EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
René Marsiglia

René Marsiglia (19. syyskuuta 1959 – 25. syyskuuta 2016) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. ==Ura pelaajana== Marsiglia aloitti pelaajauransa US Boulognessa 1976 edustettuaan juniorivuotensa Aubagnea ja SO Caillolsia. Hän edusti kaksi kautta Boulognea, kunnes siirtyi 1978 pääsarjaan nousseeseen Lilleen. Hän edusti Lilleä liigassa viiden kauden ajan ja pelasi seuran paidassa lähes 150 liigaottelua. Lillestä puolustavana keskikenttäpelaajana viihtynyt Marsiglia kulki RC Lensin ja Sporting Toulon Varin kautta OGC Niceen. Marsiglia edusti rivieralaisseuraa seitsemän kauden ajan ja kuului seuran avainpelaajistoon. Hän jätti joukkueen kesällä 1994 ja pelasi uransa viimeisen kauden 1994–1995 Amiensissa. ==Ura valmentajana== Pelaajauransa jälkeen Marsiglia siirtyi Amiensin valmennuskeskukseen, josta hän nousi seuran päävalmentajaksi marraskuussa 1998 häntä Lillessä valmentaneen Arnaud Dos Santosin saatua potkut. Marsiglia pelasti Amiensin putoamiselta Division 2:sta kaudella 1998–1999, mutta seuraava kausi sujui murheellisesti, ja lopulta hän sai potkut helmikuussa 2000. Seura putosi Marsiglian potkuista huolimatta Nationaliin kauden päätteeksi. Marsiglia jatkoi uraansa Le Havre AC:n valmennuskeskuksessa 2000–2001 ja palasi päävalmentajaksi kaudelle 2001–2002 AS Cannesin joukkueeseen. Hän valmensi joukkuetta yhden kauden, siirtyi sitten Olympique Alèsin valmentajaksi ja palasi jälleen kaudeksi 2003–2004 AS Cannesin peräsimeen. Hän sai potkut tehtävästään elokuussa 2004. Heinäkuussa 2005 Marsiglia palasi pelaajaurallaan edustamaansa OGC Niceen ja toimi kauden 2005–2006 ajan pelaajatarkkailijana. Kesällä 2006 hän nousi seuran valmennuskeskuksen johtoon ja toimi tehtävässä neljän vuoden ajan. Maaliskuussa 2010 Marsigliasta tuli seuran edustusjoukkueen apulaisvalmentaja.Olle-Nicolle sacked as manager of Nice Yhdessä Éric Royn kanssa hän onnistui luotsaamaan Nicen kuiville putoamiskamppailusta, ja kaksikko jatkoi tehtävässään myös kaudella 2010–2011. Vaikka menestys oli jälleen vaisua ja Nice säilytti vain vaivoin sarjapaikkansa, Roy ja Marsiglia jatkoivat valmentajina myös kaudelle 2011–2012. Vaikea syyskausi johti lopulta Royn potkuihin marraskuun puolivälissä 2011 ja Marsigliasta tuli seuran päävalmentaja.OGC Nice : René Marsiglia remplace Eric Roy au poste d'entraîneur Marsiglian johdolla Nice onnistui parantamaan hieman otteitaan ja säilytti sarjapaikkansa lopulta neljän pisteen turvin. Kauden jälkeen Marsiglia ilmoitti, ettei jatka seuran päävalmentajan.Marsiglia s'en va Joulukuun lopussa 2013 Marsiglia palasi valmennustehtäviin Ligue 2:n hännille juuttuneen Nîmes Olympiquen uutena päävalmentajana.Marsiglia nouvel entraîneur Marsiglian johdolla Nîmes onnistui nousemaan pois putoamisviivan alapuolelta ja 15. sija takasi sarjapaikan säilymisen. Kauden jälkeen hän joutui kuitenkin tekemään tilaa José Pasqualettille.Pasqualetti remplace Marsiglia Marsiglia kuoli syöpään 57-vuotiaana 25. syyskuuta 2016. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kerttu Kaskimaa

Kerttu Nivala, kirjailijanimi Kerttu Kaskimaa (26. heinäkuuta 1892 Uusikaarlepyy – 13. huhtikuuta 1967 Lahti) oli suomalainen näytelmäkirjailija. == Näytelmiä == * Ne jääkärit : kaksi näytöksinen pila : tapahtuu v. 1918 eräässä maaseutukaupungissa. Näytelmäkirjasto n:o 151. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1919 * Kesäleskiä : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 156. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1920 * Uudet Lotat : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 155. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1920 * Kaikoon Tuomaan sairaus : 2-näyt. huvinäytelmä. Edistysseurojen näytelmäkirjasto n:o 5. Edistysseurojen Kustannus, Helsinki 1921 * Uhrijuhla : 2-näytöksinen muinaissuomalaisaiheinen näytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 157. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1921 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Aarne Kukkonen

Aarne Kustaa Kukkonen (17. syyskuuta 1903 Sippola – 20. huhtikuuta 1967 Turku) oli suomalainen nuortenkirjailija. == Teoksia == * Piisamisaari. WSOY 1938 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Paphiopedilum villosum

Paphiopedilum villosum on Kaakkois-Aasiassa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji. ==Historia== P. villosumin löysi Thomas Lobb Burmasta vuonna 1853 ja lajia viljelivät ensimmäisinä Veicht poikineen. Lajin kuvasi Lindley vuonna 1854. ==Kuvaus== P. villosum on ryppäittäin kasvava venuksenkenkä. 14-42 cm pitkiä ja 2-4 cm leveitä lehtiä on neljästä viiteen kappaletta. Väritys on päältä vaaleanvihreä, alta tyvestä violettipilkkuinen. Kukkavana on 7-24 cm pitkä, pitkän pehmeän valkoisen karvan peittämä, ja väriltään violetti vihrein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on 7-14 cm leveä. Laji kukkii huhtikuusta toukokuuhun. ==Elinympäristö ja hoito== P. villosum kasvaa puolivarjossa suurten puiden 10-15 metrin korkeudessa olevissa happamissa humustaskuissa, joskus silikaattikivien humuksen täyttämissä syvennyksissä. Lajin kasvualue on 1400-2000 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu itäisimmän Intian, Pohjois-Myanmarin, Etelä-Kiinan, Koillis-Thaimaan, koko Laosin, Itä-Kambodžan ja Vietnamin länsiosan alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 8 ja 19 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kohtalaisen kostea, kesäisin kostea. == Lähteet == villosum Luokka:Uhanalaiset kasvit
Helmi Viljanen

Helmi Maria Viljanen (6. elokuuta 1890 Sotkamo – 5. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Pimeän yli. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1960 * Aamujen sateessa. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1961 * Vuosien vieras. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1961 * Jäljet hiekassa. Tekijä, Helsinki 1964 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Lyijyfluoridi

Lyijyfluoridi (PbF2) on lyijy- ja fluoridi-ioneista muodostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään eräiden lasien valmistuksessa. ==Ominaisuudet== Lyijyfluoridi on lähes täysin veteen liukenematon yhdiste, joka liukenee paremmin happoihin. Lyijyfluoridilla on lyijyhalideista korkeimmat sulamis- ja kiehumispisteet. Yhdisteen alkeiskoppi on alle 200-220 °C lämpötiloissa ortorombinen ja muistuttaa lyijykloridin rakennetta. Korkeammissa lämpötiloissa rakenne muuttuu kuutiolliseksi ja kalsiumfluoridin rakennetta muistuttavaksi. Lyijyfluoridi reagoi alkalimetallifluoridien kanssa kompleksiyhdisteiksi trifluoroplumbaateiksi M[PbF3]. ==Valmistus ja käyttö== Veteen niukkaliukoisena yhdisteenä lyijyfluoridia voidaan valmistaa saostamalla lyijysuoloista esimerkiksi lyijynitraatista natrium-, kalium- tai ammoniumfluoridin avulla. :Pb(NO3)2 \+ 2 NaF → PbF2 \+ 2 NaNO3 Toinen tapa valmistaa lyijyfluoridia on vetyfluoridin neutralointi lyijy(II)hydroksidin, lyijykarbonaatin tai lyijymonoksidin avulla. :Pb(OH)2 \+ 2 HF → PbF2 \+ 2 H2O ==Käyttö== Lyijyfluoridin pääasiallinen käyttökohde on eräiden lasilaatujen valmistus. Sitä käytetään muun muassa matalassa lämpötilassa sulavan lasin, lähi-infrapunasäteilyä absorboivan lasin valmistukseen kuituoptiikkaa varten ja säänkestävän lasin valmistukseen. Muita käyttökohteita ovat fluksina alumiinin metallurgiassa, tuikeilmaisimet, lyijypinnoitus, mietona fluorausreagenssina ja akut. ==Lähteet== Luokka:Fluoridit Luokka:Lyijy- yhdisteet
Paphiopedilum tigrinum

Paphiopedilum tigrinum on Etelä-Kiinan vuoristossa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji. ==Historia== P. tigrinumin kuvasivat Koopowitz ja Hasegawa vuonna 1990 julkausussa Orchid advocate. ==Kuvaus== P. tigrinum on pienehkö venuksenkenkä. 16–23 cm pitkiä ja 2–4 cm leveitä lehtiä on neljästä kuuteen kappaletta. Väritys on päältä kirkkaanvihreä, alta vaaleanvihreä. Kukkavana on 20–25 cm pitkä, nukaton, ja väriltään vihreä violetein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on 8–13 cm leveä. Sepalit ja petalit ovat leveäraitaiset, mistä laji on saanut nimensä. Laji kukkii kesäkuusta heinäkuuhun. ==Elinympäristö ja hoito== P. tigrinum kasvaa puolivarjossa epifyyttinä tai pohjoisenpuolisilla kivikkorinteillä lehtiroskassa ja humuksessa 1 400–2 000 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue kattaa Kiinan Yunnanin provinssin länsilaidalla sijaitsevan Gaoligongin vuoriston. Alueen lämpötila vaihtelee 8 ja 20 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea. == Lähteet == tigrinum Luokka:Uhanalaiset kasvit
Elmo Williams

James Elmo Williams (30. huhtikuuta 1913 Lone Wolf, Oklahoma – 25. marraskuuta 2015http://www.currypilot.com/News/Local-News/Brookings-Elmo-Williams-dies-at- age-102 ) oli yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän sai parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon työstään elokuvassa Sheriffi (1952) ja sai uuden ehdokkuuden vuonna 1954 elokuvasta Sukelluslaivalla maapallon ympäri. Hän toimi lisäksi leikkaajana elokuvassa Design for Death (1947), joka sai parhaan dokumentin Oscarin. Williamsin muihin leikkauksiin lukeutuu Viikingit (1958). Hän tuotti elokuvan Tora! Tora! Tora! (1970) ja toimi vuosina 1971–1974 20th Century Foxin tuotantopäällikkönä. Williams on American Cinema Editorsin (ACE) jäsen. Hän sai vuonna 1971 ACE:n Golden Eddie -palkinnon, ja vuonna 1990 hänelle myönnettiin ACE:n Career Achievement Award. Williams menetti Burch-veljensä lento-onnettomuudessa vuonna 1970. Hän oli vaimonsa Lorrainen kanssa naimisissa vuodesta 1940 tämän kuolemaan (2004). Pari adoptoi kaksi tytärtä ja yhden pojan. Williamsit muuttivat Oregonin Brookingsiin vuonna 1983, ja Elmo lahjoitti kaupungille julkisen kappelin vaimonsa muistolle joulukuussa 2008. Williams julkaisi vuonna 2006 kirjan Elmo Williams: A Hollywood Memoir. Lokakuussa 2010 esitettiin hänen kirjoittamansa kaksinäytöksinen näytelmä The Corner Pocket, joka tarkastelee ikääntymistä humoristiselta kannalta. == Aiheesta muualla == * ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaleikkaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Cyril Julian

Cyril Julian (s. 29. maaliskuuta 1974 Castres) on ranskalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Julian pelasiRanskan alasarjoissa Castresin ja Tarbesin joukkueissa vuosina 1992–1994. Hän siirtyi pelaamaan pääsarjaan vuonna 1994, jolloin hän aloitti pelaamisen SLUC Nancyssa. Julian edusti seuraa vuoteen 1998, jonka jälkeen hän jatkoi pelaamista Paris Basket Racingissa. Kahden kauden jälkeen Julian siirtyi takaisin Nancyyn. Hän voitti seuran paidassa Korać Cupin kaudella 2001–2002. Samana kautena hänet valittiin myös Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuosiksi 2002–2004 Julian siirtyi Pau-Ortheziin. Hän voitti seuran kanssa Ranskan-mestaruuden vuosina 2003 ja 2004. Lisäksi seura voitti cup- mestaruuden vuonna 2003. Kaudeksi 2004–2005 Julian siirtyi espanjalaiseen Gironaan, josta hän siirtyi tammikuussa 2005 Valenciaan. Hän edusti seuraa loppukauden ja siirtyi tämän jälkeen takaisin Nancyyn. Julian valittiin Ranskan liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi kausina 2005–2006 ja 2006–2007. Hän voitti myös kolmeannen Ranskan-mestaruutensa vuonna 2008. === Maajoukkue === Julian oli mukana maansa juniorimaajoukkueissa. Hän voitti maalleen EM-kultaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuista vuonna 1992. Ranskan maajoukkueessa Julian pelasi vuosien 1997, 1999, 2003 ja 2005 EM-kilpailuissa. Hän voitti EM- kilpailuista yhden pronssin vuonna 2005. Julian edusti Ranskaa myös olympiakoripallossa vuonna 2000, jolloin maa saavutti olympiahopeaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Euroliigan pelaajaprofiili *ACB:n pelaajaprofiili Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pingo Doce

Pingo Doce on vuonna 1980 perustettu portugalilainen supermarket-ketju. Kooltansa se on maan suurin yli 350:llä myymälällään. Pingo Doce -ketju kuuluu portugalilaiseen Jerónimo Martins -yhtymään. 1990-luvulla Jerónimo Martins osti brasilialaisen Sé Supermercados -marketketjun ja muokkasi sen Pingo Docen paikalliseksi vastineeksi. 2000-luvulla brasilialainen yritys hankki Sé -marketketjun omistukseensa ja nimesi myymälät Pão de Açúcar ja CompreBem -ketjuiksi. ==Aiheesta muualla== *Yrityksen kotisivut Luokka:Portugalilaiset yritykset Luokka:Portugalilaiset kauppaketjut
Lilli Sukula-Lindblom

Lilli Tuula Katariina Sukula-Lindblom (s. 21. tammikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja klovni. Hän toi Suomeen sairaalaklovnitoiminnan vuonna 2002. Sukula-Lindblom on myös Sairaalaklovnit ry:n perustaja. Sukula- Lindblom on myös näytellyt elokuvissa ja televisiosarjoissa sivurooleja. Hän toimi mm. Pikku Myyn äänenä Muumilaakson tarinoita -televisiosarjan sekä Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan ruotsinkielisissä versioissa. Vuonna 2011 presidentti Tarja Halonen myönsi Sukula-Lindblomille Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan mitalin. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / TV- elokuva / Lyhytelokuva Rooli 1985 -30°C Aurinkoa etsimässä Taina Forellerna Veronica 1989 Rannekello Eva ===Televisiosarjat=== Vuosi Televisiosarja Rooli 2000 Kylmäverisesti sinun 2003 Operaatio Stella Polaris naispuolinen tuomari ===Dubbaukset=== ==Lähteet== * * * Kirkkonummen Sanomat (numero 101, 29.12.2011 Torstai) * http://www.studio55.fi/lahipiirivoimavarana/artikkeli.shtml/1305100/sairaalaklovni- lahetyksessa-emme-paranna-vaan-tuomme-iloa-kivun-keskelle ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Sairaalaklovnin työ on vakavaa pelleilyä Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset viihdetaiteilijat Luokka:Klovnit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikkalaisen jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut

Amerikkalaisen jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut on amerikkalaisen jalkapallon maajoukkueturnaus, jonka voittajamaa nimetään Euroopan-mestariksi. Kilpailuja on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. ==EM-kilpailut ja mitalistit== Vuosi Isäntämaa Mestari Hopeaa Pronssia 1983 Italia Suomi Saksa 1985 Suomi Italia Saksa 1987 Italia Saksa Suomi 1989 Iso-Britannia Suomi Saksa 1991 Iso-Britannia Suomi Alankomaat 1993 Suomi Italia Saksa 1995 Suomi Italia Itävalta 1997 Suomi Ruotsi Italia 2000 Suomi Saksa Ei jaettu 2001 Saksa Suomi Ruotsi 2005 Ruotsi Saksa Suomi 2010 Saksa Ranska Itävalta 2014 Saksa Itävalta Ranska 2018 Ranska Itävalta Suomi 2021 Italia Ruotsi Suomi 2023 Itävalta Suomi Italia ==Lähteet== * http://www.efaf.info/text.php?Inhalt=topspotarchive Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Euroopan-mestaruuskilpailut
Lönnberg

Lönnberg voi tarkoittaa seuraavia: == Sukunimenä == * Albin Lönnberg (1904–1955), suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija * Birger Lönnberg (1908–1972), suomalainen urheiluvaikuttaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Bruno Lönnberg (s. 1940), suomalainen tekniikantutkija, professori * Edvin Lönnberg (1885–1934), suomalainen soutaja * (Axel Johan) Einar Lönnberg (1865–1941), ruotsalainen eläintieteilijä ja luonnonsuojelija * Ghedi Lönnberg (1923–2003), suomalainen näyttelijä * Harri Lönnberg (s. 1971), suomalainen jääkiekkoilija * Signe Stenbäck-Lönnberg (1887–1958), suomalainen kirjailija * (Otto) William Lönnberg (1887–1949), suomalainen taidemaalari == Muita merkityksiä == * Lönnberg Painot Oy, suomalainen kirjapainoyritys
Hitsaajan suojakäsineet

Hitsaajan suojakäsineet ovat hitsauksessa käytettävät suojakäsineet, jotka suojaavat ihoa lialta, pölyltä, kipinöiltä, liekki- ja kosketuskuumuudelta sekä UV-säteilyltä. Levyseppähitsaajan työssä on riski altistua kromin ja nikkelin aiheuttamalle kosketusihottumalle, mitä vastaan käsineet antavat suojaa. Käsineitä on suojaustasoltaan kahdenlaisia: * B-luokan käsineet valitaan työhön, jossa vaaditaan enemmän sorminäppäryyttä, kuten TIG- hitsaukseen. * A-luokan käsineet sopivat useimpiin hitsaustöihin. Ne ovat paksummat ja antavat paremman suojan kuumuudelta kuin B-luokan käsineet. == Katso myös == * Suojalasit == Lähteet == Luokka:Työturvallisuus Luokka:Käsineet
Dharavi

Dharavi on slummi Mumbain kaupungissa Intiassa. Slummi sijaitsee kahden rautatielinjan välissä Sionin, Bandran, Kurlan ja Kalinan esikaupunkien alueilla. Alue on jakautunut kortteleihin asukkaiden kotipaikkakuntien, kielen ja uskonnon mukaan. Dharavin asukaslukua on vaikea laskea tarkasti, koska tuhannet ihmiset muuttavat kaupunkiin päivittäin, joista monet slummiin. Arvioiden mukaan asukkaita olisi yhdestä viiteen miljoonaa. Osa dharavilaisista on jo toisen sukupolven asukkaita. Slummissa toimii runsaasti pienteollisuutta ja tekstiiliyrittäjiä, joiden kokonaisliikevaihdon arvellaan tuottavan yli 650 miljoonan Yhdysvaltain dollarin liikevaihdon vuodessa. Maharashtran osavaltio on suunnitellut uudelleenrakentavansa alueen nykyaikaiseksi asuinalueeksi, jossa olisi sairaaloita, kouluja ja ostoskeskuksia. Hankkeen hinta-arvio on yli kaksi miljardia dollaria. Asukkaat ovat vastustaneet liikemiesten suunnitelmia. Dharavi torjui kuumepotilaita etsivillä partioilla, testauksella ja koronaviruspotilaiden eristämisellä melko hyvin kevään 2020 koronavirusaallon. Tuolloin yli 2000 sairastui koronavirukseen Dharavissa, noin 80 kuoli. Tiedosto:Dharavi_slum,_Mumbai,_India_-_20081220.jpg|Näkymää slummiin Tiedosto:Mumbai Slum Economy.jpg|Saviruukkuja myynnissä. Tiedosto:DharaviChildrenOnRoof.jpg|Näkymää slummiin ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Maailmankuvalehti Mumbain slummissa Luokka:Slummit Luokka:Mumbai
Mabinogion

Mabinogihttps://www.bbc.co.uk/cymru/bywyd/safle/mabinogi/straeon_mabinogi.shtml (joskus myös Mabinogion) on walesilainen 11 tarun kokoelma. Ne tunnetaan keskiaikaisista kymrinkielisistä käsikirjoituksista, jotka pohjautuvat vanhaan mytologiaan, kansanperinteeseen ja sankaritaruihin. Tarinoissa on vaikutteita kelttiläisestä perinteestä, mutta myös normanneilta ja Ranskasta. Kokoelman merkittävimpinä pidetään neljää toisiinsa liittyvää tarua, jotka tunnetaan nimellä "Mabinogin neljä haaraa". Sana Mabinogi esiintyy vain näissä tarinoissa, ja se merkitsee luultavasti "Maponosta koskeva" tai "Maponoksen sukua koskeva". Näiden lisäksi kokoelmaan kuuluvat ns. paikalliset tarinat, joissa on vain vähän mannermaista vaikutusta, sekä romanssit, jotka muistuttavat ranskalaisia romansseja. Mabinogion-nimeä käytettiin koko tarukokoelmasta ensimmäistä kertaa vuonna 1795. Mabinogioniin kuuluvat seuraavat tarinat: Mabinogin neljä haaraa * Pwyll Pendefig Dyfed (Pwyll, Dyfedin ruhtinas) kertoo Pryderin vanhemmista, hänen syntymästään, katoamisesta ja löytämisestä. * Branwen ferch Llŷr (Branwen, Llŷrin tytär) kertoo Branwenin avioliitosta Irlannin kuninkaan Matholwchin kanssa. Branwenin veli on Britannian kuningas Brân siunattu, ja hänellä on puolestaan petollinen velipuoli Efnisien, jonka vuoksi Irlanti ja Britannia joutuvat tuhoisaan sotaa. Ainoastaan Branwen, haavoittunut Brân ja seitsemän miestä selviävät hengissä Walesiin. Myös Pryderi esiintyy tarinassa pienessä roolissa. * Manawydan fab Llŷr (Manawydan, Llŷrin poika) -tarinassa Pryderi palaa kotiin Manawydanin, Branwenin toisen veljen, kanssa. Tarina kuvaa kaikkia niitä onnettomuuksia, jotka seuraavat heitä sinne. * Math fab Mathonwy (Math, Mathonwyn poika) kertoo pohjois-Walesin kuninkaasta Mathista ja hänen sisarenpojastaan Gwydionista. Gwydionin taiat johtavat lopulta Pryderin kuolemaan. Neljä paikallista tarinaa * Culhwch ac Olwen (Kulhwch ja Olwen) * Lludd a Llefelys (Lludd ja Llefelys) * Breuddwyd Macsen Wledig (Macsen Wledigin uni) * Breuddwyd Rhonabwy (Rhonabwyn uni) Romanssit * Owain, neu Iarlles y Ffynnon (Owein tai lähteen lady) * Geraint ac Enid (Geraint ja Enid) * Peredur fab Efrog (Peredur Efrawgin poika) Mabinogionin inspiroimasta modernista kirjallisuudesta ehkäpä tunnetuin esimerkki on Lloyd Alexanderin kirjasarja Prydainin kronikka. == Suomennokset == Jani Koskinenhttps://kansalliskirjasto.finna.fi/AuthorityRecord/melinda.(FI- ASTERI-N)000214019https://newyddion.s4c.cymru/article/6753 on suomentanut seuraavat Mabinogin tarut: * Pwyll, Dyfedin ruhtinas - kymriläinen kansantaru * Branwen Llŷrintytär - kymriläinen kansantaru * Manawydan Llŷrinpoika - kymriläinen kansantaru * Math Mathonwynpoika - kymriläinen kansantaru * Macsenin uni - kymriläinen kansantaru * Lluddin ja Llefelysin tapaus - kymriläinen kansantaru == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Walesin kirjallisuus Luokka:Kymrin kieli Luokka:Kelttiläinen mytologia Luokka:Keskiajan kirjallisuus
Bryan Bickell

Bryan Bickell (s. 9. maaliskuuta 1986 Bowmanville, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Chicago Blackhawks varasi Bickellin varausnumerolla 41 vuonna 2004. Bickell on voittanut Stanley Cupin kolme kertaa Chicago Blackhawksin riveissä vuosina 2010, 2013 ja 2015. Hän lopetti uransa 31-vuotiaana MS taudin vuoksi. Hänen viimeisin edustamansa seura oli Carolina Hurricanes. == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:MS-tautia sairastavat henkilöt
Jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1958

Jousiammunnan 19. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 20.-23. heinäkuuta 1958 Brysselissä, Belgiassa. Sekä miesten että naisten henkilökohtaiset kultamitalit menivät Ruotsiin. Miesten joukkuekilpailussa Suomi voitti ensimmäisen miesten kultamitalinsa jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa kautta aikain. Naisten joukkuekilpailun voitti Yhdysvallat. ==Miehet== ===Henkilökohtainen=== Sija Maa Kilpailija Tulos 1 Stig Thysell 2 101 2 Olavi Kallionpää 2 046 3 Roy Matthews 2 045 4 James Caspers 2 025 ===Joukkuekilpailu=== Sija Maa Kilpailijat Tulos Yhteensä 1 Olavi Kallionpää 2 046 5 936 1 Tapio Rautavaara 1 945 5 936 1 Väinö Ansala 1 945 5 936 2 Stig Thysell 2 101 5 909 2 Sten Erik Carlsson 1 936 5 909 2 0lle Tengroth 1 872 5 909 3 James Caspers 2 025 5 858 3 Tim Cantwell 1 986 5 858 3 0zziek K . Smathers 1 847 5 858 ==Naiset== ===Henkilökohtainen=== Sija Maa Kilpailija Tulos 1 Sigrid Johansson 2 053 2 Ann Sorby 2 042 3 Carole Meinhart 2 016 ===Joukkuekilpailu=== Sija Maa Kilpailijat Tulos 1 Ann Sorby, Carole Meinhart, Ann Sevey 6 058 2 Bozena Deptova , Irena Brizova , Eliska Safrankova 3 Jutta Booysen , D. Joubert , L. Jacobs ==Lähteet== * Erola, Lasse: Tapsa - Tapio Rautavaaran elämä, s. 440-441 (ISBN 978-952-5989-10-6) * Pihlaja, Juhani: Urheilun Käsikirja (ISBN 951-97170-0-5) * Tauluammunnan mitalistit MM-kisoissa * Saksaksi (miesten kultamitalijoukkueessa eroa) * The Pittsburgh Press 24. heinäkuuta 1958 * Naisten joukkueet Ranskaksi * Miesten joukkueet Ranskaksi * Fokus Urheilu 2 * http://www.bagskytteakademien.se/GamlaSkyttar/stigt.htm * Urheilumme Kasvot 5, s. 306 Luokka:Vuoden 1958 urheilu 1958
Kahovskaja

Kahovskaja () on Moskovan metron yhdestoista linja. Linja avattiin 11. elokuuta 1969 ja erotettiin omaksi linjakseen Zamoskvoretskaja-linjasta 11. elokuuta 1995. Linjan pituus on 3,3 kilometriä ja siinä on kolme asemaa. ==Asemat== *Kaširskaja (Каширская), vaihtomahdollisuus Zamoskvoretskaja- linjalle *Varšavskaja (Варшавская) *Kahovskaja (Каховская), vaihtomahdollisuus Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjan asemalle Sevastopolskaja Luokka:Moskovan metro
Filjovskaja

Filjovskaja () on Moskovan metron neljäs linja. Linja avattiin 15. toukokuuta 1935. Linjan pituus on 14,7 kilometriä ja siinä on 13 asemaa. Linja haarautuu Kijevskaja-asemalta kahdelle eri reitille. ==Asemat== * Aleksandrovski sad (Александровский сад), vaihtomahdollisuus Sokolnitšeskaja-linjan asemalle Biblioteka imeni Lenina, Arbatsko-Pokrovskaja-linjan asemalle Arbatskaja ja Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjan asemalle Borovitskaja * Arbatskaja (Арбатская) * Smolenskaja (Смоленская) * Kijevskaja (Киевская), vaihtomahdollisuus Arbatsko-Pokrovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle ja Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalle ** Vystavotšnaja (Delovoi tsentr) (Выставочная (Деловой центр)) ** Meždunarodnaja (Международная) * Studentšeskaja (Студенческая) * Kutusovskaja (Кутузовская) * Fili (Фили) * Bagrationovskaja (Багратионовская) * Filjovski park (Филёвский парк) * Pionerskaja (Пионерская) * Kuntsevskaja (Кунцевская), vaihtomahdollisuus Arbatsko-Pokrovskaja-linjalle ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metro
Miekkailun maailmanmestaruuskilpailut 1994

Miekkailun maailmanmestaruuskilpailut 1994 pidettiin Ateenassa, Kreikassa. Miehet ja naiset kilpailivat floretilla ja kalvalla sekä henkilökohtaisesti että joukkueena. Lisäksi miehet ottelivat säilällä. ==Mitalistit== Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten floretti Rolando Tuckers Alessandro Puccini Thorsten Weidner Oscar Garcia Miesten floretin joukkuekilpailu Marco Arpino Andrea Borella Stefano Cerioni Alessandro Puccini Thorsten Weidner Uwe Römer Udo Wagner Alexander Koch Ye Chong Dong Zhaozhi Wang Haibin Wang Lihong Miesten kalpa Pavel Kolobkov Olivier Jaquet Arnd Schmitt Jean-Michel Henry Miesten kalvan joukkuekilpailu Éric Srecki Robert Leroux Jean-Michel Henry Hervé Faget Michael Flegler Arnd Schmitt Elmar Borrmann Mariusz Strzałka Lee Sang-Gi Lee Sang-Yeop Yoon Won-Jin Miesten säilä Felix Becker Stanislav Pozdniakov Grigori Kirienko Bence Szabo Miesten säilän joukkuekilpailu Stanislav Pozdniakov Aleksej Jermolajev Grigory Kiriyenko Aleksandr Shirshov Bence Szabó József Navarrete György Boros Csaba Köves Vilmoş Szabo Daniel Grigore Florin Lupeică Victor Gaureanu Naisten floretti Reka Szabo-Lazar Valentina Vezzali Francesca Bortolozzi Laurence Modaine Naisten floretin joukkuekilpailu Claudia Grigorescu Zsofia Lazăr-Szabo Laura Badea Elisabeta Tufan Giovanna Trillini Valentina Vezzali Diana Bianchedi Francesca Bortolozzi Gabriella Lantos Aida Mohamed Zsuzsanna Jánosi-Németh Ildikó Mincza Naisten kalpa Laura Chiesa Katja Nass Minna Lehtola Corinna Panzeri Naisten kalvan joukkuekilpailu Taymi Chappe Carmen Ruiz Hervias Cristiana Vargas Rosa Castillejo Hajnalka Kiraly Gyongyi Szalay Marianne Horvath Adrienne Hormay Dominika Butkiewicz Dorota Slominska Magdalena Jeziorowska Joanna Jakimiuk ==Lähteet== * *FIE Tulokset Luokka:Vuoden 1994 urheilu 1994 Luokka:Ateenan urheilu
Yanic Truesdale

Yanic Truesdale (s. 17. maaliskuuta 1970 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten ​ televisiosarjasta Gilmoren tytöt. ==Lähteet== * Yanic Truesdale movies, photos, movie reviews, filmography, and biography - AllMovie Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Rönsyliljat

Rönsyliljat (Chlorophytum) on runsaslajinen kasvisuku parsakasvien heimossa. Siihen kuuluu 200 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä vanhan maailman tropiikissa. Eräät rönsyliljalajit, erityisesti kirjorönsylilja (Chlorophytum comosum) ja viherrönsylilja (Chlorophytum capense), ovat yleisiä huonekasveja. Ne kasvattavat pitkistä, kapeista, vihreistä ja joskus juovikkaista lehdistä muodostuvan ruusukkeen. Niiden kukat ovat valkoisia ja tähdenmuotoisia. Rönsylilja lisääntyy suvuttomasti kukintoperiin kehittyvistä rönsytaimista. == Lajeja == * päikerönsylilja (Chlorophytum amaniense) * tupasrönsylilja (Chlorophytum bichetii) * viherrönsylilja (Chlorophytum capense) * kirjorönsylilja (Chlorophytum comosum) * pulskarönsylilja (Chlorophytum macrophyllum) * madagaskarinrönsylilja (Chlorophytum madagascariense) * kielirönsylilja (Chlorophytum sparsiflorum)Suomen Lajitietokeskus: Rönsyliljat – Chlorophytum == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rönsyliljat (Chlorophytum) * ITIS: Chlorophytum * United States Department of Agriculture (USDA): Chlorophytum * Flora of China: Chlorophytum Tiedosto:Starr 080117-1516 Chlorophytum comosum.jpg|Kirjorönsyliljan lehtiä. Tiedosto:2006-12-09Chlorophytum07-03.jpg|Kirjorönsyliljan kukka. Tiedosto:Chlorophytum macrophyllum BotGardBln07122011D.jpg|Pulskarönsylilja (Chlorophytum macrophyllum). Luokka:Parsakasvit
Juho Karjalainen

Juho Vihtori Karjalainen (s. 15. maaliskuuta 1947 Säräisniemi) on suomalainen taidegraafikko ja kuvataiteilija. Hänen töitään oli ensi kerran julkisesti esillä Teiniliiton taidepäivillä Lahdessa vuonna 1966 ja jury-näyttelyiden osalta Oulussa vuonna 1969. Karjalainen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1970–1974 ja suoritti grafiikan jatko-opintoja Lontoossa vuonna 1974. Suurilla alastontutkielmilla on Karjalaisen tuotannossa merkittävä osa. Teoksissaan hän esittää ihmishahmot useimmiten katsojaan nähden selin päin kääntyneinä ja pelkistettyinä liioista yksityiskohdista. Selän ja vartalon suurista muodoista syntyy teosten keskeinen, maisemallinen elementti, jonka yksityiskohdissa on tuotu esiin valon ja varjon lankeaminen eri tavoin. Ulkoisesti niukka aiheen käsittelytapa näkyy myös Karjalaisen pelkistetyissä maisematutkielmissa. Karjalainen on käyttänyt grafiikassaan erityisesti akvatinta-etsaustekniikkaa ja piirustuksissaan punaliitua. Hänen maalauksellista akvatintatekniikkaansa on luonnehdittu virtuoosimaiseksi ja silti samalla vaivattoman oloiseksi. Karjalaisen merkittäviin julkisiin töihin kuuluu Vantaan Rekolan kirkon alkuperäisen alttaritaulun toteutus teoksella Valo, joka on sittemmin siirretty kirkon toiseen seurakuntasaliin. Karjalainen oli Keski-Suomen läänintaiteilija vuosina 1978–1980 ja taiteilijaprofessorina viisivuotiskauden 2005–2010. Läänintaiteilijana toimiessaan hän aloitti Jyväskylän kaupungin grafiikan pajan toiminnan. Karjalaiselle on myönnetty kuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1979 ja Pro Finlandia -mitali vuonna 2010. ==Lähteet== *Uppslagsverket Finland * Kuvataiteilijamatrikkeli *Timo Valjakka: Valon kauneus ja halu askeesiin. Helsingin Sanomien artikkeli 19.03.2007 Juho Karjalaisen sivuilla *Juho Karjalainen. Grafiikanpaja Himmelblau ==Aiheesta muualla== *Taiteilijan kotisivut *Ihmisyyden ytimessä. Kymen Sanomat 26.11.2008 Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Dixon

Michael "Mike" Dixon (s. 21. marraskuuta 1962 Kingussie, Ylämaa, Skotlanti) on brittiläinen maasto- ja ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Lochaber Athletic Clubia ja 35 Engineer Regiment Hamelnia. Hän on palvellut Britannian asevoimissa Hamelnissa, Saksassa. Dixon sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 maastohiihdon 15 kilometrillä 60:nneksi ja viestissä 14:nneksi. Viisissä seuraavissa talviolympialaisissa hän kilpaili ampumahiihdossa. Hän sijoittui Calgaryssa 1988 20 kilometrillä ja viestissä 13:nneksi sekä 10 kilometrillä 21:nneksi. Albertvillessä 1992 hän oli 20 kilometrillä 12:s, viestissä 18:s ja 10 kilometrillä 60:s. Lillehammerissa 1994 hän sijoittui viestissä 17:nneksi ja 20 kilometrillä 54:nneksi, Naganossa 1998 20 kilometrillä 33:nneksi ja 10 kilometrillä 47:nneksi sekä Salt Lake Cityssä 2002 viestissä 19:nneksi, 10 kilometrillä 74:nneksi ja 20 kilometrillä 79:nneksi. Dixon osallistui ampumahiihdon MM-kilpailuihin 1987–2001. Hän sijoittui 10 kilometrillä parhaimmillaan 41:nneksi Lahdessa 1991, 20 kilometrillä 12:nneksi Minskissä 1990, takaa-ajossa 42:nneksi Pokljukassa 1998, viestissä 13:nneksi Lake Placidissa 1987 ja Feistritzissä 1989 sekä joukkuekilpailussa yhdeksänneksi Novosibirskissä 1992. Dixon sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 12:nneksi Minskin MM-normaalimatkalla 1990, Albertvillen normaalimatkalla kaudella 1990–1991 sekä Novosibirskin pikakilpailussa ja Albertvillen olympiakisassa kaudella 1991–1992. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset maastohiihtäjät Luokka:Brittiläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Vainikainen

Erkki Matti Vainikainen (5. kesäkuuta 1925 Viipuri – 8. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Vainikaisen vanhemmat olivat kirjailija, kaupunginsihteeri Veikko Vainikainen ja Tyyni Vuorensola. Vainikainen opiskeli 1940-luvulla Vapaassa taidekoulussa opettajinaan muun muassa Unto Pusa, Yrjö Verho, Sam Vanni ja Sigrid Schauman. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Ranskassa (1952–1954) ja Espanjassa (1985). Vainikaisen teokset ovat useimmiten voimakasvärisiä figuratiivisia maalauksia, joiden aihemaailma käsittää muun muassa ihmisiä ja kaupunkitiloja, yleensä hyvin elävinä kohtauksina. Tyylisuunnaltaan Vainikainen tunnetaan ehkä parhaiten kubistina ja aiheiltaan "Helsinki-maalarina". Hänen myöhempään tuotantoonsa tulivat mukaan myös abstrakti ekspressionismi ja jossain määrin surrealismikin. Vainikainen oli myös aktiivinen kirjoittaja. Kaunokirjallisuuden saralla hän sai julkaistuksi jännitysromaanin Kohtalon monet sormet, mutta hän kirjoitti myös runoja. Lisäksi hän kirjoitti säännöllisesti taidepoliittisia kannanottoja alan lehtiin ja piti Kuluttaja- lehdessä Taiteen tarhasta -kolumnipalstaa. Opettajana Vainikainen toimi Helsingin kaupungin työväenopistossa 17 vuoden ajan. Opetustyönsä tueksi hän kirjoitti kansalais- ja työväenopistojen liiton julkaisusarjassa sekä piirustuksen opaskirjan että akvarellimaaluksen ensimmäisen suomalaisen käsikirjan, jotka kumpikin julkaistiin kaksiosaisina laitoksina. Vainikaisen puolisoina olivat taidemaalarit Eila Gardemeister ja Kaarina Korja. Vuonna 1982 Vainikainen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. ==Kirjallisia teoksia== *Vainikainen Matti 1967. Kohtalon monet sormet (romaani). Porvoo, Helsinki: WSOY. * * *Vainikainen Matti 1981: Maalauksen opas I–II. KTOL – Kansalais- ja työväenopistojen liitto ry. ==Lähteet== *Matti Vainikainen. Muistokirjoitus (hs.fi) *Kuvataiteilijamatrikkeli ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Alfonso III

Alfonso III tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Alfonso III, Asturian eli Leónin kuningas vuosina 866–910 * Alfonso III, Portugalin kuningas vuosina 1248–1279 * Alfonso III, Aragonian kuningas vuosina 1285–1291 * Alfonso III d’Este, Modenan ja Reggion herttua vuosina 1628–1629.
Ansermet

Ansermet on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Auguste Ansermet (1885–1976), sveitsiläinen insinööri * Ernest Ansermet (1883–1969), sveitsiläinen kapellimestari * Michel Ansermet (s. 1965), sveitsiläinen pistooliampuja
Café Hawelka

thumb|250px|Café Hawelka sisältä. Café Hawelka kuuluu Itävallan pääkaupungin Wienin wieniläisiin kahviloihin. Se sijaitsee osoitteessa Dorotheergasse 6. Café Hawelkan avasivat vuonna 1939 Leopold (1911–2011) ja Josefine Hawelka (1913–2005), joilla jo aiemmin vuodesta 1936 oli ollut Bäckerstrassella kahvila Kaffee Alt Wien ja toukokuusta 1939 Dorotheergassella Café Ludwig. Leopold Hawelka fyller 100 år, Der Standard 4.4.2011, viitattu 30.12.2011 Toisen maailmansodan aikana 1939–1945 Café Hawelka oli suljettu ja Saksan sotilashallinnon käytössä. Itävallan itsenäistyttyä liittoutuneiden miehitysvallasta 1955 kahvilasta kehittyi kirjailijoiden ja kriitikoiden kohtaamispaikkaYle Kahvila-legenda Hawelka kuollut, jonne kerääntyivät sellaiset nimet kuin Heimito von Doderer, Albert Paris Gütersloh ja Hans Weigel. Kun Café Herrenhof suljettiin 1961, Hawelkaan siirtyivät myös muut taiteilijat ja siitä tuli aikansa wieniläisen taidemaailman tärkein kohtaamispaikka. Sen kantavieraita ovat olleet muun muassa H. C. Artmann, Konrad Bayer, Ernst Fuchs, Friedensreich Hundertwasser, Rudolf Hausner, Wolfgang Hutter, Helmut Qualtinger, Gerhard Rühm ja Oskar Werner. Kahvilan loistonpäivät taiteilijakahvilana olivat 1960- ja 1970-luvulla. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Franz Hubmann: Café Hawelka. Ein Wiener Mythos. Christian Brandstätter, Wien 2001, ISBN 3-85498-111-2 * Sonja Moser: Das Hawelka. Geschichte & Legende. Pichler, Wien 2009, ISBN 978-3-85431-500-1 == Aiheesta muualla == * Café Hawelkan sivusto Luokka:Kahvilat Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Wienin kulttuuri Luokka:Itävaltalaiset yritykset
Leopold Hawelka

Leopold Hawelka (11. huhtikuuta 1911 Leopold Hawelka fyller 100 år, Der Standard 4.4.2011, viitattu 30.12.2011 Mistelbach, Niederösterreich – 29. joulukuuta 2011Kahvila-legenda Hawelka kuollut Yle, uutiset, viitattu 30.12.2011 Wien, Itävalta) oli maineikkaan wieniläisen kulttuurikahvilan Café Hawelkan perustaja yhdessä vaimonsa Josefine Hawelkan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet itävaltalaiset ==Aiheesta muualla== * Leopold Hawelkan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Punamölyapina

Punamölyapina (Alouatta seniculus) on yksi Etelä-Amerikan suurimmista apinoista. Punamölyapinat ovat kovaäänisiä, ja niiden huuto kuulostaa enemmän ison kissapedon karjunnalta kuin muiden kädellisten ääntelyltä. Punamölyapinan huuto on yleensä pitkää, käheähköä ja korkeudeltaan vaihtelevaa. Punamölyapinan pituus on 65–76 cm ja paino 4,4–6,5 kg. Yleensä koiras on isompi kuin naaras. Punamölyapinaa tavataan alankojen sademetsistä, kuivista metsistä, Andien pilvimetsistä, Kolumbian itäisten tasankojen galleriametsistä, mangrovesoilta ja várzea-metsistä. Kolumbian lisäksi elinalue ulottuu Brasilian Amazonasiin, Ecuadoriin, Peruun, Venezuelaan ja Trinidadin saarelle. == Ravinto == Punamölyapina syö enimmäkseen lehtiä. Myös pähkinät, siemenet, pikkueläimet ja hedelmät ovat sen ravintoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Alouatta seniculus Luokka:Apinat
Tulilatva

Tulilatva (Kalanchoe blossfeldiana, Kalanchoë blossfeldiana) on huonekasvina käytettävä mehikasvi. Se on peräisin Itä-Afrikasta ja Madagaskarilta. == Ulkonäkö == Tulilatvalla on mehevät, kiiltävät lehdet. Sen kukat koostuvat neljästä terälehdestä ja voivat olla väriltään punaisia, valkoisia, violetteja tai keltaisia. Kukinnot ovat runsaskukkaisia terttuja. Tulilatvoja myydään usein valmiiksi kukkivana, lyhyen aikaa säilytettävänä ruukkukasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Kalanchoe blossfeldiana *United States Department of Agriculture (USDA): Kalanchoe blossfeldiana Luokka:Maksaruohokasvit Luokka:Huonekasvit Luokka:Joulukukat
Paul McCartney (kirja)

Paul McCartney () on Howard Sounesin kirjoittama Beatles-muusikko Paul McCartneyn elämäkerta. Sen on suomentanut Sami Heino ja kustantanut vuonna 2011 Otava. Sounes on aiemmin kirjoittanut elämäkerrat muun muassa Bob Dylanista ja Charles BukowskistaHoward Sounesin kotisivu. Viitattu 30.12.2011. . == Suomennos == Turun Sanomien kriitikko Matti Komulainen luonnehti teoksen suomennosta syväteräväksi ja moniulotteiseksi,Turun Sanomat . Viitattu 30.12.2011. Helsingin Sanomissa Tommi Uschanov kuitenkin kirjoitti, että kirjan suomennos on pöyristyttävän huono.Hs.fi. Viitattu 30.12.2011. Jaakko Yli-Juonikas kirjoitti lehdessä julkaistun vastineen, jossa hän oikaisi Uschanovin väitteitä.Yli-Juonikas, Jaakko: Suomennoksen arvio oli hämmentävä ja epäreilu. Helsingin Sanomat 22.12.2011 s. C 2. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tietokirjat Luokka:Kirjat musiikista Luokka:Paul McCartney Luokka:The Beatles Luokka:Elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Nekalan koulu

Nekalan koulu on tällä hetkellä tyhjillään oleva koulurakennus Tampereen Nekalassa. Vuonna 1931 valmistunut koulurakennus edustaa arkkitehtuuriltaan aikakautensa mukaan funktionalismia. Nekalan koulussa toimi peruskoulun ala- aste eli opetusluokat 1–6. Elokuussa 2012 koulu siirtyi osaksi Tampereen normaalikoulua, kun peruskoulun alaluokat kattanut Tampereen yliopiston Hämeenlinnan normaalikoulu muutti Tampereelle. Tällöin koulun nimeksi muutettiin Tampereen yliopiston normaalikoulun Nekalan koulutalo. Sittemmin normaalikoulu siirsi opetustoimintansa pois Nekalan koulurakennuksesta läheiseen normaalikoulun rakennukseen sisäilmaongelmien vuoksi. == Aiheesta muualla == * Koulun kotisivut Luokka:Tampereen peruskoulut Luokka:Nekala
Bernat Sola

Bernat Sola Pujol (s. 5. syyskuuta 1965 Mataró, Espanja) on espanjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan Matar UEC Mataro -seuraa. Sola sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 normaalimäessä 55:nneksi ja suurmäessä 50:nneksi sekä Calgaryssa 1988 normaalimäessä 57:nneksi ja suurmäessä 51:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli Seefeldissä 1985 normaalimäessä 34:s ja suurmäessä 51:s, Oberstdorfissa 1987 normaalimäessä 66:s ja suurmäessä 65:s sekä Lahdessa 1989 normaalimäessä 51:s ja suurmäessä 45:s. Lentomäen MM-kilpailuissa hän sijoittui 48:nneksi Vikersundissa 1990. Sola saavutti kaksi maailmancup-pistettä sijoituttuaan 14:nneksi Sapporon normaalimäen kilpailussa tammikuussa 1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 1986–1987 78:nneksi. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
The Big Bounce – huijaus Havaijilla

The Big Bounce – huijaus Havaijilla on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut rikoskomedia, joka perustuu Elmore Leonardin romaaniin The Big Bounce. Elokuvan on ohjannut George Armitage. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai rajua kritiikkiä. == Juoni == Elokuva kertoo Jack Ryanista (Owen Wilson) joka ajelehtii ympäriinsä, ja viettää rikollista elämää. Hän muuttaa Hawaijille jossa saa töitä rakennuksilta, mutta saa pian potkut aiheutettuaan hankaluuksia ja hänen pomonsa (Gary Sinise ja Charlie Sheen) sanovat hänelle että hänen olisi parempi poistua saarelta. Hän saa uuden työpaikan ja majoituksen paikalliselta tuomarilta (Morgan Freeman), mutta jonkin ajan kuluttua hän on taas pahoilla teillä ja tapaa Nancyn (Sara Foster) johon ihastuu. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Matti Nives

Matti Henrik Nives (s. 1980 Helsinki) on suomalainen DJ, tuottaja, promoottori, toimittaja ja tiedottaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena englannin kieli. Nives perusti vuonna 2006 Jyväskylässä toimineen Somethin’ Else -klubin, joka keskittyi jazz-, funk- afrobeat- ja latin-musiikkiin. hän myös toimi klubin vakituisena DJ:nä. Myöhemmin Nives on toiminut muun muassa Suomen Jazzliiton tuottaja-tiedottajana, Flow Festivalin tiedottajana sekä ohjelmaryhmän jäsenenä sekä We Jazz -klubin järjestäjänä ja DJ:nä. Hän on kulttuuriyritys We Jazz Oy:n toimitusjohtaja, jonka talliin kuuluvat muun muassa Timo Lassy Band sekä Jo Stance. Nives toimitti Bassoradion Lauantaijatsit-ohjelmaa vuodesta 2009 kevääseen 2013 asti. Heinäkuussa 2013 Nives ja rumpalina tunnettu Teppo Mäkynen aloittivat uuden Jazz kiinnostaa -radio-ohjelman Radio Helsingissä. Nives sai lokakuussa 2011 Yleisradion Jazzradion antaman Varjo-Yrjö -tunnustuksen työstään suomalaisen jazzkulttuurin hyväksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalainen jazz Luokka:Suomalaiset DJ:t Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
László Fischer

László Fischer on unkarilainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1979–1988. Fischer sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 normaalimäessä 43:nneksi ja suurmäessä 46:nneksi sekä Oberstdorfissa 1987 normaalimäessä 65:nneksi ja suurmäessä 61:nneksi. Fischer saavutti urallaan neljä maailmancup-pistettä sijoituttuaan 12:nneksi Lake Placidin normaalimäen kilpailussa joulukuussa 1984. Hän sijoittui kaudella 1984–1985 maailmancupin kokonaiskilpailussa 64:nneksi. Joulukuussa 1981 hän sijoittui mäkiviikon Oberstdorfin osakilpailussa 19:nneksi. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset mäkihyppääjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Budesonidi

Budesonidi on tulehdusta hoitava lääkeaine, jota käytetään pääasiallisesti astman oireiden ennaltaehkäisyyn. Se kuuluu glukokortikosteroidien lääkeryhmään. Budesonidi ei β2-agonistin (esim. salbutamoli) tapaan pysäytä jo alkanutta astmakohtausta http://www.laakeinfo.fi/Medicine.aspx?m=13371&i;=ORION+PHARMA_BUDESONID+EASYHALER, koska sillä ei ole ahtautuneita keuhkoputkia laajentavaa vaikutusta. Budesonidi voidaan annostella mm. jauheena inhalaattorin avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Budesonide *ChemBlink: Budesonide Luokka:Hengityselinsairauksien lääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Elsa Grashorn

Elsa Mathilda Grashorn (2. toukokuuta 1888 Helsinki – 5. tammikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Unten maja : romaani : Westfalilaiselle ystävättärelleni omistettu. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1919 * Maarja. Kodin lehti, Uusikaupunki 1927 * Nikodemus Johanneksenpojan elämä : tarina todellisuudesta. Kirja, Helsinki 1930 * Laiva on lastattu - Uuraan salmella : Muistelmia Ravansaarelta ; kuv. Antti Nieminen. Tekijä, Helsinki 1969 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Astri Nakkila

Astri Elise Nakkila (17. heinäkuuta 1902 Savonlinna – 24. huhtikuuta 1984 Savonlinna) oli suomalainen runoilija, joka käytti kirjailijanimeä Anja Raito. == Teoksia == Nimellä Anja Raito: * Kätketty päivä : runoja. WSOY 1945 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Showturk

Showturk on turkkilainen television viihdekanava. Kanava näkyy Suomessa DNA Welhon kaapelitelevision kautta ja on Suomessa maksullinen kanava. ==Lähteet== * Showturk ja muut turkkilaiset kanavat DNA Welhon sivuilla * Showturkin kotisivut Luokka:Turkkilaiset televisiokanavat
Kirvesahven

Kirvesahven tai vanhemmalta nimeltään kirveskala (Mene maculata) on ahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. Eräät tutkijat ovat kuitenkin ehdottaneet sen siirtämistä omaan lahkoonsa Meniformes. Se on ainoa elossa oleva laji kirvesahventen heimossa (Menidae). ==Koko ja ulkonäkö== Kirvesahven voi kasvaa noin 20-30 cm pitkäksi. Se on litteä ja muistuttaa ruumiinrakenteeltaan kolmiomaista kiekkoa. Kalan selkäevä on pitkä ja nuorella kalalla on selkäevässä myös piikkejä. Peräevä ja vatsaevät ovat myös hyvin pitkät. Pyrstöevä on kirvesahvenella selkeästi haarautunut. Kirvesahvenet kykenevät työntämään leukojaan ulospäin. Lajin suomut ovat pienikokoiset ja väriltään se on selästään sininen ja vatsastaan hopeanvalkoinen. Kirvesahvenen kyljessä on kylkiviivan ylä- ja alapuolella muutama rivi tummia pilkkuja. Evät ovat väriltään harmahtavat. ==Levinneisyys ja elintavat== Kirvesahventa tavataan indopasifiselta merialueelta ja sen levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta Tyynellemerelle Australiaan ja Japaniin asti. Kala elelee parvissa tyypillisesti lähellä merenpohjaa mannerjalustoilla aina 200 metrin syvyyteen merenpinnasta. Kirvesahven on mereinen kala, mutta toisinaan sitä tavataan myös jokien suistoista. Lajin ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Kirvesahven on hyvä ruokakala ja paikoitellen Aasiassa sitä kalastetaan trooleilla. Kirvesahventa myydään sekä tuoreena että kuivattuna. ==Lähteet== Luokka:Piikkimakrillikalat
Ursa Aspegren

Anja Adéle Aspegren, kirjailijanimi Ursa Aspegren (28. toukokuuta 1917 Kemi – 31. tammikuuta 1990 Kemi) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. == Teoksia == * Vempelikeetus ja tasapaksut. Tammen tyttöjen sarja 1. Tammi 1948 * Oikeita ja vääriä ämmiä. Karisto 1956 * Sininen seikkailu. Nuorten vaakunakirjasto 7. Karisto 1958 * Samanlaisin palkitaan. Karisto 1971 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet