EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Heikki Kotila

Heikki Tapani Kotila (10. heinäkuuta 1960 Toholampi – 12. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen pappi, päätoimittaja ja käytännöllisen teologian professori. ==Henkilöhistoria== Heikki Kotila syntyi maanviljelijä Olavi Kotilan ja emäntä Leena Heikkilän perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1982 oli erikoissairaanhoitaja, diakonissa Liisa Marjatta Nykänen (1959–2001). Kotila tuli ylioppilaaksi Toholammin lukiosta 1979 ja valmistui teologian kandidaattiksi 1984 Helsingin yliopistosta, filosofian tohtoriksi hän väitteli Cambridgen yliopistossa 1990. Kotila vihittiin papiksi Helsingissä 1984 ja hän sai pappisoikeudet myös Englannin anglikaanisessa kirkossa 1996. pastoraalitutkinnon Kotila suoritti 1991. Kotila oli seurakuntapappi Helsingissä Hakavuoren, Lauttasaaren ja Töölön seurakunnissa 1984–1987, tutkija Cambridgen yliopistossa 1987–1990, Suomen Akatemian tutkija 1990–1995, Suomen Kirkon Sisälähetysseuran kustannusjohtaja 1994–1997, Helsingin yliopiston dogmatiikan dosentti 1996–2003, Sana-lehden päätoimittaja 1997–2000 ja Hiljaisuuden Ystävät ry:n toiminnanjohtaja 2000–2003. Joensuun yliopiston, myöhemmin Itä-Suomen yliopisto, dogmatiikan dosentti Kotila oli 2000–2010 ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 2003–2010. Hän oli myös Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan varadekaani 2007–2010, Katariina-instituutin johtaja ja Helsingin yliopistokollegion jäsen 2007–2010. Kotilalla oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli 2000–2010. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Memoria mortuorum: Commemoration of the departed in Augustine, 1992 * Liturgian lähteillä: johdatus jumalanpalveluksen historiaan ja teologiaan, 1994 (2000, 2004) * Eukaristinen rukous: vanhakirkollinen aineisto lännen kirkkojen uusissa ehtoollisrukouksissa, 1996 (Jari Jolkkosen kanssa) * Kirkon poika: Martti Luther tänään , 1996 (O. Vatasen kanssa) * Rukoushetkien kirja, 2002 (S. Häyrysen ja O. Vatasen kanssa) * Spiritualiteetin käsikirja, 2003 (S. Häyrysen kanssa) * Retriitti: tie hiljaisuuteen, 2003 * Hengellisen ohjauksen kirja, 2006 * Isä meidän -rukouksesta, 2011 (julkaistu postuumisti) ==Toimitustöitä== * Tuomasmessu, Uskon juhla, 1993 * Yhteisön ja kirkon uudistuminen, 1994 * Elämän pyhyys ja ihmisen halu kuolla: puheenvuoroja eutanasiasta, 1995 * Pieni rukouskirja, 2008 (muiden kanssa) * Logos- vuosikirja, 2003–2005 (muiden kanssa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset kolumnistit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Talliumtetrakloroauraatti

Talliumtetrakloroauraatti (Tl[AuCl4]) on tallium- ja tetrakloroauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa tallium on hapetusluvulla +I. Talliumtetrakloroauraatti on kiinteänä keltaista kiteistä ainetta, jonka kiteet ovat kidejärjestelmältään monokliinisiä. Rakenteeltaan talliumtetrakloroauraatti on samankaltainen kuin rubidiumtetrakloroauraatti (Rb[AuCl4]). Talliumtetrakloroauraattia voidaan valmistaa talliumhydroksidin (TlOH) ja tetraklorokultahapon (H[AuCl4]) välisellä reaktiolla. Reaktiossa saostuu tummanruskeaa sakkaa, jonka joukkoon lisätään tislattua vettä. Jätettäessä sakan ja tislatun veden seos seisomaan talliumtetrakloroauraatti kiteytyy siihen keltaisina kiteinä. == Lähteet == Luokka:Suolat Luokka:Talliumyhdisteet Luokka:Kultayhdisteet
Emma Nopanen

Emma Nopanen (s. 10. lokakuuta 2000) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Salatut elämät -televisiosarjasta Nella Tammisen roolista, jota hän on esittänyt vuodesta 2018 alkaen korvaten hahmoa aiemmin esittäneen Sonja Kasurisen. Vuonna 2023 Nopanen oli osana Sometähtien sinkkuelämää -sarjan toista tuotantokautta. == Filmografia == Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2018– Salatut elämät Nella Tamminen 2019 Kämppä tyhjänä Nella Tamminen 2019 Tuuliranta Nella Tamminen 2023–2024 Sometähtien sinkkuelämää Omana itsenään == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Indianapolis Jets

Indianapolis Jets oli Indianapoliksessa sijainnut Basketball Association of America (BAA) -joukkue. Se perustettiin alun perin nimellä Indianapolis Kautskys ja he käyttivät tuota nimeä ennen liittymistään BAA:han. He pelasivat yhden kauden BAA:ssa ja lopettivat toimintansa sen jälkeen, kun Indianapolis Olympians perustettiin. == Joukkueen historia == Vuonna 1931 indianapolislainen ruokakauppias Frank Kautsky perusti ammattilaiskoripallojoukkueen ja nimesi sen Indianapolis Kautskyiksi. Pelattuaan National Professional Basketball League (NPBL) -liigassa kaudella 1932–33 ja Midwest Basketball Conference (MBC) -liigassa kausilla 1935–36 ja 1936–37, Kautskysista tuli yksi alkuperäisistä jäsenistä vuonna 1937 perustetussa National Basketball Leaguessa (NBL). Joukkueen paras kausi oli 1946–47, jolloin Arnie Risenin johdolla he saavuttivat eniten voittoja (27) ja voittivat World Professional Basketball Tournamentin. Minneapolis Lakersin, Rochester Royalsin ja Fort Wayne Pistonsin kanssa joukkue siirtyi Basketball Association of America (BAA) -liigaan kaudelle 1948–49. Tällöin joukkueen nimeksi muutettiin Indianapolis Jets, koska BAA esti joukkueiltaan kaupallisia sponsoreita, samoin kuin Fort Wayne Pistons poisti Zollner-sponsorin alkuperäisestä nimestään. Kauden 1948–49 jälkeen Jets lopetettiin. Tämä sattui samaan aikaan kun BAA ja NBL yhdistyivät muodostaakseen National Basketball Association (NBA):n. Kaudelle 1949–50 perustettiin uusi Indianapolisin franchising, Indianapolis Olympians. Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat
Emily Sisson

Emily Sisson (s. 12. lokakuuta 1991) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija. Sisson on kaikkien aikojen nopein yhdysvaltalainen naismaratonjuoksija. Sisson osalistui ensimmäistä kertaa olympialaisiin vuoden 2020 Tokion kesäolymppialaisissa, joissa hän sijoittui kymmenenneksi naisten 10 km kisassa. Sisson juoksi yhdysvaltalaisen ennätyksen puolimaratonissa 7. toukokuuta 2022 Indianapolisissa järjestetyssä USA Half Marathon Championships -kisassa ajalla 1.07.11. Vaikka Sissonilla on hallussaan maansa maratonennätys, oli hän silti juossut maratonin vain kolme kertaa elämänsä aikana ennen 2024 olympialaisten karsintakisoja. Sissonin isä, Mark Sisson, kilpaili myös aikoinaan maastojuoksussa Wisonsinin yliopistossa vuosina 1979–1983. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Rajwa Al Saif

Rajwa Al Saif (, s. 28. huhtikuuta 1994, Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialaissyntyinen Jordanian kuningashuoneen jäsen ja maan kruununprinssi Husseinin vaimo. == Varhainen elämä == Al Saif (koko nimeltään Rajwa Khaled bin Musaed bin Saif bin Abdulaziz Al Saif) syntyi Riadissa vuonna 1994. Hänen äitinsä Azza al-Sudairi kuuluu Al-Sudairin sukuun, johon kuuluu myös Saudi-Arabian nykyinen kuningas Salman (myös äitinsä kautta). Al-Saifilla on kaksi veljeä ja yksi sisar. Isä Khaled Al Saif oli ammatiltaan insinööri ja työskenteli perustamassaan yrityksessä. Hän kuoli helmikuussa 2024 vain 8 kuukautta tyttärensä mentyä naimisiin. Koulutukseltaan Al Saif on arkkitehti. Hän valmistui Syracusen yliopistosta vuonna 2017. Tämän jälkeen hän opiskeli muotoilua Fashion Institute of Design & Merchandising -korkeakoulussa Los Angelesissa, josta hän valmistui vuonna 2019. Hän on tehnyt töitä alallaan sekä Yhdysvalloissa että Saudi-Arabiassa. Äidinkielensä arabian lisäksi Al Saif puhuu myös sujuvaa englantia ja ranskaa. Hänen mielenkiinnonkohteitaan ovat mm. ratsastus, piirtäminen ja käsityöt. == Avioliitto ja lapset == Al Saifin ja kruununprinssi Husseinin seurustelun alkuvaiheista, tai siitä miten he tapasivat, ei tiedetä juurikaan mitään. Ensimmäinen Al Saifin julkinen esiintyminen kruununprinssin kihlattuna oli 18. lokakuuta 2022. Pari meni naimisiin 1. kesäkuuta 2023 Zahranin palatsissa. Juhlissa oli useita valtionpäämiehiä tai näiden edustajia. Avioliiton myötä Al Saif sai tittelin "Teidän kuninkaallinen korkeutenne". Huhtikuussa 2024 kerrottiin, että Al Saif on raskaana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Jordanialaiset henkilöt
Greg Davies

Gregory Daniel Davies (s. 14. toukokuuta 1968) on walesilainen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on parhaiten tunnettu rooleistaan Suurmestarina Suurmestari UK:ssa, Phil Gilbertinä sarjassa Putoojat, Ken Thompsonina Cuckoossa sekä Dan Daviesinä Man Downissa. Tällä hetkellä Suurmestarina toimimisen lisäksi Davies kirjoittaa ja näyttelee sarjassa The Cleaner Paul "Wicky" Wicksteadinä. Hän on ollut vierailevana tähtenä Mock the Week-, Fast and Loose-, Live at the Apollo- ja Would I Lie to You?- sarjoissa. Davies on 202 senttimetriä pitkä. Hän asuu Kenningtonissa, Lontoossa. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Käsikirjoittajat
EHC Chur

EHC Chur on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1933. Se pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Adrian Düggelin L 2025 Lachen, Sveitsi Martin Neckar L Laina Dijon, Ranska Niels Riesen R 2025 Uster, Sveitsi Santo Simmchen L Laina Dresden, Saksa Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka Dario Bartholet L 2026 Nathan Cantin R 2026 Vincent Despont R 2026 Lausanne, Sveitsi Fabian Eggenberger L 2026 Nacka, Ruotsi Cedric Gysi R 2026 Lachen, Sveitsi Tim Mathys L Laina Huttwil, Sveitsi Samuele Pozzorini L 2025 Locarno, Sveitsi Denys Rubanik L 2025 Sumy, Ukraina Lukas Rubin L 2025 Serge Weber L 2026 Koren Winter R 2025 Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka Fabian Berri R OLH 2026 Louis Betschmann L H 2025 Zürich, Sveitsi Mischa Bleiker L LH 2025 Chur, Sveitsi Jannik Canova L OLH 2026 Timo Demuth L KH 2025 Hohenems, Itävalta Josselin Dufey L H 2025 Forel, Sveitsi Darels Dukurs L H Laina Sigulda, Latvia Ronny Dähler L KH / VLH 2026 Lars Frei R LH 2026 Greg Halberstadt R OLH 2025 La Chaux-de-Fonds, Sveitsi Timo Jenni L OLH Laina Emilijus Krakauskas R LH 2025 Kretinga, Liettua Šimon Marha L H 2026 Davos, Sveitsi Tim Muggli R H Laina Cham, Sveitsi Patrick Petrini R H Laina Robin Ramsauer R KH / OLH 2028 Maurin Tosio L VLH 2025 Bern, Sveitsi Luca Wyss L VLH 2025 Langnau im Emmental, Sveitsi === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Reto Von Arx * Apuvalmentaja: Jan von Arx * Maalivahtivalmentaja: Nando Adank * Fysiikkavalmentaja: Michi Bont * Fysiikkavalmentaja: Carlo Janka * Huoltopäällikkö: Martin Niggli * Puheenjohtaja: Carmine Di Nardo * Toimitusjohtaja: Björn Gerhard Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/109/ehc-chur Viitattu 15.4.2024. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Joukkueen kotisivu Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoseurat
Brad Werenka

Brad Werenka (s. 12. helmikuuta 1969 Two Hills, Alberta) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Edmonton Oilersin 2. kierroksen varaus vuodelta 1987. Werenka pelasi urallaan 320 NHL- ottelua viidessä eri organisaatiossa vuosina 1992-2001. ==Ura== Werenka pelasi ennen NHL-uraansa yliopistokiekkoa Pohjois-Michiganin yliopistossa vuosina 1986-1991 huolimatta NHL-varauksestaan. Kaudelle 1991-1992 hän liittyi Oilersin farmijoukkue Cape Brenton Oilersin mukaan ja pelasi kaudella 66 ottelua AHL:ssa. NHL-debyytti oli vuorossa seuraavana vuonna jolloin hän pelasi 27 NHL-ottelua. Lisäksi hän pelasi 8 ottelua AHL:ssa sekä 18 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana. Kaudella 1993-1994 vyölle kertyi kahdeksan ottelua Kanadan maajoukkueessa, 25 ottelua AHL:n Cape Brentonissa sekä 15 ottelua Edmontonissa ennenkuin Oilers myi hänet Quebec Nordiquesiin vaihdossa maalivahti Steve Passmoreen. Quebecissä Werenka pelasi runkosarjan lopussa 11 ottelun verran ja AHL:n pudotuspeleissä 12 ottelua Cornwall Acesissa. Kaudelle 1994-1995 Werenka teki sopimuksen IHL-joukkue Milwaukee Admiralsin kanssa jossa pelasi kauden aikana 80 ottelua. Seuraavalle kaudelle hän solmi NHL- sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa, mutta vastuuta NH:ssa kertyi vain yhdeksän ottelun verran ja kausi sekä vielä seuraavakin kuluivat IHL:n Indianapolis Icen vavhvuudessa. Kaudelle 1997-1998 Werenka sai monivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsiin, jossa pelasi kolmen kauden aikana 213 NHL- ottelua. Maaliskuussa 2000 Penguins myi hänet Calgaryyn saaden sieltä vaihdossa Tyler Mossin ja Rene Corbetin. Calgaryssa Werenka pelasi vielä 45 ottelua ja lopetti sitten uransa kevääseen 2001. Werenka pelasi myös Kanadan hopeaa voittaneessa joukkueessa vuoden 1994 talviolympialaisissa Norjan Lillehammerissa. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna-Greta Leijon

thumb|Anna-Greta Leijon Anna-Greta Leijon (alun perin Anna Margareta Maria Lejon; 30. kesäkuuta 1939 – 11. huhtikuuta 2024) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko.Leijon, Anna-Greta (1939 – ) Riksarkivet, viitattu 15.4.2024 Anna Margareta Maria Lejon Ratsit, viitattu 15.4.2024 Hän oli yksi maansa ensimmäisistä naispuolisista ministereistä.Anna-Greta Leijon har gått bort SVT Nyheter 12.4.2024, viitattu 15.4.2024 Leijon istui edustajana Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1974–1990 ja kuului puolueensa hallitukseen vuosina 1975–1991. Hän oli Ruotsin työmarkkinaministeri vuosina 1982–1987 ja oikeusministeri 1987–1988. Leijon erosi oikeusministerin tehtävistä Ebbe Carlsson -skandaalin (1988) johdosta. Kohu nousi viranomaistoimijoiden salatusta tuesta kustannusjohtaja Ebbe Carlssonin ilman valtuuksia suorittamille itsenäisille Olof Palmen murhan tutkimuksille.Kustannusjohtaja Ebbe Carlsson Huippupoliitikkojen ystävä jäljitti Palmen murhaajaa pitkin Eurooppaa Helsingin Sanomat 4.8.1992, viitattu 15.4.2024 Leijon toimi vuosina 1988–1990 valtiopäivien talousvaliokunnan puheenjohtajana. Myöhemmin hän toimi muun muassa Ruotsin television hallituksen puheenjohtajana (1994–2000) ja Skansenin johtajana (1995–2005). Leijon julkaisi vuonna 1991 omaelämäkerran Alla rosor ska inte tuktas. Hän kuoli 84-vuotiaana lyhyesti sairastettuaan. Ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja, poliitikko Britta Lejon on Anna-Greta Leijonin tytär. == Lähteet == Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin oikeusministerit Luokka:Työministerit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Angelica Schuyler Church

Angelica Schuyler Church (os. Schuyler /ˈskaɪlər/; 20. helmikuuta 1756 – 6. maaliskuuta 1814) oli amerikkalainen seuralainen. Hän oli manner-armeijan kenraalin Philip Schuylerin vanhin tytär, Elizabeth Schuyler Hamiltonin sisar ja Alexander Hamiltonin käly. == Nuoruus == Schuyler syntyi Yhdysvaltain New Yorkin osavaltion Albanyssa 20. helmikuuta 1765. Hän oli vanhin neljästätoista sisaruksestaan. Schuylerin suku oli varakas, ja perheen on arvioitu omistaneen noin 200 orjaa vuosien aikana. Angelica tuli täysi-ikäiseksi Amerikan vallankumousta edeltävinä vaikeina aikoina ja tapasi monia merkittäviä vallankumouksellisia johtajia. Hänen isänsä arvoaseman sekä poliittisen aseman vuoksi Schuylerien talossa pidettiin kokouksia ja sotaneuvotteluja. Yksi Schuylerin talossa vuonna 1776 vieraillut henkilö oli John Barker Church, brittiläinen kauppias, joka tienasi sodan aikana toimittamalla amerikkalaisia ​​ja ranskalaisia ​​armeijoita. Heidän tapaamisensa ja sitä seuranneen seurustelun aikaan Church oli Mannerkongressin lähetystyössä tarkastaakseen armeijan huoltoasiakirjoja. Angelica karkasi naimisiin Johnin kanssa vuonna 1777. Heillä oli kahdeksan yhteistä lasta. == Elämä Euroopassa == Vuonna 1783 Angelica ja hänen perheensä lähtivät Eurooppaan, johon he jäivät asumaan 16 vuodeksi lyhyitä Amerikan vierailuja lukuun ottamatta. Vuodesta 1783 vuoteen 1785 Angelica ja hänen perheensä asuivat Pariisissa, kun John suoritti tehtäviään Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa. Angelica oli kiinnostunut politiikasta, ja Pariisissa hän ystävystyi pian Benjamin Franklinin kanssa, joka oli silloin Amerikan Ranskan ministeri. Hän solmi myös kestäviä ystävyyssuhteita Franklinin seuraajan Thomas Jeffersonin ja markiisi de Lafayetten kanssa. Lyhyen New Yorkin vierailun jälkeen vuonna 1785 perhe purjehti Englantiin ja asettui asumaan Lontooseen. Hyvin varakkaan miehen vaimona Angelica liittyi seurapiireihin. Hän myös ystävystyi ja sponsoroi emigranttia amerikkalaista taidemaalari John Trumbullia, jonka töihin kuului joitain tunnetuimpia muotokuvia Yhdysvaltain vapaussodan aikakaudelta. Taiteilijat Richard ja Maria Cosway kuuluivat myös hänen läheisiin tuttuihinsa Euroopassa. John toimi parlamentin jäsenenä vuosina 1790–1796. Tänä aikana Angelica vieraili kotona vuonna 1789 osallistuakseen George Washingtonin virkaanastujaisiin Yhdysvaltojen ensimmäisenä presidenttinä. == Euroopan jälkeen == Schuyler palasi Lontoosta Amerikkaan vuonna 1797 ja rakensi kartanon New Yorkiin. Schuyler kuoli 13. maaliskuuta 1814 vain 58-vuotiaana. Hänet haudattiin New Yorkin Trinity Church -hautausmaalle, kuten myös hänen sisarensa Eliza että lankonsa Alexander Hamilton. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1756 syntyneet Luokka:Vuonna 1814 kuolleet
Polypyrroli

Polypyrroli eli PPy on aromaattinen ja heterosyklinen polymeeri, jonka monomeeri on pyrroli. Sitä käytetään esimerkiksi orgaanisen elektroniikan komponenttien valmistamiseen. == Ominaisuudet == Polypyrrolin molekyylimassa on tavanomaisesti 22 000–356 000 g/mol. Yhdisteen lasisiirtymälämpötila on noin 80 °C. Kuumennettaessa se hajoaa sulamatta noin 250–290 °C:n lämpötilassa. Polymeeri on puolikiteistä ja liukenematonta useisiin liuottimiin. Polypyrroli on itsessään sähköneriste (sähkönjohtavuus 10-11–10-10 S/cm), mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua arvoon 10-5–1000 S/cm. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, perkloorihappo, fluoriboorihappo ja p-tolueenisulfonihappo. Yhdisteen tiheys on 1,3–1,48 g/cm3.Bernardo A. Frontana Uribe & Alex U. Palma-Cando: "Conducting Polymers", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2022Lowell Rr Anderson & Kou-Chang Liu: "Pyrrole and Pyrrole Derivatives", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000.Herbert Naarmann: "Polymers, Electrically Conducting", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000.Peter Zarras & Jennifer Irvin: "Electrically Active Polymers", teoksessa Encyclopedia of Polymer Science and Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. ==Valmistus ja käyttö== Polypyrrolia valmistetaan hapettamalla pyrrolia. Hapettimena voidaan käyttää muun muassa vetyperoksidia, ammoniumpersulfaattia tai rauta(III)kloridia. Teollisesti käytetyin menetelmä on kuitenkin pyrrolin sähkökemiallinen hapetus. Tässä prosessissa polymeroitumisen käynnistää radikaalikationin muodostuminen. Polypyrrolin valmistus tehdään vedessä tai orgaanisessa liuottimessa.Hideyuki Higashimura & Shiro Kobayashi: "Oxidative Polymerization", teoksessa Encyclopedia of Polymer Science and Technology, John Wiley & Sons, New York, 2016. : Polypyrrolista valmistetaan kalvoja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi superkondensaattorien, elektrodien ja sensorien valmistus. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Tomi Kaismo

Tomi Juhani Kaismo (s. 1975) on suomalainen yrittäjä, jalkapallovaikuttaja ja kokoomuslainen poliitikko. Hän on työskennellyt omistamansa OTC-sijoitus Oy:n toimitusjohtajana ja puheenjohtajana vuodesta 1998. Kaismo on toiminut Veikkausliiga-seura AC Oulun pääomistajana vuodesta 2018. Kaismo on toiminut Oulun kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2012 ja Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana vuodesta 2009. Kaismo on ollut vastuussa Oulun jalkapallostadionhankkeesta, joka tähtää uuden 5000-paikkaisen stadionin rakentamiseen Heinäpäähän. 15 miljoonan euron stadion rahoitettaisiin 75-prosenttisesti yksityisellä rahalla. Hanke keskeytettiin lokakuussa 2023 useiden valitusten aiheuttamien viivästysten ja kohonneiden kustannusten takia. Marraskuussa 2023 Oulun kaupunki kertoi jatkavansa stadionin rakentamisen selvittämistä hankeyhtiö OTC Stadion Oy:n kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voss (täsmennyssivu)

Voss, myös: Voß, tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Voss, Norjan kunta * Voss, norjalainen pullovesimerkki * Blohm + Voss, saksalainen telakkayhtiö, joka valmisti toisen maailmansodan aikana myös sotilaslentokoneita ** Blohm & Voss BV 40, tiedustelukone ** Blohm & Voss BV 138, tiedustelutehtäviin suunniteltu lentovene ** Blohm & Voss BV 141, tiedustelukone ** Blohm & Voss BV 238, lentoveneen prototyyppi ** Blohm & Voss P.184, suunnitteluasteelle jäänyt nelimoottorinen pommikone ** Blohm & Voss P.188, suihkupommikoneen prototyyppi ** Blohm & Voss P.211, suihkuhävittäjän suunnitelma ==Sukunimi== * Axel Voss (s. 1963), saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen * Carl Voss-Schrader (1880–1955), suomalainen eversti, yritysjohtaja ja juristi * Erik Voss (1894–1981), suomalainen jääkärieverstiluutnantti * Kai Voss, kirjailija Gertrud Zilliacuksen käyttämä nimimerkki * Hans-Erich Voss (Voß), (1897–1969) Berchtesgaden), saksalainen amiraali * Janice E. Voss (1956–2012), yhdysvaltalainen astronautti * Johann Heinrich Voss (1751–1826), saksalainen runoilija ja kääntäjä * Paul Voss (s. 1986), saksalainen maantiepyöräilijä * Peter Voss (1837–1909), norjalainen koulu-uudistaja * Torsten Voss (s. 1963), itäsaksalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Blohm

Blohm tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB), saksalainen ilmailu- ja avaruustekniikan konserni * Blohm + Voss, saksalainen telakkayhtiö, joka valmisti toisen maailmansodan aikana myös sotilaslentokoneita ** Blohm & Voss BV 40, tiedustelukone ** Blohm & Voss BV 138, tiedustelutehtäviin suunniteltu lentovene ** Blohm & Voss BV 141, tiedustelukone ** Blohm & Voss BV 238, lentoveneen prototyyppi ** Blohm & Voss P.184, suunnitteluasteelle jäänyt nelimoottorinen pommikone ** Blohm & Voss P.188, suihkupommikoneen prototyyppi ** Blohm & Voss P.211, suihkuhävittäjän suunnitelma
Ella Purnell

Ella Summer Purnell (s. 17. syyskuuta 1996) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä West Endissä ja elokuvissa Ole luonani aina (2010), Intruders (2011) ja Maleficent - Pahatar (2014). Hänen muita elokuviaan ovat Miss Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (2016), Churchill (2017) ja Army of the Dead (2021). Televisiossa Purnell on näytellyt mysteerisarjassa Ordeal by Innocence (2018), historiallisessa minisarjassa Belgravia (2020), trillerissä Yellowjackets (2021–2023) ja draamasarjassa Fallout (2024). Hän on myös antanut äänensä hahmoille Jinx sarjassa Arcane sekä Gwyndala sarjassa Star Trek: Prodigy. == Varhaiselämä == Ella Summer Purnell syntyi Whitechapelin alueella Itä-Lontoossa 17. syyskuuta 1996 ja kasvoi Bethnal Greenissä. Hän opiskeli Bethnal Green Montessorissa, Forest Schoolissa, City of London School for Girlsissä ja Young Actors Theatre Islingtonissa. Hän osallistui myös viikoittaisille tunneille Sylvia Young Theatre Schoolissa opiskellessaan näyttelemistä, laulua sekä tanssia. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli Huomautuksia 2010 Ole luonani aina Nuori Ruth Ways to Live Forever Kayleigh 2011 Nice Karkkia Lyhytelokuva Intruders Mia 2013 Kick-Ass 2 Dolce 2014 WildLike MacKenzie Maleficent – Pahatar Nuori Pahatar 2016 The Journey is the Destination Amy Tarzanin legenda Nuori Jane Porter Ei nimetty Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille Emma Bloom 2017 Churchill Helen Garrett Access All Areas Mia 2018 Ufo Natalie 2021 Army of the Dead Kate Ward === Televisio === Vuosi Nimi Rooli Huomautuksia 2015 Cyberbully Megan Televisioelokuva 2018 Ordeal by innocence Hester Argyll Minisarja, 3 jaksoa 2018–2019 Sweetbitter Tess Päärooli, 14 jaksoa 2020 Belgravia Lady Maria Gray Minisarja, 6 jaksoa 2021 - nykypäivään Star Trek: Prodigy Gwyn Äänirooli Päärooli, 20 jaksoa 2021–2023 Yellowjackets Jackie Taylor Päärooli (kausi 1), toistuva rooli (kausi 2) (12 jaksoa) 2021 - nykypäivään Arcane Jinx Äänirooli Päärooli, 6 jaksoa 2024 Invincible Jane Äänirooli, jakso: "I thought you were stronger" 2024 Fallout Lucy MacLean Päärooli TBA Army of the Dead: Lost Vegas Kate Ward Äänirooli, tulevat sarjat TBA Sweetpea Rhiannon Lewis Päärooli, tuleva sarja; myös vastaava tuottaja === Näyttämö === Vuosi Nimi Rooli Teatteri 2017 Natives A Southwark Playhouse === Videopelit=== Vuosi Nimi Rooli Huomautuksia 2022 Star Trek Prodigy: Supernova Gwyn Äänirooli ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reneé Rapp

Reneé Rapp (syntynyt Reneé Jane Rapp; 10. tammikuuta 2000) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänen uransa nousukaari alkoi kun hän näytteli Regina Georgea Broadway-musikaalissa Mean Girls (2019-2020) joka perustui Tina Feyn elokuvaan Mean Girls (2004). Hän toisti roolin vuoden 2024 elokuvassa Mean Girls ja osallistui myös sen soundtrackiin. Rapp on myös näytellyt Max-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls (2021–). Rapp julkaisi debyytti-EP:nsä Everything to Everyone vuonna 2022, jota seurasi hänen täysipitkä studioalbumi Snow Angel vuonna 2023. Rapp on avoimesti puhunut homoseksuaalisuudestaan, ja hän kertoi olevansa lesbo vuonna 2024 haastatteluissa. == Ura == === Näyttelijänä === Rapp aloitti uransa 27. heinäkuuta 2018 Rapp esiintyen vuoden 2018 Supergirl Pro Surf festivaalissa. Seuraava merkittävä esiintyminen oli 23. syyskuuta 2018, jolloin hän osallistui The Educational Theatre Foundationin neljänteen vuotuiseen Broadway Back to School -tapahtumaan. 28\. toukokuuta 2019 ilmoitettiin, että Rapp ottaa vastaan ​​Regina Georgen roolin Tony Award -ehdokkaan Broadway- musikaalissa Mean Girls ensin rajoitetuksi ajaksi 7.–26. kesäkuuta ja sitten pysyvästi 10. syyskuuta 2019 alkaen. 14\. lokakuuta 2020 Rapp valittiin Leighton Murrayksi, joka on yksi neljästä pääroolista Mindy Kalingin Max- teini-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls. Vuonna 2023 ilmoitettiin, että hän ei palaisi enää kolmannelle tuotantokaudelle. 9\. joulukuuta 2022 ilmoitettiin, että Rapp esiintyy jälleen Regina Georgena Mean Girls -musiikkielokuvasovituksessa. Lokakuussa 2023 annetussa haastattelussa Rapp sanoi, ettei hänellä ollut halua palata näyttelemisen pariin Mean Girlsin julkaisun jälkeen, koska hän haluaa keskittyä musiikkiuransa ja mielenterveyteensä. Hän oli aiemmin todennut haastattelussa, että työskentely Broadwayn Mean Girls -tuotannon parissa oli pahentanut hänen syömishäiriötään. === Artistina === Rapp julkaisi debyyttikappaleensa Everything for Everyone 11. marraskuuta 2022. Helmikuussa 2023 julkaistiin deluxe-versio, joka sisälsi kaksi uutta kappaletta. 14\. marraskuuta 2022 Rapp ilmoitti ensimmäisestä kiertueestaan; "Everything to Everyone: The First Shows". Yhdysvaltoihin järjestettiin neljä kiertuetta. Rappin loppuunmyyty USA-kiertue jatkui 6.–18. joulukuuta 2022. 12. tammikuuta 2023 Rapp ilmoitti ensimmäisestä kansainvälisestä esityksestään debyytti-EP:llään. Rappin debyyttistudioalbumi Snow Angel julkaistiin 18. elokuuta 2023. 16. kesäkuuta 2023 Rapp ilmoitti kansainvälisestä Snow Hard Feelings -kiertueesta, jota tukivat Alexander 23 ja Towa Bird. 17. marraskuuta 2023 julkaistiin deluxe-versio Snow Angelista, joka sisälsi neljä uutta kappaletta, mukaan lukien remixin kappaleesta "Tummy Hurts" Coco Jonesin kanssa. Remixin virallinen video julkaistiin 17. marraskuuta 2023. 20\. tammikuuta 2024 Rapp esiintyi komedia- ja varieteesarjassa Saturday Night Live, jossa hän esitti "Snow Angel" ja "Not My Fault" (mukana Megan Thee Stallion). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käpysaari (Tervo)

Käpysaari on Pohjois-Savon Tervossa Iisvesi–Virmasvesi–Rasvangin järvessä sijaitseva asuttu saari. == Yleistä == Käpysaari on 5,6 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,93 neliökilometriä . Se sijaitsee järvenosien keskellä siten, että saaren länsirannat ovat Iisvettä, kaakkoisrannat Virmasvettä ja koillisrannat Rasvankia. Käpysaareessa on leveä eteläosa, ja 2,6 kilometriä pitkä sekä 350–830 metriä leveä Aironiemi. Niemen kannaksen eri puolilla sijaitsevat Herrasenlahti ja Häyrynlahti. Muita ovat länsirannikon Ärminniemi, jonka suojaan jää Käpylahti, ja eteläpään Kiviniemi. Saaren maaperä on enimmäkseen hiekkamoreenia . Saaren suurin mäki sijaitsee Aironiemen keskellä, jossa kallioinen Karjalaisenvuori kohoaa 135 metriä mpy. eli 37 metriä järven yläpuolelle . Tämän ja luoteessa sijaitsevan Pulkkilansaaren väliin jää kapeimmillaan 50-metrinen Airosalmi. Mantereeseen kuuluva Lieteniemi lähes kohtaa Käpysaaren Kiviniemen kohdalla, jossa Lietesalmi on kapeimmillaan 30 metriä leveä. Salmen yli kulkee kylätien silta, jonka silta-aukko on vieläkin kapeampi. Itäpuolinen Linnonsaaren ja Käpysaaren välissä on matala ja kivinen Siltasalmi. Se olisi yli 70 metriä leveä, mutta pengertien silta-aukko kaventaa sitä lisää. Käpysaari ei ole järvellä yksin. Edellä mainittujen Linnonsaaren ja Pukkilansaaren lisäksi sen läheltä löytyy pienempiä saaria. Iisvedessä sijaitsee Airosalmessa Rauniosaari ja Peurasaari, Lietesalmen pohjoispuolella Käpy- ja Sammakkolahdella Rovonsaari. Rasvangin puolella Aironiemen itäpuolella ovat esimerkiksi Luhdansaari, Nuuvinsaari, Ahosaari, Koukkusaari, Haasiansaaret, Kangassaari ja Häyrynsaaret. Virmasveden puolella jäävät Mertasaari, Miekkakallio, Jäppisensaari ja Pirttisaari Linnonsaaren ja tämän saaren väliin. Saareen tulee Suonenjoen Mustolanmäeltä seututieltä 548 alkava yhdystie 16151, joka seuraa Lieteniemeä ja ylittää Lietesalmen Käpysaaren eteläpäässä. Tie kulkee Käpysaaren eteläosan poikki ja ylittää Siltasalmen siirtyen Linnonsaareen, jossa se päättyy Linnonsalmen rantaan. Karttapaikkaan on merkitty pari kilometriä pitkä talvitie, joka yhdistää Linnonsaaren Soukanlahden vastarannan Kellonniemeen. Saaressa on kolme kiinteästi asuttua tilaa ja lisäksi noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Asutus muodostaa yhdessä Linnonsaaren asutuksen kanssa Käpysalon kulmakunnan. Saari on mainittu Valtioneuvoston asetuksessa saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osissa (2012–2015) . == Luontoarvoja == Saaren Rasvingin puoleisille rannoille ja pääosin Aironiemeen on perustettu usean maapalstan luonnonsuojelualueita. Laajin suojelualue on nimeltään Aironiemen suojelualue, joka muodostaa 2,6 kilometriä pitkän kaistaleen Rasvangin rantametsiä. Suojelualue muodostuu useasta maapalstasta. Turpeenniemi on erillinen Rasvangin saariston luonnonsuojelualueeseen kuuluva metsäpalsta. Aironiemen eteläpuolelle Häyrynlahden etelärantaan on merkitty vielä Häyrynlahden suojelualue. Suojelualueet ovat yksityisomistuksessa. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Tervon saaret Luokka:Iisveden–Virmasveden–Rasvangin saaria
Martta Rossi

Martta Rossi (1929 Kuopio – 2018) oli suomalainen runoilija.Rossi, Martta Kirjasampo, viitattu 15.4.2024 Hän loi työuransa Minna Canthin lukion äidinkielen lehtorina ja julkaisi esikoisteoksenaan runokokoelman Upoksissa pilvet maaliskuussa 2011.Martta Rossi Otava, viitattu 15.4.2024 Rossi oli ehdolla vuoden 2017 Savonia-kirjallisuuspalkinnon saajaksi kokoelmallaan Vesi mustaa valoa.Veli-Pekka Hämäläinen, Nämä teokset ovat ehdolla Savonia- kirjallisuuspalkinnon saajaksi Yle 18.11.2016, viitattu 15.4.2024 == Runokokoelmat == * Upoksissa pilvet (2011, Otava) * Pimeää päin kesä sydämessä (2013, Ntamo) * Vesi mustaa valoa (2016, Ntamo) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Nicolas Mattinen

Nicolas Mattinen (s. 5. maaliskuuta 1998 Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. 2022 Mattinen aloitti pääsarjauransa Euroopassa Itävallan Villacher SV:ssä, josta hän siirtyi vuonna 2023 Saksan Straubing Tigersiin. Vuonna 2024 hän solmi NHL-sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. == Lähteet == Luokka:Toronto Maple Leafsin pelaajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet
Siiloan-seurakunta

Siiloan-seurakunta on vuonna 1969 perustettu helsinkiläinen helluntaiseurakunta. Opillisesti taustaseurakunta kuului helluntailiikkeeseen ja myös Siiloan-seurakunta on opillisesti lähellä helluntailiikettä. Seurakunnan opetukseen kuuluu muun muassa aikuiskasteen pitäminen kasteen ainoana oikeana muotona ja kielillä puhumista merkkinä Pyhän Hengen kasteesta. Seurakunnan toiminta keskittyy Suomessa herätyskokouksiin ja julkaisemaan kirjasia, äänitteitä ja Elävä Sana voittaa -lehteä. Julkaisutoimintaa varten on perustettu Betesda-Apu ry. Siiloan tekee myös lähetystyötä Boliviassa sekä Perussa. == Historia == Seurakunnan perustaja on Eero Sopanen ja seurakunta syntyi vuonna 1969kun Sopanen erosi Lähetysseurakunnasta. Sopanen avustajineen suoritti tuhansia kasteita. Siiloanin ulospäin suuntautuva toiminta näkyi Helsingin katukuvassa muun muassa jatkuvana lentolehtisten jakeluna. Jäseniksi liitettiin Sopasen elinaikana joka vuosi useita satoja henkilöitä. Kymmeniä Sopasen puheita julkaistiin C-kasetteina ja painotuotteina. Iltalehti 17.3.1982:Uskonnollisia kasetteja postiluukusta == Katso myös == * Uskonto Helsingissä * Helluntaiherätys Suomessa * Helsingin Lähetysseurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Sörnäinen
François Asselineau

François Asselineau (s. 1957) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi aktiivisesti Rassemblement pour la Francessa (RPF) ja Union pour un Mouvement Populairessa (UMP) ennen kuin perusti oman puolueensa Union populaire républicaine (UPR) vuonna 2007Qui est François Asselineau, le candidat de l’UPR à la présidentielle ?. Puolue kannattaa Ranskan eroa EU:sta, euroalueesta ja Natosta. Asselineau oli ehdolla vuoden 2012 presidentinvaaleissa ja vuoden 2017 presidentinvaaleissa, joista jälkimmäisissä hän sai ensimmäisellä kierroksella 0,92 prosenttia äänistä.Présidentielle 2022 : qui est François Asselineau, candidat de l'Union populaire républicaine ? François Asselineau on opiskellut HEC Parisissa ja ENA:ssa.François Asselineau, ex-candidat de l'UPR à l'élection présidentielle == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuka on Harry Kellerman?

Kuka on Harry Kellerman? (Who Is Harry Kellerman and Why Is He Saying Those Terrible Things about Me?) on Ulu Grosbardin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1971. Sen pääosia näyttelevät Dustin Hoffman, Jack Warden ja Barbara Harris, joka sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Musiikin on tehnyt Shel Silverstein, joka myös esiintyy elokuvassa yhtyeensä Dr. Hook & The Medicine Show mukana. ==Juoni== Aikoinaan menestynyt mutta nyttemmin ikääntynyt ja itsetuhoinen rockmuusikko ja hitintekijä Georgie (Hoffman) hoitaa itseään kuntoon psykiatrin (Warden) sohvalla. Hän asuu yksin kolmikerroksisessa, futuristisesti sisustetussa kattohuoneistossaan Manhattanin General Motors Buildingin huipulla ja soittelee entisille naisystävilleen miehenä nimeltä Harry Kellerman, joka muka paljastaa heille kiusallisia asioita poptähti Georgiesta. Tajunnanvirtaa muistuttava elokuva seuraa yhtä vuorokautta tähden elämässä, mutta palaa takaumin myös Georgien nuoruuteen. Avoimeksi jäävässä loppukohtauksessa Georgie lentää yksityiskoneellaan kohti Manhattanin rakennuksia, mutta kuva leikataan hiihtorinteeseen, jossa hän laskettelee tyytyväisenä psykiatrinsa kanssa. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Elokuva sai aikalaiskriitikoilta vaihtelevia arvioita. Sitä pidettiin rakenteeltaan ja pyrkimyksiltään sekavana, mutta esimerkiksi Helsingin Sanomien Paula Talaskivi näki sen kuitenkin mielenkiintoisena kokeiluna. Chicago Sun-Timesin Roger Ebertiä kiusasi elokuvan Hollywoodille tyypillinen köykäinen tapa suhtautua itsemurha- ajatuksiin tarinassa, joka toisaalta kuvaa ironisoiden Burt Bacharachin tai Rod McKuenin kaltaista viihdemaailman supermenestyjää. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1971 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat itsemurhasta
Vertain

Vertain on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Cambrain kaupungista itään. Saint- Pierren kirkon rakennutti vuonna 1629 Vertainin herra kreivi Philippe de Rubempré. Hänet haudattiin kirkkoon vuonna 1639, ja hänen muistolaatta sijaitsee kuorin edessä. Vanhasta kappelista peräisin oleva alttaritaulu on vuodelta 1465, sekä mustasta marmorista veistetty kasteallas on peräisin vuodelta 1704. Vuoden 1850 tulipalon jälkeen kirkon laiva rakennettiin uudelleen, ja se on tyyliltään uusgoottilainen. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Saint-Martin-sur-Écaillon-Vertain osuuden pituus on 2 300 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Sally-Anne Jones

Sally-Anne Frances Jones (17. marraskuuta 1968 Greenwich, Lontoo – kesäkuu 2017 Syyria) oli brittiläinen jihadisti. Syyriassa oleskelunsa aikana hänestä käytettiin nimiä Umm Hussein al-Britaniyah ja Sakinah Hussein. == Elämä == Jones sai katolisen kasvatuksen. Hän toimi punkyhtyeessä ja vietti aikaansa huumepiireissä ennen kääntymistään islamiin. Isossa-Britanniassa asuessaan Jones muutti Lontoon Greenwichistä Chathamiin. Sieltä hän matkusti Syyriaan vuonna 2013 ja liittyi Isis-terroristijärjestöön. Hän otti mukaansa 9-vuotiaan poikansa. Jones oli naimisissa birminghamilaisen jihadisti, hakkeri Junaid Hussainin kanssa, kunnes tämä tapettiin vuonna 2015. Jonesin tehtävä Isiksessä oli länsimaalaisten tyttöjen värvääminen järjestöön. Hän välitti käytännön neuvoa Syyriaan matkustamiseksi, levitti ohjeita pommien rakentamiseksi ja kannusti ihmisiä suorittamaan terrori-iskuja Isossa-Britanniassa. Jones kuvattiin usein aseistautuneena, ja hän tuotti verkkoon brittiläisiin kristittyihin kohdistettuja uhkauksia. Jonesilla ei ollut sotilaskoulutusta. Häntä ei pidetty tärkeänä taistelijana, mutta hänellä oli merkittävä propagandistinen arvo. Jonesin väitettiin johtaneen naispuolisten sotilaiden yksiköitä taisteluissa, mutta tästä ei ole näyttöä. Miehensä kuoleman jälkeen hänestä käytettiin tiedotusvälineissä nimitystä "the white widow" (valkoinen leski), jolla on tosin viitattu myös Samantha Lewthwaiteen. Jones joutui Yhdistyneiden kansakuntien pakotteiden alaiseksi. Pakotteiden myötä hänet asetettiin matkustuskieltoon ja hänen varansa jäädytettiin. Jones sai surmansa Yhdysvaltain ilmavoimien suorittamassa drooni-iskussa lähellä Syyrian ja Irakin rajaa kesäkuussa 2017. Jäi epäselväksi, kuoliko iskussa myös hänen poikansa. Ennen Jonesin kuolemaa koskenutta uutisointia viimeinen havainto hänestä oli tehty pakenemassa Raqqasta kohti Mayadiniä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset terroristit Luokka:Propagandistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kirgisian futsalmaajoukkue

Kirgisian miesten futsalmaajoukkue edustaa Kirgisiaa kansainvälisissä futsalkilpailuissa, ja sitä hallinnoi Kirgisian jalkapalloliitto. Kirgisia ei ole vielä osallistunut jalkapallon MM-kisoihin. Sen lähin yritys tapahtui vuonna 2016, kun se oli voittanut Japanin, mutta hävisi sitten Australialle vuoden 2016 Aasian-mestaruuskilpailujen viidennen sijan. Luokka:Futsalmaajoukkueet Luokka:Kirgisian urheilu
Saint-Martin-sur-Écaillon

Saint-Martin-sur-Écaillon on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Écaillonjoen varrella, noin 24 kilometriä Cambrain kaupungista itään. Kylä on muodostunut Saint-Martinin, eli Martinus Toursilaisen kunniaksi rakennetun kirkon ympärille. Useiden vuosisatojen ajan kylän alueelta on louhittu hiekkakiveä. Louhokset työllistivät noin 150 henkilöä. Esiintymä on tällä hetkellä käytetty loppuun, mutta hiekkakiveä löytyy vielä pienempiä määriä 6-7 metrin syvyydestä. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Saint-Martin-sur-Écaillon-Vertain osuuden pituus on 2 300 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Hanna Ankka

Hanna Ankka on walesilainen Elke ja Jack Counsellin ideoima stop-motion- animaatiosarja. Hanna Ankka auttaa yhdessä poikansa Fransun kanssa apua tarvitsevia eläinlapsia erilaisissa pulmissa. Sarja käsittelee esikouluikäisten katsojien kohtaamia ongelmia. ==Suomenkieliset äänet== Sarjan lopputekstit == Lähteet == Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Kuvitteelliset linnut
Folkodiini

Folkodiini on morfinaanialkaloidi, jolla on 3-asemassa 2-morfolinoetyyliryhmä. Sen kemiallinen kaava on C23H30N2O4 ja jonka moolimassa on 398.5 grammaa moolia kohden. Folkodiinia on käytetty lääkkeenä kuivaan yskään 1950-luvulta lähtien. Vuonna 2022 se oli käytössä seitsemässä Euroopan unionin jäsenvaltiossa. Vuonna 2021 Länsi-Australiassa julkaistiin tutkimus, jonka mukaan folkodiinista oli vaarana saada anafylaksia liittyen neuromuskulaarisiin lääkkeisiin. Vuonna 2022 todettiin folkodiinin ja neuromuskulaaristen salpaajien aiheuttamien anafylaktisten reaktioiden välillä olevan merkittävä yhteys. Tästä johtuen EMA ilmoitti joulukuussa 2022, että folkodiinia sisältävät lääkkeet vedetään pois marrkinoilta Euroopan unionin alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * DrugBank: Pholcodine * Human Metabolome Database (HMDB): Pholcodine * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pholcodine Luokka:Alkaloidit Luokka:Yskänlääkkeet Luokka:Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Uzbekistanin futsalmaajoukkue

Uzbekistanin miesten futsalmaajoukkuetta hallinnoi Uzbekistanin jalkapalloliitto, Uzbekistanin futsalin hallintoelin, ja se edustaa maata kansainvälisissä futsalkilpailuissa, kuten MM-kisoissa ja Aasian- mestaruuskilpailuissa. Uzbekistan isännöi vuoden 2024 futsalin MM-kisoja, mikä on ensimmäinen kerta, kun Uzbekistan on koskaan isännöinyt FIFA-turnausta. Maajoukkueen päävalmentaja on Bahodir Axmadov, apuvalmentaja Nodir Elibayev, maalivahtivalmentaja Karlos Corona Suarez, fyysinen valmentaja Arcaitez Sisniega Gomez. Luokka:Futsalmaajoukkueet Luokka:Uzbekistanin futsal
Black Hornet

Black Hornet PD-100 on asevoimien käyttöön Norjassa kehitetty mikrokokoinen drooni, joka on maailman pienin. Se auttaa tilannekuvan muodostamisessa ja se pääsee äänettömästi vaikeakulkuisiin paikkoihin, rakennuksiin, kellareihin ja bunkkereihin. Se soveltuu taisteluun rakennetussa ympäristössä. Lentonopeus on noin 21 kilometriä tunnissa. Laitetta ohjataan konsolilla, johon tulee droonin reaaliaikainen kuva. Se ei tallenna materiaalia siltä varalta että se joutuu vihollisen käsiin. Laitteen lentoaika on noin 25 minuuttia ja toimintasäde on noin 2 kilometriä. Laite on varustettu kolmella yökameralla, jotka mahdollistavat toiminnan myös yöllä. Laiteen paino kuljetuslaukussa on noin 1 kg. Laitetta käyttävät esimerkiksi seuraavat maat: * Alankomaat * Algeria * Austraalia * Espanja * Etelä-Afrikka * Intia * Kreikka * Norja * Ranska * Saksa * Turkki * Uusi-Seelanti * Yhdistynyt kuningaskunta * Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta ja Norja ovat toimittaneet Black Hornet -drooneja Ukrainaan. Lisäksi drooneja ollut käytössä Afganistanissa. == Lähteet == Luokka:Miehittämättömät ilma-alukset
Tadžikistanin futsalmaajoukkue

Tadžikistanin miesten futsalmaajoukkuetta hallinnoi Tadžikistanin jalkapalloliitto, Tadžikistanin futsalin hallintoelin. Maajoukkue ei ole pelannut yhdessäkään futsalin MM-kisoissa. Luokka:Futsalmaajoukkueet Luokka:Tadžikistanin futsal
Kazakstanin futsalmaajoukkue

Kazakstanin miesten futsalmaajoukkuetta hallinnoi Kazakstanin jalkapalloliitto, Kazakstanin futsalin hallintoelin, ja se edustaa maata kansainvälisissä futsal-kilpailuissa, kuten MM-kisoissa ja EM-kisoissa. Kazakstanin futsalmaajoukkueen paras saavutus MM-kisoissa on neljäs sija vuoden 2021 Liettuan futsalin MM-kisoissa. Kazakstan osallistui ensimmäisen kerran futsalin MM-kisoihin, jotka pelattiin 2000 Guatemalassa. Vuoden 2016 futsalin MM-kisoissa, jotka pelattiin Kolumbiassa, Kazakstan selvitti tiensä 16 parhaan maan joukkoon. Ensimmäiset EM-kisat Kazakstan pelasi 2016, joissa Kazakstan oli pronssilla. 2018 futsalin EM-kisoissa Kazakstan oli neljäs. Luokka:Futsalmaajoukkueet Luokka:Kazakstanin futsal
Anu Saarni

Anu Saarni (o.s. Hirvonen, s. 8. huhtikuuta 1976 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkotuomari. Hän pelasi jääkiekkoa kauteen 1995–1996 saakka ja siirtyi pelaajauransa lopulla tuomariksi. Hän tuomitsi useissa arvokilpailuissa ja kolme kertaa niiden loppuottelussa. Hänet nimettiin vuonna 2022 Jääkiekkoleijonaksi numero 267. Saarni aloitti pelaajauransa turkulaisessa Kiekko-67:ssä, jossa hän vielä kaudella 1992–1993 pelasi I-divisioonassa joukkueensa 12 ottelusta 11:ssä ja teki neljä maalia sekä sai yhden syöttöpisteen. Kaudella 1993–1994 hän pelasi Turun Palloseurassa I-divisioonassa kahdeksan ottelua tehopistein 2 + 4 = 6 ja SM-sarjan karsintasarjassa kymmenen ottelua tehopistein 1 + 1 = 2. Kaudella 1994–1995 Saarni teki I-divisioonan kahdeksassa ottelussaan yhden maalin ja sai yhden syöttöpisteen, ja SM-sarjan karsintasarjassa hän kymmenessä ottelussa teki yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. TPS sijoittui karsintasarjaksi toiseksi ja nousi SM-sarjaan. Kaudella 1995–1996 Saarni pelasi SM-sarjassa 14 ottelua ilman tehopisteitä ja SM-sarjan karsintasarjassa, jossa TPS säilytti pääsarjapaikkansa, kymmenen ottelua, joissa hänelle merkittiin yksi syöttöpiste. Saarni oli tuomarina olympialaisissa Salt Lake Cityssä 2002 ja Torinossa 2006, viisi kertaa naisten MM-kilpailuissa sekä kahdesti alle 18-vuotiaiden naisten MM-kilpailuissa. Naisten MM-kilpailuissa 2004 ja 2005 sekä Torinon olympialaisissa 2006 hän tuomitsi loppuottelun. Lisäksi hän tuomitsi useita muita maaotteluita ja naisten SM-sarjaotteluita. Suomen Jääkiekkoliitto on nimennyt vuoden parhaalle naistuomarille annettavan kiertopalkinnon Anu Hirvonen -palkinnoksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonstad

Tonstad on taajama Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 880 vuonna 2023. Vuosina 1903–1960 Tonstad oli itsenäinen kunta. Tonstad kirke.JPG|Tonstadin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Sirdal
Tonstadin kirkko

Tonstadin kirkko () on Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1852. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sirdal
Lunden kirkko (Sirdal)

Lunden kirkko () on Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sirdal
Ruth Lillegraven

Ruth Lillegraven (s. 21. lokakuuta 1978 Granvin) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma Store stygge dikt ilmestyi vuonna 2005. Runojen lisäksi hän on julkaissut romaaneja ja lastenkirjoja. ==Bibliografia== ===Romaanit=== * Mellom oss (2011) * Alt er mitt (2018) * Av mitt blod (2021) ===Runoteokset=== * Store stygge dikt (2005) * Urd (2013) * Manilahallen – eit dikt, eit liv (2014) * Atlanten (2015) * Sigd (2016) * Disse dagene, dette livet. Dit vi har sammen (2016) * Dette er andre dagar (2020) ===Lastenkirjat=== * Mari og Magnus flyttar inn (2011) * Mari og Magnus og smokketyven (2012) * Mari og Magnus får katt (2013) * Mari og Magnus hos bestemor (2014) * Eg er eg er eg er (2016) * Dei svarte svanene (2020) * Hytta som forsvann (2020) * Fanga på fjorden (2021) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt