitoksella, erikoissuunnittelijana työministeriössä sekä alumnikoordinaattorina ja suunnittelijana Helsingin yliopistossa. Moisio oli kuuden vuoden ajan Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen puheenjohtaja. Hän on Naisjärjestöjen Keskusliiton, Iloisten veronmaksajien ja Ekosäätiön hallitusten jäsen. Vuodesta 2015 lähtien Moisio on toiminut Mannerheimin Lastensuojeluliiton liittovaltuustossa. Hän on myös MLL:n Uudenmaan piirin varapuheenjohtaja. Vuoden 2019 hallitusneuvotteluissa Moisio jättäytyi pois vihreiden hallitusneuvotteluryhmästä häneen kohdistuneiden lobbausepäilyjen vuoksi. Moisio on viestintätoimisto Milttonin osakas ja johtava asiantuntija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elina Moision kotisivut Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linda Bove

Linda Bove (s. 30. marraskuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi vuosina 1971–2003 lastensarjassa Seesamitie. Bove on lisäksi esiintynyt mm. Onnen päivien jaksossa, sarjassa Search for Tomorrow sekä elokuvassa Sanaton rakkaus. Bove syntyi kuurona Garfieldissä, New Jerseyssä ja on ollut vuodesta 1970 naimisissa Ed Waterstreetin kanssa.http://www.imdb.com/name/nm0100581/bio Hän kävi kuurojen koulua ja myöhemmin Gallaudet'n yliopiston.http://deafness.about.com/cs/celebfeatures/a/frelichbove.htm == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Kuurot henkilöt Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuivasoja

Kuivasoja on Oulussa sijaitsevasta Kuivasjärvestä Perämereen laskeva pieni virtavesi. Ojan tai puron pituus on noin viisi kilometriä ja se virtaa Kuivasjärven länsipäästä Linnanmaan ja Ritaharjun kaupunginosien sekä Pateniemen ja Rajakylän kaupunginosien rajalla, laskien Perämeren Kuivasmeri- nimiseen lahteen Rajakylän Rajahaudassa Letonniemen pohjoispuolella. Kuivasoja sekä Kuivasjärvi ja Pyykösjärvi muodostavat Kuivasojan vesistöalueen, jonka valuma-alueen pinta-ala on 33,61 km². Kuivasoja ja sitä ympäröivä metsävyöhyke on virkistyskäyttöön tarkoitettua suojelualuetta, jonka pinta-ala on 77,6 hehtaaria. Kuivasoja on pääosin matala ja melontaan soveltumaton. Sen yläjuoksun muodostaa noin puolen kilometrin mittainen kapea järvenlahti, josta oja laskee ensin kohti länttä ja luodetta. Alitettuaan valtatien 4 ja Oulun ja Kemin välisen rautatien oja kapenee ja muuttuu voimakkaasti mutkittelevaksi. Alajuoksulla oja kulkee osan matkasta syvässä kanjonissa ja siinä on useita pieniä koskipaikkoja. Ojan varsia reunustaa lähes luonnontilainen metsäkäytävä, jossa risteilee polkuja. Kuivasojan lukuisat koskipaikat ovat keväisin suosittuja kalastuspaikkoja ja ojasta voi lippoamalla nostaa useita kiloja ahvenia, särkiä ja muita järvikaloja, jopa haukia. == Kuvia Kuivasojalta == Tiedosto:Kuivasoja 1.JPG|Pyöräilysilta ojan yli, näkymä pohjoiseen Tiedosto:Kuivasoja 2.JPG|Ojan alkupiste, Kuivasjärvi taustalla Tiedosto:Kuivasoja 3.JPG|Hiihtoladun silta ojan yli, näkymä kaakkoon Tiedosto:Kuivasoja 4.JPG|Ojan yläjuoksua alavirran suuntaan katsottuna ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Linnanmaa Luokka:Oulun joet Luokka:Pateniemi Luokka:Rajakylä (Oulu) *
Gertrude Ederle

Gertrude Caroline Ederle (23. lokakuuta 1905 – 30. marraskuuta 2003) oli yhdysvaltalainen uimari. Hänestä tuli vuonna 1926 ensimmäinen Englannin kanaalin yli uinut nainen. Ederle oli saksalaisen maahanmuuttajan tytär ja tunnettiin nuorena kutsumanimellä "Trudy". Hän osallistui uintiin kesäolympialaisissa 1924 ja voitti kaksi pronssimitalia 100 ja 400 m vapaauinnista sekä yhden kultamitalin 4x100 m vapaauintiviestistä. Ederle teki urallaan useiden vapaauintimatkojen maailmanennätyksen. Hänen ensimmäinen maailmanennätyksensä oli vuonna 1919 uitu 880 jaardin vapaauinnin 13.19,0. Tämä aika säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1925 saakka. Vuonna 1922 Ederle rikkoi Hilda Jamesin maailmanennätykset 400 metrin sekä 440 jaardin vapaauinneissa. Jamesin edeltävä ennätys oli ollut 6.16,6 molemmilla matkoilla. Ederle ui 400 metriä aikaan 5.53,2 ja 440 jaardia loppuajalla 5.54,6. Martha Norelius rikkoi 440 jaardin ennätyksen vuonna 1926 ja 400 metrin ennätyksen vuonna 1927. Vuonna 1923 Ederle teki vielä kaksi maailmanennätystä. Hän ui 220 jaardia aikaan 2.46,8, joka paransi edellistä maailmanennätystä 0,8 sekunnilla. James rikkoi ennätyksen vielä samana vuonna. Ederle paransi myös 200 metrin vapaauinnin maailmanennätystä aikaan 2.45,2, joka oli 2,4 sekuntia nopeampi kuin edellinen ennätys. Tämä maailmanennätys säilyi voimassa kolme vuotta, kunnes Norelius rikkoi sen. Ederle oli lapsuuden tuhkarokon sekä myöhemmin tärykalvoihin kohdistuneen vaurion johdosta 1940-luvulta lähtien täysin kuuro.http://www.imdb.com/name/nm0249177/bio Hänet otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1965. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Kuurot henkilöt
Maaria (nimi)

Maaria on suomalainen naisen etunimi. Se on muunnos Mariasta, joka ilmeisesti tarkoittaa "toivottua lasta". Maarian nimipäivää vietetään 2. heinäkuuta. Suomessa nimi on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 15 582 henkilölle. == Tunnettuja Maarioita == * Maaria Eira, oopperalaulaja * Maaria Koskiluoma, näytelmäkirjailija ja dramaturgi * Maaria Kuukorento (o.s. Rantanen), näyttelijä, Teatterikeskus ry:n toiminnanjohtaja * Maaria Leinonen, runoilija * Maaria Nuoranne, näyttelijä ja ääninäyttelijä * Maaria Oikarinen, taidemaalari ja kirjailija * Maaria Päivinen, kirjailija * Maaria Roth, jalkapalloilija * Maaria Salo, kuvataidekriitikko, taidehistorioitsija ja näyttelypäällikkö * Maaria Siren, maantiepyöräilijä * Maaria Wirkkala, kuvataiteilija * Maaria Ylikangas, kirjallisuuskriitikko ja toimittaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
B-15

B-15 oli maailman suurin rekisteröity jäävuori. Jäävuoren havainnoinnin aikaan sen pinta-ala oli noin 11 000 km² eli se oli Jamaikan saaren kokoinen. Jäävuoren pituus oli noin 295 km ja leveys 37 km. B-15 irtautui Rossin jäähyllystä maaliskuussa 2000 ja rikkoutui useisiin osiin vuosina 2002 ja 2003. Suurin näistä, B-15A, oli maailman suurin vapaasti kelluva kappale; se oli 122 kilometriä pitkä, 27 km leveä ja 3 100 km² laajuinen. Marraskuussa 2003 B-15A irtautui jäävuoresta B-15J ja ajautui Rossinsaaren luota Rossinmerelle. B-15:n hajottua osiin, on samalta alueelta irronnut C-19A nykyään maailman suurin kelluva kappale. == Lähteet == Luokka:Jäävuoret
Leväsukarapu

Leväsukarapu (Caridina multidentata, ent. Caridina japonica) on vihertävä katkarapulaji. Sen eturaajoissa ei ole saksia, kuten varsinaisilla katkaravuilla, vaan pienehköt sukaskimput. Se on erittäin suosittu makeavesi- akvaarion levänsyöjä-äyriäinen, koska se ei lisäänny makean veden akvaarioissa lainkaan ja se jättää kalat ja kasvit rauhaan. == Ulkonäkö ja koko == Leväsukarapu kasvaa korkeintaan viisi senttimetriä pitkäksi. Se on läpikuultavan vihreä, ja vartaloa peittävät pilkkuviivoiksi järjestyneet pienet punaiset täplät. == Levinneisyys == Leväsukarapu elää luonnossa Japanin Yamato-joessa sekä osissa Koreaa ja Taiwania. Rapu suosii hapan- ja pehmeävetisiä vesistöjä, joiden lämpötila pysyy noin 25 celsiusasteessa. == Ravinto == Leväsukarapu syö nimensä mukaisesti levää. Niille kelpaa myös akvaariokaloille tarkoitettu kuivaruoka.Aqua-web ==Lisääntyminen== Naaras kantaa vihertäviä mätimunia takaruumiinsa alla kolmesta neljään viikkoa, minkä jälkeen toukat kuoriutuvat ja lähtevät uimaan. Leväsukaravun toukat vaativat kuoriuduttuaan murtovettä, ja ne kasvavat ensimmäiset elinviikkonsa murtovesialueilla, kuten jokien suistoissa. Kasvettuaan aikuiseksi leväsukaravut siirtyvät makeanveden alueille. Aikuiset yksilöt eivät pärjää elossa murtovedessä eivätkä toukat makeassa vedessä, minkä vuoksi leväsukarapuja on hyvin vaikea saada lisääntymään vankeudessa. == Nimistö == Leväsukaravun vanhoja suomenkielisiä nimiä ovat olleet amanorapu ja leväkatkarapu. Tieteellinen nimi muuttui vuonna 2006. == Lähteet == Luokka:Kymmenjalkaiset Luokka:Lemmikkieläimet
Leväkatkarapu

Leväkatkarapu (Palaemon adspersus) on Euroopan rannikkomerissä elävä katkarapulaji. Se on toinen kahdesta Pohjois-Itämeressä ja Suomen rannikollakin alkuperäisenä esiintyvästä katkaravusta hietakatkaravun ohella. Viime vuosina on kolmantena tavattu leväkatkaravulle lähisukuista sirokatkarapua, joka on vieraslaji. == Ulkonäkö ja koko == Leväkatkarapu kasvaa noin kahdeksansenttiseksi. Sillä on huomiota herättävä, kapea ja terävä otsapiikki, jonka yläreunassa on 5-7 väkästä ja alareunassa 2-4. Sen tuntosarvet ovat pitkät ja sillä on kaksi paria varsin sirorakenteisia saksia. Väriltään leväkatkarapu on elinympäristönsä mukaan vihertävä, punertava tai harmaanruskea, ruskeiden pilkkujen kirjoma. Leväkatkarapu elää matalassa vedessä rakkolevän ja muun kasvillisuuden kuten meriajokkaan seassa. Talvella se siirtyy syvemmälle, 5–10 metriin. Se on kaikkiruokainen ja käyttää sekä kasvi- että eläinravintoa. Leväkatkaravun levinneisyys kattaa Euroopan rannikot Norjasta Välimerelle ja Mustallemerelle ja nykyisin myös Kaspianmeren. Suomessa laji elää noin Porin ja Pernajan välisellä rannikkoalueella.Jouni Leinikki ym. (2004) Aaltojen alla – Itämeren vedenalaisen luonnon opas. Like. ISBN 952-471-297-0 Leväkatkarapua pyydetään ravinnoksi kaupallisessa mitassa muun muassa Tanskassa. == Katso myös == *Leväsukarapu (jota aiemmin on myös nimitetty leväkatkaravuksi) === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Leväkatkarapu (Palaemon adspersus) *LuontoPortti: Leväkatkarapu (Palaemon adspersus) *iNaturalist: Leväkatkarapu (Palaemon adspersus) *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Palaemon adspersus, baltic prawn *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Palaemon adspersus Luokka:Kymmenjalkaiset
Monttupomo

Monttupomo (engl. The Pit Boss) on fiktiivinen vastustajahahmo Prätkähiiret- sarjassa. Hänet tunnetaan myöhemmissä jaksoissa myös nimellä Rystynen. Hahmon loi Rick Ungar ja hän esiintyi ensimmäisen kerran jaksossa "Kaivoksen konnat". ==Historiaa== Monttupomo on Chicagon liepeillä sijaitsevan syvän kaivosmontun pomo. Samassa montussa asuu myös kaupungin pahamaineisimmat konnat. Monttupomo muistuttaa ulkonäöltään lihaksikasta miestä, jolla on pulisonkiparta, keltaiset hiukset ja otsassaan Frankensteinin hirviön kaltaiset tikit ja musta takki, jonka olkapäissä on metalliset suojukset, joissa on kolme piikkiä ja punainen paita, jossa on iso S-kirjain. Monttupomolla on myös muita apulaisia ja orjia tekemässä hänelle kaivostyötä. Monttupomo piti itseään kaikkivoipaana hallitsijana ja palvelijat todellakin kohtelivat häntä sellaisena. Monttupomo käyttää myös sähköistettyä ruoskaa aseenaan pitääkseen orjansa ruodussa. Jaksossa "Kaivoksen konnat" Moto ja Turbo päätyvät monttuun ja Monttupomo ottaa heidät orjiksi, mutta he pääsevät pakoon Vinskin avustuksella. Jaksossa "Montun laki" Monttupomo yritti ottaa monttuun poliiseja paenneen Roopen vangikseen, mutta Prätkähiiret estivät hänen suunnitelmansa. Jaksossa "Monttu auki" Monttupomo pyysi Lalli Leipäjuuston apua Roopen kukistamiseksi, joka oli muodostanut häntä vastustavan vastarintaliikkeen vapautetuista orjista ja vangeista, mutta molempien suunnitelmat epäonnistuivat Prätkähiirten ansiosta. Vuoden 2006 sarjassa jaksossa "Maanalainen maailma" paljastettiin, että Monttupomo oli tehnyt yhteistyötä Rami Palkin kanssa, joka rakennutti marketin hänen montun ylle, josta hän sai siepata asiakkaita orjikseen tekemään kaivostyötä ja louhimaan tetrahiilivetyä polttoaineeksi Palkin hallussa olevaan uudistajaan. Monttupomo oli myös ottanut monttuun vahingossa pudonneet Lalli Leipäjuuston ja Professori Nuikin orjikseen rangaistuksena aiemmista tappioistaan Prätkähiirille ja kokemastaan nöyryytyksestä. Hän myöhemmin ylensi Leipäjuuston lakeijakseen. Samassa jaksossa esiintyi Monttupomon melko epämiellyttävä mutta muuten hyväntahtoinen tytär, joka ihastui monttuun pudonneisiin Motoon ja Vinskiin. Hänen tyttärensä oli ainoa, jolla oli häneen vaikutusvaltaa ja Monttupomo osoitti hänelle kaikenlaista ystävällisyyttä, mikä viittaa siihen, että vaikka hän on häikäilemätön rikollinen, hän on ainakin jonkin verran välittävä isä. Monttupomo oli jopa valmis räjäyttämään suuren määrän räjähteitä yrittääkseen tappaa Prätkähiiret, vaikka useita hänen joukkojaan oli lähistöllä, mutta hänen tyttärensä sai lopulta ylipuhuttua Monttupomon toisiin aatoksiin ja hän päätti lopulta muuttaa Kansas Cityyn yhdessä tyttärensä kanssa. == Esiintymiset == 1\. tuotantokausi * Kaivoksen konnat 2.tuotantokausi * Montun laki 3\. tuotantokausi * Monttu auki 4\. tuotantokausi * Maanalainen maailma Luokka:Prätkähiiret-sarjan hahmot
Louhimies

Louhimies on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Aku Louhimies (s. 1968), suomalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja elokuvaohjaaja * Lemmikki Louhimies, nyk. Lemmikki Valkeameri (s. 1943), televisio- ja mainoselokuvaaja, taidemaalari ja kirjailija
Ida Husted Harper

Ida Husted Harper (18. helmikuuta, 1851 – 14. maaliskuuta, 1931) oli yhdysvaltalainen suffragetti ja eräs naisten liikkeen keulakuvista. Ida Harper, tyttönimeltään Husted, syntyi Yhdysvaltain Indianan osavaltiossa. Alun perin hän ei ollut kiinnostunut aktivismista ja toimi indianalaisen Perun kaupungin high schoolin rehtorina. Vuonna 1871 hän meni naimisiin asianajaja Thomas Harperin kanssa. Aviopari muutti Harperin kotikaupunkiin Indianan Terre Hauteen, jossa Ida Harper alkoi salanimellä "John Smith" kirjoittaa naisten kolumneja eri sanomalehtiin. Tänä aikana hän kiinnostui yhä enemmän naisten äänioikeutta vaativasta liikkeestä. Vuonna 1887 Harper auttoi organisoimaan indianalaisen naisten äänioikeusyhdistyksen. Hänestä tuli uuden yhdistyksen sihteeri. Vuonna 1896 Harper liittyi National American Woman Suffrage Associationiin, kansalliseen naisten äänioikeuden yhdistykseen, eli NAWSA:an. Yhdessä Susan B. Anthonyn, Elizabeth Cady Stantonin ja Matilda Joslyn Gagen kanssa Harper kirjoitti neliosaisen teossarjan History of Woman Suffrage, joka kertoi nimensä mukaisesti naisten äänioikeuden historiasta. Myöhemmin Harper myös kirjoitti elämäkerran Anthonysta. The Life and Work of Susan B. Anthony julkaistiin kolmena osana vuosien 1898–1908 välisenä aikana. Vuonna 1922 naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa, ja Harper päivitti teosta History of Woman Suffrage kahdella uudella osalla, jotka julkaistiin molemmat vuonna 1922. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Harperin kirjoituksia Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Carrollton

Carrollton voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: *Carrollton, Alabama, Yhdysvallat *Carrollton, Georgia, Yhdysvallat *Carrollton, Illinois, Yhdysvallat *Carrollton, Kentucky, Yhdysvallat *Carrollton, New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat *Carrollton, Baltimore, Maryland, Yhdysvallat *Carrollton, Mississippi, Yhdysvallat *Carrollton, Missouri, Yhdysvallat *Carrollton, New York, Yhdysvallat *Carrollton, Ohio, Yhdysvallat *Carrollton, Texas, Yhdysvallat *Carrollton, Virginia, Yhdysvallat *New Carrollton, Maryland, Yhdysvallat.
Pohjankatkarapu

Pohjankatkarapu (Pandalus borealis) on Pohjoismaissa yleisimmin ruoanlaitossa käytetty katkarapu. Pohjankatkarapu elää pohjoisen Atlantin ja Tyynenmeren kylmissä osissa sekä Jäämeressä. == Elintavat == Pohjankatkarapu elää 50–500 metrin syvyydessä 2–14 celsiusasteen lämpötilassa. Sen keho on litteä. Kuori on ohut, sileä ja pienten punaisten pilkujen peittämä. Sen elinikäodote vaihtelee alueittain kolmen ja 8,5 vuoden välillä. Se voi kasvaa jopa 120 millimetrin pituiseksi. Pohjankatkaravut ovat hermafrodiitteja: syntyessään ne ovat koiraita ja muuttuvat naaraiksi noin kaksivuotiaina. Pohjankatkaravut menestyvät melko suolaisessa vedessä. Pohjankatkarapu on ravintoa useille kalalajeille, hylkeille ja mustekaloille. Ravintotottumuksiltaan pohjankatkarapu toimii sekä metsästäjänä että raadonsyöjänä. Se syö pohjakerroksessa, ja migraatioidensa aikana myös vertikaalisissa virtauksissa. Pohjankatkarapujen ruuansulatuksesta on löytynyt mm. mikroleviä ja kaikenlaisia plankton-eliöitä, yksisoluisia kuten säde-eläimiä, viherleviä, äyriäisiä, simpukoita, kalansuomuja, hiekkaa, mutaa ja jopa oman lajin toukkia. == Kalastus == Pohjankatkarapu on Koillis-Atlantin taloudellisesti merkittävin kalastuksen kohde. Sitä kalastetaan trooleilla. Ravustuksen aloittivat norjalaiset 1900-luvun alkupuolella. Katkarapuja troolataan kesällä huhtikuusta syyskuuhun. Ne keitetään kokonaisina jo troolarissa, ja pakastetaan heti keittämisen jälkeen. == Punainen väri == Katkarapujen punainen väri syntyy, kun katkarapuja keitettäessä niiden sisältämät karoteeni-proteiinit denaturoituvat ja astaksantiini-pigmentti irtoaa niistä. Värisävy riippuu kerääntyneen astaksantiinin määrästä.A Review of the Carotenoid, Astaxanthin, as a Pigment and Vitamin Source for Cultured Penaeus Prawn. Todd Lorenz. google Docs html-viewer Yli 90 % astaksantiinista kertyy kuoreen ja sitä ei ole lihaskudoksessa juuri lainkaan. == Lähteet == Luokka:Kymmenjalkaiset
Hietakatkarapu

Hietakatkarapu (Crangon crangon) on eurooppalainen, ravinnoksi pyydystettävä katkarapu. Belgia ja Alankomaat ovat sen suurimpia kalastajia. Hietakatkarapu on toinen kahdesta Suomen rannikolla säännöllisesti esiintyvästä katkarapulajista, leväkatkaravun ohella. Hietakatkarapua troolataan varsinkin Pohjanmeren eteläosissa. Sitä esiintyy myös Irlanninmerellä, Itämerellä ja sen lahdilla, Välimerellä ja Mustalla merellä sekä Atlantin länsirannikolla. Aikuiset hietakatkaravut ovat tyypillisesti 3–5 cm pitkiä. Niillä on yksi pari saksia. Otsan piikki on lyhyt ja litteä, muistuttaa lapiota. Aaltojen alla Hietakatkarapu kyhjöttää päivät hiekkaan kaivautuneena, ja liikkuu öisin, jolloin sitä myös troolataan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Crangon crangon *UniProt, Taxonomy: Crangon crangon Luokka:Kymmenjalkaiset
Jaroslav Popovytš

Jaroslav Popovytš (, s. 4. tammikuuta 1980 Drohobytš) on ukrainalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2002–2016. Popovytš voitti 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2001 ja siirtyi ammattilaiseksi Landbouwkrediet - Colnago -talliin seuraavana vuonna. Hän sijoittui Italian ympäriajossa kolmanneksi 2003 ja viidenneksi 2004. Siirryttyään Discovery-joukkueeseen 2005 hän voitti Katalonian ympäriajon kokonaiskilpailun. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti valkoisen paidan parhaana nuorena ajajana sekä oli Discoveryn joukkueessa voittamassa joukkueaika-ajoa kilpailun neljännellä etapilla. Vuoden 2006 Tour de Francessa Popovytšin odotettiin olevan yksi Discoveryn neljästä johtavasta ajajasta, mutta sen paremmin hänen, José Azevedon, Paolo Savoldellin kuin George Hincapienkaan ympäriajo ei sujunut odotetusti. Popovytš kuitenkin voitti 12. etapin karattuaan irtiottokumppaneiltaan Alessandro Ballanilta, Oscar Freireltä ja Christophe Le Méveliltä. Popovytš siirtyi kaudeksi 2008 Silence- Lotto-talliin. Seuraavan vuoden hän edusti Astana-joukkuetta ja vuodesta 2010 RadioShackia / Trek Factory Racing / Trek-Segafredoa uransa loppuun, vuoteen 2016 saakka. ==Saavutuksia== ;2000 :Alle 23-vuotiaiden MM-maantieajo, hopeaa ;2001 :Alle 23-vuotiaiden MM-maantieajo, kultaa ;2002 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12. :GP de Genève, voitto :Trofej Plava Laguna, voitto ;2003 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas ;2004 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, prologissa ja etapilla 13 (aika-ajo) kolmas, 3 päivää kilpailun johtajan maglia rosa -paidassa :Trofeo Androni Giocattoli, voitto (parina Serhi Hontšar) ;2005 :Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12., nuorten kilpailun voitto (Maillot blanc) ;2006 :Ranskan ympäriajo, voitto etapilla 12 :Georgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, voitto etapilla 2 :Vuelta a Castilla y León, voitto etapilla 2 (aika-ajo) :GP Ouest-France, neljäs ;2007 :Pariisi–Nizza, etapin 5 voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas ;2008 :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kolmas ;2009 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15. ==Lähteet== *Jaroslav Popovytš trap- friis.dk-tietokannassa *Profiili cyclingarchives.com-tietokannassa Luokka:Ukrainalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pisang Ambon

Pisang Ambon on banaanin makuinen ja karamellinenAlko.fi hedelmä-yrttilikööri. Se on väriltään kirkkaan vihreä, ja sen alkoholipitoisuus on 17 %. Likööri perustuu pullon etiketin mukaan vanhaan indonesialaiseen reseptiin. Pisang Ambonia valmistaa hollantilainen Lucas Bols B.V. Likööriä käytetään useissa drinkeissä. Esimerkiksi suosittu drinkki Ville Vallaton koostuu maidosta, vodkasta ja Pisang Ambonista. Nimensä Pisang Ambon on saanut Indonesiaan kuuluvasta Ambon-saaresta ja banaanin malaijin- ja indonesiankielisestä nimestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Liköörit Luokka:Alkoholijuomamerkit
Barentsinsaari

BarentsinsaariFacta 2001 osa 2 p. 326, aiemmin Barentsin maaPieni tietosanakirja, Runeberg.org, viitattu 12.2.2012 () on Huippuvuorten saaristoon kuuluva saari. Se on asumaton ja sijaitsee Edgeøyan ja Länsimaan välissä. Saari on nimetty alankomaalaisen tutkimusmatkailijan Willem Barentsin mukaanPoroposti, 2007 , viitattu 12.2.2012. Saaren pinta-alasta (1 330 km²) noin puolet on jäätikön peittämä. ==Lähteet== Luokka:Huippuvuorten maantiede Luokka:Norjan saaret
La Bayadère

La Bayadère eli Bajadeeri (suom. Temppelitanssijatar, ) on baletti, jonka koreografia on Marius Petipan tekemä ja musiikin on säveltänyt Ludwig Minkus. Baletin esitti ensimmäisen kerran Mariinski-teatterin baletti 4. helmikuuta 1877 Pietarissa, Venäjän keisarikunnassa. Bajadeerin kuuluisimpia kohtauksia ovat muun muassa klassikon asemaan noussut Varjojen valtakunta (), jossa Solor hallusinoi kuolleesta Nikiyasta, joka esitetään usein täysin omana teoksenaan; pronssijumalan tanssi (), Nikiyan kuolema ja viimeisen näytöksen Grand pas d'action. Bajadeerista on tehty sen esityshistorian aikana useita versioita. Balettia ovat muokanneet muun muassa Marius Petipa (1900), Aleksander Gorski ja Vasili Tihomirov (1904), Agrippina Vaganova (1932), Vakhtang Tšabukiani ja Vladimir Ponomarjov (1941), Rudolf Nurejev (kohtaus Varjojen valtakunta, 1963), Natalia Makarova (kohtaus Varjojen valtakunta, 1974), Natalia Makarova (1980), Rudolf Nurejev (1992) ja Sergei Viharev (2001), joista viimeinen oli rekonstruktio Petipan baletista vuodelta 1900. Nykyään Bajadeerista esitetään lähinnä Tšabukianin ja Ponomarevin venäläistä versiota vuodelta 1941 tai Natalia Makarovan American Ballet Theatrelle tekemää versiota vuodelta 1980. Bajadeeri on kuulunut useina vuosina Suomen Kansallisbaletin ohjelmistoon. Balettitanssija Barbora Kohoutkován vain 19-vuotiaana tanssima Nikiyan rooli sai erinomaiset arvostelut vuonna 1998. ==Juoni== Bajadeeri sijoittuu tarunomaiseen Intiaan. Baletti kertoo temppelitanssijattaresta eli bajadeeri Nikiyasta, joka rakastuu sotasankari Soloriin. Nikiya ja Solor vannovat toisilleen rakkaudenvalan, mutta radža eli hallitsija haluaa tyttärensä prinsessa Gamzattin naivan Solorin. Papiston ylibramiini, joka on itse rakastunut Nikiyaan, paljastaa radžalle Solorin ja Nikiyan rakkauden. Prinsessa Gamzatti ja radža päättävät, että tanssijattaren on kuoltava. Nikiyan tanssiessa Solorin ja Gamzattin kihlajaisissa hänelle annetaan kukkakori, jonka sisällä oleva myrkkykäärme puree Nikiyaa. Ylibramiini tarjoaa naiselle vastamyrkkyä, mutta Nikiya valitsee mieluummin kuoleman. Nikiyan kuoleman jälkeen Solor näkee rakastetustaan näyn Varjojen valtakunnassa, ja uuden näyn hääseremonian aikana. Jumalat, jotka ovat suuttuneet tanssijattaren murhasta, rankaisevat hääväkeä tuhoamalla temppelin. Kaikki temppelissä olevat henkilöt kuolevat, ja baletin viimeisessä kohtauksessa Nikiyan ja Solorin henget ovat jälleen ikuisen rakkauden yhdistämiä. == Asiasta lisää == * La Bayadère - The Marius Petipa Society (englanniksi) ==Lähteet== Luokka:Baletit Luokka:1870-luvun musiikkiteokset
WHL (täsmennyssivu)

