EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Piilosana

Piilosana on sanaristikko, jossa vihjeet annetaan varsinaisesta ristikosta erillisinä ja jossa jokainen vihje sisältää sekä suoran vihjeen että piilosanamaisen kätketyn vihjeen ratkaisusanasta. Kätketty vihje voi olla esimerkiksi anagrammi, tai sana on luettavissa lauseesta suoraan tai takaperin peräkkäisiä sanoja yhdistelemällä. Kätketyissä vihjeissä hyödynnetään usein myös lyhenteitä tai sanaleikkejä. Piilosana on peräisin Englannista (alkukielellä cryptic crossword). Suomeen tehtävätyypin toi Risto Pitkänen. Pitkäsen laatima ensimmäinen suomalainen piilosana julkaistiin Suomen Kuvalehden numerossa 9 vuonna 1975. Piilosanoja ovat Suomessa julkaisseet säännöllisestiPunainen Pelikaani 4/2011 s. 20 Suomen Kuvalehti, Ilta-Sanomat, Aamulehden Sunnuntain ihmiset ja useat ristikkolehdet. Tunnettuja suomalaisia piilosanojen laatijoita ovat Erkki Vuokila, Pertti Oskala ja Aulikki Nenonen. Alkuaikoina eräät laatijat esiintyivät salanimillä, jotka olivat anagrammeja piilosana-sanasta. Tällaisia tekijöitä olivat ainakin Ilpo I. Ansa ja Pia Solina. Iisakin Julkaisut Oy:llä oli 1970-luvulla valikoimassaan myös Piilosana-niminen lehti, mutta se ilmestyi vain lyhyen aikaa. Muita säännöllisesti ilmestyneitä piilosanalehtiä ei Suomessa ole ollut.Päätoimittaja Paavo I. Lukkaroisen haastattelu Sanaristikkoseura Sanasepot ry:n kesäpäivillä on järjestetty piilosanan SM-kisoja vuodesta 2004 lähtien. Vuonna 2014 kilpailu järjestettiin yhteistyössä Otavamedian kanssa, ja voittajaksi selviytyi Juha Neitola. Vuonna 2016 Sanasepot järjestivät kisat yksin. Seuraavat piilosanan SM-kisat pidetään kesällä 2019.Sanaseppo 3/2018 Piilosanan ratkonnan ohjeita on annettu lehdissä, netissä ja kirjoissa. ==Esimerkkejä== *Vakaa järjestö? = AKAVA (vakaa-sanan anagrammi) *Kerron totuuden. Ne ovat tyhjää täynnä. = ONTOT (luettavissa suoraan lauseesta: KerrON TOTuuden.) *Palasi pukujuhlista ja raatoi maanantain. = NAAMIOT ("toi maan" takaperin, "pukujuhlista" antaa vihjeen aihepiiristä, "palasi" vihjaa takaperin lukemiseen) *Tämä valitus ei kuulu maalaistollosta. = JUPISTA (ei juntista, "valitus" antaa vihjeen aihepiiristä) *Valvomistöissä teet aukiot rapaisiksi. = KURAATTORIT (kuraat torit) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * * * * Luokka:Sanaristikot
Portsmouth (Ohio)

thumb|Portsmouthin kaupungintalo Portsmouth on kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Ohio-joen varrella Scioton piirikunnassa, jonka hallinnollinen keskus se myös on. Kaupungin perusti Henry Massie vuonna 1803. Sen arvioitu asukasluku vuonna 2005 oli 20 101\. Kaupungissa on muun muassa teräs-, kemikaali- ja tiiliteollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Portsmouthin kaupungin internetsivut Luokka:Ohion kaupungit
STS-41-G

STS-41-G oli Nasan avaruussukkulaohjelman 13. ja Challenger-sukkulan kuudes lento. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 5. lokakuuta 1984 kello 11.03 UTC-aikaa. Lento päättyi 13. lokakuuta kello 16.26. Kyseessä oli toinen kerta, kun sukkula laskeutui Kennedyn neljän kilometrin mittaiselle kiitotielle. Lennon seitsenhenkinen miehistö oli siihenastisista suurin. Komentajana toimi kolmen avaruuslennon veteraani Robert Crippen. Toisella lennollaan oli tehtäväspesialisti Sally Ride. Ensikertalaisia olivat lentäjä Jon McBride sekä spesialistit Kathryn D. Sullivan, David Leestma, Paul Scully- Power ja kanadalainen Marc Garneau. Hyötykuormana lennolla oli Nasan ERBS- kaukokartoitussatelliitti, joka irrotettiin robottikäsivarrella kiertoradalleen yhdeksän tunnin kuluttua laukaisusta. Lisäksi sukkulan rahtitilassa oli OSTA-3-laitteisto, joka sisälsi lukuisia tutkimuslaitteita maapallon havainnointiin. Lennon seitsemäntenä päivänä astronautit Sullivan ja Leestma suorittivat avaruuskävelyn, jolla kokeiltiin satellittien polttoainetäydennykseen tarkoitettua järjestelmää.STS-41-G NASA, luettu 26.11.2009 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == STS-041-G Luokka:Vuoden 1984 avaruustoiminta
The News Quiz

The News Quiz on BBC Radio 4:n vuodesta 1977 esittämä uutisaiheinen komediallinen radiovisailu. Visailun nykyisenä puheenjohtajana toimii Sandi Toksvig. The News Quiz toimi esikuvana televisiossa esittävälle Have I Got News for Youlle, jonka formaattiin Suomessa esitettävä Uutisvuoto pohjautuu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The News Quizin kotisivut * BBC Comedy: The News Quiz Luokka:Brittiläiset radio-ohjelmat
Marc Webb

Marc Webb (s. 31. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja. Webb on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Green Daylle ja My Chemical Romancelle. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa, 500 Days of Summer, sai ensi-iltansa kesällä 2009. Sen pääosissa esiintyivät Joseph Gordon-Levitt ja Zooey Deschanel. Webb ohjasi myös vuonna 2012 ensi-iltansa saaneen Hämähäkkimies-elokuvan The Amazing Spider-Man ja sen jatko-osan The Amazing Spider-Man 2 vuodelta 2014. Webb ohjasi pilottijakson vuoden 2015 televisiosarjoihin Limitless ja Crazy Ex-Girlfriend. Seuraavana vuonna hän ohjasi myös Crazy Ex-Girlfriendin toisen tuotantokauden avausjakson. Webbin seuraava elokuva Gifted sai ensi-iltansa viivästyksien jälkeen vuonna 2017. Tulossa on elokuva The Only Living Boy in New York. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla == *mvdbase.com - Marc Webb Videography *Die Musik Video Datenbank * Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkivideo-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lokakuun ryhmä

Lokakuun ryhmä on suomalainen 1933 perustettu ekspressionistinen taiteilijaryhmä, joka oli marraskuun ryhmän perillinen. Ryhmän perustajajäseniä olivat jo perustusvuonna kuollut Ernst Krohn, Sven Grönvall, Eemu Myntti, Carl Wilhelms ja Sakari Tohka.Valtion taidemuseo Viitattu 27.11.2009 Lokakuun ryhmä syntyi hyvää palautetta saaneen reputettujen näyttelyn jälkimainingeissa. Näyttely oli ollut vastalause Suomen Taideakatemian näyttelylle. Näyttelystä reputettujen tukena oli tunnettu väritaiteilija Eemu Myntti. Lokakuun ryhmä ajoi modernismia ja vastusti niin eristäytyvää kansallismielisyyttä kuin poliittista sitoutumista ja kielellisiä vastakkainasetteluja. Lokakuun ryhmän muita nimiehdotuksia olivat olleet Uusekspressionistit, Tyko-ryhmä Sallisen mukaan, Antica nova ja Vita classica. Ryhmän ensimmäinen näyttely oli vuonna 1934. Alkuperäisen ryhmän aktiivinen kausi jäi lyhyeksi talvisodan alkamisen vuoksi, vaikka toimintaa viriteltiinkin sodan jälkeen osin uusien taiteilijoiden voimin. Ryhmässä toimivat myös Aimo Kanerva, Mikko Laasio, Oskari Jauhiainen ja Helge Dahlman. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Poutasuo, Tuula (toim.): Lokakuun ryhmä, Oktobergruppen 1933–1951. Näyttelyluettelo (Porin taidemuseo, Helsingin taidehalli ja Turun taidemuseo). Helsinki: Suomen taideyhdistys, 1987. ISBN 951-99874-6-0. Luokka:Ekspressionismi Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät
Auransilta

Auransilta () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Sillalta luoteeseen johtaa Aurakatu, kaakkoon Kaskenkatu. Vuonna 1907 rakennetulla sillalla on mittaa 47 metriä ja leveyttä 12 metriä. Sillassa oli aiemmin Tuomiokirkkosillan tavoin puukansi, mutta perustukset olivat kiveä. Auransilta ylittää Aurajoen Kaupungintalon kohdalta. Sillalla kulki myös raitiovaunu liikenteen aloittamisesta 1908 vuoteen 1949 saakka, jolloin Nummenmäelle kulkeva kakkonen siirrettiin kulkemaan Tuomiokirkkosiltaa pitkin. Auransillan nimi oli vuoteen 1923 asti Alasilta Tuomiokirkkosillan ollessa Yläsilta. Alun perin silta rakennettiin vuonna 1827 Turun palossa tuhoutuneen sillan tilalle. Sillan rakentaminen herätti vastustusta, sillä sillan paikkaa pidettiin sillalle sopimattomana. Vastustajien mielestä mikään silta ei voinut pärjätä paikassa, jonka perustukset olivat savivelliä ja toisesta päästä nousee jyrkkä mäki. Nykyinen Auransilta on tyyliltään jugendia. Silta on kaksikaistainen ja molemmin puolin kulkee jalkakäytävä. Liikenne sillalla kulkee molempiin suuntiin. Sillalla kulkee myös hyvin paljon jalankulkijoita. Pyöräliikennettä sillalla on suhteellisen vähän. Sillan itäpää on Turun II ja III kaupunginosan rajalla ja lännessä ydinkeskustan eli VI ja VII kaupunginosan rajalla. == Lähteet == Luokka:Turun sillat Luokka:VI kaupunginosa Luokka:II kaupunginosa Luokka:Suomen tieliikennesillat
Tuomiokirkkosilta

Tuomiokirkkosilta () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Sillalta luoteeseen johtaa Aninkaistenkatu, kaakkoon Uudenmaankatu. Tuomiokirkkosilta ylittää Aurajoen lähellä Tuomiokirkkoa. Silta valmistui vuonna 1899. ==Aiemmat puusillat== Turussa oli vuosisatoja vain yksi silta joen yli. Ensimmäinen maininta sillasta on vuodelta 1414 Turun tuomiokirkon mustakirjassa. Aurajoen puiset sillat on vuosisatojen mittaan korjattu ja rakennettu moneen kertaan. Ennen Turun paloa 1827 silta sijaitsi Vähätorin kohdalla. Palaneen sillan tilapäiseksi korvaajaksi rakennettiin puinen paalusilta, nimensä mukaisesti puisten paalujen varassa oleva silta. Uusi pysyvä puusilta, Tuomiokirkkosilta, rakennettiin parisataa metriä tilapäisestä paalusillasta ylävirtaan eli nykyisen sillan paikkeille. Puinen Tuomiokirkkosilta valmistui 1831.Aitta, 2004, s.455 Toisen lähteen mukaan palaneen sillan tilapäiseksi korvaajaksi rakennettiin Aurakadun ja Kristiinankadun puoliväliin proomusilta, ensimmäinen Auransilta. ==Nykyinen terässilta== Turun kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1894 hankkia puusillan tilalle uuden sillan, kaksikaarisen rautaristikkosillan. Silta tilattiin tarjouskilpailun perusteella saksalaiselta yhtiöltä. Mutta vuonna 1897 valtuusto määräsikin, että silta on rakennettava yksikaarisena. Kaksinivelinen kaarisilta valmistui 1899.Aitta, 2004, s.456 Valmistumisensa jälkeen silta on kuitenkin kokenut niin lukuisia muutoksia, että se on oikeastaan rakennettu uudelleen. Huomattava muutos oli, kun vuosina 1951-1956 siltaa levennettiin molemmin puolin, yhteensä 14 metriä ja siitä tuli 6-kaistainen, aiemmin kaistoja oli 4. Muutoksen suunnittelivat arkkitehti Erik Bryggman ja professori Herman Ossian Hannelius. Lopputuloksena oleva nykyinen Tuomiokirkkosilta on tyypiltään teräksinen, 1-aukkoinen kaarisilta, jonka kaari on kolmenivelinen. Kaaren jännemitta on 39,5 m, aukko 37 m ja sillan hyötyleveys on 25,9 m. Sillan kokonaispituus on 39,5 m.Aitta, 2004, s.502-503 Sillan lyhtypylväissä olevat koukut viittaavat Turun raitiovaunuihin: koukkuja käytettiin raitiovaunujen ajolankojen kiinnitykseen. Kun Tuomiokirkkosilta valmistui 1899, ennustettiin, että se riittää yksinään kaupungin liikenteen tarpeisiin seuraavat 60 vuotta. Liikenne-ennusteet kuitenkin pettivät ja Aurajoen yli oli rakennettava uusia siltoja.Aitta, 2004, s.457 Auransilta valmistui 1907 ja Martinsilta 1940. Tuomiokirkkosillan levennyksestäkään ei ollut apua pitkäksi aikaa, joten alajuoksulle rakennettiin vielä Myllysilta 1975. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Turun sillat Luokka:Kaarisillat Luokka:I kaupunginosa Luokka:VI kaupunginosa Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Sven Grönvall

Sven Bertel Grönvall (10. huhtikuuta 1908 Helsinki — 20. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomenruotsalainen taidemaalari ja professori.. Viitattu 27.11.2009. Sven Grönvall opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1931 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1932–1934. Hänen töitään oli ensi kerran esillä 1933. Sven Grönvallin ekspressionistiset maisemat ja hillitty kolorismi loivat pohjaa sotien jälkeiselle maisemamaalaukselle. Grönvallille myönnettiin Pro Finlandia vuonna 1966 ja professorin arvonimi 1974. Hän oli myös Lokakuun ryhmän perustajajäsen.Valtion taidemuseo. Viitattu 27.11.2009. Sven Grönvall kuului taiteilijaseura Kiilaan, ja hän oli muussakin taiteen yhdistystoiminnassa laajasti mukana. Hän kuului Maire Gullichsenin lähipiiriin, ja hän kävi taiteilija Ina Collianderin kanssa tiivistä kirjeenvaihtoa, joka on julkaistu.Uimonen, Anu: Kirjeistä sukeutuu elämäkerta: Ina Colliander luotti Sven Grönvalliin ystävänä. Helsingin Sanomat 30.10.2005. Viitattu 28.5.2022. Kirja sai Suomen taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnon.Suomen taideyhdistys. Viitattu 27.11.2009. Yle uutiset. Viitattu 27.11.2009. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Bondestam, Kati (toim.): Inas längtan: Ina Collianders brev till Sven Grönvall 1925–1974. Schildts 2005. ISBN 951-50-1540-5 ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Ekspressionistit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Vaziri

Iranilainen sukunimi Vaziri (, Vazīri) voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Ali-Naqi Vaziri (1887–1979), musiikintutkija, muusikko ja säveltäjä * Amir Vaziri (s. 1979), jalkapalloilija * Hossein Khosrow Vaziri, Iron Sheik (1943–2023), showpainija ja näyttelijä * Leila Vaziri (s. 1985), uimari * Qamar-ol-Moluk Vaziri (1905–1959), laulaja. Luokka:Sukunimet
John Anders Gaustad

John Anders Gaustad (s. 29. helmikuuta 1980) on norjalainen maastohiihtäjä. Ensimmäisen maailmancup-kisansa Gaustad hiihti Oslossa, Norjassa vuonna 2004. Gaustadin paras maailmancup-sijoitus on kaudella 2009–2010 Beitostølenissä saavuttama viides sija 15 km:n vapaalla hiihtotavalla. Seuratasolla Gaustad edustaa Hamar SK-seuraa. == Lähteet == * Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prix Rivarol

Prix Rivarol oli Ranskan valtion myöntämä kirjallisuuspalkinto. Se myönnettiin vuosittain ulkomaalaiselle kirjailijalle parhaasta ranskaksi kirjoitetusta kirjasta.Ready Steady Books, Piotr Rawicz Holy Crime ==Palkittuja== *Farjallah Haïk, 1949 *Emil Cioran, 1950 *Gloria Alcorta, 1952 *Vahé Katcha, 1956 *Bruce Lowery, 1961 *Piotr Rawicz, 1962 *Elie Wiesel, 1963 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjallisuuspalkinnot
Velkoja

Velkoja on velkasuhteen osapuolena oleva henkilö tai oikeushenkilö, jolla on saamisoikeus toista osapuolta eli velallista kohtaan.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993. Velan oikeusperusteena voi olla velallisen antama sitoumus, sopimus, vahingonkorvausvelvollisuuden aikaansaanut teko, perusteettoman edun saaminen tai viranomaisen päätös.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Jos velkojia on useita eli kyseessä on yhteisvelkasuhde, he määräävät koko velasta yhteisesti ja kukin voi vaatia velalliselta vain omaa osuuttaan.Spectrum, WSOY 1976–1983, hakusana velkasuhteet, osa 13 sivu 209. Velkojalla, jonka saatavan perusteella on ulosmitattu osuus kuolinpesästä, on pesän osakkaan lailla oikeus vaatia perinnönjakoa.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palsta 440. Kuolinpesän osakkaan ulosmittausvelkojalla on myös oikeus saada tuomioistuin määräämään kuolinpesälle pesänselvittäjä.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palsta 478 Konkurssivelkoja on saatavan haltija, joka on konkurssivalvonnassa valvonut vaateensa.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 183. Velkojainkokous on konkurssipesässä ylintä päätösvaltaa käyttävä toimielin, jossa konkurssivelkojan äänivallan suuruus riippuu saatavan suuruudesta.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 833. Velkojainkuulustelu on alioikeuden istunto, jossa ratkaistaan, onko edellytyksiä täysimittaiseen konkurssimenettelyyn vai lopetetaanko menettelyn jatkaminen.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 834. Velkojansuoja tarkoittaa varallisuusoikeuden haltijalle kuuluvaa suojaa ulosmittauksen toimittamisen tai konkurssin alkamisen jälkeen ilmaantuvia velkojia vastaan.Encyclopædia iuridica fennica, osa I palsta 998–999. ==Lähteet== Luokka:Velvoiteoikeus
Velallinen

Velallinen on velkasuhteen osapuoli, jolla on oikeudellinen velvoite (velka) täyttää tietty varallisuusarvoinen suoritus toiselle osapuolelle eli velkojalle.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993, hakusanat velallinen ja velka. Jos velallinen jättää suorituksen kokonaan täyttämättä tai täyttää sen virheellisesti, hänet voidaan velvoittaa korvaamaan velkojan kärsimä vahinko, suorittamaan puuttuva osuus tai myöntymään sopimuksen purkuun.Spectrum, WSOY 1976–1983, hakusana velkasuhteet, osa 13 sivu 208. Jos velallinen pahentaa maksukyvyttömyyttään ja näin vahingoittaa velkojan asemaa, hän syyllistyy velallisen epärehellisyydeksi nimitettyyn rikokseen. Velallisen petos on rikos, jossa velallinen pyrkii saamaan hyötyä antamalla vääriä tietoja. Velallisen vilpillisyydeksi nimitetään rikosta, jossa velallinen tekee petoksellisen teon ilman hyötymistarkoitusta.Suomalainen tietosanakirja, hakusanat velallisen epärehellisyys, velallisen petos ja velallisen vilpillisyys. Velallisenkuulustelu on käräjäoikeudessa tapahtuva konkurssimenettelyn vaihe, jossa velallinen esittää näkemyksensä velkojan konkurssihakemukseen ja jossa hakemuksen kohtalo ratkaistaan.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palsta 831. Konkurssivelallinen on oikeussubjekti, jonka kohdalla täyttyvät konkurssinedellytykset.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 181. == Yhteisvelalliset == Jos kaksi tai useampi henkilö, esimerkiksi puolisot, ottavat yhdessä velkaa, heitä kutsutaan yhteisvelallisiksi. Velkavastuu on tällöin lähtökohtaisesti yhteisvastuullista eli solidaarista. Velkoja voi vaatia koko velan maksua yhdeltäkin velalliselta. Jos joku velallisista on maksanut velkaa omaa osuuttaan enemmän, hänelle syntyy takautumisoikeus. Sen perusteella hän voi vaatia muiden puolesta maksamaansa osuutta takaisin toisilta velallisilta. Yhteisvelalliset vastaavat velasta kukin yhtä suurin osuuksin, jos muuta ei ole sovittu. Jos tasaosuuksista halutaan poiketa, on määräosaisvastuut mainittava velkakirjassa. Voidaan esimerkiksi sopia, että A vastaa 10 000 euron osuudesta ja B 20 000 euron osuudesta. ==Lähteet== Luokka:Velvoiteoikeus
Andrei Željabov

Andrei Ivanovitš Željabov (; 29. elokuuta (J: 17. elokuuta) 1851 Feodosijan läänin Nikolajevkan kylä – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki. Andrei Željabov syntyi palvelusväkenä työskennelleeseen maaorjaperheeseen. Valmistuttuaan Kertšin lukiosta hän opiskeli Novorossijskin yliopistossa Odessassa, josta hänet erotettiin vuonna 1871 opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Vuonna 1873 hän asui Kiovan läänin Gorodištšessa, jossa hän ylläpiti suhteita ukrainalaisiin vallankumouksellisiin. Palattuaan Odessaan Željabov liittyi Feliks Volhovskin johtamaan narodnikkiryhmään. Vuoden 1874 lopussa hänet pidätettiin, mutta vapautettiin takuita vastaan. Pietarin suuressa narodnikkioikeudenkäynnissä vuonna 1878 hän sai vapauttavan tuomion. Vuonna 1879 Željabov liittyi Zemlja i volja -järjestöön, jossa hänestä tuli yksi terroripolitiikan näkyvimmistä kannattajista. Zemlja i voljan hajottua hän oli perustamassa Narodnaja voljaa ja toimi sen toimeenpanevan komitean jäsenenä. Željabov osallistui Narodnaja voljan tärkeimpien ohjelma-asiakirjojen laatimiseen ja valmisteli Aleksanteri II:n murhayrityksiä. Ennen keisarin murhaa Željabov joutui pidätetyksi, mutta vaati myöhemmin, että hänet tuomitaan yhdessä muiden murhasta syytettyjen kanssa. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Pietarin Semjonovin kentällä neljän muun vallankumouksellisen kanssa. Željabovin mukaan on nimetty Vologdan alueen Ustjužnan piirissä sijaitseva taajama. Pietarin Suuri Tallikatu (Bolšaja Konjušennaja) kantoi hänen nimeään vuosina 1918–1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija Krugosvet: Andrei Željabov Luokka:Narodnikit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Olavi Malmberg

Olavi Enzio Wilhelm Malmberg (19. kesäkuuta 1893 Helsinki – 31. heinäkuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka käytti kirjailijanimiä Olli Malmberg ja Olli Mala. Olavi Malmbergin vanhemmat olivat lehtori Emil Othniel Malmberg (1863–1952) ja tämän ensimmäinen puoliso kirjailija Aino Malmberg o.s. Perenius. Hänen vanhempi veljensä oli kenraaliluutnantti Lauri Malmberg. Malmberg pääsi ylioppilaaksi 1912 ja aloitti sitten kirjailijan uransa. Hän teki useita matkoja Englantiin ja lähetti sieltä kirjoituksia useille sanomalehdille Suomessa ja Amerikassa. Malmberg osallistui 1915 jääkäriliikkeen toimintaan ja joutui sitten piileskelemään väärällä nimellä Suomessa aina maaliskuun vallankumoukseen 1917 saakka. Malmberg sairasti kahdeksan vuoden ajan keuhkotautia ja kuoli heinäkuun lopulla 1920 27-vuotiaana. Kirjailija Olli Mala kuollut, Aamulehti 04.08.1920 nro 176, s. 5, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistotKuollut, Keskisuomalainen 05.08.1920 nro 175, s. 3, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot Malmbergin esikoisteos, lapsikuvaus Katupoikia käännettiin myös englannin ja venäjän kielille. Kirjassa Väärällä passilla Malmberg kertoi matkoistaan Suomessa ja Ruotsissa ensimmäisen maailmansodan aikana jääkäriliikkeen tehtävissä. Malmbergin viimeiseksi jäänyt kirja oli humoristinen romaani Dilta Hiltunen antautuu elämänpyörteeseen, joka ilmestyi jouluksi 1919.Kuolleita, Iltalehti, 03.08.1920, nro 176, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Katupoikia : kertomus. Otava 1915 (nimellä Olli Malmberg) * Väärällä passilla : muistelmia vainovuosilta. Jääkäriliikkeen vakoilutehtävissä toimineen ja santarmeja joulukuusta 1915 maaliskuuhun 1917 pakoilleen muistelmia. Otava 1918 (nimellä Olli Mala) * Dilta Hiltunen antautuu elämänpyörteeseen : romaani. Otava 1919 (nimellä Olli Mala) == Lähteet == * * Anneli Kotisaari : Jakob Pontus Erikinpoika Tawaststjerna s. 02.08.1666 Pietarsaari ja hänen jälkeläisiään yhteensä 1138 taulua, taulu 259 == Viitteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Lev Kassil

Lev Abramovitš Kassil (; 10. heinäkuuta (J: 27. kesäkuuta) 1905 Samaran läänin Pokrovskaja, nykyinen Engels – 21. kesäkuuta 1970 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Suomeksi hänen nimestään on käytetty myös muotoa Leo Kassil. Lev Kassil syntyi maalaislääkärin perheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja työskenteli lehtimiehenä. 1920-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa lasten- ja nuortenkirjoja Vladimir Majakovskin vaikutuksesta. Pienoisromaanit Konduiitti (Konduit, 1929) ja Švambranija (1931) perustuvat kirjailijan omakohtaisiin kokemuksiin Venäjän vallankumouksen ajalta. Sankarin veli (Tšerjomys – brat geroja, 1938) luo ihanteellisen kuvan isovelistä haaveilevasta lastenkodin kasvatista. Minun kalliit poikani (Dorogije moi maltšiški, 1944) on omistettu lastenkirjailija Arkadi Gaidarille. Maks Poljanovskin kanssa kirjoitettu, toisen maailmansodan nuoresta sankarista kertova Nuorimman pojan katu (Ulitsa mladšego syna, 1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950. Kirjan Pro žizn sovsem horošuju (”Kertomus oikein kunnon elämästä”, 1959) aiheena on tulevaisuuden kommunistinen yhteiskunta. Kassil tunnetaan myös urheiluaiheisista romaaneistaan kuten Vratar respubliki (”Tasavallan maalivahti”, 1937). ==Suomennettuja teoksia== * A. Harry ja L. Kassil. Avaruuksien laiva (Potolok mira). Suom. O. Juonolainen. Petroskoi: Kirja, 1935. * Jäätikkö-aavikko (Ldina-holodina). Petroskoi: Kirja, 1936. * Konduiitti: viimeinen kertomus kymnaasista (Konduit). Leningrad: Kirja, 1935. * Minun kalliit poikani: Kalastajalahden komandosit: kertoelma. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1948. * Mustakirja eli konduiitti: viimeinen kertomus kymnaasista (Konduit). Suom. Kaisu-Mirjami Rydberg. Helsinki: Kansankulttuuri, 1957. * L. Kassil, M. Poljanovski. Nuorimman pojan katu: kertoelma (Ulitsa mladšego syna). Suom. Irma Kapanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. * Pienet budjonnyilaiset (Budjonyši). Petroskoi: Kirja, 1937. * Sankarin veli (Tšeremyš, brat geroja). Suom. Eini Gran. Petroskoi: Karjalais- suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955. * Tulenarka lasti. Helsinki: Smia, 1946. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija Krugosvet: Lev Kassil * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Lev Kassil Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Parasta aikaa (televisiosarja)

Parasta aikaa on suomalainen komediallinen draamasarja, jonka esittäminen alkoi Yle TV2 -kanavalla 26. joulukuuta 2009. Sarjassa on yhteensä kymmenen osaa. Sarja kertoo Heinosen opettajaperheestä, johon kuuluu äiti Satu, isä Erkki sekä lapset Eve, Otto ja Tiuku. ==Näyttelijät== ==Jaksot== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 1\. Maailman paras äiti 26. joulukuuta 2009 28. joulukuuta 2009 2\. Runosuoni sykkii 2. tammikuuta 2010 4. tammikuuta 2010 3\. Pyrrhoksen voitto 9. tammikuuta 2010 11. tammikuuta 2010 4\. Mustasukkaisuutta 16. tammikuuta 2010 18. tammikuuta 2010 5\. Oman elämänsä herra 23. tammikuuta 2010 25. tammikuuta 2010 6\. Valtataistelu 30. tammikuuta 2010 1. helmikuuta 2010 7\. Anoppi 6. helmikuuta 2010 8. helmikuuta 2010 8\. Äidin huoli 6. maaliskuuta 2010 8. maaliskuuta 2010 9\. Sisaruskateutta 13. maaliskuuta 2010 15. maaliskuuta 2010 10\. Virheistä oppii 20. maaliskuuta 2010 22. maaliskuuta 2010 ==Aiheesta muualla== * Parasta aikaa -sarjan jaksokohtainen esittely Yle TV2:n sivustolla * Parasta aikaa -sarjan esittely Filmiteollisuuden sivustolla Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamakomediasarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Ankkojen maailmanhistoria

Ankkojen maailmanhistoria on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kuusiosaisen kirjasarjan edetessä kuljetaan Ankkalinnan mukana koko maailmanhistorian läpi. Jokaisessa sarjan kirjassa on yli 300 sivua. Kovakantinen sarja julkaistiin vuosina 2009–2012. Vuonna 2017 sarjaa alettiin julkaisemaan pokkariversiona.AkuAnkka.fi, viitattu 26.7.2017Lehtipiste, viitattu 26.7.2017 == Lista kirjoista == # Ankkojen maailmanhistoria: Esihistoria ja varhaiset korkeakulttuurit (2009) # Ankkojen maailmanhistoria: Antiikin aika (2010) # Ankkojen maailmanhistoria: Keskiaika (2010) # Ankkojen maailmanhistoria: Renessanssista suuriin vallankumouksiin (2011) # Ankkojen maailmanhistoria: Löytöretket ja uusi maailma (2011) # Ankkojen maailmanhistoria: Nykyaika (2012) ==Lähteet== Luokka:Aku Ankka -sarjakuvakirjat ja -lehdet Luokka:Suomalaiset kirjasarjat
Kiowa Gordon

Kiowa Gordon (s. 25. maaliskuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi roolistaan ihmissusi Embry Callina elokuvissa Twilight – Uusikuu (2009) ja Twilight – Epäilys (2010). ==Nuoruus ja yksityiselämä== Gordon kasvoi Arizonassa, Utahissa ja Kaliforniassa. Hän on toiseksi nuorin seitsemästä lapsesta. Hänen äitinsä Camille Nighthorse Gordon on myös näyttelijä. Gordon kävi Cactus Shadows high schoolia Cave Creekissä, Arizonassa. Sukujuuriltaan Gordon on alkuperäisamerikkalainen ja kuuluu hualapai-heimoon. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. ==Ura== Vuonna 2009 Gordon näytteli ihmissusi/hahmonvaihtaja Embry Callia elokuvassa Twilight – Uusikuu, joka perustuu Stephenie Meyerin Houkutus-fantasiakirjasarjan toiseen osaan Uusikuu. Gordon ja Meyer kuuluvat molemmat Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon ja käyvät samassa kirkossa Arizonassa. Gordon koe-esiintyi rooliin avoimessa koe- esiintymistilaisuudessa ja muutamaa viikkoa myöhemmin sai kuulla saaneensa roolin. Hän on mukana Twilight – Uudenkuun vuoden 2010 jatko-osassa Twilight – Epäilys. Gordon näyttelee myös vuoden 2011 elokuvissa Into the Darkness ja Murder for Dummys. == Filmografia == Vuosi Elokuva Suomennettu nimi Rooli 2009 New Moon Twilight – Uusikuu Embry Call 2010 Eclipse Twilight – Epäilys Embry Call 2011 Into the Darkness Brad Murder for Dummys Andrew ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cupori

Cupori Oy on suomalainen metalliteollisuusyritys. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Kupariteollisuuspuistossa. Cuporin toimiala on kuparin valmistus. Cupori Oy:n päätuotteet ovat kupariset LVV-putket sekä teollisuusputket. Tuotevalikoimaan kuuluu myös rihlattuja ja muovilla pinnoitettuja putkia. Päämarkkina-alueet ovat Pohjoismaat ja Suomi. Myyntiä on myös muualle Eurooppaan, jossa Italia on suurin asiakasmaa. Henkilöstöä Cupori Oy:ssä on 140, joista työntekijöitä noin 100. Tuotanto toimii kahdessa vuorossa. Vuosituotanto 2016 on noin 16 000 t. Noin 70 % tuotannosta tehdään asiakastilauksina, mutta LVV-putkia on myös varastomyynnissä. Liikevaihto on luokkaa 100 M€ ja siitä noin 90 % menee vientiin. ==Historia== Outokummun Porin metallitehdas valmistui vuonna 1941. Perustamisen taustalla olivat puolustusvoimien tarpeet. Tuotannosta kolme neljäsosaa meni sotatarvikkeisiin. Sodan jälkeen tehdas osallistui myös sotakorvauksiin. Outokummun Porin tehtaat nousivat yhtiön suurimmaksi yksiköksi.https://www.pori.fi/kulttuuri/museot/teollisuustyonjaljilla/1939-1952sotajateollisuus/teollisuustoiminta/outokumpuoynporinmetallitehdas194041-.html Outokumpu päätti 2000-luvulla keskittyä ruostumattomaan teräkseen ja myi vuonna 2005 kupariliiketoiminnastaan pääosan pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Outokummulle jäi tuolloin vielä kupariputkia valmistanut Copper Tube & Brass -divisioona ja Porissa yhtiö toimi nimellä Outokumpu Pori Tube oy. Sen yhtiö myi divisioonan toimivalle johdolle vuonna 2008. Ostettu liiketoiminta jaettiin kahteen yhtiöön, jolloin Porin ja Västeråsin tehtaat alkoivat toimia Cupori- nimellä.http://www.ts.fi/uutiset/talous/1074035952/Outokumpu+myy+kupariliiketoiminnan+paaomasijoittaja+Nordic+Capitalille http://www.kauppalehti.fi/5/i/porssi/tiedotteet/porssitiedote.jsp?id=200804280131&comid;=OUTAlussa uuden yhtiön pääkonttori toimi Espoossa. Cupori siirsi vuonna 2012 oleellisimman tuotannon Västeråsista Poriin ja samana vuonna Västeråsin tuotantolaitos suljettiin. Nykyinen yhtiö on perustettu 2014, jolloin Cupori Oy myytiin itävaltalaisten yksityishenkilöiden omistuksessa olevalle Cupori Limitedille.http://www.cupori.com/Cupori/uutiset_ja_tapahtumat/uutiset/year=2014/about=cupori- oyn-omistaja-vaihtuu/id=76836701 Alkuvuodesta 2022 Cuporin osti ruotsalainen investointiyhtiö Lazarus Industriförvaltning Oy. === Nimi- ja Y-tunnushistoria === * Outokumpu Pori Tube Oy (1930452-2), 1.12.2004–9.10.2008 * Cupori Oy (1930452-2), 10.10.2008–31.12.2014 * Cupori Oy (2639859-8), 1.1.2015– ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt Luokka:Porilaiset yritykset
Petri Kuljuntausta

Petri Kuljuntausta (s. 28. helmikuuta 1961 Tampere) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja äänitaiteilija, jonka musiikkia on julkaistu Suomen ohella muun muassa Australiassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Hän on kirjoittanut myös kolme kirjaa elektronisesta musiikista ja äänitaiteesta,http://www.aureobel.com/petrikuljuntausta Organised Sound nr 8, 2003 (Review) International Who's Who in Classical Music 2003 kuten On-Off, joka on ensimmäinen kokonaisesitys suomalaisen elektronisen musiikin ilmiöistä ja kehittymisestä. Opetusministeriö, Taiteen valtionpalkinnot 2005 Viitattu 27.11.2009 Petri Kuljuntaustalle myönnettiin taiteen valtionpalkinto vuonna 2005. Kuljuntausta käyttää teoksissaan sekä sähköisiä instrumentteja että luonnon ja urbaanin ympäristön ääniä. Hänen teoksiaan on julkaistu myös osana kokeellisia elokuvia tai yhteistyössä kuvataiteilijoiden ja tanssijoiden. Kuljuntausta on toiminut myös äänitaiteeseen erikoistuneen Äänen Lumo ry:n hallituksessa, jota hän on ollut perustamassa vuonna 1995. ==Julkaisuja== *On- Off, Like & Kiasma 2002. *Äänen extreme, Like 2006. *First Wave, Like 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Petri Kuljuntausta: International Who's Who in Classical Music 2003 *Petri Kuljuntausta: Aureobelin kotisivu *Petri Kuljuntausta: äänitejulkaisut *Äänen Lumo ry Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kokeelliset säveltäjät Luokka:Suomalaiset äänitaiteilijat
Saksan jalkapalloskandaali 2005

Saksan jalkapallonskandaali 2005 oli useita Saksan jalkapallosarjoja koskettanut sopupeliskandaali, jossa kroatialaisen Ante Sapinan johtama vedonlyöntiorganisaatio lahjoi erotuomareita ja pelaajia. Ringin epäiltiin järjestäneen 23 ottelun tuloksen 2. Bundesliigassa, Regionalligassa ja Saksan cupissa. Petoksen arvoksi on arvioitu yli kaksi miljoonaa euroa. Skandaalin keskeinen henkilö oli erotuomari Robert Hoyzer, joka tuomitsi otteluita. Hän tunnusti vaikuttaneensa tuloksiin. Hoyzer sai elinikäisen toimitsijakiellon ja hänet tuomittiin kahden vuoden ja viiden kuukauden vankeuteen. Myös toinen erotuomari, Dominik Marks, sai ehdollista vankeutta. Vedonlyöntiorganisaatiota johtanut Sapina sai kahden vuoden ja 11 kuukauden tuomion. ==Lähteet== Luokka:Urheiluskandaalit 2005 skandaali Luokka:Vuoden 2005 jalkapallo
Jack Russell -terrieri

Jack Russell -terrieri eli Working Jack Russellin terrieri on pitkäikäinen terrierirotu. Sitä käytetään yleisesti luolastukseen. Pienen kokonsa, nopeutensa ja älykkyytensä ansiosta se on hyvä luola- ja agilitykoira. Se tarvitsee paljon liikuntaa ja aktiviteettia, ettei pura energiaansa tuhoamalla kotia. The Jack Russell Terrier Club of Great Britain perustettiin vuonna 1974, kun pieni joukko alkuperäisen Jack Russell -terrierin omistajia kokoontui yhteisenä määränpäänään oikean metsästävän Jack Russell -terrierin suojeleminen. Nykyisin maailmassa Jack Russell -terrierinä tunnettu metsästysterrieri on säilynyt tällaisenaan yli 200 vuotta. Rodun oma rotuyhdistys (JRTCGB) ei ole mennyt kennelliiton alaiseksi, koska haluaa rodun pysyvät tällaisenaan ja metsästävän. Se haluaa myös säilyttää metsästävän terrierityypin ja suojella rotua rappeutumiselta. JRTCGB-SF järjestää toimintaa alueittain ja näyttelyitä pari kertaa vuodessa. == Aiheesta muualla == * Jack Russell Terrier Club of Great Britain - Suomi Finland ry:n kotisivut * http://www.barkmoor.com/rodut.htm Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Terrierit
Pohjolan tytär (sävellys)

Pohjolan tytär op. 49 on Jean Sibeliuksen vuonna 1906 säveltämä sinfoninen runo. Pohjolan tyttären syntyhistoria on hämärän peitossa. Sibelius työsti keväällä 1906 sävelrunoa Luonnotar, mutta hylkäsi aiheen ja toteutti sen vasta seitsemän vuotta myöhemmin teoksena sopraanolle ja orkesterille. Kesäkuussa säveltäjä kirjoitti kustantajalleen Lienaulle uudesta sävellyksestä, joka perustui Väinämöisen ja Pohjolan tyttären tarinaan. Teoksen nimi oli lopulta kustantajan valinta: Sibeliuksen ehdotuksia olivat ”Väinämöinen” ja ”L’aventure d’un héros”. Sävellys valmistui syksyllä, ja venäläinen pianisti Aleksandr Ziloti kutsui säveltäjän johtamaan teoksensa Pietariin, jossa kantaesitys tapahtui 29. joulukuuta 1906. Teos sai hyvän vastaanoton sekä muusikoilta että arvostelijoilta. Sibeliusta kehuttiin muun muassa omaleimaisista orkesteriväreistä, spontaaniudesta ja muodon uudenaikaisuudesta. Pohjolan tytär edustaa Sibeliuksen tuotannossa tyylillistä murrosvaihetta. Erik Tawaststjernan mukaan sävelruno on kuin januksenpää: > "Väinämöisen-kasvot katsovat taaksepäin myöhäisromantiikan jykevästi > veistokselliseen sävelmaailmaan, kun taas toiset, ilmojen tyttären kasvot > suuntautuvat impressionistiseen taivaanrantaan." Sibelius laajensi tavanomaista orkesterikokoonpanoaan piccololla, englannintorvella, bassoklarinetilla, kontrafagotilla, kahdella kornetilla ja harpulla. Hän muovasi teoksen ohjelmallisen taustan tekstiksi, jonka kustantaja julkaisi partituurissa saksaksi runomuotoisena. Muodoltaan teos edustaa vapaata sonaattimuotoa, jonka kertausjakso huipentuu voimakkaasti, minkä jälkeen kappale päättyy lyhyeen koodaan. Tritonuksen käytöllään teos ennakoi säveltäjän neljättä sinfoniaa. Tawaststjernan mukaan Pohjolan tytär on Sibeliuksen merkittävimpiä teoksia: se on yhtä säihkyvä kuin Richard Straussin sinfoniset runot mutta niitä yhtenäisempi. ==Lähteet== Luokka:Jean Sibeliuksen teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset Luokka:Kalevala musiikissa
Keksitty keskiaika

Keksitty keskiaika tai aaveaika ( ja Phantomzeit) on saksalaisen tutkija Heribert Illigin salaliittoteoria vuosien 614–911 jaa. väliselle ajanjaksolle, jota ei hänen käsityksensä mukaan todellisuudessa ollut. Historiantutkimuksen valtavirta on torjunut Illigin väitteen. ==Illigin väite== Illigin väitteen perustana on nykyisin käytössä olevan ajanlaskun kriittinen tarkastelu. Illigin mukaan paavi Gregorius III:n vuonna 1582 toimeenpanemassa kalenteriuudistuksessa tehty kymmenen päivän korjaus oli kolme päivää liian lyhyt: juliaanisen kalenterin virheen olisi tuolloin pitänyt olla jo 13 päivää. Tästä Illig päättelee, että ajanlaskun alusta oli kulunut noin kolmesataa vuotta luultua vähemmän. Illigin mukaan harvoissa tunnetuissa kyseiselle ajanjaksolle ajoitetuissa historiallisissa asiakirjalähteissä puhutaan vain harvoin yksiselitteisesti nimeltä mainituista henkilöistä. Lisäksi hän esittää, että kolmesataa ylimääräistä vuotta olisi helposti voitu lisätä asiakirjoihin 900-luvun ja 1200-luvun välisenä aikana, jolloin suuri osa vanhoista dokumenteista tuhottiin pyyhkimällä ne puhtaiksi uusiokäyttöä varten. Historioitsijat ovat vastanneet, että Illigin väitetyltä aaveajalta tunnetaan noin 7 000 asiakirjaa, ja erityisesti 800-luvun luostarien kirjallinen perintö on huomattavan laaja. Illig perustelee väitettään myös sillä, että noin vuosille 600–900 ajoitettuja arkeologisia löytöjä on hänen mukaansa äärimmäisen vähän. Valtavirran historioitsijoiden mukaan tuon ajan löytöjä on olemassa runsaasti. Tähtitieteelliset todisteet, esimerkiksi dokumentoidut auringonpimennykset ja Halleyn komeetan kiertoaika eivät tue Illigin väitteitä vaan ovat sopusoinnussa vallitsevan ajanlaskun kanssa.https://en.wikipedia.org/wiki/Wayback_Machinehttps://web.archive.org/web/20110527014124/http://www.uwgb.edu/dutchs/PSEUDOSC/Phantom%20Time.HTM ==Lähteet== Luokka:Näennäishistoria Luokka:Tieteeseen ja tekniikkaan liittyvät salaliittoteoriat Luokka:Ajanlasku et:Heribert Illig
Kalamalja

Kalamalja-keskustelu on keskustelun muoto, joka soveltuu suurille ryhmille. Kalamaljoja järjestetään yleensä osallistavissa tapahtumissa, kuten epäkonferensseissa. Kalamaljan avulla koko ryhmä voi osallistua keskusteluun. == Menetelmä == Sisimpään rinkiin asetetaan neljästä viiteen tuolia, jotka muodostavat kalamaljan. Loput tuolit asetellaan sisäkkäisiksi renkaiksi kalamaljan ympärille. Kalamalja täytetään joko vapaaehtoisilla tai erikseen valituilla osallistujilla, muiden istuessa tuoleille kalamaljan ympärille. Avoimessa kalamaljassa yksi tuoli jätetään tyhjäksi, kun taas suljetussa kalamaljassa kaikki tuolit täytetään. Tilaisuuden juontaja esittelee aiheen ja osallistujat aloittavat keskustelun aiheesta. Kalamaljan ympärillä oleva yleisö seuraa keskustelua. Avoimessa kalamaljassa kuka tahansa yleisön jäsen voi koska tahansa tulla istumaan kalamaljan vapaalle tuolille ja näin liittyä keskusteluun. Kun näin käy, yhden kalamaljassa jo olleen henkilön on vapaaehtoisesti jätettävä paikkansa ja siirryttävä yleisöön. Keskustelun edetessä osallistujat siirtyvät kalamaljan ja yleisön välillä varsin usein. Yleisön koosta riippuu, kuinka moni yleisön jäsen ehtii käydä kalamaljassa ja osallistua keskusteluun. Kun aika loppuu, kalamalja suljetaan ja juontaja esittää keskustelun yhteenvedon. Suljetussa kalamaljassa alussa valitut osallistujat keskustelevat tietyn sovitun ajanjakson verran. Kun aika päättyy, he poistuvat kalamaljasta ja uusi ryhmä täyttää sen. Tämä jatkuu, kunnes riittävän moni yleisön jäsen on ehtinyt käydä kalamaljassa. Kun viimeinen ryhmä on valmis, juontaja sulkee kalamaljan ja esittää keskustelun yhteenvedon. == Edut == Kalamalja-keskustelun tärkein etu on sen soveltuvuus suurille ryhmille. Toinen etu on se, että puhujien ja yleisön välille ei tehdä jyrkkää erottelua. Nämä syyt ovat tehneet kalamaljoista suosittuja osallistavissa ryhmätapaamisissa sekä epäkonferensseissa ja muissa perinteisistä konferesseista poikkeavissa tilaisuuksissa. == Muunnelmat == Ryhmä jaetaan kahteen osaan siten, että molempien ryhmien jäsenillä on jokin yhteinen piirre. Esimerkkejä jaosta ovat aikuiset ja nuoret, miehet ja naiset, jne. Ryhmät tapaavat erikseen ja tuottavat kolmesta neljään kysymystä toiselle ryhmälle, jotka kirjoitetaan korteille. Tämän jälkeen ryhmät kootaan yhteen ja kortit vaihdetaan ryhmien välillä. Rakennetaan kalamalja, jonka ympärillä on kaksi tuolirinkiä, yksi kummallekin ryhmälle. Sisäringissä oleva ryhmä lukee kysymyksen ja käy keskustelun siitä. Ulkoringissä olevat kuuntelevat, mutteivät puhu. Kun kaikki kysymykset on käsitelty ja kaikki sisäringissä olevat ovat saaneet sanoa sanottavansa, ringit vaihdetaan ja prosessi toistetaan. Ryhmien tuottamat kysymykset voivat olla teemaltaan samoja, tai erilaisia. Tämä muunnelma toimii 30–60 hengen tilaisuuksissa ryhmäleikkinä. Toisessa muunnelmassa kalamaljaa jatketaan tietyn ajan verran, esimerkiksi 30 minuuttia. Tämän jälkeen tilaisuuden juontaja pysäyttää kalamaljakeskustelun ja pyytää yleisöstä kommentteja ja kysymyksiä. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Closed Fishbowl * Using Fishbowl for class discussions Luokka:Työ Luokka:Viestintä
Tim Pawlenty

Timothy James ”Tim” Pawlenty (s. 27. marraskuuta 1960 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Minnesotan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2003–2011. Vuosina 1993–2003 hän oli Minnesotan edustajainhuoneen jäsen. Pawlenty asettui ehdokkaaksi republikaanien esivaalikilpaan vuoden 2012 presidentinvaaleihin, mutta ilmoitti vetäytyvänsä kisasta jäätyään elokuussa 2011 Iowan koeäänestyksessä kolmanneksi Michele Bachmannille ja Ron Paulille. Pawlenty opiskeli valtio- oppia ja lakia Minnesotan yliopistossa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Minnesotan kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio Nousiainen

Toivo Tapio Nousiainen (7. toukokuuta 1914 Pielavesi – 30. lokakuuta 1981 Kuopio) oli kristillinen kirjailija, lakimies ja teologian kandidaattiTapio Nousiainen: Leipää ja suolaa; Kristillinen kirjakauppa. Hänellä oli ylempi oikeustutkinto Helsingin yliopistosta vuodelta 1938, ja lakitieteen tohtori hänestä tuli 1961. Nousiaisen tunnetuimpia teoksia ovat Leipää ja suolaa (1973) ja Yksi ainoa elämä (1980). Ensin mainittu on uudenlainen, aikansa Suomeen sijoittuva "Psalmien kirja". Yksi ainoa elämä varoittelee kadotuksen tuskista, ja siihen sisältyy vähän myös katolisen kirkon kritiikkiä. Siitä on useimpina vuosina ilmestymisensä jälkeen otettu uusintapainos. Se on käännetty viroksi nimellä Ainult üks elu. Se on käännetty myös venäjäksi. Lisäksi hän kuvaili peitenimiä käyttäen omaa elämäänsä ja läheistensä elämää vuoteen 1974 asti romaanissaan Katkennut korsi.Hämeenlinna: Kustannuskeskus Päivä Oy, 1974. Tapio Nousiainen tuli uskoon vuonna 1952 ja liittyi saman vuoden syksyllä Kuopion Vapaaseurakuntaan.Katso esim. Katkennut korsi; Vilho Rantanen, Rajan tuolta puolen. Hämeenlinna: Päivä Oy, 1969; Olavi Lehto, Muistojen kiviä. Hämeenlinna: Päivä Oy, 1987. Siitä lähtien hän kuului enimmäkseen Suomen Vapaakirkkoon, tosin välillä helluntaiherätykseen.Katso esim. "Tapio Nousiainen ystävien sanoilla" teoksessa Tapio Nousiainen, Kristuksen kanssa kärsimyskoulussa. Helsinki: Kuva ja Sana Oy, 1982. Nousiainen puhui ja toimi 1960–1970-luvulla Suomessa kristittyjen yhteyden, esimerkiksi yhteisen esirukouksen ja evankelioinnin (Jeesuksesta todistamisen) puolesta. Hän kirjoitti aiheesta kirjan Että he kaikki olisivat yhtä.Päivä Oy, 1960-luku. Lisäksi hän osallistui aktiivisesti yhteiskristillisiin Ashram-kokouksiin ja piti raamattutunteja vuosina 1970-1980 Kansan Raamattuseuran toimintakeskuksessa Oronmyllyllä, Etelä-Karjalan Parikkalassa.Katso esim. Antti Aaltosen muistokirjoitus ja Olavi Lehdon muistopuhe teoksessa Kristuksen kanssa kärsimyskoulussa. Nousiainen saarnasi hengellisissä tilaisuuksissa ympäri Suomea tuomarin ja kirjailijan töidensä ohella, ja teki silloin tällöin saarnamatkoja myös ulkomaille.Katso esim. Katkennut korsi ja Kristuksen kanssa kärsimyskoulussa. Vaikka 1970-luvun puolivälin jälkeen hänen terveytensä heikkeni esimerkiksi diabeteksen, aivoverenkiertohäiriön ja sydänvaivojen takia, Nousiainen jaksoi kirjoittaa kirjoja kuolemaansa asti.Katso esim. Kristuksen kanssa kärsimyskoulussa – liite: "Tapio Nousiaisen kirjallista tuotantoa". Tapio Nousiaisesta on kirjoitettu elämäkerta: Kunhan vaellamme samaa tieta - Tapio Nousiaisen elämä ja palvelutyö kristittyjen yhteyden puolesta. Kirjoittaja on Nousiaisen tyttärenpoika Miika Tynjälä. Elämäkerta julkaistiin Suomen Vapaakirkon kesäjuhlilla Kuopiossa 5.-7. heinäkuuta 2019. == Tapio Nousiaisen kirjoja == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * Tapio Nousiainen: Anna kastaa itsesi. Kastekysymys Jumalan sanan valossa. Tampere: Päivä, 1955. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset oikeustieteilijät
Mikä lapselle nimeksi

Mikä lapselle nimeksi on Eeva Riihosen kirjoittama ja Tammen vuonna 1992 julkaisema kirja suomalaisista etunimistä. Luonteeltaan teos on vanhemmille tarkoitettu opas lapsen nimen valintaan. Hakemistossa on noin 2900 etunimeä. == Lähteet == Luokka:Kirjat etunimistä Luokka:Kirjat suomen kielestä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1992 kirjat
Läheltä ja kaukaa

Läheltä ja kaukaa on Flegmaatikkojen 26. helmikuuta 2001 julkaistu debyyttialbumi, jonka julkaisi Poko Records. Levyltä julkaistiin singlet "Hallitse & hajoita", "Ei epäilystä" sekä "Mutsin luona". Albumin tuotannosta vastaa kokonaan Tiedemies. == Kappaleet == # Intro (1:05) # Hallitse & hajoita (3:53) # Olan takaa (4:23) # Salajuoni (4:00) # Välisoitto 1 (0:32) # Kun me kruisaillaan (mukana Kontrasti) (5:08) # Ei epäilystä (3:44) # Jotain pientä (mukana Timsi, Supersankari & Idän Ihme) (4:15) # Mutsin luona (3:53) # Taattua laatua (4:49) # Välisoitto 2 (1:06) # Streittii hip hoppii (mukana Ezkimo) (3:30) # Yks liikaa (3:33) # Tamperelainen osa 2 (3:49) == Aiheesta muualla == * Albumin arvostelu Findance -sivustolla * Albumin arvostelu Soundi -sivustolla Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Flegmaatikkojen albumit Luokka:Tiedemiehen tuottamat albumit
Rastas (kirja)

Rastas on Reija Kaskiahon kirjoittama kirja vuodelta 2005. Sille myönnettiin julkaisuvuonnaan Topelius-palkinto. Kirja kertoo 15-vuotiaasta Lotta-tytöstä, joka tapaa unelmiensa miehen Jaken. Lotalla ja Jakella menee hyvin, kunnes Lotta tajuaa olevansa raskaana, ja siitä alkaa nuoren parin vuoristorata. He muuttavat omaan asuntoon ja käyvät yhdessä äitiysneuvolassa, mutta Jake huomaa ettei olekaan riittävän vahva. Hän lähtee pois Lotan luota, ja Lotalle jää vastuu lapsesta huolehtimisesta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Tapiolan Voimistelijat

Tapiolan Voimistelijat on espoolainen voimisteluseura, joka toimii pääasiassa Suur-Tapiolan alueella sekä Leppävaarassa. Seuralla on kilpailevia joukkueita joukkuevoimistelussa ja tanssillisessa voimistelussa sekä laajaa harrasteliikunnan tarjontaa kaikenikäisille perheliikunnasta lasten tuntien ja aikuisten ryhmäliikunnan kautta seniorijumppaan. Noin 10 % seuran jäsenistä on joukkuevoimistelijoita. Joukkuevoimistelun osalta seuran tavoitteena on tarjota jokaiselle voimistelijalle mahdollisuus harrastaa lajia omalla taito- ja tavoitetasollaan. Tapiolan Voimistelijat on Suomen Voimisteluliiton sekä Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu ESLUn jäsen. Seuran jäsenmäärä on enimillään ollut 1 875 (2018). Harrastetuntien ohjaajia ja voimisteluvalmentajia on yhteensä noin 80 kappaletta. Lasten harrastetunteja ja aikuisten ryhmäliikuntatunteja oli molempia vuonna 2020 tarjolla yli 30 viikoittain. Seurasta käytetään lyhenteitä TapVo ja Tapvo. Seuran hallituksen puheenjohtajana vuonna 2021 toimii Heidi Viitamäki ja toiminnanjohtajana Terhi Toivonen. == Kilpailumenestys == Tapiolan Voimistelijoiden Elegia-joukkue on edustanut Suomea kolmissa joukkuevoimistelun MM-kilpailuissa: * Tampereella 2006 * Espanjan Saloussa 2007 * Kanadan Torontossa 2008http://www.svoli.fi/?x82360=196385 Seuran joukkueet ovat lisäksi saavuttaneet myös useita SM-mitaleita. == Seuran historia == Seura perustettiin vuonna 1964 nimellä Tapiolan Naisvoimistelijat. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1995. 50-vuotisjuhlavuottaan Tapvo vietti vuonna 2014. == Kilta == Vuonna 1976 Tapiolan Voimistelijat perusti Uskollisuuden killan no 37. Killan jäseneksi voi hakea, kun on ollut seuran jäsen viisi vuotta. Kiltojen kantava teema on ystävyys. Killat järjestävät ja kiltalaisille järjestetään monenlaista toimintaa kuten retkiä ja tapaamisia. TapVossa kiltalaisia on noin kaksikymmentä. == Lähteet == * Tapiolan Voimistelijoiden virallinen sivu === Viitteet === Luokka:Espoolaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset voimisteluseurat Luokka:Tapiola