EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Madog ap Maredudd

Madog Ap Maredudd (kuollut 1160) oli Powysin kuningas 1132–1160. Madog Ap Maredudd oli viimeinen kuningas, joka hallitsi koko Powysin aluetta, johon kuului jonkin aikaa myös Oswestryn Fitzalanin herruus. Madog Ap Maredudd seurasi vuonna 1132 valtaistuimella isäänsä Maredudd ap Bleddyn ap Cynfynia. Hänen kaudellaan Powys pystyi laajentumaan itäänpäin yli Mercian kuninkaan Offan rakentaman Offa's Dyke -suojavallin. Madog joutui kuitenkin vuosina 1149–1157 puolustamaan Powysia Gwyneddin kuninkaan Owain Gwyneddin (Owain ap Gruffudd) hyökkäyksiä vastaan. Madog yritti sitkeästi vastustaa Owainin etenemistä, mutta menetti väliaikaisesti tälle maa-alueita Iâlista. Vuonna 1157 Madog Ap Maredudd tuki Englannin kuninkaan Henrik II:n valloituksia Pohjois-Walesissa. Madog saikin Henrikistä itselleen mahtavan suojelijan naapureiden hyökkäyksiä vastaan. Madog kuoli kolme vuotta myöhemmin, ja hänet haudattiin Meifodin S. Tysilion kirkkoon. Madog Ap Mareduddin kuoleman jälkeen Powysin kuningaskunta jaettiin pienempiin osiin hänen poikiensa ja veljenpoikiensa kesken, eikä Powysia enää koskaan sen jälkeen yhdistetty yhden kuninkaan alaisuuteen. == Lähteet == Luokka:Walesin hallitsijat Luokka:Vuonna 1160 kuolleet
Pyhän Matteuksen kirkko

Pyhän Matteuksen kirkko voi viitata seuraaviin kirkkoihin: * Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Langfordin kylässä Isossa-Britanniassa * Pyhän Matteuksen kappeli, kappeli Kempeleessä Suomessa * Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Iraklionissa Kreetan saarella Kreikassa
Sulttaani Ibrahimin moskeija

Sulttaani Ibrahimin moskeija () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon linnoituksen eli Fortétzan keskellä. pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Moskeijaa sisältä. Rakennus on tehty venetsialaisvallan aikana vuonna 1583 ja toimi alun perin Pyhälle Nikolaokselle (San Nicolò, Ágios Nikólaos) omistettuna kirkkona. Kirkko muutettiin moskeijaksi kaupungin osmanivalloituksen jälkeen vuonna 1646, ja omistettiin nimellään tuolloiselle sulttaanille, Ibrahimille. Moskeija on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Siinä on suuri puolipallonmuotoinen ja halkaisijaltaan 11-metrinen kupoli, joka lisättiin moskeijaksi muuttamisen yhteydessä. Moskeijaan on kuulunut minareetti, joka purettiin osmaniajan jälkeen. Moskeijan vieressä on pieni Pyhälle Katariinalle (Agía Aikateríni) omistettu kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan moskeijat Luokka:Réthymno
Témenoksen linnoitus

Témenoksen linnoitus (), myös Rókka (Ρόκκα < ), Nikeforos Fokaksen linna (Κάστρο Νικηφόρου Φωκά, Kástro Nikifórou Foká) tai Kanlí Kastéli (Κανλί Καστέλι), on linnoitus Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin kunnassa lähellä Profítis Ilíaksen kylää, noin 18 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Témenos on Kreetan merkittävin alkuperältään bysanttilaisaikainen linnoitus. == Historia == Linnoituskukkulan arvellaan olleen antiikin aikana Lykastoksen kaupungin akropolis. Témenoksen linnoituksen rakennutti Nikeforos Fokas vallattuaan Kreetan saraseeniarabeilta takaisin Bysantille vuonna 961. Hänen tarkoituksenaan oli siirtää Khandakaksen kaupunki eli nykyinen Iraklion sinne turvallisempaan paikkaan. Kaupungin siirtoyritys kuitenkin epäonnistui kaupunkilaisten vastustuksen vuoksi, sillä sen satama oli kreetalaisille tärkeä. Niin kaupunki rakennettiin ja linnoitettiin uudelleen vanhalle paikalleen. Näin Témenoksen linnoitus jäi lähinnä vartioimaan lähiseutuaan. Genovalainen Enrico Pescatore kunnostutti linnoituksen saatuaan Kreetan valtaansa vuonna 1204. Myös venetsialaiset vahvistivat linnoitusta saatuaan saaren haltuunsa vuonna 1209. Italialaisittain se tunnettiin muun muassa nimellä Castello Temene. Venetsialaisella kaudella linnoituksen lähelle kehittyi kylä, nykyinen Profítis Ilías. Kreetalaisten kapinoidessa venetsialaiset käyttivät linnoitusta turvapaikkanaan. Vuonna 1647, venetsialaisten ja kreetalaisten osmaniturkkilaisia vastaan käymän sodan aikaan, linnoitus oli osmanien hallussa. Venetsialaiset saivat vallattua sen Gil d'Hasin eli Gildasiksen johdolla, ja kaikki turkkilaiset surmattiin, mistä linnoitus sai turkkilaisperäisen nimen Kanlí Kastéli, ”Verinen linna”. Osmanien vallattua Candian eli Iraklionin vuonna 1669 nämä luovuttivat Témenoksen linnoituksen kaupungin osmaneille pettäneelle venetsialaiselle Andrea Barozzille. Iraklionin kunnan osa Témenoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä linnoituksesta. == Rakennelma == Témenoksen linnoitus sijaitsee Profítis Ilíaksen kylän eteläpuolella olevalla ympäristöään hallitsevalla Rókkan kukkulalla, jolla on luonnonlähde. Näin se on ollut erinomainen paikka puolustautumiseen. Linnoitus on rakennettu saraseenien uhan vuoksi tarkoituksella niin, ettei se näy merelle. Linnoitus kattaa noin 60 hehtaarin kokoisen alueen. Nykyisin paikalla on muurien ja tornien jäänteitä, suuria vesisäiliöitä sekä Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios), Pyhälle Paraskevalle (Agía Paraskeví), Neitsyt Marialle (Panagía) ja Pyhälle Antoniokselle (Ágios Antónios) omistetut kirkot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iraklion Luokka:Kreetan linnat
Kirintöjärvi

Kirintöjärvi on järvi Posiolla Lapin maakunnassa viitisen kilometriä kuntakeskuksesta itään. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 123 kilometriä itäkaakkoon.Kirintöjärvi. Järviwiki. Viitattu 7.9.2021. == Maantiede == Etäisyys Kirintöjärven lounaisosasta koillisosaan on 4,5 kilometriä. Itään työntyvän Kirintöniemen eteläpuolinen osa järvestä on länsi–itäsuuntainen ja melko syvä. Kirintöniemen kärjen kohdalla allas kaartuu koilliseen. Järven pohjoisosaa leventää länteen työntyvä Kuoppalahti. Kirintöjärven pohjoinen osa on matalahko, mutta järven koilliskolkassa on 14 metrin syvänne. Järven syvin kohta, 28 metriä, sijaitsee lounaassa. Runsas kymmenesosa järvestä on yli 19 metriä syvä. Kirintöjärven laajin saari on järven koillisosassa sijaitseva noin hehtaarin kokoinen Kirintösaari. Sen kaakkoispuolella rannan tuntumassa sijaitsee Kirintöjärven toinen saari. Kirintöjärven pohjoisilla rannoilla on soita, joilta virtaa laskuojia järveen. Kirintöjärven luusua sijaitsee koillisessa, josta lähtee Kirintöoja itään ja laskee Yli-Kitkan Vasikkaselälle. Kirintöjärven lounaisrannalla kohoaa Kirintövaara (390 metriä mpy). Kirintöjärven pohjoispuolella sijaitsee Karijärvi, luoteessa on Kuoppajärvi ja lännessä Nilojärvi. Kirintöjärven vesitilavuus on 25 020 000 kuutiometriä. Kirintöjärvi (73.028.1.001) kuuluu Kirintöjoen valuma-alueeseen (73.028), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kirintöjärvi on laajempi Kirintöjoen alueen kahdesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen toinen järvi on noin 80-hehtaarinen Karijärvi.Kirintöjoen valuma-alue (73.028). Järviwiki. Viitattu 7.9.2021. == Lähteet == Luokka:Posion järvet Luokka:Koutajoen vesistö
Valide Sultanin moskeija (Réthymno)

Valide Sultanin moskeija () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhankaupungin laidalla lähellä Megáli Pórtaa eli kaupungin suurta porttia. Moskeija on rakennettu viimeistään vuonna 1654, jolta vuodelta on varhaisin maininta siitä. Se on omistettu nimellään Turhan Hatice Sultanille, joka kuului sulttaani Ibrahimin haaremiin ja josta tuli valide sultan eli sulttaanin äiti, kun hänen poikansa Mehmed IV nousi sulttaaniksi vuonna 1648. Vuonna 1671 moskeija mainitaan Konstantinopolin Valide Sultanin moskeijan alaisena. Moskeijan toiminta lakkasi Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä vuonna 1925. Moskeijassa on kaksi kupolia ja minareetti. Nykyisin moskeija on niin muiden rakennusten ympäröimä, että vain sen minareetti näkyy kaupunkikuvassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan moskeijat Luokka:Réthymno
Valide Sultanin moskeija

Valide Sultanin moskeija voi viitata seuraaviin moskeijoihin: * Valide Sultanin moskeija, moskeija Istanbulissa Turkissa * Valide Sultanin moskeija, moskeija Réthymnossa Kreetan saarella Kreikassa
Veli Paššan moskeija

Veli Paššan moskeija () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mastampán kaupunginosassa keskustan eteläpuolella. Nykyisin siinä toimii kaupungin Paleontologinen museo. Moskeija on rakennettu 1600-luvun puolenvälin tienoilla varhaisemman venetsialaisaikaisen Pyhälle Onufriokselle omistetun katolisen kirkon paikalle. Varhaisin maininta moskeijasta on vuodelta 1657. Moskeijarakennus on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen ja siinä on yhdeksän kupolia. Minareetti on rakennettu noin vuonna 1789–1790, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman säilyneen. Museona rakennus on toiminut kunnostamisen jälkeen vuodesta 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan moskeijat Luokka:Réthymno
Herajärvi (Mäntyharju)

Herajärvi on järvi Mikkelin ja Mäntyharjun rajalla Etelä-Savon lounaisosassa. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 38 kilometriä etelälounaaseen. Mikkelin ja Mäntyharjun Herajärvi on toiseksi laajin Suomen 18:sta Herajärvestä.Herajärvi Järviwikissä. Viitattu 15.9.2021. == Maantietoa == Herajärvi on 5,3 kilometriä pitkä, 3,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,1 neliökilometriä. Herajärvi on melko muodokas ja koostuu suurelta osin lahdista. Järven kaakkoisosa Hillosensaaren kaakkoispuolella on jossain määrin erillään pääaltaasta. Järven eteläosassa on Polvihonganlahti, jonka lounaispuolella Jokiniemen erottamana on pitkänomainen Jokilahti. Jokilahden luoteispuolella on pohjoiseen työntyvä pitkulainen Kangasniemi. Herajärven luoteisosassa on Karhulahti ja koillisosassa Itkonlahti. Herajärven saariluku on 13. Saarten yhteispinta-ala on 29,1 hehtaaria eli noin noin 4,6 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista neljä on yli hehtaarin laajuisia ja yhdeksän on yli aarin laajuisia. Laajin saari on järven länsiosan noin kymmenhehtaarinen Mäntysaari. Olennainen osa saarta on etelään kulkeva, hieman mutkainen puolisen kilometriä pitkä niemimaa. Mäntysaaren itäpuolella on Huutsaari. Herajärven pohjoisosassa sijaitsee Rajasaari ja itäisen rannan lähellä Salmensaari. Herajärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 54,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0542 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyys on 8,9 metriä. Järven syvin kohta, 36,9 metriä, sijaitsee noin 400 metriä Hillosensaaresta luoteeseen . Saaren ja syvänteen puolivälissä on 0,6 metrin matalikko. Järven itäosassa Heravuoren tuntumassa on 30 metrin syvänne. Heravuori kohoaa 130 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli korkeusero syvänteeseen on lähes 80 metriä. Vähintään 20 metriä syviä alueita on useita, mutta ne eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven kumpuileva pohja nousee useissa paikoin matalikoksi. Noin kuusi prosenttia Herajärvestä on vähintään 20 metriä syvä. Järven rantaviivan pituus on 33,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 7,8 kilometriä. Herajärven rannat ovat peltotilkkujen täplittämää metsämaata. Pientaloja on melko runsaasti, etenkin luoteessa Äijäniemen rannoilla. == Vesistösuhteita == Herajärvi (14.978.1.050) kuuluu Tainaveden valuma-alueeseen (14.978), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Pyhäveden valuma-alue (14.97) ja ensimmäinen Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Herajärvi on laajin Tainaveden valuma-alueen 62:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Kihliänjärvi- Nuolinki, Tainavesi ja Kinnijärvi.Tainaveden valuma-alue (14.978) Järviwikissä. Viitattu 8.9.2021. Herajärveen virtaa lukuisia laskuojia eri ilmansuunnista. Herajärven luusua sijaitsee järven luoteiskolkassa, josta alkaa Tainaveteen (83,8 metriä mpy) johtava Vuolteensalmi. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Mäntyharjun järvet Luokka:Pyhäveden valuma-alue
Hurja Larry, tuhma Mary

Hurja Larry, tuhma Mary (Dirty Mary, Crazy Larry) on John Houghin ohjaama yhdysvaltalainen autohurjasteluaiheinen toimintaelokuva vuodelta 1974. Sen pääosia näyttelevät Peter Fonda, Adam Roarke ja Susan George. == Juoni == Tarinassa kilpa-autoilija Larry mekaanikkoineen ryöstää supermarketin rahoittaakseen autourheiluharrastustaan. Ryöstön ja takaa-ajon tiimellyksessä kyytiin osuu Larryn yhden yön tuttava Mary. Tuottajien tietämättä ja vastoin käsikirjoitusta ohjaaja Hough muutti elokuvan loppuratkaisua niin, että päähenkilöt saavat lopulta surmansa. Myöhemmin hän on kertonut halunneensa jättää yleisön mieleen opetuksen ettei kaahailu kannata, joskin tämä loppuratkaisu esti tekemästä jatko-osaa yllätyssuosikiksi nousseelle elokuvalle. == Tuotanto == Elokuva kuvattiin pääosin Kalifornian Stocktonissa ja muualla San Joaquinin piirikunnan alueella. == Vastaanotto == Elokuvasta tuli Yhdysvalloissa yksi vuoden tuottoisimmista, ja se suuntasi Peter Fondan uraa vuosiksi samankaltaisiin drive-in-teattereihin tarkoitettuihin eksploitaatioelokuviin kuten Armoton joukko (Killer Force, 1975), Piru kintereillä (Race With the Devil, 1975) ja Lainsuojattoman blues (Outlaw Blues, 1977). Brittiohjaaja John Houghille elokuva oli hänen Hollywood- kautensa suurin kaupallinen menestys. Quentin Tarantino on maininnut filmin yhdeksi suosikikseen ja kertonut ottaneensa siitä vaikutteita vuoden 2007 elokuvaansa Grindhouse: Death Proof. Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kiteyttää elokuvan tarjoavan vauhdikasta toimintaa ja romutusta ilman turhia pysähdyksiä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.Video-opas 95, WSOY 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1974 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Autourheiluelokuvat
Salahminjärvi

Salahminjärvi on runsashumuksinen, paikoin syvä, kulttuurimaiseman reunustama järvi Vieremässä Pohjois-Savon maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 5,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 112 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Oulusta 144 kilometriä eteläkaakkoon. Salahmin kylä sijaitsee järven eteläpuolella.Salahminjärvi. Järviwiki. Viitattu 9.9.2021.Salahminjärvi, vakavesi, Vieremä == Maantiede == Salahminjärven pituus etelästä pohjoiseen on 4,8 kilometriä. Järvi levenee suhteellisen tasaisesti eteläosan 900 metristä pohjoisosan 1 400 metriin. Länsirannan Tuliniemeä lukuun ottamatta Salahminjärvessä ei ole allasta jakavia niemiä ja saaria. Järven pohjoisosassa sijaitsee kaksi pientä saarta, joiden yhteispinta-ala on 15 aaria. Syvyyssuhteiltaan järvi on varsin epätasainen. Sen keskiosassa sijaitsee yli 30 metriä syvä alue. Kymmenen metrin syvyyskäyrän sisään jäävä vyöhyke kulkee leveydeltään hyvin vaihtelevana järven kaakkoisosasta luoteisosaan. Noin yhdeksäsosa järvestä on vähintään 18 metriä syvä. Salahminjärven itäpuolinen Lontanlampi (119,3 metriä mpy) laskee Jatapuroa järven itärannalle. Koillispuolinen Marttisenjärvi (147,0 metriä mpy) laskee Marttisenjokea järven pohjoisrannalle. Salahminjärven korkeustaso on N2000-järjestelmällä 109,52 metriä merenpinnan yläpuolella, karttaan on merkitty lukema 109,2 metriä ja vaihteluväliksi 108,19–109,69 metriä. Salahminjärven luusua sijaitsee altaan lounaiskolkassa, josta lähtee virta etelään. Salahminjärveä alettiin säännöstellä vuonna 1953. Järven luusuassa on säännöstelypato. Salahminjärven ekologinen tila on hyvä. Fosforimäärästä noin puolet aiheutuu luonnonhuuhtoumasta, peltoviljelyn osuus on myös merkittävä. Järven vesitilavuus on 38 117 000 kuutiometriä. Salahminjärvi (04.541.1.001) kuuluu Salahminjärven lähialueeseen (04.541), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Salahminjärven valuma-alue (04.54) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Salahminjärvi on laajin Salahminjärven lähialueen neljästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Lontanlampi.Salahminjärven lähialue (04.541). Järviwiki. Viitattu 9.9.2021. Salahminjärvi on Vieremän neljänneksi laajin vakavesi. Tilavuudeltaan se on Iso-Iin jälkeen suurin.Vieremä. Järviwiki. Viitattu 9.9.2021. == Lähteet == Luokka:Vieremän järvet Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue
Kalliojärvi (Kemijärvi)

Kalliojärvi on saareton metsäjärvi Kemijärven lounaisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja tilavuus 10,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 42 kilometriä etelään ja Rovaniemeltä 76 kilometriä itäkaakkoon.Kalliojärvi. Järviwiki. Viitattu 9.9.2021. == Maantiede == Kalliojärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,4 kilometriä, suurin leveys lännestä itään on noin 700 metriä. Järven eteläosan muodostaa noin 700 metriä pitkä lahti, joka on osa järven matalahkoa etelälounaista osaa. Sen koillispuolella sijaitsee Kalliojärven vähintään kymmenen metriä syvä alue, joka usean kymmenen hehtaarin laajuisena kattaa järven itä- ja luoteisosan. Syvin kohta, 33 metriä, sijaitsee järven itärannan lähellä. Luusua sijaitsee järven pohjoisimmassa osassa, josta lähtee Kallio-oja Kaitajärven kautta Juujokeen. Kalliojärven itärannalla kohoaa Kalliotunturi, jonka laki on noin 70 metriä järven pinnan yläpuolella. Luoteen suuntaan maasto on melko alavaa, lännessä on Kalliovaara, jonka laki on noin 60 metriä järven pinnan yläpuolella. Kalliojärven vesitilavuus on 10 606 000 kuutiometriä. Kalliojärvi (65.252.1.025) kuuluu Juujoen valuma-alueeseen (65.252), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Siikajoen valuma-alue (65.25) ja ensimmäinen jakovaihe Keski-Kemijoen alue (65.2). Kalliojärvi on laajin Juujoen valuma-alueen 26:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kolmiloukkonen.Juujoen valuma-alue (65.252). Järviwiki. Viitattu 9.9.2021. Kemijärven Kalliojärvi on viidenneksi laajin Suomen yli sadasta Kalliojärvestä. Kemijärvellä on toinenkin Kalliojärvi, sen järvinumero on 65.793.1.019. Se tunnetaan myös nimellä Kalliojärvi-Uuranjärvi, ja se sijaitsee 45 kilometriä Kemijärven eteläiseltä Kalliojärveltä luoteeseen.Kalliojärvi. Järviwiki. Viitattu 9.9.2021. == Lähteet == Luokka:Kemijärven järvet Luokka:Keski-Kemijoen alue
Jari Kouki

Jari Juhani Kouki (s. 1962) on suomalainen filosofian tohtori, joka on vuodesta 2002 lähtien työskennellyt metsäekologian professorina Joensuun yliopistossa, sittemmin Itä-Suomen yliopistossa. Tätä ennen hän oli määräaikainen metsätaloudellisen ympäristönhoidon ja metsien monikäytön professori (1996-2001). Kouki valmistui filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1991) tarkasteli vesikasveja syöviin kovakuoriaisiin kuuluvan lummenälvikkään ja sille tärkeän ulpukan välistä vuorovaikutusta. Tutkimus oli otsikoitu Interaction between a specialist herbivore, Galerucella nymphaeae, and its host plant, Nuphar lutea. Kouki on toiminut ja toimii useiden metsäekologian ja lähialojen aihepiirin tieteellisen julkaisun artikkelien arvijoijana. Hän on tehnyt tutkimustyötä ja ollut tiedotusvälineiden haastateltavana esimerkiksi metsäpalojen ja metsän kulottamisen jälkeisen uudistumisen aihepiireistä. Lisäksi esimerkiksi syyskuussa 2021 Nature-tiedelehdessä julkaistu laajan tukijajoukon yhteisartikkeli metsien kuolleiden puiden merkityksestä ekosysteemien luontaisessa hiilen kierrossa on herättänyt runsaasti kiinnostusta tiedemaailmassa ja tiedotusvälineissä. ==Teoksia== (osa) * Esa Ranta, Hannu Rita, Jari Kouki: Biometria: tilastotiedettä ekologeille. Gaudeamus 2012 (alkujaan 1. painos: Yliopistopaino, Helsinki, 1989). ISBN 978-952-495-244-6. * Jari Kouki: Maailman lintulajien suomenkieliset nimet (Finnish names of the birds of the world). Suomen lintutieteellinen yhdistys 1999. ISBN 951-98429-0-X. * Jari Kouki: Biodiversity in the Fennoscandian boreal forests : natural variation and its management. Helsinki : Finnish Zoological Publishing Board 1994. (Sarja: Annales zoologici Fennici, ISSN 0003-455X; 1994, 31:1.) * Jari Kouki: Interaction between a specialist herbivore, Galerucella nymphaeae, and its host plant, Nuphar lutea. Väitöskirja Helsingin yliopistolle, 1991. ISBN 952-90-3367-2. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jari Koukin Google Scholar -profiili (google.com) *Jari Kouki. University of Eastern Finland, School of Forest Sciences. PhD (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset ekologit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pasquotankin piirikunta

Pasquotankin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 40 568 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Elizabeth City. Piirikunta on perustettu 1668. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:ElizabethCityNCMainStreet.JPG|Elizabeth Cityn keskustaa. Kuva:Pasquotank County Courthouse 02.jpg|Pasquotankin piirikunnan oikeustalo Elizabeth Cityssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Perquimansin piirikunta

Perquimansin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 13 005 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Hertfordin kunta. Piirikunta on perustettu 1668. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Zoe (nimi)

Zoe on naisen etunimi. Se tulee kreikan kielestä ja merkitsee elämää. Rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Zoë. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 200–210 Zoe-nimistä ja noin 20–30 Zoë-nimistä naista. == Tunnettuja Zoe- ja Zoë-nimisiä == === Keisarinnoja === * Zoe Karbonopsina, Bysantin keisarin Leo VI:n (866–912) puoliso * Zoe (n. 978–1050), Bysantin keisarinna v. 1028–1050 === Muita === * Zoë Akins (1886–1958), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, runoilija ja käsikirjoittaja * Zoë Bell (s. 1978), uusiseelantilainen näyttelijä ja stunt- esiintyjä * Zoe Burtsow, suomalainen maskeeraaja, kampaaja ja laulaja * Zoe Caldwell (1933–2020), australialainen näyttelijä * Zoe Kazan (s. 1983), yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja * Zoë Kravitz (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Zoë Myrman (1898–1956), suomenruotsalainen kirjailija * Zoe Ann Olsen-Jensen (1931–2017), yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti * Zoë Quinn (s. 1987), yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija * Zoë Saldaña (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä * Zoë Straub (s. 1996), Zoë, itävaltalainen laulaja ja näyttelijä * Zoe Sugg (s. 1990), englantilainen videobloggaaja * Zoë Wanamaker (s. 1949), yhdysvaltalais-brittiläinen näyttelijä === Kuvitteellisia henkilöitä === * Zoe Baker, hahmo pelissä Resident Evil 7: Biohazard ja sen lisäosassa End of Zoe ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Timo Korhonen (pesäpalloilija)

Timo Korhonen (s. 31. joulukuuta 1961) on suomalainen pesäpalloilija. Korhonen edusti koko pääsarjauransa Sotkamon Jymyä. Korhonen saavutti urallaan kolme SM-kultaa kaudella 1990, kaudella 1992 ja kaudella 1993, yhden SM hopean kaudella 1991 ja yhden SM-pronssin kaudella 1994. Korhonen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 156 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi seitsemän kunnaria ja 74 tavallista juoksua, toi 59 juoksua ja keräsi 641 kärkilyöntiä. Korhonen pelasi urallaan 38 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 26 tavallista juoksua, toi 13 juoksua ja keräsi 155 kärkilyöntiä. Korhonen pelasi urallaan kaksi alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän keräsi yhden kärkilyönnin. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/01/Korhonen-Timo.xlsx == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pamlicon piirikunta

Pamlicon piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 12 276 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bayboron kunta. Piirikunta on perustettu 1872. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Sami Laine

Sami Laine (s. 28. huhtikuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija. Laine edusti koko uransa Superpesiksessä Hyvinkään Tahkoa. Laine saavutti urallaan yhden SM-hopean kaudella 1999 ja yhden SM-pronssin kaudella 2002.https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/01/Laine-Sami-77.xlsx Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. https://www.hs.fi/urheilu/art-2000003722066.html Laine pelasi urallaan 193 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kuusi kunnaria ja 70 tavallista juoksua, toi 197 juoksua ja keräsi 693 kärkilyöntiä. Laine pelasi urallaan 52 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, toi 26 juoksua ja keräsi 168 kärkilyöntiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trent Williams

Trent Williams (17. heinäkuuta 1988, Longview, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on ulompi hyökkäyksen linjamies. Williams edustaa San Francisco 49ersia. Williams pelasi yliopistourallaan Oklahoman yliopistossa vuodet 2008 ja 2009. Hän pelasi Oklahomassa 26 ottelua. Washington Redskins varasi Williamsin NFL:n vuoden 2010 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana. Hän pelasi Redskinsissä vuodet 2010–2018. Vuonna 2019 Williamsilla todettiin syöpä (pehmytkudossarkooma) eikä hän pelannut vuonna 2019 otteluakaan. Washington vaihtoi Williamsin kahteen varausvuoroon huhtikuussa 2020 San Francisco 49ersin kanssa. Williams pelasi Washingtonissa yhteensä 120 ottelua. Maaliskuussa 2021 49ers ja Williams solmivat kuusivuotisen jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 138 miljoonaa dollaria. Se teki Williamsista kalleimman hyökkäyksen linjapelaajan. Williams on valittu kahdeksan kertaa Pro Bowliin (2012–2020). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalans

Kalans (lausutaan: Ka:lans) on kylä ja entinen tila Siuntiossa, Uudellamaalla. Se sijaitsee noin 0,5 kilometriä kaakkoon Siuntion Pyhän Pietarin kirkolta Siuntionjoen länsirannalla. Kalans on historian saatossa tunnettu myös nimellä Kaffueleby. Kalansin mukaan on nimetty muun muassa Kalansinkuja-niminen tie, jonka varrella sijaitsee muun muassa Siuntion seurakuntakoti. Entisestä Kalansin tilasta ei ole jäljellä nykyisin muuta kuin tilan vanha kanala Kalansinkujan päässä. Kalansin tilan ensimmäisenä omistajana tunnetaan Jöns Laurensson vuodelta 1477. == Lähteet == Luokka:Siuntion kylät
Frank Lindroos

Frank Edward Lindroos (14. huhtikuuta 1874 Pietari – 10. heinäkuuta 1923 Duluth, Minnesota) oli amerikansuomalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka oli 1900-luvun alkupuolen merkittävimpiä amerikansuomalaisen työväenliikkeen musiikkivaikuttajia. Pietarinsuomalaisen räätälin perheeseen syntynyt Lindroos oppi viulunsoiton isältään jo lapsena. Isän sairastuttua vakavasti Lindroos kiersi 12-vuotiaasta lähtien parin vuoden ajan äitinsä kanssa kerjäläisenä Pietarin kaduilla viulua soitellen. Isän kuoltua perhe muutti vuonna 1888 Lappeenrantaan, jossa Lindroos liittyi Viipurin pataljoonan soittokuntaan kornetistiksi. Kymmenen vuotta myöhemmin Lindroos palasi Pietariin, jossa hän jatkoi armeijan soittokunnassa. Vuonna 1904 Lindroos lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan puolisonsa ja kahden lapsensa kanssa. Perhe asui aluksi New Yorkissa ja vuodesta 1907 lähtien Pennsylvanian Monessenissa, kunnes asettui Minnesotan Duluthiin vuonna 1913. New Yorkissa Lindroos liittyi Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön jäseneksi. Elantonsa hän hankki työväenyhdistysten soittokuntien ja kuorojen johtajana sekä musiikinopettajana. Duluthissa Lindroos radikalisoitui ja liittyi syndikalistisen IWW-ammattiliiton jäseneksi. Lindroos aloitti säveltämisen jo Pietarissa asuessaan ja jatkoi työtään Yhdysvalloissa. Erilaisten orkesterikappaleiden ohella Lindroosin tuotanto käsittää musiikkinäytelmiä. Hänen tunnetuimpina kappaleinaan mainitaan Muistoja Viipurin vankileiriltä, Orjan laulu, Kerjäläinen ja Sorakumpujen vainajille sekä amerikanruotsalaisen Joe Hillin muistoksi sävelletty Joe Hillin muistolle. Lindroosin musiikkinäytelmiä ovat muun muassa Aku Päiviön runoihin tehty Ajan laulu sekä Lauri Lembergin tekstiin sävelletty Laulu vaaleanpunaisesta silkkipaidasta. Lindroos teki itsemurhan 49-vuotiaana heinäkuussa 1923. Hänet on haudattu Park Hillin hautausmaalle Duluthiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Life Is Strange (pelisarja)

Life Is Strange on Square Enixin julkaisema seikkailupelien sarja. Pelisarjaan perustuen on julkaistu myös sarjakuvia. == Pelit == * Life Is Strange (2015) * Life Is Strange: Before the Storm (2017) * The Awesome Adventures of Captain Spirit (2018) * Life Is Strange 2 (2018) * Life Is Strange: True Colors (2021) * Life Is Strange: Double Exposure (2024) == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä
Arvostelupommitus

Arvostelupommitus tarkoittaa Internetissä esiintyvää ilmiötä, jossa asioille annetaan suuria määriä huonoja arvosteluja. Pommitukset ovat usein koordinoituja kokonaispisteiden pudottamiseksi. Sama ilmiö on nähty elokuva- arvostelujen lisäksi muun muassa Yelp- ja TripAdvisor-palveluissa. Kohteet vaihtelevat pienistä matkailuyrittäjistä ja itsejulkaistuista novelleista suuriin viihdeteollisuuden jätteihin. Toisinaan pommitus on vastareaktio epärehellisiin trailereihin perustuvaan ennakkomarkkinointiin. Muun muassa Life Is Strange: True Colors on joutunut kiinalaisten netinkäyttäjien arvostelupommituksen kohteeksi, koska siinä näkyy Tiibetin lippu. Hyökkääjien mukaan Tiibet kuuluu Kiinaan. == Lähteet == Luokka:Internet-kulttuuri
John Hough

John Hough ['hʌf] (s. 21. marraskuuta 1941 Lontoo) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka on työskennellyt myös Hollywoodissa. Hänet tunnetaan parhaiten 1970- ja 1980-luvulla tekemistään ohjaustöistä kuten Silminnäkijä (1970), Pirun kaksoset (Twins of Evil, 1971), Aarresaari (1972, englanninkielinen versio), Paholaisen talo (The Legend of Hell House, 1973), Hurja Larry, tuhma Mary (1974), Pako taikavuorelle (1975), Paluu Taikavuorelta (1978), Kultasaalis (Brass Target, 1978), Mustien vuorten kulta (El Triunfo de un hombre llamado caballo, 1982) ja Rakkauden uhkapeli (A Hazard of Hearts, 1987).. Viitattu 16.9.2021. Houghin ensimmäisiä ohjaustöitä olivat neljä jaksoa 1960-luvun lopun televisiosarjaan Herrasmiesagentti (The Avengers). Muutaman brittielokuvan jälkeen hän siirtyi 1970-luvun alkupuolella Hollywoodiin, jossa pääsi ennen pitkää toteuttamaan unelmansa elokuvien ohjaamisesta Disney-yhtiölle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Class 375

Class 375 Electrostar on ADtranz- ja Bombardier Transportation -mallinen brittiläinen sähkömoottorijuna. Luokka:Sähkömoottorijunat Luokka:Brittiläinen rautatiekalusto
Ceolwulf I

Ceolwulf I (k. noin 823) oli Mercian kuningas 821–823. Anglosaksien kronikan mukaan Ceolwulf nousi valtaistuimelle veljensä Coenwulfin jälkeen vuonna 821. Hän jatkoi veljensä hyökkäyksiä Walesiin, jossa tuhosi Deganwyn linnoituksen Conway-joen suulla ja alisti Powysin kuningaskunnan valtansa alle vuonna 822. William Malmesburylaisen mukaan Beornwulf syrjäytti Ceolwulfin vuonna 823. ==Lähteet== Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Vuonna 823 kuolleet
Bobo-nukkekoe

Bobo-nukkekoe on psykologian behavioristisen koulukunnan Albert Banduran laatima kokeellinen tutkimus. Bobo-nukkekokeessa tutkittiin ympäristön vaikutusta lasten oppimiseen ja toimintaan. Kokeessa näytettiin lapsille video miehestä, joka pahoinpiteli bobo-nukkea. Lapset tuotiin myöhemmin huoneeseen, jossa oli samanlainen bobo-nukke, kuin videossa ja lapset alkoivat epäröimättä pahoinpitelemään nukkea videon miehen tavoin. Videoon kuului myös päätösosio, jossa mies kohtasi seuraamuksia teoistaan. Kävi ilmi, että lapset, jotka näkivät miestä palkittavan videolla, pahoinpitelivät nukkea todennäköisemmin kuin lapset, jotka näkivät miestä rangaistavan videolla. Kokeen tuloksista Bandura muodosti johtopäätöksen, jonka mukaan lapset oppivat paljon ottamalla mallia ympäristöstä, ja kehitti mallioppimisen käsitteen. ==Lähteet== * Skeema 1 Psyykkinen toiminta ja oppiminen, Kia Aarnio, Sari Autio, Johanna Jämsä, Juha Nieminen, Sanna Suomalainen, 2016 Otava. ===Viitteet=== Luokka:Psykologia Luokka:Tieteelliset kokeet
Coloradon sinetti

Coloradon sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Coloradon virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi. Sinetin yläosassa on kaikkinäkevä silmä, jonka alapuolella on roomalaistyylinen vitsakimppu. Niiden alapuolella on vaakuna, johon on kuvattu vuoristoista maisemaa, sekä hakku ja leka. Valkoiseen nauhaan on kirjattu latinankielinen motto ”Nil Sine Numine” (). Sinetin reunoilla lukee valkoisin kirjaimin ”State of Colorado” () ja alhaalla vuosiluku 1876, jolloin siitä tuli Yhdysvaltain 38 osavaltio. Nykyinen sinetti on otettu käyttöön 15. maaliskuuta 1877. == Aiemmat versiot == Tiedosto:Colorado state coat of arms (illustrated, 1876).jpg|Historiallinen vaakuna vuodelta 1876 == Lähteet == Sinetti Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit
Herajärvi

Herajärvi voi tarkoittaa seuraavia: == Järviä == * Herajärvi, järvi Heinolassa * Herajärvi, järvi Kontiolahdella ja Joensuussa * Herajärvi, järvi Luhangalla * Herajärvi, järvi Luumäellä lähellä Venäläisenkylää * Herajärvi, järvi Mikkelin ja Mäntyharjun rajalla * Herajärvi, Yläinen Herajärvi, järvi Ruovedellä * Herajärvi, järvi Saarijärvellä * Herajärvi, järvi Sastamalassa * Alainen Herajärvi, järvi Ruovedellä == Paikannimiä == * Herajärvi, rautatieliikennepaikka (seisakevaihde) Joensuu–Ilomantsi-rataosalla, avattu 1963, lakkautettu 1974 == Henkilöitä == * Marko Herajärvi (s. 1983), suomalainen jääpallomaalivahti * Pietari Aapo Herajärvi (1830–1885), suomalainen kansantaiteilija, kylähullu, runojen ja pilkkalaulujen tekijä.
Erkki Priha

Erkki Emil Priha (31. heinäkuuta 1914 Valkeala – 31. elokuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen insinööri, keksijä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvon.Biografia-sampo: Erkki Priha Viitattu 16.9.2021. Prihan vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Priha ja emäntä Ida Maria Lonka ja puoliso vuodesta 1942 Vuokko Miettinen (k. 1992). Professori Päivi Setälä (1943–2014) ja toimitusjohtaja Jukka Priha (1945–2011) olivat heidän lapsiaan. Erkki Priha tuli ylioppilaaksi Kouvolassa 1935 ja valmistui kemian alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1943. Hän oli kemisti Puukemia-yhtiön öljytehtaassa 1945, Keskuslaboratoriossa 1946 ja Ruukin Terva -yhtiössä 1946 ja sitten Wilh. Schauman -yhtiössä Jyväskylässä kemisti ja laboratoriopäällikkö vuoteen 1958. Toiminimi Mallan johtajana Priha työskenteli 1958–1960 ja vuodesta 1961 omaa nimeään kantavan yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1969 sekä johtokunnan puheenjohtajana 1970–1976 ja jäsenenä 1977–1978. Prihan voi todeta luoneen suomalaisen hartsiliimateollisuuden. Hän kehitti kotimaisen Exeter-fenoli-hartsiliiman ja hänen yhtiönsä valmisti myös myös ureahartsi- ja palkkiliimaa ja liiman raaka- ainetta. Priha-yhtiö fuusioitiin 1970 Typpi-yritykseen, osuutensa yhtiöön Prihan perhe myi 1978 Enso-Gutzeitille. Teollisuusneuvoksen arvon 1978 saanut Priha osallistui talvisotaan ja jatkosotaan tykistöupseerina. Hän oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1956).Kuolleita. Helsingin Sanomat, 14.9.1980, s. 20. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Pirun kaksoset

Pirun kaksoset (tai Draculan kaksoset, Twins of Evil) on vuonna 1971 ensi- iltansa saanut Hammer-studion brittiläinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut John Hough, tuottanut Harry Fine ja Michael Style, käsikirjoittanut Sheridan Le Fanun hahmojen pohjalta Tudor Gates, kuvannut Dick Bush ja leikannut Spencer Reeve. Musiikin on säveltänyt Harry Robertson ja elokuvan pääosissa näyttelevät Peter Cushing, Dennis Price, Mary Collinson, Madeleine Collinson, Isobel Black, Kathleen Byron, Shelagh Wilcocks ja David Warbeck.. Viitattu 16.9.2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jari Mustosen arvostelu, Elitisti-elokuvasivusto 12.10.2012. Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1971 brittiläiset elokuvat
Jaavanpallerosade

Jaavanpallerosade (Bischofia javanica) on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon, pallerosateiden (Bischofia) sukuun kuuluva kasvilaji. Jaavanpallerosade voi kasvaa 12–50 metriä korkeaksi puuksi. Sen runko voi kasvaa läpimitaltaan 150 cm paksuksi. Latvus on tavallisesti tiivis ja ulkomuodoltaan pyöreä. Jaavanpallerosade on nopeakasvuinen ja tavallisesti kausivihanta. Jaavanpallerosade kasvaa erilaisissa metsissä, kuten kuivissa kausivihantien puiden metsissä, monsuunimetsissä sekä tiikkimetsissä. Toisinaan se kasvaa myös avoimemmilla alueilla, kuten savannimaisessa ympäristössä, erityisesti jokien varsilla ja jokilaaksoissa. Luonnossa jaavanpallerosadetta tavataan itäisessä ja kaakkoisessa Aasiassa sekä Australiassa ja Oseaniassa. Lajia tavataan Intiasta ja Kiinasta itään ja etelään sekä Filippiineillä, Malaijien saaristossa, Uudessa-Guineassa, Australiassa ja eteläisen Tyynenmeren saarilla. Jaavanpallerosadetta on kerätty luonnosta paikalliseen käyttöön etenkin puutavaraksi. Lajia on myös kasvatettu plantaaseilla ja käytetty uudelleenmetsittämisprojekteissa. Tropiikissa jaavanpallerosadetta on myös istutettu koristepuuksi. Koristepuuna se kasvaa pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, joilla on erillinen kuivakausi. Se menestyy merenpinnan tasosta aina 1800 metrin korkeuteen asti. Jaavanpallerosateen nuoret, pehmeät lehdet sekä hedelmät ja siemenet ovat syötäviä. Lehtiä voi syödä raakana tai keitettynä ja niitä on käytetty muun muassa salaateissa. Lajin tuoretta kaarnaa on käytetty vatsakipujen lievitykseen. Myös lajin lehtiä ja nuoria versoja on käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Bischofia javanica === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Jaavanpallerosade (Bischofia javanica) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Bischofia javanica * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bischofia javanica * Flora of North America: Bischofia javanica * Flora of China: Bischofia javanica Luokka:Phyllanthaceae Luokka:Puut
Bariumjodidi

Bariumjodidi (BaI2) on barium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi muiden jodidien valmistukseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa bariumjodidi on valkoista kiteistä ainetta, joka tummuu valon vaikutuksesta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen ja muistuttaa lyijykloridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset di- ja heksahydraatit (BaI2·2H2O ja BaI2·6H2O). Bariumjodidi liukenee hyvin veteen ja liukenee hieman myös etanoliin ja asetoniin.Patrick M. Dibello , James L. Manganaro, Elizabeth R. Aguinaldo, Tariq Mahmood & Charles B. Lindahl : Barium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Bariumjodidia valmistetaan bariumkarbonaatin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla. :BaCO3 \+ 2 HI → BaI2 \+ 2 H2O + CO2 Bariumjodidia käytetään muiden jodidien valmistukseen. Siitä valmistetaan myös IR-säteilyä läpäiseviä laseja ja loisteaineita. Orgaanisen kemian synteeseissä bariumjodidia käytetään organobariumyhdisteiden valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Bariumyhdisteet Luokka:Jodidit
Securinega durissima

Securinega durissima on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Securinega durissima on puulaji, joka voi kasvaa 12 metriä korkeaksi. Sen kaarna on väriltään ruskeaa. Lehtiruodit ovat oransseja. Lehdet kasvavat jokseenkin vuorottaisesti. Kukat ovat pieniä ja sijaitsevat lehtihangoissa. Hedelmät ovat pallomaisia ja niissä on punertavia siemeniä. Laji tuottaa runsaasti hedelmiä, ja täysikasvuisten puiden juurilla kasvaakin usein runsaasti pieniä taimia. Linnut ja hedelmälepakot myös levittävät lajin hedelmiä ja siemeniä. Securinega durissima kasvaa metsissä alankoalueilta vuorten keskikorkeuksille. Laji kasvaa luontaisena Madagaskarilla, Komorien saaristossa, Mauritiuksella, Rodriguesilla sekä Réunionilla. Laji on paikallisesti melko yleinen, eikä ole toistaiseksi vaarassa kuolla sukupuuttoon, vaikka IUCN määritteleekin lajin vaarantuneeksi (VU). Lajin uhkina ovat elinympäristöjen tuhoutuminen sekä vieraslajit. Securinega durissima -lajin puuaines on hyvin kovaa ja tiheää, minkä vuoksi sitä on käytetty talojen, huonekalujen sekä laivojen rakennusaineena. == Lähteet == Luokka:Phyllanthaceae Luokka:Puut
Sigfús Daðason

Sigfús Daðason (1928 Länsi-Islanti – 1996Bæklingur Sigfús Daðason, landsbokasafn.is, viitattu 16.9.2021 ) oli islantilainen runoilija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian kandidaatti. Hän toimi Mál og menning -kustantamon johtajana ja toimitti sen kirjallista aikakauslehteä 1960–1976. Sigfús kuului atomirunoilijoihin eli Islannin modernisteihin. Hän kirjoitti vapaatyylisiä runoja, jotka toisinaan olivat kuivakan älyllisiä. Vasemmistolainen poliittinen vakaumus leimaa joitakin runoja. ==Suomennettuja runoja== Runosuomennoksia on julkaistu antologiassa –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4 ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Pölhön koulu

Pölhön koulu on Lautiosaaren kylässä Keminmaassa sijaitseva alakoulu. Alakoulussa annetaan opetusta vuosiluokille 1-6. Koulun rehtorina toimii Tuija Päätalo. Nykyinen koulurakennus on järjestyksessään neljäs, mutta myös kaksi vanhempaa rakennusta ovat edelleen käytössä. Kivikoulu on koulukäytössä ja rannan puukoulu nuorisotilana ja iltapäiväkerhona. Nimensä koulu on saanut alun perin alueella olleen Pölhön sukutilan mukaan, jonka päärakennuksessa koulu aloitti toimintansa vuonna 1873. Pölhön koulu täten on Lapin maakunnan kolmanneksi vanhin koulu. == Koulun historiaa == Jatkosodan aikaan Kemin ja Keminmaan alueella oli sijoitettuna runsaasti saksalaisjoukkoja ja Pölhön koulu toimi tuolloin saksalaisten upseerikerhona. Pölhön tilan navetassa toimi kanttiini ja aliupseerikerho. Saksalaiset olivat rakentaneet Pölhön tilalle myös lentoliikenteen radiopeilausaseman. == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Keminmaan oppilaitokset
Öhquist

Öhquist on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Alexander Öhquist (1868–1955), ruotsin ja saksan kielellä kirjoittanut kirjailija ja toimittaja * Harald Öhquist (1891–1971), kenraaliluutnantti ja jääkäri * Henrik Öhquist (1926–2005), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja * Johannes Öhquist (1861–1949), virkamies, kielenopettaja, taidehistorioitsija ja poliittisesti aktiivinen kirjailija * Viola Gråsten, synt. Forsberg, myöh. Gråsten-Öhquist (1910–1994), tekstiilitaiteilija
Henki (albumi)

Henki on 26. marraskuuta 2021 ilmestynyt englantilaisen Richard Dawsonin ja Circlen yhteisalbumi. Kappale ”Lily” julkaistiin singlenä sekä musiikkivideona. Mika Taanilan ohjaamalla videolla esiintyy snookerpelaaja Steve Davis. == Kappaleet == # # # # # # # == Arvostelut == * Inferno: Kaunista ja ihanaa äänitaidetta – arviossa Richard Dawson & Circle Viitattu 16.2.2022. * Kulttuuritoimitus: Porilaisen Circlen ja Richard Dawsonin yhteisalbumi Henki juurtuu kauniisti arkisen ja fantastisen välimaastoon Viitattu 16.2.2022. * Soundi: Levyarvio: Ajaton ja hengellinen kohtaaminen – Richard Dawsonin ja Circlen yhteislevyllä energia kihisee vastustamattomasti Viitattu 5.7.2022. == Lähteet == Luokka:Circlen albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Björkens

Björkens on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva vanha 1800-luvun alussa rakennettu torppa ja täten yksi Siuntion vanhimmista yhä pystyssä olevista torpista. Torppa sijaitsee Barråsan kylässä, Barråsan koulun naapurissa pellon laidalla, Barråsan vedenottamolle vievän tien varrella. Vuonna 2021 Björkensin 1,40 hehtaarin kiinteistö tuli myyntiin 135 000 eurolla. Torppaa myytiin purettavaksi tai kunnostettavaksi. == Historia ja arkkitehtuuri == Björkensin torppa on rakennettu 1800-luvun alussa Suitian linnan maille. Se on yksi viimeisistä 1800-luvun torpista, joita Siuntiossa on enää jäljellä. Hirsirakenteinen torppa on T-kirjaimen mallinen ja kaksikerroksinen. Sen alinta kerrosta ympäröi vanhat kuusi ruutuiset ikkunat. Torppaan käydään sisään pariovista, joiden heti vasemmalta puolelta nousee portaikko ullakkokerrokseen. Björkensissa on säilynyt sisällä vanha leivinuuni sekä vanhat pönttöuunit. Rakennuksessa on yksi savupiippu. Torpan puutarhassa on vanhoja omenapuita ja marjapensaita sekä vanha kaksikerroksinen hirsiaitta. == Lähteet == Luokka:Siuntion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Laajasalon öljysatama

Laajasalon satama oli Helsingin Kruunuvuorenrannassa vuosina 1951–2010 toiminut öljysatama. == Historia == Alun perin koko maan käyttämä öljy oli vastaanotettu Sörnäisten satamaan, mutta toiminta siirrettiin paloturvallisuussyistä vuonna 1937 Herttoniemeen. Herttoniemen öljysatama osoittautui kuitenkin jo alkuvuosinaan liian pieneksi. Laajasalossa tilaa oli huomattavasti enemmän. Laajasalossa satama- ja varastotoiminta aloitettiin jo vuonna 1926, mutta virallisesti öljysatama sai alkunsa vuonna 1951, kun kaupunki alkoi vuokrata maa-alueita eri yhtiöille. S/S Viiri toi ensimmäisen lastin Kruunuvuorenrantaan 27. marraskuuta 1951. Osa Stansvikin alueen huviloista joutui väistymään sataman laajennuksien tieltä. Luonnonkauniina pidetyn alueen rakentamista öljysatamaksi vastustettiin voimakkaasti. Vuonna 1955 Laajasalo oli kasvanut varastotilavuudeltaan Helsingin suurimmaksi öljysatamaksi. Satamassa toimi useita eri öljy-yhtiöitä, kuten Esso, Neste, Shell ja St1. Alueella sijaitsi öljysäiliöiden lisäksi erilaisia öljyn jalostukseen ja toimitukseen liittyviä varastoja sekä huolto- ja tehdasrakennuksia. Vuonna 1984 Neste perusti alueelle tehtaan, jossa sekoitettiin voiteluainetuotteita ja autokemikaaleja. Shell rakensi Kruunuvuorenrantaan suuria kallioluolia öljyvarastoiksi. 2020-luvulla luolat muutettiin energiavarastoiksi, jotka täytetään auringon lämmittämällä merivedellä. Alueelle ei johtanut satamarataa, kuten Herttoniemen ja Sörnäisten satamiin, vaikka yhteyttä aluksi suunniteltiinkin. Laajasalon rata olisi liittynyt Herttoniemen satamarataan ja yhdistynyt päärataan Oulunkylän asemalla. == Asuinalueeksi == 2010-luvulla sataman tilalle alettiin rakentaa Kruunuvuorenrannaksi kutsuttua uutta asuinaluetta. Suurin osa öljysäiliöistä vietiin pois proomuilla, ja alueella aloitettiin mittavat maanpuhdistustyöt. Muutama säiliö jätettiin paikalle merkeiksi alueen historiasta. Säiliöön nro 468 on rakennettu valotaideteos. Lisäksi vanha öljylaituri Wiirinlaituri säilytetään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin satama Luokka:Kruunuvuorenranta Luokka:Suomen entiset satamat Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Connecticutin sinetti

Connecticutin sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Connecticutin virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi. Sinettiin on kuvattu valkoiselle taustalle kolme viiniköynnöstä, joiden alapuolella on nauha, jossa lukee osavaltion latinankielinen motto Qui transtulit sustinet ('Joka istutti [viiniköynnökset], jatkaa ylläpitoaan'). Sinetin reunoilla lukee latinaksi Sigillum Reipublicæ Connecticutensis ('Connecticutin osavaltion sinetti'). Nykyinen sinetti on otettu käyttöön toukokuussa 1784. == Aiemmat versiot == Tiedosto:StateCTOriginalSeal.jpg|Connecticutin siirtomaan sinetti 1639–1687 == Lähteet == Sinetti Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit