EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
RN Clio

RN Clio () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1936. Alus laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 2. lokakuuta.Whitley, M. J. s. 182 == Palvelus == Alus poistettiin 31. lokakuuta 1964 palveluksesta. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Spica-luokan torpedoveneet Luokka:Ansaldo Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet
Gino Cervi

Gino Cervi (oikealta etunimeltään Luigi, 3. toukokuuta 1901 Bologna – 3. tammikuuta 1974 Punta Ala, Grosseto) oli italialainen näyttelijä. Cervin näyttelijänura alkoi vuonna 1924 Alda Borellin teatteriseurueessa. 1930-luvulla hän työskenteli Tofanon ja Maltagliatin seurueen päänäyttelijänä ja vuosikymmenen lopulla roomalaisen Teatro Eliseon ohjaajana. Cervin ensimmäinen elokuva oli Gennaro Righellin ohjaama L’armata azzurra vuonna 1932. Hän esitti pääosia useissa Alessandro Blasettin elokuvissa kuten Ettore Fieramosca (1938), Un’avventura di Salvator Rosa (1940), Rautakruunu (La corona di ferro, 1941) ja Quattro passi fra le nuvole (1942) sekä Mario Camerinin romaanisovituksessa I promessi sposi (1941). Toisen maailmansodan jälkeen Cervi muistetaan varsinkin monien Isä Camillo -elokuvien Pepponena. Hän esiintyi myös komisario Maigret’na suositussa televisiosarjassa. Cervin viimeinen elokuva oli Il commissario Maigret a Pigalle vuonna 1972. == Elokuvia == * La peccatrice, 1940 * Alaston Maja, 1958 * Nel segno di Roma, 1959 * Orjien kapina, 1960 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Janus (lehti)

Janus on suomalainen neljästi vuodessa ilmestyvä tieteellinen aikakauslehti. Sitä julkaisevat Sosiaalipoliittinen yhdistys ja Sosiaalityön tutkimuksen seura. Lehti on suunnattu sosiaalipolitiikasta ja sosiaalityöstä kiinnostuneille tutkijoille, opettajille ja alaa seuraaville kansalaisille. Lehdessä julkaistaan vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleita sekä puheenvuoroja ja alan kirjojen arvosteluja. Lehteä on julkaistu vuodesta 1992 lähtien. Se ilmestyy sekä painettuna että open access -julkaisuna verkossa. Lehdellä on kaksi päätoimittajaa: Eeva Jokinen ja Aini Pehkonen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ammattilehdet Luokka:Suomalaiset tiedelehdet Luokka:Sosiaalipolitiikka
Asetyyliserotoniini

Asetyyliserotoniini (C12H14N2O2) on serotoniinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy useissa eliöissä melatoniinin biosynteesin välivaiheena. == Biokemiallinen rooli == Melatoniinin biosynteesi eläimissä ja kasveissa muistuttavat toisiaan siten, että molemmat syntetisoivat melatoniinia tryptofaanista ja välivaiheina ovat serotoniini ja asetyyliserotoniini. Kasveilla entsymaattiset reaktiot poikkeavat eläimistä ollen monimutkaisempia. Eläimissä serotoniinista muodostuu asetyyliserotoniinia aivojen käpyrauhasessa serotoniini-N- asetyylitransferaasientsyymin eli aryylialkyyliamiini-N-asetyylitransferaasin katalysoimana. Tämän jälkeen asetyyliserotoniini metyloituu melatoniiniksi asetyyliserotoniini-O-metyylitransferaasin eli hydroksi-indoli-O- metyylitransferaasin katalysoimana. Metyloivana reagenssina reaktiossa toimii S-adenosyylimetioniini. Tämä entsyymi kykenee metyloimaan myös serotoniinia, mutta asetyyliserotoniinin metyloituminen on huomattavasti nopeampaa. Melatoniinin tavoin myös asetyyliserotoniini voi toimia elimistössä antioksidanttina. Se voi jopa olla melatoniinia tehokkaampi radikaalien pelkistin, lipidien peroksidaation estäjä ja antiamyloidisilta vaikutuksiltaan.Howard B. Cottam: Antiaging Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 20.6.2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database: N-Acetylserotonin *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): N-Acetylserotonin Luokka:Tryptamiinit
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2014

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2014 olivat järjestyksessään 30. judon maailmanmestaruuskilpailut. Ne käytiin Tšeljabinskin Traktor Arenalla, Venäjällä 25.–31. elokuuta 2014. == Mitalistit == Lähde: ippon.org ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 60 kg Ganbatyn Boldbaatar Beslan Mudranov Amiran Papinašvili Naohisa Takatō 66 kg Masashi Ebinuma Mihail Puljajev Heorhi Zantaraja Kamal Han-Magomedov 73 kg Riki Nakaya Hong Kuk-hyon Victor Scvortov Musa Moguškov 81 kg Avtandil Tšrikišvili Antoine Valois-Fortier Loïc Pietri Ivan Nifontov 90 kg Ilias Iliadis Krisztián Tóth Varlam Liparteliani Kirill Voprosov 100 kg Lukáš Krpálek José Armenteros Ivan Remarenco Karl-Richard Frey yli 100 kg Teddy Riner Ryu Shichinohe Renat Saidov Rafael Silva Joukkuekilpailu ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Ami Kondō Paula Pareto Amandine Buchard Maria Celia Laborde 52 kg Kosovolainen Kelmendi kilpaili Kansainvälisen judoliiton lipun alla. Majlinda Kelmendi Andreea Chițu Erika Miranda Natalija Kuzjutina 57 kg Nae Udaka Telma Monteiro Sanne Verhagen Automne Pavia 63 kg Clarisse Agbegnenou Yarden Gerbi Miku Tashiro Tina Trstenjak 70 kg Yuri Alvear Karen Nun-Ira Onix Cortés Katarzyna Kłys 78 kg Mayra Aguiar Audrey Tcheuméo Kayla Harrison Anamari Velenšek yli 78 kg Idalys Ortiz Maria Suelen Altheman Megumi Tachimoto Émilie Andéol Joukkuekilpailu == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Judon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2014 urheilu Luokka:Tšeljabinsk
John Engberg

Johan ”John” Adolf Engberg (26. joulukuuta 1892 Porvoo – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen yleisurheilija ja jalkapalloilija. Engbergin urheilu- ura sijoittui 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulle ja toisen alkuun. Seurana oli Helsingin IFK. Urheilu-ura Helsingissä päättyi 1914, kun hän siirtyi Englantiin vuosiksi 1914–1916 ja sen jälkeen Pietariin vuonna 1917. Syksyllä 1917 hän siirtyi välitysliike Viktor Ek Oyn palvelukseen Vaasaan. John Engberg saavutti 100 metrin juoksun SM-pronssia 1914. Maaliin hän tuli neljäntenä, mutta kisan voittaja Paul Jefimoff (myöh. Jerima) hylättiin myöhemmin, kun selvisi, että hän ei ollut vielä Suomen kansalainen. Vuonna 1911 Engberg oli voittamassa 4 × 100 metrin Suomen mestaruutta ja 1600 metrin viestin hopeaa HIFK:n riveissä. Hän oli voittamassa 4 × 100 metrin viestimestaruutta 1912 ja molemmat viestimatkat 1914. Vuosien 1912 ja 1914 saavutukset tosin mitätöitiin, koska HIFK:n viestijoukkueissa oli mukana myös Jefimoff – Venäjän kansalainen. Vuoden 1913 SM-kisoissa Engberg oli keihäänheiton kahden käden kisassa viides. Engberg pelasi myös jalkapalloa HIFK:n väreissä ja oli mukana vuosien 1909 ja 1912 SM-loppuottelujoukkueissa, jotka tosin hävisivät finaaleissa.He antoivat kaikkensa s. 39 John Engberg osallistui sisällissotaan Vaasan suojeluskunnan mukana ja oli valtaamassa Vaasaa, Kemiä ja Oulua. Sodan loppuvaiheessa Viipurin valtaustaisteluissa Kolikkoinmäellä hän sai luodin otsaansa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Penna Urrila

Penna Petteri Urrila (s. 18. syyskuuta 1976 Vaasa) on Elinkeinoelämän keskusliiton johtava ekonomisti. Taloussanomien toimittajan Jarkko Hakalan mukaan hän on merkittävän uran tehnyt talousvaikuttaja. Urrila kirjoitti ylioppilaaksi 1995 Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 2001. Hän opiskeli pääaineenaan kansantaloustiedettä, sivuaineina tilastotiedettä ja matematiikkaa.Jarkko Hakala, 5 talousvaikuttajaa paljastaa, minkä alan opinnot he valitsisivat nyt Is.fi, Taloussanomat 1.8.201, viitattu 23.7.2022 Työuransa hän aloitti Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton talouspoliittisena asiamiehenä 2002–2004. Siitä tehtävästä hän siirtyi Elinkeinoelämän keskusliiton palvelukseen ensiksi vastaavaksi ekonomistiksi 2005–2010 ja sitten vuonna 2010 johtavaksi ekonomistiksi. Päätyönsä ohessa Urrila on toiminut Tehokkaan tuotannon tutkimussäätiön asiamiehenä vuodesta 2007, Eteläsuomalaisen ylioppilassäätiön hallituksen jäsenenä 2000–2004 ja 2010– sekä säätiön puheenjohtajana vuodesta 2011, Pääkaupunkiseudun Partiolaiset ry:n hallituksen jäsenenä 2002–2004, Eläke-Tapiolan hallituksen jäsenenä 2010–2013 ja yhtiön tarkastusvaliokunnassa 2013 sekä Eiran aikuislukioon liittyvän Touko Voutilaisen koulusäätiön hallituksen jäsenenä 2010 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014 alkaen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niilo Puhakka

Niilo Erik Puhakka (12. toukokuuta 1886 Viipuri – 5. kesäkuuta 1918) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. Hän edusti urallaan Polyteknikkojen Urheiluseuraa. Suomen jääpallomestaruuden Puhakka voitti kahdesti, vuonna 1908 ja 1909, sekä jalkapallomestaruuden vuonna 1909 PUS:n joukkueessa. Puhakka valmistui diplomi-insinööriksi 1910 opiskeltuaan myös Ruotsissa 1907 ja 1909. Ulkomaiset opinnot jatkuivat Yhdysvalloissa 1910–1911. Puhakka työskenteli General Electricin palveluksessa Yhdysvalloissa ja Venäjällä, mutta siirtyi Venäjän levottomien olojen vuoksi Viipuriin. Suomen sisällissodassa Puhakka toimi rintamapäällikkönä ja yleni luutnantiksi. Hän kuoli koulutustilanteessa vahingonlaukauksen uhrina. == Saavutukset == Jalkapallo: *Suomen mestaruus: 1909 Jääpallo: *Suomen mestaruus: 1908 ja 1909 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Papuankerttusieppo

Papuankerttusieppo (Devioeca papuana) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Papuankerttusieppoa tavataan Uuden-Guinean saarella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. ==Lähteet== Luokka:Pensassiepot
Latvussieppo

Latvussieppo (Kempiella griseoceps) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Latvussieppoa tavataan Uuden-Guinean saarella ja Australiassa Queenslandin pohjoisosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. ==Lähteet== Luokka:Pensassiepot
Oliivikerttusieppo

Oliivikerttusieppo (Kempiella flavovirescens) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Oliivikerttusieppoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. ==Lähteet== Luokka:Pensassiepot
Sitruunakerttusieppo

Sitruunakerttusieppo (Microeca flavigaster) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sitruunakerttusieppoa tavataan Uudessa-Guineassa ja Australian pohjoisosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. ==Lähteet== Luokka:Pensassiepot
Tanimbarinsieppo

Tanimbarinsieppo (Microeca hemixantha) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tanimbarinsieppoa tavataan Indonesiassa Tanimbar-saarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta se saattaa olla vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Pensassiepot
SIG P210

SIG P210 (myös Pistole 49) on sveitsiläinen itselataava pistooli. Aseen suunnitteli sveitsiläinen Schweizerisches Industrie Gesellschaft (SIG) Charles Petterin patenttien pohjalta. Vuonna 1946 Sveitsin armeija ilmoitti vaatimukset uudelle palveluspistoolilleen ja SIGillä oli malli valmiina. Armeija otti aseen palveluskäyttöön mallinimellä M1949. == Ominaisuudet == P210 käyttää sulkujärjestelmää, jossa patruunapesän alla oleva uloke irrottaa piipun luistista. Aseen luisti liikku rungon sisäpuolella olevilla kiskoilla. Yleensä suurin osa itselataavista pistooleista on varustettu rungon ulkopuolisilla kiskoilla. == Versiot == * P210 aseen alkuperäisversio. * P210-1 kiillotetut metallipinnat ja puukahvat. * P210-2 mattaviimeistelty ja muovikahvat. * P210-4 Saksan rajapoliisin erikoisversio. * P210-5 150 mm pitkällä piipulla varustettu rata-ase. * P210-6 120 mm pitkällä piipulla varustettu rata-ase. == Käyttäjät == * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pistoolit
Aarne Kumlin

Aarne Vilho Oskar Kumlin (16. marraskuuta 1888 Leppävirta – 30. syyskuuta 1918 Sortavala) oli suomalainen yleisurheilija ja ammatiltaan eläinlääkäri. Aarne Kumlin voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden 1908. Aika ei ollut kuitenkaan erityisen hyvä eli 12,0. Se oikeutti Suomen silloisessa vuositilastossa sijalle 31. Tulostason vaatimattomuus johtui suppeasta osaottajamäärästä ja kisojen sijaintipaikasta eli Kuopiosta. Paikalla oli pääosin Kuopion ja Pohjois-Savon osanottajia. Suurin osa suomalaisista oli juuri samaan aikaan kilpailemassa Pietarissa. Kumlin valmistui 1913 eläinlääkäriksi Saksan Dresdenissä. Sen jälkeen hän palasi Suomeen ja toimi Jääsken kunnaneläinlääkärinä vuodesta 1914. Kumlin oli perustamassa Jääsken Kirijät -seuraa, jonka puheenjohtajana hän oli kuolemaansa saakka. Hän oli vuonna 1917 perustamassa Jääskeen myös suojeluskuntaa, jonka johtajana hän myös toimi. Kumlin osallistui Suomen sisällissotaan keväällä 1918 valkoisten joukoissa. Hän haavoittui 12. huhtikuuta räjähtäneestä luodista. Reisivamma ei parantunut, jonka seurauksena hän menehtyi vajaan puolen vuoden kuluttua.He antoivat kaikkensa s. 42 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
José Mauri

José Agustín Mauri (s. 16. toukokuuta 1996 Realicó, Argentiina) on argentiinalais-italialainen jalkapalloilija. Oikeajalkainen Mauri on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.http://www.transfermarkt.co.uk/jose- mauri/profil/spieler/240958#subnavi == Ura == === Seurajoukkueura === Argentiinalaissyntyinen Mauri aloitti uransa italialaisseura Parma FC:ssä. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa tammikuussa 2014 Udinese Calciota vastaan.http://www.transfermarkt.co.uk/jose- mauri/leistungsdatenverein/spieler/240958 Avausmaalinsa hän teki saman vuoden syyskuussa niin ikään Udinesen verkkoon. Kaudella 2014–2015, joka päättyi Parman putoamiseen sarjasta, Mauri teki 33 ottelussa kaksi maalia. Mauri siirtyi Serie A-seura AC Milaniin kesällä 2015.http://www.goal.com/en/news/11/transfer-zone/2015/07/06/13350272/ac- milan-sign-jose-mauri === Maajoukkueura === Mauri voi edustaa joko synnyinmaataan Argentiinaa tai Italiaa, josta hänen toinen isoäitinsä on kotoisin. Hän on edustanut Italiaa alle 16- ja alle 17-vuotiaissa, mutta on sanonut haluavansa edustaa Argentiinaa aikuisten tasolla. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pumpėnai

Pumpėnai on kauppala Liettuassa, Panevėžysin läänissä, Pasvalysin kunnallispiirissä. Vuonna 2001 kauppalassa asui 952 asukasta. == Lähteet == Luokka:Liettuan kauppalat Luokka:Panevėžysin lääni
Riechedly Bazoer

Riechedly Bazoer (s. 12. lokakuuta 1996 Utrecht) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa AFC Ajaxia. Oikeajalkainen Bazoer on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.http://www.transfermarkt.co.uk/riechedly- bazoer/profil/spieler/216443 == Ura == === Seurajoukkueura === Bazoer siirtyi PSV Eindhovenista AFC Ajaxin juniorijoukkueeseen vuonna 2012. Hän on pelannut Ajaxin kakkosjoukkueessa 34 ottelua tehden yhden maalin. Ajaxin edustusjoukkueessa Eredivisiessä Bazoer debytoi joulukuussa 2014 Willem II:tä vastaan.http://www.transfermarkt.co.uk/riechedly- bazoer/leistungsdatenverein/spieler/216443 Avausmaalinsa hän teki helmikuussa 2015 FC Twenten verkkoon. Kaudella 2014–2015 Bazoer debytoi myös Eurooppa- liigassa. === Maajoukkueura === Bazoer voitti Alankomaiden alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kanssa EM-kultaa vuonna 2012 Sloveniasta. Nykyisin hän kuuluu alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, missä hän on pelannut yhdeksän ottelua osuen kerran. Bazoer voi edustaa maajoukkuetasolla Alankomaiden sijasta myös Curaçaota, jossa hänellä on sukujuuria. == Saavutukset == Alankomaat *Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: 2012 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M/T Esthel

M/T Esthel oli suomalainen Salora Oy:n vuosina 1977–1978 omistama moottoritankkilaiva. Laiva rakennettiin Götaverkenin telakalla Göteborgissa vuonna 1977. Sen pituus oli 285,0 metriä, leveys 44,24 metriä ja syväys 17,15 metriä. Laivan moottoriteho oli 27 300 hevosvoimaa ja uppouma 155 200 dwt:ä. Sen jälkeen, kun eduskunta sääti vuonna 1970 lain merenkulun verohelpotuksista, joka salli 100 % poisto-oikeuden uusien laivojen hinnasta, tekivät myös useat merenkulun ulkopuolella toimineet suomalaisyritykset, kuten Ulkokaupat Oy, Gustav Paulig, Starckjohann & Co Ab, Palkkiyhtymä Oy ja Iskun Tehtaat Oy, laivatilauksia. Radio- ja televisiovalmistaja Salora Oy tilasi vuonna 1973 Göteborgista Esthel-säiliölaivan, joka oli valmistuessaan vuonna 1976 Suomen kauppalaivaston suurin alus. Esthel siirtyi vuonna 1979 Hollming Oy:n omistukseen, ja se myytiin vuonna 1980 Panamaan. Laiva kulki Johnaki- nimellä Panaman lipun alla, ja sen jälkeen, kun se oli myyty Kreikkaan vuonna 1981, sen nimeksi tuli Sir John. Viimeiseksi laivan nimenä oli Captain Stelios. Laiva romutettiin vuonna 2002 Kiinassa. Äänimeri-sivusto : Esthel Äänimeri-sivusto : Henry Nielsenin historiaa : Laki merenkulun verohuojennuksistaSuomen kauppalaivastotietokanta == Lähteet == Luokka:Tankkerit
Pentti Valkama

Pentti Valkama (5. helmikuuta 1916 Turku – 19. joulukuuta 1939 Muolaa) oli suomalainen yleisurheilija. Pentti Valkama edusti yleisurheilu-urallaan Turun NMKY:n Urheilijoita. Valkaman huomattavin saavutus oli 200 metrin aitajuoksun hopea Viipurin Kalevan kisoissa 1937. Hänen aikansa jäi matkalla uran parhaaksi. Hän osallistui vuoden 1937 kisoissa myös 110 metrin aitoihin saavuttaen viidennen sijan ja oli kaksi vuotta myöhemmin kesällä neljäs. Tässä lajissa Valkaman ennätys 15,2 syntyi 1939 ja oli Suomen vuositilastossa kolmas. Valkama oli työurallaan raitiovaununkuljettajana Turussa. Hän kaatui Talvisodan alkuvaiheessa Muolaan Leipäsuolla 19. joulukuuta 1939. Hän toimi alikersanttina 2. Mittauspatterissa. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Berijev Be-12

Berijev Be-12 Tšaika (, ”Lokki”, NATO-raportointinimi: Mail) on neuvostoliittolaisvalmisteinen potkuriturbiinikäyttöinen amfibiolentokone. Se on suunniteltu merivalvonta- ja sukellusvenetorjuntakoneeksi. == Historia == Berijevin lentokonetehdas suunnitteli Be-12:n Be-6-lentoveneen korvaajaksi merivalvonta- ja sukellusveneentorjuntalentokoneeksi. Uusien potkuriturbiinimoottorien ansiosta Be-12:n toimintasäde ja nopeus ovat huomattavasti paremmat kuin edeltäjänsä. Koska Be-12 on amfibio, se voi toimia niin maalta kuin vedestä. Be-12:n ensilento tapahtui 18. lokakuuta 1960 Taganrogin lentotukikohdassa. Ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui vuoden 1961 Neuvostoliiton ilmailupäivän yhteydessä Tušinon lentokentällä lähellä Moskovaa. Be-12 hyväksyttiin Neuvostoliiton laivaston ilmavoimien käyttöön 1960-luvun alkupuolella. Se on tätä nykyä melkeinpä ainoa yhä sotilaskäytössä oleva amfibiolentokone. == Versiot == ; Be-12 : Kaksimoottorinen meritiedustelu- ja sukellusveneentorjuntakone. 2 prototyyppiä ja 130 sarjakonetta. ; Be-12EKO : Suunnittelupöydälle jäänyt ympäristön tilan tarkkailukone. ; Be-12I : Suunnitteluasteelle jäänyt tieteelliseen tutkimukseen modifioitu versio. ; Be-12LL : Erikoisversio 3M-80 ”Moskit” -meritorjuntaohjuksen testaukseen. Nokan tutka on korvattu ohjuksen hakupäällä. Yksi perusversiosta muokattu valmistunut 1980. ; Be-12N : ASW varustettuna kehittyneemmillä sensoreilla ja avioniikalla, MAD- sensori and Nartsiss-järjestelmä. 27 muokattua konetta. ; Be-12Nkh : Tavaran ja henkilöstön kuljetukseen sotilasversiosta muokattu malli. 2 muokattu perusversiosta. ; Be-12P : Palontorjuntamalli. Yksi 4 500 litran ja kaksi 750 litran tankkia. 4 konetta muokattu vuonna 1992. ; Be-12P-200 : Teknologian testausversio liittyen Berijev Be-200:n kehitykseen. 1 valmistettu.Gordon, Sal'nikov and Zablotskiy 2006, pp. 79-80. ; Be-12PS : SAR-versio. Pelastuslautoilla ja muilla pelastusvälineillä varustettu versio, kuuden hengen miehistö. 10 tehdasuutta, 4 muokattu perus Be-12:ta. ; Be-12SK : Ydinsyvyyspommin kehitykseen muokattu versio, 1 valmistettu. ; Be-14 : Jokasään SAR-kone. Lisätty pelastus- ja ensiapuvarusteita. Kuuden hengen miehistö. Varustettu AI-20D-moottoreilla. 1 valmistettu. ; M-12 : Riisuttu ennätyslentoversio, muokattiin myöhemmin takaisin perusversioksi. 1 muokattu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amfibiolentokoneet Be-0012
Philippe Hersent

Philippe Hersent (oikealta nimeltään Bernard Koevoets, 26. heinäkuuta 1912 Écommoy – 30. joulukuuta 1982 Rooma) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä. Hersentin elokuvaura alkoi pienistä sivuosista 1930-luvulla. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja siirtyi sen jälkeen Italiaan, jossa hän esiintyi lukuisissa eri lajityyppejä edustavissa viihde-elokuvissa. Niistä ehkä merkittävin on Carlo Ludovico Bragaglian Ritarit (La Gerusalemme liberata) vuodelta 1957. ==Elokuvia== * Marathonin sankari, 1959 * Herkuleen kosto, 1960 * Anno 79 – La distruzione di Ercolano, 1962 * Il Colosso di Roma, 1964 * Viimeinen gladiaattori, 1964 * I giganti di Roma, 1964 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * International Movie Database: Philippe Hersent Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
RN Pallade

RN Pallade () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Bacini e Scalilta, missä köli laskettiin 13. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 19. joulukuuta ja liitettiin laivastoon 5. lokakuuta 1938.Whitley, M. J. s. 182 == Palvelus == Alus upposi ilmahyökkäyksessä 5. elokuuta 1943. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Spica-luokan torpedoveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet
RN Partenope

RN Partenope () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Bacini e Scalilta, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1938 ja liitettiin laivastoon saman vuoden lopulla 26. marraskuuta.Whitley, M. J. s. 182 == Palvelus == Aluksen miehistö upotti aluksensa 11. syyskuuta 1943. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Spica- luokan torpedoveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet
RN Pleiadi

RN Pleiadi () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Bacini e Scalilta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 4. heinäkuuta 1938.Whitley, M. J. s. 182 == Palvelus == Alus upposi ilmahyökkäyksessä 14. lokakuuta 1941. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Spica-luokan torpedoveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet
RN Polluce

RN Polluce () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Bacini e Scalilta, missä köli laskettiin 13. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 24. lokakuuta ja liitettiin laivastoon 8. elokuuta 1938.Whitley, M. J. s. 182 == Palvelus == Alus upotettiin 4. syyskuuta 1942. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Spica-luokan torpedoveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet
Matt Phillips

Matthew ”Matt” Phillips (s. 13. maaliskuuta 1991 Aylesbury, Englanti) on englantilais-skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Oikeajalkainen Phillips on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.http://www.transfermarkt.co.uk/matt- phillips/profil/spieler/77274 Hän kuuluu myös Skotlannin jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Phillips aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Wycombe Wanderersissa, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi vuosina 2008–2010 79 ottelua onnistuen maalinteossa kahdeksan kertaa. Elokuussa 2010 Phillips siirtyi Valioliigaan nousseeseen Blackpool FC:hen, jonka riveissä hän teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Blackburn Roversia vastaan onnistuen samalla myös maalinteossa.http://www.transfermarkt.co.uk/matt- phillips/leistungsdatenverein/spieler/77274 Phillips teki kaudella 2010–2011 27 ottelussa kaksi maalia Blackpoolin pudotessa takaisin Mestaruussarjaan. Vuonna 2011 Phillips oli lainalla Ykkösliigan Sheffield Unitedissa, jossa hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Blackpoolissa Phillipsille kertyi kaiken kaikkiaan 94 ottelua ja 12 maalia. Elokuussa 2013 Phillips siirtyi Mestaruussarjan Queens Park Rangersiin. Seura nousi play-offien kautta kaudeksi 2014–2015 Valioliigaan. Toisella valioliigakaudellaan Phillips teki 21 ottelussa kolme maalia, muun muassa yhden kauden hienoimmista maaleista, kaukolaukauksen 40 metristä Crystal Palace FC:tä vastaan, maaliskuussa 2015. Kauden päätyttyä QPR putosi takaisin Mestaruussarjaan. === Maajoukkueura === Phillips edusti synnyinmaataan Englantia nuorten maajoukkuetasolla, mutta valitsi aikuisten maajoukkueekseen Skotlannin. Tähän hän sai luvan, sillä yksi hänen isovanhemmistaan on kotoisin sieltä. Phillips debytoi Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.http://www.national-football-teams.com/player/47719/Matt_Phillips.html == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Pierre Vigier

Jean-Pierre Vigier (16. tammikuuta 1920–4. toukokuuta 2004) oli ranskalainen teoreettisen fysiikan tutkija. Hän oli myös poliittisesti aktiivinen vasemmistolainen, mikä esti häntä siirtymästä 1960-luvun lopussa tutkijaksi Yhdysvaltoihin. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Pentti Koskinen (yleisurheilija)

Pentti Viktor Kullervo Koskinen (vuodesta 1937 Koskenala, 7. helmikuuta 1911 Helsinki – 23. joulukuuta 1939 Muolaa) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Pentti Koskinen edusti aluksi yleisurheilussa Hämeenlinnan Tarmoa ja vuodesta 1929 Janakkalan Janaa. Vuonna 1937 Koskenala- nimen ottanut Pentti Koskinen hyppäsi pituushypyn SM-pronssille 1934. Samana vuonna hän osallistui kahteen maaotteluun. Norja-maaottelussa sijoitus oli neljäs ja Viro-maaottelussa tuli lajivoitto. Vuonna 1934 hän teki parhaan tuloksensa 710 myötätuulessa. Sallituissa oloissa tulos oli 706, joka syntyi Viro-ottelussa. Muina vuosina Koskinen ei päässyt kuuden parhaan joukkoon.He antoivat kaikkensa, s. 65–66 Koskinen/Koskenala oli mukana suojeluskuntatyössä. Lisäksi hän oli vuonna 1939 eduskuntavaaleissa Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustajaehdokkaana. Talvisodassa Koskenala palveli luutnanttina Karjalan kannaksella. Hän kaatui Muolaassa 23. joulukuuta 1939. Pentti Koskisen veljenpoika Matti Koskinen oli myös pituushyppääjä 1950-luvulla ja osallistui kahteen maaotteluun vuonna 1958. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Taateliluumu

Taateliluumu eli lootusluumu on eebenpuiden sukuun kuuluva puulaji. Sitä tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Aasiassa. Lajia myös viljellään sen hedelmien takia.Euroopan puuopas 2009, s. 251. == Ulkonäkö ja koko == thumb|left|180px|Taateliluumun kukkia. Taateliluumun rungon kaarna on karkeaa, tummaa ja pienilevyistä. Kuumina, tyyninä päivinä puun ympärillä leijuu mustaherukkamainen tuoksu. Lehdet ovat suikeita ja kiiltäviä. Ne pysyvät puussa pitkälle syksyyn mutta putoavat lopulta vihreinä. Hede- ja emikukat sijaitsevat eri puissa. Kukkien teriö on uurnamainen, neliliuskainen ja väriltään punertavan- tai vihertävänvalkoinen. Hedelmät ovat pieniä ja maultaan tympeänimeliä. == Levinneisyys == Taateliluumua tavataan luonnonvaraisena alkuperäislajina Japanista ja Kiinasta aina Vähään-Aasiaan saakka. Lajin levinneisyysalueen länsirajaa on tosin hankala määritellä, koska puuta on jo kauan viljelty Etelä-Eurooppaa myöten. == Käyttö == Taateliluumu on vanha viljelykasvi, jota kasvatetaan syötävien hedelmiensä takia. Lajia käytetään myös koristepuuna. == Lähteet == * Mitchell, Alan & Wilkinson, John: Euroopan puuopas. Suom. Arto Kurtto. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki 2009 (1997). === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Taateliluumu (Diospyros lotus) *ITIS: Diospyros lotus *United States Department of Agriculture (USDA): Diospyros lotus *Flora of China: Diospyros lotus Luokka:Eebenpuut
Raissiluoto

Raissiluoto on saari Velkuassa Naantalissa. Saaren pinta-ala on 0,86 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on kymmenen. Vapaa-ajan asuntoja saarella on neljä, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Raissiluodon erottaa suuremmasta pohjoispuolella sijaitsevasta Salavaisten saaresta vain kapea ruovikoitunut salmi. Raissiluodon ja Salavaisten välillä on kiinteä tieyhteys. Raissiluodon suurin pituus on noin 1,7 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Velkua
Estadio Monumental David Arellano

Estadio Monumental David Arellano on jalkapallostadion, joka sijaitsee Chilen pääkaupungin Santiagon kaakkoisosassa Maculissa. Stadion on avattu käyttöön vuonna 1975, ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 47 347\. Se toimii paikallisseura Colo-Colon kotikenttänä. Stadion toimi yhtenä pelipaikkana vuoden 2015 Copa Américassa. == Aiheesta muualla == Luokka:Chilen jalkapallostadionit Luokka:Santiago de Chilen rakennukset ja rakennelmat
Sakoluoto

Sakoluoto on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin eteläosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on 0,97 neliökilometriä, ja siellä on yksi vakituinen asukas. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 46, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Suuremmista saarista Sakoluodon läheisyydessä on pohjoispuolella Iso Maisaari, itäpuolella Airismaa ja eteläpuolella Aaslaluoto. Sakoluodon suurin pituus on noin 2,9 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Rymättylä
Samsaari

Samsaari on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin eteläosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on 0,80 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita on 6. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 8, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Samsaaren suurin pituus on noin 2,2 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Rymättylä
Talosmeri

Talosmeri on saari Velkuassa Naantalissa. Saaren pinta-ala on 0,53 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on kymmenen. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 15, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Suurempia saaria Talosmeren läheisyydessä ovat eteläpuolella Vähämaa, lännessä Lailuoto, luoteessa Palva ja koillisessa Livonsaari. Talosmeren suurin pituus on noin 1,2 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Velkua
Vähä Maisaari

Vähä Maisaari () on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin eteläosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on 0,40 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita on 2. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 7 (pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi). Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Suuremmista saarista Vähä Maisaaren läheisyydessä on koillispuolella Sakoluoto ja eteläpuolella Aaslaluoto. Vähä Maisaaren suurin pituus on noin 1,3 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Rymättylä
Yllänpää

Yllänpää on entisen Merimaskun kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin länsiosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on noin 0,36 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita oli vuonna 2009 yksi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Metsäinen saari on pääosin kallioista, korkeimpien kohtien ollessa yli 30 metriä merenpinnan yläpuolella. Alavimmissa kohdissa on kuitenkin aikaisemmin harjoitettu maataloutta, sittemmin pellot ovat niityttyneet. Saarella on kymmenisen vapaa-ajanasuntoa ja sitä halkoo polkuverkosto. Yllänpää on ruovikoitunut kiinni saman kokoiseen Hunkerin saareen, sekä pienempiin Lohikarin ja Oomanninkarin saariin. Saarten yhteispinta-ala on noin 81 hehtaaria. Suuremmista saarista Yllänpään läheisyydessä ovat lounaassa Liettinen, lännessä Salavainen ja idässä Iskola−Liianmaan saari. 1960- ja 1970-lukujen peruskartoissa saaressa oli yksi tai kaksi tilaa ja jonkin verran peltomaata. 70-luvulla saaressa oli myös muutamia mökkejä. Yllänpään maa-alue oli jakautunut neljän kylän kesken: Foudila-Koveri, Ritonpää, Kaukola ja Länsipää. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Merimasku
Vähäpaasi

Vähäpaasi on entisen Merimaskun kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin eteläosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on 0,09 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita on 1. Vapaa-ajan asuntoja saarella ei ole. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Vähäpaasin suurin pituus on noin 0,45 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Merimasku
Bill Stevenson (muusikko)

John William "Bill" Stevenson (s. 10. syyskuuta 1963) on amerikkalainen muusikko ja levytuottaja. Hän on rumpali ja pääasiallinen laulunkirjoittaja kalifornialaisessa punk rock bändissä nimeltä Descendents, sen alusta (v.1978) lähtien. Stevenson on syntynyt Torrancessa Kaliforniassa ja käynyt Mira Costan lukiossa, muutaman muun Descendentsin jäsenen kanssa. Joulukuun kopulla 1981 hän soitti muutaman konsertin Black Flagissä, koska sen rumpali ROBO oli pidätettynä Englannissa heidän siellä pitämän kiertueen jälkeen. Hän äänitti Black Flagin kanssa useita heidän albumeistaan, vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen hän keskittyi soittamaan Descendentsissä, kunnes Milo Aukerman lähti vuonna 1987. Kun Milo oli lähtenyt, Bill ja muut bändin jäsenet, Karl Alvarez ja Stephen Egerton, saivat laulajan Dave Smalley Dag Nastysta. Yhdessä he muodostivat nyt uuden bändin nimeltä All. All:lle tuli vielä yhteensä kaksi laulajaa Scott Reynolds (1989-1993) ja Chad Price (1993-Nykyhetki). Aukerman teki yhtyeen kanssa albumit Everything sucks ja Cool to be you. Stevenson ja Jason Livermore ovat perustaneet Fort Collinsiin Coloradoon levytysstudion nimeltä The Blasting Room. Tällä hetkellä Stevenson on mukana Russ Rankinin sivuprojektissa "Only Crime" Muutaman GWAR:in ja Converge:n entisen jäsenen kanssa. Yksi Stevensonin uusimmissa töistä on tuottaa Rise Against's seitsemäs studioalbumi, The Black Market, joka on julkaistu 15. heinäkuuta 2014. Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Elävät henkilöt
Vardan Militosjan

Vardan Militosjan (, , 8. kesäkuuta 1950 Leninakan, Armenian SNT – 29. huhtikuuta 2015) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Militosjan saavutti painoluokan 75 kg olympiahopeaa Montréalissa 1976 bulgarialaisen Jordan Mitkovin jälkeen. Hän voitti urallaan myös kaksi MM-hopeaa ja kaksi Euroopan mestaruutta sekä teki useita maailmanennätyksiä.Olympics at Sports-Reference.com Militosjan kuoli 64-vuotiaana 29. huhtikuuta 2015.http://www.ntv.ru/sport/1401186/ == Lähteet == * Vardan Militosyan Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Ruotsin valtiopäivien puhemies

Ruotsin valtiopäivien puhemies () on Ruotsin valtiopäivien korkein edustaja, joka johtaa valtiopäivien työskentelyä. Valtiopäivien puhemies on korkein virka, mihin henkilö voidaan valita Ruotsissa. Puhemies on rankijärjestelmässä valtionpäämiehen, eli kuninkaan, jälkeen, mutta ennen pääministeriä. Valtiopäivien nykyinen puhemies on Andreas Norlén, joka valittiin tehtävään vuoden 2018 vaalien jälkeen. Puhemies toimii valtiopäivien kokousten eli täysistunnon puheenjohtajana. Hän johtaa ja suunnittelee valtiopäivien työjärjestystä. Uusi puhemies valitaan lakisääteisesti aina valtiopäivävaalien jälkeen, jonka jälkeen puhemiehen ensimmäinen tehtävä on valita ja esittää pääministeriä valtiopäiville. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valtiopäivien puhemiehen sivusto Luokka:Ruotsin politiikka
Greer Skousen

Aytch Greer Skousen Spilsbury (24. syyskuuta 1916 Casas Grandes, Chihuahua – 20. maaliskuuta 1988 San Antonio, Texas, Yhdysvallat) oli meksikolainen koripalloilija. Skousen voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Greer Skousen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Francisco Martínez (koripalloilija)

Francisco Martínez ”El Quico” Cordero (20. kesäkuuta 1910 Ciudad Juárez – 1. joulukuuta 1993 El Paso, Yhdysvallat) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Martínez voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Francisco Martínez Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Raúl Fernández

Raúl ”El Foch” Fernández Robert (17. syyskuuta 1905 México – 4. syyskuuta 1982 México) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Fernández voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.Olympics at Sports- Reference.com == Lähteet == * Raúl Fernández Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Luis Ignacio de la Vega

Luis Ignacio ”El Tallarín” de la Vega Leija (23. kesäkuuta 1914 San Luis Potosí – 19. syyskuuta 1974 Tijuana) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. De la Vega voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Ignacio de la Vega Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Andrés Gómez (koripalloilija)

Andrés Gómez Domínguez (30. marraskuuta 1913 Guadalaraja – 26. heinäkuuta 1991 México) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Gómez voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.Olympics at Sports- Reference.com == Lähteet == * Andrés Gómez Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Carlos Borja

Carlos Borja Morca (23. toukokuuta 1913 Guadalaraja – 25. marraskuuta 1982 Guadalaraja) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Borja voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936. Samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Víctor Borja.Olympics at Sports- Reference.com == Lähteet == * Carlos Borja Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Víctor Borja

Víctor Hugo Borja Morca (18. heinäkuuta 1912 Guadalaraja – 8. marraskuuta 1954) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Borja voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936. Samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Carlos Borja. Borja teki itsemurhan.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Hugo Borja Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Meksikolaiset koripalloilijat Luokka:Meksikolaiset olympiamitalistit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Alfonso Rojo de la Vega

Alfonso Rojo de la Vega (3. syyskuuta 1895 Culiacán – 11. toukokuuta 1967) oli meksikolainen koripallovalmentaja ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Meksikon koripallomaajoukkueen olympiapronssille Berliinissä 1936http://red.ilce.edu.mx/sitios/proyectos/olimpiadas_pri12/med_basquet_1936.htm ja maan jalkapallomaajoukkuetta Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928.http://www.linguasport.com/futbol/internacional/olimpiadas/1928_AMSTERDAM_SQUADS.htm == Lähteet == Luokka:Koripallovalmentajat Luokka:Meksikolaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Juankosken kirkko

Juankosken kirkko eli Ylösnousemuksen kirkko on Järvi-Kuopion seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Juankosken taajamassa Kuopiossa. Kirkko toimii kesäisin tiekirkkona. Kirkko on vihitty käyttöön toukokuussa 1990. Sen suunnittelivat arkkitehdit Erkki Karvala ja Matti Silvennoinen. Kirkossa on yli 300 istumapaikkaa. Kirkon alttaritaulu on Hannu Konolan maalaama Liiton merkki. Tekstiilit ovat Annikki Linturin suunnittelemia ja krusifiksi Raimo Maanisen valmistama. == Lähteet == *Nähtävyydet, Juankoski Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Kuopion kirkot Luokka:Juankosken rakennukset ja rakennelmat Luokka:Juankoski (kaupunginosa)
Tumma yö (Tapio Liinojan albumi)

__NOTOC__ Tumma yö on Tapio Liinojan toinen sooloalbumi. Levyn kappaleista suurin osa on coverkappaleita, esimerkiksi ”Jos sinut saan” -kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Four Cats ja Pepe Kovanen. Albumilla on myös joitakin käännöskappaleita, kuten Sauvo Puhtilan suomeksi kääntämä kappale ”Viimeinen mahdollisuus”, jonka myös Eija Merilä on levyttänyt. Albumin kappaleella ”Bella” vierailee Eija Kantola. == Kappaleet == # Tumma yö (alkup. Tjomnaja notsh) # Jos sinut saan # Viimeinen mahdollisuus (alkup. The Last Run) # Bella # Kesän vihreät lehvät (alkup. Green Leaves of Summer) # Marusja # Kultainen kuu (alkup. Dich und das Meer) # Pisarat (alkup. Rain in Rome) # Kotkan ruusu # Rakkauden rikkaus # Tähtiin kirjoitettu == Arvostelut == * Keskisuomalainen: positiivinenKeskisuomalainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapio Liinoja - Kansalliskirjasto Finna Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Tapio Liinojan albumit
Anamari Velenšek

Anamari "Ana" Velenšek (s. 15. toukokuuta 1991 Celje) on slovenialainen judon olympia-, MM- ja EM-mitalisti. Velenšek saavutti olympiapronssia alle 78 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016 kukistettuaan pronssiottelussa saksalaisen Luise Malzahnin. Hän on saavuttanut MM-kilpailujen alle 78 kg:n sarjassa hopeaa Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Mami Umekille ja pronssia Tšeljabinskissa 2014. Hän sai samassa painoluokassa EM- kilpailuissa hopeaa Budapestissa 2013, pronssia Istanbulissa 2011 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittui viidenneksi Kazanissa 2016 ja seitsemänneksi Wienissä 2010. Hän kuului EM-joukkuepronssia saaneeseen Slovenian joukkueeseen Montpellier’ssa 2014. Hän sai Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia 78 kg:n sarjassa ja joukkuekilpailussa. Velenšek saavutti alle 78 kg:n painoluokassa MM-hopeaa alle 20-vuotiaiden sarjassa 2010 ja EM- pronssia alle 23-vuotiaissa 2012. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kaksi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa seitsemän Slovenian-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset judokat Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tina Trstenjak

Tina Trstenjak (s. 24. elokuuta 1990 Celje) on slovenialainen judon olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari.. Trstenjak voitti maailmanmestaruuden 63 kg:n painoluokassa Astanassa 2015 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Clarisse Agbegnenoun. Hän voitti samassa sarjassa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 voitettuaan finaalissa jälleen Agbegnenoun. Budapestissa 2017 hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Agbegnenoulle. Hän saavutti MM-pronssia 63 kg:n sarjassa Tšeljabinskissa 2014 ja Bakussa 2018 sekä sijoittui samassa painoluokassa viidenneksi Rio de Janeirossa 2013 ja Tokiossa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Trstenjak sai 63 kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa jälleen Agbegnenoulle. Trstenjak voitti Euroopan-mestaruuden 63 kg:n sarjassa Kazanissa 2016 kukistettuaan loppuottelussa itävaltalaisen Kathrin Unterwurzacherin, Varsovassa 2017 voitettuaan finaalissa ranskalaisen Margaux Pinot’n ja Lissabonissa 2021, jolloin kukisti finaalissa venäläisen Darja Davydovan. Hän sai samassa painoluokassa EM-hopeaa Montpellier’ssa 2014 ja Tel Avivissa 2018, pronssia Budapestissa 2013 sekä sijoittui seitsemänneksi Istanbulissa 2011 ja Prahassa 2020. Hän kuului EM-joukkuepronssia saaneeseen Slovenian joukkueeseen Montpellier’ssa 2014. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai hopeaa 63 kg:n sarjassa ja pronssia joukkuekilpailussa. Trstenjak saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 57 kg:n sarjassa 2008 ja 2009. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-pronssia 63-kiloisissa 2012. Hän sijoittui Välimeren kilpailuissa 2009 kolmanneksi 57 kg:n painoluokassa. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa neljätoista turnausvoittoa, seitsemän kakkossijaa ja kahdeksan kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa neljä turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kahdeksan Slovenian- mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset judokat Luokka:Slovenialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rok Drakšič

Rok Drakšič (s. 2. tammikuuta 1987 Griže) on slovenialainen judon Euroopan- mestari, moninkertainen EM-mitalisti sekä Euroopan kisojen mitalisti. Drakšič voitti Euroopan-mestaruuden 73 kg:n sarjassa Budapestissa 2013. Hän sai EM- pronssia 66-kiloisissa Wienissä 2010 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä 73-kiloisissa Montpellier’ssa 2014 ja Kazanissa 2016. Hän oli EM-kilpailuissa seitsemäs 60-kiloisissa Belgradissa 2007. Hän saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia 73 kg:n sarjassa. MM-kilpailuissa Drakšič on sijoittunut viidenneksi 60 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2007 ja 66-kiloisissa Pariisissa 2011 sekä seitsemänneksi 73-kiloisissa Rio de Janeirossa 2013. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 66-kiloisissa yhdeksäs. Pekingin olympialaisissa 2008 ja Rion olympialaisissa 2016 hän putosi ensimmäisellä kierroksella. Drakšič saavutti alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 60 kg:n painoluokassa 2006. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 66 kg:n sarjassa 2009 ja sai samassa ikäluokassa EM-pronssia 60-kiloisten sarjassa 2004. Hän sai alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa 60-kiloisissa 2004 ja 2005. Hän sijoittui Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla toiseksi 55-kiloisissa 2003 sekä kadettien EM-kilpailuissa (alle 17-v.) kolmanneksi 55 kg:n sarjassa 2002. Drakšič sai Välimeren kilpailuissa hopeaa 60 kg:n sarjassa Almeriassa 2005 ja pronssia 66-kiloisissa Pescarassa 2009. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa ja kolme kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa seitsemän Slovenian-mestaruutta. Drakšič valittiin Suomen judoliiton päävalmentajaksi vuonna 2020. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset judokat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt