Aitosiilikkäät

Aitosiilikkäät (Arctiinae) on yksi kolmesta siilikkäiden (Arctiidae) alaheimosta. Aitosiilikkäistä on Suomesta löydetty ensimmäisenä maailmassa pohjansiilikäs (Acerbia alpina), jonka kuvasi italialainen Giuseppe Acerbi Enontekiöltä vuonna 1799. Pohjansiilikästä ja muita siilikäslajeja on tutkinut mm. suomalainen Olavi Sotavalta (1918–1991), joka on uudistanut myös siilikäslajien nimistöä. Tunnettuihin lajeihin kuuluu myös isosiilikäs (Arctia caja), jonka siipien kärkiväli on 43–70 mm. == Piirteitä == Alaheimon perhoset ovat usein tuuhean karvaisia, rotevatekoisia ja kookkaita. Lajit ovat tyypillisesti mustan, keltaisen ja punaisen kirjavia ja takaruumis on poikkijuovainen. Räikeän värityksen tarkoitus on varoittaa perhosen myrkyllisyydestä. Yhdistävänä tuntomerkkinä takasiiven siipisuonten Sc ja R tyvi on paksuuntunut.Malcolm Scoble: The Lepidoptera: Form, Function and Diversity. Oxford University Press 1995 ISBN 978-0198549529 s. 334-335 Koiraiden takasiivissä on lisäksi pitkä frenulum.Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 372 Aitosiilikkäiden toukat ovat tuuhean karvaisia, joskus myrkkypiikeillä varustettuja ja elävät yleensä monilla eri ravintokasveilla. Monien keväthangilla näkemä karvainen toukka on erään aitosiilikkään, ruostesiiven (Phragmatobia fuliginosa), täysikasvuinen toukka, joka etsii koteloitumispaikkaa. Maailmassa aitosiilikäslajeja on ainakin 4 400\. Niitä tavataan kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta ja kaikenlaisissa ympäristöissä puuttomalta tundralta reheviin sademetsiin, mutta lajimäärä on suurin trooppisessa Amerikassa. Lajeista noin 210 tavataan palearktisella alueella ja Euroopassa viitisenkymmentä. Suomesta lajeja on tavattu 21, joskin osa vain satunnaisina harhailijoina. == Suomessa tavatut lajit == Suomessa tavatut aitosiilikäslajitLuonnontieteellinen Keskusmuseo: Suomen Perhoset: Noctuoidea taksonomisessa järjestyksessä. Harhailijoiksi merkityillä lajeilla ei ole Suomessa vakituista kantaa. * Tribus Callimorphini ** kiiltosiilikäs Callimorpha dominula ** vasamasiilikäs Euplagia quadripunctaria (harhailija) ** jaakonsiilikäs Tyria jacobaeae (harhailija) ** nummisiilikäs Coscinia cribraria *Tribus Arctiini ** täpläsiilikäs Parasemia plantaginis ** ketosiilikäs Hyphoraia aulica ** lapinsiilikäs Pararctia lapponica ** idänsiilikäs Borearctia menetriesii ** pohjansiilikäs Acerbia alpina ** leimusiilikäs Pericallia matronula (harhailija) ** isosiilikäs Arctia caja *Tribus Micrarctiini ** rakkasiilikäs Holoarctia puengelerihyönteisfoorumi ** tunturisiilikäs Grammia quenseli ** karhusiilikäs Diacrisia sannio ** keltasiilikäs Rhyparia purpurata *Tribus Spilosomini ** hukkasiilikäs Diaphora mendica ** tiikerisiilikäs Spilosoma lubricipedum ** jänösiilikäs Spilosoma urticae ** ilvessiilikäs Spilarctia luteum ** sysisiipi Phragmatobia luctifera (harhailija) ** ruostesiipi Phragmatobia fuliginosa == Lähteet == * Mikkola Kauri, Murtosaari Jussi ja Nissinen Kari: Perhosten lumo: suomalainen perhostieto. Tammi 2005, s.204, 245. ISBN 951-31-3317-6. * Sandhall Åke: Ötökät: Tunnistusopas, 445 lajia. Suomen oloihin soveltaen toimittanut Jani Kaaro. Tammi. 1996, s. 100. ISBN 951-31-0036-7. * H. Puranen: Siilikkäät == Aiheesta muualla == * Mikkola, K. ja Jalas,I.: Suomen yökköset 1 ja 2 . Suomen Perhostutkijain Seura. 1977-1979. ISBN 951-1-04295-5. * Suomen perhoset (Markku Savela): Arctiinae * Bjørnespinnere – Arctiinae Luokka:Siilikkäät