EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Irianinlurikki

Irianinlurikki (Charmosyna josefinae) on Papua-Uudella-Guinealla elävä kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Irianinlurikin pituus on noin 24 cm ja paino noin 68 g. Se on selvästi kookkaampi kuin useimmat muut melanesianlurikit. Sen höyhenpuvun päävärit ovat punainen ja vihreä. Pää, yläselkä, yläperä, mahapuoli sekä pääosa pyrstöstä ovat punaiset, siivet, selkä ja niska vihreät. Pitkähkön pyrstön kärki ja alapuoli ovat keltaiset. Nokka on oranssinpunainen, iiris keltainen ja koivet ruskeat. Naaras muistuttaa koirasta mutta sen alaselkä on vihreä. Nuori yksilö on himmeämmän värinen. == Esiintyminen == Irianinlurikki elää Papua-Uuden-Guinean länsiosan vuoristoseuduilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Populaation koko on arviolta yli 300 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia, nimialalaji josefinae sekä alalajit sepikiana ja cyclopum. Irianinlurikki on lemmikkinä harvinainen. == Elinympäristö == Irianinlurikit elävät pääasiassa vuoristometsissä 750–2 000 metrin korkeudella, paikoin myös alempana. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai hiljaisina pikku parvina. Ne lyöttäytyvät usein keijulurikkien seuraan. == Lisääntyminen == Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneistä linnuista. Pesä on kolossa. Munia on tavallisesti kaksi. Haudonta-aika on noin 25 päivää ja pesäpoikasaika noin kaksi kuukautta. == Ravinto == Irianinlurikit syövät siitepölyä, kukkien nuppuja ja mettä sekä mahdollisesti pehmeitä hedelmiä. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Melanesianlurikit
Hannele Tonna

Hannele Tonna (o.s. Valkonen, s. 3. tammikuuta 1978) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa Hankasalmen Hankaa ja häntä valmentaa Eivind Tonna. Tonna – tuolloin vielä Valkonen – aloitti menestyksekkään uransa jo nuorten sarjoissa: vuonna 1996 hän voitti viestissä MM-pronssia ja kaksi vuotta myöhemmin normaalimatkalla MM-pronssia ja viestissä MM-kultaa. Vuonna 2001 Valkonen osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin EM-kilpailuihin ilman suurempaa menestystä. Seuraavana vuonna hän voitti Pohjoismaiden mestaruuskisoissa viestihopeaa. Toisissa EM- kilpailuissaan Castelrottossa 2003 hän voitti hopeaa keskimatkalla nousten samalla Suomen kirkkaimpaan hiihtosuunnistuseliittiin. Hän on toistaiseksi voittanut urallaan seitsemän MM-mitalia, kolme EM-mitalia ja yhdeksän PM- mitalia. Ensimmäisen MM-kultansa Valkonen voitti 2004 Åsarnassa joukkuetovereineen Liisa Anttila ja Erja Jokinen. Rusutsussa Japanissa 2009 Tonna voitti ensimmäisen henkilökohtaisen MM-kultansa sprintissä. Hannele Tonna on saavuttanut menestystä myös suunnistuksessa, jossa hän edustaa Asikkalan Raikasta. Tonnalla on tilillään Venlojen viestin voitto kesältä 2007, jolloin hän vastasi Raikkaan avausosuudesta. Tonnan isä on tunnettu hiihtosuunnistusvalmentaja Paavo Valkonen. ==Lähteet== * Hannele Tonnan profiili Suomen Suunnistusliiton sivustolla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivät kuin unta (Tapio Heinosen albumi)

Päivät kuin unta on suomalaisen iskelmälaulaja Tapio Heinosen kokoelmalevy, joka ilmestyi syksyllä 2008. == Kappaleet == # Päivät kuin unta # Paikka auringossa # Niin mielelläni # Pienen pojan haaveet # Lumikenttien kutsu # Preerian tähtitaivas # Minun tieni # Kaunein aamuisin # Tunteeko hän # Ben # Kun unen nään se toteutuu # Nyt jätän vanhan Turun # Laulun kuulen # Angelina # Mun täytyis sanat löytää # Näin kun rakastaa # Lexin muistolle # Pieni kansanlaulu Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Tapio Heinosen albumit
Perrhaibia

Perrhaibia ( tai , ) oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se oli osa Histiaiotiin tetrarkiaa. == Maantiede == Perrhaibia käsitti Histiaiotiin ja koko Thessalian pohjoisimman osan Makedonian rajalla. Thessalialaiset hallitsivat yleensä Perrhaibiaa, mutta perrhaibialaisia pidettiin kuitenkin erillisenä kansana thessalialaisista. Perrhaibiasta ei koskaan tullut yhtä Thessalian hallintoalueista Histiaiotiin ja muiden tetrarkioiden tavoin. Perrhaibian lounaispuolella sijaitsi varsinainen Histiaiotis ja kaakkoispuolella Pelasgiotis. === Polikset === Perrhaibian polikset eli kaupunkivaltiot olivat: * Azoros * Dolikhe * Ereikinion * Falanna * Gonnos * Khyretiai * Malloia * Mondaia * Mylai * Oloosson * Pythion Kaupungeista Azoros, Dolikhe ja Pythion muodostivat Perrhaibian Tripoliin eli kolmen kaupungin liiton. == Historia == Perrhaibiaa asutti sille nimen antanut perrhaibien tai perrhaibialaisten ( tai ) heimo. Perrhaibeja pidettiin erillisinä varsinaisista thessalialaisista, ja nämä olivat todennäköisesti seudun varhaisempia asukkaita ennen thessalialaisten siirtymistä alueelle Thesprotiasta Epeiroksesta. Perrhaibit kuuluivat amfiktyoniliittoon, jossa heillä oli yksi ääni. Perrhaibit asuttivat mahdollisesti alun perin koko Histiaiotiin aluetta. Perrhaibien sanottiin aiemmin asuttaneen myös Peneios- joen eteläpuolista aluetta Boibeis-järvelle saakka, mutta sieltä heidät olivat perinteen mukaan ajaneet pois lapiitit.Strabon: Geografia 9. Thesprotiasta saapuneiden thessalialaisten vallattua Thessalian perrhaibit siirtyivät alueen vuoristoisempaan pohjoisosaan. Perrhaibeja pidettiin sotaisina. Homeroksen mukaan heimo otti osaa Troijan sotaan, ja heitä pidettiin aitoina helleeneinä. Persialaissotien aikana 400-luvun eaa. alkupuolella perrhaibialaiset liittyivät persialaisiin. 300-luvulla eaa. Ferain tyranni Iason liitti Perrhaibian omaan alueeseensa. Myöhemmin perrhaibialaiset olivat myös yksi Filippos II:n luoman Korintin liiton jäsenistä. == Lähteet == Luokka:Antiikin Thessalia
Harpalyke (mytologia)

Harpalyke (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi. == Klymenoksen tytär == Harpalyke oli Argoksen tai Arkadian kuninkaan Klymenoksen tytär, jota pidettiin aikansa kauneimpana naisena. Hänen isänsä ihastui tyttäreensä ja pakotti tämän suhteeseen kanssaan. Harpalyken vartuttua Klymenos antoi tyttärensä Alastorille puolisoksi, mutta tuli pian katumapäälle ja haki tyttärensä takaisin itselleen. Klymenos eli häpeilemättä pitäen tytärtään kuin vaimoa. Kostaakseen isänsä rikoksen Harpalyke tappoi joko nuoremman veljensäParthenios: Erotika Pathemata 13 (engl. käännös). tai isänsä kanssa saamansa pojanHyginus: Fabulae ccxlvi (engl. käännös). ja valmisti tästä ruoan isälleen. Hänen isänsä nautittua aterian Klymene pyysi jumalia päästämään hänet pois ihmiskunnasta ja hänet muutettiin linnuksi. Klymenos puolestaan surmasi itsensä ymmärrettyään perhekuntansa kohtalon.Nonnos: Dionysiaka 12.70–89 (engl. käännös). == Harpalykoksen tytär == Harpalyke, traakialaisen kuningas Harpalykoksen tytär, menetti äitinsä heti syntymässään, jolloin hänen isänsä ruokki häntä tammojen ja hiehojen maidolla. Hänen isänsä opetti hänelle taistelutaitoja toivoen tyttärensä seuraavan häntä valtaistuimelle. Harpalyke vastasikin toiveisiin ja pelasti isänsä Neoptolemoksen hyökkäykseltä. Sen jälkeen kun hänen isänsä oli saanut surmansa kansanjoukkojen käsissä, hän muutti metsiin, jossa hän elätti itsensä ryöstämällä karjaa. Paimenet saivat hänet kuitenkin kiinni ja tappoivat hänet.Hyginus: Fabulae cxciii (engl. käännös).Maurus Servius Honoratus: ad Aeneid i.317 (lat.) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Väinö Tanner (maantieteilijä)

Väinö Tanner (10. toukokuuta 1881Susiluoto 2000: 10. Hämeenlinna – 26. huhtikuuta 1948Susiluoto 2000: 24. Hässleholm, Ruotsi) oli suomalainen insinööri, geologi, diplomaatti, maantieteen professori ja tutkimusmatkailija. ==Ura== Tanner valmistui kemiallisen teknologian insinööriksi 1905, filosofian maisteriksi 1909 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1914. Hän opiskeli kieliä Sveitsissä, Saksassa ja Venäjällä, kartografiaa Tukholmassa ja geologiaa Venäjällä. Vuodesta 1903 hän oli mukana geologisilla tutkimusmatkoilla Pohjois-Fennoskandiassa. Hän myös tutki ja opetti geologiaa ja minerologiaa Geologisessa komissiossa, Polyteekissa ja Helsingin yliopistossa.Susiluoto 2000: 10–11. Tanner johti vuosina 1910–1912 ja 1914–1917 kansainvälisen välitystuomioistuimen asettamia porolaidunkomissioita Ruotsin ja Norjan Lapissa ja perehtyi tänä aikana saamelaiskulttuuriin, poronhoitoon ja pohjoisiin elinkeinoihin. Hän toimi vuonna 1918 ulkoministeriön palveluksessa Ahvenanmaan kysymyksen yhteydessä ja osallistui malminetsintään Ruotsin Norrbottenissa. Vuosina 1920–1923 hän oli muun muassa asiantuntijana Tarton rauhanneuvotteluissa sekä hoiti Suomen diplomaattisia asioita Bulgariassa, Turkissa ja Kreikassa. Tanner sai 1924 nimityksen valtiongeologiksi ja johti vuosina 1924–1931 Petsamon malmitutkimuksia. Näiden ohessa hän teki myös kvartäärigeologisia, arkeologisia ja antropogeografisia tutkimuksia. Näistä laajin oli vuonna 1929 ilmestynyt Antropogeografiska studier inom Petsamo- området. I Skoltlapparna.Susiluoto 2000: 11–14. Vuonna 1929 Tanner kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Helsingin yliopiston maantieteen professoriksi. Tehtävässä hän tutki muun muassa harjuja, Jäämeren fossiilista nilviäisfaunaa, viimeisen jäätiköitymisen rajoja, maankohoamista ja kasvillisuutta ja teki vuosina 1937 ja 1939 kaksi tutkimusmatkaa Pohjois-Amerikkaan Labradorin niemimaalle. Matkojen tuloksena syntyi vuonna 1944 teos Outlines of the Geography, Life and Customs of Newfoundland-Labrador.Susiluoto 2000: 15–16, 22–23. Vuonna 1944 Tanner siirtyi Ruotsiin. Siellä hänet valittiin Ruotsin tiedeakatemiaan. == Julkaisut == * Studier över kvartärsystemet I–III (väitösk.) –IV 1906, 1907, 1914, 1930 * Voidaanko Petsamon aluetta käyttää maan hyödyksi 1927 * Antropogeografiska studier I 29, Die Oberflächengestaltung Finnlands 1938 * The Problem of the Eskers I–V 1928–1937 * Étude des terrasses littorales en Fennoscandie et I'homotaxie intercontinentale 1933 * Outlines of the Geography, Life and Customs of the New-Foundland-Labrador I–II 1943–1944 == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * ==Aiheesta muualla== *Kuka kukin oli. Wikisource. * Suomalainen tiedemiesretkikunta Labradorissa. Kuvasatoa prof. Väinö Tannerin retkikunnan matkalta, Kuva, 03.11.1937, nro 3, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Valtiongeologit Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Saamelaiskulttuurin tutkijat Luokka:Suomalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Edgar Leopold Layard

Edgar Leopold Layard (23. heinäkuuta 1824 Firenze – 1. tammikuuta 1900 Budleigh Salterton, Devon) oli brittiläinen luonnontieteilijä, joka erikoistui lintutieteeseen. == Elämäkerta == Layard oli Ceylon Civil Servicessä palvelleen Henry Peter John Layardin ja vaimonsa Mariannen kuudes poika. Hänen veljensä oli arkeologi ja poliitikko Sir Austen Henry Layard. Layard vietti vuodesta 1844 alkaen kymmenen vuotta Ceylonilla tutkien paikallista eläimistöä yhdessä Robert Templetonin (1802–1892) kanssa. Vuonna 1854 hän muutti Etelä- Afrikan Kapkaupunkiin virkamieheksi työskennellen kuvernööri Sir George Edward Greyn (1812–1898) palveluksessa. 1855 hän perusti Etelä-Afrikan museon ja toimi sen kuraattorina.Zoonomen Sitten hän matkusti Brasiliaan ja keräsi lintuja Arthur Haylle. Myöhemmin Edgar Layard toimi Britannian konsulina Nouméassa Uudessa-Kaledoniassa. Hän ja hänen poikansa Leopold olivat aktiivisia lintujen kerääjiä tällä Tyynenmeren alueella. Vuosien 1870 ja 1881 välillä he vierailivat Fidžillä, Vanuatussa, Samoalla, Tongassa, Salomonsaarilla, Uudessa-Britanniassa ja Norfolkinsaarella. Yhdessä eteläafrikkalaisen kokoelman kanssa heidän täältä keräämänsä näytteet ovat tieteellisesti arvokkaimmat. Layardit lähettivät keräämiään näytteitä William Sharp MacLeaylle Sydneyyn, mutta myös muille lintutieteilijöille. Heidän kokoelmansa ovat hajonneet laajalle. Paljon näytteitä meni British Museumille Lontooseen ja Henry Baker Tristramille, jotka ovat nykyisin National Museums & Galleries on Merseysidessä Liverpoolissa. 1887 Layard julkaisi teoksen The Birds of South Africa, jossa hän kuvaili 702 lintulajia. Richard Bowdler Sharpe toimitti kirjan myöhemmin uudelleen. Layard kuvaili ja nimesi useita lintulajeja, muun muassa srilankankaijan (Psittacula calthorpae) ensimmäisen vaimonsa Barbara Anne Calthropin kunniaksi, kandavunmesikon (Xanthotis provocator) ja intianharmaasiepon (Muscicapa muttui), tamilikokkinsa Muttun kunniaksi.ITIS Hänen kunniakseen on nimetty vanuatunisojalka (Megapodius layardi), viheltäjäkyyhky (Ptilinopus layardi) ja kapintiaiskerttu (Parisoma layardi).BirdLife Suomi == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Pii (purjehdus)

Pii on purjehdussanastoa, ja se tarkoittaa tuulen silmää eli tuulen suuntaa. Purjevene ohjataan piihin, kun sen purjeet nostetaan tai lasketaan. Tällöin purjeissa ei ole vetoa, jolloin niitä pystyy nostamaan ja laskemaan nostimen (falli) ja vinssin avulla. Piillä voidaan myös tarkoittaa veneen pitämistä paikoillaan. Luokka:Purjehdus
Anzio

Anzio on Italiassa Välimeren rannalla sijaitseva kaupunki. Siellä on runsaat 50 000 asukasta. Se sijaitsee Latiumin alueella noin 50 kilometriä Roomasta etelään. Anzio on tunnettu hiekkarannoista ja satamista. == Historia == === Antiikki === Antiikin aikana nykyisen Anzion paikalla sijaitsi Antiumin kaupunki, jonka nimeen nykykaupungin nimi palautuu. Antium oli muinaisitaalisen volskien heimon pääkaupunki, ennen kuin roomalaiset valtasivat sen ja sulauttivat omaan alueeseensa vuonna 338 eaa. Anziossa on jäänteitä useista roomalaisaikaisista huviloista, muun muassa keisari Neron huvilasta. Huviloiden raunioista on löytynyt merkittäviä antiikin veistoksia, kuten Belvederen Apollo ja Agasiaan Borghesen miekkailija. === Myöhempi historia === Antium taantui myöhäisantiikin aikana. Keskiajan kuluessa paikka vaikuttaa autioituneen kokonaan. Seudun vähäiset asukkaat keskittyivät läheiseen Nettunoon. Innocentius XII ja häntä seuranneet paavit pyrkivät palauttamaan kaupungin sataman uudelleen käyttöön 1700-luvulta alkaen. Niin paikalle syntyi Porto d'Anzon kylä, josta on kehittynyt nykyinen Anzion kaupunki. Liittoutuneet tekivät toisen maailmansodan loppuvaiheessa maihinnousun Anzion alueelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Latiumin kaupungit Luokka:Rooman metropolikaupungin kunnat
6\. prikaati (välirauha)

6\. prikaati oli Suomen armeijan prikaati, joka perustettiin talvisodan päätyttyä puolustusvoimien siirtyessä keväällä 1940 rauhanajan kokoonpanoon. Se lakkautettiin puolustusvoimien jatkosodan liikekannallepanon yhteydessä kesäkuussa 1941, jolloin prikaatin tehtävänä oli perustaa Jalkaväkirykmentti 6 sekä Kenttätykistörykmentti 19:n I patteristo. == Perustaminen == Prikaati muodostettiin 10. elokuuta 1940 maavoimien komentajan käskyllä Immolaan, Ruokolahdelle, Puumalaan, Sulkavalle ja Tuonilahteen sijoitetuista talvisodan aikaisesta 8. divisioonasta. Sen esikunta muodostettiin 8. divisioonan esikunnasta sijoituspaikkana Sulkava. Prikaatin komentajaksi määrättiin eversti Torvald Ekman. Muista 8. divisioonan joukoista eli Jalkaväkirykmenteistä 20, 23, 24 sekä 26 ja Kevyt osasto 8 muodostettiin I pataljoona ja tykkikomppania Puumalaan, II pataljoona Sulkavalle Rauhaniemeen ja III pataljoona Virmutjoelle. Kenttätykistörykmentti 8:sta perustettiin prikaatin patteristo, joka sijoitettiin Sulkavalle Tuonilahteen. Viestipataljoona 8:sta muodostettiin prikaatin viestikomppania samoin Tuonilahteen. Syksyllä 1940 saatiin rakennettua tarpeelliset parakkikylät, joita kutsuttiin kasarmialueiksi: *Puumalaan Pappilanniemeen I pataljoonan kasarmit *Sulkavalle Rauhaniemen Palokankaalle, Pajasalmen rannalle II pataljoonan kasarmit == Lakkauttaminen == Prikaatin III pataljoona hajotettiin jo huhtikuun lopulla 1941. Prikaati sai valmiushälytyksen 10. kesäkuuta 1941 kuten muutkin suojajoukoiksi määrätyt joukot. Käskyn mukaisesti prikaati tuli saattaa sodan ajan määrävahvuuteen kutsumalla ylimääräisiin harjoituksiin tarvittava henkilöstö. Hevoset, ajoneuvot, moottoriajoneuvot ja alukset oli otettava sekä muut tarvittavat hankinnat suoritettava. ==Lähteet== * Luokka:Välirauha
Wu Bangguo

Wu Bangguo (; 1941– 8. lokakuuta 2024 Peking) oli kiinalainen poliitikko. Hän johti 2003–2013 Kiinan kansankongressin pysyvää komiteaa eli toimi kongressin puhemiehenä. Wuta pidettiin virkansa takia Kiinan kommunistinen puolueen ja koko maan hierarkiassa toiseksi korkeimpana johtajana. Wu syntyi 1941 Anhuin maakunnassa ja liittyi 1964 kommunistiseen puolueeseen. Hän opiskeli Tsinghuan yliopistossa ja valmistui 1978 elektroniikan instinööriksi. Hän työskenteli tämän jälkeen Shanghaissa elektroniputkitehtaassa. Wu sai 1983 paikan kommunistisen puolueen Shanghain tiede- ja teknologiakomissiosta ja Shanghain pysyvästä komiteasta. Hän nousi Shanghain varapuoluejohtajaksi 1985 ja Jiang Zeminin korvaajaksi Shanghain johdossa 1991. Hän oli kolmen vuoden ajan Shanghain puoluejohtajana ja oli vaikuttamassa muun muassa Pudongin alueen rakentamiseen. Alueesta on tullut Shanghain talouden keskittymä. Wu nousi keskuskomiteaan ja politbyrooseen 1992. Hän toimi 1995–2002 Kiinan varapääministerinä ja vuosina 2003–2013 Kiinan toiseksi vaikutusvaltaisempana henkilönä, kansankongressin pysyvän komitean puheenjohtajana. Wu tunnettiin länsimaisen polittisen järjestelmän vastustajana, ja vuonna 2011 hän määritteli viisi asiaa, joita Kiina ei voi ottaa käyttöön. Näitä olivat Wun mukaan monipuoluejärjestelmä, pluralismi, federalismi, yksityistäminen sekä vallanjako-oppi ja kaksikamarijärjestelmä. Wu jäi eläkkeelle vuonna 2013 ja virallisen uutistoimiston Xinhuan mukaan antoi tällöin täyden tukensa Xi Jinpingille. Wu kuoli lokakuussa 2024. ==Lähteet== Luokka:Kiinan kansantasavallan johtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Robert Kristan

Robert Kristan (s. 4. huhtikuuta 1983, Jesenice, Slovenia, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi viimeksi kaudella 2015–2016 Tšekin pääsarjan HC Pardubicen ja Pirati Chomutovin joukkueissa. Kristan on pelannut urallaan myös Slovenian ja Ruotsin pääsarjoissa. Hänet valittiin kauden 2007–2008 Slovenian liigan pudotuspelien arvokkaimaksi pelaajaksi. Slovenian jääkiekkomaajoukkueessa Kristan on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa ja Sotšin olympialaisissa 2014. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Slovenialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satakielet

Satakielet (Luscinia) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 4 lajia. == Lajit == * Etelänsatakieli (Luscinia megarhynchos) * Satakieli (Luscinia luscinia) * Sinirinta (Luscinia svecica) * Tiheikköleppälintu (Luscinia phaenicuroides) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Luscinia Luokka:Siepot
Sipulireititys

Sipulireititys on tekniikka, jolla voidaan siirtää tietoa verkossa ja salata sen alkuperä. Sen nimi kuvastaa viestin kerroksellista salausta: jokainen viestiä välittävä solmu poistaa yhden kerroksen suojauksesta ja täydentää viestin alkuperäisen pituiseksi.Tietoturvaprotokollat(myös suomenkielisen nimen lähde) Sipulireitityksen kehittivät David Goldschlag, Michael Reed ja Paul Syverson.Privacy on the Internet Tunnetuin ohjelmisto, joka hyödyntää sipulireititystä, on BSD-lisenssin alaisuudessa julkaistu Tor.http://www.onion-router.net/ == Lähteet == Luokka:Reititys
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2009

Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat järjestyksessään viidennet nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Suomessa. A-sarjan pelit järjestettiin Turussa turkuhallissa ja B-sarjan pelit Raisiossa Kerttulan liikuntahallissa. Mestaruuden vei toista kertaa peräkkäin Ruotsi. == A-sarja == === Lohkon A sarjataulukot === === Lohkon A ottelutulokset === === Lohkon B sarjataulukko === === Lohkon B ottelutulokset === == B-sarja == === Lohkon C sarjataulukko === === Lohkon D sarjataulukko === == Tähdistö== *maalivahti Pascal Meier *puolustajat Janne Karisto Adam Stegl *keskushyökkääjä Henrik Stenberg *laitahyökkääjät Casper Pfitzner Kevin Lundgren == Aiheesta muualla == * Viralliset kisasivut (Arkistoitu) * Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla 2009 Luokka:Vuoden 2009 salibandy Luokka:Suomen salibandy Luokka:Turun urheilutapahtumat Luokka:Raision urheilu
Maurus Servius Honoratus

Maurus tai Marius Servius Honoratus oli 300-luvun lopulla elänyt roomalainen grammaatikko, jota pidettiin aikansa oppineimpana miehenä Italiassa. Hänen tärkein teoksensa on Vergiliuksen kommentaari In tria Virgilii opera expositio, joka kattaa tämän kaikki teokset. Macrobiuksen Saturnaliassa hänet on asetettu yhdeksi keskustelijoista. Teoksessa vihjataan hänen olleen pakana. Vergiliuksen kommentaari on säilynyt kahtena eri versiona. Näistä ensimmäinen on suhteellisen lyhyt, jonka käsikirjoituksen sivuhuomatuksissa se on luettu Serviuksen tekemäksi. Toinen on puolestaan peräisin 900–1000-luvulta sisältäen saman tekstin, mutta huomattavasti laajennettuna. Runsaat lisäykset eroavat tyyliltään huomattavasti lyhyemmästä, mutta sen alkuperä on ilmeisesti vanhoissa ja nyt jo kadonneissa antiikin teksteissä, ja se lienee vain hieman ensimmäistä nuorempi. Serviuksen muista töistä on säilynyt Ars grammatica, kokoelma kommentteja Aelius Donatuksen kieliopista, De finalibus, joka on tutkielma lopputavuista, sekä De centum metris, joka arvioi erilaisia runomittoja. ==Lähteet== Luokka:Roomalaiset grammaatikot Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Sikorsky Ilja Muromets

Igor Sikorskyn Ilja Muromets () oli maailman ensimmäinen nelimoottorinen pommikone ja sellaisena ensimmäinen strateginen pommikone. Konetyyppi rakennettiin matkustajalentokoneeksi, mutta sitä käytettiin Venäjän ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. == Kehittely == Kone suunniteltiin vuonna 1912. Se perustui Igor Sikorskyn ensimmäiseen lentokoneeseen, S-21 Bolšoi Baltiskiin. Koneen koodi oli Sikorsky S-22. Sen rakensi Riiassa sijaitseva Venäläis-balttilainen vaunutehdas (RBVZ) vuonna 1913. Alun perin Ilja Muromets tehtiin matkustajalentokoneeksi, joka sisustettiin ylellisesti. Koneessa oli sali, makuuhuone ja kylpyhuone. Se oli lämmitetty ja siinä oli sähkövalaistus. Ensilento tapahtui 10. joulukuuta 1913. 25. helmikuuta 1914 kone lennätti kuuttatoista matkustajaa. Kesäkuussa 1914 se teki maailmanennätyksen lentämällä edestakaisin Pietarista Kiovaan 14 tunnissa ja 38 minuutissa. Kone olisi aloittanut reittiliikenteen ellei sota olisi alkanut. Sodan alettua Sikorky muunsi koneen siten, että siihen tuli rungon sisäinen pommikuilu, jossa saattoi kuljettaa 300–800 kg pommeja. Lisäksi koneissa oli neljästä kahdeksaan suojaavaa konekivääriä. Moottorit panssaroitiin 5 mm metallilevyillä. Tähän aikaan länsirintamalla pudoteltiin lentokoneista 25 kg pommeja. == Operatiivinen historia == Elokuussa 1914 kone tuli Venäjän keisarillisten ilmavoimien käyttöön. Koneita oli 20 kappaletta vuonna 1916. 12. syyskuuta 1916 koettiin ensimmäinen menetys neljän saksalaishävittäjän ampuessa yhden koneen alas, mutta pommikoneen miehistö tuhosi kolme näistä hävittäjistä. Muita menetyksiä ei sodassa tullut, kolme muuta konetta vaurioitui pommituslennoilla, mutta ne palasivat tukikohtaansa. Kone tuli vanhanaikaiseksi, liian hitaaksi, siinä vaiheessa, kun länsirintamalla otettiin käyttöön raskas pommikone. Venäläiset ottivat ensinnä käyttöön pommittajien käytön ryhminä, yöpommituksen, pommituskohteiden analyysin valokuvaamalla ne pommitusten jälkeen ja pohtivat yksittäisen pommittajan puolustautumista hävittäjien hyökkäyksiä vastaan. Venäjällä rakennettiin 80 Ilja Muromets-pommikonetta vuosina 1913–1918. Koneilla tehtiin ainakin 400 pommituslentoa, pommeja pudotettiin 65 tonnia. Maailmansodan jälkeen aloitettiin säännöllinen lentoliikenne välillä Moskova-Harkova. Reittiä lennettiin toukokuusta 1921 lokakuuhun 1922.http://sp.rian.ru/img/121764351_free.html Neuvostoliitto lensi viimeisen Ilja Muromets-lennon vuonna 1922 Serpuhovin koealueella. Puolan ilmavoimilla oli yksi kone käytössään vuonna 1918. == Museokoneita == * Moninon ilmailumuseossa Moskovan lähellä on Ilja Murometsin replika == Lähteet == == Aiheesta muualla == * some data on an Ilya Muromets * Reconstruction of an Ilya Muromets * Image of a scale model * A. Durkota, T. Darcey & V. Kulikov, The Imperial Russian Air Service: Famous Pilots and Aircraft of World War I (Flying Machines Press, 195) ISBN 0-9637110-2-4 Luokka:Venäläiset pommikoneet Luokka:1910-luvun pommikoneet Ilja Muromets
Kivitaskut

Kivitaskut (Oenanthe) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 27 lajia. == Kivitaskuihin (Oenanthe) kuuluvia lajeja == * Aavikkotasku (Oenanthe deserti) * Abessiniankalliotasku (Oenanthe dubia) * Arotasku (Oenanthe isabellina) * Etiopiansurutasku (Oenanthe lugubris) * Hupputasku (Oenanthe monacha) * Kalliotasku (Oenanthe familiaris) * Kalottitasku (Oenanthe leucopyga) * Kantotasku (Oenanthe albifrons) * Kivitasku (Oenanthe oenanthe) * Kyproksentasku (Oenanthe cypriaca) * Laulutasku (Oenanthe moesta) * Louhikkotasku (Oenanthe picata) * Munkkitasku (Oenanthe albonigra) * Mustapyrstötasku (Oenanthe melanura) * Mustatasku (Oenanthe leucura) * Mustavyötasku (Oenanthe pileata) * Nokiotsatasku (Oenanthe bottae) * Nunnatasku (Oenanthe pleschanka) * Persiantasku (Oenanthe chrysopygia) * Pihatasku (Oenanthe fusca) * Punaperätasku (Oenanthe xanthoprymna) * Rusotasku (Oenanthe hispanica) * Savannitasku (Oenanthe heuglinii) * Somaliantasku (Oenanthe phillipsi) * Sudaninkalliotasku (Oenanthe scotocerca) * Surutasku (Oenanthe lugens) * Valkoselkätasku (Oenanthe finschii) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Oenanthe *
Yesterday and Today

Yesterday and Today on The Beatlesin albumi, joka julkaistiin vuonna 1966 Yhdysvaltain-markkinoille. Materiaali koostuu kahden aikaisemman albumin (Help! ja Rubber Soul) kappaleista, joita ei ollut julkaistu albumien amerikanpainoksilla. Lisäksi mukana on muutama kappale, jotka julkaistiin Britanniassa myöhemmin samana vuonna Revolver-albumilla. Albumin alkuperäinen kansikuva, jossa yhtyeen jäsenet ovat pukeutuneena teurastajiksi, kiellettiin ennen myynnin aloittamista ja ne korvattiin neutraalimmalla kuvalla. Teurastajakansia ehdittiin kuitenkin painattaa radioasemille ja näytelevyiksi suurimpiin levykauppohinTenho Immonen: The Beatles - suuri historia, sivu 264, POP-lehti 2005 ”Butcher”-kansikuvalla varustetut Yesterday and Today -albumit ovat yksi arvokkaimmista The Beatles -keräilykohteista, hintojen liikkuessa useissa tuhansissa punnissa.Painosten arvot, beatles-discography.com Teurastajakantta käytettiin myös Britanniassa ”Paperback Writer” -singlen markkinointiin. Se aiheutti silloinkin pahennusta. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittaneet John Lennon ja Paul McCartney, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # ==Kokoonpano== *John Lennon – rytmikitara, laulu, tamburiini, marakassi *Paul McCartney – bassokitara, laulu, piano, akustinen kitara *George Harrison – soolokitara, akustinen kitara, laulu *Ringo Starr – rummut, tamburiini, laulu ==Lähteet== Luokka:The Beatlesin albumit Luokka:Vuoden 1966 albumit
Itä-Tiroli

Itä-Tiroli on Tirolin osavaltion eksklaavi Itävallassa. Itä-Tiroli on erillään Tirolista, koska Itävalta joutui luovuttamaan Trentino-Etelä-Tirolin Italialle Saint-Germainin sopimuksessa vuodelta 1919 ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Itä-Tirolin naapurit ovat Kärnten ja Salzburg ja Italian maakunnat Etelä- Tiroli ja Belluno. Itä-Tirolin pääkaupunki on Lienz, ja hallinnollisesti alue on identtinen Lienzin piirin kanssa. Luokka:Enklaavit ja eksklaavit Luokka:Tiroli
Craig Conroy

Craig Conroy (s. 4. syyskuuta 1971 Potsdam, NY, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Conroy pelasi NHL-liigassa 16 kauden aikana (1994–2011) yli 1000 ottelua. == Ura pelaajana == Conroyn varausnumero oli 123. vuoden 1990 varaustilaisuudessa. Ennen valintaa Montreal Canadiensiin, Conroy oli pelannut NCAA:ta Clarkson Universityssä. Hänet myytiin St. Louis Bluesiin vuonna 1996, missä hän pelasi viisi kautta plus-miinus tilasto aina plussalla. Hänet vaihdettiin vuonna 2001 Calgary Flamesin Cory Stillmaniin. Conroy oli Calgaryn kapteeni kauteen 2003–2004, jolloin Jarome Iginla syrjäytti hänet, ja Conroysta tuli varakapteeni. Heinäkuussa 2004 Conroy siirtyi vapaana agenttina Los Angeles Kingsiin. Conroy pettyi, kun hänet jätettiin vuoden 2002 talviolympialaisten ulkopuolelle, mutta hänet valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen vuoden 2006 olympialaisiin. Conroy palasi Flamesiin 29. tammikuuta 2007 vaihdossa Jamie Lundmarkiin ja kahteen varausvuoroon. Seuraavana päivänä Conroy pelasi ensimmäisen ottelunsa Flamesissa kolmeen vuoteen. Conoroy pelasi Flamesissa uransa loppuun asti. Hän lopetti uransa kauden 2010–2011 aikana. Hän pelasi kauden aikana uransa tuhannen pelinsä. Conroy nimettiin Flamesin toiminnanjohtajan erikoisavustajaksi lopettamisensa jälkeen. == Tilastot == 1990–91 Clarkson Golden Knights ECAC 39 8 22 30 24 – – – – – 1991–92 Clarkson Golden Knights ECAC 32 20 16 36 38 – – – – – 1992–93 Clarkson Golden Knights ECAC 35 10 23 33 26 – – – – – 1993–94 Clarkson Golden Knights ECAC 34 26 39 65 48 – – – – – 1994–95 Fredericton Canadiens AHL 55 26 18 44 29 11 7 3 10 6 1994–95 Montreal Canadiens NHL 6 1 0 1 0 – – – – – 1995–96 Fredericton Canadiens AHL 67 31 38 69 65 10 5 7 12 6 1995–96 Montreal Canadiens NHL 7 0 0 0 2 – – – – – 1996–97 Fredericton Canadiens AHL 9 10 6 16 10 – – – – – 1996–97 Worcester IceCats AHL 5 5 6 11 2 – – – – – 1996–97 St. Louis Blues NHL 61 6 11 17 43 6 0 0 0 8 1997–98 St. Louis Blues NHL 81 14 29 43 46 10 1 2 3 8 1998–99 St. Louis Blues NHL 69 14 25 39 38 13 2 1 3 6 1999–00 St. Louis Blues NHL 79 12 15 27 36 7 0 2 2 2 2000–01 St. Louis Blues NHL 69 11 14 25 46 – – – – – 2000–01 Calgary Flames NHL 14 3 4 7 14 – – – – – 2001–02 Calgary Flames NHL 81 27 48 75 32 – – – – – 2002–03 Calgary Flames NHL 79 22 37 59 36 – – – – – 2003–04 Calgary Flames NHL 63 8 39 47 44 26 6 11 17 12 2004–05 ei pelannut (työsulku) MC 2 0 0 0 0 2005–06 Los Angeles Kings NHL 78 22 44 66 78 – – – – – OK 6 1 4 5 2 2006–07 Los Angeles Kings NHL 52 5 11 16 38 – – – – – 2006–07 Calgary Flames NHL 28 8 13 21 18 6 1 1 2 8 2007–08 Calgary Flames NHL 79 12 22 34 71 7 0 2 2 8 2008–09 Calgary Flames NHL 82 12 36 48 28 6 0 1 1 0 2009–10 Calgary Flames NHL 63 3 12 15 25 2010–11 Calgary Flames NHL 18 2 0 2 8 NHL yhteensä 1009 182 360 542 603 81 10 20 30 52 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaktusmulta

Kaktusmulta on kaktuksille tarkoitettu, hiekkapitoinen ja vähäravinteinen multa. Kaktusmulta läpäisee hyvin vettä, joten se sopii kasveille, joiden juuristo ei kestä liikaa kastelua. Kaktusmultaa suositellaan myös taimien kasvatukseen sen vähäisten ravinteiden vuoksi. Ravinteiden vähäisyys tekee kaktusmullasta hyvän materiaalin terraarion pohjalle, esimerkiksi kotiloille, hämähäkeille, käärmeille ja sauvasirkoille. == Lähteet == Luokka:Puutarhanhoito
Little Big Adventure

Little Big Adventure (myös nimellä Relentless: Twinsen's Adventure) on Adeline Softwaren kehittämä seikkailupeli. Peli on julkaistu DOS:lle vuonna 1994IGN , ja PlayStationille vuonna 1997.Moby Games == Pelaaminen == Pelissä ohjataan Twinsen-nimistä hahmoa, joka on rodultaan Quetch. Quetchien ulkonäköön kuuluu kalju pää jonka keskeltä kasvaa poninhäntä. Julkaisuaikaan pelin pelimaailma oli poikkeuksellisen laaja, siihen kuuluu 11 saarta ja 120 maisemaa. Päähahmoa voi ohjata neljässä erilaisessa tunnetilassa: se voi olla aggressiivinen, atleettinen, varovainen tai normaali, ja peli muuttaa luonnettaan näiden tilojen mukaan. Matkan varrella ratkotaan tehtäviä, joista saa palkinnoksi hyödyllisiä esineitä, kuten pallon tai kitaran.Reviews: Little Big Adventure CVG == Lähteet == Magicball network == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1994 videopelit Luokka:FM Towns -pelit Luokka:NEC PC-9801 -pelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Toimintaseikkailupelit
Bourbonnaisinseisoja

Bourbonnaisinseisoja () on ranskalainen lintukoirarotu. == Alkuperä == Bourbonnaisinseisoja on tunnettu jo 1500-luvulla, jolloin sitä kuvattiin taitavaksi viiriäisten metsästäjäksi. Sitä kuvattiin metsästäjän miellyttävänä seuralaiseksi, joka on luonnostaan terve ja syntyessään lyhythäntäinen. Geenipohjaltaan kapeassa rodussa toisarvoisten ominaisuuksien luominen ei ollut mahdollista, kun rodulta vaaditaan myös koetulokset. Jalostus ei onnistunut, sillä vuosina 1963–1973 Ranskan Kennelliitto ei rekisteröinyt yhtään pentuetta. Vuonna 1970 joukko kasvattajia otti Michel Comten innostamina tehtäväkseen bourbonnaisinseisojan eloonjäämisen. Työ tuotti vihdoin tulosta, kun aikaisempien kokemusten ansiosta on onnistuttu välttämään virheet. == Ulkonäkö == Lyhytkarvainen, keskikokoinen ja keskipitkä koira. Koiran tulee olla vankkarakenteinen ja lihaksikas, jolloin se antaa vahvan vaikutelman. Karvapeitteen pohjaväri on valkoinen, jossa on pieniä vaalean- tai kellanruskeita pilkkuja tai täpliä. Jotkut kasvattajat ovat tavoitelleet koiraa, joiden karvapeitteessä on "haalistuneen syreenin" väri ja joilla häntä on syntyessä luonnostaan lyhyt. == Luonne ja käyttäytyminen == Kotioloissa koira on lempeä, ystävällinen ja omaan perheeseen vahvasti kiintyvä koira. Metsällä se on yhteistyöhaluinen, harkitseva ja tasapainoinen. Rotu on metsästyskoira, ja sillä on vahva riista- metsästysvietti. Se on seisova lintukoira, jonka seisonta on kiinteää, tyylikästä ja suoraan riistaan kohdistuva. == Lähteet == == Katso myös == *Ariègenseisoja *Auvergnenseisoja *Saint-germaininseisoja == Aiheesta muualla == *Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf) *Bourbonnaisinseisojaa käsittelevä sivusto Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
The Beatles’ Story

The Beatles' Story on The Beatlesin vuonna 1964 Yhdysvalloissa julkaistu tupla-albumi, joka sisältää muun muassa yhtyeen haastatteluja. ==Kappaleet== ===LP 1=== A-puoli #On Stage With the Beatles #How Beatlemania Began #Beatlemania in Action #Man Behind the Beatles - Brian Epstein #John Lennon #Who's a Millionaire? B-puoli # * Beatles Will Be Beatles #Man Behind the Music - George Martin #George Harrison ===LP 2=== A-puoli #A Hard Day's Night - Their First Movie #Paul McCartney #Sneaky Haircuts and More About Paul B-puoli # * The Beatles Look at Life #'Victims' of Beatlemania #Beatle Medley #Ringo Starr #Liverpool and All the World! ==Lähteet== Beatles' Story Beatles' Story
Max Amann

Max Amann (24. marraskuuta 1891 München - 30\. maaliskuuta 1957) oli saksalainen poliitikko, kansallissosialistisen puolueen valtiopäiväedustaja ja lehtikustantamon johtaja. Natsihallinnon aikaan hän oli SS-upseeri (), Hitlerin 1933 nimittämä lehdistön valtakunnanjohtaja () ja sanomalehtikustantajien valtakunnallisen liiton Reichspressekammerin puheenjohtaja.Vincent 1997, s. 8-9 ==Mukana natsipuoleen alkutaipaleella== Amann oli Adolf Hitlerin ensimmäisiä tukijoita, he tutustuivat ollessaan molemmat komennettuina rintamalle ensimmäisessä maailmansodassa. Amann oli Hitlerin joukkueen vääpeli.Gaab 1999 s. 89 Sodan jälkeen Amann opiskeli liiketaloutta ja työskenteli müncheniläisessä lakifirmassa. Amann liittyi Hitlerin perustamaan kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1921. Hitler pyysi häntä huolehtimaan puolueen talousasioista ja asetti Amannin puolueen lehteä, Völkischer Beobachteria julkaisevan Eher Verlag -kustannusyhtiön johtoon. Simkin Amann osallistui epäonnistuneeseen oluttupavallankaappaukseen vuonna 1923. Seuranneessa oikeudenkäynnissä natsimyönteinen tuomari langetti Amannille vankilatuomion sijaan 500 kultamarkan sakot. Kaappausyrityksen jälkeen Amann muodosti Julius Streicherin ja Hermann Esserin kanssa tiukan sisäpiirin Hitlerin ympärille. ==Vaikea luonne== Poikkeuksellisen lyhytkasvuinen Amann oli luonteeltaan aggressiivinen ja säälimätön, hän toimi itsevaltiaan tavoin. Amann oli tavoiltaan karkea eikä häntä pidetty erityisen lahjakkaana. Hän oli kehno puhuja, ja hänen käsialansa oli lähes lukukelvotonta. Syntyperältään köyhistä oloista ollut, korruptoitunut Amann keräsi tehtävissään valtavan henkilökohtaisen omaisuuden. Uskollisuus Hitlerille takasi kuitenkin vakaan urakehityksen. ==Menestys kustantajana== Amann menestyi Eher-yhtiön johtajana erinomaisesti. Eher kustansi muun muassa Hitlerin Taisteluni -teoksen ensimmäisen ja toisen painoksen, sekä vuoden 1929 korjatun painoksen. Teos toi runsaasti rahaa sekä Hitlerille että kustantajalle. Kustantamo julkaisu myös SS:n lehteä Das Schwarze Korps. Toisessa virassaan Reichspressekammerin puheenjohtajana Amann valvoi koko maan lehdistöä, kilpaileviakin kustantamoja, ja määräsi natseja arvostelevia lehtiä lopetettavaksi. ==Sodan jälkeen== Liittoutuneiden joukot pidättivät Amannin natsi-Saksan tappion jälkeen. Hänet asetettiin syytteeseen ja tuomittiin vuonna 1948 kymmeneksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Koko mittava omaisuus ja eläkeoikeus tuomittiin menetetyksi ja Amann vietti lopun elämäänsä köyhyydessä. Max Amann kuoli 65-vuotiaana 30 maaliskuuta 1957. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:NSDAP:n poliitikot Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:SS-kenraalit Luokka:Saksalaiset kustantajat Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Mario Bava

Mario Bava (31. heinäkuuta 1914 San Remo Italia – 25. huhtikuuta 1980 Rooma Italia) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli kuvataiteita mutta päätyi lopulta isänsä Eugenio Bavan tavoin elokuva-alalle. Bava tunnetaan etenkin giallo- ja kauhugenreä edustavista elokuvistaan. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1980. Bavan esikoisohjaus Paholaisen naamio (1960) toi hänelle heti kansainvälistä kuuluisuutta. Muutamien peplum-elokuvien jälkeen hän ohjasi vuonna 1963 elokuvan La ragazza che sapeva troppo (Tyttö joka tiesi liikaa), jonka katsotaan aloittaneen giallo-genren. Scifi-kauhuelokuva Terrore nello spazio (1965) on Alien-elokuvasarjan esikuva, ja vuoden 1968 elokuvassa Diabolik – mies mustassa Jaguarissa Bava käytti sarjakuvaa luovasti tarinan pohjana. Mario Bavan poika Lamberto Bava (s. 1944) aloitti ohjaajan uransa toimimalla isänsä apulaisohjaajana 14 vuoden ajan. == Filmografia == * L'orecchio (1946) * Anfiteatro Flavio (1947) * Legenda Sinfonica (1947) * Santa notte (1947) * Variazioni sinfoniche (1949) * Persian miekka (Esther and the King, 1960) * Paholaisen naamio (La maschera del demonio, 1960) * Viikinkien kosto (Gli invasori, 1961) * Herkules voittaa helvetin (Ercole al centro della terra, 1961) * Aladdinin ihmeet (Le meraviglie di Aladino, 1961) * La frusta e il corpo (1963, nimellä John M. Old) * I tre volti della paura (1963) * La ragazza che sapeva troppo (1963) * La strada per Fort Alamo (1964, nimellä John M. Old) * Himotappaja (Sei donne per l'assassino, 1964) * Terrore nello spazio (1965) * Spie vengono dal semifreddo (1966) * Operazione paura (1966) * Koston tikarit (I coltelli del vendicatore, 1966) * Ringo del Nebraska (1966) (ei mainittu) * Diabolik – mies mustassa Jaguarissa (Diabolik, 1968) * Tappavat kaverit (Roy Colt e Winchester Jack, 1970) * Kalman hääyö (La rosso segno della follia, 1970, perustuu Agatha Christien romaaniin Eikä yksikään pelastunut) * 5 bambole per la luna d'agosto (1970) * Reazione a catena (1971) * Quante volte... quella notte (1972) * Verinen paroni (Gli orrori del castello di Norimberga, 1972) * Lisa e il diavolo (1973) * Cani arrabbiati (1974) * Shock (1977) * La venere di Ille (1979) (TV) == Lähteet == * Internet Movie Database === Viitteet === Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Valeri Lobanovskyi -stadion

Valeri Lobanovskyi -stadion (, ’Valeri Lobanovskyin Dynamo-stadion’) on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Kiovassa Ukrainassa. Pääosin se toimii jalkapallostadionina ja sitä käyttää Ukrainan pääsarjassa pelaava FK Dynamo Kiova. Stadion on rakennettu vuonna 1934 ja sen kapasiteetti on 16 873 henkilöä. Stadionille on suunniteltu remonttia, tarkoituksena saada kapasiteetti nousemaan 30 000 henkilöön ja kattaa katsomot. Stadion on nimetty entisen ukrainalaisjalkapalloilija Valeri Lobanovskyin muistoksi. Hän kuoli vuonna 2002. Luokka:Ukrainan jalkapallostadionit Luokka:Kiovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kiovan urheilu Luokka:Petšerskin piiri
Niemisen Linjat

Niemisen Linjat Oy on linja-autoliikennettä harjoittava perheyritys, jonka kotipaikka sijaitsee Padasjoella. Yhtiö on toiminut alalla vuodesta 1938 lähtien. ==Yrityksen kilpailutilanne== Padasjoella yhtiön reittien tukikohtana toimii kirkonkylällä sijaitseva Niemisen linjojen talli. Niemisen Linja liikennöi Lahden ja Padasjoen välisiä vakiovuoroja. Niemisen Linjan vakiovuorot ajetaan Lahden ja Vääksyn välillä pääasiassa valtatie 24:n väylää, kun suurin osa Lahden seudun liikenteen ostamista, Lehtimäen Liikenteen liikennöimistä vakiovuoroista kulkee Vesivehmaan ja Hollolan Paimelan kautta. Niemisen linjoilla on tällä hetkellä (2018) 5 linja-autoa, joista uusin on vuosimallia 2010. Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Padasjoki Luokka:Lahden liikenne Luokka:Asikkalan liikenne
Jyrki Aimonen

Jyrki Martti Bertil Aimonen (19. huhtikuuta 1934 Ikaalinen – 20. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Aimosen vanhemmat olivat Ikaalisten kunnanlääkäri, lääkintöneuvos Martti Bertil Aimonen ja käsityönopettaja Anja-Ritva Mielikki Aimonen. Jyrki Aimonen valmistui ekonomiksi 1955 ja lainopin kandidaatiksi 1961. Ulkoasiainministeriön palveluksessa Aimonen aloitti vuonna 1961 ja siirtyi Moskovan lähetystöön vuonna 1963, minkä jälkeen hän toimi Ankarassa lähetystösihteerinä 1965–1967. Neuvostoliittoon hän palasi konsuliksi Leningradin pääkonsulinvirastoon. Aimonen oli ministerineuvos Moskovassa 1974–1976. Hän toimi muun muassa Suomen Moskovan lähetystön va. päällikkönä vuoden 1975 ETY-kokouksen aikana. Hän oli lähetystöneuvos Kööpenhaminassa 1970–1974. Ensimmäisessä suurlähettilään tehtävässään Aimonen toimi Tripolissa ja samalla Maltalla vuosina 1979–1983. Sen jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Damaskoksessa ja samalla Ammanissa ja Beirutissa (1984–1988), Delhissä ja samalla Kathmandussa (1988–1991), Dhakassa ja Colombossa (1988–1991) sekä samalla Bhutanissa (1989–1991). Diplomaatin uransa Aimonen päätti suurlähettiläänä Varsovassa (1991–1995). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tsugumi Ōba

Tsugumi Ōba () on japanilainen mangakäsikirjoittaja. Hän on käsikirjoittanut Death Note ja Bakuman -sarjat, jotka Takeshi Obata on piirtänyt. Ōban henkilöllisyys ja sukupuoli ovat salaisuuksia. Joidenkin huhujen mukaan Ōba olisi Hiroshi Gamōn salanimi. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Hand in Hand (kappale)

”Hand in Hand”, koreankieliseltä nimeltään ”Son-e Son Japgo” (손에 손 잡고), on Thomas Whitlockin sanoittama kappale vuoden 1988 kesäolympialaisia varten. Kappaleen on säveltänyt Giorgio Moroder. Sanoittaja Juha ”Watt” Vainio on tehnyt kappaleesta suomenkielisen käännösversion ”Käy mun vierelläin”. == Kappaleet == ;A-puoli # ;B-puoli # * # == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:Popkappaleet Luokka:Eteläkorealaiset musiikkikappaleet Luokka:Kesäolympialaiset 1988
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2008

Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2008 olivat järjestyksessään kolmannet nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Puolassa. Isäntäkaupunkeina olivat Babimost, Wolsztyn ja Zbąszyń. == A-sarja == === Lohkon A sarjataulukko === === Lohkon A ottelutulokset === === Lohkon B sarjataulukko === === Lohkon B ottelutulokset === === Sijoitus- ja mitaliottelut === Sijat 7–8 Sijat 5–6 Välierät Pronssiottelut Loppuottelu == B-sarja == === Sarjataulukko === Loppuottelu == Lopputulokset == === A-sarja === # # # # # # # # Saksa putosi B-sarjaan vuoden 2010 kisoihin. === B-sarja === # # # Slovakia nousi A-sarjaan vuoden 2010 kisoihin. == Tähdistö== *maalivahti Nancy Gatzsch *puolustajat Emelie Wibron Elin Reinestrand *keskushyökkääjä Seraina Ulber *laitahyökkääjät Wioletta Bialon Alexandra Frick == Aiheesta muualla == * Viralliset kisasivut - Women's U19 World Floorball Championship 2008 (Arkistoitu) * Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla 2008 Luokka:Vuoden 2008 salibandy Luokka:Puolan salibandy
Brita Åsbrink

Brita Åsbrink on ruotsalainen Punaisen Ristin entinen työntekijä ja kirjailija. Hän on koulutukseltaan ekonomi ja on ollut vuodesta 1992 vapaa kirjailijaDagens bok luettu 9.12.2008. Åsbrink on kirjoittanut teoksen Ludvig Nobel – "Petroleum har en lysande framtid" Nobelin suvun öljy-yhtiön toiminnasta Azerbaidžanissa keisariajan Venäjällä. Teos on ilmestynyt myös Venäjällä, ja sen julkaisu azerin kielelle on suunnitteilla. Åsbrink työskenteli 1997 Punaisen Ristin edustajana Bakussa ja kuuli asukkailta heidän muistojaan Nobeleista. Tarinat herättivät hänen kiinnostuksensa, ja hän on sen jälkeen perehtynyt aiheeseen arkistojen ja asiapapereiden kautta ja käynyt Suomessa Kansallisarkistossa tutustumassa öljy-yhtiön suomalaisen johtajan Gustaf Törnuddin taustoihin. Åsbrink on tehnyt aiheesta myös televisio- ohjelman Red sun over the Nobel oil fields. ==Teokset== * Ludvig Nobel – "Petroleum har en lysande framtid", Wahlström & Widstrand, 2001 * Stjärna på en liberal himmel! Brita Åsbrink & Olle Nilsson, Atlantis, 2005 * "Det är väl ingen konst" Kaj Larsson & Brita Åsbrink, Carlsson, 2008 ==Lähteet== *Säde Nenonen, Azerien tarinat tekivät kirjailijan. Helsingin sanomat 9.12.2008 s. C5 Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Pensasbulbuli

Pensasbulbuli (Andropadus importunus) on hedelmäbulbuleihin kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Afrikan itärannikolta alkaen Etiopiasta ja päättyen Etelä-Afrikan kärkeen. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan pensasbulbuli on noin 23 cm. Lajin ruumis on pääosin oliivinvihertävän ruskea. Silmien väri on valkoinen. Lajin nokka on musta ja jalat ruskeat. == Elinympäristö, elintavat ravinto == Pensasbulbulit elävät piilottelevaa elämää rannikkoalueiden metsien latvustoissa ja pensaikoissa, joissa sen yleensä paljastaa kutsuääni. Yleensä linnut elävät yksittäin. Pensasbulbuli tekee pesänsä pensaaseen tai puuhun. Naaras munii 1-3 munaa. . Pensasbulbuli käyttää ravintonaan pääasiassa hedelmiä, mutta syö myös hyönteisiä ja etanoita. == Lähteet == Luokka:Bulbulit
Woldemar Toppelius

Woldemar Feodor Toppelius (11. heinäkuuta 1858 Kostroma, Venäjä – 12. lokakuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen majuri ja meriaiheita maalannut taidemaalari.Woldemar Toppelius, Aamulehti, 14.10.1933, nro 276, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Toppelius lähti aluksi sotilasuralle käyden Kiovan sotilaslukion ja Konstantinovin sotaoppilaitoksen sekä vuosina 1883–1884 Nikolajevin yleisesikunta-akatemian. Hän palveli Suomen Kaartinpataljoonassa 1879–1894 toimien viimeksi esikuntakapteenina. Toppelius yleni luutnantiksi 1885 ja alikapteeniksi 1894. Toppelius erosi sitten armeijasta mutta palasi vielä 1918 lyhyeksi aikaa Suomen armeijan palvelukseen yleten majuriksi. Hän oli tällöin asevarikon johtajana Tampereella. Toppelius aloitti taideopinnot käymällä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1880-1882 ja hän opiskeli sitten Hjalmar Munsterhjelmin johdolla 1883–1885, valtionstipendillä Pariisissa 1887 sekä Peder Severin Krøyerin johdolla Kööpenhaminassa 1894–1896. Toppelius teki opintomatkoja Ranskaan, Italiaan ja Englantiin. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin. Toppelius oli erikoistunut merimaalauksiin ja hän maalasi muun muassa rantamaisemia Suomen, Ruotsin, Englannin ja Bretagnen rannikoilta. Hän työskenteli useina vuosina Saksassa tai Ruotsin länsirannikkolla. Toppeliuksen vanhemmat olivat valtioneuvos Fredrik Toppelius ja Anna Magilansky. Hän oli naimisissa vuodesta 1888 taidemaalari Marga Kiseleffin kanssa. == Kuvia teoksista == File:Merimaisema, Painting by Woldemar Toppelius.jpg|Merimaisema, 1897 == Palkinnot == * I palkinto dukaattikilpailussa 1886 * II palkinto valtion maisemamaalauskilpailussa 1894 ja 1897 * Kunniamaininta Pariisin maailmannäyttelyssä 1900 == Aiheesta muualla == * Woldemar Toppeliuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa == Lähteet == * Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 * Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet Luokka:Merimaalarit