EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaavaeditori

Kaavaeditori on tietokoneohjelma matemaattisen kaavan muokkaamiseen. Kaavaeditorilla on tyypillisesti kaksi pääasiallista tehtävää: * kaavan muokkaaminen tekstinkäsittelyohjelmaa tai julkaisemista varten verkkosivuilla tai painotuotteissa * ohjeiden syöttäminen tietojenkäsittelyjärjestelmään tavalla, joka on ihmiselle helpompi lukea ja tarkistaa Kaavat voidaan tyypillisesti esittää merkintäkielen avulla kuten MathML ja TeX tai ne voidaan syöttää graafisen käyttöliittymän avulla tai tietokoneen tuottamina ohjelmistoista kuten Mathematica. == Katso myös == * LaTeX Luokka:Ohjelmistot
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 800 m

Miesten 800 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 28. syyskuuta – 1. lokakuuta 2019. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 28\. syyskuuta 17.15 Alkuerät 29\. syyskuuta 21.55 Välierät 1\. lokakuuta 22.10 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Alkuerät=== Erien kolme parasta (Q) ja seuraavat kuusi nopeinta (q) etenivät välieriin. Sija Erä Nimi Maa Aika Huom. 1 5 Emmanuel Korir 1.45,16 Q 2 5 Mostafa Smaili 1.45,27 Q 3 5 Wesley Vázquez 1.45,47 Q 4 6 Elliot Giles 1.45,53 Q 5 6 Clayton Murphy 1.45,62 Q 6 6 Amel Tuka 1.45,62 Q 7 6 Álvaro de Arriba 1.45,67 q 7 5 Yassine Hethat 1.45,67 q 9 3 Brandon McBride 1.45,96 Q 10 4 Ferguson Cheruiyot Rotich 1.45,98 Q 11 4 Bryce Hoppel 1.46,01 Q 12 1 Donavan Brazier 1.46,04 Q 13 2 Ngeno Kipngetich 1.46,07 Q 14 4 Abdessalem Ayouni 1.46,09 Q 15 3 Abubaker Haydar Abdalla 1.46,11 Q 16 1 Marco Arop 1.46,12 Q 17 2 Adrián Ben 1.46,12 Q 18 3 Pierre- Ambroise Bosse 1.46,14 Q 18 5 Kyle Langford 1.46,14 q 20 4 Oussama Nabil 1.46,17 q 21 4 Adam Kszczot 1.46,20 q 22 2 Jamie Webb 1.46,23 Q 23 2 Brannon Kidder 1.46,29 q 24 2 Jamal Hairane 1.46,40 25 4 Mohamed Belbachir 1.46,52 26 1 Tshepo Tshite 1.46,54 Q 27 3 Mouad Zahafi 1.46,56 28 1 Andreas Kramer 1.46,74 29 6 Andrés Arroyo 1.46,75 30 1 Lucirio Antonio Garrido 1.46,89 31 3 Peter Bol 1.46,92 32 4 Mark English 1.47,25 33 2 Marc Reuther 1.47,31 34 6 Edose Ibadin 1.47,91 35 6 Musa Hajdari 1.47,98 36 5 Quamel Prince 1.48,41 37 3 Pol Moya 1.48,52 38 1 Mariano García 1.49,08 39 1 Luke Mathews 1.50,16 40 5 Mohammed Al-Suleimani 1.50,91 41 5 Benjamín Enzema 1.51,69 42 3 Ryan Sánchez 1.54,46 43 1 Zaw Min Min 1.56,85 44 3 Roberto Belo Amaral Soares 2.02,43 6 Samer Al-Johar 2 Nijel Amos ===Välierät=== Erien kaksi parasta (Q) ja seuraavat kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun. Sija Erä Nimi Maa Aika Huom. 1 1 Wesley Vázquez 1.43,96 Q 2 1 Ferguson Cheruiyot Rotich 1.44,20 Q 3 1 Clayton Murphy 1.44,48 q 4 2 Donavan Brazier 1.44,87 Q 5 1 Adrián Ben 1.44,97 q, 6 2 Marco Arop 1.45,07 Q 7 1 Elliot Giles 1.45,15 8 2 Emmanuel Korir 1.45,19 9 1 Adam Kszczot 1.45,22 10 2 Brannon Kidder 1.45,62 11 3 Amel Tuka 1.45,63 Q 12 2 Mostafa Smaili 1.45,78 13 1 Abdessalem Ayouni 1.45,80 14 3 Bryce Hoppel 1.45,95 Q 15 2 Tshepo Tshite 1.46,08 16 3 Álvaro de Arriba 1.46,09 17 2 Yassine Hethat 1.46,15 18 3 Brandon McBride 1.46,21 19 3 Kyle Langford 1.46,41 20 3 Ngeno Kipngetich 1.46,61 21 1 Abubaker Haydar Abdalla 1.46,87 22 3 Pierre-Ambroise Bosse 1.47,60 23 2 Jamie Webb 1.48,44 3 Oussama Nabil ===Loppukilpailu=== Loppukilpailu järjestettiin 1. lokakuuta kello 22.14. Sija Rata Nimi Maa Aika Huom. 4 Donavan Brazier 1.42,34 5 Amel Tuka 1.43,47 7 Ferguson Cheruiyot Rotich 1.43,82 4 2 Bryce Hoppel 1.44,25 5 6 Wesley Vázquez 1.44,48 6 3 Adrián Ben 1.45,58 7 8 Marco Arop 1.45,78 8 9 Clayton Murphy 1.47,84 == Lähteet == Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Lars-Erik Wolfbrandt

Lars-Erik Ragnar Wolfbrandt (8. joulukuuta 1928 Forshem – 23. maaliskuuta 1991 Örebro) oli ruotsalainen pika- ja keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti. Wolfbrandt voitti 4×400 metrin viestijuoksussa olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaissa 1952 4×400 metrin viestijuoksussa, 400 metrillä ja 800 metrillä joista jälkimmäisessä sijoittui kahdeksanneksi. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Wolfbrandt voitti pronssia 400 metrillä ja 4×400 metrin viestissä.Olympics at Sports-Reference.com Ruotsin- mestaruuskilpailuista Wolfbrandt voitti kolme mestaruutta 400 metrillä ja kaksi mestaruutta 200 metrillä.sok.se == Lähteet == * Lars-Erik Wolfbrandt Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili Ruotsin olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Ruotsalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Seitsemän miestä jäljellä

Seitsemän miestä jäljellä () on vuonna 1956 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Budd Boetticher. Elokuvan pääosissa esiintyvät Randolph Scott, Gail Russell ja Lee Marvin. Elokuvan on käsikirjoittanut Burt Kennedy ja sen on tuottanut John Waynen tuotantoyhtiö Batjac Productions. Keskisuomalaisen elokuva-arvostelun mukaan Seitsemän miestä jäljellä "oli ensimmäisiä lännenelokuvia, jotka asettivat tyylilajin perinteet kyseenalaiseksi sen omaa kuvastoa käyttäen". == Juoni == Entinen sheriffi Ben Stride (Randolph Scott) ajaa takaa seitsemää miestä, jotka ovat ryöstäneet Silver Springin asemalta 20 000 dollaria ja tappaneet ryöstön yhteydessä hänen vaimonsa. Stride lähtee jahtaamaan murhanhimoisia rikollisia. Jäljitysmatka vie erämaan halki Kansasista kohti Kaliforniaa. Matkallaan Stride kohtaa vaikeuksien keskellä olevan, Kaliforniaan suuntaavan uudisraivaajapariskunnan (Walter Reed ja Gail Russell) sekä vanhan vihollisensa Mastersin (Lee Marvin) ja tämän apulaisen Cleten (Don Barry). Tapahtumat saavat yllättäviä käänteitä, petokset kietoutuvat toisiinsa ja kaikki päättyy veriseen yhteenottoon, jossa kaikki ovat tulilinjalla. Scott nähdään itselleen ominaisessa roolissa stoalaisen jäyhänä lännensankarina. Scottin ja Russelin välillä voi aistia myös orastavaa romanssia.Seitsemän miestä jäljellä -elokuvan DVD-julkaisun takakansiseloste. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1956 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 5 000 m

Miesten 5 000 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 27.–30. syyskuuta. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 27\. syyskuuta 19.45 Alkuerät 30\. syyskuuta 21.20 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Alkuerät=== Erien viisi parasta (Q) ja seuraavat viisi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun. Sija Erä Nimi Maa Aika Huom. 1 2 Paul Chelimo 13.20,18 Q 2 2 Telahun Haile Bekele 13.20,45 Q 3 2 Filip Ingebrigtsen 13.20,52 Q 4 2 Stewart McSweyn 13.20,58 Q 5 2 Nicholas Kimeli 13.20,82 Q 6 2 Isaac Kimeli 13.20,99 q 7 2 Henrik Ingebrigtsen 13.21,22 q 8 2 Hassan Mead 13.22,11 q, 9 1 Selemon Barega 13.24,69 Q 10 1 Jacob Krop 13.24,94 Q 11 1 Muktar Edris 13.25,00 Q, 12 1 Jakob Ingebrigtsen 13.25,20 Q 13 1 Mohammed Ahmed 13.25,35 Q 14 1 Birhanu Balew 13.25,70 q 15 2 Justyn Knight 13.25,95 q 16 1 Andrew Butchart 13.26,46 17 1 Morgan McDonald 13.26,80 18 2 Stephen Kissa 13.27,36 19 1 Ben True 13.27,39 20 1 Patrick Tiernan 13.28,42 21 1 Yemaneberhan Crippa 13.29,08 22 2 Bouh Ibrahim 13.36,39 23 2 Ben Connor 13.36,92 24 2 Sam Parsons 13.38,53 25 1 Julien Wanders 13.38,95 26 1 Robin Hendrix 13.39,69 27 2 Abadi Hadis 13.42,89 28 1 Oscar Chelimo 13.42,94 29 1 Marc Scott 13.47,12 30 1 Richard Ringer 13.49,20 31 2 Soufiyan Bouqantar 14.03,16 32 1 Jamal Abdelmaji Eisa Mohammed 14.15,32 33 1 Tariq Ahmed Al-Amri 14.21,19 34 2 Tachlowini Gabriyesos 14.28,11 35 1 Braima Suncar Dabó 18.10,87 2 Gerard Giraldo 2 Said El Otmani 2 Viro Ma 1 Jonathan Busby ===Loppukilpailu=== Loppukilpailu järjestettiin 30. syyskuuta kello 21.20. Sija Nimi Maa Aika Huom. Muktar Edris 12.58,85 Selemon Barega 12.59,70 Mohammed Ahmed 13.01,11 4 Telahun Haile Bekele 13.02,29 5 Jakob Ingebrigtsen 13.02,93 6 Jacob Krop 13.03,08 7 Paul Chelimo 13.04,60 8 Nicholas Kimeli 13.05,27 9 Birhanu Balew 13.14,66 10 Justyn Knight 13.26,63 11 Hassan Mead 13.27,05 12 Stewart McSweyn 13.30,41 13 Henrik Ingebrigtsen 13.36,25 14 Isaac Kimeli 13.44,29 Filip Ingebrigtsen == Lähteet == Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Fred Warngård

Oskar Alfred Daniel ”Fred” Warngård (9. toukokuuta 1907 Vellige – 23. toukokuuta 1950 Lund) oli ruotsalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti. Warngård saavutti olympiapronssia Berliinissä 1936 isäntämaa Saksan vietyä kilpailussa kaksoisvoiton. Warngårdin tulos 54,83 metriä oli lähes kolme metriä parempi kuin neljänneksi sijoittuneella Suomen Gustaf Koutosella.Olympics at Sports-Reference.com Warngård voitti urallaan neljä Ruotsin mestaruutta: kaksi moukarinheitossa ja kaksi painonheitossa.sok.se == Lähteet == * Fred Warngård Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com * Profiili Ruotsin olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset moukarinheittäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 400 m aj

Miesten 400 metrin aitajuoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 27.–30. syyskuuta. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 27\. syyskuuta 20.35 Alkuerät 28\. syyskuuta 18.05 Välierät 30\. syyskuuta 22.40 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Alkuerät=== Erien neljä parasta (Q) ja seuraavat neljä nopeinta (q) etenivät välieriin. Sija Erä Nimi Maa Aika Huom. 1 3 Abderrahman Samba 49,08 Q 2 3 Takatoshi Abe 49,25 Q 3 1 Karsten Warholm 49,27 Q 4 5 Rasmus Mägi 49,34 Q, 5 1 Thomas Barr 49,41 Q 6 5 Ludvy Vaillant 49,49 Q 7 3 TJ Holmes 49,50 Q 8 5 Abdelmalik Lahoulou 49,54 Q 9 2 Kyron McMaster 49,60 Q 10 4 Rai Benjamin 49,62 Q 11 1 Jabir Madari Pillyalil 49,62 Q 12 1 Kemar Mowatt 49,63 Q 13 2 Alison dos Santos 49,66 Q 14 1 Amere Lattin 49,72 q 15 5 Chris McAlister 49,73 Q 16 5 Yasmani Copello 49,75 q 17 4 Mohamed Amine Touati 49,76 Q 18 4 Patryk Dobek 49,89 Q 19 2 Chen Chieh 49,95 Q 19 1 Fernando Arodi Vega 49,95 q 21 3 Rilwan Alowonle 50,04 Q 22 4 Vít Müller 50,15 Q 23 2 Luke Campbell 50,20 Q 24 4 Masaki Toyoda 50,34 q 25 1 Mehdi Pirjahan 50,46 26 3 Nick Smidt 50,54 27 5 Dharun Ayyasamy 50,55 28 3 Kariem Hussein 50,62 29 4 Sergio Fernández 50,71 30 2 Creve Armando Machava 50,76 31 5 Constantin Preis 50,93 32 4 Márcio Teles 51,02 33 3 Wilfried Happio 51,25 34 1 Artur Terezan 51,52 35 2 Lindsay Hanekom 51,71 36 2 Ned Justeen Azemia 52,58 37 3 Andrea Ercolani Volta 52,60 38 5 Malique Smith 59,45 2 Bienvenu Sawadogo ===Välierät=== Erien kaksi parasta (Q) ja seuraavat kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun. Sija Erä Nimi Maa Aika Huom. 1 2 Karsten Warholm 48,28 Q 2 1 Alison dos Santos 48,35 Q, 3 1 Yasmani Copello 48,39 Q, 4 2 Abdelmalik Lahoulou 48,39 Q, 5 1 Kyron McMaster 48,40 q 6 3 Rai Benjamin 48,52 Q 7 2 TJ Holmes 48,67 q 8 3 Abderrahman Samba 48,72 Q 9 1 Rasmus Mägi 48,93 10 3 Takatoshi Abe 48,97 11 3 Thomas Barr 49,02 12 2 Ludvy Vaillant 49,10 13 1 Mohamed Amine Touati 49,14 14 2 Chris McAlister 49,18 15 1 Amere Lattin 49,20 16 1 Kemar Mowatt 49,32 17 3 Jabir Madari Pillyalil 49,71 18 3 Fernando Arodi Vega 49,96 19 3 Vít Müller 49,97 20 1 Chen Chieh 50,00 21 2 Luke Campbell 50,00 22 2 Patryk Dobek 50,18 23 2 Masaki Toyoda 50,30 24 3 Rilwan Alowonle 52,01 ===Loppukilpailu=== Loppukilpailu järjestettiin 30. syyskuuta kello 22.41. Sija Rata Nimi Maa Aika Huom. 4 Karsten Warholm 47,42 7 Rai Benjamin 47,66 9 Abderrahman Samba 48,03 4 2 Kyron McMaster 48,10 5 3 TJ Holmes 48,20 6 6 Yasmani Copello 48,25 7 5 Alison dos Santos 48,28 8 8 Abdelmalik Lahoulou 49,46 == Lähteet == Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten 400 m aj

Naisten 400 metrin aitajuoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 1.–4. lokakuuta. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 1\. lokakuuta 17.30 Alkuerät 2\. lokakuuta 21.05 Välierät 4\. lokakuuta 21.30 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Alkuerät=== Erien neljä parasta (Q) ja seuraavat neljä nopeinta (q) etenivät välieriin. Sija Erä Rata Nimi Maa Aika Huom. 1 1 8 Sydney McLaughlin 54,45 Q 2 4 5 Amalie Iuel 54,72 Q, 3 3 5 Dalilah Muhammad 54,87 Q 4 1 4 Léa Sprunger 54,98 Q, 5 2 2 Anna Ryžykova 55,11 Q 6 4 7 Aminat Yusuf Jamal 55,13 Q, 7 4 6 Ayomide Folorunso 55,20 Q 8 1 9 Shiann Salmon 55,20 Q, 9 5 7 Rushell Clayton 55,23 Q 10 4 8 Ashley Spencer 55,28 Q 11 4 3 Femke Bol 55,32 q, 12 2 9 Zuzana Hejnová 55,33 Q 13 3 4 Zurian Hechavarría 55,36 Q 14 1 5 Vera Rudakova 55,51 Q, 15 5 9 Sage Watson 55,57 Q 16 4 9 Hanne Claes 55,68 q 17 2 4 Jessica Turner 55,72 Q, 18 2 6 Yadisleidis Pedroso 55,78 Q, 19 2 3 Carolina Krafzik 55,93 q 20 3 7 Joanna Linkiewicz 55,97 Q 21 5 3 Meghan Beesley 55,97 Q 22 1 3 Lauren Boden 56,00 q 23 3 3 Gianna Woodruff 56,07 Q 24 2 8 Ronda Whyte 56,37 25 5 4 Sarah Carli 56,37 Q 26 2 5 Melissa González 56,49 27 3 6 Valerija Andrejeva 56,79 28 5 6 Linda Olivieri 56,82 29 4 4 Sara Klein 56,97 30 4 2 Yanique Haye-Smith 56,98 31 5 8 Zenéy van der Walt 57,11 32 3 8 Paulien Couckuyt 57,15 33 1 2 Jessica Moreira 57,37 34 5 5 Lamiae Lhabz 57,66 35 5 2 Tia-Adana Belle 58,44 36 1 7 Mariam Mamdouh Farid 2 7 Kori Carter 3 2 Sara Petersen rowspan=2 1 6 Portia Bing ===Välierät=== Erien kaksi parasta (Q) ja seuraavat kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun. Sija Erä Rata Nimi Maa Aika Huom. 1 3 5 Sydney McLaughlin 53,81 Q 2 1 5 Dalilah Muhammad 53,91 Q 3 2 7 Rushell Clayton 54,17 Q 4 1 4 Sage Watson 54,32 Q, 5 2 5 Zuzana Hejnová 54,41 Q 6 2 8 Ashley Spencer 54,42 q 7 1 6 Anna Ryžykova 54,45 q, 8 3 6 Léa Sprunger 54,52 Q, 9 1 7 Zurian Hechavarría 55,03 10 2 4 Amalie Iuel 55,03 11 3 7 Shiann Salmon 55,16 12 1 3 Hanne Claes 55,25 13 2 6 Ayomide Folorunso 55,36 14 2 9 Joanna Linkiewicz 55,38 15 3 8 Yadisleidis Pedroso 55,40 16 2 2 Sarah Carli 55,43 17 3 4 Aminat Yusuf Jamal 55,54 18 1 8 Vera Rudakova 55,57 19 3 2 Gianna Woodruff 55,61 20 3 9 Jessica Turner 55,87 21 3 3 Lauren Boden 55,94 22 1 2 Femke Bol 56,37 23 2 3 Carolina Krafzik 56,41 24 1 9 Meghan Beesley 56,89 ===Loppukilpailu=== Sija Rata Nimi Maa Aika Huom. 6 Dalilah Muhammad 52,16 4 Sydney McLaughlin 52,23 5 Rushell Clayton 53,74 4 9 Léa Sprunger 54,06 5 8 Zuzana Hejnová 54,23 6 2 Ashley Spencer 54,45 7 3 Anna Ryžykova 54,45 8 7 Sage Watson 54,82 ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Stefano Scodanibbio

Stefano Scodanibbio (18. kesäkuuta 1956 Macerata, Italia – 8. tammikuuta 2012 Cuernavaca, Meksiko) oli italialainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän tuli 1980–1990-luvuilla tunnetuksi yhtenä kontrabasson renessanssin toteuttajista. Hän soitti eri maiden suurilla festivaaleilla teoksia, joita sävelsivät juuri häntä varten muiden muassa Sylvano Bussotti, Franco Donatoni, Julio Estrada, Brian Ferneyhough, Fred Frith, Vinko Globokar, Salvatore Sciarrino ja Iannis Xenakis. Scodanibbio teki pitkäaikaista yhteistyötä myös Luigi Nonon ja Giacinto Scelsin kanssa.Stefano Scodanibbio: Biography Scodanibbio kehitti uusia tekniikoita, jotka laajensivat kontrabasson sointiväriä ja äänialaa. Vuonna 1987 hän soitti esiintymisessään Roomassa taukoamatta neljän tunnin ajan 28 teosta 25:ltä säveltäjältä. Hän esiintyi usein duona kumppaneinaan Rohan de Saram ja Markus Stockhausen. Scodanibbio piti mestarikursseja mmonissa oppilaitoksissa ja opetti kontrabassonsoittoa vuonna 1996 Darmstadtin kesäkursseilla. Säveltäjänä Scodanibbio teki kymmeniä teoksia ensisijaisesti jousisoittimille. Näihin kuuluvat Sei studi kontrabassolle, kolme jousikvartettoa, Concertale kontrabassolle, jousille ja lyömäsoittimille sekä kuusi duokappaletta kaikille mahdollisille neljän pääasiallisen jousisoittimen yhdistelmille. Hänen musiikkiteatterityönsä Il cielo sulla terra kantaesitettiin kesällä 2006. Scodanibbio oli teoksillaan neljästi edustettuna ISCM World Music Days -tapahtumassa. Kesäkuussa 2004 hän kantaesitti Luciano Berion sellolle säveltämästä Sequenzasta itse tekemänsä kontrabassoversion. Scodanibbio oli aktiivinen teatteri- ja tanssipiireissä. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kirjailijoita, koreografeja ja tanssijoita olivat muiden muassa Rodrigo García, Virgilio Sieni, Hervé Diasnas ja Patricia Kuypers. Erityisen tärkeässä asemassa hänen urallaan olivat myös yhteistyösuhteet Terry Rileyn ja Edoardo Sanguinetin kanssa. Vuonna 1983 Scodanibbio perusti Rassegna di Nuova Musica -festivaalin, joka on järjestetty vuosittain Maceratassa, Italiassa. Hän perusti kontrabasisti, säveltäjä Daniele Roccaton kanssa Ludus Gravis -kontrabassoyhtyeen.Schott Music: Daniele Roccato Scodanibbio kuoli 55-vuotiaana sairastettuaan motoneuronitautia.The Wire: Stefano Scodanibbio RIP == Lähteet == Luokka:Italialaiset kontrabasistit Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten 20 km kävely

Naisten 20 kilometrin kävely yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Dohassa, Qatarissa 29. syyskuuta 2019. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 29\. syyskuuta 23.30 Loppukilpailu ==Tulokset== Loppukilpailu alkoi kello 23.59. Sija Nimi Maa Aika Huom. Liu Hong 1.32.53 Qieyang Shenjie 1.33.10 Yang Liujing 1.33.17 4 Érica de Sena 1.33.36 5 Sandra Arenas 1.34.16 6 Kumiko Okada 1.34.36 7 Nanako Fujii 1.34.50 8 María Pérez 1.35.43 9 Ana Cabecinha 1.36.31 10 Jemima Montag 1.36.54 11 Saskia Feige 1.37.14 12 Mirna Ortiz 1.37.32 13 Antonella Palmisano 1.37.36 14 Darya Paluektava 1.37.42 15 Raquel González 1.38.02 16 Yehualeye Beletew 1.38.11 17 Valentina Trapletti 1.38.22 18 Karla Jaramillo 1.38.26 19 Anežka Drahotová 1.38.29 20 Nadija Borovska 1.38.35 21 Katarzyna Zdziebło 1.38.44 22 Antigoni Drisbioti 1.38.56 23 Živilė Vaiciukevičiūtė 1.39.26 24 Meryem Bekmez 1.39.36 25 Glenda Morejón 1.39.38 26 Grace Wanjiru Njue 1.39.58 27 Alana Barber 1.40.59 28 Ángela Castro 1.41.15 29 Inna Kashyna 1.41.44 30 Ching Siu Nga 1.42.55 31 Yana Smerdova 1.43.49 32 Valeria Ortuño 1.43.51 33 Laura García-Caro 1.44.05 34 Rachel Seaman 1.45.40 35 Maria Michta-Coffey 1.46.02 36 Noelia Vargas 1.46.30 37 Ilse Guerrero 1.46.32 38 Mayra Pérez 1.46.42 39 Viktória Madarász 1.47.38 Leyde Guerra Viviane Lyra Chahinez Nasri Katie Hayward Ayşe Tekdal Yang Jiayu ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Luhtasarannoki

Luhtasarannoki (Anthracoidea subinclusa) on pullakkonokien (Anthracoidea) sukuun kuuluva nokisienilaji, joka voi loisia usealla eri saralajilla. Luhtasarannoen tunnetaan loisineen ainakin 22 eri saralajilla. Näiden lajien joukossa on monia Suomessakin esiintyviä saralajeja, kuten vienansara (Carex atherodes), kiiltosara (Carex saxatilis), luhtasara (Carex vesicaria), pullosara (Carex rostrata) ja kaislasara (Carex rhynchophysa). Luhtasarannokea tavataan lähes koko Euroopassa, Aasiassa Venäjällä, Georgiassa, Azerbaidžanissa, Kazakstanissa, Uzbekistanissa, Tadžikistanissa, Kiinassa ja Japanissa, Pohjois-Amerikassa Kanadassa ja Yhdysvalloissa sekä Etelä- Amerikassa Argentiinassa ja Uruguayssa. == Lähteet == * Denchev, T. T., Denchev, C. M., Michikawa, M. & Kakishima, M., 2013: The genus Anthracoidea (Anthracoideaceae) in Japan and some adjacent regions — Mycobiota 2:1–125 (http://www.mycobiota.com/free/MycobiotaVol2.pdf) == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Luhtasarannoki (Anthracoidea subinclusa) Luokka:Pullakkonoet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten korkeushyppy

Miesten korkeushyppy yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 1.–4. lokakuuta 2019. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 1\. lokakuuta 16.50 Karsinta 4\. lokakuuta 20.15 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Karsinta=== Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 2,31 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q). Sija Ryhmä Nimi Maa 2,17 2,22 2,26 2,29 Paras Huom. 1 B Mihail Akimenko o o o o 2,29 q 1 A Mutaz Essa Barshim o o o o 2,29 q, 1 A Ilja Ivanjuk o o o o 2,29 q 4 A Brandon Starc o o xo o 2,29 q 4 A Luis Zayas o o xo o 2,29 q 6 B Michael Mason o o o xo 2,29 q 7 B Wang Yu o o xo xo 2,29 q 8 B Jeron Robinson o o xxo xo 2,29 q 9 B Lee Hup Wei o o o xxo 2,29 q, 10 B Gianmarco Tamberi o o xo xxo 2,29 q 11 A Luis Castro o o xo xxx 2,26 q 11 A Maksim Nedasekau o o xo xxx 2,26 q 13 A Shelby McEwen xxo o xo xxx 2,26 14 B Naoto Tobe o o xxo xxx 2,26 14 B Andri Protsenko o o xxo xxx 2,26 16 A Tihomir Ivanov o xo xxo xxx 2,26 A Stefano Sottile xo o xxo xxx 2,26 18 B Dzmitry Nabokau o xxo xxo xxx 2,26 19 B Douwe Amels o o xxx 2,22 19 A Donald Thomas o o xxx 2,22 21 A Adrijus Glebauskas o xo xxx 2,22 22 A Ryo Sato xxo xo xxx 2,22 23 A Django Lovett o xxo xxx 2,22 23 B Hamish Kerr o xxo xr 2,22 25 B Takashi Eto o xxx 2,17 25 B Joel Baden o xxx 2,17 25 B Keenon Laine o xxx 2,17 25 A Majd Eddine Ghazal o xxx 2,17 29 B Mathew Sawe xo xxx 2,17 30 B Mateusz Przybylko xxo xxx 2,17 A Bohdan Bondarenko xr ===Loppukilpailu=== Loppukilpailu järjestettiin 4. lokakuuta 2019 kello 20.15. Sija Nimi Maa 2,19 2,24 2,27 2,30 2,33 2,35 2,37 Paras Huom. Mutaz Essa Barshim o o o o xxo o o 2,37 Mihail Akimenko o o o o o o xxx 2,35 Ilja Ivanjuk o o o o xxo o xxx 2,35 4 Maksim Nedasekau o xo xo xo o x– xx 2,33 5 Luis Zayas o o o o xxx 2,30 6 Brandon Starc o xo xxo o xxx 2,30 7 Michael Mason o o o xxo xxx 2,30 8 Lee Hup Wei o o xo xxx 2,27 8 Gianmarco Tamberi o o xo x– xx 2,27 10 Wang Yu o o xxx 2,24 11 Jeron Robinson xo o xxx 2,24 12 Luis Castro o xxx 2,19 ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten seiväshyppy

Miesten seiväshyppy yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 28. syyskuuta – 1. lokakuuta 2019. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 28\. syyskuuta 17.30 Karsinta 1\. lokakuuta 20.05 Loppukilpailu ==Tulokset== ===Karsinta=== Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 5,75 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q). Sija Ryhmä Nimi Maa 5,30 5,45 5,60 5,70 5,75 Paras Huom. 1 A Sam Kendricks o o o o o 5,75 Q 1 B Piotr Lisek o o o o 5,75 Q 3 B Cole Walsh xo xo xxo o 5,75 Q 4 A Thiago Braz o o o xo 5,75 Q 5 A Claudio Stecchi o xo xo 5,75 Q 6 A Huang Bokai o xxo xo xo 5,75 Q, 7 B Armand Duplantis o o xxo 5,75 Q 8 B Raphael Holzdeppe o xo xxo xxo 5,75 Q 9 A Valentin Lavillenie o o o xxx 5,70 q 10 B Augusto Dutra o xo o xxx 5,70 q 11 A Ben Broeders xo xo o xxx 5,70 q 11 B Bo Kanda Lita Baehre o xxo o xxx 5,70 q 13 B Konstantinos Filippidis o o o xxo xxx 5,70 13 A Paweł Wojciechowski o o xxo xxx 5,70 15 A Emmanouil Karalis o o xxx 5,60 15 B Renaud Lavillenie o xxx 5,60 15 B KC Lightfoot o o o xxx 5,60 15 B Ernest Obiena o o xxx 5,60 19 B Robert Sobera o xxo o xxx 5,60 20 B Seito Yamamoto o xo xo xxx 5,60 21 A Ding Bangchao xo xo xxo xxx 5,60 22 A Zach Bradford xxo xo xxo xxx 5,60 23 A Torben Blech o o xx- 5,45 23 B Rutger Koppelaar o o xxx 5,45 25 A Jin Min-sub xo xxx 5,45 26 B Alioune Sene xxo xo xxx 5,45 27 A Daichi Sawano xxo xxx 5,45 28 A Masaki Ejima xo xxo xxx 5,45 29 B Sondre Guttormsen xo xxx 5,30 B Yao Jie xxx B Harry Coppell A Melker Svärd Jacobsson A Menno Vloon ===Loppukilpailu=== Loppukilpailu järjestettiin 1. lokakuuta kello 20.06. Sija Nimi Maa 5,55 5,70 5,80 5,87 5,92 5,97 6,02 Paras Huom. Sam Kendricks o o o xxo o xxo xx- 5,97 Armand Duplantis o o xo xxo xxo xxx 5,97 Piotr Lisek o o o xo x- xx 5,87 4 Bo Kanda Lita Baehre o o xxx 5,70 5 Thiago Braz xo o xxx 5,70 6 Raphael Holzdeppe o xo xxx 5,70 6 Valentin Lavillenie o xo xxx 5,70 8 Claudio Stecchi o xxo xxx 5,70 9 Huang Bokai o xxx 5,55 10 Augusto Dutra xo xxx 5,55 10 Cole Walsh xo xxx 5,55 12 Ben Broeders xxo xxx 5,55 ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Kaetlyn Osmond

Kaetlyn Osmond (s. 5. joulukuuta 1995 Marystown, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen taitoluistelija. Hän ilmoitti kilpauransa päättymisestä toukokuussa 2019 oltuaan kilpailematta koko edelliskauden. Osmond voitti urallaan muun muassa joukkuekilpailun olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 ja yksinluistelun maailmanmestaruuden Milanossa samana vuonna. == Ura == Osmond alkoi luistella kaksivuotiaana. Ollessaan kahdeksanvuotias hän muutti perheensä kanssa synnyinpaikkakunnaltaan Marystownista Montrealiin, jossa häntä ja hänen siskoaan Natashaa valmensi Josée Picard. Kaksi vuotta myöhemmin perhe muutti Edmontoniin, jossa valmentajaksi tuli Ravi Walia. Osmond alkoi kilpailla aikuisten sarjassa kaudella 2011–2012 ja voitti heti Kanadan-mestaruuspronssia. Edellisvuonna hän oli sijoittunut junioreiden mestaruuskilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 2012 hän osallistui junioreiden maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2012–2013 Osmond saavutti ensimmäisen Kanadan- mestaruutensa ja kilpaili ensimmäisen kerran kansainvälisissä arvokilpailuissa. Hän sijoittui tuolloin neljän maanosan mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti toisen peräkkäisen Kanadan-mestaruutensa ja kilpaili ensimmäisissä talviolympialaisissaan. Osmond sijoittui Sotšin olympialaisten yksinluistelussa kolmanneksitoista. Lisäksi hän kuului Kanadan hopeaa voittaneeseen joukkuekilpailujoukkueeseen. Saitaman maailmanmestaruuskilpailuissa myöhemmin samana vuonna hän sijoittui yhdenneksitoista. Kausi 2014–2015 jäi Osmondilta kokonaan väliin loukkaantumisen vuoksi. Hän mursi oikean jalan pohjeluunsa kaaduttuaan harjoituksissa syyskuussa. Hän palasi kilpajäille kaudella 2015–2016. Osmond sijoittui tuolloin Kanadan-mestaruuskilpailuissa pronssille, eikä päässyt edustamaan maataan maailmanmestaruuskilpailuihin. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes. Kaudella 2016–2017 Osmond voitti ensimmäisen arvokilpailumitalinsa yksinluistelussa, hopeaa Helsingin maailmanmestaruuskilpailuissa. Hänen maannaisensa Gabrielle Daleman sijoittui samassa kilpailussa pronssille. Osmond voitti kaudella myös kolmannen Kanadan- mestaruutensa ja sijoittui neljän maanosan mestaruuskilpailuissa neljänneksi. Kausi 2017–2018 oli Osmondin uran paras. Hän saavutti kaksi henkilökohtaista arvokilpailumitalia, kultaa Milanon maailmanmestaruuskilpailuissa ja pronssia Pyeongchangin olympialaisissa. Maailmanmestaruus oli Kanadan ensimmäinen naisten yksinluistelussa sitten vuoden 1973, jolloin mestaruuden voitti Karen Magnussen. Pyeongchangissa Osmond oli lisäksi osa Kanadan kultaa voittanutta joukkuekilpailujoukkuetta. Hän luisteli joukkuekilpailussa naisten lyhytohjelman. Kauden 2018–2019 Osmond oli poissa kilpajäiltä ja oli sen sijaan mukana kiertävissä luistelunäytöksissä. Kilpailutauosta tuli lopulta pysyvä, hän ilmoitti kilpauransa päättymisestä toukokuussa 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Kanadalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clan Macfarlane (fregatti)

Clan Macfarlane oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti joka oli rakennettu 1881. Laivan omisti viipurilainen Laivaosakeyhtiö Sampo 1910-1913. Fregatti muutettiin 1913 proomuksi sen mentettyä myrskyssä rikinsä. Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Clan Macfarlane Fregatti Clan Macfarlanen rakensi Russell & Co. Greenockissa Skotlannissa 1881 glasgowlaiselle Thomas Dunlopille alun perin Itä-Intian liikenteeseen. Laivan vetoisuus oli 1 540 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 400 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 75,3 metriä, leveys 11,58 metriä ja syväys 7,0 metriä. Suomeen fregatti ostettiin Ernst Robergilta Göteborgista vuonna 1910. Laiva oli nikkelimalmilastissa matkalla Uuden-Kaledonian Bouemboutista Hampuriin, kun se menetti rikinsä myrskyssä 20. elokuuta 1913. Laiva pääsi hätärikin turvin Uuden-Seelannin Aucklandiin jossa se todettiin purjehduskelvottomaksi. Lastin purkamisen jälkeen fregatti myytiin ranskalaiselle yhtiölle Nouméaan ja se muutettiin proomuksi nimellä Pey Berland. Proomu upposi hirmumyrskyssä maaliskuussa 1934. Wrecksite.eu : SV Clan MAcfarlane == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Yxpila

Yxpila oli suomalainen nelimastoinen puinen kuunari, joka oli rakennettu 1920. Laivan omistivat kokkolalaiset Gamlakarleby Rederi Ab ja Gamlakarleby Fartygs Ab vuoteen 1924 saakka, sen jälkeen raumalaiset laivanvarustajat 1924–1942 ja viimeksi helsinkiläiset Meriliito Oy ja Varustamo Munkkiniemen Laiva Oy 1942–1952. Kuunari jätettiin sitten hylyksi Paraisten Stormälön merivartioaseman rantaan. Yxpila oli viimeinen Atlantilla purjehtinut suomalainen rahtipurjelaiva.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia: Yxpila Hylyt.net: YxpilaVakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia: Kuunari Yxpila Kuunari rakennettiin punahongasta Gamlakarleby Aktiebolagetin telakalla Kokkolassa 1919–1920 Herman Hillen johdolla. Laivan oli suunnitellut insinööri Gösta Kyntzell. Laivan vetoisuus oli 635 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 1 050 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 59,25 metriä, leveys 10,52 metriä ja syväys 4,80 metriä. Hyvänä purjehtijana kuunari saattoi saavuttaa jopa 20 solmun nopeuden. Kuunari Yxpila liikennöi pääasiassa Itämeren ja Pohjanmeren satamiin, ja se kuljetti pääasiassa puutavaralasteja Englantiin, Tanskaan ja Saksaan. Se oli vähällä tuhoutua hirmumyrskyssä Biskajanlahdella tammikuussa 1925, kun se oli pikilastissa matkalla Liverpoolista Cadiziin. Vuonna 1927 kuunari ajautui suunnistusvirheen takia Gotlannin rannikkolla rantakiviin, ja se tuotiin Uudenkaupungin telakalle korjattavaksi. Toisen maailmansodan alkaessa 1939 Yxpila oli viemässä puutavaralastia Englantiin, ja se joutui palaamaan Suomeen kiertämällä Irlannin ja Skotlannin ympäri. Kotimatka kesti 39 päivää. Yxpila poistettiin laivarekisteristä 1943, ja Ensio Stenius hinasi kuunarin Helsinkiin muuttaakseen sen museolaivaksi. Hanke kuitenkin kariutui Steniuksen kuoltua yllättäen. Yxpilan takila vaurioitui 1948 Itämerellä, minkä jälkeen se oli riisuttuna Ruissalon selällä. Kuunari romutettiin Paraisilla talvella 1952–1953. Purettavaksi kelpaamaton hylky jätettiin Paraisten Stormälön merivartioaseman rantaan. Annikki Wiirilinna: Viimeisiä mohikaaneja, Kokkola 2.2.1984 Aukusti Pulli on rakentanut kuunari Yxpilan pienoismallin, jonka pituus on 200 senttimetriä ja korkeus 125 senttimetriä. Kuunarin sisarlaiva oli uusikaupunkilainen kuunari Baltic.Pienoismalli, kuunari Yxpila, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuunari Yxpila, rakennettu Kokkolassa 1920. Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Risto Pyysalo

Risto Paavo Pyysalo (12. lokakuuta 1915 Vehmaa – 23. lokakuuta 2010 Järvenpää) oli suomalainen pappi, joka toimi opettajana ja koulunjohtaja ja julkaisi tutkimuksia herätysliikkeistä ja uskonnollisuuden heräämisestä. ==Henkilöhistoria== Risto Pyysalon vanhemmat olivat opettaja, talousjohtaja Paavo Pyysalo ja Augusta Järvinen ja puoliso vuodesta 1945 Hilla Maria Kaipainen. Pyysalo tuli ylioppilaaksi 1934 ja suoritti teologian erotutkinnon 1939. Kasvatustieteiden kandidaatiksi hän valmistui 1953, teologian kandidaatiksi 1953 ja teologian lisensiaatiksi 1957. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1964. Pyysalo oli Oulun kansalaisopiston perustaja ja johtaja 1946–1949, Tuiran keskikoulun perustaja ja rehtori Oulussa hän oli 1947–1949, Jyväskylän maaseurakunnan kappalainen 1949–1965, Kilpisen oppikoulun vanhempi lehtori 1965–1966 ja lehtori Jyväskylän yliopiston opettajankoulutuslaitoksella 1966–1978. Oulun kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1948–1949. Pyysalo oli myös yleisen teologian dosentti Jyväskylän yliopistossa ja käytännöllisen teologian dosentti Helsingin yliopistossa.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 761. (Viitattu 5.10.2019)Risto Pyysalo. HS Muistot, 23.10.2010. (Viitattu 5.10.2019) ==Julkaisuja== * Nuoruusvuosien uskonnollinen harrastus ja sen kehitys, 1959 * Uskonto ja uskonnollisuus, 1961 * Maamme eräiden herätysliikkeiden ja niihin verrattavien osaryhmien uskonnollisen käyttäytymisen eroista, 1964, väitöskirja * Peruskoulun uskontokirja 1, 2: Opettajan opas, 1972, Essi Korhonen, Risto Pyysalo, Eeva Halimaa * Asenteista ja käyttäytymisestä sekä niiden muutoksista eräissä uskonnollisissa osaryhmissämme, 1975 * Uskonnonopetuksen tunnustuksellisuus: Huomioita nykytilanteesta Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, 1975 == Lähteet == Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Käytännöllinen teologia
Rømerin valonnopeuden mittaus

Rømerin valonnopeuden mittaus oli tanskalaisen Ole Rømerin tekemä tieteellinen koe, jolla hän mittasi valon nopeuden vuosina 1668–1674. Hän alkuperäisenä tavoitteenaan oli määrittää Jupiterin kuun Ion kiertoaika planeetan ympäri. Hän huomasi, että kun Maa oli lähimpänä Jupiteria, Ion kierto Jupiterin ympäri näytti aikaistuvan 11 minuuttia keskimääräiseen nähden. Tästä näennäisestä muutoksesta hän pystyi laskemaan, kauanko valo kulki Maan kiertoradan poikki, ja päätyi 22 minuuttiin. Tästä ja kiertoradan halkaisijasta pystyttiin sitten määrittämään valon nopeus. == Lähteet == Luokka:Fysikaaliset kokeet Luokka:Valo Luokka:1670-luku
Beatrice Chepkoech

Beatrice Chepkoech Sitonik (s. 6. heinäkuuta 1991 Kabarnet, Baringo, Kenia) on kenialainen 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestari ja maailmanennätyksen haltija. Hän on menestynyt myös 1 500 metrin juoksussa. Chepkoech saavutti Brazzavillen Afrikan kisoissa 2015 pronssia 1 500 metrillä ajalla 4.19,16. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa neljänneksi. Maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 Kampalassa hän voitti kultaa sekaviestissä. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui estejuoksussa neljänneksi, vaikka oli yhdellä kierroksella unohtaa vesiesteen, minkä seurauksena joutui juoksemaan ylimääräistä matkaa. Lisäksi hän kaatui kilpailun aikana. Chepkoech paransi Kenian 1 500 metrin halliennätystä helmikuussa 2018 kahdesti juostuaan Düsseldorfissa ajan 4.04,21 ja Glasgow'ssa 4.02,21. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi. Hän saavutti samalla matkalla hopeaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 4.03,39. Chepkoech juoksi 3 000 metrin estejuoksun maailmanennätyksen 8.44,32 Monacossa 20. heinäkuussa 2018. Hän paransi Ruth Jebetin nimissä ollutta entistä maailmanennätystä 8.52,78 yli kahdeksan sekuntia. Hän voitti samana kesänä 3 000 metrin estejuoksun Afrikan- mestaruuden Asabassa ajalla 8.59,88. Lisäksi hän voitti estejuoksun maanosien cupissa. Chepkoech sijoittui seitsemänneksi Århusin maastojuoksun MM- kilpailuissa 2019. Joukkuekilpailussa Kenia sai hopeaa. Hän voitti samana vuonna 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden Dohassa ajalla 8.57,84. Hän teki 1 500 metrin sisäratojen Kenian ennätyksen 4.02,09 Düseldorfissa helmikuussa 2020. Chepkoech juoksi viiden kilometrin tiejuoksun maailmanennätyksen 14.43 Monacossa 14. helmikuuta 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa seitsemänneksi. Hän saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hopeaa 3 000 metrin esteissä ajalla 8.58,98. Hän juoksi 2 000 metrin estejuoksun Afrikan ennätyksen 5.47,42 Zagrebissa syyskuussa 2023. Hän juoksi 1 500 metrin sisäratojen Kenian ennätyksen 4.01,17 Toruńissa helmikuussa 2024. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 pronssia 3 000 metrillä Kenian halliennätyksellä 8.22,68. Myöhemmin samassa kuussa hän voitti Accran Afrikan kisoissa kultaa 3 000 metrin estejuoksussa ja oli neljäs 5 000 metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.03,09 Gold Coast 10. huhtikuuta 2018 3 000 m 8.22,92 Doha 25. syyskuuta 2020 5 000 m 14.39,33 Bryssel 1. syyskuuta 2017 3 000 m estejuoksu 8.44,32 ME Monaco 20. heinäkuuta 2018 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.01,17 NR Toruń 6. helmikuuta 2024 3 000 m 8.22,68 NR Glasgow 2. maaliskuuta 2024 ME = maailmanennätys, NR = maan ennätys == Lähteet == Luokka:Kenialaiset estejuoksijat Luokka:Kenialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Kenialaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Raittila

Pekka Samuli Raittila (28. syyskuuta 1923 Kannus – 25. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen pappi, kirjastonhoitaja, opettaja ja lestadiolaisuuden tutkija. ==Henkilöhistoria== Pekka Raittilan vanhemmat olivat rakennusmestari Viljo Valdemar Raittila ja Kaisa Elina Jokinen ja puoliso vuodesta 1945 Saara Inkeri Havas, Väinö Havaksen tytär. Kirjailija ja virsirunoilija Anna-Maija Raittila oli Pekka Raittilan sisar ja taiteilija Tapani Raittila hänen veljensä. Pekka Raittila tuli ylioppilaaksi 1941 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1948 ja lisensiaatiksi 1959. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1976. Hän oli Joensuun yhteiskoulun uskonnon- ja latinanopettaja 1950–1954, jääkäripataljoonan pastori 1953–1954, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun kirjastonhoitaja 1954–1964 ja valtion humanistisen toimikunnan tutkimusassistentti 1962–1969. Helsingin yliopistossa Raittila opetti kirkkohistoriaa 1968–1986.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 772. (Viitattu 5.10.2019)Kuolleita. Apulaisprofessori Pekka Raittila. Lestadiolaisuuden tutkija. Helsingin Sanomat, 29.3.1990, s. 4. ==Julkaisuja== * Tuomas Ragvaldinpoika: hengellinen arkkivirsirunoilija, 1949 * Lestadiolaisuuden varhaisimmat virsijulkaisut, 1952 * Jyväskylän kaupunginkirjaston juhlakirja: 1863–1963, 1963, Pekka Raittila, Ville Repo, Kaija Salmi, Rauno Ekholm * Albert Heikelin ja J. Fr. Thauvónin perheiden kirjeenvaihtoa 1800-luvulla, 1965 * Lestadiolaisuuden matrikkeli ja bibliografia: Biographia et bibliographia Laestadiana, 1967 * Jakob Fredrik Liljeblad: yksinäinen herätysajan pappi, 1968 * Lestadiolaisuuden vanhimmista kirjekokoelmista ja -julkaisuista, 1969 * Kirjeet ja kirjoitukset: 1847–1881, Juhani Raattamaa, toim. Pekka Raittila * Juntin talo ja lestadiolainen heräys Tärännössä, 1973, Johan Lantto, toim. Heikki Paunonen, Albert Pekkari, Pekka Raittila * Lestadiolaisuus 1860-luvulla: leviäminen ja yhteisönmuodostus, 1976 * Kirjeet ja kirjoitukset, 1979, Erkki Antti Juhonpieti, toim. Pekka Raittila * Lestadiolaisuus Pohjois-Amerikassa vuoteen 1885, 1982 * Muistoja Lapin kristillisyydestä, 1985, Aatu Laitinen, toim. Pekka Raittila (uusi laitos) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Richard Borshay Lee

Richard Borshay Lee (s. 20. syyskuuta 1937) on kanadalainen antropologi. Uransa alkupuolella Berkeleyn, Harvardin ja Rutgersin yliopistoissa Lee tutki ihmisen käyttäytymisen evoluutiota paneutumalla edelleen olemassa olevien metsästäjä-keräilijä -yhteisöjen elämään Botswanassa. 1970-luvulla hän siirtyi Toronton yliopistoon ja tutki perinteisten ei-länsimaisten yhteisöjen sosiaalisia ja poliittisia rakenteita ja uskontoja. 1980-luvulla hän puolusti alkuperäiskansojen oikeuksia etenkin eteläisessä Afrikassa. Kun AIDS-epidemia levisi Afrikassa, Lee alkoi tutkia lääketieteen antropologiaa ja kehittää koulutusohjelmia terveyskriisin ratkaisemiseksi. Lee on Yhdysvaltojen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eating Christmas in the Kalahari 1969 Luokka:Kanadalaiset antropologit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baltic (kuunari)

Baltic oli suomalainen nelimastoinen puinen kuunari, joka oli rakennettu 1920. Laivan omisti 1924–1939 laivanvarustaja Gustaf Erikson, ja keväällä 1939 se myytiin Uuteenkaupunkiin. Kuunari haaksirikkoutui Kattegatissa 2. lokakuuta 1939 ja saksalainen sota-alus pelasti miehistön. Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Kuunari Baltic Kuunari rakennettiin Lemlandissa Ahvenanmaalla vuonna 1920. Laivan vetoisuus oli 451 bruttorekisteritonnia ja 354 nettorekisteritonnia, pituus oli 52,2 metriä ja leveys 10,3 metriä. Kuunari Baltic oli 15 vuoden ajan Gustaf Eriksonin omistuksessa, kunnes se myytiin 1939 Uuteenkaupunkiin. Toisen maailmansodan alettua piikivilastia Ströbyn satamasta Tukholmaan kuljettanut kuunari haaksirikkoutui Kattegatissa 2. lokakuuta 1939, kun Juutinraumassa sijainnut saksalainen merimiinakenttä esti vapaan purjehduksen. Saksalainen sotalaiva pelasti kuunarin miehistön. Suomalainen kuunari ajanut miinaan ja uponnut, Laatokka 03.10.1939, nro 112, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotNelimastoinen suomalainen kuunari saanut myrskyssä vuodon ja uponnut, Käkisalmen Sanomat 03.10.1939, nro 113, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Skonnert Baltic, Allan Jensenin tanskankielinen sivu kuunari Balticista Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1939 onnettomuudet
Aleksandr Muhanov

Aleksandr Aleksejevitš Muhanov (, 14. lokakuuta 1800 Moskova – 1. syyskuuta 1834) oli venäläinen eversti ja kirjailija, joka muistetaan Aurora Karamzinin ensimmäisenä sulhasena. Aleksandr Muhanov syntyi aatelisperheeseen. Hänen nuorempi veljensä oli valtiomies Nikolai Muhanov. He aloittivat asepalveluksen yhdessä vuonna 1819. Vuosina 1823–1825 Aleksandr Muhanov toimi kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin adjutanttina Suomessa, jossa hän tutustui Jevgeni Baratynskiin ja Nikolai Putjataan. Myöhemmin Muhanov toimi Venäjän toisen armeijan komentajan Peter Wittgensteinin adjutanttina, osallistui Venäjän–Turkin sotaan vuosina 1828–1829 ja työskenteli Venäjän ulkoministeriössä. Muhanov osallistui aikansa kirjallisuuselämään ja kuului Aleksei Homjakovin lähipiiriin. Vuonna 1825 Muhanov julkaisi artikkelin, jossa hän arvosteli Germaine de Staëlin muistelmateoksessan Dix années d’exil esittämiä räikeitä väitteitä Suomesta. Muhanovin epäkunnioittava hyökkäys vainajaa kohtaan sai kiukkuisen vastauksen hänen tuttavaltaan Aleksandr Puškinilta. Myöhemmin Muhanov julkaisi muun muassa kuvauksen matkalta Ukrainaan, mutta monet hänen kirjoituksistaan jäivät arkistoon. Muhanov tutustui Aurora Stjernvalliin vuosina 1824–1825. Heidän oli määrä mennä naimisiin, mutta Muhanov kuoli yllättäen vähän ennen hääpäivää. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1834 kuolleet
Daniele Roccato

Daniele Roccato (s. 1969) on kontrabasisti ja säveltäjä. Hän perusti Stefano Scodanibbion kanssa Ludus Gravis -kontrabassoyhtyeen, jonka solistina ja kapellimestarina on toiminut. Hän on kokoonpanon kanssa esiintynyt eräissä nykymusiikin keskeisissä festivaaleissa. Nykyohjelmiston esittämisen ohella Roccato on tehnyt omia sävellyksiä ja transkriptioita. Hän on tehnyt muusikkona yhteistyötä Vitaliano Trevisanin kanssa; tämän yhteistyön tuloksena ovat syntyneet teokset Solo et pensoso, Time Works, Note sui Sillabari, Madre con Cuscino, Campo Marzo 9/10, Burroughs in Cage ja I suicidi di Bernhard.Schott Music: Daniele Roccato Roccato on tuonut kontrabasson soolosoittimena myös popmusiikin maailmaan triohankkeilla Lucio Dallan ja Roberto Vecchionin kanssa. Hän on toiminut kontrabassonsoiton professorina Conservatorio Santa Ceciliassa, Roomassa, ja pitänyt kutsuttuna seminaareja myös muissa musiikin instituutioissa ja yliopistoissa. Useat hänen konserteistaan ovat tulleet Rai Radio 3:n lähettämiksi. Hän on osallistunut usein tuomariston jäsenenä kansainvälisiin kilpailuihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Italialaiset kontrabasistit Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baltic

Baltic voi viitata johonkin seuraavista: * Baltic, nykytaiteen keskus Englannissa * SS Baltic, White Star Linen höyrylaiva * RMS Baltic, White Star Linen höyrylaiva * miinalaiva Baltic, Suomen merivoimien miinalaiva * kuunari Baltic, Gustaf Eriksonin purjealus ==Katso myös== * Baltica * Baltika (täsmennyssivu)
A Serbian Film

A Serbian Film () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut serbialainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Srđan Spasojević. Se kertoo uransa lopettaneesta pornonäyttelijästä, joka taloudellisten ongelmien takia pestautuu mukaan "taide-elokuvaan", joka onkin todellisuudessa pedofiili- ja nekrofiiliteemainen snuff-elokuva. Elokuvan pääosia esittää Srđan Todorović, Sergej Trifunović ja Jelena Gavrilović. A Serbian Film on kokonaan kielletty Espanjassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Malesiassa sekä Norjassa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2010 elokuvat Luokka:Serbialaiset elokuvat Luokka:Kauhuelokuvat Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta Luokka:Elokuvat prostituutiosta
Veikkolan parantola

Veikkolan parantola oli Kirkkonummen Veikkolan kylässä sijainnut, Suomen Mielenterveysseuran vuonna 1929 perustama psykiatrinen hoitolaitos, joka oli ensimmäinen hermosairaille tarkoitettu lepokoti Suomessa. Parantola oli alun perin tarkoitettu vain naisille, mutta myöhemmin siellä hoidettiin myös miehiä. Parantolan potilaat olivat lähinnä neuroottisia sekä väsymys-, masennus-, jännitys-, pelko- ja unettomuustiloista kärsiviä.Veikkolan parantola ja työklinikka. Suomen Mielenterveysseuran arkisto.Veikkolan parantola – Parantava yhteisö. Suomen Mielenterveys ry. Suomen Mielenterveysseuran edeltäjä Sielunterveysseura osti vuonna 1928 vuorineuvos Arthur Lagerlöfin 1910 rakennuttaman jugendhuvila Weikkolan ja viereisen Nedergårdin tilan Torpaksi kutsutun päärakennuksen lepokodiksi lieviä hermosairauksia poteville naisille. Vuonna 1935 parantolan käyttöön tuli viereisen Sigurdsbergin tilan Siskolaksi nimetty päärakennus, ja vuonna 1961 kolmanneksi osastoksi tuli aikaisemmin parantolan ylihoitajan asuntona toiminut Solhällan rakennus. Suomen Mielenterveysseura hoiti parantolaa 46 vuoden ajan, kunnes parantola vuokrattiin vuonna 1975 Etelä-Suomen Mielisairaanhuoltopiirin kuntainliitolle. Parantolan yhteyteen oli vuonna 1969 valmistunut 50-paikkainen työkokeilu-, työhönvalmennus- ja teollisuusterapiaosasto. Se vuokrattiin vuonna 1980 kuntainliitolle, ja siitä tuli toimintakeskus. Parantola toimi sitten Tammiharjun sairaalan osastoryhmänä vuoteen 1990 ja sen jälkeen Jorvin sairaalan psykiatrisena yksikkönä aina vuoteen 1995. Sairaalatoiminnan päätyttyä rakennuksissa on toiminut yksityisiä ja kunnallisia päiväkoteja. Parantolan rakennuksista ovat säilyneet Weikkola, Torppa ja Siskola ja ne on suojeltu.Kirkkonummi Laguksenpuisto Veikkolan asemakaavan muutos 13.9.2013.Kylätien varrelta. Rikkaruohoelämää 3.2.2019. Veikkolan parantolan lääkäreinä ovat toimineet muun muassa Einar Anttinen, Ernst Therman ja vuosina 1969–1972 Claes Anderson.Andersson, Claes: Veikkolan parantola – erilainen hoitoyhteisö. Suomen Mielenterveys ry.Psykiatria on yhteiskunnan peili: Kirjailija, psykiatri Claes Andersson haastattelussa. Tampereen yhteiskoulun lukion verkkolehti Sytyke 17.1.2017. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Veikkolan parantola 50 vuotta. Toimittanut Veikkolan parantolan potilastoimikunta. Veikkolan parantola, Veikkola 1979 * Veikkolan parantola 60 vuotta. Toimittaneet Marjatta Katajamäki ym. Veikkolan parantola, Kirkkonummi 1989 * Rossi, Seija: Parantava yhteisö: Veikkolan parantola – Veikkola sanatorium 1929–1995. Suomen mielenterveysseura. SMS-tuotanto, Helsinki 2003. ISBN 951-94-5897-2 Luokka:Parantolat Luokka:Suomen psykiatriset sairaalat Luokka:Kirkkonummen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Uudenmaan suojellut rakennukset
Suuris

Suuris on pienehkö kauppakeskus Espoon Suurpellossa Henttaan kaupunginosassa. Se avattiin vuonna 2017. Suuriksessa on kaksi liikekerrosta. Alakerrassa on K-supermarket ja kauppakäytävä, jonka varrella on muutamia erikoisliikkeitä ja ravitsemusalan toimijoita. Yläkerrassa on kuntosali ja ravintola. Suuris on ympäristösertifioitu. Suuris sijaitsee aivan Kehä II:n länsipuolella Kokinkylänsolmun ja Lukusolmun risteysalueiden välissä.Suuris Espoon opaskartalla == Lähteet == Luokka:Espoon kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Henttaa