EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tommi Liuhala

Tuomo Antero "Tommi" Liuhala (s. 1946Tommi Liuhala, Discogs-tietokanta. Viitattu 8.3.2017.) on suomalainen musiikkituottaja, musiikkitoimittaja, sanoittaja, televisiokäsikirjoittaja, juontaja sekä mainos- ja viestintäyrittäjä. Liuhala toimi Ilta-Sanomien musiikkitoimittajana, kun hänet vuonna 1975 nimitettiin Musiikki-Fazerin uuden Hi-Hat-levymerkin tuottajaksi. Musiikkituottajan urallaan hän on tuottanut muun muassa Seppo Närhen, Mikko Alatalon, Heikki Sarmannon, Jukka Linkolan, Juice Leskisen, Tapani Kansan, Broadcast-yhtyeen ja Edu Kettusen levytyksiä. Hänellä oli eräässä vaiheessa myös oma äänitysstudio.Tommin taustaa , Viestintätoimisto Tom Mix Oy. Viitattu 8.3.2017. Yleisradiossa Tommi Liuhala on toimittanut, käsikirjoittanut ja juontanut muun muassa Iltatähteä, Pori Jazz -festivaaleilta tuotettuja ohjelmia sekä yhteislauluohjelmaa Tammerkosken sillalla. Käsikirjoittajana hän on toiminut Yle TV2:n sarjoissa Mansikkapaikka, Laulava sydän ja Ikimuistoinen. Radiossa Liuhala on juontanut muun muassa Onnenpäiviä, Mestarien aamiaista ja Tampereen Radion ohjelmasarjaa Jambalaya. Tiedottajana Tommi Liuhala on toiminut musiikkialan messuilla ja April Jazz -festivaaleilla, United Pictures Internationalilla. Hän on ollut myös mainostoimisto Private Eyen yhteyspäällikkönä ja copywriterina, ja nykyisin hänellä on Tom Mix -niminen viestintäyritys yhdessä Mikko Peltolan kanssa. Tommi Liuhala oli naimisissa tuottaja ja sanoittaja Kaisu Liuhalan kanssa.Prinsessa -65 syntyi vuonna 1975, Seppo Närhin blogi KSML-sivustolla 15.5.2014. Viitattu 8.3.2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tommi Liuhala Discogs-tietokannassa *Tommi Liuhala Ritva-tietokannassa *Liuhalan Hi-Hat- tuottajaurasta tarkemmin , Suomalaisen musiikin historia -sivusto Luokka:Suomalaiset musiikkivaikuttajat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kääntäjien ammattiosasto KAOS

Kääntäjien ammattiosasto KAOS ry. on kirjallisuuden kääntäjien kulttuuri- ja etujärjestö, joka toimii Suomen Journalistiliitossa Suomen freelance- journalistien ammattiosastona. KAOSin jäsenyys on avoinna kauno- ja tietokirjallisuuden suomentajille, ruotsintajille ja muille kirjallisuuden kääntämisen ammattilaisille. KAOSin tarkoituksena on muun muassa toimia hyvän ammattietiikan ja korkeatasoisen käännöskulttuurin edistämiseksi sekä parantaa kirjallisuuden kääntäjien taloudellista asemaa, työoloja ja sosiaaliturvaa. KAOSin toimintaan kuuluvat koulutus ja muut ammatilliset ja sosiaaliset tilaisuudet sekä kannanotot kirjallisuuden kääntäjiä koskeviin kysymyksiin. KAOS järjestää kahden vuoden välein pidettäviä Järvilinnan kääntäjäpäiviä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kääntäjien ammattiosasto KAOS Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Mountbattenin metroasema

Mountbatten on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 17. huhtikuuta 2010. Asemaa käyttävät Circle Linen junat. == Junat == Pääteasema Ensimmäinen juna Viimeinen juna ma – la su & yleinen vapaa joka päivä Circle Line CC1 Dhoby Ghaut 5:44 6:11 23:53 CC29 HarbourFront 5:35 6:03 23:00 CC26 Pasir Panjang – – 23:30 CC23 one-north – – 23:46 CC17 Caldecott – – 0:14 CC11 Tai Seng – – 0:22 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mountbattenin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla Luokka:Mass Rapid Transitin asemat
Hubba Bubba Rehab

Hubba Bubba Rehab on FM2000:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2017. Alun perin albumi oli määrä julkaista jo saman vuoden keväänä. Se on äänitetty alkuvuodesta 2017, ja sen on tuottanut Teemu Nykänen. Kaikki kappaleet julkaistiin singleinä digitaalisesti ennen varsinaista albumijulkaisua. Albumi on teema-albumi, jonka aiheina ovat naiset sekä yhtyeen joidenkin jäsenten nikotiiniriippuvaisuus. Albumi on musiikillisesti edeltäjiään heavy metal- ja punkpainotteisempi kokonaisuus, jossa humppaa on jätetty vähemmälle, ja yhtyeen kitaristi Vepa on verrannut sitä 1990-luvun alun Oulun punkin underground-skenessä vaikuttaneisiin Radiopuhelimiin, CMX:ään ja Terveisiin Käsiin. Singlekappaleista julkaistiin musiikkivideot. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Arvostelut== * V2.fi * Kaaoszine 8½ * Imperiumi.net 5- * Soundi: Kun ääripäät kerrankin kohtaavat – FM2000 valitsee ratkaisunsa kummallisuus edellä Viitattu 23.10.2020. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:FM2000:n albumit
Gabriele Tredozi

Gabriele Tredozi (s. 9. syyskuuta 1957 Brisighella) on italialainen insinööri ja entinen Toro Rosson Formula 1 -tallin tekninen johtaja. Trezodozi toimi Minardin teknisenä johtajana vuosina 1996–1998. Vuonna 2001 hän palasi takaisin tallin tekniseksi johtajaksi. Hän jatkoi tehtävässään myös tallin muututtua Toro Rossoksi vuonna 2006. Hänet korvasi 1. marraskuuta 2006 lähtien Alex Hitzinger.Toro Rosso -tallille uusi tekninen johtaja Ammermüller Red Bullin harjoituskuski == Lähteet == Luokka:Formula 1 -tallien työntekijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Italialaiset insinöörit
Jorma Lampela

Jorma Lampela (s. 1963) on suomalainen kuvittaja, karikatyyritaiteilija, animaattori ja kulttuurituottaja. Lampela tunnetaan parhaiten värikkäistä karikatyyreistään. Hän on tehnyt karikatyyrejä yksityishenkilöistä ja julkisuuden henkilöistä. Hän on tehnyt kuvituksia levyjen kansiin, bändien keikkajulisteisiin ja mainoksiin. Lampela on kuvittanut myös mainos- ja markkinointimateriaaleja, esimerkiksi Halva Oy:n esitteitä, joulukalenterin, makeispusseja ja rekkoja. Lampela on kuvittanut myös piirretyn musiikkianimaation Hurriganesin kappaleesta Get On. Animaatio on ollut mukana mm Hurriganesista kertovassa GANES-elokuvassa. == Koulutus == Lampelalla on animaatioalan koulutus Keski-Pohjanmaan ammatillisesta aikuiskoulutuskeskuksesta vuodelta 1997. Hän sai yrittäjän ammattitutkinnon Kankaanpään opistosta vuonna 2004. Hän opiskeli artesaaniksi ja kuvittajaksi Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa vuonna 2003. Lampela valmistui kulttuurituottajaksi Seinäjoen ammattikorkeakoulusta vuonna 2008. Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Pyykkinen

Tiina Pyykkinen (s. 1983 Saarijärvi) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi 2017. Pyykkinen valmistui kuvataiteen maisteriksi Helsingin Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta vuonna 2014. Hän on opiskellut myös Kokkolan Pohjoismaisessa taidekoulussa, Kankaanpään taidekoulussa sekä Hochschule für Grafik und Buchkunst -taidekorkeakoulussa Saksassa. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Pyykkinen piti Helsingissä vuonna 2011, minkä jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa, Saksassa ja Isossa-Britanniassa. Hänen teoksiaan on muun muassa Saastamoisen ja Paulon säätiöiden kokoelmissa, Salon taidemuseossa ja Valtion taideteostoimikunnan kokoelmissa. Pyykkinen tutkii taiteessaan valoa ja sen heijastuksia. Häntä kiinnostavat erityisesti valon taittuminen ja millaisia illuusioita matan ja kiiltävän maalin yhdistelmillä voi luoda. Valo, arkkitehtuuri ja tilaan sijoitellut esineet vaikuttavat näkymään. Kun katsoja vaihtaa kuvakulmaa, kokonaiskuva maalauksista muuttuu. Valoon, tilaan ja tilanteeseen nojaavan tyylinsä Pyykkinen löysi opiskellessaan Kuvataideakatemiassa. Pyykkiselle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aura Nurmi

Aura Nurmi (s. 1988 Helsinki) on suomalainen runoilija. Hän on yksi lavarunoustapahtumia järjestävän Helsinki Poetry Connectionin perustajajäsenistä ja toimi sen puheenjohtajana 2015–2017. Nurmi on toiminut myös Lukukeskuksen Mun tarina -hankkeen taiteellisena suunnittelijana. Nurmi on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa. Hänen esikoisrunoteoksensa Villieläimiä ilmestyi Kolera-kollektiivin kustantamana vuonna 2016. Se on kertomus vanhempien vastuuttomuudesta ja lapsista köyhässä lähiössä. Nurmi sai teoksesta Kalevi Jäntin palkinnon. Teos oli myös Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2016. Jani Saxell huomauttaa Parnassossa, että kokoelmassa on mukana viistoa huumoria ja vapauttavaa fantasiaa, ja sen ammattiauttajiin kohdistuva sarkasmi osuu maaliinsa. Hän toteaa, että konerunouden ja kielipelien jälkeinen suomalainen nykyrunous sisältää jälleen yhteiskunnallista sävyä ja kaduntasaisuuta.Jani Saxell, Sysimetsän aggressio. Parnasso 5/2016, s. 67 Nurmi on muutoinkin käsitellyt taiteessaan yhteiskunnallisia teemoja. Vuonna 2015 hän kirjoitti ja esitti runosarjan väkivaltaisesti kuolleelle 8-vuotiaalle Vilja Eerika Tarkille. Vuonna 2019 Helsingin kirjailijat valitsi Nurmen vuoden helsinkiläiskirjailijaksi. Nurmen toinen runokokoelma, Leijonapatsailla, ilmestyi vuonna 2020. Nurmen entinen puoliso on taidekriitikko Aleksis Salusjärvi. ==Teokset== * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Aura Nurmi Kirjasampo.fi-sivustolla * * Saxell, Jani: Lyötyjen lauma saa äänen Aura Nurmen runoissa Kansan Uutiset. 16.1.2021. * Ahokas, Kukka-Maria: Runoilija Aura Nurmen lähtöruutu on työväenluokassa Voima.fi. 30.9.2020. Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nopeempi ku Veijo

Nopeempi kuin Veijo on punkyhtye Kivesveto Go Gon EP-levy, joka julkaistiin 6. heinäkuuta 2017. Julkaisu on toinen osa trilogiaa, jonka ensimmäinen osa Vesipäät julkaistiin helmikuussa 2016. EP koostuu kahdesta vuosina 2015–2016 äänitetystä julkaisematta jääneestä 7” levystä. Albumin teemana ovat ihmiset ja luonto, ja kuinka luonto lopulta peittää kaiken ihmisen aikaansaaman rumuuden. Albumin kappaletta ”Tony” varten järjestettiin kilpailu, jossa kappaletta varten haettiin soolosuoritusta vapaavalintaista instrumenttia käyttäen.Facebook: Kivesveto Go Go – Aikajana (8. maaliskuuta 2017) Kansikuva on mukaelma Afrikan tähti -lautapelistä, jossa Afrikan kartta on vaihdettu Kouvolaksi. == Vastaanotto == Imperiumi.net Inferno Keskisuomalainen Keskisuomalaisen Aki Lehti antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja piti etenkin CD-versiota verrattomana Vesipäät -EP:n lisäkappaleiden johdosta. Hän sanoi hauskojen, absurdien ja nasevien sanoitusten jäävän mieleen, ja piti albumia aiempien julkaisujen kaltaisena, toimivan kaavan omaavana tuotoksena, jota jaksaa kuunnella ”kotisohvallakin kokonaisen levyn verran”. Infernon Tami Hintikka antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja totesi yhtyeen osaavan koukuttavien ja yksinkertaisten kappaleiden tekemisen. Hän totesi kappaleiden olevan aiheista huolimatta mukana hoilattavaa materiaalia, ja sanoi aatteiden ja politiikan olevan kaukana ihmisten tasolla toimivasta musiikista. == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 EP:t Luokka:Kivesveto Go Gon albumit
Juan Hernández Navarrete

Juan Hernandez Navarrete (s. 24. helmikuuta 1987 on meksikolainen nyrkkeilijä ja hallitseva kärpässarjan WBC liiton maailmanmestari. Urallaan Navarrete on voittanut myös WBC-liiton tunnustaman korsisarjan mestaruuden. == Ammattiura == Navarrete otteli debyyttiottelunsa vuonna 2004. Vuonna 2006 Navarrete kärsi ensimmäisen tappionsa Oscar Martinezille. Samana vuonna Navarrete voitti avoimena olleen korsisarjan NABF liiton mestaruuden tyrmäämällä Tirso Hernandez Moralesin ensimmäisessä erässä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1159060 Hernandez luopui NABF liiton mestaruudesta puolustettuaan sitä viidesti ja osallistui karsintaan pääsystä korsisarjan WBC liiton mestaruusotteluun. Karsintaottelussa Navarrete voitti Denver Cuellon tämän tultua diskatuksi kolmannessa erässä. Diskauksen syynä oli maahan vajonneen Navarreten lyöminen.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1515494 Seuraavassa ottelussaan Navarrete voitti Moises Fuentesin hajaäänituomiolla kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2011 Navarrete kohtasi WBC liiton korsisarjan mestaruusottelussa Kazuto Iokan joka kuitenkin voitti Hernandezin yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Tämän jälkeen Navarrete otteli pitkään pääsemättä minkään liiton mestaruusotteluun. Navarrete raivasi odottaessaan vuonna 2016 tieltään entisen alemman kärpässarjan mestari Omar Niño Romeron sekä Dixon Floresin. Vuonna 2017 Navarrete pääsi ottelemaan väliaikaisesta kärpässarjan mestaruudesta Nawaphon Kaikanhaa vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä.http://www.ringtv.com/488017-navarrete-stops-kaikanha-wins-vacant- wbc-112-pound-title/ == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset nyrkkeilijät
Elina Berglund

Elina Berglund (s. 1984) on ruotsalainen hiukkasfyysikko, joka oli mukana tutkimusryhmässä, joka löysi kuulun Higgsin bosonin vuonna 2012. Berglund tunnetaan myös Natural Cycles -kännykkäsovelluksen perustajana. Berglund oiskeli teknillisen fysiikan diplomi-insinööriksi Lundin yliopistossa vuosina 2003-2008 ja valmistui tohtoriksi Geneven yliopistosta vuonna 2011. Berglund on tullut kuuluisaksi Higgsin bosonin löytämisestä heinäkuussa 2012. Higgsin bosoni on alkeishiukkanen, jota etsittiin pitkään. Berglund oli yksi 3000:sta tieteilijästä, jonka tehtävänä oli löytää alkeishiukkanen, jota hiukkasfyysikot olivat jahdanneet yli 50 vuotta. Natural Cycles on maksullinen perhesuunnitteluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, jonka toiminta perustuu kuukautisten ajankohdan ja päivittäisen kehon lämpötilan mittauksen perusteella toimivaan algoritmiin. Sovellus hyväksyttiin viralliseksi ehkäisykeinoksi Euroopassa helmikuussa 2017. == Julkaisut == * Identification and prediction of the fertile window using NaturalCycles * Fertility awareness-based mobile application for contraception * Observation of a New Particle in the Search for the Standard Model Higgs Boson with the ATLAS Detector at the LHC == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Mauranen

Anna Katariina Mauranen (o.s. Oksanen; s. 31. elokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston englannin kielen professori. Mauranen on valmistunut 1979 Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi aineinaan englantilainen filologia, yleinen kielitiede, psykologia ja väitellyt 1992 University of Birminghamista tohtoriksi (PhD).375 humanistia. Helsingin yliopisto. Viitattu 8.3.2017 Mauranen on ollut Helsingin yliopiston englannin kielen professori vuodesta 2005. Sitä ennen hän oli vuosina 1995–1999 englannin kielen ja kääntämisen professori Joensuun yliopistossa ja vuosina 1999–2005 englannin kielen professori Tampereen yliopistossa. Hän oli vierailevana professorina 2010 Copenhagen Business Schoolissa. Mauranen on ollut vuodesta 2014 Helsingin yliopiston vararehtori, sitä ennen Helsingin yliopistossa varadekaani vuosina 2007–2009 ja dekaani vuosina 2010–2014 humanistinen tiedekunnassa sekä Tampereen yliopistossa kielten ja käännöstieteen laitoksen johtaja vuosina 2001–2005. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian esimies vuosina 2020–2021. == Katso myös== * Eija Ventola, työtoveri, jonka kanssa Anna Maurasella on monia yhteisiä teoksia == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Merisalo

Tiina-Sisko Merisalo (o.s. Lehto; s. 25. joulukuuta 1961 Tornio) on suomalainen museonjohtaja. Hän on toiminut Museoviraston pääjohtajana vuodesta 2020.Tiina Merisalo. 375 humanistia. Helsingin yliopisto. Viitattu 8.3.2017.Tiina Merisalo Museoviraston pääjohtajaksi. Helsingin Sanomat 13.2.2020. Merisalo on kirjoittanut ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta 1980, valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1991 pääaineenaan taidehistoria ja suorittanut EMBA-tutkinnon 2015 Aalto University Executive Education (AEE) -ohjelmassa. Ennen Museovirastoa Merisalo työskenteli Hangon museossa rakennustutkijana 1986–1988, Espoon kaupunginmuseossa tutkimus- ja dokumentointiyksikössä vs. ja vt. intendenttinä 1989–1991 ja intendenttinä 1991–1995, sitten Helsingin kaupunginmuseossa tutkijana 1995–1998, kulttuuriympäristöyksikön päällikkönä 1998–2003 ja museonjohtajana 2003–2020. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Suomen Leijonan Ritarikunnan I lk. ritarimerkki * Suomen Leijonan komentajamerkki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Museoviraston johtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonne Hankimaa

Jonne Raimo Hankimaa (s. 1966) on Suomen Rahapajan toimitusjohtaja elokuusta 2016 alkaen. Aiemmin Hankimaa on toiminut Nokian ja Cargotecin palveluksessa useissa maissa, viimeksi Cargotec Intian toimitusjohtajana. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja-Liisa Siikonen

Marja-Liisa Siikonen on johtava tutkija hissiliikenteen mallinnuksen alalla. Siikonen on yksi merkittävimpiä suomalaisia nykytiedenaisia. Hän on työskennellyt liikennevirtoja tutkivan tiimin johtajana Kone Oyj:ssä. Siikosella oli nimissään tammikuussa 2017 yli 80 tieteellistä julkaisua sekä yli 200 hissijärjestelmien kehittämiseen liittyvää patenttia. Siikonen kuuluu Suomessa niiden naistutkijoiden joukkoon, joilla on eniten patentteja. Kaikki hänen patenttinsa liittyvät hissijärjestelmien kehittämiseen Kone-yhtiössä. Siikonen väitteli tohtoriksi vuonna 1997 Teknillisestä korkeakoulusta väitöstyöllään ”Planning and control models for elevators in high-rise buildings”. Siikonen työskenteli Koneessa vuosina 1984–2018 ja sen jälkeen MLS Lift Consulting -yhtiössä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2013

Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2013 kilpailtiin 2.–3. maaliskuuta 2013 Kalajoen hiihtomajalla. Järjestävänä seurana toimi Kalajoen Junkkarit. ==Mitalistit== ===Miehet=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 56 kg Valtteri Jonninen 170 kg (75 kg + 95 kg) Rene Roukala 137 kg (59 kg + 78 kg) Timo Toivonen 136 kg (66 kg + 70 kg) 62 kg Toni Lintula 230 kg (105 kg + 125 kg) Jasper Kosonen 175 kg (78 kg + 97 kg) Harri Helin 173 kg (76 kg + 97 kg) 69 kg Mikko Kuusisto 262 kg (116 kg + 146 kg) Simo Nurmi 247 kg (106 kg + 141 kg) Toni Lappalainen 237 kg (104 kg + 133 kg) 77 kg Jere Johansson 271 kg (117 kg + 154 kg) Antti Hyry 257 kg (114 kg + 143 kg) Petri Turpeenniemi 250 kg (113 kg + 137 kg) 85 kg Milko Tokola 307 kg (140 kg + 167 kg) Iiro Hartikainen 292 kg (135 kg + 157 kg) Toni Grönman 265 kg (125 kg + 140 kg) 94 kg Kimmo Lehtikangas 296 kg (135 kg + 161 kg) Ville Hytönen 280 kg (123 kg + 157 kg) Robert Pirkkiö 279 kg (128 kg + 151 kg) 105 kg Miika Antti- Roiko 343 kg (151 kg + 192 kg) Juha Kukkonen 282 kg (136 kg + 146 kg) Ville Iisakkila 275 kg (120 kg + 155 kg) yli 105 kg Eero Oja 325 kg (145 kg + 180 kg) Ari Illman 280 kg (125 kg + 155 kg) Juuso Tuulinen 252 kg (112 kg + 140 kg) ===Naiset=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 48 kg Laura Niemelä 117 kg (53 kg + 64 kg) Iida Peltola 101 kg (45 kg + 56 kg) Kirsi-Marja Mukkala 83 kg (37 kg + 46 kg) 53 kg Sini Kukkonen 150 kg (65 kg + 85 kg) Pauliina Utoslahti 135 kg (58 kg + 77 kg) Suvi Talasterä 121 kg (53 kg + 68 kg) 58 kg Jenni Puputti 165 kg (80 kg + 85 kg) Titta Mansikkamäki 129 kg (56 kg + 73 kg) Iida Kalmari 113 kg (48 kg + 65 kg) 63 kg Anna Everi 183 kg (81 kg + 102 kg) Päivi Aho 170 kg (73 kg + 97 kg) Sanna Savolainen 147 kg (65 kg + 82 kg) 69 kg Anni Vuohijoki 175 kg (75 kg + 100 kg) Johanna Ylinen 141 kg (60 kg + 81 kg) Tiia Yli-Hallila 141 kg (63 kg + 78 kg) 75 kg Meri Ilmarinen 191 kg (88 kg + 103 kg) Elle Myllykoski 140 kg (60 kg + 80 kg) Mirka Nissi 140 kg (62 kg + 78 kg) yli 75 kg Susanna Samuelsson 164 kg (72 kg + 92 kg) Mirka Viitamäki 164 kg (72 kg + 92 kg) Eveliina Hytönen 160 kg (68 kg + 92 kg) Lähde == Lähteet == 2013 Luokka:Vuoden 2013 urheilu Luokka:Kalajoen urheilu
Selviytyjät (kirjasarja)

Selviytyjät () on Soturikissoista tunnettujen Erin Hunter -nimeä käyttävien kirjoittajien kirjoittama fantasiakirjasarja. Soturikissojen tapaan Selviytyjistä on olemassa eri tarinajaksoja. Jokainen näistä kertoo villikoiralauman, Villin lauman, elämästä ja ongelmista maanjäristyksen tuhoamassa maassa. Tarinajaksot ovat Selviytyjät () ja Nouseva pimeys (). Lisäksi Selviytyjistä on novelleja, jotka kertovat yleensä jonkun sivuhenkilön elämästä ennen alkuperäisen kirjasarjan tapahtumia, vähän samaan tapaan kuin Soturikissojen novellit ja erikoisseikkailut. Tällä hetkellä Selviytyjistä on suomennettu vasta ensimmäinen sarja. Ei ole varmistettu, tullaanko seuraavia kirjoja julkaisemaan. Suomessa kirjasarjaa on kustantanut Jalava. == Selviytyjät (engl. Survivors) == # Autio kaupunki, 2014 () # Yllättävä vihollinen, 2014 () # Pimeys laskeutuu, 2015 () # Vaikea taival, 2015 () # Rannaton Järvi, 2016 () # Koiramyrsky, 2016 () == The Gathering Darkness == # A Pack Divided, 2015 # Dead of Night, 2016 # Into the Shadows, 2017 # Red Moon Rising, 2017 # The Exile's Journey, 2018 # The Final Battle, 2019 == Aiheesta muualla == * Selviytyjät-Wikia Luokka:Nuorten fantasiaromaanit Luokka:Kirjasarjat
Sininen ikkuna

thumb|Sininen ikkuna vuonna 2009. Sininen ikkuna () oli luonnon muovaama holvikaari Gozon saaren rannikolla Maltalla ja maan tunnetuin luonnonnähtävyys. Kaari ja vapaasti seisova pilari romahtivat kokonaan myrskyssä 8. maaliskuuta 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kerran elämässä - matkaopas maailmaan: Gozo – luonnonkaunis lomakohde Luokka:Maltan luonto
Merisalo

Merisalo on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Merisaloja: * Aija Roivas- Merisalo, säveltäjä, sanoittaja, muusikko ja radiotoimittaja * Arto Merisalo (s. 1965), yritysjohtaja, talousrikollinen * Jaakko Merisalo (s. 1878), kanttori-urkuri, kuoron- ja soittokunnanjohtaja ja säveltäjä * Johan Merisalo- Forsman (ent. Forsman, 1884–1961), jääkärimajuri * Maria Lassila-Merisalo (s. 1978), journalismin tutkija ja viestinnän dosentti * Marja Merisalo (s. 1965), koreografi, tanssija ja ohjaaja * Outi Merisalo (s. 1959), kielitieteilijä, romaanisen filologian professori * Seppo Merisalo (s. 1941), trumpetisti * Tiina Merisalo (o.s. Lehto, s. 1961), Museoviraston johtaja
Liuhala

Liuhala on sukunimi ja kylä Tyrväässä. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Allan Liuhala (1925–2014), päätoimittaja * Kaisu Liuhala (1949–2020), musiikkituottaja ja sanoittaja * Tommi Liuhala (s. 1946), musiikkituottaja, musiikkitoimittaja, sanoittaja, televisiokäsikirjoittaja, juontaja sekä mainos- ja viestintäyrittäjä * Ulla Liuhala (s. 1948), kuvataiteilija
Nicole Perlman

Nicole Perlman on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan Marvel-elokuvasta Guardians of the Galaxy (2014). Perlman on kotoisin Boulderin kaupungista Coloradossa. Hän opiskeli käsikirjoittamista New Yorkin yliopistossa ja laati jo opiskeluaikanaan ensimmäisen käsikirjoituksensa Challengerin, joka on tosipohjainen tarina fyysikko Richard Feynmanista selvittämässä Challenger-avaruussukkulan tuhoutumissyytä. Perlmanin käsikirjoitus palkittiin muun muassa vuoden 2006 Tribecan elokuvajuhlilla, ja hän pääsi Variety-lehden lupaavien käsikirjoittajien listalle. Sen myötä Perlman sai joitakin käsikirjoituspestejä, kuten elämäkertaelokuvat Neil Armstrongista ja Wrightin veljeksistä, mutta mikään niistä ei lopulta toteutunut − vaikka Challengerin esituotanto etenikin niin pitkälle, että kesällä 2006 ohjaajaksi oli valittuna Philip Kaufman ja pääosan näyttelijäksi David Strathairn. Vuonna 2009 Perlman liittyi Marvelin kaksivuotiseen käsikirjoittajaohjelmaan, jonka tarkoituksena oli työstää yhtiön sarjakuvista potentiaalisia elokuvaprojekteja. Tarjolla olevista vaihtoehdoista hän valitsi käsittelyynsä avaruuteen sijoittuvan ja jokseenkin tuntemattoman Galaksin Vartijat -ryhmän, ja seuraavat kaksi vuotta hän vietti perehtyen sarjakuviin ja laatien käsikirjoitusluonnosta. Perlman osallistui kreditoimattomana myös vuoden 2011 Thor-elokuvan käsikirjoittamiseen. Hän teki studion pyynnöstä Guardians of the Galaxy -käsikirjoituksestaan vielä toisen pikaisen luonnoksen loppuvuodesta 2011 ennen kuin James Gunn valittiin vuonna 2012 elokuvan ohjaajaksi. Gunn työsti käsikirjoitusta vielä huomattavasti lisäten siihen muun muassa huumoria ja muutamia hahmojakin, ja Perlman ja Gunn ovat esittäneet toisistaan poikkeavia lausuntoja siitä, kuinka paljon Perlmanin työstä säilyi elokuussa 2014 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan. Joka tapauksessa molemmat saivat käsikirjoituskrediitin. He saivat käsikirjoituksesta muun muassa Saturn- ja WGA-palkintoehdokkuuden. Huhtikuussa 2015 Marvel valitsi Perlmanin ja Meg LeFauven Carol Danversista eli Kapteeni Ihmeestä kertovan Captain Marvel -elokuvan käsikirjoittajiksi. Vuonna 2016 Perlman valittiin käsikirjoittamaan Detective Pikachu -peliin perustuvaa elokuvaa Alex Hirschin kanssa. Perlman myös käsikirjoittaa Marvelille Gamorasta kertovaa sarjakuvajulkaisua, jota piirtää Marco Checchetto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Christian Ahlmann

Christian Ahlmann (s. 17. joulukuuta 1974 Marl) on saksalainen esteratsastaja, ja kaksinkertainen olympiamitalisti, MM-mitalisti sekä kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hän on vuonna 2017 FEI:n maailmanrankingissa viidentenä. ==Saavutukset== Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2003 Donaueschingenissä Ahlmann voitti hevosellaan Cöster kaksi Euroopan-mestaruutta; henkilökohtaisessa kilpailussa sekä joukkuekilpailussa. Kesäolympialaisissa 2004 Ateenassa hän oli voittamassa joukkueensa kanssa olympiapronssia. MM- kilpailuissa vuonna 2006 Aachenissa hän voitti Cösterin ja joukkueensa kanssa pronssia. EM-kisoissa 2007 Mannheimissa hän saavutti joukkuehopeaa. Kesäolympialaisissa 2008 Cöster antoi positiivisen dopingnäytteen. Sen verestä löytyi kapsaisiinia. Myös kolme muuta hevosta antoi kapsaisiinia sisältäneen näytteen samoissa kilpailuissa. Ahlmannin suoritukset kilpailuissa hylättiin. Kesäolympialaisiin 2012 yhtenä ennakkosuosikeista lähtenyt Ahlmann alisuoritti uuden hevosensa Codex Onen kanssa. Herningin EM-kisoissa 2013 Ahlmann voitti kuitenkin jälleen joukkuekisasta hopeaa. Aachenissa 2015 hän oli saavuttamassa EM-joukkuehopeaa. Rion olympialaisissa 2016 Ahlmann sai joukkueensa kanssa olympiapronssia, hevosenaan Taloubet Z. ==Lähteet== * http://www.fei.org/bios/Person/10000387/Christian_AHLMANN/2 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * http://www.christian-ahlmann.de Luokka:Saksalaiset esteratsastajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhteenvirtaus

Yhteenvirtaus eli jokien yhtyminen on kahden tai useamman joen yhdistyminen yhteen uomaan. Yhdistymispaikkaa kutsutaan itsessään myös yhteenvirtaukseksi tai jokien yhtymäkohdaksi. Yhteenvirtauksen jälkeen vedet jatkavat alajuoksulle yhtenä virtana. Myös jokea pienempien purojen tai ojien yhtymistä voidaan kutsua yhteenvirtaukseksi. Moni suuri kaupunki on perustettu suurten jokien yhteenvirtauksiin. == Tunnettuja yhteenvirtauksia == * Encontro das Águas on Rio Negron ja Amazonin yhteenvirtaus Manausin kaupungin lähellä Brasiliassa. * Triveni Sangam Allahabadissa Intiassa on Gangesin ja Yamunan sekä myyttisen Sarasvatin yhteenvirtaus ja hindujen pyhä paikka. * Belgrad sijaitsee Sava- ja Tonavajokien yhtymäkohdassa Serbiassa. * Sudanin pääkaupunki Khartum sijaitsee kohdassa, jossa Sininen-Niili ja Valkoinen-Niili yhtyvät ja muodostavat Niilin. * Malesian pääkaupunki Kuala Lumpur sijaitsee Klang- ja Gombakjokien yhtymäkohdassa. * Lyon sijaitsee Rhône- ja Saônejoen yhtymäkohdassa Ranskassa. * Montreal sijaitsee Saint Lawrence -joen ja Ottawajoen yhtymäkohdassa Kanadassa. * Portland Yhdysvaltain Oregonissa sijaitsee Columbia- ja Willamettejokien yhtymäkohdassa. * Rovaniemi sijaitsee Ounas- ja Kemijokien yhtymäkohdassa Suomessa. * Saint Louis sijaitsee Mississippi- ja Missourijokien yhtymäkohdassa Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Potamologia
Toini Swan

Toini Vellamo Swan (24. syyskuuta 1870 – 29. marraskuuta 1949) oli suomalainen kirjailija, kääntäjä ja opettaja. Toini Swanin vanhemmat olivat Carl Gustaf Swan, joka mm. perusti Lappeenrannan ensimmäisen sanomalehden, ja Emilia Malin. Emilia Malin harrasti kirjallisuutta ja opasti varhain kaikki yhdeksän tytärtään (yhdeksän mustaa joutsenta) lukemaan satuja ja kertomuksia. Perheen koti oli ruotsinkielinen, mutta J. V. Snellmanin innoittama isä omistautui suomalaisuusaatteelle ja puhui suomea melko hyvin; äidin suomen kielen taito jäi melko heikoksi. Toini Swan kirjoitti ainakin Sirkka-lastenlehteen ja suomensi kirjallisuutta. ==Suomennokset== * F. H. Burnett: Pikku prinsessa (1888) * Mary Augusta Ward: Marcella (1894) * Mihin ohjaamme?: huomautus ja ehdotus (1895) * L. E. Björkman: Kuinka meidän tulee eläinten kanssa seurustella (1901) * Kate Douglas Wiggin: Keltaisen talon lapset (1911) * F. H. Burnett: Salainen puutarha (1911) * F. H. Burnett: Kadonnut prinssi (1915) * Anthony Hope: Prinsessa Osran sydän (1916) * Hall Caine: Vaimo, jonkas minulle annoit 1&2 (1913) Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomentajat
Hampus Gustafsson (jääkiekkoilija, 1993)

Hampus Gustafsson (s. 26. lokakuuta 1993 Ljungby, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanu jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Gustafsson pelasi myös keskellä. ==Ura== Gustafsson on IF Troja-Ljungbyn kasvatti. Hän voitti kaudella 2009–2010 seuran J18-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin J18 Elitissä tehoilla 14+21=35. Kaudella 2010–2011 Gustafsson oli tehoilla 12+9=21 Troja-Ljungbyn paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Yhdysvaltoihin Gilmour Academyn high school -joukkueeseen. Kaudeksi 2012–2013 Gustafsson siirtyi sieltä NAHL-junioriliigan Amarillo Bullsiin. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, Robertson Cupin. Vuodet 2013–2017 Gustafsson kävi Merrimack Collegea. Sophomore -kaudellaan 2014–2015 hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Brett Seneyn jälkeen tehoilla 11+14=25. Junior -kaudellaan Gustafsson nousi Merrimackin varakapteeniksi. Hän jakoi joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin voiton Seneyn kanssa tehoilla 8+18=26. Senior -kaudellaan Gustafsson oli tehoilla 15+11=26 Merrimackin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Seneyn jälkeen. Maaliskuussa 2017 NHL-varaamaton Gustafsson teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hän liittyi samalla amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. ==Muuta== Gustafssonin isoveli John pelaa SPHL-liigaa Pensacola Ice Flyersissa. Veljekset pelasivat kolme kautta joukkuetovereina Merrimackissa. ==Tilastot== 2009–2010 IF Troja-Ljungby SuperElit 5 0 0 0 0 – – – – – 2010–2011 IF Troja-Ljungby SuperElit 39 12 9 21 39 – – – – – 2011–2012 Gilmour Academy MPHL 9 0 3 3 2 2 0 0 0 0 2012–2013 Amarillo Bulls NAHL 35 10 17 27 21 7 4 2 6 6 2013–2014 Merrimack College NCAA 33 4 6 10 12 – – – – – 2014–2015 Merrimack College NCAA 38 11 14 25 41 – – – – – 2015–2016 Merrimack College NCAA 39 8 18 26 24 – – – – – 2016–2017 Merrimack College NCAA 36 15 11 26 43 – – – – – Hershey Bears AHL 10 0 2 2 13 4 0 0 0 0 2017–2018 Hershey Bears AHL 29 3 4 7 4 – – – – – South Carolina Stingrays ECHL 29 5 7 12 8 – – – – – 2018–2019 Hershey Bears AHL 44 0 3 3 20 – – – – – 2019–2020 Rögle BK SHL 38 1 1 2 6 – – – – – 2020–2021 IF Troja-Ljungby HockeyEttan 17 6 5 11 16 – – – – – Rungsted Seier Capital Tanska 20 3 13 16 20 15 5 2 7 6 2021–2022 Rungsted Seier Capital Tanska 38 8 11 19 32 17 4 7 11 10 4 kautta yhteensä NCAA 146 38 49 87 120 – – – – – 3 kautta yhteensä AHL 83 3 9 12 37 4 0 0 0 0 2 kautta yhteensä Tanska 58 11 24 35 52 32 9 9 18 16 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hampus Gustafsson

Hampus Gustafsson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Hampus Gustafsson, ruotsalainen vuonna 1991 syntynyt jääkiekkoilija *Hampus Gustafsson, ruotsalainen vuonna 1993 syntynyt jääkiekkoilija
Elli Swan

Elli Ainamo Swan (28. joulukuuta 1868 – 25. helmikuuta 1954)Hietaniemen hautausmaa, kortteli U19, rivi 1, hauta 202 oli suomalainen opettaja ja koulun johtaja. Elli Swanin vanhemmat olivat Carl Gustaf Swan, joka muun muassa perusti Lappeenrannan ensimmäisen sanomalehden, ja Emilia Malin. Emilia Malin harrasti kirjallisuutta ja opasti varhain kaikki yhdeksän tytärtään (Yhdeksän mustaa joutsenta) lukemaan satuja ja kertomuksia. Perheen koti oli ruotsinkielinen, mutta J. V. Snellmanin innoittama isä omistautui suomalaisuusaatteelle ja puhui suomea melko hyvin; äidin suomen kielen taito jäi melko heikoksi. Elli Swan suoritti Helsingin suomalaisen tyttökoulun päättötutkinnon 1887 ja suomalaisen jatko-opiston päättötutkinnon 1896. Hän toimi opettajana Mikkelissä, Nurmeksessa, Lappeenrannassa, Kymissä, Kuopiossa ja Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Mari Pantsar

Mari Pantsar (ent. Pantsar-Kallio; s. 10. tammikuuta 1969 Savonlinna) on suomalainen konsultti ja dosentti. Hän perusti vuonna 2023 entisen kansanedustaja Emma Karin kanssa konsulttiyrityksen Kari & Pantsar, jonka tavoitteena on hillitä luontokatoa. Aiemmin Pantsar toimi Sitran teemajohtajana marraskuuhun 2022 saakka. Hän veti 1.1.2014 alkaen hiilineutraali kiertotalous -teemaa, jonka tavoitteena on vauhdittaa Suomen siirtymää kohti ekologisesti kestävämpää, kilpailukykyistä yhteiskuntaa ja luoda uutta talouskasvua kiertotalouden toimintamalleista. ==Elämä ja ura== Pantsar valmistui ylioppilaaksi Salinkallion lukiosta 1988 ja filsofian maisteriksi 1993 Helsingin yliopistosta analyyttisesta kemiasta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1997 aiheenaan ympäristölle ja terveydelle haitallisten raskasmetallien spesiaatio IC-ICP-MS:lla. Pantsar on työskennellyt ympäristöalan konsulttina ja muun muassa UPM:n ympäristöpäällikkönä 2000–2007. Vuodesta 2007 alkaen Pantsar toimi Suomen Cleantech-klusterin ohjelmajohtajana Lahden tiede- ja yrityspuistossa. 19.1.2012 valtioneuvosto nimitti Pantsarin Kataisen hallituksen cleantech- liiketoiminnan strategisen ohjelman johtajaksi ajalle 1.2.2012–30.9.2015, strategisen ohjelman toimikauden ajaksi. Pantsar on toiminut myös lukuisten cleantech-yritysten hallituksissa. Vuoden 2017 alussa Pantsar toimi mm. Ahlström Capital Cleantech Management Ky:n, Tampereen teknillisen yliopiston säätiön ja Pääkaupunkiseudun Smart & Clean-säätiön hallituksissa. Hän on ollut jäsen Fortumin sidosryhmien neuvottelukunnassa ja useissa kansallisissa työryhmissä mm. biotalouspaneelissa, kiertotalouden ohjausryhmässä, kiinteistö- ja rakennusalan foorumissa ja maaseutupolitiikan neuvottelukunnassa. Pantsarilla on ympäristökemian dosentuuri Helsingin yliopistossa ja cleantech-kemian dosentuuri Lappeenrannan–Lahden teknillisessä yliopistossa. Kesällä 2013 Pantsar kihlautui Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtaja Jyri Häkämiehen kanssa. He menivät naimisiin 31. joulukuuta 2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jäyhä Jököttäjä

Jäyhä Jököttäjä () on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1946.The Smugsnorkle Squattie Inducks. Viitattu 8.3.2017. == Juoni == Tupu, Hupu ja Lupu haluaisivat ottaa hoidettavakseen kaverinsa koiran, mutta Aku Ankka ei halua sekarotuista eläintä, vaan ostaa nerokkaaksi kehumansa jäyhä jököttäjä -rotuisen, Hurtta III Henkevä -nimisen koiran. Aku yrittää saada koiransa tekemään erilaisia temppuja, mutta se ei suostu liikahtamaankaan: pojat tajuavat jäyhän jököttäjän olevan lähes aivoton, ja nauravat asialle. Lopulta Aku saa tietää, että jäyhä jököttäjä osaa noutaa keppejä. Vähä-älyinen koira tuo kuitenkin vahingossa hänelle kepin sijasta dynamiittipötkön, jonka Aku on vähällä heittää kotinsa seinää päin, mutta poikien koira pelastaa talon nappaamalla pötkön ilmasta. == Julkaisuhistoria == Jäyhä Jököttäjä julkaistiin ensimmäistä kertaa Walt Disney’s Comics and Stories -lehden numerossa 70 vuonna 1946. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa Aku Ankka -lehden numerossa 09/1977. == Lähteet == Luokka:Carl Barksin sarjakuvatarinat
Frédéric Vasseur

Frédéric Vasseur (s. 28. toukokuuta 1968)Dirigeants on Formula 1 -tallipäällikkö. Vasseur on toiminut alemmissa sarjoissa ranskalainen ART Grand Prix -tallin tallipäällikkönä ja vuonna 2016 Renault’n Formula 1 -tallin tallipäällikkönä, hän jätti tehtävän tammikuussa 2017. Heinäkuussa 2017 Vasseur nimettiin F1-talli Sauberin tallipäälliköksi korvaten tehtävästä eronneen Monisha Kaltenbornin. Joulukuussa 2022 Vasseur nimitettiin Ferrarin uudeksi tallipäälliköksi kaudesta 2023 eteenpäin korvaten tehtävän jättäneen Mattia Binotton. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Formula 1 -tallipäälliköt Luokka:Ferrarin henkilöstö Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Splinter Cell (kirjasarja)

Tom Clancy luonut kirjasarjan Splinter Cell, joka on kehittynyt Splinter Cell -pelisarjan menestyksestä. Hyvin menestynyt pelisarja loi vuonna 2004 ensimmäisen Splinter Cell -romaanin, joka aloitti kirjasarjan. Kirjojen oikea kirjoittaja on myös James Bond -kirjoistaan tunnettu Raymond Benson. Yhtäkään kirjasarjan kirjoista ei ole suomennettu. Sarjan kirjat: #Tom Clancy’s Splinter Cell (2004) - kirjoittanut Raymond Benson salanimellä David Michaels #Tom Clancy’s Splinter Cell: Operation Barracuda (2005) #Tom Clancy’s Splinter Cell: Checkmate (2006) #Tom Clancy’s Splinter Cell: Fallout (2007) #Tom Clancy’s Splinter Cell: Conviction (2009) #Tom Clancy's Splinter Cell: Endgame (2009) #Tom Clancy's Splinter Cell Blacklist: Aftermath (2013) - kirjoittanut Peter Telep Luokka:Splinter Cell
Laura Saarikoski

Laura Elina Saarikoski (o.s. Pekonen; s. 24. syyskuuta 1974) on suomalainen toimittaja. Hän oli aiemmin Helsingin Sanomien syventävien sisältöjen päätoimittaja. Hänet tunnetaan erityisesti Yhdysvaltain-raportoinnista. Saarikoski palkittiin vuoden 2016 Bonnierin Journalistipalkinnolla Vuoden journalisti -sarjassa. ==Tausta== Saarikoski kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois- Tapiolan lukiosta vuonna 1994. Lukioaikana hän oli vaihto-oppilaana Uudessa- Seelannissa, jossa hän kävi Marist Sisters' Collegea. Koulutukseltaan Saarikoski on yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta. Hän on opiskellut sivuaineita myös Helsingin yliopistossa ja George Washingtonin yliopistossa Yhdysvalloissa. Vuosina 2011–2012 Saarikoski oli stipendiaattina Oxfordin yliopiston Reuters-instituutissa Britanniassa. == Ura == Saarikoski palkittiin vuoden 2016 Bonnierin vuoden journalisti -palkinnolla Yhdysvaltain- raportointinsa ansiosta vuonna 2017. Yhdysvalloissa ollessaan hän kirjoitti myös kirjan Trump – Mies kuin Amerikka yhdessä toimittaja Saska Saarikosken kanssa. Vuonna 2018 hän sai Wihurin säätiön tunnustuspalkinnon Yhdysvaltain- raportointinsa ansiosta. Saarikoski työskenteli vuodesta 2018 HS:n toimituspäällikkönä, Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajana (2014–2018),Antero Mukka: Laura Saarikoski Helsingin Sanomien toimituspäälliköksi, Hs.fi 5.10.2018. Viitattu 15.10.2023 HS:n Sunnuntai- ja featuretoimituksen esihenkilönä (2005–2014), Yhdysvaltain-avustajana (1997–2001) sekä muun muassa HS:n politiikan ja kaupunkitoimituksen toimittajana. Saarikoski oli HS:n syventävien sisältöjen päätoimittaja elokuusta 2022 helmikuuhun 2024.Laura Saarikoski Helsingin Sanomien päätoimittajaksi, Helsingin Sanomat 14.5.2022, viitattu 3.6.2024 Markus Heikkilä, Helsingin Sanomat aloittaa muutosneuvottelut – päätoimittaja Saarikoski irtisanoutui, Yle.fi, uutiset 27.2.2024, viitattu 3.6.2024 Saarikoski valittiin kesäkuussa 2024 Tampereen yliopiston journalistiikan työelämäprofessoriksi kaudelle 2024–2025.Lotta Sillanmäki, HS:n entinen päätoimittaja Laura Saarikoski on valittu journalistiikan työelämäprofessoriksi Tampereen yliopistoon, Yle.fi, uutiset 3.6.2024, viitattu 3.6.2024 Hän on myös Suomen Atlantti-Seuran hallituksen jäsen. == Yksityiselämä == Laura Saarikosken puoliso on toimittaja Saska Saarikoski. Heillä on kaksi lasta. == Julkaisut == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Laura Friman

Laura Friman (s. 17. joulukuuta 1980 Hämeenlinna) on suomalainen somevaikuttaja, kirjailija ja toimittaja. Friman on opiskellut englantilaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja kirjoittanut uransa aikana muun muassa Imagelle, Trendille ja Helsingin Sanomille. Lisäksi hän on työskennellyt radiotoimittajana Radio Helsingin aamuohjelmassa. Friman oli myös yksi Iholla- sarjan osallistujista sen vuonna 2017 kuvattuna kautena. Friman on kirjoittanut rap-yhtye JVG:n kirjan, joka päätyi vuoden 2016 myydyimpien tietokirjojen listoille ja palkittiin muun muassa Kirja-Femma-ehdokkuudella. Vuonna 2017 Friman teki Saara Aallon elämäkerran Saara Aalto. No fear. == Yksityiselämä == Friman avioitui maaliskuussa 2023 Lauri-nimisen miehen kanssa, jonka kanssa hän oli seurustellut vuodesta 2019. Frimanilla on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan. == Teokset == * *Saara Aalto. No fear. WSOY, 2017 * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Suomalaiset somevaikuttajat
Kultainen kypärä (sarjakuva)

Kultainen kypärä (engl. The Golden Helmet) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 1951.The Golden Helmet . Inducks. Viitattu 8.3.2017. == Juoni == Museon vahtimestarina työskentelevä Aku Ankka löytää vanhasta viikinkilaivasta kartan, josta käy ilmi Labradorin niemimaalle kätketyn viikinkien kultaisen kypärän sijainti. Simppu Sininen ja hänen asianajajansa Kalle Kepuli vaativat kartan itselleen ja lähtevät etsimään kruunua, sillä sen avulla Sininen voisi todistaa olevansa Amerikan löytäneen viikinkipäällikön jälkeläinen ja siten koko Pohjois-Amerikan hallitsija. Aku, Tupu, Hupu ja Lupu sekä museon kuraattori lähtevät heidän peräänsä löytääkseen kruunun ensimmäisinä. == Julkaisuhistoria == Kultainen kypärä julkaistiin alun perin One Shots -lehden numerossa 408 vuonna 1952. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa Aku Ankka -lehden numerossa 9B/1955. Don Rosa on tehnyt Kultaiselle kypärälle jatko-osan nimeltä Kolumbuksen kadonneet kartat, joka julkaistiin vuonna 1995.The Lost Charts Of Columbus . Inducks. Viitattu 8.3.2017. == Lähteet == Luokka:Carl Barksin sarjakuvatarinat
Kristofers Bindulis

Kristofers Bindulis (s. 17. syyskuuta 1995 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja. ==Ura== ===Seuraura=== Bindulis debytoi Latvian pääsarjassa jo 16-vuotiaana SK Riika 17:n paidassa kaudella 2011–2012. Hänen tulokaskautensa toi 35 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+11=13. Kaudella 2012–2013 Bindulis pelasi HK Juniors Riian paidassa sekä Latvian liigaa että Venäjän nuorten B-sarjaa, joista ensimmäisenä mainitussa sarjassa hän oli joukkueen tehokkain puolustaja Artūrs Salijan kanssa tehoilla 2+6=8. Kaudeksi 2013–2014 Bindulis siirtyi Pohjois-Amerikkaan NAHL- junioriliigan Soo Eaglesiin. Kesken toisen siellä viettämänsä kauden 2014–2015 hän vaihtoi USHL-junioriliigan Des Moines Buccaneersiin. Kesällä 2015 NAHL- joukkue Aston Rebels varasi Bindulisin kymmenentenä pelaajana ja hän palasi liigaan kaudeksi 2015–2016. Bindulis nousi joukkueen kapteeniksi. Hän oli tehoilla 10+36=46 Rebelsin paras syöttäjä Ryan Cusinin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Bindulis sijoittui koko NAHL:n puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Lone Star Brahmasin Cam Clarke. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2016–2017 Bindulis siirtyi Lake Superior State Universityn yliopistojoukkueeseen. Maaliskuussa 2017 NHL-varaamaton Bindulis teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hän liittyi samalla amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. ===Maajoukkueura=== Bindulis pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM- kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Bindulis pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013. ==Tilastot== 2011–2012 SK Riika 17 Latvia 35 2 11 13 16 3 0 0 0 0 2012–2013 HK Juniors Riika Latvia 17 2 6 8 20 – – – – – U18 6 0 0 0 6 HK Juniors Riika MHL B 34 4 6 10 62 3 0 0 0 2 2013–2014 Soo Eagles NAHL 52 0 11 11 64 – – – – – 2014–2015 Soo Eagles NAHL 28 1 5 6 29 – – – – – JMMd1 A 5 0 0 0 27 Des Moines Buccaneers USHL 30 1 1 2 6 – – – – – 2015–2016 Aston Rebels NAHL 57 10 36 46 75 8 3 2 5 4 2016–2017 Lake Superior State Univ. NCAA 28 1 11 12 20 – – – – – MM 5 0 0 0 0 2017–2018 Hershey Bears AHL 12 0 1 1 6 – – – – – South Carolina Stingrays ECHL 34 4 11 15 10 – – – – – 2018–2019 Hershey Bears AHL 4 0 0 0 2 – – – – – 2019–2020 South Carolina Stingrays ECHL 50 6 17 23 20 – – – – – 2020–2021 Krefeld Pinguine DEL 35 2 1 3 12 – – – – – 2021–2022 HC České Budějovice CĚL 49 2 3 5 16 1 0 0 0 2 2022–2023 HC České Budějovice CĚL 45 1 2 3 30 – – – – – 2023–2024 HK Dukla Michalovce SloEL 32 2 5 7 41 11 1 3 4 2 2 kautta yhteensä CĚL 94 3 5 8 46 1 0 0 0 2 2 kautta yhteensä ECHL 84 10 28 38 30 – – – – – 2 kautta yhteensä AHL 16 0 1 1 8 – – – – – ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Latvialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hélène Tham

Hélène Tham (o.s. Murray, 16. joulukuuta 1843 – 26. heinäkuuta 1925) oli ruotsalainen säveltäjä ja pianonsoitonopettaja. Hän varttui musikaalisessa perheessä ja oli Jenny Lindin kummitytär. Hän oli vuodesta 1864 naimisissa teollisuusmies ja kansanedustaja Volrath Thamin kanssa. == Teoksia == === Kuoromusiikkia === * Kvartetto Des-duuri ("O Jesus kärleksrike") sekakuorolle a cappella (1886) * Än är vinterns djupa dvala Des-duuri sekakuorolle a cappella * Nytt år ("Flyg ut, flyg ut") F-duuri mieskuorolle a cappella (versio myös mieskvartetille) === Lauluja lauluäänelle ja pianolle === * Lauluja lauluäänelle ja pianolle – Till mina syskon (painettu 1894) *# "Hälsning" ("Med toner igen") B-duuri, sanat: Charlotte Murray *# "Svanen" ("Hör du hur de böljor små") G-duuri, sanat: Uno Murray *# "Från nya hemmet" Es-duuri *# "Erinran" As-duuri *# "Fågeln" ("Säg mig du lilla fogel") Es- duuri, sanat: Johan Ludvig Runeberg (1866) *# "Ur Stens visor" ("Rätt så du lille") cis-molli *# "Med ett album" ("Då toner smyga") D-duuri *# "Till min mor" A-duuri *# "Till en vän" g-molli * Duette ("Stilla sjung din sång") D-duuri 2 sopraanolle ja pianolle (1859) * Ur Davids 90de Psalm ("Lär oss betänka") D-duuri Raamatun tekstiin (1867) * Vintervisa ("Vind och hvita vågor") D-duuri, sanat: Zachris Topelius (1870) * Ljus i mörker ("På underbara vägar") A-duuri === Lauluja lauluäänelle ja uruille === *I allt detta öfvervinna vi G-duuri (1894) *Tre andliga sånger för en röst och orgel eller piano (painettu 1894) *#Psalmi 42:12: "Hvad beröfvar du dig” D-duuri *#Joh. 6:39: "Detta är min faders vilja” Es-duuri *#Daavidin psalmi 103:2: "Lofva Herren min själ” As-duuri === Teoksia viululle ja pianolle === * Romanssi G-duuri (1888) * Kevätaamuna, G-duuri (1892) === Teoksia pianolle === * Kuusi pianofortekappaletta (painettu 1883) *# Allegro agitato, b-molli *# Allegretto vivace, D-duuri *# Allegro, F-duuri *# Allegro assai, D-duuri *# Allegro appassionata, a-molli *# Tempo di menuetto, g-molli * Kahdeksan pianokappaletta (1887) *# Allegro moderato, E-duuri *# Allegro assai, g-molli *# Allegretto marcia, G-duuri *# Allegro comodo, e-molli *# Andantino, G-duuri *# Lento, g-molli *# Raskt, e-molli *# Andantino, D-duuri == Lähteet == * *Teosluettelo Levande musikarv -arkistossa Luokka:Vuonna 1925 kuolleet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet