EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jyri Kyllönen

Jyri Kyllönen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti viimeisellä kaudellaan 2017 Superpesiksessä pelannutta Kempeleen Kiriä. Kempeleen Kirin lisäksi Kyllönen edusti vuonna 2002 alkaneen Superpesis-uransa aikana myös Jyväskylän Kiriä, Nurmon Jymyä ja Alajärven Ankkureita. Kyllösen ulkopelipaikka oli polttolinjassa. Pelaamissaan 201 Superpesiksen runkosarjaottelussa Kyllönen löi 119 ja toi 44 juoksua sekä keräsi 535 kärkilyöntiä. Kyllönen pelasi 34 ottelua Superpesiksen pudotuspeleissä, joissa hän löi 12 ja toi kahdeksan juoksua sekä keräsi 59 kärkilyöntiä. Kyllönen on ammatiltaan luokanopettaja ja liikunnanopettaja. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-pronssi: 2008 * 1 kulta Nuorten Superpesis: 2004 * 1 hopea Nuorten Superpesis: 2003 ==Lähteet== === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pedro Páez

Pedro Páez Xaramillo (1564 Olmeda, Espanja – 20. toukokuuta 1622 Gorgora, Etiopia)Pedro Páez Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 17.5.2022. oli espanjalainen jesuiittapappi, joka toimi lähetystyössä Etiopiassa. Páez liittyi jesuiittajärjestöön vuonna 1582 ja matkusti vuonna 1588 Intian Goaan. Hän oli ensimmäisen kerran matkalla Etiopiaan jo vuonna 1589, mutta jäi turkkilaisten merirosvojen vangiksi ja joutui elämään orjuudessa vuoteen 1596, minkä jälkeen hän palasi Goaan. Etiopiaan hän pääsi lopulta vuonna 1603. Páez opetteli kahta paikallisista kielistä, käänsi katekismuksen sekä kirjoitti teoksen Etiopian historiasta ja tutkielman Etiopian kirkon ”virheellisistä” opeista. Hän onnistuikin käännyttämään joitain etiopialaisia katolisuuteen. Páez jäljitti vuonna 1618 Sinisen-Niilin alkulähteeksi Tanajärven. Jo muinaiset egyptiläiset olivat mahdollisesti tienneet Sinisen-Niilin alkavan Tanajärvestä, mutta Páez löysi joen alkukohdan uudelleen.Nile River: Study and exploration Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 17.5.2022. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Jesuiitat Luokka:Vuonna 1564 syntyneet Luokka:Vuonna 1622 kuolleet
Juhani Myyryläinen

Juhani Myyryläinen (s. 17. marraskuuta 1992 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Imatran Pallo-Veikkoja. Myyryläinen oli edustanut koko vuonna 2008 alkaneen Superpesis-uransa ajan kasvattajaseuraansa Kiteen Palloa, kunnes siirtyi nousijajoukkue Imatraan kaudelle 2017. Myyryläisen ulkopelipaikka on ykkösvahti. Myyryläinen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 127 ottelua, joissa hän on lyönyt kunnarin ja 12 juoksua ja tuonut 25 juoksua sekä kerännyt 138 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä Myyryläinen on pelannut 13 ottelua, joissa hän on lyönyt ja tuonut yhden juoksun sekä kerännyt 14 kärkilyöntiä. ==Lähteet== * http://www.kipa90.com/joukkueet/superpesis/pelaajakortit/myyrylainen+juhani/ * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=5782&view;=pelaajakortti * www.pesis.fi/@Bin/4364163/Myyryläinen+Juhani.xls * http://yle.fi/uutiset/pesispelit_sanelevat_juhani_myyrylaisen_kesaohjelman/5366681 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Entelognathus primordialis

Entelognathus primordialis on vuonna 2013 julkistettu Kiinasta Yunnanin maakunnasta tehty löytö myöhäiseltä Ludlow-epookilta 419 miljoonaa vuotta sitten. Se muuttaa käsitystä selkärankaisten syntyhistoriasta. Se oli panssarihai ja sillä on naama ja leukaluut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nature - Ancient fish face shows roots of modern jaw * National Geographic - Fish fossil has oldest known face, may influence evolution * Reuters - Fossil fish find in China fills in evolutionary picture * Discover Magazine - First jawed fish had one ugly face Luokka:Panssarihait
Frumentius

Pyhä Frumentius oli 300-luvulla elänyt piispa, jonka katsotaan tuoneen kristinuskon Etiopiaan. Frumentius oli alkujaan filosofian opiskelija Tyyroksessa, mutta hän joutui jossain vaiheessa yhdessä ystävänsä Aedesioksen kanssa etiopilaisten vangiksi ja hänet tuotiin valtakunnan silloiseen pääkaupunkiin Aksumiin. Hänestä tuli palvelija Aksumin kuninkaan hovissa ja hän onnistui käännyttämään tämän kristinuskoon. Hallitsijan kuoltua Frumentiuksesta tuli nuoren kruununperijä Ezanan opettaja ja merkittävä vaikuttaja.Saint Frumentius Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.9.2013. Frumentius antoi Aksumissa vieraileville kristityille roomalaisille kauppiaille oikeuden harjoittaa uskontoaan avoimesti. Jossain vaiheessa hän vieraili Aleksandriassa piispa Athanasioksen luona. Athanasios nimitti Frumentiuksen Aksumin piispaksi ja pyysi häntä rakentamaan Etiopian kirkon ortodoksisen suuntauksen oppien mukaan. Frumentius seurasi aleksandrialaista suuntausta ja torjui areiolaisuuden Itä-Rooman keisari Constanius II:n painostuksesta välittämättä. Frumentiuksen saavutukset teki tunnetuksi historioitsija Rufinus Aquileialainen, joka tapasi Tyyrokseen palanneen Aedesioksen. Rufinuksen mukaan Frumeniusta kutsuttiin Etiopiassa nimellä abuna (”isämme”), joka on edelleen Etiopian ortodoksisessa kirkossa patriarkkojen arvonimi. Hänet tunnetaan myös amharankielisellä nimellä Abba Salama. Frumentiuksen muistopäivää vietetään roomalais-katolisessa kirkossa 27. lokakuuta, orientaaliortodoksissa kirkoissa 30. marraskuuta ja koptilaisessa kirkossa 18. joulukuuta. ==Lähteet== Luokka:Libanonilaiset pyhimykset Luokka:Piispat Luokka:Kristinusko Etiopiassa
Eino Leino (toimittaja)

Eino Ilmari Leino (s. 21. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailijaKirjailijaesittely, Gummerus. . Hän kirjoitteli jo lukioluokilla Helsingin Sanomiin ja Ilta-sanomiin. Kirjoitettuaan 18-vuotiaana ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta hän meni toimitusharjoittelijaksi Helsingin Sanomiin. Hän toimi lehdessä myös popmusiikin arvostelijana. Journalistinurastaan hän on suurimman osan työskennellyt Apu-lehdessä ja siirtynyt toimittajanuransa lopulla ja eläkkeelle päästyään kirjailijaksi. Leino on naimisissa ja hänellä on yksi poika ja yksi pojanpoika. == Toimittajana == Helsingin Sanomien jälkeen Leino työskenteli STT:ssä uutistoimittajana ja uutisten lukijana, Ilta-Sanomissa uutistoimittajana ja reportterina ja liki 30 vuotta aikakauslehti Avussa. Keväällä 2000 Leino oli Veikka Gustafssonin ja kolmen amerikkalaisen vuorikiipeilijän Annapurna- retkikunnassa lähestymismarssilla Annapurna-vuoren (8 091 m) perusleiriin. Vain rekisteröidyille ammattilaisille luvallinen, vaativa reitti kulki runsaan 5 000 metrin korkeudesta 4 200 metrin korkeudella olevaan Annapurnan perusleiriin. Matka kesti kuukauden. Eläkeläisenä hän jatkaa kirjoittamista. Henkilöhaastatteluja ja reportaaseja häneltä on julkaistu muun muassa Suomen Kuvalehdessä, Avussa, Seurassa, Ilta-Sanomissa, Iltalehdessä, Vivassa, Johtoporras-lehdessä, Askel-lehdessä ja Helsingin seurakuntayhtymän Kirkko ja kaupunki -lehdessä. == Kirjallinen tuotanto == === Teokset === * Martti Vainion tuskien taival – raportti juoksijasta, syyttömistä ja syyllisistä, WSOY 1984, ISBN 951-0-12863-5 * Kohti huippua, WSOY 1994, teos Veikka Gustafssonista ja vuorikiipeilystä ISBN 951-0-20575-3 * Vanajanlinna, Karisto 1998 (Vanajanlinnan historia) ISBN 951-23-3667-7 * Lentojätkä, Otava 2002, (Arto Paasilinnan elämäkerta) ISBN 951-1-16602-6 * Kirjailijoiden Helsinki, Gummerus 2012, 2. painos 2013, (kirjailijain kohtaamisia ja kohtaloita Helsingissä 1820-luvulta lähtien) ISBN 978-951-20-9294-9 * Helsinki 1950-luvun väreissä 2014, kuvat Aho&Soldan;, teksti Eino Leino ISBN 978-951-20-9527-8 === Kirjoittajana teoksissa === * Roihuvuori – Ehrensvärdin kartanon maista vehreäksi kaupunginosaksi (toim.), Roihuvuori-seura 1999, ISBN 952-91-0070-1 * Kolin perintö, Metsäntutkimuslaitos ja Geologian tutkimuslaitos 2000, (luku Kun Koli iskostui sanoiksi) ISBN 951-40-1739-0 * Hiljaisuutta etsimässä, Kirjapaja 2006, (luku Himalajan korkeakoulussa) ISBN 951-607-329-8 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pertti Nybergin kritiikki kirjasta Kirjailijoiden Helsinki Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Hardinge

Charles Hardinge, paroni Hardinge of Penshurst (20. kesäkuuta 1858 Lontoo – 2. elokuuta 1944 Penshurst, Kent)James Charles Hardinge, 1st Baron Hardinge Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.9.2013. oli brittiläinen diplomaatti ja virkamies, joka toimi Intian varakuninkaana vuosina 1910–1916. Charles Hardinge oli vuosina 1844–1848 Intian kenraalikuvernöörinä toimineen Henry Hardingen pojanpoika. Hardinge aloitti diplomaattiuransa 1880 ja toimi 1903–1904 ulkoministeriön apulaisalivaltiosihteerinä, 1904–1906 suurlähettiläänä Pietarissa ja 1906–1910 ulkoministeriön vakinaisena alivaltiosihteerinä. Hänen katsottiin vaikuttaneen Englannin ja Venäjän ententesopimuksen syntyyn vuonna 1907. Vuonna 1910 hänet korotettiin Hardinge of Penshurstin paroniksi ja nimitettiin Intian varakuninkaaksi. Varakuninkaana Hardinge peruutti George Curzonin kaudella suoritetun epäsuositun Bengalin jakamisen ja ilmoitti joulukuussa 1911 kuningas Yrjö V:n vierailun yhteydessä pääkaupungin siirtämisestä Kalkutasta Delhiin. Hänen hallintokautensa alkuvuosia leimasi poliittinen levottomuus ja väkivaltaisuus. Saapuessaan 22. joulukuuta 1912 virallisesti Delhiin hän joutui pommiattentaatin kohteeksi ja haavoittui vakavasti.Nordisk familjebok (1909), s. 1456 Runeberg.org. Viitattu 28.9.2013.Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 28321 Runeberg.org. Viitattu 28.9.2013. Myöhemmin Hardingen suhteet intialaisnationalisteihin paranivat merkittävästi. Syinä tähän olivat hallintoa intialaisille raottanut vuoden 1909 Indian Councils Act (niin sanottu Morleyn–Minton reformi), Hardingen arvostelu Etelä-Afrikan intialaisvastaista maahanmuuttolakia kohtaan sekä hänen ilmaisemansa myötätunto Mahatma Gandhin johtamalle väkivallattoman vastarinnan liikkeelle. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Hardinge kiiruhti tukemaan emämaan sodankäyntiä lähettämällä Britannian armeijaan lähes kaikki Intiasta liienneet brittijoukot sekä suuret määrät intialaisia sotilaita. Palattuaan kotimaahan Hardinge toimi 1916–1918 uudelleen ulkoministeriön alivaltiosihteerinä ja johti Irlannin pääsiäiskapinan syitä tutkinutta komissiota. Hänen toimintaansa Mesopotamian ennalta ehkäisevän hyökkäyksen valmisteluissa arvosteltiin, minkä johdosta hän tarjoutui eroamaan, mutta eronpyyntö evättiin. Hardinge toimi vielä suurlähettiläänä Pariisissa 1920–1922. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Brittiläiset virkamiehet Luokka:Intian varakuninkaat Luokka:Brittiläiset paronit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Arne Ljungqvist

Arne Gunnar Gunnarsson Ljungqvist (s. 23. huhtikuuta 1931 Tukholma) on ruotsalainen lääketieteen tohtori, professori, urheilujohtaja ja entinen mestarikorkeushyppääjä. Hän on tullut tunnetuksi antidopingtoiminnasta toimiessaan Kansainvälisessä yleisurheiluliitossa (IAAF) ja Kansainvälisessä olympiakomiteassa (KOK) sekä WADAssa. Urheilu-urallaan Arne Ljungqvist saavutti 15. sijan korkeushypyssä Helsingin vuoden 1952 kesäolympialaisissa tuloksella 190 cm. Samana vuonna hän voitti Ruotsin mestaruuden tuloksella 196 cm. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä 201 cm on myös samalta vuodelta. Hyppytyylinä hän käynti ajalle tyypillistä saksityyliä. Nuoruudessaan hän oli Ruotsin juniorimestari niin korkeus- ja seiväshypyssä kuin myös keihäänheitossa. Urheilu-urallaan hän edusti tukholmalaisia Bromma IF:ää ja Westermalms IF:ää. Ammatissa hän on suuntautunut lääketieteeseen. Hän valmistui lääkäriksi 1959, valittiin apulaisprofessoriksi 1967 ja professoriksi 1969 Karoliinisessa Instituutissa. Hän toimi vuosina 1983–1992 Karoliinisessa patologian professorina. Sen jälkeen hän toimi vuosian 1992–1996 Ruotsin voimistelu- ja urheilukorkeakoulun rehtorina. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun (KTH) Suurpalkinto perusteena ”lääketieteen tutkimus ja aktiivisuus dopingin vastaisessa työssä”. Urheilu-uransa jälkeen on ollut Ruotsin yleisurheiluliiton johtotehtävissä. Hän oli liiton hallituksen jäsen 1971–1973, liiton puheenjohtaja 1973–1981 sekä valtakunnan urheiluliiton hallituksen jäsen 1975–1989. Ruotsin olympiakomiteaan hänet valittiin vuonna 1989 ja Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtajaksi 1989–2001. Hän oli ensimmäinen ei-kuninkaallinen tässä tehtävässä. Kansainvälisen toiminnan Arne Ljungqvist aloitti toimimalla vuosina 1976–1981 IAAF:n hallituksen jäsenenä, vuosina 1981–1999 IAAF:n varapuheenjohtajana, vuosina 1999–2007 ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Ammatillisen taustana perusteella hänestä tuli näkyvä hahmo dopingista vastaavissa IAAF:n komiteoissa. Hän toimi IAAF:n lääketieteen ja antidopingkomiteassa vuosina 1981–2004. Ljunqvistin rooli doping- kysymyksissä tuli näkyvämmäksi, kun hän työskenteli KOK:ssa, ensin lääketieteellisen komitean jäsenenä vuosina 1987–2002 ja sen puheenjohtajana prinssi Alexandre de Meroden jälkeen vuodesta 2003. Hänestä tuli KOK:n jäsen 1994 ruotsalaisen Matts Carlgrenin KOK-jäsenyyden päätyttyä. Doping-kysymyksiä varten perustettiin erillinen organisaation WADA, ja siinä Arne Ljunqvist on toiminut alusta pitäen eli vuodesta 1999 sen johtokunnan jäsenenä ja vuodesta 2008 sen varapuheenjohtajana. Toimistaan hän sai vuonna 2009 Ruotsin urheiluakatemian kunniapalkinnon. Muita tehtäviä Arne Ljungqvistillä on muun muassa toiminta hovin läheisyydessä kamariherrana 1977–1986 ja sen jälkeen kabinettikamariherrana. == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Ruotsalaiset lääkärit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Fredrik Selin

Johan Fredrik Selin (15. kesäkuuta 1878 Viipuri – 15. heinäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä. Selinin vanhemmat olivat kaartinluutnantti Frans Emil Selin ja Marie Antoinette Synnerberg. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1900 ja Viipurin hovioikeuden kanslistiksi 1909 sekä kirjaajaksi ja notaariksi 1909. Yhdenvertaisuuslain vastustamisen takia Selin oli vangittuna kahdeksan kuukautta Pietarissa Krestyn vankilassa. Viipurissa hän toimi asianajajana 1907-1917, kunnes tuli hovioikeuden viskaaliksi ja asessoriksi 1917 ja hovioikeuden neuvokseksi 1918. Toimittuaan hovioikeuden varapresidenttinä vuodesta 1927 hänestä tuli sen presidentti 1929. Vuodesta 1934 Selin toimi Helsingin tuomiokunnan tuomarina. Viipurissa Selin osallistui kunnallispolitiikkaan, kuului ruotsalaisen seurakunnan kirkkoneuvostoon 1924-1934 ja toimi Viipurin museon johtokunnan puheenjohtajana. Hän oli lisäksi muun muassa Suomen tuomariliiton ja Kihlakunnantuomareiden yhdistyksen varapuheenjohtaja. Selinin puoliso vuodesta 1902 oli Helmi Tawast. Hän rakennutti vuonna 1939 silloisen Helsingin maalaiskunnan alueelle Laajasalon kartanon maille huvilan, Villa Degerön. == Lähteet == * Sivu 676. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Hovipuolue

Hovipuolue oli puolue Ruotsissa vapauden ajalla. Se koostui ryhmittymistä, jotka halusivat laajentaa kuninkaan valtaa. Puolue oli olemassa jo 1720-luvulla, mutta siitä tuli merkittävä vasta, kun Aadolf Fredrik nousi valtaistuimelle vuonna 1751. Yksi puolueen johtajista oli ruotsalainen eversti Johan Ludvig Hårdh, joka oli mukana kuninkaanvallan kasvattamiseen tähdänneessä vuoden 1756 salaliitossa. Se oli vallankaappausyritys, joka epäonnistui huonon toteutuksensa vuoksi. Kiinni saadut salaliittolaisiset mestattiin, mutta Hårdh onnistui pakenemaan Norjaan. Kun vuoden 1756 vallankaappausyritys epäonnistui, hattupuolue murskasi hovipuolueen, joka sen jälkeen tuki myssyjä vuoteen 1765. Sitten se taas siirtyi kannattamaan hattuja, kun myssyt eivät lupauksestaan huolimatta tarkistaneet valtiomuotoa kuninkaanvaltaa vahvistavaan suuntaan.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 196 == Lähteet == Luokka:Ruotsin historia Luokka:Ruotsin puolueet Luokka:Suomi vapaudenajalla ja kustavilaisena aikana
New York (Paloma Faithin kappale)

New York on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Paloma Faithin kappale hänen Do You Want the Truth or Something Beautiful?-studioalbumilta. Se julkaistiin singlenä 13. syyskuuta 2009. Kappaleesta on julkaistu myös remix-versio, jolla duetoi räppäri Ghostface Killah. Kappaleelle on tehty myös Vaughan Arnellin ohjaama musiikkivideo, joka ohjasi myös Robbie Williamsin Bodiesin musiikkivideon. Video julkaistiin 2. elokuuta 2009. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus # # ==Listasijoitukset== Listat (2009) Sija Tanska (Tracklisten) 29 Suomi (Suomen virallinen lista) 8 Saksa (Media Control Charts) 54 Irlanti (Irlannin singlelista) 12 Skotlanti (Official Charts Company) 9 Ruotsi (Sverigetopplistan) 38 Sveitsi (Swiss Music Charts) 15 Britannia (Britannian singlelista) 15 ==Lähteet== Luokka:Paloma Faithin kappaleet Luokka:Vuoden 2009 kappaleet
Irina Hudova

Irina Hudova (17. kesäkuuta 1926 Viipuri – 20. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija ja -pedagogi, joka työskenteli Suomen Kansallisbaletin johtajana 1972–1973. Hän oli taiteilijaprofessori 1972–1975.Facta 2001, osa 6, p. 203. WSOY 1981. Hudova oli baletin jäsen 1947–1955, ensitanssijatar 1949–1955. Sen jälkeen hän työskenteli pääasiassa ulkomailla vierailijaprofessorina Lontoossa Royal Ballet Companyssa 1963–1969, Milanossa Teatro alla Scalassa 1970–1978, Tokiossa 1976 ja 1979–1980 sekä balettimestarina Ankarassa ja Istanbulissa kahteen otteeseen 1969–1972 ja 1980 alkaen sekä myöhemmin jälleen La Scalassa 1990-luvulle saakka. Hudova aloitti baletin opinnot Viipurin Kaupunginteatterin balettikoulussa Kaarlo Erosen johdolla 1936.Irina Hudovan muistelmien arvostelu. Helsingin Sanomat. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Hudova, Irina: Maailmalla tanssien. Toimittanut Leena Järstä. WSOY 2002. ISBN 951-0-27204-3 Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset tanssipedagogit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Hemlock Grove

Hemlock Grove on yhdysvaltalainen kauhutrilleri, jonka on tuottanut Netflix. Sarjan takana on vastaava tuottaja Eli Roth ja tarinan ovat tehneet Brian McGreevy ja Lee Shipman. Se perustuu McGreevyn romaaniin Hemlock Grove, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2012. Sarja sai ensi-iltansa 19. huhtikuuta 2013, kun kaikki ensimmäisen tuotantokauden 13 jaksoa tuli katsottaviksi Netflixiin. Sarjan toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa 11. heinäkuuta 2014, kun kaikki 10 jaksoa tuli katsottavaksi Netflixiin. Syyskuussa 2014 Netflix ilmoitti sarjan viimeisestä 10-osaisesta tuotantokaudesta, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2015. Lokakuussa 2022 sarja poistui Netflixin tarjonnasta ja ilmestyi FilmRise-striimauspalvelun listoille. Sarja kertoo oudoista tapahtumista Hemlock Grovessa, kuvitteellisessa kylässä Pennsylvaniassa. Rikkaan perheen Roman Godfrey ystävystyy kaupungiin juuri muuttaneen Peter Rumancekin kanssa. Viimeaikaiset brutaalit murhat aiheuttavat kylällä huhuja, ja ystävykset ryhtyvät tutkimaan niitä samalla piilottaen omat synkät salaisuudet. == Näyttelijät == === Pääosissa === === Sivurooleissa === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hemlock Grove FilmRisessa * Hemlock Grove Netflixissä * Hemlock Grove IMBd:ssä Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset kauhusarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Manner-Suomi

Manner-Suomi () on Suomeen liittyvä maantieteellinen käsite, jolla voidaan tarkoittaa kahta eri asiaa: * NUTS-aluejaossa Manner-Suomi tarkoittaa Suomea lukuun ottamatta Ahvenanmaan maakuntaa. * Toisessa merkityksessään Manner- Suomi tarkoittaa Suomea lukuun ottamatta Ahvenanmaata ja muita saaristoalueita. ==Lähteet== Luokka:Suomen maantiede
Hangon Keksi

Hangon Keksi – Hangö Kex oli Hangossa vuonna 1910 perustettu elintarviketehdas, jonka omisti vuodesta 1927 alkaen Oy Karl Fazer Ab. Fazer lopetti tehtaan 1970-luvulla keskittäessään keksituotantonsa Vantaalle. thumb|left|Vanha keksitehtaan rakennus on nyt Hangon kaupungin teknisen viraston käytössä. ==Historiaa== Yritys perustettiin 1910 nimellä Suomalais- Englantilainen Biscuit-tehdas Oy. Ajatuksena oli korvata suureksi kasvanutta pikkuleipien tuontia: vuonna 1910 Suomeen tuotiin noin 400 000 kiloa keksejä etenkin Englannista ja Venäjältä. Tehtaan teknilliseksi johtajaksi valittiin nuori englantilainen Henry E. Hutton, joka oli työskennellyt Englannin eri keksitehtaissa sekä tehnyt opintomatkoja Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Hän hankki tehtaalle ajanmukaiset koneet Englannista.Victor Hoving (1951): Karl Fazer 1891–1951, katso Yhtiölle rakennettiin päärakennus Tvärminnen tiilitehtaan vaaleasta kalkkihiekkatiilestä arkkitehtien Valter ja Ivar Thomén piirtämänä. 1920-luvun alussa yrityksen itselleen kokonaan ostanut kauppaneuvos Hemming Elfving (1887–1965) laajensi tuotevalikoimaa kekseistä margariiniin, lakritsiin ja vohveleihin. Yritykseen kuuluivat myös oma laatikkotehdas, kirjapaino ja voimalaitos. Vuonna 1927 tehtaan osti Oy Karl Fazer Ab, joka oli jo kolmisen vuotta valmistanut keksejä Helsingissä. Fazer valmisti Hangossa pitkään muun muassa Albert- ja Marie-keksejä. Lakritsituotannon Fazer siirsi Hangosta Helsinkiin 1930. Vuonna 1947 Biscuit- tehtaan nimeksi otettiin Hangon Keksi – Hangö Kex. thumb|Hangon Keksin Tehdasrakennus. ==”Hymyilee kuin Hangon Keksi”== Hangon Keksi käytti pyöreissä kekseissä, niiden pakkauksissa ja mainonnassaan liikemerkkinä hymyilevää pyöreää kuu-ukkoa. Tästä syntyi iloiselta näyttävästä ihmisestä käytetty sanonta ”hymyilee kuin Hangon Keksi”. ==Elfving-yhtiöiden alku== Hangon Keksin varhaisvaiheesta, kun sen 1919–1927 omisti Hemming Elfving, sai alkunsa myös Elfving-monialayhtiön liiketoiminta. ==Muuta== Hangon keksien pakkauslaatikkoa käytettiin talvisodan aikana 1939 Kauhajoella eduskunnan järjestäytymisäänestyksessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suomalais- englantilainen Biscuit-Tehdas Osakeyhtiö, Suomen Kuvalehti, 30.04.1921, nro 18, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Hangon Keksi Oy Pörssitiedossa. Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Hangon historia Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Entiset suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Fazer
Rufus Isaacs Reading

Rufus Daniel Isaacs, Readingin 1. markiisi, Readingin jaarli, Erleigh of Erleighin varakreivi, Reading of Erleighin varakreivi, Reading of Erleighin paroni (10. lokakuuta 1860 Lontoo – 30. joulukuuta 1935 Lontoo)Rufus Daniel Isaacs, 1st marquess of Reading Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.9.2013. oli brittiläinen poliitikko, tuomari ja virkamies, joka toimi Intian varakuninkaana vuosina 1921–1926 ja Britannian ulkoministerinä lyhyen aikaa vuonna 1931. Isaacs aloitti uransa asianajajana vuonna 1887 ja menestyi varsinkin yritysten ja ammattiliittojen lakimiehenä. Hän oli vuosina 1904–1914 parlamentin alahuoneessa liberaalien edustajana. Isaacsista tuli 1910 Herbert Henry Asquithin hallituksen Solicitor General ja samana vuonna Attorney General (kruununjuristi). Samana vuonna hänet lyötiin myös ritariksi.Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 687–688 Runeberg.org. Viitattu 28.9.2013. Vuonna 1912 hänestä tehtiin ensimmäisenä Attorney Generalina kabinetin jäsen. Isaacs joutui yhtenä ministereistä epäillyksi korruptioskandaalissa, joka liittyi hänen veljensä Godfrey Isaacsin johtaman Marconi Wireless Telegraph Company of America -lennätinyhtiön osakkeilla käytyyn kauppaan. Alahuoneen nimittämä tutkintakomitea kuitenkin vapautti Isaacsin ja joukon muita ministereitä syytteistä vuonna 1913. Isaacs toimi vuosina 1913–1921 lordiylituomarina (Lord Chief Justice). Hän johti muun muassa Roger Casementin maanpetosoikeudenkäyntiä. Hän sai 1914 Readingin paronin arvon ja hänet korotettiin 1916 varakreiviksi ja 1917 jaarliksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän pyrki lähentämään Britanniaa ja Yhdysvaltoja ja vuonna 1915 hänen johtamansa englantilais-ranskalainen valtuuskunta sai neuvoteltua Yhdysvalloilta 500 miljoonan dollarin sotalainan. Hän toimi vuodesta 1917 Yhdysvalloissa Britannian erikoislähettiläänä ja vuosina 1918–1919 varsinaisena suurlähettiläänä. Vuonna 1921 Reading nimitettiin Intian varakuninkaaksi. Intialaisnationalistien käsittelyssä hän päätyi käyttämään kasvavassa määrin poikkeustoimia neuvottelujen sijaan. Hän vangitutti 1921 kaksi merkittävää muslimijohtajaa ja 1922 Mahatma Gandhin sekä käytti voimakeinoja kukistaakseen muslimiseparatistit Madrasissa ja sikhikapinalliset Punjabissa. Reading sai markiisin arvon jättäessään varakuninkaan tehtävän vuonna 1926. Reading toimi Ramsay Macdonaldin hallituksen ulkoministerinä elokuusta marraskuuhun 1931. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian varakuninkaat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerit Luokka:Brittiläiset markiisit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Lauri Torsteninpoika Ram

Lauri Torsteninpoika Ram (k. 1596 tai 1597 alussa Loppi) oli suomalainen sotilas, joka toimi Käkisalmen linnan päällikönä. Ramin syntymäaika ja -paikka eivät ole tiedossa. Hänen vanhempansa olivat Torsten Salomoninpoika ja Brita Fleming. Ram mainitaan sotilaana jo Kustaa Vaasan loppuvuosina. 1536 hän osallistui Eerik XIV:n johtamaan sotaan Tanskaa vastaa ja toimi 1568-1573 suomalaisen lippueen ratsumestarina. 1572-1573 Ram otti lippueineen osaa Herman Flemingin rajan taakse tekemiin hävitysretkiin ja taisteli vuodesta 1574 alkaen Viron puolella. Pontus De la Gardien johdolla hän osallistui Käskisalmen linnan piiritykseen 1580 ja tuli valloitetun linnan päälliköksi vuoteen 1586 saakka. Hän varusti linnaa ja torjui sitä vastaan tehtyjä hyökkäyksiä. Hänet määrättiin uudelleen linnan päälliköksi 1590, mutta rauhansopimuksen mukaisesti joutui luovuttamaan linnan venäläisille ja ehti toimi tämän jälkeen muutaman viikon rajankäyntikomission jäsenenä. Ramin puoliso oli Elina Stålalarm. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka: Suomen linnanvoudit ja linnanpäälliköt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1596 kuolleet
Huhtamo (sukunimi)

Huhtamo on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Eero Huhtamo (1916–1999), tekniikan tutkija, professori *Erkki Huhtamo (s. 1958), media- arkeologi ja professori *Kari Huhtamo (1943–2023), kuvanveistäjä *Markku Huhtamo (s. 1946), näyttelijä, Kari Huhtamon veli.
Eero Huhtamo

Osmo Eero Huhtamo (5. marraskuuta 1916 Helsinki – 29. toukokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun konepajatekniikan professori 1971–1979.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Another Yesterday

Another Yesterday on yhdysvaltalaisyhtye Madison Parkin kolmas studioalbumi. Sen julkaisi BasicLux Records digitaalisesti ladattavana 9. joulukuuta 2008. Albumi ei ole päässyt lainkaan listoille. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # ==Arviot== * About.com: () ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Madison Parkin albumit
Risto Hukki

Risto Tapani Hukki (7. lokakuuta 1914 Kuhmoinen – 27. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. Risto Hukin vanhemmat olivat opettaja Vihtori Arvi Hukki ja Alma Alina Simola ja puoliso vuodesta 1947 sairaanhoitaja Lilja Esteri Vanhapiha. Hukki tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1939. Bachelor of Arts -tutkinnon hän suoritti Kanadassa 1941 ja väitteli tohtoriksi Yhdysvalloissa 1944 aiheesta An experimental Study of the Principles of Communication (1943), työskennellessään samalla tutkimusinsinöörinä MIT:ssä. Oltuaan väitöksen jälkeen vielä töissä Arizonassa Phelps Dodge -yhtiön palveluksessa vuoteen 1945 asti Hukki palasi Suomeen. Hän oli Teknillisen korkeakoulun mineraalien rikastustekniikan professori 1947–1977 ja VTT:n vuoriteknillisen laboratorion johtaja 1945–1977.WSOY Iso tietosanakirja, osa 3, s. 300. Hukki tutki erityisesti mineraalien murskaus-, jauhatus- ja luokitustekniikoita.Facta 2001, osa 6, p. 214. WSOY 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Luettelo Tampereen elokuvateattereista

Tämä on luettelo Tampereen elokuvateattereista, mukaan lukien sekä toimintansa lopettaneet että nykyiset. == Luettelo == Nimi Aloitti Lopetti Sijainti Omistaja(t) Lähde Ympäri Maailman Hämeenkatu 8 Imatra ("vanha Imatra") 23. joulukuuta 1905 1918 Koskikatu (Ruuskasen talo) Hämeenkatu 8 (elokuu 1907–) ? Oy Maat ja Kansat (maaliskuu 1906–) ? (1910–) Petit ("Iisakin kirkko", "Petka") 17. syyskuuta 1911 kevät 1987 Hämeenkatu 31 Isak Julin Adams Filmi Scala tammikuu 1912 kevät 1938 Hämeenkatu 24 Pohjoismainen Biografi Komppania Elävien Kuvien ja Konsertti-Teatteri Aino 1917? Sandbergin talo Olympia 30. joulukuuta 1917 1986 Satakunnankatu 10 Sointu Lyyra 16. helmikuuta 1919 kevät 1921 Puutarhakatu 11 Apollo Imatra ("uusi Imatra") elokuu 1923 23. lokakuuta 1927 Hämeenkatu 12 Kinema 26. marraskuuta 1923 15. toukokuuta 1964 Satakunnankatu 25 Maxim 12. lokakuuta 1925 heinäkuu 1965 Tuomikirkonkatu 30 Häme 8. helmikuuta 1928 ? Hatanpään valtatie 6 Kinosto Tuulensuu Kino-Palatsi 18\. elokuuta 1929 27. maaliskuuta 1991 Hämeenkatu 30 ? Suomi-Filmi Adams-Filmi Finnkino Kelajo-yhtiö Kerros-Haka Kino Kino Adams Adams 1937 maaliskuu 1999 Hämeenkatu 9 (Varman talo) Adams Filmi Hällä 26. toukokuuta 1940 syyskuu 2001 Hämeenkatu 25 (Turvan talo) Kinosto Pirkka Studio Pirkka 24. maaliskuuta 1946 31. tammikuuta 1992 Pirkankatu 18 Suomi- Filmi Pirkanmaan elokuvakeskus Ilves 24. maaliskuuta 1950 1985 (tai 1989) Itsenäisyydenkatu 12 Suomi-Filmi Nordia ? ? Hallituskatu Royal 1979 1987 Puutarhakatu 21 Bio Bio Cine Atlas 1988 (toiminnassa) Hatanpään valtatie 1 (Koskikeskus) Finnkino Oy S.a.m.i. Films Ltd. (1999–2003) Cinola 1991 (toiminnassa, lakkautettuna 22. huhtikuuta – 26. lokakuuta 2017) Lindforsinkatu 1–3 (Hervannan toimintakeskus) Pirkanmaan elokuvakeskus Elokuvateatteri Cinola Facebookissa 19.4.2017. Viitattu 5.8.2017. Niagara 1992 (toiminnassa) Kehräsaari Pirkanmaan elokuvakeskus Plevna 1999 (toiminnassa) Itäinenkatu 4 (Plevna) Finnkino == Lähteet == === Koskesta voimaa === === Festival News === === Tamperelainen nonstoppi === === Finnkino === === Muut === * Elokuvateatterit
Atte Vatanen

Atte Vatanen (s. 1. marraskuuta 1989 Jyväskylä) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä pelannutta Jyväskylän Kiriä. Ulkopelipaikaltaan Vatanen oli sieppari. Vatanen pelasi Kirin ykkösjoukkueessa vuodesta 2008 lähtien vuoteen 2016 asti. Uransa jälkeen Vatanen on toiminut vakuutusedustajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhani Hult

Matti Juhani Hult (19. joulukuuta 1933 Konnevesi – 2. kesäkuuta 2015 Konnevesi) oli suomalainen maantieteilijä. Hän toimi Joensuun korkeakoulun, myöhemmin Joensuun yliopiston maantieteen, erityisesti kulttuuri- ja suunnittelumaantieteen professorina 1976–1996 ja tutki muun muassa maatalousmaantiedettä.Facta 2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 217 Hult oli Suomen Akatemian luonnontieteellisen toimikunnan jäsen ja kehitti merkittävästi Joensuun yliopiston maantieteen laitosta. Vuonna 2001 Suomen maantieteellinen seura myönsi Juhani Hultille hänen elämäntyöstään Ragnar Hult -mitalin. Huolimatta samasta sukunimestä ja tieteenalasta Juhani Hult ei ollut sukua 1800-luvulla vaikuttaneelle maantieteilijä Ragnar Hultille, jonka mukaan mitali on nimetty. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juhani Hultin muistokirjoitus. Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella). Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Eetu Karhulahti

Eetu Karhulahti (27. heinäkuuta 1983 Kaustinenhttp://jyvaskylankiri.fi/player/karhulahti-eetu – 12. helmikuuta 2018https://www.mansepp.fi/eetu-karhulahti-on-poissa/ ) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän pelasi Jyväskylän Kirissä korkeimmalla sarjatasolla Superpesiksessä kausilla 2007 ja 2010–2014 ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä vuosina 2008–2009. Lisäksi Karhulahti pelasi Ykköspesiksessä Halsua-Veteli Pesis -joukkueessa kaudella 2005 ja Manse PP:ssä vuosina 2015–2017. Karhulahden sisäpelirooli oli etenijä ja ulkopelissä hän viihtyi 3-polttajana. Hän kuoli itsemurhan seurauksena 34-vuotiaana."Kun lähden lenkille, ajattelen Eetua" – Halsuan vuoden yrittäjä Maija Kiviaho- Lahti elää suruvuotta ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Thomas H. Ince

Thomas Harper Ince (16. marraskuuta 1882 Newport, Rhode Island, Yhdysvallat – 19. marraskuuta 1924 Tyynimeri tai Benedict Canyon, Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvan tuottaja, ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijäProject MUSE – Thomas Ince. Hän oli naimisissa näyttelijä Elinor Kershaw'n kanssa. Incen merkittävimmät elokuvaroolit olivat elokuvissa The Italian (1915) ja Civilization (1916). Ince oli D. W. Griffithin ohella yhdysvaltalaisen elokuvan uranuurtaja ja ensimmäinen tuottaja, jonka luova panos painoi leiman kaikkiin hänen elokuviinsa.Facta 2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 483 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Miesten Superpesiksen kausi 2012

Superpesiksen kausi 2012 oli Superpesiksen 23. kausi. Kausi alkoi 30. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 15. syyskuuta. Miesten sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Miesten mestaruuden vei toista kertaa peräkkäin Sotkamon Jymy, jolle mestaruus oli jo seurahistorian 15:s. Myös himmeämmät mitalit menivät samoille joukkueille edelliskaudella, kun Vimpelin Veto otti hopeaa ja Pattijoen Urheilijat pronssia. Perinteinen Itä-Länsi-ottelu järjestettiin Sotkamossa 20.-22. heinäkuuta.http://kainuunpesis.sporttisaitti.com/?x118281=253373 == Seurojen budjetit == Superpesisseurojen budjetit kaudella 2012.http://www.pesis.fi/@Bin/2420912/N_tavoitteet2012.pdf http://www.pesis.fi/@Bin/2420894/M_tavoitteet2012.pdf Joukkue Kokonaisbudjetti Pelaajabudjetti Alajärven Ankkurit 267 000 147 000 Hyvinkään Tahko 315 000 215 000 Joensuun Maila 450 100 270 000 Jyväskylän Kiri 264 000 135 000 Kankaanpään Maila 535 400 319 300 Kiteen Pallo-90 550 000 300 000 Koskenkorvan Urheilijat 425 000 250 000 Kouvolan Pallonlyöjät 474 000 265 000 Nurmon Jymy 350 000 170 000 Pattijoen Urheilijat 545 000 300 000 Sotkamon Jymy 1 322 000 300 000 Vimpelin Veto 630 000 256 000 == Lopulliset sijoitukset == === Miehet === Sija Joukkue Sotkamon Jymy Vimpelin Veto Pattijoen Urheilijat 4\. Joensuun Maila 5\. Koskenkorvan Urheilijat 6\. Hyvinkään Tahko 7\. Kiteen Pallo 8\. Jyväskylän Kiri 9\. Kankaanpään Maila 10\. Kouvolan Pallonlyöjät 11\. Nurmon Jymy 12\. Alajärven Ankkurit ==Lähteet== Luokka:Pesäpallon SM- sarjakaudet Luokka:Vuoden 2012 pesäpallo
James Thompson (vapaaottelija)

James Thompson (s. 16. joulukuuta 1978) on englantilainen vapaaottelija, joka ottelee sekä raskaassa sarjassa että superraskaassa sarjassa. Urallaan Thompson on otellut Pride FC:ssä, Cage Ragessä, EliteXC:ssä, Sengokussa, Dreamissa, KSW:sä ja SFL:ssä. Hän on tunnettu suuresta koostaan ja voimastaan ja hän on myös tunnettu englantilaisen vapaaottelun ikonina. Hän on 196 senttimetriä pitkä ja hänen ottelupainonsa on vaihdellut vähän yli 120:stä 150 kilogrammaan. Luokka: Englantilaiset vapaaottelijat Luokka: Vuonna 1978 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Stanisław Szozda

Stanisław Szozda (25. syyskuuta 1950 Dobromierz, nyk. Ala-Sleesian voivodikunta – 23. syyskuuta 2013) oli puolalainen maantiepyöräilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Szozda kuului Puolan nelihenkisiin, joukkueaika-ajon olympiahopeaa Münchenissä 1972 ja Montréalissa 1976 saavuttaneisiin joukkueisiin.Stanisław Szozda Bio, Stats and Results MM- kilpailuista hän saavutti kaksi kultaa, hopean ja kaksi pronssia.http://www.cyclingarchives.com/coureurfiche.php?coureurid=6865 Szozda kuoli 23. syyskuuta 2013, 62-vuotiaana sairasteltuaan vakavaa tautia useamman kuukauden ajan.http://eurosport.onet.pl/kolarstwo/nie-zyje-stanislaw-szozda- wiem-ze-nie-spieprzylem-swojego-zycia/0mqfc == Lähteet == * Stanisław Szozda Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Puolalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Mariekeksi

Mariekeksi on pyöreä, kullanruskeaksi paistettu keksi, joka on yleensä maustettu miedosti vaniljalla. Sen muut ainesosat ovat vehnäjauho, sokeri ja kasviöljy. Keksin pintaan on pistelty reikiä ja puristettu kuvio, jossa keskellä näkyy keksin nimi ja reunaa kiertää meanderimainen tai muunlainen toistuva koristeaihe. Mariekeksi kehitettiin Isossa-Britanniassa vuonna 1874, jolloin lontoolainen leipomo Peek Freans alkoi valmistaa niitä juhlistaakseen kuningatar Viktorian toiseksi vanhimman pojan, prinssi Alfredin avioitumista Venäjän suuriruhtinatar Maria Aleksandrovna Romanovan kanssa. Morsiamen mukaan nimetystä keksistä tuli suosittu ympäri Euroopan ja monissa Brittiläisen kansainyhteisön maissa. Alkuperämaassaan Englannissa suositummaksi nousi mariekeksin muunnelma Rich tea biscuit, jota ei ole maustettu vaniljalla. Mariekeksi sopii erityisen hyvin kastettavaksi teehen, kahviin tai maitoon. Miedon makunsa ja kiinteän koostumuksensa ansiosta sille voi laittaa marmeladia tai muuta päällystettä. Brittiläisen kulttuurin maissa suosittua on tehdä kahdesta keksistä ”voileipä” laittamalla väliin voita, Marmite- hiivauutelevitettä tai kondensoitua maitoa. Mariekeksejä käytetään myös jälkiruokien, kuten vaniljavanukkaan, lisukkeena sekä juustokakun tms. pohjataikinan valmistusaineena. Suomessa mariekeksejä ovat valmistaneet muun muassa Hangon Keksi ja Fazer. Keksityyppiä tuodaan myös ulkomailta ainakin Kantolan- ja Rainbow X-tra -merkkisinä. Suosittu muunnelma on alapuolelta suklaalla kuorrutettu mariekeksi.Suklaa-Marie, Kantolan.fi Elokuvaohjaaja Ingmar Bergman kärsi kroonisista vatsavaivoista ja söi kuvauksissa usein mariekeksejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mariekeksi Fineli- tietokannassa Luokka:Keksit
Hälyjen taide

Hälyjen taide () on italialaisen Luigi Russolon (1885–1947) futuristinen manifesti, jonka hän kirjoitti vuonna 1913 ystävälleen säveltäjä Francesco Balilla Pratellalle. Manifesti julkaistiin kirjan muodossa vuonna 1916, ja suomennos ilmestyi vuonna 2018. Luokka:1900-luvun taidemusiikki Luokka:Manifestit Luokka:Futurismi Luokka:Vuoden 1916 kirjat
Annie Lööf

Annie Marie Therése Lööf (o.s. Johansson, s. 16. heinäkuuta 1983 Värnamon kunta) on ruotsalainen poliitikko keskustapuolueesta. Hän on toimi vuosina 2011–2023 puolueensa puheenjohtajana. Lööf oli Ruotsin elinkeinoministerinä vuosina 2011–2014. == Elämä == Annie Lööf on naimisissa Carl-Johan ”Calle” Lööfin kanssa. He avioituivat kesällä 2011 ja ottivat yhteisen sukunimen, joka on Carl-Johanin, aiemmalta sukunimeltään Carlsson, äidin tyttönimi. Parin ensimmäinen lapsi syntyi 2015. Toinen lapsi syntyi 2019. Vanhempainvapaan ajan häntä on molemmilla kerroilla sijaistanut Anders W. Jonsson. Lööf on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, joksi valmistui vuonna 2011 Lundin yliopistosta. Hän on toiminut poliittisella urallaan jo mainittujen tehtävien lisäksi muun muassa Värnamon kunnanvaltuutettuna. == Poliittinen ura == Lööf liittyi keskustapuolueen jäseneksi vuonna 2001 ja toimi vuosina 2004–2007 puolueen nuorisojärjestön varapuheenjohtajana. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäisen kerran syyskuun 2006 vaaleissa Jönköpingin läänin vaalipiiristä ja oli tuolloin, 23-vuotiaana, niiden nuorin jäsen. Lööf oli ensimmäisellä valtiopäiväkaudellaan jäsenenä perustuslakivaliokunnassa ja tultuaan valituksi jatkokaudelle syyskuun 2010 vaaleissa, hänestä tuli valtiovarainvaliokunnan jäsen. Hän toimi vuosina 2009–2011 myös puolueensa valtiopäiväryhmän varapuheenjohtajana. Keskustapuolueen pitkäaikainen puheenjohtaja Maud Olofsson väistyi tehtävästä syksyllä 2011, jolloin Lööf valittiin hänen seuraajakseen. Kuusi päivää puheenjohtajavalintansa jälkeen hän aloitti Fredrik Reinfeldtin johtaman hallituksen elinkeinoministerinä. Lööf ilmoitti luopuvansa keskustan puheenjohtajan paikastaan 15. syyskuuta 2022. Syiksi mainittiin kehno tulos valtiopäivävaalien jälkeen sekä Lööfin saamat tappouhkaukset. Lööfin seuraajaksi valittiin Muharrem Demirok helmikuussa 2023. ==Yksityiselämä== Lööfin harrastuksiin on kuulunut muun muassa jalkapallo, jossa hän on toiminut IFK Värnamon naisten joukkueen maalivahtina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Lööfin kotisivut Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsin Keskustapuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelipalvelin

Pelipalvelin voi tarkoittaa joko palvelintietokonetta tai palvelinohjelmistoa, jonka tehtävänä on ylläpitää tietokonepelin moninpeliä. Palvelin on yhteydessä kaikkiin pelin pelaajiin ja käsittelee pelaajien toimet, kuten liikkeen ja lähettää nämä tiedot muille pelaajille. Tämän lisäksi palvelimen tehtäviin kuuluu yleensä pisteidenlasku ja pelin sisäisten keskusteluviestien välitys pelaajille. Palvelin siis toimii pelaajat yhdistävänä osana. Koska moninpelattavissa peleissä pyritään mahdollisimman pieneen viiveeseen, täytyy palvelimena toimivan tietokoneen olla tehokas ja siinä tulee olla nopeat internet-yhteydet. Pelipalvelimen voi yleensä vuokrata palveluntarjoajalta tai palvelimena voi toimia myös pelaajan oma tietokone. Luokka:Verkkomoninpelit
Geoffrey Kipsang Kamworor

Geoffrey Kipsang Kamworor (s. 22. marraskuuta 1992) on kenialainen kestävyysjuoksija. Kesällä 2010 Kamworor kilpaili Suomessa edustaen Turun Urheiluliittoa. Hän kilpaili muun muassa Eliittikisasarjassa voittaen 3 000 metrin kilpailun Lappeenrannassa ja sijoittuen Kuortaneella 3 000 metrin kilpailussa toiseksi ja Lapinlahdella 5 000 metrin kilpailussa toiseksi. Maastojuoksun MM-kilpailuissa 2011 Kamworor voitti nuorten sarjassa kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa Kenian joukkueessa. Kaksi viikkoa maastojuoksun MM-kisojen jälkeen hän voitti Berliinissä puolimaratonkilpailun ajalla 1.00.38. Vuoden 2012 Rotterdamin maratonilla Kamworor toimi jäniksenä. Hän voitti 5 000 metrin Kenian- mestaruuden 2012. Saman vuoden Berliinin maratonilla hän juoksi ensimmäisen maratoninsa maaliin asti ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi ajalla 2.06.12. Helmikuussa 2013 Kamworor voitti puolimaratonin Ra’s al-Khaimassa ajalla 58.54 ja jäi vain kaksi sekuntia Patrick Makaun reittiennätyksestä. Saman vuoden Rotterdamin maratonilla hän sijoittui neljänneksi ajalla 2.09.12. Berliinin maratonilla hän oli kolmas ajalla 2.06.26 Vuonna 2014 Kamworor voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden ja joukkuekilpailussa hopeaa. Vuonna 2015 hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Heinäkuussa hän voitti 5 000 metrin Kenian-mestaruuden. Pekingin MM- kilpailuissa 2015 Kamworor saavutti hopeaa 10 000 metrillä ajalla 27.01,76.http://yle.fi/urheilu/farah_on_voittamaton_- _jalleen_yksi_maailmanmestaruus/8246735 Vuoden 2016 puolimaratonin MM- kilpailuissa Kamworor saavutti kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä 11:nneksi. Kamworor voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden Kampalassa 2017. Joukkuekilpailussa hän sai hopeaa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 000 metrillä kuudes. Vuoden 2018 puolimaratonin MM- kilpailuissa Kamworor voitti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Vuoden 2019 maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. 15\. syyskuuta 2019 Kamworor juoksi puolimaratonin maailmanennätyksen 58.01. Marraskuussa 2019 hän voitti New Yorkin maratonin ajalla 2.08.13. Hän sijoittui viidenneksi Eugenen MM-maratonilla 2022. Hän saavutti maastojuoksun MM-kilpailuissa Bathurstissa 2023 kultaa joukkuekilpailussa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs. ==Henkilökohtaiset ennätykset== :Lähde: WA, Tilastopaja * 3 000 metriä: 7.51,55+ (2017) * 5 000 metriä: 12.59,98 (2016) * 10 000 metriä: 26.52,65 (2015) * 10 km tiejuoksu: 27.34 (2019) * Puolimaraton: 58.01 (2019) * Maraton: 2.05.23 (2021) == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eläköön (albumi)

Eläköön on suomalaisartisti Jonna Tervomaan yhdeksäs studioalbumi. Albumin tuottajana toimi Eppu Kosonen, vastaavana tuottajana Riku Mattila ja sen julkaisi Johanna Kustannus -levy-yhtiö 20. syyskuuta 2013 digitaalisesti ja CD:nä. 1\. helmikuuta 2014 albumi julkaistiin vinyylilevynä. Tervomaa on kertonut laittaneensa oman yhtyeen kokoonpanon lähes kokonaan uusiksi uudella albumilla, sillä hän halusi laittaa lukuisia asioita kokonaan uusiksi. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Minä toivon", "Tikapuut" ja "Aika kultainen". Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle ja sitä on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä, yli 10 000 kappaletta. __NOTOC__ ==Arviot== Albumi on saanut kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, esimerkiksi Ilta-Sanomat antoi sille 4/5 tähteä. * Ilta-Sanomat: () * Nuorgam: () * Rumba: () * Soundi: () == Kappaleet == ==Singlet== Kappale Julkaistu Latauslista Singlelista Radiolista "Minä toivon" 05/2013 14 – 3 "Tikapuut" 08/2013 – – 8 "Aika kultainen" 01/2014 – – 22 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Jonna Tervomaan albumit Luokka:Eppu Kososen tuottamat albumit
Posliinikukat

Posliinikukat (Hoya) on oleanterikasvien heimoon ja käärmeenpistonyrttikasvien alaheimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluvia lajeja on ainakin sata. Posliinikukkia tutki 1800-luvulla skotlantilainen tutkija Robert Brown. Suomessakin se tunnettiin jo 1800-luvulla kaupungeissa, mutta maaseudulla se tuli tutuksi vasta 1930-luvulla. == Ulkonäkö ja koko == Posliinikukat ovat köynnöksiä tai riippuvaversoisia kasveja. Kukat ovat yleensä kaksivärisiä siten, että terälehdet ovat valkoiset ja keskus on punainen. Joskus kukka on kokonaan punasävyinen. == Levinneisyys == Posliinikukat ovat lähtöisin Aasiasta, Intian lähettyvillä sijaitsevilta saarilta ja Australiasta. == Elinympäristö == Kasvit viihtyvät valoisalla kasvupaikalla. Normaali huoneenlämpötila on sopiva ja talvella liika lämpö on haitaksi. Osa lajeista on amppelikasveja. == Käyttö == Posliinikukkia käytetään huonekasveina. == Lajeja == * australianposliinikukka (Hoya australis) * herttaposliinikukka (Hoya kerrii) * himalajanposliinikukka (Hoya linearis) * isoposliinikukka (Hoya carnosa) * pikkuposliinikukka (Hoya bella) * kiiltoposliinikukka (Hoya merrillii) * nauhaposliinikukka (Hoya retusa) * neidonposliinikukka (Hoya wallichii) * partaposliinikukka (Hoya lasiandra) * rubiiniposliinikukka (Hoya tsangii) * ruusuposliinikukka (Hoya obovata) * sädeposliinikukka (Hoya lacunosa) * tähtiposliinikukka (Hoya multiflora) * uurnaposliinikukka (Hoya heuschkeliana)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * Hoya cinnamomifolia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hoya * Sunstral.fi: Posliinikukka * ITIS: Hoya * United States Department of Agriculture (USDA): Hoya * Flora of China: Hoya * Pherobase: Floral volatiles of Genus Hoya *