EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eero Matero

Eero Heikki Olavi Matero (s. 14. tammikuuta 1946 Suomussalmi) on suomalainen eläkkeellä oleva päätoimittaja. ==Henkilöhistoria== Matero pääsi ylioppilaaksi Suomussalmen lukiosta ja opiskeli yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana vuodesta 1968 Salon Seudun Sanomissa ja vuodesta 1970 Kalevassa. Matero oli vuosina 1975–2009 toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja viimeksi vuosina 1988–2009 päätoimittajana Oulussa ilmestyvässä Kansan Tahto -lehdessä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2009. Elisa kirja : kirjailijat : Eero Matero Matero kertoo kirjassaan Brežnevin opissa opiskelustaan vuosina 1978–1979 Moskovan puoluekoulussa. Tämä koulu oli ulkomaalaisille kommunisteille tarkoitettu NKP:n sisäoppilaitos jossa opiskeli vuosittain noin 600 stipendiaattia eri puolilta maailmaa. Oppilaista noin parikymmentä tuli aina Suomesta ja Matero oli koulussa SKP:n enemmistön kiintiöllä. Opinto-ohjelmaan kuuluivat poliittiset aineet ja venäjän kieli. Koulussa oli myös ns. "konspiratiivinen kurssi", joka oli Materon mukaan lähinnä ajastaan jälkeen jäänyt "tietosuojakurssi". Kommunistien koulutuksessa : Eero Matero raottaa ovea 1970-luvun puoluekouluun, joka antoi pelättyä vaisumpaa opetusta, Helsingin Sanomat 5.1.2013 Moskovan puoluekoulu ei julkisuutta kaivannut, Kansan Uutiset 20.10.2012 == Teoksia == * Brežnevin opissa : muistelma Moskovan puoluekoulusta. Myllylahti, Espoo 2012 * Vaaralta rantaan : Eeva Matero 100 vuotta. Eero Matero, Oulunsalo 2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viiala (täsmennyssivu)

Viiala tai Wiiala tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: == Paikannimenä == *Viiala, entinen Suomen kunta, nykyisin osa Akaan kaupunkia **Viialan kartano, ratsutila Akaassa **Viialan rautatieasema, rautatieasema Akaan Viialassa *Viiala, kaupunginosa Itä-Tampereella == Sukunimenä == *Arvid Wiiala (1911–1991), tekniikan tohtori ja maanjako-opin professori *Harry Viiala (s. 1951), insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos *Niko Viiala (s. 1986), pikajuoksija == Muita merkityksiä == * Viiala Oy, vaneri- ja lastulevyteollisuutta harjoittanut yhtiö Luokka:Täsmennyssivut
Ideologinen vedenjakaja

Ideologinen vedenjakaja on politologiassa käytetty termi, joka viittaa koalitioiden muodostumiseen enemmistöäänestysmenettelyin päätöksiä tekevissä päätöksentekoelimissä. Ideologiset vedenjakajat ovat poliittiseen elämään erottamattomana osana kuuluvia erimielisyyksiä ja aattellisia sekä muita ristiriitaulottuvuuksia. Tämän vuoksi koalitioiden muodostajat ovat halukkaampia toimimaan yhdessä joidenkin tiettyjen muiden koalitionmuodostajien kanssa Paloheimo, Heikki & Matti Wiberg (1996), Politiikan Perusteet: Politiikan ensimmäinen oppitunti. Helsinki: WSOY. Ideologinen vedenjaka ei viittaa mihinkään konkreettiseen olioon, vaan se on yhteiskuntatieteellinen abstrakti entiteetti. == Katso myös == *Matti Wiberg *Heikki Paloheimo == Lähteet == Luokka:Yhteiskuntafilosofia Luokka:Politiikan käsitteet
Tony Laine

Tony Laine (s. 1971 Turku) Vehmasaho Ulla: Sanataiteen Kangasala. Matkoja toisiin maailmoihin, Kangasala-Seura 2017, s. 34. ISBN 978-952-93-9372-5 on valkeakoskelainen kirjailija ja runoilija. Häneltä on julkaistu kuusi kaunokirjallista teosta. Laine voitti valtakunnallisen Runo-Kaarina-kilpailun vuonna 2009 flarf-henkisellä runokokoelmallaan.https://www.ts.fi/kulttuuri/78469 Voittajakokoelma Mäyräkoirakulkuetta odotellessa julkaistiin Kaarinan kaupungin kustantamana. Vulgaari parveketervehdys, avantgardistinen toinen runokokoelma, ilmestyi Ntamolta vuonna 2013. Ensimmäinen proosateos, novellikokoelma Mustaa metallia ja muuta sirkutusta, ilmestyi Kirjokansi-kustantamon kautta vuonna 2015. Tarinoiden musta huumori, tragikomiikka ja absurdit kohtaamiset ovat säilyneet tunnusomaisina asioina hänen myöhemmissä novelleissaankin. Novelleja seurasi pari vuotta myöhemmin, vuonna 2017, proosarunokokoelma Samuuksiin samuuksiin, jonka senkin julkaisi Kirjokansi-kustantamo. Virpi Alanen arvioi kokoelmaa Parnassossa myönteisesti toteamalla, että Laine näyttäisi löytäneen "vakaamman vireensä poeettisena ajattelijana".Virpi Alanen, Samankuopassa hyvä. Parnasso 4/2017 s. 66 Novellikokoelma Vainottujen arki on yhtä anarkiaa ilmestyi Ntamon kautta vuonna 2021. https://issuu.com/pirkkalaiskirjailijat/docs/katalogi_pirkkalaiskirjailijat_ry_kev_t_ja_kes__20/12 Kustantaja luonnehti sen kertomuksia itseriittoisiksi moraliteeteiksi ja parodioiksi, jotka eivät kaihda yhteiskuntakriittisen satiirin ulottuvuuksiakaan.https://www.ntamo.net/product/956/tony-laine-vainottujen- arki-on-yhta-anarkiaa-2021 Viimeisin teos, esikoisromaani Se alkaa tasalta, julkaistiin vuonna 2024 samaten Ntamolta. Sen proosamoodia kuvattiin runollisen tiukkuuden ja vuolaan mutta äkkijyrkkiin mutkiin kykenevän fabuloinnin yhdistelmäksi, joka ei kuitenkaan tingi momentin kasvattamisesta ja yrityksestä synnyttää ajatuksia.https://www.ntamo.net/product/1062/tony- laine-se-alkaa-tasalta-2024 Laine on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuoden 2016 alusta. Pirkkalaiskirjailijoiden jäsen hän on ollut vuodesta 2013.https://pirkkalaiskirjailijat.net/jasenisto/ == Teokset == *Mäyräkoirakulkuetta odotellessa, Kaarinan kaupunki 2009 (runoja). ISBN 978-952-99890-6-5 *Vulgaari parveketervehdys, ntamo 2013 (runoja). ISBN 978-952-215-372-2 *Mustaa metallia ja muuta sirkutusta, Kirjokansi 2015 (novelleja). ISBN 978-952-7142-26-4 *Samuuksiin samuuksiin, Kirjokansi 2017 (runoja). ISBN 978-952-7142-66-0 *Vainottujen arki on yhtä anarkiaa, ntamo 2021 (novelleja). ISBN 978-952-215-813-0 *Se alkaa tasalta, ntamo 2024 (romaani). ISBN 978-952-215-931-1 == Palkinto == *Runo-Kaarina –kilpailun voitto vuonna 2009. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Smirke

Robert Smirke (1780–1867) oli brittiläinen uusklassinen arkkitehti. Hänen päätyönsä on hänen vuosina 1823–1845 piirtämänsä Lontoon British Museum, jota hänen veljensä Sydney Smirke vuonna 1855 täydensi. Siinä ilmenee Robert Smirkelle tyypillinen monumentaalinen klassismi. Sen lisäksi Robert Smirken töihin kuuluu klubitaloja, kirkkoja ja julkisia rakennuksia, muiden muassa New Post Office Lontoossa (1824–1829).Gummeruksen uusi tietosanakirja, osa 4 vuodelta 1987, s. 1716 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1780 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Seppä (kauppakeskus)

Seppä on kauppakeskus Seppälän alueella Jyväskylässä. Kauppakeskus avattiin syksyllä 2017 ja sen kerrospinta-ala on noin 24 000 m². Keskuksen ankkurivuokralainen oli urheiluvälineketju XXL, jonka pinta-ala on 3 700 neliömetriä. ==Lähteet== Luokka:Jyväskylän kauppa- ja ostoskeskukset
Didrik Arup Seip

Didrik Arup Seip (31. elokuuta 1884 Hobøl – 3. toukokuuta 1963 Bærum) oli norjalainen kielitieteilijä. Hän oli Oslon yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuosina 1916–1954 ja yliopiston rehtori vuosina 1937–1945. Seip väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1916. Hän julkaisi merkittäviä norjan kielen historiaa koskevia tutkimuksia. Seipin kielitieteellisiä teoksia ovat muiden muassa Norsk språkhistorie til omkring 1370 (1931, uusi painos 1955) ja Omstridde spørsmål i norsk språkutvikling (1952). Seip kannatti norjan kielimuotojen lähentämistä ja toimi vuonna 1952 perustetun Norjan kielilautakunnan puheenjohtajana. Toisen maailmansodan aikana Sep kuului vastarintaliikkeen johtomiehiin. Syyskuussa 1941 Seip pidätettiin ja vietiin Grinin keskitysleirille. Hän oli siellä kevääseen 1942, jolloin hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Heinäkuussa 1942 hänet vapautettiin, mutta hän asui Saksassa vuoteen 1945. Seip julkaisi sodanaikaisista kokemuksistaan kirjan Hjemme og i fiendeland 1940–1945 (1946). == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Norjan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Bror Bäckström

Bror Henrik Anders Bäckström (10. joulukuuta 1939 Kaskinen – 10. maaliskuuta 2023 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 16.4.2023, s. B 31. oli suomalainen parturimestari ja käsityöneuvos. Hän tuli 1960-luvulta lähtien tunnetuksi julkisuuden henkilöiden, poliitikkojen ja taiteilijoiden parturina.Parturimestarin kirjassa vilahtaa tuttuja nimiä. Helsingin Uutiset 3.2.2011. Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström julkaisi Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa (Minerva 2011).Julkkisparturi Bror Bäckström: Myös miehet juoruavat parturissa. Studio55.fi 30.8.2009. Bäckström piti Salon Bror Bäckström -nimistä parturinliikettä Helsingin Uudenmaankadulla vuoteen 2021, jolloin hän myi sen. Bäckström toimi myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014.Bror Bäckström. Minerva kustannus / kirjailijat.Parturimestari ja käsityöneuvos Bror Bäckström on vuoden 2014 käsityöläinen. Suomen käsityön museo. (Internet Archive, arkistoitu 31.12.2016, viitattu 19.3.2022.) Bäckström liittyi katoliseen kirkkoon 1988, toimi pitkään Pyhän Marian seurakunnan seurakuntaneuvostossa ja oli Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikunnan ritari vuodesta 2004. Hän toimi aktiivisesti myös rotareissa. Bäckström on haudattu Malmin hautausmaalle. == Teoksia == * Mistä tyyli? Bror Bäckström ja miehen elämää. Toimittanut Jorma K. Meller. WSOY 2004 * Parturin tuolista: Tarinoita lööppijulkisuuden takaa. Toimittanut Jorma K. Meller. Minerva, Helsinki 2011 * Miehen tyylikirja. Kirjoittaneet Bror Bäckström ja Jorma K. Meller. Tammi 2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Suomalaiset kampaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Andreas Osiander

Andreas Osiander (oik. Hosemann, 1498–1552) oli saksalainen teologi, vuosina 1522–1548 Nürnbergin kirkkoherra ja uskonpuhdistaja, vuodesta 1549 pappi ja professori Königsbergissä. Hän oli luterilaisuuden puolustajaGummeruksen uusi tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1987, s. 1323 ja edusti luterilaisuutta mm. Marburgin uskontokeskustelussa 1529 ja Ausburgin valtiopäivillä 1530, mutta hänen vanhurskauttamisoppinsa oli luterilaisuudesta poikkeavaOtavan iso Fokus, osa 5 vuodelta 1973, s. 3000. Toisin kuin Melanchton, Osiander uskoi, että syntinen ihminen todella tehdään vanhurskaaksi sen sijaan, että syntinen vain julistettaisiin Jumalan edessä sellaiseksi Tämä tapahtuu Osianderin mukaan sen takia, että Kristus jumalallisen luontonsa puolesta asuu hänen sanaansa uskovassa ihmisessä ja siten vanhurskauttaminen on sama kuin uudestisyntyminen. Kun Osiander kertoi tästä käsityksestään Königsbergissä vuonna 1550, syntyi niin sanottu Osianderin riita. Melanchtonin kannattajat filippistit olivat kiistassa Osianderia vastassa. Osianderin kanta hylättiin virallisesti Sovinnon kirjassa 1580. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1498 syntyneet Luokka:Vuonna 1552 kuolleet
Emmuska Orczy

Emma ”Emmuska” Magdolna Rozália Mária Jozefa Borbála Orczy de Orci (23. syyskuuta 1865 Tarnaörs, Unkari – 12. marraskuuta 1947 Lontoo, Iso- BritanniaBaroness Emmuska Orczy Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 27.11.2018.) oli unkarilaissyntyinen brittiläinen kirjailija ja paronitar. Hän saavutti suosiota eloisilla ajanvieteromaaneilla. Orczyn tunnetuin teos on vuonna 1905 julkaistu historiallinen romaani Punainen neilikka, jonka hän kirjoitti yhdessä miehensä kanssa. Se kertoo Sir Percy Blakeneyn seikkailuista Ranskan vallankumouksen aikana. Punainen neilikka tunnetaan sekä näytelmänä, romaanina että elokuvana. Samaa aihetta Orczy kuvasi monessa muussakin romaanissa. Punaisen neilikan lisäksi häneltä on suomennettu muita romaaneja ja salapoliisiromaaneja. Orczy muutti Englantiin avioiduttuaan englantilaisen aatelisen kanssa ja asui sen jälkeen Englannissa ja Rivieralla. Romaaneissaan hän kuvaa vallankumouksellisia moraalittomaksi roskajoukoksi ja asettuu näin aateliston arvojen kannattajaksi. ==Suomennettuja teoksia== *Keisarin kynttilän jalat (The Emperor's Candlesticks, 1899, suom. 1928) *Punainen neilikka (The Scarlet Pimpernel, 1905, suom. 1916 nimellä Vallankumousvuosilta, 1919 nimellä Tulipunainen neilikka, 1935 nykyisellä nimellä) *Minä tahdon kostaa (I Will Repay, 1906, suom. 1919) *Pustan poika (A Son of the People, 1906, suom. 1921) *Scotland Yardin Lady Molly (Lady Molly of Scotland Yard, 1910, suom. 1926) *Todellinen nainen (A True Woman, 1911, suom. 1919) *Eldorado – Punaisen neilikan seikkailuja (Eldorado, 1913, suom. 1938) *Harmaapukuinen mies (The Man in Grey, 1918, suom. 1928) *Punaisen Neilikan liitto (The League of the Scarlet Pimpernel, 1919, suom. 1939) *Punaisen Neilikan voitto (The Triumph of the Scarlet Pimpernel, 1922, suom. 1940) *Punaisen neilikan kaksintaistelu (Sir Percy Hits Back, 1927, suom. 1935) *Punaisen Neilikan urotyö (The Way of the Scarlet Pimpernel, 1933, suom. 1938) *Punaisen Neilikan perintö (Sir Percy Leads the Band, 1936, suom. 1941) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset aateliset Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Ricardo Odnoposoff

Ricardo Odnoposoff, etunimi myös muodossa Riccardo (1914–2004Odnoposoff, Ricardo; Virtual International Authority File) oli argentiinalainen viulutaiteilija ja Keski-Euroopassa arvostettu pedagogi. Hän oli Wienin filharmonikkojen konserttimestari ja sittemmin sai kansainvälistä mainetta. Hän oli professori Wienin musiikkiakatemiassa vuodesta 1956 ja Stuttgartin musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1964.Otavan iso Fokus, osa 5 vuodelta 1973, s. 2949 Suomessa Odnoposoff esiintyi mm. Sibelius-viikon solistina. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset muusikot Luokka:Viulistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Adam Friedrich Oeser

Adam Friedrich Oeser (1717–1799) oli saksalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja vaskenpiirtäjä. Vuodesta 1764 hän oli Leipzigin taideakatemian johtajaIso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1935, palsta 551 Tässä asemassa hän oli mm. Goethen opettaja. Oeser oli Winckelmannin ohella uusklassisuuden esitaistelija.Otavan iso Fokus, osa 5 vuodelta 1973, s. 2949Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 9000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1717 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Liam O’Flaherty

Liam O’Flaherty (1897–1984) oli irlantilainen kirjailija. Hän kirjoitti sekä iiriksi että englanniksi.Spectrum tietokeskus, osa 5, WSOY 1977, s. 305 Romaaneissaan ja novelleissaan hän kuvaa sekä oman aikansa että menneisyyden Irlantia ja sen ihmiskohtaloita, köyhyyttä ja väkivaltaaSpectrum tietokeskus, osa 4 vuodelta 1977, s. 262. Pääteoksessaan Yö petoksen jälkeen (1926, suom. 1929) O’Flaherty kuvaa irlantilaisten vapaustaistelua. Monta O’Flahertyn romaania on dramatisoitu menestyksellisesti. O’Flaherty kirjoitti myös eläintarinoita. O’Flahertyn useissa romaaneissa kuvaustapa on värikkään voimakas, ylidramaattisen ja mystisen suuntainen, novelleissa tyypillisesti naturalistisempi. O’Flaherty opiskeli teologiaa, minkä jälkeen hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan sekä Irlannin kapinaan tasavaltalaisten puolella. O’Flaherty asui Englannissa ja Yhdysvalloissa. ==Suomennetut teokset== * Yö petoksen jälkeen (The Inforner); suomentanut Emil Tuomi, Vaasa: Yhteistyö 1929 == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Henriod et Cie

Henriod et Cie. oli ranskalainen, vuosina 1898–1908 toiminut ajoneuvovalmistaja. == Historia == Vuonna 1890 sveitsiläinen 24-vuotias Charles Edouard Henriod avioitui Marie-Louise Baehnin kanssa. Marie-Louise tuli perheestä joka omisti hiusjousia valmistavan tehtaan. Henriod'n perhe taasen oli touhunnut sekä höyrykoneisten että nestemäisiä polttoaineita käyttävien ajoneuvojen ja moottoreiden parissa jo vuosia. Nestemäisillä polttoaineilla tarkoitetaan, että Henriod'n moottorit kykenivät käyttämään polttoaineenaan bensiinin lisäksi alkoholia. Vuonna 1896 Charles perusti vanhemman veljensä Fritzin kanssa Sveitsin Biel/Biennen kaupunkiin moottoroituja ajoneuvoja valmistaneen yrityksen nimeltä Henriod Frères. Yritys toimi Sveitsissä ainoastaan parin vuoden ajan. Vuonna 1898 Charles Henriod siirtyi Ranskaan ja perusti Henriod-autoja valmistavan yrityksen Pariisin esikaupunki Neuilly-sur-Seinen alueelle. Yritys valmisti autoja Neuillyssa vuoteen 1908 asti, mutta Charles muutoin jatkoi työtään ajoneuvotekniikan parissa. Hän patentoi ensimmäisen automaattivaihteiston vuonna 1909. Lisäksi hän suunnitteli rotaatioventtiilijärjestelmän ensimmäisen version. Ranskan aloittaessa sotatoimet Ranskaa vastaan vuonna 1914, Charles palasi takaisin Sveitsiin.Consepcarz.com - 1897 Henriod Duc KellnerGoogle.com/patents - Patentti US917729 A, Transmission-gearing, Charles Edouard Henriod == Mallit == Ensimmäinen malli oli 4 CV. Vuonna 1902 sitä seurasivat yksisylinterinen 6 CV Simplon ja kaksisylinterinen 12 CV. Vuonna 1903 myyntiin saatiin jo nelisylinterinen 24 CV. Vuonna 1903 kolme Henriod 12 CV- ja 24 CV -autoa osallistui Pariisi-Madrid-autokilpailuun. Vimmeiseksi malliksi jäi vuoden 1906 32 CV, joka oli varustettu ilmajäähdytteisellä nelisylinterisellä moottorilla. Tiedosto:Darracq rotary-valve engine, sections (Autocar Handbook, Ninth edition).jpg|Halkileikkaus Henriod-rotaatioventtiilijärjestelmästä == Lähteet == * Linz, Schrader: Die Internationale Automobil-Enzyklopädie. * Georgano: The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. * Georgano: Autos. Encyclopédie complète. 1885 à nos jours. Luokka:Ranskalaiset automerkit
Maksim Košelev

Maksim Pavlovitš Košelev (, s. 7. maaliskuuta 1976 Uljanovsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut urallaan Venäjän pääsarjassa Krasnogorskin Zorkia, Irkutskin Baikal-Energijaa, Habarovskin SKA- Neftjanikia ja Uljanovksin Volgaa. Košelev aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2014 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko- Venäjää kolme kertaa vuoteen 2016 mennessä (2014, 2015 ja 2016). Hän on pelannut kolmessa MM-turnauksessa 15 ottelua ja tehnyt niissä 4 maalia. ==Saavutukset== Seurajoukkueessa * Venäjän mestaruussarjapronssia 2004 Zorkin riveissä Maajoukkueessa * MM-kisoissa Valko-Venäjän edustajana vuodesta 2014 kaikkiaan kolme kertaa vuoteen 2016 mennessä. ==Lähteet== * Bandysidan: Maksim Košelev * Rusbandy.ru: Maksim Košelev === Viitteet === Luokka:Valkovenäläiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vahalahti

Vahalahti on kylä Nokian kunnan eteläosassa Pirkanmaan maakunnassa. Se sijaitsee Sarkolan vieressä ja kuului ennen Suoniemen kuntaan. Vahalahti on Kuloveden Sarkolanlahden rannalla. Vahalahti ja sen naapurikylä Sarkola muodostavat valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Kylissä on yhä jäljellä tiivis historiallinen kyläkeskusta. Kylät ovat asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla ja ne kuuluivat alkujaan Karkun pitäjään, jonka suurimpia kyliä ne olivat vielä keskiajalla. Vahalahden nykyinen tiivis rakennuskanta on pääasiassa 1900-luvun alusta. Kylän pellot viettävät hiljalleen kyläkeskuksesta Kuloveteen. Vahalahteen on rakennettu paljon uutta asutusta. Kylässä on Vahalahden kyläkoulu, joka on Tottijärvi- Vahalahden koulun yksikkö. Koulu lakkautetaan kevätlukukauden 2024 jälkeen.https://www.aamulehti.fi/pirkanmaa/art-2000009989150.html ==Lähteet== Luokka:Suoniemen kylät
Harrison (New Jersey)

Harrison on kunta (town) Hudsonin piirikunnassa New Jerseyssä Yhdysvalloissa ja osa New Yorkin – Newarkin – Jersey Cityn metropolialuetta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 13 620 asukasta. Harrisonin township perustettiin 13. huhtikuuta 1840, pari kuukautta Hudsonin piirikunnan perustamisen jälkeen. Se nimettiin ilmeisesti presidentti William Henry Harrisonin mukaan. Harrisonista erotettiin Union vuonna 1852 ja Kearny vuonna 1867. 25. maaliskuuta 1869 Harrisonista tuli town. Väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin maapinta-ala on runsaat kolme neliökilometriä. Harrison sijaitsee Passaicjoen rannalla vastapäätä Newarkia. Se on vanha teollisuuspaikkakunta, ja sen lempinimi onkin ”Beehive of Industry” (). Harrisonissa ovat toimineet muun muassa RCA:n, Otisin ja Edisonin tehtaat. Teollisuus hiipui 1900-luvun jälkipuoliskolla, ja 2000-luvulla kaupunkia on kehitetty palvelusektorin käyttöön ja asuinalueeksi. MLS-jalkapalloseura New York Red Bullsin kotistadion Red Bull Arena sijaitsee Harrisonissa. 25 000 -paikkainen stadion avattiin vuonna 2010. Harrisonissa on PATH-metron asema, ja Interstate 280 kulkee kaupungin halki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin sivusto Luokka:New Jerseyn kunnat
Joacim Ødegård Bjøreng

Joacim Ødegård Bjøreng (s. 14. joulukuuta 1995 Drammen) on norjalainen mäkihyppääjä. Bjøreng edustaa Røykenhopp- seuraa.http://www.skiforbundet.no/hopp/utovere-hopp/joachim-odegard-bjoreng/ Bjøreng debytoi maailmancupissa helmikuussa 2015 Vikersundin lentomäkikisassa sijoittuen sijalle 36. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti vuoden 2016 helmikuussa niin ikään Vikersundin lentomäkikilpailusta ollen 28:s. Continental Cupista Bjøreng on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton. Nuorten MM-kilpailuista Bjørengillä on yksi joukkuekulta vuodelta 2015. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinöntalo

Väinöntalo – Järviseudun museo on Evijärven Kerttuankylän Vasikka-Aholla toimiva kulttuurihistoriallinen museo. Se esittelee Etelä-Pohjanmaan Järviseudun entistä talonpoikaiselämää. Väinö Tuomaalan perustama Väinöntalon museo käsittää 19 rakennusta ja noin 20 000 esinettä. Sen päärakennus Väinöntalo on siirretty Vetelistä vuonna 1958. Kaksikerroksinen rakennus on 18 metriä pitkä ja 10,7 metriä leveä. Sen korkeus kurjesta kivijalkaan on 9,4 metriä ja räystäästä 6,1 metriä. Talon ensimmäisessä kerroksessa on kahden suuren tuvan, välikamarin ja eteisen eli porstuan lisäksi kolme kamaria. Tuvassa on suurikokoinen takka. Toisessa kerroksessa on huoneina samoin kaksi tilavaa tupaa, eteinen sekä viisi kamaria. Kolmannessa eli vinttikerroksessa on kamari ja suuri ullakko eli vintti. Katolla on tapuli, jossa on vellikello. Talo on Suomen suurimpia talonpoikaistaloja. Museoalueen muita rakennuksia ovat luhti, tuulimylly, riihi, savupirtti, savusauna, paja ja talli. Erilaisia aitta-rakennuksia on kuusi ja latoja kolme. Museon esineet ovat pääosin 1700- ja 1800-luvuilta. Huonekalujen sekä keittämisen, leipomisen, lastenhoidon, kutomisen ja nikkaroinnin lisäksi museoesineet edustavat talonpojan elinkeinoja, kuten maanviljelystä, karjanhoitoa, metsästystä, kalastusta, tervanpolttoa ja sepän töitä. Väinöntalon esihistoriallisen kokoelman huomattavin esine on Suomen vanhin yksipuinen kivikautinen vene, joka on ajoitettu noin vuoteen 1100 eaa. Koska maasta löydetyt esihistorialliset esineet kuuluvat Muinaistieteellisen toimikunnan hallintaan, Väinöntalon kokoelmiin on voitu saada tämän kivikautisen veneen lisäksi vain muutamia kivikauden kirveitä, nuijakiviä ym. Museon esineet ovat Väinö Tuomaalan pääasiassa Etelä-Pohjanmaan alueelta keräämiä. Tuomaalan kerämään kokoelmaan perustuva museo avattiin vuonna 1960. Museo toimi säätiönä vuoteen 1989 saakka, jolloin se siirtyi Evijärven kunnan omistukseen. Kesäisin 1960- ja 1970-luvulla toisena juhannuspäivänä Väinöntalolla järjestettiin vuosittain Järviseudun kotiseutujuhlat, jotka olivat seudun yhteiset sukujuuret omaavien ihmisten suosiossa. Museolla toimii nykyisin kesäteatteri, museokauppa, museokahvila ja limunaatitehdas Limutippu. Väinöntalo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Väinöntalon blogi Luokka:Evijärven kulttuuri Luokka:Kulttuurihistorialliset museot
Emil Orlik

Emil Orlik (1870–1932) oli tšekkiläis-saksalainen graafikko, taidemaalari ja teollisuustaiteilija. Hän oli vuodesta 1905 Berliinissä Kunstgewerbemuseumin professori.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Orlik, EmilOrlik, Emil, Staatliche Museen zu Berlin. Viitattu 7.9.2024 Hän tutustui Japanissa käydessään japanilaiseen puupiirräntään.Iso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1935, s. 718 Orlik alkoi kehittää väripuutaidetta, ollen 1800- ja 1900-luvun vaihteen huomattavin eurooppalaisen väripuutaiteen kehittäjä.Otavan iso Fokus, osa 5 vuodelta 1973, s. 2993 Hän teki myös lavastuksia Max Reinhardtin teattereihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Graafiset suunnittelijat Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Jalmari Jalo-Kivi

Jaakko Jalmari Jalo-Kivi (vuoteen 1906 Jaakko Hjalmar Stén; 28. huhtikuuta 1878 Ilmajoki – 9. helmikuuta 1937 Helsingin maalaiskuntaJalo Kiven kuolinilmoitus (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 14.2.1937, s. 2, HS Aikakone. Viitattu 12.3.2020.) oli suomalainen ammattiyhdistysaktiivi, toimittaja, spiritualisti, yrittäjä sekä oikeistoradikaali. Jalo-Kivi asettui 1800-luvun lopulla Helsinkiin, missä työskenteli aluksi kivityömiehenä ja toimi 1900-luvun alkuvuosina Helsingin ulkotyöväenyhdistyksen aktiivisena jäsenenä ja lopulta puheenjohtajana. Hänet kuitenkin syrjäytettiin vuonna 1905 yhdistyksen johdosta ja koko sosiaalidemokraattisesta työväenliikkeestä venäläisen poliisin ilmiantajaksi syytettynä. Tämän jälkeen hän muun muassa osallistui Matti Kurikan ympärille kerääntyneen ihannesosialistisen piirin toimintaan. Vuonna 1909 hän perusti spiritualistisen aikakauslehden Spiritistin (lakkasi ilmestymästä 1913). Samana vuonna perustettiin myös Helsingissä ja Tampereella toiminut Suomen Spiritistinen Seura, jonka puheenjohtajana hän toimi seuraavien vuosien aikana. Spiritualismin yhteydessä Jalo-Kivi toimi nimimerkillä Jalo Kivi.Jaakko Jalmari Jalo-Kivi. Spiritualismin esitaistelijan asema 1900-luvun alun Suomessa. Historian pro gradu -tutkielma. Tampereen yliopisto 2016. http://tampub.uta.fi/handle/10024/98627 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa Jalo-Kivi oli mukana oikeistoradikaaleissa puoluehankkeissa.Suomalaiset fasistit, kirjoittajat Aapo Roselius, Oula Silvennoinen, Marko Tikka, WSOY 2016, Jalo-Kiven toiminnasta luvussa Lakkorikollisuutta vastaan (Google kirjat linkki) 1920-luvun lopulla hän oli oikeistoradikaalin Suomen Riippumaton Työväenjärjestö -puolueen johtohahmo. Tämä järjestö pyrki tuhoamaan kommunistisena pitämänsä ammattiyhdistysliikkeen ja korvaamaan sen kansallismielisellä työväenjärjestöllä. Suomen Riippumaton Työväenjärjestö hajosi pian sisäisiin riitoihin ja Jalo-Kivi perusti tilalle Suomen Kansallisen Työväenpuolueen jonka äänenkannattajana oli vuoden 1932 ajan ilmestynyt Suomen Työläinen -lehti.Suomen Työläinen-lehden tiedot Fennicassa == Teoksia == Julkaistu nimellä Jalo Kivi. Omia teoksia: * Ääniä haudan takaa eli näkymätön maailma. A. Airaksisen kirjapaino, Helsinki 1909 Suomennoksia: * Oscar Busch : Mistä ja mihin? : elämänkysymyksiä. Aikakauskirja Spiritisti, Tampere 1911, 2. kieliasultaan nykyaikaistettu painos ilmestyi nimellä Jälleensyntyminen, karma ja kuolemanjälkeinen elämä. Biokustannus, Helsinki 2007 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Juuso Järvenpää: Vainotun totuuden esitaistelija – Jaakko Jalmari Jalo-Kiven spiritualistisen identiteetin rakentuminen 1900-luvun alun Suomessa, Historiallinen aikakauskirja 2/2017, s. 198–210. *Juuso Järvenpää, Kansan henkinen kehitys. Jaakko Jalmari Jalo-Kiven eletty kansalaisuus 1900-luvun alussa. Papers on Labour History XVI. Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura. Helsinki 2024. 408 s. http://hdl.handle.net/10138/570338 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset äärioikeistolaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Donald Love

Donald Love (s. 24. helmikuuta 1994 Rochdale, Englanti) on englantilaissyntyinen skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Oikeajalkainen Love on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Love on Manchester Unitedin kasvatti. Hän siirtyi lokakuussa 2015 lainalle Englannin ykkösliigan Wigan Athleticiin. Love pelasi seurassa syyskauden aikana seitsemän ottelua, ennen kuin lainasopimus päättyi tammikuussa 2016. Manchester Unitedin paidassa Valioliigassa Love teki debyyttinsä helmikuussa 2016 tullen vaihdosta kentälle loukkaantuneen Matteo Darmianin tilalle Sunderlandia vastaan. Love on edustanut Skotlantia nuorten maajoukkuetasolla. Hän voi edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko Skotlantia tai Englantia, jossa hän on syntynyt. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cliff Ronning

Cliff Ronning (synt. 1. lokakuuta 1965, Burnaby, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Ronning pelasi urallaan 18 kautta NHL-liigassa edustaen seitsemää eri seuraa. ==Pelaajaura== Ronning junioriuransa WHL-liigan New Westminster Bruinsissa. Jo ensimmäisen WHL-kauden jälkeen St. Louis Blues varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa 1984. Pienen koonsa vuoksi Ronning varattiin vasta varauksen loppupuolella. Kaudella 1984–1985 Ronning voitti WHL:n pistepörssin 197 tehopisteellä, joka oli sarjan silloinen uusi ennätys. Ronning ei saanut heti pelipaikkaa ammattilaisjoukkueessa, ja hän vietti valtaosan kaudesta 1985–1986 Kanadan maajoukkueen kanssa harjoitellen ja pelaten eri kansainvälisiä otteluita. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa keväällä 1986, kun St. Louis kutsui hänet mukaan pudotuspeleihin. Hän teki pudotuspeleissä ensimmäisen maalinsa. Kauden Ronning vietti vielä puoliksi maajoukkueessa ja puoliksi St. Louisissa. Todellisen läpimurtonsa NHL:ään Ronning teki vasta kaudella , jolloin hän teki 64 ottelussa 24 maalia ja 31 syöttöä. Läpimurrosta huolimatta Ronning lähti kaudeksi 1989–1990 Eurooppaan hakemaan pelikokemusta. Hän pelasi Italian pääsarjassa tehokkaan kauden HC Asiagon paidassa tehden 42 ottelussa yhteensä 135 tehopistettä. Ronning palasi kaudeksi St. Louisiin. Kauden puolessa välissä hänet myytiin kuitenkin Vancouver Canucksiin yhdessä Geoff Courtnallin, Robert Dirkin ja Sergio Momesson kanssa vaihdossa Dan Quinniin ja Garth Butcheriin. Vancouverissa Ronningsta tuli yksi joukkueen avainpelaajista. Hän pelasi neljä kautta Vancoverissa, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana agenttina kaudeksi Winnipegistä Phoenixiin muuttaneeseen Phoenix Coyotesiin. Phoenix myi Ronningin ja Richard Lintnerin kaudella sarjan laajennusjoukkueeseen Nashville Predatorsiin. Ronning oli nuoren ja kokemattoman Nashvillen johtohahmo neljän kauden ajan. Viimeisellä sopimuskaudella Nashville myi Ronningin pelaajakauppojen takarajalla Los Angeles Kingsiin vaihdossa Jere Karalahteen. Ronning vietti Los Angelesissa vain kyseisen kevään. Hän siirtyi kesällä Minnesota Wildiin yhdeksi kaudeksi. Seuraava kausi jäi Ronning viimeiseksi. Hän teki vuoden mittaisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Ronning ei pelannut missään työsulkukaudella 2004–2005, ja helmikuussa 2006 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oliiviselkäpitta

Oliiviselkäpitta (Pitta oatesi) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Oliiviselkäpittaa tavataan Kiinassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 548 000 km2. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pitat
Teemu Määttä

Teemu Määttä (s. 24. tammikuuta 1992) on suomalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Edsbyns IF:ää. Pelipaikaltaan Määttä on keskikenttäpelaaja.http://www.bandysidan.nu/ibdb/playerinfo.php?SpelareID=7802&sprak;=sve&land;=3 Hän kuuluu myös Suomen jääpallomaajoukkueeseen.http://www.finbandy.fi/sjpl/doc/MOpelaajat.pdfhttp://www.finbandy.fi/sjpl/doc/MOmaalit2016.pdf == Seurajoukkueura == Määttä debytoi Botnian paidassa Bandyliigassa vain 14-vuotiaana kaudella 2006. Maaliskuussa 2015 Määttä siirtyi Ruotsin Elitserienin IFK Kungälviin, jossa hän pelasi yhden kauden.http://www.finbandy.fi/fi/?p=5797 Kesällä 2021 Määttä siirtyi viiden Siriuksessa vietetyn kauden jälkeen AIK:hon.https://www.bandypuls.se/logga- in/klart-har-ar-nasta-spelare-att-presenteras-av-aik-mittfaltare-som- gjorde-39-poang Syksyllä 2022 AIK luopui sarjapaikastaan Elitserienissä kesken kauden. Määttä valitsi tuolloin uudeksi seurakseen Edsbyns IF:n. Kauden 2023-2024 päätteeksi Määttä valittiin Vuoden jääpalloilijaksi.https://www.finbandy.fi/fi/vuoden-jaapalloilija-teemu-maatta- tavoitteita-riittaa-viela-vuosiksi-eteenpain/ == Maajoukkueura == Suomen jääpallomaajoukkueessa Määttä teki debyyttinsä vuonna 2010. Hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa vuoden 2016 MM-kilpailuista, tehden maalin finaalissa Venäjää vastaan. Määttä pääsi toistaa kertaa urallaan pelaamaan MM-kisojen loppuottelussa keväällä 2023. Myös tuolloin Määttä onnistui maalinteossa vaikka ottelu päättyi Ruotsin voittoon.https://www.hs.fi/urheilu/art-2000009494876.html == Perhe == Myös Määtän veljet Tuomas ja Tommi Määttä ovat jääpalloilijoita. Poikien isä Esa Määttä on menestyksekkään peliuransa jälkeen toiminut valmentajana Bandyliigassa ja Elitserienissä. == Saavutukset == Maajoukkueessa: * MM-hopea: 2016, 2023 * MM-pronssi: 2017, 2018 ja 2019 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Lentopallon Suomen Cup 2015

Lentopallon Suomen Cupiin 2015 osallistui 4 miesten ja 12 naisten joukkuetta. Miesten joukkueet karsittiin Mestaruusliigan 1. ottelukierroksen perusteella, joten osanottajia oli alun perin 11. ==Miesten Cup== === Mestaruusliigan 1. kierros === sija Joukkue O V3 V2 H1 H0 Vo Erät Hä Erät Eräpisteet Pisteet 1 Kokkolan Tiikerit 10 10 0 0 0 30 1 781-616 30 2 Hurrikaani-Loimaa 10 6 2 1 1 26 11 868-771 23 3 Vammalan Lentopallo 10 5 2 2 1 25 14 879-825 21 4 LEKA Volley 10 5 2 1 2 23 15 864-826 20 5 Raision Loimu 10 4 2 1 3 20 18 839-869 17 6 Rantaperkiön Isku 10 3 1 2 4 18 21 875-856 13 7 Lentopalloseura ETTA 10 1 3 3 3 19 25 953-966 12 8 Pielaveden Sampo 10 2 1 2 5 13 25 826-883 10 9 Riento Joensuu 10 1 2 1 6 12 26 794-881 8 10 Team Lakkapää 10 2 0 2 6 12 24 771-849 8 11 Korson Veto 10 0 1 1 8 11 29 839-947 3 Välieräparit arvottiin. Lopputurnaus pelattiin Elenia-Areenalla. Välierät 6\. helmikuuta 2016 Kokkolan Tiikerit – Vammalan Lentopallo 3–1 25-20 , 25-15 , 20-25 , 25-20 6\. helmikuuta 2016 Hurrikaani-Loimaa – LEKA Volley 3–0 25-14 , 25-21 , 30-28 Loppuottelu 7\. helmikuuta 2016 Kokkolan Tiikerit – Hurrikaani-Loimaa 3–1 22-25 , 25-23 , 25-19 , 25-22 ==Naisten Cup== Loppuottelu 7\. helmikuuta 2016 LP Kangasala – LP Viesti Salo 0–3 19-25 , 23-25 , 24-26 ==Lähteet== * Mestaruusliigan tulospalvelu Luokka:Vuoden 2015 lentopallo Luokka:Lentopallon Suomen Cup -kaudet
Dioksaanit

thumb| Dioksaanit ovat heterosyklisiä, orgaanisia yhdisteitä, joiden kemiallinen kaava on C4H8O2. Dioksaanilla on kolme eri isomeerista muotoa. *1,2-dioksaani eli orto-dioksaani, CAS-numero 5703-46-8 *1,3-dioksaani eli meta-dioksaani, CAS-numero 505-22-6 *1,4-dioksaani eli dioksaani eli para- dioksaani, CAS-numero 123-91-1 == Katso myös == *Oksaani eli tetrahydropyraani == Aiheesta muualla == *PubChem: 1,2-Dioxane *PubChem: 1,3-Dioxane *PubChem: 1,4-Dioxane Luokka:Heterosykliset yhdisteet Luokka:Happiyhdisteet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1981

Pesäpallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin kaudella 1981 kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka perusteella lopulliset sijoitukset määräytyivät. == Naisten Mestaruussarja == Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Riihimäen Pallonlyöjät 18 14 1 3 163-99 29 Lapuan Virkiä 18 13 2 3 222-118 28 Lännen Pallo 18 11 2 5 131-101 24 Hyvinkään Tahko 18 11 1 6 190-167 23 Ulvilan Pesä-Veikot 18 10 2 6 173-142 22 Seinäjoen Maila-Jussit 18 8 1 9 134-137 17 Roihuvuoren Roihu 18 7 1 10 195-199 15 Jyväskylän Kiri 18 4 4 10 141-169 12 Kauhajoen Karhu 18 2 1 15 139-245 5 Oulun Lippo 18 2 1 15 107-218 5 Kauhajoki ja Oulu putosivat. Sarjaan nousivat Viinijärven Urheilijat ja Mansen Pesäpallo. RPL: Anne Salonen, Marita Karhunen, Anitta Sandberg, Satu Hakala, Jaana Salonen, Marja-Leena Olin, Aino-Maija Siren, Pirkko Ollila, Anne Sumi, Jaana Rasimus, Tuija Ansala, Maria Kärkkäinen, Pelinjohtaja ja valmentaja Antero Salonen. ==Naisten Mestaruussarjan palkinnot== Palkinto Pelaaja Joukkue Vuoden naispesäpalloilija Marita Karhunen Riihimäen Pallonlyöjät Vuoden naislukkari Riitta Mikkola Seinäjoen Maila-Jussit Lyöjäkuningatar Virve Moisio Roihuvuoren Roihu Kärkilyöjä Paula Kasurinen Hyvinkään Tahko Etenijäkuningatar Anne Herttua Lapuan Virkiä Tehopelaaja Jaana Jouhikainen Roihuvuoren Roihu Johtokunnan pytty Kosti Parviainen Viinijärven Urheilijat ==Lähteet== * Siukonen-Ahola: Urheilun vuosikirja 1980-81 (ISBN 951-9466-28-2) * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/ * Pesäpallon vuosikirja 2008 * http://mrasilainen.com/sarjat/ottelut/N_SM_1931-2009.xls Naisten 1981 Luokka:Vuoden 1981 pesäpallo
Astro-H

Astro-H eli Hitomi oli japanilainen röntgenalueen avaruusobservatorio. Se laukaistiin avaruuteen 17. helmikuuta 2016 Tanegashiman avaruuskeskuksesta H-2A-raketilla 575 kilometrin korkeudessa olevalle LEO-kiertoradalle. Se kuitenkin tuhoutui 26. maaliskuuta 2016. == Tehtävä == Tehtävän kestoksi oli suunniteltu vähintään 10 vuotta. Astro-H toimikin odotetusti, kunnes 26. maaliskuuta 2016 yhteys siihen menetettiin. Sittemmin satelliitin ympäriltä on havaittu kappaleita mutta myös aluksen lähettämää jonkintasoista signaalia. Kuitenkaan täyttä varmuutta siitä, mitä tapahtui, ei ole, ja mahdollisuuksia on useita. Kooltaan Astro-H oli keskikokoinen röntgensatelliitti. Laukaisumassa oli noin 2 700 kilogrammaa. Astro-H:n pituus oli 14 metriä. == Tutkimus == Astro-H:lla oli tarkoitus tutkia olosuhteita, joita ei voida kokeellisesti tutkia Maassa, kuten erittäin korkeita lämpötiloja, voimakkaita gravitaatio- ja magneettikenttiä. Lisäksi tarkoitus oli tutkia alueita, joissa hiukkaset kiihtyvät lähes valonnopeuteen sekä muita kohteita, jotka synnyttävät röntgen- ja gammasäteilyä maailmankaikkeuden rajuimmissa ilmiöissä, kuten pulsareja, supernovajäänteitä, mustia aukkoja ja galaksijoukkoja. == Tutkimuslaitteet == Astro-H:ssa oli neljä röntgenalueen teleskooppia. Kaksi niistä oli pehmeän alueen 0,3–12 keV:n säteilyn havaitsemiseen, ja polttoväli oli 5,6 metriä. Kaksi taas oli kovan alueen 5–80 keV:n säteilyn havaitsemiseen 12 metrin polttovälillä. Kovan alueen polttoväliä pystyi kuitenkin pidentämään ulos työntyvällä mastolla 6 metriä, jolloin pystyttiin tekemään havaintoja 600 keV:n alueelle asti. Observatorion tutkimuslaitteet olivat: * Hard X-ray Telescope (HXT) * Soft X-ray Telescope (SXT-S, SXT-I) * Hard X-ray Imager (HXI) * Soft X-ray Spectrometer (SXS) * Soft X-ray Imager (SXI) * Soft Gamma-ray Detector (SGD) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Japanin avaruustoiminta Luokka:Avaruusteleskoopit
Poikien jääkiekkoturnaus nuorten talviolympialaisissa 2016

Poikien jääkiekkoturnaus nuorten talviolympialaisissa 2016 käytiin viiden maan välillä. Turnaus alkoi 12. helmikuuta ja loppuottelu pelattiin 21. helmikuuta. == Osallistujat == Lähde: (isäntämaa) == Alkulohko == Lähde: === Ottelut === \---- \---- \---- \---- \---- == Pudotuspelit == {{Turnauspuu4 |19.2. Kristins Hall| | 4 | | 3 |19.2. Kristins Hall| | 3 | | 0 |21.2. Kristins Hall| | 2 | | 5 |20.2. Kristins Hall| | 2 | | 6 }} === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lähteet == Luokka:Nuorten talviolympialaiset 2016 Luokka:Vuoden 2016 jääkiekko
Roller Derby Suomi Cupin kausi 2016

Kausi 2016 oli Roller Derby Suomi Cupin neljäs kausi. Runkosarjan neljä parasta pääsivät lopputurnaukseen joka pelattiin Tampereella 10.12. Mestaruuden voitti runkosarjankin voittanut Kallio Rolling Rainbow. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Kouvola Rock'n'Rollers säilytti paikkansa cupissa voitettuaan karsintaottelussa I-divisioonan voittaneen Joensuu Roller Derbyn. == Runkosarja == === Sarjataulukko === Kahden tai useamman joukkueen päätyessä tasapisteisiin, runkosarjan sijoitukset ratkaistaan järjestyksessä: 1. keskinäisten ottelujen pisteet, 2. keskinäisten otteluiden piste-ero, 3. keskinäisten otteluiden tehdyt pisteet, 4. kaikkien otteluiden piste-ero, 5. kaikkien otteluiden tehdyt pisteet, 6. arpa. Joukkueiden välinen järjestys ratkaistaan sijoitus kerallaan. Mikäli kaikilla tasapisteissä olevilla joukkueilla ei ole keskinäisiä otteluita ohitetaan kohdat 1-3. === Otteluohjelma === == Lopputurnaus == Lopputurnaus pelattiin 10.12.2016 Tampere Areenassa Tampereella. {{Turnauspuu4 || Tampere Roller Derby | 100 | Helsinki Roller Derby | 202 || Kallio Rolling Rainbow | 210 | Dirty River Roller Grrrls | 159 || Helsinki Roller Derby | 151 | Kallio Rolling Rainbow | 160 || Tampere Roller Derby | 207 | Dirty River Roller Grrrls | 158 }} == Putoamiskarsinta == Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Kouvola Rock'n'Rollers karsi ensi kauden cup-paikasta I-divisioonan voittaneen Joensuu Roller Derbyn kanssa. Putoamiskarsinta pelattiin lopputurnauksen yhteydessä Tampereella 10.12.2016. Kouvola voitti ottelun 249-164 ja säilytti paikkansa Suomi Cupissa. == Lähteet == 2016
Pepinin piirikunta

Pepinin piirikunta on Yhdysvaltain Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen hallinnollinen keskus on Durand. Pepin tunnetaan kirjailija Laura Ingalls Wilderin synnyinpaikkana. == Maantiede == Pepin kuuluu Wisconsinin vähäväkisimpiin piirikuntiin. Se sijaitsee osavaltionsa länsiosassa ja rajoittuu lounaassa Minnesotan osavaltioon. Pepin perustettiin vuonna 1858, sen alue lohkaistiin Dunnin piirikunnasta. Nimensä piirikunta sai ranskalaisten konkistadorien Pierre ja Jean Pepin du Chardonnetsin mukaan. Mississippin sivujoki Chippewa River virtaa Pepinin piirikunnan halki. Pepinin naapuripiirikunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Dunnin piirikunta, Eau Clairen piirikunta, Buffalon piirikunta, Wabashan piirikunta (Minnesota), Goodhuen piirikunta (Minnesota) ja Piercen piirikunta. == Väestö == Pepinin väkiluku oli vuonna 1860 noin 2 400, josta se kasvoi vuosisadan vaihteeseen mennessä noin kahdeksaan tuhanteen. Sen jälkeen piirikunnan väkiluku on pysynyt verraten vakaana runsaassa seitsemässä tuhannessa asukkaassa. Vuonna 2014 piirikunnan väkiluvuksi arvioitiin 7 335 asukasta.Quickfacts / State & County QuickFacts Pepinin piirikunnan alueella sijaitsee kahdeksan kuntaa (Albany, Durand, Frankfort, Lima, Pepin, Stockholm, Waterville ja Waubeek), kaksi kylää (Pepin ja Stockholm) ja yksi kaupunki (Durand). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Wisconsinin piirikunnat
Liissilä

Liissilä () on maalaiskunta Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Sen keskustaajama Liissin Korppus (ven. Ли́сино-Ко́рпус, Lisino-Korpus) sijaitsee Lustovkajoen varrella 20 kilometriä Tusinasta lounaaseen. Kunnassa on 2 000 ja taajamassa 900 asukasta (vuonna 2010). ==Maantiede ja asutus== Liissinän kunnan pinta-ala on 997,645 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tusinan piirin Vornasuon , idässä Tusinan ja Lupanan, etelässä Novgorodin alueen Tjosovo-Netylskin ja Lugan piirin Jam-Tjosovon sekä lännessä Hatsinan piirin Viiritsan ja Susaninan kuntiin. Kunnan alueella sijaitsee Liissilän rauhoitusalue. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 16 kylää ja asutusta: Ala-Sytti (ven. Nižnije Sjutti), Fedosjino, Joklina (Joglino), Kastenskaja, Kivikko (Kamenka), Kummola (Gummolovo), Malinovka, Määsinä (Mašino), Peri, Peräsaari (Konetški), Radofinnikovo, Riikala (Griškino), Turova (Turovo), Tuupoviika (Dubovik), Ylä-Sytti (Verhnije Sjutti) ja Zverinets. ==Historia== Vatjan viidenneksen Inkeren pogostaan kuulunut Liissilän ortodoksinen kirkko mainitaan vuoden 1612 tarkastuskirjassa. Ruotsalaisaikana 1600-luvulla perustettiin Liissilän luterilainen seurakunta. Kunnan keskustaajama on syntynyt vuonna 1834, jolloin valtion omistaman kartanon alueelle perustettiin Venäjän ensimmäinen opetuskäyttöön tarkoitettu metsänhoitoalue. Metsänhoitajakoulun lisäksi siellä toimi keisarillinen metsästysmaja. Vuonna 1918 lakannut metsäoppilaitos aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1934. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Pietarista Novgorodiin johtava rautatie sekä Kemppaalan ja Hattulan välinen R-40-maantie. Paikallisista elinkeinoista tärkein on metsätalous. Keskustaajamassa on metsäoppilaitos ja Liissilän metsänhoitoalue toimii Pietarin metsäteknisen akatemian harjoitusalueena. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa ja koulua, kulttuuritalo ja kirjasto. ==Nähtävyydet== Paikallisia nähtävyyksiä ovat Nikolai Benois’n Liissilän keskustaajamaan suunnittelemat jääkäriopiston rakennus (1855), keisarillinen metsästysmaja (1860) ja kirkko (1862). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liissilän kunnan sivusto Luokka:Tusinan piirin kunnat
Tyttöjen jääkiekkoturnaus nuorten talviolympialaisissa 2016

Tyttöjen jääkiekkoturnaus nuorten talviolympialaisissa 2016 käytiin viiden maan välillä. Turnaus alkoi 12. helmikuuta ja loppuottelu pelattiin 21. helmikuuta. == Osallistujat == Lähde: (isäntämaa) == Alkulohko == Lähde: === Ottelut === \---- \---- \---- \---- \---- == Pudotuspelit == {{Turnauspuu4 |19.2. Kristins Hall|1. | |4. | |19.2. Youth Hall|2. | |3. | |21.2. Kristins Hall| | | | |20.2. Kristins Hall| | | | }} === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lähteet == Luokka:Nuorten talviolympialaiset 2016 Luokka:Vuoden 2016 jääkiekko
Stella Christine

Stella Christine Elisabet Löflund (taiteilijanimeltään Stella Christine, s. 13. toukokuuta 1992 Vantaa) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. == Ura == === Uuden musiikin kilpailu === Stella Christine teki Kotkan seudulla jazz-, bilebändi-, trubaduuri- ja tanssimusiikkikeikkoja, kunnes osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2016 finaaliin yltäneellä kappaleellaan ”Ain’t Got Time For Boys”. Aamulehden Antti Lähde luonnehti artistia: ”Jazzahtava R&B; on ollut aina vaikea tyylilaji suomalaisille. Stella Christine vaikuttaa kuitenkin sisäistäneen Erykah Badunsa, Mary J. Bligensä ja Amy Winehousensa varsin hyvin.” Helsingin Sanomien Mari Koppinen vertasi Stella Christineä Duffyyn ja Amy Winehouseen, piti tyylikkäänä ja aika sielukkaanakin. === 2017–2018 === Stella Christinen toinen single ”Starship” julkaistiin 2017. Stella Christine toimi myös Erja Lyytisen lämmittelijäesiintyjänä ja Yö- yhtyeen viimeisellä kiertueella taustalaulaja-kitaristina. Hän laulaa Yön Mitä jos mä rakastan -albumin ”Haavoitetut”-kappaleella. Stella Löflund sai vuonna 2018 Kymenlaakson rahaston alaisesta Uuno Klamin rahastosta 8 000 € apurahan albumin äänittämistä ja markkinointia varten. === 2019–2020 === Stella Christine esiintyi Porissa Isomäki Areenalla 10. toukokuuta 2019 ja Tampereella Tampere-talossa sekä 11. että 12. toukokuuta 2019 järjestetyissä kaikkiaan kolmessa Olli Lindholmin muistokonsertissa. Toukokuussa 2019 Stella Christine julkaisi singlen ”We’re Gonna Love”. Desibelin Mika Rothin mukaan Stella Christine hallitsee englannin kielen ”kuin syntyperäinen newyorkilainen”. Itse kappaletta hän kuvaili valoisaksi soulpop-helmeksi, joka sopii ”niin Ison Omenan kuumaan kesään kuin pohjoisempaankin suveen.” === Nykytilanne === Stella julkaisi sooloalbumin Whisper vuonna 2020 Avart Popin kautta. Lisäksi hän vaikuttaa nykyään Heroines-yhtyeessä. Stella työskentelee musiikki- ja muiden projektien lisäksi myös yrittäjänä, artistivalmentajana ja laulunopettajana Vuonna 2022 Stella oli mukana Addams Family -musikaalissa joka esitettiin Kotkan Kaupunginteatterissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Qadesh (jumalatar)

Qadesh tai Qetesh (seemiläisestä sanasta ”Pyhä”) oli syyrialais- kaanaanilaisesta uskonnosta Egyptin mytologiaan omaksuttu hedelmällisyyden, ekstaasin ja seksuaalisen nautinnon jumalatar. Qadesh oli suosittu etenkin uuden valtakunnan aikaan. Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Hedelmällisyyden jumalat Luokka:Rakkauden ja intohimon jumalat