WHL on ollut monen jääkiekkosarjan lyhenne: *Western Hockey League, Yhdysvalloissa 1952–1974 pelattu sarja *Western Hockey League, Kanadassa nykyään pelattava juniorisarja *Western Canada Hockey League, Kanadassa 1921–1926 pelattu sarja, joka käytti myös nimeä WHL **1932–1933 pelattu samanniminen juniorisarja Kanadassa.
Teosofian avain

Teosofian avain () on Helena Blavatskyn kirjoittama kirja, joka julkaistiin ensimmäisen kerran englanninkielisenä vuonna 1889. Kirjassa hän esittää teosofian ulkopiirteet ja selittää sen perusaatteita. Kirjan tarkoituksena on ”antaa vastaus tavallisen länsimaisen kysyjän erilaisiin vastaväitteisiin ja koettaa ilmaista outoja käsitteitä niin yksinkertaisessa muodossa ja niin selvällä kielellä kuin mahdollista.” Teosofian Avain ilmestyi ensi kerran suomeksi Pekka Ervastin kääntämänä vuonna 1906. == Kirjallisuutta == * H.P. Blavatsky - Teosofian avain * Luokka:Teosofiset kirjoitukset
NHL-kausi 1989–1990

NHL-kausi 1989–1990 oli järjestyksessään 73. 21 joukkuetta pelasi 80 ottelun runkosarjan. Stanley Cup -mestaruuden voitti jälleen kerran Edmonton Oilers, joka loppuottelusarjassa voitti 4–1 Boston Bruinsin. Oilersille mestaruus oli 5. seitsemän vuoden sisällä, nyt ilman Wayne Gretzkyä. Mark Messier olikin nyt Oilersin keulahahmo ja paras pistemies. ==Pistepörssi== Pelaaja Joukkue Ottelut Maalit Syötöt Pisteet Wayne Gretzky Los Angeles Kings 73 40 102 142 Mark Messier Edmonton Oilers 79 45 84 129 Steve Yzerman Detroit Red Wings 79 62 65 127 Mario Lemieux Pittsburgh Penguins 59 45 78 123 Brett Hull St. Louis Blues 80 72 41 113 Bernie Nicholls Los Angeles Kings/ New York Rangers 79 39 73 112 Pierre Turgeon Buffalo Sabres 80 40 66 106 Pat LaFontaine New York Islanders 74 54 51 105 Paul Coffey Pittsburgh Penguins 80 29 74 103 Joe Sakic Quebec Nordiques 80 39 63 102 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 1989–1990 Luokka:NHL-kaudet
Songdalen

Songdalen on entinen Norjan kunta Länsi-Agderin läänissä, kahdeksan kilometriä Kristiansandista länteen. Kunnan asutuskeskuksia olivat muun muassa keskustaajama Nodeland, jossa on Kristiansandin-Stavangerin radan rautatieseisake, Brennåsen, Finsland, Hortemo, Nodelandsheia, Rosseland ja Volleberg. Kunnan rajanaapureita olivat Søgne etelässä, Marnardal lännessä ja pohjoisessa sekä Vennesla ja Kristiansand idässä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Songdalenin kunnassa oli 6 285 asukasta. Kunnan läpi kulki valtatie E39 Kristiansandista Stavangeriin. Songdal-joki () sai alkunsa Songdalenista. Vuonna 2020 Songdalen liitettiin Kristiansandin kaupunkiin. ==Historia== thumb|left|Greipstadin kirkko Songdalenissa Kunta perustettiin vuonna 1964 aiempien Greipstadin kunnan, Finslandin kunnan ja osan Øvrebøn kunnasta yhdistyessä. Greipstad-nimen tiedetään olleen käytössä vuonna 1344, ja alueelta tunnetaan 34 maatilaa jo keskiajalta. Greipstad oli erkaantunut Søgnen kunnasta vuonna 1913. ==Elinkeinoelämä== E39:n varrella Mjåvannin teollisuusalueella sijaitsee valtakunnallisesti tunnettu perunalastutehdas Sørlandschipshttp://www.sorlandschips.no/ sekä Norjan suurin internet- huutokauppa, Netthandelenhttp://www.netthandelen.no/,http://www.fvn.no/na24/article445561.ece . Tärkein teollinen työllistäjä on öljynporauksessa käytettäviä venttiilejä valmistava Oceaneering Rotator AS 115 työpaikallaan (2007)http://www.rotator.no. Myös maataloudella on merkittävä asema. Kristiansandin kaupungin läheisyys tuo Songdaleniin väestönkasvua. ==Urheilu, yhdistystoiminta, koulutus== Norjalainen entinen uimahyppääjä ja Norjan mestari, suomalaistaustainen Timo Klami, on kotoisin Songdalenistahttp://www.budstikka.com/?pgtype=2&aid;=4990. Songdalenissa toimii 4 peruskoulua, kristillinen Oasen- yksityiskouluhttp://www.oasen.skole.no , kulttuurikoulu, lukuisia urheiluseuroja sekä muita yleishyödyllisiä yhdistyksiä. ==Luonto== Rannikon läheisyys tuntuu Songdalenin eteläosassa meri-ilmastona, mutta pohjoisosissa on jo vaikutteita sisämaasta. Eteläosassa on lehti- ja sekametsää, kun taas pohjoisosan metsiä hallitsevat mänty ja kuusi. Jänikset, majavat, metsäkauriit ja hirvet ovat yleisiä, ja Finslandin lähistöllä kunnan pohjoisosassa on hirvitiheyden sanottu olevan maailman kärkeä.http://www.songdalen.kommune.no/index.asp?startID=&topExpand;=&subExpand;=&strUrl;=1001085i&menuid;=1000257&startmenuid;= == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Kristiansand
Serbian demokraattinen puolue

Serbian demokraattinen puolue (), (DSS) on serbialainen keskusta- oikeistolainen ja konservatiivinen puolue. Se on International Democrat Unionin ja Euroopan kansanpuolueen jäsen. Sen johtaja on ollut se perustamisesta, vuodesta 1992 lähtien Vojislav Koštunica, joka on ollut Serbian pääministeri 2004-2008. Serbian demokraattisen puolueen perusti Demokraattisen puolueen siipi, joka kannatti liittymistä opposition DEPOS (Serbian demokraattinen liike) -parlamenttiryhmään. Sen kannattajat jättivät Demokraattisen puolueen ja perustivat Serbian demokraattisen puolueen kesällä 1992. Todellinen hajaannus oli syntynyt jo aiemmin, pian maaliskuun yhdeksännen 1991 veristen Miloševićin vastaisten mielenosoitusten. DSS:n muodostaneen ryhmän mielestä puolueen piti ottaa selvä kanta Jugoslavian kansallisuuskysymykseen ja etenkin serbien asemaan siinä. Tämä ryhmä ei pitänyt kansalliskysymystä niinkään demokratiakysymyksenä tai osatasavaltojen taloustasa-arvon kysymyksenä, vaan Serbian kansallisen selviytymisen asiana. DS:ään jäänyt siipi puolestaan ei uskonut todellista kansallisuuskysymystä olevan olemassakaan, vaan piti sitä paikallisjohtajien manipulaationa. DSS:n perustava kokous pidettiin 26. heinäkuuta 1992 ja Vojislav Koštunica valittiin sen johtajaksi. Ensimmäisissä vaaleissaan joulukuussa 1992 DSS sai DEPOSin osana 18 paikkaa kansalliskokouksesta. Sen paikkaluku kasvoi kahteenkymmeneen puolueihin kuulumattomien edustajien jättäessä DEPOSin, mutta jo vuoden 1993 keskivaiheilla DSS itse erosi DEPOSista. Ennenaikaisesti järjestettyihin vaaleihin loppuvuodesta 1993 DSS lähti yksin ja sai seitsemän paikkaa. Sillä ei ollut juurikaan mahdollisuuksia vaikuttaa asioihin ja myöhemmin se jäi kokonaan ilman paikkoja. Vuonna 1996 perustettiin uusi oppositiokoalitio Zajedno. DSS sai sen jäsenenä neljä paikkaa vuoden 1996 vaaleissa. Se oli vuonna 2000 Miloševićia vastaan perustetun Demokraattisen opposition (Демократска опозиција Cрбије) perustajajäsen. Koštunica valittiin liittovaltion presidentiksi syyskuun 2000 tapahtumien jälkeen ja koalitio voitti parlamenttivaalit ja hallitsi maata joulukuuhun 2003 asti. Demokraattinen oppositio kuitenkin alkoi hajota jo loppuvuodesta 2001, kun DSS erosi siitä. Joulukuun 2003 vaaleissa DSS:n lista sai 17,7 % äänistä ja 53 paikkaa. Vuonna 2005 siihen liittyivät listan pienet Kansan demokraattinen puolue (Narodna demokratska stranka) ja Serbialaisten demokraattinen puolue (Srpska demokratska stranka). Serbian demokraattinen puolue sai 16,55 % äänistä ja 47 paikkaa liitossa Uuden Serbian (Nova Srbija) kanssa vuoden 2007 vaaleissa, josta DSS sai 33. Luokka:Serbian puolueet
Demokraattinen puolue (Serbia)

Demokraattinen puolue (, lyh. DS) on keskustavasemmistolainen, sosiaalidemokraattinen puolue Serbiassa. Se on sosialistisen internationaalinhttp://www.socialistinternational.org/maps/english/europe.htm konsultoiva jäsen ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueenhttp://www.pes.org/content/view/43/0/lang,fr/#serbia tarkkailijajäsen. Puolue perustettiin 1919 Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan perustamisen jälkeen. Itsenäinen radikaalipuolue yhdistyi Kroatian ja Slovenian puolueiden kanssa muodostaen sosiaaliliberaalin Demokraattisen puolueen. Puolueen johdossa oli Ljubomir Davidović, joka oli parlamentin puhemies ja Belgradin pormestari. Puolue sai ensimmäisissä vaaleissa 1920 eniten ääniä ja osallistui hallituksiin aina vuoteen 1929 asti, jolloin kuningas Aleksanteri I kumosi perustuslain ja keskitti vallan itselleen nimeten samalla maansa eteläslaavien mukaan Jugoslaviaksi. Natsi- Saksan miehittäessä Jugoslavian 1941 pääosa puolueen johdosta pakeni Britanniaan. Puolueen maahan jääneet kannattajat taistelivat sekä monarkistisen serbijärjestön četnikkien että kommunististen partisaanien riveissä. Vuonna 1945 Demokraattinen puolue boikotoi kommunistien järjestämiä vaaleja. Voittamiensa vaalien jälkeen kommunistien johtaja Tito kielsi Demokraattisen puolueen. Sen jäsenet joutuivat pidätetyiksi ja monet tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin. Demokraattinen puolue perustettiin uudelleen 1990. Mukana oli sekä muutamia entisiä 1940-luvulla toimineita jäseniä että uutta sukupolvea. Dragoljub Mićunović valittiin ensimmäiseksi puoluejohtajaksi. Puolue osallistui ensimmäisiin hallituksen vastaisiin mielenosoituksiin samana vuonna, ja sai joulukuun 1990 vaaleissa seitsemän paikka. Puolueen toinen johtaja oli tammikuun 1994 kokouksessa valittu Zoran Đinđić. Hänet valittiin helmikuussa 1997 Belgradin johtoon yli kolmen kuukauden mielenosoitusmarssien jälkeen Slobodan Miloševićin järjestämää vaalivilppiä vastaan. Miloševićin hallinto kaatui vuonna 2000 satojen tuhansien osallistujien protestien jälkeen. Niiden jälkeen Demokraattinen puolue oli 64,7 % äänistä saaneen Serbian demokraattisen opposition (Демократска опозиција Cрбије, ДОС; DOS) suurin jäsen. Pääministerinä toiminut Zoran Đinđić salamurhattiin maaliskuussa 2003. Välittömästi sen jälkeen hallitus aloitti operaatio Sabljan ja julisti maan hätätilaan. Boris Tadić valittiin Demokraattisen puolueen uudeksi johtajaksi 2004. Hän asettui ehdolle saman vuoden presidentinvaaliin, jonka voitti samoin kuin 2008. Vuoden 2007 Serbian parlamentin eli kansalliskokouksen vaaleissa DS sai 22,71 % äänistä ja 64 paikkaa 250:stä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Demokraattisen Puolueen kotisivut (serbiksi) Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet Luokka:Serbian puolueet
Serbian radikaalipuolue

Serbian radikaalipuolue (, Srpska radikalna stranka), SRS, on nationalistinen ja venäläismielinen serbialainen puolue. Se muodostettiin 1991, kun Kansan radikaalipuolue ja Serbian četnikkiliike yhdistyivät. Se tukee Suur-Serbian ajatusta ja pitää itseään četnikkien perinteen vaalijana. Vuosina 1998–2000 SRS muodosti hallituksia Slobodan Miloševićin Serbian sosialistisen puolueen kanssa, mutta oli myös ajoittain oppositiossa. Sen johtaja Vojislav Šešelj vangittiin 1994. Vuodesta 2003 hän on ollut oikeudenkäynnissä Haagissa Entisen Jugoslavian kansainvälisessä rikostuomioistuimessa. Oikeudenkäynnin oli määrä loppua vuonna 2009, mutta muutama tuntia ennen loppua häntä vastaan nostettiin uusi syyte, tällä kertaa oikeuden halventamisesta ja se keskeytti jo meneillään olleen prosessin. Hän on vieläkin Haagissa, vaikka oikeus ei ole onnistunut tuomitsemaan häntä syylliseksi. Hän otti osaa puolueen puolisotilaallisen siiven, Valkoisten kotkien toimintaan Bosnian sodan aikana. Puolue ei ole valinnut uutta johtajaa, vaan puoluetta johtaa varajohtaja Tomislav Nikolić. Vuoden 2003 vaaleissa SRS sai 27,6 % äänistä eniten paikkoja, 82 250:stä Vuoden 2007 vaaleissa se sai 81 paikkaa ja julistautui voittajaksi. Nikolić voitti yhden presidentinvaaleista, joiden tulos mitätöitiin lain mukaan alle 50 % äänioikeutetuista käytyä äänestämässä. Vuoden 2004 presidentinvaaleissa hän sai ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä, mutta hävisi toiselle kierroksella Boris Tadićille. Nikolić oli lyhytaikaisesti Serbian parlamentin puhemiehenä 8.–13. toukokuuta 2007, mutta joutui eroamaan. Radikaalipuolue kannattaa YK:n päätöslauselman 1244 voimaanpanoa, joka sallisi Serbian poliisin ja armeijan suojella Serbian kansalaisia Kosovon maakunnassa, joka on YK:n hallinnassa. == Aiheesta muualla == Luokka:Serbian puolueet Luokka:Nationalistiset puolueet
Jussila

Jussila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Anshelm Sjöstedt-Jussila (1869–1926), suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (Suomalainen puolue, Kokoomus) *Arja Jussila (o.s. Myllyselkä, s. 1953), pituushyppääjä *Asko Jussila (s. 1963), jalkapallovalmentaja *Atte Jussila (s. 1991), jalkapalloerotuomari *Carita Jussila (1947–2011), jousiampuja *Eetu Jussila (1882–1973), maanviljelijä, agrologi ja Maalaisliiton kansanedustaja *Eino A. Jussila (1900–1964), diplomi-insinööri ja sahateollisuuskoulun rehtori *Esa Jussila (s. 1979), salibandyn pelaaja *Esko Jussila (s. 1934), yhdistetyn hiihtäjä *Heikki Jussila (1863–1955), vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja ja kansakoulunopettaja *Heikki Jussila (1887–1941), jääkärimajuri *Heikki Jussila (s. 1989), lukkopainija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja *Iiro Jussila (s. 1977), professori, päätoimittaja ja Pellervon taloustutkimus PTT:n toimitusjohtaja *Jani Jussila (s. 1993), e-urheilija *Jari Jussila, tietokirjailija, tietohallintojohtaja ja tietojohtamisen tutkijatohtori *Jarkko Jussila (s. 1979), potkunyrkkeilijä *Jenni Jussila (s. 1985), pesäpalloilija *Jutta Larm (ent. Gustafsberg, ent. Jussila, ent. Kolhi, o.s. Virtanen, s. 1973), hyvinvointiyrittäjä, fitness- urheilija, seksuaaliterapeutti ja luennoitsija *K. V. Jussila (1895–1963), opettaja, lastenkirjailija ja oppikirjojen laatija *Kalle Jussila (1869–1951), maastohiihtäjä *Kalle Jussila (Santeri Kirillov, oik. Aleksandr Fjodorovitš Kirillov, 1910–1941), venäjänkarjalainen kirjailija *Kalle Jussila (s. 1961), laulaja *Kari Jussila (s. 1943), urkuri *Kustaa Jussila (1879–1964), Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustaja *Martti Jussila (1925–2012), kasvatustieteilijä *Matti Jussila (s. 1997), futsalpelaaja *Mauno Jussila (1908–1988), Maalaisliitto-Keskustapuolueen kansanedustaja *Mika Jussila, äänitteiden masteroija *Mika Jussila (s. 1982), jääpalloilija *Mika Jussila (s. 1993), futsalpelaaja *Niilo Rikhard Jussila (1891–1948), opetusneuvos ja koulunjohtaja *Oskari Jussila (1888–1955), lääninrovasti, kansanedustaja (Kokoomus), maallikkosaarnaaja Heikki Jussilan poika *Osmo Jussila (1938–2019), poliittisen historian tutkija *Perttu Jussila (s. 1991), keilaaja *Petteri Jussila (1970–2004), yrittäjä ja julkisuuden henkilö *Raimo Jussila (s. 1943), tietokirjailija *Roope Jussila (1943–2013), diplomaatti ja lähetystöneuvos *Seppo Jussila (s. 1945), pikajuoksija *Sini Jussila (s. 1995), kilpakävelijä *Tauno Jussila (s. 1943), jääkiekkoilija *Tuomas Jussila (s. 1989), pesäpalloilija *Tuomo Jussila, lentopallovalmentaja *Veikko Jussila (1918–1978), pika-aitajuoksija. == Katso myös == * Oy Juho Jussila, puuleluja ja -pelejä valmistava yritys * Kansalainen Jussila, dokumenttielokuva
Lacie Heart

Lacie Heart, taiteilijanimeltään Brittany Rosenthal, (s. 22. elokuuta 1986 Santa Barbara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän tuli julkisuuteen näyttelijänä vuonna 2005. == Filmografia == * After Party (2005) * Atomic Vixens (2005) * Porcelain (2005) * Class Action (2005) * Blue Collar (2006) * Lacie's Life (2006) * Roughed Up (2006) * 2wice as Nice (2006) * College Invasion (2006) * Debbie Does Dallas Again (2007) * Jack's Playground 38 (2008) * Everybody Loves Lucy (2009) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
International Press Institute

International Press Institute (IPI) eli Kansainvälinen lehdistöinstituutti on järjestö, joka puolustaa sanan- ja ilmaisunvapautta. Se pyrkii puolustamaan journalisteja ja edistämään heidän työtään esittämällä vastalauseita. Järjestö on perustettu New Yorkissa 1950, sen toimipaikka on Wienissä Itävallassa. Sillä on jäseninä 120 maasta päätoimittajia, kustantajia ja johtavia toimittajia. Järjestön puheenjohtaja on puolalainen Piotr Niemczycki. Instituutin johtajan, itävaltalaisen Johann Fritzin toimikausi päättyy 2007. Helsingin Sanomien päätoimittaja Janne Virkkunen edustaa Suomea järjestön hallituksessa. IPI on ottanut kantaa monien maiden sananvapaustilanteeseen. Venäläisen toimittajan Anna Politkovskajan murhan jälkeen IPI muistutti, ettei se ollut yksittäistapaus, sillä Venäjällä on kuollut väkivaltaisesti vuoden 1993 jälkeen 212 toimittajaa, mutta syytteitä ei juuri ole nostettu. Kantaa on otettu myös muun muassa Etelä-Afrikan, Etiopian, Somalian ja Espanjan tilanteisiin. Jäsentensä merkittävien asemien vuoksi järjestön kannanotoilla on arvovaltaa. Samalla sitä on kuitenkin pidetty "herraklubina". IPI on myöntänyt vuodesta 1996 lähtien vuosittain sananvapauspalkinnon Free Media Pioneer, jonka vuonna 2007 sai burmalainen uutistoimisto Mizzima.IPI Free Media Pioneer Award Palkinnon toinen rahoittaja on yhdysvaltalainen Freedom Forum. IPI:llä on neuvoa antava asema suhteessa YK:hon, Unescoon ja Euroopan neuvostoon. Vuonna 2006 IPI sai yhdysvaltalaisen Emmy-palkinnon työstään lehdistön vapauden hyväksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *International Press Institute *IPI Names 66 Press Freedom Heroes *IPI World Congress 2015 *International Freedom of Expression Exchange Luokka:Kansainväliset järjestöt
IPI

IPI voi tarkoittaa jotain seuraavista: * International Press Institute * Intelligent Peripheral Interface * Inter-processor interrupt
Perttu Vartiainen

Perttu Tapio Vartiainen (17. toukokuuta 1953 Liperi – 30. heinäkuuta 2017 Joensuu) oli suomalainen maantieteilijä ja Itä-Suomen yliopiston professori. Hän työskenteli Karjalan tutkimuslaitoksella maaseutu- ja korkeakoulupolitiikkaan liittyvien tehtävien parissa. Vartiainen toimi Joensuun yliopiston viimeisenä ja Itä-Suomen yliopiston ensimmäisenä rehtorina vuosina 1998–2014. ==Ura== Vartiainen suoritti Joensuun korkeakoulussa filosofian maisterin tutkinnon 1976 ja lisensiaatin tutkinnon 1978. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1984. Hän toimi Joensuun yliopistossa assistenttina ja lehtorina maantieteen laitoksella, ja vuosina 1986–1993 apulaisprofessorina. Vuosina 1993–1994 hän oli Helsingin yliopiston suunnittelumaantieteen professorin virassa. Vuodesta 1994 hän oli yhteiskuntamaantieteen professori Joensuun yliopistossa. Joensuun yliopiston rehtoriksi hänet valittiin 1998. Lokakuussa 2009 hänet valittiin vuoden 2010 alusta aloittavan Itä-Suomen yliopiston julkisoikeudelliseksi rehtoriksi, joka vastaa uuden yliopiston hallintoasioista. Vartiainen ei hakenut jatkoa vuoden 2014 lopussa päättyneelle rehtorikaudelleen. Vartiainen oli valtioneuvoston asettaman kaupunkipoliittisen yhteistyöryhmän asiantuntijajäsen ja Nordic Center for Spatial Developmentin hallituksen jäsen. Hän oli Pohjois-Karjalan rahaston hoitokunnan puheenjohtaja. Vartiainen oli vuoden 2006 presidentinvaaleissa Tarja Halosen uudelleenvalintaa kannattavan maakunnallisen kansalaisvaltuuskunnan puheenjohtaja. Vuonna 2011 Suomen ulkoasiainministeriö tunnusti Perttu Vartiaisen Chilen kunniakonsuliksi Joensuuhun toimipiirinään Etelä-Savon, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan maakunnat. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Perttu Vartiaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Maatasoantenni

Maatasoantenni eli monopoliantenni on ympärisäteilevä antennityyppi, jossa jokin johtava taso toimii antennin toisena elementtinä ja pystyyn tästä tasosta eristetty putki tai metallilanka toimii säteilevänä elementtinä. Monopoliantennin säteily riittävän suuren tason yläpuolella vastaa dipolin säteilyä, mutta sen säteilyresistanssi on puolet dipolin vastaavasta. Monopoliantenni säteilee vain tason yläpuolelle puoliavaruuteen, joten samaa tehoa käyttämällä sillä saadaan kaksinkertainen tehotiheys verrattuna dipoliin. Toisin sanoen monopoliantennin vahvistus on kaksinkertainen ja impedanssi puolet dipoliin verrattuna. Tämäntyyppisessä antennissa on usein matala lähtökulma ts. lähetetty signaali kulkee kauemmas kuin esimerkiksi dipoliantennista. Vastaavasti kuuntelussa voi olla lähes mahdotonta kuulla lähialueen asemia kun taas dipolityyppisellä antennilla lähiyhteydet yleensä toimivat. == Käyttötarkoitukset == Matalilla taajuuksilla maan pinta toimii monopoliantennin johtavana tasona – esimerkiksi keskipitkien aaltojen yleisradioantennit ovat monopoliantenneja. Monopoli on myös yleisin ajoneuvoantenni; maatasona toimii tällöin auton runko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antennit Luokka:Radiotekniikka
Yrjö-Koskinen

thumb|Yrjö-Koskinen-vapaaherrasuvun vaakuna Yrjö-Koskinen on suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku. Se on osa laajempaa Forsmanin sivistyssukua. Yrjö-Koskisen suvun kantaisä on senaattori ja historioitsija Georg Zacharias Forsman, joka aateloitiin vuonna 1884 nimellä Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen ja suku esiteltiin Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 264. Yrjö- Koskinen ja hänen jälkeläisensä korotettiin vuonna 1897 edelleen vapaaherralliseen säätyyn ja esiteltiin seuraavana vuonna vapaaherrallisena sukuna numero 62, jolloin aatelissuku nro 264 lakkasi olemasta. Vapaaherrallisella suvulla on suomenkielinen tunnuslause: Vapaa valpas vilpitön. Yrjö-Koskinen oli ensimmäinen Suomen aateliin päässyt suku, joka käytti suomenkielistä sukunimeä. Yrjö-Koskisen suvun edustajat ovat ansioituneet politiikassa ja virkauralla. Monilla muilla aloilla ovat tulleet maineikkaiksi Y. S. Yrjö-Koskisen veljien ja serkkujen jälkeläiset, jotka ovat käyttäneet joko nimeä Forsman tai Koskimies. Nämä tunnetut suvut ovat siis hyvin läheistä sukua Yrjö-Koskisille. Myös Forsman-aatelissuku on heille etäistä sukua. == Suvun jäseniä == *Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen (1830–1903), senaattori ja professori, suvun kantaisä *Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen (1854–1917), senaattori, Y. S. Yrjö-Koskisen vanhempi poika *Eino Sakari Yrjö- Koskinen (1858–1916), rehtori ja kansanedustaja, Y. S. Yrjö-Koskisen nuorempi poika *Aarno Yrjö-Koskinen (1885–1951), lähetystöneuvos ja ulkoasiainministeri, Y. K. Yrjö-Koskisen poika *Kaarlo Juhana Yrjö-Koskinen (1930–2007), suurlähettiläs *Eero Yrjö-Koskinen (s. 1962), järjestöjohtaja *Petri Yrjö-Koskinen yrittäjä, kiinteistösijoittaja ===Muita Yrjö-Koskinen- nimisiä=== *Sofia Theodolinda Yrjö-Koskinen (aik. Hahnsson, o.s. Limón, 1838–1919), kirjailija, Y. S. Yrjö-Koskisen vaimo *Iida Yrjö-Koskinen (o.s. Petander, 1857–1937), kansanedustaja, Sakari Yrjö-Koskisen vaimo *Daniela Yrjö-Koskinen (o.s. Gylfe, s. 1971), yritysjohtaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aatelissuvut