EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vaaleanpunainen pantteri iskee jälleen

Vaaleanpunainen pantteri iskee jälleen on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut neljäs virallinen Vaaleanpunainen pantteri -elokuva. Elokuvan ohjasi edellisten osien tapaan Blake Edwards, ja pääosassa hölmöä ranskalaista etsivää Jacques Clouseauta esittää Peter Sellers. Muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Herbert Lom, Burt Kwouk, Lesley-Anne Down ja André Maranne. Elokuva on sarjan ensimmäinen Vaaleanpunainen Pantteri-nimellä kulkeva elokuva, jossa kyseinen timantti ei esiinny. Pantteri-teema oli kuitenkin saanut sen verran nimeä (johtuen pitkälti sarjan alkutunnuksissa esiintyvästä eläinhahmosta), että sitä käytettiin jatkossakin Closeaun yhteydessä. == Juoni == Ylikomisario Clouseaun entinen esimies Charles Dreyfus (Herbert Lom) on tullut Clouseaun takia hulluksi ja joutunut mielisairaalaan. Häntä pidetään kuitenkin jo täysin toipuneena ja valmiina palamaan poliisin hommiin, kunnes Clouseau saa taas Dreyfusin sekoamaan. Dreyfus karkaa sairaalasta ja värvää joukkoihinsa Ranskan vaarallisimmat rikolliset joiden on määrä murhata Clouseau. Dreyfusin joukot kidnappaavat lisäksi professori Fassbenderin (Richard Vernon) ja tämän tyttären, sillä Dreyfus haluaa professorin rakentavan hänelle "tuomiopäivän aseen", jolla hän pystyisi tekemään tuhoa ja kiristämään ihmisiä, jotta Clouseau murhattaisiin. Valtioiden korkeimmat tahot lähettävätkin parhaat agenttinsa Clouseaun perään, sillä Dreyfus tuhoaa YK:n päämajan ja näyttää voimansa. Clouseau matkustaa Saksaan Olutfestivaaleille, sillä hän saa vihjeen Dreyfusin olinpaikasta. Clouseau ei tapaakaan festivaaleilla Dreyfusia, sen sijaan eri maiden agentit yrittävät useaan otteeseen salamurhata ylikomisarion, mutta tämä selviää aina murhayrityksistä "hulluntuurilla" edes tietämättä henkensä olevan vaarassa. Lopulta Clouseau jopa ihastuu venäläiseen naisagenttiin, Olga Bariosovaan (Lesley-Anne Down). Clouseau saa vihiä, että hullu Dreyfus asuu vanhassa linnassa Saksassa ja niinpä hän naamioituu saksalaiseksi hammaslääkäriksi päästäkseen sisään linnaan nappaamaan Dreyfusin. Samaan aikaan Dreyfus suunnittelee tuhoavansa koko Englannin. Suunnitelma ei kuitenkaan onnistu, sillä Clouseau kääntää vahingossa aseen laukaisinta ja ase tuhoaakin Dreyfusin. Joidenkin Vaaleanpunainen pantteri -elokuvien keskeisten hahmojen kuten Clouseaun palvelijan Cato Fongin (Burt Kwouk) ja ylikonstaapeli Francois Chevalierin (André Maranne) rooli on aikaisempia elokuvia pienempi. == Roolit == == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa sarjassaan edelleen toimivaksi ja hykerryttäväksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.The Pink Panther Strikes Again ★★★ 1976 (PG), VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 14.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). == Lähteet == Luokka:Vuoden 1976 brittiläiset elokuvat Luokka:Vaaleanpunainen pantteri -elokuvat Luokka:Blake Edwardsin ohjaamat elokuvat
Mirjami Heikkinen

Mirjami Heikkinen (s. 1984) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, lausuja ja teatteripedagogi. Hän on työskennellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterin, Teatteri 2.0:n, TOTEM-teatterin ja Lilla Villanin teatteriproduktioissa, tehnyt äänirooleja piirrossarjoihin ja kuunnelmiin sekä toiminut äänikirjojen lukijana. Heikkinen voitti Veikko Sinisalo -lausuntakilpailun vuonna 2010. ==Filmografia== ===Dubbaukset=== ==Yksityiselämä== Heikkisen isä on näyttelijä Jarmo Heikkinen ja sisar näyttelijä Heljä Heikkinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mirjami Heikkinen Voice Chasersissa Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset lausujat
Christopher Lambert

Christophe Guy Denis ”Christopher” Lambert (s. 29. maaliskuuta 1957 Great Neck, New York, Yhdysvallat) on ranskalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Lambert syntyi New Yorkissa ranskalaisille vanhemmille ja varttui Genevessä Sveitsissä. Työskenneltyään lyhyesti Lontoon pörssissä Lambert opiskeli näyttelemistä Pariisissa. Hän näytteli 1980-luvun alussa muutamassa ranskalaisessa elokuvassa, minkä jälkeen hän esitti Tarzania yhdysvaltalaisessa elokuvassa Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta (1984). Sen jälkeen hän on näytellyt sekä yhdysvaltalaisissa että ranskalaisissa elokuvissa. Lambertin tunnetuin rooli on päärooli elokuvassa Highlander – kuolematon (1986). Hän teki miespääosan myös Arto Paasilinnan Jäniksen vuosi -romaanin uudelleenfilmatisoinnissa Le lièvre de Vatanen (2006). Lambertilla on avioliitostaan Diane Lanen kanssa yksi lapsi, joka syntyi vuonna 1993. Hän on ollut naimisissa myös Jaimyse Haftin kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu *Toinen virallinen kotisivu *Elitisti: Lambertismin salat Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Batman & Robin

Batman & Robin on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut supersankarielokuva. Sen ohjasi edeltäjänsä tapaan Joel Schumacher ja käsikirjoitti Akiva Goldsman. Se on Batman-elokuvasarjan neljäs ja viimeinen osa. Batmanin roolissa esiintyy George Clooney, joka korvasi aiemmassa elokuvassa pääroolissa nähdyn Val Kilmerin. Chris O’Donnell toisti roolinsa Robinin roolissa. Elokuva tehtiin vielä Batman Foreveriakin perheystävällisemmäksi ja tarkoituksella camp- tyylisesti, vaikka Schumacher itse olisi halunnut ohjata synkemmän Batman- elokuvan. Tämä suututti vakavimmat Batman-fanit sekä kriitikot. Elokuvan saama huono julkisuus lopetti Warner Bros. -yhtiön suunnitelmat julkaista viides elokuva, ja koko sarja haudattiin. Viidenneksi elokuvaksi Schumacher kaavaili Batman Triumphant -nimistä elokuvaa, joka olisi hänen sanojensa mukaan palannut sarjan synkille juurille. Elokuvan oli huhuttu sisältävän pääantagonistina Linnunpelättimen ja tämän aiheuttamia hallusinaatioita Jokerista. Vuonna 2005 julkaistiin vihdoin uusi, huomattavasti vakavampi ja synkempi Batman Begins -elokuva, joka käynnisti uuden sarjan. Sarja oli osittain muotoiltu Triumphantin tyyliseksi noudattaen alkuperäistä harmaasävyistä ideaa, myös sisältäen Linnunpelättimen tärkeänä osana elokuvan juonikulkua. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Joel Schumacherin ohjaamat elokuvat Luokka:Akiva Goldsmanin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Batman-elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Warner Brosin elokuvat
Dead or Alive (vuoden 2006 elokuva)

Dead or Alive (DOA: Dead or Alive) on Corey Yuenin ohjaama, vuonna 2006 ensi- iltansa saanut toimintaelokuva, joka pohjautuu Dead or Alive -taistelupelisarjaan. Elokuvan tuotti Paul W. S. Anderson ja Jeremy Bolt sekä käsikirjoitti muun muassa J. F. Lawton. Elokuvassa taistelulajien parhaimmisto kokoontuu ottamaan toisistaan mittaa tietämättä kisan todellista tarkoitusta. == Taistelijat == Elokuvassa maailman parhaat taistelijat kutsutaan ottamaan mittaa toisistaan Dead or Alive -turnauksessa. Osallistujiin kuuluvat: * Ninja-prinsessa Kasumi (Devon Aoki) joka selvittää veljensä Hayaten katoamista viime vuoden turnauksessa * Ryu Hayabusa (Kane Kosugi) joka tahtoo suojella Kasumia * Ammattilaispainija Tina Armstrong (Jaime Pressly) sekä hänen isänsä Bass * Seksikäs varas Christie (Holly Valance) sekä hänen kiero poikaystävänsä Max * Itseään täynnä oleva Zack (Brian White) * Turnajaisten perustajan tytär Helena Douglas (Sarah Carter) Taistelijoiden tietämättä heitä tarkkailee turnajaisten ylläpitäjä Donovan (Eric Roberts), joka käyttää nanoteknologiaa omiin salaisiin tarkoitusperiinsä. Häntä avustaa teknikko nimeltä Weatherby (Stebe Howey), joka yllättäen rakastuu Helenaan. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == === Arvostelut === * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Videopeleihin pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2006 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2006 brittiläiset elokuvat Luokka:Corey Yuenin ohjaamat elokuvat Luokka:Dead or Alive
Perjantai 13. päivä, osa 2

Perjantai 13. päivä, osa 2 () on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut Steve Minerin ohjaama jatko-osa Perjantai 13. kauhuelokuvalle. Elokuva tuli teatterihin 1. toukokuuta 1981. Se tuotti 21 722 000 dollaria 1 250 000 dollarin budjetilla. == Juoni== Koska Jasonin äiti epäonnistui tekemään likaisen työn, Jason päättää ottaa ohjat omiin käsiinsä ja hoitaa homman loppuun. Alice, joka selvisi hengissä Camp Crystal Laken teurastuksesta ja surmasi tappajan; Pamela Voorheesin, joutuu Jason Voorheesin tappamaksi ja Jason huomaa rakastavansa tappamista. Selittämättömästi useita vuosikymmeniä kuolleena ollut 11-vuotias Jason on herännyt henkiin, aikuisena ja on aloittanut tappamisen. Samalla ryhmä tietämättömiä nuoria kokoontuu leirille uudelle Crystal Lakelle, jossa Jason alkaa teurastaa leirillä asujia. Elokuva loppuu samantyyliseen kohtaukseen, johon loppui ensimmäinen osa. Juuri kun kaikki luulevat asioiden olevan hyvin, Jason tulee ja kaappaa yhden eloonjääneistä. == Näyttelijät == Luokka:Perjantai 13. -elokuvat Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Steve Minerin ohjaamat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Kummeli – Paras A-ryhmä

Kummeli – Paras A-ryhmä on Yleisradion ja Pan Visionin vuonna 2005 julkaisema Kummelin DVD-kokoelma. Kokoelma sisältää kaikki aiemmin vuosina 2004–2005 julkaistua neljä Kummeli-boksia. Siten Paras A-ryhmä sisältää kaikki Kummelin jaksot vuosilta 1991–2004. Yleisradio ja VLMedia julkaisivat 6. elokuuta 2014 DVD-kokoelmasta uuden painoksen. ==Boksit== Kansikuva Nimi ja vuodet Julkaisu Levy 1 Levy 2 Extrat Kummeli Kyllä lähtee! 1991–1993 28. lokakuuta 2004 * Pilottijakso 1 -91 * Pilottijakso 2 -91 * Pilottijakso 3 -91 * Jakso 1 -92 * Jakso 2 -92 * Jakso 3 -93 * Jakso 4 -93 * Jakso 5 -93 * Jakso 6 -93 * Jakso 7 -93 * Jakso 8 -93 * Jakso 9 -93 * Jakso 10 -93 * Jakso 11 -93 * Jakso 12 -93 * Demonauha * Kyllä lähtee! Uudenvuoden special -92 * Haastattelu * Törkylaari (poistettuja sketsejä) Kummeli Artisti maksaa 1993–1994 20. tammikuuta 2005 * Jakso 13 -93 * Jakso 14 -93 * Jakso 15 -93 * Jakso 16 -93 * Jakso 17 -93 * Jakso 18 -93 * Jakso 1 -94 * Jakso 2 -94 * Jakso 3 -94 * Jakso 4 -94 * Jakso 5 -94 * Jakso 6 -94 * Jakso 7 -94 * Jakso 8 -94 * Haastattelu * Törkylaari (poistettuja sketsejä) Kummeli Jumankauta juu, nääs päivää! 1997, 1999–2000 25. elokuuta 2005 * Jakso 1 -97 * Jakso 2 -97 * Jakso 3 -97 * Jakso 4 -97 * Jakso 5 -97 * Jakso 6 -97 * Jakso 1 -99 * Jakso 2 -99 * Jakso 3 -99 * Jakso 4 -99 * Jakso 5 -99 * Jakso 6 -99 * Jakso 7 -00 * Jakso 8 -00 * Kummeli Nuts -95 * Haastattelu * Törkylaari (poistettuja sketsejä) 130px|Onko nyt hjuva fiilis? Kummeli Onko nyt hjuva fiilis? 2003–2004 28. lokakuuta 2005 * Jakso 1 -03 * Jakso 2 -03 * Jakso 3 -03 * Jakso 4 -03 * Jakso 5 -03 * Jakso 6 -04 * Kummeli live/DBTL -95 * Kummelin joulu -94 * Kummeli Stories -sketsejä * Haastattelu * Törkylaari Luokka:Kummeli
Mary

Mary tarkoittaa seuraavia: * Mary, kansainvälinen naisen nimi * Mary, maakunta Turkmenistanissa * Mary, kaupunki Turkmenistanissa * Mary, Tanskan kruununprinsessa * Mary, Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Yrjö V:n puoliso * Mary, sukunimenä: ** Ken Mary, yhdysvaltalainen muusikko, musiikkituottaja ja laulaja * Mary, laulaja Mary Traversin albumi vuodelta 1971 * Mary, laulaja Mary J. Bligen albumi vuodelta 1999 * Mary, Alfred Hitchcockin ohjaama saksankielinen versio elokuvasta Epäiltynä murhasta vuodelta 1931 * Mary, Abel Ferraran ohjaama elokuva vuodelta 2005.
Kadri Kõusaar

Kadri Kõusaar (s. 8. syyskuuta 1980 Pärnu, Viro) on virolainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Kõusaar on ohjannut elokuvan Magnus (2007), joka on ensimmäinen Cannesin elokuvajuhlille päätynyt virolainen elokuva. Elokuvan keskiössä on Magnus-niminen nuori mies, joka hautoo itsemurhaa. Elokuva perustuu vahvasti tositapahtumiin. Virolainen tuomioistuin kielsi elokuvan esittämisen ja levittämisen Virossa, koska se loukkaa oikeuden mukaan elävän ihmisen kunniaa. 23. maaliskuuta 2009 toinen tuomioistuin päätti kuitenkin kumota elokuvan esityskiellon. ==Romaanit== * Ego (2001) * Vaba tõus (2004) ==Kirjallisuutta== *Malmi, Timo: ”Kenen tahansa elokuva voi päästä Cannesiin”, Kadri Kõusaarin haastattelu. Filmihullu 4/2007. ==Aiheesta muualla== * Kalle Muuli: kunst nõuab ohvreid, Postimees, 15.05.2008 Luokka:Virolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fröbelin Palikat (albumi)

Fröbelin Palikat on lastenmusiikkiyhtye Fröbelin Palikoiden vuonna 1991 julkaistu debyyttialbumi. Muutamat albumin kappaleet (”Leijonan metsästys”, ”Aistit”, ”Oli synkkä yö” ja ”Jumppalaulu”) äänitettiin uudestaan vuosina 1995 ja 1996 julkaistuille videoille Parhaat leikkilaulut 1 ja Parhaat leikkilaulut 2. Uudelleen äänitetyt versiot julkaistiin audioraitoina vuonna 2002 kokoelma- albumilla Parhaat palat. Albumi koostuu pääosin uudelleen sovitetuista perinteisistä lastenlauluista lukuun ottamatta kappaleita ”Puhaltamaan” ja ”Pumppulaulu”, joka ovat Mats Lillrankin omat sävellykset. Lisäksi mukana on muutamia ruotsalaisen Mora Träsk -yhtyeen kappaleita (”Aamuin illoin”, ”Kassit käsissäin”, ”Aistit”, ”Viisi vauhtiveikkoa” ja ”Robotti-rock”) Lillrankin suomenkielisinä käännöksinä. Albumin ensimmäisten painosten kansilehti sisältää laulujen sanat ja leikkiohjeet. Uusimmissa painoksissa sanoja ja leikkiohjeita ei ole. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mats Lillrank – kitara, laulu * Timo Nuutinen – basso, taustalaulu, huuliharppu raidalla 11 * Ari Bergström – kosketinsoittimet, taustalaulu, basso raidalla 11 * Hannu Mäkelä – rummut === Tuotanto === * Kari Pesonen – äänittäjä, miksaaja (Base-Beat Studiot) * Hannu Heinisaari – kansikuva == Lähteet == Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit Luokka:Fröbelin Palikoiden albumit
Mark Levengood

thumb|200px|Mark Levengood Göteborgin kirjamessuilla 2007. Mark William Levengood (vuosina 1971–2006 Levengood-Kärkkäinen; s. 10. heinäkuuta 1964 Camp Lejeunen sotilastukikohta, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on ruotsin- suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän vietti Helsingissä lapsuutensa ja nuoruutensa, mutta on 1980-luvulta lähtien asunut Ruotsissa. Levengood opiskeli Dramatiska institutet -oppilaitoksessa Tukholmassa. Levengood toimi Ruotsin televisiossa muun muassa ohjelmapäällikkönä vuosien ajan. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja isännöinyt talk show -ohjelmaa televisiossa. Levengood on yksi Ruotsin tunnetuimpia suomalaisia ja julkihomoja. Hänen elämänkumppaninsa on Jonas Gardell, ja parilla on kaksi lasta. Levengood ja Gardell solmivat 25 vuoden yhdessäolon jälkeen avioliiton kesällä 2011. Tammikuussa 2023 Levengood ja Gardell ilmoittivat muuttavansa erilleen. He kertoivat, ettei heillä ole enää rakkaussuhdetta, mutta että he aikovat pysyä ystävinä eivätkä aio purkaa avioliittoaan. Levengood ilmoitti kesällä 2023 olevansa suhteessa häntä 32 vuotta nuoremman Filip Lambrechtin kanssa. Levengood on vieraillut vuosien varrella myös Suomessa erilaisissa keskusteluohjelmissa. Kesällä 2008 ja 2009 hän isännöi Yle TV1:llä omaa kymmenosaista puheohjelmaa Levengood Suomesta, jossa hän haastatteli suomalaisia julkisuuden henkilöitä. Hän on katolilainen.Kulturnyheterna träffar Mark Levengood ==Teokset== *Sucka mitt hjärta men brist dock ej (2006, suom. Riemujen rikkaus, surujen summa, 2007) *Hjärtat får inga rynkor (syyskuu 2008, suom. Niin pieni ihmissydän on, lokakuu 2008) ===Lastenkirjat=== *Gamla tanter lägger inte ägg (2001, suom. Vanhat tädit eivät muni, 2003) *Gud som haver barnen kär har du någon ull (2003, suom. Ystävä sä lapsien anna villoja, 2004) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Levengoodin kotisivu. Luokka:Ruotsalaiset televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Petri Lindroos

Petri Lindroos (s. 10. tammikuuta 1980 Espoo) on suomalainen muusikko, joka soittaa kitaraa ja laulaa murinatyylillä. Lindroos tunnetaan metalliyhtyeen Ensiferum laulaja-kitaristina. Lindroos vaikutti myös Norther -yhtyeessä vuoteen 2009 asti. Lisäksi hän soittaa kitaraa Helloween-tribuuttiyhtye Welloheenissä. Northerissa ja sen edeltäjässä Requiemissä Lindroos soitti vuosina 1996–2009 ja oli yksi yhtyeen perustajajäsenistä. Ensiferumiin hänet nimitettiin vuonna 2004 Jari Mäenpään korvaajaksi. Hän jätti Northerin maaliskuussa 2009 keskittyäkseen Ensiferumiin. Lindroos soittaa Jacksonin, Ibanezin ja Kramerin kitaroilla. Huhtikuussa 2023 Lindroos liittyi Warmenin laulajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lindroos Ensiferumin sivustolla Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Converse-kerho

Converse-kerho oli ramopunk-henkinen konserttisarja, jonka pani alulle Rehtori Heko. Osuuskuntapohjainen Converse-kerho järjesti 2004-2008 useita tapahtumia vuodessa lähinnä Helsingissä ja Tampereella, mutta myös Oulussa ja Kemissä. Converse-kerho kehitti ja järjesti muun muassa Ramoviisut-biisintekokilpailun vuosittain 2005–2008. Converse-kerhon lopetettua Ramoviisujen järjestäminen siirtyi muille punk-aktiiveille. Converse-kerhon tapaisia tapahtumia järjestettiin 2009–2010 nimellä Voimasointu-klubi. ==Aiheesta muualla== * Converse-kerhon kotisivut (arkistoitu sivu) * Ramoviisut 2007 Luokka:Ramopunk
Masakazu Morita

Masakazu Morita (森田 成一, Morita Masakazu, s. 21. lokakuuta 1972) on japanilainen ääninäyttelijä ja näyttelijä. Hänen ehkä tunnetuin roolinsa on Ichigo Kurosaki (Bleach), josta hän voitti myös "paras ensikertalainen näyttelijä" -palkinnon vuonna 2007. ==Roolit== === Anime- ja tv-roolit === *Bakuman (Kazuya Hiramaru) *Bakuman 2 (Kazuya Hiramaru) *Bakuman 3 ( Kazuya Hiramaru) *BECK (Hyoudou Masaru) *Bleach (Ichigo Kurosaki) *Kiniro no Corda (Kazuki Hihara) *Kidō senshi Gundam Seed Destiny (Auel Neider) *Major (Toshiya Satou) *Marginal Prince (Alfred Visconti) *One Piece (Marco) *Onmyou Taisenki (Yakumo Yoshikawa) *Prince of Tennis (Tashiro) *Ring ni kakero (Ryuji Takane) *Saint Seiya Hades: Chapter Inferno (Pegasus Seiya) *Sengoku Basara (Maeda Keiji) *Sengoku Basara 2 (Maeda Keiji) *Tiger & Bunny (Barnaby Brooks Jr.) === Peliroolit === *Final Fantasy X (Tidus) *Final Fantasy X-2 (Tidus), (Shuyin) *Kingdom Hearts (Tidus) *Riveria: The Promised Land (Ledah) *Yo-Jin-Bo: The Bodyguards (Yozaburo Shiraanui) *Sengoku Basara 2 (Maeda Keiji) Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heko Luumäki

Heko Luumäki (myös Rehtori Heko, Heko Keskellä oik. Harri Montonen, s. 1964) on tullut tunnetuksi Ne Luumäet- ja Rehtorit -yhtyeistä. Nykyisin hän soittaa „77” -yhtyeessä. ==Ne Luumäet== Heko Luumäki on yksi vuosina 1985–1993 aktiivisesti toimineen Ne Luumäet -yhtyeen perustajista ja oli merkittävässä roolissa yhtyeen sanoitus- ja sävellystyössä. ==Rehtorit== Vuonna 1995 Heko Luumäki perusti Rehtorit-yhtyeen, joka oli toiminnassa vuoteen 2014. Perustaessaan Rehtorit-yhtyeen hän otti käyttöön taiteilijanimen Rehtori Heko. ==Muita kokoonpanoja== Ne Luumäkien ja Rehtorien lisäksi hän on soittanut myös kokoonpanoissa Ne Luupojat Surf, Surfpoika Rex, Miika ja Heko duo ja Masentajat. Uusin bändinsä „77” julkaisi 7.4.2023 Kaadun-EP'n. https://metalliluola.fi/77-julkaisi-epn-nousin/ „77” julkaisi EP:n “Nousin” ==Ramopunk-genren rakentaja== Ne Luumäet -yhtyeellä ja Heko Luumäellä on ollut merkittävä rooli suomalaisen ramopunk-genren synnyssä, aluksi Ne Luumäet -yhtyeen riveissä, sen jälkeen Rehtoreissa ja sen rinnalla laajemmin ramopunk- genren sisällä mm. tapahtumien järjestäjänä. ===Converse-kerho=== Vuonna 2004 Heko Luumäki perusti Converse-kerhon ramopunkin ja punkin vaihtoehtotapahtumaksi, joka on järjestetty vuosittain useita kertoja eri paikkakunnilla, pääosin Helsingissä ja Tampereella. ===Ramoviisut=== Vuodesta 2005 lähtien Converse-kerho ja Heko Luumäki ovat järjestäneet vuosittain Ramoviisut-biisintekokilpailun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Punkmuusikot Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dreamland (Robert Milesin albumi)

Dreamland on Robert Milesin vuonna 1996 julkaistu esikoisalbumi. Levyn ensimmäinen single Children oli ilmestyessään suuri hitti. == Yleistä == Kaikki sävellykset ovat Robert Milesin (oik. Roberto Concina) omaa käsialaa, hän myös sovitti ja tuotti levyn. Winter Editionin kuudennen raidan One & one sävelsivät kuitenkin Billy Steinberg, Rick Nowels ja Marie Claire. Laulajina levyllä toimivat Maria Nayler ja Fiorella Quinn. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1996 esikoisalbumit Luokka:Robert Milesin albumit
Trofeo Colombino

Trofeo Colombino on kesällä pelattava seurajoukkueille tarkoitettu jalkapalloturnaus. Tosin välillä mukana on ollut myös maajoukkueita. Turnauksen isäntänä toimii espanjalainen liigaseura Recreativo de Huelva. Turnaus on pelattu joka vuosi sen jälkeen kun se pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1965. == Sijoitukset == Vuosi Mestari Hopeaa Pronssia Neljäs 1965 Recreativo Genoa Racing Paris 1966 Atlético Recreativo Stade Reims Os Belenenses 1967 Recreativo Sevilla Vitoria Setubal Olympique Lyon 1968 Betis Recreativo Atletico Rio FAR Rabat 1969 São Paulo Real Madrid Anderlecht Las Palmas 1970 Real Madrid Spartak Moskova Standard Lieja Sevilla 1971 Újpest Dózsa TsSKA Moskova Real Madrid Betis 1972 Atlético Slovan Bratislava Fluminense Valencia 1973 Dinamo Tbilisi Benfica Derby County Atlético 1974 Feyenoord Újpest Dózsa Betis Bayern München 1975 Sevilla Athletic River Plate Dinamo Tiblisi 1976 Partizán Atlético Manchester City Betis 1977 Recreativo Honvéd Budapest Újpest Dózsa Real Sociedad 1978 Stal Mielec Dinamo Bucarest Sevilla Recreativo 1979 Recreativo Beveren Betis Stal Mielec 1980 Vasco Gama Recreativo Espanyol Dinamo Zagreb 1981 Athletic Barcelona Atlético Recreativo 1982 Nottingham Forest Recreativo Sevilla Athletic 1983 Betis América América Rio Recreativo 1984 Real Madrid Recreativo Betis Málaga 1985 Sevilla Atlético Botafogo Recreativo 1986 Recreativo Manchester City Barcelona Sevilla 1987 Recreativo Benfica Espanyol Betis 1988 Flamengo Recreativo Cruzeiro Zaragoza 1989 Real Madrid Spartak Moskova Betis Recreativo 1990 Athletic Recreativo Atlético Betis 1991 Atlético Sevilla Recreativo Spartak Moskova 1992 Chile Benfica Uruguay Recreativo 1993 Atlético Sampdoria São Paulo Sevilla 1994 Zaragoza Betis Atlético 1995 Betis Mérida Recreativo 1996 Sevilla Recreativo Valladolid Betis 1997 Gremio Sevilla Zaragoza Recreativo 1998 Recreativo Real Sociedad Betis Olympiakos 1999 Athletic Málaga Recreativo PSV 2000 Recreativo Betis Las Palmas Málaga 2001 Celta Vigo Tenerife Recreativo Osasuna 2002 Atlético Recreativo Sevilla Espanyol 2003 Recreativo Málaga Sevilla Panathinaikos 2004 Recreativo Málaga Real Sociedad Betis 2005 Sevilla Recreativo Athletic 2006 Sporting Lissabon Recreativo Sevilla Bolton 2007 Parma Recreativo Real Zaragoza 2008 Recreativo Athletic Málaga 2009 Betis Real Zaragoza Recreativo 2010 Recreativo Sporting Gijón Atletico Madrid Montevideo Wanderers 2011 Atletico Madrid Recreativo 2012 Getafe Recreativo Sporting Lisbon Atletico Tetuan 2013 Levante Pescara Recreativo Olhanense 2014 Barcelona Recreativo 2015 Betis Recreativo Luokka:Jalkapallon seurajoukkuekilpailut
Alkuräjähdyksen ydinsynteesi

Alkuräjähdyksen ydinsynteesi eli alkuräjähdyksen nukleosynteesi () tarkoittaa kosmologiassa kaikkeuden varhaisen vaiheen aikana pian alkuräjähdyksen jälkeen tapahtunutta ydinsynteesiä eli atomiytimien muodostumista fuusioitumalla. Syntyneitä ytimiä olivat tavallisen vety-ytimen 1H lisäksi deuterium eli 2H, helium-isotoopit 3He ja 4He, 1H ja litium-isotooppi 7Li. Alkuräjähdyksen ydinsynteesi alkoi noin sekunnin alkuräjähdyksen jälkeen ja kesti noin kolme minuuttia. Sen jälkeen maailmankaikkeuden lämpötila ja tiheys laskivat alle ydinfuusioon tarvittavan tason. Ydinsynteesin lyhyt kesto on tärkeä asia, sillä se esti berylliumia raskaampien aineiden muodostumisen ja jätti kevyitä aineita kuten deuterium jäljelle. Fotonien lukumäärä suhteessa baryonien lukumäärään mahdollistaa ydinsynteesin tuloksen laskemisen. Tämä parametri kuvaa olosuhteita, joissa ydinfuusio tapahtui. Tästä voimme johtaa ydinten suhteelliset runsaudet. Näin saadaan seuraavat suhteelliset osuudet kokonaismassasta: 1H noin 75 %, 4He noin 24 %, deuterium noin 0,01 % ja litiumia ja berylliumia luokkaa 10−10 eikä muita ytimiä. Nämä runsaudet ovat yhdenmukaiset havaintojen kanssa. Luokka:Kosmologia
Joki (vuoden 2001 elokuva)

Joki on vuonna 2001 valmistunut suomalainen episodimainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jarmo Lampela. Lampela sai idean elokuvaan lööpistä, joka kertoi nuoren naisen hukuttautumisyrityksestä. Lampela oli myös puoli vuotta aiemmin kokenut sivullisena itsemurhayrityksen. Hän halusi tehdä elokuvan tunteista. Joki voitti parhaan elokuvan, käsikirjoituksen, leikkauksen, äänisuunnittelun ja ohjauksen Jussi- palkinnot.http://www.jussit.fi/?doc=13 Joki palkittiin vuonna 2002 Ruotsin kirkon elokuvapalkinnolla Göteborgin elokuvajuhlilla.Lampelan Joki-elokuva palkittiin Ruotsissa. Helsingin Sanomat. 4.2.2002. Elokuvassa käsitellään tarinoita eri ihmisistä samana päivänä Äänekoskea muistuttavassa pikkukaupungissa. Tapahtumat liitetään ajallisesti yhteen lentokoneen äänivallin puhkaisuun. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elokuvan arvostelu Film-O-Holic.com. Luokka:Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Jarmo Lampelan ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Kentarō Itō

Kentarō Itō () on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on syntynyt 3. tammikuuta 1974, Hachiōjin kaupungissa Tokion prefektuurissa Japanissa. == Merkittäviä anime- ja videopeli-äänirooleja == *Tomoya Okazaki (Clannad) *Shinya Kamijyō (Happiness!) *Akihiro Okamura (Blood+) *Zero (Black Matrix) *Choji Akimichi (Naruto) *Renji Abarai (Bleach) *Hiroki Kamijō (Junjõ Romantica) *Washio (Buso Renkin) *Yūhi Aogiri (Ayashi no Ceres/Ceres: Celestial Legend) *Yun Lee (Street Fighter) *Taisho-Kun (Hamtaro) *Chester Barklight (Tales of Phantasia *Yukidarumon (Digimon Adventure) *Katsuharu (Digimon Frontier) *Shunsuke Akagi (Dai-Guard) *Fujisaki Isamu (Gilgamesh) *Tetsuo Kaga (Hikaru no Go) *Shadowman (Rockman EXE) *War-Rock (Ryusei no Rockman) *Barry the Chopper (Fullmetal Alchemist) *Shin'ichi Kuruma (Majuu Zensen THE APOCALYPSE) *Jun Aoi (Martian Successor Nadesico) ja (Martian Successor Nadesico: The Prince of Darkness) *Kuroki Senjou (Momoko Kaeru no Utaga Ki Koeruyo) *Doll Isamu (Super Doll★Licca-chan) *Deathscythe (Superior Defender Gundam Force) *Shall (Strange Dawn) *Sig (Dragon Shadow Spell) *Fire Shogun Blaird (Chou sei Kantai Sazer-X) *Minamio (Flame of Recca) *Punk (Great Teacher Onizuka) == Aiheesta muualla == *Animenewsnetwork Luokka:Japanilaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kolobooma

Kolobooma tarkoittaa reikää jossakin silmän rakenteista. Reikä syntyy, kun kaikki silmän osat eivät kasva kiinni toisiinsa ennen syntymää. Kolobooma vaikuttaa silmän näkökykyyn vaihtelevasti: joillakin näkö on lähes normaali, kun taas toisilla kolobooma pienentää näkökenttää ratkaisevasti. Kolobooma on hyvin harvinainen. Kolobooma tai muut silmän epämuodostumat ovat yleinen FAS- syndrooman oire ja jopa diagnoosikriteeri. Kadonneella Madeleine McCannilla on kolobooma oikeassa silmässään. == Lähteet == Luokka:Silmät
Rothley

Rothley on noin asukkaan kylä ja kunta (civil parish) Leicestershiren kreivikunnassa Itä-Midlandsissa. Se sijaitsee A6-valtatien tuntumassa Charnwoodin kaupunkipiirissä, Leicesterin kaupungista pohjoiseen.Local Communities in Charnwood Aikaisemmin kylässä harjoitettiin muun muassa kudontaa, ja viime vuosina se on houkutellut uusia asukkaita edullisen sijaintinsa ansiosta. Rothley kehittyi keskiajalla läheistä metsäaluetta palvelevaksi kauppapaikaksi. Sen hautuumaalla on 800-luvulla pystytetty anglosaksinen kiviristi. Kylän lähistöllä on Rothley Courtin kartanohotelli, jonka mailla on 1200-luvulla rakennettu temppeliherrojen kappeli. William Wilberforce asui kylässä 1800-luvulla valmistellessaan orjakaupan kieltävää lakialoitetta. Vuonna 2007 Rothley oli uutisotsikoissa Madeleine McCannin katoamistapauksen yhteydessä. McCannin perhe on kotoisin Rothleystä. == Lähteet == Luokka:Asutut paikat Leicestershiressä Luokka:Englannin kylät Luokka:Englannin kunnat
Kruununsaari

Kruununsaari on saari Iijoella Iin Haminan edustalla. Saareen on maantieyhteys valtatien 4 siltoja myöten. Nykyisin muun muassa valtatien maansiirtotöiden vuoksi Kruununsaari on kasvanut yhteen Illinsaaren kanssa. Saarella sijaitsee Iin seurakunnan käytössä oleva Kruununsaaren hautausmaa. Hautausmaa on ollut käytössä vihittynä vuodesta 1810 asti. Vuoteen 1957 asti vainajat kuljetettiin haudattavaksi veneellä. Tuona vuonna valmistui saaren itäpäähän Iijoen ylittävä silta. Ennen siltaa, alkutalvesta ja keväällä, hautauksia jouduttiin lykkäämään, koska saarelle ei päästy kelirikon takia. Vainajia jouduttiin säilyttämään hautaukseen asti jääkellareissa. == Tunnettuja hautausmaalle haudattuja == *Fanni Luukkonen (Lotta Svärd -järjestön puheenjohtaja) *Jaakko Liedes (kansanedustaja) *Ahti Liedes (kirjailija, toimittaja, asui Neuvostoliitossa ja Venäjällä) == Lähteet == Luokka:Iin saaret Luokka:Suomen hautausmaat
Silistra

Silistra (), entinen Drăstăr, on satamakaupunki Koillis-Bulgariassa. Silistra sijaitsee Tonavan varrella aivan Romanian rajalla, ja on Silistran alueen hallinnollinen keskus. Silistran kunnan asukasluku on 51 386 (2011) ja itse kaupungissa on 35 607 asukasta. ==Historia== Roomalaiset rakensivat linnoituksen nykyisen Silistran kohdalle vuonna 29. Aiemmin paikalla oli ollut kelttiläinen kylä nimeltään Durostorum. Linnoitteesta tuli tärkeä armeijakeskus Moesian keskellä, ja siitä kasvoi kaupunki Marcus Aureliuksen aikana. Vuonna 388 Durostorumiin tuli kristillisen hiippakunnan piispanistuin, ja alueen kristillinen keskus. Kun Rooman valtakunta jakautui kaupunki, silloiselta nimeltään Δουρόστολον (Durostolon), jäi Bysantin puolelle. 600-luvun lopussa kaupunki siirtyi ensimmäisen Bulgarian valtakunnan hallintaan ja Drastarin piispasta tuli ensimmäinen Bulgarian patriarkka. Svjatoslav I Kiovasta valloitti kaupungin 969, mutta kaksi vuotta myöhemmin Bysantti valtasi kaupungin Dorostolonin taistelun yhteydessä ja kaupunki nimettiin Theodoropolikseksi keisarinnan mukaan. Tsaari Samuil valloitti kaupungin takaisin Bulgarialle 976, mutta se siirtyi takaisin Bysantille 1001. 1186 bulgaarien kapinassa kaupungista tuli osa toista Bulgarian valtakuntaa, ja pysyi Bulgarialla aina vuoteen 1396, jolloin osmaanit valtasivat Balkanin. Osmanien valtakunnan aikana Silistra oli osa Rumelian provinssia ja oli alueen hallinnollinen keskus. Venäjä valloitti kaupungin useaan otteeseen Turkin sodassa. Sodan jälkeen kaupunki oli osa Bulgarian autonomista ruhtinaskuntaa, ja tuli osaksi Bulgarian kuningaskuntaa 1908. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Silistra siirtyi Romanialle, mutta toisessa maailmansodassa se palasi Bulgarian haltuun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Silistran alue
Debbie Gibson

Deborah Ann ”Debbie” Gibson (s. 31. elokuuta 1970 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen poplaulaja. Hän nousi 17-vuotiaana Billboard-listan ykköseksi singlellä ”Foolish Beat”. Gibson sai 16-vuotiaana levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta ja levytti debyyttialbuminsa Out of the Bluen (1987) neljässä viikossa. Hän on jatkanut levytysuraansa näihin päiviin ja saanut menestystä myös musikaalinäyttelijänä sekä tositelevisioesiintyjänä. Gibson nousi vielä vuonna 2006 Billboard Adult Contemporary -listan 24. sijalle ”Say Goodbye” -duetollaan Jordan Knightin kanssa. Hän toimi lyhyesti American Idolin American Juniors -spin-offin tuomarina. == Albumit == * Out of the Blue (1987) * Electric Youth (1989) * Anything Is Possible (1990) * Body Mind Soul (1993) * Think with Your Heart (1995) * Deborah (1996) * M.Y.O.B. (2001) * Colored Lights (2003) * Ms. Vocalist (2010) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosmologinen periaate

Kosmologinen periaate on kosmologiassa periaate, jonka mukaan maailmankaikkeus on homogeeninen ja isotrooppinen. Periaatteen mukaan mikään paikka ei ole erityisasemassa. Isotrooppisuudesta seuraa, että kaikki suunnat ovat samanarvoisia. Sovellettuna kosmologinen periaate rajoittaa merkittävästi mahdollisten kosmologisten teorioiden moninaisuutta. ==Lähteet== Luokka:Kosmologia
Kiprian (apulaispiispa)

Piispa Kiprian (siviilinimeltään Aleksei Jakolevitš Šnitnikov; 1879–1914) oli venäläinen pappismunkki ja vuosina 1913–1914 Sortavalan piispa. Suomenkielisissä esityksissä hänen nimensä on esiintynyt muodoissa Kypriano, Kyprianos, Kiprianus tai Kyprianus.Apulaispiispa Kiprian – Sortavalan piispa 1913 - 14, Ortodoksi.net Aleksei Jakolevitš Šnitnikov syntyi kauppiasperheeseen 16. tammikuuta 1879 Tverin kuvernementin Ostaškovissa. Munkiksi hänet vihittiin jo vuonna 1902 eli harvinaisen nuorena. Hän kävi pappisseminaarin ja sittemmin Pietarin hengelliseen akatemian, josta hän valmistui teologian kandidaatiksi 1904. Hän tuli Suomeen vuonna 1905 synodaalisaarnaajaksi arkkipiispa Sergein kutsusta ja opetteli perusteellisesti suomen kielen, mistä häntä ortodoksisessa Karjalassa arvostettiin Loima 1999, luku Apulaispiispa Kiprian. Hän oli tullessaan pappismunkki, mutta sai arkkimandriitan arvon jo neljä vuotta myöhemmin. Vuonna 1907 perustettiin Uhtualla pidetyssä kokouksessa pyhän suurmarttyyri Georgioksen Karjalan oikeauskoinen veljeskunta, jota Kiprian johti alusta lähtien. Veljeskunta perustettiin vastatoimena Karjalassa ja Aunuksessa alkanutta luterilaista lähetystyötä vastaan. Veljeskunta perusti kouluja ja järjesti sisälähetysjuhlia sekä kirkollisia tilaisuuksia. Ilomantsin Liusvaaraan ja Sonkajanrannalle veljeskunta perusti suomenkieliset koulut. Kiprian esitteli yhdessä arkkipiispa Sergein kanssa Karjalan veljeskunnan asiaa myös tsaari Nikolai II:lle. Kiprian toimi aktiivisesti kirkon pyhimpien aarteiden tuomiseksi tavallisen kansan ulottuville; tärkeimmät tällaiset olivat vuonna 1909 toteutettu ihmeitätekevän Konevitsan Jumalanäidin ikonin ristisaatto Laatokan Karjalassa sekä vuotta myöhemmin Orusjärven kirkon vihkiäisiin Valamosta tuotu palanen Kristuksen ristinpuuta. Kiprian oli ortodoksisen uskon puolustaja.Loima 1999, luku Apulaispiispa Kiprian Karjala oli Kiprianille ortodoksisuuden pyhää maata. Kiprian vihittiin Sortavalan apulaispiispaksi Iisakin kirkossa Pietarissa 10. maaliskuuta 1913, mutta jo 18. kesäkuuta 1914 hän menehtyi väärin hoidettuun umpilisäkkeen tulehdukseen vain 35 vuoden iässä. Hänen hautansa on Laatokan Valamossa. ==Lähteet== * Loima, Jyrki: Esipaimen siunaa. Suomen ortodoksiset piispat; Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta, Kuopio 1999. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kun Kypriano vihittiin Iisakinkirkossa Sortavalan ja Karjalan piispaksi, Helsingin Sanomat, 23.04.1939, nro 108, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ortodoksisen kirkon henkilöt Luokka:Sortavalan piispat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Vesto Slipher

Vesto Melvin Slipher (11. marraskuuta 1875 – 8. marraskuuta 1969) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Slipher havaitsi vuonna 1912 ensimmäisenä siirtymän galaksien spektriviivoissa ja oli siten ensimmäinen punasiirtymän havaitsija. Havainto oli lopulta osaltaan johtamassa alkuräjähdysteorian syntyyn. ==Katso myös== *Edwin Hubble *Henrietta Swan Leavitt ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Bruce-mitalistit Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Aaro Korpi

Aaro Korpi on fiktiivinen henkilö, joka esiintyy useissa Ilkka Remeksen romaaneissa. Teini-ikäinen Aaro on päähenkilö Remeksen nuortenromaaneissa ja sivuhenkilö muutamissa aikuisten kirjoissa, joissa hänen isänsä Antti Korpi esiintyy. Hänellä on ruskeat hiukset ja hän on ikäisekseen pitkä. == Yleistä == Aaro Korpi asuu perheensä kanssa Brysselissä, mutta vierailee myös usein mummonsa ja kaverinsa Nikon luona Suomessa. Aaro käy kansainvälistä koulua ja harrastaa tietokoneita ja vedonlyöntiä. Hän joutuu usein seikkailuihin, joihin häntä ajavat muun muassa vedonlyönti, nettiharrastus, uteliaisuus ja hänen isänsä Antin työ etsivänä. Aaro on kiinnostunut isänsä työstä rikosten parissa ja yrittää saada selville, mitä hänen isänsä Antti Korpi työtovereineen milloinkin tutkii. == Perhe == Aaron isä Antti Korpi työskentelee Brysselissä Euroopan unionin rikostutkintayksikössä. Äiti Soile työskentelee fyysikkona CERN:n hiukkastutkimuslaitoksessa Genevessä. Molemmat vanhemmat ovat työn vuoksi kiireisiä, ja siksi perheessä asuukin välillä myös au pair. == Kirjat == === Aaro Korpi -sarja === * Piraatit (WSOY 2003) * Musta kobra (2004) * Pimeän pyöveli (2005) * Kirottu koodi (2006) * Hermes (2007) * Draculan ratsu (2008) * Operaatio Solaris (2009) * Riskiraja (2010) === Muut === * Ikiyö (2003) * Hiroshiman portti (2004) * 6/12 (2006) == Aiheesta muualla == * Ilkka Remeksen kotisivut Luokka:Lasten- ja nuortenkirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset
Kathy Acker

Kathy Acker (18. huhtikuuta 1947 Manhattan, New York – 30. marraskuuta 1997 Tijuana, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Acker oli postfeministi. Useat hänen teoksistaan ovat luonteeltaan varsin seksuaalisia ja aiheuttivat aikanaan kohua. Hänen kirjoistaan on suomennettu Tunnottomien valtakunta (1988) ja Pussy, merirosvokuningatar (1996). == Elämä == Acker syntyi New Yorkissa ylemmän keskiluokan amerikanjuutalaiseen perheeseen. Hän aloitti runojen kirjoittamisen lapsuudessaan. Teini-ikäisenä hän vietti paljon aikaa kantakaupungin avantgarde-taiteilijapiireissä ja nousi taidemaailman tietoisuuteen omakustannekatukirjoillaan, joita hän lähetti 600 ihmiselle. 1970–luvulla Ackerin kirjallisuus sisälsi teemoiltaan äärirajoille vietyjä seksuaalisia sisältöjä, mitkä herättivät huomiota Lontoossa ja Pariisissa. 1980–luvulla hän muutti Lontooseen, missä hänen suosionsa perustui kirjoissaan käsiteltyihin post-punkisen vastakulttuurin esilletuontiin sekä Margaret Thatcherin Britannian kritisointiin. Kirjoittamisen ohella Acker kiinnostui myös kehonrakennuksesta, tatuoinneista sekä BDSM-fetisismistä. Hän oli kahdesti naimisissa ja kahdesti eronnut sekä aikuisiällään avoimesti biseksuaalinen. Ackerilla todettiin huhtikuussa 1996 rintasyöpä. Epäonnistuneen leikkauksen seurauksena hän menetti uskonsa perinteiseen lääketieteeseen ja koetti erilaisia uskomuslääkinnän muotoja, mutta menehtyi sairauteensa marraskuussa 1997. == Teokset == === Suomentamattomat teokset === * Politics (1972) * Childlike Life of the Black Tarantula By the Black Tarantula (1973) * I Dreamt I Was a Nymphomaniac: Imagining (1974) * Adult Life of Toulouse Lautrec (1978) * N.Y.C. in 1979 (1981) * Great Expectations (1983) * Algeria: A Series of Invocations Because Nothing Else Works (1984) * Blood and Guts in High School (1984) * Don Quixote: Which Was a Dream (1986) * Literal Madness: Three Novels (1987) * In Memoriam to Identity (1990) * Hannibal Lecter, My Father (1991) * My Mother: Demonology (1994) * Pussycat Fever (1995) * Dust: Essays (1995) * Bodies of Work: Essays (1997) * Portrait of an Eye: Three Novels (1998) * ”Rip-Off Red, Girl Detective” (2002, vuoden 1973 käsikirjoituksesta) === Suomennetut teokset === * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Kathy Acker and Transnationalism, ed. Polina Mackay and Kathryn Nicol (Cambridge Scholars, 2009) == Aiheesta muualla == * Erola, Jan: Kathy Ackerin kerronta on kuin jatkuva orgasmi. Ylioppilaslehti 13/1996. * Hietanen, Eija: Uusi ei synny tyhjästä. Yliopisto 15/1996. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Postmodernit kirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Marko Malvela

Marko Malvela, LitM (s. 16. maaliskuuta 1971 Lappeenranta) on suomalainen uintivalmentaja ja työnohjaaja. Hänellä on psykologiliiton myöntämä urheilun psyykkisen valmennuksen sertifikaatti. Malvela on valmentanut neljätoista uimaria kansainvälisiin arvokilpailuihin. Hänen uimareistaan Jere Hård, Ari- Pekka Liukkonen ja Mimosa Jallow ovat voittaneet EM-mitaleita. Yhteensä mitaleita on kertynyt 15 aikuisten EM-tasolta. Lisäksi hän on toiminut Suomen uintimaajoukkueen valmentajana lukuisissa kansainvälisissä uintikilpailuissa. Olympiavalmentajana hän on toiminut Sydneyssä (2000), Ateenassa (2004), Lontoossa (2012), Riossa (2016) ja Tokiossa (2020). Päätyönään Malvela tekee työnohjauksia, psyykkistä valmennusta sekä koulutuksia yksilöille, yhteisöille ja yrityksille. Malvela on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Malvela asuu Jyväskylässä. Hän on kirjoittanut yhdeksän uintiaiheista kirjaa: * Otetta veteen, 1999 * Erinomaista ainesta, 2007 * Kilpakirja uinnista, 2008 * Käytäntöä parhaimmillaan, 2011 * Kaikki irti uinnista, 2014 * Ecco Homme, 2015 * Liikkeen Teoria, 2018 * Niukkuuden Radikaali, 2020 * Kasi, 2022 Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Menino

Thomas Michael Menino (27. joulukuuta 1942 Boston, Massachusetts – 30. lokakuuta 2014 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Bostonin pormestari 1993–2014 ja sen ensimmäinen amerikanitalialainen pormestari. Menino oli istunut Bostonin kaupunginvaltuustossa yhdeksän vuoden ajan ennen silloisen pormestari Raymond Flynnin siirtymistä Vatikaanin-suurlähettilään virkaan. Hän toimi siirtymäkauden pormestarina neljän kuukauden ajan ennen valintaansa ensimmäiselle täydelle kaudelle marraskuussa 1993. Hän tuli valituksi uudelleen vuosina 1997, 2001 ja 2005 selvillä äänienemmistöillä (2001: 76 %, 2005: 67 %). Menino kuoli syöpään Bostonissa 71-vuotiaana 30. lokakuuta 2014. Hän oli aiemmin potenut sarkoomaa, munuaiskivitautia ja Crohnin tautia. Meninolla oli vaimo Angela Faletra sekä lapset Susan ja Thomas Jr. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Engines of Creation

Engines of Creation on kitaristi Joe Satrianin kymmenes sooloalbumi. ==Kappaleet== # "Devil's Slide" – 5:11 # "Flavor Crystal 7" – 4:26 # "Borg Sex" – 5:27 # "Until We Say Goodbye" – 4:31 # "Attack" – 4:22 # "Champagne?" – 6:04 # "Clouds Race Across the Sky" – 6:14 # "The Power Cosmic 2000 – Part I" – 2:10 # "The Power Cosmic 2000 – Part II" – 4:23 # "Slow and Easy" – 4:44 # "Engines of Creation" – 5:58 Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Joe Satrianin albumit
Ralph Siegel

Ralph Siegel (s. 30. syyskuuta 1945 München) on saksalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja. Siegel on yksi Eurovision laulukilpailun keskeisistä hahmoista – hän on osallistunut kilpailuun peräti 24 laululla. Viisukarsintoihin hän oli vuoteen 2007 mennessä osallistunut yhteensä 45 kappaleella eri maissa, muun muassa Suomessa.Muurinen, Anna: Euroviisut. Kisastudion käsikirja. Nemo, 2007. ISBN 978-952-5613-30-8. Ainoa voitokas Siegelin säveltämä kappale on ollut Nicolen esittämä balladi ”Ein bißchen Frieden”, joka voitti vuoden 1982 kilpailun. Vuonna 1980 Siegel sävelsi Dschinghis Khan -yhtyeelle kappaleen ”Hadschi Halef Omar”, joka kertoo samannimisestä fiktiivisestä hahmosta. Suomeksi kappale on nimeltään ”Sheikki Ali Hassan”, ja se on yksi Frederikin tunnetuimmista kappaleista. Käännösteksti on Juha Vainion tekemä. Edellisen vuoden euroviisuhitti ”Dschinghis Khan” nousi Suomessa suosioon niin ikään Frederikin esityksenä ja Vainion sanoittamana. Ralph Siegelin isä Ralph Maria Siegel (1911–1972) oli myös säveltäjä. Heidän sävellyksiään voi joissakin lähteissä (esimerkiksi Suomen äänitearkistossa) näkyä ikään kuin yhden henkilön tekeminä, vaikka kyseessä on kaksi eri säveltäjää. == Laulut Euroviisuissa == Nr Vuosi Laulu Esittäjä Maa Sijoitus 1 1974 Bye, Bye I Love You Ireen Sheer Luxemburg 4. 2 1976 Sing Sang Song Les Humphries Singers Saksa 15. 3 1979 Dschinghis Khan Dschinghis Khan Saksa 4. 4 1980 Theater Katja Ebstein Saksa 2. 5 1980 Papa Pingouin Sophie & Magali Luxemburg 9. 6 1981 Johnny Blue Lena Valaitis Saksa 2. 7 1982 Ein bißchen Frieden Nicole Saksa 1. 8 1985 Children, Kinder, Enfants Ireen Sheer, C. & M. Roberts, Olivier, Solomon Luxemburg 13. 9 1987 Laß die Sonne in Dein Herz Wind Saksa 2. 10 1988 Lied für einen Freund Maxi & Chris Garden Saksa 14. 11 1990 Frei zu leben Chris Kempers & Daniel Kovac Saksa 9. 12 1992 Träume sind für alle da Wind Saksa 16. 13 1994 Wir geben ’ne Party MeKaDo Saksa 3. 14 1997 Zeit Bianca Shomburg Saksa 18. 15 1999 Reise nach Jerusalem Sürpriz Saksa 3. 16 2002 I Can't Live Without Music Corinna May Saksa 21. 17 2003 Let's Get Happy Lou Saksa 11. 18 2006 If we all Give a Little six4one Sveitsi 17. 19 2009 Just Get Out Of My Life Andrea Demirović Montenegro 11. (semifinaali) 20 2012 The Social Network Song Valentina Monetta San Marino 14. (semifinaali) 21 2013 Crisalide (Vola) Valentina Monetta San Marino 11. (semifinaali) 22 2014 Maybe Valentina Monetta San Marino 24. 23 2015 Chain of Lights Anita Simoncini & Michele Perniola San Marino 16. (semifinaali) 24 2017 Spirit of the Night Valentina Monetta & Jimmie Wilson San Marino 18. (semifinaali) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taki Inoue

Takachiho ”Taki” Inoue (, s. 5. syyskuuta 1963 Kōbe) on japanilainen kilpa- autoilija. Inoue osallistui urallaan 18 Formula 1 -luokan osakilpailuun Simtekin ja Footworkin ajokeilla, joilla hän pääsi viisi kertaa maaliin. Hänen paras kilpailusijoituksensa oli vuoden 1995 Italian GP:n kahdeksas sija. Pisteitä Inoue ei saavuttanut. Inouen paras lähtöruutu on 18. Inouella oli alun perin tallipaikka Minardilla kaudeksi 1996, mutta sponsorit lähtivät viime hetkellä pois kelkasta ja Inouen paikan sai italialainen Giancarlo Fisichella. Inoue ajoi vielä kolme vuotta muissa luokissa, ennen kuin hän lopetti ajamisen vuonna 1999. Tämän jälkeen hän on toiminut managerina. 2004 Inoue teki comebackin Japanin All-Japan GT-sarjan pienemmässä GT300-luokassa, jossa hän kilpaili Hitotsuyama Racingin Porschella saavuttamatta kuitenkaan pistesijoja ajamissaan kuudessa kilpailussa. GT-ura jatkui vuoteen 2008 asti, jonka jälkeen hän lopetti uudelleen kilpa-autoilijan uransa. Inoue valittiin vuonna 2013 Autosportin lukijaäänestyksessä 20 viime vuoden huonoimmaksi kuljettajaksi. Inoue itse otti valinnan huumorilla ja kiitti kaikkia äänestäjiään.Japanilaiskuski valittiin F1:n huonoimmaksi kuljettajaksi - katso karmeat videot . IltaSanomat.fi. Viitattu 8.2.2013 == Formula 1 -tulokset== Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus 1994 Simtek BRA PAC SMR MON ESP CAN FRA GBR GER HUN BEL ITA POR EUR JPN Kesk. AUS 0 45. 1995 Footwork BRA Kesk. ARG Kesk. SMR Kesk. ESP Kesk. MON Kesk. CAN 9 FRA Kesk. GBR Kesk. GER Kesk. HUN Kesk. BEL 12 ITA 8 POR 15 EUR Kesk. PAC Kesk. JPN 12 AUS Kesk. 0 24. == Lähteet== == Aiheesta muualla == *Virallinen Twitter *Virallinen Facebook *Takashi Inoue Racing Career Profile Luokka:Japanilaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt