EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1975–1976

Kaudella 1975–1976 Jääkiekon I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa. == Sarjataulukko == Uusintaottelu: Kärpät-SaiPa 6-4 Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan. === Liigakarsinta === Uusinta toisesta SM-liigapaikasta: Kärpät – Kiekkoreipas 3–4 jatkoajalla. Kiekkoreipas nousi SM-liigaan, josta putosi Sport. FoPS säilytti SM- liigapaikkansa. === I-divisioonakarsinta === Jäähonka nousi I-divisioonaan, josta putosi JoKP. JyP säilytti sarjapaikkansa. ==Lähteet== 75 Luokka:Vuoden 1975 jääkiekko Luokka:Vuoden 1976 jääkiekko
Olen sulhoa etsimässä

Olen sulhoa etsimässä () on Monta Bellin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1925. Elokuvan pääosia näyttelevät ZaSu Pitts, Tom Moore, Ann Pennington ja Lilyan Tashman. Olen sulhoa etsimässä on fiktiivinen tarina, joka sijoittuu Ziegfeld Follies -revyiden maailmaan. Elokuva kertoo Broadway-tanssija ja komedienne Maggie Keenanista (Pitts), jonka aviomies jättää hänet lähdettyään erään show’ssa esiintyvän kaunottaren matkaan. Olen sulhoa etsimässä käsikirjoituksen laati Alice D. G. Miller Adela Rogers St. Johnsin tarinan pohjalta. Joseph Farnham laati elokuvan välitekstit. Metro-Goldwyn-Mayer – silloinen Metro-Goldwyn Pictures Corporation – tuotti ja jakeli elokuvan. Olen sulhoa etsimässä kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä. Elokuva sai ensi- iltansa Yhdysvalloissa New Yorkissa 15. heinäkuuta vuonna 1925; maanlaajuinen ensi-ilta oli 6. syyskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 4. lokakuuta vuonna 1926. Olen sulhoa etsimässä on Joan Crawfordin ainoa elokuva, jonka teksteissä mainitaan hänet oikealla nimellään Lucille LeSueur. Elokuva on Crawfordin ohella myös Myrna Loyn ensimmäisiä elokuvaesiintymisiä; Loykin mainitaan oikealla Myrna Williams -nimellään. Olen sulhoa etsimässä -elokuvassa oli alun perin värillisiä, Technicolor-menetelmällä tehtyjä kohtauksia. Tällaista kopiota ei elokuvasta kuitenkaan tiedetä säilyneen. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Olen sulhoa etsimässä TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1925 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn- Mayerin elokuvat
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1985

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1985 pelattiin Alankomaissa heinäkuussa. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan. Kaksi parasta pelasi loppuottelusarjan mestaruudesta ja muut pelasivat sarjamuotoisesti pronssista ja muista sijoituksista. ==Alkulohko== joukkue Ot. V H AVG 5 5 0 1.000 - 11-1 31-2 - - 5 4 1 .800 4-5 - - - 12-1 5 3 2 .600 - 2-9 - 7-2 - 5 2 3 .400 - 2-12 12-16 1-0 - 5 1 4 .200 1-12 1-11 - - 10-4 5 0 5 .000 7-18 - 1-9 8-9 - ==Jatkosarjat== ===Alempi jatkosarja=== joukkue Ot. V H AVG 3 3 0 1.000 18-0 - 10-0 3 2 1 .667 - - 13-9 3 1 2 .333 5-6 2-3 - 3 0 3 .000 - - 2-6 ==Loppuottelut== Alankomaat – Italia Alankomaat Italia 6–4 Italia Alankomaat 4–12 Alankomaat Italia 11–8 Italia Alankomaat 6–8 Alankomaat Euroopan-mestari otteluvoitoin 4-0. ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue Vo Häv Kultaa 9 0 Hopeaa 4 5 Pronssia 6 2 4 4 4 5 2 6 6 0 8 Euroopan mestari 1985 Alankomaat 12\. mestaruus ==Henkilökohtaiset palkinnot== Palkinto Pelaaja Arvokkain pelaaja (MVP) Marcel Joost Paras syöttäjä Frank Lauwers Paras lyöjä Judsel Baranco ==Lähteet== * Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivut 246-247.(ISBN 978-0-7864-3724-5) 1985 Luokka:Vuoden 1985 baseball Luokka:Alankomaiden baseball
Sonia Bompastor

Sonia Bompastor (s. 8. kesäkuuta 1980 Blois, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän toimii kesästä 2021 alkaen Olympique Lyonin naisten edustusjoukkueen päävalmentajana. Bompastor edusti Ranskan naisten maajoukkuetta vuosina 2000–2012. Hän pelasi 156 maaottelua ja teki niissä 19 maalia. Bompastorin viimeinen seurajoukkue oli Olympique Lyonnais, jossa hän voitti viisi Ranskan mestaruutta ja kaksi naisten mestarien liigan mestaruutta. Montpellierin joukkueessa hän voitti aiemmin kaksi Ranskan mestaruutta. == Saavutukset == === Henkilökohtaiset saavutukset === * UNFP vuoden naispelaaja (2): 2003–2004, 2007–2008 * Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2011 tähdistöjoukkue * Women’s Professional Soccer tähdistöjoukkue (2): 2009, 2010 === Joukkuesaavutukset === ;Montpellier * Ranskan mestaruus (2): 2003–2004, 2004–2005 * Ranskan cupin voitto (1): 2005–2006 ;Lyon * Ranskan mestaruus (5): 2006–2007, 2007–2008, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013 * Ranskan cupin voitto (2): 2007–2008, 2011–2012 * UEFA naisten mestarien liigan voitto (2): 2010–2011, 2011–2012 ;Ranskan maajoukkue * Kypros Cupin voitto (1): 2012 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maximilian Riedmüller

Maximilian Riedmüller (s. 4. tammikuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Bayern Müncheniä.Fussballdaten Riedmüller ei ole tehnyt ensiesiintymistään Bayern Münchenin edustusjoukkueessa Bundesliigan otteluissa. Seuran kakkosjoukkueessa hän on pelannut 18 Regionalligan ja 34 3. Ligan ottelua. == Tilastot == Päivitetty 4. toukokuuta 2013. Kausi Joukkue Sarja Ottelut Maalit 2007–2008 Heimstetten Bayernliga 2008–2009 Bayern München II 3. Liga 8 0 2009–2010 Bayern München II 3. Liga 6 0 2010–2011 Bayern München II 3. Liga 20 0 2011–2012 Bayern München Bundesliiga 0 0 Bayern München II Regionalliga Süd 18 0 2012–2013 Bayern München Bundesliiga 0 0 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilho Rewell

Wilho Rewell (13. huhtikuuta 1871 Porin mlk. – 12. kesäkuuta 1951 Pori) oli suomalainen toimittaja, juristi ja pormestari.Aikalaiskirja 1934 Wilho Revellin vanhemmat olivat työnjohtaja Wilhelm Revell ja Amalia Palomaa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Porin yksityslyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1906. Revell sai varatuomarin arvon 1910. Rewell työskenteli toimittajana porilaisessa Satakunta-sanomalehdessa vuosina 1891–1904, jonka jälkeen hän toimi muun muassa oikeusneuvosmiehenä. Porin pormestariksi Rewell valittiin vuonna 1919 ja hän oli virassa aina vuoteen 1941 saakka. Wilho Rewellin poika oli kauppaneuvos Arvi Raikkala. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Porin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Lorze

Lorze on joki Keski-Sveitsissä. Sen pituus on 30,7 km == Joen kulku == Lorze saa alkunsa Zugin kantonissa, Zugin kaupungin kaakkoispuolella sijaitsevasta Ägerisee-järvestä. Joki laskee Zuginjärveen Zugin kaupungissa ja jatkaa Chamista kymmenkunta kilometriä luoteeseen laskien Reussiin Obfeldenin, Hünenbergin ja Merenschwandin rajalla. Lorze virtaa Zugin kantonin alueella - pienen matkaa se on Zürichin kantonin rajajokena. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Baar, Zug ja Cham. == Vesivoima == Lorzessa on kuusi vesivoimalaa, joista neljä on Ägeriseen ja Zuginjärven välillä. Järvien välinen korkeusero on 311 metriä. == Virtaama == Lorzen virtaama vaihtelee vuosien 1935-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Frauenthalissa - ennen joen yhdistymistä Reussiin - on ollut 7,4 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (11 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1949 (3,1 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on isompaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2007 elokuussa (38 m³/s) sekä pienin vuoden 1947 syys-lokakuussa (0,65 m³/s). == Vesirakentaminen == Lorzen vesistössä on tehty lukuisia muutostöitä, joista merkittävimmät ovat: * Zuginjärven pintaa laskettiin pohjoisrannan tulvien estämiseksi 2,5 metriä v. 1591-92Geschichte des Hochwasserschutz, s. 55 * Lorzen sivujoki Hüribach käännettiin tulvien takia laskemaan Ägeriseehen v. 1665,Geschichte des Hochwasserschutz, s. 57 * Lorze kanavoitiin tulvien ja tienrakentamisen takia noin neljän kilometrin matkalla Zugin ja Baarin välillä sekä sen laskukohtaa Zuginjärveen siirrettiin kilometrin verran itään 1970-luvulla Historische Lexikon der SchweizSwisstopo. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Sveitsin joet Luokka:Reinin vesistö Luokka:Zugin kantoni
Vaskijärvi (Yläne)

Vaskijärvi on Laajoen valuma-alueeseen kuuluva, Yläneellä Pöytyän kunnassa sijaitseva, noin 70 hehtaarin laajuinen järvi. Se sijaitsee Vaskijärven luonnonpuiston etelälaidalla, hieman yli viiden kilometrin päässä Yläneen keskustaajamasta. Vaskijärvi laskee pienen puron kautta pohjoispuolellaan sijaitsevaan Vähä-Valanen -nimiseen järveen, joka puolestaan laskee Valasojan kautta Elijärveen ja sitä kautta lopulta Laajokeen. Vaskijärvi ei nimestään huolimatta sijaitse luonnonpuiston alueella, vaan puiston eteläraja myötäilee järven suohon rajoittuvaa pohjoisrantaa. Järven metsäisellä ja kallioisella etelärannalla on puolestaan runsaasti vapaa-ajan asutusta. == Lähteet == Luokka:Yläneen järvet Luokka:Laajoen vesistö
Vaskijärvi

Vaskijärvi tarkoittaa seuraavia asioita: == Kylät == * Vaskijärvi, kylä Karkkilassa == Järvet == * Vaskijärvi, järvi Karkkilassa, Vaskijärven kylässä * Vaskijärvi, järvi Pöytyällä, entisessä Yläneen kunnassa == Muut == * Vaskijärven luonnonpuisto, luonnonpuisto Pöytyällä, entisessä Yläneen kunnassa Luokka:Järvien täsmennyssivut
Meksikonmustarastas

Meksikonmustarastas (Turdus infuscatus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Meksikonmustarastasta tavataan Keski-Amerikassa. Lajia esiintyy Meksikossa, Guatemalassa, Hondurasissa ja El Salvadorissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Taiturirastas

Taiturirastas (Turdus lawrencii) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Taiturirastasta esiintyy Etelä-Amerikan luoteisosissa. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi. Laji on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Valkokurkkurastas

Valkokurkkurastas (Turdus albicollis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on jaettu 21 alalajiin. ==Levinneisyys== Valkokurkkurastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Suomen Ruotujakoinen 3. Oulun Tarkk'ampujapataljoona

Suomen Ruotujakoinen 3. Oulun Tarkk'ampujapataljoona oli Krimin sodan aikana ruotujakoisuuden pohjalta perustettu pataljoona. Pataljoona perustettiin 15. joulukuuta 1854 ja sen ensimmäinen komppania ja esikunta sijoitettiin Ouluun. Muut komppaniat sijoitettiin Kalajoelle, Kemiin, Raaheen ja myöhemmin Kokkolaan. Pataljoonan ensimmäisenä komentajana 1854–1864 toimi everstiluutnantti Georg Fredrik Sundman ja toisena komentajana 1864–1868 majuri Viktor Reinhold Krogius. Pataljoonan tarkk'ampujavahvuus oli sodan aikana 600 miestä. Sodan jälkeen 1856 miesvahvuus pudotettiin 400 mieheen ja seuraavana vuonna 320 mieheen. Vuoden 1855 lopulla määrättiin pataljoonalle 160 sotilaan reservi. Oulun komppanian ensimmäisenä päällikkönä toimi oululainen alikapteeni Adolf Willgren. Oulun komppaniaa ja pataljoonan esikuntaa varten vuokrattiin kaksi taloa esikunnalle ja iso sali miehistön majoitukseen. Oulun kaupunki rakennutti Torikadun ja Peltokadun kulmaan maneesin, joka valmistui keväällä 1855. Samoihin aikoihin Kuusiluotoon rakennettiin komppanialle saunarakennus ja leipomo. Valtio osallistui kustannuksiin, mutta suurimman osan niistä maksoi kaupunki. Kaikki pataljoonalle rakennetut tilat on purettu tai muuten tuhoutuneet. Oulun pataljoonan hajottamiskäsky annettiin 21. huhtikuuta 1868 eli pataljoona ehti toimia hieman yli kolmetoista vuotta. == Lähteet == Luokka:Oulun historia Luokka:Suomalaiset sotilasyksiköt autonomian aikana
Kaakaorastas

