EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Etelä-Hamgyeong

Etelä-Hamgyeongin maakunta (, hanja 咸鏡南道, McCune‑Reischauer Hamgyŏngnam-do) on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan itäosassa Japaninmeren rannikolla. Etelä-Hamgyeongissa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 3 066 013 asukasta ja sen pinta-ala on 18 970 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Hamheung. == Aluejako == Etelä-Hamgyeongin maakunta jakautuu kolmeen kaupunkiin (si), kahteen suuralueeseen (gu ja jigu) ja 15 piirikuntaan (gun). === Kaupungit === * Dancheon-si (단천시; 端川市) * Hamheung-si (함흥시; 咸興市) * Sinpo-si (신포시; 新浦市) === Suuralueet === * Sudong-gu (수동구; 水洞區) * Geumho-jigu (금호지구; 琴湖地區) === Piirikunnat === * Bujeon-gun (부전군; 赴戰郡) * Bukcheong-gun (북청군; 北靑郡) * Deokseong-gun (덕성군; 德城郡) * Gowon-gun (고원군; 高原郡) * Geumya-gun (금야군; 金野郡) * Hamju-gun (함주군; 咸州郡) * Heocheon-gun (허천군; 虛川郡) * Hongwon-gun (홍원군; 洪原郡) * Jangjin-gun (장진군; 長津郡) * Jeongpyeong-gun (정평군; 定平郡) * Ragwon-gun (락원군; 樂園郡) * Riwon-gun (리원군; 利原郡) * Sinheung-gun (신흥군; 新興郡) * Yeonggwang-gun (영광군; 榮光郡) * Yodeok-gun (요덕군; 耀德郡) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois- Korean maakunnat
Pohjois-Hamgyeong

Pohjois-Hamgyeongin maakunta (, hanja 咸鏡北道, McCune‑Reischauer Hamgyŏngbuk-to) on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan koillisosassa Kiinan rajalla Japaninmeren rannikolla. Pohjois-Hamgyeongissa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 2 327 362 asukasta ja sen pinta-ala on 17 570 neliökilometriä (mukaan lukien Raseonin erityisasemassa oleva kaupunki). Maakunnan pääkaupunki on Cheongjin. == Aluejako == Pohjois-Hamgyeongin maakunta jakautuu kolmeen kaupunkiin (si) ja 12 piirikuntaan (gun). === Kaupungit === * Cheongjin-si (청진시; 清津市) * Gimchaek-si (김책시; 金策市) * Hoeryeong- si (회령시; 會寧市) === Piirikunnat === * Buryeong-gun (부령군; 富寧郡) * Eorang-gun (어랑군; 漁郞郡) * Gilju-gun (길주군; 吉州郡) * Gyeongheung-gun (경흥군; 慶興郡) * Gyeongseong-gun (경성군; 鏡城郡) * Gyeongwon-gun (경원군; 慶源郡) * Hwadae-gun (화대군; 花坮郡) * Musan-gun (무산군; 茂山郡) * Myeongcheon-gun (명천군; 明川郡) * Myeonggan-gun (명간군; 明澗郡) * Onseong- gun (온성군; 穩城郡) * Yeonsa-gun (연사군; 延社郡) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Korean maakunnat
Kööpenhaminan kriteerit

Kööpenhaminan kriteerit tarkoittaa Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminan huippukokouksessa vuoden 1993 kesäkuussa asettamia kriteereitä, jotka maan tulee täyttää voidakseen liittyä Euroopan unioniin. Liittyvillä mailla on oltava vakaat hallintoelimet, toimiva markkinatalous, kyky omaksua unionin säännöt sekä toimiva julkishallinto. == Kriteerit == Kriteerit ovat: * demokratia, laki, ihmisoikeudet ja vähemmistöjen suojaaminen ovat vakaita * kauppatalouden pitää olla toimivaa ja vakaata, ja valtion pitää olla valmis käymään kauppaa EU:n kanssa * valtion pitää olla valmis noudattamaan jäsenyyden velvoitteita ja EU:n sääntöjä. == Lähteet == * Eurlex: Kööpenhaminan arviointiperusteet. Luettu 9.3.2019. === Viitteet === Luokka:Euroopan unionin laajentuminen
Marcelo Martins Moreno

Marcelo Martins Moreno (s. 18. kesäkuuta 1987 Santa Cruz de la Sierra) on bolivialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ukrainan valioliigassa pelaavaa Šah’tar Donetskia. ==Ura== Moreno aloitti uransa brasilialaisessa Vitóriassa, jossa hän pelasi Campeonato Brasileiro Série C:ssä ja teki 12 maalia. Hän siirtyi vuoden 2007 puolessa välissä Cruzeiroon, jossa hänestä tuli ykkösvalinta hyökkääjäksi. Hän teki kahdeksan maalia Copa Libertadoresissa ollen paras maalintekijä Salvador Cabañasin kanssa. Toukokuussa 2008 Moreno teki viisivuotisen sopimuksen ukrainalaisen Šah’tar Donetskin kanssa, joka oli arvoltaan noin 9 miljoonaa euroa.Shakhtar swoop for Bolivian starlet uefa.com Hän ei tehnyt seurassa läpimurtoa ja hänet lainattiin toukokuussa 2009 saksalaiseen Werder Bremeniin. Hän palasi Shakhtariin tammikuussa 2010.Moreno – durchgefallen und zurück nach Donezk Tammikuun 2010 siirtorajan viimeisellä päivällä hän siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Wigan Athleticiin. Hän teki seuran kanssa kuusikuukautisen lainasopimuksen helmikuussa.Moreno at Wigan till summer shakhtar.comWigan sign Shakhtar Donetsk striker Ontheminute.com ==Maajoukkueura== Moreno syntyi Boliviassa brasilialaiselle isälle ja bolivialaiselle äidille. Hän edusti nuorena Brasilian alle 20-vuotiaiden joukkuetta, mutta päätti myöhemmin edustaa maajoukkuetasolla Boliviaa. Moreno debytoi maajoukkueessa ystävyysottelussa Perua vastaan syyskuussa 2007. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa marraskuussa 2007 Venezuelaa vastaan. ==Saavutukset== ===Joukkuesaavutukset=== Cruzeiro * Campeonato Mineiro: 2008 Šah’tar Donetsk * UEFA Cup: 2008–2009 * Ukrainan pääsarjamestaruus: 2010–2011 ===Henkilökohtaiset saavutukset=== Cruzeiro * Copa Libertadoresin 2008 paras maalintekijä (8 maalia) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Moreo cbf.com-sivustolla *Moreno soccerbase.com-sivustolla *Moreno soccerway.com-sivustolla Luokka:Bolivialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelä-Hwanghae

Etelä-Hwanghaen maakunta (, hanja 黃海南道, McCune‑Reischauer Hwanghaenam-do) on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan lounaisosassa Keltaisenmeren rannikolla. Etelä-Hwanghaessa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 2 310 485 asukasta ja sen pinta-ala on 8 002 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Haeju. == Maantiede == Maakunta on osa Haeson aluetta, ja rajoittuu lännessä Keltaiseenmereen, pohjoisessa ja idässä Pohjois-Hwanghaen maakuntaan. Etelässä maakunta rajoittuu osittain Korean demilitarisoituun vyöhykkeeseen, joka sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla. Etelä- Hwanghaen rannikolla on monia pieniä saaria, joista monet ovat asumattomia. Monia suurimmista saarista, kuten Baengnyeongia hallinnoi Etelä-Korea. Suurimmat saaret, jotka kiistatta kuuluvat Pohjois-Korealle ovat Kirin, Changrin ja Sunwi. Maakunta, joka ei ole kovin vuoristoinen, on ainutlaatuisen sopiva maatalouteen, ja siitä käytetään myös nimitystä "Pohjois-Korean leipäkori". Suuri osa maasta on omistettu maatalouden käyttöön, ja näin nälänhätä Pohjois-Koreassa maaliskuussa 1990 ei osunut alueelle niin kovaa kuin muissa osissa maata. Tasangoilla viljellään monia lajeja vihanneksia, hedelmiä, viljaa ja riisiä. Haeju, maakunnan pääkaupunki, on myös suurin satama eteläisessä Pohjois-Koreassa Wonsanin jälkeen. Alueella on myös useita muinaisia hautakumpuja ja kulttuurin muistomerkkejä, kuten Kangsosan buddhalainen temppeli, antiikin kivipagodit, ja Goryeo-aikakauden jäävarasto. == Aluejako == Etelä-Hwanghaen maakunta jakautuu yhteen kaupunkiin (si) ja 19 piirikuntaan (gun). === Kaupungit === * Haeju-si (해주시; 海州市) === Piirikunnat === * Anak-gun (안악군; 安岳郡) * Baecheon-gun (배천군; 白川郡) * Bongcheon-gun (봉천군; 峰泉郡) * Byeokseong-gun (벽성군; 碧城郡) * Cheongdan-gun (청단군; 青丹郡) * Eunnyul-gun (은률군; 殷栗郡) * Euncheon-gun (은천군; 銀泉郡) * Gangryeong-gun (강령군; 康翎郡) * Gwail-gun (과일군; 과일郡) * Jaeryeong-gun (재령군; 載寧郡) * Jangyeon-gun (장연군; 長淵郡) * Ongjin-gun (옹진군; 甕津郡) * Ryongyeon-gun (룡연군; 龍淵郡) * Samcheon-gun (삼천군; 三泉郡) * Sincheon-gun (신천군; 信川郡) * Sinwon-gun (신원군; 新院郡) * Songhwa-gun (송화군; 松禾郡) * Taetan-gun (태탄군; 苔灘郡) * Yeonan-gun (연안군; 延安郡) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois- Korean maakunnat
Bloodsport II – The Iron Hand

Bloodsport II – The Iron Hand () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Alan Mehrez ja käsikirjoittanut Jeff Schechter. Pääosissa näyttelivät Daniel Bernhardt, James Hong ja Pat Morita. ==Juoni== Alex Cardo jää kiinni kesken varkauden yrittäessään varastaa muinaista katana-miekkaa Itä-Aasiassa. Varkauden myötä Cardo tuomitaan vankilaan, jossa hän joutuu hakattavaksi ja vartijoiden kidutettavaksi. Cardo tapaa erään vanhan miehen mestari Sunin, joka opettaa hänelle taistelutyylin nimeltä ”Iron Hand”. Myöhemmin Cardo saa kuulla Sunilta salaisesta Kumite-turnauksesta, jonne hän yrittää päästä mukaan. Myöhemmin Leung vapauttaa Cardon vankilasta palauttaakseen varastetun miekan takaisin, joka lahjoitetaan Kumite-turnauksen voittajalle. Cardo osallistuu samalla myös turnaukseen ja yrittää saada miekan takaisin entiseltä liikekumppaniltaan. == Rooleissa == ==Lähteet== *Leffatykin arvostelu Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Bloodsport III – kumite

Bloodsport III – kumite () on vuonna 1996 saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Alan Mehrez ja käsikirjoittanut James Williams. Pääosissa näyttelivät Daniel Bernhardt ja Pat Morita. Elokuva julkaistiin ensimmäisenä Australiassa joulukuussa 1996 ja myöhemmin Yhdysvalloissa vuonna 1997 suoraan videolle. ==Juoni== Alex Cardo joutuu elämänsä suurimpaan otteluun, kun hänen on oteltava Beastia vastaan kuolleen mestarinsa Sunin kuoleman kostoksi. Voittaakseen Beastin Cardo kääntyy Leungin puoleen, jolle hän jäi velkaa vankilassa ollessaan. Leung ohjaa Cardon Makaton luokse, joka ohjaa Cardoa henkisellä tiellä kukistaakseen Beastin ja rikospomo Duvalierin. == Rooleissa == ==Aiheesta muualla== *Reelz Channel Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Mud Rock Vol II

Mud Rock Vol II on brittiläisen Mud-yhtyeen vuonna 1975 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Esikoisalbumi Mud Rockin tavoin se sisältää enimmäkseen covereita vanhoista kappaleista, ja Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin kirjoittamien kappaleiden määrä on kutistunut yhteen. Yhtyeen omia sävellyksiä levyllä ei ole. Levylle kuuluu muun muassa Mudin viimeinen Britannian listaykkönen, ”Oh Boy”. Albumin äänimaailmaa on sanottu esikoisalbumia hiotummaksi, vaikka sillä kuullut juhlimisen äänet ovat yhä mukana. Levyllä käytettiin myös avustavia muusikoita puhaltimia, jousia ja naispuolista taustalaulajaa myöten. Mudille tyypillisiin rock and roll -esityksiin lukeutuvat kappaleet ”Tallahassee Lassie” ja ”Let's Have a Party”. Solisti Les Gray puolestaan imitoi Elvis Presleytä kappaleessa ”One Night”. Mud Rock Vol II:n ilmestymisen aikoihin oli tullut tietoon Mudin ja Chinn/Chapman-kaksikon yhteistyön päättyminen sekä yhtyeen lähtö RAK Recordsilta. Levyn avauskappale ”The Secrets That You Keep” olikin viimeinen Chinnin ja Chapmanin Mudille kirjoittama kappale. Tosin kappale ”Moonshine Sally” julkaistiin vielä jälkeenpäin, mutta se oli levytetty jo aiemmin. Levylle kuulunut ”One Night” oli puolestaan viimeinen RAK Recordsin julkaisema Mud-single. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # *Lähde: == Kokoonpano == === Vierailijat === *Gonzalez – puhaltimet kappaleissa ”One Night” ja ”Tobacco Road” *Phil Dennys – jouset kappaleissa ”Living Doll”, ”Diana” ja ”I Love How You Love Me” *Harvey Hinsley – pedal steel -kitara kappaleessa ”Hula Love” *Pete Wingfield – piano kappaleissa ”Tallahassee Lassie” ja ”Let's Have a Party” *Elie – taustalaulu kappaleissa ”Hula Love” ja ”Oh Boy” *Lähde: == Arvostelut == *Allmusic: == Lähteet == Luokka:Mudin albumit Luokka:Vuoden 1975 albumit
Sundankalahuuhkaja

Sundankalahuuhkaja (Ketupa ketupu) on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Bruneissa Darussalamissa, Kambodžassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Se on hävinnyt Singaporesta ja mahdollisesti Intiasta. Kookossaarilla se on vaelluslintu. Sen luontaisia elinympäristöjä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja sisämaan kosteikot, sekä laitumet, viljelmät, puutarhat ja kaupunkialueet. Siitä on käytetty myös tieteellistä nimeä Bubo ketupu (Christidis and Boles (2008)).Birdlife.org , viitattu 8.7.2011 ==Lähteet== Luokka:Kalahuuhkajat
Laajakoskenjärvi

Laajakoskenjärvi on Kymenlaaksossa Kotkassa, Laajakoskella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 38 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Sen erottaa Kymijoen itäisestä laskuhaarasta eli Pernoonhaarasta kapea kannas, jonka itäpuolella se sijaitsee. Järvessä ei ole saaria ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. ==Kasvisto ja linnusto== Järvi kuuluu Natura 2000 -alueisiin (72 hehtaaria, FI0408003). Laajakoskenjärven vesikasvillisuusvyöhykkeet ovat laajat ja rehevät, eikä järvessä ole kovin laajoja avovesialueita. Järveä ympäröi pensaikkokaistale ja rantalehtoja, joita ympäröivät viljelyalueet. Linnustoltaan Laajakoskenjärvi on monipuolinen pesimäpaikka ja huomattava muutonaikainen levähdysalue. Lajistoon kuuluu muun muassa runsaasti ruovikkolajistoa ja rantakanoja. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 13,7 metriä mpy. Järveen on laskenut pelto-oja Laajakosken kylän takaa. Se on tuonut Ohrakankaan rinteiden soiden kuivatusvedet sekä nykyään myös Mustamaan turvetuotantoalueen kuivatusvedet. Järvellä on lyhyt lasku-uoma Uittu, joka virtaa soistuneen kannaksen poikki Kymijokeen Jäppilän kohdalle. Vanhojen karttojen mukaan lasku-uoma on ollut aikoinaan leveämpi. == Historiaa == Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 oli järvi piirretty tiiviimmin yhteydessä joen uomaan. Järvi muodosti silloin joen laajentuman, jolla ei ollut erillistä uomaa jokeen. Tämä on mahdollista, mikäli joen vedenpinnan korkeus on ollut nykyistä korkeammalla. Järven ympärillä oli tuolloin vain niittyjä ja metsämaata. Se oli muuten autio, mutta vastarannalla sijaitsi yhdeksän talon muodostama Jäppilän kylä, viiden talon suuruinen Kurittulan kylä ja etelämpänä omalla puolella jokea 15 talon suuruinen Högforsin kylä. Vuoden 1967 peruskartassa oli järven alue jaettu maanomistusrajoin eri taloille. Järveä ympäröivät kosteikot on ollut maatalojen niittyjä ja niityistä osa oli raivattu peltomaiksi. Vuoteen 1988 mennessä on joitakin niittyjä metsitetty uudelleen tai annettu soistua. ==Katso myös== * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Lähteet == Luokka:Kotkan järvet Luokka:Kymijoen alaosan alue Luokka:Suomen Natura-alueet
Mud’s Greatest Hits

Mud’s Greatest Hits on brittiläisen Mud-yhtyeen vuonna 1975 julkaistu kokoelma-albumi. Mukana ovat yhtyeen vuosien 1972–75 kaikkien singlejen A-puolet. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Nicky Chinn ja Mike Chapman, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # *Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1975 kokoelma-albumit Luokka:Mudin albumit
Codex Calixtinus

Codex Calixtinus on 1100-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus, jota on säilytetty Espanjan Galiciassa Santiago de Compostelan katedraalissa. Käsikirjoitus liitetään paavi Calixtus II:een, joskin sillä arvellaan olleen useita kirjoittajia. Se on pääosaltaan pyhiinvaeltajille suunnattu matkaoppaan luontoinen teksti, lajissaan maailman vanhimpia. Sen laajuus on 225 sivua. Katedraalissa uskotaan olevan apostoli Jaakobin haudan, ja siksi kirkko on Euroopan suosituimpia pyhiinvaelluskohteita.Johanna Kippo, Historiallinen käsikirjoitus varastettiin Espanjassa, Helsingin Sanomat 8.7.2011 sivu B 1 Käsikirjoituksen tekstillä pyritään vahvistamaan apostoli Jaakobin kulttia kuvaamalla hänen ihmetekojaan. Lisäksi tekstissä esitellään pyhiinvaellusreitin varrelta löytyvien asukkaiden tapakulttuureja ja annetaan neuvoja pyhiinvaeltajille. Käsikirjoituksessa on myös liturgisia tekstejä ja polyfonisia sävellyksiä. Yksi kirjoittajista on todennäköisesti ollut ranskalainen munkki Aymerico Picaud, joka oli mukana paavin pyhiinvaelluksella 1109. Mittaamattoman arvokkaaksi sanottu käsikirjoitus varastettiin katedraalista heinäkuussa 2011. Varkaus huomattiin 5. heinäkuuta 2011. Varas oli saanut käsiinsä kassakaapin avaimet. Käsikirjoitusta säilytettiin kirkon arkistossa kassakaapissa, jonka ympärillä oli turvatoimia vähän aiemmin vahvistettu. Poliisi löysi käsikirjoituksen erään kirkon entisen työntekijän autotallista vuonna 2012. Käsikirjoitus oli säilynyt hyvässä kunnossa. ==Katso myös== *Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitti ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Facsímil del Codex Calixtinus Luokka:Käsikirjoitukset
Dmitri Kozlov (kenraali)

Dmitri Timofejevitš Kozlov (; 22. lokakuuta 1896 Razguljaika – 6. joulukuuta 1967) oli neuvostoliittolainen sotilaskomentaja. Kozlov otti osaa muun muassa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan sekä suureen isänmaalliseen sotaan. ==Ura== Kozlov syntyi nykyisellä Nižni Novgorodin alueella. Hän liittyi vapaaehtoisesti puna-armeijaan 15. kesäkuuta 1918 ja osallistui Venäjän sisällissotaan pataljoonaan ja rykmentin komentajana. Kozlov valmistui sota- akatemiasta vuonna 1928 ja toimi vuoden 1930 jälkeen muun muassa 44. divisioonan komentajana sekä Kiovan sotilaspiirin 8. armeijakunnan komentajana. Kozlov oli vuosina 1938–1939 puna-armeijan sota-akatemian yleisen taktiikan opettaja. Kozlov osallistui talvisotaan ja toimi Neuvostoliiton 8. armeijassa armeijakunnan komentajana. Hänet oli nimitetty 8. armeijan 1. armeijakunnan komentajaksi 23. joulukuuta 1939, ja hän johti sitä talvisodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen Kozlov oli Odessan sotilaspiirin komentajan sijainen ja 1941 Taka-Kaukasian sotilaspiirin komentaja. Suuressa isänmaallisessa sodassa vuosina 1941–1945 Kozlov oli Taka-Kaukasian rintaman komentajan sijaisena. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 19. tammikuuta 1943. Sotien jälkeen Kozlov toimi eri sotilaspiireissä komentajan sijaisena. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sairauden takia 28. kesäkuuta 1954, ja kuoli vuonna 1967. ==Lähteet== *Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5. Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Kerttu Saarenheimo

Kerttu Kirsti Saarenheimo (o.s. Tanner; 20. joulukuuta 1922 Laitila – 14. kesäkuuta 2011 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 8.7.2011, s. B 5.) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja Turun yliopiston kirjallisuuden professori. Hän tutki erityisesti suomenkielistä runoutta.Kirjallisuudenopettaja V. A. Koskenniemi. Oulun kaupunginkirjasto. Viitattu 15.3.2018. Saarenheimo valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1949 ja lisensiaatiksi vuonna 1954 Turun yliopistosta sekä väitteli siellä tohtoriksi vuonna 1955 V. A. Koskenniemen ehdottamasta aiheesta, myytillisistä tarinoista suomalaisessa taidelyriikassa. Hän toimi Turun yliopistossa kotimaisen kirjallisuuden dosenttina vuosina 1961–1968, apulaisprofessorina 1968–1971 ja professorina 1971–1986 sekä Turun yliopiston kirjallisuuden ja musiikkitieteen laitoksen johtajana vuosina 1977–1978 ja 1981–1985. Lisäksi hän oli ylimääräisenä kirjallisuuden opettajana Åbo Akademissa vuosina 1960–1963. Hän teki pitkän uran kirjallisuudentutkijana, ja hän on kirjoittanut muun muassa Katri Valan ja Elina Vaaran elämäkerrat.Kuka kukin on 1990, s. 900. Helsinki: Otava, 1990. Saarenheimon puoliso oli toimittaja Eero Saarenheimo.Kuka kukin on 1978, s. 833. Runeberg.org. ==Teokset== ; Nimellä Kerttu Tanner * Myytilliset tarinat suomalaisessa taidelyriikassa. Väitöskirja. 1954. Turun yliopiston julkaisuja 50. Sarja B, Humaniora. * Kalevalainen romantiikka suomalaisessa kirjallisuudessa vuosina 1890–1910. 1960 Turun yliopiston julkaisuja 75. Sarja B, Humaniora. ; Nimellä Kerttu Saarenheimo * Tulenkantajat: Ryhmän vaiheita ja kirjallisia teemoja 1920-luvulla. WSOY 1966. * Pyramidiuni: Piirteitä tulenkantajien runoudesta. SKS 1969. * Katri Vala ja Friedebert Tuglas: Varhaisia kosketuskohtia. Eripainos julkaisusta Kirjallisuudentutkijain seuran vuosikirja 25, sivut 175–183. Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitos, 1971. (Eripainossarja, 1.) * Katri Vala: Aikansa kapinallinen. WSOY, 1984. ISBN 951-0-12181-9 * Nuori voima 1907–1960: Bibliografia. Turun yliopisto, 1985 * Runoilija metsän peitossa, teoksessa Runoilijan monet kasvot: kirjoituksia V. A. Koskenniemestä. Yhtenä toimittajana Kerttu Saarenheimo. Turun yliopisto, 1985. ISBN 951-642-673-5 * Elina Vaara: Lumotusta prinsessasta itkuvirsien laulajaksi. SKS 2001. ISBN 951-746-237-9 ;Toimittajana * Hurma ja paatos: Näkökulmia 1920- ja 1930-luvun kirjallisuuteen. Toimittaneet Ulla-Maija Juutila, Kerttu Saarenheimo, Päivi Lappalainen. Turun yliopisto, 1984. ISBN 951-642-477-5 * Kirjoja kätköistä: Näkökulmia 1920- ja 1930-luvun unohtuneeseen kirjallisuuteen. Toimittaneet Kerttu Saarenheimo ja Ulla-Maija Juutila. Turun yliopisto, 1986. ISBN 951-642-762-6 * Katri Vala: Eikä minussa ollut pelkoa. Runoilijan omakuva kirjeiden, päiväkirjojen ja kirjoitusten valossa. Toimittanut Kerttu Saarenheimo. WSOY, 1991. ISBN 951-0-17481-5 ==Lähteet== Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Femme fatale (täsmennyssivu)

Femme fatale on kohtalokkaan naisen arkkityyppinen hahmo. Femme Fatale voi tarkoittaa myös seuraavia: == Musiikki == Yhtyeet: * Femme Fatale, yhdysvaltalainen hard rock -yhtye * Femme Fatale, kanadalainen yhtye Albumit: * Femme Fatale, Britney Spearsin albumi * Femme Fatale, yhdysvaltalaisen Femme Fatale -yhtyeen albumi * Femme Fatale, Miki Howardin albumi * Femme Fatale: The Aura Anthology, Nicon albumi Kappaleet: * ”Femme Fatale”, The Velvet Undergroundin kappale * ”Femme fatale” Evdokia Kadin kappale, jolla hän edusti Kyprosta Euroviisuissa 2008 * ”Femme Fatale”, kappale Aloe Blaccin albumilta Good Things == Elokuva ja televisio == * Femme Fatale, Andre R. Guttfreundin ohjaama vuoden 1991 elokuva * Femme Fatale, Brian De Palman ohjaama vuoden 2002 elokuva * Femme Fatales, vuoden 2011 televisiosarja Cinemaxilla == Kirjallisuus == * Femme Fatales, vihollisryhmä Marvel Comics -sarjakuvissa * Femme Fatales, yhdysvaltalainen miestenlehti
Good Thing

Good Thing(s) tai The Good Thing(s) voi tarkoittaa: == Musiikki == === Albumit === * Good Things (Aloe Blaccin albumi) * Good Things (Looptroop Rockersin albumi) * The Good Things (Jill Phillipsin albumi) * Good Thing, Rebecka Törnqvistilta === Kappaleet === * "Good Thing" (Eternalin kappale) * "Good Thing" (Fine Young Cannibalsin kappale) * "A Good Thing", Saint Etiennelta * "Good Thing", The Jesus Lizardin albumilta Head * "Good Thing", Paul Revere and the Raidersilta * "Good Thing", Reel Big Fishin albumilta Cheer Up! * "Good Thing", Rosie Ribbonsilta * "Good Thing", The Woodentopsin albumilta Giant * "Good Things", Grand Funk Railroadin albumilta Born to Die * "Good Things", Rich Boyn albumilta Rich Boy * "Good Things", BoDeansilta * "The Good Thing", Talking Headsin albumilta More Songs About Buildings and Food * "The Good Things", Cherry Poppin' Daddiesin albumilta Susquehanna
Pavel Kurotškin

Pavel Aleksejevitš Kurotškin (; 19. marraskuuta 1900 – 28. joulukuuta 1989) oli neuvostoliittolainen sotilasjohtaja, kenraali ja NKP:n keskuskomitean jäsen. Kurotškin otti osaa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan ja suureen isänmaalliseen sotaan. ==Henkilökuva== Pavel Kurotškin syntyi nykyisen Smolenskin alueen Gornevon kylässä vuonna 1900. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan sotamiehenä vuonna 1918 ja oli mukana muun muassa Talvipalatsin valtauksessa Pietarissa. Hän yleni sodan aikana ratsuväkirykmentin komentajaksi. Kurotskin valmistui puna-armeijan ylimmäisestä ratsuväkikoulusta vuonna 1923 ja sota-akatemiasta vuonna 1932. Kurotškin toimi 1920-luvulla muun muassa eskadroonanpäällikkönä ja ratsuväkirykmentin esikuntapäällikkönä. Hänet määrättiin sota-akatemian ratsuväen oppituolin vanhemmaksi johtajaksi huhtikuussa 1934. Sittemmin hän toimi Erityisen ratsuväkiprikaatin prikaatinkomentajana ja kesäkuussa 1939 Toisen ratsuväkiarmeijakunnan esikuntapäällikkönä. 4. lokakuuta 1939 Kurotškin nimitettiin Kiovan Erityisen sotilaspiirin esikuntapäälliköksi. ==Talvisota== Talvisodassa Kurotškin toimi 28. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana. Kurotškinin komentama armeijakunta otti osaa Viipurinlahden taisteluun maaliskuussa 1940. Kurotškinin johtamat joukot taistelivat Viipurinlahden länsirannan puolella. Talvisodan jälkeen Kurotškin ylennettiin kenraaliluutnantiksi samana päivänä, kun Neuvostoliitto oli ottanut kenraaliarvot käyttöön 4. kesäkuuta 1940. ==Suuri isänmaallinen sota== Suuressa isänmaallisessa sodassa Kurotškin toimi erilaisten armeijoiden komentajana ja lyhyen ajan vuonna 1944 helmikuusta huhtikuuhun Toisen Valko- Venäjän rintaman komentajana. Hänet ylennettiin vuonna 1949 armeijankenraaliksi ja nimitettiin vuonna 1961 Frunzen sotilasakatemian professoriksi. ==Lähteet== *Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5. Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Daugavpilsin kaupunkipuolue

Daugavpilsin kaupunkipuolue (, DPP) oli latvialainen alueelliseen politiikkaan keskittynyt puolue, joka toimi Daugavpilsin kaupungissa. Vuonna 2000 perustettua puoluetta johti kaupungin pormestari Vitālijs Azarevičs. Vuonna 2005 puolue liittyi Harmoniakeskus-allianssiin. Allianssi sai vuoden 2010 parlamenttivaaleissa 26,0 prosenttia äänistä ja 29 kansanedustajaa, joista yksi oli DPP:n.DELFI: Daugavpils partija iekļaujas 'Saskaņā'; SC veidos divi spēki Vuonna 2011 Daugavpilsin kaupunkipuolue yhdistyi Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” -nimiseen puolueeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * www.saskanascentrs.lv Harmoniakeskuksen sivusto Luokka:Latvian puolueet
Slang

Slang on brittiläisen hard rock -yhtye Def Leppardin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Albumin tyyli poikkeaa bändin edellisistä tuotoksista radikaalisti ja sen tuotti Pete Woodroffe. Slang sijoittui Billboardin 200 -listalla sijalle 14 ja Britannian listoilla sijalle 5. Albumilta julkaistiin neljä singleä: All I Want Is Everything, Slang, Work It Out ja Breathe A Sigh. Slang on ainoa Def Leppardin albumi, jonka kuvituksessa ei ole Def Leppardin logoa. == Kappaleet == #Truth? (Collen,Elliott, Savage,Campbell) – 3.00 #Turn to Dust (Collen) – 4.21 #Slang (Collen, Elliott) – 2.37 #All I Want Is Everything (Elliott) – 5.20 #Work It Out (Campbell) – 4.49 #Breathe a Sigh (Collen) – 4.06 #Deliver Me (Collen, Elliott) – 3.04 #Gift of Flesh (Collen) – 3.48 #Blood Runs Cold (Collen, Elliott) – 4.26 #Where Does Love Go When It Dies (Elliott, Collen) – 4.04 #Pearl of Euphoria (Elliott, Collen, Savage) – 6.21 #Move with Me Slowly (Japanese edition bonus track) (Collen) – 6.19 == Kokoonpano == * Rick Allen – Rummut * Vivian Campbell – Kitara, laulu * Phil Collen – Kitara, mandoliini, laulu * Joe Elliott – Laulu * Rick Savage – Basso, akustinen kitara, laulu == Arvostelut == * Metalliluola: 6½/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Def Leppardin albumit Luokka:Vuoden 1996 albumit
Grand Rapidsin joukkomurha

Grand Rapidsin joukkomurha tapahtui torstaina 7. heinäkuuta 2011, kun aseistautunut mies tappoi seitsemän ihmistä Grand Rapidsin kaupungissa Michiganin osavaltiossa. Epäilty ampuja Rodrick Dantzler tappoi myöhemmin itsensä pidettyään kolmea ihmistä panttivankinaan poliisien takaa-ajettua häntä. == Epäilty == Epäilty asemies oli 34-vuotias tummaihoinen rakennusinsinööri Rodrick Dantzler. Dantzler oli tuomittu murtovarkaudesta vuonna 1992 oltuaan 15-vuotias. Hän eli lapsuudensa ilman isää isäpuolensa kanssa, joka käytti huumeita. Vuonna 1995 Dantzlerin äiti Victoria Dantzler hääti hänet ulos talostaan ja hankki lähetysmiskiellon. Myös kolme muuta naista olivat hankkineet lähestysmiskiellon Danztleria vastaan. Vuonna 1995 Dantzler sytytti äitinsä talon tuleen. Vuonna 1997 hänet tuomittiin perheväkivallasta ja omaisuuden tuhoamisesta. Vuonna 2000 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä hänen oltuaan osallisena tilanteessa, jossa erästä henkilöä ammuttiin: hänet tuomittiin kolmesta kymmeneen vuoteen vankeuteen. Vankilassa Dantzler osallistui vihanhallintaohjelmiin ja hankki ylioppilasdiplomin. Hänet vapautettiin vuonna 2005. Vapauttamisen jälkeen hänellä sanottiin olevan kaksisuuntainen mielialahäiriö eikä hän ottanut lääkkeitään. Vuonna 2010 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä ja hänet tuomittiin vuodeksi vankeuteen. Hänen äitinsä kuvaili hänellä olevan "erittäinen tulinen temperamentti, joka käyttäytyy väkivaltaisesti ilman ajattelua." Dantzler käytti alkoholia ja huumeita päivää ennen ammuskelua. Hänellä tiedettiin olleen alkoholiongelma. == Seuraukset == Michiganin kuvernööri Rick Snyder ilmaisi "surunvalittelunsa ja syvän osanottonsa" ja kutsui ammuskelua "tajuttomaksi ja traagiseksi väkivalta-aalloksi". == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 rikokset Luokka:Joukkosurmat Yhdysvalloissa Luokka:Michiganin historia
Pavel Ponedelin

Pavel Grigorjevitš Ponedelin () () oli neuvostoliittolainen prikaatinkomentaja ja kenraali. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan, talvisotaan sekä suureen isänmaalliseen sotaan. Hänet teloitettiin myöhemmin maanpetoksesta. ==Henkilökuva== Pavel Ponedelin toimi vuosina 1926–1930 31. jalkaväkidivisioonan komentajana. Vuosina 1930–1933 Ponedelin toimi Frunzen sotilasakatemian opettajana. Vuosina 1933–1934 hän toimi 95. jalkaväkidivisioonan komentajana. ==Talvisota== Talvisodassa Ponedelin toimi 139. jalkaväkidivisioonan komentajana 15. joulukuuta 1939 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Nikolai Beljajevin tilalle, joka oli epäonnistunut Tolvajärven–Ägläjärven taisteluissa. Ponedelin vastasi divisioonan komentamisesta sodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen Ponedelin toimi Leningradin sotilaspiirin vastaavana komentajana vuosina 1940–1941. ==Suuri isänmaallinen sota== Ponedelin osallistui alkuun suureen isänmaalliseen sotaan, mutta joutui vuonna 1941 sotavankeuteen. Hän oli sotavankeudessa vuosina 1941–1945. Sodan jälkeen hänet pidätettiin maanpetoksesta, koska oli antanut itsensä saksalaisten vangiksi. Josif Stalinin määräyksellä hänet teloitettiin ampumalla vuonna 1950. Juuri ennen teloitustaan Ponedelin oli lausunut ”Minä kuolen ihan kaikessa rauhassa, koska syntyperäisenä neuvostoliittolaisena maani ottaa vastaan minun tuhkani.” Ponedelin rehabilitoitiin vuonna 1956. ==Lähteet== *Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5. Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Neuvostoliittolaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Daniel Bernhardt

Daniel Bernhardt (s. 31. elokuuta 1965 Worblaufen, Sveitsi) on sveitsiläinen näyttelijä ja entinen malli. ==Ura== Bernhardt opiskeli arkkitehdiksi Bernissä ja valmistumisensa jälkeen hän perusti veljensä kanssa kamppailukoulun. Bernhardt on harjoitellut kamppailulajeja 15-vuotiaasta lähtien, kuten potkunyrkkeilyä, kungfuta ja taekwondoa.Interview: Daniel Bernhardt 16.11.2010 Viitattu 8.7.2011 Hän työskenteli vaatemallina Pariisissa, Ranskassa ja myöhemmin myös New Yorkissa. Bernhardt esiintyi Versacen mainoksessa yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa, josta hän sai innostuksen esiintyä toimintanäyttelijänä. Bernhardt päätti tehdä itsestään esittelyvideon ja lähetti sen eri tuottajille, joista Marc DiSalle huomasi Bernhardtin kamppailutaidot ja onnistui saamaan hänet alun perin Jean-Claude Van Dammen tähdittämän Bloodsport – viimeiseen asti elokuvan jatko-osaan Bloodsport II – The Iron Hand. Berhardt esiintyi vielä Bloodsport III – kumitessa, kunnes päätyi esiintymään kolmessa suoraan videolle julkaistuissa toimintaelokuvissa Future War, True Vengeance ja Perfect Target. Hän palasi vielä vuonna 1999 viimeisen kerran Bloodsportin pariin elokuvasarjan neljännessä osassa Bloodsport: The Dark Kumite. Sittemmin Bernhardt on esiintynyt elokuvissa G2, Matrix Reloaded, Chuck Norrisin esittämässä The Cutter ja Supreme Champion. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset mallit Luokka:Sveitsiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hümmət

Hümmət (lausutaan [hymmä´t], suomeksi ”Energia”, ) oli azerbaidžanilainen sosiaalidemokraattinen järjestö. Se perustettiin vuonna 1904 Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Bakun komitean yhteyteen tekemään propagandatyötä azeriväestön keskuudessa. Järjestö toimi yhteistyössä bolševikkien kanssa, mutta taktisista syistä se esiintyi usein itsenäisenä. Hümmətin perustajiin kuuluivat Prokofi Džaparidze, Aleksandr Stopani ja Sultan Məcid Əfəndiyev. Järjestön johdossa toimivat myös Məşədi Əzizbəyov, Məmməd Məmmədyarov, Nəriman Nərimanov ja Stepan Šaumjan. Vuosien 1905–1907 vallankumouksen jälkeen Hümmətin toiminta lamaantui. Järjestö perustettiin uudelleen helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Neuvostovallan kaaduttua Bakussa heinäkuussa 1918 Hümmətin bolševikkijohtajat siirtyivät maan alle tai pakenivat Astrahaniin, kun taas Tbilisissä kesällä 1917 perustettu menševikkiryhmä osallistui Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan parlamentin toimintaan. Vuonna 1919 ryhmät tekivät yhteistyötä. Helmikuussa 1920 VKP(b):n Bakun järjestö, Hümmətin bolševikit ja iranilaisten työläisten Ədalət perustivat Azerbaidžanin kommunistisen puolueen. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin historia Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet Luokka:Venäjän keisarikunnan puolueet
Georg Smirnoff

Georg Smirnoff (16. helmikuuta 1840 Vaasa – 9. lokakuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori. Smirnoffin vanhemmat olivat kauppias Mikael Smirnoff ja Klara Johanna Lindeqvist. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1864, lääketieteen lisensiaatiksi 1870 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1871. Toimittuaan Helsingin yleisen sairaalan ihotautien ja sukupuolitautien osaston vt. johtajana ja samalla Helsingin yliopiston sukupuolitautiopin vt. professorina vuodesta 1881 hänet nimitettiin vakinaiseksi professoriksi 1894. Yliopiston sukupuolitautiopin dosenttina Smirnoff oli toiminut 1885–1894. Professorin virkaa varten hän oli julkaissut kolme väitöskirjaa 1883–1890, mutta ne kaikki hylättiin. Tämä sai hänet hyökkäämään kuuden lentolehtisen voimin lääketieteellistä tiedekuntaa vastaan. Smirnoff kehitti mm. lihakseen ruiskeena annettavan elohopeasuolalääkityksen syfiliksen hoitoon. Hän kuoli naimattomana Helsingissä 1896. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Kalle Soini

Kaarle Ahto (Kalle Ahti) Soini (13. helmikuuta 1884 Mouhijärvi – 24. toukokuuta 1946 Tampere) oli suomalainen karjatalousmies ja Kokoomuksen kansanedustaja. Soinin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Malakias Soini (alkujaan Toijanen) ja Matilda Elisabet Soini. Hän valmistui agronomiksi 1911 ja toimi kansanopiston johtajana ja maamieskoulun opettajana 1912–1915, osuuskunta Karjan johtajana 1915–1916, Suomen Sahanomistajainyhdistyksen maanviljelyskonsulenttina 1916–1918, Satakunnan maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina 1919–1921 sekä sen jälkeen Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen eli LSK:n toiminnanjohtajana, paneutuen muun muassa lypsykarjan jalostukseen. Vuodesta 1933 vuoteen 1944 Soini oli Kokoomuksen kansanedustaja. Hän toimi lisäksi monissa eri järjestöissä ja oli muun muassa Karjakunnan hallintoneuvoston puheenjohtaja. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi. Soinin puoliso vuodesta 1913 oli Anna Matilda Suominen. == Lähteet == * Sivu 700. == Aiheesta muualla == * Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Karkun kunnanvaltuutetut Luokka:Tyrvään kunnanvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
FK Arsenal Kiova

FK Arsenal Kiova () on ukrainalainen jalkapalloseura, joka pelaa Ukrainan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. liigassa. Seuran perustivat nykymuodossaan kannattajat vuonna 2014 vuosina 1925–1964 ja 2001–2013 toimineiden samannimisten seurojen jatkajaksi. Se pelaa kotiottelunsa Kiovan lähistöllä Štšaslyvessa. Seura on tunnettu erityisesti vahvasta kannattajakulttuuristaan, Arsenalin ultrat ovat Ukrainan ainoa antirasistinen ja antinationalistinen ryhmittymä useimpien joukkueiden kannattajatoiminnan rakentuessa vahvasti äärioikeistolaisten ideologioiden ympärille. ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloseurat Luokka:Kiovan urheilu
Eino Hemmilä

Eino Mikael Hemmilä (6. elokuuta 1902 Alavieska – 24. huhtikuuta 1969 Kokkola) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija. Hemmilän vanhemmat olivat itsellinen Konstantin Manunpoika Hemmilä ja hänen toinen vaimonsa Sofia Mikontytär. Pienviljelijäperheeseen syntynyt Hemmilä kävi kansakoulun ja oli innokkaasti mukana kotipaikkakuntansa Alavieskan nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki myös parantamaan tietojaan itseopiskelun avulla. Hemmilä aloitti lehtiuransa Kalajokilaakso-lehden toimitussihteerinä. Hän oli Keskipohjanmaa- lehdessä tilapäistoimittajana 1932–1935 ja sen jälkeen uutistoimittajana sekä toimitussihteerinä aina vuoteen 1952 saakka. Hemmilä opiskeli 1934–1935 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän toimitti 1930-luvulla Keskipohjanmaa- lehden kaunokirjallista kuukausiliitettä ja piti siinä yhteydessä kirjoittajakoulua harrastajakirjoittajille. Hemmilä kirjoitti myös itse pari nuorisokirjaa. Hemmilä alkoi kirjoittaa 1930-luvun lopulla pakinoita nimimerkillä Hervo ja jatkoi tätä aina 1950-luvun alkuun saakka. Hemmilä harrasti myös maalausta ja varsinkin 1940-luvun lopulta lähtien erityisesti hänen Lapin-aiheiset maalauksensa alkoivat saada arvostusta. Hemmilä piti muutaman taidenäyttelyn Kokkolassa ja hänen töitään hankittiin myös Kokkolan Taidemuseoon. 1940-luvulta alkaen hän kirjoitti myös taidepakinoita nimimerkillä Poropeukalo. Hemmilä oli 1952–1954 Lapin Kansa-lehden päätoimittajana mutta joutui eroamaan jouduttuaan erimielisyyksiin lehden omistajan kanssa. Hän oli sitten kuvaamataidon opettajana Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa ja sen jälkeen Kokkolassa Keskipohjanmaan Osuuskaupan liikkeen somistajana. 1960-luvulla hän tuli toimeen lähinnä maalauksistaan saamillaan tuloilla. Eino Hemmilä oli naimisissa 1936–1960 Enna Sohvi Halosen (1898–1960) kanssa. Heillä oli yksi ottotytär. == Teoksia == * Pohjanmaan kalastajaseurojen liitto r.y. 1928–1938 : 10-vuotisjulkaisu. Pohjanmaan kalastajaseurojen liitto, Kokkola 1938 * Karkurien kintereillä : poikien seikkailukertomus. Karisto 1955 * Luodolla paloi : poikien seikkalukertomus. Karisto 1956 == Lähteet == * * Annikki Wiirilinna : Sihteeri, pakinoitsija, taiteilija, kirjailija : Eino Hemmilä - eräs lehden työntekijä, Keskipohjanmaa 4.12.1977 * Kirjastovirman henkilögalleria : Eino Hemmilä Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Richard C. Duncan

Richard Duncan on maailman energiantuotannon nopeaa alenemista koskevan Olduvai-teorian pääasiallinen kehittäjä. Hän on sähkötekniikan diplomi- insinööri (1969) sekä systeemitekniikan tohtori (1973) Washingtonin yliopistosta. Hän on opettanut tekniikan alaa, työskennellyt Learjetille ja Boeingille sekä toiminut sähkövoimatekniikan alalla. Vuonna 1992 hän perusti instituutin Institute on Energy and Man. Duncanin kehittämän Olduvai-teorian mukaan maailman energiantuotanto henkeä kohden alkaa nopeasti pienemään vuoden 2007 paikkeilla, kun fossiilisten polttoaineiden tuotanto jää kysynnästä jälkeen. Seurauksena on katastrofaalinen yhteiskunnallinen sekä taloudellinen romahdus, joka alkaa maailmanlaajuisilla sähkökatkoksilla. Duncan esittää, että ihmiset taantuvat lopulta kivikauden tyyppiseen elämäntapaan sen jälkeen, kun suurin osa maailman väestöstä on tuhoutunut 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan aikana.The Peak Of World Oil Production And The Road To The Olduvai Gorge, Richard C. Duncan (2000), viitattu 8.7.2011 . Hän perustaa teoriansa sille tosiasialle, että maailman väestömäärä ja maaöljyn kulutus kasvoivat 1900-luvulla lähes täysin samaa tahtia, mutta vuodesta 1979 lähtien väestö on kasvanut hieman nopeammin kuin energiankulutus. Duncan olettaa teollisen yhteiskunnan elinkaaren olevan suunnilleen 100 vuoden pituinen. Vuonna 1930 energiankulutus henkeä kohden saavutti 30 prosentin osuuden vuoden 1979 huippuarvostaan, joten Duncanin mukaan vuonna 2030 keskimääräinen energiankulutus on taas pudonnut vuoden 1930 tasolle. Vuodet 1930–2030 muodostavat siis teollisuussivilisaation ajanjakson. Duncanin tutkimusaineisto, jonka hän on koonnut yhteistyössä geologi Walter Youngquistin kanssaEncircling the Peak of World Oil Production - Richard C. Duncan ja Walter Youngquist, kesäkuu 1999, www.mnforsustain.org , on otettu laajasti käyttöön tutkittaessa öljyntuotannon historiallisia ja nykyisiä trendejä sekä öljyvarojen ehtymistä. ==Katso myös== * Maailman energiankulutus ja energiavarat == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * The Olduvai Theory of Industrial Civilization * "The Post-Petroleum Paradigm—and Population" by Walter Youngquist (1999) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tulevaisuudentutkijat Luokka:Öljyhuippu Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Arnold Laurell

Arnold August Laurell, kirjailijanimi A. Laurio (13. joulukuuta 1894 Kuopio – 3. tammikuuta 1972 Leppävirta) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja. Laurellin vanhemmat olivat tukkipäällysmies Henrik August Laurell ja Katri Hämäläinen. Hän kävi Kuopion lyseota 1905–1915 ja oli sitten toimittajana Kuopiossa vuoteen 1925 saakka. Laurell asui 1945 Leppävirralla. Laurell oli naimisissa vuodesta 1938 Atta Jadwiga Mexmontanin kanssa. == Teoksia == * Ryskt fängelseliv : efter Mauritz Mexmontans av A. Laurell på finska nedskrivna anteckningar redigerade och översätta till svenska av Ragnar Numelin. Söderström, Helsingfors 1958 Nimellä A. Laurio : * Pako kaupungista eli konttorituolilta lypsypallille : romaani. Karisto 1947 == Suomennoksia == * Stefan Zweig : Hairahduksen hetki : romaani. Karisto 1929 (alkuteos Vierundzwanzig Stunden aus dem Leben einer Frau) * Leo Perutz : Kolmas luoti : romaani. Karisto 1929 (alkuteos Der Dritte Kugel) * Leo Perutz : Menneisyyden kahleissa : tarina vanhasta Itävallasta. Karisto 1929 * Wilhelm Hegeler : Nellyn miljoonat : romaani. Karisto 1930 * E. T. A. Hoffmann : Paholaisen eliksiirit : romaani. Karisto 1930, 2. painos 1989 (alkuteos Die Elixiere des Teufels) * David Potter : Väärän nimen varjolla : toimintaromaani. Karisto 1931 (alkuteos The Lady of the Spur) * George Paston : Naisen oikku : romaani. Karisto 1933 * Bent Demer : Sabotaaši. Tammi 1945 * Tarujen Hellas : vanhoja klassillisia satuja ; kertonut Gustav Schwab ; kuvitus A. J. Carstens ym. ; suomentaneet Arnold Laurell ja Werner Anttila. Karisto 1957, 7. painos 2000 (alkuteos Griechische Heldensagen) == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : A. Laurio Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Botanic Gardens Conservation International

Botanic Gardens Conservation International (BGCI) on kasviensuojeluun keskittynyt järjestö. Siihen kuuluu yli 700 kasvitieteellistä puutarhaa 118 maasta. BGCI perustettiin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton alaisuudessa vuonna 1987. Se on tämän jälkeen laajentunut maailman suurimmaksi kasvien suojeluun keskittyväksi verkostoksi. BGCI on kasvitieteellisten puutarhojen avulla listannut yli 150 000 kasvia, joita viljellään kasvitieteellisissä puutarhoissa ympäri maailmaa. Niihin kuuluu myös 12 000 uhanalaista kasvilajia. Vuonna 2000 BGCI julkaisi kansainvälisen esityksen kasvitieteellisille puutarhoille kasviensuojelua varten. Esityksen on allekirjoittanut 472 puutarhaa, jotka ovat siten lupautuneet panostamaan kasviensuojeluun. BGCI:n päämaja sijaitsee Lontoossa. Sillä on toimistoja myös Kiinassa, Venäjälla, Singaporessa ja Yhdysvalloissa sekä edustaja Kanariansaarilla, Kolumbiassa, Saksassa ja Alankomaissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Järjestön kotisivut Luokka:Kasvitieteelliset puutarhat Luokka:Luonnonsuojelujärjestöt Luokka:Kansainväliset järjestöt
Herra Popper ja pingviinit

Herra Popper ja pingviinit () on yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on tuottanut 20th Century Fox ja jonka pääosassa näyttelee Jim Carrey. Elokuva perustuu samannimiseen kirjaan. Elokuvassa varakas newyorkilainen liikemies Tom Popper (Carrey) perii kuusi pingviiniä. Hänen elämänsä ottaa kuitenkin uuden suunnan, kun hän alkaa muuttaa asuntoaan talviseksi ihmemaaksi. Elokuvan lavasteita vaatineet kohtaukset kuvattiin Steiner Studios -studioilla. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut 48 % hyväksytyn arvosanan. Sivustolla elokuvaa kuvataan "vaisuksi ja täysin ennalta arvattavaksi". Viitattu 23.7.2012. Film-O-Holic-sivustolla elokuva puolestaan on saanut yhden tähden viidestä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat linnuista Luokka:Mark Watersin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Adolf V. Streng

Adolf Voldemar Streng (9. toukokuuta 1852 Räisälä – 22. elokuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori, rehtori ja latinan kielen kieliopin ja sanakirjan tekijä. ==Henkilöhistoria== Strengin vanhemmat olivat pastori Erik Volmar Streng ja Rosa Karolina Starck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873 sekä lisensiaatiksi 1886. Streng oli naimisissa 1880–1932 Saima Siviä Vilhelmina Schildtin (s. 1854) kanssa, metsänhoitaja, taidemaalari Wäinö Wolmar Streng (1882-1919) oli heidän poikansa. Streng toimi Helsingin alkeisopiston opettajana 1875–1879, Viipurin yksityisen suomalaisen lyseon opettajana ja johtajana 1879–1881 ja 1882–1883, Helsingin alkeisopiston opettajana 1883–1887 sekä Suomalaisessa normaalilyseossa latinan ja kreikan lehtorina 1887–1891, kielten yliopettajana vuodesta 1891 ja rehtorina 1891–1908. Hän oli alkeisoppilaitosten ja tyttökoulujen järjestelykomitean jäsen 1906, yksityiskoulukomitean puheenjohtaja 1909 ja Helsingin seurakuntien kirkkovaltuuston jäsen vuodesta 1913. Streng sai professorin arvon 1907. Streng omisti Räisälässä sijainneen Ivaskan hovin kartanon vuosina 1890–1921.Räisälä - historia ja perinteet : Ivaskan hovi == Teoksia == * De Cicoronis ad Brutum epistolarum libro qui secundus inscribitur, väitöskirja. 1885 * Publius Maro Vergilius : Aeneidos libri I, II ; johdatuksella ja selityksillä varustanut Adolf V. Streng. WSOY 1889 * Muutamia matkahavaintoja kieliopetuksen alalta. KS, Helsinki 1897 * Latinan kielioppi : kouluja varten. Yrjö Weilin, Helsinki 1905, 4. korj. painos Kirja, Helsinki 1928, 5. painos WSOY 1936, 8. painos 1964 * Miten Kaakkois-Karjalan rautatiet maanviljelijän oloihin vaikuttavat ja miten maanviljelijän on näitä uusia oloja hyväksensä käytettävä?. Tekijä, Helsinki 1915 * Latinalais–suomalainen sanakirja, toim. Adolf V. Streng. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1933, 2. painos 1955, 3. painos 1975, 4. painos 1992, 5. painos 1997, 6. painos 2006 == Lähteet == * * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Ernst Ahlbom

Ernst Henric Wilhelm Ahlbom (18. maaliskuuta 1866 Västmanland, Ruotsi – 15. elokuuta 1934 Helsinki) oli ruotsalaista syntyperää oleva teatterinjohtaja ja näyttelijä. Ahlbomin vanhemmat olivat tilanomistaja V. Ahlbom ja Charlotta Gumaelius. Hän kävi oppikoulua ja suoritti 1883 Josephsonin teatterikoulun. Ahlbom toimi kiertuenäyttelijänä 1884–1894, oli Helsingin ruotsalaisen teatterin näyttelijänä 1894–1896 sekä johti omaa teatterikiertuettaan 1896–1898. Hän oli sitten näyttelijänä ja ohjaajana Turun ruotsalaisessa teatterissa 1898–1900 ja Helsingin ruotsalaisessa teatterissa 1900–1919. Ahlbom oli Vaasan ruotsalaisen teatterin johtajana vuoteen 1920 saakka ja sen jälkeen Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1920–1926. == Teokset == * Minnen och anteckningar från en trettiofemårig teaterbana I. Söderström, Helsingfors 1919 * En skådespelares minnen. Söderström, Helsingfors 1931 == Lähteet == * (Vanhentunut linkki) * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Ruotsalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet