EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Synkkä yksinpuhelu

Synkkä yksinpuhelu on Olavi Paavolaisen vuonna 1946 kahtena osana julkaistu lähes tuhatsivuinen kirja. Se on kooste Paavolaisen päiväkirjoista lähinnä jatkosodan ajalta. Paavolainen oli sodissa tiedotustehtävissä ja oleskeli enimmäkseen päämajassa Mikkelissä ja erityisesti viestikeskus Lokissa, jossa hän pääsi seuraamaan kansainvälistä lehdistöä normaalin sotasensuurin ohi. Kirjassa kuvataan myös Paavolaisen käyntejä rintamalla ja Itä-Karjalassa. Kirja alkaa talvisotaa edeltävästä kesästä jatkuen jatkosodan päättymiseen ja rauhantekoon Neuvostoliiton kanssa. Paavolainen asettuu usein vastakkain virallisen sotapropagandan kanssa, vaikka hän toimi Suomen sotavoimien tiedotusosastolla. Ilmestyessään kirja sai ristiriitaisen ja osittain jopa jyrkän kielteisen vastaanoton. Toisaalta sitä pidettiin, varsinkin vasemmiston keskuudessa, todenmukaisuuteen pyrkivänä yksityisen ihmisen tilityksenä jatkosodan vuosista. Toisaalta monet pitivät sitä liian pessimistisenä, jälkiviisaana ja isänmaan etujen vastaisena. Kirjaa epäiltiin myös suureksi osaksi jälkikäteen sepitetyksi.Ville Hänninen, Tulenliekkinä saavuit kerran, Lapin Kansa 17.9.2014 Varmuutta asiasta ei ole voitu saada, koska Paavolaisen alkuperäiset päiväkirjamerkinnät, joihin teos hänen mukaansa perustuu, eivät ole säilyneet. Paavolainen hävitti aineistoa itse, mutta toisaalta kaikki ei ehkä ole tullut perikunnalta esilleAlkusanat "Monikasvoinen Olavi Paavolainen" teoksessa Panu Rajala, Tulisoihtu pimeään, WSOY 2014 s. 9–11. WSOY julkaisi Synkän yksinpuhelun alun perin kahtena melkein 500-sivuisena niteenä, mutta 1960-luvulla julkaistuissa Paavolaisen Valituissa teoksissa kirja oli lyhennetty 599-sivuiseen yhteen niteeseen. Kansanedustaja Erkki Tuomioja on arvellut, että Paavolainen on itse lyhentänyt teostaan uusintajulkaisussa pehmentääkseen alkuperäisen version ilmaisua ja näkökulmia. Jaakko Pakkasvirta ohjasi kirjan pohjalta elokuvan Pedon merkki (1981). Paavolaiseen perustuvaa Olavi-hahmoa näytellyt Hannu Lauri sai elokuvasta parhaan miespääosan Jussi- palkinnon vuonna 1982., viitattu 21.10.2020. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Leo Tiainen: Olavi Paavolaisen sotavuosien odysseia. Helsingin Sanomat 24.12.1946. * Pekka Toikka: Biseksuaali kareliaani sodassa. Kiiltomato.net 13.8.2008. * Erkki Tuomioja: Legendaarinen Olavi Paavolainen. Heinäkuu 2012. Luokka:Olavi Paavolaisen teokset Luokka:Päiväkirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1946 kirjat
Oona Chaplin

Oona Chaplin, o.s. O’Neill, (14. toukokuuta 1925 Bermuda – 27. syyskuuta 1991 Corsier-sur-Vevey, Sveitsi) oli Nobel- ja Pulitzer-palkitun näytelmäkirjailijan Eugene O’Neillin tytär ja elokuvalegenda Charles Chaplinin neljäs ja viimeinen vaimo. O’Neill oli isänsä toinen lapsi tämän avioliitosta kirjailija Agnes Boultonin kanssa. Hänellä oli myös vanhempi veli Shane (1918–1977) sekä kaksi vanhempaa sisarusta vanhempiensa edellisistä avioliitoista. Vanhemmat erosivat vuonna 1929, minkä jälkeen O’Neill tapasi isäänsä enää harvoin. Hän asui lapsuutensa Point Pleasantissa, New Jerseyn osavaltiossa äitinsä ja isoveljensä kanssa. Kesät perhe vietti Bermudalla. O’Neill kävi Brearleyn lukiota New Yorkissa, mistä hän valmistui vuonna 1942. Hän pääsi opiskelemaan Vassar Collegeen, mutta kieltäytyi paikasta tavoitellakseen uraa näyttelijänä. Hänet valittiin New Yorkin vuoden 1942 debytantiksi, minkä tuoma julkisuus johti työtarjouksiin eri elokuvastudioilta. Isänsä vastustuksen takia hän ei kuitenkaan pystynyt ottamaan tarjouksia vastaan. O’Neill sai kuitenkin pienen osan kesällä 1942 New Jerseyssä esitetystä näytelmästä Pal Joey, joka ei kuitenkaan menestynyt. Myöhemmin samana kesänä hän lähti Hollywoodiin, missä toivoi voivansa aloittaa uran elokuvanäyttelijänä. Hän esiintyi pienessä osassa ystävänsä aviomiehen, kirjailija William Saroyanin, näytelmässä The Time of Your Life San Franciscossa ja sai Hollywoodissa ainoan koekuvauksensa Eugene Frenken elokuvaan The Girl from Leningrad. Vuoden 1942 lopussa O’Neill tutustui Charles Chapliniin, joka alkoi opettaa hänelle näyttelemistä. He aloittivat myös suhteen, ja avioituivat kesällä 1943 O’Neillin täysi-ikäistyttyä. Avioliitto herätti paljon kohua parin 36 vuoden ikäeron takia ja koska Chaplinin entinen naisystävä Joan Barry oli juuri nostanut häntä vastaan isyyssyytteen. Eugene O’Neill katkaisi välit tyttäreensä lopullisesti avioliiton jälkeen ja teki hänet perinnöttömäksi. Liitto oli onnellinen ja kesti aina Chaplinin kuolemaan vuonna 1977 asti. Heille syntyi kahdeksan lasta: Geraldine (s. 1944), Michael (s. 1946), Josephine (s. 1949), Victoria (s. 1951), Eugene (s. 1953), Jane (s. 1957), Annette (s. 1959) ja Christopher (s. 1962). O’Neill jätti avioiduttuaan urahaaveensa ja keskittyi vaimon rooliin. Perheen muutettua Yhdysvalloista Sveitsiin vuonna 1953 hän luopui Yhdysvaltain kansalaisuudestaan ja otti aviomiehensä Britannian kansalaisuuden. Chaplinin kuoltua O’Neill asui vuorotellen Sveitsissä ja New Yorkissa, mistä oli ostanut asunnon. Hän kärsi vakavasta alkoholiongelmasta ja kuoli vuonna 1991 haimasyöpään. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Introspective

Introspective on Pet Shop Boysin vuonna 1988 julkaisema pop-albumi. Se poikkesi kahdesta aiemmasta albumista sillä, että se sisälsi ainoastaan kuusi kappaletta, joista jokainen on niin sanottua extended-versiota eli on huomattavasti pidempi kuin radio edit -versio. Huolimatta uskaliaasta kokeilusta albumi myi hyvin maailmanlaajuisesti, platinaa sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Myös Suomessa albumi myi platinaa (yli 40 000 kappaletta) ja nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan 1. sijalle. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin suuriin Pet Shop Boys -klassikoihin kuuluva "Domino dancing", joka ylsi brittilistalla 7. sijalle ja Yhdysvalloissa 18. sijalle. Kappaleen musiikkivideo herätti aikanaan suuren kohun "homoeroottiseksi" epäillyllä rantakohtauksella, jossa kaksi lihaksikasta miestä painivat toisiaan vastaan aaltojen iskiessä vasten heidän vartaloitaan. Toisena singlenä julkaistiin "Left to my own devices", joka oli Trevor Hornin tuottama kappale. Se saavutti Britanniassa sijan 4, mutta ylsi yllättäen Yhdysvalloissa vain sijalle 72. Viimeisenä singlenä albumilta julkaistiin "It's alright", jonka musiikkivideo on yksi duon muistettavimmista. Single nousi heti Britanniassa singlelistan viidenneksi. Kaikki albumilta singleiksi irrotetut kappaleet julkaistiin levyltä poiketen lyhyempinä versioina. Vuonna 2001 albumi julkaistiin uudestaan remasteroituna kahden CD:n versiona. ==Kappaleet== # "Left to My Own Devices" – 8:16 # "I Want a Dog" – 6:15 # "Domino dancing" – 7:40 # "I'm Not Scared" – 7:23 # "Always on My Mind/In My House" – 9:05 # "It's Alright" – 9:24 Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Pet Shop Boysin albumit
Burt Kwouk

Burt Kwouk (), koko nimeltään Herbert Tsangtse Kwouk, oli kiinalais- englantilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Blake Edwardsin Vaaleanpunainen pantteri -elokuvista. == Varhainen elämä == Kwouk syntyi vuonna 1930 Warringtonissa. Hänen äitinsä oli kiinalainen, ja kymmenen kuukauden ikäisenä Kwouk muutti äitinsä kanssa muun perheen luo Shanghaihin. Hän asui siellä 17-vuotiaaksi asti, jolloin hänen vanhempansa lähettivät hänet Yhdysvaltoihin opiskelemaan politiikkaa ja taloustiedettä. Hän kuitenkin joutui palaamaan Shanghaihin hänen perheensä jäätyä varattomaksi vuoden 1949 vallankumouksen seurauksena. Muutama vuosi myöhemmin Kwouk muutti Britanniaan, jossa hän ryhtyi näyttelijäksi tyttöystävänsä kehotuksesta. == Ura == Kwouk teki yhden ensimmäisistä televisiorooleistaan komediasarjassa Hancock's Half Hour vuonna 1957. Tämän jälkeen hän sai merkittävän roolin elokuvasta The Inn of Sixth Happiness (1958), jossa hän esitti Li-nimistä miestä, joka auttaa Ingrid Bergmanin esittämää lähetyssaarnaajaa pakenemaan japanilaisilta sadan lapsen kanssa. 1960-luvulla hän näytteli myös Christopher Leen kanssa Fu Manchu -elokuvasarjassa. Vuonna 1964 Kwouk sai roolin ensimmäisestä Vaaleanpunainen pantteri -sarjan elokuvasta Laukaus pimeässä. Kwoukin hahmo elokuvassa oli Peter Sellersin näyttelemän komisario Jacques Clouseaun kiinalainen miespalvelija Cato Fong, joka on hänen tunnetuin roolinsa. Kwouk esiintyi yhteensä seitsemässä Vaaleanpunainen pantteri -sarjan elokuvassa. Koska Clouseau oli käskenyt Fongin hyökätä hänen kimppuunsa aina kun mahdollista itsepuolustustaitojensa ylläpitämiseksi, Kwouk ja Sellers ottivat elokuvan merkeissä yhteen jokaisessa elokuvassa, lukuun ottamatta kahta viimeistä, jotka tehtiin Sellersin kuoleman jälkeen. Kwouk näytteli myös kolmessa James Bond -elokuvassa. Vuonna 1964 hän esitti ydinfyysikkoa elokuvassa 007 ja Kultasormi ja vuonna 1967 Spectren kätyriä elokuvassa Elät vain kahdesti. Hän esiintyi myös epävirallisessa James Bond -elokuvassa Casino Royale (1967), jossa hän esitti kiinalaista kenraalia. 1970- ja 1980-luvulla Kwouk näytteli sivurooleissa useissa televisiosarjoissa, kuten Doctor Who ja Pyhimys. Vuosina 1981–1984 hän esitti Majuri Yamauchia draamasarjassa Tenko. Kwouk esiintyi myös Vielä virtaa -sarjassa, jossa hän näytteli Entwistleä vuosina 2002–2010, sekä elokuvassa Kiss of the Dragon vuonna 2001. == Yksityiselämä == Kwouk oli naimisissa Caroline Tebbsin kanssa vuodesta 1961 kuolemaansa saakka. Heillä oli yksi lapsi, Christopher. Kwouk nimettiin brittiläisen imperiumin ritarikuntaan vuonna 2011 (OBE). Hän kuoli syöpään 85-vuotiaana Marie Curien saattokodissa Hampsteadissa 24. toukokuuta 2016. == Valikoitu filmografia == Vuosi Elokuva Rooli 1974 Vaaleanpunaisen pantterin paluu Cato 1978 Vaaleanpunaisen pantterin kosto Cato 1993 Vaaleanpunaisen pantterin poika Cato 2001 Kiss of the Dragon Tai == Huomiolista == == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Dunaliella salina

Dunaliella salina on yksisoluinen viherlevä, joka menestyy erittäin suolapitoisessa ympäristössä, eli se on halofiili. Sitä esiintyy paikoissa, joissa suolapitoisuus on hyvin suuri, kuten suolajärvissä ja suola-altaissa. == Rakenne == Soluseinämätön Dunaliella salina -solu sisältää suuren määrän glyserolia, joka suojaa sitä ympäristön suolan aiheuttamalta osmoottiselta paineelta. Suojautuakseen ultraviolettisäteilyltä levä kehittää karotenoideja, jotka värjäävät sen vaaleanpunaiseksi tai oranssiksi. Suola-altaiden voimakkaankin punaiset värit johtuvat Dunaliella salinan ja muiden halofiilisten mikrobien väriaineista. Solulla on kaksi siimaa, joiden avulla se liikkuu. == Käyttö == Antioksidanttisten ominaisuuksiensa vuoksi sitä käytetään kosmetiikkateollisuudessa ja ravintolisävalmisteissa. Suolankukka saa värinsä ja arominsa muun muassa Dunaliella salina -levästä. == Lähteet == *http://protist.i.hosei.ac.jp/PDB/Images/Chlorophyta/Dunaliella/salina_1.html == Aiheesta muualla == *ITIS: Dunaliella salina *UniProt, Taxonomy: Taxonomy - Dunaliella salina (Green alga) (Protococcus salinus) *Michael A. Borowitzka: The Mass Culture of Dunaliella salina, Algal Biotechnology Laboratory, Murdoch University, Australia Luokka:Viherlevät Luokka:Ekstremofiilit
Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue

Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue (, lyh. DBD) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) toiminut puolue. Muiden DDR:n puolueiden tapaan DBD ei voinut toimia vapaasti eikä se saanut itse päättää politiikkansa sisällöstä, vaan sen tehtävänä oli tukea valtiota johtavaa Sosialistista yhtenäisyyspuoluetta (SED). Puolue oli blokkipuolue, ja se kuului DDR:n Kansalliseen rintamaan. Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue perustettiin huhtikuussa 1948 Neuvostoliiton miehityshallinnon aloitteesta. Tuolloisen Mecklenburgin osavaltion pääkaupungissa Schwerinissä kokoontunut DBD:n perustava puoluekokous julisti uuden puolueen syntyneeksi 29. huhtikuuta 1948. Puhetta kokouksessa johti Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen jäsen Ernst Goldenbaum, joka myös valittiin uuden puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hän pysyi puheenjohtajana aina vuoteen 1982. Saksan demokraattinen talonpoikaispuolueen tarkoituksena oli ennen muuta sitouttaa maaseudun väestö, joka suhtautui työläisväestöä penseämmin sosialismiin, muodostumassa olevaan sosialistiseen Saksan demokraattiseen tasavaltaan. Toisaalta haluttiin myös luoda poliittinen foorumi maanviljelijöille valtiossa, joka ymmärsi olevansa "työläisten ja talonpoikien valtio" (Arbeiter- und Bauernstaat). Aluksi DBD selitti edustavansa pientalonpoikia ja keskisuurten tilojen omistajia sekä kaupungeista maalle muuttaneita "uustalonpoikia" ja puolustavansa näiden ryhmien etuja. 1950-luvulla puolue alkoi kuitenkin ajaa maatalouden kollektivisointia. Puolue tuki muiden blokkipuolueiden tavoin SED:tä. Muiden blokkipuolueiden tavoin se lähetti 52 edustajaa (10,4 % edustajista) DDR:n parlamenttiin, Kansankamariin. Puolueella oli oma pää-äänenkannattaja, Bauernecho. DBD kehittyi alussa nopeasti. Vuoteen 1951 mennessä puolueen jäsenmäärä oli kasvanut jo 85 000:een. Maaseudun väestö toivoi puolueen puolustavan heidän etujaan uhkaavaa kollektivisointia vastaan. Puolueen ilmoitettua tukensa kollektivisoinnille jäsenmäärän kasvu tyrehtyi. 1980-luvulla puolueen jäsenmäärä alkoi muiden blokkipuolueiden jäsenmäärän tavoin nousta. Vuonna 1984 puolueeseen kuului jo 108 000 jäsentä. Berliinin muurin murtumisen yhteydessä 1989 DBD yritti profiloitua ekologisena maatalouspuoleena. Se otti osaa ensimmäisiin vapaisiin kansankamarivaaleihin 18. maaliskuuta 1990, mutta se sai vain 2,2 % äänistä ja 9 edustajaa Kansankamariin. Puolueen jäljellä olevat jäsenet päättivät tämän jälkeen lopettaa puolueen toiminnan ja liittää sen organisatorisesti osaksi DDR:n kristillisdemokraatteja. Luokka:Saksan puolueet Luokka:Saksan demokraattisen tasavallan politiikka
Egeria (mytologia)

Egeria oli roomalaisessa mytologiassa vesinymfi. Hänet tunnettiin parhaiten Rooman tarunomaisen toisen kuninkaan, Numa Pompiliuksen, puolisona ja neuvonantajana.Plutarkhos: Numan elämä, 4.2 (engl. käännös) Kuninkaan kerrottiin kuitenkin keksineen koko suhteen sen jälkeen, kun valtakuntaan oli palannut rauha hänen tehtyään sopimukset naapurivaltioiden kanssa. Koska kansalla ei enää ollut pelkoa vihollisista, kuningas halusi istuttaa heihin jumalanpelon, ja uskottavuutensa lisäämiseksi hän kertoi saavansa neuvoja Egerialta yöllisissä neuvonpidoissa.Livius: Kaupungin perustamisesta lukien, 1.19 (engl. käännös)Plutarkhos: Numan elämä, 8.6 (engl. käännös) Ovidius kertoo, että Numan kuoleman jälkeen Egeria laskeutui vuoren juurelle ja puhkesi kyyneliin. Liikuttuneena tämän surusta Diana muutti säälistä Egerian lähteeksi.Ovidius: Muodonmuutoksia, xv.547–551 (engl. käännös) Egeriasta muodostui eponyymi tarkoittamaan naispuolista neuvonantajaa. == Lähteet == Luokka:Antiikin oraakkelit Luokka:Roomalainen mytologia
Reaaliunioni

Reaaliunioni on kahden tai useamman valtion välinen pysyvä liitto, jolla on personaaliunionista poiketen yhteisen hallitsijan lisäksi myös joitakin yhteisiä valtiollisia toimielimiä. Liitto on perustettu sopimuksella ja vahvistettu valtiosääntöjen määräyksillä.Reaaliunioni. Otavan Iso tietosanakirja, palsta 363. 2. p. Otava 1966 == Reaaliunioneja == * Tanska- Norja (1537–1814) * Puola-Liettua (1569–1795) * Suomen suuriruhtinaskunta ja Venäjän keisarikunta (1809–1917) * Ruotsi-Norja (1814–1905) * Kongressi-Puola ja Venäjän keisarikunta (1832–1867) * Itävalta-Unkari (1867–1918) * Tanska- Islanti (1918–1940) == Lähteet == Luokka:Poliittiset järjestelmät Luokka:Politiikan käsitteet
Celsuksen kirjasto

Celsuksen kirjasto on antiikin aikainen kirjastona toiminut rakennus Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se rakennettiin hautamuistomerkiksi Asian provinssin prokonsulille Tiberius Julius Celsus Polemaeanukselle. Kirjaston rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Historia == Celsuksen kirjasto rakennettiin Rooman keisarikaudella. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 110 ja se valmistui vuonna 135. Kirjasto rakennettiin hautamuistomerkiksi senaattori Tiberius Julius Celsus Polemaeanukselle, joka oli vuoden 92 konsuli ja toimi Asian provinssin prokonsulina Efesoksessa vuosina 105–107. Hänet haudattiin kirjaston lattian alle, ja näin rakennus oli samalla eräänlainen heroon. Kirjaston rakennutti Celsuksen poika Gaius Julius Aquila, vuoden 110 konsuli, ja sen saattoivat loppuun hänen perillisensä. pienoiskuva|vasen|upright=0.92|Celseuksen kirjaston sisätiloja: hauta-apsis ja Athenen patsaan paikka. Kirjastossa säilytettiin aikanaan yli kirjakääröä, mikä tekee siitä antiikin kolmanneksi suurimman tunnetun kirjaston Aleksandrian ja Pergamonin kirjastojen jälkeen. Kirjasto tuhoutui tulipalossa maanjäristyksen tai goottien hyökkäyksen yhteydessä vuonna 292/293. Sen julkisivu kuitenkin säilyi, ja rakennusta kunnostettiin 300-luvulla. Julkisivu romahti lopulta maanjäristyksessä 900-luvulla. Kirjaston kaivaukset suoritettiin vuonna 1904, jonka jälkeen sen julkisivu kunnostettiin. Nykyisin rakennus on yksi Efesoksen arkeologisen alueen tunnetuimpia ja näyttävimpiä kohteita. == Rakennus == Celsuksen kirjasto sijaitsee Kuretes-kadun ja Marmorikadun kulmauksessa olevan aukion länsilaidalla. Rakennuksen julkisivu on kaksikerroksinen, ja kummassakin kerroksessa on kahdeksan pylvästä. Alemman kerroksen pylväät ovat kompositapylväitä ja ylemmän kerroksen pylväät korinttilaisia pylväitä. Julkisivu on ollut rikkaasti koristeltu. Seinässä pylväiden välissä on syvennyksiä, joissa oli neljän tiedollisen hyveen, Viisaus (Sofia), Tieto (Epistēmē), Harkinta/Tervejärkisyys (Ennoia) ja Hyve (Aretē), naispuolisten henkilöitymien patsaat. Alkuperäiset patsaat ovat nykyisin Efesos-museossa Wienissä, kun taas rakennuksessa niiden paikalla on kopiot. Julkisivulle johtaa yhdeksän 21 metriä leveää marmoriporrasta. Rakennuksen sisään johtaa kolme ovea. Toisessa kerroksessa julkisivussa on puolestaan kolme ikkunaa. Julkisivun takana on kirjaston pääsali, jonka koko on noin 16,7 x 10,9 metriä eli noin 180 neliömetriä. Sali oli reunustettu kaksoisseinillä tilan pitämiseksi kuivana ja sopivan lämpöisenä. Salin seinillä oli syvennyksiä kirjakäärökaapeille. Sisäänkäynnin vastakkaisella puolella on apsis, jonka alla oli Celsuksen sarkofagin sisältänyt hautakammio. Sen päällä oli Athenen patsas. Salissa ei julkisivun ulkonäöstä huolimatta ollut toista kerrosta. Kirjaston lähellä sijaitsi auditorium, jota käytettiin luentoihin. Heti kirjaston vieressä on niin kutsuttu Mazaioksen ja Mithridateen portti, joka johtaa Efesoksen agoralle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian kirjastot Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat
Eponyymi

Eponyymi tarkoittaa joko kuvitteellisen hahmon tai todellisen henkilön nimeä, jonka mukaan jokin kansa, paikka tai muu asia on nimetty. Eponyymi-sana tulee kreikan sanoista ep(i) (, ”päällä”, ”jäljessä”) ja onoma/onyma (, ”nimi”) – eponymos (, ”nimen antava”). Antiikin Kreikassa olivat yleisiä niin kutsutut eponyymit heerokset, joiden nimillä selitettiin paikannimiä. Nykyajan eponyymeistä nimensä ovat saaneet esimerkiksi: * AIV-rehu (Artturi Ilmari Virtanen) * giljotiini (Joseph-Ignace Guillotin) * Halleyn komeetta (Edmond Halley) Vuosia on nimetty poliittisten eponyymien perusteella: * Ateenassa antiikin Kreikan aikana vuosittain valitun hallitsevan eponyymiarkontin mukaan * Antiikin Roomassa kahden hallitsevan konsulin mukaan Stiglerin laki väittää eponyymien olevan harvoin todenperäisiä – useimmiten asiat on nimetty jonkun muun kuin niiden oikean keksijän tai löytäjän mukaan. == Musiikissa == Eponyymi musiikkialbumi (taiteessa myös kirja, elokuva jne.) on nimetty sen tekijän mukaan.. Näitä ovat muun muassa Elvis Presleyn Elvis Presley (1956), The Clashin The Clash (1978) ja The Stone Rosesin The Stone Roses (1989). == Lähteet == Luokka:Semantiikka
Riyo Mori

(s. 24\. joulukuuta 1986 Aoi-ku, Shizuoka) on japanilainen tanssinopettaja, joka voitti Miss Universum -kisan toukokuussa 2007. Morin äiti on tanssinopettaja ja Mori aloitti klassisen baletin 4-vuotiaana. Hänen äitinsä opetti hänelle myös jazztanssia ja steppiä. Mori muutti 16-vuotiaana Kanadaan ja opiskeli siellä Quinte Ballet Schoolissa. Lisäksi hän on valmistunut Ontariossa sijaitsevasta Bellevillen Centennial Secondary Schoolista. Hän omistaa yhä ensimmäiset balettikenkänsä. Morista tuli toinen Miss Universum -kilpailun voittanut japanilaisnainen. Ensimmäinen Japanista tullut voittaja oli Akiko Kojima vuonna 1959. Mori on yhdeksäs kisan voittanut aasialaisnainen. Intian Lara Dutta, Miss Universum 2000, oli heistä edellinen. Mori oli kolmas japanilaisnainen viiden vuoden sisällä, joka on sijoittunut kilpailussa viiden parhaan joukkoon. Voittonsa jälkeen Moria moitittiin Japanissa, koska oli ulkomailla oppinut suorapuheisemmaksi kun japanilaiset naiset yleensä Japanissa ovat, ja hän ei sen takia sopinut enää japanilaisen naisen malliin. Mori perusti vuonna 2008 yhdessä äitinsä kanssa monikulttuurisen I.R.M Dance Academy -tanssikoulun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Japanilaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat
Borisov

Borisov tai Borisova voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Borisov eli Barysau, kaupunki Valko-Venäjällä ;henkilöitä: * Boiko Borisov (s. 1959), Bulgarian ent. pääministeri * Igor Borisov (1924–2003), neuvostoliittolainen soutaja * Jegor Borisov (s. 1954), Sahan tasavallan presidentti 2010–2018 * Juri Borisov (s. 1992), venäläinen näyttelijä * Maksim Borisov (s. 1995), venäläinen pöytäjääkiekkoilija * Valeri Borisov (s. 1966), kazakstanilainen kilpakävelijä * Valeri Borisov (s. 1948), venäläinen kuornjohtaja * Vasili Borisov, ukrainalainen kilpa-ampuja * Victoria Borisova-Ollas (s. 1969), venäläis-ruotsalainen säveltäjä
Kennedy-oppi

Kennedy-oppi on Yhdysvaltain ulkopolitiikan toimintaperiaate presidentti John Kennedyn toimikaudella vuosien 1961 ja 1963 välisenä aikana. Kennedy-oppi muotoili erityisesti Yhdysvaltojen ulkopolitiikkaa suhteessa Latinalaiseen Amerikkaan. Opin pyrkimyksenä oli tukea kommunismin leviämisen estämistä ja eritoten poistaa kommunismi läntiseltä pallonpuoliskolta. ==Virkaanastujaispuhe== Puheessaan 20. tammikuuta 1961, jonka J. F. Kennedy piti ottaessaan vastaan presidentin viran, hän suuntasi puheensa amerikkalaiselle yleisölle ja koko maailman tietoisuuteen. Hän käsitteli sitä ulkopoliittista linjaa, jota hänen hallintonsa tulisi noudattamaan: :"Jotta kaikki kansakunnat tietäisivät, niin haluavatpa he meille hyvää tai pahaa, niin olemme valmiit maksamaan minkä tahansa hinnan, sietämään minkä taakan tahansa, sietämään kaikki koettelemukset, tukemaan kaikkia ystäviämme ja vastustamaan kaikkia vihollisiamme, jotta voimme taata vapauden jatkumisen ja menestymisen".J. F. Kennedyn avajaispuhe on netissä . Hän toisaalta kutsui amerikkalaiset tukemaan yhdessä "taistelua ihmiskunnan yhteistä vihollista vastaan: tyranniaa. köyhyyttä, sairautta ja itse sotaa." ==Kylmä sota== Eräs Presidentti J. F. Kennedyn toimikauden keskeisimmistä tavoitteista oli estää kommunismin eteneminen hintaan mihin hyvänsä. Tämän kylmän sodan periaatteen puitteissa Kennedy muistutti, että sotilaallinen voima, joka on koottu kommunismia vastustamaan toimii myös takuuna toivotulle aseistariisunnalle ja globaalille yhteistyölle.Viotti, Paul R.; American Foreign Policy and National Security: A Documentary Record. Pearson Prentice Hall. 2005, s. 222. Toinen merkittävä seikka Yhdysvaltojen ulkopolitiikassa Kennedyn virkakaudella oli usko amerikkalaisten kykyyn kontrolloida maailmanlaajuisesti kaikkia keskeisiä tapahtumia ja uskottiin tuon tehtävän jopa onnistuvan.".Katso: netissä . ==Historiallinen konteksti== Kennedy-oppi perustuu olennaisin osin Dwight D. Eisenhowerin ja Harry S. Trumanin hallintojen ulkopolitiikan jatkamiseen ja sen yleiseen syventämiseen. Näiden kahden presidentin politiikka oli keskittynyt kommunismiin ja keinoihin, joita Yhdysvaltojen tuli käyttää estääkseen kommunismin eteneminen Länsi-Euroopassa. Truman-oppi keskittyi taloudellisen avun antamiseen Länsi-Euroopan ei-kommunistisille valtioille eli Marshall-avun antamiseen, jotta nämä maat eivät luisuisi kommunistiseen leiriin. ==Keskeisiä tapahtumia== Kennedyn kolme vuotta kestäneellä presidenttikaudella tapahtui merkittäviä kommunismin leviämisen estämiseen liittyviä tapahtumia: *Sikojenlahden maihinnousu, 17. huhtikuuta 1961 *Yhdysvaltojen sitoutuminen Vietnamin sotaan, 1962 *Kuuban ohjuskriisi, lokakuu 1962 *Osittaisen ydinasekieltosopimuksen ratifiointi, kesäkuu 1963 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain ulkopoliittiset opit Luokka:Kylmä sota Luokka:Yhdysvaltain politiikka Luokka:Latinalainen Amerikka Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia
Ruth Graham

Ruth Bell Graham (10. kesäkuuta 1920 Jiangsu, Kiina – 14. kesäkuuta 2007 Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija, joka tunnettiin evankelista Billy Grahamin vaimona. Hän perusti vuonna 1966 Ruth and Billy Graham Children's Health Centerin Pohjois-Carolinassa, Yhdysvalloissa. == Henkilökohtainen elämä == Ruth Graham sai miehensä Billy Grahamin kanssa viisi lasta: kolme tytärtä, Virginia (Gigi), Anne ja Ruth (Bunny), ja kaksi poikaa, Nelson (Ned) ja Franklin. Ruth kuoli 64 avioliittovuoden jälkeen kesäkuussa 2007. ==Teokset== *It's My Turn, 1982 *Legacy of a Pack Rat, 1994 *Prodigals and Those Who Love Them, 1999 *Footprints of a Pilgrim, 2001 *Never Let It End: Poems of a Lifelong Love, 2001 *Ruth Bell Graham's Collected Poems, 2002 Gigi Grahamin kanssa: *Coffee and Conversation With Ruth Bell Graham and Gigi Graham Tchividjian, 1997 *Mothers Together, 1998 *A Quiet Knowing, 2001 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Sher Shah Suri

Sher Shah Suri (1486–1545) (paštuksi شیر شاه سورى ) myös Sher Khan tai "leijonakuningas" oli Pohjois-Intiaa hallinneen Sur-dynastian perustaja. Sher Shah on lyhyestä valtakaudestaan huolimatta merkittävä Intian historian muslimihallitsija. Hän kehitti valtakuntansa tieverkostoa, hallintoa ja armeijan väenottoa. == Elämä == Sher Shah, syntymänimeltään Farid Khan, syntyi Sasaramin kaupungissa pataaniperheeseen noin vuonna 1486. Hänen isänsä oli hevosten kasvattaja. Farid pestautui Jaunpurin maaherran armeijaan ja palveli myöhemmin Biharin mogulipäällikön armeijassa. Biharin maaherra antoi Faridille arvonimen Sher, tiikeri, tämän osoittamasta rohkeudesta. Sher nousi Biharin maaherraksi torjuttuaan Bengalin sulttaanikunnan hyökkäyksen. Hän itse hyökkäsi Bengaliin vuonna 1539, valloitti sen ja otti kuninkaan arvonimen. Hän vakiinnutti valtansa voittamalla Suurmogulien hallitsijan Humayunin samana vuonna Chausan taistelussa. Vuonna 1540 hän voitti Humayunin uudelleen Kannaujin taistelussa ja valloitti suuren osan Suurmogulien valtakunnasta. Valtakuntansa länsirajan turvaksi hän rakennutti Rohtasin linnoituksen. Sher Shah jatkoi valtakuntansa laajentamista. Hän soti baluchipäälliköitä, rajputien kuningaskuntia ja Malwan sulttaanikuntaa vastaan menestyksekkäästi, mutta kuoli yllättäen piirittäessään Kalinjarin linnaketta vuonna 1545. Sher Shahin ruutivarasto räjähti vahingossa tappaen hänet. Hänet on haudattu synnyinkaupunkiinsa Sasaramiin. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset hallitsijat Luokka:Vuonna 1545 kuolleet Luokka:Vuonna 1486 syntyneet
Ramchandra Gandhi

Ramchandra Gandhi (9. kesäkuuta 1937 – 13. kesäkuuta 2007) oli intialainen filosofi ja kirjailija, joka opetti filosofiaa muun muassa Princetonin yliopistossa ja uskontotiedettä Santiniketanissa. Ramchandra Gandhi oli Mahatma Gandhin pojanpoika. == Teoksia == * Presuppositions of Human Communication, Oxford University Press 1975, ISBN 0-19-560310-9 * Availability of Religious Ideas, Macmillan 1976, ISBN 0-333-13757-4 * In the Footsteps of Gandhi: Conversations with Spiritual: Conversations with Spiritual Social Activists, Parallax Press 1993, ISBN 0-938077-24-4 * Sita's Kitchen: A Testimony of Faith and Inquiry, Wiley 1994, ISBN 81-224-0593-2 == Lähteet == Luokka:Intialaiset filosofit Luokka:Intialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Aateliskalenteri

Aateliskalenteri on yleensä kirjan muotoon painettu matrikkeli, jossa kerrotaan ritari- ja aatelissukuihin kuuluvien henkilötiedot. Tunnettuja eurooppalaisia aateliskalentereita ovat ruotsalainen Sveriges ridderskap och adels kalender (1854–), tanskalainen Danmarks Adels Aarbog (1884–) ja saksalainen Genealogisches Handbuch des Adels (1951–). Vanhin tunnettu aateliskalenteri on vuodesta 1763 julkaistu Gothan hovikalenteri ( ja ). == Suomen ritariston ja aateliston kalenteri == Suomessa aateliskalenteria on julkaistu vuodesta 1858 lähtien, ja nykyisin se ilmestyy joka kolmas vuosi. Kalenteri julkaistiin aiemmin ruotsinkielisenä, nimellä Finlands ridderskaps och adels kalender, mutta uudemmat painokset ovat kaksikielisiä. Suomen ritariston ja aatelin kalenteria julkaisee Suomen Ritarihuone. Matrikkelissa ovat kaikkien elossa olevien ritarihuoneeseen merkittyjen sukujen jäsenten henkilötiedot. Jokaisen sukuesittelyn alussa esitellään myös suvun vaakuna. 2010-luvulla kalenterissa oli kaikkiaan 357 sukua, joista 164 – eli hieman alle puolet – oli yhä elossa.Aateliskalenteri . Ritarihuone. ==Katso myös== *Suomen aateli *Luettelo Suomen aatelissuvuista *Pikaluistelun aateliskalenteri *Aateliskirje == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sveriges ridderskap och adels kalender. * Danmarks Adels Aarbog: Register 1884–2011. * Aateliskalenteri. Pieni Tietosanakirja I: A–Isonzo, s. 11. Helsinki: Otava, 1926. (Viitattu 1.11.2021.) Luokka:Aateli Luokka:Sukututkimus Luokka:Henkilömatrikkelit Luokka:Kirjat historiasta
Christina Nilsson

Christina Nilsson (20. elokuuta 1843 – 20. marraskuuta 1921) oli ruotsalainen sopraano. Nilsson piti vuonna 1860 konsertteja Tukholmassa ja Uppsalassa. Opiskeltuaan neljän vuoden ajan Pariisissa hän piti vuonna 1864 oopperadebyyttinsä Théâtre Lyriquessa esittämällä Violettan roolin Giuseppe Verdin teoksessa La Traviata. Hän sai jo pian tärkeitä esiintymisiä New Yorkissa, Lontoossa, Wienissä ja Pietarissa. Hän esiintyi Charles Gounod’n oopperassa Faust Metropolitan-oopperan avajaiskonsertissa 22. lokakuuta 1883. Nilssonin puoliso, ranskalainen pankkiiri Auguste Rouzaud, kuoli vuonna 1882. Hän meni vuonna 1887 uusiin naimisiin Angel Ramon Maria Vallejo y Miranda, Casa Mirandan kreivin kanssa. Hän kuoli Tukholmassa vuonna 1921. Nilssonin ja Gaston Leroux’n romaanin Oopperan kummitus naispäähenkilö Christine Daaén välillä on useita samankaltaisuuksia. Usein Nilssonia pidetään hänen esikuvanaan. Virallisia todisteita tästä ei kuitenkaan ole. Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Nilssonin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Iso Sunijärvi

Iso Sunijärvi, yleisesti myös pelkkä Sunijärvi, on järvi Hailuodon saaren luoteisosassa. Se sijaitsee noin 1,4 kilometrin päässä Keskiniemestä kaakkoon ja noin 6,5 kilometrin päässä Hailuodon kirkonkylältä pohjoisluoteeseen. Järvestä noin kaksi kolmasosaa on luonnonsuojelualuetta. Sen pohjoisrannalla on myös autiotupa.Hailuodon kunta: Retkeilykartta 2006 Ojakylästä ja kirkonkylältä alkavat ja Keskiniemen kautta Marjaniemeen johtavat Hailuodon retkeilyreitit sivuavat järven pohjoisrantaa. Järvi on matala, ja sen rannat ovat pääosin soistuvia. Järven etelä- ja kaakkoisrantaa ympäröivät Satajärvensuot, ja pohjoispäässä suoalue yhdistää sen Pikku Sunijärveen. Alueella pesii ja levähtää runsaasti vesilintuja, sieltä on tavattu myös tunturipöllöjä. ==Lähteet== Luokka:Hailuodon järvet
Pete Domenici

Pietro Vichi ”Pete” Domenici (7. toukokuuta 1932 Albuquerque, New Mexico – 13. syyskuuta 2017 Albuquerque, New Mexico) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti New Mexicoa Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 1973 alkaen, mutta jätti paikkansa 2008 terveyssyistä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Jeff Bingaman

Jesse Francis “Jeff” Bingaman Jr. (s. 3. lokakuuta 1943 El Paso, Texas) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti New Mexicoa Yhdysvaltain senaatissa tammikuusta 1983 tammikuuhun 2013. Hän voitti vuoden 1982 vaaleissa yhden kauden istuneen senaattori Harrison Schmittin ja tuli valituksi uudelleen vuosina 1988, 1994, 2000 ja 2006. Hän ei asettunut enää ehdolla vuonna 2012. Bingaman opiskeli Harvardin yliopistossa hallintotiedettä ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1965. Hän jatkoi opintojaan Stanfordin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, ja valmistui lakimieheksi vuonna 1968. Hän tapasi lakia opiskellessaan vaimonsa Anne Kovacovichin, jonka kanssa hänellä on poika. Bingaman on metodisti. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pöllä

Pöllä on niemi Hailuodon eteläosassa Pöllänlahden rannalla. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Hailuodon kirkonkylästä etelään. Pölläntie yhdistää Pöllän kirkonkylään sekä saaren pääväylään, Luovontiehen. Pöllässä on muutama talo ja vuokramökkejä. Pöllästä löytyvät myös Pöllänlahden venesatama sekä Hailuodon lentokenttä. ==Lähteet== Luokka:Hailuoto
Kisakangas

thumb|240px|Kisakankaan maja maaliskuussa 2014. Kisakangas on Oulussa Oulunsalon suuralueella Kylänpuolen kaupunginosassa sijaitseva hiihtourheilukeskus, jota ylläpitää urheiluseura Oulunsalon Vasama ry. Hiihtokeskus sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Oulunsalon keskustaajamasta. Hiihtokeskuksen lähettyvillä on Papinjärvi. Hiihtokeskuksessa on talvisin käytössä valaistu hiihtolatu, joka kesäisin toimii lenkkeilyreittinä. Keskuksessa on kesäisin myös beach volley -kenttiä. Oulunsalon Vasaman maja Kisakankaalla on valmistunut talkootyönä vuonna 1978. Punamullalla maalatun majan hirret ovat alun perin Muhoksen Ponkilan koulun seinähirsiä. Majan lisäksi keskuksessa on grillikota. ==Aiheesta muualla== * Oulunsalon Vasama ry.: Kisakangas Luokka:Oulunsalon luonto Luokka:Suomen talviurheilukeskukset
Oulunsalon kunnantalo

Oulunsalon kunnantalo on Oulun kaupungissa Oulunsalon kaupunginosassa, osoitteessa Kauppiaantie 5 sijaitseva virastotalo. Aiemmin se on toiminut vuoden 2012 lopussa lakkautetun Oulunsalon kunnan kunnantalona. Vuonna 1982 valmistunut rakennus on tunnetuin Oulun kouluna tunnetun pohjoissuomalaisen arkkitehtikoulukunnan luomuksistaTimo Koho: Menneisyyden muistikuvat: Perinne nykyajan arkkitehtuurissa, s. 150. Atena Kustannus, Jyväskylä 2003.. Oulunsalon kunnan 100-vuotisjuhlavuonna 1982 valmistuneen virastotalon ovat suunnitelleet Arkkitehtitoimisto NVV:n arkkitehdit Kari Niskasaari, Reijo Niskasaari, Kaarlo Viljanen, Ilpo Väisänen ja Jorma Öhman. Rakennuksen ulkonäköön vaikutti suuresti professori Reima Pietilän orgaaninen, regionalistinen arkkitehtuuri. Tässä arkkitehtuurissa suunnassa on myös viitteitä kansainvälisestä postmodernismista. Nämä orgaaniset ja regionalistiset arkkitehtuuriset piirteet näkyvät vahvimmillaan Oulunsalon kunnantalossa. Rakennuksessa on käytetty yksinkertaisia materiaaleja, kuten mäntyä, punatiiltä ja betonia.Museovirasto puoltaa Oulunsalon kunnantalon suojelua Museovirasto 29.10.2012. Viitattu 24.1.2014. Rakennuksen lattiapinta- ala on 10 250 m², kerrosala 3 020 m² ja huoneistoala 2 540 m². Samat arkkitehdit ovat suunnitelleet myös 1984 valmistuneen Kiuruveden kunnantalon (vuodesta 1993 kaupungintalo) ja Niskasaaret sekä Öhman vuonna 1987 valmistuneen Toholammin kunnantalon. Suomen Arkkitehtiliitto on tehnyt esityksen talon suojelemisesta arvokkaana rakennusperintönä. Museovirasto puolsi suojelua Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskukselle lokakuussa 2012 antamassaan lausunnossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Museoviraston lausunto talon suojelemisesta (2012) Luokka:Oulunsalon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnantalot
Târgoviște

Târgoviște [] on kaupunki Romanian eteläosassa, Ialomițajoen varrella. Kaupungin asukasluku oli 79 610 vuonna 2011. Târgoviște on Dâmbovițan piirikunnan pääkaupunki. ==Historia== Keskiajalla vuosina 1396–1714 Târgoviște oli Valakian ruhtinaan hallintokaupunki ja ruhtinaskunnan tärkein poliittinen, taloudellinen ja kulttuurikeskus, kunnes ruhtinas Constantin Brâncoveanu siirsi valtaistuimensa Bukarestiin. Kommunistisen Romanian diktaattori Nicolae Ceaușescu ja hänen vaimonsa Elena tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Târgoviștessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Targoviste *Harta Targoviste Targoviste
Hailuodon lentokenttä

Hailuodon eli Pöllän lentokenttä on lentokenttä Pöllän niemellä Pöllänlahden länsirannalla Hailuodossa. Kenttä sijaitsee yhdystien 8162 (Pölläntie) päässä noin kuusi kilometriä Hailuodon kirkonkylältä etelään. Lentokenttää ylläpitää Hailuodon kunta. Lentokentällä oli aiemmin yksi 500 metriä pitkä hiekka-/nurmipintainen kiitotie (06/24). Sen viereen rakennettu uusi kiitotie 06/24 on sorapintainen, 600 metriä pitkä ja 60 metriä leveä. Aikanaan lentokenttä oli tärkeä Hailuodon liikenneyhteyksien kannalta, sillä kelirikkoaikaan saarelta ei ollut muuta yhteyttä ulkomaailmaan. Nykyiset maantielautat pystyvät kuitenkin liikennöimään ympärivuotisesti, ja kentän merkitys onkin vähentynyt. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *VFR Suomi/Finland – Hailuodon lentopaikka Luokka:Hailuodon liikenne Luokka:Hailuodon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen lentopaikat
The Phantom of the Opera (elokuvan soundtrack)

The Phantom of the Opera on soundtrack Joel Schumacherin vuonna 2004 ilmestyneeseen elokuvaan, joka perustuu Andrew Lloyd Webberin samannimiseen musikaaliin. Soundtrackista on julkaistu kaksi eri versiota, normaali ja kahden levyn deluxe-versio. == Kappaleet == === Normaali julkaisu === #Overture #Think Of Me #Angel of Music #The Mirror (Angel Of Music) #The Phantom Of The Opera #The Music Of The Night – Gerard Butler #Prima Donna – Simon Callow #All I Ask Of You #All I Ask Of You (Reprise) #Masquerade #Wishing You Were Somehow Here Again #The Point Of No Return #Down Once More/Track Down This Murderer #Learn To Be Lonely – Minnie Driver === 2 levyn deluxe-versio === * Levy 1 #Prologue #Overture/Hannibal #Think of Me #Angel of Music #Little Lottie/The Mirror (Angel of Music) #The Phantom of the Opera – Emmy Rossum #The Music of the Night – Gerard Butler & Emmy Rossum #Magical Lasso #I Remember/Stranger Than You Dreamt It – Emmy Rossum & Gerard Butler #Notes/Prima Donna #Poor Fool, He Makes Me Laugh/Il Muto #Why Have You Brought Me Here/Raoul I've Been There – Patrick Wilson & Emmy Rossum #All I Ask of You – Patrick Wilson & Emmy Rossum #All I Ask of You (reprise) * Levy 2 #Masquerade/Why So Silent #Madame Giry's Tale/The Fairground #Journey to the Cemetery #Wishing You Were Somehow Here Again – Emmy Rossum #Wandering Child #The Swordfight #We Have All Been Blind #Don Juan #The Point of No Return/Chandelier Crash – Gerard Butler & Emmy Rossum #Down Once More/Track Down This Murderer #Learn To Be Lonely – Minnie Driver luokka:Vuoden 2004 soundtrackit
Brittney Skye

Brittney Skye oik. Brandie Rae Rothwell, (s. 5. marraskuuta 1977 Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornotähti. Hän esitti ensimmäisen hardcore-kohtauksensa vuonna 2001 ja on sen jälkeen esiintynyt sadoissa elokuvissa. 15\. kesäkuuta 2003 Skye yritti kukittaa kuuluisan golfpelaaja Jim Furykin Olympia Fields Country Clubilla Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen viimeisellä kierroksella. Hän esiintyi kentällä puolialastomana, Goldenpalace.com-kasinon mainos ihollaan. Furyk myönsi olleensa enemmän hämillään kuin häiriintynyt tilanteesta ja lopulta hän voitti kilpailun. Skye sai kuitenkin syytteen ”yleisen järjestyksen häiritsemisestä” (disorderly conduct). Skye on voittanut AVN-palkinnon vuonna 2006 luokassa "Paras parin seksikohtaus videolla" yhdessä Tommy Gunnin kanssa. Hän on esiintynyt useilla samankaltaisilla peitenimillä, kuten Brittney Sky ja Brittany Skye. Hän on toiminut myös Penthousen mallina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perhokalastuksen maailmanmestaruuskilpailut 2007

Perhokalastuksen 27. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 13.–20.6.2007 Kemissä ja Simossa. Paikkana toimi Veitsiluodon järvi Kemissä ja Simojoki Simosta Ranualle. Simojoki oli jaettu neljään eri sektoriin, jotka oli suunniteltu tarkoin etukäteen. Sektorit asettuivat parhaille koskipaikoille. Sektorit oli puolestaan jaettu pienempiin noin 200 m leveisiin alueisiin eli pooleihin. Yhdellä poolilla kilpaili yksi kilpailija kerrallaan. Kilpailussa noudatettiin seuraavia sääntöjä. Kilpailija ei saa ylittää poolin rajaa, eikä heittää perhoa rajojen ulkopuolelle. Kilpailijalla saa olla tukijoukko mukanaan, mutta vain joukkueen kapteeni saa antaa ohjeita kilpailijalle. Jokaista kilpailijaa kohden on yksi valvoja, joka seuraa kilpailun etenemistä ja huomauttaa mahdollisista sääntörikkomuksista. Jos sääntöjä rikotaan toistamiseen, tästä ilmoitetaan tuomaristolle. Valvojan tehtävänä on myös mitata ja vapauttaa kalat. Kilpailussa oli sekä yksilö- että joukkuekilpailuosuus. Kilpailuun otti osaa 126 kilpailijaa. Lisäksi joukkueeseen voi kuulua kapteeni ja manageri. Kilpailijat olivat seuraavista maista: Alankomaat, Australia, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Englanti, Espanja, Etelä-Afrikan tasavalta, Irlanti, Italia, Japani, Kanada, Kroatia, Norja, Puola, Portugali, Ranska, Romania, Slovakia, Slovenia, Skotlanti, Suomi, Tšekin tasavalta, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat. Suomen joukkue: * Jouni Neste * Petri Virolainen * Jukka Levänen * Olli Toivonen * Markus Tandefelt * Harri Hytönen * Mika Vainio (kapteeni) * Tero Mäntylä (manageri) == Aiheesta muualla == * flyfishinglapland.com * kalasaalis.com Luokka:Perhokalastus Luokka:Kalastus Suomessa Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Maailmanmestaruuskilpailut
Laukaus pimeässä

Laukaus pimeässä(A Shot in the Dark) on vuonna 1964 valmistunut Vaaleanpunainen pantteri -elokuva, jonka ohjasi Blake Edwards. Se on Vaaleanpunainen pantteri -elokuvasarjan järjestyksessään toinen elokuva. Elokuvan pääosassa nähdään tuttuun tapaan Peter Sellers (komisario Jacques Clouseau). Mukana elokuvassa ovat ensi kertaa myös monet sittemmin Vaaleanpunaisen pantterin vakionäyttelijöiksi jääneet näyttelijät, kuten Herbert Lom (ylikomisario Charles Dreyfus), Burt Kwouk (Clouseaun kiinalainen miespalvelija), Graham Stark (Clouseaun avustaja Hercule) ja André Maranne (Dreyfusin avustaja Francois). Blake Edwards ohjasi Laukaus pimeässä -elokuvan nopeasti Clouseaun hahmon innoittamana, ja se julkaistiin vain kaksi kuukautta ensimmäisen elokuvan (Vaaleanpunainen pantteri) jälkeen. Monet pitävät Laukaus pimeässä -elokuvaa yhä parhaimpana Edwardsin Clouseau -elokuvana. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan ja sen edeltäjän vuonna 2004 mukaan kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa tehtyyn kirjaan. ==Juoni== Clouseau tutkii rikkaan pariisilaisen teollisuuspohatan kartanossa sattuvia salaperäisiä murhia. Murhien pääepäiltynä on kartanon sisäkkö, Maria Gambrelli (Elke Sommer), johon Clouseau ihastuu vieden hänet muun muassa illalliselle. Clouseau puolustaa itsepintaisesti Gambrellia vakuuttaen tämän syyttömyyttä ja keksien erilaisia, toistaan oudompia tempauksia vapauttaakseen Gambrellin, mikä saa Clouseauta syvästi vihaavan ylikomisario Dreyfusin hulluuden partaalle. Clouseaun apurina murhajuttua tutkii hiljainen avustaja Hercule LaJoy (Graham Stark), joka ei hänkään usko Gambrellin syyttömyyteen. Muita elokuvan keskeisiä hahmoja ovat kartanon omistaja, miljonääri Benjamin Ballon (George Sanders), Clouseaun palvelija Kato Fong (Burt Kwouk) ja Dreyfusin apumies, komisario Francois Chevalier (André Maranne). == Roolit == == Muuta == Edwards ja Sellers ehtivät ennen Sellersin kuolemaa tehdä yhdessä vielä kolme Vaaleanpunainen pantteri -elokuvaa. Sellers kuoli 24. heinäkuuta vuonna 1980. Vaaleanpunainen pantteri -hahmo ei esiinny tässä elokuvassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1964 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1964 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vaaleanpunainen pantteri -elokuvat Luokka:Blake Edwardsin ohjaamat elokuvat
Naked Thunder

Naked Thunder on Deep Purplen laulajana tunnetun Ian Gillanin sooloalbumi vuodelta 1990. ==Kappaleet== # Gut Reaction (Gillan-Morris) # Talking To You (Gillan-Morris) # No Good Luck (Gillan-Morris) # Nothing But The Best (Gillan- Morris) # Loving On Borrowed Time (Gillan-Morris) # Sweet Lolita (Gillan- Morris) # Nothing To Lose (Gillan-Morris) # Moonshine (Gillan-Morris-Buckle) # Long And Lonely Ride (Gillan-Morris) # Love Gun (Gillan-Morris) # No More Cane On The Brazos (trad, sov. Gillan/Morris/Glover/Mases/Eyre) ==Kokoonpano== * Ian Gillan – laulu * Steve Morris – kitara, bassokitara, koskettimet * Brett Bloomfield – bassokitara * Simon Philips – rummut * J Peter Robinson – koskettimet, piano * Tommy Eyre – koskettimet, hammond urut * Albie Donnelly – saksofoni * Taustalaulut – Dave Lloyd, Jon Gustafson, Harry Shaw, Carol Kenyon Luokka:Vuoden 1990 albumit Luokka:Ian Gillanin albumit
Sky Lopez

Corrie R. Florishttp://www.imdb.com/name/nm0805015/bio eli Sky Lopez (s. 23. joulukuuta 1975 Stillwater, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen pornotähti ja malli. Lopez aloitti uransa aikuisviihdealalla vuonna 1999. Hän sekä näytteli että ohjasi elokuvia ja työskenteli ainakin Vivid Entertainmentille ja Shane's Worldille. Hän esiintyi usein yhdessä ystävänsä ja pornonäyttelijäkollegansa Krystal Stealin kanssa. Lopez vetäytyi vuonna 2005. Hän ilmoitti, että ura pornotähtenä ei johda muuhun kuin "itsensä tuhoamiseen" ja "ettei sitä maailmaa voi suositella kenellekään".http://www.adultfyi.com/read.php?ID=13310 Lopez on harrastanut rapmusiikkia 12-vuotiaasta saakka. Hän kasvoi Oaklandissa, Kaliforniassa, ja hänellä on alankomaalaisia, indonesialaisia sekä oseanialaisia sukujuuria. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PzH 2000

PzH 2000 eli Panzerhaubitze 2000 () on saksalainen 155 mm:n tela-alustainen haupitsi. Sen kehitti Krauss-Maffei Wegmann yhdessä Rheinmetallin kanssa Saksan Bundeswehrille. PzH 2000 on moderni, hyvin tulivoimainen tykistöjärjestelmä. Sen tunnusomaisempia piirteitä on suuri tulinopeus: se kykenee ampumaan purskeena kolme kranaattia yhdeksässä sekunnissa, 10 kranaattia 56 sekunnissa tai 10–13 kranaattia minuutissa jatkuvasti riippuen putken kuumenemisesta. PzH 2000 on valittu mm. Italian, Alankomaiden ja Kreikan asevoimien käyttöön. Ammustäydennys on automatisoitu; kaksi miestä kykenee lastaamaan 60 kranaattia alle 12 minuutissa. == Kehitystyö == Vuonna 1986 Britannia, Italia ja Saksa päättivät hylätä aiemman ongelmiin ajautuneen PzH 155-1 (SP 70) -ohjelmansa. Saksan aseteollisuudelta tiedusteltiin kykyä suunnitella uusi, SP 70:tä tulivoimaisempi malli perustuen suunnittelija Gerald Bullin Extended Range, Full Bore -konseptiin. Asetehtaiden ehdotuksista parhaaksi arvioitiin Wegmannin suunnitelma. Rheinmetallin suunnitelmassa oli 8-metrisellä putkella ja suujarrulla varustettu 155 mm:n tykki. Sen kantama oli 30 km L15A2-standardikranaateilla, noin 35 km perävirtausyksiköllä varustetuilla ammuksilla. Vuoden 2006 huhtikuussa koeammunnoissa saavutettiin erikoisammuksilla yli 56 km kantama, maksimikantaman arvioidaan olevan noin 60 km. == Käyttö sotatoimissa == Alankomaiden joukot tulittivat Talibanin kohteita PzH 2000:lla Afganistanin Kandaharin maakunnassa Operaatio Meduusan aikana elokuussa 2006. == Suomen puolustusvoimien kokeet == Suomessa suoritettiin kenttäkokeita PzH 2000:lla vuonna 1998 alkaneen uuden telalavettisen tykin hankintaohjelman perusteella. Testattavaksi oli valittu myös AS 90 Braveheart ja pyöräalustainen Zuzana. Järjestelmien kustannustehokkuus ei tyydyttänyt ja hanke keskeytettiin. Suomessa päätettiin hankkia sen sijaan lisää 155 K 98 -kalustoa. Myöhemmin Suomi hankki Etelä- Koreasta 48 käytettyä K9 Thunder- telahaupitsia. == Käyttäjät == * 57 kpl joista 18 aktiivisessa käytössä, 6 koulutuskäytössä ja 33 reservissä * , Italian asevoimat – 138 kappaletta * , Kreikan asevoimat – 24 kappaletta * Käytössä 12 kpl, 3 hankittu varaosiksi * Toimitetaan 21 kpl, 2 koulutuskäyttöön, 3 hankittu varaosiksi * , Bundeswehr – 149 kpl, joista 101 aktiivisesti käytössä. Alun perin 185 kappaletta, joista 15 myytiin Kroatiaan ja 21 Liettuaan. * Tilattu 24 kpl, joista ensimmäiset luovutettiin 2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rheinmetall Luokka:Telatykit