EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alien Breed 3D

Alien Breed 3D on Team17:n kehittämä ja Ocean Softwaren julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna Amiga 1200- ja Amiga 4000 -laitteille sekä Amiga CD32:lle. Se on Alien Breed -pelisarjan neljäs peli. Pelin jatko-osa, Alien Breed 3D II: The Killing Grounds, ilmestyi vuonna 1996. Doom -pelin valtaisan menestyksen innostamana Alien Breed 3D syntyi muiden FPS-räiskintöjen vanavedessä, tosin Team17:n tavoitteena oli myös ylittää aikalainen Doom-pelimoottori omin uudistuksin, mm. luomalla syvyyksiä ja tasoja pelin karttoihin tavalla, mihin edes Doom-pelimoottori ei kyennyt. Vaikka graafisesti peli ei vetänyt vertoja Doomille sen ollessa renderöity 2x2 pikselin syvyisesti pienessä ikkunassa, katsottiin laadun olleen kuitenkin erinomainen Amiga 1200/Amiga CD32 -alustoille. Team17 julkaisi Alien Breed 3D:n ja sen jatko-osan lähdekoodit henkilökohtaiseen käyttöön maaliskuussa 1997. == Vastaanotto == Alien Breed 3D -pelin pelaamista on arvostelijoiden toimesta verrattu laajalti Doomiin, ja jotkut kutsuivat sitä Amigan parhaaksi Doom-klooniksi. Peli päätyi jopa Amiga Powerin listauksessa kaikkien aikojen 12. parhaaksi peliksi.Amiga Power #64, Future Publishing, 1996. Se ilmestyi myöhemmin uudelleen yhtenä 25 pelistä, jotka koottiin osaksi A500 Mini -konsoliin, joka julkaistiin vuonna 2022. CU Amiga-lehti antoi pelille arvosanaksi 93% arvostelussaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Team17:sta viralliset kotisivut Luokka:Team17 Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Amiga CD32 -pelit Luokka:Science fiction -videopelit Luokka:Ampumapelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit
Tomi Ronkainen

Tomi Ronkainen (s. 30. heinäkuuta 1985 Joensuu) on suomalainen ultrajuoksija. Hän asuu Kontiolahdella. Ronkainen edustaa joensuulaista Ultrajuoksuseura Sisua. Ronkainen voitti ensimmäisissä virallisissa 24 tunnin juoksun SM- kisoissa Suomen mestaruuden uudella Suomen ennätystuloksella 260,160km.https://www.yleisurheilu.fi/uutinen/tomi-ronkainen-paransi- vuorokaudenjuoksun-suomen- ennatysta/https://www.osterbottenstidning.fi/Artikel/Visa/588497 Kilpailu käytiin Kokkolassa toukokuussa 2022. Ronkainen on ainoa suomalainen, joka on ylittänyt lajissa 260 kilometriä. Tammikuussa 2024 Ronkainen teki Sisu6h-hallijuoksussa uuden sisäratojen Suomen ennätyksen tuloksella 85,464 kilometriä. Ronkainen säväytti Joutsenossa SM-maratonilla sijoittuen neljänneksi vuonna 2018 . Loppuaika 2 tuntia ja 36 minuuttia.https://online.tulospalvelu.fi/tulokset- new/fi/2018_kullervomaraton/lopputulokset/ Suomalaiset ultrajuoksijat äänestivät Tomi Ronkaisen vuoden 2022 parhaaksi ultrajuoksijaksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leo Närjä

Leo Närjä (koko nimi Leonid-Rikhard Ivanovitš Närjä) on karjalainen näyttelijä, ohjaaja, näytelmäkirjailija ja Karjalan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilija. == Elämäkerta == Leo Närjä valmistui Suomen Draamateatterin studiosta. Hän on 1960-luvulta lähtien toiminut näyttelijänä Suomen Draamateatterissa Petroskoissa. Hän on esiintynyt osana Manok-lauluyhtyettä.Такала И. Р., Спажева И. А. Национальный театр Карелии: вехи истории // Альманах североевропейских и балтийских исследований. 2017. Вып. 2 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Кийранен, В. И. Нярья Леонид- Рикхард Иванович / В. И. Кийранен // Карелия : энциклопедия. В 3 т. Т. 2. К-П. — Петрозаводск, 2009. — С. 286 == Aiheesta muualla == * Kansallisten kulttuurien portaali * [https://tv-karelia.ru/kansallisen-kasvot-eila-hidman- leo-narja/ Передача о Лео и Эйле Нярья на сайте ГТРК Карелия Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Ragnhild Godenius

Gerda Ragnhild Godenius (4. syyskuuta 1877 Pohja – 3. huhtikuuta 1966 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen keraamikko, jota pidetään ruotsalaisen ateljeekeramiikan edelläkävijänä. Godeniuksen vanhemmat olivat riikinruotsalaisia, ja isä työskenteli Fagervikin rautaruukissa. Perheelle myönnettiin Suomen kansalaisuus Ragnhildin syntymän jälkeen. Godenius opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa A. W. Finchin oppilaana ja työskenteli sitten piirustuksenopettajana. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1907 ja eli yhdessä kuvanveistäjä Gerda Sprinchornin (1871–1951) kanssa. Hän sai Ruotsin kansalaisuuden 1932. Godenius rakensi ensimmäisenä Ruotsissa käyttöönsä oman polttouunin. Hänen keramiikkateoksiaan – astioita ja veistoksia – luonnehtii vahva värinkäyttö. Hänen tuotantoaan on Ruotsin kansallismuseossa, Pohjoismaisessa museossa ja Röhsin museossa Göteborgissa. Ragnhild Godenius on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Porslin & keramik – stämplar & signaturer. Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Ruotsalaiset taiteilijat
Marinkaisten työväentalo

Marinkaisten työväentalo oli Kokkolan kaupungissa Marinkaisten kylässä sijainnut työväentalo. Työväentalo ei ole enää käytössä. ==Historiaa== Marinkaisten työväentalo valmistui vuonna 1909, ja sitä on laajennettu vuosina 1924 ja 1947. Työväentalon rakentaminen rahoitettiin omilla varoilla ja lainalla. Se tehtiin pääasiassa talkoilla ja osittain palkkatyönä. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja näyttämön takahuone. Talo ei ollut kunnallistekniikan piirissä. Talo oli yhdistyksen omassa käytössä. Siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä, bingoa, teatteria ja juhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kokkolan rakennukset ja rakennelmat
Sydänmaan työväentalo (Alavus)

Sydänmaan työväentalo oli Alavuden Sydänmaan kylässä sijainnut työväentalo, joka valmistui vuonna 1908. == Historiaa == Sydänmaan työväenyhdistys perustettiin Rissan talossa Alavuden Sydänmaan kylässä maaliskuun 19. vuonna 1905. Jäsenistöä oli alussa 35 henkilöä, rautatien rakentajia ja palveluksessa olevia sekä ”puutavarayhdistyksen” jäseniä. == Rakennus == Yhdistys päätti marraskuun 24. päivänä vuonna 1907 ostaa tiilitehtaan rakennuksen maa- alueineen. Työväentalo rakennettiin tiilitehtaan rakennuksen aineista sekä talkoilla tuoduista hirsistä. Talo oli rankorakenteinen, ja se oli vuorattu laudoilla. Katteena oli bitumi. Talo maalattiin punaiseksi. Sisäkatto oli paneloitu, ja sisäseinillä oli halltex-levyt. Oma työväentalo valmistui ja ensimmäinen kokous siellä pidettiin 12.1.1908. Vuonna 1948 yhdistys päätti ottaa sähkövalon taloonsa. Yhdistyksen kokouksessa 27.2.1969 Onni Honkolan talossa, jossa oli läsnä neljä jäsentä, päätettiin hyväksyä 27.1.1969 tehty kauppa. Siinä yhdistys myi oman Sääskimäki-nimisen tilansa Martti Nimettömälle 1 500 markalla. Vanha työväentalo oli jo edellisenä vuonna myyty pois siirrettäväksi. == Toimintaa == Ilman omaa taloa yhdistys piti ”huvitoimintaa” ja iltamia. Louvesniemen ja Hiidenniemen taloissa pidetyistä iltamista saadulla voitolla rahoitettiin tien perustamista vuokratontille tulevalle omalle työväentalolle sekä samalla Kuorasjärvelle tulevan kansakoulun hakukustannuksiin. Vuonna 1908 valmistuneessa omassa työväentalossa yhdistyksen huvitoimikunta järjesti iltamia arpajaisineen ja ravintolaa ylläpidettiin omin voimin. Työväentalossa oli myös kirjasto. Suomen sotien jälkeen 27.12.1944 yhdistys piti ensimmäisen kokouksensa. Kokouksessa päätettiin vapauttaa "sotahommissa" olleet jäsenmaksuista. Vuoden 1946 aikana työväentalossa oli järjestetty 6 iltamaa, viidet tanssit sekä kesäjuhla. Työväentalossa toimivat yhdistyksen lisäksi nuoriso-osasto, urheiluseura Sydänmaan Karhu ja paikallinen SNS-osasto. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Alavuden rakennukset ja rakennelmat
Harolanlahti (Eura)

Harolanlahti on Natura 2000 -suojelualue Euran kunnassa Harolan kylässä. Se sijaitsee lähes kokonaan Pyhäjärven pohjoisosassa kattaen kuitenkin myös joitakin ranta-alueita. Alueella on lehtometsää. Alueella elää useita vesilintuja ja sillä on myös merkittävä kalataloudellinen arvo. Suojellun alueen pinta-ala on 343 hehtaaria. ==Lähteet== Luokka:Euran luonto Luokka:Satakunnan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Suomen lahdet
Varparannan työväentalo

Varparannan työväentalo on Kontiolahden kunnan Varparannan kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Varparannan työväentalo rakennetiin vuosina 1959–1960, ja se sijaitsee 3 000 m²:n tontilla. Talo on rakennettu talkoilla, ja sen rakentaminen on rahoitettu rahankeräyksillä, lainoilla ja työväenyhdistyksen omilla säästöillä. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja pukuhuone. Talo on ollut työväenyhdistyksen omassa käytössä, ja sitä on vuokrattu muillekin käyttäjille. Siellä on järjestetty kokouksia, elokuvanäytöksiä, tansseja ja juhlia. . Työväentalo on toiminut koko kylän keskuksena, ja sitä on remontoitu useaan otteeseen. 1980-luvulla taloon rakennettiin keittiö, ja ulkovuoraus on uusittu 2000-luvulla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat
Värimulperi

Värimulperi (Maclura pomifera) on mulperikasvien heimoon kuuluva puulaji. Värimulperi kasvaa 10–15 metriä korkeaksi. Sen lehvästö on laaja ja litteähkö. Oksat ovat piikikkäät. Syysväri on keltainen. Kukat ovat huomaamattomat mutta hedelmät muistuttavat appelsiinia ja tuoksuvat. Värimulperi on kotoisin pieneltä alueelta Yhdysvaltojen eteläosasta, Texasin, Oklahoman, Arkansasin ja Louisianan rajoilta. Sitä viljellään kuitenkin lähes koko maassa. == Lähteet == Luokka:Mulperikasvit
Odd Højdahl

Odd Højdahl (5. tammikuuta 1921 Oslo – 23. helmikuuta 1994) oli norjalainen ammattiyhdistysmies ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan sosiaaliministerinä 1971–1972. Vuosina 1969–1977 hän oli Landsorganisasjonenin varapuheenjohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Odd Højdahl Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Seinäjoen työväentalo

Seinäjoen työväentalo oli Seinäjoen kaupungin keskustassa sijainnut työväentalo. Työväentalo purettiin 1980-luvun alussa. ==Historiaa== Seinäjoen työväentalo rakennettiin vuonna 1922. Talo oli hirsirunkoinen, ja se vuorattiin laudoituksella vuonna 1959. Talossa oli alkujaan pärekatto, joka myöhemmin korvattiin peltikatolla. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, vahtimestarin asunto, toimistotiloja ja liiketiloja. Talossa oli puulämmitys, joka muutettiin keskuslämmitykseksi 1960-luvulla. Työväentalo oli omassa käytössä ja myös vuokrattuna. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia. Talo purettiin, ja sen tilalle rakennettiin liiketalo, jossa Seinäjoen työväenyhdistyksellä on toimitilat. . == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Seinäjoen rakennukset ja rakennelmat
Karl Lundahl

Karl (Carl) Lundahl (29. kesäkuuta 1818 Tampere – 17. toukokuuta 1855 Tampere) oli suomalainen lääkäri ja luonnontutkija.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Lundahl. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 19.3.2023. Karl Lundahlin vanhemmat olivat kauppias, kauppaneuvos Gustaf Lundahl ja Anna Charlotta Rung. Hän tuli ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingissä 1834. Lundahl valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1840, lääketieteen kandidaatiksi 1844, lääketieteen lisensiaatiksi 1847 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1847. Lundahl kirjoitti Morgonbladetiin 1837–1845 ja Borgå Tidningiin 1838–1840.J. V. Snellman kootut teokset : Lundahl, Carl Lundahl oli Suomen lepakkotutkimuksen edelläkävijöitä. Hän piti Suomen Tiedeseurassa esitelmän 18. marraskuuta 1851 aiheenaan Lisiä Keski- Suomen mikromammalogiaan eli pikkunisäkäseläimistöön. Lundahl kertoi pyydystäneensä elokuussa 1834 eräästä tamperelaisesta puutarhasta uutena lajina kuusi hiirenkarvaista yölepakkoa, nykyisin laji tunnetaan nimellä kimolepakko.Kari Korte - Lassi Kosonen : Tampereen arvokkaat luontokohteet 2003, luku Tampereen kantakaupungin lepakot, sivu 114 36-vuotiaana kuollut Karl Lundahl on haudattu Pyynikin kirkkopuistoon äitinsä Anna Charlotta Rungin (1785–1854) hautaan. Hänen nimensä on hautaristin takapuolella. Pyynikin kirkkopuisto : Hautamuistomerkit : Lundahl Anna Charlotta Karl Lundahlin veli oli Helsingin yliopiston tähtitieteen professori Gustaf Lundahl ja sisar runoilija Augusta Lundahl. == Julkaisuja == * Lisiä Keski-Suomen mikromammalogiaan eli pikkunisäkäseläimistöön. Tampereen luonnontieteellisen yhdistyksen toimittama ja kustantama suomennos. Tampere 1908 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Förteckning öfver framl. medicine doktorn Carl Lundahls efterlemnade boksamling, hvilken kommer att försäljas på Auktions-kammaren i Helsingfors den 18 Febr. 1857 samt följande bokauktionsdagar, pdf-tiedostona Doriassa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Knut Hoem

Knut Hoem (27. tammikuuta 1924 Hammerfest – 20. kesäkuuta 1987) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä 1971–1972. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Knut Hoem Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Azukiarai

Azukiarai () on japanilaisessa kansanperinteessä esiintyvä yōkai eli henkiolento. Jos metsässä kuulee äänen, joka muistuttaa adsukipapujen pesemistä, on äänen aiheuttaja myytin mukaan Azukiarai, joka pesee papujaan veden äärellä. Joskus Azukiarai viihdyttää itseään laulamalla: "azuki togou ka, hito totte kuou ka? shoki shoki." ("pesisinkö papuni vai saisinko ihmisen syötäväksi? shoki shoki."), ihminen joka kuulee laulun putoaa yleensä väistämättä veteen. Luokka:Japanilainen mytologia Luokka:Japanilainen kansanperinne
Luvian kappeliseurakunta

Luvian kappeliseurakunta on Eurajoen seurakuntaan kuuluva kappeliseurakunta. Se perustettiin vuonna 2017, kun Luvian seurakunta liitettiin Eurajoen seurakuntaan. Eurajoen Seurakunnan kappelina toimii Luvian kirkko. == Lähteet == Luokka:Luvia Luokka:Suomen evankelis-luterilaiset seurakunnat
Bondebladet

Bondebladet on norjalainen maatalouden parissa työskenteleville suunnattu viikkolehti, joka on perustettu vuonna 1974. Se ilmestyy 48 kertaa vuodessa ja kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ammattilehdet Luokka:Norjalaiset aikakauslehdet
Jan Carlzon

Jan Gösta Carlzon (alk. Karlsson, s. 25. kesäkuuta 1941 Nyköping) on ruotsalainen yritysjohtaja ja riskisijoittaja. Hän toimi SAS- lentoyhtiökonsernin pääjohtajana vuosina 1981–1993. Carlzon valmistui Tukholman kauppakorkeakoulusta 1967 ja aloitti vuonna 1969 uransa SAS- konsernissa Vingresor-matkatoimistosta aluksi tuotepäällikkönä, eteni pian markkinointijohtajaksi ja vuonna 1974 toimitusjohtajaksi. Vuoden 1973 öljykriisin vaikeuttamalla matkailualalla hän keskittyi matkatoimiston kustannusten karsimiseen, ja pian kysyntä elpyi ja Vingresor kykeni vastaamaan siihen entistä kannattavammin. Vuodet 1978–1980 Carlzon oli SAS-konsernin kotimaanlentoyhtiön Linjeflygin toimitusjohtaja ja muutti sen strategiaa tehottomasta ja kalliista liikemiesten lennättäjästä koko kansan yhtiöksi muun muassa alentamalla lipunhintoja. Linjeflygin matkustajamäärä kasvoi ensimmäisenä Carlzonin työvuotena 44 prosenttia ja tulos kääntyi niukasti voitolliseksi. Seuraavaksi Carlzon sai tehtäväkseen konsernin pääyhtiön Scandinavian Airlinesin tappiokierteen katkaisun. Siinä hän noudatti jokseenkin päinvastaista strategiaa kuin aiemmin: kustannuksia ei voinut enää alentaa, joten hän panosti tuottojen lisäämiseen lanseeraamalla SAS:n lennoille liikemiesluokan vahvalla ja omaperäisellä markkinoinnilla, jossa hän esiintyi omilla kasvoillaan. Lentokaluston uusimiseen ei alkuun juuri panostettu, kunnes se tuli välttämättömäksi ja strategian menestys alkoi hiipua. Vuonna 1985 Carlzon kiteytti ihmiskeskeisen bisnesajattelunsa kirjassaan Pyramidit nurin!. Loppuvuosinaan SAS-konsernissa Carlzon keskittyi muun muassa sen omistamien hotellien kannattavuuden parantamiseen ja lentotoiminnan kustannusten karsimiseen, missä hän koki vastustusta lentohenkilökunnan ammattiliitoilta. Hänen SAS-uransa päättyi 1993, kun hänen suunnitelmansa neljän eurooppalaisen lentoyhtiön (SAS, KLM, Swissair ja Austrian Airlines) fuusiosta kohtasi vastatuulta. SAS-uransa päätyttyä hän meni osakkaaksi sijoitusyhtiöön nimeltä Ledstiernan AB. Hän vetäytyi sen hallituksen puheenjohtajan tehtävästä vuonna 2007. ==Teokset== *Riv pyramiderna! (1985, suom. Pyramidit nurin, Gummerus 1986) *Se människan! (muistelmat, Volante 2021. ISBN 9789189043565) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorge Edwards

Jorge Edwards (1931 Santiago, Chile – 2023 Madrid, Espanja) oli chileläinen kirjailija ja diplomaatti. Hänelle myönnettiin Cervantes-palkinto vuonna 1999.Falleció el escritor chileno Jorge Edwards a los 91 años RPP Noticias 17.3.2023, viitattu 19.3.2023 Edwards opiskeli oikeustiedettä Chilen yliopistossa, mutta tunsi voimakkaampaa kutsumusta kirjoittamiseen. Vuonna 1952 hän julkaisi esikoisteoksenaan kahdeksan novellin kokoelman El Patio. Sittemmin Edwards kirjoitti ennen kaikkea romaaneja, joista hänen ensimmäisensä oli El peso de la noche (1965). Hänen myöhempien teostensa joukossa ovat Los convidados de piedra, El museo de cera, El sueño de la historia, El inútil de la familia ja La casa de Dostoievsky. Chilen sotilasvallankaappauksen (1973) jälkeen Edwards lähti maanpakoon Espanjaan. Hän palasi Chileen vuonna 1978 ja pääsi Academia Chilena de la Lenguan jäseneksi. Edwards edusti chileläisten kirjailijoiden Generación del 50 -ryhmää, johon kuuluivat myös muiden muassa José Donoso, Enrique Lafourcade ja Claudio Giaconi. Hän työskenteli diplomaattina vuodesta 1954. Hän suhtautui kriittisesti Salvador Allenden päätökseen palauttaa suhteet Kuubaan vuonna 1970. Diplomaatin urallaan Edwards joutuikin Fidel Castron hallinnon silmissä persona non gratan asemaan. Persona non grata (1971) oli hänen tätä elämänvaihetta kuvanneen teoksenkin nimi. Cervantes-palkinnon lisäksi Edwards sai muun muassa Chilen kansallisen kirjallisuuspalkinnon vuonna 1994. == Lähteet == Luokka:Chileläiset kirjailijat Luokka:Diplomaatit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Miesten F-liigan kausi 2022–2023

Miesten F-liigan kausi 2022–2023 on järjestyksessään 37. kausi. F-liigan runkosarja alkoi 15.09.2022 ja F-Liiga kausi päättyi 28. huhtikuuta 2023 pelattuun finaaliin. Edellisen Divari-kauden jälkeen FBC Turku nousi pelaamaan pääsarjaan. Karhut, Steelers ja Tiikerit putosi edellisen kauden päätteeksi Divariin. TPS voitti kauden päätteeksi seurahistoriansa ensimmäisen Suomen- mestaruuden, Nokian KrP saavutti seurahistorian toisen hopean ja Oilers seurahistorian viidenen pronssin. ==Joukkueet== Joukkue Kunta Kotihalli Perustettu Päävalmentaja Classic Tampere Ideapark Bläk Boks 1990 Juha Kivilehto EräViikingit Helsinki Energia Areena 2016 Tomi Rastas / Miro Mäkelä loppukaudesta FBC Turku Turku Kupittaan palloiluhalli 1995 Mikko Stenfors Happee Jyväskylä Jyväskylän monitoimitalo 1989 Tero Kotilainen Indians Espoo Otahalli 1992 Antti Vartiainen Jymy Seinäjoki Nurmohalli, Nurmo 1994 Jarmo Eteläaho LASB Lahti Lahti Energia ‑areena 2016 Kalle Tyrkäs Nokian KrP Nokia Raholan Liikuntakeskus 1997 Janne Kainulainen Oilers Espoo Tapiolan urheiluhalli 1990 Heikki Luukkonen / Aleksi Lammi loppukaudesta OLS Oulu Kastellin monitoimitalo 1998 Harri Naumanen SPV Seinäjoki Seinäjoen Uimahalli- Urheilutalo 1994 Jori Isomäki TPS Turku Kupittaan palloiluhalli 1995 Santeri Raatarila == Runkosarja == == Pudotuspelit == === Puolivälierät === \---- \---- \---- \---- === Välierät === \---- \---- ===Pronssiottelu=== \---- ===Finaalit=== \---- === Karsinnat === ===F-Liigakarsinnat 1.vaihe === \---- \---- \---- \---- ===F-Liigakarsinnat 2.vaihe === \---- \---- == Lähteet == Miesten 2022–2023 F-liiga miehet 2023 F-liiga miehet 2023
Mullett Arena

Mullett Arena on Arizonan osavaltionyliopiston monitoimiareena ja jäähalli Tempen kaupungissa Arizonassa Yhdysvalloissa. Hallissa pelaa yliopiston Sun Devils -jääkiekkojoukkue, sekä siellä kilpailee yliopiston voimistelijat ja painijat. Hallin kapasiteetti yliopistourheiluun on 5 000 katsojaa. NHL- joukkue Arizona Coyotes pelaa kotiottelunsa Mullett Arenassa kaudella 2022–2023, sillä se sai häädön aiemmasta kotihallistaan Gila River Arenasta. NHL-otteluihin katsojia mahtuu 4 600, joten Mullett Arena on NHL:n halleista selvästi pienin. Toiseksi pienimpään NHL-halliin Canada Life Centreen mahtuu 15 321 katsojaa. == Kuvia == Tiedosto:Mullett Arena South Entrance.jpg|Halli ulkoa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain jäähallit Luokka:Arizonan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arizona Coyotes Luokka:Maricopan piirikunta
Dmytro Revutskyi

Dmytro Revutskyi, , (5. huhtikuuta 1881 Iržavets, Prylukyn piiri, Pultavan kuvernementti – 29. joulukuuta 1941 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen musiikkitieteilijä ja folkloristi. Hänen veljensä oli säveltäjä Lev Revutskyi, hänen poikansa teatteritutkija ja -kriitikko Valerjan Revutskyi. Valmistuttuaan Kiovan yliopistosta 1906 hän opetti lukiossa vuoteen 1918. Hän oli Kiovan Lysenkon musiikki- ja teatteri-instituutin perustajia, ja hän myös opetti siellä. Vuodesta 1923 hän työskenteli tutkijana Ukrainan tiedeakatemian Etnografian komissiossa. Hänet erotettiin tehtävästä syytettynä "porvarillisesta nationalismista". Vasta 1938 hän sai viran vanhempana tutkijana Ukrainan SNT:n tiedeakatemian ukrainalaisen folkloren instituutissa. Revutskyi jäi Kiovaan natsien vallatessa kaupungin 1941 ja jatkoi akateemista työtään saksalaishallinnon aikana. Pian hänet ja hänen vaimonsa surmattiin, ja tekijöiden epäillään olleen neuvostoagentteja. Revutsky kokosi kolmiosaisen kokoelman Zoloti kljutši (1926–1929, 'Kultaiset avaimet') ukrainalaisia kansanlauluja ja kirjoitti artikkeleita ukrainalaiseen etnomusikologiaan liittyvistä aiheista. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Folkloristit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Ilomantsin työväentalo

Ilomantsin työväentalo oli Ilomantsin kunnan keskustassa sijainnut työväentalo. Talon omistaa nykyisin Ilomantsin kunta, ja siinä toimii elokuvateatteri Kino Mantsi. ==Historiaa== Ilomantsin työväenyhdistys rakensi Ilomantsin työväentalon vuonna 1930. Talon pinta-ala on 320 m², ja se sijaitsi 5 600 m²:n tontilla. Talossa oli juhlasali, keittiö, ravintola, eteinen ja pieni asunto. Nykyään talossa toimii elokuvateatteri Kino Mantsi, jossa kunnallista elokuvatoimintaa on ollut jo vuodesta 1975. Vuosien aikana nostalgista elokuvateatteria on uudistettu ja peruskorjattu ja laitteisto on päivitetty uuteen digitaaliseen laitteistoon. ==Aiheesta muualla== * == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Ilomantsin rakennukset ja rakennelmat
Aslak Iivari Guttorm

Aslak Iivari Guttorm (3. joulukuuta 1922 – 31. elokuuta 1942) oli suomensaamelainen kaukopartiomies. sotaveteraanit.fi. Viitattu 19.3.2023. Guttorm aloitti varusmiespalveluksensa syyskuussa 1941 jalkaväen koulutuskeskus 16:ssa saaden siellä kiväärimiehen koulutuksen. Tammikuussa 1942 hän aloitti kaukopartiomiehenä Päämajan alaisessa tiedusteluosastossa. Guttorm kuului Osasto Paatsaloon, joka oli majuri Harri Paatsalon johtaman Päämajan tiedusteluosaston Rovaniemen alatoimisto. Osasto harjoitti kaukopartio- ja tiedustelutoimintaa Suomen itärajalla Kiestingistä Jäämereen ulottuvalla alueella. Guttorm oli mukana Muurmannin radan tiedustelu- ja tuhoamisretkellä heinä- ja elokuussa 1942. Guttorm hukkui kuuden saksalaisen sotilaan kanssa paluumatkalla kuljetusponttonin upottua Paanajärvellä 31. elokuuta 1942. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sotaveteraanit.fi: Kohtalot Pro Patria -taulun takaa: Nuorgamin koulu *Sotapolku.fi (käyttäjien ylläpitämä verkkosivusto): Aslak Iivari Guttorm Luokka:Kaukopartiomiehet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Toholammin Isonkankaan työväentalo

Toholammin Isonkankaan työväentalo on Toholammin kunnassa sijaitseva työväentalo. Talo on edelleen käytössä. ==Historiaa== Isonkankaan Sos.dem. Nuorisojaosto rakennutti Isonkankaan työväentalon vuonna 1953. Talon pinta-ala on 360 m², ja se sijaitsee 3 500 m²:n tontilla. Talossa on juhlasali näyttämötiloineen talon toisessa kerroksessa. Muita tiloja ovat keittiö, ravintola, eteinen ja kerhohuoneita. Työväentalon lämmitysjärjestelmänä on sähkö ja ilmalämpöpumppu. Talo oli hyvässä kunnossa vuonna 2018. Viimeisimmät isot remontit ovat olleet ulkoseinien ja katon maalaus, ikkunoiden uusiminen ja molempien portaiden kunnostus. Oman käytön lisäksi on talolla ollut jonkin verran juhlia, ja alakerran tilat on vuokrattu kansalaisopiston kudontapiirille. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Toholammin rakennukset ja rakennelmat
Ouzouer-sur-Loire

Ouzouer-sur-Loire on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 51 kilometriä Orléansin kaupungista itään. Aikanaan seutu kuului Galliaan, ja sitä asutti karnuuttien kelttiheimo. Kunta sijaitsee Orléansin metsässä, joka on Ranskan suurin kansallismetsä. Metsä on 35 000 hehtaarin laajuinen, ja se oli keskiajalla Ranskan kuninkaiden, kuten Filip IV:n, Filip V:n ja Kaarle IV:n, suosimaa metsästysmaata. Loirejoen varrella on kunnan alueella kolme 1700-luvulta peräisin oleva vanhaa satamaa, joita käytettiin puun kuljetukseen höyrylaivojen avulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Bucks County Playhouse

Bucks County Playhouse on teatteri Pennsylvanian New Hopessa, joka oli pitkään Yhdysvaltain tunnetuin kesäteatteri. Se avattiin 1939, ja siellä esiintyi lukuisia tunnettuja näyttelijöitä ja siellä esitettiin monia näytelmiä, jotka jatkoivat Broadwaylle. Teatteri suljettiin 2010 omistajan petossyytteiden takia, mutta avattiin uudestaan kaksi vuotta myöhemmin. Bucks County Playhouse avattiin 1939 vanhaan valssimyllyyn, joka oli rakennettu 1790. Paikalliset taiteilijat pelastivat myllyn 1930-luvulla, kun se oli purku-uhan alla. Taiteilijaryhmittymään kuului muun muassa Bucksin piirikunnassa asunut näytelmäkirjailija Moss Hart. Bucks County Playhousen ensimmäinen näytelmä oli Springtime for Henry, jonka pääosaa esitti Edward Everett Horton. Bucks County Playhousesta tuli pian Yhdysvaltain tunnetuin kesäteatteri, jonka näytelmistä monet päätyivät lopulta Broadwaylle. Siellä on esiintynyt myös lukuisat tunnetut teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijät. Bucks County Playhouse oli yhtäjaksoisesti toiminnassa vuodesta 1939 aina vuoden 2010 loppuun. Paikallinen pankki ulosotti tuolloin teatterin sen omistajalta Ralph Millerilta, joka oli syytettynä vakuutuspetoksesta vuoden 2006 tulvavahinkoihin liittyen. Paikalliset taidekauppiaat Kevin ja Sherri Daugherty sekä Broadway-tuottaja Jed Bernstein lähtivät pelastamaan teatteria ja hankkivat sen omistukseen. Teatterirakennus peruskorjattiin tämän jälkeen ja avattiin uudelleen 2. heinäkuuta 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Teatterin kotisivut Luokka:Yhdysvaltain teatterit Luokka:Pennsylvanian rakennukset ja rakennelmat
Irjanteen museot

Irjanteen museot on Eurajoen Irjanteella toimiva museokokonaisuus, johon kuuluu viisi eri museota. Ne sijaitsevat Irjanteen kirkonmäellä, jossa on myös vuonna 1731 rakennettu Irjanteen kirkko kellotapuleineen, kirkkotarhoineen ja muistomerkkeineen. Alueeseen liittyvät myös Kylä-Laurilan ja Kohnan tilojen rakennukset. Lisäksi kirkon takana virtaavan Eurajoen toisella puolella on entisen Faltun sahan historiallinen saha-ja myllyrakennus. == Museot == === Kotiseutumuseo === Vuonna 1963 perustettu Eurajoen kotiseutumuseo toimii kirkon edustalla sijaitsevassa entisessä pitäjänmakasiinissa, joka on rakennettu vuonna 1833. Sen kokoelmissa on noin 2 000 esinettä. === Maatalousmuseo === Eurajoen maatalousmuseo avattiin vuonna 1984 ja rakennusta laajennettiin 1989. Sen katolla olevassa tornissa on Lavilan tilan entinen vellikello. Museon kokoelmissa on yli 2 500 esinettä, jotka ajoittuvat 1800-luvulta aina 1950-luvu7lle saakka. Pienemmän esineistön ohella näyttelillä on muun muassa höyrykone, traktoreita, tappureita, hevoskierto, tuulimoottori ja yhdistelmäkylvökone. Lisäksi rakennuksessa on huone, johon on sijoitettu Munakarissa sijainneen kalastajatilan esineistöä. === Palokalustomuseo === Palokalustomuseo toimii kirkonmäellä sijaitsevassa vuonna 1908 rakennetussa ruiskuhuoneessa. Vuonna 1985 avatussa museossa on Eurajoen ja Kuivalahden VPK:oiden vanhaa palokalustoa. === Asemuseo === Vuonna 1992 avattu asemuseo sijaitsee maatalousmuseon yhteyteen rakennetuissa kellaritiloissan. Sen kokoelmissa on noin 150 ampuma-asetta. === Koulumusoe === Irjanteen koulumuseo sijaiseen vuosina 1934-1973 toimineessa Irjanteen kansakoulussa. Vuonna 1998 perustettu koulumuseo siirtyi nykyisiin tiloihinsa vuonna 2020. Koulumuseon kokoelma sisältää noin 600 esinettä. Museoon on kalustettu koululuokka, jonka toisessa päässä on kiertokouluihin liittyvää esineistöä. == Lähteet == Luokka:Eurajoki Luokka:Suomen museot
Ahlaisten uusi hautausmaa

Ahlaisten uusi hautausmaa on Porin Ahlaisissa sijaitseva hautausmaa, joka on otettu käyttöön vuonna 1880. Se sijaitsee noin 600 metrin päässä Ahlaisten kirkosta, jota ympäröi vuonna 1679 käyttöön otettu vanha hautausmaa. Ahlaisten uudella hautausmaalla on puurakenteinen ruumishuone. Hautausmaalla on muun muassa muualle haudattujen muistomerkki sekä sisällissodan punaisten joukkohauta 1940-luvulla pystytettyine muistomerkkeineen. Joukkohaudan vainajat olivat aikaisemmin haudattu kahteen eri paikkaan varsinaisen hautausmaan ulkopuolelle. == Lähteet == Luokka:Porin hautausmaat Luokka:Ahlainen
Viinamoisionmäen joukkohauta

Viinamoisionmäen joukkohauta on Lavian Niemenkylässä sijaitseva joukkohauta, jonne on haudattu noin 30 sisällissodan Sampakosken taistelussa kaatunutta tai sen jälkeen teloitettua punakaartilaista. Paikalla on vuonna 1949 pystytetty muistomerkki. Joukkohauta sijaitsee metsäautotien varrella pari kilometriä kantatie 44:n länsipuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lavia Luokka:Punaisten muistomerkit
Isaac Karabtchevsky

Isaac Karabtchevsky (s. 27. joulukuuta 1934 São Paulo) on brasilialainen kapellimestari.Isaac Karabtchevsky AllMusic, viitattu 20.3.2023 Karabtchevsky matkusti Saksaan opiskelemaan musiikkia ja sai orkesterinjohdon opetusta muun muassa Pierre Boulez'lta. Hän aloitti uransa Belo Horizontessa Madrigal Renascentistan johdossa. Vuonna 1969 Karabtchevsky nousi Brasilialaisen sinfoniaorkesterin (Orquestra Sinfônica Brasileira) johtoon. Hän on toiminut myös Rio de Janeiron kunnallisteatterin taiteellisena johtajana. Karabtchevsky johti Tonkünstler-Orchester Niederösterreichia vuosina 1988–1994, La Feniceä 1995–2001 ja Orchestre national des Pays de la Loirea 2004–2010. Hän on tehnyt esiintymisiä muun muassa Salle Pleyelissä, Concertgebouwissa, Musikvereinissa, Royal Festival Hallissa ja Washingtonin kansallisoopperassa. Karabtchevsky pääsi vuonna 2004 Orquestra Petrobras Sinfônican kapellimestariksi. Lisäksi hän on johtanut Heliópolisin sinfoniaorkesteria. Hänen johdollaan Aquarius- hanke on tehnyt työtä klassista musiikkia koskevan tietoisuuden edistämiseksi Latinalaisessa Amerikassa. Karabtchevskyn levytyshankkeiden joukossa on ollut Heitor Villa-Lobosin kaikkien sinfonioiden kokonaisäänityksen tekeminen Orquestra Sinfônica do Estado de São Paulon kanssa. Tämä hanke saatiin päätökseen vuonna 2017. Karabtchevsky on toiminut Instituto Baccarellin taiteellisena johtajana, ja vuonna 2000 hän aloitti opettamisen Musica Riva -festivaalilla Italiassa. Karabtchevsky sai Prêmio da Música Brasileiran neljästi (2014, 2015, 2016, 2018) Villa-Lobosin sinfonioiden äänityshankkeestaan.Isaac Karabtchevsky Naxos, viitattu 20.3.2023 Hän on Ordre des Arts et des Lettres'n ritari ja on saanut tunnustuksen myös Itävallan hallitukselta. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Portugalin vallankumous 1910

Portugalin vallankumous 5. lokakuuta 1910 oli merkittävä tapahtuma Portugalin historiassa. Siinä vuosisatoja kestänyt Portugalin monarkia kaatui Portugalin tasavaltalaispuolueen johtamassa vallankaappauksessa ja korvautui Portugalin ensimmäisellä tasavallalla. Vuonna 1910 Portugalissa oli ollut jo pitkään poliittisia levottomuuksia. Maan kuningas Emanuel II oli vastannut näihin ongelmiin lähettämällä armeijan tukahduttamaan kapinoita. Lisäksi Portugalin talous oli ollut taantumassa, mikä johti yleiseen tyytymättömyyteen. Vallankumouksen johtajat olivat poliittisia aktivisteja, jotka halusivat lopettaa kuninkaan vallan ja perustaa tasavallan. Heidän tavoitteenaan oli myös parantaa työläisten oikeuksia, vähentää korruptiota ja tehdä Portugalista modernimpi maa. Vallankumous alkoi 4. lokakuuta 1910. Johtajat kaappasivat useita tärkeitä rakennuksia, kuten armeijan tukikohdan, parlamentin ja kuninkaan palatsin. Taistelut jatkuivat useita päiviä, mutta lopulta vallankumouksen johtajat voittivat. Kuningas Emanuel II pakeni maasta, ja Portugali julistettiin tasavallaksi. Uusi hallitus pani toimeen uudistuksia, joilla parannettiin työläisten oikeuksia, vähennettiin korruptiota ja lisättiin kansalaisten sananvapautta. Vaikka vallankumous johti aluksi moniin positiivisiin muutoksiin, sen jälkeen Portugalissa oli edelleen poliittisia ja taloudellisia ongelmia. Vuonna 1926 tapahtui uusi vallankumous, joka johti diktatuuriin. Tasavalta palasi vasta vuonna 1974, jolloin neilikkavallankumous kaatoi António de Oliveira Salazarin hallinnon. ==Lähteet== * "The Portuguese Republic, 1910–1926" Britannica * "1910 Revolution in Portugal" HistoryNet * "Portuguese Revolution of 1910" Encyclopaedia Britannica Luokka:Portugalin historia Luokka:Vallankumoukset Luokka:1910
Euroopan valuuttakurssin mekanismi

Euroopan valuuttakurssijärjestelmä II (ERM II) on Euroopan unionin talousjärjestelmä, joka on ollut voimassa vuodesta 1999. Se on jatkoa edeltäjälleen, ERM:lle, ja sen tarkoituksena on vahvistaa euroalueen valuuttojen vakautta ja edistää talouskasvua ERM II:een osallistuu tällä hetkellä vain kaksi valuuttaa: Tanskan kruunu ja Bulgarian lev. == ERM II:n toimintaperiaatteet == ERM II toimii samankaltaisesti kuin ERM, mutta sen keskeinen ero on, että siinä ovat mukana vain euroalueen jäsenmaiden valuutat. Kunkin maan valuutan arvo suhteessa euroon määritellään tarkasti, ja jokaisen maan keskuspankki sitoutuu ylläpitämään valuuttansa arvoa tietyssä vaihteluvälissä euroon nähden. Jos jonkin maan valuutta uhkaa laskea liikaa, muut maat voivat ostaa sen valuuttaa, mikä vahvistaa sen arvoa ja ylläpitää kurssivakautta. == ERM II:n edut ja haasteet == ERM II:llä on monia etuja. Se edistää talouskasvua ja vahvistaa euroalueen valuuttojen välistä vakautta. Se myös auttaa ehkäisemään valuuttakurssien liiallista heilahtelua, joka voi haitata kauppaa ja taloudellista vakautta. ERM II:n ansiosta euroalueen maat voivat myös helpommin käydä kauppaa keskenään ja edistää taloudellista yhdentymistä. ERM II:llä on myös haasteita. Järjestelmä edellyttää, että kaikki maat noudattavat tiukkaa talouspolitiikkaa ja pitävät budjettialijäämänsä ja velkamääränsä tietyissä rajoissa. Tämä voi rajoittaa maiden taloudellista vapautta ja vaikeuttaa taloudellisten ongelmien ratkaisemista. Lisäksi ERM II ei ole täydellinen suoja valuuttakurssien heilahteluilta, ja sen valuuttakurssit voivat silti vaihdella tietyissä tilanteissa. == ERM II:n vaikutukset == ERM II on ollut merkittävä askel kohti Euroopan taloudellista yhdentymistä. Se on edistänyt yhteistyötä euroalueen maiden välillä ja auttanut vakauttamaan Euroopan taloutta. Se on myös auttanut edistämään talouskasvua ja helpottanut kauppaa euroalueen sisällä. ERM II on myös vahvistanut euroalueen valuuttojen asemaa maailmanmarkkinoilla. == Lähteet == * ”ERM II” Euroopan keskuspankki (https://www.ecb.europa.eu/explainers/tell-me-more/html/erm2.fi.html) * ”What Is the European Exchange Rate Mechanism (ERM II)?” The Balance (https://www.thebalance.com/european-exchange-rate-mechanism-erm-ii-4165142) * ”The European Exchange Rate Mechanism (ERM II): Challenges Ahead” IMF Working Paper (https://www.imf.org/external/pubs/ft/wp/2004/wp0456.pdf) Luokka:Euroopan unionin politiikka Luokka:Euroopan unionin talous
Aarit

Aarit ovat omoottinen etninen ryhmä, joka on kotoisin eteläisestä Etiopiasta Omo-joen laaksosta. He ovat yksi alueen monista pienistä kieliryhmistä ja puhuvat eteläomoottilaista aarin kieltä, vaikka yli puolet heistä on monikielisiä ja osaa puhua muita kieliä, kuten pääkieltä amharaa. Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Etiopiassa on 289 835 etnistä aaria, mikä on noin 0,29 prosenttia maan koko väestöstä. ==Elinkeinot ja uhanalaisuus== Aarit ovat asuneet alueellaan jo yli tuhannen vuoden ajan. He ovat perinteisesti eläneet maanviljelyn, karjanhoidon ja metsästyksen avulla. Aarit ovat pitkään olleet yksi Etiopian syrjityimmistä vähemmistökansoista, ja he ovat kärsineet epäoikeudenmukaisesta kohtelusta sekä henkisesti että fyysisesti. Nykyään aarien tilanne on parantunut hieman, ja he ovat saaneet enemmän huomiota kansainvälisesti. Etiopian hallitus on myös myöntänyt aareille joitain oikeuksia ja suojellut heidän kulttuuriperintöään. Aarin kieli on edelleen uhanalainen, mutta joitakin toimia on jo otettu sen säilyttämiseksi. Esimerkiksi aarien oma kulttuurikeskus on perustettu, ja heidän kieltään opetetaan paikallisissa kouluissa. ==Kulttuuri== Aarien kulttuuri on rikas ja monimuotoinen. He ovat taitavia käsitöissä, kuten korien ja mattojen kudonnassa. Kulttuuriin kuuluu myös monia perinteisiä tansseja ja lauluja, jotka liittyvät heidän uskomuksiinsa ja seremonioihinsa. Heillä on myös monia mielenkiintoisia perinteitä, kuten esimerkiksi "varkausseremonia", jossa naapurikylästä varastettu esine palautetaan juhlallisesti. ==Yhteiskunta== Aarien yhteiskunta on perinteisesti ollut patriarkaalinen ja perustunut klaaniperinteisiin. Heillä on myös monia seremonioita ja rituaaleja, jotka liittyvät elämän eri vaiheisiin, kuten syntymään, avioliittoon ja kuolemaan. Nämä seremoniat ovat tärkeitä aareille, sillä ne vahvistavat yhteisön siteitä ja juhlistavat elämän merkityksellisiä hetkiä. ==Lähteet== * * * * Luokka:Etiopian etniset ryhmät
Helmer Timgren

Helmer Viktor Timgren (28. toukokuuta 1901 Saarijärvi – 18. tammikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 20.3.2023. ==Henkilöhistoria== Timgrenin vanhemmat olivat piirikuntapäällikkö, ylimetsänhoitaja Gustav Oskar Timgren ja valokuvaaja Jenny Olivia (Vivi) Richter ja puoliso 1933–1975 voimistelunopettaja Inkeri Maria Ståhlberg. Timgren tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1920 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja metsänhoitajaksi 1928. Hän oli Serlachius & Heinin palveluksessa Salmissa 1926, Haukijärven kartanon hoitaja Hämeenkyrössä 1928 ja 1929 ja Hammarén & Co Ab:n, vuodesta 1941 Oy Kyro Ab, metsänhoitaja ja metsäpäällikkö 1929–1966. Timgrenillä oli myös useita alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1959. Suomen sisällissotaan Timgren osallistui valkoisten puolella ja toimi muun muassa Vapaussoturien Huoltosäätiön Pirkka-Hämeen avustustoimikunnan varapuheenjohtajana 1956–1976. ==Julkaisuja== * Utdrag ur Haukijärvi gårds historia, 1929 * Lanthushållningen på Haukijärvi gård under senare tiden, 1929. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Timgren

Timgren on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Beatrice Timgren (s. 1989), ruotsalainen poliitikko ja europarlamentaarikko *Carl Johan Timgren (1852–1916), suomalainen virkamies ja senaattori *Ellen Svinhufvud (o.s. Timgren, 1869–1953), Suomen presidentti Pehr Evind Svinhufvudin puoliso *Gustaf Timgren (1859–1920), suomalainen virkamies, Suomen ensimmäinen kamarineuvos, Carl Johan Timgrenin veli *Helmer Timgren (1901–1986), suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos *Ray Timgren (1928–1999), kanadansuomalainen jääkiekkoilija.
N. T. Rama Rao Jr.

Nandamuri Taraka Rama Rao Jr. (s. 20. toukokuuta 1983 Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia), myös Jr NTR, on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa telugunkielisissä elokuvissa. Hänen voittamiinsa palkintoihin kuuluvat kaksi Filmfare Awards South -palkintoa ja kaksi Nandi Awards -palkintoa. Hän on näyttelijä-poliitikko N. T. Rama Raon pojanpoika. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 1991 Brahmarshi Viswamitra Bharata Lapsinäyttelijä 1997 Ramayanam Rama 2001 Ninnu Choodalani Student No. 1 Subbu Bala Subramanyam 2002 Aadi Allari Ramudu Ramakrishna 2003 Naaga Nagaraju Simhadri Simhadri (Singamalai) 2004 Andhrawala Samba 2005 Naa Alludu Karthik () Narasimhudu Narasimhudu 2006 Ashok Rakhi Ramakrishna ”Rakhi” 2007 Yamadonga Raja 2008 Kantri Kantri (Kranthi) Chintakayala Ravi Itsenään Erikoisesiintyminen laulussa ”Shaava Shaava” 2010 Adhurs Narasimha Chari & Narasimha Brindavanam Krishna ”Krish” 2011 Sakthi Oosaravelli Tony 2012 Dammu Ramachandra () 2013 Baadshah Baadshah () Ramayya Vasthavayya Nandu (Ramu) 2014 Rabhasa 2015 Temper Daya 2016 Nannaku Prematho Abhiram Janatha Garage Anand 2017 Jai Lava Kusa Jai ”Raavan” Kumar, Lava Kumar & Kusa Kumar 2018 Aravinda Sametha Veera Raghava Veera Raghava Reddy 2022 RRR Komaram Bheem == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teru teru bōzu

Teru teru bōzu (jap. てるてる坊主 tai 照る照る坊主) on perinteinen japanilainen nukke, joka on peräisin Edo-kaudelta. Teru teru bōzu tehdään usein valkoisesta kankaasta tai paperista ja puuvillasta, ne ripustetaan narulla ulos ikkunan eteen. Nuket ovat talismaaneja, joilla sanotaan olevan taikavoimia tuoda aurinkoista säätä ja estää sadetta. Jos toivoo sateista päivää, on Teru Teru bōzu ripustettava väärinpäin. Luokka:Japanilainen kansanperinne Luokka:Japanilainen kulttuuri Luokka:Japanilainen mytologia
Valbonën laakson kansallispuisto

Valbonën laakson kansallispuisto on Albaniassa sijaitseva kansallispuiso. Se sijaitsee Albaanien Alpien eli Prokletijen vuoriston lomassa. Puiston lähimaastossa virtaa joki nimeltä Drin. Puiston alueella virtaa Valbonën joki, jonka ympärillä on karstimaata. Seudulla on lähteitä ja vesiputouksia. Puistossa on metsää, jossa kasvavia havupuulajeja ovat makedonianmänty, bosnianmänty, mustamänty ja metsämänty. Joen varrella kasvavia lehtipuulajeja ovat huopapaju, raita ja harmaaleppä. Puiston alueella on ilveksiä, kettuja ja sakaaleja. Alueella on karstiluolia, joissa elää lepakoita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://davidsbeenhere.com/2021/03/12/top-thing-to-see- and-do-in-valbona-albania * https://thethi-guide.com/about-valbona-valley/ Luokka:Albanian kansallispuistot
Kirkkojoki

Kirkkojoki voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Kylä == * Kirkkojoki, kylä Venäjällä Pitkärannassa == Joki == * Kirkkojoki, joki Joroisten Hallamäellä * Kirkkojoki, joki Joroisten Kollinjoella * Kirkkojoki, joki Luumäellä * Kirkkojoki, joki Padasjoella * Kirkkojoki, joki Pieksämäellä * Kirkkojoki, joki Polvijärvellä * Kirkkojoki, joki Pudasjärvellä * Kirkkojoki, joki Siuntiossa * Kirkkojoki, joki Venäjällä Pitkärannassa
Bake-danuki

Bake-danuki (jap. 化け狸) on ystävällinen yōkai japanilaisessa mytologiassa. Ne ovat tunnettuja henkiolentoja kansanperinteessä ympäri Japania, ja ne yhdistetään usein japanilaisiin supikoiriin eli tanukeihin. Kerrotaan, että Bake-danukit osaavat laulaa ja muuttaa muotoaan esineiksi tai ihmisiksi. Erityisiä kykyjä omaaville Bake-danukeille annettiin nimiä ja niille suoritettiin jopa rituaaleja. Luokka:Japanilainen mytologia Luokka:Japanilainen kansanperinne
Karstilähde

Karstilähde on lähde, joka on muodostunut karstimaalle tai karstimuodostumien yhteyteen. Karstilähde voi sijaita jokisuistossa. Lähde voi sijaita myös maan alaisten veden virtaamien yhteydessä. Karstilähde voi sijaita myös järven pohjan alapuolella, kuten on esimerkiksi Albanian ja Montenegron rajaseudulla sijaitsevan Skutarijärven alueella. Karstilähteistä vesi voi tulla toisinaan voimakkaina vesisuihkuina ja lähteet voivat aiheuttaa kylmiä vesipyörteitä. == Lähteet == Luokka:Geomorfologia Luokka:Lähteet
Bordon

Bordon voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Bordon, maalaiskunta Njurbanin piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä * Bordon, maalaiskunta Suntarin piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä ;henkilöitä: * Luis Bordón (1926–2006), paraguaylainen harpisti ja säveltäjä * Marcelo Bordon (s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija.
Satori (mytologia)

Satori (jap.覚 "tietoisuus") on japanilaisessa mytologiassa esiintyvä apinamainen yōkai, joka pystyy lukemaan ajatuksia. Satorien kerrotaan asuvan Hidan ja Minon vuorilla Japanissa, missä niihin voi törmätä vaelluksilla. Koska Satori pystyy lukemaan ihmisten ajatuksia, se sanoo ajatukset ääneen nopeammin kuin ihminen itse pystyy. Satori voi tappaa ja syödä ihmisiä, mutta jos jotain yllättävää tapahtuu (esim. puun oksa tippuu Satorin päälle) se pelästyy ja jouksee piiloon. Toinen vaihtoehto Satorin voittamiseksi on olla ajattelematta mitään, jolloin se tylsistyy ja lopulta lähtee pois. Luokka:Japanilainen mytologia
Noah Pallas

Noah Pallas (s. 9. helmikuuta 2001 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Vålerengaa. Pallas on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. == Seurajoukkueet == Pallas on Käpylän Pallon kasvatti, josta hän siirtyi FC Hongan kautta AC Ouluun kaudeksi 2022. KäPa:n ja Hongan Akatemian riveissä Pallas ehti pelata kausilla 2019–2021 yhteensä 46 ottelua Kakkosessa. Pallas teki debyyttinsä Veikkausliigassa 24. huhtikuuta 2022 AC Oulun vierastappioon päättyneessä ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Pallas pelasi yhteensä 23 liigaottelua. Ensimmäisen maalinsa Veikkausliigassa hän teki runkosarjan päätöskierroksen kamppailussa 11. syyskuuta 2022, kun AC Oulu kaatoi HIFK:n Bolt Arenalla peräti maalein 1–6. Pallas siirtyi kaudelle 2024 Veikkausliigan hallitsevan mestarin HJK:n riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Pallas ehti edustaa HJK:ta kuitenkin vain yhden kauden ennen siirtoaan Norjan Eliteserieniin Vålerengan joukkueeseen tammikuussa 2025. == Maajoukkue == Pallas ei ole saanut tililleen juniorimaaotteluita, mutta A-maajoukkueen mukaan hänet kutsuttiin tammikuussa 2023 harjoitusotteluihin Ruotsia ja Viroa vastaan loukkaantuneen Tuomas Ollilan tilalle. Debyyttinsä hän teki 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa Viroa vastaan 12. tammikuuta 2023. Hän pääsi myös kentälle EM- karsintaottelussa San Marinoa vastaan kesäkuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hakuzōsu

Hakuzōsu (jap.白蔵主) on japanilainen tunnettu kitsune, joka teeskenteli olevansa munkki japanilaisessa mytologiassa. Buddhalainen munkki Hakuzōsu asui Osakassa Shōrin-ji -temppelissä. Hän uskoi Inari Ōkamiin ja piti Inarin temppelissä kitsuneja, joita hän käytti ennustaakseen tulevaisuutta. Hakuzōsun legendasta on tehty näytelmä Kyōgen. ==Lähteet== Luokka:Japanilainen mytologia