EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lesehärö

Lesehärö (Cryptolestes ferrugineus) on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva viljoissa elävä pikkuhäröheimon (Laemophloeidae) laji. Aikuinen lesehärö on kooltaan noin 2 mm pitkä ja väriltään ruosteenruskea. Tuntosarvet ovat pitkät ja helmimäiset. Lesehärön pää ja etuselän reunat ovat sileät. Toukat ovat täysikasvuisina noin 3 mm pitkiä, valkoisia, hieman litistyneitä ja kehon takaosa on hieman suurempi kuin etupuoli. Lesehärö alkaa lisääntymään vasta 23 °C asteen lämpötilassa, joten se ei menesty hyvin asuintiloissa. Parhaissa olosuhteissa noin 33 °C asteen lämpötilassa se voi lisääntyy erittäin nopeasti jopa 60-kertaisesti kuukauden aikana. Lesehäröä voidaan torjua tarkastamalla vastaanotettavan viljan puhtaus, siivoamalla ja desinfioimalla varastot sekä huolehtimalla siitä, että säilytystilojen lämpötilat eivät pääse kohoamaan liian korkeiksi. Lesehärö on levinnyt laajasti maailmalle viljakaupan mukana esiintyen myös Suomessa vieraslajina. Lesehärö on eräs viljavarastojen yleisimmistä tuholaisista maailmalla. Lesehärö muistuttaa viljahäröä (Cryptolestes pusillus), turkinhäröä (Cryptolestes turcicus) ja ahverihäröä (Ahasverus advena).Canadian Grain Commission: Rusty grain beetle Cryptolestes ferrugineus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Lesehärö (Cryptolestes ferrugineus) *Hyönteismaailma: Lesehärö *Vieraslajit: Lesehärö (Cryptolestes ferrugineus) *ITIS: Cryptolestes ferrugineus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cryptolestes ferrugineus, rusty grain beetle *Iowa State University, Bug Guide: Species Cryptolestes ferrugineus - Rusty Grain Beetle *Plantwise: Rusty grain beetle (Cryptolestes ferrugineus) *Pherobase: Semiochemicals of Cryptolestes ferrugineus, the Rusty grain beetle Luokka:Erilaisruokaiset
Aivokoppa

Aivokoppa on anatomiassa suojaava koppa aivojen ympärilläSadler, Thomas W. (February 2009). Langman's Medical Embryology. Lippincott Williams & Wilkins. p. 173. ISBN 0781790697. joka koostuu kallon ylä- ja takaosasta. Loput kallosta ovat kasvoluita. Siihen kuuluvat takaraivoluu, päälaenluu, otsaluu, ohimoluu, kitaluu, seulaluu ja kuuloluut (vasaraluu, alasinluu, jalustinluu). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ihmisen anatomia Luokka:Pää
Päälaenluu

Päälaenluut () ovat kaksi luuta kallossa, jotka muodostavat pääkallon sivut ja katon. Molemmat luut ovat noin nelikulmion muotoisia. == Lähteet == Luokka:Pään luusto
Tytäryhtiötalous

Tytäryhtiötalous tarkoittaa valtiota tai aluetta, jonka yritystoiminta on tytäryhtiöistä riippuvaista, ja tytäryhtiöiden omistus on ulkomailla tai alueen ulkopuolella. Tytäryhtiötaloutta voidaan pitää kielteisenä ilmiönä valtiolle, koska omistus ja pääkonttori sijaitsevat ulkomailla, ja tästä syystä pääomatulot kulkeutuvat ulkomaille ja niistä kannetaan verot ulkomailla, eivätkä pääomatulot ja niistä kannetut verot näin ollen hyödytä tytäryhtiön maata. Pääkonttorin sijainti määrittelee myös, mihin emoyhtiö sijoittaa korkean osaamisen työpaikat. Kolmas tytäryhtiötalouden riski on tytäryhtiön alasajo suhdanteiden ja kysynnän heikentyessä. Suhdannevaihtelu tuo joka tapauksessa nousu- ja laskukausia, jolloin nousukauden alussa ostettu tytäryhtiö voi olla uhanalainen laskukaudella. Suomea on varoiteltu mahdollisesta tytäryhtiötalouteen ajautumisesta. Tytäryhtiötalouteen ajautumista ja sen välttämistä on selitetty muun muassa suhtautumisella pääomasijoittamiseen. ==Lähteet== * * * * * * * * * * * * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Talousmaantiede
Valkobassi

Valkobassi< (Morone chrysops) on bassien heimoon kuuluva amerikkalainen makean veden kalalaji. == Ulkonäkö ja koko == Valkobassilla on hopeanhohtoiset kyljet ja hiukan tummempi selkämys. Pyrstö on melko tumma, muut evät ovat vaaleita. Lajilla on ahvenen tapaan kaksiosainen selkäevä. Valkobassi on tavallisesti noin 30 senttimetrin mittainen. Suurin tavattu yksilö oli lähes puolimetrinen. Laji voi elää 9 vuoden ikäiseksi. == Levinneisyys ja elinympäristö == Valkobassi elää luonnovaraisena Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Istutettuja esiintymiä on ollut Meksikossa ja Turkissa. Valkobassi elää monenlaisissa vesissä, suurista järvistä jokien rantalammikoihin. Se liikkuu usein parvina pinnan tuntumassa. Naaraat tulevat sukukypsiksi kolmen vuoden ikäisenä, urokset vuotta aiemmin. == Lähteet == Luokka:Bassit
Spreitenbach

Spreitenbach on kaupunki Sveitsissä Aargaun kantonissa. Siellä on vajaat 12 000 vakinaista asukasta. Spreitenbach on yksi Badenin hallinnollisen alueen () 26 kunnasta. == Sijainti == Spreitenbach sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Limmatjoen laaksossa parikymmentä kilometriä Zürichistä luoteeseen. Seutu on kumpuilevaa Mittellandia. == Liikenne == Moottoritie A3/A1 ja valtatie 3 () Zürichistä Badenin suuntaan kulkevat Spreitenbachin kautta. SBB:n rautatie Zürichistä Aarauhun ja Badeniin kulkee Spreitenbachin kautta. Spreitenbachia palvelee Killwangen-Spreitenbachin rautatieasema. === Rangierbahnhof Limmattal === Limmattalin järjestelyratapiha () on Sveitsin suurin ratapiha, joka sijaitsee Spreitenbachin ja Dietikonin alueella. Alueella käsitellään vuosittain puoli miljoonaa tavaravaunua. == Talous == Spreitenbach on seudun vähittäiskaupan keskus. Siellä sijaitsee muun muassa maan vanhin kauppakeskus, vuonna 1970 avattu Shoppi Tivoli, ja ensimmäinen Pohjoismaiden ulkopuolella sijaitseva, vuonna 1973 avattu Ikea. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *
Pienisveitsinajokoira

Pienisveitsinajokoira (, , ) on sveitsiläinen koirarotu. Tästä rodusta on neljä muunnosta: pieniberninajokoira (, ), pienijuranajokoira (, ), pieniluzerninajokoira (, ) ja pienischwyzinajokoira (, ). == Ulkonäkö == Pienisveitsinajokoira muistuttaa huomattavasti sveitsinajokoiraa, ollen kuitenkin tätä pienempi ja matalaraajaisempi. Pää on pitkä, kapea ja piirteiltään jalo. Kallo on hieman holvautunut, otsapenger kohtuullisesti erottuva. Silmät ovat soikeahkot ja väriltään tummat. Korvat ovat riippuvat, kapeat, erittäin pitkät ja kiertyvät. Kuono on melko pitkä, kuononselkä melko kapea ja joko hivenen kyömy tai suora. Sekä leikkaava että tasapurenta sallitaan. Kaula on jalo, tyylikäs ja kohtuullisen pitkä. Runko on pitkä ja suorakaiteen muotoinen. Ylälinja on sulava, lantio loivasti laskeva. Rintakehä on syvä ja leveä. Selkä on keskipitkä ja suora. Häntä on keskipitkä ja kapenee hännänpäätä kohti. Karvapeite voi olla joko lyhyt ja sileä tai karkea ja "parrakas".Pienetsveitsinajokoirat: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019. Värit ovat jokaisella muunnoksella samat kuin vastaavilla normaalikokoisilla muunnoksilla: *pieniberninajokoira: valko-musta tan-merkein (tricolor) *pienijuranajokoira: musta punaruskein merkein (black & tan) *pieniluzerninajokoira: sinitäplikäs tan-merkein *pienischwyzinajokoira: valkoinen oranssein merkein Urosten säkäkorkeus vaihtelee 35–43 cm ja narttujen 33–40 cm välillä; 2 cm poikkeus suuntaan tai toiseen sallitaan. Image:Smallbernesekurz2.jpg|Pieniberninajokoira, sileäkarvainen Image:08115491 Schwyzer Niederlaufhund.jpg|Pienischwyzinajokoira, sileäkarvainen == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on ystävällinen, innokas, nokkela, päättäväinen ja herkkävainuinen. Se tunnetaan voimakkaasta riistavietistään ja sointuvasta haukustaan, jota se käyttää ajaessaan riistaa. Sitä voidaan käyttää riistan ajamisen lisäksi haavoittuneen riistan jäljitykseen. Se soveltuu työskentelemään myös vaikeakulkuisessa maastossa. == Alkuperä == Sveitsissä 1900-luvulla käyttöön otettujen rajattujen metsästysalueiden todettiin olevan epäsopivia normaalikokoisille sveitsinajokoirille. Tämän vuoksi niistä, jokaisesta neljästä paikallismuunnoksesta, jalostettiin pienemmät versiot. Vuonna 1905 perustettiin Schweizerischer Dachsbracken Club -rotujärjestö, jonka silloinen nimi antoi viitteitä siihen että rotu muistutti rakenteeltaan ns. "dachsbracke"-rotuja (mm. alppienajokoira, dreeveri, westfaleninajokoira). Järjestön nykyinen nimi on korjattu muotoon Schweizer Niederlaufhund- und Dachsbracken-Club. == Lähteet == Luokka:FCI 6 Ajavat ja jäljestävät koirat Luokka:SKL 6 Ajavat koirat Luokka:Ajokoirat Luokka:Sveitsiläiset koirarodut
Limakala

Limakala (Lipophrys pholis) on luikeroiden heimoon kuuluva kalalaji. Carl von Linné kuvasi ensimmäisenä lajin tieteelle vuonna 1758. == Koko ja ulkonäkö == Limakala kasvaa korkeintaan 17 senttimetrin mittaiseksi. Se on väriltään kirjava. Evät ovat ruskeamustat ja kyljessä on mustia täpliä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Limakalaa tavataan Aasiassa, Afrikassa ja Euroopassa. Limakalan uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) mukaan elinvoimainen. == Lähteet == Luokka:Luikerot Luokka:Elinvoimaiset lajit
Discursus politicus de prudentia

Discursus politicus de prudentia () on Turun akatemian professorin Mikael Wexioniuksen laatima valtio-opin väitöskirja vuodelta 1641. Se on Suomen ensimmäinen väitöskirja ja ensimmäinen Suomessa painettu kirja. Teoksen nimi on kokonaisuudessaan Discursus politicus de prudentia: tum legislatoriâ tum politicâ seu civili, Deo ter opt. maximo benign annuente. Väitöstilaisuus pidettiin Turun akatemiassa 18. joulukuuta 1641, vuosi akatemian perustamisen jälkeen. Väitöskirjaa puolusti ylioppilas Enevaldus Pontanus (myöh. Svenonius), mutta ajan tavan mukaan sen oli kirjoittanut väitöstyötä ohjannut professori Wexionius, jonka nimissä se myös julkaistiin. Wexionius ja Pontanus olivat molemmat saapuneet Turkuun Ruotsin Växjöstä. Kirjanpainajamestari Peder Wald perusti akatemian väitöskirjojen painattamista varten Turkuun Suomen ensimmäisen kirjapainon, ja painatti Discursus politicus de prudentian tiettävästi ensimmäisenä painotuotteenaan vuonna 1642. Discursus politicus de prudentia käsittelee valtioviisautta ja se liittyy Wexioniuksen hyveitä käsitteleviin moraalifilosofisiin tutkimuksiin. Teoksen mukaan valtioviisaus (prudentia) on viisautta ja varovaisuutta, joka pyrkii toimimaan hyveellisesti valtion ja kansan parhaaksi. Teoksessa suositellaan lainsäädännön ohjenuoriksi oikeudenmukaisuutta, hyödyllisyyttä, toteuttamiskelpoisuutta, yhdenmukaisuutta jumalallisen ja luonnollisen oikeuden kanssa sekä selkeyttä ja lyhyyttä. Bibliofiilien seura julkaisi teoksesta vuonna 1983 näköispainoksen, johon sisältyy Iiro Kajannon tekemä suomennos nimellä Valtio-opillinen väitöskirja järkevyydestä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Väitöskirjat Luokka:1600-luvun kirjat Luokka:Kirjat poliittisesta filosofiasta Luokka:Suomalaiset politiikan tietokirjat
Lipophrys

Lipophrys on luikeroiden heimoon kuuluva kalasuku. Theodore Gill kuvasi suvun tieteelle vuonna 1896. == Lajit == Sukuun kuuluu ainakin seuraavat 3 lajia: * Lipophrys heuvelmansi (Charousset, 1986) * Lipophrys pholis (Linnaeus, 1758) – Limakala * Lipophrys trigloides (Valenciennes, 1836) == Lähteet == Luokka:Luikerot
Ariègenseisoja

Ariègenseisoja () on ranskalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Yleisvaikutelma on tyylikäs ja hienostunut. Pää on pitkä ja kulmikas. Kallo on lyhyt, hieman kaareva ja hieman kuonoa pidempi. Otsapenger on vain hieman korostunut. Silmät ovat hieman soikeat ja väriltään joko tummat meripihkat tai ruskeat (karvapeitteen väriin sointuen). Korvat ovat riippuvat, pitkät, melko ohuet ja kiertyvät. Kuono on suora ja pitkä. Kirsun väritys sointuu karvapeitteen väriin, vaihdellen vaaleanpunaisesta punertavaan lihanväriseen ja vaaleanruskeaan; se ei koskaan saa olla musta. Huulet ovat selkeästi riippuvat. Purenta voi olla leikkaava tai tasapurenta. Ylälinja on etuosassa lähes tulkoon suora, lantion kohdalla hieman kaareutuva. Runko on vahva ja vankka, muttei raskas. Rintakehä on syvä ja leveä, selkä suora ja pitkähkö. Vatsaviiva on hieman ylösvetäytynyt. Kuivaraajaisuus selkeästi erottuvin ääriviivoin on toivottavaa. Häntä on tyvestä vahva ja kapenee kärkeä kohti. Ranskassa se on perinteisesti typistetty 4/10:aan alkuperäisestä pituudesta. Karvapeite on lyhyt, kiiltävä ja pinnanmyötäinen. Pohjaväri on valkoinen, jossa on yleensä oransseja ja toisinaan ruskeita laikkuja tai täpliä. Jotkin yksilöt ovat lähes tulkoon kokonaan valkoisia, ainoastaan pienin kellanruskein tai ruskein pilkuin täplittyneitä. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 60–67 cm ja narttujen 56–65 cm välillä.Ariegenseisoja: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on mukautuvainen, kestävä ja helppo kouluttaa. == Alkuperä == thumb|right|Ariègenseisoja vuodelta 1915. 1800-luvulla vanhoja ranskalaisia seisojia risteytettiin oranssivalkoisten eteläranskalaisten seisojien kanssa. Lopputuloksena syntyi nykyinen ariègenseisojana tunnettu rotu, jota alettiin populaaton vähennyttyä elvyttämään vuonna 1990. == Lähteet == == Katso myös == *Auvergnenseisoja *Bourbonnaisinseisoja *Saint-germaininseisoja Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Benambra

Benambra on kaupunki Australiassa. Se sijaitsee Victorian osavaltiossa. Kaupungissa asuu noin 270 asukasta. Luokka:Victoria (Australia)
Mattéo Guendouzi

Mattéo Guendouzi Olié (s. 14. huhtikuuta 1999 Poissy) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota lainalla ranskalaisseura Olympique de Marseillesta, jonne hän siirtyi englantilaisesta Arsenalista vuonna 2021. Hän on edustanut myös Ranskan A-maajoukkuetta. Pelipaikaltaan Guendouzi on keskikenttäpelaaja. == Ura == === Seurajoukkueura === ==== Uran alku ==== Guendouzin ura alkoi PSG:ssä 6-vuotiaana. Hän liittyi Lorientin akatemiaan vuonna 2014. Guendouzi teki Ligue 1 -debyyttinsä Lorientissa 15. lokakuuta 2016 FC Nantesia vastaan. ==== Arsenal ==== Guendouzi liittyi Arsenaliin noin 7 miljoonan punnan suuruiseksi arvioidulla summalla heinäkuussa 2018. Hän teki Arsenal-debyyttinsä harjoitusottelussa vanhaa seuraansa PSG:tä vastaan ja valioliigadebyyttinsä 12. elokuuta Manchester Cityä vastaan. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 33 ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi samalla kaudella 11 ottelua, mukaan lukien tappiollinen finaali. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 24 ottelua ja Arsenalin voittamssa FA Cupissa kolme peliä. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainasopimuksella Hertha BSC:ssä 24 bundesliigaottelua, joissa teki kaksi maalia. ==== Marseille ==== Guendouzi pelasi kauden 2021–2022 lainalla Marseillessa. Pelaamissaan 38 Ligue 1:n ottelussa hän teki neljä ja syötti kahdeksan maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ja Konferenssiliigassa kahdeksan ottelua. Hän siirtyi pysyvällä sopimuksella Marseilleen 11 miljoonalla eurolla kesällä 2022. === Maajoukkueura === Guendouzi edusti Ranskaa eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä 2019 että 2021. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM- karsintaottelussa Suomea vastaan marraskuussa 2021. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Etelä-Afrikkaa vastaan maaliskuussa 2022. Hän pelasi Ranskan hopeamitaliin päättyneissä vuoden 2022 MM-kilpailuissa 79 minuuttia alkulohkon ottelussa Tunisiaa vastaan. Guendouzilla on marokkolaista taustaa, joten hän olisi voinut edustaa myös Marokkoa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gizan nekropoli

Gizan nekropoli on aavikkotasangolla Niilin länsipuolella Gizassa sijaitseva suuri nekropoli. Sitä käytettiin pääasiassa Egyptin vanhan valtakunnan aikana. Siellä sijaitsevat Gizan pyramidit, joista Kheopsin pyramidi kuuluu maailman seitsemään ihmeeseen . == Nekropolialue == Gizan nekropoli jakautuu karkeasti neljään osaan. Ne ovat itäinen, läntinen, eteläinen ja keskinen hautausmaa. == Kuvia == Tiedosto:Mastabas-est-khéops.jpg|Mastaba itäisellä hautausmaalla Tiedosto:Mastaba Gizeh 112004.JPG|Khufukhafin mastaba (G 7140 ja G 7130 itäisellä hautausmaalla) Tiedosto:Inscription Gizeh 112004.JPG|Khufukhafin mastaba Tiedosto:BustOfPrinceAnkhhaf-PartialProfile2 MuseumOfFineArtsBoston.png|Rintakuva Ankhhafista (mastaba G 7510) Tiedosto:Chapelle-voutée-imery.jpg|Imeryn mastaban kaareva kappeli (G 6020 itäinen hautausmaa) Tiedosto:Qar-tombe-gizeh.jpg|Qarin mastaba (itäinen hautausmaa) Tiedosto:Gravures-qar-gizeh.jpg|Qarin mastaban kaiverruksia (itäinen hautausmaa) Tiedosto:Tombe-idou-gizeh.jpg|Idoun mastaba (itäinen hautausmaa) Tiedosto:Statues-idou-gizeh.jpg|Idoun mastaban patsaita (itäinen hautausmaa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Giza
Auvergnenseisoja

Auvergnenseisoja () on ranskalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Auvergnenseisoja on vankkaluustoinen, vahvarakenteinen ja suoralinjainen. Se on olemukseltaan tyylikäs ja liikkuu kevyesti. Pää on pitkä; nartuilla hieman uroksia kevyempi. Kallo on lähes soikeanmuotoinen, otsapenger kohtuullisen erottuva. Silmät ovat soikeat, melko suuret ja väriltään tumman pähkinänruskeat. Korvat ovat riippuvat ja kärjistään kohtalaisen pyöristyneet. Kuono on suora, kirsu melko suuri ja musta. Purenta voi olla joko leikkaava tai tasapurenta. Kaula on hieman kaareutunut ja melko pitkä. Ylälinja on suora ja vakaa. Rintakehä on syvä ja pitkä, selkä lyhyt, tasainen ja kapea. Häntä on vaakasuora ja sylinterimäinen. Ranskassa se on perinteisesti typistetty 15–20 cm pituiseksi. Karvapeite on lyhyt ja kiiltävä. Väritys on aina mustavalkoinen; joko harmahtava tai päistärikkö (täplikäs). Näistä päistärikkö on selvästi yleisempi. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 57–63 cm (ihanne 60 cm) ja narttujen 53–59 cm (ihanne 56 cm) välillä. Molemmille sukupuolille hyväksytään 2 cm poikkeama ylöspäin ja 1 cm poikkeama alaspäin.Auvergnenseisoja: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on älykäs, lempeä ja tottelevainen. Se kiintyy omistajaansa syvästi ja pitää lapsista, joten se sopeutuu hyvin perhekoiraksi kunhan sen liikunnantarve ja metsästysvietti tyydytetään. == Alkuperä == thumb|right|Auvergnenseisoja vuodelta 1915. Rotu on hyvin vanha: se tunnettiin Auvergneen kuuluvalla Cantalin alueella jo 1800-luvulla. Maltan ritarikunnan jäsenten uskotaan mahdollisesti vaikuttaneen sen varhaiseen jalostukseen. == Lähteet == == Katso myös == *Ariègenseisoja *Bourbonnaisinseisoja *Saint- germaininseisoja Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Lausteen poikakoti

Lausteen poikakoti oli Turun Lausteella 1920-luvulta 1980-luvulle toiminut poikien koulukoti. Se perustettiin vuonna 1919 ensimmäisen maailmansodan sotaorpolasten huoltolaksi. Vuonna 1925 se nimettiin kasvatuslaitokseksi 9–18-vuotiaille ”turvattomille, kansakoulusta poisjoutuneille tai harhautuneille” eli huostaanotetuille pojille. Vuonna 1946 kasvatuslaitokset muuttuivat koulukodeiksi. Nykyisin samalla, uudisrakentamisen keskelle jääneellä maatilalla toimii yksityinen, voittoa tuottamaton Perhekuntoutuskeskus Lauste. Laitosta hallinnoi oma osakeyhtiö, joka vuokrasi Lausteen rustitilaa Turun kaupungilta. Tilaan kuului 75 hehtaaria peltoalaa, nelisenkymmentä lehmää ja sikala, joita kaikkia pojat hoitivat. Alueen rakennuksia on kymmenkunta: hallintorakennus Johtola, vastaanottokoti Kerhola liikuntasaleineen, isompien poikien asuntola Kotila, puinen kansakoulu noin sadalle oppilaalle, oma verstas sekä Niemelän työkoulu, jossa opiskeltiin puusepäksi, maalariksi, suutariksi tai räätäliksi. Tilalla oli jopa oma pesula, leipomo ja putka. Tavoitteena oli kansa- ja kansalaiskoulu oppimäärä, minkä jälkeen pojille pyrittiin saamaan työpaikka tai jatko-opintopaikka ammattikoulusta. Työnantajien ja koulunjohtajien silmissä Lausteelta tulevien maine oli kuitenkin huono, ja monet poikakodin kasvatit joutuivatkin vankilakierteeseen. Fyysinen kuritus oli arkipäivää Lausteen poikakodissa, jopa keskellä yötä. Housut kerättiin yöksi pois, etteivät pojat karkaisi. Henkilökunnan väkivallan lisäksi myös isot pojat simputtivat nuorempiaan. Kirjailija Leena Lander asui lapsena Lausteen poikakodissa, jossa hänen isänsä toimi tarkastajana. Poikakoti antoi innoituksen hänen romaaniinsa Tummien perhosten koti. Muussakin tuotannossaan hän sanoo tutkineensa ”miesten hurjuutta ja hulluutta”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lausteen Poikakoti, Kansan kuvalehti, 03.01.1930, nro 1, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen koulukodit ja kasvatuslaitokset Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lastensuojelu Luokka:Turun historia Luokka:Varsinais-Suomen kansakoulut Luokka:Turun peruskoulut
Suosalmi

Suosalmi on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Kerttu-Kaarina Suosalmi (1921–2001), kirjailija * Varma T. Suosalmi (vuoteen 1929 Sundelin, 1894–1968), Tornion ja Jyväskylän kaupunginjohtaja
Pohjois-Epeiros

Pohjois-Epeiros (, ) on nimi, jota käytetään niistä historiallisen Epeiroksen osista, jotka kuuluvat nykyään Albanialle. Pohjois-Epeiroksessa asuu merkittävä kreikkalaisvähemmistö. Nimeä Pohjois-Epeiros käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1886 kuvaamaan Janinan (nyk. Ioánnina) vilayetin pohjoisosaa. Kreikkalaiset alkoivat käyttää nimeä vuonna 1913 kun Albania itsenäistyi. Kreikkalaisten pitivät aluetta maantieteellisesti, historiallisesti, kulttuurillisesti ja etnisesti osana Kreikan Epeirosta. Keväällä 1914 kreikkalaiset perustivat Pohjois-Epeiroksen autonomisen tasavallan. Alue oli Kreikan hallussa vuodesta 1914 vuoteen 1916. Maaliskuussa 1916 kreikka yritti valloittaa alueen uudestaan tuloksetta. Italia, jonka hallussa oli suuri osa Albaniaa, hääti kreikkalaisjoukot alueelta vuonna 1917. Kreikka sai alueen vuoden 1919 Pariisin rauhankonferenssissa. Alue palasi Albanian haltuun Kreikan–Turkin sodan jälkeen. Italian–Kreikan sodan aikana Kreikka miehitti Pohjois-Epeirosta kuuden kuukauden ajan Kreikan taisteluun asti. Luokka:Albanian historia Luokka:Epeiros Luokka:Kreikan historia
Karkeakarvainen slovakianseisoja

Karkeakarvainen slovakianseisoja () eli ohar on slovakialainen koirarotu. Se on Slovakiassa melko suosittu.Tammelin, R. Karkeakarvainen slovakianseisoja. Saksanseisojakerho ry, 2013. Haettu 2.2.2019. == Ulkonäkö == Slovakianseisoja tuo mieleen karkeakarvaisen weimarinseisojan. Se on jalopiirteinen, keskivahva ja vankkarakenteinen olematta kuitenkaan raskas. Pää ja kaula ovat korkea- asentoiset. Pää on riittävän pitkä, kallo suorakaiteen muotoinen ja otsapenger kohtalaisen viisto. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja meripihkan väriset; aivan kuten weimarinseisojalla, myös tämän rodun pennuilla silmät voivat olla taivaansiniset. Korvat ovat riippuvat, suhteellisen pitkät ja kärjistä pyöristyneet. Kuono on riittävän syvä, leveä ja suunnilleen kallon pituinen, kuononselkä suora, kirsu suuri ja tumma. Purenta on aina leikkaava. Rintakehä on leveä ja riittävän pitkä, selkä vaakasuora. Vatsaviiva on kohtalaisen ylösvetäytynyt. Koiran metsästäessä hännän asento on vaakasuora, levossa alaspäin riippuva. Häntä on Slovakiassa perinteisesti typistetty puoleen alkuperäisestä pituudestaan. Karvapeite on karkea, sileä ja noin 4 cm pitkä, ja muodostaa kuonon alaosaan "viikset". Väri on aina harmaa, virallisesti "rusehtavan harmaa"; rotumääritelmän mukaan siinä esiintyy eri vivahteita, mutta käytännössä koira näyttää yleensä samanväriseltä kuin joko weimarinseisoja (tasaisen hopeanharmaa) tai saksanseisoja (harmaa mustin laikuin/päistärikkö). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 62–68 cm ja narttujen 57–64 cm välillä.Karkeakarvainen slovakianseisoja: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019. == Luonne ja käyttäytyminen == Slovakianseisoja on tottelevainen ja helposti koulutettavissa. Se sekä seisoo että noutaa riistan. == Alkuperä == 1950-luvun lopulla Slovakiassa risteytettiin keskenään harmaa tšekinseisoja-uros ja Australiasta tuotu weimarinseisoja-narttu. Toiset lähteet mainitsevat jalostukseen käytetyn myös karkeakarvaista saksanseisojaa. Uusi rotu rekisteröitiin Tšekkoslovakiassa alun perin nimellä "karkeakarvainen weimarinseisoja" (Hrubosrstý Weimarský Stavač) ja slovakialaiset kasvattajat ja harrastajat pyysivät myös Saksan weimarinseisojaklubia tunnustamaan rodun karkeakarvaisena weimarinseisojana. Kun todettiin, etteivät saksalaiset hyväksyisi rotua kyseisellä nimellä, sille keksittiin uusi nimi: karkeakarvainen slovakianseisoja. Tällä nimellä se saavutti lopulta myös FCI- tunnustuksen vuonna 1983. Vielä nykyisinkin rodun kotimaassa sitä risteytetään mm. karkeakarvaisen saksanseisojan, lyhytkarvaisen saksanseisojan ja villakoirapointterin kanssa. == Lähteet == Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Slovakialaiset koirarodut
Schönberg (Holstein)

Schönberg on kunta Plönin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Saksassa. == Ilmasto == Schönbergissä kylmin kuukausi on helmikuu ja lämpimin heinäkuu. == Ystävyyskaupungit == * Haljalan kunta, Viro (vuodesta 1992) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Jättiläinen (kappale)

Jättiläinen on suomalaisen hip hop -artisti Pyhimyksen single, jonka Johanna Kustannus julkaisi 12. tammikuuta 2018. Kappaleella vierailee Aksel Kankaanranta, joka laulaa kertosäkeen. Jättiläisen on säveltänyt Väinö Wallenius, sanoittaneet Pyhimys ja Miljoonasade-yhtyeen Heikki Salo ja sovittaneet Wallenius, Riku Mattila ja Anssi Växby. Kappaleen on tuottanut Mattila. Jättiläinen oli viimeinen Pyhimyksen isä–poika-teemaiselle Tapa poika -albumille tehty kappale. Nimi ”Jättiläinen” viittaa kertojan isään, jota saatetaan kappaleessa hautaan. Se kertoo siitä, kuinka pojan on isän kuoltua otettava isän rooli ja täytettävä tämän jättämä tyhjiö. Kappaleesta tehtiin tunteisiin vetoava ja balladityyppinen, ja se toimi myös albumin tarinallisena käännekohtana. Kappale sai vuoden 2019 Emma-gaalassa vuoden biisin ja vuoden striimatuimman biisin palkinnot. Lisäksi Tapa poika palkittiin vuoden albumina ja Pyhimys vuoden artistina. Jättiläinen on ollut Suomen virallisella listalla 20 viikkoa, joista yhden listan kärjessä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Heikki Salon sanoittamat kappaleet
Palm Beachin piirikunta

Palm Beachin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 471 150 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 6 172 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus West Palm Beach on myös sen suurin kaupunki. == Asukkaat == Piirikunnan asukkaista 55,8 prosenttia on valkoisia, 21,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 18,2 prosenttia mustia. 31,1 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 88,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 44,7 vuotta. ==Kuvia piirikunnasta== Tiedosto:Palm Beach Florida photo by D Ramey Logan.jpg|West Palm Beachin kaupunki. Tiedosto:Delray Beach FL beach near A1A north01.jpg|Rantaa Delray Beachissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Sumatrankaniinit

Sumatrankaniinit (Nesolagus) on jänisten heimoon kuuluva nisäkässuku. Charles Immanuel Forsyth Major kuvasi suvun ensimmäisenä vuonna 1899. == Lajit == Sukuun kuuluu 2 elävää lajia: * Nesolagus timminsi * Sumatrankaniini (Nesolagus netscheri) == Lähteet == Luokka:Jäniseläimet
Galapagosinmerikarhu

Galapagosinmerikarhu eli galapagosinhylje (Arctocephalus galapagoensis) on korvahylkeisiin kuuluva peto. Galapagosinmerikarhuja tavataan Galápagosin saaristossa. El Ninon aikana niitä on nähty Meksikossa, ja varmistamattomien havaintojen mukaan niitä on havaittu myös Ecuadorin mantereella. Galapagosinmerikarhu painaa noin 64 kiloa. Se on väriltään harmaanruskea. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Korvahylkeet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Gascognelaistyyppinen ranskanseisoja

Gascognenseisoja, virallisesti gascognelaistyyppinen ranskanseisoja (), eli isoranskanseisoja () on ranskalainen koirarotu, kahdesta ranskanseisojaksi nimetystä rodusta kookkampi. Vuonna 2018 se oli Ranskassa pyreneittenseisojan kanssa yhteen laskettuna 10. suosituin paikallinen rotuLOF 2018: Quid des races françaises? Société Centrale Canine. Haettu 4.2.2019. \- listauksessa se on 11. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi. == Ulkonäkö == Rotu on ns. "braque"- eli "bracco"-tyyppinen seisoja. Se on jalopiirteinen, vahva ja vankkaraajainen, muttei kuitenkaan liian raskasrakenteinen. Narttu on selvästi urosta kevytrakenteisempi. Kallo on lähes tasainen, hieman kuonoa pidempi. Otsapenger ei ole korostunut eikä matala. Silmät ovat avoimet ja joko tummankeltaiset tai kastanjanruskeat. Korvat ovat riippuvat, keskipitkät ja hieman laskostuneet. Kuono on pitkä ja leveä, kirsu suuri ja ruskea. Purenta voi olla leikkaava tai tasapurenta. Rintakehä on pitkä ja leveä, selkä suora ja leveä. Vatsaviiva on vain hieman ylöspäin vetäytynyt. Häntä voi olla täysipitkä tai luonnontöpö; perinteisesti Ranskassa täysimittaiset hännät on typistetty. Nahka on melko löysä ja joustava. Karva on lyhyt, tiheä ja paksu. Väritys on joko yksivärinen kastanjanruskea, kastanjanruskea valkoisin merkein, valkoinen kastanjanruskein pilkutuksin (ticking/speckled) tai kastanjanruskea punaisin (tan) -merkein (brown & tan). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 58–69 cm ja narttujen 56–68 cm välillä, ihanteellisen korkeuden jäädessä välille 61–63 cm.Ranskanseisoja, gascognelaistyyppi: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019. == Alkuperä == Gascognelaistyyppinen seisoja on kotoisin Keski-Pyreneiltä ja Lounais-Ranskasta. Se polveutuu sukupuuttoon kuolleesta charlesinseisojasta.Morris, D. Dogs: The Ultimate Dictionary of over 1000 Dog Breeds. Trafalgar Square, North Pomfret: 2008. ISBN978-1-57076-410-3. == Lähteet == == Katso myös == *Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Galápagosin merensuojelualue

Galápagosin merensuojelualue (Reserva Marina Galápagos) on Galápagossaaria ympäröivä luonnonsuojelualue tuhannen kilometrin päässä Ecuadorin rannikolta. Sen pinta-ala on 133 000 km2. Suojelualue perustettiin vuonna 1986 ja laajennettiin nykyiseen kokoonsa vuonna 1998. Se on osa Unescon maailmanperintökohdetta. Merivirrat tuovat alueelle sekä viileää että lämmintä vettä, joten siellä elää hyvin monenlaisia Tyynenmeren lajeja. Merenalainen virtaus nostaa ravinteita merenpohjasta, mikä ruokkii suuria määriä planktonia, mikä puolestaan on monien ravintoketjujen alkupää. Siellä elää suuria haiparvia, rauskuja, koralliriuttoja ja värikkäitä kaloja. Tämä on ainoa paikka maailmassa jossa pingviinit uivat koralliriuttojen seassa. Merileijonia on kaksi lajia, toinen on kotoisin etelästä, toinen pohjoisesta. == Katso myös == * Galápagosin kansallispuisto == Lähteet == Luokka:Galápagossaarten maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ecuadorissa
Ketu (Benin)

Ketu on historiallinen alue nykyisessä Beninin tasavallassa, nykyisen Plateau departementin Kétoun alueella. Se on eräs vanhimmista jorubaa puhuvien pääkaupungeista. Ketun perustaminen voidaan jäljittää asutukseen, jonka aloittivat Oduduwan jälkeläiset, jotka tunnetaan myös nimillä Odudua, Oòdua ja Eleduwa. Kaupungin hallitsijoiden perinteinen tyyli oli "alaketu", ja he ovat sukua nykypäivän Nigerian jorubojen Egba alaryhmään. == Historia == Oyojen myyttisen historian mukaan Ketua pidetään yhtenä kuudestatoista alkuperäisestä kuningaskunnasta, jotka Oduduwan perilliset ovat perustaneet. Ikivanha sukutaulu on jossain määrin unohdettu nykyajan jorubojen historiantutkimuksessa, joka keskittyy pääasiassa yhteisöihin Nigeriassa. Ketun tarkka asema Oyo-valtakunnassa on kiistanalainen. Oyon lähteiden mukaan Ketu oli alusmaa, jonka väitetään maksaneen vuosittaisen kunnioituksenosoituksen, ja että sen hallitsija osallistui Bere-juhlaan Oyossa. Ei ole kuitenkaan epäilystä siitä, että Ketun ja Oyon suhteet olivat ystävällisiä, jotka perustuivat suurelta osin niiden välisiin historiallisiin, kielellisiin, kulttuurisiin ja etnisiin siteisiin. Ketu oli yksi nousevan Dahomeyn kuningaskunnan päävihollisista, jota vastaan se taisteli usein Oyon kuninkaallisten joukkojen osana. Valtakunta tuhoutui 1880-luvulla antauduttuaan Foneille. Näiden taistelujen aikaan suuri määrä Ketun väestöä myytiin orjuuteen. Tämän takia Ketulla on tärkeä merkitys Brasilian Candomblessa. Ketu tunnetaan nimellä Queto portugalin kielisessä ortografiassa. == Ewe-yhteys == Ewen perinteet viittaavat Ketuun Amedzofeina ( "ihmiskunnan alkuperä") tai Mawufena ( "Korkeimman Olennon koti"). On arveltu, että Ketun asukkaat, tai ainakin osa heistä kuului alun perin Nigerian Oyo- väestöön ja heidät pakotettiin muuttamaan länteen 1200- ja 1500-luvuilla. Ketussa gbe-kieliä puhuvien kansojen esi-isät (kuten Ewe, Fon ja Aja) erosivat muista pakolaisista ja alkoivat luoda omaa identiteettiään, mutta jorubat pakottivat heidät muuttamaan vielä lännemmäksi 1400- ja 1500 -luvuilla. === Aikajana === * n.1500 - Joruban valtakunnan pääkaupunki siirtyi Ketuun. * 1886 - joutui Dahomeyn valloittamaksi. * 1893 - Ranskan palauttamana protektoraattina. * 1963 - valtakunta lopetetettiin == Luettelo Jorubavaltakunta Ketun hallitsijoista == Joruban kielessä sana oba tarkoittaa kuningasta tai hallitsijaa. Sitä käytetään myös yleisesti erilaisista jourobakansojen asuttamien alueiden hallitsijoista. Ketussa oba tarkoittaa Ketun Aleketua hallintoaika viranhaltija Pääkaupunki siirtyy Ketuun 1795 – 1816 Ajibolu, Oba 1816 – 1853 Adebiya, Oba 1853 – joulukuuhun 1858 Adegbede, Oba joulukuu 1858 – 1867 Adiro, Oba 1867 – 1883 Osun Ojeku, Oba 1883 – 1886 Agidigbo Hungbo, valtionhoitaja 1886 Dahomey valloittaa 1893 – 1894 Ketun Ida (♀), valtionhoitaja 13 helmikuuta 1894 – 1918 Oyengen, Oba 1918 – 1936 Ademufekun Dudu, Oba 1937 – 1963 Alamu Adewori Adegibite, Oba 1963 Ketun valtakunta lakkautetaan == Katso myös == * Beninin historia * Candomblé == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Beninin historia
Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja

Pyreneittenseisoja, virallisesti pyreneläistyyppinen ranskanseisoja (), eli pieniranskanseisoja () on ranskalainen koirarotu, kahdesta ranskanseisojaksi nimetystä rodusta pienempi. Se on Ranskassa paikallisista "braque"-tyypin lyhytkarvaisista seisojista kaikkein suosituin.Braque Francais Pyrenean. American Kennel Club. Haettu 3.2.2019. Vuonna 2018 se oli Ranskassa gascognenseisojan kanssa yhteen laskettuna 10. suosituin paikallinen rotuLOF 2018: Quid des races françaises? Société Centrale Canine. Haettu 4.2.2019. – listauksessa se on 11. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi. == Ulkonäkö == Pyreneläinen rotu on gascognelaista sukulaistaan kevytrakenteisempi, sen huulet ovat vähemmän riippuvat, sen nahka on tiiviimmin pinnanmyötäinen ja sen eturaajat ovat kevytrakenteisemmat. Kirsu on kastanjanruskea. Häntä voi olla täysipitkä tai luonnontöpö. Karvapeite on lyhyempi kuin gascognenseisojalla. Väritys on joko yksivärinen kastanjanruskea, kastanjanruskea valkoisin merkein, valkoinen kastanjanruskein pilkutuksin (ticking/speckled) tai kastanjanruskea punaisin (tan) -merkein (brown & tan). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 47–58 cm ja narttujen 47–56 cm välillä; ihannekorkeus on 50–55 cm.Ranskanseisoja, pyreneläistyyppi: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 3.2.2019. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on ystävällinen, lempeä ja nöyrä. == Alkuperä == Pyreneläistyyppinen seisoja on kotoisin Keski-Pyreneiltä ja Lounais-Ranskasta. Se polveutuu erään teorian mukaan sukupuuttoon kuolleesta charlesinseisojastaMorris, D. Dogs: The Ultimate Dictionary of over 1000 Dog Breeds. Trafalgar Square, North Pomfret: 2008. ISBN978-1-57076-410-3., kun taas toinen teoria mainitsee sen kantaroduiksi vanhan espanjalaisen seisojan (luultavasti navarranseisoja) ja southern houndin. Nykyinen rotu on ollut olemassa jo 1400-luvulta lähtien ja sen uskotaan olevan kaikkien nykyisten lyhytkarvaisten seisojien kantarotu. 1800-luvun lopulla havaittiin, että ranskanseisojia oli itse asiassa kaksi eri tyyppiä (FCI:n mukaan nykyisin kaksi kokonaan erillistä rotua). Pyreneläinen muunnos miellytti ennen kaikkea metsästäjiä jotka halusivat gascognelaista nopeamman ja kevyemmän kanakoiran. == Lähteet == == Katso myös == *Gascognelaistyyppinen ranskanseisoja Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Business FM

Business FM oli suomalainen radiokanava. Vuosina 2016–2019 Business FM oli talouteen keskittynyt kaupallinen radiokanava, jonka toiminta alkoi 27. kesäkuuta 2016. Business FM kuului Helsingin lisäksi Oulussa ja Tampereella. Vuoden 2020 alussa radiokanavan oli määrä aloittaa Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa, Turussa ja Vaasassa. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Businessradio Finland Oy:n ja Business FM siirtyi Nelonen Median omistukseen. Syyskuun 2019 alussa kanavan toiminta loppui ja taajuuksilla aloitti Groove FM Business. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Vuonna 2016 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 2019 lakkautetut radioasemat
Wohlen bei Bern

Wohlen bei Bern on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on vajaat 10 000 vakinaista asukasta. Kunta kuuluu Bern-Mittellandin hallintoalueeseen (). == Sijainti == Wohlen bei Bern sijaitsee Keski-Sveitsissä kymmenkunta kilometriä Bernistä luoteeseen. Seutu on kumpuilevaa Mittellandia. Etelässä kunta rajoittuu Aarejokeen, joka Wohlen bei Bernin kohdalla on padottu järveksi nimeltään Wohlensee. == Liikenneyhteydet == Moottoritie A1 Bernistä Lausanneen kulkee Aaren eteläpuolella. Eri puolille Wohlenia on säännöllinen linja- autoliikenne Bernistä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Bernin kantonin kunnat
Matti Kankaanniemi

Matti Kankaanniemi (s. 7. elokuuta 1974 Vammala) on suomalainen yritysjohtaja ja tutkija. Kankaanniemi toimii Suomen Terveysravinto Oy:n toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Kankaanniemi on teologian tohtori ja kauppatieteiden maisteri. Hän on Åbo Akademin tutkija. == Teoksia == * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannes Haapio

Arvi Johannes (Hannes) Haapio, vuoteen 1906 Ervast (28. tammikuuta 1888 Helsinki – 10. marraskuuta 1954 Savonlinna) oli kanttoriurkuri, päätoimittaja, tietokirjailija, laulunopettaja, kuoronjohtaja ja kapellimestari sekä musiikkivänrikiksi ylennetty Suomen puolustusvoimien ensimmäinen musiikkivääpeli. ==Henkilöhistoria== Haapion vanhemmat olivat työmies Fritiof Ervast ja Anna Timonen ja puoliso vuodesta 1926 Elli Johanna Saarinen. Haapio tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1907 ja valmistui Liikemiesten Kauppaopistosta 1909, Viipurin kirkkomusiikkiopistosta 1916 ja Helsingin konservatoriosta 1930, jossa hän suoritti kapellimestaritutkinnon. Haapio johti useita kuoroja, orkestereita ja soittokuntia, soitti itse orkestereissa ja toimi teatterikapellimestarina. Hän oli Kirvun kanttoriurkuri 1918–1921 ja Savonlinnassa 1921–1954. Kirkkomusiikki-lehden ensimmäisenä päätoimittajana Haapio työskenteli 1925–1932. Hän toimi laulunopettajanana Viipurin klassillisessa lyseossa, Säämingin emäntäkoulussa 1932–1935 ja Savonlinnan lyseossa vuodesta 1940. Haapio suunnitteli ja johti kirkkomusiikkijuhlia ja oli Suomen Kirkkokuoroliiton perustajia. Hänellä oli useita kirkkomusiikin ja kanttoriurkuriyhdistysten luottamustehtäviä. Kustannusliikkeen hoitajana hän toimi 1934–1935. Haapio sai director cantus -arvonimen vuonna 1942, musiikkivänrikiksi hänet ylennettiin 1941.Ylioppilasmatrikkeli 1905–1907, nro. 31513. (Viitattu 3.2.2019)60-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 28.1.1948, s. 26 ==Julkaisuja== * Kirkolliskokoukselle tehtyjen kanttori- ja urkurivirkakunnan anomusten selostavat perustelut, 1928, J. H. Väänänen, A. V. Lehtinen ja Hannes Haapio * Suomen kirkon kanttorien ja urkurien matrikkeli, 1929 * Etelä- Savon kirkkolaulujuhlat 1926–1953, 1953 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset urkurit Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka: Suomalaiset muusikot Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka: Suomalaiset kapellimestarit Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Ecuadorin parlamentti

Ecuadorin parlamentti eli kansalliskokous (Asamblea Nacional) on Ecuadorin lakeja säätävä elin. Se on yksikamarinen 137 jäsenen parlamentti, jonka jäsenistä 116 valitaan yhden jäsenen vaalipiireistä enemmistövaalilla, 15 paikkaa täytetään suhteellisella vaalitavalla koko maan toimiessa yhtenä vaalipiirinä, ja neljä valitaan usean edustajan vaalipiiristä, jossa saavat äänestää ulkomailla asuvat ecuadorilaiset. Edustajat valitaan neljävuotiselle kaudelle. Viitattu 3.2.2019 Kansalliskokouksen tehtävät ja rakenne on määritelty vuoden 2008 perustuslaissa. Sitä ennen maata hallitsi kongressi. Viimeisimmät vaalit olivat 7. helmikuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Ecuadorin politiikka Luokka:Ecuadorilainen yhteiskunta Luokka:Kansalliset parlamentit
Lowe’s

Lowe’s on yhdysvaltalainen rautakauppaketju. Sen kilpailija on The Home Depot. Marvin Ellisonista tuli yrityksen toimitusjohtaja heinäkuussa 2018.Lowes.com: Marvin Ellison president CEO Viitattu 3.2.2019. == Katso myös == * The Home Depot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauppaketjut Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Nikolai (romaani)

Nikolai. Antikristuksen valtaannousu on yhdysvaltalaisten kirjailijoiden Tim LaHayen ja Jerry B. Jenkinsin Viimeisten päivien vaellus -kirjasarjan kolmas osa. Kirja on julkaistu vuonna 1997, ja suomeksi se ilmestyi 1999 Kai Takkulan suomentamana. Kirja on jatkoa teokselle Todistajat. ==Lähteet== * Viimeisten päivien vaellus. 3, Nikolai : antikristuksen aika, Finna.fi, viitattu 2.8.2023. * Nikolai, Kirjasampo, viitattu 2.8.2023. Luokka:Kristilliset romaanit Luokka:Post-apocalypse-kirjallisuus Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Carnegien selänne

Carnegien selänne on epäseisminen selänne, joka sijaitsee Nazcan laatan pohjoisosassa. Se seuraa Galápagosin kuuman pisteen Nazcan laatalla kulkemaa aluetta. Carnegien selänne on noin 600 kilometriä pitkä ja itäisestä päädystään noin 300 kilometriä leveä. Carnegien selänne syntyi noin 20 miljoonaa vuotta sitten. Monilta osiltaan se kohoaa ympäröivästä merenpohjasta vain muutamia satoja metrejä. Merivuoret ovat yleisimpiä selänteen länsiosassa Galápagossaarten ympäristössä ja sen itäosassa. Carnegien selänteen alityöntyminen Ecuadorin alle on aiheuttanut useita maanjäristyksiä. Niistä suurin oli vuoden 1906 maanjäristys, jonka voimakkuus oli 8,8 Mw ja jonka repeämävyöhyke oli noin 500 kilometriä pitkä. == Lähteet == Luokka:Tyynimeri
Shoppi Tivoli

Shoppi Tivoli on kauppakeskus Sveitsin Spreitenbachissa, Zürichin luoteispuolella. Kauppakeskuksen ensimmäinen osa, Shoppi, avattiin vuonna 1970, ja se oli maan ensimmäinen iso ostoskeskus. Toinen osa, Tivoli, avattiin vuonna 1973. Kauppakeskuksen vuotuinen kävijämäärä on vajaat 5 miljoonaa ja myynti noin 400 miljoonaa Sveitsin frangia. Myymäläpinta-alaltaan kauppakeskus on Sveitsin suurin, 78 400 neliömetriä, ja liikevaihdoltaan viidenneksi suurin, 413 milj. Sfr vuonna 2015. == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsin kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Spreitenbach
Arvaniitit

pienoiskuva|274px|Kartta Peloponnesoksen etnisistä ryhmistä vuodelta 1890. Arvaniitit eli albaanit punaisella. Arvaniitit (, arvanitikaksi: Arbëreshë) ovat Kreikassa asuva kaksikielinen kansa, joka puhuu perinteisesti kreikan lisäksi arvanitikaa eli arvaniittia, joka on albanian kielen murre. Arvaniitit saapuivat Etelä-Kreikkaan keskiajalla. Assimilaation tuloksena suurin osa arvaniiteistä pitää itseään kreikkalaisina eikä albaaneina. Luokka:Albaanit Luokka:Kreikan etniset ryhmät
Charles Darwin Foundation

Charles Darwin Foundation for the Galapagos Islands (CDF) on kansainvälinen yleishyödyllinen järjestö. Sen päämääränä on tuottaa tieteellistä tietoa ja teknistä apua Galápagossaarten suojelemiseksi. Charles Darwin Foundation perustettiin vuonna 1959. Sen keskeisin tukikohta on Santa Cruzin saarella Puerto Ayorassa sijaitseva Charles Darwin -tutkimusasema, jossa työskentelee yli sata tieteilijää, opetushenkilöä, tutkimusavustajaa ja tukihenkilöä. Charles Darwin Foundationin hallinnollinen elin on yleiskokous. Kerran vuodessa kokoontuvan yleiskokouksen tehtäviin kuuluvat muun muassa johtokunnan valitseminen, toimintatapojen määritteleminen ja järjestön toimintasuunnitelman ja budjetin lopullinen hyväksyminen. Sekä Ecuadorin hallituksella että Unescolla on pysyvä paikka yleiskokouksen jäsenistössä. == Lähteet == Luokka:Ympäristöjärjestöt Luokka:Kansainväliset järjestöt
Jättihaukkakala

Jättihaukkakala (Cirrhitus rivulatus) on suurikokoinen haukkakaloihin kuuluva kala, joka elää Tyynenmeren koralliriutoilla. == Koko ja ulkonäkö == Jättihaukkakala on suurin haukkakaloista; se voi kasvaa 60 cm pitkäksi ja painaa yli neljä kiloa. Sillä on melko litteä ja korkea vartalo. Pohjaväri vaihtelee oliivinvihreästä punertavaan, siinä on neljä leveää tummaa pystyraitaa joiden reunat ovat koboltinsiniset. Päässä on samanlaisia raitakuvioita. Viitattu 3.2.2019 == Alkuperä ja elinympäristö == Jättihaukkakalaa tavataan Tyynenmeren itäosassa Kalifornian, Meksikon ja Keski- ja Etelä-Amerikan pohjoisosan rannikoilla. Sen levinneisyysalue ulottuu etelässä Kolumbian edustalle ja Galapagossaarille, pohjoisessa Kalifornianlahdelle. Se elää koralliriutoilla ja pysyttelee matalan veden alueilla, missä se tyypillisesti nyhjöttää jollain kallionkielekkeellä maastoutuen taustaansa erinomaisesti. == Lähteet == Luokka:Haukkakalat
Arvo Uro

Arvo Uro (22. tammikuuta 1907 Terijoki – 8. joulukuuta 1995 Hämeenlinna) oli musiikkimajuri, joka toimi puolustusvoimien ylikapellimestarina.Kuolleita. Ylikapellimestari Arvo Uro. Helsingin Sanomat, 18.12.1995, s. A4. Uron sotilassoittajan ura alkoi Terijoella Suomen polkupyöräpataljoona 1:n trumpetistina. Sotilaskapellimestarin tutkinnon hän suoritti 1935 ja toimi sitten Polkupyöräpataljoona 2:n kapellimestarina. Hänen palveluspaikkojaan olivat Käkisalmi, Sortavala ja Savonlinna, jonka varuskunnan soittokunta siirtyi vuonna 1942 Äänislinnaan. Uro ylennettiin samana vuonna musiikkikapteeniksi. Sotien jälkeen hän toimi sotilaskapellimestarina Kuopiossa ja vuodesta 1953 Hämeenlinnassa. Kuopion kaupunginorkesteria Uro johti 1945–1953 ja Hämeenlinnan kaupunginorkesteria vuodesta 1958 vuoteen 1964, jolloin hänet nimitettiin puolustusvoimain ylikapellimestariksi. Hän oli samalla Helsingin varuskunnan soittokunnan päällikkö ja sotilasmusiikkiosaston johtaja Sibelius-akatemiassa. Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 Uro johti yli kahdensadan soittajan olympiasoittokuntaa. Vuonna 1967 eläkkeelle jäänyt Uro oli puolustusvoimien ikämiesten uintimestari. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset upseerit Luokka: Suomalaiset sotilaskapellimestarit Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Jaeden Martell

Jaeden Martell (oik. Jaeden Wesley Lieberher, s. 4. tammikuuta 2003 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on parhaiten tunnettu Bill Denbroughin roolista kauhuelokuvassa Se (2017). Hän on myös näytellyt elokuvissa St. Vincent (2014) The Book of Henry (2017), Se: Toinen luku (2019) ja Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä (2019). == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli Muuta 2013 Grief lapsi lyhtyelokuva 2014 St. Vincent Oliver Bronstein Playing It Cool 6-vuotias minä 2015 Aloha Mitchell Framed: The Adventures of Zion Man Walter lyhtyelokuva 2016 Midnight Special Alton Meyer The Confirmation Anthony 2017 The Book of Henry Henry Carpenter Se Bill Denbrough 2019 The Lodge Aidan Low Tide Peter The True Adventures of Wolfboy Paul Se: Toinen luku nuori Bill Denbrough Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä Jacob Thrombey Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Muuta 2015 American Dad! lisä-ääniä 1 jakso 2015–2016 Masters of Sex Johnny Masters 11 jaksoa – Defending Jacob Jacob Barber == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät