EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Puuhevonen (albumi)

Puuhevonen on PMMP:n neljäs albumi, joka ilmestyi 14. marraskuuta 2007. Albumi sisältää PMMP:n versioita tunnetuista lastenlauluista. Kappaleet ovat valinneet yhtyeen laulusolistit Mira Luoti ja Paula Vesala yhdessä tuottajansa Jori Sjöroosin kanssa.PMMP:n Puuhevonen-lastenlaululevy julkaistaan 14.11. Sony BMG. Luettu 21. lokakuuta 2007. Albumin julkaisuhetkellä sekä Luoti että Vesala odottivat esikoislapsiaan. Puuhevonen pysyi Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 21 viikkoa ja oli korkeimmillaan sijalla #3. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Täti Monika". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Singlet == Kuva:Pmmp-tätimonika.jpg|Täti Monikapromo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puuhevonen PMMP:n sivustolla Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:PMMP:n albumit Luokka:Suomalaiset lastenalbumit
Arnold Luhaäär

Arnold Luhaäär (20. marraskuuta 1905 Mõisaküla – 29. tammikuuta 1965 Tallinna) oli virolainen painonnostaja. Luhaäär saavutti olympiahopeaa painonnoston raskaassa sarjassa (yli 82,5-kiloiset) Amsterdamissa 1928 yhteistuloksella 360 kiloa. Hänen punnerrustuloksensa oli 100 kiloa, jolla hän hävisi Saksan Josef Straßbergerille 22,5 kiloa. Luhaäärin tempaustulos 110 kiloa ja työntötulos 150 kiloa olivat parempia kuin saksalaisen vastaavat, mutta eroksi jäi 12,5 kiloa yhteistuloksen maailmanennätyksen tehneen saksalaisen hyväksi. Berliinin 1936 olympialaisissa Luhaäär sai pronssia yhteistuloksella 400 kiloa. Hän punnersi 115 kiloa, tempasi 120 kiloa ja työnsi 165 kiloa. Viimeksi mainitussa hän oli kilpailun paras, mutta yhteistuloksissa hän hävisi maailmanennätyksen tehneelle Saksan Josef Mangerille 10 kiloa. MM-kilpailuissa Luhaäär sai pronssia vuonna 1938 ja EM-kilpailuissa hopeaa 1933. Hän voitti myös sarjansa Moskovan spartakiadeissa 1928. Viron mestaruuden hän voitti kahdeksan kertaa painonnostossa ja kerran myös kreikkalais-roomalaisessa painissa. ==Lähteet== * ==Viitteet== Luokka:Virolaiset painonnostajat Luokka:Virolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Kalle Väänänen

Kaarle Viktor (Kalle Vihtori) Väänänen (22. maaliskuuta 1888 Kuopio – 12. elokuuta 1960 Lahti)Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia, Kuopio.fi oli suomalainen kirjailija ja oppikoulun opettaja. ==Henkilöhistoria== Väänäsen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Kaarlo Vilho Väänänen ja Maria Niskanen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1915. Väänänen toimi luonnoonhistorian ja maantieteen opettajana Viipurin uudessa yhteiskoulussa 1922–1929, Viipurin tyttölyseossa 1929–1945 ja Lappeenrannan lyseossa 1945–1952. Talvi- ja jatkosodan aikana Väänänen oli viihdytysjoukoissa. Vuosina 1945−1947 Väänänen oli komennettuna opettajaksi Valtion sisäoppilaitokseen (”Internaatti”) Niinisalon varuskuntaan. Väänänen oli naimisissa Alma Maria Vanamon (ent. Vilander) kanssa vuosina 1912–1945. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin 1948 Kerttu Vainion (ent. Grönlund) kanssa. ==Teoksia== Väänänen kirjoitti myös nimimerkeillä K. V., Korsukolportööri ja Laulajapoika. Osassa teoksiaan hän käytti savon murretta.Eteläkarjalaisia kirjailijoita: Väänänen Kalle Lappeenrannan kaupunginkirjasto. Viitattu 8.7.2014. Hän laati myös luonnon- ja maantieteellisten kirjojen arvosteluja ja pakinoita sekä suomennoksia muun muassa Wilhelm Buschin teoksista. * Luonnonkansojen häviäminen, 1917 * Savitaipaleen rintama vapaussodassa, 1921 * Minkä mitäkin Lauluveikoista, 1923 * Viipurin läänin maanviljelysseura. 2, 1923 * Lauluveikon virsikirja. 1, 1924 * Savolaesta sanarrieskoo, 1924 * Uutta sanarrieskoo, 1925 * Pöljäm pysäkiltä palamupuihen siimekseen, 1926 * Runokaakin kavionkapsetta, 1926 * Letkuvarrev viereltä, 1927 * Junkkarien joukko, 1928 * Tietoja eräistä ulkomaalaisista maatalouskouluista, 1928 * Sanarrieskoo, 1930 * Tulipa Kytrelahden naisillekin kesä, 1930 * Sanarrieskoo kolomas kannikka, 1930 * Sanarrieskoo, kootut murrerunot, 1931 * Kaksi nuorta sydäntä, 1932 * Issias ja miten siitä paranin, 1934 * Suomen maantieto, 1937 (yhdessä Eliel Arton kanssa) * Poliisin poika, 1938 * Vainotien vartijat, 1939 * Korsusta korsuun Kannaksella, 1941 * Runoruunalla ryssää päin, 1942 * Interparrat opin tiellä, 1953 * Peräkorven Ierikka ja muita mukavia juttuja, 1954 * Täss’ on teille terveisiä, 1954 * Olinpa minäkin turisti, 1955 * Jotakin ehkä tietäisin, 1957 * Kyminlaakson lääkäriseura 1909–1959, 1959 * Tukkanuottasilla, 1957 * Koulukaskuja, 1962 (Veikko Haakanan toimittama) == Lähteet == * Kuka kukin oli (Wikiaineisto) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kalle Väänänen : Puiroon sauna saunoista parhain, Suomen Kuvalehti, 19.08.1939, nro 33, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset murrekirjailijat Luokka: Suomalaiset runoilijat Luokka: Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Pakinoitsijat Luokka: Suomentajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Himalia (mytologia)

Himalia oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi, joka asui Rodoksen saarella. Zeus saapui saarelle kukistamaan gigantteja, mutta siellä ollessaan antautui suhteeseen Himalian kanssa. Tämä synnytti hänelle kolme poikaa: Spartaios, Kronios ja Kytos.Diodoros Sisilialainen, Historian kirjasto 5.55.5 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Nymfit
Himalia

Himalia viittaa seuraaviin asioihin: * Himalia, nymfi kreikkalaisessa mytologiassa, joka synnytti Zeukselle kolme poikaa * Himalia, Jupiterin kuu * Himalia-ryhmä, joukko Jupiteria kiertäviä epäsäännöllisiä kuita
Tauno Lehtihalmes

Tauno Untamo Lehtihalmes, vuoteen 1944 saakka Lehtinen, (25. lokakuuta 1916 Helsinki – 18. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä, joka esiintyi muun muassa parissakymmenessä elokuvassa ja televisio-ohjelmassa. Lehtihalmeen vanhemmat olivat ylityönjohtaja Ivar Lehtinen ja Hilja Maria Kivinen. Lehtihalmes suoritti teatteriopintoja vuosina 1932–1936, minkä jälkeen hän toimi muun muassa Kuopion yhteisteatterin johtajana 1953–1965 ja kirjoitti näytelmiä. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1972.Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Tauno Lehtihalmes Hän oli naimisissa 1940–1943 Toini Vennolan (k. 1943) ja vuodesta 1945 lähtien Paula Räsäsen kanssa. ==Valikoitu filmografia== * Mieheke (1936) – Mies satamassa * Jääkärin morsian (1938) – Jääkäri Mäkelä * Varjoja Kannaksella (1943) – Työnjohtaja * Orpopojan valssi (1950) * Laulu tulipunaisesta kukasta (1971) – Kyllikin isä, Moision isäntä * Mommilan veriteot 1917 (1973) – Tilanomistaja Theodor Mansner * Mumindalen (1973) – Muumipappa (ääni) * Onnellinen mies (1979) – Piispa * Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti (1979) – Rovasti * Milka (1980) – Rovasti * Menestyksen maku (1983) – Rovasti * Angelan sota (1984) – Adolf Wickström, lakimies * Lain ulkopuolella (1987) – Tauno Ilmari Heikura, yläkerran vanhus * Lentsu (1990) – Kirjastolautakunnan puheenjohtaja * Rundi (1990) – Oikeuden puheenjohtaja * Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa (1990) – Portsari * Pilkkuja ja pikkuhousuja (1992) – Vanhan rouvan aviomies *Syrjähyppyjä (1996) – Tsebutykin ==Näytelmä- ja kuunnelmakäsikirjoituksia== * Hammas (1945) – Kuunnelmakäsikirjoitus * Tädin joululahja (1951) – Yksinäytöksinen hupailu * Hyypiö (1955) – Kuunnelmakäsikirjoitus * Uuspää tekee löydön (1961) – Näytelmäkäsikirjoitus * Ketun myrkkyä ja joulurauhaa (1972) – Näytelmä * Sad story (1972) – Näytelmäkäsikirjoitus Lehtihalmeen tuotantoon kuuluu myös kuunnelmia, lehtiartikkeleita ja suomennoksia, joita on julkaistu muun muassa antologioissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Kuopion kaupunginteatterin johtajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Philip Absolon

Philip Absolon (s. 24. marraskuuta 1960) on brittiläinen taidemaalari. Hänen tuotantonsa edustaa stuckismiksi nimettyä nykytaiteen liikettä. Absolon syntyi Erithissä, Kentissä. Hän polveutuu viktoriaanisen ajan taiteilijasta John Absolonista. Hän kärsii lukihäiriöstä. Hän opiskeli vuosina 1977–1979 Medway College of Art and Designissa, jossa hän tapasi Billy Childishin ja Bill Lewisin. Absolon jatkoi Epsom College of Artiin, mutta vuonna 1984 hän joutui Slade School of Fine Artin ja vuonna 1987 Royal College of Artin hylkäämäksi. Absolon on ollut mukana stuckismi-liikkeen toiminnassa sen virallisesta perustamisvuodesta 1999 saakka. Hänen luonteenomaisia töitään ovat The Cornfield ja Job Club. Absolonin töitä on ollut näytillä muun muassa Liverpoolin biennaalissa 2004. Hän on myös osallistunut stuckistien järjestämiin Turner-palkinnon vastaisiin mielenosoituksiin. == Aiheesta muualla == * Stuckism.com: Philip Absolon Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edwin Austin Abbey

Edwin Austin Abbey (1. huhtikuuta 1852 – 1. elokuuta 1911) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja piirtäjä. Hän on maalannut Shakespeareen ja viktoriaanisiin aiheisiin liittyviä teoksia; tunnetuin teos The Quest of the Holy Grail (1890–1901) on esillä Bostonin kaupunginkirjastossa. Abbey syntyi Philadelphiassa Pennsylvaniassa ja opiskeli Pennsylvanian taideakatemiassa. Hän teki uransa varhaisessa vaiheissa töitä muun muassa Harper’s Weekly ja Scribner's Magazine -lehdille. Hän muutti vuonna 1878 Englantiin, jossa hänet valittiin 1898 Royal Academy of Artsn täysjäseneksiShakespeare Scenes are Depicted in Abbey Exhibit at Wallach Art Gallery Columbia University Record, 15.4.1994. viitattu 2.8.2011.. Abbey kieltäytyi vuonna 1907 ritarinarvosta voidakseen säilyttääkseen Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän teki viimeisinä vuosinaan töitä osavaltion vastavalmistuneeseen hallintorakennukseen Pennsylvania State Capitoliin, mutta ura jäi pahoin kesken taiteilijan sairastuttua vakavasti ja kuoltua vuonna 1911. Vuonna 1937 Yalen yliopisto hankki huomattavan kokoelman hänen teoksiaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Nicolai Abraham Abildgaard

Nicolai Abraham Abildgaard (11. syyskuuta 1743 Kööpenhamina – 4. kesäkuuta 1809 Frederiksdal) oli tanskalainen taidemaalari. Hän syntyi Kööpenhaminassa, ja hänen isänsä oli aikansa huomattava taiteilija Søren Abildgaard.Nikolai Abraham Abildgaard Nordisk familjebok 1. 1904 Abildgaard opiskeli Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Johan Edvard Mandelbergin ja Johannes Wiedeweltin johdolla. Hän jatkoi opintoja Roomassa, jossa hän asui vuosina 1772–1777. Abildgaardista tuli akatemian professori vuonna 1778. Hän toimi vuosina 1789–1791 akatemian johtajana ja palasi virkaan vuonna 1801. Abildgaard sai Kööpenhaminan taideakatemian suuren kultamitalin 1767 maalauksestaan Samuel voitelee Davidin kuninkaaksi. Hän valmisti joukon suuria maalauksia Kristiansborgin linnaa varten, mutta 1794 melkein kaikki paloivat. Huomattavimmat hänen muista teoksistaan ovat Ossian laulaa harppunsa säestyksellä sekä neljä suurta sommitelmaa, joiden aiheet ovat Terentiuksen komediasta Androksen tyttö. Hän työskenteli jonkin verran myöskin kuvanveiston ja rakennustaiteen alalla.Abildgaard, Nicolai Abraham, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 9. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1743 syntyneet Luokka:Vuonna 1809 kuolleet
Sundanlatimeria

Sundanlatimeria (Latimeria menadoensis) on harvinainen syvänmeren varsieväkala. Laji löydettiin vuonna 1997, kun meribiologi Mark Erdmann havaitsi Indonesiassa Sulawesin saarella lomaillessaan paikallisella torilla myynnissä latimerian, vaikka aiemmin löydetty Latimeria chalumnae elää 6 000 kilometrin päässä läntisellä Intian valtamerellä. Paikalliset tuntevat kalan nimellä raja laut ’meren kuningas’. Sundanlatimeria on väriltään ruskea ja kasvaa noin 140 cm pitkäksi. Se viihtyy kalliorantojen läheisyydessä 150–200 metrin syvyydessä, 17–20 °C:n lämpöisessä merivedessä. Sundanlatimeria on petokala, joka syö melko pieniä kaloja. Sen populaation koosta ei ole tarkkaa tietoa.CITES == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Lihaseväiset Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Elävät fossiilit
Kuokkanen

Kuokkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *August Kuokkanen (1850–1907), kansakoulunopettaja, päätoimittaja, kaupunginkamreeri ja suomentaja *Erkki Kuokkanen (1887–1956), kihlakunnantuomari, Mikkelin pormestari, sisäasiainministeri ja Kokoomuksen kansanedustaja *Esko Kuokkanen (1939–2019), nikkarointiin ja rakentamiseen erikoistunut tietokirjailija ja toimittaja *Hannes Kuokkanen (1895–1984), peruukkimestari ja elokuva-alan naamioitsija *Ilpo Kuokkanen (s. 1964), yrittäjä ja yritysjohtaja *Janne Kuokkanen (s. 1998), jääkiekkoilija *Jari Kuokkanen (s. 1977), muusikko *Joonas Kuokkanen (s. 1983), näyttelijä *Juha Kuokkanen (s. 1982), jääkiekkomaalivahti *Kalle Kuokkanen (1894–1956), jääkärieversti *Lauri Kuokkanen (1931–2023), radioinsinööri *Olli Kuokkanen (1919–1999), rakennusmestari ja kirjailija *Rauna Kuokkanen, alkuperäiskansojen tutkija, apulais- ja tutkimusprofessori *Tuomas Kuokkanen (s. 1960), korkeimman hallinto-oikeuden oikeusneuvos. ==Katso myös== * Kuokkanen-lehti, jyväskyläläinen ilmaislehti
Oswald Achenbach

Oswald Achenbach (2. helmikuuta 1827 Düsseldorf – 1. helmikuuta 1905 Düsseldorf) oli saksalainen taidemaalari. Andreas Achenbach oli hänen vanhempi veljensä. Achenbach opetti Düsseldorfin akatemiassa ja tuli itse tunnetuksi varsinkin maisemamaalauksillaan. Vuodesta 1863 alkaen hän toimi akatemian maisemaalauksen professorina. Achenbach meni 3. toukokuuta 1851 naimisiin Julie Arnzin kanssa. Pariskunnalle syntyi vuosina 1852–1857 neljä tytärtä ja vuonna 1861 yksi poika. Achenbach kuoli Düsseldorfissa 78-vuotispäivänsä aattona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Düsseldorfin koulukunta Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Tanssiteatteri Minimi

Tanssiteatteri Minimi on kuopiolainen vuonna 1991 perustettu kiertävä ammattiteatteri, joka liikkuu niin teatterin kuin tanssinkin alueella. Teatterin tunnetuimpia esityksiä ovat katuteatteriesitys Aitoa ilonpitoa ja tanssiesitys Absolut Finland, joka pureutuu Suomen eksoottisuuksiin. Teatterilla on kuusihenkinen vakituinen henkilökunta, ja sen tukikohta on Kuopiossa Sotkun talossa. Minimi harjoittaa myös tanssin ja luovan ilmaisun opetustoimintaa kouluille ja yrityksille. ==Historia== Tanssiteatteri Minimi muodostettiin 1980-luvun lopulla, perustajina Tommi Huovinen, Paula Tuovinen, Monna Korhonen ja Jari Fyhr. Huovisen yhteistyö entisen Minimin tuotantojohtajan Anja Lappi-Hautamäen sekä Johanna Keinäsen ja Liisa Ruuskasen kanssa alkoi vuonna 1990. Seuraavana vuonna he perustivat vakinaisesti toimivan ryhmän (nykymuotoisen Minimin synty), johon kuului myös valosuunnittelija Juha Westman. Minimi toimi vuoteen 1997 asti Joroisissa, josta se siirtyi Kuopioon. Vuodesta 2009 Minimin teatterinjohtajana on toiminut tanssitaiteilija Antti Lahti. Lahti aloitti Minimissä tanssijana 2003, ja Lahti on toiminut Minimin taiteellisena johtajana vuodesta 2006 lähtien. ==Tuotanto== Joka tuotantoon kiinnitetään työryhmä. Teatterille on ominaista huumorin käyttö. Eräs erikoisimmista Minimin produktioista oli keväällä 2007 Jätekukon kanssa yhteistyössä tehty reggaefantasia Lastenesitys Jätekukko, joka keskittyi tematiikaltaan kierrätykseen ja välittämiseen ja oli luonteeltaan vahvasti valistuksellinen. Se esitettiin Jätekukon sponsoroimana kymmenelle kuopiolaiselle ja kymmenelle muualla Jätekukon toimialueella sijaitsevalle koululle. Lastenesitys Jätekukon esityksiä on sittemmin jatkettu vuonna 2009. Elinkaarensa aikana Minimi on joutunut keksimään monenlaisia uusia rahoituslähteitä, mistä edellinen tuotanto on myös osoitus. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Kuopion paras teatteri, City-lehti, 2007 *Vuoden teatteri, Suomen teatterit ry, 2007 ==Lähteet== *Helsingin Sanomat 21.10.2007 s. C4 myös HS:n verkkosivuilla *Tanssiteatteri Minimi, Kuopion tiedotus (Kuopioinfo.fi) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Teatterin kotisivu. Luokka:Suomalaiset tanssiteatterit Luokka:Nykytanssiryhmät Luokka:Kuopion kulttuuri Luokka:Hatsala
Nokkamedaka

NokkamedakaVarjo, M., L. Koli and H. Dahlström, 2004 Kalannimiluettelo (versio 10/03). Suomen Biologian Seura Vanamo Ry. (suomenkielisen nimen lähde) (Adrianichthys kruyti) on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti sukupuuttoon kuollut nokkakalalaji. Se on endeeminen laji Indonesian Posojärvessä. Kala on yleensä 10–15 cm pitkä, ja sillä on omituinen sorsan nokkaa muistuttava yläleuka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Nokkakalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Gaudenz Ambühl

Gaudenz Ambühl (s. 11. toukokuuta 1954) on sveitsiläinen hiihtäjä. Hän sijoittui vuoden 1978 Lahden maailmanmestaruuskisoissa 15 kilometrin matkalla 25:nneksi. Samojen kisojen 4×10 km viestissä hän kuului Sveitsin joukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi.Lahden MM-kilpailuiden 1978 tulokset Lahden museot Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän sijoittui 30 kilometrin kilpailussa 24:nneksi, keskeytti 50 kilometrin kilpailun ja oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norman Lamont

Norman Stewart Hughson Lamont, Lerwickin paroni Lamont PC (s. 8. toukokuuta 1942) on brittiläinen konservatiivisen puolueen poliitikko. Hän on alun perin kotoisin Skotlannin Shetlandinsaarilta. Lamont istui parlamentin jäsenenä Kingston upon Thamesin vaalipiiristä vuosina 1972–1997 ja toimi maansa valtiovarainministerinä vuosina 1990–1993. Lamontin kaudelle sattui ns. Musta keskiviikko, 16. syyskuuta 1992, jolloin punta pakotettiin pois Euroopan valuuttakurssimekanismista (ERM), ja joka tuli maksamaan Britannialle 3,3 miljardia puntaa.http://www.guardian.co.uk/politics/2005/feb/09/freedomofinformation.uk1 Hän sai vuonna 1998 elinikäisen päärin arvon. Lamont on osallistunut Bilderberg-kokouksiin. ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministerit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lamborghini Reventón

Lamborghini Reventón [ɾeben'ton] on vuoden 2007 Frankfurtin autonäyttelyssä paljastettu superauto. Valmistajan lehdistötiedotteen mukaan autoja valmistettaisiin vain 20 kappaletta, mutta myöhemmin on kerrottu, että kokonaisvalmistusmäärä olisi sata autoa.Motivemag 6.5 litran V12-moottori tuo 15 kilowattia (20 hevosvoimaa) lisätehoa verrattuna Murciélago Lp640:een, jolloin teho nousee lähes 490 kilowattiin (660 hevosvoimaa).Sybarites Auton tekniikka perustuu Murciélago Lp640:neen. Se kiihtyy sataan kilometriin tunnissa samassa ajassa kuin Murciélago LP640 eli 3.4 sekunnissa. Reventónin ajovaloissa on käytetty Bi-Xenon-lamppuja ja LEDejä.Iltalehti Lamborghinin tapaan nimi on peräisin taisteluhärästä. Se tarkoittaa härkää, joka tappoi vuonna 1943 kuuluisan härkätaistelijan Felix Guzmanin. ==Lähteet== Reventon Luokka:Superautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot de:Lamborghini Murciélago#Reventón
Howard Baker

Howard Henry Baker, Jr. (15. marraskuuta 1925 Huntsville, Tennessee – 26. kesäkuuta 2014 Huntsville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Valmistuttuaan The McCallie Schoolista Chattanoogassa Baker opiskeli Tulanen yliopistossa New Orleansissa ja palveli vuosina 1943–1946 Yhdysvaltain laivastossa. Hän valmistui Tennesseen yliopistosta vuonna 1949 ja aloitti työnsä lakimiehenä. Bakerin isä Howard Sr. oli Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1951–1964. Nuorempi Baker valittiin Yhdysvaltain senaattoriksi Tennesseestä vuosiksi 1967–1985 ja oli senaatin enemmistöjohtajana vuosina 1981–1985. Baker oli ensimmäinen republikaanipuolueen senaatin enemmistöjohtaja sitten William Knowland vuosina 1953–1955. Hän oli myöhemmin Valkoisen talon kansliapäällikkö (1987–1988) ja Yhdysvaltain Japanin-suurlähettiläs (2001–2005). Baker oli vuonna 1980 ehdolla presidentiksi, mutta putosi kilvan varhaisessa vaiheessa. Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Presidential Medal of Freedom. Hänen puolisonsa oli Nancy Kassebaum Baker. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajat Luokka:Valkoisen talon kansliapäälliköt Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Stéphanos II Ghattas

Stéphanos II Ghattas (16. tammikuuta 1920 - 20\. tammikuuta 2009) oli egyptiläinen kirkonmies. Hän oli Aleksandrian koptilaiskatolinen emerituspatriarkka, josta tehtiin kardinaali 21. helmikuuta 2001.http://www.catholic-pages.com/hierarchy/cardinals_bio.asp?ref=200 Ghattas sai pappisvihkimyksensä Roomassa 25. maaliskuuta 1944 ja liittyi samana vuonna lasaristeihin. Hänet korvasi patriarkkana Antonios Naguib vuonna 2006.http://www.freerepublic.com/focus/f-religion/1608562/posts Ghattas ei voinut osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005, koska oli ennättänyt täyttää 80 jo viisi vuotta aiemmin. == Lähteet == Luokka:Egyptiläiset kardinaalit Luokka:Patriarkat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Turkoosi (väri)

Turkoosi eli turkoosinsininen on sinivihreä väri. Sen nimi on peräisin samannimisestä korukivestä, ja nimi on johdettu ranskan kielen sanaparista pierre turquoise, "turkkilainen kivi", sillä turkoosia tuotiin aikoinaan Turkista. Painotyössä käytettävää turkoosinsinistä kutsutaan nimellä syaani. Turkoosi kuvaa myös joidenkin alueiden merensinistä väriä. Luokka:Sininen Luokka:Vihreä
George Carey

George Leonard Carey, Cliftonin paroni Carey PC (s. 13. marraskuuta 1935) on brittiläinen anglikaanipappi, joka toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 1991–2002. Carey syntyi Lontoon East Endissä, koki uskonnollisen herätyksen 17-vuotiaana ja lähti lukemaan papiksi. Hän toimi Bristolin Trinity Collegen johtajana vuosina 1982–1987 ja sen jälkeen Bathin ja Wellsin piispana vuoteen 1991. Carey toimi Canterburyn arkkipiispan virassa melko tarkalleen yhdentoista ja puolen vuoden ajan. Hän jäi eläkkeelle 31. lokakuuta 2002 ja sai elinikäisen päärinarvon. Häneltä on ilmestynyt muistelmateos Know the Truth: A Memoir. == Lähteet == Luokka:Bathin ja Wellsin piispat Luokka:Canterburyn arkkipiispat Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Sentamu

John Tucker Mugabi Sentamu (s. 10. kesäkuuta 1949) on entinen Yorkin arkkipiispa. Hän oli siten Englannin kirkon toiseksi ylin johtaja Canterburyn arkkipiispan jälkeen. Sentamu syntyi Ugandassa ja valmistui lakimieheksi Makereren yliopistosta. Hän pakeni Idi Aminin diktatuuria Britanniaan vuonna 1974. Uudessa kotimaassaan hän opiskeli teologiaa Cambridgen yliopistossa ja sai pappisvihkimyksen vuonna 1979. Sentamu toimi Birminghamin piispana vuosina 2002–2005. Hänet nimitettiin Yorkin arkkipiispan virkaan David Hopen seuraajaksi vuonna 2005. Luokka:Yorkin arkkipiispat Luokka:Ugandalaiset papit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iatrokemia

Iatrokemia on erityisesti lääkeaineita ja lääketiedettä käsitellyt kehittyneempi alkemian haara, joka sai alkunsa 1500-luvun alussa. Sen keskeinen vaikuttaja oli Paracelsus (1493–1541). Hänen mukaansa alkemian tuli käsitellä kaikkia prosesseja, joissa aine muuttaa muotoaan – ei siis pelkästään metallin transmutaatioita. Paracelsuksen työt alkoivat ilmestyä kirjoina vasta kymmeniä vuosia hänen kuolemansa jälkeen. Ne innoittivat myös muita iatrokemian pariin ja tuottamaan sitä käsittelevää kirjallisuutta. Iatrokemian ansiona voidaan pitää kemian tuloa osaksi eurooppalaisen lääketieteen opetusta. Iatrokemia nosti kemian akateemista arvostusta. Muita merkittäviä iatrokemistejä olivat: Georgius Agricola (1494–1555) * De re metallica, julkaistu 1556 Vanoccio Biringuccio (1480–1539) * De Le Pirotechnia, julkaistu 1540 Lazarus Ercker (?–1593) * Treatise on Ores and Assaying, julkaistu 1594 Jan Baptist van Helmont (1579–1644) * Ortus medicinae, julkaistu 1648 ==Lähteet== *
Kamil Kosowski

Kamil Kosowski (s. 30. elokuuta 1977) on puolalainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Puolan maajoukkueessakin. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Hän on 186 cm pitkä ja painoi 78 kg. Kosowski oli pelaamassa Wisła Krakovan joukkueessa UEFA Cupissa 2002–2003, jolloin taival jäi alkukierroksille. Maajoukkueeseen Kosowski kuului vuosina 2001–2009. Hän pelasi A-maajoukkueessa 52 ottelua ja teki neljä maalia. Kosowski oli mukana muun muassa MM-turnauksessa 2006, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa. == Seurat == * 1996–1999 Górnik Zabrze * 1999–2004 Wisła Krakova * 2004–2005 1. FC Kaiserslautern * 2005–2006 Southampton FC * 2006–2007 AC ChievoVerona * 2007 Wisła Krakova * 2007 Cádiz CF * 2007–2010 APOEL FC * 2010–2011 Apollon Limassol * 2011–2012 GKS Bełchatów * 2013 Wisła Krakova == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kamil Kosowski (90minut.pl) Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alphaeus Philemon Cole

Alphaeus Philemon Cole (12. heinäkuuta 1876 – 25. marraskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän syntyi New Jerseyssä ja tuli uransa aikana tunnetuksi varsinkin muotokuvillaan. Cole opiskeli Pariisissa. Hänen teoksiaan on nähtävillä julkisesti muun muassa Lontoon National Portrait Galleryssä ja Brooklyn Museumissa. Hänet valittiin National Academy of Designiin vuonna 1930.http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=940DE5D81639F935A15752C1A96E948260&sec;=&spon;=&pagewanted;=print Colen isä oli kaivertaja Timothy Cole. Hän meni vuonna 1901 naimisiin kuvanveistäjä Margaret Ward Wamsleyn kanssa. Puolison kuoltua vuonna 1961 mies meni uusiin naimisiin laulaja Anita Rio Higginsin (k. 1973) kanssa. Colesta tuli 5. tammikuuta 1987 maailman vanhin tunnettu elossa oleva mies; hän saavutti todistettavasti huiman 112 vuoden iän. Yli 110-vuotiaiksi eläneitä henkilöitä, jotka tunnetaan myös muista ansioistaan kuin korkeasta iästään, on äärimmäisen vähän. Muita ovat matemaatikko Leopold Vietoris, maastohiihtäjä Herman Smith-Johannsen ja kielitieteilijä Zhou Youguang. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvataiteilijat Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
The Golden Greats

The Golden Greats on Sweetin kokoelma-albumi vuodelta 1977. Sen julkaisi lokakuussa 1977 levy-yhtiö RCA. Levyn kappaleet ovat singlejulkaisuja, jotka ilmestyivät vuosina 1973–1977. Levyn A-puoli sisältää säveltäjäparin Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin sävellyksiä ja B-puoli yhtyeen itse kirjoittamia kappaleita. ==Kappaleet== A-puoli #Blockbuster #Hellraiser #Ballroom Blitz #Teenage Rampage #The Sixteens #Turn It Down Kirjoittaneet Nicky Chinn/Mike Chapman. Kappaleet 1–4 tuottanut Phil Wainman. Kappaleet 5 & 6 tuottanut Nicky Chinn/Mike Chapman. B-puoli #Fox on the Run #Action #Lost Angels #The Lies in Your Eyes #Fever of Love #Stairway to the Stars Kirjoittanut ja tuottanut Sweet ==Kokoonpano== *Brian Connolly *Steve Priest *Andy Scott *Mick Tucker Luokka:Vuoden 1977 kokoelma-albumit Luokka:Sweetin kokoelma-albumit
Kun joulu on (albumi)

Kun joulu on on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin joululevy vuodelta 1986. Järjestyksessään se on Willbergin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin alun perin vain C-kasettina, mutta vuonna 2004 Poptori julkaisi sen CD-formaatissa. == Kappaleet == ===A-puoli=== # ”Joulun kellot” (Armas Maasalo / Helmi Auvinen) – 3:14 # ”Heinillä härkien kaukalon” (Trad. / Martti Korpilahti) – 2:12 # ”Kun joulu on” (Otto Kotilainen / Alpo Noponen) – 2:38 # ”Taasen tultu on jouluaikaan” (Jarmo Jylhä) – 2:44 # ”Valkea joulu” (- White Christmas -) (Irving Berlin / Kullervo) – 3:49 # ”Joululaulu” (Pepe Willberg / Kirsti Willberg) – 1:53 ===B-puoli=== # ”En etsi valtaa loistoa” (Jean Sibelius / Zacharias Topelius) – 3:08 # ”Jouluyö, juhlayö” (Franz Gruber / K.O. Schönemann) – 2:26 # ”Joulusydän” (Jarmo Jylhä) – 3:47 # ”On hanget korkeat nietokset” (Jean Sibelius / Vikku Joukahainen) – 3:00 # ”Oi Beetlehem sä pienoinen” (Trad. / V. Arti) – 1:59 # ”Arkihuolesi kaikki heitä” (Leevi Madetoja / Alpo Noponen) – 2:16 Kaikki sovitukset Pepe Willberg. == Muusikot == * Pepe Willberg: laulu, kitara * Kirsti Willberg: laulu (B3) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 joulualbumit Luokka:Pepe Willbergin albumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit
Paul Badura-Skoda

Paul Badura-Skoda (6. lokakuuta 1927 – 25. syyskuuta 2019Le pianiste Paul Badura-Skoda est mort ) oli itävaltalainen pianisti. Badura-Skoda syntyi Wienissä ja opiskeli Wienin konservatoriossa. Vuonna 1947 hän voitti ensipalkinnon itävaltalaisessa musiikkikilpailussa ja herätti pian Herbert von Karajanin ja Wilhelm Furtwänglerin mielenkiinnon. Hän nousi kansainväliseen maineeseen 1950-luvulla. Badura-Skoda julkaisi uransa aikana satoja levytyksiä, joiden joukkoon lukeutuvat Mozartin, Beethovenin ja Schubertin sonaatit. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Yvonne Loriod

Yvonne Loriod [lor'jo] (20. tammikuuta 1924 Houilles, Île-de-France, Ranska – 17. toukokuuta 2010 Saint-Denis, Île-de-France, Ranska) oli ranskalainen pianisti. Hän meni naimisiin opettajansa Olivier Messiaenin kanssa ja oli tämän toinen vaimo, ja häntä pidetään eräänä keskeisistä Messiaenin teosten tulkitsijoista. Loriod syntyi Houillesissa ja opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hän alkoi kantaesittää Messiaenin pianoteoksia jo 1940-luvulla. Hän soitti myös ondes Martenot’a, niin kuin hänen nuorempi sisarensa Jeanne Loriod jota pidettiin varsinaisena virtuoosina ondes Martenot’n soitossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Meni hermot

20 suosikkia – Meni hermot on vuonna 1999 julkaistu Firstin kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Fenno-musiikkiarkisto, Fono.fi, Discogs.com (levykansitekstit valokuvana). ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut levyt == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2013

Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2013 järjestettiin 10.–18. elokuuta 2013 Venäjän pääkaupungissa Moskovassa. Kisat olivat järjestyksessä 14. ulkoradan MM-kilpailut ja kisa-areenana toimi Lužniki. ==Tulokset== === Miehet === ==== Juoksu- ja kävelylajit ==== ==== Kenttälajit ==== === Naiset === ==== Juoksu- ja kävelylajit ==== ==== Kenttälajit ==== ==Mitalitaulukko== Isäntämaa Sija Maa Yht 1 8 13 5 26 2 6 2 2 10 3 5 4 3 12 4 4 2 1 7 5 3 3 4 10 6 3 1 3 7 7 2 2 3 7 8 2 2 2 6 9 2 1 0 3 10 2 0 2 4 11 2 0 1 3 12 1 2 2 5 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 13 1 0 0 1 20 0 3 0 3 21 0 2 0 2 21 0 2 0 2 23 0 1 4 5 24 0 1 2 3 25 0 1 1 2 25 0 1 1 2 25 0 1 1 2 28 0 1 0 1 28 0 1 0 1 28 0 1 0 1 28 0 1 0 1 32 0 0 2 2 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 33 0 0 1 1 Yhteensä 47 48 46 142 == Katso myös == * Miesten keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 * Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 == Lähteet == * Tulokset Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 25.7.2022 * Mitalitaulukko Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 25.7.2022 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Yle Elävä arkisto: Hopia ei ollut häpiä, kun Pitkämäki kisasi toipilaana Moskovassa * Luokka:Venäjän yleisurheilu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jeanne Loriod

Jeanne Loriod (13. heinäkuuta 1928 – 3. elokuuta 2001) oli ranskalainen muusikko. Hän oli ondes Martenot'n tunnetuin taitaja ja yksi harvoista sitä päätyökseen soittaneista muusikoista. Loriod syntyi Houillesissa, Pariisissa. Hänen sisarensa, pianisti Yvonne Loriod oli säveltäjä Olivier Messiaenin toinen vaimo. Yvonnen tavoin Jeanne tulkitsi runsaasti Messiaenin tuotantoa – tunnettuja ondes Martenot'lle kirjoittaneita säveltäjiä on varsin vähän. Loriod esitti ja levytti useampaan otteeseen Messiaenin Turangalîla-sinfonian. Sekä pianolla että ondes Martenot'lla on kyseisessä teoksessa huomattavat osuudet. Vuonna 1988 Loriod'lta ilmestyi ondes Martenotia käsittelevä kirja Technique de l’onde electronique type martenot. Hieman ennen äkillistä kuolemaansa 73-vuotiaana hänellä oli ollut haavenaan päästä esiintymään Radioheadin kanssa.http://www.musicaltimes.co.uk/archive/0104/loriod.html == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset muusikot Luokka:Ondes Martenot'n soittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
How to Rule the World in 12 EZ Lessons

How to Rule the World in 12 EZ Lessons on Sara Nunesin esikoisalbumi. Albumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä hitti "Simon Can't Sing", joka tuli tunnetuksi Yhdysvaltoja myöten. Albumi julkaistiin kuitenkin vain Suomessa, jossa se menestyi vain kohtuullisesti (Paras sijoitus albumilistalla oli 32). Myöhemmin albumilta julkaistiin singlet "Bleed" ja "Dumb Bitch" jotka eivät saaneet edeltäjänsä saamaa radiosoittoa. Vuonna 2007 Nunes lähti promoamaan albumiaan Yhdysvaltoihin, jossa albumi julkaistiin 27. elokuuta 2007. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Sara Nunes – laulu * Arksa – kitara, laulu * Sugar Brown – laulu * Lasse Sakara – kitara * Pauli Hauta-Aho – kitara * Jaan Wessman – basso * Lauri Hämäläinen – basso * Heikki Kytölä – rummut * Heikki Puhakainen – kosketinsoitin == Aiheesta muualla == * How to Rule the World in 12 EZ Lessons discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit
Edward Lorenz

Edward Norton Lorenz (23. toukokuuta 1917 - 16\. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja meteorologi. Hän kuului kaaosteorian varhaisiin pioneereihin joka esitteli vuonna 1961 perhosvaikutuksen. Lorenz syntyi West Hartfordissa Connecticutissa ja valmistui Massachusetts Institute of Technologystä. Hän työskenteli MIT:ssä yli 40 vuotta vuodesta 1948 alkaen, professorina vuodesta 1962 ja siirtyi emeritusprofessoriksi vuonna 1987. Lorenzin yhtälöt saivat nimensä häneltä. Lorenz oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1975 lähtien. Hänen saamistaan lukuisista palkinnoista tunnetuimpia ovat Crafoord-palkinto (1983) ja Kioto-palkinto (1991). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Yhdysvaltalaiset meteorologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Massachusetts Institute of Technologyn professorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Yksi ruusu

Yksi ruusu on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. Albumi julkaistiin C-kasettina. == Kappaleet == ===A-puoli=== # "Yksi ruusu" (Trad. / kansanlaulusta mukaillut Kaarle Krohn / Pepe Willberg) \- 3:49 # "Vain pieni kansanlaulu" (Sulho Ranta / P. Mustapää / ?) \- 2:34 # "Vaiennut viulu" (Konsta Jylhä / Viljami Niittykoski / Pepe Willberg) \- 3:17 # "On hetki" (Rauno Lehtinen / Rauno Lehtinen / ?) \- 2:30 # "Heijastus" (- Spegling -) (Otto Palmgren / Reino Helismaa / ?) \- 4:27 # "Myrskyluodon Maija" (Lasse Mårtenson / Jukka Virtanen / Pepe Willberg) \- 3:56 # "Sinua, sinua rakastan" (Kaj Chydenius / Aulikki Oksanen / ?) \- 2:16 ===B-puoli=== # "Satu" (Pepe Willberg / Kirsti Willberg / Pepe Willberg) \- 2:25 # "Päivänsäde ja menninkäinen" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) \- 2:40 # "Aamulla varhain" (Trad. / Ukko Könni / ?) \- 2:40 # "Tuoll' on mun kultani" (Trad. / Trad. / ?) \- 3:07 # "Syyslaulu" (- Höstvisa -) (Erna Tauro / Esko Elstelä / ?) \- 4:12 # "Rakovalkealla" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) \- 3:17 # "Sininen uni" (Tapio Rautavaara / P. Mustapää / ?) \- 4:32 == Muusikot == * Pepe Willberg: laulu * Kirsti Willberg: laulu (B5) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Pepe Willbergin albumit
Annina (albumi)

20 suosikkia – Annina on vuonna 1998 julkaistu Jorma Hynnisen kokoelmalevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset albumit
Theodore Hesburgh

thumb|Theodore Hesburgh Theodore Martin Hesburgh (25. toukokuuta 1917 Syracuse, New York – 26. helmikuuta 2015 Notre Dame, Indiana) oli yhdysvaltalainen katolinen pappi, joka toimi Notre Damen yliopiston johtajana vuosina 1952–1987. Hesburgh syntyi Syracusessa ja lähti opiskelemaan Roomaan, mutta joutui palaamaan toisen maailmansodan puhjettua. Hän valmistui Yhdysvaltain katolisesta yliopistosta. Hänellä oli lukuisia kunniatohtorinarvoja, Presidentillinen vapaudenmitali (1964) ja Kongressin kultamitali (1999). Hesburgh istui Yhdysvaltain ihmisoikeuskomissiossa vuosina 1957–1972, puhemiehenä vuodesta 1969. Nykyisin hänen mukaansa on nimetty paitsi Notre Damen yliopiston kirjasto, myös vuonna 1993 perustettu Hesburgh- palkinto. Hesburgh kuoli 97-vuotiaana Notre Damen yliopiston kampuksella 26. helmikuuta 2015. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Yhdysvaltain yliopistojen rehtorit
Kari Kalto

Kari Kalto (s. 7. heinäkuuta 1978 Espoo) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Nykyään Kalto toimii HC TPS:n apuvalmentajana. == Ura == === Seuraura === Kalton kasvattajaseura oli Jokerit, mutta hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa HIFK:n paidassa kaudella 1995–1996. Kalto pelasi kauden aikana HIFK:n paidassa viisi ottelua ilman tehopisteitä. Samalla kaudella Kalto pelasi myös HIFK:ssa A- ja B-nuorten SM-liigassa 42 ottelua. Niissä hän saalisti 28 maalia ja 50 pistettä. Kalto pelasi myös yhden ottelun I-divisioonassa pelaavan PiTan paidassa. Seuraava kausi kului samalla tavalla, HIFK:ssa vain kaksi ottelua ilman tehoja. Kaudella 1997-98 Kalto pääsi jo HIFK:n vakituiseen kokoonpanoon ja oli voittamassa joukkueelle Suomen- mestaruutta. Kaudella 1998-99 Kalto pelasi HIFK:ssa jo 54 ottelua ja teki 9 maalia ja 16 pistettä. HIFK oli lopulta toinen TPS:n voittaessa mestaruuden 3–1. Kaudeksi 2000–2001 Kalto siirtyi Bluesin paitaan. Bluesissa Kalto pelasi seitsemän kautta. Hän joutui jättämään kauden 2007–2008 kesken olkapäävammojen takia. Kalton olkapää leikattiin kahdesti, mutta hän ei kuitenkaan pystynyt enää jatkamaan uraansa. === Maajoukkueura === Kalto edusti Suomea kaksi kertaa junioreiden arvoturnauksessa. Hän oli voittamassa EM-hopeaa 18-vuotiaiden EM- kisoissa 1996 ja MM-kultaa nuorten MM-kilpailuissa 1998. Miesten maajoukkueessa Kalto pelasi muutamia otteluita. ==Tilastoja== yk= yhden kauden ennätys seura kausi ottelut maalit syötöt pisteet jäähyt (min.) yk piste- ennätys Espoo Blues 02/03 56 11 15 26 24 yk maaliennätys Espoo Blues 02/03 ja 03/04 56/45 11 15/11 26/22 24/12 yk syöttöennätys Espoo Blues 02/03 56 11 15 26 24 yk jäähyennätys Espoo Blues 00/01 55 4 8 12 45 playoff-tilastot HIFK ja Blues 97/00,01/03,05/07 53 7 7 14 16 Ennätyspisteiden kehitys SM-Liigassa Seura kausi ottelut maalit syötöt pisteet jäähyt HIFK 97/98 42 3 3 6 6 HIFK 98/99 54 9 7 16 16 Blues 02/03 56 11 15 26 24 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset rullakiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesa Anttila

Vesa Antti Kalervo Anttila on suomalainen muusikko ja äänituotantoyrittäjä. Hän on työskennellyt muun muassa sessiomuusikkona ja soittanut Agents-yhtyeen albumeilla olematta kuitenkaan yhtyeen virallinen jäsen. Anttila on soittanut myös The Swinghufvudsissa, Mambassa ja Nylon Beatissa. Anttila on ollut vuodesta 2005 naimisissa Nylon Beatin toisen laulajan Erin Anttilan kanssa. Heillä on vuosina 2013 ja 2015 syntyneet lapset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Vesa Anttilan sävellystuotanto Fono-äänitetietokannassa * Discogs.com - Vesa Anttila Luokka:Suomalaiset sessiomuusikot Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Elävät henkilöt
Agnes Giebel

Agnes Giebel (10. elokuuta 1921 Heerlen, Alankomaat – 24. huhtikuuta 2017 Köln, Saksa) oli alankomaalainen sopraano. Hänellä oli saksalaiset sukujuuret ja hän opiskeli Essenin Folkwangschulessa Hilde Wesselmannin johdolla. Giebel teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä vuonna 1947 tulkitsemalla Bachia.http://www.bach-cantatas.com/Bio/Giebel-Agnes.htm Giebelin uran erityispiirre oli se, ettei hän koskaan esiintynyt oopperassa. Myöhemmällä urallaan hän ansioitui nykytaidemusiikin tulkitsijana: hänen esittämiensä säveltäjien joukkoon lukeutuivat Arnold Schönberg, Alban Berg, Paul Hindemith ja Hans Werner Henze. == Lähteet == Luokka:Sopraanot Luokka:Alankomaalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Hemmo Airamo

Juho Hemming "Hemmo" Airamo (22. elokuuta 1893 Lieto - 24\. syyskuuta 1963 Turku) oli suomalainen koomikko, näyttelijä ja teatteriohjaaja. Airamon teatteriura alkoi Turun teattereista. Hän työskenteli iltanäyttelijänä Turun Työväen Teatterissa 1916–1919 ja näyttelijänä Turun Teatterissa 1919–1946. Hän esitti luonneroolinaan muun muassa professori Wenanderia. Hän oli turkulaisen teatterin pioneeri, mutta häntä ei ole nähty paljoakaan elokuvassa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Kihlauskylpylä (1924). Airamo siirtyi vuonna 1946 Toivo Hämerannan kanssa Turun kaupunginteatterin apulaisjohtajaksi ja toimi myös teatterin ohjaajana ja näyttelijänä kuolemaansa saakka. Turun Kaupunginteatteri uudistui Turun Työväen Teatterin palon takia. 1961 Hemmo Airamo ja turkulainen näyttämötaiteilija Senni Nieminen näyttelivät nimiosia Ere Kokkosen ohjaamassa tv-sarjassa Hilma ja Akseli. Sarja oli aikoinaan hyvin suosittu, ja Airamon kuoltua Nieminen koetti jatkaa sarjaa yksin, mutta se ei kerännyt enää suosiota, joten sarja lopetettiin. Airamolle myönnettiin Pro Finlandia-mitali vuonna 1951. Hän näytteli kaikkiaan kahdeksassa pitkässä elokuvassa, kuten ensimmäisessä äänielokuvassa Sano se suomeksi (1931) ja Toivo Hämerannan kokeiluelokuvassa Pajasta palatsiin (1946). Airamon poika oli Nesteen pitkäaikainen talousjohtaja Martti Airamo (k. 2010). ==Filmografia== *Kihlauskylpylä, 1924 *Pohjalaisia, 1925 *Sano se suomeksi, 1931 *Paimen, piika ja emäntä, 1938 *Miehen vankina, 1943 *Minä jätän sinut, 1944 *Pajasta palatsiin, 1946 *Ruusu ja kulkuri, 1948 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Tbilisin kaupungintalo

Tbilisin kaupungintalo () on kellotornillinen rakennus Tavisuplebis moedanin eli Vapaudenaukion etelälaidalla Tbilisissä Georgian pääkaupungissa. Rakennuksessa sijaitsevat Tbilisin pormestarin toimitilat ja Tbilisin kaupunginvaltuusto (sakrebulo). Kaupungintalo rakennettiin Venäjän keisarikunnan aikaan 1830-luvulla, minkä jälkeen sitä on muunneltu useita kertoja. Rakennus toimi vuoteen 1879 saakka ylipoliisimestarin ja poliisilaitoksen kansliana. Vuonna 1878 julkistettiin kilpailu rakennuksen muuttamisesta kaupungintaloksi (Gorodskoj dom), ja sen voitti arkkitehti Paul Sternin ehdotus. Talon julkisivuarkkitehtuuri edustaa tuohon aikaan suosittua eksotismia uusmaurilaisine vaikutteineen. Rakennukseen lisättiin torni vuonna 1910, ja sitä laajennettiin edelleen vuonna 1912. Tbilisin kaupungintalossa toimii kaupunginvaltuuston ja pormestarin lisäksi useita Tbilisin hallinnollisia elimiä, kuten esimerkiksi Tbilisin kaupungin liikennelaitos, talouspolitiikan osasto, kaupungin kassa, hyvinvointipalvelujen osasto, kaupunkisuunnittelu, koulutus- ja kulttuuriosasto ja urheiluosasto. Lisäksi rakennuksessa on historiallinen apteekki. == Lähteet == *"საქართველოს ძველი ქალაქები: თბილისი" (2006), ISBN 99940-0-923-0. == Aiheesta muualla == *Tbilisin kaupungin kotisivut Luokka:Tbilisi Luokka:Kaupungintalot
Louis V Joseph de Bourbon-Condé

Louis Joseph de Bourbon-Condé, Condén 8. ruhtinas (9. elokuuta 1736 Pariisi – 13. toukokuuta 1818 Chantilly) oli ranskalainen ylimys. Hän toimi tärkeässä tehtävässä palatsitalouden päällikkönä sekä Burgundin maaherrana ja oli yksi harvoista voitokkaista ranskalaisista kenraaleista seitsenvuotisessa sodassa. Condén ruhtinas ja hänen poikansa olivat ensimmäisiä, jotka pakenivat maasta Ranskan vallankumouksen vuoksi, välttääkseen vankilan ja oikeudenkäynnit he lähtivät heti Bastiljin valloituksen jälkeen. Tämä päätös osoittautui viisaaksi, sillä vallankumouksen hirmuhallinnon aikana kaikki Ranskassa asuvat Bourbon-suvun jäsenet pidätettiin ja osa teloitettiin. Louis Joseph de Bourbon-Condé pakeni ensin Alankomaihin ja siirtyi sitten Torinoon. Pakolaisuutensa alkuvaiheessa hän osallistui monen muun emigrantin tavoin aseellisen vastarinnan järjestämiseen maan ulkopuolelta emigranttien armeijan avulla. Itävalta ja Preussi ryhtyivät kuitenkin pian rajoittamaan tätä toimintaa oman turvallisuutensa vuoksi. Vuodesta 1800 alkaen Louis Joseph de Bourbon-Condé asui Englannissa, Wansteadissa, jossa hänen taloutensa noudatti edelleen vanhan Ranskan mukaisia muotoja. Niiden rahoituksessa auttoi vuotuinen avustus, jonka maksoi Yrjö III. Siellä prinssi myös avioitui uudelleen. Uusi puoliso oli Marie-Catherine de Brignole-Sale, pakolainen hänkin. Kun Ludvig XVIII oli noussut Ranskan valtaistuimelle 1814, Condén ruhtinas palasi Pariisiin. Hän kuoli Chantillyssä 1818. == Aiheesta muualla == * Louis-Joseph, 8e prince de Condé Encyclopedia Britannican verkkoversio * Nuttall Encyclopedia samasta aiheesta Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1736 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Marjatta Savolainen

Leena Marjatta Savolainen, o.s. Riihimäki (6. helmikuuta 1939 Helsinki – 29. elokuuta 2004 Turku) oli suomalainen kirjailija. Savolaisen vanhemmat olivat arkkitehti Heimo Riihimäki ja lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Hän oli nelilapsisen perheen esikoinen. Sotavuosina perhe asui eri puolilla Suomea mutta asettui lopulta 1948 Turkuun, jossa Savolainen kirjoitti ylioppilaaksi. Savolainen valmistui 1960 Turun Opettajakorkeakoulusta opettajaksi. Kouluaikana Savolainen kiersi äitinsä ja kahden sisarensa kanssa ympäri Suomea pitämässä lausuntaesityksiä, joissa he esittivät muun muassa kansanrunoutta. Savolaisen harrastuksiin kuului historiaa, uskontotiedettä, mytologiaa ja arkeologiaa. Harrastusten pohjalta syntyivät hänen romaaninsa Mantunainen (1990) ja sen itsenäinen jatko-osa Velhomatka (1993). Itämerensuomalaiseen tarustoon perustuvat tarinat ajoittuvat kansainvaellusajalle 500-luvulta jaa. Romaanien päähenkilö Välge on mantunainen, noita, parantaja ja hautaan saattaja, jonka koti sijaitsee Revalassa, nykyisessä Tallinnassa, josta hän vaeltaa monen mutkan kautta Suomeen. Kuolemansa jälkeen vuonna 2012 Savolaiselta julkaistiin hänen ensimmäisin, elämäkerrallisia aineksia sisältävä, teos Kesy kuolema. ==Teokset== * Mantunainen, Karisto, 1990 * Velhomatka, Karisto, 1993 * Kesy kuolema, Urho Savolainen, 2012 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Cote de Pablo

Cote de Pablo (syntymänimeltään María José de Pablo Fernández, s. 12. marraskuuta 1979) on chileläissyntyinen näyttelijä. De Pablo syntyi Santiagossa, mutta muutti lapsena perheensä kanssa Miamiin, Yhdysvaltoihin. Vuonna 2000 hän valmistui Carnegie Mellon Universitysta, Pittsburghista, pääaineenaan musiikkiteatteri. De Pablo teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1994, jolloin hän toimi juontajana Control-nimisessä televisiosarjassa. De Pablo opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000 pääaineenaan musiikkiteatteri. Sittemmin hän näytteli muun muassa The Jury -nimisessä minitelevisiosarjassa. Vuonna 2005 de Pablo sai Ziva Davidin roolin NCIS Rikostutkijat -televisiosarjassa. Pablo jätti sarjan kymmenennen tuotantokauden jälkeen. Hänen viimeinen esiintymisensä sarjassa oli 11. kauden toisessa jaksossa entisenä agenttina. De Pablo teki paluun sarjaan kauden 16 lopussa. Vuonna 2014 de Pablo oli mukana tositapahtumiin perustuvassa The 33¨- elokuvassa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt