EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Puksoozero

Puksoozero () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 26 kilometriä Plesetskistä kaakkoon. Kunnassa on 1 100 asukasta (vuonna 2012), joista lähes kaikki asuvat Puksoozeron taajamassa. ==Maantiede ja asutus== Puksoozeron kunnan pinta-ala on 2 130,58 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Plesetskin piirin Plesetskin ja Mirnyin sekä pohjoisessa Tarasovskojen kuntiin, idässä Arkangelin alueen Šenkurskin ja etelässä Njandoman piireihin. Pinta-alasta 99,5 % on metsää. Kunnan alue on kumpuilevaa tasankoa. Siellä on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Jokia ovat Jemtsaan laskeva Mehrenga ja sen sivujoet Puksa ja Šorda. Hyötykaivannaisiin kuuluvat karbonaattimineraalit, hiekka ja sora. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Beloje Ozeron asutus. Yli puolet väestöstä on vanhuksia. Vuosina 2009–2012 väkiluku laski yli kolmanneksella. Taajaman asukasluvun kehitys 1959 1970 1979 1989 2002 2010 6 532 9 851 8 864 4 255 2 169 1 212 ==Historia== Puksoozero on saanut alkunsa vuonna 1930 Neuvostoliiton maatalouden kollektivisoinnin aikana karkotettujen ”kulakkien” asutuksesta. Vuonna 1936 sinne alettiin rakentaa vankityövoimalla rautatietä Puksan asemalta. Vuonna 1939 valmistui Oneglagin vankien rakentama selluloosatehdas. Vuodesta 1942 lähtien Puksoozero kuului Kargopollagin alaisuuteen ja vuodesta 1954 se toimi Mehrengan vankileirihallinnon (Mehrenlag) keskuksena. Vuonna 1944 Puksoozero sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen kannattamattomaksi osoittautunut sellutehdas lopetti toimintansa vuonna 1994. Samalla suljettiin myös jäljellä olleet kolme vankisiirtolaa. Puksoozeron taajama jäi lähes kokonaan vaille työpaikkoja ja suurin osa sen asukkaista muutti pois. Puksoozerosta kauas itään ulottunut rautatieverkosto purettiin ja sen varrella sijainneet asutukset lakkautettiin. Mehrengan rautatie suljettiin lopullisesti vuonna 2002. Puksoozero menetti kaupunkimaisen taajaman aseman vuonna 2013. ==Liikenne, talous ja palvelut== Puksoozeroon johtaa asfaltoitu maantie Plesetskistä. Taajamasta on linja-autoyhteys piirikeskukseen. Seudun tärkein elinkeino on puunhankinta. Puksoozeron taajamassa toimii leipomo. Maataloutta edustavat yksityiset palstaviljelmät. Palveluihin kuuluvat koulu, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Puksoozeron kunnan sivusto * Puksoozeron kunta Plesetskin piirin sivustolla Luokka:Plesetskin piiri
Troy Deeney

Troy Deeney (s. 29. kesäkuuta 1988) on englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja, joka toimii Forest Green Roversin päävalmentajana. Hän edusti 11 vuoden ajan Watfordia. Kaudella 2014–2015 Deeney sijoittui mestaruussarjan maalipörssissä toiseksi ja auttoi Watfordia nousemaan Englannin Valioliigaan. Hän pelasi usean vuoden ajan joukkueen kapteenina. Deeney on pelannut Valioliigassa runsaan viiden kauden aikana 165 ottelua ja tehnyt niissä 47 maalia. Täysillä liigakausilla hänen maalimääränsä ovat olleet kausittain 13, 10, 5, 9 ja 10. Troy Deeneyn vanhemmat erosivat pojan ollessa kymmenvuotias. Vankilassakin istunut isä kuoli syöpään 47-vuotiaana vuonna 2012. Samoihin aikoihin Deeney itse tuomittiin kymmenen kuukauden vankeuteen pahoinpitelystä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Troy Deeney Statistics. Soccerbase. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dušan Vukotić

Dušan Vukotić (7. helmikuuta 1927 Bileća, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 8. helmikuuta 1998 Krapinske Toplice, Kroatia) oli kroatialainen animaattori sekä elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Vukotić tuli tunnetusti useista lyhyistä animaatioelokuvistaan, joista Surogat palkittiin parhaan lyhytanimaation Oscar-palkinnolla. Myöhemmin urallaan hän siirtyi myös täyspitkiin elokuviin. == Nuoruus == Vukotić syntyi vuonna 1927 Bilećassa, nykyisessä Bosnia ja Hertsegovinassa. Hän muutti nuorena usein ja sai peruskoulutuksensa kroatilaisissa Šibenikin ja Gospićin sekä bosnialaisessa Bihaćin kaupungissa. == Ura == Vukotić muutti 1948 Zagrebiin opiskelemaan arkkitehtuuria. Hän elätti itseänsä tekemällä karikatyyreja zagrebilaisiin lehtiin ja sai lopulta paikan satiirisesta viikkolehdestä Kerempuhista. Lehti rupesi tuottamaan myös animaatioelokuvia ja perusti ensimmäisen elokuvansa jälkeen Duga-nimisen animaatioyhtiön. Sille Vukotić teki ensimmäisen animaatioelokuvansa Kićo (1951). Vaikka yritys pärjäsi suhteellisen hyvin, se likvidoitiin kansallisen talouskriisin takia. Vukotić kiinnostui animaatioelokuvan mahdollisuuksista ja teki 30 sekuntia pitkiä mainoselokuvia asunnossaan Nikola Kostelacin kanssa. Niiden ansiosta Vukotić sai paikan Studio crtanog filma -studiosta. Vukotićin ensimmäinen elokuva uuden studion kanssa oli Nestašan robot (1956). Studion elokuvia esiteltiin 1958 Cannesin elokuvajuhlilla, ja ne menestyivät siellä todella hyvin. Seitsemästä elokuvasta kolme oli Vukotićin ohjaamia. Hänen seuraavia elokuviaan olivat yhdysvaltalaisia gangsterielokuvia parodioinut Koncert na mašinsku pušku (1958) ja Surogat (1961), josta Vukotić sai ensimmäisenä ei- yhdysvaltalaisena parhaan lyhytanimaation Oscarin. Palkinto toi Vukotićille maailmanlaajuista kuuluisuutta, ja häntä alettiin kohdella Jugoslaviassa eräänlaisena sankarina. Hänet kutsuttiin pitämään luentoja ja osallistumaan erilaisiin palkintoraateihin ja komiteoihin. Vukotić oli uudestaan ehdolla vuonna 1964 elokuvasta Igra, joka yhdisti ihmisnäyttelijöitä ja animaatiota. Vukotić siirtyi 1960-luvun lopun jälkeen täyspitkiin näytelmäelokuviin ja ohjasi enää harvoin lyhytelokuvia. Hänen ohjaustöihinsä lukeutuivat lastenelokuva Sedmi kontinent (1966), toimintaelokuva Akcija Stadion (1977) ja tieteisparodia Gosti iz galaksije (1981). Hän opetti myös viimeisinä vuosina Zagrebin elokuvakoulussa, missä jatkoi 1980-luvun lopussa tapahtuneeseen eläköitymiseen. Vukotić kuoli vuonna 1998, jolloin hän oli suunnittelemassa täyspitkää Tšekkosloviakassa tehtävää animaatioelokuvaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:77.4 Elokuvataide Luokka:Kroatialaiset animaattorit Luokka:Kroatialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Zdenko Škrabalo

Zdenko Škrabalo (4. elokuuta 1929 Sombor – 12. tammikuuta 2014 Zagreb) oli kroatialainen poliitikko, lääkäri ja akateemikko. Škrabalo toimi ulkoministerinä ja Sveitsin ja Unkarin suurlähettiläänä. ==Ura == Škrabalo opiskeli Zagrebin yliopistossa ja toimi lääkärinä vuodesta 1953. Hän opiskeli myös ulkomailla kuten Lontoossa, Leuvenissa, Bostonissa ja Torontossa. Hän toimi Zagrebin lääketieteellisen tiedekunnan varadekaanina 1975-1977 ja Diabetes-instituutin johtajana. Škrabalon erityisalaa olivat endokrinologia ja metaboliset sairaudet. Škrabalo työskenteli Maailman terveysjärjestön neuvonantajana. Škrabalo liittyi Kroatian akatemiaan vuonna 1992. 1990-luvulla Škrabalosta tuli poliitikko ja lopulta ulkoministeri Hrvoje Šarinićin hallitukseen. Hänen ulkoministerikaudellaan Kroatian sota oli edelleen käynnissä ja Kroatia valloitti alueita Kraijinassa. Poliittisen uran jälkeen Škrabalo palasi tiedeuralle, hänestä tuli Zagrebin lääketieteellisen tiedekunnan emeritusprofessori vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset poliitikot Luokka:Kroatian ulkoministerit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Pimeys (yhtye)

Pimeys oli vuosina 2011–2021 toiminut suomalainen rockyhtye, joka nousi pinnalle kriitikoiden ylistämän esikoisalbuminsa Muut on jo menneet myötä. Myös yhtyeen toinen albumi Aika tihentyy sai kriitikoilta varsin hyvän vastaanoton. Yhtyeen musiikki on omintakeista pop rockia. Kappaleiden kirjoittamisesta vastasivat myös laulajan roolissa vuorotelleet Joel Mäkinen (kosketinsoittimet) ja Pekka Nisu (kitara). Yhtyeen jäsenet olivat kotoisin Lahdesta, Heinolasta ja Huittisista. Yhtyeen jäsenistä Jukkis Virtanen työskentelee IT-alalla ja Tuomo Laakso kuvataiteilijana. Kahden vahvan lauluntekijän yhtye lopetti toimintansa vuoden 2020 vaiheilla. Joel Mäkisen uusi yhtye on yhdessä kitaristi Tuomas Wäinölän kanssa perustettu Joel Herttua, jonka levy-yhtiönä toimii turkulainen Gramopop. Pekka Nisu julkaisi ensimmäisen albuminsa Papillon toukokuussa 2021. == Albumit == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Manuel Lanzini

Manuel Lanzini (s. 15. helmikuuta 1993 Ituzaingó) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Argentiinan pääsarjassa pelaavaa River Platea. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Brasiliassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Englannissa. Oikeajalkainen Lanzini on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.http://www.transfermarkt.co.uk/manuel- lanzini/profil/spieler/135853#subnavi == Ura == === Seurajoukkueura === Lanzinin kasvattajaseura on River Plate. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuosina 2010−2014 84 ottelua tehden 12 maalia ja voittaen Torneo Finalin vuonna 2014. Vuosina 2011−2012 Lanzini oli lainassa brasilialaisessa Fluminensessa, jossa hän oli mukana voittamassa vuoden 2012 Campeonato Cariocaa. Elokuussa 2014 Lanzini siirtyi arabiemiirikuntalaiseen Al Jazira Clubiin. Heinäkuussa 2015 Lanzini siirtyi kauden 2015−2016 kestävälle lainalle Valioliigan West Ham Unitediin. Seuraavana kesänä hän siirtyi West Hamiin pysyvästi 12 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2016−2017 hän teki 35 ottelussa kahdeksan maalia. Hänen polvensa ristisiteet repesivät Argentiinan maajoukkueen harjoitusleirillä ennen MM-kisoja 2018. Hän palasi pelikentille helmikuussa 2019. Hän pelasi Valioliigassa 24 ottelua kaudella 2019–2020. Seuraavalla kaudella hänelle kertyi 17 liigaottelua, näistä vain viisi avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän oli avauksessa 19 valioliigaottelussa ja pelasi kaikkiaan 30 liigapeliä. Maaleja hän teki viisi. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua ja teki kaksi maalia. Valioliigassa hän pelasi kymmenessä ottelussa 244 minuuttia ja teki yhden maalin. === Maajoukkueura === Lanzini kuului vuonna 2013 Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän pelasi siinä viisi ottelua tehden kaksi maalia.http://www.transfermarkt.co.uk/manuel- lanzini/nationalmannschaft/spieler/135853 Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Brasiliaa vastaan kesäkuussa 2017. == Saavutukset == Fluminense * Campeonato Carioca: 2012 River Plate * Primera División de Argentina: Torneo Final (2014) West Ham * Konferenssiliiga: 2023 == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jokisurviainen

Jokisurviainen (Brachycercus harrisellus) on päivänkorentojen lahkoon kuuluva laji. Ruumis on väriltään harmaanruskea. Silmien päällä on pienet okat ja ylempänä otsassa isompi oka. Toinen kiduspari on muiden kidusparien päällä. Jokisurviaista esiintyy Pohjanmaan ja Kainuun alueen suurissa joissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Jokisurviainen (Brachycercus harrisellus) *ITIS: Brachycercus harrisella *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Brachycercus harrisella *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brachycercus harrisella *Inventaire national du patrimoine naturel (INPN): Brachycercus harrisellus Luokka:Päivänkorennot
Giovanni Evangelisti

Giovanni Evangelisti (s. 11. syyskuuta 1961 Rimini) on italialainen uransa päättänyt pituushypyn olympiamitalisti. Olympialaisurallaan Evangelisti oli 179 senttimetriä pitkä ja painoi 70 kilogrammaa.https://web.archive.org/web/20200417174738/http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ev/giovanni-evangelisti-1.html == Ura == Evangelistin uran suurin saavutus on olympiapronssimitali vuoden 1984 kesäolympialaisista Los Angelesista tuloksella 824. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa hän oli neljäs ja vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän jäi karsintaan. Evangelisti kilpaili urallaan kolmissa ulkoratojen MM-kilpailuissa. Sisäratojen MM-kilpailuista Evangelisti saavutti kolme pronssia vuosilta 1985, 1987 ja 1991. Ulkoratojen EM-kilpailuista Evangelisti saavutti yhden mitalin, pronssia vuodelta 1986 Stuttgartista. Sisäratojen EM-kilpailuista hän saavutti hopean vuodelta 1987 Liévinistä sekä kaksi pronssia vuosilta 1982 ja 1988. Vuoden 1991 Välimeren kilpailuista Evangelisti saavutti pronssia. Evangelistin ennätys on vuonna 1987 San Giovanni Valdarnossa hypätty 843. == Muuta == Menestyksekkäästä urastaan huolimatta Evangelisti muistetaan ehkä parhaiten vuoden 1987 MM-kilpailuissa tapahtuneesta tapauksesta. Italialaiset toimitsijat mittasivat Evangelistin arviolta 790 senttimetriä pitkän viimeisen kierroksen hypyn tulokseksi 838 cm ja näin pronssimitali meni alun perin hänelle.http://www.iltasanomat.fi/yleisurheilu/art-1437452476274.html Lopulta pronssimitalin sai kuitenkin 833 senttimetriä hypännyt Larry Myricks. == Ennätykset == === Ulkona === Laji Tulos Paikka Päivä Pituushyppy 843 cm San Giovanni Valdarno 16. toukokuuta 1987 === Sisällä === Laji Tulos Paikka Päivä Pituushyppy 826 cm Liévin 21. helmikuuta 1987 == Lähteet == Luokka:Italialaiset pituushyppääjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outasurviainen

Outasurviainen (Metretopus borealis, aiemmin pohjansurviainen) on päivänkorentojen lahkoon kuuluva laji. Se oli ehkä olemassa jo jääkauden aikana. Sen tuntosarvet ovat lyhyet. Etukynsissä on lovet. Ruumis on väriltään vaalenhiekanruskea ja sen takaosassa on tummia kuvioita. Aivan ruumiin takaosassa on teräviä piikkejä. Outasurviaisia esiintyy Pohjois-Suomessa reheväkasvustoisissa kirkasvetisissä joissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Funet: Pohjansurviainen (Metretopus borealis) *ITIS: Metretopus borealis Luokka:Päivänkorennot
Zdravko Mršić

Zdravko Mršić (s. 11. toukokuuta 1936 Mostar) on kroatialainen poliitikko ja Kroatian ensimmäinen ulkoministeri. Mršić kävi Zagrebin yliopiston. Hän nousi Kroatian ensimmäiseksi ulkoministeriksi, mutta erosi samana vuonna.Zdravko Mršić, mr. sc. ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset poliitikot Luokka:Kroatian ulkoministerit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haima (Oman)

**Haima** () on Omanin aavikkoisessa keskiosassa sijaitseva, etelään johtavan päätien varren pikkukaupunki. Se on al-Wustan kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Haima on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Hayma sijaitsee linnuntietä noin 470 kilometriä pääkaupunki Masqatista etelälounaaseen. Sulttaanikunnan eteläosan Salalaan on vastaavasti linnuntietä noin 400 kilometriä. Haiman kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 1 294 (VL 2003) ja 3 063 (VL 2010). Koko laajan (53 226 km2) Haiman piirikunnan väkiluku oli 10 473 as. (VL 2010) ja 8 059 (2013), joista omanilaisten osuus oli vain 26,4 prosenttia. ==Lähteet== Luokka:Omanin kaupungit
Sotakuvaaja (täsmennyssivu)

Sotakuvaaja voi viitata seuraaviin: * sotakuvaaja, armeijan tai median palveluksessa oleva sotaa taltioiva valokuvaaja * Sotakuvaaja (Slightly Out of Focus), Robert Capan muistelmateos vuodelta 1947 * Sotakuvaaja (War Photographer), Christian Frein ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2001
J. G. von Schrowe

Johan Gerhard von Schrowe (3. tammikuuta 1864 Joutsa – 17. maaliskuuta 1925 Savonlinna) oli suomalainen kunnanlääkäri sekä alue- ja piirilääkäri, joka toimi aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä. Von Schrowen vanhemmat olivat nimismies Johan Henrik von Schrowe ja Charlotta Sjöholm ja puoliso vuodesta 1895 Lydia Alina Lindberg. Runoilija Uno von Schrowe (1853–1886) oli hänen veljensä ja eversti Mauno von Schrowe (1896–1955) hänen toisen veljensä poika. Ylioppilaaksi von Schrowe tuli Jyväskylän lyseosta ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1893 ja lisensiaatiksi 1898. Von Schrowe toimi kunnanlääkärinä Parikkalassa 1892–1909 ja sitten alue- ja piirilääkärinä 1909–1925 Tampereella, Torniossa ja Savonlinnassa. Von Schrowe edusti aatelissäätyä valtiopäivillä vuosina 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Parikkalan aikana nuorsuomalainen von Schrowe osallistui myös kunnallispolitiikkaan, toimien muun muassa kuntakokouksen esimiehenä 1899–1903. Hän esitti ajatuksen parikkalalaisten omasta lehdestä, joka toteutui vuonna 1908, samoin kuin yhteiskoulusta, joka perustettiin 1907. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Aleksei Zolotarjov

Aleksei Ivanovitš Zolotarjov (, s. 24. heinäkuuta 1969 Nekrasovka, Moskovan lounainen hallintopiiri, Neuvostoliitto) on venäläinen puolustajana pelaava jääpalloilija, joka edusti urallaan pisimpään venäläistä Moskovan Dynamoa ja ruotsalaista söderhamnilaista Brobergs IF:ää. Aleksei Zolotarjovin nuorempi veli Andrei on myös ollut jääpalloilija. Hän on pelannut Venäjän jääpallomaajoukkueessa ja saavuttanut 5 maailmanmestaruutta. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 1 Neuvostoliiton mestaruus Alma-Atan Dynamon riveissä kaudella 1990, * 1 Neuvostoliiton mestaruuspronssi Moskovan Dynamon riveissä kaudella 1991, * 1 Venäjän mestaruushopea 2011 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * 10 kertaa MM-kisoissa vuosina 2001-2011, joista 2-kertaa MM- pronssimitalisti 2003 ja 2005. ==Lähteet== * Aleksei Zolotarjov Bandysidan- tietokannassa * Aleksei Zolotarjov Moskovan Dynamon sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Bertrand-de-Comminges

Saint-Bertrand-de-Comminges on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées’n alueella. Kunnan alueella sijaitsee roomalaisten rakentaman Lugdunum Convenarumin kaupungin raunioita. Saint- Bertrand-de-Commingesin 1000-luvulta peräisin oleva katedraali kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana Santiago de Compostela pyhiinvaellusreittiä Ranskassa.Tour de France 2015 Kunnassa asuu noin 250 ihmistä. thumb|left|Lugdunum Convenarum ja katedraali. Saint-Bertrand-de-Comminges on valittu kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseneksiList of The Most Beautiful Villages of France , Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Garonnen kunnat
Chamaeleo namaquensis

Chamaeleo namaquensis (, ) on maassa elävä kameleonttilaji, jota tavataan Etelä-Afrikassa, Namibiassa ja Angolassa kuivilla hiekka- ja pensaikkoalueilla. Se on tavallisesti harmaa tai ruskea ja kooltaan noin 15 senttimetriä. IUCN on luokitellut sen uhanalaisuudeltaan elinvoimaiseksi lajiksi. ==Koko ja ulkonäkö== Chamaeleo namaquensis on väritykseltään tavallisesti harmaa ja ruskea. Sen kyljissä on kuusi vaaleaa laikkua, selässä kolmiomaisia tummia laikkuja ja kaulassa punaisia tai keltaisia raitoja. Lajilla on suhteellisen suuri pää ja lyhyt häntä. Häntä ei toimi tarttumavälineenä, toisin kuin puussa elävillä kameleonttilajeilla. Lajin naaraat ovat pituudeltaan noin 16 senttimetriä ja urokset 14 senttimetriä. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Lajia tavataan Karoon alueella Etelä- Afrikassa (Pohjois-Kap ja Länsi-Kap), Namibiassa sekä Namibin aavikolla Etelä- Angolasta aina Etelä-Afrikkaan saakka. Sen levinneisyysalueen laajuus on kaikkiaan noin 600 000 km². Sitä tavataan hiekka- ja pensaikkoalueilla, ja se viettää suurimman osan ajastaan maassa. Kuumina päivinä se saattaa kiivetä pensaiden oksille tai kiville paistattelemaan. ==Elintavat== Chamaeleo namaquensis on kehittynyt selviytymään kuumissa olosuhteissa. Se saattaa kaivaa koloja hiekkaan saavuttaakseen pintakerroksen alla olevan viileämmän hiekan. Se käyttää hyödykseen myös muiden eläimien tekemiä koloja. Laji pystyy juoksemaan nopeasti, ja se saalistaa mitä hyvänsä tarpeeksi pientä nieltäväksi. Se pyydystää esimerkiksi heinäsirkkoja, kovakuoriaisia, pieniä käärmeitä ja skorpioneja. Aikuiset yksilöt voivat joskus syödä oman lajinsa pienempiä yksilöitä. Saaliinsa laji ottaa kiinni pitkällä kielellään. Laji parittelee kolmisen kertaa vuodessa ja naaras munii 6–22 munaa kerrallaan. Munien kuoriutumiseen hiekassa menee kolmesta neljään kuukautta, jonka ajan naaraan uskotaan vartioivan munintapaikkaa. Nuoret yksilöt tulevat lisääntymiskykyisiksi 5–7 kuukauden ikäisinä. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan Chamaeleo namaquensis on elinvoimainen laji. Sitä tavataan suhteellisen suurella alueella, ja sillä ei ole selviä uhkia. Lajia myydään lemmikiksi, ja osa myyntiin menevistä yksilöistä kerätään luonnosta. Niitä kasvatetaan myös vankeudessa. CITES valvoo lajilla käytävää kauppaa, jota ei kuitenkaan pidetä suurena uhkana lajille. Tulevaisuudessa lajin elinympäristön muuttuminen ilmastonmuutoksen myötä saattaa uhata lajia. ==Lähteet== Luokka:59.4 Matelijat, sammakkoeläimet Luokka:Kameleontit
Tarascon-sur-Ariège

Tarascon-sur-Ariège on kunta Lounais-Ranskassa Ariègen departementissa Midi- Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Ariège-joen varrella. Kunnassa on 13 hehtaarin laajuinen esihistoriallinen teemapuisto Parc pyrénéen de l'art préhistorique.Tour de France 2015 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Ariègen kunnat
Khasab

Khasab () on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston pohjoispäässä, Persianlahden suuaukon eli Hormuzinsalmen etelärannalla sijaitseva kaupunki. Khasab on Musandamin kuvernoraatin hallintokeskus. Khasab on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Khasab sijaitsee linnuntietä 370 kilometriä pääkaupunki Masqatista luoteeseen. Khasabin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 12 049 (VL 2003) ja 12 069 (VL 2010). Koko Khasabin piirikunnan väkiluku oli 18 151 as. (VL 2010) ja 23 211 (2013), joista omanilaisten osuus oli 66,2 prosenttia. Khasab-IMG 5101-cc.jpg|Khasab ympäristöineen mereltä nähtynä. Khasab Castle Musandam Oman.jpg|Khasabin linnoitusta. Khasab central square.JPG|Khasabin keskustaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Omanin kaupungit
Rauno Kuusisto

Rauno Kuusisto (s. 1957) on professori, joka toimii Puolustusvoimien tutkimuslaitoksen informaatiotekniikkaosaston johtajana, informaatioturvallisuuden dosenttina Jyväskylän yliopistossa sekä verkostopuolustuksen dosenttina Maanpuolustuskorkeakoulussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
Branko Lustig

Branko Lustig (10. kesäkuuta 1932 Osijek – 14. marraskuuta 2019) oli kroatialainen elokuvatuottaja. Hän on voittanut kaksi Oscar-palkintoa. == Elämä == === Nuoruus === Lustig syntyi juutalaisperheeseen Osijekissa nykyisessä Kroatiassa. Lustigin isä Mirko oli hovimestari ja äiti puolestaan kotiäiti. Perhe joutui toisen maailmansodan aikana keskitysleireille, joilta Lustig ja hänen äitinsä selvisivät hengissä, mutta muut perheenjäsenet kuolivat. Lustig opiskeli Zagrebin yliopistossa. ===Ura=== Lustig aloitti uransa elokuva-alalla apulaisohjaajana vuonna 1955. Vuonna 1956 Lustig työskenteli tuotantopäällikkönä draamaelokuvassa Ne okreći se, sine, joka voitti kolme Golden Arena -palkintoa. Lustig meni naimisiin Mirjana Lustigin kanssa vuonna 1970. Lustig jatkoi työtään tuotantopäällikkönä elokuvassa Viulunsoittaja katolla (1971) sekä Herman Woukin romaaneihin perustuvissa televisiosarjoissa Sodan tuulet (1983) ja Sodan muisto (1988). Lustig muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1988. Hän tuotti vuonna 1993 julkaistun elokuvan Schindlerin lista. Lustig voitti toisen Oscar-palkinnon elokuvasta Gladiator. Hän jatkoi uraansa elokuvien Rauhantekijä (1997), Hannibal (2001) ja Isku Mogadishuun (2001) tuottajana. Vuonna 2008 Lustig perusti Six Point Films -tuotantoyhtiön. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Kroatialaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
RGMusic Records

RGMusic Records on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Robert Gecsey. Se perustettiin vuonna 2005. Levymerkki julkaisee muun muassa handsup-, trance- ja dancecoremusiikkia. RGMusic Recordsin tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat mm. Robert G., Phillip ja 69Rave!rz. Yhtiö julkaisee vuosittain sen edustamiin musiikkilajeihin perustuvia kokoelmalevyjä, esimerkiksi Hands Up Party Dance Selection. Levymerkin musiikkia jakelee maailmanlaajuisesti Feiyr.com. ==Aiheesta muualla== * RGMusic Recordsin kotisivut Luokka:Saksalaiset levy-yhtiöt
Marko Marulić

Marko Marulić (laus. , ; 18. elokuuta 1450 Split, Venetsian tasavalta – 6. tammikuuta 1524 Split, Venetsian tasavalta) oli kroatialainen runoilija ja kristillinen humanisti. Hän kirjoitti sekä kristillisiä moraaliteoksia sekä runoja. Marulićin tunnetuin teos on runoelma Judita, joka oli ensimmäinen painettu kroatiankielinen kirja. == Nuoruus ja opiskelu == Marulić syntyi aatelissukuun ja opiskeli Padovassa klassisia kieliä, kirjallisuutta ja filosfofiaa. Palattuaan Splitiin hän teki uran virkamiehenä, oppineena ja kirjailijana. == Teokset == Marulić kirjoitti didaktiset työnsä latinaksi, ja niitä käännettiin useille eurooppalaisille kielille. Ne käsittelivät käytännön kristinuskoa ja heijastivat stoalaista ajattelua. Hänen tunnetuimmat kristilliset teoksensa olivat De institutione bene uiuendi per exempla sanctorum, joka oli kokoelma moraaliopetuksia ja anekdooteja Vanhasta ja Uudesta testamentista, Euangelistarium, jossa hän käsitteli kristillistä etiikkaa, ja De humilitate et gloria Christi, jossa hän pyrki antamaan esimerkkejä hyveellisestä elämästä. Marulićin merkittävin kansankielinen runoelma oli Istoria sfete udovice Judit u versih harvacchi slozena, joka tunnetaan usein vain nimellä Judita. Hän kirjoitti sen 1501, ja se julkaistiin 1521. Se oli ensimmäinen kroaatiksi kirjoitettu julkaistu teos, ja se käsitteli heprealaisen Judit-nimisen sankarittaren kautta oman kansansa taistelua turkkilaisia vastaan. Teos nosti kroatian kirjallisuuden kieleksi, ja siinä Marulić yhdisti kroatialaista runoperinteitä italialaisen kirjallisuuden koulutukseensa. Se olikin merkittävä kroatialaisen kirjallisuuden peruskivi. Marulić vetäytyi 60-vuotiaana fransiskaaniluostariin Šoltan saarella, mutta palasi Splitiin jo kahden vuoden päästä. Hän kuoli Splitissä 1524. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatialaiset runoilijat Luokka:Teologit Luokka:Aateliset Luokka:Vuonna 1450 syntyneet Luokka:Vuonna 1524 kuolleet
Foveaux’nsalmi

Foveaux’nsalmi () on noin 26 kilometriä leveä Tyynenmeren salmi, joka erottaa Stewartinsaaren, Uuden-Seelannin kolmanneksi suurimman saaren, Eteläsaaresta. Salmessa ja sen tuntumassa sijaitsevista pikkusaarista suurin on Ruapuke. Purjehtiessaan Eteläsaaren ympäri vuonna 1770 James Cook havaitsi Foveaux’nsalmen suun, mutta otaksui silti Stewartinsaaren olevan Eteläsaareen yhteydessä oleva niemimaa. Varsinaisesti salmen löysi vasta yhdysvaltalainen hylkeenpyytäjä Owen F. Smith vuonna 1804. Hän välitti tiedon Uuden Etelä- Walesin kuvernöörille. Salmi on nimetty varakuvernööri Joseph Foveaux’n mukaan. 1800-luvun alkuvuosikymmeninä salmen rannoilla oli useita valaanpyyntiasemia. Foveaux’nsalmen vesissä on runsaasti Tiostrea chilensis -lajin ostereita (”Bluffin ostereita”), joiden kalastus on merkittävä elinkeino Bluffin pikkukaupungissa. Vuosina 2000–2003 loistauti tappoi suuren osan ostereista, mutta kanta on toipunut sen jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Salmet Luokka:Tyynimeri Luokka:Uuden-Seelannin maantiede
Global Airbeatz

Global Airbeatz on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Lars Böge eli DJ Gollum. Se perustettiin vuonna 2007. Levymerkki julkaisee muun muassa handsup-, electrohouse- ja dancecoremusiikkia. Global Airbeatzin tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat mm. DJ Gollum, DJ Cap, Empyre One, Danny Suko & Denny Crane ja Money-G. Yhtiöllä on kaksi alalevymerkkiä: Global Airbeatz Digital ja Global Airbeatz Limited. Global Airbeatz kuuluu Zooland Recordsiin vuodesta 2011 ja on yksi sen alalevymerkeistä. Tätä aiemmin yhtiö kuului Cuepoint Recordsiin. Vuodesta 2011 Zooland Recordsin alle siirtynyt DJ Gollumin levymerkki korvaa Handsup-levymerkin Punch. Suomessa ja muualla pohjoismaissa osan levymerkin musiikista julkaisee DJ Beat Records Scandinavia. ==Aiheesta muualla== * Global Airbeatzin kotisivut Luokka:Saksalaiset levy-yhtiöt
Duje Čop

Duje Čop (s. 1. helmikuuta 1990 Vinkovci, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaisseura Standard Liègea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Kesäkuussa 2012 Čop siirtyi Kroatian hallitsevan mestarijoukkueen Dinamo Zagrebin riveihin. Hän aloitti kautensa joukkueessa maalilla Mestarien liigan karsintaottelussa Sheriff Tiraspolia vastaan. 18. helmikuuta 2013 hän teki ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa ottelussa HNK Rijekaa vastaan. Čop päätti ensimmäisen kautensa kansallisen sarjan maalikuninkuuteen 22 osumallaan. Tammikuussa 2015 Čop siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella italialaisseura Cagliariin, jonka omistukseen hän päätyi samana kesänä. Čop suuntasi 16. heinäkuuta 2015 Málagaan kauden kestävällä lainasopimuksella.Cop llega cedido al Málaga Marca. Viitattu 27.7.2015. Hän pelasi seuraavan kauden lainalla Sporting Gijónissa ja siirtyi elokuussa 2017 Standard Liègen pelaajaksi. == Maajoukkueura == Čop pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Hän kuului Kroatian joukkueeseen EM- kilpailuissa 2016 mutta pääsi kentälle vain vaihtopelaajana yhden alkulohko- ottelun viime hetkiksi. Hän on tehnyt maalin marraskuussa 2016 Pohjois- Irlantia ja toukokuussa 2017 Meksikoa vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Duje Čopin tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Kroatialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bawshar

Bawshar () on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omanin pääkaupunkialueella eli Masqatin kuvernementissa, Omaninlahden ja Hajarvuoriston välissä sijaitseva kaupunki. Bawshar on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Bawshar sijaitsee noin 10-30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen, Seebin ja Matrahin piirikuntien välissä. Monet Omanin pääkaupunkiseudun nähtävyyksistä (esimerkiksi Sulttaani Qaboosin suuri moskeija ja oopperatalo), ministeriöstä ja muista hallintorakennuksista sekä kansainvälisten ketjujen laatuhotelleista sijaitsevat Bawsharissa. Bawsharin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 148 335 (VL 2003), 187 871 (VL 2010) ja 357 000 (ennuste 7/2013). Koko pinta-alaltaan 340 neliökilometrin laajuisen Bawsharin piirikunnan väkiluku oli 192 235 as. (VL 2010) ja 365 284 (2013), joista Omanin kansalaisten väestöosuus oli vain 22,2 prosenttia. SultanQaboosGrandMosque 38.JPG|Sulttaani Qaboosin suurmoskeija, Bawshar. The Chedi Muscat hotel.jpg|Chedi Muscat -hotelli, Bawshar. The Ministry of Legal Affairs.jpg|Omanin oikeusministeriö, Bawshar. Al-Khuwair, Muscat.jpg|Asumisalue kantakaupungissa. Al-Khuiwar, Bawshar. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Omanin kaupungit
Severoonežsk

Severoonežsk () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Onegajoen varrella 32 kilometriä Plesetskistä lounaaseen. Taajamassa on 5 200 ja kunnassa 5 800 asukasta (vuonna 2012). ==Maantiede ja asutus== Severoonežskin kunnan pinta-ala on 1 355,21 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Plesetskin piirin Jarneman ja Savinskin, idässä Oksovskin, etelässä Fedovon ja lännessä Undozeron kuntiin. Pinta-alasta 97,1 % on metsää. Kunnan alueella virtaa Onegajoen sivujoki Iksa. Suurin järvi on Karmozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat bauksiitti, basaltti, savi, hiekka ja sora. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Karmozerskajan, Kurlajevskajan ja Maksimovskajan kylät sekä Iksan, Ostaškinon ja Stroitelein asutukset. Severoonežskin jälkeen suurimmat keskukset ovat vajaan 400 asukkaan Iksa ja 200 asukkaan Karmozerskaja. Ostaškinossa ei ole lainkaan vakituista asutusta. Taajaman asukasluvun kehitys 1989 2002 2010 6 223 5 624 5 289 ==Historia== Severoonežskin taajama on saanut alkunsa vuonna 1974 avatusta bauksiittikaivoksesta. Sen yhteyteen suunniteltiin Neuvostoliiton suurinta alumiinitehdasta ja Severorossijsk-nimistä kaupunkia. Suunnittelutyöhön osallistuivat myös Unkari ja Bulgaria. Tarinan mukaan tehtaan rakentamisesta luovuttiin Ukrainan Mykolajivissa jalostetun halvemman guinealaisen bauksiitin takia. Severoonežsk sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1985. Mahdollisen alumiinitehtaan tarvitseman ydinvoimalan sijoituspaikaksi on kaavailtu Undozeroa. ==Liikenne, talous ja palvelut== Severoonežskin kautta kulkee Puksan asemalta Undozeroon ja Jangoryyn johtava tavaraliikenteen rautatie. Taajamaan ja bauksiittikaivokselle johtaa myös asfaltoitu maantie Denislavjesta. Severoonežskista on linja-autoyhteys Plesetskiin. Tärkeimmät elinkeinot ovat kaivos- ja metsäteollisuus. Severoonežskin bauksiittikaivoksen lisäksi kunnassa toimii basalttilouhimoita. Puunhankintaa ja -jalostusta harjoittavat kolme pienyritystä sekä Venäjän vankeinhoitolaitoksen työsiirtola. Kaivosyritys ja työsiirtola harjoittavat myös maataloutta. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, paikallissairaala ja poliklinikka. Rakenteilla on hotelli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Severoonežskin kunnan sivusto * Severoonežskin kunta Plesetskin piirin sivustolla Luokka:Arkangelin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Plesetskin piiri
Duje Draganja

Duje Draganja (s. 27. helmikuuta 1983 Split) on kroatialainen uimari. Hän edusti kotimaassaan PK Primorje Rijeka -seuraa ja Yhdysvalloissa Kalifornian yliopiston joukkuetta. Draganja saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 hopeaa 50 m vapaauinnissa ajalla 21,94. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Gary Hallille yhden sadasosasekunnin. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi ja 100 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Sydneyssä 2000 hän oli 100 metrin vapaauinnissa yhdestoista ja Pekingissä 2008 50 metrin vapaauinnissa kymmenes. Draganja sai Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,89. Hän sijoittui lisäksi 100 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 50 metrin vapaauinnissa neljäs ja 50 metrin perhosuinnissa kahdeksas. Draganja voitti lyhyen radan maailmanmestaruuden 50 metrin vapaauinnissa Shanghaissa 2006 ajalla 21,38 ja Manchesterissa 2008 silloisella maailmanennätysajalla 20,81. Hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa Indianapolisissa 2004 ajalla 23,36 ja 100 metrin vapaauinnissa Manchesterissa 2008 ajalla 46,83. Lisäksi hän oli kuudes 50 metrin vapaauinnissa Indianapolisissa 2004 sekä 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Shanghaissa 2006. Draganja saavutti pitkän radan EM- kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa Budapestissa 2006 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Eindhovenissa 2008. Pronssia hän sai 100 metrin vapaauinnissa Berliinissä 2002 ja 50 metrin vapaauinnissa Budapestissa 2006. Draganja voitti lyhyen radan Euroopan- mestaruuden 100 metrin sekauinnissa Istanbulissa 2009 ajalla 51,20. Hopeaa hän sai 50 metrin vapaauinnissa Debrecenissä 2007 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Istanbulissa 2009. Pronssia hän sai 4 × 50 metrin sekauintiviestissä Valenciassa 2000, 100 metrin vapaauinnissa Antwerpenissa 2001 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Rijekassa 2008. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset uimarit Luokka:Kroatialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulunkylän jalkapallostadion

Oulunkylän jalkapallostadion (sponsorinimeltään Mustapekka Areena) sijaitsee Oulunkylän liikuntapuistossa Helsingin Oulunkylässä. Jalkapalloseura IF Gnistan pelaa siellä kotiottelunsa. Alkuperäinen urheilukenttä valmistui vuonna 1934. Stadionin hallinnointi siirtyi IF Gnistanille huhtikuussa 2017. == Ominaisuudet == Oulunkylän jalkapallokentästä kunnostettiin elo–syyskuun 2006 aikana lämmitettävä tekonurmikenttä. Lämmityksen ansiosta kenttä on ympärivuotisessa käytössä. Samalla Oulunkylän liikuntapuiston kenttä nimettiin Fair Pay Areenaksi hankkeen tukijan, luotonhallinnan ja perinnän asiantuntijayritys Intrum Justitia Oy:n sloganin mukaan. Vuonna 2010 kentän yhteyteen rakennettiin katettu katsomo sauna-, pukuhuone-, kahvio- ja kokoustiloineen. Pääkatsomossa on tilaa 1 100 hengelle. Vuonna 2024 Gnistanin Veikkausliigaan nousun myötä itäosaan – pääkatsomoa vastapäätä – rakennettiin lisää istumapaikkoja noin 1 000 hengelle sekä perustettiin pohjoispäätyyn seisomakatsomo. Itäosan katsomo on siirretty Tapiolan urheilupuistosta, jossa se oli ollut aikaisemmin FC Hongan edustusjoukkueen käytössä. == Tulipalo 2024 == Stadionin pääkatsomo tuhoutui yöllisessä tulipalossa 13. heinäkuuta 2024. Palo levisi myös vieressä sijaitsevan jäähallin rakenteisiin, mutta palo saatiin hallintaan. Tulipalo tuhosi myös seuran varastot, pukukopit ja kaiken niiden sisällä olleen omaisuuden. Gnistan tiedotti myöhemmin saman päivän aikana, että joukkue joutuu siirtämään kauden 2024 loput kotiottelunsa muualle. == Nykyhetki ja tulevaisuus == Vuonna 2024 Gnistanin Veikkausliigaan nousun myötä itäosaan – pääkatsomoa vastapäätä – rakennettiin lisää istumapaikkoja noin 1 000 hengelle sekä perustettiin pohjoispäätyyn seisomakatsomo. Itäosan katsomo on siirretty Tapiolan urheilupuistosta, jossa se oli ollut aikaisemmin FC Hongan edustusjoukkueen käytössä. Entisen pääkatsomon tilalle on suunnitteilla noin 1 400 istumapaikkaa sisältävä uusi katettu pääkatsomo joka sisältää kaikki Veikkausliigan lisenssin vaatimat oheistilat kuten pukuhuoneet, ensiaputilan sekä dopingtestaustilan. Seuran mukaan uusi pääkatsomo valmistuisi Veikkausliigan kauden 2025 avaukseen. == Nimisponsorit == Stadionin nykyinen sponsorinimi on Mustapekka areena vuodesta 2017 lähtien. Se on nimetty ruokakauppa K-Supermarket Mustapekan mukaisesti. Edellinen sponsorinimi oli Fair Pay areena vuosina 2006–2017. Muuttuvien sponsorinimien johdosta stadionia kutsutaan myös yleisellä nimellä Oulunkylän jalkapallostadion. Ennen sponsorinimiä kenttää kutsuttiin nimillä Oulunkylän liikuntapuiston kenttä tai Oulunkylän jalkapallokenttä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen yleisurheilustadionit Luokka:Suomen jalkapallostadionit Luokka:Helsingin urheilupaikat Luokka:Oulunkylä
Paklenican kansallispuisto

Paklenican kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Stari Gradissa Kroatiassa meren ja vuorten välillä.http://www.roughguides.com/destinations/europe/croatia/kvarner- gulf/velebit/paklenica-national-park/ Paklenican kansallispuistossa on rotko, jossa avautuu metsäaukiota. 200px|thumb|Rotko Paklenican kansallispuistossa. ==Historia== Jääkauden jälkeen jään sulahduttua, Paklenica alkoi muodostua kokonaan metsäalueeksi ja rotkovuoristoksi. Keskiajalla Paklenicaan rakennettiin linna ja vähän asuinaluetta. Nykyään Paklenica toimii kansallispuistona.http://www.chasingthedonkey.com/paklenica-national-park/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatian kansallispuistot
Sušak

thumb|Rječinan ylittävä Graničnin silta Sušak on Kroatian Rijekan kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin itäosassa.http://business.croatia.hr/en- GB/Meetings-Events/Congress-centers/Town/Rijeka/Congress-center/The-Croatian- Cultural-Dome-on-Susak?bGNcNDc0NjUscFwzODQ%3D ==Lähteet== Luokka:Rijeka Luokka:Kaupunginosat
Seeb

Seeb (, joskus muodossa as-Seeb) on Oman pohjoisosassa, Masqatin kuvernoraatin länsiosassa, Omaninlahden eteläpuolella ja Hajarvuoriston pohjoispuolella sijaitseva kaupunki. Seeb muodostaa yhden Omanin aluehallinnon toisen tason 61 piirikunnasta (wilaya). Se on osa Omanin pääkaupunkiseutua. Seeb sijaitsee noin 30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen. Seebin itäpuolella on Bawsharin piirikunta (wilaya) ja kaupunki, lännessä al-Batinan eteläinen kuvernoraatti. Masqatin kansainvälinen lentoasema (aiemmin, 2008 saakka Seebin kansainvälinen lentoasema) ja Sulttaani Qaboosin yliopiston pääkampus sijaitsevat Seebissä. Seebin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 221 115 (VL 2003), 284 877 (VL 2010) ja 311 000 (ennuste 7/2013). Koko Seebin piirikunnan (pinta-ala 488,9 km²) väkiluku oli 302 992 asukasta (2010) ja 330 981 (2013), joista omanilaisten osuus oli 62,0 prosenttia. Tiedosto:Aerial view of Muscat Airport.jpg|Masqatin kansainvälinen lentoasema, Seeb. Tiedosto:Amouage-Aéroport international de Mascate 2013 (3).jpg|Masqatin kansainvälinen lentoasema. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Airport History - Muscat Airport (omanairports.co.om) *Sultan Qaboos University (squ.edu.om) *
Hajarvuoristo

Hajarvuoristo tai Hajar-vuoret (, ’Kivivuoret’) on Omanin pohjoisosassa ja Yhdistyneiden arabiemiraattien koillisosassa kulkeva, kaarimainen, noin 650 kilometriä pitkä Omaninlahden etelärannan suuntainen vuoristo. Vuoristo ulottuu Hormuzinsalmen etelärannan vuorista (Ruʾūs al-Jibāl) Omanin Musandamin kuvernoraatissa Arabiemiraattien kautta Batinan rannikkotasangon eteläpuolelle (al-Gharbī al-Ḥajar, Läntinen Hajarvuoristo). Vuoriston korkein seutu, paljolti kalkkikivestä koostuva al-Jabal al-Akhḍar -massiivi (Vihreä vuori; huippu: Jabal Shams 3 075 m) sijoittuu Läntisen Hajarvuoriston itäpäähän ja siihen liittyy koilliseen suuntautuva osuus (Jabal Nakhl). Tämän itäpuolella vuoristo jatkuu edelleen (Al-Sharqī al-Ḥajar, Itäinen Hajarvuoristo) kohti Arabian niemimaan itäkärjen Haddinniemeä (Ras al-Hadd) Surin piirikunnassa Arabianmeren rannalla. Vuoriston keskikorkeus on noin 1 220 metriä. Vuoriston pituus Hormuzinsalmesta Arabianmeren äärelle on noin 650 kilometriä. Vuoristosta saa alkunsa monta jokiuomaa (wadi), jotka ovat vuosituhansien aikana kovertuneet vuoristoon. Niiden varsilla on pieniä maatalouteen nojautuvia kyliä. Seudun eläimistöön kuuluvat eteläarabianleopardi ja puolivuohiin kuuluva arabiantari (Hemitragus jayakari). Asukkaista suuri osa on ibadeja, jotka 1950-luvulla osallistuivat epäonnekkaaseen vuoristosotaan Omanin sulttaanin joukkoja vastaan. Jabal Shams Camp.jpg|Jabal Shams, osa al- Akhdarin massiivia (huippu osin sotilaskäytössä, mm. tutka-asema). Village in the mountains (8362528830).jpg|Pikkukylä vuoristolaaksossa (Wadi Bani Awf). Stuffed Arabian Tahr.jpg|Täytetty arabiantari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Oman - The Western Hajar (roughguides.com) *Southwestern Asia: Northern part of Oman (worldwildlife.org) *Jabal Al Akhdar, the "Green Mountain" (oman-tours.com) *Oman’s 'Green Mountain' declared nature reserve (18.8.2011) (gulfnews.com) *The Hajar Mountains of the United Arab Emirates and NW Oman (summitpost.org) Luokka:Omanin maantiede Luokka:Arabiemiraattien maantiede Luokka:Aasian vuoristot
Miesten Ykköspesis-kausi 2014

Vuonna 2014 Ykköspesiksessä pelattiin runkosarjassa kaksinkertainen sarja josta parhaat 4 pelasivat(1-4, 2-3) paras viidestä pudotuspelit pääsystä superpesiskarsintaan. ==Runkosarja== Sijoitus Joukkue Pelattu 3P 2P 1P 0P TJ PJ JE P 1 Imatran Pallo-Veikot 22 16 1 1 4 203 83 +120 51 2 Kempeleen Kiri 22 12 5 0 5 185 90 +95 46 3 Puijon Pesis 22 9 7 2 4 163 131 +32 43 4 Ulvilan Pesä-Veikot 22 6 7 4 5 137 138 -1 36 5 Haminan Palloilijat 22 6 5 3 8 187 172 +15 31 6 Oulun Lippo 22 3 10 2 7 157 153 +4 31 7 Siilinjärven Pesis 22 5 4 4 9 162 168 -6 27 8 Manse PP 22 4 4 7 7 146 163 -17 27 9 Ylivieskan Kuula 22 5 4 2 11 110 153 -43 25 10 Ylihärmän Pesis-Junkkarit 22 2 6 1 13 100 167 -67 19 11 Haapajärven Pesä-Kiilat 22 2 3 7 10 152 199 -47 19 12 Loimaan Palloilijat 22 1 5 4 12 119 210 -91 17 ==Pudotuspelit== ===Välierät (paras viidestä)=== Imatran Pallo-Veikot – Ulvilan Pesä-Veikot 16.8. Imatra Ulvila 1–0 (3–2, 3–3) 17.8. Ulvila Imatra 0–1 (1–5, 0–0) 20.8. Imatra Ulvila 1–0 (2–0, 4–4) Imatra superpesiskarsintaan voitoin 3-0 Kempeleen Kiri - Puijon Pesis Kuopio 16.8. Kempele Kuopio 2–0 (3–2, 5–2) 17.8. Kuopio Kempele 1–0 (3–3, 2–2, 0-0, 1-0) 20.8. Kempele Kuopio 1–0 (0–0, 19–1) 23.8. Kuopio Kempele 1–0 (6–3, 1–1) 24.8. Kempele Kuopio 2–0 (3–0, 3–1) Kempele superpesiskarsintaan voitoin 3–2 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 pesäpallo Luokka:Pesäpallon Ykkössarjakaudet
Filip Ude

Filip Ude (s. 3. kesäkuuta 1986 Čakovec) on kroatialainen telinevoimistelija. Hän edustaa GK Zadravec Marijan Macan -seuraa. Ude saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa hevosella pistein 15,725. Hän sai samalla telineellä MM-hopeaa Nanjingissa 2014 ja EM-hopeaa Lausannessa 2008. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset telinevoimistelijat Luokka:Kroatialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kroatian naisten jalkapallomaajoukkue

Kroatian naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Kroatiaa kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Kroatian jalkapalloliiton alaisuudessa. Kroatia ei ole koskaan selvinnyt EM- tai MM- kilpailuihin. == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Kroatian jalkapallo
Jure Zdovc

Jurij "Jure" Zdovc (s. 13. joulukuuta 1966 Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa ennen maansa itsenäistymistä. Zdovc kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Argentiinassa 1990 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1989 sekä Italiassa 1991. Slovenian itsenäistyttyä Zdovc edusti sen maajoukkuetta useissa EM-kilpailuissa.Olympics at Sports-Reference.comFIBA Archive Pelaajauransa jälkeen Zdovc on toiminut päävalmentajana muun muassa Venäjällä ja Turkissa sekä Slovenian maajoukkueessa.http://www.sportando.com/en/cat/nba/108595/gaziantep-name-jure- zdovc-head-coach.html == Lähteet == * Jure Zdovc Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive * Profiili FIBA Archive Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Slovenialaiset koripalloilijat Luokka:Slovenialaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
NK Zagreb

Nogometni klub Zagreb on zagrebilainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1908. Se pelaa Kroatian korkeimmalla sarjatasolla 1. HNL:ssä. Kroatian mestaruuden joukkue voitti vuonna 2002. ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset jalkapalloseurat Luokka:Zagrebin urheilu Luokka:Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
Zoran Čutura

Zoran Čutura (s. 12. maaliskuuta 1962 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa ennen maansa itsenäistymistä. Čutura kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Argentiinassa 1990, MM-pronssia Espanjassa 1986 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1989.Olympics at Sports- Reference.comarchive.fiba.com == Lähteet == * Zoran Čutura Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili archive.fiba.com === Viitteet === Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Kroatialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt