EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Toinen Samuelin kirja

__NOTOC__ Toinen Samuelin kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun kymmenes ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen neljäs kirja. Heprealaisissa raamatuissa Ensimmäinen ja Toinen Samuelin kirja lasketaan usein yhdeksi "Samuelin kirjaksi" (Sefer Sh'muel). Kirjoihin viitataan joskus myös ”Ensimmäisenä” ja ”Toisena kuninkaiden kirjana” silloin, kun Ensimmäisestä ja Toisesta kuninkaiden kirjasta käytetään nimiä ”Kolmas” ja ”Neljäs kuninkaiden kirja”. == Historia == Eksegeettisen tutkimuksen mukaan Samuelin kirjojen sisältö on koottu yksittäisistä Daavid-kertomuksista. Kertomusten kokoaminen ajoittuu pakkosiirtolaisuuden jälkeiseen aikaan viidennelle vuosisadalle eaa. Se on osa laajempaa Deuteronomistista historiateosta. == Sisältö == Toisen Samuelin kirjojen sisältö keskittyy kuningas Daavidin valtaannoususta ja hänen valtansa periytymisestä hänen pojalleen Salomonille. Toisen Samuelin kirjan sisältö on osa Samuelin ja Kuningasten kirjojen isoa kertomusta kuningasten historiasta. Se voidaan jakaa seuraaviin osiin: # Daavidin valtaannousu 2. Sam. 1–8 # Daavidin vallanperimys Salomonille 2. Sam. 9–20 # Erinäisiä kertomuksia Daavidin teoista sekä Saulin ja Jonatanin luiden hautaamisesta 2. Sam. 21–24. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Toinen Samuelin kirja (1992) ** Toinen Samuelin kirja (1933) * Toinen Samuelin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G.: Books of Samuel. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Ensimmäinen kuninkaiden kirja

Ensimmäinen kuninkaiden kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun yhdestoista ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen viides kirja. Ensimmäinen ja Toinen kuninkaiden kirja sisältävät selonteon muinaisen Israelin ja Juudan kuningaskuntien kuninkaiden teoista. Lisäksi niissä kerrotaan profeettojen Elian ja Elisan toiminnasta. Ensimmäiseen ja Toiseen kuninkaiden kirjaan viitataan myös ”Kolmantena” ja ”Neljäntenä kuninkaiden kirjana” silloin, kun Ensimmäisestä ja Toisesta Samuelin kirjasta käytetään nimiä ”Ensimmäinen” ja ”Toinen kuninkaiden kirja”. == Historia == Kuninkaiden kirjojen kirjoittajista tai kirjoitusajasta ei ole täyttä varmuutta. Tekstin lähteiksi on ilmoitettu seuraavat: * Salomon tekojen kirja (1 Kun. 11:41) * Juudan kuninkaiden aikakirjat (14:29; 15:7, 23, jne.) * Israelin kuninkaiden aikakirjat (14:19; 15:31; 16:14, 20, 27, jne.) Kirjat on todennäköisesti kirjoitettu vuosien 561 eaa. ja 538 eaa. välillä. Ensin mainittuna vuonna Jojakim vapautui Babylonian kuninkaan Evil-Merodakin vankeudesta, ja se on viimeisen luvun (2 Kun. 25) ajoitus. Jälkimmäisenä vuonna Persian kuningas Kyyros Suuri antoi vapautusmääräyksen. Tieteellisessä tutkimuksessa vallitsee kuitenkin yleisesti näkemys, että Kuninkaiden kirjat eivät ole syntyneet vain yhden henkilön kynästä, vaan pitkän ajan kuluessa ja useamman eri redaktorin toimesta. Kuninkaiden kirjojen kreikankielinen käännös Septuagintassa osoittaakin, että tekstiä laajennettiin jopa kokonaisilla jakeilla vielä hyvinkin myöhään: esimerkiksi jakeet 1 Kun. 6:11–13 puuttuvat Septuagintan editiosta. Septuagintan todistus osoittaa myös, että eri tekstiosioiden sijainnit ovat historian saatossa vaihdelleet huomattavastikin: esimerkiksi kuningas Josafatin (1 Kun. 22:41–51) hallintanarratiivi annetaan Septuagintassa jo jakeen 16:28 jälkeen. == Sisältö == === Yhteenveto === * Salomo voidellaan kuninkaaksi (1 Kun 1) * Daavidin kuolema (2) * Salomo nai faaraon tyttären, Salomo rukoilee viisautta, Salomon tuomio (3) * Salomon viisaus ja vauraus (4) * Salomo rakentaa temppelin, liitonarkki viedään temppeliin, temppelin vihkiminen (6–8) * Saban kuningatar Salomon luona (10) * Salomon luopumus ja kuolema (11) * Israelin kapina (12) * Jerobeam I Israelin kuninkaana, Rehabeam Juudan kuninkaana (12–14) * Abiam ja Aasa Juudan kuninkaana, Naadab, Baesa, Eela, Simri, Omri ja Ahab Israelin kuninkaana (15–22) * Profeetat Elia ja Elisa (17–19) * Joosafat Juudan kuninkaana, Ahasja Israelin kuninkaina (22) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Ensimmäinen kuninkaiden kirja (1992) ** Ensimmäinen kuningasten kirja (1933) * Ensimmäinen kuninkaiden kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Singer, Isidore et al.: Books of Kings. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Toinen kuninkaiden kirja

Toinen kuninkaiden kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun kahdestoista ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kuudes kirja. Ensimmäinen ja Toinen kuninkaiden kirja sisältävät selonteon muinaisen Israelin ja Juudan kuningaskuntien kuninkaiden teoista. Lisäksi niissä kerrotaan profeettojen Elian ja Elisan toiminnasta. Ensimmäiseen ja Toiseen kuninkaiden kirjaan viitataan myös ”Kolmantena” ja ”Neljäntenä kuninkaiden kirjana” silloin, kun Ensimmäisestä ja Toisesta Samuelin kirjasta käytetään nimiä ”Ensimmäinen” ja ”Toinen kuninkaiden kirja”. == Sisältö == === Yhteenveto === * Ahasjan kuolema (2 Kun. 1) * Elia otetaan taivaaseen, Elisa tulee hänen seuraajakseen (2) * Jooram Israelin kuninkaana (3) * Elisa profetoi ja tekee tunnustekoja (3–8) * Jooram ja Ahasja Juudan kuninkaina (8–9) * Jehu Israelin kuninkaana, Isebelin kuolema (10) * Jehu hävittää Ahabin suvun ja Baalin palveluksen (10) * Ataljan hirmuvalta (11) * Joas ja Amasja Juudan kuninkaina, Jooahas ja Jerobeam II Israelin kuninkaina (12–14) * Asarja ja Jootam Juudan kuninkaina, Sakarja, Sallum, Menahem, Pekahja ja Pekah Israelin kuninkaina (15) * Aahas ja Hiskia Juudan kuninkaina (16–20) * Manasse, Aamon, Joosia ja Jooahas Juudan kuninkaina (21–23) * Joojakim ja Sidkia Juudan kuninkaina (23–25) * Jerusalemin hävitys, Juuda viedään pakkosiirtolaisuuteen, pako Egyptiin (25) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis- luterilainen kirkko. ** Toinen kuninkaiden kirja (1992) ** Toinen kuningasten kirja (1933) * Toinen kuninkaiden kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Singer, Isidore et al.: Books of Kings. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Ensimmäinen aikakirja

Ensimmäinen aikakirja (, ”Päivien historia 1”; ) on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun 13. kirja ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin yhdestoista kirja yhdessä Toisen aikakirjan kanssa. == Sisältö == Ensimmäinen aikakirja sisältää enimmäkseen israelilaisten heimojen sukuluetteloita sekä historiallisen selonteon kuningas Daavidin valtakaudesta. === Yhteenveto === * Aadamin sukuluettelo: Aadamin, Nooan poikien, Seemin, Ismaelin, Keturan ja Eesaun jälkeläiset (1 Aik. 1) * Israelin pojat: Juudan jälkeläiset (2) * Daavidin pojat, Salomon jälkeläiset (3) * Juudan ja Simeonin jälkeläiset (4) * Ruubenin, Gaadin, Leevin ja Aaronin jälkeläiset (5–6) * Isaskarin, Benjaminin, Naftalin, Manassen, Efraimin ja Asserin jälkeläiset (7) * Benjaminin ja Saulin jälkeläiset (8–10) * Jerusalemin asukkaat, papit ja temppelipalvelijat (9) * Daavidista tulee Israelin kuningas (11) * Daavid Israelin kuninkaana (11–29) * Väenlasku (21) * Daavid valmistelee temppelin rakentamista (22), temppelin rakentaminen Salomon tehtäväksi (28) * Salomo voidellaan kuninkaaksi (29) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Ensimmäinen aikakirja (1992) ** Ensimmäinen aikakirja (1933) * Ensimmäinen aikakirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G. & Bennett, W. H.: Books of Chronicles. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Ketuvim Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Toinen aikakirja

Toinen aikakirja (, ”Päivien historia 2”; ) on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun 14. kirja ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin yhdestoista kirja yhdessä Ensimmäisen aikakirjan kanssa. == Sisältö == Toinen aikakirja sisältää lähinnä historiallisen selonteon kuningas Salomon valtakaudesta sekä häntä seuranneiden Juudan kuninkaiden valtakausista, päättyen Babylonin vankeuteen. === Yhteenveto === * Salomo pyytää Jumalalta viisautta (2 Aik. 1) * Salomo rakentaa Jerusalemin temppelin, temppelin varustaminen (2–5) * Temppelin vihkiminen (6) * Saban kuningatar Salomon luona, Salomon kuolema (9) * Valtakunnan jakautuminen (10) * Rehabeam, Abia, Aasa ja Joosafat Juudan kuninkaina (11–20) * Jooram, Ahasja, Jooas, Amasja, Ussia, Jootam, Aahas ja Hiskia Juudan kuninkaina (21–32) * Manasse, Aamon, Joosia, Jooahas ja Joojakim Juudan kuninkaana (33–36) * Joojakim viedään Babylonin vankeuteen, Juudan häviö (36) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Toinen aikakirja (1992) ** Toinen aikakirja (1933) * Toinen aikakirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G. & Bennett, W. H.: Books of Chronicles. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Ketuvim Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Esran kirja

Esran kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun 15. kirja ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin kymmenes kirja yhdessä Nehemian kirjan kanssa. == Sisältö == Esran kirja kertoo pääasiassa Esran, Serajan pojan, aikakaudesta. === Yhteenveto === * Pakkosiirtolaiset palaavat Jerusalemiin, luettelo palanneista (Esr. 1) * Jerusalemin temppelin jälleenrakennus alkaa (2), keskeytyy (4) ja valmistuu (5) * Esra lähtee Jerusalemiin (7) * Esran rukous (9) * Muukalaisten vaimojen erottaminen (10) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Esran kirja (1992) ** Esran kirja (1933) * Esran kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Jacobs, Joseph et al.: Book of Ezra. Jewish Encyclopedia. 1906. * Luokka:Ketuvim Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Nehemian kirja

Nehemian kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun 16. kirja ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin kymmenes kirja yhdessä Esran kirjan kanssa. == Historia == Kirjaa pidetään historiallisesti Esran kirjan jatkona. Kirjan kirjoittajana pidetään perinteisesti Nehemiaa itseään. Monet nykyiset oppineet kuitenkin kyseenalaistavat tämän. Kirjassa on osia, jotka on kirjoitettu ensimmäisessä persoonassa (luvut 1–7; 12:27–47, ja 13), sekä osia, joissa Nehemiaasta puhutaan kolmannessa persoonassa (luvut 8, 9, 10). Perinteisen käsityksen kannattajat katsovat, että nämä osat on kirjoittanut Esra, ja että Nehemia kokosi ne osaksi kirjaansa ja oli näin koko kirjan "toimittaja", lukuun ottamatta jakeita 12:11, 22, 23. Tästä ei kuitenkaan ole suoria todisteita. Monet tutkijat ovat myös katsoneet, että Esran ja Nehemian kirjojen tapahtumien historiallinen järjestys on sekoittunut, ja näin he ovat päätelleet, että kirjojen lopullinen järjestäminen ja toimittaminen on tapahtunut vasta myöhemmällä ajalla. Jos Nehemia oli kirjan kirjoittaja, kirja on todennäköisesti kirjoitettu noin vuosina 431 – 430 eaa., jolloin Nehemia oli palannut Jerusalemiin toisen kerran vierailtuaan Persiassa. == Sisältö == Kirja koostuu neljästä osasta: * Selonteko Jerusalemin muurin uudellaanrakentamisesta, ja Nehemiaan löytämä luettelo Babylonian vankeudesta palanneista pakkosiirtolaisista (Neh. 1–7). * Selonteko juutalaisten uskonnollisesta tilanteesta tuohon aikaan (8–10). * Jerusalemin asukasluvun kasvu, täysi-ikäisten miesten väestönlaskenta, sekä johtajien, pappien ja leeviläisten luettelo (11 – 12:1–26). * Jerusalemin muurin vihkiäiset, toisen temppelin pappien palkkaus, sekä Nehemiaan tekemät uudistukset muukalaista vaikutusta vastaan (12:27 – 13). Kirja päättää ajallisesti Vanhan testamentin historiallisten kirjojen osuuden, jos Esterin kirjaa ei pidetä historiallisena. Profeetta Malakia oli todennäköisesti Nehemiaan aikalainen. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Nehemian kirja (1992) ** Nehemian kirja (1933) * Nehemian kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Hirsch, Emil G. & Margoliouth, David Samuel: Book of Nehemiah. Jewish Encyclopedia. 1906. * Luokka:Ketuvim Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Sananlaskut

Sananlaskut tarkoittavat seuraavia asioita: * sananlasku, vertauskuvalliseen muotoon puettu mietelause tai elämänohje * Sananlaskujen kirja, Raamatun Vanhan testamentin osa.
Joelin kirja

Joelin kirja (, vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa Jooelin kirja) on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 29. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen yhdestoista kirja. == Historia == Joel oli todennäköisesti Juudan kuningaskunnan asukas, sillä hänet oli määrätty tämän kansan profeetaksi. Hän viittaa usein Juudaan ja Jerusalemiin.; ; Nimi Joel oli Israelissa yleinen, ja tarkoittaa "Herra on Jumala". Tutkijat ovat jakautuneet kirjan ajoituksen suhteen kolmeen pääkoulukuntaan: * Noin 835–796 eaa. Aika, jolloin Joas oli liian nuori hallitsemaan ja Jojada hallitsi hänen sijastaan (2 Kun. 11; 2 Aikak. 23–24). * Noin 775–725 eaa. Suunnilleen samaan aikaan kun Hoosean ja Aamoksen kirjat kirjoitettiin. * Noin 500 eaa. Suunnilleen samaan aikaan kun Sakarjan kirja kirjoitettiin. == Sisältö == Kirjan osat ja teemat ovat: # Profetia suuresta onnettomuudesta, heinäsirkkojen ja kuivuuden aiheuttamasta kadosta () # Profeetta kutsuu maanmiehiään katumaan ja kääntymään Jumalan puoleen vakuuttaen, että Jumala on valmis armahtamaan (), ja ennustaa, että maa palautetaan aikaisempaan hedelmällisyyteensä (). # Profetia, joka kristillisessä perinteessä tulkitaan messiaaniseksi (). # Profeetta julistaa tuomion pakanakansoille ja siunauksen Juudalle (). Kirjan tunnetuin kohta on 2. luvun lopussa oleva profetia, jonka mukaan Herra tulee vuodattamaan Henkensä kaikkien ihmisten päälle. Apostolien tekojen mukaan Pietari lausui tämän profetian helluntaina selittäen, että siinä tarkoitettu ennustus oli toteutunut. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Joelin kirja (1992) ** Joelin kirja (1933) * Joelin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G. & Ryssel, Victor: Book of Joel. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Nahumin kirja

Nahumin kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeettakirjoista. Se on Raamatun 34. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kuudestoista kirja. == Historia == Nahum profetoi joidenkin mukaan kuningas Ahaksen hallintokaudella 740-luvulla eaa. Toisten mukaan hänen profetiansa viittaavat kuningas Hiskian hallintokauden loppupuolelle 700-kymmenluvulla eaa. Kirja kirjoitettiin todennäköisesti Jerusalemissa, jossa Nahum todisti Assyrian kuninkaan Sanheribin suorittamaa valtausta ja hänen joukoissaan tapahtunutta hävitystä. == Sisältö == Kirjan profetian sisältönä on Assyrian kuningaskunnan pääkaupungin Niniven täydellinen ja lopullinen tuho. Assyrian kuningas Assurbanipal oli tuolloin valtansa huipulla, ja Ninive samoin kukoistava maailman kaupan ja kulttuurin keskus. Nahum kuvaa sitä seuraavasti: "Voi kaupunkia, veritekojen tahraamaa, täynnä pelkkää petosta, ryöstösaalista, sammumatonta raatelun kiihkoa!", koska se oli ryövännyt kaikki ympäröivät naapurikansat. Kaupunki oli vahvasti linnoitettu kaikkia vihollisia vastaan. Joona oli jo saarnannut varoitusviestinsä ennen Nahumia, jota seurasi puolestaan Sefanja, joka ennusti myös Niniven tuhoa. Ennustukset toteutuivat vuonna 625 eaa., kun tulipalo tuhosi kaupungin ja Assyrian valtakunnan aika alkoi päättyä. Tapahtuma vaikutti koko alueen poliittiseen tilanteeseen. Meedialaiset ja babylonialaiset valtasivat Niniven ja tuhosivat kaupungin lopullisesti vuonna 612 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Nahumin kirja (1992) ** Naahumin kirja (1933) * Nahumin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Hirsch, Emil G. & Price, Ira Maurice: Book of Nahum. Jewish Encyclopedia. 1906. * Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Habakukin kirja

Habakukin kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 35. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen seitsemästoista kirja. == Historia == Profeetta Habakukista ei ole juurikaan elämäkerrallisia tietoja. Hänestä tiedetään itse asiassa vähemmän kuin kenestäkään muusta Vanhan testamentin profeetasta. Kirjan luonne on hyvin liturginen, ja siitä jotkut tutkijat ovat päätelleet, että Habakuk olisi ollut temppeliprofeetta. Temppeliprofeettoja kuvataan Ensimmäisessä aikakirjassa henkilöinä, jotka ylistivät Jumalaa pyhässä hurmoksessa lyyrilla, harpuilla ja symbaaleilla. Jotkut ovat ajatelleet, että Habakukin jakeen 3:19 loppuosa viittaisi tähän. Nykyään ei tiedetä, mihin aikaan Habakuk eli ja saarnasi. Yksi vihje Habakukin mahdolliseen ajoitukseen on viittaus kaldealaisten nousuun ja menestykseen jakeissa 1:6–11. Tämä ajoittaisi kirjan 600-luvun eaa. viimeiselle neljännekselle. Yksi mahdollisuus olisi kuningas Jojakimin hallintokaudella vuosina 609–598 eaa. Syynä tähän ajoitukseen on se, että tuolloin babylonialaiset kasvattivat valtaansa. He marssivat Jerusalemia vastaan vuonna 598 eaa., jolloin Jojakim surmattiin. Jakeet 1:12–17 vihjaavat läheiseen tietoon babylonialaisten julmuuksista. == Sisältö == Habakukin kirja koostuu kolmesta luvusta, ja se voidaan jakaa seuraaviin osiin: * Ennustus (1:1–11) * Habakukin ja Jumalan välinen keskustelu (1:12–2:5) * Pilkka- tai valituslaulu kaldealaisista (2:6–2:20) * Psalmi (3) Kirjan keskeisenä teemana on kasvaminen eksyneestä ja epäilevästä uskosta täydelliseen luottamukseen Jumalaa kohtaan. Habakuk valittaa Juudan kansan rappiota ja syntejä ja sitä, että kuritus oli tuleva kaldealaisilta, kansalta, joka oli Jumalan silmissä syntinen kansa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Habakukin kirja (1992) ** Habakukin kirja (1933) * Habakukin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G.: Book of Habakkuk. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Haggain kirja

Haggain kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 37. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen yhdeksästoista kirja. == Historia == Haggain kirjan on kirjoittanut profeetta Haggai. Kirjan mukaan sen ensimmäinen luku on kirjoitettu "Kuningas Dareioksen toisena hallitusvuotena, kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä", ja toinen luku puolestaan seitsemännessä ja yhdeksännessä kuussa. Tämä vastaa vuotta 520 eaa. Profeetan päämääränä oli yleisesti kannustaa kansaa Jerusalemin toisen temppelin uudelleenrakennuksessa vuonna 520 eaa. pakkosiirtolaisten palattua Babylonin vankeudesta. Haggai sanoo, että viimeaikainen kuivuus on johtunut kansan vastahakoisuudesta uudelleenrakentaa temppeli, jota Haggai pitää Jerusalemin loiston avaimena. Kansa uudelleenrakensi mieluummin omia kotejaan. Kirja päättyy ennustukseen kuningaskuntien kukistumisesta. Serubbabel, Juudan kuningaskunnan käskynhaltija, tulisi toimimaan Jumalan valitsemana johtajana. == Sisältö == Kirja koostuu kahdesta luvusta. Kirjan kieli ei ole yhtä hienosti punottua kuin muissa pienissä profeetoissa, mutta sen sanoma tulee hyvin selkeäksi. Kirjan ensimmäinen luku sisältää: * Jumalan ensimmäisen viestin Serubabbelille ja ylipappi Joosualle (1:2–11). * Viestin vaikutukset (1:12–15). Toinen luku sisältää: * Toisen profetian, joka toimitettiin kuukautta myöhemmin (2:1–9). * Kolmannen profetian, joka toimitettiin kaksi kuukautta ja kolme päivää toisen profetian jälkeen (2:10–19). * Neljännen profetian, joka toimitettiin samana päivänä kuin kolmas (2:20–23). Kirjan tapahtumiin viitataan Esran kirjan jakeissa 5:1 ja 6:14.; . Vertaa ; ; == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Haggain kirja (1992) ** Haggain kirja (1933) * Haggain kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G.: Book of Haggai. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Sakarjan kirja

Sakarjan kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 38. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen 20. kirja. == Historia == Sakarjan kirjan kirjoitti profeetta Sakarja. Hänen nimensä tarkoittaa "Jahve on muistanut". Hänen todellinen henkilöllisyytensä on ainoastaan yksi kirjaan liittyvistä kysymyksistä. Kirjan tarkoituksena ei ole olla niinkään historiallinen vaan teologinen ja pastoraalinen (paimentava). Nykyäänkin historialliset tosiasiat saattavat joskus sulautua yhteen antamaan tilaa varsinaiselle viestille ja kokonaiskuvalle. Tämä pätee myös uskonnollisiin perinteisiin. Kirjan ensimmäisen jakeen mukaan se on kirjoitettu kuningas "Dareioksen toisena hallitusvuotena, sen kahdeksantena kuukautena". Näin se olisi kirjoitettu täsmälleen samoihin aikoihin kuin Haggain kirja. == Sisältö == Sakarjan kirjassa on neljätoista lukua. Kirja voidaan jakaa kolmeen osaan. Ensimmäiset kuusi lukua sisältävät kahdeksan näkyä, joiden välissä on saarnoja. Ensimmäinen niistä on silmäys taaksepäin ja kutsuu parannukseen. Kansan haluttomuus vastata Jumalan kutsuun lisää Jumalan tuomiota.; Saarnoissa ja näyissä onnen poistaminen ja palauttaminen on kokonaan Jumalan käsissä. Kirja on rinnastettu Haggain kirjaan paitsi kirjoitusajankohdaltaan myös sisällöltään, sillä Haggain kirjassa Jumalan tuomio seuraa kansan vastahakoisuudesta uudelleenrakentaa Jerusalemin toista temppeliä. Joidenkin tutkijoiden mukaan kirjan toinen ja kolmas osa sisältävät ennustuksia, jotka tulisi tulkita messiaanisina profetioina joko suoraan tai epäsuorasti. Muun muassa Johanneksen ilmestys lainaa Sakarjan kirjaa ja sen kuvastoa kuvatessaan viimeisiä päiviä. Kirjan pääpaino on siinä, että Jumala on työssä ja suunnittelee elävänsä uudelleen kansansa kanssa Jerusalemissa. Hän tulee pelastamaan heidät heidän vihollisiltaan ja puhdistamaan heidät pahasta. Luvut 7–8 käsittelevät sitä elämän laatua, jonka Jumala haluaisi antaa omalle kansalleen, ja nämä sanat sisältävät monia rohkaisevia lupauksia kansalle. Kirjan jakeet auttoivat evankeliumeiden kirjoittajia ymmärtämään Jeesuksen kärsimyksiä, kuolemaa ja ylösnousemusta. Siksi he lainasivat kirjaa kirjoittaessaan Jeesuksen viimeisistä päivistä. Jotkut tutkijat katsovat, että kirjalla olisi yhden sijasta useampi kirjoittaja. Heidän mukaansa kirjan luvut 1–8 ovat ensimmäisen, "alkuperäisen" Sakarjan, joka oli Haggain aikalainen, kirjoittamia. Hänen oppilaansa keräsivät hänen profetiansa ja kirjoituksensa, ja ne välittyivät edelleen myöhemmille oppilaille. Nämä olisivat sitten kirjoittaneet kirjan luvut 9–14. Näin kirjalla olisi pitkä alkuperäisen Sakariaan "inspiroima" perintö. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Sakarjan kirja (1992) ** Sakarjan kirja (1933) * Sakarjan kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G.: Book of Zechariah. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
George Roy Hill

George Roy Hill (20. joulukuuta 1921 – 27. joulukuuta 2002) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat esimerkiksi Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), Puhallus (1973) ja Lämäri (1977). ==Elämä ja ura== Hill opiskeli Yalessa sekä Trinity Collegessa Dublinissa. Hän oli nuorena muusikko, mutta kiinnostui näyttelemisestä opiskellessaan Dublinissa. Lentolupakirjan 16-vuotiaana saanut Hill palveli toisessa maailmansodassa lentäjänä. Sodan jälkeen Hill alkoi ohjata teatterinäytelmiä ja teki Broadway- debyyttinsä vuonna 1957 näytelmällä Look Homeward, Angel. Palattuaan Korean sodasta 1953 Hill ryhtyi myös televisio-ohjaajaksi ja -käsikirjoittajaksi. Hillin ensimmäinen elokuvaohjaus oli vuoden 1962 Sopeutumisen aika, jota seurasi sarja kohtalaisen hyvin menestyneitä elokuvia 1960-luvulla. Hillin läpimurto oli Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), joka aloitti hänen yhteistyönsä Robert Redfordin ja Paul Newmanin kanssa. Hill sai elokuvasta parhaan ohjaajan Oscar-ehdokkuuden. Hillin ohjaama Puhallus (1973) voitti parhaan elokuvan Oscarin. Sitä seuranneista Hillin elokuvista menestyneimpiä olivat Suuri Waldo Pepper – hurjapäinen lentäjä (1975) ja Lämäri (1977). Ohjaajauransa lomassa Hill opetti draamaa Yalen yliopistossa. Hillin ohjaustöiden aiheet ovat usein nostalgisia, kuten villi länsi, 1920-luku, 1930-luvun lama ja Titanicin uppoaminen. Hill kuoli vuonna 2002 Parkinsonin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin. ==Filmografia== * Sopeutumisen aika (1962) * Rikotut leikit (1963) * Tyttöjen Henry (1964) * Hawaiji (1966) * Moderni Millie (1967) * Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969) * Teurastamo 5 (1972) * Puhallus (1973) * Suuri Waldo Pepper – hurjapäinen lentäjä (1975) * Lämäri (1977) * Pienet sydämet (1979) * Garpin maailma (1982) * Pieni rumpalityttö (1984) * Maalla on mukavaa (1988) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
John Carpenter

John Howard Carpenter (s. 16. tammikuuta 1948 Carthage, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja, elokuvatuottaja, säveltäjä ja näyttelijä. Carpenterin ensimmäinen pitkä elokuva on Dan O’Bannonin kanssa käsikirjoitettu scifikomedia Pimeä tähti (1974). Seuraava elokuva Hyökkäys poliisiasemalle (1976) on pienellä budjetilla tehty jännityselokuva, josta tuli suuri menestys. Myös pienellä budjetilla tehty Halloween – naamioiden yö (1978) oli jättimenestys; se loi slasher-genren ja sai lukuisia jäljittelijöitä. Kummitustarina Usva (1980) ja scifiseikkailu Pako New Yorkista (1981) saivat kulttisuosion ja hyvän vastaanoton kriitikoilta. Carpenterin seuraava elokuva The Thing – ”se” jostakin (1982) julkaistiin samaan aikaan kuin E.T. – The Extra Terrestrial, eikä Carpenterin synkkä ja väkivaltainen tarina pahasta avaruusoliosta saanut kovasti suosiota. Se on kuitenkin saanut ajan myötä enemmän tunnustusta. Carpenterin elokuva Säpinää Chinatownissa (1986) on suuren budjetin toimintaseikkailu, joka kuitenkin menestyi surkeasti, mutta kuten monet muutkin hänen elokuvansa on saanut ajan myötä kulttisuosion. Tämän jälkeen Carpenter palasi pienen budjetin elokuvien pariin ohjaten muun muassa elokuvat Pimeyden valtias (1987) ja Pahan kehä (1988). Carpenter ei kuitenkaan enää saavuttanut uransa alkuaikojen menestystä. Hänen myöhemmät elokuvansa, kuten Pako L.A:sta (1996), John Carpenterin vampyyrit (1998) ja Ghosts of Mars (2001) ovat saaneet huonon vastaanoton ja menestyneet kehnosti. Carpenter on 2000-luvulla tuottanut uudelleenfilmatisoinnin Usva-elokuvastaan ja ohjannut ”Cigarette Burns” -nimisen jakson Masters of Horror -televisiosarjaan. John Carpenter on julkaissut myös musiikkialbumi Lost Themesin vuonna 2015. ==Filmografia== *Captain Voyeur (1969), lyhytelokuva *The Resurrection of Broncho Billy (1970), lyhytelokuva *Pimeä tähti (Dark Star, 1974) *Hyökkäys poliisiasemalle (Assault on Precinct 13, 1976) *Halloween – naamioiden yö (Halloween, 1978) *Vainoavat silmät (Someone’s Watching Me!, televisioelokuva, 1978) *Elvis (televisioelokuva, 1979) *Usva (The Fog, 1980) *Pako New Yorkista (Escape from New York, 1981) *The Thing – ”se” jostakin (John Carpenter’s The Thing, 1982), uudelleenfilmatisointi elokuvasta ’Se’ toisesta maailmasta *Christine – tappaja-auto (Christine, 1983) *Starman (1984) *Säpinää Chinatownissa (Big Trouble in Little China, 1986) *Pimeyden valtias (Prince of Darkness, 1987) *Pahan kehä (They Live, 1988) *Näkymättömän miehen muistelmat (Memoirs of an Invisible Man, 1992) *Hulluuden syövereissä (In the Mouth of Madness, 1995) *Kirottujen kaupunki (Village of the Damned, 1995) *Pako L.A:sta (Escape from L.A., 1996) *John Carpenterin vampyyrit (Vampires, 1998) *Ghosts of Mars (2001) *The Ward (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * * Filmreference.com: John Carpenter Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Villu Jaanisoo

Villu Jaanisoo (s. 1963 Tallinna) on virolainen kuvanveistäjä ja Kuvataideakatemian kuvanveiston professori. Hänet tunnetaan kuvanveistäjänä monipuolisena materiaalienkäyttäjänä ja veistostaiteen perinteiden tulkitsijana. Hän asuu ja työskentelee Pirkkalassa ja Helsingissä. Villu Jaanisoo valmistui Viron taideakatemiasta vuonna 1989. Jaanisoo on tehnyt useita julkisia veistoksia Suomeen ja Viroon. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat muun muassa Juice Leskisen muotokuva (1992), Homo Birkkalensis/Pirkkalan ihminen (1998) ja yhdessä arkkitehti Jorma Mukalan kanssa suunnittelema M/S Estonian uhrien muistomerkki Katkennut linja (1996). Viikin yliopistokampukselle sijoitettu Kaikki on mahdollista (2009) oli käytetyistä autonrenkaista rakennettu lähes viisi metriä korkea gorilla. Teos poltettiin 10. tammikuuta 2018. Teräsrungon varaan kootuista, värillisistä uusiomuovituotteen palasista koostuva Kuukkeli paljastettiin vuonna 2016 Kalasatamassa. Jaanisoo toimii Pirkkalan veistospuiston taiteellisena johtajana. == Teoksia == Tiedosto:Juice leskisen muistomerkki.jpg|Juice Leskisen muistomerkki, 1995, Juankoski, Kuopio. Tiedosto:Villu Jaanisoo Jorma Mukala Katkennut linja MS Estonian muistomerkki 1996.JPG|Villu Jaanisoo ja Jorma Mukala, Katkennut linja, 1996, Tallinna. Tiedosto:Villu Jaanisoo Maaemon rakastaja 1997.JPG|Maaemon rakastaja, 1997, Kankaanpää Tiedosto:Villu Jaanisoo Suhde 1997.JPG|Suhde, 1997, Kankaanpää Tiedosto:Päällekkäin2.jpg|Päällekkäin, 1998, Kankaanpää Tiedosto:Pirkkalan Ihminen Villu Jaanisoo 1998.JPG|Pirkkalan ihminen (Valte), 1998, Pirkkala. Tiedosto:Villu Jaanisoo ja Jorma Mukala Valolahde 1999.JPG|Valolähde, 1999, yhdessä Jorma Mukalan kanssa, Tampere. Tiedosto:Pirkkala 1918 muistomerkki 1.jpg|Sisällissodassa kaatuneiden muistomerkki, 2000, Pirkkala. Tiedosto:Villu Jaanisoo Lehma 2001.JPG|Lehmä, 2001, Pirkkala. Tiedosto:Villu Jaanisoo Kumiankka 2003.JPG|Kumiankka, 2003, Tampere. (teos poistettu 2020) Tiedosto:Villu Jaanisoo Seagull Talking Heads - 2006.jpg|Seagull/Talking heads 2006. Teos on Kumun taidemuseon kokoelmassa. Tiedosto:Villu Jaanisoo Kaikki on mahdollista 2009.jpg|Kaikki on mahdollista, 2009, Viikki. (tuhottu) Tiedosto:Villu Jaanisoo Lokki 2018.JPG|Lokki, 2015, Helsinki. Tiedosto:Villu Jaanisoo Kuukkeli 2016.jpg|Kuukkeli, 2016, Helsinki. Tiedosto:Villu Jaanisoo Paratiisisaari 2018.JPG|Paratiisisaari, 2018, Lempäälä. == Lähteet == == Aiheista muualla == *Taiteilijan verkkosivu Luokka:Kuvataideakatemian professorit Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Virolaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prater

Prater () on Wienin Leopoldstadtin kaupunginosassa sijaitseva suuri puistoalue. Prateriksi kutsutaan myös sen tunnettua huvipuistoa, josta löytyvät muun muassa planetaario, vahakabinetti sekä vuosina 1896–1897 rakennettu maailmanpyörä Riesenrad. Maailmanpyörässä on kuvattu Orson Wellesin elokuvan Kolmas mies avainkohtaus. Keisarien metsästysmaasta vähitellen wieniläisten vapaa-ajanviettopaikaksi ja huvipuistoksi kehittyneen Praterin historiaan kuuluu myös metsästystä, makkaranmyyntiä ja prostituutiota. Alueella sijaitsevat myös muun muassa Ernst-Happel-Stadion sekä Krieaun ravirata. == Lähteet == * Praterin huvipuiston kotisivut Luokka:Itävallan huvipuistot Luokka:Wien
PPP (tiedonsiirtoprotokolla)

PPP () on digitaalisessa tiedonsiirrossa käytetty protokolla jota yleisesti käytetään muodostamaan suora yhteys verkkolaitteiden (node) välillä. PPP ei ole enää laajalti käytössä. Sen ensisijainen käyttökohde on ollut puhelinverkko- ja modeemiyhteydet, mutta sitä käytetään myös laajakaistayhteyksissä (esimerkiksi PPP over Ethernet). Monet verkkoyhteyden tarjoajat ovat käyttäneet PPP-protokollaa modeemiyhteyksissä (esimerkiksi Internet-yhteyksiin, joissa alkuaikoina käytettiin myös SLIP-protokollaa). PPP toimii yleensä 2. kerroksen (OSI-mallin Data link layer eli siirtoyhteys) protokollana synkronisten ja asynkronisten verkkojen yli. PPP rakennettiin toimimaan usean verkkokerroksen protokollan kanssa, kuten IP, IPX, AppleTalk ja korvaamaan epästandardi 2. kerroksen SLIP-protokolla. PPP suunniteltiin paljon HDLC-määritelmän jälkeen. Sen johdosta PPP:n suunnittelijat sisällyttivät useita ominaisuuksia, joita ei ollut nähty WAN- datalinkkiprotokollissa siihen mennessä. == Edistynyt virheentunnistus == PPP käyttää FCS-menetelmää tunnistaakseen, onko jossakin kehyksessä virhe. PPP tarkkailee virheiden määrää, ja voi tarvittaessa poistaa verkkolaitteen käytöstä, mikäli virheiden määrä on liian suuri. == Silmukan tunnistaminen == LCP, (Link Control Protocol, PPP:n sisäinen menetelmä, määritelty samassa RFC:ssä) tunnistaa "silmukat" eli yhteydet, jotka kiertävät loputtomiin (virheellisen verkon suunnittelun johdosta tms.) käyttämällä numerointia (magic numbering). Käytettäessä PPP:tä, vastapää lähettää PPP LCP viestin, joka sisältää kyseisen numeron, joka on eri jokaisella päätepisteellä. Silmukassa päätepiste vastaanottaa oman numeronsa, ja pudottaa pois kyseisen paketin. == Automaattinen verkkolaitteen konfigurointi == PPP mahdollistaa myös verkkolaitteen automaattisen konfiguroinnin (vertaa DHCP). == Standardimäärittelyjä == PPP on määritelty IETF :ssä. Monta dokumenttia PPP:stä on julkaistu heinäkuun 1990 RFC-prosessin jälkeen, kuten todennukseen, salaukseen ja pakkaukseen liittyviä menetelmiä, sekä PPP:n käyttämistä muiden verkkoprotokollien yhteydessä. * kuvailee CHAP-protokollan (Challenge Handshake Authentication Protocol) jota käytetään yleisesti muodostamaan soittosarjayhteys Internet-yhteydentarjoajaan. * kuvailee PPPoE-protokollan. Se on menetelmä, jota käytetään PPP:n välittämisessä ethernet-verkossa, ja monesti DSL:n kanssa. * kuvailee PPPoA-protokollan, menetelmän jolla PPP välitetään ATM-adaption layer 5:n (AAL5) yli. PPPoATM (PPP over ATM) == PPP- kehys == Nimi Tavujen määrä Selitys Lippu 1 Kehyksen alku tai loppu Osoite 1 Broadcast-osoite Ohjaus 1 Ohjaustavu Protokolla 2 Data-kentän protokollan asetustieto Data Vaihteleva (0 tai enemmän) Siirrettävä tieto FCS 2 (tai 4) Virheenkorjaussumma == Katso myös == * EAP * L2TP * RADIUS * DIAMETER * PPPoE * PPPoA Luokka:Tietoliikenneprotokollat Luokka:OSI-siirtoyhteyskerros
Paineaalto

Paineaalto on useimmiten nesteessä, kaasussa tai kaasuseoksessa esiintyvä voimakas paine-ero, joka etenee pitkittäisen aallon tavoin. Paineaaltoja syntyy yleensä muun muassa räjähdyksissä, nopeassa kaasuuntumisessa tai vastaavassa, jossa tietyn alueen paine voimistuu nopeasti. Paineaalloilla on suuri merkitys myös ihmisen verenkierron kaltaisissa suljetuissa verenkiertoelimistöissä, jossa ne kuljettavat verta osin riippumatta sydämen synnyttämästä syöttöpaineesta. Useimmiten (voimakas) paineaalto pyyhkii kaikki irtonaiset objektit mukaansa, ja kohdistaa kiinteisiin kohteisiin valtavia paineita aallon kasaantuessa yhä pienemmälle alueelle. Paineaallot kuljettavat muiden aaltoliikkeiden tavoin suuria määriä energiaa. Luokka:Paine
Röntgen

Röntgen voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == *Abraham Roentgen (1711–1793), saksalainen taidepuuseppä *Amanda Röntgen-Maier (1853–1894), ruotsalainen viulisti ja säveltäjä *David Roentgen (1743–1807), saksalainen taidepuuseppä *Gerhard Moritz Roentgen (1795–1852), alankomaalainen meriupseeri, koneen- ja laivanrakentaja *Julius Röntgen (1855–1932), saksalainen klassisen musiikin säveltäjä *Wilhelm Röntgen (1845–1923), saksalainen fyysikko, röntgensäteilyn löytäjä, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja == Muita merkityksiä ja johdannaisia == * röntgensäteily, lyhytaaltoista ja läpitunkevaa sähkömagneettista säteilyä * röntgenkuvaus, röntgensäteilyn käyttö varsinkin lääketieteellisiin diagnooseihin * röntgen, säteilytyksen mittayksikkö * röntgenium, transuraaninen alkuaine
Epipaleoliittinen kausi

thumb|Ranskasta löydetty luuharppuuna kaudelta Epipaleoliittinen kausi (toisinaan sama kuin mesoliittinen aikakausi) on kivikauden jakso, joka sijoittuu myöhäispaleoliittisen aikakauden loppuun.´Sitä luonnehtivat pienet piikiviterät, mikroliitit, sekä metsästys ja keräily. Euroopassa epipaleoliittinen aikakausi oli noin 11000–7600 eaa. Natufin kulttuuri oli epipaleoliittisen kauden aikana. Euroopassa yleinen isälinjan haplotyyppi epipaleoliittisella ajalla oli I. Äitilinjan haplotyypeistä yleinen oli U5b. Saksassa enemmän U5b1 ja Ranskassa U5b2. ==Katso myös== *Myöhäispaleoliittinen kausi *Mesoliittinen kausi *Neoliittinen kausi *Natufin kulttuuri ==Lähteet== Luokka:Kivikausi
Tähdet ja avaruus

Tähdet ja avaruus on kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvä erikoisaikakauslehti, jossa julkaistaan tähtitieteeseen ja sen harrastukseen sekä avaruustekniikkaan liittyviä artikkeleita, uutisia ja haastatteluja. Lehti sisältää myös lähialoja, kuten geotieteitä koskettelevia artikkeleita. Lehti on Tähtitieteellinen yhdistys Ursa ry:n jäsenlehti ja sen voi tilata myös ilman jäsenyyttä. Lehden päätoimittaja on Marko Pekkola, toimitussihteeri Laura Koponen, toimittajat Sakari Nummila ja Elina Nieppola sekä taittaja Heikki Laurila. Lehteä avustaa joukko tähtitieteeseen ja -harrastukseen erikoistuneita vapaita toimittajia. Myös monet tähtitieteen ja luonnontieteellisten alojen suomalaistutkijat vastaavat lehdessä lukijoiden kysymyksiin. Lehden toimitus sijaitsee Helsingissä, ja lehti painetaan Vaasassa UPC Printillä. Lehden levikki on noin 19 500 kappaletta (2022) ja lukijoita sillä on noin 78 500 (arvio 2022). == Historiaa == Lehti perustettiin vuonna 1971. Sen nimenä oli vuoteen 1976 Tähtiaika. Lehden ensimmäisenä vastaavana toimittajana oli vuoden 1975 puoliväliin Kari Kaila. Hänen jälkeensä lehden vastaavaksi toimittajaksi tuli Juhani Kyyrö. Vuosina 1979–1998 lehden vastaavana toimittajana oli Seppo Linnaluoto. Suunnilleen saman ajan Heikki Oja oli lehden toimitussihteerinä vaikuttaen voimakkaasti lehden sisältöön. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lehden kotisivut Luokka:Tähtitieteen harrastus Luokka:Suomalaiset harrastelehdet Luokka:Suomalaiset tiedelehdet Luokka:Tähtitiedelehdet Luokka:Ursa
Kari Lahtinen

Kari "Lacu" Lauri Kalevi Lahtinen (s. 25. marraskuuta 1969) on suomalainen rumpali, joka soittaa nykyisin Popedassa. Ennen Popedaa Lahtinen on soittanut muun muassa Hanoi Rocksissa, Dave Lindholmin Canpaza Gypsys -kokoonpanossa, Nuket-yhtyeessä ja Colme Cowboyta -yhtyeen "Kuuden tähden hotellissa", jonka vierailevat solistit olivat keikoillakin Pelle Miljoonasta Pate Mustajärveen. Hänellä on harrastuksena tamperelainen pikkubändi Siunattu hulluus. Lacu on soittanut myös Graham Bonnetin kanssa. Turnus-bändin nokkamiehenä tunnettu Juha "turnus" Kinnunen on Lacun henkilökohtainen manageri. Lahtinen soitti viimeisen keikkansa Hanoi Rocksissa 7.3.2008 Englannissa ja ensimmäisen keikkansa Popedassa 11.3.2008 Levi Areenalla.http://www.hanoirocks.info/news/index.htm Lahtinen sai keväällä 2009 kaksospojat vaimonsa Rachaelin kanssa. Lahtisella myös oma bändi Transworld Identity T-I.DTransworld Identity T-I.D, jossa laulaa hänen puolisonsa Racheal, taiteilijanimeltään Mila Bosa. Bändi on perustettu vuonna 2017 Tampereella. Bändin manageri on Turnus-bändin laulaja Juha Kinnunen. Keväällä 2022 ruotsalainen rockyhtye Crashdïet tiedotti rumpalinsa Eric Youngin siirtyvän taka-alalle määrittelemättömäksi ajaksi henkilökohtaisista syistä. Youngin tilalle rockpumppu palkkasi Lahtisen, joka esiintyi heti yhtyeen ”Powerline”-musiikkivideolla. Crashdiet aloitti yhdessä Lahtisen kanssa Euroopan kiertueen 4. toukokuuta 2022 Ruotsin Tukholmassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *https://www.ksml.fi/paikalliset/2907845 Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Hanoi Rocksin jäsenet Luokka:Popedan jäsenet Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aortta

Aortta () on ison verenkierron suurin valtimo, joka lähtee sydämen vasemmasta kammiosta ja vie happipitoista verta kaikkialle kehoon. Aortan tyvessä on aorttaläppä (), joka sallii veren virtauksen vasemmasta kammiosta aorttaan, mutta estää takaisinvirtauksen. Aorttaläppä on puolikuuläppä, jolla on taskumainen rakenne, ja veren virratessa aorttaan läppä painautuu aortan seinämää vasten. ==Rakenne== Aortan sekä muiden suurten valtimoiden rakenne koostuu sidekudoksisesta ulkokerroksesta, lihaskerroksesta ja sisäkerroksesta, jonka pinnassa on endoteelivaippa. Lihaskerros muodostuu sileistä lihaksista, ja sen paksuus valtimoissa on suurempi kuin laskimoissa. Lihaskerroksen ansiosta elimistö voi säädellä eri elimistön osissa kiertävän veren määrää. Sekä hormonit että autonominen hermosto osallistuvat lihaskerroksen supistumistilan säätelyyn. ==Anatomia== Aortan osat ja niistä lähtevät haarat *Nouseva aortta () **Ensimmäiset aortan haarat ovat vasen ja oikea sepelvaltimo, jotka lähtevät aivan aortan tyvestä. Sepelvaltimot vievät happipitoista verta sydänlihakselle. *Aortankaari () **Aortankaaresta lähtee kolme suurta valtimoa. Ensimmäiseksi haarautuu pään ja käden valtimorunko (), seuraavaksi vasen yhteinen kaulavaltimo (), jonka jälkeen vasen solisvaltimo (). *Laskeva aortta () **Laskevan aortan rintaontelossa olevaa osaa palleaan asti sanotaan rinta-aortaksi () ***Rinta-aortasta lähtee kylkiluuväleihin kylkivaltimoita sekä melko ohuita haaroja hengitysteihin, ruokatorveen ja keuhkoihin **Pallean alapuolista osaa sanotaan vatsa-aortaksi () ***Lähtee parittomia haaroja ruuansulatuskanavaan, maksaan, haimaan ja pernaan ***Vatsa- aortasta lähtevät myös pariton sisusvaltimorunko sekä parittomat suolilievevaltimot ***Vatsa-aortan parillisiin haaroihin kuuluvat vasen ja oikea munuaisvaltimo sekä miehellä kivesvaltimot ja naisilla munasarjavaltimot *Aortta päättyy jakautumalla vasemmaksi ja oikeaksi yhteiseksi lonkkavaltimoksi ==Sairauksia== Aortan sairauksia ovat esimerkiksi aorttaläpän ahtauma ja sen vuoto sekä aortan laajentuma.Sydämen läppäviat. Terveyskirjasto. ===Aortan laajentuma=== ====Oireet==== Tavallinen aortan laajentuma ei yleensä aiheuta oireita. Laajentuman suurentuessa se voi joskus aiheuttaa selkään säteilevää kipua. Suuri laajentuma saattaa puhjeta, mikä johtaa yleensä kuolemaan. Suonen sisäkalvon repeämässä tuntuu äkillinen voimakas ja repivä kipu, yleensä rinnan ja selän alueella. Jos tällaista kipua tuntuu, on syytä hakeutua välittömästi hoitoon.Aortan laajentuma (aneurysma). Terveyskirjasto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valtimot * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pavel Miljukov

Pavel Nikolajevitš Miljukov (, 27. tammikuuta (J: 15. tammikuuta) 1859 Moskova, Venäjä – 31. maaliskuuta 1943 Ranska) oli tunnustettu historioitsija ja venäläinen valtiomies. Hän oli keväällä 1917 Venäjän väliaikaisen hallituksen ulkoministeri. ==Elämä== Miljukov aloitti opinnot Moskovan yliopistossa 1877 ja julkaisi kolmiosaisen teoksen Venäjän kulttuurista. Hänet tunnettiin myös liberaaleista mielipiteistään, joiden vuoksi hänet erotettiin opetusvirastaan 1895. Hän lähti ulkomaille ja matkusteli laajasti. Hän kirjoitti maanalaiseen lehteen Osvoboždenijaan. Vuonna 1903 hän osallistui Sveitsissä Venäjän salaisen Vapautusliiton perustamiseen, jota johti Ivan Iljitš Petrunkevitš. Vallankumousvuonna 1905 hän oli perustamassa ammattiliittojen keskusjärjestöä ja Perustuslaillisdemokraattista puoluetta, niin sanottua kadettipuoluetta. Hän toimi puolueen keskuskomitean jäsenenä ja oli toimittajana sen päivälehdessä. Kun ensimmäinen valtakunnanduuma hajotettiin heinäkuussa 1906, Miljukov oli mukana laatimassa Viipurin manifestia, jossa yllytettiin hallituksen vastaiseen passiiviseen vastarintaan. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Miljukovin kanta oli isänmaallis-puolustuksellinen, ja hän syytti tsaari Nikolai II:n hallitusta tehottomuudesta valjastaa valtion voimavaroja sotaponnistukseen. Miljukovista tuli duuman enemmistöä hallinneen opposition eli niin sanotun edistyksellisen blokin johtava hahmo. Marraskuussa 1916 Miljukov otti entistä jyrkemmän kannan ja syytti hallitusta maanpetturuudesta. Kun Nikolai II syrjäytettiin helmikuun vallankumouksessa maaliskuussa 1917, Miljukov halusi säilyttää monarkian, mutta ei juuri saanut tukea. Miljukov oli muodostamassa ruhtinas Lvovin hallitusta, jossa hänestä itsestään tuli ulkoministeri. Miljukov pakotettiin eroamaan toukokuussa hallituksen epäsuositun sotapolitiikan johdettua mellakoihin Pietarissa. Hän pyrki kokoamaan oppositiota Aleksandr Kerenskin vasemmistolaisempaa hallitusta vastaan, muttei saanut tukea. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Miljukov pakeni Etelä-Venäjälle, missä hän toimi valkoisten joukkojen poliittisena neuvonantajana Venäjän sisällissodan aikana. Hän siirtyi sieltä Ranskaan. Maanpaossa Miljukov joutui monien attentaattien kohteeksi. Miljukov kuoli Aix-les-Bains'ssa vuonna 1943. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Laajempi biografia Luokka:Venäjän ulkoasiainministerit Luokka:Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenet Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Perustuslaillisdemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Venäläiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet