EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malaijilaiset kielet

Malaijilaiset kielet on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Malesiassa ja Indonesiassa. Kieliryhmän puhutuin kieli on Malesian ja Indonesian pääkieli malaiji, jonka kirjakielimuoto indonesia on Indonesian virallinen kieli. Muita laajasti puhuttuja malaijilaisia kieliä ovat 5,5 miljoonan puhujan minangkabau, 3,5 miljoonan puhujan banjar, 3,1 miljoonan puhujan musi ja puhujan iban. == Lähteet ==
Loukkolampi (Puolanka)

Loukkolampi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Puolangalla, aivan kunnan luoteisnurkassa. Järvelle on yhteys metsäautotietä sekä lännestä Utajärven Juorkunan Olvakselta että idästä Puolangan Lupposesta. Järveen laskee pohjoisesta Isolta Tupakkisuolta Raanoja ja järven oma laskujoki Loukko-oja laskee Kärkkäänjärven laskujokeen Piltuanjokeen ja edelleen Kiiminkijokeen. Järvi on varsin matala ja sen rannat ovat heinittyneet, joskin järven ympäristö on pääosin kangasmaata aivan ranta-alueita lukuun ottamatta. == Lähteet == Luokka:Puolangan järvet Luokka:Kiiminkijoen vesistö
Mārtiņš Laksa

Mārtiņš Laksa (s. 26. kesäkuuta 1990 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen koripalloilija. Laksa on tehnyt seurajoukkueuraansa latvialaisissa joukkueissa, joissa on Latvian pääsarjan lisäksi pelannut Baltian liigaa ja EuroChallengea.fibaeurope.comBaltic Basketball League == Lähteet == * Profiili fiba.com * Profiili fibaeurope.com * Profiili eurobasket.com * Profiili Baltic Basketball League * Profiili basket.lv === Viitteet === Luokka:Latvialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Geohintonia mexicana

Geohintonia mexicana on kaktuskasvien heimoon kuuluva laji, joka on ainoa suvussaan. Se löydettiin vasta vuonna 1991, kun George S. Hinton tutki Sierra Madre Orientalin kipsikukkuloita Meksikossa.Anderson 2001:342 == Ulkonäkö ja koko == Kaktus on yksivartinen ja pallomainen, satunnaisesti hieman pylväsmäinen, sinivihreä, enintään 11 senttimetriä korkea ja 10 cm:n läpimittainen. Varren uurteet ovat hyvinkehittyneitä ja niitä on 18–20. Harjanteiden reunoilla olevat areolit ovat muodoltaan soikeita, aluksi villakarvaisia, pian kaljuuntuvia; piikkejä niissä on kolme, ja ne ovat enintään 12 mm pitkiä, hieman käyriä, vaaleita ja pian karisevia. Kukat ovat sijainniltaan apikaalisia, päiväaikaan avoinna, suppilomaisia, vaaleanpunaisia tai magentanpunaisia, 2–4 cm leveitä. Hedelmät jäävät varren kärkikarvoitukseen piiloon, ovat marjamaisia, paljaspintaisia ja epäsäännöllisesti avautuvia. Siemenet ovat kiiltävän mustia. == Levinneisyys == Laji kasvaa samalla alueella kuin kolkkatyynykaktus (Aztecium hintoni) Meksikossa Sierra Madre Orientalin kukkuloilla Nuevo Leónin maakunnassa. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * ITIS: Geohintonia mexicana Luokka:Kaktuskasvit Luokka:Silmälläpidettävät kasvit
Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet

Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet on malaijilais- polynesialaisten kielten laajin alaryhmä kielten määrässä laskettuna. Siihen kuuluu yli 700 kieltä, joita puhutaan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Itä-Timorissa ja lukuisilla Tyynenmeren saarilla. Kieliryhmä jaetaan edelleen kahteen ryhmään: keskisiin ja itäisiin ryhmiin. Itäiseen ryhmään kuuluu edelleen myös oseanialaisten kielten ryhmä. == Lähteet ==
Keskimolukkilaiset kielet

Keskimolukkilaiset kielet on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluu noin 50 Molukkien saaristossa Indonesiassa puhuttua kieltä. Ryhmän puhujamäärältään suurimmat kielet ovat buru, geser-gorom ja sula. == Lähteet ==
Grusonia

Grusonia on opuntioille (Opuntia) läheinen, 17-lajinen, pohjoisamerikkalainen kaktuskasvisuku. Se on saanut nimensä saksalaisen kasvien keräilijän Herman Grusonin mukaan.Anderson 2001:342 == Tuntomerkit == Grusonia-kaktukset ovat joko matalakasvuisia ja mätästäviä tai pensasmaisia tai puumaisia. Varret ovat tavallisesti nivelikkäät, toisinaan uurteiset ja nystyiset. Lehdet ovat pieniä, liereitä, varhain karisevia. Areoleissa on karvoja, väkäsekkäitä glokidioita ja piikkejä, joissa ei yleensä ole paperimaisia tuppia kuten on säännöllisesti lieriöopuntioilla (Cylindropuntia). Juuret ovat mukulamaisia, toisinaan rihmamaisia. Kukat sijaitsevat varren sivulla tai melkein kärjessä, ovat väriltään vaaleanpunaisia, purppuraisia, keltaisia tai valkoisia. Kasvit kukkivat päivällä. Hedelmä on kuiva tai mehevä, joskus avautuva, usein siemenetön. Siemenet ovat valkeahkoja tai kellertäviä.Anderson 2001:343 == Levinneisyys == Grusonia-suku kasvaa Yhdysvaltojen lounaisosassa, Kalifornian niemimaalla ja Pohjois-Meksikossa. == Suvun systemaattinen asema ja lajit == Opuntioideae-alaheimon DNA-sekvenssi-, siementutkimukset sekä morfologiset ja sytologiset analyysit ovat valaisseet huomattavasti tätä opuntioiden sukulaisten ryhmää. On tullut selväksi, että laajasti ymmärretty Opuntia-suku on polyfyleettinen, joten se on jaettava pienemmiksi monofyleettisiksi suvuiksi. Kuitenkin monien näin muodostuneiden sukujen rajat ovat jääneet epäselviksi, mikä koskee myös Grusonia-sukua. Kansainvälinen eri tutkijoista koostuva International Cactaceae Systematics Group synonymisoi entiset suvut Corynopuntia, Marenopuntia ja Micropuntia suvun Grusonia kanssa. Näin vm. sukuun sisältyy seuraavat 17 lajia.Anderson 2001:342ss *Grusonia aggeria *Grusonia agglomerata *Grusonia bradtiana *Grusonia bulbispina *Grusonia clavata *Grusonia dumetorum *Grusonia emoryi *Grusonia grahamii *Grusonia invicta *Grusonia kunzei *Grusonia marenae *Grusonia moelleri *Grusonia parishii *Grusonia pulchella *Grusonia reflexispina *Grusonia schottii *Grusonia vilis == Lähteet == Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 === Viitteet === Luokka:Opuntioideae
Täältä jostakin

Täältä jostakin on talvi- ja jatkosodan aikana käytetty ilmaus, kun rintamalta lähetetyissä kirjeissä ei saanut ilmaista tarkkaa sijaintipaikkaa. Se tarkoittaa myös seuraavia: *Täältä jostakin, sotilaslehti vuodelta 1939 *Täältä jostakin – Suomen kenttäarmeijan runoja, rintamamiesten runokokoelma 1943, toimittanut Olavi Paavolainen *Täältä jostakin, Timo K. Mukan romaani vuodelta 1965 *Täältä jostakin..., Pertsa ja Väärä Osoite -yhtyeen musiikkialbumi vuodelta 1979
Togué Morari

Togué Morari on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Mourrah sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 60 kilometriä Djennéstä pohjoiseen. Kunnassa on 6 800 asukasta (vuonna 2009). Togué Morarin kunta rajoittuu etelässä Djennén piirin Kéwan, lännessä Ténenkoun piirin Diakan ja Ouro Guirén, pohjoisessa ja kaakossa Moptin piirin Salsalbén ja kaakossa Ouro Modin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Nigerin tulva-alueella. Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bozoja ja markoja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, durra, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tulva-aikaan ainoan kulkureitin muodostavat vesitiet. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, yläkoulu ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Djennén piiri Luokka:Malin kunnat
Junior Club World Cup

Junior Club World Cup (lyhennettynä JCWC; ) on kansainvälinen juniorijääkiekkoturnaus, jonka järjestää Kansainvälinen jääkiekkoliitto. Turnaukseen osallistuvat joukkueet ovat useimmiten A-junioriseurajoukkueita, mutta mm. myös Norjan ja Tanskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueet sekä EJHL- junioriliigan tähdistöjoukkue ovat osallistuneet turnaukseen. JCWC pelattiin ensimmäisen kerran Venäjän Omskissa 30. elokuuta – 3. syyskuuta 2011. Se pelattiin siellä myös kahtena seuraavana vuonna. Suomalaisseurojen A-nuorista JCWC:hen ovat osallistuneet A-nuorten SM-liigan Suomenmestaruusvuosinaan Helsingin IFK vuonna 2012, Hämeenlinnan Pallokerho vuonna 2013, Espoo Blues vuonna 2014, TPS vuonna 2015 ja Oulun Kärpät vuonna 2019. Välillä Jokerit on osallistunut turnaukseen vuosina 2016, 2017 ja 2018. HPK saavutti vuoden 2013 turnauksesta hopeaa hävittyään finaalissa MHL-joukkue Omskije Jastrebylle lukemin 2–0. Kärpät puolestaan saavutti vuonna 2019 pronssia voitettuaan itävaltalaisen EC Salzburgin lukemin 7–4. ==Turnauksen mitalistit== Vuosi Mestari Hopeaa Tulos Pronssia Neljäs Tulos Isäntäkaupunki Joukkuemäärä 2011 Krasnaja Armija HC Karlovy Vary 7–2 Ei pronssiottelua Ei pronssiottelua Ei pronssiottelua Omsk, Venäjä 8 2012 Sudbury Wolves Waterloo Black Hawks 2–0 Linköping HC Dinamo-Šinnik Bobruisk 1–0 ja. Omsk, Venäjä 10 2013 Omskije Jastreby HPK 2–0 Dubuque Fighting Saints Dinamo-Šinnik Bobruisk 4–1 Omsk, Venäjä 8 2014 МHK Spartak Tolpar Ufa 2–1 rl. Sioux City Musketeers Dinamo- Šinnik Bobruisk 4–3 ja. Ufa, Venäjä 10 2015 Djurgårdens IF Tšaika Nižni Novgorod 2–1 Chicago Steel Avto Jekaterinburg 3–2 Jekaterinburg / Nižni Tagil / Verhnjaja Pyšma, Venäjä 8 2016 Loko Jaroslavl Reaktor Nižnekamsk 5–1 Snežnyje Barsy Astana Jokerit 2–1 Nižnekamsk / Naberežnyje Tšelny, Venäjä 8 2017 Krasnaja Armija MODO Hockey 5–2 HC Třinec Snežnyje Barsy Astana 2–1 Jekaterinburg, Venäjä 8 2018 Loko Jaroslavl HV71 3–2 Ottawa Capitals EC Salzburg 2–1 rl. Sotši, Venäjä 8 2019 Loko Jaroslavl AJHL All-Star Team 3–0 Kärpät EC Salzburg 7–4 Sotši, Venäjä 8 ==Aiheesta muualla== *Junior Hockey League - World Cup: JUNIOR CLUB WORLD CUP UFA-2014 *Junior Club World Cup details - Eurohockey.com *Elite Prospects - JCWC Luokka:Jääkiekkokilpailut
Peninsular and Oriental Steam Navigation Company

Peninsular and Oriental Steam Navigation Company, tunnetaan yleisesti P&O;, on brittiläinen rahti- ja logistiikkayhtiö. P&O;:n historia ulottuu 1800-luvun alkupuolelle. 2006 P&O;:n osakkeenomistajat hyväksyivät yhtiön myymisen Arabiemiraateissa kirjoille olevalle Dubai Ports Worldille. P&O; Heritage -internetsivusto ylläpitää yhtiön perintöä. == Katso myös == * P&O; Ferries == Lähteet == == Aiheesta muualla == * P&O; Heritage poheritage.com * DP World dpworld.com Luokka:Brittiläiset yritykset
Pondori

Pondori on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gomitogo sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tulva-alueella kymmenen kilometriä Djennéstä länteen. Kunnassa on 4 300 asukasta (vuonna 2009). Pondorin kunta rajoittuu pohjoisessa Djennén piirin Ouro Alin, idässä Djennén, etelässä Dandougou Fakalan ja Niansanarién sekä lännessä Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa. Kunnan alueella virtaa joukko Banin sivuhaaroja. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä bozoja, soninkeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tulva-aikaan ainoan kulkureitin muodostavat vesitiet. Palveluihin kuuluu neljä alakoulua ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Djennén piiri Luokka:Malin kunnat
Ruostekaktukset

Ruostekaktukset (Haageocereus) on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku, joka on saanut tieteellisen nimensä erään saksalaisen kaktuskasvattajan, Walther Haagen, mukaan.Anderson 2001: 364. == Tuntomerkit == Ruostekaktukset ovat pensasmaisia tai puumaisia kaktuksia, joiden varret voivat olla maanmyötäisiä, kohenevia tai pystyjä. Pitkittäisuurteita niissä on paljon, ja areolit ovat tiheässä. Myös piikkejä on paljon kussakin areolissa. Kukkivissa areoleissa on lisäksi sukasia. Kukat puhkeavat lähelle varren kärkeä ja ovat avoinna vain yhden yön. Muodoltaan ne ovat putkimaisia tai suppilomaisia ja avautuvat ratasmaisiksi. Niiden väri vaihtelee vaaleanpunaisesta kirkkaampaan punaiseen. Kukkapohjus on tukeva ja mehevä ja siinä on karvoja ja paljon suomuja. Hetiö on yksikiehkurainen; emin vartalot pistävät ulos kukasta. Hedelmä on pallomainen ja mehevä, ja sen pinnalla on muutama suomu ja karvoja sekä kuihtuneet kukan jäänteet. Siemenet ovat munamaisia, kiiltävän mustia ja epäsäännöllisen kuoppapintaisia. == Levinneisyys == Ruostekaktukset kasvavat Perun ja Pohjois-Chilen länsiosien alavilla mailla. Joidenkin lajien levinneisyys on hyvin rajallinen; esim. H. tenuis esiintyy liikkuvilla hiekkadyyneillä ilmeisesti vain yhden neliökilometrin kokoisella alueella. Se on vaarantunut, sillä sen kasvupaikat hupenevat ihmisen toiminnan vaikutuksesta. == Lajit == Ruostekaktuksia tunnetaan 20 lajia, mutta todellinen lajimäärä voi olla pienempi, sillä lajit ovat hyvin muuntelevia ja niiden rajat ovat epäselvät. *Haageocereus acranthus *Haageocereus albispinus *Haageocereus australis *Haageocereus chalaensis *Haageocereus chryseus *Haageocereus decumbens *Haageocereus fascicularis *Haageocereus icensis *Haageocereus icosagonoides *Haageocereus lanugispinus *Haageocereus pacalaensis *Haageocereus platinospinus *Haageocereus pluriflorus *Haageocereus pseudomelanostele (syn. H. multangularis) – ruostekaktus *Haageocereus pseudoversicolor *Haageocereus subtilispinus *Haageocereus tenuis *Haageocereus versicolor *Haageocereus vulpes *Haageocereus zangalensis == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haageocereus. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Willy Baer

Bruno Willy Baer (23. kesäkuuta 1875 Markneukirchen – 27. lokakuuta 1961 Turku) oli saksalainen taidemaalari, joka asui Turussa. Hänet tunnetaan erityisesti taidokkaista lasimaalauksista Turun 1900-luvun alun jugendrakennuksissa. Baer myös piirsi ja maalasi, mutta hänen muu taiteensa on jäänyt selvästi lasitaiteen varjoon. == Elämä == Viulutehtailijan poika Willy Baer aloitti opinnot Berliinin kuninkaallisessa taidekoulussa (Königliche Kunstschule zu Berlin) vuonna 1893. Hän muutti Suomeen ensi kerran vuonna 1897 ja asettui pysyvästi Turkuun 1901. Ennen Suomen itsenäisyyden aikaa Baer piti Turussa taideteollista ateljeeta, jossa hän opetti ja johti ornamentiikan ja erityisesti lyijylasitusten valmistamista. Baerin luovuttua yrityksestä siitä tuli 1915 yhtiökumppani Herman Niemisen omistama Kaune. Baer toimi Turussa opetustehtävissä noin 30 vuotta. Eläkkeelle jäätyäänkin hän piirsi paljon muotokuvia ja kasvotutkielmia. Uransa aikana hän teki muun muassa kolmisensataa omakuvaa. Hän muutti Turusta 1944 Ruotsiin, mutta palasi myöhemmin Turkuun. Baerin tytär, musiikinopettaja Inge Lydecken, on lahjoittanut isänsä perintöä Åbo Akademin kirjastolle. == Työt == Baer teki lasimaalauksia muun muassa Turun Mikaelinkirkkoon ja Beetlehem-kirkkoon. Hän teki yhteistyötä useaan otteeseen myös arkkitehti Frithiof Strandellin kanssa, ja hänen rakennuksissaan Baerin töitä voi nähdä esimerkiksi hotelli Hamburger Börsissä, Panternissa ja Albatrossissa. Osa Mikaelinkirkon lasimaalauksista tuhoutui tammikuun 1940 pommituksissa, mutta Turussa Baerin 1900-luvun alussa toimittamia art nouveau- eli jugendtyylisiä lasitöitä on yhä näkyvillä parissakymmenessä kohteessa. Eräs hienoimmista Baerin lyijylasitöistä sijaitsee Yliopistonkadun ja Käsityöläiskadun kulmassa, vanhan Turun Kirjekuoritehtaan talon julkisivussa. Aurakadun rinnetontille vuonna 1908 valmistunut Turun kauppaopisto pitää sisällään useita Baerin töitä. Työt kuuluvat kokonaisuutena Turun kaupungin taidekokoelmaan. Rakennuksessa sijaitsee myös Baerin suurin säilynyt yksittäinen lasityö, joka on rakennuksen pääportaikon ikkuna. Kolmijakoinen ikkuna koostuu Turun vaakunasta, kaupan tunnuskuvana tunnetusta Merkuriuksen sauvasta sekä savuavan tehtaanpiipun, vasaran ja hammaspyörän muodostamasta kokonaisuudesta. Ylimpänä teoksessa on aurinkoa vasten kuvattu maapallo ja alimpana on hedelmäpuun oksia. Kokonaisuus viittaa kaupankäynnin kansainvälisyyteen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet Luokka:Suomalaiset lasimaalarit
E. H. New

Edmund Hort (E. H.) New (1871–1931) oli brittiläinen taiteilija, kuvittaja ja Birmingham Group -taiteilijaryhmän jäsen. Hän teki kuvituksia muun muassa kirjoihin ja lehtiin. Newin tunnettuihin oppilaisiin kuului muun muassa Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * E. H. Newin taideteoksia wikigallery.org Luokka:Brittiläiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet Luokka:Englantilaiset kuvittajat
Täältä jostakin (runoantologia)

Täältä jostakin – Suomen kenttäarmeijan runoja on vuonna 1943 julkaistu runoantologia, joka sisältää rintamamiesten runoja. ==Teoksen toimitustyö== Teoksen on toimittanut Olavi Paavolainen ja sen kustantaja on WSOY. Teoksessa on 140 runoa 80 runoilijalta. Alun perin teos annettiin toimitettavaksi kolmihenkiselle ryhmälle, johon Paavolaisen lisäksi kuuluivat Matti Kurjensaari ja everstiluutnantti Yrjö Vasama. Muut eivät kiireiltään juuri ehtineet osallistua toimitustyöhän, joten se jäi Paavolaisen harteille.Rajala s. 466–467 Heidät on silti mainittu teoksen toimituskuntana. Teoksen kolmas painos ilmestyi 50 vuotta ensimmäisen painoksen jälkeen, 1993. ==Sisältö== Kokoelmaan oli tarjolla valtava määrä runoja, suurin osa niistä kirjoitettuna isänmaallis-aatteelliseen paatoshenkeen. Helmenä joukossa oli muun muassa Matti Kuusen "Kuolemanjuoksu", jota Paavolainen piti niin rajuna, että kehotti keventämään alkua, mutta siihen Kuusi ei kyennyt. Runon taustalla oli Kuusen kokemus Tyrjän läpimurtotaistelusta, jossa kaatui kolmisensataa suomalaista sotilasta. Hiukan tarkistettuna mutta olennaisesti samanlaisena runo sisältyy Kuusen kokoelmaan Routa liikkuu (1947). Niin Panu Rajala kuin Kuusen elämäkerturi Tellervo Krogerus pitävät runoa ainutlaatuisena sotarunojen joukossa. Muita merkittäviä runoja antologiassa ovat muun muassa Paavo Hynysen "Jäämeren marssi" ja Pentti Lahden "Sikermä talvisodasta 1-5". Mukana ovat myös Reino Helismaan runot "Veli, ei valintaa sulla" ja "Unta ja totta" sekä Erkki Tiesmaan runot "Kehtolaulu korsussa", "Sissien marssi" ja "Eldankajärven jää", joka tunnetaan lauluna. Muita tekijöitä ja heidän runojaan ovat muun muassa: *Ester Ahokainen, "Kaksi vierasta" ja "Pikkuveli" *Veikko Haakana, "Suur-Harvasuo" *Väinö Havas, "Kenttäkirje kirjailijalle" ja "Viimeinen komppania" *Vilho Hyttinen, "Pelko", "Kylä Vienassa" ja "Pojalleni, jota en ole vielä nähnyt" *Ilpo Kaija, "Rintaman kevät" *Ilpo Kaukovalta, "In Memoriam"" ja "Oli aamu" *Vilho Koljonen, "Pitkospuita pitkin", "Pysähtynyt aika", "Ehätyssavu" ja "Rantakalmisto Vepsässä" *Lauri Lamminmäki, "Vappulaulu", "Laulu", "Me hiljaiset" ja "Isä kaatunut Syvärillä" *Erkki Mutru, "Pystykorva-kiväärille" *Lorenz von Numers, "I Shiltsoi" *Aarne Palkki, "Kirje rintamalle", "Rintamalle", "Ilta Kannaksella" ja "Lomalletulo" *Oiva Paloheimo, "Aunukselaisäidin kehtolaulu" *Joni Rautio, "Tuo on henki, meidän henki" *Sulo J. Saksa, "Melankolia" *Riku Sarkola, "Uutta elämää" ja "Viimeinen" *Olavi Siippainen, "Keskellä hyökkäystä" *Paavo Susitaival, "Lähdettyäs" ja "Ilta korsuvalkean ääressä" *Yrjö Vasama, "Uudenvuoden yönä Tapparissa", "Rynnäkön jälkeen" ja "Tuokio taisteluhaudassa" *Erkki Vuorela, "Paluu" ja "Vartiossa" Suuri osa kirjoittajista sai teokseen yhden tai kaksi runoaan, neljä runoa julkaistiin Eetu Hyvämäeltä, Vilho Koljoselta, Lauri Lamminmäeltä, Aarne R. Palkilta, Olavi Rautiolta, Kalle Riikoselta, Leo Tiaiselta ja Aarre Vuorjoelta. Kuusi runoista on lotan kirjoittamaa, kolmetoista on ruotsiksi. ==Lähteet== * Panu Rajala, Tulisoihtu pimeään, WSOY 2014 ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1943 kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Patukaktukset

Patukaktukset (Harrisia) on 20-lajinen trooppisen Amerikan kaktuskasvisuku, joka on saanut nimensä William Harrisin mukaan, joka tutki Jamaikan kasvistoa. Patukaktukset ovat puumaisia tai pensastavia, hoikka- ja usein varsin rentovartisia sekä suurikukkaisia kaktuksia. Ne kukkivat yöllä.Anderson 2001: 370. == Tuntomerkit == Patukaktusten kasvutapa vaihtelee puumaisesta maanmyötäiseen tai köynnösmäiseen. Pituutta ne voivat saavutta jopa seitsemnän metrin verran. Juuret ovat toisinaan mukulamaisia, varret liereitä, nivelettömiä ja ilmajuurettomia. Pituussuuntaisten uurteiden määrä vaihtelee 4–12. Kussakin piikkiryhmässä (areolissa) on muutama tai paljon piikkejä. Kukat ovat suppilomaisia, valkoisia ja jopa 12 cm leveitä. Hoikassa kukkapohjuksessa on karvamaisia piikkejä tai villakarvaa. Hedelmä on mehevä, keltainen tai oranssinvärinen, toisinaan avautuva. Siemenet ovat leveän soikeita ja mustia sekä nystermäisiä. == Levinneisyys == Patukaktusten levinneisyys käsittää Floridan, Karibian alueen, ja Etelä-Amerikassa Brasilian, Paraguayn, Bolivian ja Argentiinan. == Lajit == Patukaktusten 20 lajia jaetaan kahdeksi alasuvuksi: Harrisia ja Eriocereus. Edelliseen kuuluu lajeja, joilla on avautumattomat hedelmät ja puumainen kasvutapa, jälkimmäiseen lajeja, joilla on avautuvat hedelmät ja köynnöstävä tai pensasmainen kasvutapa. Edellinen alasuku rajoittuu Floridaan ja Karibian alueelle, jälkimmäinen trooppiseen Etelä-Amerikkaan. *Harrisia aboriginum *Harrisia adscendens *Harrisia balansae *Harrisia brookii *Harrisia divaricata *Harrisia carlei *Harrisia eriophora *Harrisia fernovii *Harrisia fragrans *Harrisia gracilis *Harrisia hurstii *Harrisia martinii *Harrisia nashii *Harrisia pomanensis *Harrisia portoricensis *Harrisia simpsonii *Harrisia taetra *Harrisia taylori *Harrisia tetracantha *Harrisia tortuosa == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Operaatio Oboe 1

Operaatio Oboe One oli liittoutuneiden koodinimi operaatio Oboeen kuuluvassa operaatiossa, jonka tavoitteena oli vallata Japanin Kaakkois-Aasiassa valloittamat alueet takaisin. Oboe 1 oli operaation ensimmäinen vaihe, ja se kohdistui Tarakanin saarelle, jonka japanilaiset olivat valloittaneet vuonna 1942. == Taustaa == Tarakanin pieni saari sijaitsee Borneon koillispuolella, ja saaren öljykentät tekivät saaresta japanilaisille houkuttelevan hyökkäyskohteen Tyynenmeren sodassa. Japani hyökkäsi Tarakaniin vuonna 1942 osana Hollannin Itä-Intian sotaretkeä ja Tarakanin taistelun jälkeen japanilaiset saivat saaren öljykentät hallintaansa. Vuonna 1945 liittoutuneet aloittivat operaatio Oboen, jonka yhtenä tavoitteena oli ajaa japanilaiset pois Tarakanilta. Tarakanilta saatava öljy oli japanilaisille tärkeää sotamenestyksen kannalta ja Tarakanin lentokenttää liittoutuneet saattaisivat käyttää tukikohtanaan muissa operaation sotatoimissa. ==Tapahtumat== Toukokuun 1. vuonna 1945 australialaisten johtama operaatio alkoi, kun australian armeijan joukot nousivat maihin Tarakanin länsipuolelle. Ennen hyökkäystä australialaiset pommittivat aluetta ajaakseen japanilaiset puolustusasemiin ja rannikolla miinanraivaajat tekivät tietä liittoutuneiden maihinnousua varten. Liittoutuneet hyökkäsivät Tarakanin saaren länsirannikolle, ja he saivat rantakaistaleen hallintaansa vähäisin miestappioin. Vallattua rantaa saatettiin käyttää tukikohtana ja asemana raskaampien aseiden ja ajoneuvojen toimittamista varten. Tarakanin lentokentän valtaaminen onnistui japanilaisten ankaran vastarinnan jälkeen 5. toukokuuta, ja Tarakanin kaupungin liittoutuneet saivat hallintaansa seuraavana päivänä. Tarakanin menetyksen jälkeen japanilaisjoukot vetäytyivät saaren sisäosiin, johon liittoutuneet tekivät ilmapommituksia. Saarelle jääneet japanilaiset yrittivät vallata alueita vielä takaisin, mutta liittoutuneet torjuivat yritykset. Tarakanin valtauksen ensisijaisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen lentokenttä, mutta alue oli niin pahasti vaurioitunut operaatiota edeltävissä pommituksissa, että sen käyttökuntoon saattamisessa kesti useita viikkoja. Kenttä saatiin kuntoon kesäkuun lopulla, mutta se oli liian myöhäistä Borneon takaisinvaltauksen kannalta, eikä Tarakanin kenttää käytetty operaatio oboen muissa toimenpiteissä siinä laajuudessa kuin oli ollut tarkoitus. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Vuoden 1945 sotahistoria
Tiiviste (tekniikka)

Tiiviste on koneenelin, jota käytetään eristämään nestemäisiä tai kaasumaisia aineita toisistaan, pitämään painetta tai estämään likaantuminen. Tiivistyminen voi perustua adheesioon tai puristukseen. Tiivistykset voidaan jaotella kiinteisiin ja liikkuviin. Liikkuvat tiivistykset voivat perustua kosketuksellisiin tai kosketuksettomiin tiivisteisiin. Kosketuksettomat tiivistykset, esimerkiksi sokkelotiivisteet, sallivat pientä vuotoa. Tiivisteitä ovat esimerkiksi: *Huulitiviste ("Stefa") *Liukurengastiiviste *O-rengas ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
USS Houston (CA-30)

USS Houston (runkonumerot CL-30 ja CA-30) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1930 palvelukseenotettu Northampton-luokan raskas risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Newport Newsistä Virginiasta Newport News Shipbuilding and Dry Dock Companyltä ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1928. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1929 kumminaan Houstonin pormestarin Oscar Holcomben tytär Elizabeth ja se otettiin palvelukseen 17. kesäkuuta 1930 ensimmäisenä päällikkönään Jesse Bishop Gay. Aluksen runkonumero vaihdettiin 1. heinäkuuta 1931 CA-30:ksi.DANFS == Palvelus == Alus upposi Sundasalmen taistelussa 1. maaliskuuta 1942. Aluksen miehistöstä pelastui 368 henkeä, jotka joutuivat sotavankeuteen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Northampton-luokan risteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Operaatio Oboe 6

Operaatio Oboe Six oli liittoutuneiden koodinimi operaatio Oboeen kuuluvalle operaatiolle, jonka tavoitteena oli vallata Japanin Kaakkois-Aasiassa valloittamat alueet takaisin. Oboe Six oli operaation toinen vaihe, jossa liittoutuneiden tavoitteena oli vallata Borneon saaren pohjoiset osat takaisin japanilaisilta. == Taustaa == Borneon taistelujen jälkeen vuonna 1942 Japani sai haltuunsa saaren pohjoisosat. Japanin pääkohteina olivat öljykentät Sarawakin Mirissä ja Brunein Seriassa, sekä Kuchingin lentokenttä. Vuonna 1945 liittoutuneiden aloittaman operaatio Oboen yhtenä tavoitteena oli vallata Borneon saaren pohjoisosat takaisin japanilaisilta. ==Tapahtumat== 10\. kesäkuuta 1945 Australian armeijan 9. divisioonan sotilaat vahvistettuna yhdysvaltalaisilla laskeutuivat Labuanille, Bruneinlahden suulle. Meri- ja ilmavoimat tekivät pommituksin tietä maavoimille ennen liittoutuneiden maihinnousua Labuanille, missä japanilaiset puolustivat valloittamiaan alueita. Samalla liittoutuneet tekivät kaksi muuta rinnakkaista maihinnousua lähellä Muaran kaupunkia Bruneissa, mitkä yllättivät japanilaiset. Taistelut päättyivät saaren pohjoisosissa 15. elokuuta, jolloin Japani antautui lopullisesti Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen. Taisteluiden lopputuloksena Sarawak, Brunei ja Pohjois-Borneo vapautuivat japanilaismiehityksestä. Liittoutuneille operaatio oli voittoisa, ja pääosan liittoutuneiden armeijasta muodostaneet australialaisjoukot selvisivät suhteellisen pienillä miestappioilla. Liittoutuneiden voittoisaa operaatiota on kuitenkin myös arvosteltu, sillä Pohjois-Borneon Sandakanilla oli japanilaisten vankileiri, jossa oli yli 2 000 brittiläistä ja australialaista sotavankia, jotka oli tuotu Singaporesta ja Jaavalta. Japanilaiset lähettivät yli 1000 sotavankia Sandakanin kuolemanmarssille kesäkuussa 1945 Oboe 6:n aikana. Vain kuusi sotavankia selvisi hengissä. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot Luokka:Yhdysvaltain taistelut
Shinonome (1927)

Shinonome () oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1935 laivasto- ohjelmassa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1926. Alus laskettiin vesille 26. marraskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1928.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 12. hävittäjäviirikössä, jonka muut alukset olivat Shirakumo ja Murakumo. Alus lähti 20. marraskuuta 1941 laivueen mukana merelle lähteneessä viirikössä Kuresta Samahiin Hainaniin, jonne se saapui 26. marraskuuta.combinedfleet.com Alus suojasi 4.-11. joulukuuta viirikön kanssa joukkojenkuljetussaattueen Samahista Malakan niemimaalle, missä viirikön alukset tukivat Khota Bharun maihinnousua. Operaatiosta vapauduttuaan viirikkö jatkoi matkaansa Cam Ranh Bayhin. Alus kuului 16.-17. joulukuuta Brittiläiselle Borneolle hyökänneeseen osastoon. Hollannin Itä-Intian ilmavoimien GVT-7:n lentoveneen X-32 pudottamat kaksi pommia osuivat 18. joulukuuta 1941 alukseen Sarawakin rannikolla Mirin lähistöllä. Osumien seurauksena aluksen taaempi ammusvarasto räjähti tuhoten aluksen. Alus vei upotessaan mukanaan koko miehistön. Laivasto poisti aluksen 15. tammikuuta 1942 alusluettelosta. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Täpläkiiltokorento

Täpläkiiltokorento (Somatochlora flavomaculata) on kiiltokorentohin kuuluva sudenkorento, jonka vihreässä takaruumiissa on keltaisia täpliä. == Ulkonäkö ja koko == Täpläkiiltokorennon ruumiin pääväri on tummanvihreä. Lajin takaruumiin sivuilla on keltaisia laikkuja, joita useimmilla muilla kiiltokorennoilla ei ole. Laikut ovat pienet koiraalla ja suuret naaraalla. Korennolla on kummallakin kasvojen sivulla keltainen täplä. Niiden välillä ei kuitenkaan ole yhtenäistä keltaista viivaa, kuten välkekorennolla. Täpläkiiltokorennon naaraan sukuaukon suojus on lyhyempi ja tylpempi kuin välkekorennolla. Naaras eroaa liitokorennosta, jolla on takaruumiissa keltaisia täpliä, parhaiten värittömien siipiensä perusteella. Liitokorennolla takasiipien tyvissä on tummat laikut. Täpläkiiltokorennon takaruumis on 34–40 mm pitkä ja takasiipi 34–39 mm pitkä. == Elintavat == Täpläkiiltokorennon lentoaika ajoittuu kesäkuun alkupuolelta elokuun loppuun. Päälentoaika on kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajia tavataan Keski-Euroopasta Keski-Aasian Altaille ulottuvalla alueella. Keski-Euroopassa levinneisyysalue on hajanainen, idempänä yhtenäisempi. Suomessa laji on yleistynyt, ja 2000-luvulla se on ollut toisinaan jokseenkin yleinen Etelä-Suomessa. Laji ei kuitenkaan elä pohjoisessa Suomessa. Täpläkiiltokorento elää varsinkin avoimilla suomaastoilla, kuten soisilla rantaniityillä. Muita elinympäristöjä ovat soistuneet metsälampien reunat, soiden ojat, umpeen kasvaneet rehevät järvet ja märät merenrantaniityt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Täpläkiiltokorento Korentowikissä Luokka:Sudenkorennot
Shirakumo (1927)

Shirakumo () oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1935 laivasto- ohjelmassa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1926. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 1928.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 12. hävittäjäviirikköön. Alus upposi torpedoituna 16. maaliskuuta 1944. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Murakumo (1928)

Murakumo () oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto- ohjelmassa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 25. huhtikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1929.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 12. hävittäjäviirikköön. Alus upotettiin ilmahyökkäyksessä saamiensa vaurioiden vuoksi 12. lokakuuta 1942. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Ilpo Kaija

Tuomas Ilpo Kaija (1. kesäkuuta 1921 Alahärmä – 30. lokakuuta 1944 Vuotso, Sodankylä) oli suomalainen vänrikki ja runoilija, joka kaatui Lapin sodan aikana.Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneetSotaveteraani–Krigsveteranen 7.12.1992, s. 37 Kaija palveli tulenjohtajana Raskas Patteristo 14:ssä. Kaija kaatui 30. lokakuuta 1944 Kaunispäällä suomalaisten hyökätessä Vuotsosta kohti Laanilaa. Kyseessä oli varusmiesten ja kantahenkilökunnan voimin tehtävä hyökkäys. Vuonna 1922 ja sitä ennen syntyneet reserviläiset eivät käskyn mukaan saaneet osallistua hyökkäykseen, koska heidän oli määrä päästä seuraavana päivänä siviiliin, mutta tiedotuskatkon takia käsky saavutti patteriston liian myöhään, ja vuonna 1921 syntynyt Kaija joutui vastoin tarkoitusta tulenjohtajaksi. Kaija on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.Lauri Jäntti : Tapaus Ilpo Kaija, Tulikomentoja 1/1993 Sotaveteraani–Krigsveteranen 7.12.1992, s. 37 Ennen kaatumistaan Kaija kirjoitti kirjeessä sotasairaalaan patterinpäällikölleen Lauri Jäntille 18. lokakuuta 1944: ”En tiedä, kannattaako yleensä enää lähteä suunnittelemaan opiskelua. Jos luoksesi joskus hämärässa tulevaisuudessa hiippailee mies, jonka nuoruus takertui kerran piikkilankoihin, älä lyö häntä korvalle vaan muista, että meitä on monta, jotka olemme tavoitelleet elämässämme unelmaa ja tavanneet liekin, joka syö...”Sotaveteraani–Krigsveteranen 7.12.1992, s. 37 Kaijan runo Rintaman kevät julkaistiin Olavi Paavolaisen toimittamassa runokokoelmassa Täältä jostakin – Suomen kenttäarmeijan runoja (WSOY 1943).Sotaveteraani–Krigsveteranen 7.12.1992, s. 37 Vuonna 2011 Yle Radio 1:ssä esitettiin Todellisia tarinoita -sarjassa Ilpo Kaijasta kertonut radiodokumentti Tuntemattoman runoilijan kuolema.Kirjastot.fi : Kysymys runoilija Ilpo KaijastaYlen ohjelmaopas : Tuntemattoman runoilijan kuolema == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Operaatio Oboe 2

Operaatio Oboe Two oli liittoutuneiden koodinimi operaatio Oboeen kuuluvassa operaatiossa, jonka tavoitteena oli vallata Japanin Kaakkois-Aasiassa valloittamat alueet takaisin. Oboe Two oli operaation kolmas ja viimeinen vaihe, jossa liittoutuneiden tavoitteena oli vallata Balikpapanin öljykentät takaisin japanilaisilta. == Taustaa == Borneon taistelujen jälkeen vuonna 1942 Japani sai haltuunsa Balikpapanin öljykentät Borneon saaren itärannikolla. Vuonna 1945 liittoutuneiden aloittaman Operaatio Oboen, yhtenä tavoitteena oli vallata Balikpapan takaisin japanilaisilta. ==Tapahtumat== Suurimpaan operaatioon Balikpapanilla osallistui liittoutuneiden yli 33 000 hengen armeija. 1. heinäkuuta 1945 Australian maavoimat laskeutuivat muutaman kilometrin päähän Balikpapanista. Maavoimat sai tulitukea ilma- ja merivoimilta ja japanilaiset eivät pystyneet vastaamaan liittoutuneiden hyökkäykseen. Lukumäärältään vähäisemmät japanilaisjoukot olivat alusta alkaen taistelun alakynnessä ja 21. heinäkuuta mennessä japanilaiset joutuivat vetäytymään maan sisäosan viidakoihin. Japanilaiset tekivät viidakosta käsin joitakin iskuja liittoutuneita vastaan, mutta Australian johtama sotilasoperaatio oli liittotuneille menestys. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Vuoden 1945 sotahistoria
Fubuki (1927)

Fubuki (, "Pyry") (ex- No 35) oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1923 laivasto-ohjelmaa Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 19. kesäkuuta 1926, ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1927. Alus otettiin palvelukseen 10. elokuuta 1928.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 11. hävittäjäviirikköön. Yhdysvaltain laivaston taisteluosasto TG 64.2, johon kuului neljä risteilijää ja viisi hävittäjää, upotti 11. lokakuuta 1942 aluksen Cape Esperanzan edustalla.Jentschura, Jung & Mickel 1977, s. 144. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Sagiri (1929)

Sagiri () oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Uragan Dock Companylta, missä köli laskettiin 28. maaliskuuta 1929. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1931.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin Sugioka Koshischin komentama alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 20. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Yūgiri, Asagiri ja Amagiri. Alus siirtyi 20.–26. marraskuuta 1941 viirikkönsä mukana Kuresta Hainaniin Samahin alueelle. Se suojasi Chōkain Samahista tukemaan Malakan niemimaan valtausta, minkä jälkeen alus jatkoi matkaansa Cam Ranh Bayhin. Alus suojasi 16. joulukuuta Brittiläisen Borneon maihinnousujoukkoja kuljettanutta saattuetta. Alankomaiden kuninkaallisen laivaston sukellusvene Hr. Ms. K XVI:n laukaisema torpedo upotti aluksen 24. joulukuuta 1941 lähellä Sarawakin Kuchingia. Aluksen taaempi ammusvarasto räjähti osumasta tuhoten perän, jolloin aluksen miehistöstä sai surmansa 121 henkeä. Shirakumo ja miinanraivaaja No.3 pelastivat 120 eloonjäänyttä mukaan lukien aluksen päällikkö Sugiokan, joka myöhemmin sai komentoonsa Arashin. Sagiri poistettiin alusluettelosta 15. tammikuuta 1942. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Uraga Dock Company
Kim Herold (albumi)

Kim Herold on Kim Heroldin 21. marraskuuta 2014 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi on Heroldin ensimmäinen suomenkielinen albumi. Albumin ensimmäinen single ”Kaikki okei” julkaistiin 14. tammikuuta 2014. Toukokuussa 2014 julkaistulla ”Hengitä”-singlellä Heroldin lisäksi esiintyy räppäri Tuomas Kauhanen. Kolmantena singlenä albumilta julkaistiin lokakuussa 2014 ”Lähellä loppua”. Viimeinen single albumilta oli ainoastaan promootiokäyttöön julkaistu ”35” alkuvuodesta 2015. == Kappaleet == == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Shirayuki (1928)

Shirayuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto- ohjelmassa Jokohaman telakalta, missä köli laskettiin 19. maaliskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 18. joulukuuta.Whitley 1988, s. 192. == Palvelus == Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 11. hävittäjäviirikköön. Alus upposi ilmahyökkäyksessä 3. maaliskuuta 1943. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Fubuki-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Derek Raivio

Derek Richard Raivio (s. 9. marraskuuta 1984 Antwerpen, Belgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Suomalaissukuinenhttp://www.iltasanomat.fi/koripallo/art-1288633548895.html Raivio on pelannut ammattilaisurallaan Saksassa, Belgiassa, Japanissa ja Tšekissä sekä D-leaguessa.fiba.com Raivion isä Rick Raivio varattiin NBA:han 114. vuorolla vuoden 1980 varaustilaisuudessa.http://www.basketball- reference.com/draft/NBA_1980.html Derek ja hänen kaksi veljeään syntyivät kaikki Yhdysvaltain ulkopuolella. Veljeksistä myös Nik Raivio on pelannut koripalloa yliopistotasolla.http://www.collegehoopsnet.com/jon-teitels- forgotten-legends-series-portland-great-rick-raivio-168933 == Lähteet == * Profiili fiba.com * Profiili fibaeurope.com * Derek Raivio basketball profile eurobasket.com * Profiili NBA Development League * Profiili Gonzanga University Athletics === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viipurin raatihuone

Viipurin raatihuone voi viitata seuraaviin Viipurin rakennuksiin: * Viipurin vanha raatihuone, 1600-luvulla rakennettu raatihuone. * Viipurin kaupungintalo, vuonna 1797 valmistunut uusi raatihuone, jonka tiloissa nykyään on elokuvateatteri.
Aira (täsmennyssivu)

Aira voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Aira, suomalainen naisen etunimi * Aira-talo, Alvar Aallon suunnittelema kerrostalo Jyväskylässä * Aira, Japanin kaupunki Kagoshiman prefektuurissa * Airan piirikunta, Japanin piirikunta Kagoshiman prefektuurissa * kääpiölauhat (Aira), heinäkasvien suku * Aira, sukunimenä: ** César Aira (s. 1949), argentiinalainen kirjailija.
Viipurin historiallinen museo

Viipurin historiallinen museo (alk. Museum Wiburgense) oli vuosina 1892–1939 Viipurissa toiminut museo. Sen toimialueeseen kuuluivat Viipurin kihlakunnan ohella Jääsken, Kymin, Lappeen, Rajajoen sekä Rannan kihlakunnat. Pääosa museon kokoelmasta on nykyään esillä Lahden historiallisessa museossa, osia on sijoitettu myös Etelä-Karjalan museoon Lappeenrantaan, Heinolan kaupunginmuseoon sekä Louhisaaren kartanoon. Kokoelman omistaa Viipuri- säätiö.Viipurin historiallisen museon kokoelma Lahden historiallinen museo. Viitattu 20.10.2014. == Historia == Viipurin historiallisen museon perustivat vuonna 1892 suomalaisuusaatteen innoittamana yhtyeistyössä Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura sekä Viipurin kaupunki. Kieliriitojen johdosta se aloitti toimintansa latinankielisellä nimellä Museum Wiburgense.Historia Viipurin suomalainen kirjallisuusseura. Viitattu 20.10.2014. Museo sai ensimmäiset omat näyttelytilansa vuonna 1895, jolloin sen käyttöön remontoitiin arkkitehti Brynolf Blomqvistin suunnitelmien mukaan Torkkeli Knuutinpojan torin laidalla sijaitseva Viipurin vanha raatihuone.Torkkeli Knuutinpojan tori VirtuaaliViipuri. Viitattu 20.10.2014. Museon kokoelmien perusta oli kansatieteellisessä aineistossa, jota oli 1880-luvulta lähtien tallennettu eri puolille Viipurin lääniä tehdyillä keruumatkoilla. Vuonna 1900 museon kokoelmiin saatiin testamenttilahjoituksena Pietarissa syntyneen keräilijän William Grommén suuri taide- ja kansatieteellinen kokoelma. Museon johtajana toimi pitkään myös taidemaalarina tunnettu Rurik Lindquist. Kaikkiaan Viipurin historiallisen museon kokoelmiin kuului noin 16 000 esinettä. Lähestyvän sodanuhan vuoksi museo suljettiin syksyllä 1939, mutta lopulta kokoelmista pystyttiin pelastamaan vain noin 3 000 esinettä, kun suurin osa tuhoutui talvisodan viimeisen päivän lentopommituksessa.Linnoituksen kaupunginosa, Kortteli 5, Tontti 1 (kuvateksti) VirtuaaliViipuri. Viitattu 20.10.2014. William Grommén ohella toinen merkittävä taidekokoelma oli noin 900 karjalaisen taidemaalarin Viktor Svaetichinin Viipurin läänin rakennuksia kuvaavaa teosta, joista sodan jaloista onnistuttiin pelastamaan yli puolet. Sodan jälkeen vuonna 1950 talteen saatu esineistö luovutettiin Lahden historiallisen museon haltuun.Menneet näyttelyt Lahden historiallinen museo. Viitattu 20.10.2014. == Lähteet == Luokka:Suomen museot Luokka:Viipurin museot
Viktor Svaetichin

Viktor Svaetichin ([sve'tiːhin], , myös muodossa Светишин, Svetišin; 10. joulukuuta 1877 Salmi – 27. marraskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja valokuvaaja. Hänet tunnetaan erityisesti Karjalan kannaksen rakennuskannan ja Viipurin kaupungin kuvaajana. Svaetichin maalasi valokuvamaisia teoksia, joita pidetäänkin enemmän historiallisina dokumentteina kuin minkään tietyn taidesuuntauksen edustajina.Viktor Svaetichin - Karjalankannaksen kartanoiden ja rakennusten ikuistaja Virtuaali Vuoksi. Viitattu 20.10.2014. Laatokan rannalla sijainneen Salmin pitäjän Tuleman kylässä syntynyt Svaetichin opiskeli 1890-luvulla Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä. Viipurissa elämäntyönsä tehneen Svaetichinin teoksia oli Viipurin historiallisen museon kokoelmissa talvisodan syttyessä vuonna 1939 noin 900 kappaletta. Niistä onnistuttiin sodan tuhoilta pelastamaan yli 500. Teokset ovat nykyään Viipuri-säätiön omistuksessa ja niitä säilytetään Lahden historiallisessa museossa sekä Etelä-Karjalan taidemuseossa Lappeenrannassa. == Kirjallisuutta == *Pöyhiä, Tuula (toim.): Viktor Svaetichin - Karjalan kuvaaja, Etelä-Karjalan taidemuseo ja Lahden historiallinen museo, 2009. ISBN 978-951-785-117-6. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
William Grommé

William Tilman Grommé (; 24. joulukuuta 1836 Pietari, Venäjän keisarikuntaГромме Василий (Вильгельм) Тильманович Artru.info (Internet archive). Viitattu 14.12.2017. – 1900 Pariisi, Ranska) oli venäjänsaksalainen taidemaalari ja keräilijä, joka vaikutti pääosin Saksassa ja Ranskassa. Hänet tunnetaan Viipurin historialliselle museolle tekemästään testamenttilahjoituksesta. Pääosaa Grommén keräämästä taide- ja esinekokoelmasta säilytetään nykyään Lahden historiallisessa museossa. Grommé oli Saksan Bremenistä Pietariin muuttaneen liikemiehen poika.William Grommé (1836-1900) Lahden historiallinen museo. Viitattu 14.12.2017. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1855–1867 ja myöhemmin Düsseldorfissa Saksassa. Vanhempiensa kuoltua Grommé muutti Saksasta Pariisin lähellä sijaitsevaan Château de Maisonsin barokkilinnaan, jonka hän oli ostanut ateljeekseen. Grommé vietti kesiä perheensä omistamassa Onnela-huvilassa Viipurin maalaiskunnan Lavolassa ja hänellä tiedetään olleen kontakteja Pariisissa asuneisiin suomalaisiin taiteilijoihin.Olli Valkonen: ”Viipurin museoiden taidetta”, s. 12–13 teoksessa Taidetta vanhasta Viipurista. Viipuri- säätiö 2004. Grommé testamenttasi koko omaisuutensa Viipurin kaupungille. Siihen sisältyi myös 2 619 esinettä ja taideteosta käsittänyt kokoelma, joka liitettiin vuonna 1902 Viipurin historiallisen museon kokoelmiin. Osa taideteoksista siirrettiin vuonna 1930 avattuun Viipurin taidemuseoon. Arvokkaan Maisonsin linnan Viipurin kaupunki myi vuonna 1905 Ranskan valtiolle, koska sen ylläpitokustannukset olivat niin suuret. Suurin osa Grommén kokoelmasta tuhoutui talvisodan pommituksissa vuonna 1940. Pelastetuksi saatiin vain noin sata esinettä, joiden joukossa on muun muassa alankomaalaista Delftin keramiikkaa 1600- ja 1700-luvuilta sekä noin 20 öljyvärimaalausta. Pääosa säilyneistä esineistä sijoitettiin sodan jälkeen perustettuun Lahden historialliseen museoon, mutta taideteoksia päätyi myös Lahden taidemuseoon ja Hämeenlinnan taidemuseoon. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * L. Wennervirta : Suomalaisia taiteilijoita ranskalaisessa linnassa. William Grommé ja Maison Lafitte, Suomen Kuvalehti, 10.10.1931, nro 41, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Suomelle lahjoitettiin ranskalainen kuningaslinna mutta..., Seura, 20.10.1937, nro 42, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Venäjänsaksalaiset Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Lahjoittajat Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet