EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kirsten Klose

Kirsten Münchow (tunnettu nimellä Kirsten Klose vuodesta 2002 vuoteen 2007; s. 21. tammikuuta 1977) on saksalainen moukarinheittäjä , joka voitti olympiapronssia vuonna 2000 henkilökohtaisella ennätyksellään heitettyään 69.28 metriä. Tämä tulos seurasi pronssimitalia, jonka hän voitti vuoden 1998 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hänen henkilökohtainen ennätys 69.28 metriä sijoittaa hänet viidenneksi saksalaisten moukarinheittäjien joukossa keskuudessa, edellään vain Betty Heidler, Susanne Keil, Kathrin Klaas ja Andrea Bunjes.Microsoft Word - Ewige DLV-Bestenliste.doc Münchow syntyi Auetal-Rehrenissa, ja ensimmäinenä kilpaili TuS Eintracht Mindenille, mutta vuonna 2000 hän vaihtoi LG Eintracht Frankfurtiin, jota valmensi Michael Deyhle. Vuonna 2002 hän meni naimisiin miesmoukarinheittäjä Holger Klosen kanssa ja parilla oli poika. Münchow on Saksan kaksinkertainen mestari naisten moukarinheitossa (2000 ja 2001).http://www.gbrolympics.com/nc/ger.htm Münchow erosi vuonna 2007 ja tunnetaan jälleen hänen tyttönimellään. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset moukarinheittäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Utu (yhtye)

Utu on seitsemänhenkinen tamperelaisyhtye, joka on perustettu vuonna 2007. Musiikillisesti Utu on sekoitus vaihtoehtorockia, progea, trip hopia, kantria, eri maiden kansanmusiikkeja, klassista, taidepoppia ja alkuvoimaista lyriikkaa. Sävellyksistä ja sanoituksista vastaa yhtyeen keulakuva Petra Poutanen. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * == Jäsenet == * Petra Poutanen – sävellys, sanoitus, laulu, kantele, guzheng * Teemu Kiiskilä – akustinen kitara, sähkökitara * Aku-Pekka Kurjenniemi – lyömäsoittimet * Katri Antikainen – sello * Margit Urantowka – koskettimet * Tony Sikström – kontrabasso ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.luovarecords.com/utu * https://www.facebook.com/UTUBOOK/ Luokka: Suomalaiset folk rock -yhtyeet Luokka: Suomalaiset rockyhtyeet Luokka: Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Houkanjärvi

Houkanjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Houkanjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista länsipuolella olevat tuovat soiden kuivatusvesiä ja itäpäähän kaivettu toimii laskuojana. Laskuoja on osa Houkansuon ja Koivistonsuon suo-ojia, jotka jatkavat Houkanojana eteenpäin Kaukajärvelle ja siitä eteenpäin Vihiojana Viialan ja Koivistonkylän läpi Pyhäjärveen. Houkanjärvi sijaitsee erämaassa 600 metriä länteen Tampereen, Lempäälän ja Kangasalan yhteisestä rajapyykistä. Sen eteläpuolella kohoaa kallioinen Houkanvuori. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven luoteispäässä järven ohittaa korkeajännitelinja ja luoteeseen jatkava kävelypolku. Järvi on autio, mutta läheisen metsäutotien pohjoispuolella sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa. == Historiaa == Järven laskuoja on kaivettu koneellisesti auki ja se näkyy vuoden 1953 peruskartassa. Suo-ojia täydennettiin ennen vuoden 1991 kartan painamista, mutta korkeajännitelinjaa taikka vapaa-ajan asuntoja ei tuolloin vielä ollut olemassa. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Kangasalan järvet Luokka:Saarenmaa (Kangasala)
Malin frangi

Malin frangi () oli Malin rahayksikkö vuosina 1962–1984. Se jakautui sataan centimeen. ==Historia== Mali vetäytyi vuonna 1962 CFA-frangia käyttäneestä Afrikan rahayhteisöstä ja otti käyttöön oman valuuttansaHistorical Dictionary of Mali, s. 123–124.. Muutos aiheutti Bamakossa yksityiskauppiaiden mellakan, jonka vuoksi poliitikot Fily Dabo Sissoko ja Hamadoun Dicko sekä kauppias Kassoum Touré tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Lisäksi 77 henkilöä sai pakkotyörangaistuksia.Historical Dictionary of Mali, s. xxxiii, 205. Vuonna 1967 Mali oli ajautunut vakaviin talousvaikeuksiin ja etsi Ranskan tukea rahajärjestelmälleen. Ranskan takaama Malin frangi devalvoitiin 50 prosentilla ja siitä tuli vaihdettava valuutta. Kaksi Malin frangia vastasi yhtä CFA- frangia ja sata yhtä Ranskan frangia. 1970-luvun lopulta lähtien Mali yritti liittyä Länsi-Afrikan rahaliittoon UMOA:an, mutta Ylä-Volta esti sen aikeet veto-oikeudellaan vuosien 1974–1975 rajasodan takia. Vuonna 1984 Mali hyväksyttiin UMOA:n jäseneksi ja CFA-frangi korvasi Malin frangin. ==Setelit ja kolikot== Malin tasavallan pankin vuosina 1962 ja 1967 julkaisemat setelisarjat käsittävät 50, 100, 500, 1 000 ja 5 000 frangin setelit. Ne on päivätty maan itsenäistymispäivälle vuonna 1960 ja varustettu presidentti Modibo Keïtan kuvalla. Malin keskuspankin vuodesta 1970 lähtien julkaisema päiväämätön sarja käsittää 100, 500, 1 000, 5 000 ja 10 000 frangin setelit, joissa on kuvattu erilaisia paikallisia aiheita. Vuodelle 1961 päivättyjen 5, 10 ja 25 frangin kolikoiden kuva-aiheita ovat virtahepo, hevonen ja leijona. Presidentti Keïtan kuvalla on varustettu itsenäistymispäivälle päivätyt 10, 25 ja 50 sekä vuonna 1967 julkaistut 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot. Vuosina 1975–1977 julkaistiin 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot, joiden kuva-aiheita ovat riisi, hirssi ja maissi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Malin talous Luokka:Historialliset rahayksiköt
Peugeot 4008

Peugeot 4008 on Peugeot’n vuosina 2012–2017 valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Peugeot 4008 kehitettiin edeltäjänsä 4007:n tavoin PSA:n ja Mitsubishin välisessä yhteistyössä, ja sen sisarmallit ovat Citroën C4 Aircross ja Mitsubishi ASX. Mallia ei tuotu C4 Aircrossista poiketen Suomeen. Peugeot 4008 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Bensiinimoottoreiksi olivat valittavissa 1,6- (115 hv) sekä 2,0-litraiset (150 hv) ja dieselvaihtoehdot puolestaan olivat 1,6- (110 hv) ja 1,8-litraiset (150 hv). Dieselmallit olivat saatavana nelivetoisina, ja 2,0-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen sai portaattoman CVT-automaattivaihteiston. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 4008 Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot
Carbonemys

Carbonemys cofrinii oli sukupuuttoon kuollut kilpikonnalaji. Se tunnetaan paleoseenin Cerrejón muodostumasta Kolumbiasta, 60 miljoonaa vuotta sitten, noin viisi miljoonaa vuotta liitukauden joukkosukupuuton jälkeen. Vuonna 2005 Pohjois-Carolinan osavaltionyliopiston jatko-opiskelija nimeltä Edwin Cadena löysi holotyypin kolumbialaisesta hiilikaivoksesta. Se oli noin 1,75 metriä pitkä kuori, joten se oli yksi suurimmista koskaan eläneistä kilpikonnista. Carbonemyksen leuat olivat massiiviset ja olisivat voineet olla tarpeeksi vahvat krokotiilin syömiseen. Tämä kilpikonna eli rinnakkain jättiläiskäärme Titanoboan kanssa. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Esihistorialliset matelijat
Heckler & Koch Mark 23

Heckler & Koch Mark 23 on saksalaisen asevalmistajan Heckler & Kochin valmistama itselataava puoliautomaattipistooli. Mk23 on suunniteltu haastavaan ympäristöön, vedenpitäväksi ja ruostumattomaksihttp://www.hk- usa.com/civilian_products/mark23_general.asp . Siinä käytetään monikulmaista ulkopiipun muotoa, joka parantaa hallittavuutta ja kestävyyttä. Aseessa on varmistin sekä oikea- että vasenkätiselle. Lisäksi lippaanvapautin on kummallakin puolella asetta. Pistooliin voi asentaa lasermaalinosoittimen (LAM) ja äänenvaimentimen (suppressor) ja muutamia muita ominaisuuksia. == Tekniset tiedot == * Tyyppi: Itselataava puoliautomaattipistooli * Valmistusmaa: Saksa * Käytössä: 1996- * Käyttäjät: Kanada (Peel Regional Police], Indonesia (Kopaska), Malesia (Pasukan Gerakan Khas), Puola (Grom), Yhdysvallat (USSOCOM) * Suunniteltu: 1990-luvulla * Valmistaja: Heckler & Koch * Tuotannossa: 1991- * Variantit: MK 23 MOD 0 ja Mark 23/MARK 23 (siviiliversio) * Paino: 1,2 kg * Pituus: 245,11 mm * Piipun pituus: 149,10 mm * Korkeus: 150 mm * Kaliiperi: .45 ACP * Tulinopeus: puoliautomaatti * Lähtönopeus: 260 m/s * Tehokas kantama: 50 m * Lipas: irrotettava, 12/10 patruunaa. ==Lähteet== Luokka:Pistoolit
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1955

Vuoden 1955 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin miesten osalta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa 10.-11. huhtikuuta 1955. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 35, jotka tulivat 20 maasta . Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Olavi Leimuvirta, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 12. == Miehet (Frankfurt am Main)== === Mitalistit=== Teline Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia Moniottelu Boris Šahlin 57,800 Albert Azarjan 56,750 Helmut Bantz 57,250 Permanto Vladimir Prorok 9,750 Jean Cronstedt Adalbert Dickhut Hevonen Boris Šahlin 9,75 Jean Cronstedt Hans Sauter Renkaat Albert Azarjan 9,85 Helmut Bantz Vladimir Prorok Boris Šahlin ei jaettu Hyppy Adalbert Dickhut 9,75 Helmut Bantz Joseph Stoffel Nojapuut Helmut Bantz Boris Šahlin Albert Azarjan 9,75 ei jaettu ei jaettu Rekki Boris Šahlin 9,75 Albert Azarjan Jean Cronstedt ei jaettu === Mitalitaulukko === 1\. 6 3 0 9 2\. 2 2 2 6 3\. 1 1 0 2 4\. 0 3 0 3 5\. 0 0 1 1 5\. 0 0 1 1 == Lähteet == * Miesten moniottelun tulokset * Miesten telinekohtaiset tulokset Luokka:Telinevoimistelun Euroopan- mestaruuskilpailut Luokka:Frankfurt am Mainin urheilu Luokka:Vuoden 1955 urheilu
Aleksandr Trepov

Aleksandr Fjodorovitš Trepov (; 30. syyskuuta (J: 18. syyskuuta) 1862 Kiova, Venäjän keisarikunta – 10. marraskuuta 1928 Nizza, Ranska)Трепов Александр Федорович Hrono.ru. Viitattu 1.1.2017. oli venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän keisarikunnan toiseksi viimeisenä pääministerinä marraskuusta 1916 tammikuuhun 1917. Aleksandr Trepovin isä oli Pietarin kaupunginpäällikkönä (gradonatšalnik) toiminut Fjodor Trepov ja veli vuoden 1905 vallankumouksen aikana Pietarin kenraalikuvernöörinä toiminut kenraali Dmitri Trepov. Perhe oli aatelisia suurmaanomistajia. Käytään Pietarin paašikoulun Trepov liittyi vuonna 1880 vänrikkinä keisarilliseen kaartiin. Hän kuitenkin jätti armeijan vuonna 1889 ja siirtyi virkamieheksi Venäjän sisäministeriöön. Vuosina 1892–1896 hän oli Pereslavin kihlakunnan aatelismarsalkka ja sen jälkeen virkamies valtakunnankansliassa. Trepov nimitettiin 1899 valtakunnanneuvoston sihteerin apulaiseksi, 1906 senaattoriksi ja 1914 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän toimi marraskuusta 1915 alkaen liikenneministerinä Ivan Goremykinin ja Boris Stürmerin hallituksissa.Nordisk familjebok (1919), s. 671 Runeberg.org. Viitattu 1.1.2017. Trepov kiirehti muun muassa Muurmannin radan rakennustöitä. Trepov nimitettiin Venäjän pääministeriksi Stürmerin seuraajana 23. (10.) marraskuuta 1916. Hän yritti huonolla menestyksellä palauttaa luottamuksen hallituksen ja valtakunnanduuman välille. Hän ajautui kiistoihin munkki Grigori Rasputinin ja oman hallituksensa sisäministerin Aleksandr Protopopovin kanssa. Lopulta tsaari Nikolai II myönsi Trepoville eron 9. tammikuuta 1917 (27. joulukuuta 1916). Lokakuun vallankumouksen jälkeen Trepov pakeni Suomeen. Suomen tiedotusvälineiden mukaan hän tuli maahan 24. syyskuuta 1918 uimalla Siestarjoen yli yhdessä entisen sotaministerin Vladimir Suhomlinovin kanssa.Max Engman: Raja – Karjalankannas 1918–1920, s. 111. WSOY, Helsinki 2007. Trepov johti syksystä 1918 tammikuuhun 1919 Helsingissä toiminutta ”erikoista komiteaa venäläisten asioita varten Suomessa”, joka pyrki toimimaan valkoisten emigranttien virallisena Suomen-edustustona.Aleksi Mainio: Terroristien pesä – Suomi ja taistelu Venäjästä 1918–1939, s. 44. Siltala, Helsinki 2015. Trepov asettui myöhemmin Ranskaan, jossa hän oli yksi venäläisten monarkistien huomattavimpia johtajia. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan pääministerit Luokka:Liikenneministerit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1957 (miehet)

Vuoden 1957 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään toiset, järjestettiin miesten osalta Pariisissa Ranskassa 10.-11. huhtikuuta 1957. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 35, jotka tulivat 20 maasta . Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Olavi Leimuvirta, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 12. Naisille vastaavat kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran ja kisapiakkana oli Romanian Bukarest. == Miehet (Pariisi)== === Mitalistit=== Teline Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia Moniottelu Joachim Blume 57,400 Juri Titov 56,850 Max Benker 55,900 Permanto William Thoresson 19,55 Nick Stuart 19,20 Herbert Schmidt 19,10 Hevonen Joachim Blume 19,20 Max Benker 19,00 Ivan Caklec 18,60 Renkaat Joachim Blume 19,65 Juri Titov 19,55 Kalevi Suoniemi 19,45 Hyppy Juri Titov 19,15 Rajmund Csanyi 18,85 William Thoresson 18,80 Nojapuut Jack Günthard Joachim Blume 19,15 ei jaettu Max Benker 19,10 Rekki Jack Günthard 19,55 Joachim Blume 19,45 Juri Titov 19,20 === Mitalitaulukko === 1\. 4 1 0 5 2\. 2 1 2 5 3\. 1 2 1 4 4\. 1 0 1 2 5\. 0 1 0 1 5\. 0 1 0 1 7\. 0 0 1 1 7\. 0 0 1 1 7\. 0 0 1 1 == Lähteet == * Miesten moniottelun tulokset * Miesten telinekohtaiset tulokset Luokka:Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Pariisin urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1957 urheilu
MD Helicopters MD 500

MD Helicopters MD 500 on MD Helicoptersin valmistama helikopterisarja, jonka oikeudet se on ostanut McDonnell Douglas Helicopters -divisioonalta Boeingilta helmikuussa 1999. MD 500 on peräisin Hughes Helicoptersin kehittämästä mallista Hughes 500. Hughes 500 (tai "Model 500") on saanut alkunsa siviiliversiona Hughes OH-6 Cayuse -mallista. == Ominaisuudet == * Oma paino (riippuu mallista ja versiosta) 750 - 850 kg * Lentoonlähtöpaino max 1361 kg * Pituus 9,31 m * Leveys (pääroottorin halkaisija) 8,06 m * Korkeus 3,00 m * Matkalentonopeus 210 km/h * Lentonopeus max 280 km/h * Sisäpuolinen kuorma n. 350 kg * Ulkopuolinen kuorma n. 600 kg * Toiminta-aika n. 2,5 h * Toimintamatka max 500 km * Suurin polttoainekuorma 189 kg * Miehistö 1 * Matkustajia 3 * Valmistusmaa USA == Käyttäjät == Mallin helikoptereita käyttävät eri tehtävissä ainakin Kanada, Chile, Kolumbia, Ecuador, Suomi, Unkari, Korean Demokraattinen tasavalta, Italia ja USA. == MD500 käyttö Suomessa == *Suomen maavoimat käyttää MD500-helikoptereita helikopterilentäjien koulutukseen, henkilökuljetuksiin, tiedustelulentoihin, etsintätehtäviin ja muihin tehtäviin. Koneet siirrettiin maavoimille ilmavoimilta, kun helikopterien operointi siirtyi maavoimien vastuulle. Suomessa on ollut käytössä MD500:n alatyyppejä C, D ja E. * Helikopterilinjaraivaus, ja erikoisnostot == Tietoja == 500-sarjan ominaisuuksista akseliturbiini- moottori on asennettu 45 asteen kulmassa takaosaa kohti. Moottorin pakokaasun portti sijaitsee lopussa ohjaamon alla. == Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Helikopterit
Citroën C4 Aircross

Citroën C4 Aircross on Citroënin valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Sen ensimmäistä sukupolvea myytiin vuosina 2012–2017 Euroopan markkinoilla. Vuosina 2018–2020 valmistettua toisen sukupolven mallia myytiin ainoastaan Kiinassa. == Citroën C4 Aircross I (2012–2017) == Ensimmäisen sukupolven malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Nimestään huolimatta C4 Aircross ei perustu Citroën C4 -malliin, sillä auto kehitettiin edeltäjänsä C-Crosserin tavoin PSA-konsernin ja Mitsubishin välisessä yhteistyössä, ja sen sisarmallit ovat Peugeot 4008 ja Mitsubishi ASX. Mallia tuotiin Peugeot 4008:sta poiketen myös Suomeen. C4 Aircrossin moottorivalikoimassa olivat Suomessa 1,6-litrainen (117 hv) bensiinimoottori sekä 1,6- (114 hv) ja 1,8-litraiset (150 hv) dieselmoottorit. Dieselmallit olivat kuusivaihteisia ja saatavana nelivetoisina. Joillain markkinoilla oli tarjolla myös 2,0-litrainen (150 hv) bensiinimoottori portaattomalla CVT- automaattivaihteistolla. == Citroën C4 Aircross II (2018–2020) == Kiinassa valmistettava ja myytävä toisen sukupolven C4 Aircross esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018. Se on 12 senttimetriä pidempi versio Euroopassa myytävästä C3 Aircross -mallista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == C4 Aircross Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Mercedes-AMG GT

Mercedes-AMG GT (C190) on kaksiovinen urheiluautomalli, jonka on kehittänyt Mercedes-AMG. Malli paljastettiin 9. syyskuuta 2014, ja virallisesti se esiteltiin saman vuoden lokakuussa Pariisin autonäyttelyssä. Mercedes-Benz SLS AMG:n jälkeen kyseessä on toinen kokonaan Mercedes-AMG:n suunnittelema auto. Autosta valmistetaan kahden eri suorituskyvyn versiota. Auto tuli myyntiin maaliskuussa 2015 ja GT3-mallit julkaistiin vuonna 2016. Auton kaikki versiot koottiin aluksi Mercedes-Benzin tehtaalla Saksan Sindelfingenissä. Heinäkuussa 2022 tiedotettiin, että Valmet Automotive alkaa valmistaa Mercedes-AMG GT:tä Uudessakaupungissa loppuvuonna 2023. Suomessa valmistetaan auton nelioviset mallit, joita on saatavilla sekä polttomoottori- että hybridikäyttöisenä. Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2016 esiteltiin kangaskattoinen avomalli Roadster. Mercedes-Benz julkisti 28. lokakuuta 2021 uuden Mercedes-AMG R232 SL-sarjan Roadster-version suoraksi seuraajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == AMG GT Luokka:S-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1957 (naiset)

Vuoden 1957 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin naisten osalta Romanian Bukarestissa 25.-26. toukokuuta 1957. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 19, jotka tulivat 11 maasta. Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Marja Sappinen, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 17. == Naiset (Bukarest)== === Mitalistit === Teline Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia Moniottelu Larisa Latynina 38,465 Elena Leușteanu 37,798 Sonia Iovan 37,599 Hyppy Larisa Latynina 19,299 Tamara Manina 18,933 Sonia Iovan 18,733 Eritasonojapuut Larisa Latynina 19,466 Elena Leușteanu 19,232 Eva Bosakova 19,066 Puomi Larisa Latynina 19,000 Sonia Iovan 18,999 Tamara Manina 18,733 Permanto Larisa Latynina 19,332 Elena Leușteanu 19,266 Eva Bosakova 19,199 === Mitalitaulukko === 1\. 5 1 1 7 2\. Romania 0 4 2 6 3\. Tšekkoslovakia 0 0 2 2 == Lähteet == * Naisten moniottelun tulokset * Naisten telinekohtaiset tulokset Luokka:Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1957 urheilu Luokka:Bukarestin urheilu
Citroën C-Elysée

Citroën C-Elysée on Citroënin vuodesta 2012 lähtien valmistama keskiluokan sedan. Malli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja se on suunnattu erityisesti kehittyville markkina-alueille, kuten esimerkiksi Itä- Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan. Citroën C-Elyséen lähes identtinen sisarmalli on Peugeot 301. Kiinan markkinoilla C-Elysée korvasi aiemman Elysée-mallin, joka perustui Citroën ZX:ään. Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä C-Elysée sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. Vuonna 2016 Citroën C-Elyséen ulkoista ilmettä muutettiin uudempia Citroën-malleja vastaavaksi. Ohjaamossa kojelauta uusittiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == C-Elysée Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Istanbulin isku 2017

Istanbulin yökerhoammuskelu 2017 tapahtui Turkissa Istanbulin Beşiktaşin alueella Reina-yökerhossa 1. tammikuuta 2017. Terrori-iskussa kuoli 39 ihmistä ja haavoittui 69. Terroristijärjestö Isis ilmoittautui iskun tekijäksi. 16\. tammikuuta 2017 uzbekistanilainen ampuja, 34-vuotias Abdulgadir Masharipov, taistelijanimeltään Ebu Muhammed Horasani, pidätettiin Esenyurtin kaupunginosassa Istanbulissa ja hän on tunnustanut tekonsa. Hän toimi Isisin nimissä ja oli saanut terroristikoulutusta Afganistanissa. Hänen piilopaikkansa kotietsinnässä löytyi 185 000 €:n arvosta eri maiden valuuttoja. Hänen lisäkseen on pidätetty yksi irakilainen mies ja kolme naista, jotka ovat kotoisin Egyptistä ja kahdesta muusta Afrikan maasta. ==Lähteet== Yökerhoammuskelu 2017 Luokka:Terrori-iskut Turkissa Luokka:Vuoden 2017 terrori-iskut
Jussi Koivusalo

Jussi Arvi Koivusalo (23. maaliskuuta 1929 Alavus – 6. tammikuuta 2000) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka ateljee sijaitsi Espoon Mankkaalla. Hän sai kuvataiteen valtionpalkinnon 1981 ja Espoon kaupungin taidepalkinnon 1983. Hänen teoksiaan on muun muassa Valtion taidemuseon, Amos Andersonin taidemuseon sekä monien kaupunkien ja seurakuntien kokoelmissa. Jussi Koivusalon vanhemmat olivat kotoisin Seinäjoelta. Hän syntyi toisena perheen kolmesta lapsesta heidän asuessaan Alavudella. Vuonna 1932 perhe muutti Seinäjoelle. Lapsuusajan kotikaupungilleen Koivusalo lahjoitti yhdessä vaimonsa kanssa yhteensä 20 veistosta. Koivusalo valmistui kuvanveistäjäksi Suomen Taideakatemian koulusta, ja hänen töitään oli ensi kerran esillä vuonna 1958. Hän osallistui seitsemän kertaa Suomen Taiteilijain yhteisnäyttelyyn ja neljä kertaa Suomen Kuvanveistäjien viisivuotisnäyttelyihin (vuosina 1960, 1965, 1970 ja 1975). Hän oli mukana näyttelyissä myös Pariisissa, Hampurissa, Berliinissä ja Budapestissa. Jussi Koivusalon viimeinen yksityisnäyttely pidettiin vuonna 1991 Galleria Sculptorissa Helsingissä. Koivusalo käytti materiaaleinaan tavallisimmin pronssia, marmoria, graniittia ja puuta. Jussi Koivusalo toimi 1960-luvulla Suomen Kuvanveistäjäliiton johtokunnan jäsenenä sekä liiton omistaman taidevalimon johtajana. Vuonna 1989 hänet nimitettiin liiton kunniajäseneksi. Hän toimi myös Espoon kuvataiteilijoiden puheenjohtajana 1970- ja 1980-luvun vaihteessa. Jussi Koivusalo avioitui farmaseutti Raili Koivusalon kanssa vuonna 1958. Heillä ei ollut lapsia. Suomen Kulttuurirahastolla on heidän testamenttiinsa perustuva nimikkorahasto, joka tukee kuvataiteilijoita apurahoilla ja muilla sopivilla tavoilla.Raili ja Jussi Koivusalon rahasto, Kuvanveistäjän tuki kuvataiteilijoille, Suomen Kulttuurirahaston nimikkorahastoesite. Viitattu 1.1.2017. == Kuvia julkisista taideteoksista == Tiedosto:Jussi Koivusalo Dioriittiperhe.jpg|Dioriittiperhe, 1961, Pori. Tiedosto:PaimentyttöSeinäjoki.jpg|Paimentyttö, 1963, Seinäjoki. Tiedosto:Jussi Koivusalo Kurjet 1972.jpg|Kurjet, 1972, Seinäjoki. Tiedosto:Jussi Koivusalo - Tuuliviiri (1982) - Mankkaan päiväkoti, Vanhan- Mankkaankuja 2 - Mankkaa - Espoo.jpg|Tuuliviiri, 1982, Espoo. Tiedosto:Jussi Koivusalo - Paperipuu ui -patsas (1982) - Keskuspuisto kaupungintalon edessä, Hallintokatu 2 - Äänekoski - 1.JPG|Paperipuu ui, 1982, Äänekoski. Tiedosto:Jussi Koivusalo Kääntyvät kuutiot 2001.jpg|Kääntyvät kuutiot, 2001, Seinäjoki. Tiedosto:Villa Elfvik.jpg|Iso Musta, 2009, Espoo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Axel Kyander

Axel Kyander, (14. toukokuuta 1838 Mäntyharju – 12. huhtikuuta 1920 Mäntyharju) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä, moninkertainen valtiopäivämies, kunnallisneuvos, kuntakokouksen puheenjohtaja ja ritari venäläisessä Pyhän Stanislauksen ritarikunnassa. Kyanderin vanhemmat olivat maanviljelijä ja varanimismies Johan Henrik Kyander (1805–1850) ja Helena Hokkanen (–1891). Kyander kasvoi Pekkalan maatilalla Mäntyharjulla. Hän avioitui vuonna 1865 Hilma Charlotta von Pfalerin (1837–1894) kanssa, joka oli Heinäveden nimismies Fredrik von Pfalerin ja Anna Maria Hjelmmanin tytär. Kyander piti maaseutukauppaa Mäntyharjulla vuodesta 1860 ja toimi kauppiaana Mikkelissä 1880-luvulta alkaen. Hän oli kunnallisneuvos ja kuntakokouksen puheenjohtaja Mäntyharjulla useisiin otteisiin. Hän osallistui Mäntyharjun tuomiokunnan edustajana talonpoikaissäädyssä valtiopäiville 1872, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897. Vuonna 1893 Akseli Kyander lyötiin Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 3. luokan ritariksi. Kyander omisti Ryönän hovin Mäntyharjulla 1888–1899. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Boffa

Boffa on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean länsiosassa Atlantin valtameren rannikolla. Aluehallinnollisesti se sijaitsee Bokén alueen Boffan prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 27 130 (vuonna 2014), kun koko Boffan prefektuurissa asui 212 583 ihmistä. Seutua asuttavat erityisesti bagat ja susut. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 83 kilometriä Guinean pääkaupunki Conakrystä luoteeseen, Fatalajoen suualueella Pongon estuaarin luoteisrannalla. Siellä on kalastussatama. Boffa on markkinapaikka kalalle, riisille, banaanille, palmuöljylle ja siemenille. Kaupungin telakka sijaitsee 16 kilometriä ylävirtaan ja voi nousuveden aikaan ottaa vastaan enintään syväykseltään 5 metrin aluksia. Kaupungin satamatoimintojen merkitys on kuitenkin vähentynyt rannikon siirtyvien hiekkasärkkien ja mangrovesoiden sekä pääkaupunki Conakryn sataman kehittymisen johdosta. Paikkakunta oli aikoinaan orjien keräilyasema ja 1860-luvulla siitä tuli Ranskan kauppapaikka, ja tärkeä luonnonkumin viejä (1870–1914). Boffassa oli Guinean ensimmäinen katolinen lähetysasema (1877, ylläpitäjänä Congrégation du Saint-Esprit, Pyhän Hengen kongregaatio) ja ranskankielinen koulu (1878). == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Einar Runeberg

Einar Runeberg (16. syyskuuta 1877 Helsinki – 4. toukokuuta 1938 Tammisaari) oli suomalainen lääkäri.Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg) == Elämäkerta == Runebergin vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Johan Wilhelm Runeberg ja Edith Alexandra Levón. Hän pääsi ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingforsista 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1902 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1907. Runeberg oli Lappeenrannan kaupunginlääkärinä 1908–1914 ja vuonna 1906 perustetun Kauniaisten parantolan (Bad Grankulla) ylilääkärinä 1913–1923. Munuaistuberkuloosista kärsinyt venäläinen poliitikko Aleksandr Kerenski oli vuonna 1916 hoidettavana Runebergin johtamassa Kauniaisten parantolassa. Keväällä 1917 maaliskuun vallankumouksen jälkeen Venäjän oikeusministeriksi noussut Kerenski yritti Runebergin kautta saada neuvotteluyhteyttä suomalaisiin aktivisteihin. Kerenski tapasikin 14. huhtikuuta 1917 Bad Grankullassa suomalaisten aktivistien lähetystön, johon kuuluivat tohtori Yrjö Kajava, maisteri Erik Grotenfelt sekä ylioppilaat Vilho Setälä ja Kaarlo Ruuskanen. Aktivistien lähetystö ilmoitti Kerenskille jättämässään kirjelmässä jatkavansa politiikkaa, jonka tavoitteena oli Suomen täysi riippumattomuus.Kerenski ja Suomi – Venäjän kumoushomma 95 vuotta sitten, Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit 26.11.2012Pieniä merkintöjä suurmies Kerenskistä Kauniaisissa, Kauniaisten paikallislehti KaunisGrani 21.10.2013Kylpylä, josta tuli Kauniala, Kauniaisten paikallislehti KaunisGrani 4.3.2013 Suomen sisällissodan aikana Runeberg oli mukana järjestämässä tanskalaisia vapaaehtoisia Suomeen. Sodan jälkeen hänet nimitettiin Suomen Tanskan-lähetystön attaseaksi. Runeberg oli Suomen Kööpenhaminan-lähetystön avustajana 1918–1919 ja hän oli jo aikaisemmin Suomalaisen yhdistyksen puheenjohtajana Kööpenhaminassa ennen Suomen sisällissodan puhkeamista, kunnes Suomen lähetystö perustettiin kaupunkiin. Runeberg toimi sittemmin vt. kaupunginlääkärinä Porvoossa 1921–1922, Kristiinankaupungissa 1922–1930 ja Tammisaaressa 1930–1938. Runeberg oli myös Lappeenrannan ja Kristiinankaupungin kaupunginvaltuustojen jäsenenä. Einar Runeberg oli naimisissa vuodesta 1902 Enni Selinin kanssa. Heidän poikansa oli rehtori ja historiantutkija Carl Michael Runeberg. Einar Runebergin veljiä olivat professori Birger Runeberg ja metsänhoitaja Lars Runeberg. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Saara Jokiaho

Saara Jokiaho (s. 1982 Vantaa) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Jyväskylän kaupunginteatterissa. Jokiaho valmistui näyttelijäksi Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta vuonna 2011 sekä muusikoksi Helsingin konservatoriosta vuonna 2005. Hän on näytellyt myös Teatteri Imatrassa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Jokiaho on äänialaltaan sopraano. == Roolit teattereissa == === Jyväskylässä === *Ella ja Paterock (Ella), 2019 * Phantom - Pariisin oopperan kummitus (Christine), 2019 *Tavat ja Toiveet: Jane Austenin matkassa (Margaret), 2019 * Oi ihana Panama (Karhu), 2018 *Merten gorilla (Ana Molina), 2018 *Hair (Dionne), 2018 * Kun isoisä Suomeen hiihti, 2018 *Peter Pan (päärooli), 2017 * Onnensirpaleita (Riitta, sivurooleja), 2017 *Kolme sisarta (Irina, päärooli), 2017 *Kauas pilvet karkaavat, 2017 * Diivat (Audrey), 2016 * Ansa - Musikaali liian hyvästä ihmisestä, 2016 *Jekyll&Hyde; (Emma Carew), 2015 *Elämänmeno (Anneli Nieminen ja Huulipunatyttö), 2015 *Prinsessa Ruusunen - Maailman ihanin satu (Päivätär ja Liljana), 2015 *Lainahöyhenissä, 2015 *Yksi lensi yli käenpesän, 2014 *Niskavuoren naiset, 2014 === Teatteri Imatrassa === * Liisa Ihmemaassa (päärooli) * Viivi ja Wagner (Viivi) * Veriveljet (Linda) === Muut roolit === * Peter Pan -seikkailumusikaali (päärooli), Teatterimuseo, Kaapelitehdas == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shanghai Port

Shanghai International Port Group F.C. tai Shanghai SIPG on kiinalainen jalkapalloseura Shanghain kaupungista. Seuran omistaa Shanghai International Port Group (SIPG). Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Kiinan Superliigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Shanghai Stadiumilla. ==Lähteet== Luokka:Shanghain urheilu Luokka:Kiinalaiset jalkapalloseurat
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1970–1971

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1970-1971 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Sverdlovskin SKA. ==Sarjataulukko== Severonikel putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Fili Moskova. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1970 jääpallo Luokka:Vuoden 1971 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1971–1972

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1971-1972 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo. ==Sarjataulukko== Fili putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Yunost Omsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1971 jääpallo Luokka:Vuoden 1972 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1972–1973

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1972-1973 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo. ==Sarjataulukko== Yunost putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Start Gorki. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1972 jääpallo Luokka:Vuoden 1973 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1973–1974

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1973-1974 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Sverdlovskin SKA. ==Sarjataulukko== Start putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Severonikel Montsegorsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1973 jääpallo Luokka:Vuoden 1974 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1974–1975

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1974-1975 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo. ==Sarjataulukko== Litejshik luopui seuraavan kauden mestaruussarjasta. Tilalle nousi Start Gorki. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1974 jääpallo Luokka:Vuoden 1975 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1975–1976

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1975-1976 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo. ==Sarjataulukko== Severonikel putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Yunost Omsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1975 jääpallo Luokka:Vuoden 1976 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1976–1977

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1976-1977 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Alma-Atan Dynamo. Mestaruus oli seuran ensimmäinen. ==Sarjataulukko== Vodnik putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Sibselmash Novosibirsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1976 jääpallo Luokka:Vuoden 1977 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1977–1978

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1977-1978 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta.Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo. ==Sarjataulukko== Sibselmash putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Vodnik Arkangeli. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1977 jääpallo Luokka:Vuoden 1978 jääpallo
Metsäketo

Metsäketo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Annika Metsäketo (s. 1971), juontaja ja radiotoimittaja, Martti Metsäkedon tytär *Martti Metsäketo (1940–2015), muusikko ja laulaja *Tomi Metsäketo (s. 1974), laulaja, Martti Metsäkedon poika
Trust (ranskalainen yhtye)

Trust on ranskalainen vuonna 1977 perustettu heavy metal -yhtye. Yhtyeen suurin hitti on 1980 julkaistu Antisocial, josta amerikkalainen thrash metal -yhtye Anthrax teki englanninkielisen version vuoden 1988 albumilleen State of Euphoria. 1980-luvulla Trustin kokoonpanoon kuuluivat myös Iron Maidenissa soittaneet rumpalit Nicko McBrain ja Clive Burr. Trust on tunnettu poliittisista ja yhteiskunnallisista sanoituksistaan, joissa on vaikutteita muun muassa anarkismista. Yhtyeen varhaisimpien albumien kappaleissa käsiteltiin muun muassa Neuvostoliittoa, Iranin islamilaista vallankumousta ja ranskalaisten sodanaikaista natsiyhteistyötä.Old music: Trust – Le Mitard The Guardian. 8.11.2011. Viitattu 1.1.2017. == Kokoonpano == *Bernie Bonvoisin – laulu *Norbert Krief – kitara *Ismalia Diop – kitara *David Jacob – basso *Christian Dupuy – rummut == Diskografia == === Studiolbumit === *Trust (1979) *Répression (1980) *Marche ou crève (1981) *Trust IV (1983) *Rock'n'Roll (1984) *En attendant (1988) *Europe et haines (1996) *Ni Dieu ni maître (2000) *13 à table (2000) === Livealbumit === *Paris by Night (1988) *Live (1992) *A Live (1997) *Still A-live (2000) *Campagne 2006: Soulagez-vous dans les urnes! (2006) *À l'Olympia (2009) *Live au Rockpalast (2011) === Kokoelmat === *Prends pas ton flingue (1992) *The Backsides (1993) *Anti best of (1997) *Gold (1997) *Trust: Le Best Of (2008) == Lähteet == *Trust Encyclopaedia Metallium. ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset metalliyhtyeet
Afganistanin krikettimaajoukkue

. Afganistanin krikettimaajoukkue edustaa Afganistania kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Afghanistan Cricket Board. Siitä tuli Kansainvälisen krikettiliiton täysjäsen, eli viisipäiväisiä test matcheja pelaava joukkue 2017. == Test matchit == Afganistan on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä neljä test match -ottelua, joista se on voittanut kaksi ja hävinnyt kaksi. Koska test matcheista tavallisesti varsin suuri osa päättyy ratkaisemattomaan, on Afganistan ainoa maa, joka on voittanut vähintään puolet pelaamistaan test match -otteluista. Se on voittanut kerran Bangladeshin ja Irlannin sekä hävinnyt Intialle ja Länsi-Intian saaristolle. == Yhden päivän maaottelut == Afganistan pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 2009. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kaikkiaan 126 (tilanne 19.6.2020). Niistä se on voittanut 59, hävinnyt 63 ja tasan on päättynyt yksi ottelu sekä ilman ratkaisua kolme ottelua. Kriketin korkeimman tason maista sillä on positiivinen ottelusaldo Zimbabwea (15 voittoa, 10 tappiota) vastaan. Yhtä aikaa Afganistanin kanssa täysjäsenyyden saavuttanutta Irlantia vastaan sillä on 13 voittoa ja 13 tappiota. Muista "test match -tason" maista Afganistanilla on kolme voittoa ja viisi tappiota sekä Bangladeshia että Länsi-Intian saaristoa vastaan. Sri Lankaa vastaan saldona on yksi voitto ja kolme tappiota. Muita korkeimman tason maita se ei ole voittanut. Muita maita vastaan Afganistanilla on paras ottelutilasto Kanadaa (neljä voittoa, yksi tappio), Skotlantia (8–4), Keniaa (4–2) ja Alankomaita (4–2) vastaan. Afganistan pelasi MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran 2015. Se ei selviytynyt alkulohkosta jatkoon mutta saavutti kuitenkin yhden voiton kukistettuaan Skotlannin. == Twenty20-maaottelut == Afganistan pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa 2010. Se on 19. kesäkuuta 2020 mennessä pelannut 81 maaottelua, joista se on voittanut 55 ja hävinnyt 25. Se on huippumaista saavuttanut Zimbabwea vastaan kahdeksan voittoa ja yhden tappion, Irlantia vastaan 14 voittoa ja kolme tappiota sekä Bangladeshia vastaan neljä voittoa ja kaksi tappiota. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on kolme voitto ja neljä tappiota. Muita kärkimaita se ei ole voittanut. Muista maista se on voittanut Skotlannin kaikissa kuudessa ja Omanin kaikissa viidessä ottelussa. Afganistan selviytyi ICC World Twenty20 -turnauksessa 2016 kymmenen parhaan joukkoon voitettuaan alkukarsintalohkonsa. == Henkilökohtaisia tilastoja == Afganistanin pelaajista on eniten juoksuja test matcheissa lyönyt Rahmat Shah, kaikkiaan 298, yhden päivän maaotteluissa Mohammad Nabi, 2 782 ja Twenty20-maaotteluissa Mohammad Shahzad, 1 936. Rashid Khan on "polttanut" Afganistanin pelaajista eniten vastustajia sekä Teat matcheissa, kaikkiaan 23, yhden päivän maaotteluissa, 133, että Twenty20-otteluissa, 87. == Lähteet == Luokka:Krikettimaajoukkueet Luokka:Afganistanin urheilu
Koundara

Koundara on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean luoteisosassa Bokén alueen Koundaran prefektuurissa. Sen väkiluku oli 27 296 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 13 003), joka on vajaa viidennes koko prefektuurin asukasmäärästä (129 974 as.). Kaupunki sijaitsee linnuntietä runsas 330 kilometriä Guinean pääkaupunki Conakrystä pohjoiseen. Koundara on risteyspaikkakunta Labésta Senegaliin (valtionraja linnuntietä noin 18 kilometriä kaupungista pohjoiseen) ja Youkounkounista Guinea-Bissaun Gabuun (raja runsas 35 kilometriä Koundarasta länteen) johtaville maanteille. Se on prefektuurinsa keskeinen karjan, riisin, maapähkinöiden, hirssin ja maissin markkinapaikka. Kaupungissa on valtionsairaala. Ympäröivä maaseutu on pääosin savannia, jota asuttavat useat etniset ryhmät. Koundaran pohjoispuolella alkaa Badiarin kansallispuisto, joka toimii yhteistyössä Senegalin kaakkoisosan Niokolo-Koban kansallispuiston kanssa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Paul Bowers, 10.5.2009 Win-a-Trip: A Town in Guinea (nytimes.com) *N. Kristof, 13.5.2009: What a Little Vitamin A Could Do (nytimes.com) Luokka:Guinean kaupungit
Gaoual

Gaoual on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean luoteisosan Bokén alueen Gaoualin prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 20 570 (2014); koko prefektuurissa asui 193 612 henkeä. Väestön valtaosa koostuu useista islaminuskoisista väestöryhmistä. Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin ylängöllä, linnuntietä noin 255 kilometriä Guinean pääkaupunki Conakrystä pohjoiseen. Gaoual on Bokén, Labén, Télimélén ja Koundaran maanteiden risteyspaikkakunta, jonka lähistöllä Koumba- ja Tominéjoet liittyvät yhteen muodostaen Kolibajoen (Corubal). Kaupunki on markkinapaikka alueen maataloustuotteille (karja, maapähkinät, riisi, hirssi, puuvilla) ja siellä toimii sairaala. Gaoualin seutu koostuu pääosin kumpuilevasta savannista. Seudulta on löydetty bauksiittia ja rautamalmia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Guinea Iron Ore Limited, GIO (rautakaivosyhtiö, jolla kaivostoimintaa Gaoualin seudulla) (giolimited.com) Luokka:Guinean kaupungit
Jing Tian

Jing Tian (, s. 21. heinäkuuta 1988, Xian, Shaanxi, Kiina) on kiinalainen näyttelijä. Hän on tunnettu rooleistaan elokuvissa The Warring States, Special ID ja Police Story 2013. Hänellä on myös rooli kolmessa Legendary Picturesin elokuvassa: The Great Wall, Kong: Pääkallosaari ja Pacific Rim – Kapina. Luokka:Kiinalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mandiana

Mandiana on kaupunkikunta ja Mandianan prefektuurin hallinnollinen keskus Kankanin alueella Guineassa. Se sijaitsee Sankaranijoen varrella 87 kilometriä Kankanista itään. Kunnassa on 25 700 ja prefekturissa 380 100 asukasta (vuonna 2018). ==Maantiede ja ilmasto== Mandianan kunnan pinta-ala on 495 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mandianan prefektuurin Koundianin ja Morodoun, idässä Faralakon ja etelässä Kantoumanian kuntiin sekä lännessä Kankanin prefektuurin Missamanan ja Balandougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot, tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Sankaranin lisäksi Fié ja viisi järveä. Sankarani on liikennöintikelpoinen. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Kasvilisuus on metsäsavannia. ==Asutus== Vuonna 1990 perustettuun kuntaan kuuluu kuusi kaupunginosaa, kaksi maaseutupiirikuntaa ja kolme sektoria. Asukkaat ovat etupäässä wasulunkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja. ==Liikenne, talous ja palvelut== Mandianasta on tieyhteydet Malin rajalle Niantaninaan ja Norsunluurannikon rajalle Noumoudjilaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, pienimuotoinen kaupankäynti ja kullankaivu. Julkisiin palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu, lyseo, terveyskeskus, sairaala ja nuorisotalo. ==Matkailu== Kaupungissa ei ole matkailupalveluja. Lähistöllä sijaitsee muinaisen Malin valtakunnan pääkaupunkina pidetty Niani. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mandianan kunnan sivusto Luokka:Guinean kaupungit
Rakkaus ja laki

Rakkaus ja laki on Yle TV1:n Kotikatsomo-ohjelmapaikalla tammikuussa 2017 esitetty kolmen TV-elokuvan kokonaisuus. Elokuvista kaksi ohjasi Matti Ijäs ja yhden Juha Lehtola. Elokuvissa teemana on rakkaus, jota syystä tai toisesta käsitellään oikeussalissa saakka. Elokuvat olivat ohjaaja Matti Ijäksen viimeiset ohjaustyöt Yleisradion palveluksessa ennen hänen eläkkeelle jääntiään. == Seksuaalinen rakkaus == Elokuvasarjan ensimmäisen osan, Seksuaalinen rakkaus, on ohjannut Matti Ijäs ja käsikirjoittajanut Pärttyli Rinne. Elokuva esitettiin Yle TV1:llä 1. tammikuuta 2017 ja sitä katsoi 528 000 katsojaa. Siivousyritys Anneli Cleaningin pomo Anneli (es. Sanna-Kaisa Palo) rakastuu alaiseensa Rauliin (es. Celso de la Molina), mutta tultuaan toistuvasti torjutuksi Anneli ottaa Raulin silmätikukseen. === Rooleissa === == Vanhempainrakkaus == Elokuvasarjan toisen osan, Vanhempainrakkaus, on ohjannut Juha Lehtola ja sen käsikirjoitti Pärttyli Rinne yhdessä ohjaaja Juha Lehtolan ja elokuvassa näyttelevien Elina Hietalan ja Antti Mikkolan kanssa. Elokuva esitettiin Yle TV1:llä 8. tammikuuta 2017. Laura (es. Elina Hietala) ja Martti (es. Antti Mikkola) ovat onnellisesti naimisissa, kunnes Laura alkaa epäilemään Marttia heidän lapsiensa hyväksikäytöstä. === Rooleissa === == Lähimmäisenrakkaus == Elokuvasarjan kolmannen ja viimeisen osan, Lähimmäisenrakkaus, on ensimmäisen elokuvan tavoin ohjannut Matti Ijäs ja käsikirjoittajanut Pärttyli Rinne. Elokuva esitettiin Yle TV1:llä 15. tammikuuta 2017 ja sitä katsoi 504 000 katsojaa. Katja (es. Meri Nenonen) on menestynyt asianajaja, joka on juuri saanut siirron kiinalaiseen asianajotoimistoon. Kotimatkalla sattuva onnettomuus muuttaa kuitenkin Katjan tulevaisuuden suunnitelmat. === Rooleissa === == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat
Erko Laurimaa

Erko Laurimaa (s. 23. tammikuuta 1987 Räpla, Viro) on virolainen kitaristi, joka on soittanut tunnetuissa virolaisissa bändeissä, kuten Shanon, Glive, Spido. Vuodesta 2013 lähtien hän on ollut Smilersin jäsen. Luokka:Virolaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oodi (täsmennyssivu)

Oodi voi tarkoittaa seuraavia asioita: * oodi, lyyrinen runo * Helsingin keskustakirjasto Oodi * Oodi, opiskelun ja opetuksen tuen tietojärjestelmä * "Oodi", Katri Ylander & Yksinäinen yhtye -kokoonpanon kappale * Oodi, Nolo et Rähjä -yhtyeen albumi
Heikki Välivehmas

Heikki Ilmari Välivehmas (s. 7. maaliskuuta 1962) on suomalainen prikaatikenraali. Välivehmas jäi reserviin Puolustusministeriön suunnitteluyksikön johtajan tehtävästä.http://www.defmin.fi/ajankohtaista/tiedotteet?9_m=7642 http://puolustusvoimat.fi/prikaatikenraali-heikki-valivehmas https://fi.linkedin.com/in/heikki-v%C3%A4livehmas-5373ab27 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anette Reuterskiöld

Anna (Anette) Beata Sofia Reuterskiöld (16. huhtikuuta 1804 Viapori – 25. joulukuuta 1880 Porvoo) oli suomalainen kirjailija ja seurapiirineiti. Hänet mainitaan Suomen Naisyhdistyksen 1896 julkaisemassa matrikkelissa Biograafisia tietoja Suomen naisista eri työaloilla kirjoittamansa julkaisemattoman näytelmän ansiosta. Hän oli Fredrika Runebergin läheinen ystävä. == Perhesuhteet == Anette Reuterskiöldin vanhemmat olivat Viaporin linnoituksessa palvellut Carl Vilhelm Reuterskiöld (1770–1832) ja Helena Charlotta de Frese (1771–1811) toisessa aviossaan. Hänellä oli kaksi vanhempaa siskoa Vilhelmina Charlotta (1800–1839) ja Christina Fredrika (1801–1883), joka oli naimisissa alikapteeni Gabriel Vilhelm Julius Beckerin (1793–1844) kanssa, sekä nuorempi sisko Henriette Gustava, joka oli naimisissa lääketieteen tohtori Frans Johan Rabben (1801–1879) kanssa. Hänen sisarpuoliaan äidin ensimmäisestä liitosta olivat tutkimusretkeilijä ja liikemies Carl Ulric von Hauswolff (1791–1843) ja sotavankeudestaan kirjan En svensk flickas dagbok under krigsfångenskap i Ryssland 1808-1809 kirjoittanut Adelaide Eleonora Sophia von Hauswolff (1789–1842). Aikanaan kiistanalaisessa maineessa ollut sotilas, poliitikko ja seikkailija Waldemar Becker (Becker-bei) oli Anetten sisarenpoika. Fredrika Runeberg pyytää kirjeessään pojalleen Walterille, että hän suhtautuisi Becker- beihin kohteliaasti. Anette ei avioitunut, hänellä ei ollut ammattia eikä omaa kotia, vaan hän asui varakkaiden ystäviensä luona. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Marvi Vallaste

thumb|Marvi Vallaste esiintymässä Lontoon olympiamitalistien juhlassa. Marvi Vallaste (s. 28. elokuuta 1983) on virolainen laulaja. Marvi on syntynyt Saarenmaan Kärlassa ja lopetti vuonna 1999 Kärlan peruskoulun. Samana vuonna hän lopetti viuluopinnot Kuressaaren Musiikkikoulussa. Kesällä 2003 hän valmistui lukiosta ja 2008 Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool -nimisestä musiikkioppilaitoksesta. Keväällä 2012 Marvi osallistui Euroviisuihin Ott Lepland taustalaulajana. Balladi "Kuula" sijoittui Bakussa järjestetyssä finaalissa kuudenneksi. Marvi edusti Viroa myös vuoden 2014 Euroviisuissa Kööpenhaminassa Tanja Mihhailovan taustalaulajana. Alkuvuodesta 2014 Vallaste, Tarvi Kull ja Kaspar Kalluste perustivat elektropoptrion Würffel. Kesällä 2014 Marvi jätti Würffelin ja saman vuoden lokakuussa hän synnytti esikoisensa. == Diskografia == Marvi on esiintynyt useiden yhtyeiden kokoonpanoissa. Hän on tehnyt yhteistyötä useiden jazzmuusikoiden kanssa ja toiminut taustalaulajana Viron tunnetuimmissa yhtyeissä, kuten Tanel Padar & The Sun ja Traffic. Marvi kuuluu Ott Leplandin bändin jäsenistöön taustalaulajana. === Singlet === * "Koos nii hea" (2008) * "Kuhu unenäod saata" (2008) * "See tüdruk" (2009) * "Homme hommikul" (2010) Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shanon

Shanon on virolainen melodista poprockia soittava yhtye, joka perustettiin Tallinnassa vuoden 2007 syyskuussa. == Kokoonpano == * Taavi Immato – laulu, kitara * Janek Harik – kitara * Arno Karis – basso * Henry - pää – rummut == Albumit == * "Üksinda" (2009) * "Tuhat ja üks ööd" (2012) Luokka:Virolaiset popyhtyeet Luokka:Virolaiset rockyhtyeet Luokka:Pop rock -yhtyeet