EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Musha shūgyō

Musha shūgyō on japanilainen käsite, joka tarkoittaa samurain vaeltelua pitkin Japanin maaseutua ja kaupunkeja etsien taitavia asemiehiä, joiden kanssa saattoi käydä haasteotteluita. Bu Samurain ammatti, sivut 30,42 ja 79. Hashi 20/1998, 1998 Haasteottelut saatettiin käydä aidoilla aseilla tai niiden puisilla vastineilla esimerkiksi bokken tai bō. Ottelut saattoivat johtaa joko toisen tai molempien ottelijoiden kuolemaan tai vakavaan haavoittumiseen. Jotkut nimekkäät samurait saattoivat vaeltaa suuressakin joukossa seuraajia ja oppilaita, joita heidän maineensa verrattomina asemiehinä oli kerännyt matkan varrelta. == Kuuluisia musha shūgyōlla olleita miekkamiehiä. == Soturipyhiinvaelluksella olevia samuraita kutsutti musha shūgyōshaksi. Tällainen vaeltelu aseotteluita etsien ei ollut vain miekkamiehille ominaista vaan vaeltava bushi saattoi olla keihään (yari), peitsen (naginata) käytön taitaja. Bu Samurain ammatti, sivu 57. Hashi 20/1998, 1998 * Musō Gonnosuke Katsuyoshi (1596-1614, tunnettiin aiemmin myös nimellä Hirano Gonbei), (Shindō Musō-ryū, Tenshin shōden Katori shintō-ryū ja Kashima Shin ryū) * Miyamoto Musashi (1584 – 19. toukokuuta 1645), (Hyōhō niten ichi-ryū) * Tsukahara Bokuden ( 1489–1571), (Kashima shintō-ryū, Shintō-ryū kenjutsu ja Bokuden Ryū) * Mima Yoichizaemon Kagenobu (1577-1665). Bu Samurain ammatti, sivu 29. Hashi 20/1998, 1998 (Suiō-ryū Iai Kenpō, Hayashi-zaki ryū ja Bokuden Ryū) * Sōkaku Takeda (, 10. lokakuuta 1859–25. huhtikuuta 1943) (Daitō-ryū aiki-jūjutsu). ==Lähteet== * Reenpää, Timo: ZNKR seitei Jodo - perusteita harjoitteluun, 8. päivitys * * === Viitteet === Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Cessna Citation X

Cessna Citation X on yhdysvaltalainen Cessnan valmistama liikesuihkukone, joka kuuluu yhtiön Cessna Citation -sarjaan. Tyyppi kykenee saavuttamaan 960 km/h (Mach 0,82) matkalentonopeuden 11 300 metrin lentokorkeudessa, ja sen lakikorkeus on 15 550 metriä. Tämä tekee tyypistä maailman nopeimman ja korkeimmalla lentävän liikesuihkukoneen. Citation X:n matkustamon mitat ovat pituussuunnassa 8,97 metriä, korkeus 1,73 metriä ja leveys 1,68 metriä. Citation X käyttää moderneimpaa avioniikkaa. Koneen pisin lentomatka on 5 686 kilometriä täydellä polttoainekuormalla. ==Aiheesta muualla== *Citation X – Cessna.com Citation X Luokka:Liikelentokoneet
Sveitsin hyppyrimäet

Sveitsin hyppyrimäet on kahden olemassa olevan ja yhden puretun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Hyvinkään Sveitsissä. Suurin kolmesta hyppyrimäestä räjäytettiin 9. marraskuuta 2012. Mäkien äärellä sijaitsevat Sveitsin maja, Rantasipi-hotelli sekä Härkävehmaan koulu. ==Sveitsin hyppyrimäki== Ensimmäinen hyppyrimäki valmistui vuonna 1931 ja parhaimmillaan siinä hypättiin 20 metriä.Aamuposti-lehti 9.11.2022, sivu 14 Kolmesta hyppyrimäestä suurin tunnettiin Sveitsin hyppyrimäkenä. Se rakennettiin vuonna 1935 ja sen mäkiennätykseksi tuli 43,5 metriä Timo Pällin hyppäämänä. Noihin aikoihin Hyvinkään Sveitsi tunnettiin junalla saapuneiden pääkaupunkiseutulaisten lomanviettopaikkana talviaikana. Sodan aikana hyppyrimäki toimi vihollisen lentokoneiden tähystyspaikkana. Hyppyrimäki rakennettiin uudelleen vuonna 1954. Mäki rakennettiin hirsistä korkealle Sveitsinharjulle ja montun kupeeseen. Veikko Kankkonen hyppäsi Sveitsin hyppyrimäestä 1960-luvulla. Mäessä on myös kilpailtu jonkun verran, viimeksi 1980-luvulla. Matti Nykänen kilpaili mäessä 1982 maailmanmestarina voitettuaan juuri kultaa Oslon MM-kilpailuissa 1982, mutta hävisi Hyvinkään Sveitsissä Jarmo Sunille. Viimeiset hypyt mäestä hypättiin 1990-luvun puolessavälissä. Mäen mäkiennätyksen 62 metriä hyppäsi Jarmo Suni vuonna 1979. Hyppyrimäki oli pitkään huonossa kunnossa, joten se päätettiin purkaa räjäyttämällä 9. marraskuuta 2012,http://www.hyvinkaa.fi/Ajankohtaista/Sveitsin-hyppyrimaki- rajaytettiin-911-/ hallitun räjäytyksen suorittivat Porin prikaatin pioneerijoukot. == Lähteet == *http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/ES- Southern+Finland/Hyvink%C3%A4%C3%A4/0227/ *http://yle.fi/uutiset/hyppyrimaki_rajaytettiin_pareiksi_-_katso_video/6370350 === Viitteet === Luokka:Suomen hyppyrimäet Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään urheilu
Hanna Marjut Marttila

Hanna Marjut Marttila (5. lokakuuta 1961 Naantali – 26. lokakuuta 2019Hietaniemen hautausmaa, sirottelualue U6A (Kuusilehto), nimilaatta pylväässä No 10) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi kirjoja sekä nuorille että aikuisille. Marttilan esikoisteos oli nuortenromaani Ikuisesti snadi, joka ilmestyi vuonna 1992. Hänen toinen romaaninsa Tulikirja (1998) oli ilmestymisvuonnaan Finlandia Junior -palkintoehdokas. Siitä on tehty myös elokuva Koti-ikävä (2005). Marttilan kolmas nuortenromaani Filmi poikki! oli Finlandia Junior -ehdokas vuonna 2007. Teos ilmestyi myös ranskaksi vuonna 2009 ollen ensimmäinen Ranskassa ilmestynyt suomalainen nuortenromaani. Se on käännetty myös tanskaksi, saksaksi ja serbiaksi, ja sen käännösoikeudet on myyty myös Unkariin. Vuonna 2007 Marttila sai Kaarina Helakisa -palkinnon. Vuonna 2002 ilmestyi Marttilan romaani Kertoi tuleensa petetyksi, joka oli Runeberg-palkintoehdokas. ==Teokset== ===Nuortenkirjat=== * Ikuisesti snadi, nuortenromaani, 1992 * Tulikirja, nuortenromaani, 1998 * Filmi poikki!, nuortenromaani, 2007 ===Romaanit=== * Kertoi tulleensa petetyksi, romaani, 2002 * Lahjakas Anu Lovack, romaani, 2005 ===Muut=== * Erittäin haitallista, kuunnelma Lähde ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kaarina Helakisa -palkinto nuorille ja aikuisille kirjoittamistaan romaaneista (2007) * Kauk julisti hänet Vääräksi kuninkaaksi Turun kirjamessuilla (2003) * Finlandia Junior -palkintoehdokas: Tulikirja (1998), Filmi poikki! (2007) * Runeberg- palkintoehdokkuus teoksesta Kertoi tulleensa petetyksi (2002) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hanna Marjut Marttila Kirjasampo.fi:ssä * Artikkeli Voimassa 9/2005 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Ludwigslust

Ludwigslust ("Ludvigin ilo") on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 40 kilometriä etelään Schwerinista. Ludwigslust oli ennen Ludwigslustin piirikunnan pääkaupunki. Vuodesta 2011 lähtien se on kuulunut Ludwigslust-Parchimin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku oli 12 967 vuonna 2012. == Historia == Vuonna 1724 prinssi Christian Ludwig (1683–1756), Mecklenburg-Grabowin herttuan Frederik I:n (1638–1688) poika, päätti rakentaa metsästysmajan lähelle pientä kylää nimeltä Klenow. Hänen tultuaan herttuaksi vuonna 1747 nimellä Christian Ludwig II, metsästysmajasta tuli hänen suosikkiasuntonsa ja hän antoi sille nimen Ludwigslust ("Ludwigin mielihyvä/halu"). Vuonna 1765 Ludwigslustista tuli herttuakunnan pääkaupunki Schwerinin tilalle. Kaupunkia laajennettiin rakentamalla sinne asuinpalatsi vuosina 1772-1776 sekä kirkko vuonna 1765 Mecklenburg-Schwerinin herttua Frederik II:n (1717–1785) käskystä. Tilanne jatkui vuoteen 1837 saakka, jolloin suurherttua Paavali Frederik (1837–1842) palautti pääkaupungin aseman takaisin Schwerinille. SS perusti vuonna 1945 Wöbbelinin keskitysleirin, jota joskus kutsutaan Ludwigslustin keskitysleiriksi, lähelle Ludwigslustin kaupunkia.Staff (1967-02-23). "Verzeichnis der Konzentrationslager und ihrer Außenkommandos gemäß § 42 Abs. 2 BEG" (saksaksi). Bundesministerium der Justiz. Arkistoitu alkuperäisestä 23. huhtikuuta 2009. Toisen maailmansodan lopussa, kun Neuvostoliiton ja muiden liittoutuneiden joukkojen välinen kontaktilinja muodostui, brittijoukot valtasivat aluksi Ludwigslustin ja luovuttivat sen sitten amerikkalaisille joukoille. Useiden kuukausien jälkeen USA:n joukot lähtivät ja sallivat neuvostojoukkojen tulla alueeelle Jaltan konferenssissa, sovitulla tavalla jossa määrättiin Mecklenburgin osavaltion miehitys Neuvostoliiton joukkojen hallinnoitavaksi. == Nähtävyyksiä == * Schloss Ludwigslust, barokkityylinen asuinpalatsi, joka on rakennettu vuosina 1772–1776 arkkitehti Johann Joachim Buschin suunnitelmien mukaan. Sitä kutsutaan "Mecklenburgin pikku Versaillesiksi". Palatsi sijaitsee keskellä palatsipuutarhaa (Schlosspark), laajaa englantilaistyylistä puistoa (120 ha), jossa on kanavia, suihkulähteitä ja keinotekoisia vesiputouksia. * Stadtkirche (kaupunkikirkko) on rakennettu vuosina 1765–1770 uusklassiseen tyyliin barokki vivahtein. Sen klassinen muotoilu, jossa on kuuden doorilaisen pylvään päällä lepää päätykolmio, antaa kirkolle kreikkalaisen temppelin ulkonäön. Katolla on Kristus-monogrammi XP, Khii Rhoo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ludwigslustin kaupungin virallinen kotisivu (saksaksi) Luokka:Mecklenburg-Etu- Pommerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Lana

Lana voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * lana, tienpinnan tai kynnetyn pellon tasoittamiseen käytettävä laite * lana, jokikalastuksessa käytetty rysämalli * Lana, naisen etunimi == Paikannimenä == * Lana eli Lanë, Tiranan halki virtaava joki Albaniassa * Lana, kunta Etelä-Tirolin maakunnassa, Italiassa * Lana, kunta Navarran maakunnassa, Pohjois-Espanjassa.
Monoftongi

Monoftongi eli yksinkertainen vokaali on vokaaliäänne, jonka laatu ei ääntämisen aikana muutu. Monoftongin vastakohtana voidaan pitää diftongia. Monoftongit voivat kielikohtaisesti ääntyä eri pituisina, ja esimerkiksi suomen vokaalijärjestelmässä erotetaan kaksi äänneopillista pituusastetta: lyhyt ja pitkä. Suomen kielen oikeinkirjoituksessa lyhyttä vokaalia merkitään yhdellä kirjaimella (a, e, i, o, u, y, ä, ö) ja pitkää vokaalia yleensä kahdella kirjaimella (aa, ee, ii, oo, uu, yy, ää, öö). Kirjoitusasun vuoksi pitkää vokaalia voidaan kutsua myös kaksoisvokaaliksi, mutta foneettisesti se on silti yksinkertainen vokaali. IPA-standardin mukaisesti kaksikirjaiminen monoftongi merkitään geminaatan tavoin pidennysmerkillä (ː), jota kutsutaan myös kaksoiskolmioksi. Esimerkki: miina . ==Monoftongistuminen== Monissa kielissä on tapahtunut (ja tapahtumassa) diftongien sulautumista monoftongeiksi. Sanskritissa vokaalit, jotka nykyään käsitetään vokaaleiksi e ja o, ovat alun perin olleet ai ja au, minkä mukaisesti ne myös kirjoitetaan devanagarin sukuisissa aakkostoissa. Sanskritissa on kyllä olemassa äänteet ai ja au, mutta ne kirjoitetaan kuten aːi ja aːu, pitkillä alkuvokaaleilla. Vastaavaa vanhojen diftongien muuttumista monoftongeiksi on havaittavissa niinkin erilaisissa kielissä kuin ranskassa ja nykykreikassa. Myös suomen murteissa tapahtuu monoftongiutumista: laulu > laalu, köyhä > kööhä, leipä > leepä. Ilmiö tunnetaan savolaismurteissa Pohjois-Savossa ja Pohjois- Karjalassa. ==Katso myös== * Triftongi == Lähteet == * (verkkosivua ei ole) * * === Viitteet === Luokka:Vokaalit
Göteborgin ooppera

Göteborgin ooppera () on oopperatalo Göteborgin kaupungissa, Ruotsin länsirannikolla. Ruotsalaisarkkitehti Jan Izikowitzin suunnittelema, vuonna 1994 valmistunut rakennus sijaitsee Götajoen etelärannalla. Sen ensimmäinen näytös oli Aniara-ooppera, jonka on säveltänyt ruotsalainen säveltäjä Karl- Birger Blomdahl. == Rakennus == Oopperatalon rakentamisesta päätettiin vuoden 1989 syyskuussa, ja se vihittiin käyttöön vuoden 1994 lokakuussa. Rakennuksella on pituutta 160 metriä, ja leveimmältä kohdaltaan se on 85 metriä leveä. Sen lattia-ala on noin 28 700 neliömetriä, ja se on 32 metriä korkea. Oopperatalon suurin näyttämö on suuruudeltaan 500 neliömetriä, ja sen auditoriossa on 1 301 paikkaa. == Aiheesta muualla == * Göteborgin oopperan viralliset sivut Luokka:Göteborg Luokka:Ruotsin oopperatalot ooppera
Nantesin kansainvälinen lentoasema

Nantes Atlantique Airport () on kansainvälinen lentoasema Nantesissa, Ranskassa. Kyseessä on Länsi-Ranskan suurin lentoasema. Se sijaitsee 30 minuutin päässä Nantesin keskustasta, ja välillä kulkee Navette Tan Airin bussi. Nantes Atlantique Airport on Ranskan ainoa lentoasema, joka on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== * Aer Arann (Cardiff, Cork, Manchester) * Air Algérie (Alger) * Air France (Bordeaux, Brest, Clermont-Ferrand, Lille, Lyon, Marseille, Metz, Montpellier, Nizza, Pariisi-Charles de Gaulle, Strasbourg, Toulouse ** Régionalin operoimana (Geneve, Milano-Malpensa) * Airlinair (St. Nazaire) * Air Malta (Malta) * Air Transat (Montréal) * Atlas Blue (Marrakech) * Atlantic AirLift (Yeu island) * Corsairfly (Pointe-à-Pitre, Fort-de-France, Réunion Island) * Iberia ** Air Nostrumin operoimana (Madrid) * Ryanair (Dublin, Frankfurt–Hahn, Nottingham, Lontoo-Stansted) * Tunisair (Tunis) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aéroport Nantes Atlantique virallinen sivusto *Aéroport de Nantes Atlantique Ranskan lentoasemat *Airport Nantes Luokka:Ranskan lentoasemat Luokka:Nantesin rakennukset ja rakennelmat
Siviilikriisinhallinta

Siviilikriisinhallinta () tähtää ei-sotilaalliseen konfliktien ehkäisemiseen sekä rauhan ja yhteiskunnan vakauden palauttamiseen kriisin puhjettua. Kriisinhallinta kokonaisuutena käsittää sekä sotilaallista kriisinhallintaa eli rauhanturvajoukkojen lähettämistä kriisialueelle että siviilikriisinhallintaa, jolloin paikalle lähetetään ulkopuolista asiantuntija-apua, kuten poliiseja, oikeusalan asiantuntijoita tai projektinhallinnan ammattilaisia. Siviilikriisinhallinnalla pyritään yhteiskunnan toimintaedellytysten palauttamiseen neuvomalla ja kouluttamalla paikallisväestöä infrastruktuurin rakentamisessa hallinnon ja perusturvan luomiseksi. == Siviilikriisinhallinta Suomessa == Suomessa siviilikriisinhallinnan kansallinen strategia ja siviilikriisinhallintalaki ohjaavat maan osallistumista kansainväliseen siviilikriisinhallintayhteistyöhön. Kansallisina siviilikriisinhallinnan toimijoina Suomessa toimivat ulkoministeriö, joka vastaa siviilikriisinhallinnan poliittisesta ohjauksesta, ja sisäministeriö, jonka vastuualueena on kansallisten valmiuksien ylläpitäminen. Näiden valmiuksien operatiivisesta puolesta on vastuussa sisäministeriön hallinnon yhteydessä itsenäisenä keskuksenaan toimiva Kriisinhallintakeskus. Maailmalla työskentelee vuosittain noin 120 suomalaista Kriisinhallintakeskuksen rekrytoimaa siviilikriisinhallinnan asiantuntijaa. Asiantuntijoita lähetetään eniten Euroopan unionin (EU), Yhdistyneiden Kansakuntien (YK), Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) sekä Euroopan neuvoston koordinoimiin kriisioperaatioihin. == Aiheesta muualla == * Sisäministeriö *Ulkoministeriö *Kriisinhallintakeskus * Crisis Management Initiative *ZIF Peace Operations Worldwide *Folke Bernadotte Academy *Euroopan unioni *Yhdistyneet Kansakunnat Luokka:Siviilikriisinhallinta Luokka:Rauhanturvaaminen Luokka:Yhdistyneet kansakunnat Luokka:Euroopan unioni Luokka:Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Luokka:Nato
Kings Canyonin kansallispuisto

Kings Canyonin kansallispuisto () on yhdysvaltalainen, 4. maaliskuuta vuonna 1940 perustettu kansallispuisto. Se sijaitsee Yhdysvaltain Sierra Nevadassa Kalifornian osavaltion puolella. Kings Canyon ulottuu 1 869 km² laajuiselle alueelle. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service. Sequoian kansallispuisto sijaitsee aivan Kings Canyonin lähistöllä. National Park Service hallinnoikin niitä samana yksikkönä. Kings Canyon muistuttaa maastoltaan Yosemiten kansallispuistoa. Siellä on maailman suurin jäljellä oleva mammuttipetäjämetsä, Redwood Canyon, ja Grantin metsä, jossa on kansakunnan joulukuuseksi kutsuttu maailman toiseksi suurin mammuttipetäjäyksilö nimeltään Kenraali Grant. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Kalifornian kansallispuistot Luokka:Fresnon piirikunta
Gepidit

Gepidit olivat itägermaanista kieltä puhuva kansainvaellusajan heimo, josta tuli kuuluisa sen voitettua hunnit näiden johtajan Attilan kuoleman jälkeen. Gepidien ensimmäiset asuinalueet olivat Veiksel-joen suulla. Gepidit mainittiin ensimmäistä kertaa vuoden 260 jaa. tienoilla, kun he osallistuivat Daakian valloitukseen goottien liittolaisina. Heidän ensimmäinen kuninkaansa, Fastida, laajensi gepidien vaikutusvaltaa hyökäten burgundien kimppuun, tuhoten heidät lähes täysin 200-luvulla. Tämän jälkeen he pyysivät gooteilta heidän alueitaan, mutta gootit torjuivat heidät taistelussa. Goottien tavoin gepidit käännytettiin areiolaiseen kristinuskoon. Vuonna 375 gepidit joutuivat hunnien vallan alle ostrogootti-kuninkaidensa mukana. Heistä tuli hunnien suosimia vasalleja. Gepidit osallistuivat vuonna 451 kuninkaansa Ardarikin johdolla Katalaunien kenttien taisteluun Galliassa, Seinejoen itäpuolella Attilan johtamien hunnien liittolaisina. Hunnien hävittyä taistelun gepidit ja monet muut hunnien alaiset kansat kääntyivät hunneja vastaan. Gepidien kuningas Ardarikin joukot kukistivat Attilan pojan Ellakin johtamat hunnit vuonna 454 Nedao-joen taistelussaKari 2001, s. 57. Voiton jälkeen gepidit löysivät uuden kotimaan itselleen Karpaateilta. Ei kestänyt kauan, kun vanha riita gepidien ja ostrogoottien välillä puhkesi, ja gepidit ajettiin kotimailtaan pois vuonna 504 goottikuninkaan Teoderik Suuren johdolla. Vuonna 537 gepidit asettuivat rikkaalle alueelle Belgradin ympärille. Vuonna 546 Bysantin valtakunta liittoutui langobardien kanssa, tarkoituksenaan ajaa gepidit pois seudulta. Astfeldin taistelussa gepidit kärsivät murskatappion, ja vuonna 566 avaarit ja langobardit kukistivat gepidien valtakunnan lopullisesti. Legendan mukaan langobardien kuningas Alboin tappoi viimeisen gepidihallitsijan Kunimundin ja otti tämän tyttären Rosamunden puolisokseen. ==Lähteet== *Risto Kari: Historian ABC. Kaikkien aikojen valtiot 2. Tammi 2001. ISBN 951-31-1094-x. === Viitteet === Luokka:Germaaniheimot Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Géza Gárdonyi

Géza Gárdonyi (3. elokuuta 1863 – 30. lokakuuta 1922) oli unkarilainen kirjailija ja lehtimies. Hänet tunnetaan parhaiten historiallisista romaaneistaan. Egerin tähdet kertoo Egerin kaupungista ottomaanien piirityksen aikana vuonna 1552. Toinen suosittu romaani on Näkymätön ihminen, joka sijoittuu hunni Attilan hoviin. Gárdonyi kirjoitti myös näytelmiä ja lehtiartikkeleita. Gárdonyi syntyi Agárdissa ja oli alkuperäiseltä nimeltään Géza Ziegler, mutta hän halusi unkarilaisemmalta kuulostavan sukunimen ja valitsi sen Gárdonyn pikkukaupungin mukaan. 1890-luvulla hän muutti Budapestiin elääkseen lehtimiehenä ja kirjailijana. Elannon hankkiminen oli työlästä ja Gárdonyi päätyi kirjoittamaan kioskikirjallisuutta, kuten Gabor Gore -nimistä parodista kirjasarjaa maalaiselämästä. Hän tutustui toiseen kirjailija-lehtimieheen Sándor Bródyyn, kävi tämän kotipaikalla Egerissä ja asettui sinne loppuiäkseen. == Suomennettuja teoksia == === Näytelmiä === * (1901) A Bor; suom. Viini. (1912, Kirja; suom. N[iilo] E. W[ainio]; Näytelmäkirjasto 92) === Romaaneja ja novellikokoelmia === * (1899) Egri csillagok: Bornemissza Gergely élete; suom. Egerin tähdet: Gergely Bornemisszan elämä (1926–1927, WSOY; suom. Yrjö Liipola / 1983, Librum; ISBN 951-862-062-8) * (1901) A láthatatlan ember; suom. Näkymätön ihminen: Hunnilaisromaani Attilan ajoilta (1916, Otava; suom. Matti Kivekäs) (2. p. 1933) * Kaunis sepänemäntä y. m. kertomuksia (1917, Otava; suom. Matti Kivekäs; Otavan 85 pennin kirjasto 7) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.gardonyigeza.hu Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Shōgō-arvo

Shōgō-arvo () on nykyaikaisissa budōlajeissa annettava opettaja-arvo. Shōgō- arvo on harmonisoitu nykyaikaiseen kyū-dan-järjestelmään, eikä sillä ole historiallista yhteyttä vanhojen taistelulajikoulujen hierarkioihin. Bu Samurain ammatti, sivu 30. Hashi 20/1998, 1998 Shōgō-arvo voidaan myöntää vähintään 6. danin arvoiselle budōkalle mutta jotkut lajiliitot vaativat, että se on suoritettava raadille kuten dan-arvo. == Renshi == () tarkoittaa ohjaajaa. Dan-arvo yleensä 6-7. dan. == Kyōshi == () tarkoittaa opettajaa. Dan-arvo yleensä 7-8. dan. == Hanshi == () tarkoittaa mestari-opettajaa. Dan- arvo vähintään 8. dan. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut tai Uintilajien maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Ne järjestää Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailualtaan pituus on 50 metriä. Kisoissa kilpaillaan ratauinnissa, avovesiuinnissa, taitouinnissa, uimahypyissä ja vesipallossa. ==Kilpailut== *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1973 – Belgrad, Jugoslavia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1975 – Cali, Kolumbia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1978 – Berliini, Länsi-Saksa *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1982 – Guayaquil, Ecuador *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1986 – Madrid, Espanja *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1991 – Perth, Australia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1994 – Rooma, Italia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1998 – Perth, Australia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2001 – Fukuoka, Japani *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2003 – Barcelona, Espanja *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2005 – Montréal, Kanada *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2007 – Melbourne, Australia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2009 – Rooma, Italia *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2011 – Shanghai, Kiina *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2013 – Barcelona, Espanja *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2015 – Kazan, Venäjä *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2017 – Budapest, Unkari *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Gwangju, Etelä-Korea *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Budapest, Unkari *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2023 – Fukuoka, Japani *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024 – Doha, Qatar *Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2025 – Kallang, Singapore == Mitalitaulukon voittajat == *1973 - *1975 - *1978 - *1982 - *1986 - *1991 - *1994 - *1998 - *2001 - *2003 - *2005 - *2007 - *2009 - *2011 - *2013 - *2015 - *2017 - *2019 - *2022 - *2023 - *2024 - == Katso myös == * FINA * Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut * Vesipallon maailmanmestaruuskilpailut *
Katja Taimela

Katja Alli Maarit Taimela (o.s. Kuusisto, s. 23. marraskuuta 1974 Vampula) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuosina 2007–2023. Vuodesta 2001 Taimela on ollut myös Salon kaupunginvaltuuston jäsen. ==Ura== Taimela valmistui suurtalouskokiksi Loimaan ammattikoulusta vuonna 1993. Hän on työskennellyt keittiöapulaisena Huittisten ammatti- ja yrittäjäopistossa (1993–1994) ja Salon keskuskeittiössä (1998–2005) sekä ruokapalveluvastaavana Salon lukiossa (2005). Hän on toiminut myös SMD-operaattorina Nokian Salon tehtaalla (1994–1998) ja kansanedustaja Jukka Roosin eduskunta-avustajana (2005–2007). Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Taimela valittiin ensimmäisen kerran Salon kaupunginvaltuustoon. Hän on toiminut kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001 ja kaupunginhallituksessa vuosina 2005–2007. Tammikuussa 2012 hänet valittiin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Hän on ollut myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen (2005–2008), SDP:n Varsinais-Suomen piirihallituksen jäsen (2006–2007), Salon Demarinuorten puheenjohtaja (2004–2005) ja Salon Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen varapuheenjohtaja (2005–2011). Eduskuntavaaleissa 2007 Taimela nousi eduskuntaan saatuaan 5 984 ääntä, kolmanneksi eniten neljästä Varsinais-Suomesta valitusta SDP:n edustajasta. Eduskuntavaaleissa 2011 Taimela uusi paikkansa saatuaan 8 498 ääntä, mikä oli toiseksi eniten SDP:n ehdokkaista ja kuudenneksi eniten Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2015 Taimela valittiin kolmannelle kaudelle 6 017 äänellä. Vaalien jälkeen hänet valittiin tarkastusvaliokunnan puheenjohtajaksi. Aiemmin hän on ollut jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2007–2015) ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (2007–2015) Eduskuntavaaleissa 2019 Taimela sai 5 734 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle eduskuntaan.Ehdokkaat ==Yksityiselämä== Taimela on ollut naimisissa ja hänellä on vuonna 2002 syntynyt poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Katja Taimelan verkkosivut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Salon kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rasva-alkoholisulfonaatit

Rasva-alkoholisulfonaatit ovat pääasiassa pinta-aktiivisia aineita, joita on saatu rasva-alkoholeja sulfonoimalla. Rasva-alkoholisulfonaattien vesiliukoisia natriumsuoloja käytetään muun muassa emulgaattoreina, kostutus-, vaahdotus-, viimeistys- ja pesuaineina. Ne vaahtoavat myös "kovassa" vedessä. Luokka:Kemialliset aineet
Montepulciano

Montepulciano on kaupunki Italian Toscanassa Sienan maakunnassa noin 190 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Kaupungissa on runsaat 14 000 asukasta. Se on Toscanan korkeimpia kukkulakaupunkeja. Kaupunki on rakennettu kapealle harjanteelle, jolla sijaitsevalta pääkadulta kujat laskeutuvat jyrkästi alas. == Historia == Montepulciano saa kiittää ulkoasustaan rauhansopimusta, joka solmittiin vuonna 1511 Firenzen kanssa, kun kaupunki oli ollut pitkään Sienan hallinnassa. Firenzeläiset lähettivät Antonio da Sangallon rakennuttamaan portit ja muurit uudelleen. Hanke oli niin menestyksekäs, että samainen arkkitehti rakensi Montepulcianoon paljon muutakin uutta. Pääaukio on nimeltään Piazza Grande. Se on kaupungin korkeimmalla kohdan lähellä, ja sitä hallitsee 1500- ja 1600-luvulla rakennettu tuomiokirkko sekä 1200-luvulla goottilaiseen tyyliin rakennettu kaupungintalo, Palazzo Comunale. == Elinkeinot == Montepulciano on viinin ja elintarvikkeiden tuotantoaluetta. Tunnetuin paikallinen viini, Vino Nobile, oli paavin mielestä 1500-luvulla niin hyvää, että hän "aateloi" sen. Elintarvikkeista tunnetuimpia ovat sianlihajalosteet, paksua spagettia muistuttava pasta pici, linssit ja hunaja. == Nähtävyyksiä == * Palazzo Tarugi * Santa Maria delle Grazien kirkko 1500-luvun loppupuolelta * San Biagion kirkko == Lähteet == * Firenze ja Toscana, Tammi 2007 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Montepulciano
Monument Valley

Monument Valley (navajoksi: Tsé Biiʼ Ndzisgaii) on laakso Coloradon laakiolla Yhdysvaltojen Utahin ja Arizonan osavaltioiden rajalla. Se sijaitsee navajoiden reservaatissa. Se on kuivaa autiomaata, jossa törröttää eroosion muovaamia kivipaasia eli butteja. Laakson kiviaineksen ja hiekan voimakkaan punainen väri johtuu rautaoksidista. Tummempien siniharmaiden kivien väri johtuu mangaanioksidista. Laakson eteläpäässä louhittiin vuosina 1948–1967 uraania, vanadiinia ja kuparia. == Alueella kuvattuja elokuvia == Monument Valley on ollut monen tunnetun elokuvan kuvauspaikka, kuten: * John Fordin Hyökkäys erämaassa (1939), Aavikon laki (1946), Apassilinnake (1948), Keltainen nauha (1949), Etsijät (1956), Musta kersantti (1960) ja Cheyenne (1964) * Stanley Kubrickin 2001: Avaruusseikkailu (1968) * Sergio Leonen Huuliharppukostaja (1968) * Easy Rider – matkalla (1969) * Clint Eastwoodin Tehtävä Alpeilla (1975) * Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989) * Paluu tulevaisuuteen III (1990) * Thelma ja Louise (1991) * Forrest Gump (1994) * Transformers – Tuhon aikakausi (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Utahin maantiede Luokka:Arizonan maantiede
Torvikopla

Torvikopla on tamperelainen opiskelijoiden big band, jonka soittajat ovat pääosin Tampereen yliopiston opiskelijoita. Torvikoplan ohjelmisto jakaantuu konserteissa kuultavaan modernimpaan suomalaiseen ja ulkomaiseen big band -musiikkiin sekä tanssittavaan swing- ja soul-musiikkiin. Torvikoplan laulusolisteina ovat vierailleet muun muassa Danny, Costello Hautamäki, Erika Vikman, Hannibal, Heikki Salo ja Pentti Hietanen.Rajala, Osku: Torvikopla , levyarvostelut, Jazzrytmit-verkkolehti 28.8.2014. Viitattu 26.12.2016.Reportaashi: Torvikopla laulattaa Dannya, voita Morolta liput juhlakonserttiin, Aamulehti Moro 10.3.2016. Viitattu 26.12.2016.Danny, Erika Vikman ja Heini Ikonen Torvikopla Big Bandin solisteiksi, Torvikopla 15.3.2016. Viitattu 26.12.2016. == Historia == Tampereen opiskelijapuhallinorkesteri Torvikoplan, millä nimellä Torvikopla alun perin tunnettiin, sai alkunsa syksyllä 1991 julisteista, joilla ensimmäisiin harjoituksiin houkuteltiin soittajia. Torvikopla on toiminut aktiivisesti jo yli 20 vuotta. Tähän ajanjaksoon on mahtunut paljon keikkoja, konsertteja ja ulkomaanmatkoja, kuten myös muutama cd-levy, kesäpäiviä, harjoitusleirejä, saunailtoja ja paljon muuta. Torvikopla on esiintynyt mm. Pori Jazz -festivaaleilla,Festival year 2000: Torvikopla , History of Pori Jazz. Viitattu 26.12.2016. Belgiassa, Luxemburgissa, Kööpenhaminassa, TartossaVolbrituli laskub Emajõele õhupalliga, Eesti Päevaleht 29.4.1997. Viitattu 26.12.2016., Riiassa, Tukholmassa, Linköpingissä, Berliinissä, sekä Hollannissa ja Irlannissa. Kokoonpano on kooltaan vaihteleva, mutta keskimäärin orkesterissa on noin 25-30 soittajaa. Aluksi musiikillinen linja oli perinteistä puhallinorkesterimusiikkia, mutta ajan myötä linja on vaihtunut jazzahtavammaksi big band -musiikiksi. == Kokoonpano == Torvikopla on kokoonpanoltaan laajennettu big band, jonka instrumenttivalikoimaan kuuluvat perinteisten big band -soittimien lisäksi myös puupuhaltimia: * saksofonit * pasuunat * trumpetit * klarinetit * huilut * piano * sähkökitara * basso * rummut * lyömäsoittimet == Diskografia == * Hiekkanen (tkcd 1, 1994) * Pyynikki Sessions (demo-cd, 2005) * Chicken And Bull Story (demo-cd, 2010) * Outoon valoon (tkcd2, 2014) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Torvikoplan verkkosivut Luokka:Akateemiset puhallinorkesterit Luokka:Suomalaiset yhtyeet
Ulosteinkontinenssi

Ulosteinkontinenssi merkitsee ulosteen karkailua. Kyseessä on virtsankarkailua harvinaisempi vaiva, josta kärsii noin kaksi prosenttia aikuisväestöstä jossain elämänsä vaiheessa. Ulosteinkontinenssin taustalla saattaa olla esimerkiksi leikkausten komplikaatiot, ummetus tai vauriot lantionpohjassa ja sulkijalihaksissa. Sulkijalihaksen repeämän saattaa saada aikaan esimerkiksi synnytys. Varsin moni ulosteinkontinenssipotilas kärsii samanaikaisesti virtsankarkailusta. Tällaista kutsutaan kaksoisinkontinenssiksi. Ennen ulosteinkontinenssin hoitotoimenpiteitä tulee selvittää tilan aiheuttaja. Esimerkiksi synnytyksen jälkeen ilmennyt sulkijalihasvaurio on korjattavissa leikkauksella. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Anniko-yhdistys: Ulosteen pidätyskyvyttömyyden tutkiminen ja hoito (potilasohje) Luokka:Ruoansulatuselinten oireet Luokka:Uloste
Launeen seurakunta

Launeen seurakunta on Lahden kaupunkiin perustettu ensimmäinen evankelis- luterilainen kaupunginosaseurakunta, johon kuuluu noin 19 000 jäsentä. Se itsenäistyi Lahden seurakunnasta vuonna 1955 ja kuuluu Lahden seurakuntayhtymään. Seurakunta toimii Launeen kirkossa, Liipolan seurakuntakeskuksessa, Nikkilän ja Patomäen seurakuntakodeissa ja Renkomäen seurakuntakodissa. Alueellisesti seurakunta käsittää Lahden kaupungin eteläiset alueet. Kirkkoherrana toimii Heikki Pelkonen. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Launeen seurakunnan kirkkoherroina: * 1992–2002: Jaakko Ripatti * 2002–2006: Timo Pokki * 2007→ Heikki Pelkonen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lähteellä: Launeen seurakunta 1955-2005, Laura Visapää, Eila Jokinen, Markku Tynkkynen, 2005, Launeen seurakunta/Lahden seurakuntayhtymä, ISBN 952-91-9558-3 (nidottu) Luokka:Lahden seurakuntayhtymä Luokka:Mikkelin hiippakunnan seurakunnat
Keski-Lahden seurakunta

Keski-Lahden seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta joka kuuluu Päijät-Hämeen rovastikuntaan ja Mikkelin hiippakuntaan. Keski- Lahden seurakunta toimii Ristinkirkossa, Mukkulan kirkossa ja Metsäpellon seurakuntakodissa. Alueellisesti se käsittää Lahden kaupungin keskusta-alueet sekä pohjoisia alueita.Perustietoa Lahden seurakuntayhtymästä. == Historiaa == Keski-Lahden seurakunta on entinen Hollolan seurakunnan kappeliseurakunta, joka itsenäistyi Hollolan seurakunnasta yli 10 vuotta sen jälkeen kun Lahden kauppala oli vuoden 1905 marraskuussa itsenäistynyt Hollolan kunnasta. Tuolloin seurakunnan nimi oli Lahden seurakunta, koska Lahdessa ei ollut kuin yksi seurakunta. Seurakuntien lukumäärä alkoi Lahdessa lisääntyä vasta 1950-luvulla, kun kaupungin väkiluvun ja seurakuntalaisten määrän kasvettua perustettiin uusia seurakuntia. Lahden 1916 perustetun seurakunnan ensimmäinen hautausmaa oli Lahden vanha hautausmaa entisellä Korkeamäellä, Hautausmaanmäellä, mikä nykyään on Radiomäki. Sen toinen hautausmaa oli vuonna 1917 perustettu Mustakallion hautausmaa ja kolmas 1923 perustettu Läntinen hautausmaa. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lahden ja Keski- Lahden seurakunnan kirkkoherroina: === Lahden seurakunta === * 1917–1942: Matti Wilhelm Wikström * 1944–1962: Väinö Hovila === Keski-Lahden seurakunta === * 1962–1965: Väinö Hovila * Mauri Malkavaara * 2001–2012: Pekka Särkiö * 2013→ Miika Hämäläinen ==Katso myös== *Lahden seurakuntayhtymä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lahden seurakunnan poikatyö, 1960, Lahden seurakunta Luokka:Lahden seurakuntayhtymä Luokka:Mikkelin hiippakunnan seurakunnat
Vallonian Brabant

Vallonian Brabant (, ) on provinssi Valloniassa, Belgiassa. Provinssin pääkaupunki on nimeltään Wavre. Vallonian Brabantissa on arviolta 396 840 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 090,6 neliökilometriä. Vallonian Brabant on muodostettu vuonna 1995, kun entinen Brabantin provinssi jaettiin kolmeen osaan. == Kunnat == Provinssi sisältää ainoastaan yhden arrondissementin (Nivelles), jossa on 27 kuntaa. Suluissa olevat nimet ovat paikkakuntien hollanninkielisiä nimiä. * Beauvechain (Bevekom) * Braine-l'Alleud (Eigenbrakel) * Braine-le-Château (Kasteelbrakel) * Chastre * Chaumont-Gistoux * Court-Saint-Etienne * Genappe * Grez-Doiceau * Hélécine (Heylissem) * Incourt * Ittre * Jodoigne (Geldenaken) * La Hulpe (Terhulpen) * Lasne * Mont-Saint-Guibert * Nivelles (Nijvel) * Orp-Jauche (Gete) * Ottignies-Louvain-la-Neuve * Perwez * Ramillies * Rebecq * Rixensart * Tubize (Tubeke) * Villers-la-Ville * Walhain * Waterloo * Wavre (Waver) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinssin internetsivut Luokka:Belgian provinssit Luokka:Vallonia
1,2,3-triklooripropaani

1,2,3-triklooripropaani on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, joilla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H5Cl3 ja rakennekaava CH2ClCHClCH2Cl. 1,2,3-triklooripropaanista käytetään myös nimiä trikloorihydriini ja allyylitrikloridi. 1,2,3-triklooripropaanin moolimassa on 147,4 g/mol, sulamispiste −14 °C, kiehumispiste 156 °C,tiheys 1,39 g/cm3, leimahduspiste 73 °C c.c., itsesyttymislämpötila 304 °C ja CAS-numero 96-18-4. Aineen liukoisuus veteen on 0,18 g/100 ml. ==Valmistus, reaktiot ja käyttö== 1,2,3-triklooripropaania valmistetaan allyylikloridia klooramalla ja tässä prosessissa muodostuu myös 1,2-diklooripropaania. Yhdiste reagoi emäksisten vesiliuosten kanssa muodostaen 2,3-diklooripropaania, 2-klooriallyylialkoholia ja vahvojen emästen, kuten natriumhydroksidin kanssa klooripropyynejä. Vesihöyryn vaikutuksesta se hydrolysoituu glykoliksi. 1,2,3-triklooripropaania käytetään valmistettaessa polysulfidielastomeereja, kun polymeerin halutaan haarautuvan tai ristisilloittuvan. Muita käyttökohteita ovat vahojen, rasvojen, hartsien ja kloorattujen kumien liuotus.Ernst Langer, Heinz Rassaerts, Peter Kleinschmidt, Theodore R. Torkelson & Klaus K. Beutel: Chlorpropanes, Chlorobutanes, and Chlorobutenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 05.08.2013David Vietti & Micheal Scherrer: Polymers Containing Sulfur, Polysulfides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 05.08.2013 == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == 1,2,3-triklooripropaani ärsyttää silmiä ja hengitysteitä ja altistumisesta voi seurata vaikutuksia maksassa ja munuaisissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Alkaanit Luokka:Organohalidit Luokka:Klooriyhdisteet
Kivikkorastas

Kivikkorastas (Monticola saxatilis) on pienikokoinen varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta lajin katsotaan kuuluvan sieppojen, ei rastaiden heimoon. Lajin kuvaili ja nimesi Carl von Linné 1766. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 17–20 cm ja paino 42–65 g. Juhlapukuisella koiraalla on siniharmaa pää, niska ja kaula, sekä ruosteenpunainen alapuoli. Naaras, nuori ja peruspukuinen koiras ovat saman näköisiä, ruskehtavia ja poikittaisjuovaisia. Pyrstö on melko lyhyt ja punertava. Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain osittainen. == Esiintyminen == Etelä- ja Keski-Eurooppa, paikoin Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä sekä Keski-Aasia Kiinaan saakka. Euroopan populaation koko on 200 000–630 000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa Saharan eteläpuolella. Laji on tavattu Suomessa toistaiseksi neljästi: 21.10.-3.11.1991 Hailuodossa, 28.7-3.9.1992 Pyhäjärvellä, 26.-27.6.1994 Turussa ja 10.6.2002 Pirkkalassa. == Elinympäristö == Pesii vuoristojen rinteillä ja niityillä 1500 metristä ylöspäin. == Lisääntyminen == Pesä on maassa kiven- tai kallionkolossa. Munia on 4–5, joita naaras hautoo 2 viikkoa. == Ravinto == Syö pääasiassa isokokoisia hyönteisiä ja muun muassa marjoja. == Lähteet == * * Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä. * Rariteettikomitea === Viitteet === Luokka:Siepot
Choummaly Sayasone

Kenraaliluutnantti Choummaly Sayasone (s. 6. maaliskuuta 1936) oli Laosin presidentti vuosina 2006–2016. Hän oli myös Laosin ainoan puolueen johtaja, Laosin kansan vallankumouspuolueen johtaja. Sayasone nousi Laosin kuudenneksi presidentiksi kesäkuussa 2006, ja hänet valittiin toiselle viisivuotiskaudelle 2011. Hän oli aiemmin toiminut maansa varapresidenttinä ja puolustusministerinä. Sayasonea edelsi maan presidenttinä Khamtai Siphandon. Yli 80-vuotias Siphandon oli luovuttanut hänelle puolueen johtamisen muutamia kuukausia ennen vuoden 2006 presidentinvaaleja 21\. maaliskuuta 2006. Puolueen keskuskomitean jäsen hän oli ollut jo vuodesta 1982. Vuonna 2016 valittiin Bounnhang Vorachit Laosin presidentiksi ja hallitsevan kommunistisen Laosin kansan vallankumouspuolueen (LPRP) johtajaksi Choummaly Saysonen seuraajana. == Lähteet == Luokka:Laosin presidentit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albert Hill

Albert George Hill (24. maaliskuuta 1889 Lontoo, Iso-Britannia – 8. tammikuuta 1969) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hill aloitti uransa pitkänmatkanjuoksijana, voittaen Ison- Britannian mestaruuden neljällä maililla vuonna 1910. Seuraavina vuosina hän ei saavuttanut erityistä menestystä ja ensimmäisen maailmansodan alkaminen 1914 lamautti suureksi osaksi Ison-Britannian urheilutoiminnan. Sodan jälkeen Hill palasi radoille keskimatkojen juoksijana. Hänen valmentajansa oli Sam Mussabini, joka valmensi myös 100 metrin olympiavoittajia Reggie Walkeria ja Harold Abrahamsia. Hill voitti Ison-Britannian mestaruudet 880 jaardilla ja maililla vuonna 1919, mutta oli vähällä jäädä valitsematta seuraavan vuoden Antwerpenin olympialaisiin, koska valitsijat pitivät 31-vuotiasta Hilliä liian iäkkäänä. Olympialaisissa Hill voitti ensin niukasti 800 metriä ajalla 1.53,4, joka oli uusi Ison-Britannian ennätys. Kaksi päivää myöhemmin Hill voitti myös 1 500 metriä loppuajalla 4.01,8. Hopeaa kilpailussa sai Philip Noel-Baker, joka sai vuonna 1959 Nobelin rauhanpalkinnon. Hill otti osaa myös 3 000 metrin joukkuejuoksuun, jossa Ison-Britannian joukkue sai hopeaa. Vielä seuraavana vuonna Hill voitti maansa mestaruuden maililla ja lopetti sitten kilpauransa. Myöhemmin hänestä tuli valmentaja, jonka kuuluisin suojatti oli Sydney Wooderson. Hill muutti Kanadaan hieman ennen toista maailmansotaa ja vietti siellä loppuelämänsä. ==Lähteet== * * Luokka:Brittiläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Jennifer Hawkins

Jennifer Hawkins (s. 22. joulukuuta 1983) on australialainen kauneuskuningatar ja televisiojuontaja, joka voitti Miss Universum -kilpailun vuonna 2004. Kilpailu järjestettiin Quitossa, Ecuadorissa. Hawkins oli ensimmäinen semifinaaliin päässyt australialainen sitten vuoden 1992. Vuoden 2012 lopulla Hawkins valittiin Australian huippumalli haussa -sarjan uudeksi juontajaksi. Hawkins on syntynyt Uudessa Etelä-Walesissa ja toiminut aiemmin cheerleaderina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset mallit Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Flettner

Anton Flettner (1. marraskuuta 1885 Eddersheim; kuuluu nyk. Hattersheim am Mainiin) – 29. joulukuuta 1961) oli saksalainen lentokoneinsinööri ja keksijä. Hän teki merkittäviä parannuksia niin lentokoneisiin kuin helikoptereihinkin ja kehitti Flettner-roottorinDer Flettner-Rotor . Vuonna 1926 Flettner ylitti Atlantin valtameren vastatuulessa käyttäen hyväksi tuulienergiaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ins. Flettnerin pyörivä purje, Aamulehti, 16.11.1924, nro 267, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Sininen hiili ja purjeeton purjelaiva, Suomen Kuvalehti, 29.11.1924, nro 48, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Roottorilaivat. Mistä johtuu, että roottorilaivat, joista yhteen aikaan puhuttiin paljon ja joille ennustettiin suurta tulevaisuutta, nyt ovat kokonaan kadonneet maailman meriltä, Seura, 02.06.1937, nro 22, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Saksalaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Hillevi Rombin

Hillevi Rombin (14. syyskuuta 1933 – 19. kesäkuuta 1996) oli neljännen Miss Universum -kilpailun voittaja vuonna 1955. Rombin kasvoi Uppsalassa, Ruotsissa. Missikisavoiton jälkeen hän solmi Hollywoodissa sopimuksen Universal Studiosin kanssa. Näyttelijänura jäi kuitenkin melko lyhyeen Rombinin mentyä naimisiin G. David Schinen kanssa vuonna 1957. Rombin synnytti kuusi lasta. Hän, hänen miehensä ja yksi heidän pojistaan saivat surmansa lento-onnettomuudessa 1996. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Merja Kuusisto

Merja Kuusisto (s. 4. joulukuuta 1954 Hausjärvi) on suomalainen sosiaalidemokraattien poliitikko, joka oli Uudenmaan vaalipiirin kansanedustaja vuosina 2007–2015. Hän asuu Tuusulassa ja on ammatiltaan erikoissairaanhoitaja. Kuusisto oli Tuusulan kunnanvaltuuston puheenjohtajana 2001–2006. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Tuusulan kunnanvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Blomqvist

Thomas Jörn Ingmar Blomqvist (s. 15. tammikuuta 1965 Tammisaari) on suomalainen RKP:tä edustava poliitikko ja maanviljelijä. Hän toimi kansanedustajana vuosina 2007–2023 sekä Rinteen ja Marinin hallitusten pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministerinä vuosina 2019-2023. Vuosina 2005-2007 Blomqvist toimi RKP:n varapuheenjohtajana. == Tausta ja yksityiselämä == Blomqvist syntyi Tammisaaressa, Tenholan kylässä, vuonna 1965 ja vietti lapsuutensa perheensä maatilalla. Blomqvist valmistui Tammisaaren lukiosta vuonna 1984. Tämän jälkeen hän suoritti jonkin verran opintoja Helsingin yliopiston maa- ja metsätaloustieteellisessä tiedekunnassa, muttei valmistunut. Vuonna 1991 Blomqvist aloitti perhetilansa isäntänä ja siirtyi siantuotannosta viljelemään viljaa ja sokerijuurikkaita. Lisäksi Blomqvist omistaa metsää. Blomqvist on naimissa ja hänellä on kolme lasta. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Blomqvist on luterilainen. == Poliittinen ura == Blomqvist on ollut Tammisaaren kaupunginvaltuutettu vuodesta 1993. Vuonna 2005 hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi. Vuodesta 2009 alkaen hän on toiminut Raaseporin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. 5\. toukokuuta 2015 Blomqvist valittiin eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtajaksi. Tammikuussa 2021 Ilta-Sanomien omassa testissä vain 39 % lukijoista tunnisti Blomqvistin Marinin hallituksen ministeriksi pelkän valokuvan perusteella. === Poliittisia näkemyksiä === Blomqvist kannattaa pakkoruotsia. Ylen vuoden 2019 vaalikoneen mukaan Blomqvistin mukaan Suomessa ei kaadeta liikaa metsää ja euro on Suomelle hyvä asia. === Vaalimenestys === Eduskuntavaalit Vuosi Ääniä Vaalipiiri Tulos Lähde 2003 2 093 Uusimaa ei valittu 2007 7 280 Uusimaa valittiin 2011 7 362 Uusimaa valittiin 2015 6 443 Uusimaa valittiin 2019 6 141 Uusimaa valittiin == Kunnianosoituksia == * Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki (Suomi, 2022) * Islannin Haukan ritarikunnan suurristi (Islanti, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kotisivut * * Blomqvistin Facebook-sivu Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Tammisaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Raaseporin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Black

Robert Black (21. huhtikuuta 1947 – 12. tammikuuta 2016) oli skotlantilainen sarjamurhaaja. Hän raiskasi ja murhasi kolme sieppaamaansa tyttöä 1980-luvulla. Lisäksi hän sieppasi neljännen tytön, joka selvisi, ja yritti siepata viidennenkin. Häntä epäillään useista selvittämättömistä lapsiin kohdistuneista seksuaali- ja henkirikoksista jo 1970-luvulta. == Elämäkerta == Lapsena säännöllisesti väkivallan ja kiusaamisen kohteeksi joutunut Black vietti aikaa häntä nuorempien lasten kanssa ja harjoitti toisinaan seksuaalista väkivaltaa. Hänellä oli koko elämänsä ajan ollut jossakin määrin transsukupuolinen identiteetti. Omien sanojensa mukaan Black rakasti 8-vuotiaasta lähtien esineiden työntämistä peräaukkoonsa. Hänen kasvatusäitinsä Margaret Tulip kuoli pojan ollessa 11-vuotias. 12-vuotiaana Black yritti tovereidensa kanssa joukkoraiskausta. Hän joutui siirtymään uuteen kasvatuskotiin kerran toisensa jälkeen, ja Musselburghin Red Housessa hän joutui itse seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi. Musselburghin-aikanaan Black kuitenkin kiinnostui jalkapallosta ja uinnista, joista jälkimmäisestä tuli hänen elinikäinen harrastuksensa. Black jätti kasvatuskodin taakseen 15-vuotiaana ja toimi lähettipoikana Greenockissa. Hän käytti tyttöjä seksuaalisesti hyväkseen ja sai ensimmäisen tuomionsa 17-vuotiaana tapauksesta, jossa hän oli kuristanut 7-vuotiaan tytön tajuttomaksi ja masturboinut tämän päälle. Black sai jälleen töitä Grangemouthissa ja aloitti seurustelun Pamela Hodgsonin kanssa. Suhde kuitenkin päättyi joitakin kuukausia myöhemmin. Uudessa työssään Black jatkoi pedofiilisten taipumustensa harjoittamista. Nuorisokodista vapauduttuaan hän siirtyi Lontooseen, jossa hän myöhemmin jäi kiinni pikkutytön lähentelystä ja lapsipornon hallussapidosta. === Surmat === * 30. heinäkuuta 1982 Black kidnappasi 11-vuotiaan Susan Maxwellin tämän kotoa Englannista, läheltä Skotlannin rajaa. Hän raiskasi ja kuristi tytön. * 8. heinäkuuta 1983 Black kidnappasi 5-vuotiaan Caroline Hoggin Portobellosta, Skotlannista. Alaston ruumis löytyi 10 päivää myöhemmin Leicestershirestä. * 26. maaliskuuta 1986 10-vuotias Sarah Harper katosi Leedsistä. Black oli ilmeisesti kidnapannut, raiskannut ja murhannut hänetkin; ruumis löytyi joesta kuukauden kuluttua. === Oikeudenkäynti ja tuomio === 14\. heinäkuuta 1990 Black pidätettiin 6-vuotiaan tytön kidnappauksesta. Samalla hänen kotoaan paljastui laaja kokoelma lapsipornoa. Black vastasi murhasyytteisiin vasta keväällä 1994. Hän kiisti syytteet, mutta sai elinkautisen tuomion. Epäselväksi on jäänyt, olivatko kolme siepattua tyttöä ainoat hänen surmaamansa. === Kuolema === Black kuoli 68-vuotiaana Maghaberryn vankilassa, Pohjois-Irlannissa. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset sarjamurhaajat Luokka:Skotlantilaiset elinkautisvangit Luokka:Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet