EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaukana mielettömästä maailmasta

Kaukana mielettömästä maailmasta (Far from the Madding Crowd) on Thomas Hardyn romaaniin perustuva, John Schlesingerin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1967. 1800-luvun puolenvälin Lounais-Englannin maaseudulle sijoittuvassa tarinassa Batsheba Everdene (Julie Christie) on dorsetilaisen maatilan ainoa perijä, jota miehet liehittelevät. Keskeisiä miesrooleja näyttelevät Alan Bates, Peter Finch ja Terence Stamp. Upeista maisemistaan kehuttu elokuva on kuvattu 70 millimetrin filmille. ==Vastaanotto== National Board of Review of Motion Pictures palkitsi elokuvan ja Peter Finchin roolisuorituksen vuoden parhaina omissa sarjoissaan.. Richard Rodney Bennett oli Oscar-ehdokkaana elokuvan musiikistaOscars Database. Viitattu 15.7.2022.. Bafta-ehdokkuuksia saivat Nicolas Roeg kuvauksesta ja Alan Barrett puvustuksestaFilm in 1968, Bafta.org. Viitattu 16.7.2022.. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi näki elokuvassa tuoreeltaan ”jylhää voimaa, salaperäistä kohtalokkuutta, selkeytymättömien ja ristiriitaisten tunteitten kuohua, epätavallisia ihmistyyppejä ja -luonteita sekä poikkeuksellista ballaadinomaista kauneutta”. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla vuonna 1980 sen tavoittavan erinomaisesti 1800-luvun englantilaisen maaseutuympäristön sykkeen, mutta kuvaavan henkilöiden taustoja ja Thomas Hardyn alkuperäistarinan teemoja kovin ulkokohtaisesti. ”Schlesinger tarjoaa huimaavan kauniita jaksoja, maiseman ja luonnon verevää kuvallista taltiointia, mutta niissä on kyllä joskus itsetarkoituksellisuuden makua.” ==Uudempi versio== Tanskalainen Thomas Vinterberg ohjasi tarinasta 2010-luvulla uuden englanninkielisen elokuvaversion, jonka suomenkielinen nimi on Kaukana maailman menosta (2015). ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1967 brittiläiset elokuvat Luokka:John Schlesingerin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Beat-Sofi Granqvist

Beat-Sofi Granqvist (1869 – 1960) oli suomalainen näyttelijä ja floristi.Beat- Sofi Granqvist (1869-1960) skådespelare, florist. (1900) Svenska Teaterns arkiv (Finna) Beat-Sofi Granqvistin vanhemmat olivat Porin yläalkeiskoulun matematiikan ja luonnonhistorian kollega Karl Emil Granqvist (1830–1889) ja hänen ensimmäinen vaimonsa Maria Sofia Nyström. Granqvist oli Kaarlo Bergbomin oppilaana ja näytteli Ruotsalaisessa teatterissa Helsingissä ja Turussa 1890–1894 ja 1904–1909. Hän kävi myös kiertueella Ruotsissa.Suomalainen kukkaishaltijatar, Forum, 01.01.1939, nro 1, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotEtt besök hos huvudstadens blomsterfé, Astra, 01.12.1938, nro 24, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Emil Granqvist. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.7.2022. Granqvist opiskeli 1910-luvulla Saksassa Dresdenissä ja Steibnitzissä tekokukkien valmistusta. Suomeen palattuaan hän perusti maan ensimmäisen tekokukkatehtaan asuntonsa yhteyteen Pieni Roobertinkatu 4-6:een. Kukkia, jotka eivät tuoksu, Seura, 17.08.1938, nro 33, s. 51, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Elokuvarooleja == * Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia 1922, Adèle von Wildheim Elonet : Rakkauden kaikkivalta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Baaghi (vuoden 2016 elokuva)

Baaghi (suomeksi ”Kapinallinen”) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Sabbir Khan ja tuottanut Sajid Nadiadwala. Päärooleja näyttelevät Tiger Shroff ja Shraddha Kapoor. == Juoni == Kamppailulajiopiskelija lähtee Thaimaahan pelastamaan rakastettunsa ja kostamaan mestarinsa murhan. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Baaghin 1,27 miljardin rupian tuotollaan ”hitiksi”. == Jatko-osat == Elokuvan menestys poiki kaksi hengellistä jatko-osaa, Baaghi 2 (2018) ja Baaghi 3 (2020), joiden pääroolissa jatkoi Tiger Shroff. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintatrillerit Luokka:Intialaiset romanttiset elokuvat Luokka:Elokuvat kamppailulajeista Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Pertti Ruuskanen

Pertti Ruuskanen (7. huhtikuuta 1953 Siilinjärvi – 5. kesäkuuta 2022 SiilinjärviKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 27.6.2022, s. B 11) oli suomalainen alppihiihtäjä. Ruuskanen voitti vuonna 1967 Aku Ankka -kilpailun ja pääsi siten edustamaan Suomea Italiaan. Hän kilpaili miesten sarjassa jo 15-vuotiaana. Hänen paras lajinsa oli syöksylasku, jossa voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa 1972. Yhteensä Ruuskanen sai 18 Suomen-mestaruusmitalia, vuonna 1974 hän voitti kaikki lajit; pujottelun, suurpujottelun ja syöksylaskun. Keski-Euroopan klassikkokisoissa hän oli parhaimmillaan kymmenen parhaan joukossa. Mutta Suomen Hiihtoliitto oli nihkeä tukemaan alppimaajoukkuetta ja Ruuskanen lopettikin kansainvälisen uran vasta 22-vuotiaana. Kilpailu-uran jälkeen Ruuskanen toi maahan urheiluvälineitä sekä työskenteli urheilukaupan parissa. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Siilinjärvellä 5. kesäkuuta 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Urho Lanamäki

Urho Albinus Lanamäki (21. maaliskuuta 1890 Alavus – 22. heinäkuuta 1959) oli suomalainen liikemies, talousneuvos ja ampumaurheilun harrastaja.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961Kuka kukin on 1954 Lanamäen vanhemmat olivat ratavartija Salomon Lanamäki ja Maria Sofia Härkönen. Hän valmistui Suomen liikemiesten kauppaopistosta vuonna 1915. Lanamäki oli Vaasa Oy:n toimitusjohtajana 1915–1959. Hän oli Teräs Oy:n johtokunnan jäsen 1950–1959, Vaasan messujen johtokunnan puheenjohtaja 1946–1959, Rautatiekirjakauppa Oy:n johtokunnan jäsen 1944–1959, Vaasan Sähkö Oy:n johtokunnan jäsen 1943–1950, vakuutusyhtiö Tarmon hallintoneuvoston jäsen 1944–1959, Graafisen teollisuusliiton hallituksen jäsen vuodesta 1934, Sanomalehtien liiton johtokunnan jäsen 1928-1959 sekä Vaasan käsityö- ja tehdasyhdistyksen puheenjohtaja 1946–1948. Hän sai talousneuvoksen arvon 1941. Lanamäki oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1939–1944 ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1943–1948. Hän oli Vaasan ampujain johtokunnan puheenjohtaja 1927–1937, Pohjanmaan ampujaliiton sihteerinä 1927–1940 ja puheenjohtaja 1934–1952 sekä Suomen ampujainliiton liittohallituksen jäsenenä 1927–1950. Lanamäki toimi syksyllä 1917 Vaasan suojeluskunnan sihteerinä. Suomen sisällissodan aikana hän oli Vaasan suojeluskunnan 3. komppanian vääpeli, osallistui Vaasan valtaukseen ja oli Satakunnan rintamalla Laviassa ja Suodenniemellä. Sodan jälkeen hän aloitti ampumaharrastuksen pienoiskiväärillä Vaasa-lehden toimituksesta kootussa joukossa, jossa oli mukana myös muun muassa Vaasan Jaakkoo, Kosti Könni ja Lenni Laakso."Lana", vaasalainen pyssymies. Toimitusjohtaja U. A. Lanamäkeä haastattelemassa, Seura, 17.08.1938, nro 33, s. 57, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lanamäki oli naimisissa 1920–1950 Julia Maria Blomqvistin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1951 Marianne Ruth Karisjoen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Checkmate (Itzy)

Checkmate on eteläkorealaisen k-pop-yhtye Itzyn viides EP. Se julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 15. heinäkuuta 2022. EP sisältää seitsemän kappaletta, mukaan lukien singlen ”Sneakers”. EP:stä julkaistiin kuusi eri fyysistä versiota, viisi perusversiota ja yksi rajoitettu painos. Yhtyeen samanniminen kiertue alkoi elokuussa 2022. == Kaupallinen menestys == 31\. lokakuuta 2022 uutisoitiin että EP on myynyt yli miljoona kappaletta Circle Chartin mukaan (entinen Gaon Chart). == Kappaleet == == Vastaanotto == EP:tä ennakkotilattiin 720 665 kappaletta. Albumi on noussut Billboard 200 listalla kahdeksannelle sijalle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 EP:t Luokka:Itzyn albumit
Artemis Fowl (elokuva)

Artemis Fowl on Kenneth Branagh’n ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 2020. Se perustuu Eoin Colferin samannimiseen kirjaan vuodelta 2001, ja sen ovat käsikirjoittaneet Hamish McColl ja Conor McPherson. Elokuva yhdistelee fantasiaa ja scifiä, ja sen oli alun perin tarkoitus ilmestyä elokuussa 2019, mutta se siirrettiin kevääseen 2020. Koronaviruspandemian vuoksi elokuva julkaistiin elokuvateattereiden sijasta suoratoistopalvelu Disney+:aan Yhdysvalloissa 12. kesäkuuta 2020, ja Suomessa 6. marraskuuta 2020. Pääroolia Artemis Fowlia esittää Ferdia Shaw. == Tuotanto == Artemis Fowl -kirjan filmatisointioikeuksista alettiin käymään tarjouskilpailua jo vuonna 2000, jolloin Artemis Fowl -romaania ei oltu vielä edes julkaistu ja Eoin Colfer työskenteli yhä täysipäiväisenä opettajana. Filmatisointioikeudet voitti itselleen lopulta Miramax Films -tuotantoyhtiö. Vaikka filmatisointioikeudet myytiin nopeasti, kesti elokuvan tuotantoprosessi kokonaisuudessaan parisenkymmentä vuotta. Elokuvaprojektin ohjaajaksi valittiin useita eri henkilöitä, jotka yksi toisensa jälkeen jättivät projektin. Myös elokuvan käsikirjoitus kirjoitettiin uudelleen useita kertoja ja esimerkiksi Colfer on itse kuvaillut esillä olleiden käsikirjoitusten vaihdelleen Scary Movie -tyyppisestä parodiasta Taru Sormusten Herrasta -sarjan hahmoja sisältäneeseen versioon. Noin vuosina 2006–2008 Colfer ja Jim Sheridan käsikirjoittivat yhdessä elokuvasta yhden version, jonka ohjaajana Sheridanin olisi pitänyt olla. Käsikirjoitus valmistui, mutta projekti ei edennyt tuotantovaiheeseen. Vuonna 2013 Disney ja Weinstein Company kertoivat suunnittelevansa elokuvaa, joka käsittäisi alkuperäisen Artemis Fowlin tapahtumien lisäksi myös kirjasarjan toista osaa. Tähän projektiin ohjaajiksi kaavailtiin Robert De Niroa ja Jane Rosenthalia. Disney lopetti yhteistyön Weinstein Companyn kanssa vuonna 2017, jolloin projekti ei vielä ollut edennyt tuotantoon saakka. Elokuvan kuvaukset alkoivat lopulta vuonna 2018. Elokuva oli määrä julkaista ensin kesällä 2019, mutta Disneyn ja 21st Century Foxin välisen fuusion vuoksi julkaisua lykättiin toukokuulle 2020. Tuolloin taas koronapandemia esti elokuvan teatterilevityksen. Lopulta elokuva julkaistiin ilman teatterilevitystä suoraan Disney+-suoratoistopalvelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Disney+-alkuperäiselokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Sophia Kleinherne

Sophia Kleinherne (s. 12. huhtikuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Kleinherne on kesästä 2017 edustanut kotimaassaan sittemmin nimensä Eintracht Frankfurtiksi muuttanutta 1. FFC Frankfurtia, johon hän siirtyi Güterslohista. Kleinherne voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016 ja saavutti hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2019. Hän pelasi EM- kilpailuissa 2022 kolme ottelua, teki maalin alkulohko-ottelussa Suomea vastaan ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Freigang

Laura Freigang (s. 1. helmikuuta 1998) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 16 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Freigang on kesästä 2018 edustanut kotimaassaan sittemmin nimensä Eintracht Frankfurtiksi muuttanutta 1. FFC Frankfurtia. Hän edusti vuoteen 2016 saakka TSV Schott Mainzia ja pelasi ennen Frankfurtiin tuloaan kaksi vuotta Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltionyliopiston Penn State Nittany Lions -joukkueessa. Freigang on pelannut useissa Saksan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020. Hän teki hattutempun eli kolme maalia marraskuussa 2020 EM-karsintaottelussa Kreikkaa vastaan ja syyskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2022 yhden ottelun ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Anyomi

Nicole Anyomi (s. 10. helmikuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Anyomi on kesästä 2021 edustanut kotimaassaan Eintracht Frankfurtia, johon hän siirtyi SGS Essenistä. Anyomi voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan- mestaruuden 2017 sekä saavutti hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 ja 2019. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2022 kaksi ottelua, teki maalin alkulohko- ottelussa Suomea vastaan ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reino Eklund

Reino Aleksander Eklund (15. kesäkuuta 1895 Jyväskylä – 21. helmikuuta 1966) oli suomalainen Vapaakirkon lähetystyöntekijä, kuvanveistäjä ja taidemaalari.Geni.com : Reino Eklund Reino Eklundin vanhemmat olivat leipuri Emil Alexander Eränlinna (Eklund; 1869–1955) ja Alma Lydia Lehtonen (1871–1918). Hän oli naimisissa vuodesta 1931 Vapaakirkon lähetyssaarnaaja ja sairaanhoitaja Annikki Tunturivuon (1889–1973) kanssa. Suomen Viikkolehti, 08.01.1931, nro 1, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kotkassa asunut Reino Eklund aloitti kuvaamataiteen parissa jo 12-vuotiaana saatuaan öljyvärit äidiltään. Hän lähti 1922 opiskelemaan Ateneumiin ja sitten hän opiskeli kuvaamataiteita ulkomailla Ranskassa ja Saksassa. Maalaamisen lisäksi Eklund oli kuvanveistäjä ja hän toimi myös puuseppänä tehden huonekaluja, muun muassa Kalevala-aiheisen tammisen kirjakaapin. Kotkalainen kuvaamataitelija Reino Eklund. Maalari, kuvanveistäjä - puuseppä, Kymenlaakson Sanomat, 27.02.1930, nro 23, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Eklund teki vuonna 1928 Kotkan suojeluskuntatalon luentosalin seinämaalaukset. Kotkan Suojeluskuntatalon uusi luentosali, Kymenlaakson Sanomat, 13.10.1928, nro 117, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1930 Eklund lähti opintomatkalle Sikkimiin Suomen Vapaakirkon lähetysasemalle auttakseen myös lähetysasemien rakennusten kunnostamisessa. Kansan kuvalehti, 25.04.1930, nro 17, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotIndiaan, Nuorten todistus, 01.04.1930, nro 4, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sikkimissä Darjeelingin seudulla Eklund sai mainetta rakentajana, sillä hänen tekemänsä rakennukset eivät sortuneet maanjäristyksessä. Hän lähetti myös esineitä Helsingin yliopiston kokoelmiin. Toimeentulonsa hän hankki maalauksillaan.Suomalaisasutusta Himalajalla, Seura, 29.06.1938, nro 26, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuomalaissiirtola Himalajan rinteellä, Suomen Kuvalehti, 17.12.1932, nro 51-52, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Eklund teki kattomaalaukset Kalimpongin katoliseen kirkkoon, opetti nunnille taidehistoriaa ja maalausta sekä suunnitteli ja rakensi luostarin lastenkotirakennuksen. Hän patentoi myös kaksi keksintöään, perinteiseen rukkiin tehdyn parannuksen ja käsikarstan.Kansalaisten parissa Himalajassa, Helsingin Sanomat, 24.03.1935, nro 81, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Tabea Waßmuth

Tabea Waßmuth (s. 25. elokuuta 1996) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 21 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Waßmuth on kesästä 2021 edustanut kotimaassaan Wolfsburgia, johon hän siirtyi Hoffenheimista. Waßmuth ei pelannut lainkaan Saksan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020. Hän teki aikuisten maajoukkueuransa ensimmäiset kaksi maalia joulukuussa 2020 EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljä ottelua ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jule Brand

Jule Brand (s. 16. lokakuuta 2002) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 24 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Brand siirtyi kesällä 2022 Wolfsburgiin. Aiemmin hän on pelannut Bundesliigaa Hoffenheimin joukkueessa. Brand voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2021. Hän teki lokakuussa 2021 kotikentällä pelatussa MM-karsintaottelussa Israelia vastaan kaksi maalia. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi Saksan kaikki kuusi ottelua ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahtiala (Lohja)

Ahtiala (ruots. Aktilaby) on kylä Lohjan Lohjansaaressa Uudellamaalla. Kylässä sijaitsee esimerkiksi Ahtialan kartano, sekä Saima Harmajan perheen kesäkoti Heimo. Alueen postinumero on 08800. Ahtialassa Ahtialan salmessa sijaitsee myös vedenottamo, josta otetaan vettä Kirkniemen paperitehtaalle. == Lähteet == Luokka:Lohjan kylät
Ann-Katrin Berger

Ann-Katrin Berger (s. 9. lokakuuta 1990 Göppingen) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa kolme maaottelua joulukuusta 2020 alkaen. Hän saavutti varamaalivahtina hopeaa EM-kilpailuissa 2022. Berger edusti kotimaassaan Turbine Potsdamia kausina 2011–2014. Tämän jälkeen hän on edustanut Ranskassa Paris Saint-Germainia kausina 2014–2016 sekä Englannissa ensin Birmingham Cityä ja vuoden 2019 alusta Chelseaa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pölkkyhärkä

Pölkkyhärkä (Sinodendron cylindricum) on kampasarvisten heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Pölkkyhärkä on väriltään musta ja koiraalla on päässään kaareva sarvi. Lajilla esiintyy sukupuolidimorfismia. Pölkkyhärkää esiintyy Suomessa Pori-Joensuu akselin eteläpuolella. Suomessa pölkkyhärkä on luokiteltu yleiseksi, vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi.Laji.fi: Pölkkyhärkä (Sinodendron cylindricum) Lajia esiintyy laajemmin pääasiallisesti Euroopassa.Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sinodendron cylindricum Lajin saalistajana esiintyy ainakin lahokapo (Boros schneideri) ja loisena loiskärpäsiin (Tachinidae) kuuluva Dinera ferina.Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sinodendron cylindricum == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Pölkkyhärkä Sinodendron cylindricum *UniProt: Taxonomy - Sinodendron cylindricum *Ukrainian Biodiversity Information Network: Species: Sinodendron cylindricum Luokka:Kampasarviset
Kotikatu – 2. tuotantokausi (1996–1997)

Kotikatu-televisiosarjan toinen tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1996–1997. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.1996 ja viimeinen jakso 24.4.1997. YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä 1.8.2008. Jaksojen lisäksi DVD- julkaisu sisältää lisämateriaalia. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan huhtikuussa 2017. Toiseen tuotantokauteen perustuu myös kolme Kotikatu-kirjasarjan romaania, Kuuma kesä (2000), Jouluksi kotiin (2000) ja Keväthäät (2001), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 38–51, toinen jaksot 52–68 ja kolmas jaksot 69–88. == Henkilöt == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöt === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 38\. Kovan tuulen varoitus 05.09.1996 39\. Perintötekijät 12.09.1996 40\. Jääkausi 19.09.1996 41\. Ei voi olla totta 26.09.1996 42\. 42195 M 03.10.1996 43\. Suorat sanat 10.10.1996 44\. Totta toinen puoli 17.10.1996 45\. Maailmanpyörä 24.10.1996 46\. Tulenarkaa 31.10.1996 47\. Oven avajaiset 07.11.1996 48\. Huoltamo laskee alleen 14.11.1996 49\. Missä kello? 21.11.1996 50\. Vanha suola janottaa 28.11.1996 51\. Lapsuuden loppu 05.12.1996 52\. Onko autoilu mur? 12.12.1996 53\. Yövieras 19.12.1996 54\. Jouluksi kotiin 26.12.1996 55\. Löytynyt tuntematon nuori nainen 02.01.1997 56\. Veitsen terällä 09.01.1997 57\. Äiti ja tytär 16.01.1997 58\. Norja kutsuu 23.01.1997 59\. Valoa näkyvissä 30.01.1997 60\. Paras kaveri 06.02.1997 61\. Tunnontuskia 13.02.1997 62\. Rukkaset 20.02.1997 63\. Pupu pöksyissä 27.02.1997 64\. Kesäkissa 06.03.1997 65\. Liisa pien 13.03.1997 66\. Hätävarjelun liioittelua 20.03.1997 67\. Kovaa peliä 27.03.1997 68\. Daamipakko 03.04.1997 69\. Oikeus ja kohtuus 10.04.1997 70\. Lobataan taas 17.04.1997 71\. Jotain vanhaa, jotain uutta 24.04.1997 == Lähteet == Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Kotikatu – 3. tuotantokausi (1997–1998)

Kotikatu-televisiosarjan kolmas tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1997–1998. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 4.9.1997 ja viimeinen jakso 23.4.1998. YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä 21.1.2010. Jaksojen lisäksi DVD- julkaisu sisältää ohjelmanteosta kertovan dokumentin Ykköskatsomo - Special: Kotikatu ruudun takaa. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenassa kesäkuussa 2017. Kolmanteen tuotantokauteen perustuu myös kaksi Kotikatu- kirjasarjan romaania, Keväthäät (2001) ja Matkalla tähtiin (2001), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 69–88 ja toinen jaksot 89–104. == Henkilöt == === Päähenkilöt === ===Sivuhenkilöt=== ==Jaksot== Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 72\. Vanha rakkaus ei ruostu 04.09.1997 73\. Unelmista totta 11.09.1997 74\. Jäähyväiset kotikadulle 18.09.1997 75\. Kadoksissa 25.09.1997 76\. Voittajia ja häviäjiä 02.10.1997 77\. Teemu ottaa vastuun 09.10.1997 78\. Miesten kesken 16.10.1997 79\. Vuosi lykkäystä 23.10.1997 80\. Seijan päivä 30.10.1997 81\. Varmuuden vuoksi 06.11.1997 82\. Vieraita naisia 13.11.1997 83\. Vuoroin vieraissa 20.11.1997 84\. Ensimmäinen kerta 27.11.1997 85\. Tunnustuksia 04.12.1997 86\. Salaisuuksia ja valheita 11.12.1997 87\. Päin punaista 18.12.1997 88\. Joulun tähdet 25.12.1997 89\. Uusi vuosi, uudet kujeet 01.01.1998 90\. Keittiöapulainen 15.01.1998 91\. Schengenin sopimus 22.01.1998 92\. Brysselin tuliaisia 29.01.1998 93\. Miehen tie 05.02.1998 94\. Etäisten laaksojen mies 12.02.1998 95\. Kolmas pyörä 19.02.1998 96\. Likviditeettikapeikko 26.02.1998 97\. Yksinäinen mies 05.03.1998 98\. Velat saataviksi 12.03.1998 99\. Karkuri 19.03.1998 100\. Mies parhaassa iässä 26.03.1998 101\. Teemun valinta 02.04.1998 102\. Artun debyytti 09.04.1998 103\. Saarnaaja 16.04.1998 104\. Tie tähtiin 23.04.1998 ==Lähteet== Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Kotikatu – 4. tuotantokausi (1998–1999)

Kotikatu-televisiosarjan neljäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1998–1999. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.1998 ja viimeinen jakso 29.4.1999. YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä 17.2.2011. AIempien tuotantokausien DVD-julkaisuista poiketen julkaisu ei sisällä lisämateriaalia. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2017. Neljänteen tuotantokauteen perustuu myös kaksi Kotikatu-kirjasarjan romaania, Viimeinen vierailu (2002) ja Äitien päivät (2003), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 105–121 ja toinen jaksot 122–138. == Henkilöt == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöt === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 105\. Kuolemantuomio 03.09.1998 106\. Aleksin isä 10.09.1998 107\. Dynamon liimanäppi 17.09.1998 108\. Isku huoltamolle 24.09.1998 109\. Söderin pojat 01.10.1998 110\. Mummo ja vaari 08.10.1998 111\. Mustasukkaisuutta 15.10.1998 112\. Pyöräretki maalle 22.10.1998 113\. Kaukorakkautta 29.10.1998 114\. Pesäero 05.11.1998 115\. Me ollaan sankareita kaikki 12.11.1998 116\. Kotibileet 19.11.1998 117\. Läksiäiset 26.11.1998 118\. Ampumavälikohtaus Joensuussa 03.12.1998 119\. Sielunhoitoa 10.12.1998 120\. Kotiinpaluu 17.12.1998 121\. Evakkojoulu 24.12.1998 122\. Kuoleman kosketus 07.01.1999 123\. Pelkoa Kotikadulla 14.01.1999 124\. Kirje Afrikasta 21.01.1999 125\. Kotiinpaluu 28.01.1999 126\. Ikiuneen 04.02.1999 127\. Täällä Pohjantähden alla 11.02.1999 128\. Lopputilit 18.02.1999 129\. Viimeiset kiusaukset 25.02.1999 130\. Tilaisuus tekee varkaan 04.03.1999 131\. Epäilyksen varjo 11.03.1999 132\. Huippumalli 18.03.1999 133\. Tunnustus 25.03.1999 134\. Elämisen ehdot 01.04.1999 135\. Matkakuumetta 08.04.1999 136\. Maihin kaukaisiin 15.04.1999 137\. Piilopaikka 22.04.1999 138\. Tiku ja Taku 29.04.1999 == Lähteet == Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Le Tour du monde

Le Tour du monde (”Matka maailman ympäri”) oli vuosina 1860–1914 ilmestynyt ranskalainen kuvitettu aikakauslehti. Se julkaisi koti- ja ulkomaisia matkakertomuksia eri puolilta maailmaa. Édouard Chartonin toimittama ja Hachette-kustantamon julkaisema viikkolehti seurasi ranskalaisen ja brittiläisen imperialismin kehitystä, mutta sen näkökulma oli enemmän pedagoginen kuin nationalistinen. Chartonin tavoitteena oli jakaa suurelle yleisölle tietoa maantieteestä ja eri puolille maailmaa suuntautuneista tutkimusretkistä. Lehden kirjoittajia olivat muun muassa Jules Crevaux, Guillaume Lejean, Adolf Erik Nordenskiöld, Nikolai Prževalski ja Henry Morton Stanley. Se julkaisi ilmestymisaikanaan 900 kertomusta 500 matkailijalta, joista kolmisenkymmentä oli naisia. Korkealaatuisen piirroskuvituksen tekijöistä tunnetuin oli Gustave Doré. Lehden levikki nousi 33 000 kappaleeseen vuonna 1866. Sen lukijakuntaan kuuluivat muun muassa Jules Verne ja Henri Rousseau. Vastaava englanninkielinen julkaisu National Geographic perustettiin vuonna 1888. Hachette jatkoi lehden julkaisemista Chartonin kuoltua vuonna 1890. Vuonna 1895 alkaneessa toisessa jaksossa piirroskuvitus korvattiin pääosin valokuvilla, ja lehteä alettiin pitää ”siirtomaapuolueen” kannattajana. Vuodesta 1891 lähtien julkaistiin liitettä Les Nouvelles géographiques, joka sai vuonna 1895 nimen A travers le monde. Lehden ilmestyminen lakkasi laskevan levikin myötä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Le Tour du monde digitoituna Ranskan kansalliskirjastossa Luokka:Ranskalaiset aikakauslehdet
Kotikatu – 5. tuotantokausi (1999–2000)

Kotikatu-televisiosarjan viides tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1999–2000. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 2.9.1999 ja viimeinen jakso 28.4.2000. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan tammikuussa 2018. == Henkilöt == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöt === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 139\. Maaltamuuttajat 02.09.1999 140\. Työttömät työnhakijat 09.09.1999 141\. Loppuunmyynti 16.09.1999 142\. Vankilavierailu 23.09.1999 143\. Testin tulokset 30.09.1999 144\. Ratkaisujen aika 07.10.1999 145\. Eron hetki 14.10.1999 146\. Oireita 21.10.1999 147\. Wanha Bensis 27.10.1999 148\. Kuka pelkää poliisia 04.11.1999 149\. Varpajaiset 11.11.1999 150\. Sisaret 18.11.1999 151\. Sokkotreffit 25.11.1999 152\. Ensilöylyt 2.12.1999 153\. Tukihenkilöt 9.12.1999 154\. Kruisaillen 16.12.2000 155\. Ystävä sä lapsien 23.12.1999 156\. Siitä puhe mistä puute 6.1.2000 157\. Talviloma 13.1.2000 158\. Jäähyväiset 20.1.2000 159\. Häätö 27.1.2000 160\. Sä kasvoit neito kaunoinen 3.2.2000 161\. Merisairaat kasvot 10.2.2000 162\. Kuilun partaalla 17.2.2000 163\. Työsuhdeasunto 24.2.2000 164\. Joskus tekee mieli 2.3.2000 165\. Vanhempainilta 9.3.2000 166\. Valheita ja viettelyksiä 16.3.2000 167\. Singing in the rain 23.3.2000 168\. Tie päättyy 30.3.2000 169\. Viinan kirot 6.4.2000 170\. Yön syvyyksistä päivään korkeaan 13.4.2000 171\. Huhtikuu on kuukausista julmin 20.4.2000 172\. Totuus Kotikadusta 28.4.2000 == Lähteet == Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Kotikatu – 6. tuotantokausi (2000–2001)

Kotikatu-televisiosarjan kuudes tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2000–2001. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.10.2000 ja viimeinen jakso 24.5.2001. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan huhtikuussa 2018. == Henkilöt == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöt === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 173\. Kotikatu liekeissä 05.10.2000 174\. Murhapoltto 13.10.2000 175\. Veljensä vartija 20.10.2000 176\. Pitkät jäähyväiset 27.10.2000 177\. Tuhlaajapojan paluu 02.11.2000 178\. Ennustus 09.11.2000 179\. Sijoitusenkeli 16.11.2000 180\. Ensitreffit 23.11.2000 181\. Tämä lyhyt elämämme 30.11.2000 182\. Sokkotreffit 07.12.2000 183\. Anjan lomasuunnitelmat 14.12.2000 184\. Joulu joutuu 21.12.2000 185\. Afrikan vihreät kunnaat 28.12.2000 186\. Muutoksen merkit 04.01.2001 187\. Vain ystäviä? 11.01.2001 188\. Odotuksen aika 18.01.2001 189\. Tuntematon saapuja 25.01.2001 190\. Läheltä ja kaukaa 01.02.2001 191\. Tuo vanha vainooja 08.02.2001 192\. Yksi pettää, toinen jättää 22.02.2001 193\. Eksyjän totuus 02.03.2001 194\. Totta puhuen 09.03.2001 195\. Kohtaamisia 16.03.2001 196\. Kuiskauksia ja huutoja 22.03.2001 197\. Tuo tullessas, vie mennessäs 29.03.2001 198\. Vieraan kurkihirren alla 05.04.2001 199\. Niin myötä kuin vaistoinkäymisissä 12.04.2001 200\. Kaikki ystävistäni 19.04.2001 201\. Lentäjän äiti 26.04.2001 202\. Raha ja rakkaus 03.05.2001 203\. Paluu huomiseen 10.05.2001 204\. Mitä jos äitiä ei olisi 17.05.2001 205\. Janne tulee takaisin 24.05.2001 == Lähteet == Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Hynes

Hynes on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * John Hynes (s. 1975), yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja * Louis Hynes (s. 2001), brittiläinen näyttelijä * Marc Hynes (s. 1978), brittiläinen autourheilija * Mathias Hynes (1883–1926), brittiläinen köydenvetäjä ja olympiamitalisti
Goitrogeenit

Goitrogeenit ovat flavonoideja, goitriineja tai tiosyanaatteja, jotka heikentävät kilpirauhashormonien muodostumista suurina määrinä nautittuna. Osa flavonoideista muuntuu goitrogeenisiksi yhdisteiksi suolistobakteerien toimesta. Goitrogeenit saattavat vähentää kilpirauhasta stimuloivan hormonin määrää, estää kilpirauhashormonin synteesille välttämättömän jodin pääsyä kilpirauhaseen ja häiritä tyroidiperoksidaasientsyymin toimintaa. Goitrogeenien aiheuttama riski koskee etenkin kilpirauhaspotilaita. Goitrogeenejä esiintyy parsakaalissa, keräkaalissa, kukkakaalissa, lehtikaalissa, pinaattissa lantussa, persikassa, päärynässä, mansikoissa, soijassa ja soijavalmisteissa, voipavussa, maississa, maapähkinöissä ja pellavansiemenissä. Kypsentäminen vähentää goitrogeenien aktiviisuutta. Goitrogeenien kilpirauhasen toimintaa häiritsevä vaikutus keksittiin vuonna 1928, kun tutkijat huomasivat, että paljon kaalia syöneet kanit sairastuivat usein struuman. == Lähteet == Luokka:Kilpirauhasen sairaudet
Checkmate

Checkmate voi tarkoittaa seuraavia: * Shakkimatti shakissa * Checkmate, Itzyn EP * Checkmate, 1960-luvun televisio-ohjelma * Checkmate, vuoden 2005 kirja * Checkmate, B.G:n albumi * "Checkmate", Martina Aitolehden kappale * Checkmate, vuoden 2015 elokuva * Checkmate, sarjakuvaryhmä * Suhoi Su-75, valmistajan antama lisänimi "Checkmate"
Sanna Kurronen

Sanna Kurronen (s. 1982 Espoo) on suomalainen ekonomisti. Hänen erityisosaamisalueitaan ovat muiden muassa Suomen talouspolitiikka, rahoitussektorin rooli taloudessa ja Venäjän talous. Kurronen väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen laitokselta vuonna 2017. Väitöskirjassaan hän tutki rahoitussektorin toiminnan vaikutusta raaka-ainekiroukseenhttps://helda.helsinki.fi/handle/10138/179227. Kurronen on työskennellyt Danske Bankissa, Pohjola Pankissa, OKOssa ja Suomen Pankissa. Vuosina 2014–2020 hän työskenteli pankkiekonomistina Nordeassa makrotalousanalyysin ja valuuttamarkkinoiden parissa. Hän aloitti EVA:n ekonomistina maaliskuussa 2020. Vuodesta 2020 lähtien hänen toimintansa on herättänyt laajempaa huomiota. Kurronen on tullut tunnetuksi kärkeviksikin yltyvistä kannanotoistaan. Hän on saanut aikaan keskustelua esimerkiksi kirjoittamalla polttomoottoriautojen arvon alenemisesta liikenteen sähköistyessä. Kurrosen mukaan suomalaisten työuria tulisi pidentää niin alusta, keskeltä kuin lopustakin. Kotihoidon tuki olisi hänen mukaansa syytä poistaa ja ansiosidonnaista työttömyysturvaa pitäisi heikentää, jotta työnteko olisi nykyistä houkuttelevampaa. Eläkeikä olisi nostettava 65:stä 67:ään vuoteen. Kurronen siirtyi EVA:sta Suomen Pankin Rahapolitiikka- ja tutkimusosastolle vanhemmaksi ekonomistiksi syyskuussa 2022 . Kurronen oli Liberaalipuolueen ehdokkaana Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ja sai 2386 ääntä, muttei tullut valituksi. == Yksityiselämä == Kurrosen puoliso on ammatiltaan sisätautilääkäri. Heillä on kolme lasta. He asuvat Espoossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://twitter.com/KurronenS Twitter-tili * Natural Resources and Finance Väitöskirja Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Ollonqvist

Erik Johan Ollonqvist (26. kesäkuuta 1872 Kauhajoki – 16. elokuuta 1930 Vaasa) oli suomalainen kauppias, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Ollonqvistin vanhemmat olivat merikapteeni, kauppias Ernst Johan Edmund Ollonqvist ja Maria Nelin ja puoliso vuodesta 1901 Emilia Maria Hansten. Ollonqvist kävi kansakoulun ja kaksi luokkaa Vaasan lyseota. Hän oli apulainen isänsä liikkeessä Kauhajoella 1888–1889 ja 1892–1896 sekä Emil Gärdströmin tukkuliikkeessä Vaasassa 1889–1892, ja sitten maakauppias Kauhajoella 1896–1903, Emil Asplundin palveluksessa Vaasassa 1903–1905 ja itsenäinen tukkukauppias 1905–1930. Ollonqvistilla oli myös useita luottamustoimia, Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1911 ja toimi myös valtuuston varapuheenjohtajana. Hän toimi Suomen Vapaudenpatsaan patsastoimikunnan puheenjohtajana ja oli Norjan varakonsuli Vaasassa vuodesta 1923. Kauppaneuvoksen arvonimen Ollonqvist sai 1923. ==Lähteet== Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Karl Emil Hartikainen

Karl Emil Hartikainen (6. lokakuuta 1873 Kuopio – 30. heinäkuuta 1939 Kotka) oli suomalainen kauppias ja yritys- ja pankinjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.Kauppaneuvos Hartikainen kuollut, Helsingin Sanomat, 01.08.1939, nro 203, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 31.07.2024 Hartikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Hartikainen ja Maria Gustaava Sorthan ja puoliso vuodesta 1902 Lydia Michelson. Hartikainen kävi [Kuopiossa [kauppakoulu]]n 1891 ja teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Unkariin. Hän oli F. A. Collinin tukkuliikkeen palveluksessa Kotkassa vuodesta 1892 ja sittemmin yhtiön osakas, johtokunnan jäsen ja toimitusjohtaja 1908–1924, Kotkan Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja 1918–1934 ja johtokunnan puheenjohtaja 1924–1934 sekä Savo-Karjalan Osake-Pankin Kotkan konttorin johtaja vuodesta 1934. Ab F. A. Collin Oy:n osakkaiden kesken vuoden 1924 alussa toimitetussa omaisuuden jaossa sai Hartikainen Kotkan Tukkukauppa Oy:n, jonka johtokunnan jäseneksi ja toimitusjohtajaksi hän tuli. Hartikainen omisti maatilan Raivolassa Kivennavalla ja oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen. Hartikainen kuului muun muassa Kangaskeskus Oy:n hallitukseen, Etelä-Suomi-lehteä kustantavan Sanomalehti Oy:n johtokuntaan jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä Kotkan kauppakamariin. Hänellä oli myös useita muita luottamustoimia muun muassa Kotkan kirkkohallinnossa. Kauppaneuvoksen arvonimen Hartikainen sai 1925.Kuka kukin on 1934, s. 181. Viitattu 16.7.2022. ==Lähteet== Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kasarmikatu 21

Kasarmikatu 21 on Helsingin Kaartinkaupungissa, Kasarmitorin laidalla sijaitseva seitsenkerroksinen toimistorakennus, joka valmistui vuonna 2017. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Sarc ja rakentanut YIT. Rakennuksen omistaa yhdysvaltalainen kiinteistösijoitusyhtiö Hines. Nykyisen rakennuksen tilalta purettiin 1960-luvulla valmistuneet rakennusviraston toimistotalot. Kasarmikatu 21:n julkisivua koristaa vaalea kalkkikivi ja suuret ikkunat. Sen keskiössä on katettu seitsenkerroksinen sisäpiha. Rakennus edustaa nykyarkkitehtuuria, ja on mittakaavaltaan merkittävä uudisrakennus Helsingin keskustassa. == Historia == Ensimmäinen osoitteessa Kasarmikatu 21 sijainnut rakennus oli Carl Ludvig Engelin suunnittelema koulurakennus, joka valmistui 1830-luvulla. Vuonna 1918 se siirtyi kaupungin rakennusviraston käyttöön, mutta kaksikerroksinen rakennus kävi pian liian pieneksi. Vuonna 1961 sen tilalle rakennettiin Lauri Pajamiehen suunnittelema modernistinen toimistotalo. Kaupunki hankki omistukseensa myös viereisen Pohjoisen Makasiinikatu 9:n tontin, johon valmistui kolme vuotta myöhemmin toimistotalon lisäosa. 2010-luvulla virastorakennukset päätettiin purkaa, sillä ne olivat huonossa kunnossa. Purkaminen aloitettiin helmikuussa 2016, ja se kesti viisi kuukautta. Uusi Kasarmikatu 21 -toimistorakennus valmistui tontille joulukuussa 2017. == Kuvia == Tiedosto:Kasarminkatu 21, 40, 42 - Helsinki 1909 - N42032 - hkm.HKMS000005-km0031kq.jpg|Carl Ludvig Engelin kansakoulurakennus 1900-luvun alussa Tiedosto:Kasarmikatu 21 - Helsinki 2015 - G45554 - hkm.HKMS000005-km0000on69.jpg|1960-luvulla valmistuneen virastotalon sisäpiha == Lähteet == Luokka:Helsingin toimistorakennukset Luokka:Kaartinkaupunki
Lessolo

Lessolo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Lessolo Sapere.it Lessolo Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 772 asukasta. pienoiskuva|left|Castello Cagnis ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Arvid Bremer

Arvid Zebor Bremer (13. marraskuuta 1870 Sääksmäki – 18. helmikuuta 1948 Porvoo) oli suomalainen virkamies, kauppias, yritysjohtaja ja maanviljelijä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Bremerin vanhemmat olivat ratainsinööri Hugo Raimund Bremer, Viktor Zebor Bremerin poika, ja Olga Josefina von Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1901 Signe Amanda Svartström. Bremer kävi kuusi luokkaa oppikoulua Helsingin ruotsinkielisessä reaalilyseossa 1881–1887 ja valmistui Helsingin kauppakoulusta 1888. Hän oli konttoristi J. E. Cronvallilla Helsingissä, harjoittelija Valtionrautateiden liikenneosastolla, Perkjärvellä rautatieaseman sähköttäjä vuodesta 1892 ja toinen kirjuri 1897–1899, Haminan yksityisen rautatien Metsäkylän aseman asemapäällikkö 1899–1905, SOK:n pääkonttorin valvoja Helsingissä vuodesta 1905 ja Viipurissa konttorin hoitaja 1906–1915 sekä Savo-Karjalan Tukkuliikeen toimitusjohtaja 1915–1940. Bremer oli myös puutavarakauppias ja omisti maatiloja, muun muassa Sännäsin tilan Karjaalla, jota hän viljeli vuodesta 1940. Bremer sai kauppaneuvoksen arvonimen 1928.Kuka kukin on 1934, s. 71. Viitattu 16.7.2022. Taiteilija Aino von Boehm maalasi kauppaneuvos Arvid Bremerin muotokuvan vuonna 1931. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Vuoden 2022 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2022 Atlantin hurrikaanikausi on Atlantin hurrikaanikausi, joka käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2022. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Alex, B= Bonnie, ... Vuoden 2022 nimetyt myrskyt nimi aktiivinen luokka Trooppinen myrsky Alex 5.–6. kesäkuuta Trooppinen myrsky Bonnie 1.–2. heinäkuuta Trooppinen myrsky Colin 2.–3. heinäkuuta Hurrikaani Danielle 1.–8. syyskuuta 1 Hurrikaani Earl 3.–10. syyskuuta 2 Hurrikaani Fiona 14.–24. syyskuuta 4 Trooppinen myrsky Gaston 20.–26. syyskuuta Hurrikaani Ian 23.–30. syyskuuta 4 Trooppinen myrsky Hermine 23.–25. syyskuuta Hurrikaani Julia 7.–9. lokakuuta 1 Trooppinen myrsky Karl 11.–15. lokakuuta Hurrikaani Lisa 31. lokakuuta – 5. marraskuuta 1 Hurrikaani Martin 1.–3. marraskuuta 1 Hurrikaani Nicole 7.–11. marraskuuta 1 == Vertailu keskimääräiseen kauteen == Kaudella nimettiin 14 myrskyä, joista kahdeksan voimistui hurrikaaneiksi, ja kaksi niistä voimakkaiksi hurrikaaneiksi: Fiona ja Ian. NOAA oli ennustanut toukokuussa, että La Niña -ilmiön ja keskimääräistä lämpimämpien merivesien takia kaudesta tulee jälleen keskimääräistä aktiivisempi, 14–21 nimettyä myrskyä, joista 6–10 hurrikaania, joista 3–6 voimakasta hurrikaania. Nimettyjä myrskyjä Hurrikaaneja Voimakkaita hurrikaaneja 2022 (toteutunut) 14 8 2 NOAA ennuste 14–21 6–10 3–6 1991–2020 ka. 14,4 7,2 3,2 1951–2020 normaali aktiivisuus, hajonta 6–18 3–9 1–4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Murray Head

Murray Seafield Saint-George Head (s. 1946) on brittiläinen näyttelijä ja muusikko. Hän näytteli Juudas Iskariotia rockoopperan Jesus Christ Superstar alkuperäistuotannossa 1970, teki samoihin aikoihin yhden päärooleista John Schlesingerin kolmiodraamassa Saakelin sunnuntai (1971) ja oli vuosikymmentä myöhemmin mukana musikaalin Chess levytyksessä (1984), jolta nousi kansainväliseksi hitiksi hänen ja Anders Glenmarkin esittämä kappale ”One Night in Bangkok”. Head esittää puhelauluosuudet, Glenmark laulaa kertosäkeet. Head näytteli pääroolia myös Chessin West End -tuotannossa 1986–1989. Head on tehnyt toistakymmentä sooloalbumia ja näytellyt myös elokuvissa Kuherruskuukausi (The Family Way, 1966), Madame Claude (1976) ja Afrikan valkoinen kaunotar (White Mischief, 1987). Headin isä oli mainoselokuvien tuottaja ja äiti näyttelijä, ja myös hänen veljestään Anthony Headistä tuli näyttelijä. Vasta 18-vuotias Murray Head sai levytyssopimuksen vuonna 1964 voitettuaan Radio Luxembourgin kilpailun. Murray Head on melko tuntematon laulaja kotimaassaan Britanniassa, mutta Ranskassa paljon suositumpi. Menestys Ranskassa alkoi 1970-luvun puolivälissä, kun kappale ”Say It Ain't So, Joe” nousi myyntilistoille. Heikosti englantia taitavat ranskalaiset pitävät sitä rakkauslauluna, vaikka kappale itse asiassa kritisoi Yhdysvaltojen presidentti Richard Nixonia. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guillaume Lejean

Guillaume Marie Lejean (1. helmikuuta 1824 Plouégat-Guérand, Finistère – 2. helmikuuta 1871 Plouégat-Guérand) oli ranskalainen tutkimusmatkailija. Guillaume Lejean syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän työskenteli hallintovirkailijana, harrasti historiaa ja maantiedettä, toimi lehtimiehenä ja Alphonse de Lamartinen sihteerinä. Lejean liittyi Ranskan maantieteelliseen seuraan ja lähti vuonna 1857 ensimmäiselle matkalleen Moldovaan, Valakiaan ja Bulgariaan. Napoleon III:n hallitus myönsi hänelle rahoituksen yhteensä seitsemälle tutkimusretkelle. Lejean tutki Niilin yläjuoksua vuosina 1860–1861. Vuonna 1862 hänet nimitettiin Ranskan varakonsuliksi Massawaan. Hänen tehtävänään oli solmia kauppasopimus Etiopian keisarin Teodoros II:n kanssa, puolustaa katolisia lähetyssaarnaajia ja luoda markkinoita ranskalaisille tuotteille. Teodoros epäili Lejeania yhteistyöstä Egyptin kanssa ja karkotti hänet maasta seuraavan vuoden lopussa. Vuonna 1865 Lejean matkusti Lähi-itään, Anatoliaan, Mesopotamiaan, Afganistaniin ja Kashmiriin. Vuosina 1867–1870 hän teki useita matkoja Osmanivaltakuntaan. Lejean on laatinut matkakuvauksia, kansatieteellisiä tutkimuksia ja karttoja. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Antinkatu 1

Antinkatu 1 (aiemmin Valtioneuvoston kirjapainotalo) on Helsingin Kampissa sijaitseva Antero Pernajan ja Erkki Huttusen suunnittelema kymmenkerroksinen toimistorakennus, joka valmistui vuonna 1952. Se käsittää Graniittitalon korttelin pohjoisosan. Rakennus oli aluksi Valtioneuvoston kirjapaino, ja 1970-luvulla peruskorjauksen yhteydessä se muutettiin toimistotaloksi. Rakennuksen suunnittelu alkoi jo 1930-luvulla, ja se piirrettiin uudelleen useamman kerran. Sen jykevässä muotokielessä on vaikutteita funktionalismista ja modernismista. Tasaisten ikkunarivien koristama julkisivu on rapattu beigellä laastilla. == Historia == Valtioneuvosto päätti talvella 1940 rakentaa uuden kirjapainotalon Kampin kentän laidalle, ja samana kesänä rakennettiin jo sen perustuksia. Sota-ajan materiaalisäännöstely ja työvoimapula johti kuitenkin projektin keskeytymiseen. Vasta rakennussäännöstelyn päätyttyä vuonna 1949 hanketta päästiin jatkamaan. Alkuperäissuunnitelma oli vuosikymmenessä vanhentunut, ja rakennus jouduttiin suunnittelemaan uudelleen, tällä kertaa myös lisäämällä kellarikerrosten varastotilaa. Rakentaminen aloitettiin varsinaisesti vuoden 1950 alussa, ja kesällä 1951 se oltiin saatu harjakorkeuteen. Keväällä 1952 viimeisteltiin sisätilat. Virallisesti se vihittiin käyttöön saman vuoden lopussa. Rakennuksen valmistuttua sen eteläpuoleiset suuret umpiseinät osoittautuivat halutuiksi mainospaikoiksi. Vuonna 1962 siihen maalattiin näkyvä Philipsin, ja myöhemmin Partekin mainos, jotka näkyivät linja-autokentälle. Graniittitalon valmistuttua samaan kortteliin vuonna 1982 mainosseinä jäi piiloon. == Muutostyöt == Vuonna 1973 valmistui uusi painotalo Hakuninmaalle, joten rakennus muutettiin kokonaan toimistokäyttöön. Toiseen kerrokseen, jossa oli aiemmin ollut kirjapainon varasto rakennettiin laajat kirjastotilat, joissa sijaitsi ensin Tilastokeskus, ja sittemmin Venäjän ja Itä-Euroopan instituutti. Rakennuksen sisätilat uusittiin lähes kokonaan, mukaan lukien ilmanvaihto ja WC-tilat. Alkuperäisenä säilyi muun muassa Valtion elokuvatarkastamon näytössali. Rakennukseen tehtiin pienempiä muutoksia 1990-luvun puolivälissä ja vuonna 2004. Vuonna 2011 rakennuksen puiset ikkunat uusittiin laajamittaisesti, ja vaihdettiin moderneihin MSE-ikkunoihin. == Lähteet == Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kamppi Luokka:Modernistinen arkkitehtuuri
Valtakunta (kirjasarja)

Valtakunta () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Sarah J. Maasin nuorille aikuisille suunnattu fantasiaromaanisarja. Se alkaa samannimisestä romaanista, joka julkaistiin toukokuussa 2015. Tarina seuraa kuolevaisen Feyre Archeronin matkaa sen jälkeen, kun hänet on tuotu Prythianin haltiamaille. ==Romaanit== * * * * * == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * A Court of Thorns and Roses Wiki Luokka:Fantasiakirjasarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjasarjat
Perseus Karlström

Perseus Karlström (s. 2. toukokuuta 1990 Eskilstuna, Ruotsi) on ruotsalainen kilpakävelijä. Hänen uransa suurimmat saavutukset ovat MM-hopea 20 kilometrin kävelyssä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Ruotsin ennätysajalla 1.17.39, MM- pronssi 20 kilometrin matkalta Dohassa 2019 ajalla 1.27.00 ja niin ikään MM- pronssi Eugenessa 2022 ajalla 1.19.18. Eugenessa hän saavutti pronssia myös 35 kilometrin matkalla maansa ennätysajalla 2.23.44.Aleksi Ojala 13:s SE-ajalla – Stano vei kävelykultaa ME-ajalla, Ruotsin Karlströmille taas MM-mitali Hän voitti 20 kilometrin kävelyn Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 ajalla 1.19.13 ja saavutti samalla matkalla hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ajalla 1.19.23. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli 20 kilometrillä yhdeksäs ja 2023 Budapestin MM-kilpailuissa 35 kilometrillä kahdeksas. Hän teki 20 kilometrin kävelyn aiemman Ruotsin ennätyksen 1.18.07 La Coruñassa kesäkuussa 2019. Karlströmin vanhemmat Enrique Vera Ibáñez ja Siw Karlström sekä veli Ato Ibáñez ovat myös kilpakävelijöitä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset kävelijät