EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kuonomarjat

Kuonomarjat (Memecylon) on melastomakasvien (Melastomataceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu lähteestä riippuen noin 100–350 lajia. Kuonomarjat kasvavat luonnossa Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa, Kaakkois-Aasiassa sekä osissa Australiaa ja Oseaniaa. == Lajeja == * Memecylon alatum * Memecylon amaniense * Memecylon bachmannii * Memecylon buxifolium * Memecylon crassinerve * Memecylon dasyanthum * Memecylon edule * Memecylon eduliforme * Memecylon macrodendron * Memecylon mocquerysii * Memecylon nodosum * Memecylon pauciflorum * Memecylon polyanthemos * Memecylon sphaerocarpum * Memecylon teitense – taitankuonomarja * Memecylon ulopterum * Memecylon umbellatum – värikuonomarja * Memecylon virescens == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt: Taxonomy – Memecylon * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Memecylon * The Plant List: Memecylon Luokka:Melastomakasvit
Hyūga-luokka

Hyūga-luokka on Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden helikopterihävittäjän muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alusten standardiuppouma on noin 13 950 tonnia ja kuormattuna uppouma on noin 19 000 tonnia. Niiden kokonaispituus on 197 metriä, leveys on 33 metriä ja syväys 7 metriä. Komentosilta on sijoitettu kannen kulkusuunnassa lentokannen, joka on samalla nimetty kanneksi No. 1, oikeaan laitaan. Silta on noin 70 metriä pitkä ja kannen tasolla 9 metriä leveä. Siinä on kaikkiaan viisi kerrosta eli lentokannen taso No.1 ja sen yläpuolella kannet 01-04. Kannen tasossa on lentomiehistöjen ja kansihenkilöstön odotushuoneet ja toimistot. Kannet 01 ja 02 on pääosin varattu viestintälaitteille ja varsinainen komentosilta on kannella 03 ja sen takana sijaitsee lennonjohdon vaatimat tilat. Ylin 04 kerroksessa on FCS-3-tutka ja sen tarvitsemat laitteistot. Näiden yläpuolella on vielä etumasto, johon on sijoitettu erilaisia antenneja, tutkia ja elektronisen sodankäynnin järjestelmiä.Tada 2013 s. 90-91 Varsinaisessa rungossa on seitsemän kerrosta alkaen lentokannen alla olevasta kannesta No.2 aina pohjan kanteen No.7. Lentokannen pituus on 195 metriä ja sen leveys on 33 metriä. Siinä on neljä nousu- ja laskeutumispistettä ja kaksi suurta hissiä lentokoneiden siirtämiseksi ja kaksi pienempää hissiä ampumatarvikkeiden ja varaosien siirtämiseksi. Lentokonehissit mahdollistavat koneiden siirron kannella No.4 olevaan hangaariin ja sen maksiminostokyky on 30 tonnia. Etummainen 20 × 10 metrin hissi on hieman pienempi kuin taaempi 20 × 13 metrin hissi. Taaempaan hissiin sopii esimerkiksi SH-60K-sukellusveneentorjuntahelikopteri roottori avattuna. Lentokannella on etummaisena Phalanx CIWS -lähitorjuntajärjestelmä ja lisäksi 16 siilon MK 41 VLS, jotka on sijoitettu kannen oikeaan reunaan. Kannella on vielä erilaisia viestintäjärjestelmiä. Kannen No.2 etuosaan on sijoitettu ankkurilaitteet ja loppuosassa kannesta on muun muassa taistelunjohtokeskus, lääkintatilat, aluksen päällikön toimisto ja lepotilat.Tada 2013 s. 91-94 == Alukset == Hyūga-luokan hävittäjätTada 2013 s. 89-90 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Status JS Hyūga IHI Marine United, Yokosuka 11. toukokuuta 2006 23. elokuuta 2007 18. maaliskuuta 2009 JS Ise IHI 30. toukokuuta 2008 21. elokuuta 2009 16. maaliskuuta 2011 == Lähteet == * === Viitteet === *
Jokiläänin kansalaisopisto

Jokiläänin kansalaisopisto on Jokioisten, Humppilan ja Ypäjän kuntien omistama ja ylläpitämä kansalaisopisto läntisessä Kanta-Hämeessä. Opisto aloitti toimintansa vuonna 1973. Jokiläänin kansalaisopisto on vapaan sivistystyön oppilaitos, jonka tehtävänä on kannustaa kuntalaisia elinikäiseen oppimiseen ja aktiiviseen kansalaisuuteen. Opisto järjestää kaikille avointa kansalaisopistoopetusta omistajakuntiensa alueella sekä verkossa. Vuonna 2020 opetustuntimäärä oli n. 4000 ja yksittäisiä opiskelijoita n. 1200. Kursseja järjestettiin n. 200. Opetettavista aineista kädentaitoja oli 40 %, musiikkia 25 %, taideaineita 16,5 %, liikuntaa ja tanssia 7,5 %, kieliä 5,5 % ja yhteiskunnallisia ja muita aineita 5,5 %. Opistolla työskentelee vakituisen rehtorin (50 %), kurssisihteerin sekä tekstiilityön opettajan lisäksi n. 50 tuntiopettajaa. Kansalaisopiston toimisto sijaitsee Jokioisten Tietotalolla. Opiston omassa käytössä on kudontatiloja jokaisessa omistajakunnassa. Lisäksi opetusta järjestetään alueen kouluilla, Tietotalolla, Ypäjän Hevosopistolla sekä Ypäjänkylän seuraintalolla ja Humppilan työväentalolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.jokioinen.fi/matkailu/tutustumiskohteita/jokioisten- tietotalo626220229/ Luokka:Jokioinen
Trofarello

Trofarello () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Trofarello Sapere.it Trofarello Enciclopedia Treccani Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 10 697 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Stenayn kantoni

Stenay on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 35 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 9 125 ihmistä. Stenayn kantonin keskustoimisto on Stenayn kunnassa. == Kunnat == Stenayn kantonin kunnat: * Aincreville * Autréville-Saint-Lambert * Baâlon * Beauclair * Beaufort-en-Argonne * Brieulles-sur-Meuse * Brouennes * Cesse * Cléry-le-Grand * Cléry-le-Petit * Doulcon * Dun-sur-Meuse * Fontaines-Saint- Clair * Halles-sous-les-Côtes * Inor * Lamouilly * Laneuville-sur-Meuse * Liny-devant-Dun * Lion-devant-Dun * Luzy-Saint-Martin * Martincourt-sur-Meuse * Milly-sur-Bradon * Mont-devant-Sassey * Montigny-devant-Sassey * Moulins- Saint-Hubert * Mouzay * Murvaux * Nepvant * Olizy-sur-Chiers * Pouilly-sur- Meuse * Sassey-sur-Meuse * Saulmory-et-Villefranche * Stenay * Villers-devant- Dun * Wiseppe == Lähteet == Luokka:Ranskan kantonit
Ynnä+

Ynnä+ on ympäristötaidetta toteuttanut ryhmä, johon kuuluivat Jaakko Himanen, Jere Ruotsalainen ja Jouni Sarpola. He muodostivat Ynnä+:n opiskellessaan Tampereen ammattikorkeakoulun taiteen ja viestinnän osastolla suuntautumisvaihtoehtona ympäristötaide. Taiteilijaryhmä on toteuttanut useita pääosin lyhytaikaisia ympäristötaideteoksia Suomessa. Ynnä+ toteutti ensimmäisen julkisen teoksensa Ratapölkkypyramidin Tampereen keskustorille vuonna 1997. Sen jälkeen ryhmä on toteuttanut muun muassa teokset Taikurin pyramidi Tampereen taidemuseoon (1997), Siirtymiä-ääniteos Tampere biennaleen (1998), Optima Forma katugalleriaan Huittisiin (1998), Riemukaari Iisalmeen (1998) ja Varjonpiirtäjä Kuopioon (1998). Vuonna 1999 ryhmä toteutti Vetovoima-teoksen Porin Kirjurinluotoon. Vuonna 2003 taiteilijaryhmä teki Noste-teoksen Huittisiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät
Palladiumnitraatti

Palladiumnitraatti (Pd(NO3)2) on palladium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa palladiumnitraatti on ruskeaa tai kellertävää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Aineen alkeiskoppi on monokliininen ja sen rakenne on polymeeri. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (Pd(NO3)2·2H2O. Palladiumnitraatti liukenee hieman veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Yhdiste liukenee myös asetoniin ja dietyylieetteriin. Kuumennettaessa palladiumnitraatti hajoaa palladiumoksidiksi.Timothy T. Wenzel: Palladium(II) Nitrate, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 17.1.2022. Palladiumnitraattia muodostuu palladiumin ja typpihapon reaktiossa, mutta useimmiten sitä valmistetaan liuottamalla palladiumoksidia typpihappoon. :PdO + 2 HNO3 → Pd(NO3)2 \+ H2O Palladiumnitraattia käytetään katalyyttinä monissa orgaanisissa reaktioissa ja siitä myös valmistetaan katalyyttejä. ==Lähteet== Luokka:Nitraatit Luokka:Palladiumyhdisteet
Elis Hultin

Elis Julius Johannes Hultin (24. kesäkuuta 1866 Jaakkima – 12. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen sortokausien aktivisti ja matkailualan toimija. Elis Hultin syntyi Jaakkimassa toisena henkikirjoittaja Julius Hultinin ja Emma Savanderin viidestä lapsesta. Hänen vanhempi sisarensa oli tunnettu naispoliitikko Tekla Hultin. Hän aloitti sotilasuralla ja valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1887. Sen jälkeen hän toimi Henkivartioväen 3. Tarkk'ampujapataljoonassa Helsingissä aliluutnanttina vuodesta 1887, luutnanttina 1891 ja kapteenina vuodesta 1900. Sinä aikana hän toimi vuosina 1891-1894 Kadettikoulun opetusupseerina 1891-1894. Heikentyneen terveytensä vuoksi hän joutui eroamaan armeijasta vuonna 1900 vain 34-vuotiaana. Hultin toimi armeijasta eroamiseen jälkeen ensin vuosina 1900-1903 ruotsalaisen matkatoimiston johtajana Berliinissä. Sen jälkeen hän siirtyi Pietariin Ludvig Nobelin konetehtaan kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 1903-1907. Hultin siirtyi takaisin Suomeen vuonna 1907 toimien vuoteen 1909 Helsingissä Hietalahden korjaustelakan kirjeenvaihtajana ja apulaistoimitusjohtajana. Vuosina 1909-1915 hän toimi jälleen matkatoimistoalalla johtaen Suomen Matkailijayhdistyksen matkatoimistoa. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1915-1916 hän toimi elintarpeiden tuontia Venäjältä järjestävässä komiteassa puheenjohtajana. Itsenäistymisvaiheessa 1918 hänestä tuli itsenäistyneessä Suomessa sotaväen ja vankien muonituksen johtaja. Viimeiset parikymmentä vuotta hän oli vuonna 1918 perustetun Keskuskauppakamarin kaupallisen tiedotustoimiston päällikkönä. Jälkipolville Elis Hultin on tullut tunnetuksi Venäjän vastaisesta toiminnasta, johon hän osallistui jo Berliinissä oloaikanaan toimien siellä kagaalin asiamiehenä ja Pietariin siirryttyään osallistui Venäjän vallankumouksellisten kokouksiin. Hänet vangittiin vuonna 1904, ja hän joutui olemaan seitsemän viikkoa vangittuna Spalernajassa. Helmikuussa 1915 hän oli mukana entisten Haminan kadettien perustaessa Sotilaskomiteaa ”aktiivisten itsenäisyyspyrkimyksien kannattamiseksi ja edistämiseksi”. Hultin ylennettiin 1920-luvulla reservin majuriksi. Hultin toimi lehtimiehenä Nya Pressenissä vuosina 1898-1899. Ulkomailla ollessaan hän toimi Helsingfors Tidningarin kirjeenvaihtajana. Lehtiartikkeleissaan hän käsitteli erityisesti turismiin liittyviä kysymyksiä. Vuonna 1911 Hultin oli asiamiehenä käytännön toimintaa järjestettäessä suomalaisten ensimmäistä kertaa osallistuessa matkailunäyttelyyn Berliinissä 1911. Suomalaisen järjestelyorganisaation puheenjohtajana oli pankkiiri Otto Stenroth. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Sortokausien aktivistit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Auno Kerola

Auno Armas Kerola (22. marraskuuta 1907 Rovaniemen maalaiskunta – 26. tammikuuta 1984 Rovaniemi) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Kerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kerola ja Loviisa Tervaniemi ja puoliso vuodesta 1934 Kaino Irene Karén. Kerola valmistui rakennusmestariksi Oulun teollisuuskoulun talonrakennuslinjalta 1932, toimi lyhyen aikaa Lapin tie- ja vesirakennuspiirin rakennusmestarina ja meni sitten Metsähallituksen insinööriosastolle piirirakennusmestariksi. Tehtävää hän hoiti vuoteen 1939 asti, jolloin hänestä tuli Kemin kaupungingeodeetin apulainen. Kerola osallistui talvisotaan ja oli välirauhan aikana Kemin Ajoksen sataman rakennusmestari, mitä työtä hän jatkoi myös kesästä 1943 osallistuttuaan sitä ennen jatkosotaan. Samana vuonna hän oli mukana perustamassa Kemin Rakennus -yhtiötä, joka teki ensin töitä Saksan Lapin armeijalle. Hän hankki yrityksen koko osakekannan ja tuli sen toimitusjohtajaksi 1945. Yhtiö oli yksi merkittävistä jälleenrakentajista Lapissa. Se rakensi muun muassa asuin-, liike-, julkisia ja tuotantotiloja sekä kouluja. Yksi yhtiön kohteista oli saksalaisten sotilaiden hautausmaa Rovaniemellä, suurimpia puolestaan sementtitehdas Kolarissa lähes 600 hengen työmaana. Konkurssiin Kemin Rakennus ajautui 1980-luvun alussa, Kerola oli jäänyt pois sen toimitusjohtajan työstä jo 1970-luvun puolivälissä.Auno Kerola 70 vuotta tänään. Nuorten parien saatava asuntolaina säästöittäkin. Helsingin Sanomat, 22.11.1977, s. 13. Teollisuusneuvoksen arvonimen Kerola sai 1963. Hänellä oli runsaasti alansa luottamustehtäviä ja hän osallistui Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen, toimintaan. Hän oli myös aktiivinen seurakuntatyössä Rovaniemellä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Liberate the Unborn Inhumanity

Liberate the Unborn Inhumanity on suomalaisen death metal -yhtye Mors Principium Estin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Valley Of Sacrifice, Part 1” ja ”The Lust Called Knowledge”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpno == * Ville Viljanen - laulu * Jarkko Kokko - kitara * Jori Haukio - kitara * Teemu Heinola - bassokitara * Marko Tommila - rummut == Arvostelut == * Blabbermouth: 8/10Reviews - Mors Principium Est Liberate the Unborn Inhumanity Viitattu 1.11.2022. * Imperiumi: 8½/10Levyarvostelu: Mors Principium Est - Liberate the Unborn Inhumanity Viitattu 1.11.2022. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Mors Principium Estin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Hurricane (Cyan Kicksin kappale)

Hurricane on suomalaisen rockyhtye Cyan Kicksin kappale, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2022. Yhtye osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa toiseksi. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Niila Perkkiö, Susanna Alexandra ja Amaranthe-yhtyeestä tunnettu Elize Ryd. Sen tuottajina on Perkkiön lisäksi Chris Walla (Death Cab for Cutiesta) ja Zakk Cervini. Kappale kertoo yhtyeen mukaan omien pelkojen voittamisesta sekä rohkeudesta olla oma itsensä ja tehdä haluamiaan asioita. == Kokoonpano ja tuotanto == === Yhtye === * Susanna Alexandra – laulu, sanoitukset * Niila Perkkiö – kitara, äänitekniikka, sanoitukset * Leevi Erkkilä – basso * Pietari Reijonen – rummut === Tuotanto === * Chris Walla – äänitekniikka, tuotanto * Aki Sihvonen – äänitekniikka * Zakk Cervini – miksaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa Luokka:Vuoden 2022 kappaleet Luokka:Suomalaiset rockkappaleet
Ram pam pam

Ram pam pam on suomalaisen laulaja Bessin kappale, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2022. Bess osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Kappaleen ovat kirjoittaneet Bess, Jonas Olsson ja Tomi Saario. Sen tuottajia ovat Olssonin lisäksi Joonas Angeria ja Joonas Parkkonen. Tekijöiden mukaan kappale syntyi tekijöiden filosofisiin suuntiin ajautuneista elämänvalintapohdinnoista, joihon Bess halusi tarttua. Kappaletta on kuvailtu ”bilebiisiksi”. ”Ram pam pam” debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla viikolla 3/2022. Kappale nousi listaykköseksi viikolla 4/2022. Elokuussa 2022 kappale teki suomalaista radiohistoriaa, kun kappale oli pysynyt suomalaisten radioiden suosituimpana kappaleena 19 viikon ajan. ”Ram pam pam” oli myös suomalaisten eniten kuuntelema kappale vuonna 2022 Spotifyssa. Saavutuksen myötä kappale palkittiin seuraavan vuoden Emma- gaalassa vuoden striimatuimpana kotimaisena biisinä, jonka lisäksi se voitti myös Vuoden biisi -kategoriassa. Kappaleen englanninkielinen versio on julkaistu ”Sammumaton”-singlen b-puolena. == Tuotanto == * Bess – laulu, sanoitukset * Jonas Olsson – sanoitukset, tuotanto * Tomi Saario – sanoitukset * Joonas Angeria – tuotanto * Joonas Parkkonen – tuotanto * Arttu Peljo – miksaus * Henkka Niemistö – masterointi == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Suomen virallinen lista 1. 4/2022 Radiosoittolista 1. 17/2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa Luokka:Vuoden 2022 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset
Jezebel

Jezebel voi viitata muun muassa seuraaviin: * Isebel (joillain kielellä Jezebel), Israelin kuningatar, joka mainitaan Raamatussa * Jezebel, yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1938 * ”Jezebel”, The Rasmus -yhtyeen kappale Uuden Musiikin Kilpailussa 2022 * Jezebel, naisille suunnattu Gawker Median ja myöhemmin G/O Median verkkosivusto
Rotvalli (sarjakuva)

Rotvalli on Juho Heinolan värillinen strippisarjakuva Aamulehden Moro- liitteessä. Sarjakuva on ilmestynyt kerran viikossa vuodesta 2008 lähtien. Sarjakuvan tapahtumat sijoittuvat Tampereelle ja Pirkanmaalle. Päähahmoja ovat eläkeläiset Mää ja Toi, jotka keskustelevat ajankohtaisista asioista. Useassa stripissä hahmot kommentoivat jotakin Aamulehden otsikkoa. Määllä ja Toilla on myös erimielisyyksiä: toinen kannattaa Tapparaa, toinen Ilvestä. Hahmot kinastelevat muidenkin asioiden kuten Näsijärven ja Pyhäjärven paremmuudesta. Muita Rotvallissa usein esiintyviä elementtejä ovat lokki, koira, Näsinneula ja puistonpenkki. Sarjakuvan ensimmäinen strippi julkaistiin 3. huhtikuuta 2008 Moro-liitteessä ja sarjakuvan kotisivuilla. Strippejä on kotisivuilla joulukuuhun 2011 asti, myöhemmät löytyvät Aamulehden näköislehdistä. == Aiheesta muualla == * Rotvallin verkkosivut Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Strippisarjakuva
Cyril M. Kornbluth

Cyril M. Kornbluth eli C. M. Kornbluth (2. heinäkuuta 1923, New York – 21. maaliskuuta 1958, Waverly) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän kuului Futurians-ryhmään, jonka muita jäseniä olivat muun muassa Isaac Asimov sekä Frederik Pohl, jonka kanssa Kornbluth kirjoitti useita novelleja ja romaaneja. Ryhmän jäsenet kirjoittivat ja toimittivat tieteiskertomuksia Astonishing Stories ja Super Science Stories -lehtiin. Kornbluth alkoi kirjoittaa tieteiskertomuksia jo teini-ikäisenä, ja suuri määrä hänen kirjoittamiaan tieteistarinoita julkaistiin vuosina 1940–1942. Ensimmäinen Kornbluthilta julkaistu tarina oli ”Stepsons of Mars", joka julkaistiin vuoden 1940 Astonishing Stories -lehden huhtikuun numerossa. Kornbluth oli kirjoittanut tarinan yhdessä Harry Dockweilerin ja Richard Wilsonin kanssa. Kornbluthin ensimmäinen yksin kirjoittama tarina julkaistiin Super Science Stories –lehden vuoden 1940 toukokuun numerossa nimimerkillä S. D. Gottesman. Kornbluth kirjoitti yhteensä 20 erilaisella salanimellä – muun muassa S.D. Gottesman, Cecil Corwin, Simon Eisner, Jordan Park ja Cyril Judd. Toinen maailmansota keskeytti Kornbluthin kirjailijan uran. Kornbluth palveli toisessa maailmansodassa kiväärimiehenä. Sodan jälkeen hän alkoi työskennellä lehtimiehenä, ja hän pääsi myös opiskelemaan Chicagon yliopistoon. Kornbluth palasi tieteistarinoiden pariin vuonna 1947, käyttäen tällä kertaa omaa nimeään. Hän saavutti pian mainetta loistavana novellien kirjoittajana. Kornbluthin taitavasti kirjoittamat kertomukset saivat erityistä kiitosta visionäärisyydestään ja yhteiskunnallisista näkemyksistään. Kornbluth suhtautui hyvin kriittisesti tarinoihin, joissa tiede esitettiin ihmiskunnan lopullisena pelastajana. Sen sijaan hän tarkasteli yhteiskunnan sosiaalisia rakenteita ja uhkia, jotka valloilleen päässyt huipputeknologia voisi aiheuttaa. Kornbluth kuoli sydänkohtaukseen vain 35-vuotiaana. ===Suomennetut teokset=== * Avaruuden kauppamiehet (The space merchants), Frederik Pohl & C. M. Kornbluth, suomentanut Ari Koskinen, Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-07139-0 * Venuksen ihanat kukkulat (The Marching Morons) Radiokuunnelma Yle Areena, Ylelle dramatisoinut Pertti Nieminen 1968 == Lähteet == Luokka:Futurians Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Joonas Parkkonen

Joonas Parkkonen, aiemmin taiteilijanimeltään Johnny Cruz (s. 30. tammikuuta 1992) on suomalainen musiikkituottaja, lauluntekijä ja Santa Cruz -yhtyeen entinen kitaristi. Helsingistä kotoisin oleva Parkkonen perusti yhtyeen vuonna 2007 yhdessä Arttu ”Archie Cruz” Kuosmasen kanssa, ja toimi sen kitaristina sekä Archien kanssa kappaleiden kirjoittajana ja tuottajana. Parkkonen jätti yhtyeen vuonna 2018, ja on sen jälkeen luonut uraa tuottajana ja lauluntekijänä. Hän on ollut tuottajan, lauluntekijän tai äänitekniikan roolissa muun muassa rockyhtyeille Blind Channel, Apocalyptica, Lost Society, Reckless Love, Amaranthe ja Bodom After Midnight. Pop-genressä hän on tehnyt yhteistyötä Robin Packalenin ja Kuumaan kanssa. Parkkonen oli yksi tuottajista Blind Channelin ”Dark Side” -kappaleessa, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 2021. Hän oli myös ääniteknikkona vuoden 2022 The Rasmuksen edustuskappaleessa ”Jezebel”. == Katso myös == * Santa Cruzin diskografia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Parkkosen diskografia Discogs-sivustolla Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Santa Cruz Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anora Industrial

Anora Industrial on Anora Group Oyj:n liiketoiminta-alue ja yksikkö, joka tuottaa ohrapohjaisia jalosteita teollisuuden käyttöön.https://anoraindustrial.com/fi/home Anora Group Oyj syntyi vuonna 2021 suomalaisen Altia Oyj:n ja norjalaisen Arcus ASA:n fuusioituessa. Pohjoismaissa toimiva Anora Industrial muodostuu Koskenkorvan tehtaan toiminnoista sekä Rajamäellä sijaitsevan, teknisiin tuotteisiin keskittyneen etanolitehtaan toiminnoista ja sopimusvalmistuspalveluiden myynnistä alkoholijuoma-asiakkaille.https://anoraindustrial.com/fi/tehtaat Anora Industrialin päätuotteita ovat tekniset etanolit, ohratärkkelys ja lämmönsiirtonesteet. Anora Industrial valmistaa ja myy puhtaita sekä denaturoituja etanolituotteita yritysasiakkaille.https://anoraindustrial.com/fi/teollisuusetanolit-ja- liuottimet Suomen alkoholilainsäädäntö määrittelee sekä teknisten etanolien käyttöä että etanolien denaturointia.https://www.valvira.fi/alkoholi/denaturoitu-alkoholi-ja- alkoholivalmisteet/vakiviinan_denaturointi https://www.valvira.fi/alkoholi/teollisuus-_ja_keittioalkoholi Anoran Koskenkorvan tehtaalla valmistetaan yhtiön omaan käyttöön tarkoitetun viljaviinan lisäksi muita etanolilaatuja, rehuraaka-aineita sekä ohratärkkelystä eri tarkoituksiin. Tärkkelystä voidaan käyttää muun muassa paperi- ja kartonkiteollisuuden raaka-aineena sekä elintarviketeollisuudessa. Suomalaiseen paperin ja kartongin valmistukseen käytettävää ohratärkkelystä myy Chemigate. Rajamäen etanolitehtaalla valmistetaan maalämpönestettä, jonka avulla luonnonlämpö voidaan siirtää maaperästä, vesistöistä ja kalliosta rakennusten ja käyttöveden lämmitysenergiaksi. Rajamäen tehtailla valmistettu Naturet on Suomen markkinajohtaja etanolipitoisissa lämmönsiirtonesteissä. Anora Industrial tähtää hiilineutraaliuteen ja Koskenkorvan tehtaan tuotanto perustuu kiertotalouteen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt Luokka:Raaka-aineet Luokka:Anora Group
Viron sääpalvelu

Viron sääpalvelu () on vuonna 2013 perustettu valtiollinen ilmatieteellinen laitos, joka toimii Viron ympäristöviraston yhteydessä. Laitos jatkaa paljolti edeltäjänsä, Viron ilmatieteen ja hydrologian laitoksen (EMHI) tehtävien parissa tehden sään, ilmaston ja hydrologian mittauksia, sääennustuksia ja tutkimustyötä. Viro on yksi eurooppalaisen keskipitkän aikavälin sääennustuskeskuksen ECMWF:n jäsenvaltioista, ja tämän analyysi- ja laskentakeskuksen tuottamat numeeriset sääennusteet ovat tärkeä työkalu Virossa tehtäville sääennusteille. Tiettävästi ensimmäiset tunnetut säämittaukset Virossa teki sotilaslääkäri Johann Jacob Lerche Vilsandiin matkalla olleessa purjealuksessa 18. elokuuta 1731. Ensimmäiset säähavaintosarjat ovat vuosilta 1774-1777 (upseeri Breckling) ja 1785-1800 Tallinnasta (Räävelin katedraalikoulun professori C. L. Carpov). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ECMWF-ennustusmallin numeerinen sääennuste Viroon ja eteläisimpään Suomeen lähipäiville (lennuilm.ee) Luokka:Viron tutkimuslaitokset Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset
Islannin ilmatieteen laitos

Islannin ilmatieteen laitos (, , lyhennys IMO) on Islannissa toimiva valtiollinen geofysikaalisen ympäristön seuranta- ja tutkimuslaitos. Hallinnollisesti se on Islannin ympäristö- ja luonnonvaraministeriön alaisuudessa. IMO toimii maansa edustajana esimerkiksi Maailman ilmatieteen järjestössä (WMO). Laitoksen vuosibudjetti on noin 2,5 miljardia Islannin kruunua (ISK, eli noin 16,7 milj. EUR). Laitoksella on noin 130-140 työntekijää, jotka ovat 80-prosenttisesti yliopistotutkinnon suorittaneita. Viidennes on suorittanut tohtoritutkinnon. Miehiä on noin kaksi kolmasosaa ja naisia kolmasosa. Lisäksi noin 80 henkilöä työskentelee havainto- ja mittausasemilla. Islannin ilmatieteen laitoksen keskeistä työtä on geofysikaalinen havainto-, analysointi-, ennustus-, neuvonta- ja varoitustoiminta. Mikäli on mahdollista, IMO antaa myös luonnon prosesseihin ja -mullistuksiin liittyviä varoituksia ja tekee näitä koskevia ennustuksia. Laitos antaa yleisölle ja lentoliikenteelle suunnattuja varoituksia uhkaavista luonnonriskeistä, kuten tulivuorten tuhkasta, voimakkaista sääilmiöistä ja tulvimisesta. Laitoksen tutkimustoiminta paneutuu erityisesti ilmatieteen, hydrologian, glasiologian, ilmastotieteen, seismologian ja vulkanologian teemoihin. Laitos kerää ja tallettaa mittaustietoa ja tietämystä luonnon pitkäkestoisesta kehityksestä esimerkiksi ilmastoon, jäätiköihin, maankuoren liikkeisiin ja muihin geofysikaalisiin ympäristöteemoihin liittyen. Islannin maa- ja merialueiden seurannan ohella Islannin ilmatieteen laitos vastaa ilmailusään seurannasta ja ennusteista Islannissa sekä Pohjois-Atlantilla laitoksen vastuulle kuuluvalla Reykjavikin lentotiedotusalueella (Reykjavik FIR/CTA). Esimerkiksi useat Pohjois-Euroopan ja Pohjois-Amerikan väliset reittilennot kulkevat tämän alueen kautta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Säätila ja 5 vrk karttamuotoinen sääennuste Islantiin (vedur.is) * Säätutka- ja satelliittikuva Islannista (yhdistelmä) (vedur.is) * Meriveden lämpötila Islannin ympäristössä (vedur.is) * Aallokkoennuste Islannin lähivesille (vegagerdin.is) * Ilmailusään tuoreet SIGWX-kartat Islantiin, Reykjavik FIR/CTA-alueelle ja Pohj.-Atlantille (vegagerdin.is) * Maanjäristykset 48 tunnin aikana (vedur.is) * Sääkartta Pohjois-Atlantille (sis. ennuste 2 vrk) (metoffice.gov.uk) Luokka:Islanti Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset
Hunga Tongan tulivuorenpurkaus 2022

Hunga Tongan tulivuorenpurkaus oli merkittävä vulkaaninen tapahtuma tammikuussa 2022 Haʻapain saariryhmässä Tongassa, Tyynellä valtamerellä. Merenalainen tulivuori purkautui 64 kilometrin päässä Tongan pääkaupungista Nukuʻalofasta. Purkaus aiheutti yli metrin korkuisen tsunamin. Tapahtumassa voitiin erottaa neljä erillistä purkausta, joista voimakkain 15. tammikuuta syöksi tuhkaa ja laavaa yli 20 kilometrin korkeuteen. Se oli voimakkain purkaus yli 30 vuoteen. Uusi purkaus tapahtui 17. tammikuuta.Tongalla havaittu taas tulivuorenpurkaus, suuria aaltoja liikkuu alueella – Australia ja Uusi- Seelanti lähettivät tiedustelukoneita alueelle Yle Ennen purkausta Hunga Tonga–Hunga Haʻapain tulivuori oli merenpohjassa kahden saaren, Hunga Tongan ja Hunga Haʻapain välissä. Se on purkautunut 2009 ja 2015. Vuoden 2015 purkaus yhdisti kaksoissaaret toisiinsa. Vuoden 2022 purkausarja alkoi jo joulukuun 2021 puolella. Suuret tulivuorenpurkaukset voivat vaikuttaa ilmastoon globaalisti, mutta satelliittihavainoista voitiin arvioida, että Hunga Tongan stratosfääriin puskema rikkidioksidin määrä oli niin pieni, ettei se aiheuta merkittävää viilenemistä. Lisäksi vedenalainen purkaus nosti ilmakehään 50 miljoonaa tonnia vesihöyryä, mikä lisäsi sen määrää ilmakehässä 5 %. Tämän arvioidaan johtavan stratosfäärin lämpötilojen laskuun ja pintalämpötilan nousuun. Stratosfäärin vesihöyryn lisääntyminen laski maalis-huhtikuussa keski-stratosfäärin lämpötilaa noin 4° kelviniä johtuen lisääntyneestä infrapuna-alueen heijastumisesta avaruuteen. Lisäksi purkaus on mahdollisesti suurentanut otsonikatoa Antarktikan yllä, sillä stratosfäärin pilvet mahdollistavat CFC-yhdisteiden reagoimisen. Purkaus peitti Tongan 1–2 senttimetrin paksulla tuhkakerroksella, mikä vaikeuttaa vesi- ja ruokahuoltoa. Tietoliikennekaapeli Fidžin ja Tongan väliltä ilmeisesti katkesi, samoin monet paikalliset sähkö- ja puhelinlinjat, joten yhteydenpito toimi vain satelliittien varassa. Tuhkakerros esti myös pääsaaren lentokentän käyttämisen useiden päivien ajan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 luonnonmullistukset Luokka:2000-luvun tulivuorenpurkaukset Luokka:Tonga
Tervunjoki

Tervunjoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirissä virtaava 2,5 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkan Tervunlahteen. == Joen kulku == Lyhyt Tervunjoki saa alkunsa Ihojärvestä ( ), jonka vedenpinta on 10,2 metriä mpy. Joen niska sijaitsee korkeiden mäkien välissä ja se virtaa korkeiden kalliomäkien välisessä laaksossa, joka on otettu kokonaan viljelyyn. Peltoalueen asutus kuuluu Tervun kylään. Laatokan luoteisrannat ovat pitkien ja sokkeloisten lahtien rikkomaa ja Tervunjoki katkaisee Tervuniemen, joka on yksi tällainen lahtien väliin jäävä niemi. == Valuma-alue == === Pääuoman kulku === Tervunjoki on valuma-alueen pääuoman alin osuus, joka alkaa Ihojärvestä . Siihen laskee lännestä Ihojärven kylästä tuleva Ihojoki . Kylän länsiosassa sijaitsee mutka, jonka yläjuoksu tulee korkeiden mäkien välistä pohjoisesta päin. Siellä sijaitsee leveällä peltoalukealla Rokkalampi, jonka laskuoja yhtyy jokeen. Ihojoki alkaa Tervajärvestä ja pääuoma tulee Ihojokeen pohjoisesta. Joen nimi on yläjuoksulla Tuhrinjoki ainakin 7 kilometriä Tuhrinmäelle asti, mutta todennäköisesti yhteensä 16 kilometriä . Tuhrinmäen kohdalla kohtaavat ainakin Porhojoki lännestä, Poukkuoja idästä ja Mörkänänoja pohjoisesta, Marjanvaaran suunnasta tulevan joenuoman. Pääuomasta ei ole enää tämän jälkeen varmuutta, mutta vanhoista suomalaisista kartoista voi havaita Porhojoen olevan valuma-alueeltaan suurin. Porhojoki alkaa suolta, jonka vanha nimi oli Hovinsuo. Suo sijaitsee 80 metrin korkeudessa. Pääuoman pituus on edellä kuvatun perusteella 2,6 kilometriä Ihojärvelle, jonka järvenselkä on 1,1 kilometriä pitkä . Ihojoki on 6,9 kilometriä pitkä, mutta pääuoma seuraa sitä 6,6 kilometriä , jolloin siihen yhtyy pohjoisesta 16 kilometriä pitkä Tuhrinjoki . Pääuoman pituudeksi tulee näin 26,3 kilometriä. === Valuma-alueen järviä === Valuma-alueen suurin järvi on Tervajärvi (90 hehtaaria ). == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Laatokan valuma-alue Luokka:Lahdenpohjan piiri Luokka:Luovutettujen alueiden joet
Tina Bru

Tina Bru (s. 18. huhtikuuta 1986 Moss) on norjalainen oikeistopuolue Høyren poliitikko ja puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuodesta 2020. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2013, ja hän toimi Solbergin hallituksessa öljy- ja energiaministerinä vuosina 2020–2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tina Bru Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tansanian ilmatieteen laitos

Tansanian ilmatieteen laitos (, , lyhennys TMA) on Tansanian Dar es Salaamista käsin johdettu valtiollinen virasto, joka toimii ilmatieteellisen ja ilmastotieteeseen liittyvän, havainnoinnin, tutkimuksen ja operatiivisten palvelutoiminnan parissa. Laitos toimii Maailman ilmatieteen järjestön (WMO) suuntaan Tansanian kansallisena ilmatieteellisenä ja hydrologisena palveluna. Nykynimellään TMA on toiminut vuodesta 2019, mutta laitos jatkaa miltei samannimisen ilmatieteellisen laitoksen (Tanzania Meteorological Agency) ja sen edeltäjien toimintoja. Maan säähavaintojen teko alkoi Sansibarissa lokakuussa 1886. Toiminta laajeni mantereelle, jossa ensimmäiset sadeasemat olivat Bagamoyossa, Tangassa, Amanissa ja Bukobassa. Vuoteen 1929 mennessä ilmatieteellinen palvelutoiminta oli saatu jo operatiiviseksi Tansaniassa; siitä vastasi British Meteorological Services. Laitoksen päätoimipiste sijaitsee pääkaupungissa Dar es Salaamissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Illan säätiedotus (Youtube-video) (meteo.go.tz) Luokka:Tansanian tiede ja tekniikka Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset
Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos

Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos (, , tai , lyhennys NMA) on vuonna 1980 perustettu Etiopian kansallinen ilmatieteellinen laitos, jonka päätoimipaikka sijaitsee Addis Abebassa. Laitos toimii maan vesi-, kastelu- ja energiaministeriön alaisuudessa. Laitoksen palveluksessa on varsinaisesti runsas 800 henkilöä, jonka ohella NMA:lla on noin 400 sopimuspohjaista säähavainnontekijää. NMA:lla palvelu- ja mittaustoiminta on jakautunut pitkin Etiopiaa. Laitoksella on 11 aluellista sääpalvelukeskusta. Mittauksia tehdään yli 1 200 perinteisellä sää-, ilmasto- tai sadeasemalla, 25 automaattisella asemalla, ylemmän ilmakehän havaintoasemalla (luotausasema) sekä maan lentoasemilla, joista osalla on automaattinen AWOS-sääasema. Vuoden 2021 lopussa julkaistun päivitetyn havaintoverkoston kehityssuunnitelman mukaan laitoksella oli tuolloin yhteensä 1 539 erilaista ilmatieteellistä mittausasemaa Etiopiassa. Suunnitelman mukaan havaintoverkkoa täydennetään ja ajantasaistetaan mittavasti 2020-luvulla. Sääennustustoiminnassa eräänä keskeisenä työvälineenä laitoksella ovat numeeriset sääennusteet. NMA ajaa itse kahta kansainvälisesti tunnettua numeerista ennustemallia lyhytaikaiseen, lähimmän kolmen päivän sään ennustamiseen: viidennen sukupolven mesomittakaavan MM5-mallia (Mesoscale Modeling System) ja WRF -mallia (Weather Reasearch and Forecast). ==Lähteet== Luokka:Etiopian tiede ja tekniikka Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset
Kultasepät Narsakka

Kultasepät Narsakka Oy on suomalainen kultasepänalan perheyritys, jonka tuotantotilat ja showroom-myymälä sijaitsee Hämeenlinnassa Saaristenkadulla. Nykyisissä toimitiloissa yritys on toiminut vuodesta 2013 lähtien. Yrityksessä työskentelee tällä hetkellä 10 kultaseppää ja toiminnassa hyödynnetään perinteisten käsityömenetelmien lisäksi myös kultasepänalan muun muassa 3D-mallennusta. Yhteensä yritys työllistää 16 henkilöä. Festive-timanttikorut on Kultasepät Narsakka Oy:n valmistama korumallisto. == Historia == Yrityksen juuret sijoittuvat 1940-luvulle, jolloin Helge Narsakka aloitti kultasepän oppipoikana Tillanderin kultasepänverstaalla Helsingissä. Perustettuaan oman verstaan Helge opetti kultasepänammatin myös pojilleen Timolle ja Osmolle. Osmon kolme poikaa Mico, Thomas ja Joel Narsakka saivat jatkaa perinteikästä ammattia isänsä opissa. Nykyään toimitusjohtajana toimii kolmannen polven kultaseppä Thomas Narsakka, jonka kaksi lasta Naomi Nurminen ja Elias Narsakka edustavat jo neljättä sukupolvea Kultasepät Narsakan perheyrityksessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.narsakka.com * www.festive.fi * Hämeen-Sanomat 12.4.2013 Luokka:Suomalaiset muotoilualan yritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Rasskazovkan metroasema

Rasskazovka () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Marmorimehitähti

Marmorimehitähti (Sempervivum marmoreum) on mehitähtiin kuuluva monivuotinen maksaruohokasvilaji. Sen mehilehtiruusukkeet ovat vihreitä tai koristelajikkeilla punertavia-punaisia. Kukat ovat punaraidallisia. Marmorimehitähti kasvaa alkuperäisenä Kaakkois- ja Itä-Euroopan vuoristoissa, Italiasta Ukrainaan. Suomessa laji on puutarhakarkulaisena harvinainen, mutta vakiintunut luontoon Uudellamaalla.Suomen Lajitietokeskus: Marmorimehitähti – Sempervivum marmoreum Viitattu 17.1.2022. == Lähteet == Luokka:Mehitähdet
Scenery

Scenery on japanilaisen jazzpianistin Ryō Fukuin studioalbumi vuodelta 1976. Albumi oli Fukuin esikoisalbumi. == Kappaleet == Lähde: === A-puoli === # It Could Happen to You (Jimmy Van Heusen, Johnny Burke) # I Want to Talk About You (Billy Eckstine) # Early Summer (Hideo Ichikawa) === B-puoli === # Willow Weep for Me (Ann Ronell) # Autumn Leaves (Joseph Kosma, Jacques Prévert) # Scenery (Ryō Fukui) == Kokoonpano == Lähde: * Ryō Fukui – piano * Satoshi Denpo – kontrabasso * Yoshinori Fukui – rummut == Lähteet == Luokka:Jazzalbumit Luokka:Vuoden 1976 esikoisalbumit
Marmorimeriahven

Marmorimeriahven (Epinephelus polyphekadion) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva indopasifisella merialueella tavattava kalalaji. Se aiheuttaa toisinaan ciguatera-myrkytystä. == Koko ja ulkonäkö == Marmorimeriahven saavuttaa tavallisesti noin 60 senttimetrin pituuden (SL) ja neljän kilogramman painon. Se on väritykseltään kauttaaltaan vaaleanruskea. Ruumiissa ja päässä on epäsäännöllisesti tummanruskeita läiskiä. Kala on lisäksi kauttaaltaan pienten tummanruskeiden pilkkujen peitossa. Pyrstönvarressa on satulamainen musta täplä. Marmorimeriahvenella on kylkiviivallaan 47–52 suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 14–15 pehmeää ruotoa. Peräevässään marmorimeriahvenella on kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevissään 16–18 ruotoa. == Levinneisyys ja elintavat == Marmorimeriahvenen levinneisyys ulottuu Punaiseltamereltä ja läntiseltä Intian valtamereltä (Persianlahtea lukuun ottamatta) Tuamotulle, Linesaarille ja Wakensaarelle sekä Riukiusaarilta ja Ogasawarasaarilta itäisen ja läntisen Australian merialueille ja Lord Howen saarelle. Lajin elinympäristöjä ovat kirkkaan veden koralliriutat. Kudulle kokoontuviin marmorimeriahveniin kohdistuu monesti voimakasta kalastusta, ja näistä kokoontumisista saadut saalismäärät ovat olleet laskussa lähes kaikkialla. Vuosina 1947–2016 sen populaatioiden arvioidaan vähentyneen 30 prosentilla. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin sen vaarantuneeksi lajiksi. Marmorimeriahvenen ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset, eritoten sinitaskuravut ja kalat. Se saavuttaa sukukypsyyden noin nelivuotiaana ja voinee elää jopa yli 40-vuotiaaksi. == Lähteet == Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Otto Sander

Otto Sander (30. kesäkuuta 1941 – 12. syyskuuta 2013) oli saksalainen elokuva-, teatteri- ja ääninäyttelijä. ==Ura== Hän aloitti näyttelijän uran vuonna 1965. Vuodesta 1980 lähtien Sander esiintyi useilla Berliinin teatterinäyttämöillä, muun muassa Schillertheaterissa vuonna 1981, Freie Volksbühnessa vuonna 1985 ja vuonna 1989 Komödie am Kurfürstendammissa. Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan ovat enkeli Cassiel elokuvassa Berliinin taivaan alla ja Kapitänleutnant Philipp Thomsenin rooli Wolfgang Petersenin ohjaamassa elokuvassa Das Bootissa. Sander esiintyi myös mm. elokuvassa Peltirumpu. Sander oli tunnettu lämpimästä ja vahvasta baritoniäänestään ja hän oli tunnettu kertojaäänenä ja äänikirjojen lukijana.DW: 'Das Boot' actor Otto Sander dies Vuonna 1990 hän toimi Berlinalen tuomaristossa.Berlinale: Juries 1990 ==Yksityiselämä== Sander kuoli 72-vuotiaana Berliinissä 12. syyskuuta 2013. Kuolinsyytä ei kerrottu, vaikka hänen tiedettiin sairastaneen syöpää useita vuosia ennen kuolemaansa.Otto Sander, Wings of Desire actor dies at 72 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993 järjestettiin Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Ohjelmassa oli 22 lajia, joista 17 miehille ja 5 naisille. == Mitalistit == Lähteet: === Miehet === Kanadalaisyksikkö 500 metriä Nikolai Buhalov György Kolonics Stephen Giles Kanadalaisyksikkö 1 000 metriä Ivans Klementjevs Victor Partnoi Matthias Röder Kanadalaisyksikkö 10 000 metriä Zsolt Bohács Pavel Bednář Andreas Dittmer Kanadalaiskaksikko 500 metriä György Kolonics Csaba Horváth Arne Nielsson Christian Frederiksen Andreas Dittmer Gunar Kirchbach Kanadalaiskaksikko 1 000 metriä Christian Frederiksen Arne Nielsson Olivier Boivin Didier Hoyer Ulrich Papke Ingo Spelly Kanadalaiskaksikko 10 000 metriä Christian Frederiksen Arne Nielsson Andrew Train Stephen Train Andrij Balabanov Viktor Dobrotvorsky Kanadalaisnelonen 500 metriä Ervin Hoffmann Attila Szabó Gáspár Boldizsár Ferenc Novák Andrei Kabanov Sergei Tšemerov Pavel Konovalov Aleksandr Kostoglod Petr Procházka Roman Dittrich Waldemar Fibigr Tomáš Křivánek Kanadalaisnelonen 1 000 metriä Imre Pulai György Kolonics Tibor Takács Zsolt Bohács Andrei Kabanov Sergei Tšemerov Pavel Konovalov Aleksandr Kostoglod Viktor Dobrotvorsky Sergei Osadtši Andrij Balabanov Oleksandr Kalynytšenko Kajakkiyksikkö 500 metriä Mikko Kolehmainen Renn Crichlow Daniel Collins Kajakkiyksikkö 1 000 metriä Knut Holmann Thor Nielsen Marin Popescu Kajakkiyksikkö 10 000 metriä Thor Nielsen Knut Holmann Attila Szabó Kajakkikaksikko 500 metriä Kay Bluhm Torsten Gutsche Wojciech Kurpiewski Maciej Freimut Juan Manuel Sánchez Juan José Román Kajakkikaksikko 1 000 metriä Kay Bluhm Torsten Gutsche Antonio Rossi Daniele Scarpa Kalle Sundqvist Gunnar Olsson Kajakkikaksikko 10 000 metriä Zsolt Borhi Attila Ábrahám Kalle Sundqvist Gunnar Olsson Torgeir Toppe Peter Ribe Kajakkinelonen 500 metriä Viktor Denisov Anatoli Tištšenko Aleksandr Ivanik Oleg Gorobi Thomas Reineck Oliver Kegel Mario von Appen André Wohllebe Zsolt Gyulay Vince Fehérvári Gábor Horváth Attila Ábrahám Kajakkinelonen 1 000 metriä Thomas Reineck Oliver Kegel André Wohllebe Mario von Appen Zsolt Gyulay Zsolt Borhi Gábor Horváth Attila Ábrahám Viktor Denisov Anatoli Tištšenko Aleksandr Ivanik Oleg Gorobi Kajakkinelonen 10 000 metriä Thomas Reineck Oliver Kegel André Wohllebe Mario von Appen Andrzej Gryczko Piotr Markiewicz Maciej Freimut Grzegorz Kaleta Sergei Verlin Vladimir Bobrešov Georgi Tsybulnikov Sergei Galkov === Naiset === Kajakkiyksikkö 500 metriä Birgit Schmidt Anna Olsson Caroline Brunet Kajakkiyksikkö 5 000 metriä Susanne Gunnarsson Rita Kőbán Birgit Schmidt Kajakkikaksikko 500 metriä Agneta Andersson Anna Olsson Kinga Czigány Szilvia Mednyánszky Ramona Portwich Anett Schuck Kajakkikaksikko 5 000 metriä Ramona Portwich Anett Schuck Éva Dónusz Erika Mészáros Carmen Simion Sanda Toma Kajakkinelonen 500 metriä Birgit Schmidt Ramona Portwich Anett Schuck Daniela Gleue Agneta Andersson Anna Olsson Maria Haglund Susanne Rosenqvist Kinga Czigány Éva Dónusz Rita Kőbán Erika Mészáros == Lähteet == Luokka:Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1993 urheilu Luokka:Kööpenhaminan urheilutapahtumat
Val-Mont

Val-Mont on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Beaunen kaupungista länteen. Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, jolloin kaksi kuntaa Ivry-en-Montagne ja Jours-en-Vaux yhdistyivät muodostaen uuden Val-Montin kunnan. Kunnan alueella oleva Château de Corabœuf on täydellinen esimerkki feodaaliajan sotilasarkkitehtuurista. Tämän linnoitetun talon (Maison Forte) vanhimmat rakennukset ovat 1200- ja 1300-luvuilta. Niistä huomattavin on pääpuolustustorni. Se on massiivinen neliskulmainen torni, jonka sivut ovat 10 metriä leveät, ja tornin jokaisessa nurkassa on pyöreä torni. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Tapani Kärnä

Tapani Kärnä (21. heinäkuuta 1923 Turku – 12. toukokuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen lähetyssaarnaaja ja lähetyssihteeri. Kärnä oli naimisissa Lea Kärnän, Eino Mannisen tyttären, kanssa. Kärnät kihlautuivat vuonna 1946. He toimivat lähetystyössä, ensin Kiinassa ja vuodet 1950–1976 Japanissa. Japanin jälkeen lähetystyö jatkui vielä Taiwanissa. Kärnä toimi lähetyskausien välissä, vuosina 1960–1969 ja 1983–1987, Suomen Vapaan Ulkolähetyksen lähetyssihteerinä. == Lähteet == Luokka:Suomen helluntaiherätyksen lähetystyöntekijät Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Love Is Blind

Love Is Blind on liettualaisen laulaja Donny Montellin esittämä kappale, jolla hän edusti Liettuaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Liettuan edustuskappaleeksi sen voitettua liettualaisen Eurovizija atranka Lietuvoje -laulukilpailun 3. maaliskuuta 2012. Eurovision laulukilpailussa kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 14:ksi 104 pisteellä. Sijoitus oli Liettuan paras sitten vuoden 2006. ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/donny-montell === Viitteet === Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Liettuan euroviisuedustuskappaleet
Morris R. Jeppson

Morris Richard Jeppson (23. kesäkuuta 1922 Logan, Utah – 30 maaliskuuta, 2010 Las Vegas, Nevada)https://www.nytimes.com/2010/04/08/us/08jeppson.html Viitattu 18.01.2022. oli yhdysvaltalainen aliluutnantti.Thomas & Witts, 1976/1981: s. 136-137. Hän opiskeli Renossa Nevadan yliopistossa. Jeppson palveli 1. erillisessä taisteluvälinelaivueessa. Hän jatkoi myöhemmin koulutustaan, jatkaen yliopisto-opintojaan. Nuoresta iästään huolimatta, oli Jeppsonilla Yalen, Harvardin sekä MIT:n opintojaksoja.http://content.time.com/time/world/article/0,8599,1086089,00.html Viitattu 1.3.2022. Jeppson oli tutkasytytin -järjestelmään perehtynyt, mutta tuli enemmän tunnetuksi Little Boyksi nimetyn atomipommin apuaseistajana.Thomas & Witts, 1976/1981: s. 219. Jeppson oli kommodori William S. Parsonsin apulaisena lennolla, joka johti Hiroshiman lähes täydelliseen tuhoon. http://archive.boston.com/bostonglobe/obituaries/articles/2010/04/08/morris_r_jeppson_at_87_armed_hiroshima_a_bomb/ Viitattu 18.01.2022. Jeppsonin tehtäviin kuului atomipommin toiminnan sekä virtapiirien kunnon tarkkailu, sillä vaadittiin 24 voltin paristojen antama sähköinen sytytys - joka tarvittiin pommin laukaisua varten.Thomas & Witts, 1976/1981: s. 305. Jeppson oli itse asentamassa tarvittavia tarkkailulaitteita Enola Gay -pommikoneeseen. Aliluutnantti Jeppson oli myös viimeinen pommia käsitellyt henkilö ennen pudottamista. Hän vaihtoi vihreät sytytystulpat eli "turvatulpat" punaisiin, jolloin pommi tuli täydellisesti viritetyksi.Thomas & Witts, 1976/1981: s. 296-297, 311-313, 323. Jeppsonin palvelusvuodet olivat 1942 - 1946. Hänet palkittiin Air Medal sekä Silver Medal -ansiomerkein.https://www.atomicheritage.org/profile/philip-m-barnes Viitattu 18.01.2022. Jeppson palveli sittemmin ydinfyysikkona, toimien lämpöydinpommien kehitystyössä ydintutkimuksen LLNL-instituutissa eli myöhemmin Sandia National Laboratories. Hänen erityisalaansa oli mikroaaltoihin liittynyt teknologia. Jeppson menehtyi 87-vuotiaana, jolloin hänen toinen aviovaimonsa Molly jäi leskeksi. Jeppsonilta jäi lisäksi 3 lasta, 5 lastenlasta sekä 3 lastenlastenlasta. ==Lähteet== * Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan : Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä. Wsoy, 1981. Suom. Antti Nuuttila. ISBN 951-0-10695-X. === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet