EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nikolai Matrosoff

Nikolai Ivanovitš Matrosoff (1854 Jaroslavin kuvernementti, Venäjä – 4. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomenvenäläinen Helsingissä vaikuttanut kauppaneuvos ja kauppias.Biografiasampo : Nikolai MatrosoffKauppaneuvos N. I. Matrosoff kuollut, Helsingin Sanomat, 10.11.1938, nro 304, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Matrosoffin vanhemmat olivat puutarhamestari Ivan Timofejevitš Matrosoff (1825–1888) ja Eudokia Matrosoff. Matrosoffin isä saapui perheineen Helsinkiin Jaroslavista Venäjältä 1860-luvun puolivälissä ja hän harjoitti sitten Helsingissä tarhaviljelyä. Nikolai Matrosoff aloitti uransa 1880-luvulla jauho- ja siirtomaatavarakauppiaana. Hän toi 1880- ja 1890-luvuilla höyrylaivoilla Pietarista Helsinkiin suuria määriä vehnä- ja ruisjauhoja ja hän toi myös muita kulutustavaroita ja elintarvikkeita. Vuonna 1890 Fiskars Ab:n toimitusjohtaja Albert von Julin nosti oikeusjutun Matrosoffia sekä kahta muuta kauppiasta vastaan plagioitujen tuotteiden myymisestä. Kauppiaat olivat myyneet saksalais- ja venäläisvalmisteisia veitsiä Finskars-tuotemerkillä joka muistutti erehdyttävästi Fiskarsin tuotemerkkiä. Oikeus tuomitsi Matrosoffin ja muut kauppiaat maksamaan sakkoja ja Fiskarsin oikeudenkäyntikulut. Vuonna 1898 Nikolai Matrosoff ja hänen veljensä Aleksander Matrosoff perustivat toiminimen Bröder Matrosoff. He ostivat kauppias J. Koroleffin vuonna 1843 perustaman siirtomaatavara- ja viljakauppayrityksen ja jatkoivat sen toimintaa uudella nimellä. Nikolai Matrosoff vastasi yhtiön rahoituksesta ja Aleksander Matrosoff hoiti itse liikettä. Veljesten yhteistyö jatkui vuoteen 1914 saakka jolloin Nikolai Matrosoff vetäytyi pois yhtiöstä. Aleksander Matrosoff jatkoi yhtiön toimintaa vuoteen 1917 saakka. Nikolai Matrosoff sai kauppaneuvoksen arvon 1911. Aleksander ja Nikolai Matrosoff olivat mukana perustamassa vuonna 1918 Helsingin Venäläistä Kauppiasyhdistystä. Nikolai Matrosoff toimi yhdistyksen puheenjohtajana lyhyen aikaa 1938. Hän oli myös Uspenskin katedraalin isännöitsijänä 1907–1929. Veljekset Nikolai, Aleksander ja Nestor Matrosoff lahjoittivat vuonna 1916 pääoman Helsingin ortodoksisen seurakunnan stipendirahastolle, kun oli kulunut 50 vuotta Matrosoffin perheen tulosta Helsinkiin. Nikolai Matrosoff pystytti Espoon Nuottaniemestä vuonna 1899 ostamalleen maa-alueelle mansardikattoisen huvilan, jonka hän oli tuonut 1914–1915 tienoilla Karjalan kannakselta Viipurin-Terijoen tienoilta. Hän myi tontin huviloineen vuonna 1926 insinööri Georg Masalinille. Matrosoffin huvila siirtyi 1990 Espoon kaupungin omistukseen ja peruskorjauksen jälkeen se vuokrattiin Espoon Pursiseuralle. Huvilassa on toiminut 2000-luvun alusta kesä- ja tilausravintola Villa Pentry.Ravintola Villa Pentryn historiaa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Calhounin piirikunta (Etelä-Carolina)

Calhounin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 553 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on St. Matthewsin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1908. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Charlestonin piirikunta

Charlestonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 411 406 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Charlestonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1769. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Thomas Åhlén

Thomas Åhlén (s. 8. maaliskuuta 1959 Gävle) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta vuonna 1984 Sarajevon olympialaisissa, joissa hän saavutti pronssia, ja Kanada-cupissa, jossa hän saavutti hopeaa. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1977. Åhlén siirtyi vuonna 1977 Hofors IK:sta Ruotsin pääsarjaan, jossa hän edusti Leksands IF:ää kausina 1977–1979, Skellefteå AIK:ta kausina 1979–1985 ja solnalaista AIK:ta kausina 1985–1990. Kaudella 1984–1985 hän oli liigan jäähytilaston ykkönen. NHL-seura Los Angeles Kings varasi Åhlénin vuoden 1983 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella 187. varausvuorolla mutta Åhlén ei koskaan pelannut NHL:ssä. Thomas Åhlénin isä Valter Åhlén on jääkiekon maailmanmestari vuodelta 1957. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klas Lindström

Klas Artur Lindström (27. lokakuuta 1920 Tukholma – 2. kesäkuuta 2009 Härryda) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sankt Moritzin talviolympialaisten 1948 jääkiekkoturnauksessa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Göte Wälitalo

Göte Wälitalo (s. 18. heinäkuuta 1956 Kiiruna) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän saavutti Sarajevon olympialaisissa 1984 olympiapronssia mutta menetti ennen mitalisarjaa ykkösmaalivahdin paikan Rolf Ridderwallille tehtyään pahan virheen tasapeliin päättyneessä ottelussa Länsi- Saksaa vastaan ja päästettyään nopeasti kolme maalia ottelussa Neuvostoliittoa vastaan. Hän edusti Ruotsia myös kahdessa Kanada-cupissa ja kaksissa MM- kilpailuissa ja saavutti hopeaa vuoden 1984 Kanada-cupissa. Wälitalo edusti kotimaassaan Kiruna AIF:ää kausina 1973–1980 ja IF Björklöveniä kausina 1980–1988. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1987. Göte Wälitalon poika Daniel Wälitalo on pelannut maalivahtina Ruotsin toisella sarjatasolla sekä Norjan ja Valko-Venäjän pääsarjoissa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Idänpernaruoho

Idänpernaruoho (Sisymbrium orientale) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen (Sisymbrium) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka tunnusomaisia piirteitä ovat suuret ja kalvaankeltaiset kukat, pitkät ja kapeat lidut, pehmeä ja harmahtava karvoitus sekä ehyet ylälehdet. Idänpernaruoho muistuttaa unkarinpernaruohoa (Sisymbrium altissimum), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varren karvoituksen sekä varren ylälehtien, verholehtien ja litujen ulkonäön perusteella. Idänpernaruoho voi kasvaa noin 60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on yleensä runsaasti haaroittunut ja harvakarvainen. Varren karvat ovat pehmeitä ja varsi on karvoituksen myötä hieman harmahtava. Lehdet ovat lyhytruotisia. Alimmat lehdet ovat muodoltaan pariliuskaisia ja lehtien päättöliuska on melko suuri. Ylimmät lehdet ovat suikeita ja ehyitä. Idänpernaruohon kukat ovat melkein senttimetrin levyisiä. Kukkien terälehdet ovat kalvaankeltaisia ja verholehdet ovat karvaisia sekä teräväkärkisiä. Idänpernaruoho kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelminä olevien litujen asento vaihtelee sivulle siirottavasta ylöspäin, lähes varrenmyötäisesti suuntautuneisiin. Lidut voivat olla lähes kymmenen senttimetriä pitkiä ja niissä on noin yhden senttimetrin pituinen hedelmäperä. Paksuudeltaan lidut ovat suunnilleen samanpaksuisia kuin niiden hedelmäperätkin. Idänpernaruoho on kotoisin itäisestä Etelä-Euroopasta, mutta sitä on tavattu myös Ruotsissa ja Suomessa. Täällä idänpernaruoho kasvaa kuivilla paikoilla satamissa ja ratapihoilla. Suomessa idänpernaruohoa on tavattu silloin tällöin eri puolilta maata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Idänpernaruoho (Sisymbrium orientale) * JSTOR Global Plants: Sisymbrium orientale * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sisymbrium orientale * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sisymbrium orientale * United States Department of Agriculture (USDA): Sisymbrium orientale * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sisymbrium orientale * Flora of China: Sisymbrium orientale Luokka:Pernaruohot
Liperin Mylly

Liperin Mylly oli vuonna 1906 toimintansa aloittanut mylly Pohjois-Karjalassa Liperin kirkonkylässä, Kirkkolahden rannalla. Sen omisti Osuuskunta ItäMaito vuoteen 2019, jolloin sen omistajiksi tulivat Anne Vänskä ja Kari Huikuri.Myllyn historia. Liperin Mylly. Viitattu 6.6.2020Liperin Mylly tuhoutui tulipalossa. Ylen uutiset 5.6.2020 Myllyn tuhouduttua aluetta kehitetään muuhun käyttöön. Mylly valmisti luomutuotteita 1990-luvulta lähtien. Niihin kuuluivat luomujauhot, -suurimot ja -rehut. ==Tulipalot== Mylly on palanut kolme kertaa. Vuonna 1927 tuli tuhosi suuren osan myllyä. Kun rauha palasi sotien päätyttyä, myllyn toiminta kehittyi hyvin vuoteen 1961, jolloin syttynyt tulipalo tuhosi myllyn täydellisesti. Toiminta kuitenkin jatkui nopeasti, kun tilat saatiin rakennetuksi. Kolmas tulipalo tuhosi myllyn 5. kesäkuuta 2020, eikä sen toiminta jatku enääLiperin Myllyn toiminta päättyy, Liperi.fi 28.8.2020, viitattu 25.10.2020. ==Nykytilanne== Nimen Liperin Mylly käyttö jatkuu myllytoiminnan päätyttyä. Liperin keskustassa Kirkkolahden alueella olevan 2,3 hehtaarin suuruisen alueen kehittämistä suunnitellaan osakeyhtiömuodossa, ja kaavamuutos on vireillä.Myllyalueen kehitttäminen käyntiin, Liperin Mylly 3.11.2020, viitattu 19.2.2021 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Liperin Myllyn sivusto * Liperin mylly uuden vaiheen edessä. Liperi.fi * Anne Vänskä tarttui kahdesti palaneen myllyn ohjaksiin, Yle.fi, uutiset, 25.10.2020 Luokka:Liperi Luokka:Suomen myllyt
Norlanninruotsi

Norlanninruotsi (ruotsiksi norrländska mål) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Norlanninruotsia puhutaan Norlannin pääalueella Ruotsissa poislukien Gästriklandin maakunta ja eteläinen Hälsingland, joissa puhutaan sveanmaanruotsin murteita. Jotkin Norjan rajan vastaiset murteet ovat hyvin lähellä Norjassa puhuttavia norjan kielen murteita. Lähes jokaisella pienellä paikkakunnalla on perinteisesti ollut oma erottuva murre, mutta isommilla paikkakunnilla on luonnollisesti ollut suurempi kielellinen vaikutus. Vaikka muuttamisen ja liikkumisen seurauksena murteet ovat sekoittuneet, on murteissa säilynyt niille ominaisia piirteitä. Osa murteista on jo hävinnyt, kun taas osaa niistä opetetaan sukupolvelta toiselle ja tutkitaan ja dokumentoidaan tarkasti. ==Luokittelu== norlanninruotsi (norrländska mål) :* kalixinruotsi (kalixmål) ::* alakainuunruotsi ::* ylikainuunruotsi :* luulajanruotsi (lulemål) ::* alaluulajanruotsi ::* yläluulajanruotsi ::* råneånruotsi :* piitimenruotsi (piteåmål) :* nybyggarinruotsi (nybyggarmål) ::* kiirunanruotsi :* pohjoislänsipohjanruotsi (nordvästerbottniska mål) ::* skelleftenruotsi (skelleftemål) :* etelälänsipohjanruotsi (sydvästerbottniska mål) :* länsipohjan ja ångermanlandin välimurteet :* ångermanlandinruotsi (ångermanländska mål) ::* vilhelminanruotsi :* medelbadinruotsi (medelpadsmål) :* jämtlandinruotsi (jämtmål, jämtska) (piirteitä norjasta) :* hogdalinruotsi (hogdalsmål) :* hälsinglandinruotsi (hälsingemål) ::* hasselinruotsi ::* forsanruotsi ==Aiheesta muualla== * Institutet för språk och folkminnen: Dialekter * Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter == Lähteet == # Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi) # Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi) # Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi) ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin murteet
Christel

Christel on naisen etunimi. Se on Kristiina-nimen saksalaisperäinen muunnos. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Christel on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 870–880 naisella. Suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin on otettu Christelin sijaan nimiasu Kristel. ==Tunnettuja Christelejä== * Christel Alsos (s. 1984), norjalainen muusikko * Christel Goltz (1912–2008), saksalainen oopperalaulaja * Christel Holch (1886–1969), tanskalainen näyttelijä * Christel Lee (s. 1990), yhdysvaltalainen viulisti * Christel Liljeström (s. 1960), suomalainen poliitikko * Christel Pascal (s. 1973), ranskalainen alppihiihtäjä * Christel Raunio (s. 1969), suomalainen poliitikko * Christel Roosberg, Chisu (s. 1982), suomalainen muusikko * Christel Rönns (s. 1960), suomalainen kirjailija ja kuvittaja * Christel Sundqvist (s. 1970), suomalainen kirjailija == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Christel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto

Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto (SKL) oli vuosina 1912–1921 toiminut ammattiliitto. SKL kuului Suomen Ammattijärjestöön. Liitto julkaisi lehteä Kuljetustyöläinen. Liitto perustettiin syksyllä 1912, kun Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liitto lopetti toimintansa. SVTL:n yhdistysten lisäksi mukaan tuli ajurien, varastotyöntekijöiden, merimiesten ja lämmittäjien osastoja. Vuonna 1913 liittoon liittyi liiketyöläisten osastoja ja myöhemmin myös rautatieläisiä. Autonkuljettajien ensimmäinen osasto muodostettiin 1914. Vuonna 1917 liitto kasvoi nopeasti. Uusina ryhminä SKL:ään liittyivät vakuutusasiamiehet sekä puhelinlaitosten ja palokuntien työntekijät. Jäsenryntäys johti kuitenkin myös hajoamiseen. Liiketyöntekijät irtautuivat toukokuussa perustaen Liiketyöväen Liiton. Ajurit erosivat ja perustivat Suomen Ajurien Liiton heinäkuussa. Merimiesten erottua muodostettiin Suomen Merimiesten ja Lämmittäjäin Unioni 1920. Sisällissodan jälkeen ammatillinen järjestäytyminen oli yleisesti ottaen lamassa, mutta satamatyöläiset muodostivat poikkeuksen. Järjestäytymisaste nousi sotaa edeltävälle tasolle jo 1919. SKL toteutti laajoja satamalakkoja, jotka olivat välitön syy muun muassa lakonmurtajajärjestö Vientirauhan perustamiseen. Lakot ja niissä kärsityt tappiot syvensivät työväenliikkeen suuntausten välisiä riitoja. Liittoa johtivat Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen järjestäytyneet kommunistit ja vasemmistososialistit. Vuonna 1921 SKL erosi Kansainvälisestä kuljetustyöväen liitosta (ITF) pyrkiessään seuraamaan Profinternin linjauksia. Eron toteutuessa Profintern oli tosin jo muuttanut käsityksiään. Vuonna 1921 SKL, Suomen Sahateollisuustyöväen Liitto ja Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto yhdistyivät muodostaen Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liiton. Alojen keskittämisestä yhteen liittoon oli keskusteltu jo pidemmän aikaa. Kyseisissä liitoissa oli runsaasti kausityöläisiä, jotka vaihtoivat alaa muutaman kuukauden välein joutuen samalla vaihtamaan liittoa. Aloista riippumatta vastassa olivat usein samat monialayhtiöt. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuljetustyöläinen-lehdet 1913–1917 (Kansalliskirjasto) Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot Luokka:Suomalaiset ammattiliitot Luokka:Suomalaiset liikennejärjestöt
Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liitto

Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liitto oli vuosina 1921–1924 toiminut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön. Kolme alaa yhdistänyttä järjestöä kutsuttiin usein nimellä ”kolmiliitto”. == Historia == Liitto perustettiin vuonna 1921, kun Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto, Suomen Sahateollisuustyöväen Liitto ja Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto yhdistyivät. Alojen keskittämisestä oli keskusteltu jo pidemmän aikaa. Kyseisissä liitoissa oli runsaasti kausityöläisiä, jotka vaihtoivat alaa muutaman kuukauden välein joutuen samalla vaihtamaan myös liittoa. Aloista riippumatta vastassa olivat usein samat monialayhtiöt. Porvarillinen lehdistö ja Etsivä Keskuspoliisi pitivät liiton perustamista merkkinä kommunistien (ulkomailta johdetun) vallankumouksellisen lakkoliikkeen valmistelusta. Tutkija Tapio Bergholmin mukaan taustalla vaikuttivat kuitenkin ennen kaikkea kotimaiset syyt. Kolmiliitto ei vastannut kommunistien ja Profinternin ajamaa teollisuusliittomallia. SAJ:n johto pyrki estämään liiton syntymisen. Liiton perustaminen ei johtanut järjestäytymisen nousuun, mutta toimintojen fuusiointi toi huomattavia taloudellisia säästöjä. Järjestö liittyi vuonna 1924 Kansainväliseen kuljetustyöväen liittoon (ITF) kuljetustyöläistensä osalta. Vuonna 1924 liitto purettiin ja syntyi jälleen kolme itsenäistä liittoa: Suomen Puuteollisuustyöväen Liitto, Suomen Rakennustyöväen Liitto ja Suomen Kuljetustyöläisten Liitto. Uusiin liittoihin koottiin jäseniä myös muista liitoista. Purkamista ja uudelleenjärjestelyjä ajoi etenkin SAJ:n johto ja sitä vastustivat varsinkin Kotkan ja Pohjois-Suomen satama-, saha- ja metsätyöläiset. == Puheenjohtajat == *Kalle Kankari 1921–1924 *Juho Jalo 1924 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * S. Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liiton Tiedonantolehti 1922–1924 (Kansalliskirjasto) Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot Luokka:Suomalaiset ammattiliitot Luokka:Suomalaiset liikennejärjestöt
Porvoon keskustan rautatieasema

Porvoon keskustan rautatieasema (, , ratakm 62+934) oli pieni rautatieasema Porvoossa. Se sijaitsi Porvoonjoen länsirannalla vanhaakaupunkia vastapäätä kohdassa, jossa Mannerheiminkadun silta ylittää joen. Asema avattiin liikenteelle 28. toukokuuta 1961. Se sijaitsi alun perin hieman etelämpänä, ratakilometrillä 62+978. Joen rannassa sijainneella asemalaiturilla oli asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto ja pieni odotussali. Aseman eteläpuolella rata jatkui joen vartta pitkin Porvoon konepajalle, joka nykyisin tunnetaan Taidetehtaana. Jo muutaman vuoden kuluttua aseman rakentamista luonnehdittiin ”suureksi ja kalliiksi erehdykseksi” sen jäätyä vähäiselle liikenteelle. Tästä huolimatta asema pysyi käytössä, kunnes koko Porvoon radan henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Asema palasi liikennekäyttöön osana Porvoon museorautatietä 29. toukokuuta 1994. Museorautatieyhdistys siirsi asemaa etelään Länsirannan puistoon joen ylittävän kävelysillan viereen. Asemalaituriksi siirrettiin kuormauslaituri läheiseltä Hankkijan varastolta, jonne johti sivuraide. Asema jouduttiin kuitenkin siirtämään takaisin alkuperäiselle paikalleen, kun raideyhteys Mannerheiminkadun sillalta etelään katkaistiin syksyllä 2000 Länsirannan puutaloalueen rakentamisen vuoksi. Asema siirrettiin viimeiselle paikalleen joitakin kymmeniä metrejä alkuperäisen paikan pohjoispuolelle 8. tammikuuta 2005. Rata Porvoon asemalta Porvoon keskustan asemalle purettiin joulukuussa 2006 pysäköintialueen laajennuksen ja kävelybulevardin tieltä. Virallisesti Porvoon keskustan asema lakkautettiin 3. kesäkuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Porvoon rautatieliikennepaikat Luokka:Uudenmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat keskustan rautatieasema
Anders Bergman

Anders Bergman (6. elokuuta 1963 Bollnäs – 25. syyskuuta 2024) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän kuului Ruotsin maajoukkueeseen Calgaryn olympialaisissa 1988, Wienin MM-kilpailuissa 1987 ja Kanada-cupissa 1987 mutta ei saanut missään niistä peliaikaa vaan jäi kolmannen maalivahdin rooliin. Bergman edusti kotimaansa pääsarjassa MoDo AIK:ta kausina 1982–1988 ja Färjestad BK:ta kausina 1988–1994. Hän saavutti Elitserienissä hopeaa vuosina 1990 ja 1991. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Cherokeen piirikunta (Etelä-Carolina)

Cherokeen piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 57 300 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Gaffneyn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1897. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
William Löfqvist

William Löfqvist (12. huhtikuuta 1947 Gävle – 23. lokakuuta 2016 Gävle) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja kolmissa MM-kilpailuissa, ja niissä hän saavutti yhden olympiapronssin, yhden MM-hopean ja kaksi MM- pronssia. "Wille" Löfqvist siirtyi vuonna 1968 Strömsbro IF:stä pääsarjajoukkue Brynäs IF:ään, jota hän edusti pelaajauransa loppuun, kauteen 1982–1983 saakka. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1970, 1971, 1972, 1976, 1977 ja 1980. Hänet palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1972. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Eteläiset ruotsin murteet

Eteläiset ruotsin murteet (ruotsiksi sydsvenska mål) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Eteläisiä ruotsin murteita puhutaan Skånen ja Blekingen maakunnissa sekä eteläisessä Hallandissa ja eteläisessä Smålandissa Götanmaan pääalueella Etelä-Ruotsissa. Murteet ovat lähellä tanskan kieltä. ==Luokittelu== eteläiset ruotsin murteet (sydsvenska mål) :* blekingenruotsi :* hallandinruotsi (piirteitä götanmaanruotsista) :* listerlandetinruotsi :* skånenruotsi (ruotsiksi skånska) ==Katso myös== * Ruotsin kieli * Tanskan kieli * Ruotsin murteet * Skånenruotsi ==Aiheesta muualla== * Institutet för språk och folkminnen: Dialekter * Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter == Lähteet == # Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi) # Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi) # Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi) ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin murteet
Bengt Lundholm

Bengt Lundholm (s. 4. elokuuta 1955 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia mutta jäi ratkaisupeleissä vaihtopelaajaksi, Kanada-cupissa 1981 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Sekä vuoden 1977 että vuoden 1978 MM-turnauksessa hän teki viisi maalia. Lundholm siirtyi Falu IF:stä vuonna 1973 pääsarjajoukkue Leksands IF:ään, jota hän edusti neljä kautta ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1975. Kausina 1977–1981 ja 1985–1987 hän pelasi AIK:ssa. WHA-seura Winnipeg Jets varasi Lundholmin vuoden 1975 varaustilaisuuden 13. kierroksella 166. varausvuorolla. Lundholm siirtyi Winnipegiin vuonna 1981 joukkueen pelatessa NHL:ssä. Viiden kauden aikana Lundholm pelasi NHL:ssä 275 runkosarjaottelua, joissa hän teki 48 maalia ja antoi 95 maalisyöttöä, sekä 14 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai neljä syöttöpistettä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lennart Norberg

Lennart Norberg (s. 21. tammikuuta 1949 Härnösand) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden olympiapronssin, yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin. Norberg edusti kotimaassaan Timrå IK:ta kausina 1967–1979 ja IF Björklöveniä kausina 1979–1982. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1800

Kirjallisuusvuosi 1800 käsittelee vuoden 1800 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Irlantilaisen Maria Edgeworthin romaani Castle Rackrent ilmestyi anonyyminä. Teosta pidetään liioittelevan kerronnan edelläkävijänä.Kirkpatrick, Kathryn J. (1995). "Introduction to Castle Rackrent". Oxford University Press. * Yhdysvaltain Kongressin kirjasto perustettiin Washingtonissa. * Ludwig van Beethovenin ensimmäinen sinfonia ensiesitettiin Wienissä. * Vuonna 1799 syntynyt Ruotsin tuleva kuningas sai nimen Oskar I. Sen seurauksena etunimi Oskar alkoi nopeasti yleistyä Pohjoismaissa. Nimen valitsi hänen kumminsa Napoleon Ossianin lauluissa mainitun Oscurin mukaan. == Julkaisuja == * Robert Bloomfield - The Farmer's Boy (kuvittajana Thomas Bewick) * Maria Edgeworth - Castle Rackrent : an Hibernian Tale * Mihail Heraskov - Царь, или Освобождённый Новгород (Tsaari tai vapautettu Novgorod) * Markiisi de Sade - Les crimes de l'amour : Nouvelles héroïques et tragiques * Friedrich Schiller - Maria Stuart * Ulrika Widström - Dalkarlarne : saga == Palkintoja == == Lähteet == Luokka:1800 1800
Leif Holmgren

Leif Holmgren (s. 25. toukokuuta 1953 Kiiruna) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia ja pelasi joukkueensa ykkösketjussa Mats Näslundin ja Mats Åhlbergin kanssa, ja kolmissa MM- kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-pronssin. Holmgren siirtyi 18-vuotiaana solnalaisseura AIK:hon ja sitä hän edusti vuoteen 1986 saakka lukuun ottamatta kautta 1984–1985, jolloin hän pelasi Vallentuna BK:ssa. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1982 ja 1984. Holmgren toimi AIK:n päävalmentajana kausina 1991–1993. AIK on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 18. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pretty Yende

Pretty Yende (s. 6. maaliskuuta 1985 Piet Retief) on eteläafrikkalainen sopraano. Yende aloitti lapsena laulamisen kirkossa, mutta tutustui oopperaan vasta kuultuaan 16-vuotiaana televisiossa pätkän Léo Delibesin Lakmé-oopperan kukkaisduetosta. Hän päätti tutustua aiheeseen ja innoittui vaihtamaan kirjanpitokoulutuksen stipendin mahdollistamiin opintoihin Etelä-Afrikan musiikkikorkeakoulussa. Yenden opettajana siellä toimi Virginia Davids. Yende teki ammattimaisen oopperadebyyttinsä Latvian kansallisteatterissa Micaëlan roolissa Carmenissa (Georges Bizet). Vuonna 2011 hän valmistui La Scalan nuorten artistien akatemiasta. La Scala -debyyttinsä hän oli tehnyt vuonna 2010 Berenicen roolissa Gioacchino Rossinin teoksen L'occasione fa il ladro esityksessä. Vuonna 2010 Yende sai ensimmäisenä artistina Belvedere-kilpailun historiassa pääpalkinnot joka kategoriassa. Hän sai myös ensipalkinnon Operalia-kilpailussa vuonna 2011. Yende on esiintynyt myös konserttilaulajana; Carnegie Hall -resitaalidebyyttinsä hän piti pianisti Kamal Khanin kanssa. Yenden ensimmäisenä omana albumina ilmestyi vuonna 2016 Sony Classical -levymerkillä A Journey, jota seurasi vuonna 2017 Dreams. Metropolitan- oopperassa Yende teki ensiesiintymisensä vuonna 2013 Adèlen roolissa Rossinin Le comte Oryssa. Royal Opera House -debyytin hän teki vuonna 2017 Adinan roolissa Gaetano Donizettin Lemmenjuomassa. Vuonna 2023 Yende esiintyi Charlesin ja Camillan kruunajaisissa, jossa hän lauloi Sarah Classin kappaleen Sacred Fire. Yende on etnisyydeltään zulu ja asuu Milanossa. Hänen zulunimensä on Nonhlanhla. == Kunnianosoituksia == * Ikhamangan ritarikunta (Etelä- Afrikka, 2013) * Italian tähden ritarikunta (Italia, 2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Eteläafrikkalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Zulut
Sture Andersson

Sture Andersson (s. 18. marraskuuta 1949 Själevad) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia ja pelasi Thomas Erikssonin puolustajaparina, ja MM-kilpailuissa 1979, missä hän myös saavutti pronssia. Andersson edusti MoDo AIK:ta kausina 1970–1984 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1979. Hän toimi MoDo:n naisten joukkueen päävalmentajana kausina 2003–2009 ja on valmentanut seuran muitakin joukkueita 1980-luvulta saakka. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Per Lundqvist

Per Lundqvist (s. 24. tammikuuta 1951 Själevad, Örnsköldsvik) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja MM-kilpailuissa 1979, ja molemmissa hän saavutti pronssia. Lake Placidin olympiaturnauksessa hän teki neljä maalia ja sai kolme syöttöpistettä, millä hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Moskovan MM-turnauksessa hän teki kolme maalia. Lundqvist edusti kotimaassaan MoDo AIK:ta kausina 1968–1983 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1979. Hän oli Elitserienin paras maalintekijä kaudella 1978–1979 ja pistepörssin ykkönen kaudella 1981–1982. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Solkanjoki

Solkanjoki () on Laukaanjoen oikeanpuoleinen sivujoki Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Sen pituus on 37 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 235 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Kuurlan (ven. Gurlevo) kylän itäpuolelta ja laskee Laukaanjokeen Suuren-Lutskan kylän luona. Sen uoman leveys on alajuoksulla 4–10 metriä ja keskisyvyys 0,5 metriä. Jokilaakson leveys on keski- ja alajuoksulla 50–200 metriä. Viimeiset neljä kilometriä Solkanjoki virtaa kapeassa rotkossa. Vesimäärä on suurimmillaan keväällä ja syksyllä. Sivujokia ovat Valja ja Kihtolanjoki (Kihtolka). Solkanjoki laski aikaisemmin Laukaanjokeen alempana Salansuun kylää vastapäätä. Vanhan uoman kautta laskevan Tarainjoen (Tararaika) alajuoksusta käytetään edelleen myös nimitystä Solka. ==Lähteet== Luokka:Laukaanjoen vesistö Luokka:Leningradin alueen joet
Magnus Svensson

Magnus Svensson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Magnus Svensson (1821–1901), ruotsalainen poliitikko * Magnus Svensson (s. 1963), ruotsalainen jääkiekkoilija * Magnus Svensson (s. 1969), ruotsalainen jalkapalloilija * Magnus Svensson (s. 1983), ruotsalainen salibandyn pelaaja * Magnus Pääjärvi- Svensson, (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkoilija
Impivaaran jäähalli

Impivaaran jäähalli on vuonna 1982 valmistunut kahden kaukalon jäähalli Turussa, Kaerlan kaupunginosassa Impivaaran liikuntakeskuksessa. Jäähallia käyttävät Kiekko-67, TPS:n juniorit, taitoluistelijat ja koulu- ja päiväkotiryhmät. ==Katso myös== *Impivaaran liikuntakeskus *Gatorade Center *Kupittaan jäähalli *Varissuon jäähalli ==Lähteet== Luokka:Suomen jäähallit Luokka:Turun urheiluhallit Luokka:Kaerla
Leif Rohlin

Leif Rohlin (s. 26. helmikuuta 1968 Västerås) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lillehammerin olympialaisissa 1994, missä hän voitti kultaa, maailmancupissa 1996 ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja yhden MM- pronssin. Rohlin edusti kotimaassaan Västerås IK:ta kausina 1986–1995 sekä ulkomailta palattuaan Djurgårdens IF:ää kaudella 2001–2002 ja Södertälje SK:ta kaudella 2002–2003. NHL-seura Vancouver Canucks varasi Rohlinin vuoden 1988 varaustilaisuuden toisella kierroksella 33. varausvuorolla, ja Rohlin pelasi Vancouverissa kausina 1995–1997 yhteensä 96 runkosarjaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja sai 24 syöttöpistettä, ja viisi pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Kaudet 1997–2001 hän edusti sveitsiläisseura HC Ambrì-Piottaa. Kaudet 2007–2010 Rohlin oli Västerås IK:n general manager. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mesocco

Mesocco (italiaa, , ) on kunta Kaakkois-Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä on runsaat 1 300 vakinaista asukasta. == Sijainti== Mesocco sijaitsee Ticinojoen sivujoen Moesan laakson, Valle Mesolcinan, pohjoispäässä. Kunta rajoittuu etelässä Rossan ja Soazzan kuntiin, idässä Italian Sondrion maakuntaan, pohjoisessa Rheinwaldin kuntaan ja lännessä Serravalleen. Valle Mesolcinan länsipuolen vuoret ovat Adulan Alppeja, itäpuolen vuoret Tambovuoria. Kunnan korkein vuori on Italian rajalla kohoava Pizzo Tambo, jonka huippu on 3 279 metrin korkeudessa. == Historiaa == Mesocco oli tunnettu paikannimi jo ainakin Reetian yhteydessä 800-luvulla. San Bernardinon sola (, 2 067 m mpy.) on ikiaikainen kulkureitti Alppien yli. Solan eteläpuolella 1 600 metrin korkeudessa on San Bernardinon kylä, jonka alueella on todennäköisesti jo esiroomalaisella ajalla ollut asutusta. == Liikenne == San Bernardinon tunneli Rheinwaldin kunnan Hinterrheinin kylästä Mesoccon San Bernardinon kylään on osa Mesoccon kautta kulkevaa moottoritietä A13 (Eurooppatie E43) Sankt Gallenin kantonin St. Margrethenista Ticinon Bellinzonaan. Tie on Mesoccon alueella 2- tai 3-kaistainen. Bellinzona–Mesocco-radalla oli junaliikennettä vuosina 1907–2016. Vuosina 1942–2003 liikennettä hoiti koko osuudella Rhätische Bahn, myöhemmin matkailuyhtiö lyhennetyllä osuudella. Churin ja Bellinzonan välillä kulkevat postiautot pysähtyvät Mesoccossa ja San Bernardinon kylässä tunneittain. Lisäksi Mesoccon ja Bellinzonan välillä on tiheä paikallisbussiliikenne.. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Graubündenin kunnat
Mörruminjoki

Mörruminjoki () on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 51 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Mörruminjoen vesistössä sen 181 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 369 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Mörrumissa Karlshamnin kunnassa. Joki on erittäin tunnettu urheilukalastusjoki, johon nousevat niin lohi kuin meritaimenkin. Kalastusvälinevalmistaja Abu Garcia käyttää Mörrumia tuotenimissäänAbu Garcia Ambassadeur Mörrun hyrräkela, varustenet, viitattu 7.6.2020. Joen varrella on myös Svängsta, Ruotsin tunnetuimpiin kellonvalmistajiin kuuluvan Haldan synnyinpaikkaHalda, runeberg.org. s. 1071 == Vesivoimaa == Mörruminjoen pääuomassa on 17 vesivoimalaitosta: Marieberg, Hemsjö Nedre, Hemsjö övre, Fridafors Nedre, Fridafors Övre, Granö, Huseby, OHS, Gransholm, Bergqvara, Åby, Lidekvarn, Barsbro, Solängen, Böksholm, Kullafors ja Lindshammar. Voimaloiden yhteisteho on 22,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 95,9 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Karlshamnin kunta Luokka:Olofströmin kunta Luokka:Tingsrydin kunta
Yamagata (Gifu)

Yamagata () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Gifun kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin läpi virtaavat Nagarajoen sivujoet, joiden varsille asutus on keskittynyt. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Hinagavuorelle yli 1 000 metrin korkeudelle merenpinnasta. Yamagatassa on 26 722 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 221,98 neliökilometriä. Yamagatan kaupunki perustettiin vuonna 2003 liittämällä yhteen Miyaman ja Takatomin maaseutukaupungit sekä Ijiran kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Takatomissa, joka kehittyi Edo-kaudella paikallisena hallintokeskuksena (jin’ya). Merkittäviä elinkeinoja ovat puusepänteollisuus, riisin, vihannesten, hedelmien ja kastanjoiden viljely sekä sikojen ja kanojen kasvatus. Yamagata on kasvanut myös yhtenä Gifun esikaupungeista. Yamagatan nähtävyyksiin kuuluu Hakusan-jinjan šintolainen pyhäkkö, jonka rukoushalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Eräs luonnonnähtävyys on Ijiran tekojärvi. == Kuvia == Tiedosto:Ijira lake01,Gifu.jpeg|Ijirajärvi Tiedosto:Yamagata City General Gymnasium 1.JPG|Kaupungin urheiluhalli Tiedosto:Kanzaki river, Yamagata (Gifu), 2014.jpg|Kanzakijoki Tiedosto:Gifu Prefectural Road Route 200 and Route 418.jpg|Valtatie 418 Taniaissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Gifun prefektuurin kaupungit
Anton Lindeberg

Frans Anton Lindeberg (17. tammikuuta 1855 Tampere – 10. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja Pietarissa vaikuttanut kirjakauppias ja suomalaisen teollisuuden edustaja.Biografiasampo : Anton Lindeberg Lindebergin vanhemmat olivat tamperelainen kauppias Johan Gustaf Lindeberg ja Anna Henrika Rosendahl. Hän kävi Tampereella ala-alkeiskoulun ja yläalkeiskoulun ja oli sitten työssä Frenckellin kirjakaupassa ja samaan aikaan J. C. Frenckell & Sonin Tampereen paperitehtaalla. Lindeberg hankki vuonna 1882 omistukseensa Pietarista J. J. Walleniuksen 1877 perustaman kirjakaupan entisen omistajan kuoltua. Hän siirsi kirjakaupan 1887 Pietarin Suomalaisen kirkon kiinteistöön, jossa se sitten toimi Venäjän vallankumoukseen saakka. Kirjakaupassa myytiin suomen- ja ruotsinkielistä kirjallisuutta ja sen kautta tilattiin suomalaisia lehtiä Venäjälle. Lindeberg jatkoi myös Walleniuksen aloittamaa kirjojen ja lehtien kustantamista ja hän osallistui kustannus- ja kirjakauppa-alan järjestötoimintaan Suomessa. Vuonna 1896 Lindeberg myi kirjakaupan apulaiselleen John Palmgrenille. Lindeberg toimi tämän jälkeen suomalaisten teollisuusyritysten edustajana Pietarissa. Hänen yrityksensä Kauppahuone Anton Lindeberg edusti 1890-luvulla Kymin paperitehdas Oy:tä ja vuodesta 1893 Suomen Puuhiomoyhdistystä. Kirjakaupan ja kustannustoiminnan ansiosta Lindebergillä oli hyvät suhteet paperia ostaneisiin Pietarin kirjapainoihin. Venäjän paperitehtaat myönsivät Lindebergille myös yksinoikeuden paperin myyntiin Venäjällä. Vuonna 1902 Lindeberg oli keskeisesti mukana suomalaisten ja venäläisen paperinvalmistajien yhteistyöneuvotteluissa. Vuonna 1902 Lindebergistä tuli jyväskyläläisen Kankaan paperitehdas Oy:n edustaja Venäjällä Moskovaa ja sen lähiympäristöä lukuun ottamatta. Hän omisti myös merkittävän osuus Kankaan paperitehtaasta. Vuonna 1906 hänestä tuli Suomen Paperiyhdistyksen yksinmyyjä Pietarissa. Lindeberg oli myös suomalaisten tekstiiliteollisuuden edustajana Pietarissa. Lindeberg sai kauppaneuvoksen arvon 1904.SKS Biografiakeskus : Suomen talouselämän vaikuttajat : Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut Ensimmäisen maailmansodan puhjettua suomalaiset paperinvalmsitajat G. A. Serlachius Ab, Leppäkoski Fabrikers Ab ja Kankaan paperitehdas Oy perustivat vuonna 1915 oman Bumagan nimellä tunnetun myyntiyhtiön Venäjälle, jolloin Lindeberg menetti heidän edustuksensa. Vuonna 1916 päättyi myös Lindebergin yhteistyö Suomen Puuhiomoyhdistyksen ja Suomen Paperiyhdistyksen kanssa. Venäjän vallankumousvuoden 1917 jälkeen sairauden vuoksi näkönsä menettänyt Lindeberg muutti Helsinkiin jossa hän asui loppuelämänsä ajan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset kirjakauppiaat Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Yamagata (täsmennyssivu)

Yamagata voi tarkoittaa: == Maantiede == * Yamagata, Japanin Yamagatan prefektuurin pääkaupunki * Yamagata, Japanin kaupunki Gifun prefektuurissa * Yamagata, Japanin kyläkunta Naganon prefektuurissa * Yamagata, Japanin entinen maaseutukaupunki Ibarakin prefektuurissa * Yamagata, Japanin entinen kyläkunta Iwaten prefektuurissa * Yamagatan prefektuuri, yksi Japanin prefektuureista * Yamagatan piirikunta, Japanin Hiroshiman prefektuurin piirikunta * Yamagatan piirikunta, Japanin Gifun prefektuurin entinen piirikunta == Historia == * Yamagatan daimiokunta, Japanin entinen daimiokunta Dewan provinssissa == Henkilöt == * Yamagata Aritomo (1838–1922), japanilainen sotilas ja poliitikko * Yamagata Masakage (1524–1575), japanilainen samurai * Isao Yamagata (1915–1996), japanilainen elokuvanäyttelijä * Rachael Yamagata (s. 1977), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä * Ryōta Yamagata (s. 1992), japanilainen pikajuoksija == Muuta == * Yamagata Shinkansen, suurnopeusjunalinja Japanissa * Montedio Yamagata, jalkapalloseura Japanin Yamagatan prefektuurista
Lagmansgårdenin koulukoti

Lagmansgårdenin koulukoti on Pedersöressä toimiva koulukoti. Koulukoti toimii vuonna 1938 valmistuneissa tiloissa. Koulukodille rakennetaan uudet 2 000 neliömetrin tilat Pietarsaaren Pirilössä. Uusien tilojen on arvioitu valmistuvan tammikuussa 2025. ==Lähteet== Luokka:Pedersören kunnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen koulukodit ja kasvatuslaitokset
Chesterin piirikunta (Etelä-Carolina)

Chesterin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 32 244 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Chesterin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1785. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Chesterfieldin piirikunta (Etelä-Carolina)

Chesterfieldin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 45 650 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Chesterfieldin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1785. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Clarendonin piirikunta

Clarendonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 33 745 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Manningin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1785. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Colletonin piirikunta

Colletonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 37 677 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Walterboron kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1800. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Ann-Helén Laestadius

Monika Ulrika Ann-Helén Laestadius (s. 3. joulukuuta 1971 Kiiruna) on ruotsinsaamelainen, ruotsiksi kirjoittava nuortenkirjailija. Laestadius työskenteli toimittajana aluksi Kiirunassa ja sittemmin Aftonbladetissa, Expressenissä ja Svenska Dagbladetissa. Hän jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi saatuaan August-palkinnon vuonna 2016 teoksestaan Tio över ett. Laestadiuksen Soppero-sarja, joka kertoo saamelaisidentiteettinsä kanssa kipuilevasta Agnes- tytöstä, on käännetty suomeksi. Sarjan avausteos Terkkuja Sopperosta on ollut useita kertoja Ruotsin myydyin nuortenkirja. Lisäksi Laestadiuksen teoksia on käännetty pohjois-, etelä- ja luulajansaameksi sekä meänkielelle. Bara dra -teoksensa Laestadius kirjoitti selkokielellä. Vuonna 2021 hän julkaisi ensimmäisen aikuisille suunnatun romaaninsa Stöld, ja se julkaistiin suomeksi vuonna 2022 nimellä Varkaus. Laestadius asuu Ruotsin Solnassa, ja hän on naimisissa Mikael Häggin (s. 1975) kanssa. Heillä on vuonna 2004 syntynyt poika William. Ann-Helén Laestadiuksen esi-isä oli Lars Levi Læstadiuksen veli Karl Erik Læstadius. == Teokset == * SMS från Soppero (2007) * Hej vacker (2010) * Ingen annan är som du (2011) * Hitta hem (2012) * Bromsgatan: Vi som bodde på gårdarna (2014) * Tio över ett (2016) * Bara dra (2018) * Dušše bijadit (2018) * Pimpelfiske (2018) * Pimplaus (2019) * Inte längre min (2018) * Vinterkväll (2020) * Stöld (2021) * Straff (2023) === Suomennetut teokset === * Terkkuja Sopperosta (2017) * Hei söpö (2018) * Kukaan muu ei ole niin kuin sinä (2019) * Mieli kotiin (2019) * Varkaus (2022) == Palkintoja == * Lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinto (2016) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saamelaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Götanmaanruotsi

Götanmaanruotsi (ruotsiksi götamål) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Götanmaanruotsia puhutaan Länsi-Götanmaan ja Dalslandin maakunnissa sekä pohjoisessa Hallandissa, pohjoisessa Smålandissa ja lounaisessa Itä-Götanmaan maakunnassa Götanmaan pääalueella Ruotsissa. Värmlantissa puhuttavassa värmlantinruotsissa on piirteitä götanmaanruotsista, sveanmaanruotsista ja norjan kielestä. Bohuslänissä puhuttava bohusläninruotsi on sekoitus norjaa ja götanmaanruotsia. Öölanninruotsi lasketaan kuuluvaksi joko götanmaanruotsin tai eteläisten ruotsin murteiden murrealueeseen, sillä siinä on piirteitä kummastakin. ==Luokittelu== götanmaanruotsi (götamål) :* bohusläninruotsi (piirteitä norjasta) :* dalslandinruotsi :* göteborginruotsi (göteburgiska) :* itägötanmaanruotsi ::* öckerönruotsi :* smålandinruotsi (piirteitä sveanmaanruotsista ja eteläisistä ruotsin murteista) ::* kalmarinruotsi :* värmlantinruotsi (piirteitä norjasta ja sveanmaanruotsista) :* länsigötanmaanruotsi :* öölanninruotsi (piirteitä eteläisistä ruotsin murteista) ::* tjustinruotsi ==Katso myös== * Ruotsin kieli * Norjan kieli * Ruotsin murteet * Öölanninruotsi ==Aiheesta muualla== * Institutet för språk och folkminnen: Dialekter * Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter == Lähteet == * Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 7.6.2020) * Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 7.6.2020) * Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 7.6.2020) === Viitteet === Luokka:Ruotsin murteet
Eero Kivikari

Eero Kivikari (26. marraskuuta 1899 Hämeenlinna – 6. elokuuta 1941) oli suomalainen esittelijäneuvos, varatuomari ja antiikin kirjallisuuden suomentaja.Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1939-1945 kuolleiden henkilöiden hakemisto Vuonna 1928 Kivikari oli sisäasiainministeriössä ylimääräisenä notaarina ja apulaisesittelijänä. Helsingin kaupunginviskaalit, Suomen Sosialidemokraatti, 06.06.1929, nro 150, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHelsingin Sanomat, 02.03.1928, nro 61, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kivikari oli 1930-luvulla hallitussihteerinä ja veroasiain esittelijänä valtiovarainministeriössä. Verotuspaikka, Laatokka, 10.10.1935, nro 119, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1940 esittelijäneuvos Kivikari asetettiin metsäverotuksen uudistamiskomitean puheenjohtajaksi.Metsäverotus uudistettava, Laatokka, 05.05.1942, nro 48, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot __NOTOC__ == Teoksia == * Verotuspaikan määräytyminen. Kariston tietokirjoja 41. Karisto 1935 * Perheettömien lisävero. Otava 1936 * Ohjeita valtion verotuslautakunnille. Valtioneuvosto, Helsinki 1937 == Toimituksia == * Suomen verolainsäädäntö. Valtioneuvosto, Helsinki 1937 == Suomennoksia == * Quintus Horatius Flaccus : Oodeja ja epoodeja ; suomentanut ja johdannolla ja selityksillä varustanut Eero Kivikari. Kariston klassillinen kirjasto 46. Karisto 1930 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ludvig van Beethoven, kirj. Eero Kivikari, Talonpojan Sanomat, 25.03.1927, nro 12, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Lesbia, kirj. Eero Kivikari, Maailma, 01.10.1927, nro 10, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kuvia vanhasta linnasta, Helsingin Sanomille kirj. Eero Kivikari, Helsingin Sanomat, 08.01.1928, nro 7, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Eero Kivikari : Lappalaisten muinaisista jumalista, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.09.1928, nro 38, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Darlingtonin piirikunta

Darlingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 66 618 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Darlingtonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1785. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Bertil Linde

Knut Bertil Hilding Linde (28. helmikuuta 1907 Tukholma – 25. maaliskuuta 1990 Tukholma) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa kolme ottelua Sankt Moritzin talviolympialaisten 1928 jääkiekkoturnauksessa, jolloin Ruotsi voitti hopeaa. Linde edusti Ruotsia myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1931, joissa hän pelasi kuusi ottelua tehoin 2+0=2. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Ylva Lindberg

Ylva Maria Lindberg (o.s. Martinsen, s. 29. kesäkuuta 1976 Umeå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Naganon talviolympialaisissa 1998, Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 jolloin Ruotsi voitti pronssia sekä Torinon talviolympialaisissa 2006 jolloin Ruotsi voitti hopeaa. Rydmark edusti Ruotsia myös kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa. MM-pronssia hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa 2005. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chaunacops

Chaunacops on konnakrottien (Chaunacidae) heimoon kuuluva indopasifiselta merialueelta, Intian valtamereltä, Atlantin valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat neljä lajia: * Chaunacops coloratus Garman, 1899 * Chaunacops melanostomus Caruso, 1989 * Chaunacops roseus Barbour, 1941 * Chaunacops spinosus Ho & McGrouther, 2015 == Lähteet == Luokka:Krottikalat