Kaakaorastas (Turdus fumigatus) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva varpuslintu. == Tuntomerkit == Kaakaorastas on 22–24 cm pitkä. Se on yläpuolelta tummanruskea ja vaaleamman ruskea vatsapuolelta. Eri alalajit eroavat toisistaan höyhenpuvun kirkkauden perusteella. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta nuoret yksilöt ovat väriltään himmeämpiä kuin vanhat. == Levinneisyys == Kaakaorastasta esiintyy Etelä-Amerikan pohjoisosissa sekä Brasilian itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Elinympäristö == Kaakaorastas elää tiheissä metsissä, erityisesti soisilla alueilla ja várzealla. == Lisääntyminen == Kaakaorastaan pesä on matalalla puussa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo 12–13 päivää. Poikaset pysyvät pesässä 13 päivää. Laji pesii kerran vuodessa. == Ravinto == Kaakaorastas etsii ravintonsa pääasiassa maasta ja syö hyönteisiä, erityisesti muurahaisia, muita selkärangattomia ja marjoja. == Lähteet == Luokka:Rastaat
The Legend of Chin

__NOTOC__ The Legend of Chin on amerikkalaisen Switchfoot-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin kesäkuussa 1997 pienen re:think -levy- yhtiön kautta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jon Foreman – laulu, kitara * Tim Foreman – basso, taustalaulu * Chad Butler – rummut, taustalaulu == Vierailijat == * David Davidson – jousisoittimet * Peter Hyrka – jousisoittimet * Kristin Wilkinson – jousisoittimet * Matt Slocum – jousisoittimet * Eric Darken – lyömäsoittimet, perkussiot * Jimmie Lee Sloas – kitara * Charlie Peacock – rhodes, trumpetti * Lucas Eddens – skrätsäys kappaleessa Chem 6a == Lähteet == * The Legend of Chin CD:n kansivihko == Aiheesta muualla == * ”Chem 6a” -musiikkivideo YouTube- sivustolla Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Switchfootin albumit
Hammastammi

Hammastammi (Quercus dentata) on pyökkikasveihin kuuluva puu, metsätammen Aasiassa kasvava sukulainen. Se voisi kasvaa 15 metriä korkeaksi, mutta leikataan usein matalammaksi. Nahkeat lehdet ovat 15–30 cm pitkät ja 6–20 cm leveät. Karvaton terho on 1,5–2,2 cm pitkä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Onki: Hammastammi (Quercus dentata) *ITIS: Quercus dentata *United States Department of Agriculture (USDA): Quercus dentata *Flora of China: Quercus dentata Luokka:Tammet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1973

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1973 pelattiin Haarlemissa, Alankomaissa 30. kesäkuuta - 8. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen neljä parasta jatkoi otteluita mitalisijoista ja kaksi viimeistä viidennestä sijasta. ==Alkulohko== joukkue Ot. V H AVG 5 5 0 1.000 7-6 7-0 16-0 16-1 21-0 5 4 1 .800 - 11-2 20-2 25-0 14-1 Espanja 5 3 2 .600 - - 1-0 7-1 4-1 5 1 4 .200 - - - - 19-4 5 1 4 .200 - - - 4-3 - 5 1 4 .200 - - - - 8-7 ==Jatkosarjat== ===Ylempi jatkosarja=== joukkue Ot. V H AVG 6 6 0 1.000 6-2 10-2 8-0 6 4 2 .667 - 9-5 17-1 Espanja 6 2 4 .333 - - 11-3 6 0 6 .000 - - - Keskinäiset ottelut alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin. ===Alempi jatkosarja=== joukkue Ot. V H AVG 3 2 1 .667 10-7 3 1 2 .333 5-6 Keskinäinen ottelu alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin. ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue Vo Häv Kultaa 8 0 Hopeaa 6 2 Pronssia Espanja 4 4 4 1 7 5 3 4 6 1 6 Euroopan mestari 1973 Alankomaat 10\. mestaruus ==Henkilökohtaiset palkinnot== Palkinto Pelaaja Arvokkain pelaaja (MVP) Hamilton Richardson Paras syöttäjä Wim Remmerswaal Paras lyöjä Hamilton Richardson ==Lähteet== * Baseball Mercury. 1973 * Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivu 231.(ISBN 978-0-7864-3724-5) 1973 Luokka:Vuoden 1973 baseball Luokka:Alankomaiden baseball Luokka:Pohjois- Hollanti
Symmediaaninen piste

Symmediaaninen piste (myös Lemoinen piste tai Greben piste ) on geometriassa kolmion kulmien symmediaanien leikkauspiste. Leikkauspiste on eräs kolmion merkillisestä pisteistä ja se on luetteloitu Kimberlingin pisteiden luetteloon tunnuksella \scriptstyle X_{6}., mutta paljon käytetään myös tunnusta K. File:Lemoine parallels.svg File:Lemoine Circle.jpg File:Triangle lemoine.png == Sijainti kolmiossa == === Trilineaariset koordinaatit === Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat a \, : \, b \, : \, c = \sin \alpha \, : \, \sin \beta \, : \, \sin \gamma. === Barysentriset koordinaatit === Pisteen barysentriset koordinaatit ovat a^2 \, : \, b^2 \, : \, c^2 . == Ominaisuuksia == * Keskijanojen eli mediaanien leikkauspistettä kutsutaan kolmion painopisteeksi G (\scriptstyle X_{2}). Symmediaanien leikkauspiste K sijaitsee leikkauspisteen I (\scriptstyle X_{1}) toisella puolella ja yhtä kaukana kuin painopiste. Tällöin ovat janat KI = IG. Pisteet K ja G ovat toistensa isogonaalisia konjugaatteja. * Symmediaaninen piste on pisteen \scriptstyle X_{76} isotominen konjugaatti. * Symmediaaninen pisteen etäisyydet kolmion sivuista ovat sellaiset, että etäisyyksien neliösumma on pienin mahdollinen. Tällöin myös trilineaaristen koordinaattien neliösumma saa pienimmän arvonsa. * Kolmion symmediaaninen piste on samalla symmediaanisen pisteen pedaalikolmion painopiste. Juuri tälle pedaalikolmiolle edellä mainittu neliösumma on pienin. * Symmediaaninen piste sijaitsee Brocardin akselilla, missä ovat myös muun muassa kolmiota ympäröivän ympyrän keskipiste O (\scriptstyle X_{3}), 1. isodynaaminen piste S (\scriptstyle X_{15}), 2. isodynaaminen piste S' (\scriptstyle X_{16}), Brocardin keskipiste MB (\scriptstyle X_{39}) ja noin 140 muuta merkillistä pistettä. == Historia == Symmediaaneja tutkittiin 1800-luvun lopulla muiden kulmanjakajien ohella. Saksalainen Ernst Grebe huomasi symmediaanien leikkaavan aina toisensa ja julkaisi tuloksen vuonna 1847. Merkillisen pisteen nimesi E. Hain vuonna 1875 Greben pisteeksi. Ranskalainen Emile Lemoine julkaisi joitakin tuloksia antiparalleelisten mediaanien eli symmediaanien ominaisuksita vuonna 1873. Vuonna 1884 J. Neuberg nimesi löydetyn merkillisen pisteen nimeksi Lemoinen pisteeksi. Vaikka pisteen nimenä onkin monissa kielissä Lemoine ja Grebe, tiedetään L'Huilier esitelleen sen jo 1809. Symmediaanin nimen otti käyttöön M. d'Ocagne 1883. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == * O'Connor, J J & Robertson, E F: Émile Michel Hyacinthe Lemoine, University of St Andrews, Scotland * Greitzer, Samuel L. : Lemoine, Émile Michel Hyacinthe, Encyclpedia.com Luokka:Geometria
Hannu Karjalainen

Hannu Karjalainen (s. 1978 Haapavesi) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvataiteen koulutusohjelmasta vuonna 2005. Karjalainen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 2004. Yhteisnäyttelyihin hän on osallistunut vuodesta 2003 lähtien. Vuoden nuoreksi taiteilijaksi Karjalainen valittiin 2009.http://www.tampere.fi/taidemuseo/nayttelyt/aiemmat/2009/vnt2009.html Karjalaisen kiinnostus kuvataiteeseen syntyi elokuvan kautta. Kiinnostuksen herätti Michelangelo Antonionin Blow-Up – erään suudelman jälkeen, jonka hän näki televisiosta 1990-luvun alussa. Myös Andrei Tarkovskin elokuvat ovat olleet hänelle merkittäviä kokemuksia. Karjalaiselle myönnettiin valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New Way to Be Human

__NOTOC__ New Way To Be Human on amerikkalaisen Switchfoot-yhtyeen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin maaliskuussa 1999 re:think Recordsin kautta. Tuottajana toimi Charlie Peacock. Tunnetuimmat kappaleet levyllä ovat New Way To Be Human, Company Car ja Muistojen polku -elokuvasta tuttu Only Hope. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Yhtyeen kokoonpano == * Jon Foreman – laulu, kitara, piano, trumpetti * Tim Foreman – basso, taustalaulu * Chad Butler – rummut, perkussiot == Vierailijat == * Tony Miracle – analogisyntetisaattorit * David Davidson – viulu * Bob Mason – sello * Sam Levine – bassoklarinetti, huilut * Mike Haynes – trumpetti * Mark Douthit - tenorisaksofoni * Charlie Peacock – orkestraatiot == Lähteet == * New Way To Be Human CD:n kansivihko == Aiheesta muualla == * ”New Way To Be Human” -musiikkivideo YouTube-sivustolla Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Switchfootin albumit
Lea Whittington

Lea Whittington (s. 1960 Riverside, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän käyttää teoksissaan koristeellisten esineiden ja huonekalujen muotoa, useimmiten eurooppalaista sisustustaidetta. Whittington valmistui ensin vaatesuunnittelijaksi ja suuntautui vasta myöhemmin luovaan taiteeseen.Whittington, Lea; Valtion taidemuseo. Viitattu 4.5.2013. ==Näyttelyt== Whittingtonin teos Kananluukattokruunu vuodelta 1995 kuuluu Kiasman kokoelmiin. Hänen töitään on ollut esillä The Breweryn Hausguest- näyttelyssä 2007 Los Angelesissa.Lea Whittington ArtSlant-sivustolla ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joel Shapiro

Joel Shapiro (s. 27. syyskuuta 1941 New York) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän asuu ja työskentelee New Yorkissa. Shapiron teokset ovat tyypillisesti ei-esittäviä tai abstraktin ja esittävän rajamailla häilyviä veistoksia, jotka koostuvat erisuuntaisista, palkkimaisista kappaleista. Hän on käyttänyt teostensa materiaaleina mm. pronssia, puuta ja kipsiä. Hän on esitellyt näyttelyissä myös samantapaiseen geometriaan perustuvia piirroksia. Shapiro on tehnyt useita kymmeniä julkisia taideteoksia eri puolille maailmaa.http://www.pacegallery.com/artists/434/joel-shapiro, viitattu 5.5.2013http://bombsite.com/issues/109/articles/3332 Joel Shapiron haastattelu, viitattu 5.5.2013 Shapiro aloitti uransa 1960- ja 70-lukujen taitteessa. Hän kertoo tuolloin vaikuttuneensa mm. Robert Morrisin, Richard Serran, Carl Andren ja Donald Juddin veistotaiteesta, jolle on ominaista abstrakti ja pelkistetty, minimalistinen ilmaisu. Myös Shapiron omaa työskentelyä on leimannut kiinnostus materiaalien, rakenteen ja suhteiden tutkimiseen. Uransa alun jälkeen hän on kuitenkin halunnut ottaa etäisyyttä suoranaiseen minimalismiin. Hän korostaa taiteestaan puhuessaan pyrkimystä kokemusten ja tunteiden luomiseen. Lukuisat Shapiron veistokset on tulkittavissa pelkistetyiksi ihmishahmoiksi - toisiinsa liitettyjen suorakulmaisten kappaleiden voi hahmottaa esittävän vartaloa ja raajoja. Erityisesti uudemmissa veistoksissa painottuu liikkeen tuntu ja vaikutelma painovoiman uhmaamisesta: värikkäät puukappaleet näyttävät ikään kuin leijuvan ilmassa tai pysähtyneen kesken räjähtävän liikkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Joel Shapiro Valtion taidemuseon kokoelmissa Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maa (vuoden 2001 elokuva)

Maa on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Siinä seurataan maatilojen ja niiden viljelijöiden elämää Elimäellä, Kauhavalla ja Kerimäellä vuodesta 1996 vuoteen 2000. Maa kuvaa maaseudun muutosta juuri Euroopan unioniin liittyneessä 1990-luvun lopun Suomessa. Ohjaajan omin sanoin Maa ”yrittää kertoa ihmisistä, jotka ikiaikaisen elämäntavan muuttuessa ja hävitessä jaksavat yrittää pitää kiinni omasta historiastaan. He yrittävät löytää perustan elämänuskolleen työstä, luonnosta, maasta ja Jumalasta”. Kerimäellä Auvo ja Riitta Pekkinen pitävät maitotilaa ja harjoittavat kalastusta, Heikki Makkonen metsittää peltonsa ja keskittyy metsänhoitoon ja kalastukseen. Heli ja Osmo Karvinen joutuvat ratkaisemaan tilansa tulevaisuuden. Kauhavalla Jukka ja Kaija Aro uskovat lujasti tilansa kehittämiseen. Susanna Haapoja ja Risto Ranne edustavat nuoria viljelijöitä. Elimäkeläinen Seppo Kujala on syvästi uskonnollinen siemenviljayrittäjä, ja Heini Mäkelä pitää yksin sikatilaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Veikko Aaltosen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2001 dokumenttielokuvat
Työväenluokka (vuoden 2004 elokuva)

Työväenluokka on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva, jossa seurataan kahden eri sukupolven tehdastyöläisten elämää Imatra Steelin tehtaalla ja valkea­koske­laisella Tervasaaren paperitehtaalla vuosina 2002–2003. elokuvassa esiintyy muun muassa myöhemmin kansanedustajana toiminut pääluottamusmies Jukka Kärnä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Veikko Aaltosen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2004 dokumenttielokuvat
Paimenet

Paimenet on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo Helsingin Kallion seurakunnan pappien työstä. == Esiintyjät == *Riikka Wikström *Esa Siljamäki *Seppo Mäkelä *Heikki Sippola *Riitta Männistö *Eeva-Liisa Hurmerinta *Pirkko Jalovaara == Vastaanotto == Kati Sinisalon mukaan Paimenet on ”hyvin rajattu ja kiinnostava dokumentti. Se ulottuu kuitenkin pappien työn ja ajatusten taltiointia syvemmälle. Parhaimmillaan siitä välittyy jonkinlainen arjen ’pyhyys’. Tutut rituaalit näyttävät oudoilta ja tuoreilta.” Aamulehden Jukka Kangasjärvi suhtautui elokuvaan kriittisemmin: ”Hyvin hitaasti Paimenet kasvaa kokokuvaksi seurakunnan sisäänpäinlämpiävyydestä. Seuraamalla rinnakkain papiksi vihittävää, vielä epävarmaa nuorta teologia ja kasvoiltaan kurillista ja äänenkäytöltään jäykkää, kokenutta kappalaisrovastia, kuvastuu heidän välinen eronsa pelottavan johdannollisena. Kirkollisen arvokkuuden elämänmittainen tavoittelu nouseekin elokuvassa niin hallitsevaan osaan, että puhtaasti tunteen tasolla Paimenet on raskas ja ahdistava kuin tavallinen jumalanpalvelus, pidempikin.” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Veikko Aaltosen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2005 dokumenttielokuvat
Kuuban valloittajat

Kuuban valloittajat on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Arto Halosen ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo Kuuban lähihistoriasta vallanpitäjien käytössä olleiden vanhojen amerikkalaisten loistoautojen kautta. Mekaanikko Maximiliano saa tehtäväkseen kunnostaa Che Guevaran vuoden 1960 Chevroletin. ==Esiintyjät== *Maximiliano Fremiol Camba Artiguet *Josefina Aldanas *Carlos Reyes *Eduardo Mesejo Maestre *Niurka Corona *Jorge Jorge *Gilberto Smith Duquesne *Carmen Gladys Mesa de los Santos *Earl George McCatty Blackwood *Mario Borges *Osvaldo Fonts Hernandez *Gilberto Aldanas *Yolanda Acosta Garcia *Alejandro Urquizo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Arto Halosen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2005 dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Itäisten Salomoninsaarten taistelu

Itäisten Salomonsaarten taistelu oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltojen ja Japanin välinen meritaistelu, joka käytiin Salomonsaarten itäpuolella olevan Santa Isabelin saren lähistöllä 24.–25. elokuuta 1942.Arni s.151-152v.d.Vat s.220-221 ==Tausta== Japanilaiset olivat kesällä 1942 ryhtyneet rakentamaan lentokenttää Guadalcanalin saarelle. Yhdysvaltalaiset valtasivat lentokentän elokuun alussa.Arni s.139-143 Itäisten Salomoninsaarten taistelu käynnistyi, kun japanilaiset lähettivät laivasto-osaston tavoitteenaan karkottaa yhdysvaltalaiset. ==Tulos== Taistelussa Yhdysvaltain laivaston lentotukialus USS Enterprise vaurioitui pahoin ja 20 lentokonetta ammuttiin alas. Keisarillisen Japanin laivasto menetti yhden kuljetusaluksen Kinryumarun ja kevyt lentotukialus Ryūjō upposi hyökkäyksen seurauksena. Lisäksi lentokoneiden kuljetusalus Chitose ja hävittäjä Jintsu vaurioituivat pahasti ja 75 lentokonetta ammuttiin alas.Arni s.152 Taistelu oli liittoutuneiden strateginen voitto, vaikka molemmat osapuolet vetäytyivät alueelta taistelun jälkeen. USS Enterprise purjehti Pearl Harboriin korjattavaksi, jonka jälkeen se osallistui Santa Cruzin saarten taisteluun. Alus vaurioitui pahasti myös siinäkin taistelussa. Toinen lentotukialus USS Saratoga selvisi vahingoittumatta. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan meritaistelut Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Salomoninsaarten historia Luokka:Vuoden 1942 sotahistoria Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Yhdysvallat toisessa maailmansodassa Luokka:Yhdysvaltain laivaston historia Luokka:Japani toisessa maailmansodassa Luokka:Keisarillisen Japanin laivasto
Ebba Bohlin

thumb|Bohlinin teos Konkret transcendens vuodelta 2012 Tukholmassa. Ebba Bohlin (s. 1976) on ruotsalainen nykytaiteilija. ==Taiteellinen työskentely== Ebba Bohlinin taiteelle ovat tyypillisiä paikkasidonnaiset teokset, jotka muuttavat arkisia ympäristöjä tai näyttelytilan arkkitehtuuria. Toisinaan ne ovat hyvinkin hienovaraisia: teos voi olla kiillotettu alue gallerian lattiassa tai ulkona kallion graniitissa (Teos 1.5 x 2.1573733...; toteutettu vuosina 2005, 2006, 2008, 2010 ja 2013). Toisissa teoksissaan Bohlin on tuonut näyttelytilaan suuria rakenteita, kuten rakennustelineitä (Bauwerk I ja II, 2008 ja 2009), trailerille nostetun purjeveneen (Vereiste Häfen am Weissen Meer, 2008) tai kokonaan uuden seinän, joka on naamioitu esittämään moottorin tärisyttämää autolautan kylkeä (The Turning, 2009).http://www.ebbabohlin.se, EbbaBohlinin verkkoportfolio, viitattu 12.9.2014. Ebba Bohlin on tehnyt useita julkisia taideteoksia Ruotsissa. ==Koulutus ja uran alku== Ebba Bohlin on valmistunut taiteen maisteriksi Tukholman Konstfackista vuonna 2008. B.A.-tutkinnon hän suoritti samassa koulussa keramiikka- ja lasitaiteesta (2003). Hän on esitellyt teoksiaan näyttelyissä vuodesta 2005. ==Ebba Bohlin Suomessa== Ebba Bohlinin ensiesiintyminen Suomessa oli kolmen taiteilijan yhteisnäyttely Copy, Paste, Add Layer helsinkiläisessä Galleria Sinnessä keväällä 2013. Hänen teoksensa Hygge (Homely) oli puupino, joka näytti jatkuvan ikkunan läpi galleriatilasta kadulle. Tilakokemuksen ja -illuusion lisäksi oleellinen osa teosta oli galleriaan leviävä tuoreen puun tuoksu.http://www.sinne.proartibus.fi/fi/nayttelyt/article-9668-23278-copy- paste-add-layer, viitattu 5.5.2013http://www.hs.fi/arviot/Näyttely/Tukkipino+työntyy+galleriasta/a1363064660843 , viitattu 5.5.2013 Teos synnytti pienimuotoisen taidekeskustelun Helsingin Sanomien yleisönosastossa. Keskiössä oli kysymys, miten puupino galleriassa voi olla taidetta, kun puupinot pihoilla ja teiden varsilla eivät ole.http://www.hs.fi/paivanlehti/mielipide/Näyttäytyykö+puupino+erilaisena+keskellä+kaupunkia/a1363583415312, viitattu 5.5.2013http://www.hs.fi/paivanlehti/mielipide/Taide+ja+tiede+täydentävät+hyvin+toisiaan/a1363473507016, viitattu 5.5.2013http://www.hs.fi/paivanlehti/mielipide/Puupino+galleriassa+oli+sykähdyttävä+näky/a1363496485843 , viitattu 5.5.2013 Kuvataidekasvatuksen professori Helena Sederholm liitti omassa puheenvuorossaan teoksen käsitetaiteen perinteeseen. Hän korosti, että teos on tärkeää kokea omassa ympäristössään ja suhteessa esimerkiksi muihin näyttelyn teoksiin: ”tai­tees­ta yk­si ku­va ker­too yh­tä vä­hän kuin pelk­kä ot­te­lu­tu­los 4–3 pal­lo­pe­lin ku­lus­ta”. Bohlinin teos 1.5 x 2.1573733… oli mukana Nykytaiteen museo Kiasman Kiasma Hits -näyttelyssä 2013–2014. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pitkin tietä pieni lapsi

Pitkin tietä pieni lapsi on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Susanna Helken ja Virpi Suutarin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Se kertoo suomalaisten ja somalialaisten lasten ystävyydestä, yhteisistä leikeistä ja keskusteluista vantaalaisessa lähiössä vuonna 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2005 dokumenttielokuvat
Proletari

Proletari () on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bolšaja Niša -joen varrella 30 kilometriä Novgorodista kaakkoon. Taajamassa on 5 100 ja kunnassa 6 100 asukasta (vuonna 2010). ==Maantiede ja asutus== Proletarin kunnan pinta-ala on 319,4 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Bronnitsan kuntaan, idässä ja etelässä Kresttsyn piiriin sekä lännessä Ilmajärveen.Generalnyi plan, s. 5. Pinta-alasta 71,1 % on metsää ja 24,0 % maatalousmaataGeneralnyi plan, s. 11.. Kunta sijaitsee Ilmajärven–Olhavanjoen tasangollaGeneralnyi plan, s. 7.. Sen alueella virtaavat Niša- ja OlšankajoetGeneralnyi plan, s. 8.. Luonnonsuojelualueita ovat Ilmajärven itärannan rauhoitusalue sekä Proletarin ja Nilskon tammimetsätGeneralnyi plan, s. 13–14.. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 15 kylää: Bor, Dorožno, Gostsy, Krasnyje Stanki, Lzen, Nilsko, Osmojevo, Poljany, Povodje, Šabanovo, Sljuzovo, Veisko, Veretje, Zamlenje ja Zaretšje. Kahden-kolmensadan asukkaan paikkakuntia ovat Gostsy, Krasnyje Stanki ja Dorožno.Generalnyi plan, s. 15–16. ==Historia== Nišajoen rannalla sijainnut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1495 verokirjassa. Vuonna 1885 paikkakunnalle perustettiin posliinitehdas, jonka työläisasutus sai vuonna 1922 nimen Proletari (”Proletaari”). Vuodesta 1931 lähtien sillä oli kaupunkimaisen taajaman status. Vuosina 1941–1963 Proletari oli Mstan piirin keskus. Gostsyn maalaiskunta liitettiin Proletarin kaupunkikuntaan vuonna 2010. ==Liikenne, talous ja palvelut== Proletarin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Taajamasta on linja-autoyhteys Novgorodiin.Generalnyi plan, s. 31–32. Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat rakentaminen (35,1 %), kauppa (13,7 %) ja julkiset palvelut. 27,2 % työssäkäyvistä työskentelee kunnan ulkopuolella ja 36,5 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.Generalnyi plan, s. 20–21. Proletarin tärkein yritys posliinitehdas on konkurssitilassa. Keskustaajaman palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus ja taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka ja piirisairaala, yleinen sauna, posti ja pankki. Eräitä julkisia palveluja on myös Gostsyssa.Generalnyi plan, s. 27–29. ==Nähtävyydet== Veiskon ja Zamlenjen kylien lähellä on muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Proletarin posliinitehtaan rakennukset sekä Gostsyn, Nilskon, Veretjen ja Zamlenjen vanhat asuintalot.Generalnyi plan, s. 12–13. Proletarissa toimii posliinitehtaan museo. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Proletarin kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Novgorodin piirin kunnat
Apinajuttu

Apinajuttu on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Esa Illin ohjaama elokuva. ==Juoni== Apinajutussa keski-ikäistyvät nuoruuden bändikaverit kokoontuvat harjoittelemaan ja keskustelemaan yhtyeen naisjäsenen häiden alla. ==Rooleissa== *Ville Virtanen *Miia Lindström *Max Bremer *Niklas Häggblom ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Vuoden 2000 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat
Sibelius-kvartetti

Sibelius-kvartetti on suomalainen jousikvartetti, joka vuoteen 1933 toimi nimellä Radion jousikvartetti.Otavan Iso tietosanakirja, osa 6, p. 1348. Otava 1967. Vuonna 1927 perustetusta Radio-orkesterista muodostettiin toiminnan monipuolistamiseksi ja loma-aikoja varten kokoonpanoja, joista tunnetuin on ollut vuonna 1931 koottu jousikvartetti. Vuonna 1933 Sibelius ehdotti sille omaa nimeään.Yleisradion historiaa. Kvartetin toiminta päättyi vuonna 1974. Vuodesta 1980 on toiminut Jean Sibelius -kvartetti. ==Soittajia eri aikoina== Muun muassa seuraavat muusikot ovat kuuluneet kvartetin kokoonpanoon: * Erik Cronvall, 1. viulu * Pekka Kari, 2. viulu * Hugo Huttunen, 2. viulu * Tuomas Haapanen, 2. viulu * Aarno Salmela, alttoviulu * Erik Karma, alttoviulu * Artto Granroth, sello * Tauno Korhonen, sello ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kamariyhtyeet
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1975

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1975 pelattiin Barcelonassa, Espanjassa 25. heinäkuuta - 3. elokuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat kahdessa lohkossa yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen lohkovoittajat kohtasivat finaalisarjassa ja lohkokakkoset pelasivat pronssimitalista. Alankomaat, joka oli koko Euroopan-mestaruuskisahistorian aikana hävinnyt vain yhden ottelun kärsi nyt kolme tappiota Italialle ja sai tyytyä hopeamitaleihin. Mestaruus oli Italialle toinen, edellinen oli ensimmäisistä Euroopan-mestaruuskilpailuista vuodelta 1954. Pronssia kilpailussa sai Länsi-Saksan joukkue, jolla kisapaikka aukesi vasta ylimääräisessä karsintaottelussa sen jälkeen, kun Belgia oli ilmoittanut jättävänsä kisat väliin. ==Alkulohkot== ===Lohko A=== joukkue Ot. V H AVG 2 2 0 1.000 9-3 - 2 1 1 .500 - 6-3 2 0 2 .000 1-12 - ===Lohko B=== joukkue Ot. V H AVG 2 2 0 1.000 9-0 - Espanja 2 1 1 .500 - 11-1 2 0 2 .000 0-13 - ==Sijoitusottelut== === viidennestä sijasta === joukkue Ot. V H AVG Peli 1 Peli 2 Peli 3 3 3 0 1.000 8-4 6-1 11-6 3 0 3 .000 - - - the- sports.org/baseball - ristiriitainen lähde ===Pronssiottelut=== joukkue Ot. V H AVG Peli 1 Peli 2 Peli 3 Peli 4 Peli 5 5 4 1 .800 7-1 9-4 - 9-4 6-3 Espanja 5 1 4 .200 - - 6-2 - - ===Loppuottelut=== joukkue Ot. V H AVG Peli 1 Peli 2 Peli 3 Peli 4 Peli 5 5 3 2 .600 - 7-1 5-1 - 9-4 5 2 3 .400 2-0 - - 9-4 - ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue Vo Häv Kultaa 5 2 Hopeaa 4 3 Pronssia 5 2 4 Espanja 2 5 5 3 2 6 0 5 Euroopan mestari 1975 Italia 2\. mestaruus ==Lähteet== * Baseball Mercury. 1975 * Josh Chetwynd: Baseball in Europe, sivut 231-232.(ISBN 978-0-7864-3724-5) 1975 Luokka:Vuoden 1975 baseball Luokka:Barcelonan urheilu
Hiienvaaran ampuma-alue

Hiienvaaran ampuma-alue on Suomen puolustusvoimien ja rajavartiolaitoksen käytössä oleva ampuma-alue, joka sijaitsee Ilomantsin kunnassa Pohjois- Karjalassa. Nykyisin ampuma-alueen pääkäyttäjä on Pohjois-Karjalan rajavartiosto, ennen käyttäjänä oli myös Pohjois-Karjalan Prikaati lakkauttamiseensa asti. Ampuma-alue sijaitsee Hiienvaaran alueella samannimisen vaaran ympärillä ja Koitere-järven luoteispuolella. Patvinsuon kansallispuisto sijaitsee lähistöllä. Kansallispuiston ympäri menevä Patvinkierros kulkee muutaman kilometrin verran läntisellä osaltaan Lahnalammen pysäköintialueen ja Pirskanlammen telttailualueen välillä ampuma- alueen puolella. Ampuma-alue on merkitty maastoon punaisella renkaalla puun rungon ympäri. Ampuma-alueella liikkuminen on kielletty ampumaharjoitusten aikana. Harjoitusten ajankohdat on merkitty maastossa alueen läheisyydessä sijaitseviin kyltteihin ja alueelle johtavien reittien varsille. == Lähteet == Luokka:Ilomantsi Luokka:Suomen ampuma-alueet Luokka:Ilomantsin rakennukset ja rakennelmat
Hysteria (täsmennyssivu)

Hysteria voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * hysteria, mielenhäiriö * Hysteria, Def Leppard -yhtyeen albumi * Hysteria, Pekka Karjalaisen elokuva vuodelta 1993 * Hysteria, vuonna 2011 valmistunut brittiläinen elokuva * ”Hysteria”, Musen kappale vuodelta 2003 * ”Hysteria”, Anna Abreun kappale vuodelta 2011. * ”Hysteria”, Def Leppardin kappale vuoden 1987 samannimiseltä albumilta ==Katso myös== * Tutkielmia hysteriasta, kirja vuodelta 1895
Radža

Radža tai Rajah (sanskritiksi राजा rājā- ’kuningas, hallitsija’) on intialaisen miespuolisen monarkin tai kshatriya-varnan hallitsijan arvonimi. Hallitsijan puolisosta ja naishallitsijasta käytetään nimitystä rani (sanskritiksi राज्ञी rājñī). ==Katso myös== * Maharadža ==Lähteet== Luokka:Hallitsijat Luokka:Intialainen yhteiskunta Luokka:Arvonimet
Hysteria (vuoden 1993 elokuva)

Hysteria on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Pekka Karjalaisen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Rosa Liksomin ja Kari Pullisen ideoimaan tarinaan. Siinä romanttiselle lomareissulle lähtenyt suomalainen Sam (Sam Huber) päätyy etsimään tyttöystäväänsä Maria ympäri Baltiaa. Mari kuljettaa tärkeitä filmikeloja virolaisen elokuvan filmauspaikalle, mutta salaperäinen Sergei yrittää katkaista pariskunnan matkanteon. ==Rooleissa== *Sam Huber – Sam *Carmen Mikiver – Mari *Elmar Trink – Mart *Tõnu Aav – Sergei *Anne Paluver – Madam ==Vastaanotto== Pääosan esittäjä Sam Huber palkittiin 1994 parhaan debytantin Jussi-palkinnolla suorituksestaan tässä sekä Ripa ruostuu -elokuvassa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Pekka Karjalaisen ohjaamat elokuvat
Sielueläin

Sielueläin on yleismaailmallinen käsitys ihmisen sielusta pienenä, nopealiikkeisenä eläimenä. Se voi poistua ihmisestä nukkuessa suun kautta ja kulkea kauaskin. Ihminen kuolee, ellei se palaa. Kuolleen ihmisen sielueläin voi jäädä elämään omaa elämäänsä. Usein sielueläintä kuvataan linnun muodossa sielulintuna, esimerkiksi kyyhkysenä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 6, palsta 1355 ==Katso myös== *Animismi ==Lähteet== Luokka:Jumalat, henget ja taruolennot
Toimivalta (sopimusoikeus)

Toimivalta sopimusoikeudessa määrittää sitä, kuinka laaja oikeus sitoumusten tekemiseen henkilöllä on toisen puolesta. Toimivalta liittyy toisen edustamiseen tai toimeksiantojen suorittamiseen. Toimivallasta on kyse myös silloin, kun toimeksisaaja hoitaa toimeksiantajan asioita toimeksiannon perusteella. == Toimivalta edustuksessa == Edustajan toimivalta määräytyy sen mukaan, mitä päämiehen ja edustajan välillä on asiasta sovittu. Toimivalta määrittää sitä, kuinka laaja oikeus sitoumusten tekemiseen edustajalla on suhteessa valtuuttajaan (päämieheen). Toimivaltarajoitukset vaikuttavat valtuuttajan ja valtuutetun välillä, ja ne eivät usein ole sopimuskumppanien tiedossa. Toimivalta on suppeampi käsite kuin kelpoisuus. Jos edustaja ylittää toimivaltansa, mutta ei ylitä kelpoisuuttaan, hän rikkoo päämiehen antamia ohjeita.Hemmo 2006, s. 252–253 Jos valtuutettu tehdessään oikeustoimen on toiminut vastoin valtuuttajan hänelle antamia ohjeita, ei oikeustoimi sido valtuuttajaa, jos kolmas henkilö tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että valtuutettu ylitti toimivaltansa.Oikeustoimilain 11 § 1. mom Finlex === Kelpoisuuden ja toimivallan ero === Kelpoisuuden ja toimivallan ero liittyy niihin oikeusvaikutuksiin, joita seuraa jommankumman ylittämisestä. Oikeustoimi ei sido päämiestä, jos edustaja on sen tehdessään ylittänyt kelpoisuutensa; oikeustoimi on toisin sanoen pätemätön kaikkia kohtaan. Toimivallan ylittäminen siten, että edustaja pysyy kelpoisuutensa sisällä, on sen sijaan menettelyvirhe, jonka vaikutuksia arvoidaan erikseen sekä päämiehen ja sopimuskumppanin että päämiehen ja edustajan suhteessa. Päämiehen ja sopimuskumppanin välisen oikeustoimen pätevyyden arvioinnissa on ratkaisevaa sopimuskumppanin vilpitön mieli. Ellei sopimuskumppani tiennyt eikä hänen olisi pitänytkään tietää edustajan toimivallan ylittämisestä, sopimus sitoo päämiestä.Hemmo 2006, s. 253–254 Toisaalta päämiehen ja edustajan suhteessa edustaja voi joutua vahingonkorvausvelvolliseksi toimivallan ylittämisen aiheuttamasta haitasta . Esimerkkinä asiasta on valtuutus, jossa valtuuttaja (päämies) valtuuttaa edustajansa myymään jonkun tietyn esineen, ja tämä kelpuutus kirjataan valtakirjaan, minkä lisäksi päämies antaa edustajalle suullisen toimiohjeen, jossa kielletään esineen myyminen alle tietyn vähimmäishinnan. Edustajalla on näin kelpoisuus myydä esine, mutta hänen toimivaltaansa on rajoitettu kauppahinnan osalta. Jos edustaja myy toisen esineen kuin on yksilöity valtakirjassa, hän ylittää kelpoisuutensa ja kauppa on kokonaan pätemätön. Jos edustaja taasen myy sovitun esineen alle määrätyn vähimmäishinnan, hän ylittää toimivaltansa. Tällöin kauppa sitoo päämiestä, mikäli ostaja on ollut vilpittömässä mielessä eli toisin sanoen ei ole tiennyt edustajalle annetusta ohjeesta. == Katso myös == * Kelpoisuus ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Laki edunvalvontavaltuutuksesta, 15 §. Finlex Toimivalta
Tarharastas

Tarharastas (Turdus grayi) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tarharastasta tavataan Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Esiintyy myös Etelä-Teksasissa erityisesti talvisin. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Sähköaita (laidun)

thumb|Perinteinen sähköaita, jossa on käytetty rautalankaa ja puisia aitatolppia. Kuvassa on käytetty piikkilankaa, joka Suomessa on kielletty laidunkäytössä. Sähköaita on laitumen rajaamiseksi rakennettu aita, joka estää tuotantoeläimen karkaamisen laitumen ulkopuolelle. Sen teho perustuu langassa kulkevaan sähkövirtaan. Virta aitaan saadaan joko sähköpaimenesta tai aurinkokennosta. Eläimen koskettaessa aitaa, se saa lievän sähköiskun ja oppii välttämään sitä. Suomessa sähköaitaa ryhdyttiin laiduntamisessa kokeilemaan laidunyhdistyksen aloitteesta vuonna 1939, mutta varsinaisesti se otettiin käyttöön talvisodan jälkeen, jolloin puolustuslaitos keräsi maatiloilta lähes kaiken ylimääräisen piikkilangan, eikä uutta ollut saatavilla tilalle. 1940-luvulla sähköaita alkoi nopeasti yleistyä tehokkuutensa ja edullisuutensa johdosta. Sähköaitaa voidaan käyttää lehmien ja hevosten laiduntamisessa aukeilla laitumilla, lähinnä pelloilla ja raivatuilla hakamailla. ==Lähteet== Luokka: Aidat
Pilvimetsärastas

Pilvimetsärastas (Turdus plebejus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pilvimetsärastasta esiintyy Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaation kooksi arvioidaan 50 000−500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Jussi Hietanen

Elis Johannes ”Jussi” Hietanen (29. maaliskuuta 1903 Tampere – 19. elokuuta 1941 Kiestinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka päätyö on Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla sijaitseva punaisten hautamuistomerkki. == Elämä == Tehdastyöläisen perheeseen syntynyt Hietanen oli sisällissodan aikana 14-vuotiaana punakaartin lääkintäosaston juoksupoikana Tampereella. Hänet vangittiin Tampereen taistelun jälkeen Kaupunginhotellista ja vietiin Tampereen vankileirille. Lokakuussa 1918 valtiorikosoikeus hylkäsi häntä vastaan nostetun syytteen avunannosta valtiopetokseen. Hietanen opiskeli kuvanveistoa vuodesta 1923 Richard Rautalinin ja vuosina 1924–1926 Evert Porilan johdolla. Vuosina 1934–1935 Hietanen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä näyttelyssä vuonna 1923 Tampereella. Vuonna 1939 Hietanen työskenteli Porilan avustajana tämän veistäessä Tampereelle pystytettyä Mannerheimin patsasta. Syksyllä 1940 Tampereen työväenjärjestöjen muistomerkkitoimikunta tilasi Hietaselta suunnitelmat Kalevankankaalle pystytettävään punaisten muistomerkkiin, joka paljastettiin helatorstaina toukokuussa 1941. Hänen muita töitään ovat Ikaalisten sankaripatsas sekä Messukylän vuonna 1918 kaatuneiden muistomerkki, jonka Viljo Savikurki valmisti hänen luonnostensa pohjalta vuonna 1945. Hietanen kaatui jatkosodan hyökkäysvaiheessa Kiestingissä, ja hänet on myös itse haudattu Kalevankankaan hautausmaalle. Jussi Hietasen poika oli kuvanveistäjä Unto Hietanen. == Kuvia == Punaisten muistomerkki Kalevankankaalla elokuussa 2009.jpg|Punaisten muistomerkki Kalevankankaan hautausmaalla. Tiedosto:Jussi Hietanen Messukylan punaisten muistomerkki 1945.JPG|Punaisten muistomerkki, 1945, Messukylä, Tampere. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Valkokaulusrastas

Valkokaulusrastas (Turdus albocinctus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkokaulusrastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa, Bangladeshssa ja Myanmarissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Lavertajarastas

Lavertajarastas (Turdus assimilis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Lavertajarastasta tavataan Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Yksittäisiä lintuja on löytynyt äärimmäisessä Etelä-Teksasissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 500 000−5 000 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Sievers

Sievers on saksalaisperäinen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Eduard Sievers (1850–1932), saksalainen kielitieteilijä *Essi Sievers (s. 1983), suomalainen jääkiekkoilija *Jacob Johann von Sievers (1731–1808), venäläinen valtiomies, Novgorodin kuvernööri ja suurlähettiläs *Kai Sievers (1930–1994), suomalainen lääkäri, professori, salanimellä Kai Dorkin käsikirjoittaja *Kari Sievers (s. 1945), suomalainen koripalloilija *Richard Sievers (1852–1931), suomalainen lääkäri, arkkiatri *Roy Sievers (1926–2017), yhdysvaltalainen baseballpelaaja *Wilhelm Sievers (1860–1921), saksalainen maantieteilijä *Wolfram Sievers (1905–1948), saksalainen lääkäri ==Katso myös== * Sigfrid Siwertz ruotsalainen kirjailija