EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
James Brooke

James Brooke (29. huhtikuuta 1803 Varanasi, Brittiläinen Intia – 11. kesäkuuta 1868 Burrator, Yhdistynyt kuningaskunta) oli alun perin brittiläinen seikkailija, josta tuli myöhemmin ensimmäinen Sarawakin kuningaskunnan Rajah. Hän oli ensimmäinen niin sanotuista valkoisista rajaheista. Brooke syntyi Secroressa, Varanasin kaupungissa, joka kuului silloiseen Brittiläiseen Intiaan. Hän oli englantilaisen Thomas Brooken ja skotlantilaisen päärin William Stuartin aviottoman tyttären Anna Marian poika. Hän asui syntymäkaupungissaan 12-vuotiaaksi asti, jolloin Brooke lähetettiin Norwich Schooliin Lontooseen opiskelemaan. Brooke palasi Intiaan 1819, ja hänet värvättiin Englannin Itä-Intian kauppakomppanian armeijaan. Brooke loukkaantui vakavasti 1825 kesken ensimmäisen anglo–burmalaisen sodan ja lähti Englantiin toipumaan. Hän palasi 1830 sodan jo päätyttyä. Erottuaan armeijasta Brooke lähti yrittämään kaupankäyntiä Kaukoitään, muttei saavuttanut menestystä. Myöhemmin hän sijoitti rahansa The Royalist -nimiseen kuunariin, jolla purjehti Borneoon Brunein sulttaanikuntaan vuonna 1838. Brooke auttoi Brunein sulttaania taltuttamaan keskushallintoa vastustaneen kapinan. Sulttaani, ilmeisesti uhkailujen jälkeen, luovutti hänelle yksityisen läänin alueiltaan. Brooke laajensi sittemmin aluettaan ja hänestä tuli lopulta Sarawakin kiistämätön hallitsija 24. syyskuuta 1841. Lopullisesti Brooke julistautui Rajahiksi kuitenkin vasta 18. elokuuta 1842. Läpi hallitsijakautensa Brooke kamppaili kapinallisia vastaan. Yksi hänen suurimmista ongelmistaan olivat merirosvot, jotka olivat jatkuvana vitsauksena Brooken valtakauden loppuun asti. Säilyttääkseen valta-asemansa Brooke uudisti koko Sarawakin hallintoa ja lainsäädäntöä. Brookella ei ollut aviollisia lapsia, joten hän joutui nimeämään sisarensa pojan John Brooke Johnson-Brooken seuraajakseen 1861. John menetti myöhemmin kuitenkin arvostelun takia setänsä seuraajan aseman nuoremmalle veljelleen Charlesille, joka sittemmin seurasi James Brookea Sarawakin Rajahina. James Brooke kuoli 1868 Burratorissa Isossa-Britanniassa ja hänet haudattiin Sheepstorin kirkon hautausmaalle Plymouthiin, samoin kuin hänen seuraajansa Sarawakin valtaistuimella. Luokka:Borneon historia Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Hallitsijat Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Skeleton Crew (elokuva)

Skeleton Crew on suomalainen kauhuelokuva, joka on valmistunut vuonna 2009. Elokuvan ovat ohjanneet Tommi Lepola ja Tero Molin. Elokuva sijoittuu hylättyyn itäsuomalaiseen mielisairaalaan, jossa kuvataan laitoksen menneisyyteen pohjautuvaa Silent Creek -kauhuelokuvaa. Sairaala suljettiin 1970-luvulla, kun sen johtaja Andersson jäi kiinni potilaiden kiduttamisesta kuoliaiksi ja sen kuvaamisesta. Kuvausryhmän löydettyä Anderssonin salaisen huoneen filmeineen ohjaaja Steven kiinnostuu kuvamateriaalista liikaakin ja menneisyyden verityöt alkavat uusiutua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2009 suomalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Sierren alue

Sierren alue (, ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Valais’n kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Sierren alue sijaitsee Rhônen laaksossa, Keski- Valais’ssa. == Kunnat == Sierren alueella on 12 kuntaa, joista suurimmat ovat Sierre ja Crans-Montana. Alueen keskus on Sierre. Sierren alueen asukasluku on 48 906 (31.12.2015). Väkimäärä on selvässä kasvussa, sillä kolme vuotta aiemmin, vuoden 2012 lopulla, asukkaita oli 47 167. Alueen pinta-ala on 419 km². Kunta Asukasluku 31.12.2015 Pinta-ala km² Anniviers 2 716 242,95 Chalais 3 410 24,46 Chippis 1 632 1,98 Crans- Montana 10 931 59,66 Grône 2 311 21,14 Icogne 561 24,81 Lens 3 986 13,91 Miège 1 349 2,53 Saint-Léonard 2 269 3,90 Sierre 16 711 19,18 Venthône 1 213 2,53 Veyras 1 817 1,45 Yhteensä 48 906 418,50 == Muutoksia == 1.1.2017 neljä alueen kuntaa, Chermignon, Mollens, Montana ja Randogne yhdistyivät Crans-Montanan kunnaksi. Vuoden 2015 lopussa näissä kunnissa oli yhteensä 10 931 asukasta. == Asukkaat ja kieli== Sierren alue on ranskankielinen: vuonna 2000 sen asukkaista 80 % oli ranskankielisiä. Saksankielisiä oli 8 %, italiankielisiä 4 % ja muun kielisiä noin 8 %. Ranskan kielen asema Sierressä on vahvistunut voimakkaasti: vielä 1880-luvulla alueen valtakieli oli saksa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valais’n hallintoalueet
Suvi-Päivikki Ala-Könni

Suvi-Päivikki Ala-Könni (28. heinäkuuta 1951 Helsinki – 10. maaliskuuta 2010 Torrevieja, Espanja) oli Suomen ensimmäisiä lapsiartisteja. Hän lauloi lähinnä kansanlauluja lapsille isänsä professori ja etnomusikologi Erkki Ala-Könnin opastuksella. Suvi-Päivikki esiintyi esimerkiksi Markus-sedän Lastentunti- ohjelmassa sekä elokuva- ja mainosrooleissa 1950-luvulla. Myöhemmällä iällä hän opiskeli kasvatustieteitä ja teki uran erikoispäiväkotien johtajana Helsingissä. Hänen lempilaulunsa oli Aleksille taikinaa, ja siksi hänen kahden poikansa nimiksi tulivat Aleksi ja Julius. Hänellä on myös yksi tytär (Anna). == Aiheesta muualla == * http://aanitearkisto.fi/firs2/kappale.php?Id=Suutarin+em%E4nn%E4n+kehtolaulu * http://www.yle.fi/elavaarkisto/?s=s&g;=5&ag;=102&t;=57&a;=2943 * http://www.imdb.com/name/nm1966187/ * http://www.discogs.com/artist/Suvi-P%C3%A4ivikki Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
George Perry

George Perry oli englantilainen eläintieteilijä, jonka erikoisalana olivat nilviäiset. Perryn henkilöhistoriasta tiedetään hyvin vähän. Hänen oletetaan syntyneen vuonna 1771. Hän asui Lontoossa tai sen lähistöllä. Perry julkaisi Arcana; or the museum of natural history: nimistä kuukausittaista eläintieteellistä sarjaa tammikuusta 1810 syyskuuhun 1811. Sarjassa julkaistiin kirjoituksia muun muassa linnuista, nisäkkäistä, kaloista, matelijoista ja hyönteisistä. Vuonna 1811 Perry julkaisi tunnetumman teoksensa, Conchology, or the natural history of shells: containing a new arrangement of the genera and species, illustrated by coloured engravings executed from the natural specimens, and including the latest discoveries. Teoksessa hän esittelee nilviäislajeja 61:llä käsin väritetyllä, akvatintamenetelmällä painetulla foliokokoisella sivulla. Tekstiä on vain nelisivuisessa johdannossa ja teoksen lopussa olevassa sisällysluettelossa.Richard E. Petit 2003: George Perry’s molluscan taxa and notes on the editions of his Conchology of 1811. Magnolia Press, Auckland Arcanassaan Perry nimesi uuden lintulajin, australiankurjen (Grus rubicunda).ITIS == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1771 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Kehnämittari

Kehnämittari (Perconia strigillaria) on jokseenkin harvinainen lovimittareihin kuuluva perhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Kehnämittarin siipien kärkiväli on Suomessa keskimäärin 28–33 millimetriä ja Britanniassa 36–41 milliä. Lajin siivet ovat vaalean harmaan ja tummemman harmaan kirjomat, kehnäiset. Siivissä on myös useita tummempia viiruja, jotka kulkevat melko suorina siipien poikki. lajista tavataan myös tummempia värimuotoja.Mikkola ym: Suomen perhoset – Mittarit 2, s. 215Skinner: Colour Identification Guide to Moths of the British Isles, s. 67 == Levinneisyys ja lentoaika == Kehnämittaria tavataan Euroopassa ja Venäjällä. Laji on levinnyt Espanjasta ja Irlannista Fennoskandiaan, Venäjälle ja Etelä-Eurooppaan asti. Suomessa lajia tavataan pääasiassa vain maan eteläosissa, Rauma-Imatra linajn eteläpuolella. Lajin lentoaikaa Suomessa on kesäkuun loppu ja heinäkuun alkupuoli, Britanniassa kesä-heinäkuu. == Elinympäristö ja elintavat == Kehnämittarin elinaluetta ovat lämpimät, kanervaa kasvavat paikat. Tyypillisiä elinpaikkoja ovat rämeiden reunat, harjut ja erilaiset avoimet kentät, kuten hakkuuaukeat. Laji talvehtii melkein täysikasvuisena, ravintokasviin kiinnitetyssä verkossa sijaitsevassa kotelossa. Laji lentää iltahämärästä alkaen, mutta varsinkin kuivalla säällä kehnämittarit lähtevät häirittynä helposti lentoon myös päivällä. == Ravintokasvi == Kehnämittarin toukat käyttävät ainoastaan Suomessa ainoastaan kanervaa ravintonaan. Britanniassa laji syö myös muita kanervakasveja. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Lovimittarit
Silmälasikurki

Silmälasikurki (Grus vipio) on itäaasialainen kurkilintu. Sen elinympäristö käsittää Koillis-Mongolian, Koillis-Kiinan ja Venäjän kaakkoiskolkan. Se on muuttolintu, joka talvehtii Korean niemimaalla, Japanin eteläisillä saarilla sekä Kiinan keskiosissa. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Transbaikalista vuonna 1811.IBC Silmälasikurjen niska on valkoinen, muuten lintu on väriltään tumman harmaa. Silmien ympärillä on paljasta punaista ihoa. Lajin elinympäristöä ovat kosteikot kuten suot ja saraniityt. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen. == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Taifuuni Bess

Taifuuni Bess oli vuoden 1982 taifuunikauden 11. trooppinen myrsky, kuudes taifuuni ja ensimmäinen supertaifuuni. Korkeimman tuulen nopeutensa 260 km/h se saavutti avomerellä. Se aiheutti 59 kuolonuhria Etelä-Japanissa. ==Lähteet== *Bess's Report (PDF) *Digital typhoon track Luokka:Vuoden 1982 luonnonmullistukset Bess
Taiwaninraitatimali

Taiwaninraitatimali (Sibia morrisoniana) on Itä-Aasiassa tavattava pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan taiwaninraitatimali on 18-19 cm. Selästään laji on väritykseltään harmaa sekä oliivinruskea ja päälaeltaan kastanjanruskea. Linnun siivet ovat mustan ja ruskean raidalliset. Pyrstö on tumma ja siinä on vaaleampia ruskeita poikkijuovia. Vatsa on väriltään harmaa. Koiras- ja naarastaiwaninraitatimalit muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Taiwaninraitatimalia tavataan Taiwanissa ja Kiinassa. Linnun elinympäristöä ovat vuoristojen rinteiden lehtimetsät ja liikkuvat erityisesti lehvästöjen sisäosissa. Taiwaninraitatimalin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 1 400-2 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Taiwaninraitatimalit liikkuvat yleensä pieninä ryhminä. Lajin ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja siemenet. ==Lähteet== Luokka:Pyrstötimalit
Brigin alue

400px| thumb| Brigin alueeseen kuuluu 7 kuntaa. Brigin alue () on yksi Sveitsin 148:sta ja Wallisin kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. == Kunnat == Brigin alueella on 7 kuntaa, joista suurimmat ovat Brig-Glis ja Naters. Alueen keskuspaikka on Brig. Brigin alueen asukasluku on 26 580 (31.12.2015). Asukasluku on kasvussa, sillä vuoden 2012 lopussa asukkaita oli 25 583. Alueen pinta-ala on 434 km² . Kunta Asukasluku 31.12.2015 Pinta-ala km² Brig-Glis 13 088 38,08 Eggerberg 345 5,94 Naters 9 808 147,04 Ried-Brig 2 041 47,50 Simplon 319 90,82 Termen 895 18,73 Zwischbergen 84 86,15 Yhteensä 26 580 434,26 === Muutokset === Birgischin, Mundin ja Natersin kunnat yhdistyivät uudeksi Natersin kunnaksi 1.1.2013. == Asukkaat ja kieli== Brigin alue on saksankielinen: vuonna 2000 sen asukkaista 92 % oli saksankielisiä. Italiankielisiä oli noin 2 %, ranskankielisiä noin 1 % ja muun kielisiä noin 5 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Valais’n hallintoalueet
Sinfonia nro 1 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi ensimmäisen sinfoniansa c-mollissa maaliskuussa 1824 ollessaan 15-vuotias. Aiemmin Mendelssohn oli jo säveltänyt kaksitoista sinfoniaa pelkille jousille, ja ensimmäistä sinfoniaansa täydelle orkesterille hän nimittikin alun perin 13. sinfoniakseen. Teos kantaesitettiin Leipzigissa 1. helmikuuta 1827. Kaksi vuotta myöhemmin säveltäjä johti Lontoossa esityksen, jossa hän korvasi menuetin versiolla Oktettonsa scherzosta.Naxos.com: MENDELSSOHN: Symphonies Nos. 1 and 5 == Osat == # Allegro di molto # Andante # Menuetto: Allegro molto # Allegro con fuoco == Kokoonpano == * 2 huilua * 2 oboea * 2 klarinettia * 2 fagottia * 2 käyrätorvea * 2 trumpettia * patarummut * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Symphony No.1, Op.11 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Felix Mendelssohnin sinfoniat Luokka:1820-luvun musiikkiteokset
Aino Matikka

Aino Matikka, (o.s. Ettala, s. 1983Keskisuomalainen ) on suomalainen balettitanssija. Hän on tanssinut Suomen Kansallisbaletissa vuosina 2004–2009 ja uudelleen vuodesta 2011. Vuonna 2010 hän tanssi Yhdysvalloissa American Ballet Theatressa. Hän pääsi vuonna 2009 finaaliin Helsingin balettikilpailussa.Aino Ettala, Oopperan henkilökunta Matikka opiskeli Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa vuosina 1997–2003. Keväällä 2003 hän vieraili Münchner Ballettakademiessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aino Matikan roolit Encore-tietokannassa * Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sionin alue

400px| thumb| Sionin alueeseen kuuluu 5 kuntaa. Sionin alue (, ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Valais'n kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. == Kunnat == Sionin alueella on 5 kuntaa, joista suurimmat ovat Sion ja Savièse. Alueen pinta-ala on 126 km² . Alueella on asukkaita 45 932 (31.12.2015). Väkimäärä on kasvussa, sillä 31.12.2012 asukkaita oli 43 746. Alue on pääosin ranskankielistä. Kunta Asukasluku 31.12.2015 Pinta-ala km² Arbaz 1 195 19,29 Grimisuat 3 218 4,44 Savièse 7 381 70,92 Sion 33 532 29,76 Veysonnaz 606 1,10 Yhteensä 45 932 125,51 === Muutoksia === * Salins'n kunta (960 asukasta, 4,14 km²) yhdistettiin Sioniin 1.1.2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sionin alue Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa (saksaksi) Luokka:Valais’n hallintoalueet
Ty Burrell

Ty Burrell (s. 22. elokuuta 1967 Grants Pass, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu kahdesti Primetime Emmyllä ja SAG-palkinnolla Phil Dunphyn roolistaan komediasarjassa Moderni perhe. == Ura == Burrell on näytellyt monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen televisioroolejaan ovat olleet muun muassa plastiikkakirurgi Oliver Barnesin rooli tilannekomediassa Hoidon tarpeessa (Out of Practice, 2005–2006), Gary Crezyzewskin rooli tilannekomediassa Takaisin ruutuun (Back to You, 2007–2008) ja Phil Dunphyn rooli vuonna 2009 alkaneessa tilannekomediassa Moderni perhe (Modern Family). Vuosina 2011 ja 2014 hänet palkittiin Primetime Emmyllä roolistaan sarjassa Moderni perhe, kategoriassa paras miessivuosa komediasarjassa. Hän oli ehdolla saman palkinnon saajaksi myös vuosina 2010, 2012 ja 2013. Elokuvissa Burrell on esittänyt muun muassa Steveä kauhuelokuvassa Kuolleiden aamunkoitto (2004), Allan Arbusia draamaelokuvassa Fur (Fur: An Imaginary Portrait of Diane Arbus, 2006), Leonard Samsonia supersankarielokuvassa The Incredible Hulk (2008) ja Interpolin agentti Jean- Pierre Napoleonia musikaalikomediassa Muppets Most Wanted (2014). Ensimmäiset elokuvaroolinsa hän teki vuonna 2001 komediaelokuvassa Evoluutio, jossa hän esitti eversti Flemmingiä, ja sotaelokuvassa Isku Mogadishuun (Black Hawk Down), jossa hänellä oli Tim Wilkinsonin rooli. Burrell opiskeli näyttelemistä Southern Oregon Universityssä, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1993, ja Pennsylvania State Universityssä, jossa hän suoritti master-tutkinnon vuonna 1997. Opiskeluaikanaan hän muun muassa esitti pääroolia John Steinbeckin romaaniin Vihan hedelmät (The Grapes of Wrath) perustuvassa näytelmässä vuonna 1994 ja Thornton Wilderin näytelmässä Meidän kaupunkimme (Our Town) vuonna 1996. Valmistuttuaan Pennsylvania State Universitystä hän teki ensimmäisen roolityönsä ammattilaisena washingtonilaisen Folger Shakespeare Theatren esittämässä William Shakespearen näytelmässä Loppiaisaatto (Twelfth Night). Myöhemmällä teatteriurallaan hän on näytellyt muun muassa Caryl Churchillin näytelmässä Drunk Enough to Say I Love You? Lontoon Royal Court Theatressa, William Shakespearen näytelmässä Rikhard III (Richard III) New Yorkin Public Theaterissa ja newyorkilaisen Signature Theater Companyn tuottamassa versiossa Lanford Wilsonin näytelmästä Burn This. == Yksityiselämä == Burrell on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, vuosina 2010 ja 2012 adoptoidut tyttäret. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinfonia nro 2 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi toisen sinfoniansa, Ylistyslaulun (; op. 52), kirjapainotaidon 400-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1840. Teoksesta tuli menestys sen kantaesityksessä Leipzigissa tuon vuoden kesäkuussa. Uutta marraskuista esitystä varten Mendelssohn lisäsi teokseen vielä kolme laulettua osaa. Hän luonnehti sävellystään ”sinfonia-kantaatiksi”. Siinä on käytetty Lutherin Raamatun tekstejä.Naxos.com: MENDELSSOHN: Symphony No. 2, 'Hymn of Praise' Teos sai myös kritiikkiä osakseen; Wagner piti sitä huonosti Beethovenilta kopioituna. Sinfonia alkaa varsinaisella Sinfonia-osuudella (Maestoso con moto – Allegro – Allegretto un poco agitato – Adagio religioso). Sitä seuraavat lauletut osat, joissa kuullaan orkesterin lisäksi solisteja ja kuoroa. # "Alles was Odem hat, lobe den Herrn" # "Saget es, die ihr erlöst seid" – "Er zählet unsre Tränen" # "Sagt es, die ihr erlöset seid" # "Ich harrete des Herrn" # "Stricke des Todes hatten uns umfangen" # "Die Nacht ist vergangen" # "Nun danket alle Gott" # "Drum sing' ich mit meinem Liede" # "Ihr Völker! Bringet her dem Herrn" == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Symphony No.2, Op.52 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Felix Mendelssohnin sinfoniat Luokka:1840-luvun musiikkiteokset
Strata 950

Strata 950 on hydraulinen kaivosteollisuuden käyttämä pystyporauslaitteisto, jonka on kehittänyt australialainen RUC Cementation Mining Contractors -yhtiö. Se voi porata tuhanteen metriin asti.Model 950 Strata Raisebore Machine Strata 950 käyttää kaksisuuntaista porausmenetelmää, jossa porataan ensin ylhäältä päin pilottireikä ja sen jälkeen akseliin kiinnitetään koneeseen päin vetäen leikkaava eli ns. reaming pull -porauspää. Pilottireikää porataan 0-68 kierrosta minuutissa 69 tonnin voimalla ja tuotantoreikää vetäen porattaessa kierrosluku on 0-9 kierrosta minuutissa 950 tonnin voimalla. Porareikää voidellaan ja jäähdytetään vedellä, jota kuluu 35 litraa sekunnissa. Strata 950 on valmistajan toiseksi suurin malli. Strata 850 on lajissaan suurin vastaavanlainen laite. Murray & Roberts Annual report 2008 Poraa käytettiin Chilen 2010 kaivosonnettomuudessa‎ pelastustunneli "A":n tekemisessä. Strata 950 ehti 598 metrin syvyyteen (85% tavoitesyvyydestä 702 metriä), kun Schramm T130XD-poralla tehty tunneli "B" pääsi perille. Pelastustunneli "C" oli tällöin 372 metrissä poralla RIG-421. Chilen kaivosonnettomuus 2010 porauslaitteet ==Lähteet== Luokka:Kaivosteollisuus Luokka:Työkalut
Jukka Kampman

Jukka Kampman on suomalainen basisti, joka soitti Kalle Kaaja & Kulkukoirat -yhtyeessähttp://www.kallekaaja.net/page1/page1.html#.U-Da7mMYgZM . Yhtyeen solistina toimii edesmenneen Topi Sorsa­kosken jälkeen Kalle Kaaja. Hän on kotoisin Oulusta. Kampman on opiskellut sekä klassista että kevyttä musiikkia konservatorioissa Oulussa ja Tampereella. Hän on opiskellut myös Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa ja toiminut siellä soitonopettajana. Kampman on soittanut useiden tunnettujen artistien yhtyeissä, kuten Jari Sillanpää, Juice Leskinen, Eino Grön, Eija Kantola, Laura Voutilainen, Kari Tapio, Paula Koivuniemi ja Lea Laven. Nuorena hän on satunnaisesti säestänyt myös Eugen Malmsténia, Taisto Tammea, Henry Theeliä ja Rauli ”Badding” Somerjokea. Kampman toimii myös Otentic-bassojen yhtenä keulakuvana. Hän soittaa Otenticin J Custom -bassoa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Love Happens

Love Happens on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva. Pääosissa on muun muassa Jennifer Aniston. Elokuvan on Brandon Campin ensimmäinen ohjaus ja hän on myös toisena käsikirjoittajana. == Juoni == Burke Ryan (Aaron Eckhart) oli sen jälkeen kun hänen vaimonsa kuoli auto- onnettuudessa kirjoittanut kirjan siitä miten päästä surusta yli. Kirjasta tuli bestseller ja hän on kiertänyt sen jälkeen Yhdysvalloissa pitämässä seminaareja aiheesta. Hänelle tarjottiin tilaisuutta pitää sellainen myös Seattlessa, mutta hänen vaimonsa on haudattu sinne minkä vuoksi hän empii sinne paluuta. Lopulta lähtee kuitenkin sinne ja tapaa siellä sattumalta Eloisen (Jennifer Aniston) joka on boheemi kukkakauppias. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jumala on

Jumala on Juice Leskisen kirjoittama runokokoelma. Se ilmestyi Kirjayhtymän julkaisemana vuonna 1996. Leskiselle tyypilliseen tapaan kokoelman nimi on kaksitulkintainen, sillä kustantajansa mukaan hän oli kommentoinut sen nimeä: ”Jumala on – tai off”. Kokoelman nimikkorunossa todetaan: Olen tullut siihen tulokseen, että jumala on – – vaikkei uskoisi. ==Lähteet== Luokka:Juice Leskisen kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Jean Monnet -ohjelma

Jean Monnet -ohjelma on Euroopan komission ohjelma Euroopan integraation tutkimuksen edistämiseksi. Sillä on toimintaa 60 maassa viidessä maanosassa. Jean Monnet -ohjelma on osa elinikäisen oppimisen ohjelmaa. Nimensä ohjelma on saanut Euroopan unionin arkkitehdiksi luonnehditulta Jean Monnet'lta. Jean Monnet -ohjelman puitteissa rahoitetaan kolmentyyppistä toimintaa: # Jean Monnet -professuureja, -osaamiskeskuksia (Jean Monnet Centre of Excellence) sekä -opetusmoduuleita2006/1720/EY korkeakouluissa # seuraavia akateemisia instituutioita: College of Europe, EUI, EIPA, ERA, Eurooppa-koulutuksen kansainvälinen keskus ja Euroopan erityisopetuksen kehittämiskeskus # euroopanlaajuisia järjestöjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jean Monnet -ohjelma koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston sivuilla Luokka:Euroopan komissio Luokka:Korkeakoulutus
2046 Leningrad

2046 Leningrad on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi T. M. Smirnova vuonna 1968. Nimensä pikkuplaneetta sai Neuvostoliittolaisen Leningradin kaupungin mukaan, joka tunnetaan nykyään alkuperäisellä nimellään Pietarina. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1968 UD1. Koska Leningradin absoluuttinen magnitudi (H) on 11,5, sen läpimitta on todennäköisesti kolmentoista ja kolmenkymmenen kilometrin välillä. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 2046 Leningrad (1968 UD1) * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center *St. Petersburg in Facts and Figures *ABSOLUTE MAGNITUDE (H) *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Sinfonia nro 3 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sai ensimmäisen inspiraationsa kolmanteen sinfoniaansa (Skottilainen; a-molli, op. 56) Skotlannin matkaltaan vuonna 1829. Teos kuitenkin valmistui vasta vuonna 1842. Se kantaesitettiin Leipzigissa samana vuonna.Naxos.com: MENDELSSOHN: Symphonies No. 3 and 4 Lontoon-ensiesityksen jälkeen Mendelssohn omisti teoksen kuningatar Viktorialle, joka miehensä Albertin tavoin ihaili hänen musiikkiaan suuresti. Skottilainen sinfonia koostuu neljästä osasta, jotka ovat temaattisesti sidoksissa toisiinsa; se onkin tarkoitettu esitettäväksi ilman taukoa.Program Notes: Castro Valley Adult School Chamber Orchestra March 8, 2008 == Osat == # Andante con moto – Allegro un poco agitato # Vivace non troppo # Adagio # Allegro vivacissimo – Allegro maestoso assai == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Symphony No.3, Op.56 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Felix Mendelssohnin sinfoniat Luokka:1840-luvun musiikkiteokset
Belgian parlamentti

Belgian parlamentti tai Liittovaltion parlamentti on Belgian lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Parlamentti koostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Kuningas nimittää liittohallituksen. Nykyisenä edustajainhuoneen puhemiehenä toimii André Flahaut. Luokka:Belgian politiikka Luokka:Kansalliset parlamentit
55 Pandora

55 Pandora on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi G. Searle vuonna 1858. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Pandoran mukaan. Pandora on läpimitaltaan noin 67 kilometrinen, ja sen vuorokauden pituus eli pyörähdysaika on noin 4,80 tuntia. Tätä asteroidia ei tule sekoittaa yhteen Saturnuksen kuista. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 55 Pandora * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Kierumatara

Kierumatara (Galium aparine) on mataroiden sukuun kuuluva yksivuotinen, ruohovartinen rikkakasvi. Kasvi muistuttaa läheisesti peltomataraa (Galium spurium), mutta on kookkaampi ja rotevavartisempi. Kierumataralla on 3–5 senttimetriä pitkät vastapuikeat lehdet, jotka kasvavat kiehkuroina varressa. Kukintona on viuhko, jossa on 2–5 hyvin pientä valkoista kukkaa. Hedelmykset ovat halkaisijaltaan 4-millimetriset, pareittain kasvavat, pyöreähköt ja täynnä pieniä koukkukarvoja. Kierumatara voi risteytyä peltomataran alalajin rikkapeltomataran (Galium spurium subsp. vaillantii) kanssa.Kasviatlas 2009: Galium aparine x G. spurium ssp. vaillantii Kierumatara kasvaa Suomessa enimmäkseen etelärannikolla, mutta harvakseltaan Oulun korkeudelle asti. Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa se kasvaa yleisenä. Merenrannoilla laji on Suomessa alkuperäinen. == Käyttö == Kierumatara on syötävä kasvi. Ennen hedelmien muodostumista sen varsia ja lehtiä voi käyttää lehtivihannesten tapaan, tosin koukkukarvat voivat tehdä suutuntumasta epämiellyttävän. Kuivattuja lehtiä on käytetty vedessä uuttaen rohtona ja kuivatettuja ja paahdettuja hedelmiä kofeiinia sisältävänä kahvin korvikkeena. Kreikassa ja Ruotsissa kierumataran varsia on käytetty maidon siivilöintiin. Kasvin juuresta saa kestävää punaista väriä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * LuontoPortti: Kierumatara (Galium aparine) * ITIS: Galium aparine * United States Department of Agriculture (USDA): Galium aparine Luokka:Matarat Luokka:Värikasvit Luokka:Ihmisravinnoksi käytetyt kasvit Luokka:Lääkekasvit
Sinfonia nro 5 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi viidennen sinfoniansa (Uskonpuhdistus) Augsburgin tunnustuksen 300-vuotisjuhlan (1830) kunniaksi. Se kuitenkin esitettiin vasta kahden vuoden kuluttua. Vuosilta 1830–1832 peräisin olevat kirjeet osoittavat säveltäjän olleen teoksesta innoissaan, vaikkakin myöhemmässä elämässään hän arvosteli sitä ankarasti eikä edes suostunut sen julkaisemiseen.Journal of the American Musicological Society: Mendelssohn and His Reformation Symphony Sinfonia on sävelletty kahdelle huilulle, kahdelle oboelle, kahdelle klarinetille, kahdelle fagotille, kontrafagotille, serpentille (neljännessä osassa), kahdelle käyrätorvelle, kahdelle trumpetille, kolmelle pasuunalle, patarummuille ja jousille. Teos alkaa D-duurissa. == Osat == # Andante – Allegro con fuoco # Allegro vivace # Andante # Andante con moto – Allegro maestoso == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Symphony No.5, Op.107 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Felix Mendelssohnin sinfoniat Luokka:1830-luvun musiikkiteokset
949 Hel

949 Hel on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Max Wolf vuonna 1921. Pikkuplaneetta sai nimensä skandinaavisen mytologian Hel-jumalattaren mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1921 JK. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 949 Hel (1921 JK) * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Vaahteramalja XXXI

Vaahteramalja XXXI on Vaahteraliigan kauden 2010 päättävä finaalitapahtuma, joka järjestettiin ISS Stadionilla, Vantaalla 4. syyskuuta 2010. Ottelussa kohtasivat runkosarjan voittanut Seinäjoen Crocodiles ja runkosarjan kolmas, Porvoon Butchers. Crocodilesilla Vaahteramaljoja on yksi ja finaaliesiintymisiä neljä, kun taas Butchers metsästi kuudetta perättäistä mestaruuttaan, ja esiintyi finaalissa jo seitsemättä kertaa. Porvoon Butchers saavutti ottelussa kuudennen perättäisen Suomen mestaruuden. ==Tailgate-tori== Vaahteramaljan tapahtumapäivä alkaa tailgate-tapahtumatorilla, jossa musiikista vastaa Redrama ja erilaisista oheistapahtumista mm. Funky Team Gorillaz cheerleaderit, sekä raittiusseura Zoom, joka pelaa näytösottelun Suomen naisten maajoukkuetta vastaan. Mukana on myös keskieurooppalaisista lumilautailijoista ja BMX-pyöräilijöistä koostuva bagjump-ryhmä. ==Joukkueiden tiet finaaliin== ===Seinäjoen Crocodiles=== Seinäjoki aloitti kauden tappiolla Helsinkiläistä Roostersia vastaan, mutta otti ensimmäisen voittonsa toisella kierroksella kaatamalla vieraissa Tampereen Saintsin. Seinäjokelaiset pääsevät Vaahteramaljaan kahdeksan ottelun voittoputkessa, sillä joukkue voitti runkosarjassa seitsemän viimeistä otteluaan, ja saalisti viimeisellä kierroksella runkosarjan voiton voittamalla Helsinki Wolverinesin kotonaan lukemin 35-12. Välierissä Crocodiles raivasi tieltään kotiottelussaan Helsingin Roostersin. Runkosarja Roosters L 24-27 @ Saints W 31-10 @ Wolverines L 49-50OT @ Rajaritarit W 30-28 @ Trojans W 63-0 Butchers W 42-30 Jaguaarit W 49-14 @ Roosters W 21-20OT Saints W 35-0 Wolverines W 35-12 Välierä Päivämäärä Kotijoukkue Vierasjoukkue Tulos 28\. elokuuta Seinäjoki Crocodiles vs. Helsinki Roosters 42-28 ===Porvoon Butchers=== Butchers aloitti kauden vakuuttavasti viidellä voitolla, kunnes maaottelutauon jälkeen kärsi kaksi tappiota, joista toisen juuri Crocodilesille. Porvoolaiset saivat kuitenkin pelinsä jälleen kulkemaan ja runkosarjan kolme viimeistä ottelua päättyivät Butchersille suotuisasti. Butchers saavutti lopulta runkosarjassa kolmannen sijan. Välierissä Porvoolaiset kaatoivat vajaamiehisen Helsinki Wolverinesin, joka oli edellisessä ottelussaan menettänyt runkosarjan voiton. Runkosarja Rajaritarit W 31-21 @ Jaguaarit W 41-14 Trojans W 24-7 Roosters W 34-13 @ Saints W 60-14 Wolverines L 7-39 @ Crocodiles L 30-42 @ Rajaritarit W 42-38 Jaguaarit W 33-2 @ Trojans W 48-0 Välierä Päivämäärä Kotijoukkue Vierasjoukkue Tulos 29\. elokuuta Helsinki Wolverines vs. Porvoon Butchers 27-41 ==Aiheesta muualla== * Vaahteramaljan virallinen sivu * Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton sivut Luokka:Vaahteraliiga Luokka:Vuoden 2010 amerikkalainen jalkapallo
133 Cyrene

133 Cyrene on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. C. Watson vuonna 1873. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Kyrenen mukaan. Cyrenen läpimitta on noin 67 kilometriä ja pyörähdysaika noin 12,71 tuntia. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 133 Cyrene * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Viulukonsertto (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdy sävelsi viulukonserttonsa e-mollissa (op. 64) Ferdinand Davidille. Joachim piti sitä kaikista saksalaisista viulukonsertoista rakkaimpana.Naxos.com: MENDELSSOHN: Violin Concerto in E Minor / TCHAIKOVSKY: Violin Concerto in D Major Mendelssohn mainitsi konserton kirjeessä jo vuonna 1838; hän kertoi valinneensa sävellajin ja miettineensä avausmelodiaa, jota ei voinut saada mielestään. Teos kuitenkin valmistui vasta kuuden vuoden kuluttua.Mendelssohn: Violin Concerto Se kantaesitettiin Leipzigissa 13. maaliskuuta 1845 Niels Gaden johdolla.Linn Records - Mendelssohn Violin Concerto == Osat == # Allegro molto appassionato (e-molli) # Andante (C-duuri) # Allegretto non troppo – Allegro molto vivace (E-duuri) == Kokoonpano == * viulu * 2 huilua * 2 oboea * 2 klarinettia * 2 fagottia * 2 käyrätorvea * 2 trumpettia * patarummut * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Violin Concerto, Op.64 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Viulukonsertot Luokka:1840-luvun musiikkiteokset Luokka:Felix Mendelssohnin konsertot
10,000 Maniacs

10,000 Maniacs on yhdysvaltalainen pop-rockyhtye. == Historia == Yhtyeen perustivat nimellä Still Life vuonna 1981 New Yorkin Jamestownissa Dennis Drew (kosketinsoittimet), Steve Gustafson (basso), Chet Cardinale (rummut), Robert Buck (kitara) ja Teri Newhouse (laulu). Myöhemmin yhtyeeseen liittyi lauluntekijäksi, kitaristiksi ja laulajaksi John Lombardo. Pian Cardinale ja Newhouse lähtivät yhtyeestä, jolloin laulusolistiksi tuli Natalie Merchant, joka oli silloin 17-vuotias. Vuonna 1983 yhtyeen vakituiseksi rumpaliksi tuli Jerry Augustyniak. John Lombardo jätti yhtyeen vuonna 1986, mutta palasi vuosiksi 1994–2002. Natalie Merchant jätti yhtyeen vuonna 1993, minkä jälkeen tärkeimpänä laulusolistina yhtyeessä on ollut Mary Ramsey. Yhtye otti vuonna 1981 nimekseen 10,000 Maniacs ja alkoi kirjoittaa omaa musiikkia. Sävellyksistä vastasi useimmiten Lombardo ja sanoituksista Merchant. Vuonna 1982 yhtye julkaisi EP-levyn Human Conflict Number Five ja seuraavana vuonna ensimmäisen LP-levynsä Secrets of the I Ching. Vuonna 1990 näiden kahden levyn materiaalia julkaistiin uudelleenmasteroituna levyllä Hope Chest: The Fredonia Recordings 1982-1983. Vuonna 1984 10,000 Maniacs teki sopimuksen Elektra-levy- yhtiön kanssa ja julkaisi seuraavana vuonna toisen LP-levynsä, The Wishing Chair, jonka musiikki oli folk-vaikutteista melodista rockia. Tämän levyn myötä 10,000 Maniacs alkoi saada entistä enemmän huomiota osakseen niin kriitikkojen kuin yleisönkin parissa. Vuonna 1987 yhtye julkaisi levyn In My Tribe, joka oli edeltäjiään enemmän pop-rock-tyylinen. Sitä seurasivat edellisiä levyjä kantaa ottavampia sanoituksia sisältänyt Blind Man's Zoo (1989) ja Our Time in Eden (1992). Vuonna 1993 10,000 Maniacs julkaisi MTV Unplugged -esiintymisensä levynä, minkä jälkeen Natalie Merchant jätti yhtyeen aikaisemman lupauksensa mukaisesti ja ryhtyi soolouralle. Merchantin lähdettyä 10,000 Maniacs on jatkanut toimintaansa vaihtelevalla kokoonpanolla. Perustajajäsen Robert Buck kuoli vuonna 2000. ==Yhtyeen jäsenet== *Jerome Augustyniak *Dennis Drew *Jeff Erickson *Steve Gustafson *Mary Ramsey *Natalie Merchant – (1981–1993) *John Lombardo – (1981–1986,1994–2002) *Rob Buck – (1981–1989) == Diskografia == === Studioalbumit === *Secrets of the I Ching, 1983 *The Wishing Chair, 1985 *In My Tribe, 1987 *Blind Man's Zoo, 1989 *Our Time in Eden, 1992 *Love Among the Ruins, 1997 *The Earth Pressed Flat, 1999 *Music from the Motion Picture, 2013 *Twice Told Tales, 2015 ==Lähteet== * 10,000 Maniacs - Music Biography and Discography - AllRovi.com == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Vihertöpösirkku

Vihertöpösirkku (Certhidea olivacea) eli aiemmalta nimeltään kerttusirkku on Etelä-Amerikan Galápagossaarilla elävä tangaroihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Vihertöpösirkku on darwininsirkuista pienin. Sen ruumiinpituus on noin 10 senttimetriä ja paino 8 grammaa. vihertöpösirkun kapea ja terävä nokka muistuttaa muodoltaan tangaroiden ja kerttujen nokkaa, mihin lajin nimikin viittaa. Lajin väritys on vaatimaton. Molempien sukupuolten höyhenpeite on samea ja väriltään oliivinvihreä. Aikaisemmin vihertöpösirkkua ja harmaatöpösirkkua (Certhidea fusca) pidettiin saman lajin populaatioina. Populaatioiden edustajien koossa ja värityksessä on vain vähän eroja, mutta niiden lauluäänet poikkeavat selvästi toisistaan. DNA-testien mukaan töpösirkkupopulaatioiden kehityshaarat erkanivat toisistaan jo 1,5–2,0 miljoonaa vuotta sitten tai jopa aiemmin. Vihertöpösirkkujen nokan muoto ja melodinen lauluääni poikkeavat selvästi saarten muista sirkuista. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vihertöpösirkkua tavataan kotoperäisenä lajina ainoastaan Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on saarten laajimmalle levinnyt darwininsirkkulaji, ja sitä tavataan kaikilla tärkeimmillä saarilla. Vihertöpösirkku elää Galapagosin saariston sisäosissa, harmaatöpösirkku puolestaan pienemmillä ulkosaarilla. vihertöpösirkkujen levinneisyys kattaa noin 7 800 neliökilometriä. Vihertöpösirkkujen ainoaa elinympäristöä ovat 300–700 metrin korkeudessa kasvavat kosteat ikivihreät metsät, joiden valtakasveja ovat asterikasveihin kuuluvan Scalesia-suvun puut. Harmaatöpösirkkujen elinympäristöä sen sijaan ovat saarten karut alueet, joiden kasvillisuus koostuu pensaista, kaktuksista ja lehtensä ajoittain pudottavista puista. == Elintavat == Vihertöpösirkut ovat hyönteissyöjiä. Ne etsivät sammalten, lehtien ja kaarnojen alta ruoakseen hyönteisiä ja hämähäkkejä. Ohut, terävä nokka on mukautunut juuri tätä tarkoitusta varten. Vihertöpösirkut ovat ilmeisesti ainoita darwininsirkkuja, jotka pystyvät nappaamaan saaliinsa lennosta. Lisääntymiskausi on yleensä kuumaan ja sateiseen aikaan, jolloin ravintoa on runsaiten. Kerttusirkut ovat yksiavioisia. Pari perustaa pienen reviirin ja rakentaa sinne pienen, kupolin muotoisen pesän, jonka sivulle tehdään sisäänkäyntiaukko. Naaras munii tavallisesti kolme munaa, joita se hautoo yksin noin 12 vuorokautta. Poikaset pysyttelevät pesässä kaksi viikkoa kuoriutumisensa jälkeen, kunnes jättävät pesänsä. Poikasia ja nuoria lintuja saalistavat usein suopöllöt. Aikuisia uhkaavat satunnaisesti myös galapagosinhiirihaukka ja galapagosinkyyryhaikara. == Lähteet == Luokka:59.3 Linnut Luokka:Tangarat Luokka:Uhanalaiset linnut
Palau Reialin metroasema

Palau Reial on Barcelonan metron linjan 3 asema. Se sijaitsee Avinguda Diagonal -kadun alla Les Cortsin alueella. Metroaseman lähellä on myös samanniminen Trambaix-pikaraitiotien pysäkki. Palau Reialin asema on avattu vuonna 1975 ja se on saanut nimensä lähistöllä sijaitsevasta Alfonso XIII:n 1920-luvulla rakennuttamasta kuninkaallisesta palatsista. Pikaraitiotiepysäkki puolestaan otettiin käyttöön vuonna 2004. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== thumb|left|Palau Reialin raitiovaunupysäkki *Palau Reialin asema Trens de Catalunya -sivustolla Luokka:Barcelonan metroasemat
Pianokonsertto nro 1 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn sävelsi ensimmäisen pianokonserttonsa g-mollissa (op. 25) Münchenin-matkalla 1830-luvun alussa. Hän omisti teoksensa Delphine von Schaurothille, paronittaren tyttärelle, jonka kanssa vietti matkallaan aikaa. Teos on peräisin ajalta, jolloin Capriccio brilliant (1830–1832) pianolle ja orkesterille oli kesken.Allmusic.com: Piano Concerto No. 1 in G minor, Op. 25 Mendelssohn toimi solistina konserttonsa kantaesityksessä Münchenissä 17. lokakuuta 1831. Hän saavutti menestystä, mutta suurimpaan maineeseen teos nousi Lisztin tulkinnan myötä. Konsertollaan säveltäjä rikkoi perinteitä muun muassa tuomalla solistin esille vain muutaman tahdin mittaisen orkesterijohdannon jälkeen. == Aiheesta muualla == # Molto allegro con fuoco # Andante # Presto – Molto allegro e vivace == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Piano Concerto No.1, Op.25 (Mendelssohn, Felix) (nuotteja) Luokka:Pianokonsertot Luokka:1830-luvun musiikkiteokset Luokka:Felix Mendelssohnin konsertot
Bagger 288

Bagger 288 on saksalaisen Krupp-yhtiön energia- ja kaivosyritys Rheinbraunille valmistama pyörökauhakaivinkone. Valmistuessaan 1978 Bagger 288 syrjäytti Nasan Crawler-transporterin maailman suurimpana tela-ajoneuvona 13 500 tonnilla. Laitteen suunniteluun ja valmistamiseen kului viisi vuotta, sekä kokoamiseen toiset viisi vuotta, kokonaiskustannusten yltäessä 100 miljoonaan dollariin. Toisin kuin Crawler-transporter, joka luokitellaan omalla virtalähteellä toimivaksi telakuljettimeksi, Bagger 288 on ulkoisella virtalähteellä toimiva telakaivinkone. Bagger 288 rakennettiin siirtämään maapeite hiilikaivoksen päältä Tagebau Habachissa Saksassa. Kone voi siirtää 240 000 tonnia hiiltä tai 240 000 kuutiometriä maapeitettä päivässä jalkapallokentän kokoiselta alueelta ja 30 metrin syvyydeltä. Hiiltä kaivetaan yhtenä päivänä 2400 hiilivaunun verran. Kaivin on 220 metriä pitkä ja n. 96 metriä korkea. Kone vaatii 16,56 megawattia ulkoista sähkövirtaa. Se liikkuu 2–10 m minuutissa (0,1–0,6 km/h). Pääosan kori on 46 metriä leveä ja se on neljästä telavaunusta muodostuvien rivien päällä, joista jokainen on 3,8 metriä leveä. Leveä pohja alentaa maahan kohdistuvaa painetta ja se on vain 17,1 N/cm2. Tämä mahdollistaa kulkemisen soran, mullan ja jopa ruohon päällä ilman merkittäviä jälkiä. Koneen kääntösäde on 100 metriä ja se pystyy nousemaan 1:18 kallistuskulmassa. Kaivinpään halkaisija on 21,6 m ja siinä on 18 kauhaa johon jokaiseen mahtuu 6,6 kuutiometriä maata. Vuoden 2001 helmikuuhun mennessä kone oli kaivanut loppuun Tagenbau Hambachin kaivoksen eikä sitä enää tarvittu. Se siirrettiin kolmessa viikossa 22 km:n päähän Garzweilerin kaivokselle moottorite 61:n, Erftjoen, junaradan ja usean tien yli. Siirto maksoi 150 milj. Saksan markkaa ja vaati 70 työmiehen joukon. Joet ylitettiin asettamalla suuria teräsputkia ja laskemalla niiden päälle kiviä ja soraa. Erikoisruohoa istutettiin pehmentämään sen kulkemista arvokkaan maapohjan yli. Bagger 288 siirtäminen kokonaisena tuli taloudellisemmaksi kuin sen siirtäminen osissa. Bagger 288 kuuluu joukkoon saman kokoisia koneita kuten Bagger 281 (rakennettu 1958), Bagger 285 (1975), Bagger 287 (1976), Bagger 293 (1995), jne. ==Lähteet== Luokka:Maansiirtokoneet ja:バケットホイールエクスカベーター#Bagger 288
Viulukonsertto nro 3 (Saint-Saëns)

Camille Saint-Saëns sävelsi kolmannen viulukonserttonsa h-molli op. 61 vuonna 1880. Viuluvirtuoosi Pablo de Sarasate, jolle teos oli sävelletty, kantaesitti sen samana vuonna.Allmusic.com: Violin Concerto No. 3 in B minor, Op. 61 > Description. Saint-Saënsin viimeiseksi jäänyt viulukonsertto koostuu kolmesta osasta: # Allegro non troppo # Andantino quasi allegretto # Molto moderato e maestoso – Allegro non troppo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Violin Concerto No.3, Op.61 (Saint-Saëns, Camille) (nuotteja) Luokka:Camille Saint-Saënsin teokset Luokka:Viulukonsertot Luokka:1880-luvun musiikkiteokset
Micmacs

Micmacs (Micmacs à tire-larigot) on Jean-Pierre Jeunet’n ohjaama ranskalainen komediaelokuva vuodelta 2009. Se on komediaa ja fantasiaa sekoittava elokuva kodittomista, jotka aikovat kostaa asekauppiaille. == Arvioita== Suomessa Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtikeskiarvon 2,3. Muutamaa viikkoa myöhemmin kokoonpanoltaan hieman uudistunut kriitikkoraati antoi samassa liitteessä keskiarvon 2,0. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2009 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Jean-Pierre Jeunet’n ohjaamat elokuvat
Roni Ollikainen

Roni Joel Ollikainen (s. 27. elokuuta 1990) on suomalainen uransa lopettanut pituushyppääjä. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensivat Harri Laiho ja Arto Bryggare. Ollikainen sijoittui viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2008 tuloksella 746 cm. 110 metrin aitajuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Hän saavutti pronssia Kajaanin Kalevan kisoissa 2010 tuloksella 775 cm. Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2010 hän sijoittui toiseksi ennätyksellään 781 cm, ja 11. syyskuuta 2010 hän voitti pituushypyn Annecyssa käydyssä DecaNation-maaottelussa ennätyksellään 800 cm. Alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Ostravassa 2011 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 771 cm.. Hän saavutti hopeaa Turun Kalevan kisoissa 2011 ennätyksellään 804 cm. Ollikainen jakoi pituushypyn 22-vuotiaiden Suomen ennätyksen 804 cm Rainer Steniuksen, Pertti Pousin ja Tommi Evilän kanssa, kunnes otti ennätyksen omiin nimiinsä hypättyään 805 cm Jämsässä 16. kesäkuuta 2012. Hän hyppäsi samassa kisassa 2,2 m/s:n myötätuulessa 832 cm. Vuonna 2012 Helsingin EM-kisoissa Ollikainen hyppäsi pituushypyn karsinnassa tuloksen 800 cm ja selvisi sillä finaaliin yhdessä toisen suomalaisen Tommi Evilän kanssa, jonka tulos oli 801 cm. Finaalissa Ollikainen venytti 805 cm ja sijoittui kuudenneksi. Lahden Kalevan kisoissa 2012 hän voitti Suomen-mestaruuden tuloksella 791 cm. Vaasan Kalevan kisoissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 788. Oulun Kalevan kisoissa 2016 hän voitti Suomen-mestaruuden tuloksella 780. Hän voitti Pohjoismaisen hallimaaottelun ja sijoittui sisäratojen SM-kilpailuissa toiseksi 2017. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Ollikainen sijoittui kolmanneksi tuloksella 782. Hän saavuttii sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia 2018 ja kultaa 2019. Kalevan kisoissa 2019 hän saavutti hopeaa, 2020 pronssia ja 2022 hopeaa. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viulukonsertto nro 2 (Saint-Saëns)

Camille Saint-Saëns sävelsi toisen viulukonserttonsa C-duurissa (op. 58) vuonna 1858. Teos kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1879, ja Pierre Marsick toimi solistina sen kantaesityksessä 1880. Kyseessä on järjestyksessä säveltäjän ensimmäinen viulukonsertto, mutta koska seuraava oli jo julkaistu "ensimmäisenä", nimettiin tämä teos toiseksi. Siitä ei ole säilynyt tietoa, mikä innoitti Saint-Saënsin ryhtymään viulukonserton säveltämiseen.Allmusic.com: Violin Concerto No. 2 in C major, Op. 58 Konsertto koostuu kolmesta osasta: # Allegro moderato e maestoso - a tempo più allegro # Andante espressivo # Allegro scherzando quasi allegretto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Violin Concerto No.2, Op.58 (Saint-Saëns, Camille) (nuotteja) Luokka:Camille Saint-Saënsin teokset Luokka:Viulukonsertot Luokka:1850-luvun musiikkiteokset
Afrikanhuuhkaja

Afrikanhuuhkaja (Bubo capensis) on huuhkajien sukuun kuuluva lintu.. Sitä tavataan Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Lesotossa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swasimaassa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. ==Alalajit== Afrikanhuuhkajalla on kolme alalajia, capensis (Etelä-Afrikka ja Namibian eteläisin osa), mackinderi (Länsi-Mosambikista ja Zimbabwesta keskiseen Länsi-Keniaan) sekä dilloni (Etiopian ylänkö ja Etelä-Eritrea). Niiden levinneisyys on paikoittaista. Alalaji mackinderi, joka on muita hivenen suurempi, erotetaan toisinaan lajiksi Bubo mackinderi.App.isis.org Viitattu 28.8.2010 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Huuhkajat
Hyönteishuuhkaja

Hyönteishuuhkaja (Bubo leucostictus) on huuhkajien sukuun kuuluva afrikkalainen lintulaji. Sitä tavataan metsissä ja joilla Keski- ja Länsi- Afrikassa. Sen pituus on 43 cm, ja se on Afrikan huuhkajista pienin. Se on ainoa keltasilmäinen huuhkaja Afrikan sademetsissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Huuhkajat
Annikka Mutanen

Mari Annikka Mutanen (s. 13. huhtikuuta 1965 Polvijärvi) on suomalainen tiede­toimittaja ja judon EM-mitalisti, jolla on 5. danin musta vyö. == Ura == === Toimittajana === Ammatiltaan Mutanen on toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Tiede-lehden toimitus­päällikkönä sekä Helsingin Sanomissa tiede­toimittajana ja pää­kirjoitus­toimittajana. Vuonna 2021 Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi hänet vuoden tiede­toimittajaksi. === Judo === Mutanen sai pronssia 48 kilo­gramman sarjassa Pariisin EM-kilpailuissa 1992. Barcelonan olympialaisissa hän sijoittui samassa paino­luokassa jaetulle 16. sijalle. Maailman­cupin osa­kilpailuissa hän oli 52 kilo­gramman sarjassa toinen Leondingissa 1992 ja Varsovassa 1995. Pohjois­maiden mestaruus­kilpailuissa hän sai hopeaa 56 kilo­gramman paino­luokassa Tukholmassa 1997. Mutanen edusti Finndai-seuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden 52 kilo­gramman sarjassa vuosina 1990, 1991, 1993, 1994 ja 1996. SM-hopeaa hän sai samassa paino­luokassa vuosina 1989 ja 1992 sekä SM-pronssia myös samassa sarjassa 1987 ja 57 kilo­gramman sarjassa vuonna 2002. Hänellä on 5. danin musta vyö. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset judokat Luokka:Suomalaiset tiedetoimittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt