EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pentapartito

Pentapartito tai CAF oli Bettino Craxin, Giulio Andreottin ja Arnaldo Forlanin muodostama keskustavasemmistolainen koalitio Italiassa 1980-luvulla.Il Pentapartito Länsimielisen koalition muodostivat kristillisdemokraatit (DC), sosialistit (PSI), sosiaalidemokraatit (PSDI), liberaalit (PLI) sekä tasavaltalaiset (PRI). ==Enemmistökoalitio== Pentapartiton strategisesta yhteistyöstä päätettiin perustaa koalitio vuonna 1981 sosialistien järjestämässä kongressissa kristillisdemokraattien johdon kanssa. Kristillisdemokraattinen pitkäaikainen johtopoliitikko Giulio Andreotti virallisti myöhemmin sopimuksen. Koalitiota kutsuttiin myös nimellä CAF allekirjoittaneiden poliitikkojen nimien etukirjainten mukaisesti (Craxi- Andreotti-Forlani). Myöhemmin sosiaalidemokraatit, liberaalit ja tasavaltalaiset osallistuivat myös hallitusratkaisuun. Keskusta- vasemmistolaisella puolueliittoumalla taattiin länsimaisen ulkopolitiikan ja liberaalin talouspolitiikan tulevaisuus sekä torjuttiin etenkin kommunistipuolueen uhka. Koalition johdosta suurin osa oli kristillisdemokraatteja. ==Lahjusskandaali== PRI veti korruptioepäilyjen takia tuen pois Pentapartitoon perustuvalta hallitukselta. Syntyi neljän puolueen ”quadripartito” muiden jäädessä hallitukseen. Koalitio romahti lopulta korruptioskandaaliin, kun sosialistipuolueen kytkökset kävivät ilmi Milanossa 1992. Skandaali sai suuret mitat, koski myös kristillisdemokraatteja ja romahdutti lopulta koko perinteisen puoluekentän. Kaikki keskeiset puolueliittouman johtajat joutuivat syytetyiksi mittavissa ”Mani puliteksi” nimetyissä oikeudenkäynneissä. Esimerkkeinä Giulio Andreotti (DC), Arnaldo Forlani (DC), Ciriaco De Mita (DC), Paolo Cirino Pomicino (DC), Bettino Craxi (PSI), Renato Altissimo (PLI) ja Francesco De Lorenzo (PLI). Kansan ja median parissa alettiin käyttää termiä ”lahjuskaupunki” (Tangentopoli) kuvaamaan mittavaa skandaalia. Vuoden 1992 vaalien jälkeen quadripartito pysyi vielä vallassa vaihtuneen pääministerin ansiosta ennen kuin Giuliano Amato joutui eroamaan virastaan huhtikuussa 1993. Tuolloinen presidentti Oscar Luigi Scalfaro joutui nimittämään Italian keskuspankkiin uuden pääjohtajan sekä uuden pääministerin hoitamaan vakavaa talouskriisiä ja uudistamaan vaalilain. Uudistettu vaalilaki tuli voimaan ennen seuraavia vaaleja edustajainhuoneen ja senaatin hyväksynnällä. Vakiintuneen puoluekentän kannatus romahti lopulta parlamenttivaaleissa 1994. ==Romano Prodi ja Oliivipuukoalitio== Kristillisdemokraattien vasemmistosiipeen kuuluneen Romano Prodin johdolla perustettiin vaalien jälkeen vuonna 1995 uusi keskustavasemmistolainen puolueliittouma Oliivipuukoalitio. Prodin kaudella Italian talous alkoi elpyä Oliivipuukoalition päästyä valtaan seuraavana vuonna. Oliivipuukoalitioon kuuluneista puolueista muodostettiin lopulta Demokraattinen puolue vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Keskusta-vasemmisto Luokka:Hallituskoalitiot Luokka:Italian politiikka
Vapaakirkon kesäjuhlat

Vapaakirkon kesäjuhlat ovat protestanttisen Vapaakirkon vuodesta 1971 järjestämät vuotuiset uskonnolliset kesäjuhlat. Juhlissa pidetään uskonnollisia paneeleita, konsertteja, saarnoja tai muunlaisia puheita, useita rukoushetkiä ja ehtoollinen. Yleensä tapahtuman järjestämisessä ovat auttaneet sadat vapaaehtoiset. Kesäjuhlissa käy vuosittain keskimäärin noin 10 000 kävijää. Vuosijuhlia Suomen Vapaakirkko on järjestänyt vuodesta 1890 lähtien, mutta nykyisen kaltaisia kesäjuhlia vasta vuodesta 1971 lähtien. Vuosina 1915–1970 se järjesti vuosijuhlien lisäksi nuorison kesäjuhlat. Vuoteen 2024 asti juhlat järjestettiin joka vuosi eri paikassa, mutta vuonna 2024 päätettiin, että ainakin seuraavat kuusi vuotta, eli ainakin vuoteen 2030 asti tapahtuma järjestetään Tampereella Teopoliksen alueella. == Pitopaikkoja == Vuosi Pitopaikka 1971 Jyväskylä 1972 Kouvola 1973 Tampere 1974 Pori 1975 Joensuu 1976 Turku 1977 Oulu 1978 Lahti 1979 Seinäjoki 1980 Tampere 1981 Kuopio 1982 Joensuu 1983 Lahti 1984 Helsinki 1985 Jyväskylä 1986 Tampere 1987 Lahti 1988 Turku 1989 Seinäjoki 1990 Kouvola 1991 Kuopio 1992 Tampere 1993 Lahti, Vierumäki 1994 Kuopio 1995 Joensuu 1996 Seinäjoki 1997 Lahti, Vierumäki 1998 Kuopio 1999 Joensuu Vuosi Pitopaikka 2000 Hämeenlinna 2001 Seinäjoki 2002 Kuopio 2003 Seinäjoki 2004 Tampere 2005 Hämeenlinna 2006 Helsinki 2007 Kuopio 2008 Tampere 2009 Joensuu 2010 Helsinki 2011 Jyväskylä 2012 Hämeenlinna 2013 Kuopio 2014 Seinäjoki 2015 Seinäjoki 2016 Hämeenlinna 2017 Tampere, Teopolis 2018 Pori 2019 Kuopio 2020 Järjestelyistä vastasi yhden seurakunnan sijaan koko kirkkokunta. Koronarajoitusten vuoksi ohjelma oli nähtävissä vain televisiossa ja verkossa. 2021 Ohjelmasisällön toteutus Tampereella ja toisto Youtubessa. Koronarajoitusten vuoksi ohjelmaa saattoi seurata kymmenessä eri vapaaseurakunnassa tai muuten etäyhteydellä. 2022 Kuusamo 2023 Tampere, Teopolis 2024 Seinäjoki 2025–2030 Tampere, Teopolis Lähde: == Katso myös == * Suviseurat ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tapahtuman virallinen sivusto Luokka:Kristilliset tapahtumat Suomessa Luokka:Suomen Vapaakirkko
Miltä tuntuu, siltä tuntuu rock’n roll

Miltä tuntuu, siltä tuntuu rock’n roll on suomalaismuusikko Kassu Halosen soolouran neljäs studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1984. Albumi julkaistiin Hi-Hat-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2001 Warner Music Finland julkaisi albumista uuden, remasteroidun CD-painoksen. Kesällä 1983 julkaistiin kaksi singleä tulevalta albumilta. ”Luonnonlapsi”-single kohosi ainoana Halosen soolouran äänitteenä Suomen musiikkilistoille ja oli parhaimmillaan jukeboxien kolmanneksi soitetuin single. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Kalervo Halonen, (suomen kielelle) sanoittanut Hector ja sovittanut Kalervo Halonen, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == === Muusikot === * Kassu Halonen – laulu, kosketinsoittimet, taustalaulut, syntetisaattorit (7) * Juha Björninen – kitara, soolot, dobro * Janne Louhivuori – kitara * Pekka Helin – bassokitara (1, 3-10) * Paavo Maijanen – bassokitara (2), rummut (2), lyömäsoittimet (2), kosketinsoittimet (1, 5), taustalaulut * Vesa Aaltonen – rummut (1, 3-10), lyömäsoittimet (1, 3-10) * Pentti Lahti – saksofonit * Jaakko Salo – haitari * Edu Kettunen – taustalaulut (4) * Jori Sivonen – syntetisaattorit === Tuotanto === * Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-studiot heinäkuussa 1983) * Erik Uddström – kuvaus ja layout * Mika Jussila – vuoden 2001 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen re-masterointi (Finnvox-studiot) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Suomen äänitetietokannassa Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Kassu Halosen albumit
Högsåran tuulivoimapuisto

Högsåran tuulivoimapuisto on Varsinais-Suomessa Kemiönsaaren Högsårassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kolme tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 6,0 megawattia ja kolmen ensimmäisen kokonaisen vuoden keskimääräinen vuosituotanto oli noin 10,7 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi espoolainen Via Wind Oy. == Yleistä == Tuulivoimapuisto sijaitsee Högsåran saaren länsiosassa kallioisen Bockbergetin mäen päällä. Tuulipuiston läheisyydessä on kaksi kansallispuiston maa-aluetta. Merialueet aukeavat kallioalueelta pohjoisluoteesta länteen ja edelleen etelään asti. Tuulipuiston pituus on 750 metriä, leveys 350 metriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 11 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat 30 metrin korkeudella mpy. Tuulimyllyille on vihkiäisissä annettu yksilölliset nimet eräiden saaren työhevosten mukaan: Ilo, Frej ja Flora. VTT:n tuulivoiman seurantatilastoissa tuulipuiston voimaloista käytettiin tunnuksia Högsåra 1–3. Tuulivoimalaitokset ovat eteläkorealaisen STX Windpowerin valmistamaa STX72-mallia, jonka napakorkeus on 65 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 70,7 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. VTT:n vuositilastoissa laitevalmistajan nimeksi ilmoitettiin Harakosan. Tuotettu energia käytetään lähinnä Högsåran ja Kasnäsin kylissä ja Taalintehtaalla. == Historiaa == Tuulipuisto jakoi kyläläisten mielipiteet voimakkaasti kahteen leiriin, kun niistä on vuodesta 1999 asti keskusteltu. Se rakennettiin vuonna 2007 ja ne käynnistettiin syyskuusta alkaen kaikki vuoteen 2008 mennessä. Neljä vuotta myöhemmin vastustajien määrä pieneni merkittävästi, sillä sen vaikutus esimerkiksi turismiin oli alussa myönteinen. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rönnqvist, Ija: Vindkraften på Kimitoön–än en gång, Åbo Underrättelse, 3.9.2013 Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Kemiönsaaren rakennukset ja rakennelmat
Jakov Brjus

Jakov Vilimovitš Brjus (, synt. James Daniel Bruce; 11. toukokuuta (J: 1. toukokuuta) 1669 Moskova, Venäjä – 30. huhtikuuta (J: 19. huhtikuuta) 1735 Glinki, Moskovan alue) oli skottilaista syntyperää ollut venäläinen kenraali, Pietari Suuren läheinen toveri ja kreivi. Brjus sai vuonna 1698 insinööriupseerin arvon. Narvan taistelun jälkeen vuonna 1700 hänestä tuli tykistön päällikkö, ja hän pyrki parantamaan aselajia. Hän oli mukana valtaamassa Pähkinälinnaa 1702, Nevanlinnaa 1703 sekä Narvaa ja Ivangorodia 1704 ja vielä Riikaa vuonna 1710. Hän osallistui myös Lesnajan ja Pultavan taisteluihin sekä komensi Venäjän, Tanskan ja Saksin yhdistynyttä tykistöä Pommerissa ja Holsteinissa vuosina 1712–1713. Brjus nimitettiin senaatin jäseneksi vuonna 1717, ja hän oli yhtenä Venäjän edustajista Ahvenanmaan kongressissa sekä Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Vuonna 1726 hän sai sotamarsalkkaa vastaavan arvonimen. == Lähteet == Luokka:Venäjän marsalkat Luokka:Venäjän hallitsevan senaatin jäsenet Luokka:Venäjän skotlantilaiset Luokka:Vuonna 1669 syntyneet Luokka:Vuonna 1735 kuolleet
Kusuriya no Hitorigoto

Kusuriya no Hitorigoto (, ) on Natsu Hyūgan kirjoittama light novel -sarja, josta on tehty sovitukset myös mangaksi ja animeksi. Light novel -version julkaiseminen alkoi vuonna 2011. Manga-version tarinan on tehnyt Itsuki Nanao ja taiteen Nekokurage. Mangan julkaiseminen alkoi vuonna 2017 Gekkan Shōnen Gangan -lehdessä. Anime-version on ohjannut Norihiro Naganuma ja sen esittäminen alkoi 21. lokakuuta 2023. Animessa Aoi Yūki esittää Maomaota ja Takeo Ōtsuka esittää Jinshiä. == Tarina == Apteekkari Maomao on keräämässä yrttejä kun hänet kaapataan ja myydään keisarilliseen palatsiin. Maomao kätkee omat tietonsa ja kykynsä, mutta ei voi olla puuttumatta asiaan kun kuolintapauksia ilmenee. Jinshi huomaa Maomaon ja ylentää hänet pyykkärin tehtävästä myrkyn maistajaksi. == Kaupallinen menestys == Light novel -versio oli vuonna 2019 Japanissa kuudenneksi myydyin myynnillä Oriconin mukaan. Vuonna 2020 sarja oli viidenneksi myydyin myynnillä. Vuonna 2021 sarja oli kolmanneksi myydyin myynnillä. == Lähteet == Luokka:Light novel Luokka:Mangasarjat Luokka:Animesarjat Luokka:2010-luvun anime ja manga Luokka:2020-luvun anime ja manga
Henrik Dønnestad

Henrik Dønnestad (s. 12. lokakuuta 1996) on norjalainen maastohiihtäjä. Dønnestad sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 23:nneksi Lahdessa 2019. Dønnestad kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beitostølenissä joulukuussa 2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan viidestoista Lillehammerin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2022. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan yhdeksäs Davosin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa myöhemmin samassa kuussa. Dønnestad saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan kolmas Trondheimin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2023. Saman kauden Tour de Skillä hän oli Toblachin 25 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa- ajokilpailun osuusajoissa toiseksi nopein. Davosin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa hän sijoittui toiseksi ja oli osuusajoissa nopein. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hôtel Tassel

pienoiskuva|Hôtel Tasselin portaikko Hôtel Tassel on belgialaisen arkkitehti Victor Hortan suunnittelema asuintalo Brysselissä. Hôtel Tasselia pidetään yhtenä Brysselin ja koko Manner-Euroopan ensimmäisistä jugendtyyliä edustavista rakennuksista, vaikka talossa onkin sekä uusgoottilaisia että uusrokokoo-tyylisiä vaikutteita. Hôtel Tassel rakennettiin vuosina 1892–1893 professori Emile Tasselin asunnoksi. Rakennuksen tekee moderniksi varsinkin lasin ja metallin käyttö, ja koko talo on eräänlainen kokonaistaideteos valaistus- ja sisustusratkaisuja myöten. Rakennuksessa on useita jugendille tyypillisiä tyylipiirteitä, kuten metallirunko, ja sisustuksen integroiminen rakenteisiin. Hôtel Tasselin kiinnekohta on sen kahdeksankulmainen eteisaula, josta elegantti portaikko johtaa eri kerroksiin. Jugendtyylille ominaista kaarevaa linjaa on käytetty sekä rakennuksen julkisivussa että sisätiloissa, muun muassa lattian mosaiikeissa, portaikon kaiteissa ja seinien koristemaalauksissa. Suurista ikkunoista lankeava luonnonvalo valaisee sisätilat kauniisti. Victor Hortan Brysseliin suunnittelemat Hôtel Tassel, Hôtel Solvay, Hôtel van Eetvelde sekä Maison & Atelier Horta lisättiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon. == Lähteet == Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Asuinrakennukset Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Belgiassa
Edvin Anger

Edvin Anger (s. 8. huhtikuuta 2002) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa IFK Hedemoraa. Anger saavutti Lausannen nuorten olympialaisissa 2020 kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja hopeaa crossissa. Nuorten MM- kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Lygnassa 2022. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä viides ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 29:s. Anger kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2022. Hän sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä kahdestoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan viikkoa myöhemmin neljäs Lillehammerin vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan Tour de Skillä 2023–2024 toinen Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän sijoittui kolmanneksi Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2024–2025 Tour de Skillä hän sijoittui Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa toiseksi. Kiertueen kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. Les Roussesin perinteisen hiihtotavan sprintin Anger voitti. Engadinissa hän sijoittui toiseksi vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän oli finaalin johdossa pitkän aikaa, kunnes maalin lähestyessä Johannes Høsflot Klæbo ohitti hänet ja otti ensimmäisen sijan. Anger sijoittui kolmanneksi Falunin perinteisen hiihtotavan sprintissä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nika Prevc

Nika Prevc (s. 15. maaliskuuta 2005) on slovenialainen mäkihyppääjä. Myös hänen veljensä Peter, Domen ja Cene Prevc ovat menestyneitä mäkihyppääjiä. Prevc saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Lahdessa 2021. Zakopanessa 2022 hän voitti kultaa normaalimäessä ja joukkuemäessä sekä sai hopeaa sekajoukkuemäessä. Whistlerissä 2023 hän saavutti kultaa sekajoukkuemäessä sekä hopeaa normaalimäessä ja joukkuemäessä. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän voitti kultaa normaalimäessä, joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä Planicassa 2023. Prevc sijoittui Planican MM-kilpailuissa 2023 normaalimäessä 17:nneksi ja joukkuemäessä neljänneksi. Prevc kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nižni Tagilissa marraskuussa 2021. Hän sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan normaalimäen kilpailussa 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs normaalimäen kilpailussa Ljubnossa uudenvuodenpäivänä 2022. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Hinzenbachin normaalimäessä helmikuussa 2023. Hän voitti kaudella 2023–2024 Engelbergin ja Garmisch- Partenkirchenin suurmäen kilpailut sekä molemmat Villachin normaalimäen kilpailut. Hän voitti Zaōn normaalimäen kilpailun. Ljubnon normaalimäessä hän saavutti kakkossijan ja voiton. Willingenissä hän sijoittui toiseksi. Hän oli toinen myös Hinzenbachissa ja Oslossa. Hän voitti Trondheimissa ja oli kolmas Planicassa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Marraskuussa 2024 hän voitti Lillehammerissa kauden avauskilpailun. Hän oli samalla kaudella kolmas Zhangjiakoussa ja voitti Engelbergissä. Vuodenvaihteessa hän voitti Garmisch- Partenkirchenissä ja Oberstdorfissa sekä sijoittui Villachissa toiseksi ja kolmanneksi. Tammikuun lopulla Zaōssa hän voitti perjantain kilpailun ja oli sunnuntaina kolmas. Helmikuussa hän voitti molemmat Lake Placidin ja Ljubnon kilpailut. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abigail Strate

Abigail Strate (s. 22. helmikuuta 2001 Calgary) on kanadalainen mäkihyppääjä, sekajoukkuemäen olympiamitalisti. Strate kuului Pekingin olympialaisissa 2022 Kanadan joukkueeseen, joka saavutti pronssia sekajoukkuemäessä. Normaalimäessä hän oli 23:s. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäessä kymmenenneksi, suurmäessä 15:nneksi ja joukkuemäessä kuudenneksi. Strate kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nižni Tagilissa joulukuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 26:s Pyeongchangin normaalimäen kilpailussa helmikuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Hinzenbachin normaalimäen kilpailussa helmikuussa 2022. Strate saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa oltuaan kolmas Hinterzartenin suurmäessä tammikuussa 2023. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Garmisch-Partenkirchenin suurmäessä kolmanneksi, Oberstdorfin suurmäessä toiseksi ja Villachin normaalimäessä kolmanneksi. Strate voitti Continental Cupissa viisi osakilpailua syys- lokakuussa 2022. Kauden 2022–2023 kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset mäkihyppääjät Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cunha

Cunha on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ana Marcela Cunha (s 1992), brasilialainen uimari, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Diego oik. Diego Ribas da Cunha (s. 1985), brasilialainen jalkapalloilija * Euclides da Cunha (1866–1909), brasilialainen kirjailija ja toimittaja * Manuel Pedro da Cunha Cintra (1906–1999), brasilialainen roomalaiskatolinen piispa * Matheus Cunha (s. 1999), brasilialainen jalkapalloilija * Nani oik. Luís Carlos Almeida da Cunha (s. 1986), portugalilainen jalkapalloilija * Pedro Cunha Cruz (s. 1964), brasilialainen roomalaiskatolinen piispa * Renato Brito Cunha (n. 1926–2020), brasilialainen koripallovalmentaja * Tristão da Cunha (1460–1540), portugalilainen tutkimusmatkailija * Yann Cunha (s. 1991), brasilialainen moottoriurheilija * Yuri da Cunha (s. 1980), angolalainen laulaja. ==Katso myös== * Tristan da Cunha, saariryhmä Etelä-Atlantilla
Paperikaarnamyrtti

Paperikaarnamyrtti (Melaleuca alternifolia) on myrttikasveihin kuuluva kasvilaji. Se on peräisin subtrooppisesta Australiasta, ja sitä tavataan Queenslandin kaakkoisosissa ja pohjoisrannikolla sekä lähiseuduilla Uudessa Etelä-Walesissa. Sitä kasvaa joenrannoilla ja soisilla tasangoilla. Paperikaarnamyrtin öljyä myydään ihonhoitoon. Sillä saattaa olla antiseptisia ominaisuuksia. == Ulkonäkö ja koko == Paperikaarnamyrtti on jopa 7 metriä korkeaksi kasvava pensas tai pieni puu. Sillä on paperimainen kaarna. Sen havunohuet lehdet järjestäytyvät vuorottain ja joskus sekavasti. Lehdet ovat pehmeitä, sileitä ja pitkulaisia muodoltaan. Ne ovat usein 10–35 mm pitkiä ja vain 1 mm ohuita. Niissä on myös paljon öljyä. Kasvi kukkii useimmiten keväällä tai alkukeväästä. Röyhyisten kukkien seassa kasvaa myös teräviä, 3–5 cm mittaisia piikkejä. Siihen kasvavat 2–3 cm mittaiset puiset ja kuppimaiset hedelmät. == Käyttö == Australian alkuasukkaat ovat perinteisesti käyttäneet teepuun lehtiä antiseptisesti. Vähäinen määrä kliinisiä tutkimuksia on osoittanut, että teepuuöljystä voi olla hyötyä aknen ja jalkasienen hoidossa. Siitä saattaa olla hyötyä joissakin muissakin tilanteissa, joissa antiseptisista aineista voi olla apua, mutta niistä ei ole riittävää tutkimusnäyttöä. Teepuuöljy sopii ulkoisesti käytettynä useammille, mutta se voi aiheuttaa joillekin allergista ihottumaa. Raskaudenaikaisesta käytöstä ei ole näyttöä. Teepuuöljyä ei kannata käyttää sisäisesti, koska sillä on monia ikäviä haittavaikutuksia, kuten sekavuutta. Sitä pidetään myös myrkyllisenä sisäisesti käytettynä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Paperikaarnamyrtti (Melaleuca alternifolia) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melaleuca alternifolia * UniProt: Taxonomy - Melaleuca alternifolia Luokka:Myrttikasvit
William F. Lamb

William F. Lamb (21. marraskuuta 1883 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat – 8. syyskuuta 1952) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän oli yksi New Yorkissa sijaitsevan Empire State Buildingin pääarkkitehdeista. Lamb valmistui Williams Collegesta ja Columbian yliopistosta. Hän liittyi artkkitehtitoimisto Carrère and Hastingsiin, mutta vaihtoi myöhemmin Shreve, Lamb & Harmon -toimistoon. Siellä hän sai tehtäväkseen suunnitella Empire State Buildingin vuonna 1930. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Frognerin kirkko (Lier)

Frognerin kirkko () on Lierin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko vuodelta 1694. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Lier
Aryan Tari

Aryan Tari (s. 4. kesäkuuta 1999 Lier) on norjalainen shakin suurmestari. Hän aloitti pelaamisen viisivuotiaana ja voitti seitsemänvuotiaana alle 12-vuotiaiden Norjan-mestaruuden. Tari on voittanut aikuisten Norjan- mestaruuden kahdesti, vuosina 2015 ja 2019. Hän sai suurmestarin arvonimen vuonna 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aryan Tari Maailman shakkiliiton verkkosivuilla Luokka:Norjalaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Revingehed

Revingehed on Ruotsin puolustusvoimien harjoitusalue noin 20 kilometriä Lundista itään. Alueen pinta-ala on 4 500 hehtaaria, josta noin 300 hehtaaria on metsää ja noin 250 hehtaaria vettä (Krankesjön). Alueella toimii puolustusvoimien Etelä-Skånen rykmentti P7. Rykmentissä työskentelee 600 henkeä. Se on lähettänyt joukkoja muun muassa Afganistaniin, Irakiin, Kosovoon, Liberiaan sekä Maliin YK:n johtamaan operaatioon.Etelä-Skånen rykmentti P7 on Ruotsin tulevan Nato-jäsenyyden yhteydessä valmistautunut lähettämään joukkoja Naton Forward Land Forces (FLF) -joukkoihin Latvian pääkaupunki Riian ulkopuolella sijaitsevaan prikaatiin. Suunnitelma on, että prikaatin toiminnasta vastaavat vuorotellen Ruotsi ja Tanska. Ruotsalainen osa on toimintavalmis vuonna 2025. Vuodesta 2022 lähtien Etelä-Skånen rykmentti aloitti vuoden 2020 puolustuspäätöksen mukaisesti 7. koneellisen prikaatin perustamistyöt Revingehedissä. Etelä-Ruotsin puolustustus vahvistuu merkittävästi ja tarkoittaa käytännössä yhä vahvempia yksiköitä, joihin liikekannallepanon sattuessa tulee noin 6 000 sotilasta ja upseeria. Varusmiesten määrä kasvaa nykyisestä 320:sta noin 500:aan vuonna 2025. Rykmentti toteuttaa mittavan rakennusinvestoinnit, jossa rakennetaan useita uusia rakennuksia ja modernisoidaan olemassa olevia rakenteita vastaamaan vaatimuksia tehokkaammasta Ruotsin puolustuksesta. Ruotsin ja Yhdysvaltojen välisessä 6. joulukuuta 2023 allekirjoitetussa DCA-sopimuksessa on sovittu, että Yhdysvallat saavat tarvitaessa käyttöönsä Revingehedin rykmentin alueen. == Lähteet == Luokka:Ruotsin asevoimat Luokka:Ampuma-alueet
Jouko Ketola

Jouko Juhani Ketola (s. 18. lokakuuta 1945 Vähäkyrö) on suomalainen diplomi- insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 10.1.2024. Ketolan vanhemmat olivat Sulo Ketola ja Aili Eveli. Hän avioitui 1969 Raija Regina Isokytän kanssa. Ketola tuli ylioppilaaksi Isonkyrön yhteiskoulusta 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Hän oli korkeakoulun polttomoottoreiden ja autotekniikan osaston assistentti 1972–1973 ja Oy Wärtsilä Ab:n Vaasan tehtaan tuoteinsinööri 1973–1975. Maaseudun Kone Oy:n käyttöpäällikkö Ylihärmässä Ketola oli 1975–1979 ja teknillinen johtaja 1979 ja Onninen Oy Vesmen johtaja Kauhajoella 1979–1985 ja yhtiön teollisuusryhmän johtaja Helsingissä 1985–1986. Hän oli YIT-Yhtymä Oy:n Peräseinäjoen yksikön johtaja 1986–1995, YIT Huber Oy:n toimitusjohtaja Helsingissä 1995–2000, YIT Installaatiot Oy:n toimitusjohtaja 2000–2001 ja Maaseudun Kone Oy:n, vuodesta 2003 MSK Group Oy, toimitus- ja konsernijohtaja ja hallituksen jäsen Ylihärmässä 2001–2004. Hän on hoitanut myös konsultointi- ja asiantuntijatoimeksiantoja ja hänellä on ollut lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Ketola sai 2003. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kummitusjuttu (elokuva)

Kummitusjuttu () on vuoden 1981 yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut John Irvin. Se perustuu Peter Straubin vuoden 1979 samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosassa nähdään muun muassa Fred Astaire, Melvyn Douglas, Douglas Fairbanks Jr. ja John Houseman. ==Juoni== Eräänä talvena uudenenglantilaisen Milburnin idyllisessä pikkukaupungissa alkaa tapahtua outoja asioita, jotka linkittyvät eräiden iäkkäiden miesten ylläpitämään yksityiseen seuraan, jonka jäsenet kertovat toisilleen kummitusjuttuja pitäkseen todelliset pelkonsa kurissa. Kun yksi seuran jäsenistä, Edward Wanderley (Douglas Fairbanks Jr.), kuolee kauhistuttavalla tavalla melkeinpä itsemurhaa muistuttavassa tapaturmassa, Edwardin poika Don Wanderley (Craig Wasson), joka oli jo aiemmin menettänyt myös veljensä Davidin vähintään yhtä merkillisessä tapauksessa, alkaa tutkia tapausta, jonka yhteydessä paljastuu hänen oman menneisyytensä tapahtumien jotenkin heijastelevan seuran jäsenten omaan salattuun menneisyyteen, joka yrityksistä huolimatta on palannut Milburniin kylväämään kuolemaa. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jukka Bisi

Jukka Birger Bisi (s. 1960 Vaala) on suomalainen filosofian tohtori. Bisi on työskennellyt Metsähallituksen erätalousjohtajana vuodesta 2016 alkaen. Aiemmin hän on ollut muun muassa Metsähallituksessa ylitarkastajana ja erätalouspäällikkönä sekä Pohjanmaan riistanhoitopiirissä riistapäällikkönä. Jukka Bisi väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2010 Oulun yliopistosta otsikolla Suomalaisen susikonfliktin anatomia. Aiemmin hän julkaisi yhdessä professori Sami Kurjen kanssa laajan Susipuhetta Suomessa -tutkimuksen, joka perustui muun muassa 30 susikeskusteluun, 15 sidosryhmätilaisuuteen ja kyselytutkimukseen. Tutkimukset saivat runsaasti huomiota mediassa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Venäläis-tšetšenialainen ystävyysseura

Venäläis-tšetšenialainen ystävyysseura on () oli vuosina 2000–2006 toiminut järjestö, joka valvoi ihmisoikeuksia Tšetšeniassa ja Pohjois-Kaukasuksella. Järjestön päämaja oli Nižni Novgorodissa. Järjestön puheenjohtaja Stanislav Dmitrievski tuomittiin 3. helmikuuta 2006 etnisen vihan lietsomisesta kahden vuoden ehdolliseen, kun järjestö oli julkaissut Aslan Mashadovin ja Ahmed Zakajevin lausuntoja. Järjestö sai viisi päivää aikaa erottaa Dmitrievski johtajan paikalta, mitä se ei tehnyt, jonka jälkeen se määrättiin suljettavaksi kahden kuukauden kuluessa. Laki ei-valtiollisista järjestöistä kieltää ekstremistmista tuomittujen toimisen kansalaisjärjestöjen johtopaikoilla. Korkein oikeus vahvisti päätöksen 23. tammikuuta 2007. Varat järjestön toimintaan tulivat lähes täysin Euroopan unionilta, Yhdysvaltain hallituksen rahoittamalta National Endowment for Democracy -järjestöltä ja Norjan ulkoministeriöltä. http://www.washingtonpost.com/wp- dyn/content/article/2007/01/23/AR2007012301304.html Toinen merkittävä järjestön johtaja oli toimittaja Oksana Tšelyševa. Järjestön toimintaa on pyritty jatkamaan eri keinoin, kuten Suvaitsevuuden tukisäätiö -järjestöllä sekä Helsingissä kotipaikkaansa pitävällä Venäjän ja Tšetšenian ystävyysseura -järjestöllä.[ https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000004516062.html Venäjän kieltämä Tšetšenia-seura hakee apua Suomesta, HS ==Lähteet== Luokka:Venäläiset järjestöt
Reaper

Reaper voi tarkoittaa seuraavia: * Reaper, viruksentorjuntaohjelma * Reaper, äänityöasemaohjelmisto * The Reaper, Grave Diggerin albumi vuodelta 1993
Vähärasvainen ruokavalio

Vähärasvainen ruokavalio on erään yhdysvaltalaisen määritelmän mukaan ruokavalio, jossa kaloreista enintään noin 30 prosenttia saadaan rasvasta. Erittäin vähärasvaiseksi kutsutaan ruokavaliota, jossa kaloreista enintään 15 prosenttia saadaan rasvasta. Nämä rajat voidaan asettaa muillekin tasoille. Vähärasvaisen ruokavalion noudattamiseen kuuluu runsasrasvaisten ruoka- aineiden välttäminen tai korvaaminen vähärasvaisilla. Lihasta ja keitoista voidaan kaapia rasvat pois, paistorasvat voidaan kaataa pois tai paistetut ruoat voidaan korvata muulla tavoin valmistetuilla. Vähärasvaista ruokavaliota on suositeltu etenkin laihduttamiseen ja ihannepainon ylläpitoon. Se alkoi saada puolestapuhujia etenkin 1970-luvulla ja oli 1980-luvulla suosionsa huipulla. Esimerkiksi Nathan Pritikinin laihdutusopas The Pritikin Program for Diet and Exercise ilmestyi vuonna 1979. Muita suosittuja vähärasvaisia ruokavalioita ovat olleet Ornishin dieetti, ja Scarsdalen dieetti. Vähärasvaista ruokavaliota on pidetty painonhallinnan kannalta edullisena, koska hiilihydraateissa ja proteiineissa on rasvaa vähemmän kaloreita painoyksikköä kohden. Yhdestä syödystä rasvagrammasta saa peräti 9 kilokaloria siinä kun proteiinista ja hiilihydraatista saa vain 4 kilokaloria grammaa kohti. Rasvan rajoittamisella on siis enemmän vaikutusta ruoasta saatujen kalorien vähentämisen kannalta kuin muiden makroravintoaineiden rajoittamisella samassa suhteessa, mikäli nautitun ruoan määrä ei kasva rasvapitoisuuden vähentyessä. Rasvan rajoittamisesta on uskottu olevan myös hyötyä kansanterveydelle, sillä etenkin tyydyttyneiden rasvojen ja transrasvojen on varsinkin ennen 2000-lukua arveltu nostavan kolesterolia ja lisäävän sydän- ja verisuonitautien riskiä. Esimerkiksi Yhdysvaltain ravitsemusviranomaiset ovat suositelleet tämän vuoksi vähärasvaista ruokavaliota. Myös sappikivistä kärsiville suositellaan joskus vähärasvaista ruokavaliota, sillä se sopii heidän ruoansulatukselleen. Joskus myös ripulista, ärtyneestä suolesta, ruoan imeytymishäiriöistä ja rasvamaksasta kärsivät ovat hyötyneet vähärasvaisesta ruokavaliosta. Vähärasvainen ruokavalio saattaa vähentää ruoansulatusvaivoja myös laihdutusleikkauksen jälkeen. Vähärasvaisia ruokavalioita on arvosteltu siitä, että niitä on vaikea noudattaa pitkiä aikoja, ja niistä voi seurata jojolaihduttamista. Myös terveydelle hyödyllisten tyydyttymättömien rasvahappojen saanti voi jäädä liian vähäiseksi. ==Lähteet== Luokka:Ruokavaliot
MDAX-indeksi

MDAX-indeksi on Frankfurtin pörssin osakeindeksi. Indeksi sisältää DAX- indeksin jälkeen 50 suurinta yhtiötä. MDAX:ia on laskettu 19. tammikuuta 1996 lähtien. Laskentaperuste on 30. joulukuuta 1987, arvolla 1000 pistettä. == Luettelo indeksin yhtiöistä == Indeksin yhtiöt 10. tammikuuta 2024: * Aixtron * Aroundtown * Aurubis * Bechtle * Carl Zeiss Meditec * CTS Eventim. * Delivery Hero * Deutsche Lufthansa * Encavis * Evonik Industries * Evotec * Fraport * Freenet * Fresenius Medical Care * Fuchs * GEA Group * Gerresheimer * Hella * HelloFresh * Hensoldt * Hochtief * Hugo Boss * Jenoptik * Jungheinrich * K+S * KION Group * Knorr-Bremse * Krones * Lanxess * LEG Immobilien * Nemetschek * Nordex * Puma * Rational * Redcare Pharmacy * RTL Group * Scout24 * Siltronic * Sixt * SMA Solar Technology * Stabilus * Ströer * TAG Immobilien * Talanx * TeamViewer * Telefónica Deutschland * ThyssenKrupp * United Internet * Vitesco Technologies Group * Wacker Chemie == Lähteet == Luokka:Saksan talous *
Palman tuulivoimapuisto

Palman tuulivoimapuisto on Varsinais-Suomen Somerolla Palmanharjulla (Palmankalliolla) sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 17 megawattia ja vuosituotanto on noin 50 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Ilmatar Energyn tytäryhtiö Ilmatar Somero Oy, sen omistaa Ilmatar Somero Oy ja sitä operoi Ilmatar Service Oy. == Yleistä == Palman tuulivoimapuisto sijaitsee mäkisellä alueella Someron keskustaajamasta pari kilometriä koilliseen päin. Tuulipuiston pituus on 1,3 kilometriä, leveys 600 metriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 35 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat 115–130 metrin korkeudella mpy. Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V150-mallia, jonka napakorkeus on 105 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 150 metriä, ja jonka kapasiteetti on 4,3 megawattia. Tuulipuistoon on tieyhteys Pikku-Joensuusta. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan 20 kilovoltin jännitteellä keskustaajaman pohjoispuolella sijaitsevalle Palman sähköasemalle, josta sähkö siirretään kantaverkkoon. == Historiaa == Hankkeelle myönnetyn suunnittelutarveratkaisun yhteydessä on selvitetty alueen luontoarvot sekä tehty kattavat tuulivoimapuiston ympäristövaikutusarviot 2012. Palman tuulivoimapuistoon myönnettiin vuonna 2015 rakennusluvat neljälle tuulivoimalalle. Rakennusluvan laillisuutta edelsi siitä tehty valitus. Ympäristölautakunnan maaliskuussa 2015 tekemästä päätöksestä valitettiin, mutta Turun hallinto-oikeus hylkäsi valituksen joulukuussa 2015. Erityinen tapaus oli kesämökin rakennusluvan hylkääminen toukokuussa 2014, koska se aiottiin rakentaa liian lähelle suunniteltua tuulivoimalaa. Hylkäyksestä valitettiin Turun hallinto-oikeuteen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen kesäkuussa 2016 ja palautti asian ympäristölautakunnan käsittelyyn. Rakennuslupa sai siten lainvoimaisuuden. Yhtiö oli varautunut aloittamaan maastossa valmistelevat maastotyöt, mutta hanke koki lisäviiveitä. Uutisen kertomat tiedot sisälsivät tuolloin tuulivoimaloita, joiden napakorkeus oli 120 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija 177,5 metriä. Suunnitelmassa lähimmät asuinrakennukset sijaitsivat 700 metrin etäisyydellä. Tämä ei olisi haitannut ollenkaan, jos melumittauksissa yöllinen melutaso olisi jäänyt alle 40 desibelin. Rakennustarkastajan mukaan voimaloiden vaikutusalueella sijaitsi useita vapaa- ajan asuntoja yöllisen vähintään 35 desibelialueen sisällä. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2021 ja seuraavana vuonna tehtiin kallioiselle mäelle kallioporauksia perustusten kiinnityksiä varten. Seuraavana keväänä valettiin tuulivoimaloiden varsinaiset perustukset. Ensimmäistä tuulivoimalaa pystytettiin heinäkuussa 2023 ja koko tuulivoimapuisto valmistui viimeistään lokakuussa 2023. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
SDAX-indeksi

SDAX-indeksi on Frankfurtin pörssin osakeindeksi. Indeksi sisältää MDAX- indeksin jälkeen 70 suurinta yhtiötä. SDAX:ia on laskettu 21. kesäkuuta 1999 lähtien. Laskentaperuste on 30. joulukuuta 1987, arvolla 1000 pistettä. == Luettelo indeksin yhtiöistä == Indeksin yhtiöt 10. tammikuuta 2024: * 1&1 * Adesso * Adtran * Adtran Networks * Amadeus Fire * ATOSS Software * AUTO1 Group * BayWa * Befesa * Bilfinger * Borussia Dortmund * Cancom * Ceconomy * Cewe * CompuGroup Medical * Dermapharm Holding * Deutsche Beteiligungs * Deutsche Pfandbriefbank * Deutsche Wohnen * Deutz * Drägerwerk * Dürr * DWS Group * Eckert & Ziegler Strahlen- und Medizintechnik * Elmos Semiconductor * Energiekontor * Fielmann Group * FlatexDEGIRO * GFT Technologies * Grand City Properties * Grenke * Hamborner REIT * Heidelberger Druckmaschinen * Hornbach Holding * Hypoport * Indus Holding * IONOS Group * Jost Werke * Klöckner & Co * Kontron * KSB * KWS SAAT * Metro * MorphoSys * Mutares * Nagarro * NORMA Group SE * Patrizia * Pfeiffer Vacuum Technology * PNE * ProSiebenSat.1 Media * PVA TePla * SAF-Holland * Salzgitter * Schaeffler * Schott Pharma * SFC Energy AG * SGL Carbon * Sto * Stratec * Südzucker * SÜSS MicroTec * Synlab * ThyssenKrupp Nucera * Traton * Varta * VERBIO Vereinigte BioEnergie * Vossloh * Wacker Neuson * Wüstenrot & Württembergische == Lähteet == Luokka:Saksan talous *
Malo Gusto

Malo Arthur Gusto (s. 19. toukokuuta 2003 Décines-Charpieu) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == Villefontainessa varttunut Gusto liittyi vuonna 2016 Olympique Lyonnaisin junioriakatemiaan. Lyonin edustusjoukkueessa Gusto teki ensiesiintymisensä 24. tammikuuta 2021 Ligue 1:n ottelussa Saint-Étienneä vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle Bruno Guimarãesin tilalle ottelun 90. minuutilla. Kaudella 2021–2022 Gusto vakiinnutti paikkansa Lyonin avauskokoonpanossa ja pelasi ensimmäistä kertaa myös Eurooppa-liigassa. Hän pelasi kaudella 30 pääsarjaottelua, joissa hän antoi neljä maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja antoi yhden maalisyötön. 29\. tammikuuta 2023 Gusto siirtyi englantilaisseura Chelseaan vuoteen 2030 ulottuvalla sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 35 miljoonaa euroa. Hän pelasi kuitenkin loppukauden 2022–2023 lainalla Lyonissa. Gusto debytoi Chelseassa 13. elokuuta 2023 Valioliigan kauden avausottelussa Liverpoolia vastaan, kun hän korvasi Reece Jamesin ottelun 76. minuutilla. Hän pelasi kauden aikana 27 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 19, ja syötti kuusi maalia. Hän pelasi täyden ajan tappiolisessa liigacupin loppuottelussa. == Maajoukkueura == Gusto on pelannut Ranskan maajoukkueissa vuodesta 2018 lähtien. Ranskan A-maajoukkueessa Gusto pelasi ensimmäistä kertaa 13. lokakuuta 2023 voitollisessa EM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle ottelun 80. minuutilla Jonathan Claussin tilalle. == Muuta == Gustolla on portugalilaisia ja martiniquelaisia sukujuuria. Hänellä on Ranskan lisäksi myös Portugalin kansalaisuus. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albrekt (1490–1545)

Albrekt (28. kesäkuuta 1490 – 24. syyskuuta 1545 Mainz) oli Mainzin vaaliruhtinas ja arkkipiispa ja Magdeburgin arkkipiispa. Hän oli Brandenburgin vaaliruhtinaan Johannes Ciceron poika. Hänet muistetaan ennen kaikkea siitä, että uskonpuhdistaja Martti Luther hyökkäsi Albrektin aneiden myyntiä vastaan 95 teesissään. ==Elämä ja ura== Suoritettuaan Frankfurt an der Oderin yliopistossa ennemminkin humanistisia kuin teologisia opintoja hän aloitti kirkollisen uran, ja vuonna 1513 hänestä tuli Magdeburgin arkkipiispa ja Halberstadtin hiippakunnan hallinnoija. Vuonna 1514 hän sai Mainzin vaaliruhtinaskunnan, ja vuonna 1518 hänestä tehtiin kardinaali. Maksaakseen Mainzin tuomiokapitulin palliumin ja muut virkaanastumisestaan aiheutuvat kulut Albert oli lainannut Fuggereilta suuren summan rahaa ja saanut paavi Leo X:ltä luvan järjestää hiippakunnassaan aneiden myyntiä saadakseen varoja lainan takaisinmaksuun. Tätä työtä varten hän sai dominikaanipappi Johannes Tetzelin palvelukseensa. Luther tuomitsi tämän käytännön 95 teesissään. Albert vaikutti näin välillisesti voimakkaasti uskonpuhdistuksen käynnistymiseen. Vuoden 1519 keisarinvaalien lähestyessä Kaarlen (myöhemmin keisari Kaarle V) ja Ranskan kuninkaan Frans I:n kannattajat anoivat innokkaasti Albertin ääntä, ja hän näyttää saaneen suuren summan rahaa äänestä, jonka hän lopulta antoi Kaarlelle. Albertin vapaamielisyys, hänen ystävyytensä Ulrich von Huttenin kanssa ja hänen poliittiset pyrkimyksensä näyttävät herättäneen toiveita siitä, että hänet saataisiin uskonpuhdistuksen puolelle, mutta vuoden 1525 talonpoikaissodan jälkeen hän asettui lopullisesti katolilaisuuden kannattajien joukkoon ja kuului niihin ruhtinaihin, jotka tapasivat heinäkuussa 1525 Dessaussa sopiakseen toimenpiteistä katolisen uskon puolustamiseksi. Hänen vihamielisyytensä reformaattoreita kohtaan ei kuitenkaan ollut yhtä äärimmäistä kuin hänen veljensä Joakim I:n, Brandenburgin vaaliruhtinaan, ja hän näyttää toimineen rauhan puolesta, vaikka hän oli jäsenenä Nürnbergin liitossa, joka perustettiin vuonna 1538 Schmalkaldenin liiton vastapainoksi. Reformaatio eteni kuitenkin hänen valtakunnissaan, ja hän joutui myöntämään Magdeburgin asukkaille uskonnonvapauden 500 000 guldenia vastaan. Viimeisinä vuosinaan hän oli entistä suvaitsemattomampi protestantteja kohtaan ja suosi jesuiittojen opetusta valtakunnissaan. Maallisena ruhtinaana hän hallitsi hyvin; hän otti käyttöön uudistuksia oikeudenkäytössä, poliisijärjestelmässä ja kaupankäynnissä. Albert koristeli Hallen katedraalin ja Mainzin katedraalin ylellisesti ja otti tunnuslauseekseen sanat Domine, dilexi decorem domus tuae. Hän oli taiteen ja oppineiden tukija, ja Erasmus Rotterdamilainen kuului hänen ystäviinsä. Hänet haudattiin Mainzin katedraaliin. Hänen haudallaan on taiteellinen muistomerkki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kardinaalit Luokka:Keskiajan katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1490 syntyneet Luokka:Vuonna 1545 kuolleet
Polypropyleeniglykoli

Polypropyleeniglykoli tai PPG on polyeettereihin kuuluva polymeeri. Polypropyleeniglykolilla on useita käyttökohteita. ==Ominaisuudet== Polypropyleeniglykolin molekyylimassa on tavallisimin 200–18 000 g/mol. Yhdisteen ominaisuudet riippuvat molekyylimassasta. Molekyylimassaltaan alle 6 000 g/mol olevat polymeerit ovat jähmeitä nesteteitä ja tätä korkeammat vahamaisia kiinteitä aineita. Polypropyleeniglykolin sulamispiste on -40–73 °C ja lasisiirtymälämpötila on -77 – -73°C. Molekyylimassaltaan pienet polypropyleeniglykolit (alle 700 g/mol) liukenevat veteen. Polymeeri liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja dikloorimetaaniin. Polypropyleeniglykolin tiheys on 1,01–1,02 g/cm3.David L. Trent: "Propylene Oxide", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Steven D. Gagnon: "Polyethers, Propylene Oxide Polymers", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Steven D. Gagnon: "Propylene Oxide and Higher 1,2-Epoxide Polymers", teoksessa Encyclopedia of Polymer Science and Technology, John Wiley & Sons, New York, 2008. ==Valmistus ja käyttö== Polypropyleeniglykolia valmistetaan lähtien propyleenioksidista ja initiaattorialkoholista 80–120 °C:n lämpötilassa. Useimmiten käytetyt initiaattorit ovat etyleeniglykoli, propyleeniglykoli tai glyseroli. Glyserolia käytettäessä polymeeriketjusta tulee haarautunut. Katalyyttinä voidaan käyttää joko happoja tai emäksiä. Useimmiten teollisuudessa käytetyt katalyytit ovat natrium- tai kaliumhydroksidit tai ammoniakki. : Polypropyleeniglykolia käytetään erityisesti polyuretaanivaahtojen ja -elastomeerien valmistukseen. Lisäksi sitä käytetään kosmetiikassa, tekstiilienkäsittelyssä, voiteluaineena, lämmönsiirtoaineena, pintaaktiivisena aineena ja muiden yhdisteiden valmistukseen. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Bruno Héroux

Louis Carl Bruno Héroux (20. joulukuuta 1868 – 14. helmikuuta 1944) oli saksalainen taidemaalari, graafikko, typografi ja exlibris-taiteilija. Héroux syntyi Leipzigissa Louis Héroux’n ja Minna o.s. Zimmermannin pojaksi. Taiteilija kuoli vakavaan sisätautiin. Hänen viimeiset päivät olivat synkkiä, koska hänen painolevynsä tuhoutuivat Leipzigin pommituksissa 1943. == Teoksia == Tiedosto:Bruno Héroux - Ein Totentanz. Zwölf Stichradierungen und Sinnsprüche. 1939-1943 (4).jpg|Kuolemantanssi (1943). Tiedosto:Exlibris Gloeck.jpg|Exlibris Richard Gloeckille (1910). Tiedosto:Speisekarte zum Leonidenfest 1930, Leipzig.png|Ruokalista vuoden 1930 Leonidenfestiin. Tiedosto:Bruno Héroux - Ex Libris für Alice Zimmermann.jpg|Ex Libris Alice Zimmermannille. Tiedosto:DIDEGA 1928.jpg|Mainosjuliste DIDEGA-näyttelyyn 1928. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bruno Héroux Kansallisgallerian kokoelmissa * Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bruno Héroux Wikimedia Commonsissa Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Saksalaiset taidemaalarit
Tapio Eerola

Tapio Eerola (s. 3. lokakuuta 1958) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on Suomen Kennelliiton Koiramme-lehden pitkäaikainen päätoimittaja. Eerola kasvattaa hovawartteja ja toimii kansainvälisen hovawartliiton IHF:n varapuheenjohtajana. Eerola on kasvattanut myös muutamia muita koirarotuja. Hän on kirjoittanut kaikki koirarodut esittelevän kirjan Suomen Koirarodut vuonna 1997 sekä kotimaisista roduista kertovan kirjan Suomalaiset koirarodut vuonna 2014. Eerola sai ulkomuototuomarioikeudet vuonna 1993 ja toimii kaikkien koirarotujen tuomarina Finnish Dog Show:ssa. Eerola oli ehdolla eduskuntavaaleissa Keskustan puolueesta vuonna 2015, molemmissa kuntavaaleissa myöskin Keskustan puolueesta ehdolla, vuonna 2017 ja vuonna 2021. Hän ei tullut valituksi kyseisissä vaaleissa. == Julkaisut == *Suomen koirarodut, 1997. Tammi. *Suomalaiset koirarodut, 2014. Koiramme. == Palkinnot == *Lauri Vuolasvirta -palkinto vuonna 2002 (yhdessä Kaija Eerolan kanssa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konrad Celtes

Konrad Celtes tai Celtis (oikealta nimeltään Konrad Pickel; 1. helmikuuta 1459 Wipfeld, Unterfranken – 4. helmikuuta 1508 Wien) oli saksalainen humanisti ja latinaksi kirjoittanut runoilija. Hän herätti Saksassa kiinnostusta sekä antiikin oppineisuutta että Saksan muinaisuutta kohtaan. ==Elämä ja ura== Celtes oli Pickel-nimisen (jonka kreikankielinen käännös on Celtes) viininviljelijän poika. Hän lähti jo varhain kotoaan välttääkseen isänsä ammatin harjoittamisen, opiskeli Kölnin ja Heidelbergin yliopistoissa ja hän pääsi Johann von Dalbergin suojelukseen ja Rudolf Agricolan oppilaaksi. Tämän jälkeen hän vaelsi jonkin aikaa "kiertävänä oppineena" pitäen humanistisia luentoja Erfurtissa, Rostockissa ja Leipzigissa. Leipzigissa hän julkaisi ensimmäisen teoksensa Ars versificandi et carminum (1486). Vuonna 1486 hän matkusti Roomaan, jossa hänellä oli ystävälliset suhteet Julius Pomponius Laetukseen. Italiassa hän tutustui Firenzessä Marsilio Ficinoon, Bolognassa Beroaldukseen ja Venetsiassa Sabellicukseen ja kuuluisaan kirjapainajaan Aldus Manutiukseen. Vuonna 1487 hänet seppelöitiin Saksan runoilijaksi (poeta laureatus), kun keisari Fredrik III suoritti seremonian Nürnbergin valtiopäivillä. Hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä Jagiellonian yliopistossa Krakovassa ja tuli vuonna 1491 Ingolstadtin yliopiston runouden ja retoriikan professoriksi. Vuonna 1497 Maksimilian I nimitti hänet professoriksi Wienin yliopistoon, jossa Celtes perusti italialaisten mallien mukaan humanistisen tutkimuksen keskuksen, Sodalitas Danubianan. Hän edisti järjestelmällisyyttä opetusmenetelmissä, pyrki puhdistamaan latinaa oppineiden keskinäisestä kanssakäymisestä ja edistämään erityisesti kreikan opiskelua. Hän perusti matkoillaan oppineiden seuroja. Celtes oli myös kiinnostunut kotimaansa historiasta ja maantieteestä. Hän löysi ensimmäisenä Regensburgin Pyhän Emmeranin luostarissa Gandersheimin nunna Hrotsvithan huomattavat latinankieliset runot, joista hän julkaisi painoksen (1501), sekä Tabula Peutingerianan, Rooman valtakunnan kartan. Hänen teoksiinsa kuuluivat Tacituksen Germania-teoksen (1500) ja Barbarossaa käsittelevän 1200-luvun runon Ligurinus (1507) painokset. Celtesin tuotoksissa isänmaallisuus ja Italian vastaisuus ovat hallitsevia teemoja. Celtesin runous on vapaamielistä ja eroottista. Hän oli epikurolainen, ja monien humanistien tapaan hän arvosti muinaisia pakanallisia ihanteita kristillisiä enemmän. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Humanistit Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset historioitsijat Luokka:Saksalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1459 syntyneet Luokka:Vuonna 1508 kuolleet