EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Riksväg 99

Riksväg 99 on Ruotsin Tornionjokilaaksossa sijaitseva maantie, joka yhdistää Haaparannan ja Kaaresuvannon. Tien pituus on noin 360 kilometriä, ja se on pääosin kaksikaistainen. Tien leveys on 6–9 metriä, ja suurimmat sallitut nopeudet ovat 90 ja 110 km/h. Tien linjaus seurailee rajajokea koko matkan, ja tie johtaa Haaparannalta Vojakkalan, Kukkolan, Karungin, Hedenäsetin, Ylitornion (Matarengin), Korvan, Niskanpään, Svansteinin, Pellon, Pajalan ja Muodoslompolo kautta Kaaresuvantoon. Tie ylittää napapiirin noin 22 kilometriä Ylitornion pohjoispuolella. Tien linjaus seurailee suurelta osin samaa linjaa kuin 1960-luvulla.KAK:s Bilatlas 1966 Tielinjaus ohittaa Ylitornion keskustaajaman sekä Karungin, Juoksengin, Svansteinin taajamat ja Pajalan taajamat. Karungin ohitustie on rakennettu osin vanhalle Ylitornion radan linjaukselle. ==Historia== thumb|left|250px|Riksväg 99 Almarksvägenin liikenneympyrässä Haaparannalla. Tornionjokilaakson reitti on eräitä Norrlannin vanhimpia kulkureittejä. Jo 1700-luvun puolessa välissä reitti oli ajokuntoinen kärrytie. 1880-luvulla tien pohjoinen päätepiste oli Svansteinissa, Svansteinin ja Kaaresuvannon välisen osuuden ollessa tietöntä erämaata lukuun ottamatta Ylitornion–Pajalan–Vittangin tietä. Tie Haaparannalta Kaaresuvantoon sai tunnuksekseen länshuvudväg 400 vuonna 1951. Vuoden 1962 tienumerointiuudistuksen myötä osuudesta Haaparanta–Ylitornio tuli riksväg 99. Osuus Ylitornio–Kaaresuvanto säilytti vanhan numeronsa, ja sitä jatkettiin eri linjauksella Hedenäsetistä Sangin kylään eurooppatielle 4. Vuonna 1986 Sangin ja Hedenäsetin välinen osuus sai tunnuksen länsväg 398. Vuonna 2000 myös Övertorneån ja Kaaresuvannon välinen länshuvudsväg 400 otettiin osaksi riksväg 99:ä. ==Lähteet== Luokka:Haaparannan liikenne Luokka:Ruotsin tiet
Valentin Hristov (s. 1956)

Valentin Hristov (, s. 16. maaliskuuta 1956 Pernik, Bulgaria) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hristov osallistui Montréalin 1976 olympialaisissa alle 110-kiloisten sarjaan ja voitti alun perin kilpailun tuloksella 400 kg. Hän nosti tempauksessa 175 kg ja työnnössä 225 kg. Hän menetti kuitenkin mitalinsa jäätyään kiinni dopingtestissä. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti hopeaa samassa sarjassa tuloksella 405 kg; tempauksessa tulos oli 185 kg ja työnnössä 220 kg. Hristov voitti maailmanmestaruuden alle 110-kiloisten sarjassa vuosina 1975 ja 1977. Hän voitti Euroopan-mestaruuden samassa sarjassa vuosina 1975, 1976 ja 1977. Lisäksi hän saavutti yhteistuloskilpailussa yhden MM-hopean ja kaksi EM-hopeaa vuosina 1974–1980. Hristov teki kymmenen maailmanennätystä vuosina 1975–1976: kolme tempauksessa, kaksi työnnössä ja viisi yhteistuloksessa. == Lähteet == * * Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Bulgarialaiset painonnostajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut bulgarialaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut painonnostajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avaruushuopa

Avaruushuopa on heijastavalla metallipinnalla päällystetty muovihuopa, jota käytetään esimerkiksi onnettomuustilanteissa uhrin ruumiinlämmön ylläpitämiseen. Se toimii heijastamalla osan ruumiista lähteneestä lämpösäteilystä takaisin. Toisin sanoen se toimii eristeenä, minimoiden lämmönhukan. Avaruushuopa kehitettiin vuonna 1964 NASAn avaruusohjelmaa varten. Nykyisin pieni ja kevyt avaruushuopa kuuluu usein ensiapulaukkujen ja selviytymispakkausten varustukseen. == Lähteet == Luokka:Ensihoito
Maarit Aura

Maarit Aura on suomalainen oopperalaulaja, laulupedagogi ja äänivalmentaja. Hän on koulutukseltaan musiikin maisteri ja filosofian tohtori. Aura on äänialaltaan mezzosopraano. Maarit Aura aloitti klassisen laulun opiskelun Joensuun konservatoriossa, josta hän siirtyi Helsingin konservatorioon. Vuosina 2002-2011 Maarit Aura opiskeli Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolla. Sibelius-Akatemiassa häntä opettivat Seppo Ruohonen, Ritva Auvinen ja Outi Kähkönen. Vuonna 2007 Maarit Aura opiskeli Weimarin Franz Liszt -korkeakoulussa opettajanaan mezzosopraano Bettina Denner. Maarit Aura suoritti laulun A-kurssitutkinnon erinomaisin arvosanoin vuonna 2010 ja valmistui musiikin maisteriksi 2011. Maarit Aura valmistui filosofian tohtoriksi vokologian alalta Tampereen yliopistosta lokakuussa 2023. Hänen väitöskirjansa ”Imposto, pääresonanssi, laulajan ilme – laulupedagogisten käsitteiden fysiologiset ja akustiset selitykset”Imposto, pääresonanssi, laulajan ilme : Laulupedagogisten käsitteiden fysiologiset ja akustiset selitykset Viitattu 24.10.2023 julkaistiin ja väitöstilaisuus pidettiin syyskuussa 2023. Väitöskirjassaan Aura tutki tieteellisin menetelmin, mitä laulajan kehossa tapahtuu, kun hän toteuttaa erilaisia, usein mielikuviin perustuvia käsitteitä. Vuonna 2023 Maarit Aura Suomen vokologit ry:n puheenjohtaja. Aura opettaa sekä klassista että rytmimusiikin laulua sekä kouluttaa puheäänenkäyttöä. Hän on julkaissut useita laulamiseen ja äänenkäyttöön liittyviä verkkokursseja. Auralla on myös ääniaiheinen YouTube- kanava. == Aiheesta muualla == * Maarit Auran kotisivu * https://www.youtube.com/channel/UCurj6QC5BfDjQT99HeUiJrA Luokka:Suomalaiset mezzosopraanot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Admiralty

Admiralty viittaa muun muassa seuraaviin: * Admiraltyvuoret, vuoristo Etelämantereella * Admiraltysaari, saari Kaakkois-Alaskassa * Admiraltysaaret eli Amiraliteettisaaret, saariryhmä Bismarckinsaarilla Papua-Uudessa-Guineassa * HMS Admiralty (1814), jahti * HMS Admiralty (1831), jahti ==Katso myös == * Amiraliteetti
Stefan Botev

Stefan Botev Hristov (, s. 14. helmikuuta 1968 Harmanli, Haskovo, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen, sittemmin Australiaan muuttanut painonnostaja ja olympiamitalisti. Botev saavutti Bulgariaa edustaen pronssia Barcelonan 1992 olympialaisissa alle 110-kiloisten sarjassa tuloksella 417,5 kg. Hän nosti tempauksessa 190 kg ja työnnössä 227,5 kg. Atlantan 1996 olympialaisissa hän edusti Australiaa, jonne hän oli muuttanut jo vuonna 1990, ja saavutti pronssia yli 108-kiloisten sarjassa tuloksella 450 kg; hän tempaisi 200 kg ja työnsi 250 kg. Botev voitti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden alle 110-kiloisten sarjassa vuosina 1989 ja 1990. Lisäksi hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia vuosina 1993–1995 (alle ja yli 108 kg) sekä kaksi EM-hopeaa vuosina 1987–1988 (alle 110 kg). == Lähteet == * * Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Bulgarialaiset painonnostajat Luokka:Australialaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Sound of Nightwish Reborn

The Sound of Nightwish Reborn on kokoelma-albumi Nightwishin Dark Passion Play -albumin demoversioita, jotka on äänitetty ennen Anette Olzonin valintaa uudeksi laulusolistiksi (lauluosuuksista vastaa Marco Hietala), sekä singlejen B-puolia. Albumi julkaistiin vain digitaalisessa muodossa. Levyn kappaleet oli julkaistu Suomessa jo aiemmin eri singlejen yhteydessä. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Anette Olzon – laulu * Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet * Emppu Vuorinen – sähkökitara, akustinen kitara * Marco Hietala – basso, akustinen kitara, laulu * Jukka Nevalainen – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Nightwishin albumit Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit
Antonio Krăstev

Antonio Krăstev (, 10. lokakuuta 1961 Haskovo – 9. heinäkuuta 2020 Minnesota, Yhdysvallat) oli bulgarialainen painonnostaja. Krăstev voitti maailmanmestaruuden raskaassa sarjassa eli yli 110-kiloisissa vuosina 1985 ja 1986. Hän voitti Euroopan-mestaruuden raskaassa sarjassa vuosina 1986 ja 1987. Lisäksi hän saavutti yhteistuloskilpailussa yhden MM-hopean, kaksi MM- pronssia, kolme EM-hopeaa ja yhden EM-pronssin vuosina 1982–1988. Krăstev teki urallaan viisi maailmanennätystä, joista yksi säilyi voimassa lähes 30 vuotta. Hän asui vuodesta 1991 lähtien Pohjois-Amerikassa. Krăstev kuoli liikenneonnettomuudessa menetettyään autonsa hallinnan Minnesotassa 58-vuotiaana 9. heinäkuuta 2020. Poliisin kertoman mukaan Krăstev ei ollut käyttänyt turvavyötä, oli lentänyt ulos autostaan ja jäänyt puristuksiin sen alle. Myös alkoholilla epäiltiin olleen osuutta asiaan.Почина великият български щангист Антонио Кръстев nova.bg https://www.bnr.bg/en/post/101307727/one-of-the-greatest-bulgarian- weightlifters-dies-in-car-accident-in-usa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Bulgarialaiset painonnostajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Peggy Webber

Peggy Webber on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Laredossa, Teksasissa. Webber näytteli pääasiassa radiossa ja televisiossa, muun muassa poliisisarjassa Dragnet. Televisiossa hän toimi myös tuottajana ja käsikirjoittajana. Hänen harvoihin esiintymisiinsä elokuvissa kuuluvat muun muassa Lady McDuffin rooli Orson Wellesin elokuvassa Macbeth (1948) ja perheenäidin rooli Jack Arnoldin ohjaamassa elokuvassa Avaruuden kosto (1958). Hän on tehnyt äänirooleja vielä tämän vuosituhannen puolella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Imre Földi

Imre Földi (8. toukokuuta 1938 Kecskemét, Bács-Kiskun, Unkari – 23. huhtikuuta 2017) oli unkarilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän osallistui viisiin olympialaisiin ja saavutti niissä kolme mitalia. Hän kilpaili pääasiassa kääpiösarjassa eli alle 56-kiloisissa. Földi sijoittui Rooman 1960 olympialaisten kääpiösarjassa kuudenneksi tuloksella 320 kg, joka koostui 100 kg:n punnerrus-, 90 kg:n tempaus- ja 130 kg:n työntötuloksesta. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 355 kg (115 kg punnerruksessa, 102,5 kg tempauksessa ja 137,5 kg työnnössä). Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa maailmanennätystä sivuavalla yhteistuloksella 367,5 kg; kultamitalin voitti samalla tuloksella Földiä kevyempi iranilainen Mohammad Nassiri. Földi nosti punnerruksessa 122,5 kg, tempauksessa 105 kg sekä työnnössä 140 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa Földi voitti kääpiösarjassa kultaa maailmanennätystuloksella 377,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 127,5 kg, tempauksessa 107,5 kg ja työnnössä 142,5 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa Földin paras nostomuoto punnerrus ei kuulunut enää ohjelmaan mutta hän sijoittui vielä viidenneksi tuloksella 245 kg (105 kg tempauksessa ja 140 kg työnnössä). Földi voitti maailmanmestaruuden alle 56-kiloisten sarjassa vuonna 1965. Lisäksi hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM- pronssia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 56-kiloisissa vuosina 1962, 1968, 1970 ja 1971 sekä alle 60-kiloisissa vuonna 1963. Lisäksi hän saavutti neljä EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Unkarilaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Leif Jenssen

Leif Gøran Jenssen (s. 19. maaliskuuta 1948 Fredrikstad, Østfold, Norja) on entinen norjalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Leif Jenssen sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 14:nneksi alle 75-kiloisten sarjassa tuloksella 405 kg. Hän nosti punnerruksessa 127,5 kg, tempauksessa 120 kg sekä työnnössä 157,5 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa Jenssen voitti kultaa alle 82,5-kiloisissa tuloksella 507,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 172,5 kg, tempauksessa 150 kg ja työnnössä 185 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa hän ei saanut ylös tempauksen aloituspainoaan 160 kg ja jäi ilman tulosta. Jenssen saavutti MM-hopeaa alle 75-kiloisissa vuosina 1970 ja 1971 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1974. Hän saavutti EM-hopeaa alle 82,5-kiloisissa vuonna 1972. Vuonna 1973 hän teki tempauksessa maailmanennätyksen. == Lähteet == * * Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
1,039/Smoothed Out Slappy Hours

1,039/Smoothed Out Slappy Hours on punk-yhtye Green Dayn albumi. Se sisältää kokoelman yhtyeen aiempia levytyksiä, ja yhden uuden kappaleen, "I Want to Be Alone". Tätä julkaisua sanotaan usein yhtyeen ensimmäiseksi albumiksi, mutta se ei ole täysin totta. Green Dayn ensimmäinen albumi oli nimeltään 39/Smooth, ja se sisälsi 1,000 Hours ja Slappy-EP:iden kappaleet, ja muutamia uusia. Albumi sisältää myös yhden cover-kappaleen, kalifornialaisen punk-yhtye Operation IVYn kappaleesta "Knowledge". 1,039/Smoothed Out Slappy Hours julkaistiin 1. heinäkuuta 1991. ==Kappaleet== Luokka:Vuoden 1991 kokoelma- albumit Luokka:Green Dayn albumit
Track & Field News

Track & Field News on yhdysvaltalainen yleisurheiluun keskittyvä aikakauslehti, joka perustettiin vuonna 1948. Track & Field News käsittelee yleisurheilua laaja-alaisesti, sillä se kirjoittaa Yhdysvaltain high school- ja yliopistourheilusta sekä ammattilaisjuoksuista. Lisäksi se kirjoittaa Euroopan-kiertueesta ja MM-kilpailuista sekä olympialaisista. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Yksi numero on erikoisnumero, joka käsittelee koko vuoden tapahtumia. Lisäksi lehti julkaisee eTrack-uutiskirjettä, joka ilmestyy yli 40 kertaa vuodessa. Track & Field News ylläpitää omaa yleisurheilun maailmanrankingia, jota on tehty jo vuodesta 1947. Lehti on myös jakanut miehille vuodesta 1959 ja naisille vuodesta 1974 palkintoa vuoden yleisurheilijalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lehden kotisivut Luokka:Urheilulehdet Luokka:Yleisurheilu Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Mikko Välimäki

Mikko Välimäki (s. 25. syyskuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on tullut tunnetuksi yhtenä EFFI ry:n perustajana ja puheenjohtajana, sekä lakimiehenä lukuisista julkisuutta saaneista, Internetiin liittyvistä sananvapaus- ja tekijänoikeusoikeudenkäynneistä. Välimäki siirtyi keväällä 2009 Tuxera Ltd:n toimitusjohtajaksi. Tätä ennen hän konsultoi yritystä noin vuoden ajan. Tuxera kehittää alustariippumatonta NTFS-3G -ajuria NTFS-tiedostojärjestelmälle. ==Turre Legal== Välimäki on osakas Turre Legal -toimistossa yhdessä Herkko Hietasen ja Ville Oksasen kanssa. Välimäki toimi Finreactor-oikeudenkäynnissä vastaajien avustajana. Hän on muun muassa puolustanut Kemijärven massaliikettä sekä EFFIä rahankeräysrikosjutuissa ja Matti Nikkiä sekä Mikko Rauhalaa sananvapautta koskevissa jutuissa. Välimäki edusti äänestäjiä ja ehdokkaita oikeudenkäynnissä, jossa KHO katsoi oikeusministeriön sähköisen äänestyksen pilottikokeilun lainvastaiseksi. ==Aalto-yliopisto== Välimäellä dosentuuri Aalto-yliopistossa. Hän on tutkinut ohjelmistolisensointia sekä tekijänoikeutta tietoyhteiskunnassa. Hänen julkaisunsa ovat keskittyneet avoimen lähdekoodin ja yleisemminkin tietokoneohjelmien lisensointikysymyksiin, sananvapauteen Internetissä sekä korkeakoulukeksintöihin. ==Koulutus== Välimäki on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (Helsingin yliopisto, 1999) ja filosofian tohtori (Teknillinen korkeakoulu, 2005). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Välimäen kotisivut * Tuxera * Turre Legal * Oikeuden edessä - Turre Legalin yhteisblogi, jota myös Mikko Välimäki on kirjoittanut Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanley Turrentine

thumb|Stanley Turrentine 1976 Stanley Turrentine (5. huhtikuuta 1934 Pittsburgh – 12. syyskuuta 2000 New York) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän oli souljazzin ja pehmojazzin edelläkävijöitä. Hänet tunnettiin täyteläisestä, verevästä ja voimakkaasta tyylistä, jossa kuuluivat häneen varhaisvuosina vaikuttaneet blues, rhythm and blues ja soul. Turrentine oli muusikkona itseoppinut. Hänen tenorisaksofonia itsekin soittanut isänsä harjoitutti häntä kovasti. Isoveli Tommysta tuli trumpetisti, ja veljekset soittivat yhdessä muun muassa Max Roachin yhtyeessä. Stanley Turrentine liittyi 16-vuotiaana bluesmuusikko Lowell Fulsonin kokoonpanoon. Hän soitti 1950-luvulla myös muun muassa Ray Charlesin, Tadd Dameronin ja Earl Bosticin kanssa. Vuonna 1959 hän julkaisi ensimmäisen oman levynsä Stan The Man ja perusti vähän myöhemmin ensimmäisen omaa nimeään kantavan kokoonpanon. Turrentine levytti 1960-luvulla Blue Note -yhtiölle ja lähestyi tyylillisesti soulia. Hänen tunnetuin ja versioiduin sävellyksensä on vuonna 1971 julkaistu Sugar. Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi vuonna 1999 ilmestynyt Do You Have Any Sugar?. Stanley Turrentine kuoli 66-vuotiaana New Yorkissa, jossa hän oli juuri esiintynyt viikon ajan Blue Note -jazzklubilla. ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Ilmola (Keminmaa)

Ilmola on kylä Keminmaalla. Se sijaitsee Lautiosaaren ja Maulan kylien välisellä alueella Kemijoen varrella. Kylä kuuluu myös niin sanottuihin Hilma- kyliin.http://hilmakylatry.omasivu.fi/ Viitattu 11.9.2018. ==Ilmolan koulu== Ilmolassa sijaitsee myös koulu, joka ei ole enää nykyisin toiminnassa. Siellä järjestetään kuitenkin erilaista toimintaa, kuten myyjäisiä ja kerhoja. Ilmolan koulun kohdalla pysähtyy myös Keminmaan kirjasto-auto. ==Lähteet== *http://hilmakylatry.omasivu.fi/ ===Viitteet=== Luokka:Keminmaan kylät
Paula Yates

Paula Elizabeth Yates (24. huhtikuuta 1959 Colwyn Bay, Wales – 17. syyskuuta 2000 Lontoo)http://ftvdb.bfi.org.uk/sift/individual/94565 oli brittiläinen televisiojuontaja ja julkisuuden henkilö. Yates esiintyi 1980-luvulla Channel 4 -televisiokanavalla muun muassa ohjelmien The Tube ja The Big Breakfast juontajana. Hän oli pitkään naimisissa muusikko Bob Geldofin kanssa. Yates erosi Geldofista ja ryhtyi seurustelemaan INXS-yhtyeen laulajan Michael Hutchencen kanssa. Tämä suhde päättyi Hutchencen itsemurhaan vuonna 1997. Yatesilla oli neljä lasta: Geldofin kanssa Peaches, Pixie ja Fifi sekä Hutchencen kanssa Tiger. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset juontajat Luokka:Brittiläiset julkisuuden henkilöt Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Track & Field Athlete of the Year

Track & Field Athlete of the Year on Track & Field News -lehden antama palkinto vuoden parhaille yleisurheilijoille. Lehden järjestämä asiantuntijaraati valitsee joka vuosi parhaan mies- ja naisurheilijan. Palkintoa on jaettu miehille vuodesta 1959 ja naisille vuodesta 1974. == Palkitut == Vuosi Miehet Miehet Naiset Naiset 1959 Martin Lauer -- -- 1960 Rafer Johnson -- -- 1961 Ralph Boston -- -- 1962 Peter Snell -- -- 1963 Yang Chuan-Kwang -- -- 1964 Peter Snell -- -- 1965 Ron Clarke -- -- 1966 Jim Ryun -- -- 1967 Jim Ryun -- -- 1968 Bob Beamon -- -- 1969 Bill Toomey -- -- 1970 Randy Matson -- -- 1971 Rod Milburn -- -- 1972 Lasse Virén -- -- 1973 Ben Jipcho -- -- 1974 Rick Wohlhuter Irena Szewińska 1975 John Walker Faina Melnik 1976 Alberto Juantorena Tatjana Kazankina 1977 Alberto Juantorena Rosemarie Ackermann 1978 Henry Rono Marita Koch 1979 Sebastian Coe Marita Koch 1980 Edwin Moses Ilona Briesenick 1981 Sebastian Coe Evelyn Ashford 1982 Carl Lewis Marita Koch 1983 Carl Lewis Jarmila Kratochvílová 1984 Carl Lewis Evelyn Ashford 1985 Sa’id Awita Marita Koch 1986 Juri Sedyh Jackie Joyner-Kersee 1987 Sa’id AwitaAlkuperäinen voittaja Ben Johnson tuomittiin myöhemmin dopingista. Äänestyksen toinen oli Sa’id Awita Jackie Joyner-Kersee 1988 Serhi Bubka Florence Griffith-Joyner 1989 Roger Kingdom Ana Quirot 1990 Michael Johnson Merlene Ottey 1991 Serhi Bubka Heike Henkel 1992 Kevin Young Heike Drechsler 1993 Noureddine Morceli Wang Junxia 1994 Noureddine Morceli Jackie Joyner- Kersee 1995 Haile Gebrselassie Sonia O'Sullivan 1996 Michael Johnson Svetlana Masterkova 1997 Wilson Kipketer Marion Jones 1998 Haile Gebrselassie Marion Jones 1999 Hicham el-Guerrouj Gabriela Szabo 2000 Virgilijus Alekna Stacy DragilaAlkuperäinen voittaja Marion Jones tuomittiin myöhemmin dopingista. Stacy Dragila oli äänestyksen toinen. 2001 Hicham El Guerrouj Stacy Dragila 2002 Hicham El Guerrouj Paula Radcliffe 2003 Félix Sánchez Maria Mutola 2004 Kenenisa Bekele Jelena Isinbajeva 2005 Kenenisa Bekele Jelena Isinbajeva 2006 Asafa Powell Sanya Richards 2007 Tyson Gay Meseret Defar 2008 Usain Bolt Tirunesh Dibaba 2009 Usain Bolt Sanya Richards 2010 David Rudisha Blanka Vlašić 2011 David Rudisha Vivian Cheruiyot 2012 David Rudisha Valerie Adams 2013 Bohdan Bondarenko Valerie Adams 2014 Renaud Lavillenie Anita Włodarczyk 2015 Ashton Eaton Genzebe Dibaba 2016 Wayde van Niekerk Anita Włodarczyk 2017 Mutaz Essa Barshim Anita Włodarczyk 2018 Eliud Kipchoge Caster Semenya 2019 Karsten Warholm Dalilah Muhammad 2020 Koronapandemian takia ei valittu. Koronapandemian takia ei valittu. 2021 Ryan Crouser Elaine Thompson-Herah 2022 Armand Duplantis Sydney McLaughlin-Levrone 2023 Ryan Crouser Faith Kipyegon ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilupalkinnot
Suur-Jyväskylän Lehti

Suur-Jyväskylän Lehti on Jyväskylässä ilmestyvä Suur-Jyväskylän Lehti Oy:n kustantama kaupunkilehti. Lehteä jakoi Jakeluporras Oy 1.kesäkuuta 2010 asti jolloin se liikeluovutettiin Jyväskylän Jakelut Oy:lle. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1959. Lehti jaetaan taajamatalouksiin Jyväskylän, Korpilahden, Muuramen, Laukaan keskustaajaman, Lievestuoreen, Vihtavuoren ja Tiituspohjan, ja on saatavana myös noutolehtitelineistä näillä seuduin. Vuosittain julkaistaan kymmenkunta supernumeroa, joiden jakelualueeseen kuuluvat myös Äänekoski, Suolahti, Konginkangas, Jämsä ja Jämsänkoski. ==Historia== Suur- Jyväskylän Lehden edeltäjä Jyväs-Jussi ilmestyi ensi kerran 14. elokuuta 1959 jakelulevikkinään 22 000 kappaletta. Se myi ilmoituksia niin hyvin, että toimituksellista aineistoa oli vain pääkirjoitus, yksi juttu sekä pari aforismia ja vitsiä. Suurin ilmoitus mainosti Broadway-savukkeita, muut isot ilmoitukset olivat autoliikkeiden ja päivittäistavarakauppojen mainoksia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet Luokka:Jyväskylän media
Bus Driver

Bus Driver on SCS Softwaren julkaisema linja-autosimulaattoripeli. Pelin kokeiluversio on ladattavissa pelin kotisivuilta ilmaiseksi tunnin peliajalla. Verkkosivuilta voi ostaa myös täysversion. == Pelaaminen == Pelaaja valitsee reitin ajettavaksi kuudelta eri vaikeustasolta. Jokaiselle reitille on oma linja-autonsa, jota ei voi vaihtaa. Latausnäkymän jälkeen pelaaja aloittaa linja-auton ajamisen ajoreitin mukaisesti, joka näytetään pelaajalle tien pinnassa olevilla oransseilla nuoliopasteilla. Pelaajan tulee noudattaa ajaessaan liikennesääntöjä, kuten vilkunkäyttöä ja liikennevaloja. Liikennesääntöjen rikkomisesta menettää verrattain paljon pisteitä. Linja-auto tulee pysäyttää matkustajien kyytiin ottamista ja jättämistä varten merkityillä pysäkeillä, joita on reitistä riippuen 3–28. Jokaiselle pysäkille on aikataulun mukainen lähtöaika. Etuajoissa lähtemisestä lähtee välittömästi pisteitä, mutta toisaalta myöhässä oleva linja-auto voi kiriä aikatauluaan umpeen ajamalla vauhdikkaammin, sillä myöhästymispisteet lasketaan vasta reitin lopussa. Pysäkille ei myöskään saa jättää matkustajia. Pysäkkejä ei voi kuitenkaan jättää väliin, sillä pelaajalle näytetään vain yhden pysäkin sijainti kerrallaan. Alkuperäisversion 12 erilaista bussimallia on suunniteltu oikeiden linja-autojen pohjalta. Pelissä voi ajaa esimerkiksi matalalattiabussilla, koulubussilla ja vankibussilla. Ajettavissa on kolmekymmentä eri reittiä, joiden sääolosuhteet ja vuorokaudenajat vaihtelevat. == Rimsley == Pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Rimsleyn suurkaupunkiin, joka sijaitsee Yhdysvalloissa. Kaupungin nimistö on kuitenkin saanut vaikutteita lähinnä Lontoosta. Pelimaailma on avoin, eli pelaaja voi halutessaan tutkia kaupunkia vapaasti. Kaupunkiin on runsaasti luotu erilaisia tärkeitä elementtejä linja-autoliikennettä ajatellen. Kaupungista löytyy esimerkiksi messukeskus, useita suuria hotelleja, liikekaupunki, vanha kävelykeskusta, lentoasema, rahtisatama ja valtionvankila. Merenrannalla oleva kaupunki on merenlahden kahteen osaan jakama. Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee vuoristo, jonka ilmasto on talvinen vuoden ympäri. Kaupungin ympäri kiertää moottoritietasoinen kehätie. == Vastaanotto == Bus Driver -pelin alkuperäisessä versiossa ainoa pelinäkymä oli linja-auton ulkopuolelta, eli sitä pelattiin niin sanotusta kolmannesta persoonasta. Arvosteluissa on kaivattu ennen kaikkea kuljettajanäkymää. Kehittäjät perustelivat sen puutetta pelin luonteella, jonka tarkoitus ei ole toimia täysrealistisena linja-autosimulaattorina. Kuljettajanäkymä kuitenkin lisättiin peliin Gold-päivityksessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin verkkosivusto Luokka:Simulaatiopelit Luokka:Ajopelit Luokka:Tšekissä kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:Windows-pelit
Uusi kansanarmeija

Uusi kansanarmeija (, ) on Filippiinien kommunistisen puolueen aseellinen siipi. Maolainen NPA käy sissisotaa Filippiinien hallitusta vastaan. Armeija perustettiin 29. maaliskuuta 1969. Enimmillään armeijan riveissä oli 1980-luvulla 25 000 taistelijaa, nykyään arviolta 8 000\. Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat luokitelleet NPA:n terroristijärjestöksi. == ”Toinen suuri korjausliike” == 1990-luvulla liikkeessä kritisoitiin 1980-luvun virheitä, mikä johti ”toiseen suureen korjausliikkeeseen” (1992–1998), jonka lopulla tehtiin valtava sisäinen puhdistus: tuhansia taistelijoita ja jäseniä surmattiin Filippiinien armeijan vakoojina. Gloria Macapagal-Arroyon Filippiinien hallitus on ajoittain neuvotellut NPA:n edustajien kanssa Euroopassa. Poliisin mukaan NPA:lla oli tammikuussa 2008 enää 57 000 jäsentä, koska vuonna 2007 tuhottiin 13 sissien tukikohtaa. NPA on taistellut 69:ssä Filippiinien 81 maakunnasta vuoden 1969 jälkeen. 40 000 ihmistä on kuollut konfliktissa. Abs-Cbn Interactive, NPAs down to 5,700 == Armahdus == Presidentti Gloria Macapagal-Arroyo julisti 5. syyskuuta 2007 kommunistisen puolueen ja NPA:n jäsenille ym. armahduksen, joka ei kuitenkaan koske raiskauksia, kidutusta, huumesalakuljetusta, kidnappausta lunnaita varten yms., mutta lain muotoilu kongressissa on vielä kesken (29. lokakuuta 2008). Inquirer.net, Arroyo signs amnesty proclamation for communists Inquirer.net, 29.10.2008 == Lähteet == Luokka:Maolaisuus Luokka:Äärivasemmistolaiset sissiliikkeet Luokka:Äärivasemmistolaiset terroristijärjestöt Luokka:Filippiinien politiikka Luokka:Puolisotilaalliset järjestöt
Vallankumousvero

Vallankumousvero on terroristijärjestöjen keskeinen rahoitusmuodon kiertoilmaus.Detection of Terrorist Financing, U.S. National Credit Union Administration (NCUA), 2002 Vallankumousveroa kiristetään tyypillisesti yrityksiltä, ja veroa käytetään myös kohdeväestön pelotteluun. ==Esimerkkejä== * Neuvosto-Venäjällä bolševikkihallitus alkoi periä "vallankumousveroa" 2.11.1918Socialism: Still Impossible After All These Years , Peter J. Boettke & Peter T. Leeson, George Mason University, s. 13; Critical Review, Vol. 17, Autumn 2005. * Irlannin tasavaltalaisarmeija ja Korsikan kansallinen vapautusrintama ovat perineet vallankumousverojaMONEY LAUNDERING AND TERRORISM FINANCING: AN OVERVIEW, Jean-François Thony, IMF.org, Seminar on Current Developments in Monetary and Financial Law Washington, D.C., May 7-17, 2002. "Money laundering and the financing of terrorism may be seen as distinct activities. ... sometimes discreetly called a “revolutionary tax” (ETA, FLNC, IRA)". * Filippiineillä useimmat kotimaiset ja ulkomaiset yritykset maksavat vallankumousveroa Uusi kansanarmeija -järjestölle.Rebels' 'revolutionary tax' adds to cost of business in Philippines, N.Y.Times, October 20, 2004Chapter 6 -- Terrorist Organizations, Country Reports on Terrorism 2007, U.S. Department of State * Kolumbian sissiliikkeiden piirissä vallankumousverot yleistyivät 1980- ja 1990-luvuillaNegotiating with Terrorists - A Reassessment of Colombia's Peace Policy , NICOLAS URRUTIA, Stanford Journal of International Relations, vol. 3, issue 2, 2002. * Nepalin maolaississit ovat perineet laajalti vallankumousveroja vielä 2000-luvullaTrekking in the time of terrorism - The east is red with rhododendron and revolution , DAMBAR KRISHNA SHRESTHA, GUPHA POKHARI #243, 15.4.2005. * Argentiinalainen uusnatsijärjestö Movimiento Nacionalista Tacuara vaati "vallankumouksellista veroa" Buenos Airesin juutalaiskauppiailta. == Lähteet == Luokka:Terrorismi
Google Pack

Google Pack oli Googlen tarjoama useita ilmaisia ohjelmia yhteen paketoiva ja niiden helpon asennuksen ja päivityksen mahdollistava paketti. Se esiteltiin 2006 ja oli saatavilla Windows-käyttöjärjestelmälle. Syyskuussa 2011 Google ilmoitti useiden tuotteiden lakkauttamisesta, mukaan lukien Google Pack. ==Pakettiin kuuluneita sovelluksia== * Google Earth * Google Desktop * Google Toolbar * Google Chrome -verkkoselain * Google-sovellukset * Google Video Player * Picasa * Skype * Adobe Reader * Spyware Doctor * avast! * RealPlayer * Mozilla Firefox * StarOffice ==Aiheesta muualla== * Google Packin sivusto * Tietoja Google packista Luokka:Windows-ohjelmat Pack
Songo Mnara

Songo Mnara on raunioitunut satamakaupunki Tansaniassa. Se sijaitsee pienellä saarella noin kymmenen kilometrin päässä Kilwa Kisiwanista. Se on ollut aikoinaan Afrikan ja Euroopan välisen kultakaupan keskeinen paikka. Arvellaan, että Euroopan 1360-luvun ruttoepidemian aiheuttama lama ja kysynnän lasku johtivat kaupungin talouden hiipumiseen. Kaupungissa on säilynyt hienoja taloja 1400- ja 1500-luvuilta. Useimmat sitä vanhemmat talot modernisoitiin 1700-luvulla, kun omanilaisia maahanmuuttajia asettui kaupunkiin. Songo Mnara Wild Thing Safaris Songo Mnara muodostaa yhdessä Kilwa Kisiwanin kanssa Unescon maailmanperintökohteen.World Heritage Site == Lähteet == Luokka:Tansanian kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Tansaniassa
Helena Konttinen

Helena Konttinen (o.s. Eronen; 18. kesäkuuta 1871 Uukuniemi – 24. huhtikuuta 1916 Uukuniemi) oli suomalainen horrossaarnaaja, jonka toiminta ajoittuu 1800-luvun ja 1900-luvun taitteeseen itärajan tuntumaan pääosin Uukuniemelle.Suomalaisia unissasaarnaajia, s. 8 Konttinen tuli tunnetuksi unissasaarnaajana, joka sai profetiansa horrostilassa. Konttinen oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Profeettoja ja valheprofeettoja, s. 64 Hänen kerrotaan olleen 1700-luvulla Merikarvialla eläneen unissasaarnaaja Anna Rogelin yhden sisaruksen jälkeläinen. == Konttisen yliluonnolliset kyvyt == Jaakkiman rovastin V. Salmisen kertoman mukaan Konttinen pystyi horrostilassaan näkemään aikaisemmin muualla tapahtuneita asioita ja kuvailemaan niitä tarkasti. Eräässä tilaisuudessa Konttinen oli minuutilleen ennustanut rovasti V. Salmisen paikalle saapumisen ja kuvannut ne henkilöt joiden seurassa rovasti oli sitä ennen ollut ja myös rovastin ja hänen vaimonsa kahdenkeskisen keskustelun sisällön, jotta ulkopuoliset eivät voineet tietää.Suomalaisia unissasaarnaajia, s. 18-19 Professori Antti Voipio, tutkittuaan Konttisen ja useiden muiden horrossaarnaajan toimintaa, piti Helena Konttista selvästi hysteerisenä, joka hänen mukaansa johtui hänen rasittavista elämänkokemuksistaan. Tämän käsityksen vahvisti aikoinaan Suomen kuuluisampana pidetty psykiatri ja professori Christian Sibelius, joka oli tutkinut Konttista v. 1906.Profeettoja ja valheprofeettoja, s. 63 == Uukuniemeläisyyden synty == Konttisen toiminnan seurauksena syntyi uukuniemeläisyydeksi kutsuttu herätysliike, jota jatkamaan perustettiin Parikanniemen orpokotiyhdistys ry. Orpokoti toimi aluksi Parikanniemellä, joka on nykyisin Venäjän puolella. Vuodesta 1949 lähtien orpokoti on toiminut Ristiinassa. Vuonna 1967 yhdistys muutettiin Parikanniemisäätiöksi. Vuosittain elokuussa vietetään Parikkalassa, entisen Saaren kunnassa Orpokotijuhlia. == Lähteet == * Sarlin, K. K.: Eräs meidän ajan profeetta, Kustantaja E. Pulkkinen, Seinäjoki, 1943 * Leminen, Erkki: Uskon ja rukouksen mies, Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki, 1962 * Kiuru, Paavo: Karjalan naisprofeetta Helena Konttinen. Elämäkertaromaani, Kuva ja sana, Tampere, 1946 * Voipio, Aarni: Suomalaisia unissasaarnaajia, Otava, Helsinki, 1919 * Voipio, Aarni: Profeettoja ja valheprofeettoja , WSOY, Porvoo, 1927 === Viitteet === ==Kirjallisuutta== * (kirjoittanut Irma Sulkunen) == Aiheesta muualla == * Parikanniemisäätiön verkkosivut Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Profeetat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Windows Home Server

Windows Home Server, koodinimeltään Quattro, on kotikäyttöön suunniteltu palvelinkäyttöjärjestelmä. Se tarjoaa median jakamista, varmuuskopiointia sekä etäkäyttöä. ==Ominaisuudet== * Keskitetty varmuuskopiointi - Tuki jopa kymmenelle tietokoneelle. * Terveyden seuranta - Mahdollisuus seurata keskitetysti kaikkien tietokoneiden verkkoa, virustorjuntaa ja palomuuria * Tiedostojen jakaminen - Mahdollistaa tiedostojen jakamisen koneiden välillä. * Tulostimien jakaminen - Mahdollistaa tulostimien jakamisen verkossa. * Shadow Copy * Headless Operation * Remote Access Gateway * Media Streaming - Mahdollistaa median siirtämisen Xbox 360 -pelikonsoliin tai muihin laitteisiin * Palvelimen varmuuskopiointi - Voit varmuuskopioida palvelimen ulkoiselle kiintolevylle. ==Järjestelmävaatimukset== *1,0 GHz Intel Pentium 3 (tai vastaava) prosessori *512 MB RAM *80 GB sisäinen kiintolevy *100 Mbit/s langallinen ethernet Asennukseen vaaditaan *Käynnistyvä DVD-asema tai USB- muistitikku *Näyttö *Näppäimistö ja hiiri ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Microsoft Windows
Belgian cup

Belgian cup (; ) on kaudesta 1911–1912 alkaen järjestetty Belgian tärkein turnausmuotoinen jalkapallokilpailu. Sen järjestää Belgian jalkapalloliitto ja vuodesta 2008 lähtien turnaus on kulkenut nimellä Cofidis Cup, pääsponsorinsa Cofidisin nimen mukaan. Turnaus pelataan pudotuspelisysteemillä siten, että hävinnyt joukkue putoaa pois ja voittaja jatkaa seuraavalle kierrokselle. Cupin menestynein joukkue on Club Brugge KV kymmenellä mestaruudellaan. Cupin voittaja pääsee seuraavan kauden UEFA Europa Leagueen. == Pelisysteemi == Ensimmäinen vaihe muodostuu viidestä ottelupäivästä, joiden ottelut pelataan yksiosaisena. Cupin 1. kierrokselle osallistuvat niin sanotut provinssiliigojen seurat (175 kpl), jotka pelaavat alemmalla sarjatasolla. Toinen kierros pelataan 88 ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeen joukkueen välillä. 3. divisioonan joukkueet (32 seuraa) tulevat cupiin mukaan 3. kierroksella. 18 toisen divisioonan joukkuetta osallistuvat cupin 4. kierrokselle yhdessä 38 kolmannelta kierrokselta jatkoon päässeen joukkueen kanssa. Voittaneet 28 joukkuetta pelaavat vielä yhden kierroksen. Cupin toisessa vaiheessa pelaavat 14 ensimmäisestä vaiheesta selvinnyttä joukkuetta ja 18 liigajoukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelataan kaksiosaisina ja muut kierrokset yksiosaisina. == Aiheesta muualla == * Belgium – List of Cup Finals RSSSF. Luokka:Belgian jalkapallokilpailut Luokka:Kansalliset jalkapallocupit
Arto Heikkilä

Kauko Arto Heikkilä (s. 25. heinäkuuta 1948)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus / Like 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 187. on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Heikkilä on syntynyt Tampereella ja hän on työskennellyt aikaisemmin Kuopion ja Jyväskylän kaupunginteatterissa. Heikkilä on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa mm. Arto Halosen elokuvassa Prinsessa ja tv-sarjassa Suomalaisia tunnustuksia. Hän on ollut Suomen kommunistisen puolueen listoilla ehdokkaana kunnallisvaaleissa ja eduskuntavaaleissa. == Elokuvat ja TV-sarjat == Vuosi Elokuva/TV-sarja Rooli 1989 Kotia päin Pappi 1999 Suomalaisia tunnustuksia 2001 Krapula soittaa kahdesti 2010 Prinsessa Isakson 2010 Päivän sankari 2015 Me Rosvolat Hullu Hurmala 2018 Oma maa Vertti == Teatterikiinnitykset == * Joensuun kaupunginteatteri (1972-81, 1985-) * Kuopion kaupunginteatteri (1970-71, 1981-83) * Jyväskylän kaupunginteatteri (1983-1985) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Joensuun kaupunginteatterin kotisivut Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaitjärven rautatieasema

Kaitjärven rautatieasema (, ratakm 226+912) on rautatieliikennepaikka Luumäellä Karjalan radan varrella. Asema avattiin lokakuussa 1906, ja sen suunnitteli Bruno Granholm. Kaitjärven asema luokiteltiin alkujaan V luokan asemaksi, mutta se alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1963. Tavaraliikenne ja miehitys lopetettiin 1976, henkilöliikenne sekä itse liikennepaikka lakkautettiin seuraavana vuonna. Kaitjärvi avattiin kuitenkin uudelleen tavaraliikenteelle maaliskuussa 1980. Asemarakennus purettiin sen rapistuttua, ja tilalle on rakennettu tiilinen laitetila. Nykyisin liikennepaikka toimii raiteenvaihtopaikkana. Lahti–Luumäki-rataosuuden peruskorjauksen yhteydessä Kaitjärvelle rakennettiin sivuutusraiteet tavarajunien käyttöön. == Lähteet == Luokka:Luumäen rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Peterborough (Kanada)

Peterborough on kaupunki Kanadassa Ontarion provinssin eteläosassa. Kaupungissa oli 74 898 asukasta vuonna 2006. Peterborough, Smith-Ennismore- Lakefield, Douro-Dummer, Otonabee-South Monaghan ja Cavan-Monaghan muodostavat yhteisen Peterborough’n metropolialueen, jonka väkiluku oli 116 570 asukasta vuonna 2006. Kaupunkia kutsutaan portiksi Kawarthajärvien virkistysalueelle. Alueella sijaitsee lukuisia järviä, ja se on suosittu kesämökkialue. Alue tunnettiin aikaisemmin nimellä Scott’s Plains, mutta nimettiin myöhemmin Peterborough’ksi. Ann Arborin kaupunki, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa, on Peterborough’n ystävyyskaupunki. == Historia == Alueen tiedetään olleen asuttu viimeisestä jääkaudesta saakka. Jään vetäydyttyä ensimmäiset paleointiaanit siirtyivät alueelle noin 9 500 – 10 500 vuotta sitten. Noin 100-luvulta eaa. lähtien alueella vaikutti Hopewellin kulttuuri, joka ensimmäisinä asukkaina pienimuotoisesti viljelivät maata ja rakensi alueelle käärmekumpuja. 1000-luvulla irokeesit syrjäyttivät aikaisemmat kummunrakentajakulttuurit. Irokeesit joutuivat väistymään ja muuttamaan kauemmaksi Ontariojärven toiselle puolelle, kun algokinit ja huronit saapuivat alueelle. Näistä myöhemmistä intiaanikulttuureista on alueella lukuisia merkkejä. He kaiversivat useita kivipiirroksia alueelle. Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena ranskalainen tutkimusmatkailija Samuel de Champlain kulki alueen läpi matkallaan Trentjokea pitkin vuonna 1615. Alueen asuttaminen sai alkunsa, kun Adam Scott perusti vuonna 1818 sahan ja valssimyllyn Otonabeejoen varrelle. Vuonna 1825 alueelle saapui noin 2 000 siirtolaista, kun Britannian valtio siirsi köyhiä irlantilaisia Corkin kreivikunnasta Kanadaan. == Lähteet == Luokka:Ontarion kaupungit
Polttoainelämmitin

Polttoainelämmitin eli polttoainekäyttöinen lisälämmitin on laite, joka käyttää ajoneuvon polttoainetta lämpöenergian tuottamiseen ja se ottaa toimintaansa tarvittavan virran ajoneuvon akulta. Polttoainekäyttöisiä lämmittimiä käytetään ajoneuvojen moottorin ja ohjaamon lämmittiminä, niin esilämmitystarkoituksessa kuin ajon aikaisina lisälämmittiminä. == Polttoainelämmitin yleisesti == Moottorin esilämmitykseen tarkoitetun polttoainekäyttöisen lämmittimen lämmitysteho on noin kymmenkertainen verrattuna tavanomaiseen sähkökäyttöiseen esilämmitinvastukseen. Suuren tehon vuoksi lämmitysaika on lyhyt, kovillakin pakkasilla enintään 30 minuuttia. Lisälämmittimen tyypillinen polttoaineenkulutus on 0,3–0,7 litraa tunnissa. Polttoaineen palaessa syntyy hiilidioksidia, mutta polttoainelämmittimien muut päästöt ovat vähäisiä. Polttoainelämmittimen voi ajastaa käynnistymään tiettyyn aikaan ohjaamoon integroidusta ohjauspaneelista tai sitä voi käyttää kauko-ohjaimella. Sitä voidaan käyttää myös ajon aikaisena ajoneuvon lisälämmittimenä, mikäli moottorin tuottama lämpö ei yksin riitä. == Polttoainelämmitintyypit == Polttoainekäyttöiset lämmittimet voidaan jakaa ilmaa ja vettä lämmittäviin laitteisiin. === Ilmalämmitin === Ilmalämmitin lämmittää ajoneuvon ohjaamon ilmaa. Se käyttää lämmittämiseen ajoneuvon polttoainetta ja toimii erillään moottorinlämmittimestä. Se voi imeä lämmitettävän ulkoilmasta tai kierrättää ohjaamon sisäilmaa. Lisäksi sitä voi käyttää tavallisena ohjaamotuulettimena. === Vesilämmitin === Polttoainekäyttöinen lisälämmitin on ajoneuvon polttoaineella toimiva moottorinlämmitin, jolla lämmitetään moottorin jäähdytinnestettä. Moottorin jäähdytinnesteen lämmettyä riittävästi laitteen ohjaus käynnistää ajoneuvon ohjaamon tuuletuksen, jolloin ohjaamokin lämpenee. Myös vesilämmittimistä voi löytyä ohjaamon tuuletusominaisuus kesäkäyttöä varten. == Lähteet == Luokka:Autotekniikka
Armenia olympialaisissa

Armenia osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Lillehammerissa 1994 ja on ollut siitä lähtien mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa. Vuonna 1992 armenialaisurheilijat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella Georgian ja muiden IVY:n jäsenmaiden kanssa, tätä ennen maa oli osa Neuvostoliittoa. Armenian menestyksekkäin laji olympialaisissa on paini. Maan ensimmäinen olympiavoittaja on painija Armen Nazarjan, joka sai kultaa kreikkalais-roomalaisen painin kärpässarjassa Atlantassa 1996. Hän voitti kultaa myös Sydneyssä 2000, mutta edusti tällöin Bulgariaa. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *
Juho Lipsanen

Juho Petri Lipsanen (s. 29. toukokuuta 1961) on suomalainen yritysjohtaja. Lipsanen toimi vuosina 2002–2005 Alma Median toimitusjohtajana ja vuosina 2005–2008 TeliaSoneran johtajana, aluksi TeliaSonera Finlandin toimitusjohtajana ja vuoden 2007 alusta Integrated Enterprise Services -liiketoiminta-alueen, sittemmin Business Services -myyntidivisioonan, johtajana. Ennen siirtymistään Alma Median johtoon hän työskenteli vuodesta 1988 eri tehtävissä teollisuuskonserni ABB:ssä. Hän oli muun muassa ABB Automationin talousjohtaja ja ABB New Venturesin toimitusjohtaja. Lipsasen luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Coronaria Hoitoketjun, Lamor Groupin, SSH Communications Securityn ja Vapon hallitusten puheenjohtajuudet. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri, joksi hän valmistui Turun kauppakorkeakoulusta. Juho Lipsanen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän on tukkukauppias, kauppaneuvos August Lipsasen (1876–1948) lapsenlapsi ja muusikko Ilkka Lipsasen serkku. Lipsanen on kirjoittanut Hannu Laakson kanssa vuonna 2009 ilmestyneen yrityskirjan Operaatio Täyskäännös. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Telia Finland
Aruba olympialaisissa

Aruba osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Soulissa 1988 ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut. Aruba ei ole saavuttanut olympialaisissa yhtään mitali- tai pistesijaa. Maan urheilijat ovat osallistuneet olympialaisissa judoon, miekkailuun, nyrkkeilyyn, painonnostoon, purjehdukseen, pyöräilyyn, taekwondoon, taitouintiin, uintiin ja yleisurheiluun. == Lähteet == *
Slavonic Channel International

Slavonic Channel International (, ) on ukrainalainen televisiokanava. == Virallinen kotisivu == * Televisiokanavan kotisivut Luokka:Ukrainalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1994 perustetut televisiokanavat
José Nunes

José Carlos de Araújo Nunes (s. 7. maaliskuuta 1977 Castelo de Paiva, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi vuosina 2006–2014 espanjalaisseura Mallorcassa. Kesällä 2004 Nunes siirtyi Gil Vicentestä Sporting Bragaan. Bragassa hän pelasi puolentoista kauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi tammikuussa 2006 espanjalaiseen Mallorcaan.Braga defender to bolster Mallorca UEFA. Viitattu 2.1.2010. Nunen teki ensiesiintymisensä Mallorcassa 29. tammikuuta 2006 kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Seuraavalla kokonaisella kaudella 2006–2007 Nunes onnistui maalinteossa neljästi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * José Nunesin esittely Mallorcan virallisella kotisivustolla * José Nunesin tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markku Kopisto

Markku Eero Antero Kopisto (18. maaliskuuta 1949 Turku – 15. tammikuuta 2020 Espoo) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Kopiston tunnetuin sävellys lienee lastenlaulu ”Popsi, popsi porkkanaa”. Kopisto kävi koulunsa Urjalassa, missä hän aloitti musisoinnin poikasoittokunnan rumpalina. Myöhemmin hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1970–1976. Hänen omia soittimiaan olivat klarinetti ja saksofoni, ja hän teki pääasiallisen elämäntyönsä opettamalla niiden soittoa Kauniaisten musiikkiopistossa, jossa hän työskenteli 40 vuotta. Kopisto teki yhteistyötä Risto Jarvan kanssa säveltämällä musiikkia elokuviin Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975), Loma (1976), Jäniksen vuosi (1977). Yhteistyö kuitenkin päättyi Jarvan kuolemaan. Myöhemmin Kopisto sävelsi musiikin Matti Kuortin Kiljusen herrasväki -elokuviin, jotka valmistuivat vuosina 1981 ja 1990. Kopisto oli osa Jarvan Filminor-nimisen tuotantoyhtiön tiimiä. Hän sävelsi musiikkia myös tilauselokuviin ja lyhytelokuviin. Kopisto sävelsi musiikkia myös Jouni Hiltusen ohjaamiin dokumenttielokuviin Taivaallinen tehtävä, Under bar himmel, Elämä näytä minulle kasvosi, Skärgårdsfotografen, Viimeinen kauppavene ja Tuntematon Selkämeri, samoin kuin Jouko Aaltosen dokumenttiin Taistelu Turusta.http://www.suomalaisenelokuvanfestivaali.fi/site/index.php?option=com_content&task;=view&id;=192&Itemid;=1 Markku Kopiston entisistä oppilaista koostuva klarinettiyhtye esitti vuonna 2018 SuomiLOVE-ohjelmassa ”Vaellus”-nimisen kappaleen, jonka Kopisto oli säveltänyt Jäniksen vuoteen. Kopisto kuoli 70-vuotiaana Espoossa. Kopisto on haudattu Tapiolan uurnalehtoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Aleksandr Matrosov

Aleksandr Matvejevitš Matrosov (; , baškiiriksi Шәкирйән Юныс улы Мөхәмәтйәнов 5. helmikuuta 1924 Dnepropetrovsk – 22. tai 27. helmikuuta 1943) oli neuvostoliittolainen toisessa maailmansodassa korkeimmalla kunniamerkillä palkittu jalkaväkisotilas. Matrosov sai arvonimen Neuvostoliiton sankari kaaduttuaan taistelussa Kalinin rintamalla lähellä Pihkovaa, jossa hän pelasti ryhmänsä jäsenet heittäytymällä konekivääritulen eteen. Luokka:Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Macbeth (vuoden 1948 elokuva)

Macbeth on Orson Wellesin ohjaama William Shakespearen samannimiseen näytelmään pohjautuva yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1948. Elokuva kuvattiin 23 päivässä käyttäen lännenelokuvan lavasteita. Welles esitti itse Macbethia ja Lady Macbethia näytteli Jeanette Nolan, jonka kanssa Welles oli näytellyt jo radiossa. Elokuvassa näyttelivät myös Erskine Sanford, William Alland ja Gus Schilling, jotka olivat olleet mukana myös Wellesin Citizen Kanessa. Myös Wellesin tytär Christopher näytteli elokuvassa yhtä MacDuffin murhattua lasta. Alkuperäisnäytelmää oli käsikirjoitusta varten jouduttu lyhentämään huomattavasti, jonka takia näytelmään oli luotu Alan Napierin esittämä "Pyhän Isän" -hahmo, joka toimii kertojana ylläpitämässä jatkuvuutta. == Roolit == == Lähteet == Luokka:Orson Wellesin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1948 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Belgian liigacup

Belgian liigacup oli Belgian jalkapallocup, joka pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1998–1999. Kilpailun voitti SK Lommel lyödessään finaalissa Germinal Ekeren. Televisio-oikeuksien kiistan vuoksi sekä suurempien joukkueiden vähäisen kiinnostuksen takia liigacup päätettiin lopettaa kokonaan. Kilpailu pelattiin ainoastaan kolmena vuotena ja se lakkautettiin vuonna 2001. Liigacupin voittaja pääsi seuraavan kauden Intertoto Cupiin. == Liigacupin voittajat == *1999 - K. Sint-Truidense VV *2000 - SK Lommel *2001 - RSC Anderlecht Luokka:Belgian jalkapallokilpailut