EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Palvelualoite

Palvelualoite on kuntapalveluihin ehdotettu kilpailutuksen menettely. Sen mukaan kuka tahansa yksityishenkilö, yhteenliittymä tai yritys voisi esittää pystyvänsä tuottamaan kunnan tarjoaman palvelun edullisemmin tai paremmin kuin kunta itse. Kunta olisi velvollinen ottamaan haasteen vastaan ja vertaamaan julkisesti omaa palveluaan haastajan esittämään vaihtoehtoon. Menettelyn hyvinä puolina pidetään julkisten palvelujen kehittymistä, hintojen laskua ja toiminnan läpinäkyvyyttä. Se kannustaisi perustamaan yhtiöitä ja yhteenliittymiä, jotka kehittäisivät julkisia palveluita. Palvelualoite myös pakottaisi kunnat selvittämään palvelutuotantonsa hinnan ja laadun. Se lisäisi päätöksenteon läpinäkyvyyttä ja tehostaisi kuntien toimintaa. Huonojakin kokemuksia on: Ruotsissa on havaittu, että yksityisten palveluntarjoajien tulo markkinoille on saattanut lopulta nostaa hintaa ja laskea palvelutasoa. Vaikka hinta olisi aluksi alentunut, se voi nousta, kun yksityinen palveluntarjoaja on saanut haltuunsa suuren osan palvelutuotannosta. Kunnan pitää tässä järjestelmässä varata ja käyttää voimavaroja haasteisiin vastaamiseen, minkä arvioidaan olevan pois palvelujen tuottamisesta. == Lähteet == Luokka:Julkinen talous
Andrei Rein

Andrei Viktorovitš Rein (; s. 9. kesäkuuta 1982 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläis-kazakstanilainen jääpallomaalivahti, joka pelaa Moskovan Dynamossa. Krasnoturjinskissa syntynyt ja sen paikallista Majak- seuraa 2000-luvulla edustanut Rein siirtyi syksyllä 2007 Moskovan Dynamon riveihin. Kauden 2009-2010 hän edusti Novosibirskin Sibselmašia, mutta palasi Moskovan Dynamoon. Dynamon riveissä hän on saavuttanut Venäjän mestaruussarjassa neljä kultaa ja hopean. Alun perin Reinillä oli Venäjän passi, mutta hän otti 2010 kaksoiskansalaisuuden ja aloitti Kazakstanin maajoukkueen maalissa. Kazakstanin joukkueessa hän on ollut saavuttamassa kolme MM-pronssimitalia. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 4 kertaa Venäjän mestaruus 2008, 2009, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, * Venäjän mestaruushopeaa 2011 Moskovan Dynamon riveissä, * Jääpallon Champions Cup voitto: 2009 Moskovan Dynamon riveissä, * 2 kertaa Jääpallon maailmancup voitto: 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * 3 MM- pronssia: 2012, 2013 ja 2014 Henkilökohtaisesti * MM-kisojen paras maalivahti: 2012 ==Lähteet== * Moskovan Dynamo: Andrei Rein * Dynamo Majak: Andrei Rein * Bandysidan: Andrej Reyn Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arginiinimeripihkahappolyaasi

Arginiinimeripihkahappolyaasi on entsyymi, joka osallistuu eliöissä ureakiertoon. Entsyymi katalysoi arginiinimeripihkahapon hajottamista arginiiniksi ja fumaarihapoksi. Arginiinimeripihkahappolyaasin EC-numero on EC 4.3.2.1 ja CAS-numero 9027-34-3.. == Ominaisuudet ja toimintamekanismi == Ihmisen arginiinimeripihkahappolyaasi on rakenteeltaan tetrameeri eli koostuu neljästä alayksiköstä. Molekyylimassaltaan se on 200 kDa painoinen. Arginiinimeripihkahappolyaasin katalysoima reaktio on mekanismiltaan E1cB- reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa entsyymin aktiivisen keskuksen histidiiniaminohappo vastaanottaa arginiinimeripihkahapon sukkinyyliosalta protonin, jolloin muodostuu välituotteena karbanioni. Tämä karbanioni hajoaa muodostaen kaksoissidoksellisen yhdisteen fumaarihapon, ja hiilen ja typen välinen sidos katkeaa, jolloin toisena tuotteena muodostuu arginiinia. Tämä vaihe on reaktiossa reaktionopeuden määräävä vaihe. Harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa ASA-uriassa potilailla on resessiivisesti autosomien kautta periytyvä arginiinimeripihkahappolyaasin puutos. Tämän vuoksi ureaa ei muodostu normaalisti ja arginiinimeripihkahapon pitoisuus virtsassa on suuri. Myös elimistön ammoniakkipitoisuus on tällöin suuri. Taudin oireita voivat ole eriasteinen kehitysvammaisuus tai epilepsia. Arginiinimeripihkahappolyaasin puutoksen esiintyvyys on noin 1:70 000\. Taudin hoito on ruokavalio, jossa proteiinien määrä on rajoitettu, ja arginiinikorvaushoito. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): EC 4.3.2.1, argininosuccinate lyase Luokka:Lyaasit
Hedgehog Engine

Hedgehog Engine on Sonic Teamin kehittämä pelimoottori. Pelimoottori kehiteltiin vuosien 2004-2005 välillä, mutta pelissä moottoria käytettiin vasta vuonna 2008, kun Sonic Team kehitti (ja Sega) julkaisi Sonic Unleashed- pelin. == Pelimoottoria käyttävät pelit == ===Hedgehog Engine=== Nimike Vuosi Kehittäjä Julkaisija Alusta Sonic Unleashed 2008 Sonic Team SEGA Xbox 360, PlayStation 3 Sonic Colours 2010 Sonic Team SEGA Wii Sonic Generations 2011 Sonic Team SEGA Windows, Xbox 360 ja PlayStation 3 Phantasy Star Online 2 2012 SEGA SEGA Windows, PlayStation Vita, iOS, Android, PlayStation 4, Xbox One Sonic Lost World 2013 Sonic Team SEGA Wii U, Windows Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games 2013 Sega Sports R&D; Nintendo Wii U Mario & Sonic at the 2016 Rio Olympic Games 2016 Sega Sports R&D; Nintendo Wii U Sonic Colours: Ultimate 2021 Blind Squirrel Games SEGA PlayStation 4, Xbox One, Xbox Series X/S, Nintendo Switch, Windows ===Hedgehog Engine 2=== Nimike Vuosi Kehittäjä Julkaisija Alusta Sonic Forces 2017 Sonic Team SEGA PlayStation 4, Xbox One, Windows, Nintendo Switch Sakura Wars 2019 SEGA SEGA PlayStation 4 Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 2019 Sega Sega Nintendo Nintendo Switch Puyo Puyo Tetris 2 2020 Sonic Team SEGA PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Nintendo Switch, Windows Olympic Games Tokyo 2020 - The Official Video Game 2021 Sega Sports R&D; SEGA PlayStation 4, Nintendo Switch, Windows, Xbox One, Stadia Sonic Origins 2022 Sonic Team SEGA S, Windows, Nintendo Switch Sonic Frontiers 2022 Sonic Team SEGA PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S, Windows, Nintendo Switch Luokka:Pelimoottorit
Nejc Dežman

Nejc Dežman (s. 7. joulukuuta 1992) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SK Triglav Kranj -seuraa. Dežman voitti nuorten maailmanmestaruuden Erzurumissa 2012. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Tauplitzissa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan samalla kaudella 29:s Lahden pikkumäen kilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Sapporon suurmäessä tammikuussa 2014. Hän on voittanut kolme Continental Cupin osakilpailua. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Andersson (jääpalloilija)

Hans Andersson (s. 13. maaliskuuta 1982 Söderfors) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän on edustanut koko uransa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Edsbyn IF:n joukkuetta siirtyen syksyllä 2013 vuodeksi venäläiseen Dynamo Kazaniin. Andersson on pelannut kuudet MM-kisat vuosina 2007–2013 ja on saavuttanut niissä kaksi maailmanmestaruutta (2010, 2012). Kaikkiaan hän on pelannut 38 MM-ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Maaotteluita on kertynyt kaikkiaan 64 ennen vuoden 2014 MM-kisoja. Hans Andersson on ollut Ruotsin jääpallomestaruuden viisi kertaa peräkkäin 2004–2008 voittaneessa Edsbyn IF:n joukkueessa. Ruotsin mestaruuksien voittoajanjaksoon mahtuu myös kaksi kansainvälistä seurajoukkuemenestystä. Kaudella 2007–2008 Jääpallon Champions Cupin isäntänä toiminut Edsbyn IF voitti turnauksen. Seuraavalla kaudella 2008–2009 Edling oli jääpallon maailmancupin voittaneessa Edsbyn joukkueessa. Kaudeksi 2013-2014 Andersson siirtyi sitten Venäjälle Kazaniin. , ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 2 kertaa MM-kultaa: 2010 ja 2012 * 3 kertaa MM-hopeaa: 2007, 2008 ja 2013 * MM-pronssi: 2011 Seurajoukkueissa * Ruotsin mestari: 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 * Ruotsin mestaruushopeaa: 2009 * Champions-cup mestari: 2007 * Maailman Cup-mestari: 2008 == Lähteet == *International Bandy Database ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Porkunin taistelu

Porkunin taistelu oli toisessa maailmansodassa virolaisista muodostetun 20. Waffen-SS:n krenatööridivisioonan ja Neuvosto-Virolaisen 8. kiväärirykmenttiin kuuluneen 249. kiväärirykmentin välinen taistelu, joka käytiin 21. syyskuuta 1944 Porkunin kylän ja Porkunijärven lähistöllä seitsemän kilometrin päässä Tamsalusta. Taistelussa 8. kiväärirykmentti piiritti 1500 akselivaltojen sotilasta, jotka yrittivät vetäytyä Tannenberg-linjaan Sinimäkien alueelle. Taistelussa kaatui 500 virolaissotilasta ja 1 000 neuvostosotilasta. Eloonjääneet 700 vangittiin. Paikalliset kyläläiset hautasivat 273 sotilasta saksalaisissa univormuissa. Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut
Tehumardin taistelu

Tehumardin taistelu oli toisessa maailmansodassa Viron Saarenmaalla 8. lokakuuta 1944 käyty puolustustaistelu Saksan ja Neuvostoliiton välillä Tehumardin kylässä parikymmentä kilometriä Kuressaaresta lounaaseen. Taistelussa saksalaiset onnistuivat vetäytymään helpommin puolustettaviin asemiin Sõrvenniemelle kärsien 200 miehen tappiot. Myös venäläiset kärsivät taistelussa 200 miehen tappiot. pienoiskuva|Tehumardin taistelussa kaatuneiden hautausmaa Saarenmaalla Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut Luokka:Saarenmaan historia Luokka:Vuoden 1944 sotahistoria
Jared Goldberg

Jared Goldberg (s. 17. kesäkuuta 1991 Holladay) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Snowbird Sports Education Foundation -seuraa. Alppihiihdon maailmancupissa Goldberg kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beaver Creekin supersuurpujottelussa joulukuussa 2012 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2024. Goldberg sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 superalppiyhdistetyssä 11:nneksi ja suurpujottelussa 19:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa 20:s. Cortina d’Ampezzon MM- kilpailuissa 2021 hän sijoittui supersuurpujottelussa 15:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jared Goldbergin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sonic Rivals

Sonic Rivals on Sonic the Hedgehog-pelisarjaan kuuluva peli. Peli julkaistiin yksinoikeudella PlayStation Portable -käsikonsolille. Sonic Rivals sai jatkoa vuonna 2007; Sonic Rivals 2. == Pelattavuus == Graaffisesti peli näyttää samankaltaiselta kuin Sega Dreamcast aikaiset Sonic-pelit, mutta itse pelattavuus muistuttaa enemmän Sega Mega Drive aikaisia 2D-Sonic pelejä. Pelattavien hahmojen täytyy kisata kuuden eri Alueen (Zones) joissa on kolme eri Näytöstä (Act). Aina kolmannen Näytöksen lopussa pelihahmot kohtaavat tason pomovastuksen. == Hahmot == * Sonic the Hedgehog * Knuckles the Echidna * Shadow the Hedgehog * Silver the Hedgehog * Metal Sonic (avattava hahmo) == Juoni == Pelin alussa tohtori Eggman muuntaa Sonicin ystävät ja Knucklesin Mestarismaragdin erikoisiksi korteiksi upouudella laitteellaan. Sonic ja Knucles saapuvat selvittämään tilannetta. Knuckles, joka oli lähtenyt matkaan pelastaakseen Mestarismaragdin, kertoo Sonicille, että tiimityöskentely ei tule kysymykseenkään ja haluaa löytää Eggmanin ensiksi. Sillä välin Shadow saa etäisen signaalin Eggmanilta. Yllättäen mysteerinen siili nimeltä Silver saapuu tulevaisuudesta. Hän kertoo Shadowille, että hänen (Silverin) täytyy löytää Eggman ensin. Lukuisten yhteenottojen jälkeen paljastuukin, että tohtori Eggman olikin oikeasti Eggman Nega. Lopullisen taistelun jälkeen kaikki palautuu taas normaaliksi ja Silver palaa tulevaisuuteen mukanaan Eggman Nega. == Aiheesta muualla == http://info.sonicretro.org/Sonic_Rivals (Englanniksi) Luokka:PlayStation Portable -pelit Luokka:Sonic the Hedgehog -pelit Luokka:Vuoden 2006 videopelit
Lonkeromaneetit

Lonkeromaneetit (Tentaculata) on toinen kampamaneettien pääjakson kahdesta luokasta. Siihen kuuluu viisi lahkoa.Ctenophora: Tentaculata ITIS-sivusto] Yhteinen piirre luokkaan kuuluvilla lajeilla on pari pitkiä tuntoherkkiä lonkeroita, joita voi peittää bioluminoiva kalvo. Lonkeroissa on tahmeapintaisia soluja, joita lonkeromaneetit käyttävät saaliin pyydystämiseen. Lonkeromaneettien ruumiin koko ja muoto vaihtelevat suuresti. Lonkeromaneetteihin kuuluvat mm. pienet soikeat Pleurobrachia-suvun kampamaneetit, joita elää Tyynessämeressä ja Atlantin valtameressä, ja jotka ovat bioluminoivia. Samantyyppinen, mutta suurempi Leucothea elää myös Tyynessämeressä. Cestum-suvun venuksenvyöt ovat litteitä, nauhamaisia, ja voivat kasvaa yli 90 cm:n pituisiksi. Niitä esiintyy trooppisilla vesillä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Barnes, R.S.K. et al. (2001). The Invertebrates: A Synthesis. Oxford: Blackwell Science. ISBN 0-632-04761-5 Luokka:Kampamaneetit
Setšuanin hyvä ihminen

Setšuanin hyvä ihminen () on yksi saksalaisen näytelmäkirjailijan, runoilijan ja teatteriohjaajan Bertolt Brechtin tunnetuimmista näytelmistä. Näytelmä on syntynyt Brechtin maanpakovuosina 1938–1940: näytelmän kirjoittaminen on aloitettu Tanskassa 1938 ja se valmistui Ruotsissa 1940. Brecht valmisteli näytelmää vielä Suomessa viettämänään talvena 1940–1941. Suhrkamp Verlag julkaisi näytelmän vuonna 1942. Brechtiläinen teatteri on tunnettu yhteiskunnallisesta kantaaottavuudestaan. Tämä ulottuvuus on myös keskeinen Setšuanin hyvässä ihmisessä. Näytelmä on allegorinen ja sijoittuu Kiinaan, Setšuanin puolittain eurooppalaistuneeseen pääkaupunkiin. Näytelmässä kuvataan, kuinka jumalat saapuvat maan päälle etsimään hyvää ihmistä. Ainoaksi hyväksi ihmiseksi heidän tiellään osoittautuu prostitoitu Sen Te, jonka hyvyys ei kuitenkaan ole riittävä voidakseen suojella itseään. Näytelmän keskeinen kysymys onkin, mikä on väärin maailmassa, jossa hyvä palkitaan pahalla, ja jossa pahuus on elämisen ja selviytymisen edellytys. Näytelmän on julkaissut suomeksi Otava Elvi Sinervon suomentamana. Henkilöt: Kolme Jumalaa, Sen Te, Sui Ta, Jang Sun, Vedenkaupustelija Wang, Parturi Su Fu, Rouva Talonomistaja Mi Tzy, Leskivaimo Sin, Kahdeksanhenkinen perhe, Puuseppä Lin To lapsineen, Mattokauppias ja hänen vaimonsa, Poliisi, Työtön mies, Tarjoilija, Ohikulkijat esinäytöksessä ==Lähteet== *Brecht, B., 1955, Der gute Mensch von Sezuan. Suhrkamp Verlag. Suom. Elvi Sinervo, 1982, Setšuanin hyvä ihminen. Helsinki Otava. 5. painos. s. 5–135. ISBN 951-1-02669-1 *Olli Mäkelä: Esittely: Bertolt Brecht Suomen Näytelmäkirjailijaliitto 2011. Luokka:Bertolt Brechtin näytelmät
Jacqueline Wiles

Jacqueline Wiles (s. 13. heinäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa White Pass Ski Club -seuraa. Parhaat saavutukset hänellä on syöksylaskusta. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailuissa kerran to8seksi kahdesti kolmanneksi ja arvokilpailuissa parhaimmillaan 12:nneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Wiles kilpaili ensimmäisen kerran Beaver Creekin syöksylaskussa marraskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Cortina d’Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2014 oltuaan 15:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lake Louisen supersuurpujottelussa joulukuussa 2016. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Vuotta myöhemmin hän oli kolmas Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa. Tammikuussa 2024 hän sijoittui Cortina d'Ampezzon jälkimmäisessä syöksylaskussa toiseksi. Wiles sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi alppiyhdistetyssä ja yhdeksänneksi syöksylaskussa vuonna 2013. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa 26:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 17:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli syöksylaskussa 12:s. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa 24:nneksi ja supersuurpujottelussa 32:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän päätyi syöksylaskussa 21:nneksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ramon Zenhäusern

Ramon Zenhäusern (s. 4. toukokuuta 1992 Bürchen, Valais) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joukkuekilpailun olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä pujottelun olympiahopeamitalisti, joka edustaa SC Bürchen -seuraa. Hän on pituudeltaan kaksimetrinen. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2013 Zenhäusern saavutti hopeaa pujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 Zenhäusern sijoittui pujottelussa 19:nneksi. Schladmingin 2013 ja Sankt Moritzin 2017 MM- kilpailuissa hän keskeytti pujottelun. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pujottelussa hän sai hopeaa 0,34 sekuntia Andre Myhrerille hävinneenä. Åren MM-kilpailuissa 2019 Zenhäusern voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden ja oli viides pujottelussa. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pujottelussa 11:nneksi, Pekingin olympialaisissa 2022 samassa lajissa 12:nneksi ja Courchevelin / Méribelin MM- kilpailuissa 2023 yhdeksänneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Zenhäusern kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2013 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2016. Ensimmäisen palkintosijansa, ja voittonsa, hän saavutti Tukholman kaupunkitapahtumassa tammikuussa 2018. Hän oli samalla kaudella kolmas Kranjska Goran pujottelussa. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui kolmanneksi Oslon kaupunkitapahtumassa sekä voitti Tukholman kaupunkitapahtuman ja Kranjska Goran pujottelun. Hän sijoittui pujottelucupissa neljänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli Zagrebin pujottelussa toinen ja pujottelucupissa neljäs. Joulukuussa 2020 Zenhäusern voitti Alta Badian pujottelun. Tammikuussa 2021 hän oli Chamonix'n molemmissa pujotteluissa toinen. Maaliskuussa 2021 hän oli kolmas Kranjska Goran pujottelussa. Pujottelucupissa hän sijoittui kolmanneksi.Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Schladmingin pujottelussa toiseksi. Hän voitti Chamonix'n ja Soldeun pujottelut. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi ja pujottelucupissa kolmanneksi. Zenhäusern voitti pujottelukultaa Universiadeissa 2015. Euroopan Cupissa hän on voittanut kolme pujottelukilpailua. Hän sijoittui Euroopan Cupin pujottelucupissa toiseksi kaudella 2015–2016. == Maailmancupin osakilpailuvoitot == Nro Päivä Paikka Laji 1\. 30. tammikuuta 2018 Tukholma Paripujottelu 2\. 19. helmikuuta 2019 Tukholma Paripujottelu 3\. 10. maaliskuuta 2019 Kranjska Gora Pujottelu 4\. 21. joulukuuta 2020 Alta Badia Pujottelu 5\. 4. helmikuuta 2023 Chamonix Pujottelu 6\. 19. maaliskuuta 2023 Soldeu Pujottelu == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ramon Zenhäusernin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sveitsiläiset olympiavoittajat
Daniel Yule

Daniel Yule (s. 18. helmikuuta 1993) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joukkuekilpailun olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka edustaa SC Champex Ferret -seuraa. Hän on erikoistunut pujotteluun. Yule saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia pujottelussa vuonna 2014. Kolmissa ensimmäisissä arvokilpailuissaan, vuoden 2014 olympialaisissa sekä vuosien 2015 ja 2017 MM-kilpailuissa Yule ei päässyt pujottelussa maaliin saakka. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Samojen kisojen pujottelussa hän oli kahdeksas. Åren MM-kilpailuissa 2019 Yule voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden ja keskeytti pujottelun avauskierroksella. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi ja Pekingin olympialaisissa 2022 samassa lajissa kuudenneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Yule kilpaili ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Bormion pujottelussa tammikuussa 2014 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2014 oltuaan Kitzbühelin pujottelussa seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2018. Kaksi päivää myöhemmin hän oli kolmas Schladmingin pujottelussa. Hän sijoittui kauden 2017–2018 pujottelucupissa viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2018. Hän oli samalla kaudella kolmas Schladmingin ja Soldeun pujotteluissa. Pujottelucupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Levin ja Schladmingin pujotteluissa kolmanneksi sekä voitti tammikuussa Madonna di Campiglion, Adelbodenin ja Kitzbühelin pujottelut. Pujottelucupissa hän oli kolmas. Kaudella 2020–2021 hänen parhaiksi saavutuksikseen jäivät kaksi seitsemättä sijaa. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui tammikuussa Wengenin pujottelussa toiseksi ja maaliskuussa Flachaun pujottelussa kolmanneksi. Kaudella 2022–2023 hän voitti Madonna di Campiglion pujottelun. Hän voitti Kitzbühelin pujottelun. Chamonix'n pujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Pujottelucupissa hän oli neljäs. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Kitzbühelin pujottelussa kolmanneksi ja voitti Chamonix'n pujottelun, jossa hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen sijalla 30. Yule voitti pujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2013–2014. Hän on voittanut neljä Euroopan cupin osakilpailua. == Maailmancupin osakilpailuvoitot == Päivä Paikka Laji 22\. joulukuuta 2018 Madonna di Campiglio Pujottelu 8\. tammikuuta 2020 Madonna di Campiglio Pujottelu 12\. tammikuuta 2020 Adelboden Pujottelu 26\. tammikuuta 2020 Kitzbühel Pujottelu 22\. joulukuuta 2022 Madonna di Campiglio Pujottelu 22\. tammikuuta 2022 Kitzbühel Pujottelu 4\. helmikuuta 2024 Chamonix Pujottelu == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Daniel Yulen kotisivut Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sveitsiläiset olympiavoittajat
Mauro Caviezel

Mauro Caviezel (s. 18. elokuuta 1988) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Beverin -seuraa. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2005 Caviezel saavutti pronssia supersuurpujottelussa. Beaver Creekin / Vailin MM- kilpailuissa 2015 hän oli superalppiyhdistetyssä kolmastoista. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai alppiyhdistetyssä pronssia kuusi sadasosasekuntia kilpailun voittaneelle Luca Aernille hävinneenä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 häm sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli alppiyhdistetyssä seitsemäs ja syöksylaskussa yhdeksäs. Maailmancupissa Caviezel kilpaili ensimmäisen kerran Kranjska Goran pujottelussa maaliskuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2014 oltuaan 12:s Wengenin superalppiyhdistetyssä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2014 oltuaan Kitzbühelin superalppiyhdistetyssä viides. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Aspenin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2017. Hän sijoittui alppiyhdistetyn cupissa viidenneksi kaudella 2017–2018. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Lake Louisen supersuurpujottelussa sekä toinen Beaver Creekin syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa. Soldeun supersuurpujottelussa hän oli toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi, supersuurpujottelun ja alppiyhdistetyn cupeissa kolmanneksi ja syöksylaskucupissa viidenneksi. Kaudella 2019–2020 Caviezel sijoittui Lake Louisen supersuurpujottelussa kolmanneksi. Saalbach-Hinterglemmissä hän oli syöksylaskussa kolmas ja supersuurpujottelussa toinen. Hinterstoderissa hn sijoittui toiseksi supersuurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Hän voitti supersuurpujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi. Caviezel voitti kaudella 2020–2021 Val d’Isèren supersuurpujottelun. Val Gardenan supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Supersuurpujottelucupissa hän oli neljäs. Myös hänen veljensä, Gino Caviezel, on alppihiihtäjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gino ja Mauro Caviezelin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M10 (Valko-Venäjä)

Valtatie M10 () on noin 526 kilometriä pitkä, Valko-Venäjän eteläosien läpi itä-länsisuuntaisesti kulkeva valtatie. Valtatie alkaa lännessä Brestin alueen Kobrynin kaupungista ja jatkuu Homelin alueen itäosissa sijaitsevan Dobrušin kautta Venäjän rajalle asti. Rajan jälkeen tieyhteys jatkuu venäläisenä valtatienä M13. Valtatie M10 oli vielä vuoden 2014 alussa valtateiden M8, M11 ja M12 tavoin tietulleista vapaa valtatie eli se ei kuulunut BelToll- tietullijärjestelmän valvottuihin valtatieosuuksiin. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Map of tollroads (tulliteiden kartta) (beltoll.by) Luokka:Valko- Venäjän tiet Luokka:Brestin alue Luokka:Homelin alue
Jouko Parviainen

Jouko Antero Parviainen (s. 4. maaliskuuta 1958 Kuopio) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1985–1988. Hän edusti urallaan Puijon Hiihtoseuraa. == Saavutuksia == === Arvokilpailut === * MM-kilpailut 1987: joukkuekilpailussa kahdeksas ja hk. kilpailussa 17:s * Olympialaiset 1988: joukkuekilpailussa seitsemäs ja hk. kilpailussa 33:s === Maailmancup === * 10. sija Lahdessa 2.3.1985 * 5. sija Oslossa 14.3.1986 * 4. sija Canmoressa 13.12.1986 * 9. sija Lahdessa 27.2.1987 == Lähteet == * Jouko Parviainen International Ski Federationissa * Jouko Parviainen Sports Referencessä === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiuhatöyhtövana

Tiuhatöyhtövana (Eucomis comosa) kuuluu parsakasvien (Asparagaceae) heimoon ja on huonekasvina kasvatettava koristekasvi.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 Kasvi on kotoisin Etelä-Afrikasta. Tiuhatöyhtövanalla on noin viiden senttimetrin kokoinen sipuli, josta kasvavat lehdet ruusukkeena ja 30–60 cm korkea tanakka kukkavana. Vanan latvassa on tiheä, ananasta muistuttava kukinto. Kukinnon päälle kasvaa vihreistä lehdistä muodostuva tupsu.Månsson, Lena: Sipulit & mukulat, 2. p. Kustannusosakeyhtiö Otava. ISBN 951-1-16722-7 == Lähteet == Luokka:Parsakasvit
Álvaro del Portillo

Álvaro del Portillo (11. maaliskuuta 1914 Madrid – 23. maaliskuuta 1994 Rooma) oli espanjalainen katolinen pappi ja piispa. == Elämä == Piispa Álvaro del Portillo syntyi Madridissa Espanjassa 11. maaliskuuta 1914 kristilliseen perheeseen. Hän oli kolmas kahdeksasta lapsesta. Hän liittyi katolisessa kirkossa toimivaan Opus Dei -järjestöön vuonna 1935. Hän sai tohtorinarvon niin tekniikasta, filosofiasta kuin kirkkolaistakin. Hänet vihittiin papiksi 25. kesäkuuta 1944. Álvaro del Portillo oli Opus Dein yleisneuvoston jäsen 1940–1975. Vuosina 1940–1947 ja 1956–1975 hän toimi tuon neuvoston pääsihteerinä. Álvaro del Portillo toimi neuvonantajana Pyhän istuimen eri virastoissa. Hän työskenteli Vatikaanin II kirkolliskokouksessa, ensin maallikkokysymyksiä käsittelevän valmistelukomission puheenjohtajana, sen jälkeen pappeuskysymyksiä käsittelevän komission sihteerinä ja joidenkin muiden komissioiden neuvonantajana. Hänen kirjansa Uskovat ja maallikot kirkossa (1969) ja Kirjoituksia pappeudesta (1970) ovat suurelta osin tämän työn hedelmiä. Vuonna 1975 hänet valittiin monsignore Josemaría Escriván seuraajaksi. Kun Opus Deistä tehtiin personaaliprelatuuri, paavi nimitti hänet Opus Dein prelaatiksi. Vuonna 1990 paavi Johannes Paavali II nimitti hänet piispaksi. Paavi vihki hänet piispaksi 6. tammikuuta 1991. Vuonna 1985 Álvaro del Portillo perusti Roomassa Rooman Pyhän Ristin akateemisen keskuksen, josta myöhemmin tuli Paavillinen Pyhän Ristin yliopisto. Álvaro del Portillon oltua yhdeksäntoista vuotta Opus Dein johdossa prelatuurin pastoraalista työtä laajennettiin kahteenkymmeneen uuteen maahan. Álvaro del Portillo kuoli Roomassa 23. maaliskuuta 1994 palattuaan pyhiinvaellusmatkalta Pyhään maahan. Paavi Johannes Paavali II kävi vielä samana päivänä rukoilemassa hänen ruumiinsa vierellä. Pian sen jälkeen aloitettiin tutkimusprosessi hänen autuaaksi- ja pyhäksijulistamistaan varten. 28. kesäkuuta 2012 Pyhäksi julistamisen kongregaatio julkaisi paavi Benedictus XVI:n vahvistaman dekreetin. Sen mukaan Álvaro del Portillo harjoitti elämässään hyveitä sankarillisella tavalla ja hänestä voi siksi käyttää arvonimeä ”venerabile, kunnianarvoisa”. Paavi Franciscus allekirjoitti 5. heinäkuuta 2013 dekreetin, jossa todetaan chileläisen pojan parantuneen selittämättömästi Álvaro del Portillon esirukousten ansiosta. == Vierailut Suomessa == Suomessa Opus Dein toiminta alkoi 1987. Jo vuonna 1983 prelaatti del Portillo oli käynyt silloisen Helsingin piispan Paul Verschurenin luona. He tapasivat uudestaan prelaatin muiden Suomen vierailujen yhteydessä vuosina 1989, 1991 ja 1993. Vierailujen aikana prelaatti kävi myös rukoilemassa monissa eri kirkoissa, muun muassa Pyhän Henrikin katedraalissa, Uspenskin katedraalissa, Vantaan Pyhän Laurin kirkossa sekä Espoon vanhassa kirkossa. == Lähteet == *piispa Álvaro del Portillon espanjankielinen elämäkerta *piispa Álvaro del Portillon suomenkielinen elämäkerta *Vatikaanin uutinen *Alvaro del Portillo julistetaan autuaaksi Luokka:Katoliset piispat Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Opus Dei Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Jan Pesman

Jan Sijbrand Pesman (4. toukokuuta 1931 Stedum – 23. tammikuuta 2014 Delfzijl) oli alankomaalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Pesman saavutti 5 000 metrillä olympiapronssia Squaw Valleyssa 1960. Lisäksi hän sijoittui 10 000 metrillä 12:nneksi ja 500 metrillä 33:nneksi.Olympics at Sports-Reference.com Pesman kuoli Delfzijlissä 82-vuotiaana 23. tammikuuta 2014.http://www.ad.nl/ad/nl/1021/Meer- sport/article/detail/3583834/2014/01/25/Oud-schaatser- Pesman-82-overleden.dhtml == Lähteet == * Jan Pesman Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Balkaninsyklaami

Balkaninsyklaami (Cyclamen coum) kuuluu heimoon esikkokasvit (Primulaceae). Sitä voidaan kasvattaa huonekasvinaRäty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 tai ulkona siellä, missä on tarpeeksi lämmintä. Balkaninsyklaami on kotoisin Krimiltä, Bulgariasta, Turkista, Luoteis-Syyriasta, Kaukasukselta ja Luoteis- Iranista. Se kukkii varhaiskeväällä noin 10 cm korkeana. Kukat ovat pienet ja yksittäin suhteellisen pitkien kukkavanojen latvoissa. Väri voi vaihdella valkoisesta vaaleanpunaiseen. Kasvi istutetaan syksyllä mukuloina tai siemenestä kasvatettuina taimina hyvin vettä läpäisevään maahan.Månsson, Lena: Sipulit & mukulat, 2. p. Kustannusosakeyhtiö Otava. ISBN 951-1-16722-7 pienoiskuva|vasen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Cyclamen coum *UniProt, Taxonomy: Cyclamen coum Luokka:Syklaamit
Sancristóbalinmatkija

Sancristóbalinmatkija (Mimus melanotis) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sancristóbalinmatkijaa tavataan kotoperäisenä San Cristóbalin saarella. Lajin populaatioksi on arvioitu noin 20 000-40 000 sukukypsää yksilöä. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Meksikonsirppimatkija

Meksikonsirppimatkija (Toxostoma longirostre) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Meksikonsirppimatkijaa tavataan Meksikon itäosissa sekä Yhdysvalloissa Texasin eteläosissa. Lajin kannankehitys on runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Nuolipääkorallikäärme

Nuolipääkorallikäärme (Micrurus alleni) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji. Se liikkuu öisin. == Ulkonäkö ja koko == Yksilön pituus on 0,8–1,1 metriä. Nuolipääkorallikäärmeellä on oranssinpunaisia, keltaisia ja mustia raitoja. Sillä on pieni pää. Nuolipääkorallikäärme muistuttaa keskiamerikankorallikäärmettä (Micrurus nigrocinctus) ja clarkinkorallikäärmettä (Micrurus clarki). == Levinneisyys ja elinympäristö == Nuolipääkorallikäärmettä tavataan Nicaraguassa ja Costa Ricassa. Sitä tavataan sademetsien alavilla alueilla. == Lisääntyminen == Munia on 2–3. == Ravinto == Eläin syö muita matelijoita ja kaloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Micrurus alleni Luokka:Korallikäärmeet
Kaktussirppimatkija

Kaktussirppimatkija (Toxostoma cinereum) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Kaktussirppimatkijaa tavataan Meksikossa Kalifornian niemimaalla. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Matkijat
Béla Várady

Béla Várady (12. huhtikuuta 1953 Gömörszőlős – 23. tammikuuta 2014) oli unkarilainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Várady saavutti Unkarin jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Münchenissä 1972. Hän teki Unkarin maalin sen tappioon päättyneessä loppuottelussa Puolaa vastaan. Yhteensä Várady teki Münchenissä kuudessa ottelussa kaksi maalia.Olympics at Sports- Reference.com Várady edusti Unkaria vuosina 1972–1982 tehden 13 maalia 36 ottelussa. Hän kuului Unkarin joukkueeseen myös Argentiinan MM-kilpailuissa 1978. Várady kuoli odottamatta kotonaan 60 vuoden iässä 23. tammikuuta 2014.http://zeenews.india.com/sports/football/hungary-silver-boot-winner- varady-dead-at-60_778948.html == Lähteet == * Béla Várady Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Rudolf Holtz

Rudolf Holtz on säveltäjä ja muusikko Paul Fagerlundin käyttämä salanimi. Irwin Goodman käytti samaa salanimeä 1970-luvun lopulla, kun hänellä oli verovelkoja ulosotossa ja hän halusi välttää tekijänoikeuspalkkioiden ulosmittausta. Rudolf Holtz -salanimellä julkaistiin yli 70 sävellystä vuosina 1976–1979. Tuotannon laajuus antaa ymmärtää molempien, sekä Irwinin että Fagerlundin, antaneen sävellyksiin panoksensa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Rudolf Holtz Discography at Discogs. Luokka:Salanimet
Kylvöleipä

Kylvöleipä oli entisaikaan syksyllä tai jouluna leivottu suuri leipä, joka syötiin keväällä aloitettaessa viljan kylvötyöt.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962, osa 11, palsta 806, hakusana kylvöleipä.Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961, hakusana kylvöleipä. Sitä säilytettiin talven yli viljalaarissa odottamassa toukotöitä.Kaarina Turtia: Gastronomian sanakirja, Otava 2009, ISBN 978-951-1-18546-8, sivu 277, hakusana kylvöleipä. Ensimmäisenä kylvöpäivänä syötiin aamiaiseksi ohrajauhoista keitetty kylvöpuuro ja sen kanssa kylvöleipää. Leipä joko jaettiin kylväjän ja toukotöissä käytetyn hevosen kesken tai se murennettiin ja kylvettiin peltoon. Kylvöleivän avulla haluttiin taata hyvä sato.Ruokatiedon opetusvinkkejä (viitattu 25.1.2014). Ihmiset uskoivat kylvöleivässä olevan taikavoimia, joiden avulla edistettiin viljan kasvua ja turvattiin karjaonni. Taikuutta oli myös se, että kylvöleipää leivottaessa siihen pantiin usein vielä viljan tähkiä pystyyn. Kylvöleivästä on käytetty myös nimityksiä kyntöleipä ja toukoleipä. ==Lähteet== Luokka:Suomalainen kansanperinne Luokka:Suomalaiset leivät
Kylvöpuuro

Kylvöpuuro oli entisaikaan ohrajauhoista keitetty puuro, jota syötiin aamiaisella ensimmäisenä viljan kylvöpäivänä. Sen kanssa syötiin kylvöleipää. Kylvöpuuron avulla voitiin myös ennustaa sadon suuruutta. Lattialle pantiin kolme erisuuruista puurokekoa, ja jos koira söi ensiksi niistä suurimman, se ennakoi hyvää viljasatoa. Jos koira valitsi kooltaan keskimmäisen kasan, se merkitsi kohtalaista satoa, ja pienimmän keon valitseminen huonoa satovuotta.Ruokatiedon opetusvinkkejä (viitattu 25.1.2014). ==Lähteet== Luokka:Suomalainen kansanperinne Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Puurot
Michał Joachimowski

Michał Teodor Joachimowski (26. syyskuuta 1950 Żnin – 19. tammikuuta 2014 Bydgoszcz) oli puolalainen kolmiloikkaaja ja sisäratojen Euroopan mestari. Joachimowski voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden Göteborgissa 1974 tuloksella 17,03 metriä, joka oli tuolloin epävirallinen sisäratojen maailmanennätysHelsingin Sanomat 10.3.1974, s. 33.. Hän saavutti lisäksi sisäratojen EM-hopeaa Rotterdamissa 1973 ja Katowicessa 1975. Joachimowski osallistui myös kaksiin olympiakisoihin: Münchenissä 1972 hän sijoittui seitsemänneksi ja Montréalissa 1976 13:nneksi. Joachimowski ennätys kolmiloikassa ulkoradoilla oli 17,06 metriä. Hänen sisäratojen ennätyksensä 17,03 m oli edelleen helmikuussa 2023 Puolan ennätys. Joachimowski kuoli sydäninfarktiin 63 vuoden iässä Bydgoszczissa 19. tammikuuta 2014. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
M6 (Valko-Venäjä)

thumb|M6 Hrodnan kohdalla. Valtatie M6 () on Minskin kehätien (M9) länsiosista länteen kohti Hrodnaa ja Puolan rajaa johtava, noin 292 kilometrin pituinen valtatie Valko-Venäjällä. Valtatien alkuosa Minskistä Valožynin lähistölle saakka () on yhteistä Liettuan Vilnaa kohti johtavan valtatien M7 kanssa. Vilkasliikenteisin, valtateiden M6 ja M7 yhteisosuus Minskistä Valožynin lähistölle saakka kuuluu vuonna 2013 käynnistettyyn BelToll-järjestelmään. Tie on tältä osin etelälukevia ja kameravalvottuja mittauspisteitä sisältävä tullitie, jonka käytöstä peritään tulliliittoon kuulumattomilta ulkomaalaisilta henkilöautoilta ja valkovenäläisiltä raskaan liikenteen ajoneuvoilta tietulli. Pääkaupunki Minskissä valtatietä jatkaa 4-6 kaistainen suurtie Ul. Pritytskogo. Puolan rajalla olevan Bruzgi - Kuźnica (Białostocka) raja-asemaparin takana maantieyhteys jatkuu puolalaisella maantienumerolla S19. Huom. Tässä artikkelissa on noudatettu Valko-Venäjän karttakeskuksen Belkartografian maantiekarttakirjan merkintöjä, joissa valtateillä M6 ja M7 on yhteinen osuus Minskin kehätieltä alkaen ja jossa M6 jatkuu Puolan rajalle saakka. Osa muista lähteistä, esimerkiksi Karttakeskuksen Baltia- maantiekartta, antaa ymmärtää valtatien M6 olevan tätä lyhyempi (esimerkiksi loppuvan Hrodnaan eikä Puolan rajalle). == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Map of tollroads (tulliteiden kartta) (beltoll.by) Luokka:Valko-Venäjän tiet Luokka:Minskin alue Luokka:Hrodnan alue
Said pašša

Muhammad Said paššaNordisk familjebok (1916), s. 357–358 Runeberg.org. Viitattu 25.1.2014. (1822 Kairo – 18. tammikuuta 1863 Aleksandria)Saʿīd Pasha Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.1.2014. oli Egyptiä vuosina 1854–1863 hallinnut käskynhaltija. == Elämäkerta == Said oli sukudynastian perustaneen Muhammad Alin neljäs poika. Hän sai kansainvälisen kasvatuksen ja joutui jo lapsena läheisiin kosketuksiin erityisesti ranskalaisten kanssa. Isänsä valtakaudella hänestä tuli laivaston komentaja, minkä aseman hän säilytti myös veljenpoikansa Abbas I:n kaudella 1848–1854. Said tuli varakuninkaaksi Abbasin kuoltua 13. heinäkuuta 1854. Said sääti useita lakeja, jotka muuttivat Egyptin perinteisiä maanomistusoloja. Vuonna 1855 säädetty laki antoi talonpoikien pojille perimysoikeuden isänsä maahan. Toinen laki vuodelta 1858 antoi vain muslimeille oikeuden periä maata, mutta määräsi samalla, että veroa maksavat talonpojat saisivat viiden vuoden jälkeen omistusoikeuden viljelemäänsä maahan. Samalla kyläpäälliköt menettivät perinteisen oikeutensa maiden uudelleenjakoon ja kylien kollektiivinen verotus korvattiin henkilökohtaisella verotuksella. Said yritti myös puuttua orjakauppaan kieltämällä orjien tuonnin Sudanista. Said tutustui jo lapsena Ranskan konsulina Egyptissä toimineeseen insinööri Ferdinand de Lessepsiin. Ystävyys osoittautui myöhemmin merkittäväksi, kun Said 1856 myönsi Lessepsin johtamalle ranskalaiselle yhtiölle oikeuden Suezin kanavan rakentamiseen. Myöhemmin sekä Said että Turkin sulttaani kuitenkin kääntyivät vastustamaan kanavan rakentamista, joten hänen valtakautensa viimeisinä vuosina ranskalaiset jatkoivat rakennustöitä ilman lupia. Saidin kuoltua hänen seuraajakseen tuli hänen veljenpoikansa Ismail pašša. Suezin kanavan Välimeren puoleisella suulla sijaitseva Port Saidin satamakaupunki on nimetty Saidin mukaan.Port Said Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 25.1.2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin kediivit Luokka:Paššat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1863 kuolleet
Iveco Bus

Iveco Bus (toukokuuhun 2013 asti Irisbus) on Ivecon linja-automerkki, jonka autot valmistetaan Tšekin tehtaalla. pienoiskuva|Aiempi Irisbus-logo. ==Mallit== ===Nykyiset=== *Urbanway *Crossway **Crossway LE **Crossway Line **Crossway Pop **Crossway Pro *Magelys ===Entiset=== *Irisbus Citelis **Irisbus Citelis Line **Irisbus Citelis 18 *Irisbus Crossway *Irisbus Agora ==Käyttö Suomessa== Westendin Linjalla oli 14 kappaletta Irisbus Citelis Line -autoja sekä 13 Crossway LE -autoa. Crossway LE -mallia käyttävät myös muun muassa Nobina ja tamperelainen Länsilinjat, Pohjolan Liikenne, Savonlinja ja Korsisaari. ==Lähteet== * Luokka:Linja-autonvalmistajat
Martin Čater

Martin Čater (s. 20. joulukuuta 1992) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Branik -seuraa. Alppihiihdon maailmancupissa Čater kilpaili ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin syöksylaskussa tammikuussa 2014 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Wengenin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voittaessaan Val d’Isèren syöksylaskun joulukuussa 2020. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Čater oli syöksylaskussa 25:s ja alppiyhdistetyssä 20:s. Sankt Moritzin MM- kilpailuissa 2017 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja supersuurpujottelussa 17:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli supersuurpujottelussa 13:s. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bagdadin kongressipalatsi

Bagdadin kongressipalatsi on Irakin pääkaupungissa Bagdadissa sijaitseva konferenssirakennus, joka on valmistunut vuonna 1982. Se on nykyään Irakin parlamentin käytössä. Kongressipalatsin rakentamiseksi järjestettiin 1970-luvun lopulla kansainvälinen arkkitehtikilpailu, jonka voittivat suomalaisarkkitehdit Kaija ja Heikki Siren. He myös saivat rakennuksen suunnittelun tehtäväkseen. Kongressipalatsin rakennesuunnittelu on insinööritoimisto Magnus Malmbergin ja sen urakoi suomalainen työyhteenliittymä IRCO-Group, jonka muodostivat Lemminkäinen, Polar, Palmberg ja Teräsbetoni. Kongressipalatsissa oli tarkoitus isännöidä sitoutumattomien maiden maailmankongressi, joka kuitenkin peruuntui, kun Irak hyökkäsi Saddam Husseinin johdolla Iraniin. Palatsin rakennustyöt keskeytyivät tämän sodan takia joksikin aikaa, mutta jatkuivat taas ja rakennus valmistui 1982. Se palkittiin vuonna 1984 suomalaisella Vuoden betonirakenne -tunnustuksella. Kongressipalatsi sai osumia Persianlahden sodan pommituksissa 1991, mutta säilyi. Arkkitehti Heikki Sirenin sanoin: ”No sehän on helkkarinmoisen suuri rakennus, 260 000 kuutiometriä. Kyllä sinne pari pommiakin mahtuu.” Rakennuksesta on sittemmin tullut yksi Irakin parlamentin kokousrakennuksista. Huhtikuun 2007 Irakin parlamentin pommi-isku tapahtui kongressipalatsin kahvilassa.Explosion at Iraq parliament cafe BBC 12.4.2007. Viitattu 11.10.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden betonirakenne Luokka:Bagdad Luokka:Irakin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kongressikeskukset Luokka:Hallintorakennukset Luokka:Parlamenttitalot
Arosirppimatkija

Arosirppimatkija (Toxostoma bendirei) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. Arosirppimatkija on ruskea ja rinnassa on tummia täpliä. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikot. Arosirppimatkija syö hyönteisten lisäksi siemeniä ja marjoja. ==Levinneisyys== Arosirppimatkijaa tavataan Meksikon luoteisosissa ja Yhdysvaltain lounaisosissa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen uskotaan olevan vähenemässä nopeasti. Vähenemisen syitä ei kuitenkaan tunneta hyvin. ==Lähteet== Luokka:Matkijat Luokka:Uhanalaiset linnut
Täpläsirppimatkija

Täpläsirppimatkija (Toxostoma ocellatum) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Täpläsirppimatkijaa tavataan Meksikossa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Lavertajasirppimatkija

Lavertajasirppimatkija (Toxostoma curvirostre) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Lavertajasirppimatkijaa tavataan Meksikossa ja Yhdysvaltain eteläosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Maciej Bydliński

Maciej Bydliński (s. 11. maaliskuuta 1988) on puolalainen alppihiihtäjä, joka edustaa AZS-AWF Katowice -seuraa. Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Bydliński sijoittui superalppiyhdistetyssä 23:nneksi ja supersuurpujottelussa 41:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän ei saanut tulosta. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Bydliński oli superalppiyhdistetyssä 16:s ja supersuurpujottelussa 40:s. Alppihiihdon maailmancupissa Bydliński kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2011 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2013 oltuaan yhdeksäs Kitzbühelin superalppiyhdistetyssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Maciej Bydlińskin kotisivut Luokka:Puolalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaliforniansirppimatkija

Kaliforniansirppimatkija (Toxostoma redivivum) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaliforniansirppimatkijaa tavataan Meksikon luoteisosissa ja Yhdysvaltain lounaisosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Pajusirppimatkija

Pajusirppimatkija (Toxostoma crissale) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pajusirppimatkijaa tavataan Meksikossa ja Yhdysvaltain eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Aavikkosirppimatkija

Aavikkosirppimatkija (Toxostoma lecontei) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Aavikkosirppimatkijaa tavataan Meksikon luoteisosissa ja Yhdysvaltain lounaisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Klára Křížová

Klára Křížová (s. 13. heinäkuuta 1989 Zlín) on tšekkiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa LK Ski Zlín Charvátová -seuraa. Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Křížová sijoittui superalppiyhdistetyssä ja supersuurpujottelussa 25:nneksi sekä syöksylaskussa 29:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Křížová sijoittui supersuurpujottelussa 29:nneksi ja syöksylaskussa 37:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä 24:s ja syöksylaskussa 28:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Křížová oli syöksylaskussa 24:s ja supersuurpujottelussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi, superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja syöksylaskussa 21:nneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Křížová kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti St. Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2010 oltuaan 20:s. Se on toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naamiomatkija

Naamiomatkija (Melanotis hypoleucus) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Naamiomatkijaa tavataan Meksikossa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Harmaakveekarimatkija

Harmaakveekarimatkija (Cinclocerthia gutturalis) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaakveekarimatkijaa tavataan Martiniquella ja Saint Lucialla. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Matkijat
Maapallon villi tulevaisuus

Maapallon villi tulevaisuus on Claire Pyen kirjoittama nuortenkirja. Suomenkielinen käännös ilmestyi vuonna 2003, alkuteos The wild world of the future liittyi Animal Planetin sarjaan. == Lähteet == Luokka:Nuortenkirjat Luokka:Vuoden 2003 kirjat