EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sergei Vinogradski

Sergei Nikolajevitš Vinogradski (, , 1. syyskuuta 1856 Kiova, Venäjän keisarikunta – 25. syyskuuta 1953 Brie-Comte-Robert, Ranska) oli ukrainalais- venäläinen mikrobiologi. Vinogradski opiskeli aluksi kaksi vuotta lakia Kiovan yliopistossa. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan pianonsoittoa Pietarissa, mutta vaihtoi kahden vuoden jälkeen alaa lähtien opiskelemaan kemiaa Pietarin yliopistoon 1877. Hän valmistui botaniikan maisteriksi 1884. Vinogradski siirtyi Strasbourgin yliopistoon vuonna 1885, missä hän työskenteli botanisti Anton de Baryn alaisena ja tuli tunnetuksi työstään rikkibakteerien parissa. Hän muutti Zürichiin 1988 ja alkoi tutkia nitrifikaatioprosessia. Myöhemmin hän työskenteli Pietarissa 1891-1905 johtaen yleisen mikrobiologian osastoa. Vinogradski vetäytyi syrjään aktiivisesta tieteellisestä työstä 1905, palaten takaisin vasta 1922 johtamaan kutsuttuna Pariisin Pasteur-instituutin maatalousbakterologian osastoa. Kyseisen osaston kokeellinen tutkimusasema sijaitsi Brie-Comte-Robertissa, noin 30 kilometrin päässä Pariisista. Hän jäi eläkkeelle lopullisesti aktiivisesta toiminnasta vuonna 1940 ja kuoli Brie- Comte-Robertissa vuonna 1953. Vinogradski tunnetaan eräänä maaperäbiologian tutkimusalan perustajista, joka osoitti mikro-organismien kyvyn sitoa typpeä ilmasta. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet Luokka:Venäläiset mikrobiologit
Borgo

Borgo on Rooman neljästoista rione, jota ympäröivät lännessä Vatikaanivaltio, pohjoisessa Prati, idässä Tiberjoki ja etelässä Trastevere. Sen koko on noin 49 hehtaaria, väkiluku 3 100 ja väestötiheys 6 400 asukasta neliökilometrillä (2013). Borgo tunnetaan parhaiten Ponte Sant’Angelon pohjoispäässä kohoavasta Castel Sant’Angelon linnoituksesta. Se rakennettiin alun perin keisari Hadrianuksen hautapaikaksi mutta muutettiin keskiajalla ensin linnoitukseksi ja sitten paavien asuinpaikaksi. Vatikaanista johtaa linnoitukseen keskiajalla rakennettu Passetto di Borgon käytävä. Vuonna 1936 Italian fasistihallitus alkoi rakentaa Castel Sant’Angelosta Vatikaaniin vievää Via della Conciliazionea, jonka reitiltä jouduttiin purkamaan paljon keskiaikaisia taloja. Kadun varrelle jätettiin kuitenkin Santa Maria in Traspontinan renessanssikirkko ja useita palatseja, kuten Andrea Bregnon suunnittelema Palazzo Torlonia. Borgon eteläosassa sijaitsee Santo Spirito in Sassian sairaalakompleksi, joka perustettiin alun perin vuonna 726 anglosaksilaisten pyhiinvaeltajien tukikohdaksi Roomaan. == Rajat == Borgon rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat: * Vatikaanivaltio: Piazza del Sant'Uffizio → Via Paolo VI → Largo degli Alicorni → Piazza Pio XII → Largo del Colonnato → Piazza della Città Leonina → Via di Porta Angelica * Prati: Piazza del Risorgimento → Via Stefano Porcari → Via Alberico II → Piazza Adriana → Tiberjoki * Trastevere: Tiberjoki → Piazza della Rovere → Galleria Principe Amedeo di Savoia File:0 Castel et pont Sant'Angelo (1).JPG|Castel Sant’Angelo. File:Palazzo Torlonia.jpg|Palazzo Torlonia File:Roma - via della Conciliazione e s. Pietro sullo sfondo.jpg|Via della Conciliazione == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman kaupunginosat
John Coleman

John Coleman (s. 9. elokuuta 1934) on brittiläinen kapellimestari ja sovittaja. Hän aloitti työnsä kapellimestarina vuonna 1968 Val Guestin elokuvassa Assignment K. Myöhemmin hän vastasi musiikista elokuvissa The Strange Affair (1968) Negatives (1968). Coleman toimi Ison-Britannian kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1980, 1981 ja 1983–1985. Näistä vuonna 1981 Iso-Britannia voitti kilpailun. ==Lähteet== *Andtheconductoris.eu Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Euroviisukapellimestarit
Stojan Jankulov

Stojan Jankulov (s. 10. syyskuuta 1966) on bulgarialainen lyömäsoittaja ja rumpali. Hän valmistui Bulgarian kansallisesta musiikkiakatemiasta pääaineena lyömäsoittimet. Hän soitti Bulgarian kansallisen radion big bändissä seitsemän vuotta. Nuo ajat saivat hänet kiinnostumaan jazzista ja hänestä tuli yleinen esiintyjä jazzfestivaaleilla. Pisimmän uransa Jankulov teki yhtyeessä Zone-C, jossa aloitti vuonna 1994. Hän on duetoinut myös Theodosii Spassovin kanssa ja myöhemmin Anatoly Vapirovin liityttyä he muodostivat trion Fairy Tale Trio. Hän perusti vuonna 2003 Elitsa Todorovan kanssa dueton Elitsa & Stoyan, joka edusti Bulgariaa Eurovision laulukilpailussa vuosina 2007 ja 2013. Vuonna 2007 he sijoittuivat viidenneksi, mikä oli Bulgarian paras saavutus kilpailussa vuoteen 2017 saakka. Vuoden 2013 sijoitus oli semifinaalin 12. eivätkä he päässeet finaaliin. Vuonna 2022 hän osallistui Eurovision laulukilpailuun osana Intelligent Music Project -yhtyettä. Luokka:Bulgarialaiset muusikot Luokka:Bulgarian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FS Chacal (1868)

Chacal oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 1870.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Chacal poistettiin alusluettelosta 30. heinäkuuta 1888. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet Luokka:Forges et Chantiers de la Méditerranée
Pierre Lemaitre

Pierre Lemaitre (s. 19. huhtikuuta 1951 Pariisi) on ranskalainen kirjailija ja käsikirjoittajaPierre Lemaitre, Kirjasampo, viitattu 3.1.2019. Lemaitre sai vuoden 2013 Goncourt-palkinnon historiallisesta romaanistaan Näkemiin taivaassa. Hänen aiempi tuotantonsa käsittää etupäässä dekkareita. Vuonna 2017 Suomen Dekkariseura myönsi hänelle Vuoden johtolankapalkinnon.Ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirja 2017. Suomen Dekkariseura Lemaitre on työskennellyt aiemmin kirjallisuuden opettajana, mutta toimii nykyään vapaana kirjailijana. ==Teokset== ===Verhœven-sarja=== * Travail soigné, Éditions du Masque, 2006 ISBN 2-7024-3362-6 * Alex, 2011 ISBN 978-2-226-21877-3 * Les Grands Moyens, SmartNovel, 2011 ISBN 978-2-8202-0146-1 * Sacrifices, Albin Michel, 2012 ISBN 978-2-226-24428-4 * Rosy & John, Le Livre de Poche Thrillers, 2013 ISBN 978-2-253-17595-7 ===Sotien välisen ajan trilogia=== * Au revoir là-haut, 2013 ISBN 978-2-226-24967-8 * Couleurs de l'incendie. Albin Michel, 2018 ISBN 978-2-226-39212-1); réédition en version audio lue par l'auteur, 2 disques compact audio (16 h 30 min), Audiolib, janvier 2018 ISBN 978-2-36762-563-8 * Miroir de nos peines, Albin Michel, 2020 ===Suuri maailma - sarja=== * Le Grand Monde, Calmann-Lévy, 2022 * Le Silence et la Colère, Calmann-Lévy, 2023 ===Muut romaanit=== * Robe de marié, Calmann-Lévy, 2009 ISBN 978-2-7021-3975-2 * Cadres noirs, Calmann-Lévy, 2010 ISBN 978-2-7021-4070-3 * Trois jours et une vie, 2016 ISBN 978-2-226-32573-0 ===Suomennetut teokset=== ;Verhœven-sarja * Irène (Travail soigné), suomentaja Sirkka Aulanko. Minerva, 2016 ISBN 978-952-312-357-1 Trilogie Verhœven 1 * * Rosie (Rosy & John), suomentaja Susanna Hirvikorpi. Minerva, 2017 ISBN 978-952-312-419-6 Trilogie Verhœven 4 * Camille (Sacrifices), suomentaja Sirkka Aulanko. Minerva, 2016 ISBN 978-952-312-270-3 ;Sotien välisen ajan trilogia * * Tulen varjot (Couleurs de l'incendie), suomentaja Susanna Hirvikorpi. Minerva, 2018 ISBN 978-952-312-715-9 * Tuhon lapset (Miroir de nos peines), suomentaja Susanna Hirvikorpi. Minerva, 2020 ISBN 978-952-375-059-3 ;Muut romaanit * Silmukka (Trois jours et une vie), suomentaja Susanna Hirvikorpi. Minerva, 2017 ISBN 978-952-312-523-0 * Verihäät (Robe de marié), suomentaja Kaila Holma. Minerva, 2018 ISBN 978-952-312-595-7 * Petoksen hinta (Cadres noirs), suomentaja Kaila Holma. Minerva, 2019 ISBN 978-952-312-833-0 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pierre Lemaitre, Ruumiin kulttuuri 1/2017 s. 11– Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FS Étendard (1868)

Étendard oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin 10. joulukuuta 1867. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vielä samana vuonna lokakuussa.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Étendard poistettiin alusluettelosta 16. toukokuuta 1892. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet
FS Fanfare (1868)

Fanfare oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin 12. marraskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 4. elokuuta 1869.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Fanfare poistettiin alusluettelosta 25. lokakuuta 1890. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet
FS Gladiateur (1868)

Gladiateur oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin 1867. Alus laskettiin vesille elokuussa 1868.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Gladiateur poistettiin alusluettelosta 31. joulukuuta 1890. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet
FS Oriflamme (1868)

Oriflamme oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin vuonna 1867. Alus laskettiin vesille elokuussa 1868.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Oriflamme poistettiin alusluettelosta 30. joulukuuta 1884. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet
FS Hyène (1868)

Hyène oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 18. syyskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1869.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Hyène poistettiin alusluettelosta 23. huhtikuuta 1889. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet Luokka:Forges et Chantiers de la Méditerranée
FS Jaguar (1868)

Jaguar oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 27. syyskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1870.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Jaguar poistettiin alusluettelosta 22. elokuuta 1888. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet Luokka:Forges et Chantiers de la Méditerranée
FS Léopard (1868)

Léopard oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 14. lokakuuta 1867. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta 1870.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Léopard poistettiin alusluettelosta 17. marraskuuta 1886. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Chacal-luokan tykkiveneet Luokka:Forges et Chantiers de la Méditerranée
Gisekiaceae

Gisekiaceae on pieni, yhden suvun (Gisekia) käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon muun muassa kohokkikasvit (Caryophyllaceae) kuuluvat. == Tuntomerkit == Kasvit ovat maanmyötäisiä yksi- tai lyhytikäisiä monivuotisruohoja, joiden sekundaarisesta kasvusta vastaavan jälsisolukon rakenne on koppisiemenisille tavanomainen. Kasvien yhteyttämistyyppi on tavanomaisesta poikkeava, ns. C4-yhteyttäminen. Lehdet ovat vastakkaisesti. Kukinto on kaksihaarainen viuhko (dikaasio) tai lähes sarjamainen. Kukissa on viisi tai 10–15 hedettä, jotka sijaitsevat vuorottaisesti kehälehtiin nähden. Erillisiä emejä on 3–15, tavallisesti viisi, ja kussakin niissä on yksi lyhytvartinen siemenaihe. Hedelmä koostuu hedelmyksistä (merikarpeista), jota ovat pinnaltaan sileitä, kuvioisia tai siivellisiä. Hedelmän suojana on laajentunut verhiö. Kromosomiluku n = 9.Stevens 2001–, viittaus 2.12.2014. == Levinneisyys == Gisekia kasvaa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Madagaskarilla lähisaarineenhttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Gisekiaceae.gif. == Luokittelu == Gisekiaceae kuuluu Centrospermae-ryhmässä kladiin, jossa ovat myös heimot Sarcobataceae, Phytolaccaceae (kermesmarjakasvit), Rivinaceae ja Nyctaginaceae (ihmekukkakasvit). Kladin ominaisuuksia ovat yksi lyhytvartinen siemenaihe kussakin emilehdessä, verhiön ja heteenpalhojen säilyminen hedelmässä, siemenet eivät toimi leviäiminä ja viherhiukkasen genomin eräät piirteet. Kladin sisäiset suhteet ovat vielä hieman epävarmoja. Ihmekukka- ja kermesmarjakasvien monofyleettisyys ei ole aivan varmaa, sen sijaan Gisekia näyttää vahvasti olevan rinnakkainen kehityshaara muulle kladille. Heimon ainoassa suvussa Gisekia on yhdestä seitsemään lajia. Nykyisin tunnustetut lajit eivät ole monofyleettisiä. === Lajit === Gisekia- lajit:http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=gisekia * Gisekia africana (Lour.) Kuntze * Gisekia diffusa M.G.Gilbert * Gisekia haudica M.G.Gilbert * Gisekia paniculata Hauman * Gisekia pharnaceoides L. * Gisekia polylopha M.G.Gilbert * Gisekia scabridula M.G.Gilbert == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pakistanin nettikasvio englanniksi: http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=5&taxon;_id=113578 * Sambian nettikasvio englanniksi: http://www.zambiaflora.com/speciesdata/genus.php?genus_id=548 * Gisekia africana, kuva kukasta: http://www.mozambiqueflora.com/speciesdata/image- display.php?species_id=122720ℑ_id=2 * Gisekia africana, kuvia: https://www.kyffhauser.co.za/Plants1/Gisekia_africana_var_africana/Index.htm Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Haukijärvi

Haukijärvi voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Haukijärvi, kylä Hämeenkyrössä ** Haukijärven koulu, entinen koulu Hämeenkyrön Haukijärvellä, nykyisin kulttuurikeskus Arteles Creative Center * Haukijärvi, järvi Asikkalan Kurhilassa * Haukijärvi, järvi Hämeenkyrön Haukijärvellä * Haukijärvi, järvi Hämeenkyrön Vesajärvellä * Haukijärvi, järvi Hämeenlinnassa * Haukijärvi, järvi Jämsän Hallinmäellä * Haukijärvi, järvi Jämsän Vekkulassa * Haukijärvi, järvi Kangasalan Pohjan kylässä * Haukijärvi, järvi Kangasalan Suinulassa * Haukijärvi, järvi Kangasalan Säynäjärvellä * Haukijärvi, järvi Kuhmoisissa * Haukijärvi, järvi Luhangassa * Haukijärvi, järvi Multialla * Haukijärvi, järvi Nokian ja Ylöjärven rajalla * Haukijärvi, järvi Nokialla Koukkujärven kaatopaikalla * Haukijärvi, järvi Orivedellä * Haukijärvi, järvi Oriveden Korvenkylässä * Haukojärvi, järvi Oriveden Löytäneellä * Haukijärvi, järvi Oriveden Maunuksessa * Haukijärvi, järvi Oriveden Siitamassa * Haukijärvi, järvi Oriveden Yröskulmalla * Haukijärvi, järvi Padasjoella * Haukijärvi, järvi Porissa * Haukijärvi, järvi Pudasjärvellä * Haukijärvi, järvi Pälkäneen Rautajärvellä * Haukijärvi, järvi Suomussalmella * Haukijärvi, järvi Sysmässä * Haukijärvi, järvi Ulvilassa * Haukijärvi, järvi Ulvilan Ahmauksessa * Haukijärvi, järvi Virtain Ilomäellä * Haukijärvi, järvi Virtain Korpiskylässä * Haukijärvi, järvi Virtain Tulijoella * Haukijärvi, järvi Ylöjärven Kalliossa * Haukijärvi, järvi Ylöjärven Luoteen kylässä * Iso Haukijärvi, järvi Ikaalisissa * Iso Haukijärvi, järvi Juupajoella * Iso Haukijärvi, järvi Sastamalassa * Suuri Haukijärvi, järvi Mäntyharjussa * Pieni Haukijärvi, järvi Mikkelissä * Pieni Haukijärvi, järvi Porissa * Pieni Haukijärvi, järvi Pudasjärvellä * Pikku Haukijärvi, järvi Ikaalisissa * Pikku Haukijärvi, järvi Sastamalassa * Vähä Haukijärvi, järvi Juupajoella * Vähä Haukijärvi, järvi Padasjoella * Vähä Haukijärvi, järvi Virtain Tulijoella ;henkilöitä: * Jarkko Haukijärvi (s. 1977), suomalainen kuulantyöntäjä * Seppo Haukijärvi (1937–1997), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija. Luokka:Järvien täsmennyssivut
Sarcobataceae

Sarcobataceae on pieni, vain yhden suvun (rasvakit Sarcobatus) sisältävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. == Tuntomerkit == Rasvakit ovat lyhytversoisia ja okaisia pensaita, joiden soluissa on paljon oksalaattikiteitä. Lehdet ovat meheviä ja ruodittomia. Kukat ovat yksineuvoisia, mutta tavallisesti hede- ja emikukkia on samassa kasvissa (yksikotisuus). Hedekukinnot ovat tiheän tähkämäisiä, ja niiden kukissa on uloimpana kilpimäisiä suomuja ja sisempänä yhdestä neljään hedettä, joiden ponnet ovat palhoja paljon pidemmät. Emikukat sijaitsevat yksittäin, ja niiden esilehdet ovat kasvaneet yhteen putkeksi, joka on kaksiliuskainen. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kahdesta emilehdestä; vartalo on kaksiliuskainen. Hedelmä on siivellinen pähkylä. Siemenessä on litteä, spiraalimainen ja vihreä alkio. Kromosomiluku n = 18, 36, 54.Stevens 2001–, viittaus 2.12.2014. == Levinneisyys == Rasvakit kasvavat Pohjois-Amerikan lounaisosissa suolapitoisilla alueilla.Angiosperm Phylogeny Website: heimon Sarcobataceae levinneisyys. == Luokittelu == Sarcobataceae-heimon läheisin sukulainen on kermesmarjakasvien (Phytolaccaceae) heimo. Molemmissa kukinnon perusrakenne on terttumainen. Heimon ainoassa suvussa on kaksi lajia. Ne on tavallisesti viety savikkakasveihin (Chenopodiaceae, nykyään osa revonhäntäkasveja), mutta on seikkoja, jotka puoltavat niiden asemaa kermesmarjakasvien yhteydessä. On epäselvää sen sijaan, ansaitsevatko ne oman heimon aseman. Rasvakkien suvun lajit ovat:http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=sarcobatus * Sarcobatus baileyi Coville * preeriarasvakki (Sarcobatus vermiculatus) (Hook.) Torr. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sarcobataceae * Kuvia: http://calphotos.berkeley.edu/cgi/img_query?where- taxon=Sarcobatus+vermiculatus * Kuvia ja tarkka levinneisyyskartta: http://www.swcoloradowildflowers.com/yellow%20enlarged%20photo%20pages/sarcobatus%20vermiculatus.htm Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Kaarina Iltanen

Kaarina Iltanen (s. 6. heinäkuuta 1941 Hyvinkää) on suomalainen markkinoinnin ja mainonnan kouluttaja ja oppikirjojen tekijä. Hänet palkittiin 1994 Mainonnan monitaho -palkinnolla.Äänestä Mainonnan Monitaho 2014, Markkinointi- instituutti 9.9.2014, viitattu 2.12.2014. Iltanen kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulussa 1961, valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1974, kauppatieteiden kandidaatiksi samasta opiskelupaikasta 1979 ja vielä kauppatieteiden maisteriksi. Työuransa Iltanen aloitti Erva-Latvala Oy -nimisessä mainostoimistossa yhteyspäällikkönä 1964–1974. Seuraavassa työpaikassaan hän palveli pitkään eri tehtävissä. Hän aloitti Markkinointi-instituutissa koulutusosaston päällikkönä 1974–1984, jatkoi sitten koulutusosaston johtajana 1984–1989 ja toimi lopuksi koulutuskeskuksen johtajana 1989–1999. ==Teoksia== * Iltanen, Kaarina ja Mannermaa, Kari (1982). Markkinointi. Mainonta : myynnin edistäminen ja suhdetoiminta. WSOY. * Iltanen, Kaarina (1986). Kansainvälinen markkinointi. WSOY. * Iltanen, Kaarina (1988). Hyvä palvelu : yleisjakson palvelutoiminnot. Weilin + Göös. * Iltanen, Kaarina (2000). Mainonnan suunnittelu. 7. uud. laitos Helsinki: WSOY. * Anttila, Mai & Iltanen, Kaarina (2001). Markkinointi. 5. uud. p. Helsinki: WSOY. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alpo Holopainen

Pentti Alpo Olavi HolopainenHolopainen & Co Oy, Kauppalehti, viitattu 2.12.2014. (s. 11. syyskuuta 1947 Jyväskylä) on suomalainen liikkeenjohdon konsultti, markkinoinnin ja mainonnan kouluttaja ja mainonnan suunnittelija. Hänet palkittiin 1989 Mainonnan monitaho -palkinnolla. Alpo Holopainen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1970 ja toimi uransa alussa copywriterina mainostoimisto SEKissä, Anderson & Lembke Oy:ssä ja Markkinointi Viherjuurella. Vuosina 1979–1982 hän toimi SEKin suunnittelujohtajana, 1983–1988 Anderson & Lembken projektijohtajana ja 1988–1990 Taucher Young & Rubicamin luovana johtajana. Vuosina 1991–2011 hänellä oli oma mainos- ja konsulttitoimisto Holopainen & Co Oy.Holopainen & Co Oy , Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä YTJ, viitattu 2.12.2014. Holopainen on opettanut sivutoimisesti markkinointia ja mainontaa Helsingin kauppakorkeakoulussa, Taideteollisessa korkeakoulussa, Markkinointi- instituutissa ja Rastor-instituutissa. Hän on myös kirjoittanut monia artikkeleita, kolumneja ja pakinoita alan ammattilehtiin. Hänet on palkittu suunnittelemistaan mainoksista ja kampanjoista kymmeniä kertoja suomalaisissa ja kansainvälisissä alan kilpailuissa. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat
Hyperelliptinen käyrä

Matematiikassa hyperelliptinen käyrä on aritmeettisen geometrian termi. Olkoon X sileä, geometrisesti yhtenäinen projektiivinen käyrä, jonka genus on vähintään yksi, yli kunnan k. Tällöin X on hyperelliptinen jos X:ssä on olemassa Cartierin divisori D jolle l(D)=\operatorname{deg}D=2. Tässä määritellään jokaiselle Cartierin divisorille D\in \operatorname{Div}(X) ensiksi L(D):=H^0(X,\mathcal{O}_X(D)) ja l(D):=\operatorname{dim}_kL(D).Qing Liu: Algebraic Geometry and Arithmetic Curves. == Lähteet == Luokka:Algebralliset käyrät
Tebben reagenssi

Tebben reagenssi (C13H18AlTiCl) on organoalumiini- ja organotitaaniyhdisteisiin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa alkeeneja karbonyyliyhdisteistä. Tebben reagenssi on nimetty kehittäjänsä yhdysvaltalaisen kemistin Fred Tebben mukaan. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa Tebben reagenssi on punaista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi erittäin voimakkaasti kosteuden ja ilman hapen kanssa ja voi olla pyroforista eli syttyä palamaan kosteuden ja ilman vaikutuksesta. Yhdiste liukenee bentseeniin, tolueeniin, dikloorimetaaniin ja tetrahydrofuraaniin. Tetrahydrofuraaniliuokset ovat stabiileja ainoastaan matalissa lämpötiloissa. Myös Tebben reagenssin liuokset voivat olla pyroforisia ja tämän vuoksi niitä käytetään suojakaasun alaisuudessa.Daniel A. Straus, M. Monzur Morshed, Matthew E. Dudley & M. Mahmun Hossain: μ-Chlorobis(cyclopentadienyl)(dimethylaluminum)-μ-methylenetitanium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2006. Teoksen verkkoversio Viitattu 2.12.2014 ==Valmistus ja käyttö== Tebben reagenssia valmistetaan titanoseenidikloridin ja trimetyylialumiinin välisellä reaktiolla tolueenin toimiessa liuottimena.Albrecht Salzer: Organometallic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 2.12.2014 Tebben reagenssi reagoi useiden karbonyyliyhdisteiden kanssa. Aldehydit ja ketonit muodostavat alkeeneja, esterit enolieettereitä ja amidit muodostavat enamiineja. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa heikko emäs kuten pyridiini tai 4-dimetyyliaminopyridiini reagoi Tebben reagenssin kanssa muodostaen karbeenin, joka reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen syklisen titanasyklobutaanijohdannaisen. Tämä välituote hajoaa käänteisellä [2+2]-sykloadditiolla muodostaen alkeenin. : : ==Lähteet== Luokka:Alumiiniyhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Titaaniyhdisteet
N’Koumandougou

N’Koumandougou on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Doura sijaitsee Nigerjoesta haarautuvan Sahelin kanavan varrella 85 kilometriä Ségousta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 14 200 asukasta (vuonna 2009). N’Koumandougoun kunta rajoittuu luoteessa Ségoun piirin Bellenin, etelässä Souban, Diganidougoun ja Baguindadougoun, kaakossa Dougabougoun sekä idässä Nionon piirin Siribalan ja Kala Siguidan kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan alue on tasankoa. Kunnan itäosan läpi virtaa Office du Nigerin kastelukanava. Muita vesistöjä ei ole. Kuntaan kuuluu 15 kylää ja kolme paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja, maureja ja tuaregeja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kalastusta. Dourassa pidetään viikoittaiset markkinat. Dourasta on maantieyhteys Ségou’un. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ségoun piiri
Sinikka Virkkunen

Sinikka Kyllikki Virkkunen (o.s. Saarikoski; s. 6. marraskuuta 1945 Paavola) on suomalainen markkinointi- ja mainosalan yrittäjä, kouluttaja ja järjestöjohtaja. Hän toimi 1997–2006 Markkinointiviestinnän Toimistojen Liiton MTL:n toimitusjohtajana.Vasala, Jussi: Markus Leikolasta MTL:n uusi toimitusjohtaja , Mediaviikko 10.05.2006, viitattu 2.12.2014. Sinikka Virkkusen ensimmäinen mainosalan työpaikka oli yhteyspäällikkönä Kirsti Paakkasen Womenassa 1969–1970. Sitä seurasivat Mainos-Kunnas, Advisor, Suomen Ilmoituskeskus Ilmo ja Mainos-Asia. Oulun Taucherin vetäjänä Virkkunen toimi 1980–1990 ja Taucherin konkurssin jälkeen yrittäjänä oululaisessa Mercum Fennicassa. Vuonna 1997 hänet nimitettiin MTL:n johtoon. Virkkunen toimi myös Markkinointi-instituutin kouluttajana 1977–1987 ja hoiti useita mainosalan luottamustehtäviä. Suomen Markkinointiliiton hallitukseen hänet valittiin 1987 ensimmäisenä Helsingin ulkopuolisena jäsenenä. Vuonna 1999 Sinikka Virkkunen sai Mainonnan monitaho -palkinnon.Kalervo Peltoselle Mainonnan Monitaho -tunnustus, Markkinointi & Mainonta 28.10.2002, viitattu 2.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat
Kartiokotilo

Kartiokotilo (Euconulus fulvus) on pieni kotilolaji. Se on yksi Suomen yleisimmistä maakotiloista. == Koko ja ulkonäkö == Kartiokotilon kierteinen kuori on sivuprofiililtaan kartiomainen, väriltään kellanruskea ja 2,8-3,5 mm leveä ja 2,0-2,5 mm korkea. Alapuolelta kuori on samettimaisen himmeä, mutta yläpuolelta kiiltävä. Kierteitä on 5,5. Alapinnalla erottuu hyvin heikkoja kuoren kiertymisestä spiraalimaisesta seuraavia uurteita eikä kuoressa ole napaa. Viimeisen kierteen ulkoreuna ei kaarru pyöreästi, vaan siinä on hieman kulmaa. Kuoren suuaukko on muodoltaan puolikuumainen eikä siinä ole paksuuntunutta huulta tai hammasmaisia ulokkeita. Itse eläin on väriltään harmaa. s. 33 sekä 207-209F. Welter Schultes: Species summary for Euconulus fulvus SUB Göttingen: AnimalBase Lajin erottaminen läheistä sukua olevasta tummakartiokotilosta (Euconulus praticola) on varsin vaikeaa ja vaatii käytännössä mikroskooppia. Myös keskenkasvuiset siemenkotilot (Vertigo) ovat samannäköisiä, mutta niiden kuoressa on aina napa. == Levinneisyys == Laji on holarktinen eli sen levinneisyys ulottuu Euroopasta Aasian pohjoisosien poikki Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se lukeutuu kaikkein yleisimpiin kotilolajeihin ja esiintyy koko maassa Ahvenanmaalta ja etelärannikolta pohjoisimmille tuntureille. == Elinympäristö ja elintavat == Kartiokotilo elää hyvin monenlaisissa ympäristöissä, mutta kulttuuriympäristöissä se ei ole yhtä runsaslukuinen kuin luonnontilaisilla paikoilla. Se suosii etenkin viileää ja kosteaa maaperää, jossa on runsaasti kuollutta puuainesta. Kotilot elävät maassa karikkeen seassa ja puiden tai kivien alla. Eteläranskalaisten havaintojen mukaan kotilo tuottaa 20–30 munaa, jotka se munii lehtien alle keväällä. Poikaset kuoriutuvat paria viikkoa myöhemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kartiokotilo – Euconulus fulvus Suomen Lajitietokeskus. laji.fi * Hive snails (Euconulidae) The Living World of Molluscs Luokka:Maakeuhkokotilot
Kääpiökotilo

Kääpiökotilo (Punctum pygmaeum) on hyvin pienikokoinen kotilolaji. Se on pienin Euroopassa tavattava kotiloBaur (1987) "The minute land snail Punctum pygmaeum (Draparnaud) can reproduce in the absence of a mate". Journal of Molluscan Studies 53(1), 112 ja Suomessakin esiintymiseltään erittäin yleinen. == Koko ja ulkonäkö == Täysikasvuisen kääpiökotilon kuoren läpimitta on vain 1,2-1,5 mm. Kuori on väriltään kellanruskea, silkinhohtoinen ja sen pinnassa on hyvin tiheässä säännöllisin välein uurteita. Kierteitä on 3-3,5 ja niiden välillä on syvät saumat. Kuoren napa on syvä ja laaja, jopa 25 % kuoren läpimitasta. Muodoltaan jokseenkin pyöreän suuaukon reunalla ei ole paksuuntunutta huulta. s. 33 sekä 191-193SUB Göttingen: AnimalBase Mollusc Ireland == Levinneisyys == Lajin levinneisyys kattaa Euroopan sekä Aasian länsi- ja pohjoisosat. Suomessa se lukeutuu kaikkein yleisimpiin kotilolajeihin ja esiintyy runsaslukuisena koko maassa. == Elinympäristö ja elintavat == Kääpiökotilon elinympäristöä ovat etenkin haapaa tai koivua kasvavat lehti- ja sekametsät sekä ravinteikkaat suot. Elinympäristöjen kirjo on suuri. Kotilot elävät karikkeen joukossa ja laji voi olla hyvin runsaslukuinen, sillä parissa litrassa kariketta voi olla jopa 500 kotiloa. Lisääntyminen tapahtuu yleensä parittelun kautta, mutta kukin kotilo kykenee lisääntymään myös itsenäisesti. Eläin munii 1-16 munaa yksitellen usean päivän aikana ja munat kuoriutuvat reilun parin viikon kuluttua. Vastakuoriutuneen yksilön kuoren läpimitta on noin 0,5 mm. Poikaset kasvavat nopeasti, kunnes saavuttavat täysikasvuisen yksilön mitat. Tämän jälkeen kasvu on huomattavasti hitaampaa, mutta jatkuu silti koko kotilon eliniän. Kääpiökotilo elää keskimäärin noin 200 vuorokautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Maakeuhkokotilot
Bellen

Bellen on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sagala sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 165 kilometriä Ségousta maanteitse luoteeseen. Kunnassa on 6 900 asukasta (vuonna 2009). Bellenin kunta rajoittuu etelässä Ségoun piirin Souban ja kaakossa N’Koumandougoun, koillisessa Nionon piirin Sokolon, Marikon ja Kala Siguidan, luoteessa Koulikoron alueen Naran piirin Guirén, lännessä Banamban piirin Sébétén, Toubacoron ja Toukoroban sekä lounaassa Koulikoron piirin Nyaminan kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan alue on etupäässä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja maureja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja animismi. Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Sagalassa ja Toïmassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluu kolme koulua ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ségoun piiri
Tommy Schmid

Tommy Schmid (s. 12. huhtikuuta 1988 Trondheim, Norja) on sveitsiläis- norjalainen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä. Schmidin vanhemmat ovat sveitsiläisiä, mutta hän on asunut koko ikänsä Norjassa. Maajoukkuetasolla Schmid edusti kuitenkin Sveitsiä, toisin kuin niin ikään yhdistetyssä kilpaileva isoveljensä Jan Schmid, joka edustaa nykyisinkin Norjaa. Tommy Schmid debytoi yhdistetyn maailmancupissa joulukuussa 2007 Oberhofissa ja saavutti ensimmäiset pisteensä vajaata kuukautta myöhemmin Val di Fiemmessä ollen suurmäen sprinttikilpailussa 13. Schmidin paras sijoitus maailmancupissa on toinen helmikuulta 2008 Zakopanen suurmäen sprinttikilpailusta. Tuo palkintokorokesija on myös Schmidin ainoa ja myös ainoa sijoitus kymmenen parhaan joukkoon. Hän kilpaili myös vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa, jossa hän oli parhaimmillaan 16. suurmäen kilpailussa. Schmid lopetti uransa vuonna 2011. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=NK&competitorid;=181638&type;=result&category;=OWG&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Sveitsiläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petiveriaceae

Petiveriaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. Heimon tunnetuimmat edustajat ovat verimarjat (Rivina). == Tuntomerkit == Heimoon kuuluu ruohoja, puita ja liaaneja. Toisin kuin kermesmarjakasveilla, niillä ei ole saponiineja, mutta solujen sisältämät oksalaattikiteet toimivat kasvinsyöjien ruokahalua torjuvina. Kukinto on terttu tai tähkä, joka saattaa olla haarainen; suvussa Seguieria kukat ovat yksittäin terminaalisesti. Joskus kukat ovat heikosti vastakohtaisia. Kehälehtiä on neljä, harvemmin viisi, heteitä vähintään neljä. Ponnet ovat H:n muotoisia. Kukassa ei ole mesiäistä. Emiön vartalo enemmän tai vähemmän puuttuu. Hedelmä on siivellinen, rakkomainen tai luumarja. Kromosomiluku n = 18, 54. == Levinneisyys == Heimo kasvaa Keski- ja Etelä-Amerikassa, Karibialla sekä Itä-Australiassa, Uusilla- Hebrideillä ja Uudessa- Kaledoniassahttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Riviniaceae.gif. == Luokittelu == Heimo sisällytettiin aiemmin kermesmarjakasveihin (Phytolaccaceae), mutta on osoittaunut, että läheisempää sukua niille ovat ihmekukkakasvit (Nyctaginaceae), joiden kanssa ne muodostavat yhteisen kladin Caryophyllales-lahkon Centrospermae-ryhmän evoluutiopuussa. Kladille on ominaista yksi emilehti ja laajentunut, pallomainen luotti. === Suvut === Heimossa on yhdeksän sukua ja 13 lajia. Suvut:http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/rivinaceaegen.html * Gallesia Casar * Hilleria Vellozo (synonyymi: Mohlana Martius) * Ledenbergia Moquin (synonyymi: Flueckigera O. Kuntze) * Monococcus F. Mueller * Petiveria L. * Rivina L. – verimarjat * Schindleria H. Walter * Seguieria Loefling * Trichostigma A. Richard (synonyymi: Villamilla Ruíz & Pavón) Petiveria. Guiné..JPG|Petiveria alliacea Hilleria latifolia 01.jpg|Hilleria latifolia Ledenbergia seguierioides (9364621703).jpg|Ledenbergia seguierioides Trichostigma peruvianum - Berlin Botanical Garden - IMG 8700.JPG|Trichostigma peruvianum Petiveria ja Gallesia ovat sipulintuoksuisia. Suvuissa Monococcus ja Petiveria on neljä kehälehteä, joiden asema on erilainen (diagonaalinen) kuin muissa heimon suvuissa (ortogonaalinen). Petiveria-suvun siemenaiheen sydän eli nukellus on erilainen kuin muiden sukujen. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Petiveriaceae Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Sindre Ure Søtvik

Sindre Ure Søtvik (s. 21. syyskuuta 1992) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Il Eldaria. Søtvik debytoi yhdistetyn maailmancupissa maaliskuussa 2013 Oslossa ollen suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa 48:s. Ensimmäistä kertaa Søtvik saavutti maailmancupin pisteitä marraskuussa 2014 Rukalla, jossa hän oli suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa 24:s. Tähän mennessä parhaan maailmancupin sijoituksensa Søtvik saavutti viikkoa myöhemmin Lillehammerissa ollen suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa 23:s. Hän lähti hiihto-osuudelle sijalta kaksi hypättyään erinomaisesti mäkiosuudella. Continental Cupissa Søtvik on ollut parhaimmillaan seitsemäs. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Climate Mission

Climate Mission on suomalaisen peliyhtiön Kuuaseman kehittelemä ja Nokian vuonna 2010 julkaisema luontoaiheinen videopeli. Pelissä on tarkoituksena estää ilmastonmuutosta pelaamalla erilaisia minipelejä, joissa pärjäämällä maailman lämpötilaa voi auttaa. Eri pelejä on aseteltu ympäri maailmaa. Alkuperäisessä versiossa on neljä erilaista peliä, joista on monia erilaisia tasoja maailman ympäri. 3D-versiossa on vain kolme erilaista peliä, jotka ovat puiden kasvatus, jäävuorten kokoaminen ja muurahaisten korsien hakeminen. Peliin voi myös ostaa erilaisia vinkkejä ympäristön säästämisestä. Vinkkejä on myös ympäri maailmaa. 3D-versiossa yksi muurahaistaso on sijoitettu Suomeen. Peli on julkaistu Nokialle ja Androidille. == Lähteet == * http://www.kuuasema.com/portfolio.php * http://store.ovi.com/content/23495 * http://java.mob.org/game/climate_mission.html Luokka:Vuoden 2010 videopelit Luokka:Android-pelit Luokka:Symbian-pelit Luokka:Luonnonsuojelu Suomessa
The Interview (vuoden 2014 elokuva)

The Interview on yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Evan Goldberg ja Seth Rogen. Elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2014. Sen pääosissa näyttelivät James Franco ja Seth Rogen. Elokuvan juoni kertoo kahdesta julkkisjournalistista, jotka lähtevät CIA:n ohjeistamana Pohjois- Koreaan haastattelemaan Kim Jong-unia, tarkoituksenaan salamurhata hänet. Elokuva on saanut paljon julkisuutta: Pohjois-Korea uhkasi jopa sotatoimilla.BBC Sony Pictures Entertainment päätti ensin peruuttaa elokuvan viikkoa ennen ensi-iltaa elokuvateattereihin kohdistettujen terroriuhkien vuoksi. Mutta sittemmin Sony Pictures Entertainmentin asianajaja on sanonut että se julkaistaan, mutta vain myöhemmin ja todennäköisesti jossain muualla kuin elokuvateattereissa tai DVD:llä. Sony Pictures Entertainmentin harkinnassa verkkojulkaisukanavina ovat olleet YouTube, Crackle ja Netflix, Sony Pictures Entertainment omistaa Cracklen. Kohun jälkeen teatteriensi- illaksi päätettiin 25. joulukuuta 2014, ja verkkojulkaisu tapahtui jouluaattoiltana 24. joulukuuta 2014 vuokrattavaksi videopalvelu YouTubeen, Google Play -kauppaan ja Microsoft Xboxin videopalveluun. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Itsesensuuri Luokka:Sensuuri Yhdysvalloissa
Gigaset Communications

Gigaset AG (tunnettiin ennen nimellä Siemens Home and Office Communication Devices) on kansainvälinen saksalainen viihde-elektroniikkatuotteita valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 2008. Sen päämaja sijaitsee nykyisin Münchenissä, Saksassa. Gigasetin päätuotteita ovat muun muassa langalliset ja langattomat puhelimet sekä VoIP-puhelimet. == Tietoja == Gigaset Communications perustettiin lokakuussa 2008, kun Arques Industries osti 80.2 prosenttia Siemens Home and Office Communication Devices GmbH & Co. KG:sta. Gigaset valmistaa melkein kaikkea kodin elektroniikkaa. Tärkeimpiä ovat muun muassa erilaiset puhelimet, VoIP:it, tabletit sekä erilaiset kodin sensorit. Gigaset tekee myös TV-vastaanottimia, kuten satelliittivastaanottimia ja langattoman yhteyden reitittimiä. Kaikki Gigasetin tuotteet valmistetaan yhtiön kotimaassa Saksassa. Gigaset valmistaa tällä hetkellä kahta erilaista tablettia, joissa molemmissa on Androidin uusin käyttöjärjestelmä. Gigasetin tuotevalikoimaan kuuluu myös seitsemän älypuhelinmallia. == Lähteet == * http://www.gigaset.com/en_HQ/values/made-in- germany.html Luokka:Saksalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Viihde- elektroniikan tuotemerkit
Brindle

Brindle on monella eläinlajilla käytetty väritysnimi, joka yleensä tarkoittaa raidallista kuviota. ;Hevonen Hevosilla brindle viittaa erittäin harvinaiseen väritykseen, jossa pohjaväristä poikkeavaa väriä on hajanaisina pystyraitoina. Yksittäisistä brindleyksilöistä saadut sukulaisuuskokeet viittaavat siihen, että ainakin osa brindleistä hevosista on kimeerejä. ;Nauta Naudoilla brindle viittaa väritykseen, jossa feomelaniinipohjalla on eumelaniinivärisiä pystyraitoja. Se on melko harvinainen, mutta sitä esiintyy esimerkiksi ylämaankarjalla. ;Koira Koirilla brindle on verrattain yleinen väritys, jossa feomelaniinipohjalla on eumelaniinivärisiä pystyraitoja. Brindleä nimitetään myös tiikerinkirjavaksi. ;Marsu Marsuilla brindle tarkoittaa väritystä, jossa on eumelaniini- ja feomelaniinivärisiä karvoja tasaisesti sekaisin. Suomessa brindle-nimitystä käytetään ainoastaan tummasilmäisistä mustapunaisista yksilöistä, joiden kansainvälinen nimitys on magpie. == Aiheesta muualla == Luokka:Eläinten väritykset
Puro-orneero

Puro-orneero eli karaorneero, aikaisemmalta nimeltään virtakiipijä (Lochmias nematura) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Puro- orneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Guayanassa, Kolumbiassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Martti Puohiniemi

Martti Puohiniemi (s. 1952)CV, Martti Puohiniemi. Viitattu 2.12.2014. on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja sosiaalipsykologi, joka tutkii suomalaista arvomaailmaa ja ajan ilmiöitä. Puohiniemi on toiminut oman Limor Oy:nsä puitteissa yrittäjänä vuosina 1990–2013. Sitä ennen hän toimi muun muassa markkinointitutkijana ja tutki suomalaisten asenteita ja kulutuskäyttäytymistä. Arvotutkimukseen hän erikoistui väitöskirjansa 1995 myötä ja on sen jälkeen tutkinut sekä väestön että yritysten toimintaa ohjaavia arvoja sekä konsultoinut niistä yrityksiä ja yhteisöjä. Vuonna 2004 Mainostajien liitto palkitsi Puohiniemen alaan liittyvästä tutkimustyöstä.Mainostajien rahaston palkinto Martti Puohiniemelle, Mainostajien liitto 3.6.2004. Viitattu 2.12.2014. ==Teoksia== *Arvot, asenteet ja ajankuva, Opaskirja suomalaisen arkielämän tulkintaan, 2002. *Löytöretki yrityksen arvomaailmaan, 2003. *Täsmäelämän ja uusyhteisöllisyyden aika, 2006. *Mies: arvot, roolit ja tunteet, Göte Nymanin kanssa 2007. *Murrosajan arvot, 2009. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sosiaalipsykologit Luokka:Markkinointitieteilijät
Teräväpystynokka

Teräväpystynokka, aikaisemmalta nimeltään terävänokka (Heliobletus contaminatus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Teräväpystynokkaa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lisäksi sitä tavataan Uruguayssa, jossa kannan alkuperä ei ole tiedossa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Pikkupystynokka

Pikkupystynokka, aikaisemmalta nimeltään pystynokka (Microxenops milleri) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Nimensä mukaisesti sen lyhyen nokan yläpuoli kaartuu hieman ylöspäin. == Levinneisyys == Pikkupystynokkaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Restore the genus Microxenops for Xenops milleri Luokka:Orneerot
Kaitapystynokka

Kaitapystynokka (Xenops tenuirostris) on orneeroiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaitapystynokkaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Guyanassa, Kolumbiassa, Perussa, Ranskan Guayanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pystynokat
Ida Hämäläinen

Ida Maria Hämäläinen (6. toukokuuta 1875 Pieksämä – 27. heinäkuuta 1961 Pieksämäki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1927–1929. Hän oli poliittisen toimintansa johdosta vankilassa vuosina 1930-1932. == Elämä == Hämäläinen syntyi kruununtorpparin perheeseen. Hän työskenteli palvelijana Kuopiossa, josta muutti vuosisadan vaihteessa Viipuriin. Hämäläinen oli mukana Viipurin työväenyhdistyksen naispalvelijain ammattiosaston toimannassa ja kuului Työ-sanomalehden perustajiin. Ammattia vaihdettuaan hän vaikutti ompelijattarien ja vaatetustyöntekijäin ammattiosastoissa. Sisällissodan aikana Hämäläinen oli Viipurin kunnallisen työvälitystoimikunnan jäsen. Sodan jälkeen Hämäläinen lähti laittoman SKP:n toimintaan. Vuonna 1927 hänet valittiin kansanedustajaksi kommunistien vaalijärjestön STPV:n listoilta. Hämäläinen pidätettiin joulukuussa 1929. Huhtikuussa 1930 Hämäläinen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Hänen epäiltiin muun muassa osallistuneen Tukholmassa pidettyyn SKP:n salaiseen kokoukseen. Vuosina 1936–1938 Hämäläinen johti poliittisia vankeja avustaneen Suomen Punaisen Avun toimintaa Viipurissa. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Ruskopystynokka

Ruskopystynokka (Xenops minutus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskopystynokkaa tavataan laajalla alueella Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pystynokat
Molluginaceae

Molluginaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon kuuluvat myös muun muassa kohokkikasvit. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat lähes sukkulenttisia ruohoja, harvoin matalia pensaita. Niiden kasvutapa on varsijatkoinen eli sympodiaalinen. Pigmenttinä niillä on antosyaanit ja laidunnusta torjumaan saponiineja. Kasvit ovat kaljuja tai karvat ovat tähtimäisiä. Esilehdet ovat merkittäviä. Lehdet ovat usein valekiehkuroissa joko varren tyvellä tai ylempänä, vastakkaisesti tai kierteisesti; korvakkeet ovat kalvomaisia, joskus puuttuvat. Kukat voivat olla melko näyttäviä, mutta teriö kuitenkin puuttuu. Heteitä on 2–30, tavallisesti 5–10, ja ne sijaitsevat vuorottaisesti kehälehtiin nähden; palhot ovat toisinaan tyvestään yhtyneet. Emejä on joskus yksi tai tavallisemmin sikiäin on ainakin kahden emilehden yhteenkasvettumana muodostunut. Istukka on aksiletyyppinen. Vartaloita on yksi tai useampia. Kussakin emilehdessä on yksi tai useita siemenaiheita. Hedelmä on selkäluomainen kota tai avautuu poikittaisraoin; harvoin hedelmä on pähkinä. Siemenet voivat olla vaipallisia. Kromosomiluku n = 9.Stevens 2001, viittaus 2.12.2014 == Levinneisyys == Enimmäkseen heimo kasvaa eteläisessä Afrikassa. Suku Glischrothamnus kasvaa Koillis-Brasiliassa ja muutama suku (mehukit ja Mollugo) ovat pantrooppisia ja lämpimien alueiden kasveja. Lähinnä Suomea heimo kasvaa Ukrainassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Molluginaceae.gif == Luokittelu == Molluginaceae kuuluu kladiin, jossa ovat myös heimot Montiaceae (hetekaalikasvit), Halophytaceae, Didiereaceae (kaktiokasvit), Basellaceae (basellakasvit), Talinaceae, Anacampserotaceae, Portulacaceae (portulakkakasvit) ja Cactaceae (kaktuskasvit). Kladissa hedelmä on selkäluomainen kota. Heimossa on yhdeksän sukua ja 87 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat Mollugo ja Pharnaceum, edellisessä 35, jälkimmäisessä 20 lajia. Heimon suvut ovat:http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/molluginaceaegen.html, lähteen luettelosta on poistettu ne suvut, jotka nyt kuuluvat muihin heimoihin. * Adenogramma * Coelanthum * Glinus – mehukit * Glischrothamnus * Mollugo * Pharnaceum * Polpoda * Psammotropha * Suessenguthiella == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Molluginaceae * Pohjois- Amerikan nettikasvio: http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon;_id=20193 * Zimbabwen nettikasvio: http://www.zimbabweflora.co.zw/speciesdata/family.php?family_id=140 * Molluginaceae neotropiikissa: http://www.kew.org/science/tropamerica/neotropikey/families/Molluginaceae.htm * kuvia: http://keys.lucidcentral.org/key- server/data/04030b04-0102-4b0c-8e07-0e0105010a0f/media/Html/Molluginaceae.htm Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Dance!

Dance! on kappale, joka on sisällytetty FIFA World Cup 2006-maailmanmestaruuskilpailun soundtrack-levylle. Kappaleella esiintyvät Lumidee ja Fatman Scoop yhdessä SCORCCiOn kanssa. Se sisältää sanoituksellisesti samanlaisuuksia Whitney Houstonin kappaleen "I Wanna Dance With Somebody" kanssa sekä sävelellisesti samanlaisuuksia Coolie Dance riddimistä. Molemmat oli tuottanut Mark Summers. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Dancekappaleet