EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Transpadana

Transpadana () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti Gallia transpadanan länsiosan eli suunnilleen nykyisen Italian Piemonten ja Aostanlaakson alueet ja osan Lombardian alueesta. == Maantiede == Transpadanan alue sijaitsi sisämaassa Italian luoteisosassa ja käsitti Gallia transpadanan länsiosan Alppien ja Padus (nyk. Po) -joen välillä. Gallia transpadana oli pohjoisin osa Gallia cisalpinasta eli Alppien ”tämänpuoleisesta” (eteläpuoleisesta) Galliasta. Nimi ”Transpadana” viittasi alueen sijaintiin Paduksen ”toisella” eli pohjoispuolella. Alueen pohjoisin osa Alpeilla oli oikeastaan Raetiaa Gallian sijasta. Transpadanan itäpuolella sijaitsi Venetia et Histria (Regio X), jonka puoleisena rajajokena toimi Addua (nyk. Adda). Paduksen toisella puolella Transpadanasta kaakkoon sijaitsi Aemilia (Regio VIII) ja etelään Liguria (Regio IX). === Kaupunkeja === Transpadanan alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Arebrigium * Augusta Praetoria * Augusta Taurinorum * Bilitio * Bergomum * Bugella * Clavenna * Comum * Cuttiae * Eporedia * Forum Diuguntorum * Forum Licinii * Forum novum * Forum Vibii * Laumellum * Laus Pompeia * Mediolanum * Modicia * Montunates * Novaria * Ocelum * Oscela * Retovium * Sibrium * Subinates * Ticinum * Vercellae * Vitricium == Historia == Transpadanan alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen. Se oli osa Italian diokeesia. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Uzun Hassan

Uzun Hassan (1423–1478) oli Ak Koyunlua vuosina 1453–1478 hallinnut turkmeenipäällikkö. Hänen johdollaan Ak Koyunlu nousi alueelliseksi suurvallaksi, joka romahti nopeasti Hassanin kuoltua. Ak Koyunlun ensimmäisen hallitsijan Kara Osmanin kuoltua 1435 alkoi maassa valtataistelu. Valtataistelu loppui varsinaisesti vasta 1453, jolloin Uzun Hassanista tuli maan hallitsija. Vuonna 1461 Hassan hyökkäsi Kara Koyunluun ja valloitti sen vuoteen 1467 menneessä. Hän jatkoi sotaretkeään itään ja sai haltuunsa valtaosan Persiasta. Osmanien valtakunta hyökkäsi Ak Koyunluun 1472, ja Uzun Hassan lyötiin täydellisesti Otlukbelin taistelussa 1473. Hänen valtakuntansa romahti hänen kuolemansa jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Hallitsijat Luokka:Turkmeenit Luokka:Vuonna 1423 syntyneet Luokka:Vuonna 1478 kuolleet
Fructuoso Rivera

José Fructuoso Rivera y Toscana (1784–1854) oli uruguaylainen upseeri, josta tuli Uruguayn ensimmäinen presidentti. Rivera kasvoi vanhempiensa karjatilalla. Hän osallistui Uruguayn itsenäisyystaisteluihin José Gervasio Artigasin joukoissa espanjalaisia vastaan ja ja nousi sotilasurallaan kenraaliksi. Portugalilaisten liitettyä Uruguayn Brasiliaan Rivera taisteli Juan Antonio Lavallejan johtamassa kapinallisryhmässä, jota kutsuttiin 33 sankariksi. Ryhmä julisti itäisen provinssin eli nykyisen Uruguayn itsenäiseksi. Riveran ja Lavallejan liitto oli ongelmallinen, ja maan ensimmäisissä presidentinvaaleissa he olivat vastaehdokkaina. Rivera voitti, mutta Lavalleja järjesti useita kapinoita, jotka Rivera kukisti. Ensimmäisen kautensa päätyttyä Rivera oli muutamia vuosia syrjässä, mutta nousi sitten kapinaan Manuel Oribea vastaan. Tämä johti sisällissotaan (Guerra Grande), jonka jatkuessa Rivera oli vuoroin presidenttinä ja vuoroin maanpaossa. == Lähteet == Luokka:Uruguayn presidentit Luokka:Vuonna 1784 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Alec Udell

Alec Udell (s. 29. marraskuuta 1995 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija. Udell kilpailee pääasiassa Yhdysvalloissa, mutta on ajanut myös Euroopan radoilla. Kartingin jälkeen Udell aloitti kilpa- autoilijan uransa ja ajoi vuosina 2011 - 2014 Pirelli World Challenge GTS -sarjassa, joka tunnetaan nykyään nimellä SRO America GT4 series. Udell saavutti muun muassa neljä palkintosijaa ja yhden paalupaikan. Tämän jälkeen Udell on ajanut Pirelli World Challenge -sarjaa, joka on nykyisin nimeltään GT World Challenge America. Ensimmäisellä kaudellaan Udell otti 3 voittoa, 13 palkintosijoitusta ja yhden paalun. Seuraavana vuonna eli 2016 hän hallitsi koko sarjaa voittaen Porsche 911 GT3 Cup -autolla GTC -luokan mestaruuden. Samaisena vuonna hän osallistui Circuit of the Americasin moottoriradalla kahteen kilpailuun Porsche Supercup -sarjassa johon hän osallistui vierailevana kuljettajana. Hän saavutti sijat 11 ja 7. Vuonna 2019 Udell ajoi Euroopassa GT4 European Series -sarjaa. Hänen autokunta voitti Silver Cup luokan mestaruuden. Vuonna 2022 Udell osallistui yhteen kilpailuun WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa johon kuului Sebringin 12 tunnin ajo. == Lähteet == *Alec Udell Driver Databasessa Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Valparaíson yliopisto

Valparaíson yliopisto () on Valparaíson kaupungissa Chilessä toimiva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1981. Suurin osa yliopiston rakennuksista sijaitsee maan kansalliskongressin rakennuksen läheisyydessä. Vuonna 2023 yliopisto sijoittui QS World University Rankings -vertailussa sijalle 1001–1200. Marraskuussa 2020 yliopiston uudeksi rehtoriksi valittiin Osvaldo Corrales. Hän aloitti virassa tammikuussa 2021. Vuonna 2023 yliopistossa opiskeli 16 627 täysipäiväistä opiskelijaa. Henkilökuntaa on 987. Yliopisto jakautuu 11 tiedekuntaan: * Arkkitehtuurinen tiedekunta * Talous- ja hallintotieteellinen tiedekunta * Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta * Farmasian tiedekunta * Tekniikan tiedekunta * Hammaslääketieteellinen tiedekunta * Luonnontieteellinen tiedekunta * Meritieteellinen ja luonnonvarojen tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Humanistinen ja pedagoginen tiedekunta * Lääketieteellinen tiedekunta == Lähteet == Luokka:Chilen yliopistot ja korkeakoulut yliopisto_(Chile)
Syrian Observatory for Human Rights

Syrian Observatory for Human Rights (SOHR) on Isossa-Britanniassa toimiva yhden miehen järjestö, jota länsimainen media käyttää usein lähteenään uutisoidessaan Syyrian tapahtumista. SOHR:n perusti vuonna 2006 Rami Abdul Rahman (oik. Osama Suleiman), joka pakeni Syyriasta vuonna 2000 ja asettui Coventryyn Englantiin. Englannissa hän pitää kahta vaatekauppaa. Abdul Rahman sanoo pitävänsä yhteyksiä Syyriaan neljään apuriin, jotka ovat yhteyksissä yli 230 aktivistiin, jotka välittävät hänelle tietoa puhelimitse, Skypellä ja sähköpostilla. Viides apulainen kääntää raportteja arabiasta englanniksi ja lähettää niitä järjestön Facebook-sivulle. Lisäksi Abdul Rahman vastaan noin 10-15 median yhteydenottoon päivässä. SOHR:n luotettavuutta on kyseenalaistettu. The Interpreterin päätoimittaja James Millerin mukaan Syyriassa toimivat toimittajat eivät ole ikinä tavanneet yhtään järjestön lähdettä. ==Viitteet== Luokka:Järjestöt
Orimattilan Pakaan työväentalo

Orimattilan Pakaan työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Pakaan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Orimattilan Pakaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalo rakennettiin vuonna 1910. Se sijaitsi ensin vuokratontilla, joka lunastettiin omaksi vuonna 1924. Talo oli suorakaiteen muotoinen hirsirakennus, jossa oli asunto ja juhlasali. Näyttämöä laajennettiin vuonna 1926, ja talo pystyttiin muutenkin pitämään kunnossa vuotuisten kesäjuhlien hyvillä tuotoilla. Näyttämön yläpuolella oli suurikokoinen teksti ”Kaikkien maiden köyhälistö – yhtykää!”. Työväentalo lienee purettu 1930-luvun lopulla. Yhdistyksen omistama tontti siirtyi Sosialidemokraattisen puolueen omistukseen vuonna 1960. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Stora Nygatan

pienoiskuva|Stora Nygatan lokakuussa 2015. Stora Nygatan on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva suora katu, joka ulottuu Riddarhustorgilta Kornhamnstorgille. Se muodostettiin vuoden 1625 suuren palon jälkeen kaupungin uudeksi pääkaduksi ja sen rinnalla kulkee Lilla Nygatan. ==Kuvia== Jazzklubben Stampen.JPG|Stora Nygatan 5. Alun perin hugenottien seurakunnalle rakennetussa talossa on nykyisin kuuluisa jazzklubi Stampen. Wirströms, Stora Nygatan 13, sept 2019a.jpg|Wirströmin konditorian tiloissa Stora Nygatan 13:ssa on nykyisin samanniminen pubi. Stora Nygatan 19, 2016b.jpg|Tukholman vanhin tupakkakauppa osoitteessa Stora Nygatan 19. Frövi Skor neonskylt 2014b.jpg|Frövi skor -kenkäkaupan valomainos, Stora Nygatan 41. Stora Nygatan 14-20 Kopparstick av Dahlberg från Karl X Gustavs begravning i Stockholm 1660.jpg|Stora Nygatanin taloja Eric Dahlbergin piirtämänä 1660. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Tukholman vanhakaupunki
Georg Hann

Georg Hann (30. tammikuuta 1897 Wien, Itävalta – 9. joulukuuta 1950 München, Saksa) oli itävaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan bassobaritoni. Hän saavutti suurimmat menestyksensä Münchenissä, jossa kuului Baijerin osavaltionoopperan esiintyjistöön vuodesta 1927 kuolemaansa saakka.Georg Hann AllMusic, viitattu 26.1.2023 Hann opiskeli Wienin musiikkiakatemiassa Theodor Lierhammerin johdolla. Hän teki vuonna 1924 varhaisen esiintymisen Covent Gardenissa ennen liittymistään Baijerin osavaltionoopperaan. Vuonna 1931 Hann teki ensimmäisen esiintymisensä Salzburgin musiikkijuhlilla Pizarron roolissa Ludwig van Beethovenin Fideliossa. Sittemmin hän teki siellä esiintymisiä vuoteen 1949 asti. Vuonna 1942 Hann loi Richard Straussin Capricciossa La Rochen roolin Münchenissä ja vuonna 1947 Gottfried von Einemin Dantons Todissa Salzburgissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän palasi esiintymään Covent Gardeniin Wienin valtionoopperan kanssa. Lisäksi Hann esiintyi Pariisissa, Berliinissä ja Milanossa. Hann tuli tunnetuksi sekä dramaattisten että koomisten roolien tulkinnoistaan. Rooleihin kuuluivat Leporello Don Giovannissa, Falstaff, Windsorin iloisissa rouvissa, paroni Ochs ja Faninal Ruusuritarissa, Papageno ja Sarastro Taikahuilussa, Rigoletton nimirooli ja Amfortas Parsifalissa. Hann osallistui Capriccion, Lentävä hollantilaisen, Cavalleria rusticanan, Pajatson, Toscan ja Aidan äänityksiin. Livenauhoitusten lisäksi hän teki levyjä ooppera-aarioista ja lauluista. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassobaritonit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Erkki Pilli-Sihvola

Erkki Pilli-Sihvola (25. kesäkuuta 1921 Sippola – 1. heinäkuuta 1993 Lahti) oli suomalainen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 26.1.2023. Pilli-Sihvolan vanhemmat olivat maanviljelijä Tuomas Pilli-Sihvola ja Anni Pilli-Sihvola ja puoliso vuodesta 1945 opettaja, maanviljelijä, agronomi Sirkka Eeva Marjatta Ylönen. Pilli-Sihvola tuli ylioppilaaksi Inkeroisten yhteiskoulusta 1940, kävi Maasotakoulun kadettikurssin 1943, valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1948 ja suoritti vielä opintoja yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1950–1951. Hän oli nuorempi upseeri Suomen puolustusvoimissa 1943–1945, maatalousministeriön asutusasiainosaston palveluksessa 1949–1951, Kymenlaakson maanviljelysseuran karjatalousagronomi 1952–1955, Länsi-Karjalan maanviljelysseuran, vuodesta 1967 Etelä-Karjalan maanviljelysseura, maatalousagronomi 1955–1964 ja toiminnanjohtaja 1965–1969, Kymen läänin maatalouskeskuksen johtaja 1970–1984 ja maanviljelijä vuodesta 1985. Hänellä oli myös lukuisia maatalousalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Pilli-Sihvola sai 1977. Taiteilija Reino Puustinen maalasi hänestä taulun Maanviljelysneuvos työpöytänsä ääressä vuonna 1982.Kuka kukin on 1978, s. 736. Viitattu 26.1.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Forssan Järjestöjentalo

Forssan Järjestöjentalo on Forssan kaupungissa sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Forssan SKDL perusti Forssan Kansantalo Oy:n vuonna 1945, ja vuokrasopimus tontista solmittiin saman vuoden marraskuussa. Talon rakennustyöt alkoivat seuraavana vuonna, ja ne tehtiin kokonaan talkoilla. Jäsenistö velvoitettiin antamaan rakennustöitä varten korotonta lainaa, ja lisäksi osakkeita myytiin rahoituksen keräämiseksi. Talo valmistui tammikuussa 1947. Myöhemmin Kansantalo Oy muuttui Järjestöjentalo ry:ksi. ==Rakennus== Talo on kolmikerroksinen, ja sen kokonaispinta-ala on 475 m². Talo on rankorakenteinen ja lautavuorattu. Se oli alun perin vaalea, mutta maalattiin vuonna 1974 vaaleanvihreäksi. Alkuperäinen huopakatto vaihdettiin peltiin vuonna 1977. Talossa on yhteensä 12 huonetta: muun muassa juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittokomeron asunto. Talo lämpeni alun perin puulla, keskuslämmitys saatiin vuonna 1973. Vesijohto, viemäri ja sisä-wc tulivat vuonna 1968 talon laajennuksen yhteydessä. 2020–2021 taloa remontoitiin, ja sinne rakennettiin esteetön wc. ==Toimintaa työväentalolla== 1980-luvun alussa taloa käyttivät sekä työväenjärjestöt itse että ulkopuoliset vuokraajat. Siellä järjestettiin kokouksia, tansseja, nuorisotoimintaa, elokuvanäytöksiä, bingoa, teatteria, juhlia ynnä muuta. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Forssan rakennukset ja rakennelmat
Järvelän Järjestöpirtti

Järvelän Järjestöpirtti on Kärkölän kunnan kuntakeskuksessa Järvelässä sijaitseva työväentalo. Talo on ostettu yksityishenkilöltä ja muutettu talkoovoimin työväentaloksi vuonna 1948. ==Rakennus== Talo on rankorakenteinen ja lautavuorattu. Sen alkuperäinen väri oli keltainen, mutta vuonna 1960 se maalattiin punaiseksi. Samana vuonna alkuperäinen pärekatto vaihdettiin peltiin. Alun perin talo lämpeni puulla, sittemmin öljyllä. Taloon kuuluu juhlasali ja keittiö. Siinä ei ainakaan 1980-luvun alussa ollut vesijohtoa, viemäröintiä tai sisävessaa. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla on järjestetty ainakin kokouksia, urheiluharjoituksia ja nuorisotoimintaa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kärkölän rakennukset ja rakennelmat
Valkokankaan valopilkun Jussi

Valkokankaan valopilkun Jussi on yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi- palkinnoista, jota jakaa Filmiaura. Palkinnon jakaminen aloitettiin 2023. Filmiauran mukaan "valkokankaan valopilkku -ehdokkuus voidaan antaa näyttelijälle, joka on koskettanut, ilahduttanut, pelottanut, itkettänyt, provosoinut tai viihdyttänyt erityisesti kyseisen vuoden elokuvaroolissaan tai -rooleissaan." Palkintoa ryhdyttiin jakamaan, kun sukupuolitetuista näyttelijäpalkinnoista luovuttiin. Entiset parhaan miespääosan, naispääosan, miessivuosan ja naissivuosan palkinnot vaihtuivat parhaan pääosan, parhaan sivuosan, parhaan näyttelijätulokkaan ja valkokankaan valopilkun Jussi- palkintoihin. == Voittajat ja ehdokkaat == Vuosi Voittaja Elokuvat Ehdokkaat 2023 Linnea Leino Tytöt tytöt tytöt, Punttikomedia, Napapiirin sankarit 4 * Iina Kuustonen – roolit elokuvissa Punttikomedia, Häät ennen hautajaisia, Pelle Hermanni * Eero Ritala – roolit elokuvissa Sihja – kapinaa ilmassa, Punttikomedia, Kikka!, Sieniretki, Supermarsu 2 * Martti Suosalo – roolit elokuvissa Sieniretki, Kikka!, Kulkuset kulkuset, Pelle Hermanni == Lähteet == Valkokankaan valopilkku
Parhaan näyttelijätulokkaan Jussi

Parhaan näyttelijätulokkan Jussi on yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi- palkinnoista, jota jakaa Filmiaura. Palkinnon jakaminen aloitettiin 2023. Filmiauran mukaan "näyttelijätulokas-ehdokkuuden voi saada pää- tai sivuroolista. Se voidaan antaa näyttelijälle, joka on uusi valkokankaalla tai noussut näyttelijäurallaan uudelle tasolle. Ehdokas ei ole saanut ollut ehdolla Jusseissa näyttelijäkategoriassa aiemmin, ja hänellä on saanut olla korkeintaan kaksi pääroolia pitkässä elokuvateatterielokuvassa." Palkintoa ryhdyttiin jakamaan, kun sukupuolitetuista näyttelijäpalkinnoista luovuttiin. Entiset parhaan miespääosan, naispääosan, miessivuosan ja naissivuosan palkinnot vaihtuivat parhaan pääosan, parhaan sivuosan, parhaan näyttelijätulokkaan ja valkokankaan valopilkun Jussi-palkintoihin. Hieman vastaava Parhaan debytantin Jussi on jaettu kahdesti aiemmin, vuosina 1994 ja 1997. Tuolloin palkinnot voittivat Sam Huber ja Arttu Kapulainen. == Voittajat ja ehdokkaat == Vuosi Voittaja Ehdokkaat 2023 Stella Leppikorpi – Kupla * Eleonoora Kauhanen – Tytöt tytöt tytöt * Emma Kilpimaa – Huonot naiset * Elsi Sloan – Sydänpeto 2024 Rebekka Baer – Valoa valoa valoa * Saara Elina Kilpinen – Johannes ei kulje Jämsän kautta * Sakari Topi – Mummola == Lähteet == Näyttelijätulokas
Parhaan pääosan Jussi

Parhaan pääosan Jussi on yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakaa Filmiaura. Palkinnon jakaminen aloitettiin vuonna 2023. Palkintoa ryhdyttiin jakamaan, kun sukupuolitetuista näyttelijäpalkinnoista luovuttiin. Entiset parhaan miespääosan, naispääosan, miessivuosan ja naissivuosan palkinnot vaihtuivat parhaan pääosan, parhaan sivuosan, parhaan näyttelijätulokkaan ja valkokankaan valopilkun Jussi-palkintoihin. == Voittajat ja ehdokkaat == Selite ‡ Merkitsee voittajaa Vuosi Näyttelijä Elokuva Rooli Lähde 2022 Sara Melleri ‡ Kikka! Kikka 2022 Leea Klemola Huonot naiset Johanna 2022 Aamu Milonoff Tytöt tytöt tytöt Mimmi 2022 Severi Saarinen Laitapuolen hyökkääjä Marko Jantunen 2023 Alma Pöysti ‡ Neljä pientä aikuista Juulia 2023 Leena Uotila Mummola Ella 2023 Jussi Vatanen Kuolleet lehdet Holappa == Lähteet == Pääosa
Parhaan sivuosan Jussi

Parhaan sivuosan Jussi on yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakaa Filmiaura. Palkinnon jakaminen aloitettiin 2023. Palkintoa ryhdyttiin jakamaan, kun sukupuolitetuista näyttelijäpalkinnoista luovuttiin. Entiset parhaan miespääosan, naispääosan, miessivuosan ja naissivuosan palkinnot vaihtuivat parhaan pääosan, parhaan sivuosan, parhaan näyttelijätulokkaan ja valkokankaan valopilkun Jussi-palkintoihin. == Voittajat ja ehdokkaat == Vuosi Voittaja Elokuva Ehdokkaat 2023 Ilkka Heiskanen Hetki lyö * Amos Brotherus – Kupla * Tommi Korpela – Kupla * Elena Leeve – Kikka! 2024 Jari Virman Peluri – kuolema on elävien ongelma * Ria Kataja – Mummola * Tom Wentzel – Mummola == Lähteet == Sivuosa
Lehi

Lehi voi tarkoittaa: * Lehi, Raamatussa mainittu paikka * Lehi, Mormonin kirjan hahmo * Lehi, kaupunki Utahissa * Lehi, sionistinen puolisotilaallinen ryhmä.
Orimattilan työväentalo

Orimattilan työväentalo oli Orimattilan kaupungissa sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Orimattilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuonna 1907 yhdistyksessä oli 202 jäsentä, joista naisia oli kahdeksan. Työväenyhdistys vuokrasi toimintaansa varten aluksi Orimattilan seurakunnan omistamasta talosta kaksi huonetta, mutta niistä jouduttiin luopumaan vuonna 1910. Oman talon hankintaa varten perustettiin rakennusrahasto ja sitä kartuttamaan toimikunta. Yhdistys sai Orimattilan kunnalta tontin, jolle alettiin rakentaa työväentaloa vuonna 1909. Rakennustyö edistyi hitaasti varojen puutteen vuoksi, vaikka rahallista apua saatiin naapuriyhdistyksiltä. Ilmaisia työpäiviä tehtiin perustus-, kivi-, hakkaus- ja ajotöissä. Talo valmistui vuonna 1910, ja siinä oli komea torni. Talo purettiin huonokuntoisena vuonna 1968. Yhdistys suunnitteli uuden talon rakentamista, mutta hanke ei toteutunut. ==Toimintaa työväentalolla== Toisen maailmansodan jälkeen toiminta palautui aktiiviseksi. Työväentalossa esitettiin näytelmiä, oli torvisoittoa, kirjasto ja kurssitoimintaa. Opintokerhoissa aiheina oli muun muassa kunnallishallinto ja järjestötietous. Myös tansseja järjestettiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Orimattilan Virenojan työväentalo

Orimattilan Virenojan työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Virenojan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Orimattilan Virenojan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Uuteen yhdistykseen liittyi heti 60 jäsentä, jotka kaikki olivat miehiä. Yhdistys vuokrasi käyttöönsä talon, joka lunastettiin myöhemmin omaksi. Se ei ollut varsinainen työväentalo, koska siinä ei ollut esimerkiksi juhlasalia. Talo myytiin vuonna 1923 huutokaupalla. Vuonna 1924 ostettiin 1 350 m²:n tontti 500 markalla. Vuonna 1926 yhdistys osti pakkohuutokaupasta talon, joka purettiin ja siirrettiin yhdistyksen tontille. Talo rakennettiin uudelleen työväentalon tarpeiden mukaisesti, ja se valmistui vuonna 1927. Yhdistyksen toiminnan vilkkaus vaihteli vuosien mittaan. Pohjois-Orimattilan Sosialidemokraattien omistuksessa ollut talo myytiin vuonna 2011 purkukuntoisena. ==Rakennus== Hirsirunkoisen talon koko oli noin 100 m², ja se oli vuorattu rimalaudoitukselle ja väriltään punainen. Talon toisessa päässä oli eteistilat sekä ravintola ja keittiö. Keskellä taloa oli näyttämö ja juhlasali, jossa oli 119 istumapaikkaa. Talossa oli myös kaksi muuta huonetta. Lämmityslaitteina oli kamiina ja keittiössä hella. Talon vesikatto uusittiin vuonna 1946. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Osvaldo Moles

Osvaldo Moles (14. maaliskuuta 1913 Santos, Brasilia – 14. toukokuuta 1967 São Paulo) oli brasilialainen toimittaja ja radiojuontaja. Hän teki merkittävän panoksen Brasilian radioon, journalismiin, kirjallisuuteen ja elokuvaan.; ;In the book Os Sons das Malocas e os Ambientes Culturais da Cidade de São Paulo nos Anos 1950 it's written that was not a written rule, but the press was usually ignoring those who was commuting suicide. == Bibliografia == * MICHELETTI, B. D. . Piquenique classe C y Brás, Bexiga e Barra Funda : Osvaldo Moles como successor de António de Alcântara Machado. In: Edición a cargo de Fidel López Criado; CILEC. (Org.). LITERATURA, CINE Y PRENSA: EL CANON Y SU CIRCUNSTANCIA. 1ed.Santiago de Compostela: Andavira, 2014, v. 1, p. 641-650. * MICHELETTI, B. D. Osvaldo Moles - o legado do radialista. Tese de Mestrado (Comunicação) - PPGCOM-UNIP, São Paulo, 2015. * MOLES, O. Piquenique classe C: Crônicas e flagrantes de São Paulo. São Paulo: Boa Leitura, 1962. * MOURA, F.; NIGRI, A. Adoniran Barbosa: Se o senhor não tá lembrado. São Paulo: Boitempo, 2002. * MUGNAINI Jr., A., Adoniran - Dá Licença de Contar..., A Girafa, 2002. * CAMPOS JR., C. Adoniran: uma biografia. 2. ed. São Paulo: Globo, 2009. * LUSO JR., J. DE A.; CASTRO, J. V. DE. Laudo Natel: biografia do governador. São Paulo, 1971. * HOHLFELDT, A. Rádio e imprensa: como as duas mídias se encontraram e se fortaleceram em Moçambique. In: Conferência Internacional Império Português . Lisboa: Instituto de Ciéncias Sociais da Universidade de Lisboa, 2013. ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Hämeenlinnan Kansantalo

Hämeenlinnan Kansantalo, joka tunnettiin myös Keinukallio-nimellä, oli Hämeenlinnassa sijainnut työväentalo. Talo on purettu ilmeisesti 2000-luvun alussa, ja tilalle rakennettu asuintaloja. ==Historiaa== Talon rakennuttivat SKP:n ja SKDL:n järjestöt vuonna 1946. Työ tehtiin osin talkoilla ja osin palkkatyönä. Talossa oli sekä järjestöjen omassa käytössä olevia tiloja että vuokrattavia tiloja. Vuonna 1956 taloa laajennettiin arkkitehti Mika Ernon piirustusten mukaan. Myöhemmin, ilmeisesti 2000-luvun alussa, talo purettiin ja sen tilalle rakennettiin asuintaloja. ==Rakennus== Talo oli kaksikerroksinen, ja sen pinta-ala oli 1 200 m². Vanhempi osa oli rankorakenteinen ja lautavuorattu, uudempi kivirunkoinen ja rapattu. Väri oli vihreä ja ruskeankeltainen. Katto oli peltiä. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, toinen juhlasali (?), ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, yhden huoneen ja keittokomeron asunto sekä noin 500 neliömetriä varastotilaa. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla järjestettiin järjestöjen kokouksia ja juhlia. Omassa käytössä olivat juhlasali, kahvio, keittiö ja talonmiehen asunto. Muita tiloja vuokrattiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Hämeenlinnan rakennukset ja rakennelmat
Puurakentajat

Puurakentajat Group Oy oli suomalainen puuteknologian ja puurakentamisen alan konserni, joka keskittyi erityisesti massiivipuurakentamiseen. Puurakentajat perustettiin vuonna 2006, ja oli yritysmuodoltaan osakeyhtiö. Konserniksi yritys laajeni vuonna 2020. Puurakentajat oli laajuudessaan Suomen vanhin CLT- rakentaja. Vuodesta 2023 Puurakentajat Group Oy:n pääomistaja on suomalainen perheyritys Onvest Oy. Puurakentajat Group Oy:n toimitusjohtaja on Mikko Leino. Puurakentajat-konserniin kuului myös massiivipuuelementtejä valmistava tehdas Timberpoint Oy. Puurakentajat Group ja kaikki sen tytäryhtiöt (Puurakentajat Rakennus, Timberpoint, Puurakentajat Invest, Puurakentajat Suunnittelu, Puurakentajat Pientalot ja Korepuu) hakeutuivat konkurssiin marraskuussa 2023. Suurimpana velkojana oli Stora Enso, jonka saatavat olivat noin 2,5 miljoonaa euroa. Yhteensä Puurakentajilla oli velkaa liki 7,5 miljoonaa euroa. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Entiset suomalaiset rakennusyritykset
Lehi (Raamattu)

Lehi (, myös Ramat-Lehi, רָמַת לֶחִי) on Raamatussa mainittu paikka, jossa israelilaisten sankarien kerrotaan voittaneen filistealaiset valloittajat kahdesti. == Raamatun kertomus == Tuomarien kirja kertoo Lehin olleen paikka, johon filistealaisten armeija perusti leirin. He hyökkäsivät juudalaisten kimppuun, koska halusivat Simsonin vangiksi. Tämän kuultuaan Juudan miehet kävivät itse vangitsemassa Simsonin ja veivät hänet Lehiin. Silloin köydet, joihin Simson oli sidottu, kirposivat ihmeellisesti. Simson poimi maasta aasin leukaluun ja käytti sitä nuijana surmaten tuhat filistealaista. Taistelun jälkeen hän nakkasi leukaluun pois, mistä paikka sai nimekseen Ramat-Lehi. Simsonia alkoi janottaa ja hän huusi Herraa avusi. Herra avasi Lehin notkoon lähteen, jonka vesi palautti Simsonin voimat. ”Siitä paikka sai nimen En-Kore, ja se on Lehissä vielä tänäkin päivänä.”Tuom. 15:9–19. Toisessa Samuelin kirjassa kerrotaan, että myös Daavidin armeija kävi Lehissä taistelun filistealaisia vastaan. Daavidin parhaat soturit olivat Isboset, Eleasar ja Samma.2\. Sam. 23:8–11. Filistealainen armeija oli asettunut Lehiin, ja israelilaiset pakenivat heitä. Samma asettui keskelle Lehissä sijainnutta peltoa, kävi puolustustaisteluun ja voitti filistealaiset.2\. Sam. 23:11–12. == Tutkimus == Vanhassa testamentissa on useita paikannimien alkuperämyyttejä. Eniten niitä on Mooseksen kirjoissa, ja myöhemmissä kirjoissa ne ovat melko harvinaisia. Simsonin tarina Tuomarien kirjan 15. luvussa sisältää kaksi etiologiaa.Krasovec 2010, s. 6–8. Leḥî on suomeksi ’leukaluu’, rāmat-leḥî ’leukaluukumpu’ ja ʿên haqqôrēʾ ’avunhuutajan lähde’.Krasovec 2010, s. 36–37.Uuden kirkkoraamatun alaviitteet, Tuomarien kirjan 15. luku. Todellisuudessa kukkulan nimi on ehkä tullut leukaluuta muistuttavasta muodosta.W. Ewing: Ramath Lehi. Teoksessa Septuagintassa nimet on käännetty Anaíresis siagónos (’leukaluun nosto’) ja Pēgé epíklētos siagónos (’leukaluun kaivo’) tai Pēgé toû epikalouménou (’avunhuutajan kaivo’). Lehiä on yritetty paikantaa 1800-luvulta lähtien, mutta tutkijat eivät ole yksimielisiä sen sijainnista. Sekä Tuomarien kirjan että 2. Samuelin kirjan teksti jättää epäselväksi, onko kyse asutuskeskuksesta vai laajemmasta alueesta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Raamatun paikat
Karjaan seurakunta

Karjaan seurakunta (ruots. Karis församling) oli 1200-luvulla perustettu ruotsinkielinen seurakunta Karjaalla, Uudellamaalla. Seurakunta jaettiin kielellisin perustein Karjaan ruotsinkieliseen seurakuntaan ja Karjaan suomenkieliseen seurakuntaan vuonna 1977. pienoiskuva|Karjaan Pyhän Katarinan kirkko. == Historia == Karjaa nimetään emäseurakuntana ensimmäistä kertaa vuonna 1326. Seurakunta on kuitenkin todennäköisesti perustettu jo aiemmin 1200-luvulla. Seurakunta käsitti muun muassa Raaseporin linnan, joka oli käytössä noin 1300-1500. Linnalla oli oma kappeli ja kappalainen. Lisäksi Karjaan seurakuntaan kuului myös Karjalohjan kappeliseurakunta, joka perustettiin vuonna 1531 liittämällä osia Karjaasta ja Lohjasta yhteen. Karjalohjasta tuli emäseurakunta vuonna 1614. Snappertunan kappeliseurakunta perustettiin 1688 rukoushuoneseurakunnaksi. Seurakuntaa palveli pitäjänapulainen vuoteen 1809, jolloin tuomiokapituli teki päätöksen kappalaisen viran perustamisesta. Snappertuna itsenäistyi Karjaasta 1915. Myös Mustion ruukilla sijaitsi oma ruukkiseurakunta 1600-luvun alussa. Seurakunta itsenäistyi Karjaasta 1673. 1900-luvun alussa hoidettiin saarnaaja ruukkiseurakunnalle jälleen Karjaalta. Vuonna 1977, kun Karjaan kauppalasta tuli kaupunki jaettiin myös seurakunta suomenkieliseen ja ruotsinkieliseen seurakuntaan. Nykyään alueella toimii ruotsinkielinen Karis-Pojo svenska församling. == Papisto == === Kirkkoherrat === * 1973–1996: Tuomo Weckroth == Toimitilat == * Karjaan Pyhän Katarinan kirkko * Karjaan iso pappila * Karjaan pikku pappila == Lähteet == Luokka:Karjaa Luokka:Suomen entiset evankelis- luterilaiset seurakunnat Luokka:Raaseporin seurakunnat
Nikkeliformiaatti

Nikkeliformiaatti ((HCOO)2Ni) on nikkeli- ja formiaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa nikkeliformiaatti on vihreää kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti ((HCOO)2Ni·2H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa, ja voimakkaasti kuumennettaessa (noin 250 °C) yhdiste hajoaa metalliseksi nikkeliksi. Aine liukenee hieman veteen.D. H. Antonsen & Dayal T. Meshri: Nickel Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Nikkeliformiaattia valmistetaan neutraloimalla muurahaishappoa nikkelihydroksidilla tai -karbonaatilla tai veteen liukenevien nikkelisuolojen ja natriumformiaatin reaktiolla.Werner Reutemann & Heinz Kieczka: Formic Acid, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Nikkeliformiaattia käytetään katalyyttinä vedytysreaktioissa, erityisesti kovetettaessa rasvoja. == Lähteet == Luokka:Formiaatit Luokka:Nikkeliyhdisteet
Kristin Hille Valla

Kristin Hille Valla (s. 31. joulukuuta 1944 Årdal) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ympäristöministerinä 1989–1990 sekä Opplandin maaherrana 2001–2015. Hän on koulutukseltaan opettaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kristin Hille Valla Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ympäristöministerit Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Norjan maaherrat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Vik

Anne Petrea Vik (s. 8. tammikuuta 1933 Trondenes) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalousministerinä 1989–1990. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Anne Vik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan maatalousministerit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lilla Nygatan

pienoiskuva|Lilla Nygatania kaakkoon päin, taustalla häämöttää Södermalm. Lilla Nygatan on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva suora katu, joka kulkee Munkbronilta Kornhamnstorgille. Se muodostettiin vuoden 1625 suurpalon jälkeen ja sen rinnalla kulkee Stora Nygatan. ==Kuvia== Loheskatten 1937a.jpg|Lilla Nygatan 5:n perustuksista löydettiin vuonna 1937 Ruotsin historian suurin hopea-aarre, Loheskatten. Restaurang Leijontornet skylt.jpg|Ravintola Leijontornet on saanut nimensä paikalla keskiajalla sijainneesta kaupunginmuuriin kuuluneesta puolustustornista. Lilla Nygatan 6, 2010.jpg|Lilla Nygatan 6:ssa toimii Postimuseo. Kvarteret Daedalus, Lilla Nygatan, Kåkbrinken, 2016.jpg|Lilla Nygatan 8:ssa asui Ruotsin ensimmäinen naispuolinen toimittaja Wendela Hebbe. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Tukholman vanhakaupunki
Manuel Oribe

Manuel Ceferino Oribe (1792–1857) oli uruguaylainen upseeri, josta tuli Uruguayn toinen presidentti. Oribe liittyi sotaväkeen nuorena, siirtyi José Gervasio Artigasin joukkoihin tämän vallattua Montevideon ja nousi sotilasurallaan kenraaliksi. Portugalilaisten liitettyä Uruguayn Brasiliaan Rivera taisteli Juan Antonio Lavallejan johtamassa kapinallisryhmässä, jota kutsuttiin 33 sankariksi. Ryhmä julisti itäisen provinssin eli nykyisen Uruguayn itsenäiseksi. Fructuoso Rivera kuului myös tuohon ryhmään, ja hänestä tuli itsenäisen Uruguayn ensimmäinen presidentti. Presidenttikautensa päätyttyä Rivera oli muutamia vuosia syrjässä, mutta nousi sitten kapinaan Oribea vastaan. Tämä johti maan jakautumiseen Oriben kannattajiin (Blanco) ja Riveran kannattajiin (Colorado), joiden välille syttyi sisällissota. Sota laajeni naapurimaihin (Guerra Grande), ja sen jatkuessa Oribe oli maanpaossa Euroopassa 1853–1855. == Lähteet == Luokka:Uruguayn presidentit Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Ryttylän Järjestöpirtti

Ryttylän Järjestöpirtti oli Hausjärven kunnan Ryttylän taajamassa sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Talon rakensivat SKP:n Ryttylän osasto sekä Demokraattiset Naiset ja Demokraattiset Nuoret. Se valmistui vuonna 1959 talkootyönä. Rahoitusta saatiin esimerkiksi keräysten ja lahjoitusten kautta. Talossa järjestettiin kokouksia, ja vuonna 1964 pidettiin naistenpäivätilaisuus. ==Rakennus== Talo oli yksikerroksinen ja lautarakenteinen. Vuonna 1971 se vuorattiin kovalevyillä. Samana vuonna asennettiin myös peltikatto. Talo oli alun perin vaalea, mutta maalattiin sittemmin keltaiseksi. Pinta-ala oli noin 100 m², mihin kuului juhlasali, keittiö ja pieni kokoushuone. Vesijohtoa, viemäriä tai wc:tä ei ainakaan 1980-luvun alussa ollut. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Hausjärven rakennukset ja rakennelmat
Eräjärven Seuratalo

Eräjärven Seuratalo on entisessä Eräjärven kunnassa (vuodesta 1973 osa Orivettä) Uiherlan kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Eräjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Perustamisvuoden lopulla yhdistyksen jäsenluku oli 50. Ensimmäinen työväentalo valmistui vuonna 1916 talkoilla, mutta se suljettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1930 ja myytiin pakkohuutokaupalla paikalliselle suojeluskunnalle vuonna 1932. Uutta taloa suunniteltaessa päädyttiin muodostamaan osakeyhtiö Eräjärven Seuratalo, sillä pelättiin uudenkin talon takavarikointia. Uusi talo rakennettiin vesikattoon saakka vuonna 1939, ja sodan jälkeen töitä jatkettiin hiljalleen. Talon omistaa vuonna 2023 Eräjärven Seuratalo Oy. ==Rakennus== Talo on lautarakenteinen, ja sen katteena on mineriittiä ja peltiä. Ulkoseinät on laudoitettu ja maalattu punaisiksi. Taloon kuuluu juhlasali, ravintola, keittiö ja eteinen, ja sen pinta-ala on 320 m². ==Toimintaa työväentalolla== Talolla on järjestetty muun muassa kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, urheiluharjoituksia ja juhlia. Talo on ollut monta vuosikymmentä Eräjärven Työväen Näyttämön harrastajateatterikäytössä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Oriveden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Eräjärvi
Kawesqarilaiset kielet

Kawesqarilaiset kielet, tai alacalufilaiset kielet, on pieni alacalufien puhuma kielikunta, joka sijoittu maantieteellisesti Chilen eteläosiin. Kielikuntaan kuuluu kolme kieltä: * Eteläalacalufi * Keskialacalufi * Qawasqar == Lähteet == *
Qawasqarin kieli

Qawasqar, tai kawésqar tai alacalufi, on kawesqarilainen kieli, jota puhutaan Chilessä. Vuonna 2009 kielellä oli vain 7 puhujaa, jotka käyttivät kieltä ensisijaisena kielenään. Suurin osa noin 200 kawesqarista puhuu espanjaa. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät qawasqarista ovat vuodelta 1698, kun ranskalainen seikkailija Jean de la Guilbaudière kokosi kielestä sanalistan. Ensimmäisen kieliopin julkaisivat jesuiitat 1700-luvulla. Tämän jälkeen kieltä on tutkittu jonkin verran. Vuonna 1999 kielelle alettiin kehittää kirjallista standardia osana laajempaa elvytysprojektia. Kielen katsotaan olevan lähes sukupuuttoon kuollut ja se jaetaan kahteen päämurteeseen. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Palataali Velaari Uvulaari Glottaali Nasaali m n Frikatiivi f s x h Affrikaatta Norm. t͡ɕ Ejekt. t͡ɕʼ Klusiili Norm. p t k q ʔ Ejekt. pʼ tʼ kʼ Tremulantti r Yksitäryinen tremulantti ɾ Lateraali l Puolivokaali w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin æ a Lähde: == Kielioppi ja sanasto == Kieliopisltaan qawasqar on polysynteettinen, eli qawasqarin substantiiveihin voidaan liittää verbejä ja subjektia ilmaisevia päätteitä, minkä johdosta kielen sanat vastaavat indoeurooppalaisten kielten fraaseja tai jopa kokonaisia lauseita. Kielen luontosanasto on erityisen rikas. Qawasqarin perussanajärjestys on SOV, mutta myös muut järjestykset ovat mahdollisia. == Lähteet == Luokka:Kawesqarilaiset kielet Luokka:Uhanalaiset kielet
Haapajärvi (Haapavesi)

Haapajärvi (myös Kirkkojärvi) on kulttuurimaiseman reunustama järvi Pyhäjoen reitillä Haapavedellä Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 97 kilometriä etelään. Haapaveden kuntakeskus sijaitsee järven pohjoisrannalla. == Maantiede == Haapajärven ulottuvuus lännestä itään on 4,5 kilometriä. Järvi on kaakosta luoteeseen virtaavan Pyhäjoen laajentuma, jonka leveimmät kohdat etelästä pohjoiseen ovat puolisentoista kilometriä. Järven pohjoisimmat osat ovat Askonlahti ja Mustikkalahti, joita erottaa Erkkisenniemi. Järvi kapenee pohjoisrannan Huikarinniemestä luoteeseen. Noin 20 hehtaaria Haapajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue sijaitsee yhtenäisenä vyöhykkeenä Askonlahden kaakkoispuolella. Syvyyskäyrien perusteella suurin osa järvestä on enintään kuusi metriä syvä. Haapajärven eteläisimmässä osassa sijaitsee noin kymmenen hehtaarin laajuinen Tulkunsaari, jonka eteläpuolitse Pyhäjoki virtaa järveen. Idässä Tulkunsaarta erottaa mantereesta Jokitulkku. Haapaveden keskustan katuverkkoon yhtyvä seututie 793 ylittää Haapajärven länsiosan Kylpyläsaaren kohdalla. Pyhäjoki on Haapajärven merkittävin tulo- ja lasku-uoma. Sen lisäksi järveen laskee Myllyoja etelästä Vatjusjärviltä, joiden korkeustaso on 109,3 metriä merenpinnan yläpuolella. Haapajärvi (54.031.1.001) kuuluu Haapajärven lähialueeseen (54.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Pyhäjoen vesistössä (54). Toinen jakovaihe on Haapajärven alue (54.03). Haapajärven lähialueeseen kuuluu Haapajärven ohella Haapolampi (54.031.1.002), joka on osa luonnonsuojelualuetta. == Lähteet == Luokka:Haapaveden järvet Luokka:Pyhäjoen vesistö
Leinonen (järvi)

Leinonen on melko sokkeloinen ja syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen järvi Liperin koillisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 87 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 10 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Leinosen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Niemimaat erottavat järven pohjoista ja läntistä osaa keskisestä ja eteläisestä osasta. Laajin niemi on Kirkkoniemi. Nimettyjä lahtia ovat Ruostelahti pohjoisessa, Kiiskilahti idässä ja Lautasuonlahti järven kaakkoisosassa. Noin viidesosa Leinosesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven länsiosassa, jossa kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee noin 20 metrin päässä rantaviivasta. Toinen syvänne ulottuu Lautasuonlahdelta Kiiskinlahdelle, ja järven pohjoisosassa sijaitsee kaksi pinta-alaltaan pientä syvännettä. Kartan perusteella Leinosessa sijaitsee kolme vähäistä, nimetöntä saarta. Järven rannoilla on melko paljon asutusta. Leinonen laskee järven länsiosasta alkavaa Myllypuroa länteen Jyrinjärveen (90,4 metriä mpy). Leinosen vesitilavuus on 5 386 000 kuutiometriä. Leinonen (04.359.1.009) kuuluu Myllypuron valuma-alueeseen (04.359), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viinijärven valuma-alue (04.35) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Leinonen on toiseksi laajin Myllypuron valuma-alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Matkalampi ja kolmantena tulee Harinjärvi, jota seuraa Kuusijärvi. == Lähteet == Luokka:Liperin järvet Luokka:Oriveden–Pyhäselän alue
Pirnesjärvi

Pirnesjärvi on suurelta osin huvila- ja maaseutuasutuksen reunustama järvi Haapaveden luoteisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 83 kilometriä etelään. Järven luoteisrannalla sijaitsee Pirnesperä-niminen asutus ja itäpuolella levittäytyy Porerimpi-niminen luonnonsuojelualue. == Maantiede == Pirnesjärvi muodostuu saarettomasta ja melko tasalevyisestä järvenselästä, jonka pituus kaakosta luoteeseen on 4,65 kilometriä. Leveimmät kohdat koillisesta lounaaseen ovat noin 1,2 kilometriä. Niemimaat (Kiviniemi, Pöytäniemi, Katosniemi) ovat leveitä. Eteläisimmästä osastaan Pirnesjärvi kapenee Etelälahdeksi. Ainoa pääaltaasta erkaneva järvenosa on pohjoiskolkan Mustalahti. Pirnesjärven länsipuolitse kulkee yhdystie 18323. Järven koillista rantaa reunustavan Porerimmin kohdalla 130 metrin korkeuskäyrä kulkee yli kilometrin päässä rantaviivasta. Pirnesperän luoteispuolella sijaitsee soidensuojelualue. Pirnesjärven pohjoisrannalta alkaa Pirnesoja, jota pitkin järvi laskee länteen Pyhäjokeen. Pirnesjärvi (54.031.1.001) kuuluu Pirnesjärven valuma-alueeseen (54.025), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Pyhäjoen vesistössä (54). Toinen jakovaihe on Pyhäjoen keskiosan alue (54.02). Pirnesjärven valuma- alueeseen kuuluu Pirnesjärven ohella Haralampi (54.025.1.002), jota ympäröi Hararäme. Noin kaksi kilometriä Pirnesjärveltä kaakkoon sijaitsee Ainali ja viitisen kilometriä itään sijaitsee Osmanki. == Lähteet == Luokka:Haapaveden järvet Luokka:Pyhäjoen vesistö
Lammi (Kirkkonummi)

Lammi on pieni ja saareton järvi Kirkkonummen luoteisosassa Tampajan länsipuolella. Sen pinta-ala on 5,075 hehtaaria ja rantaviivan pituus 980 metriä. Etäisyys Helsingin keskustasta on 31 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Lammin ulottuvuus lännestä itään on 340 metriä ja etelästä pohjoiseen 240 metriä. Rannoilla on pientaloja. Järven itäpuolinen Lammibergen kohoaa yli 75 metriä merenpinnan yläpuolelle eli yli 20 metriä järvenpintaa korkeammalle. Lammin lounaiskulmasta lähtee laskuoja lounaaseen. Lammi (22.008.1.014) kuuluu Harvsån valuma-alueeseen (22.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen päävesistössä (22). Harvsån valuma-alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Storträsk – Bakträsk ja Petäjärvi. Suomessa on kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joiden nimenä on Lammi. Kirkkonummen Lammi on niistä kolmanneksi laajin. Kansalaisen Karttapaikassa on 136 Lammi-nimistä kohdetta, useimmat Lammit ovat taloja. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Siuntionjoen vesistö
Falklampi

Falklampi on pieni ja saareton järvi Kirkkonummen luoteisosassa Petäjärven länsipuolella. Sen pinta-ala on 5,065 hehtaaria ja rantaviivan pituus 1 245 metriä. Etäisyys Helsingin keskustasta on 33 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Falklammen ulottuvuus lännestä itään on 490 metriä. Järveä jakaa pohjoisrannalta etelään pistävä niemi. Järven pohjoisrannalla on pientaloja. Etelässä on metsämaata ja Brunniberget, jonka laki on noin 95 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 50 metriä Falklammen pintaa korkeammalla. Falklampi (22.008.1.011) kuuluu Harvsån valuma-alueeseen (22.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen päävesistössä (22). Harvsån valuma- alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Storträsk – Bakträsk ja Petäjärvi. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Siuntionjoen vesistö
Kunzan kieli

Kunza on sammunut Chilen ja Perun rajalla puhuttu kieli, joka sammui 1950-luvulle tultaessa. Kieli on isolaattikieli eikä sillä ole tunnettuja sukulaisia. Kunzalla ei koskaan ollut kirjoitettua muotoa. == Lähteet == Luokka:Isolaattikielet Luokka:Chilen kielet Luokka:Etelä-Amerikan kuolleet kielet Luokka:Perun kielet
Storträsk (Kirkkonummi, Kantvik)

Storträsk on humuspitoinen ja rannoiltaan kallioinen järvi Kirkkonummen länsiosassa. Sen pinta-ala on 14,2 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 31 kilometriä länsilounaaseen. == Maantiede == Storträskin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 900 metriä. Koillisessa järvi rajautuu mäkeen, jonka huippu on yli 20 metriä järvenpintaa korkeammalla. Itärannan Brunnibergin huippu on yli 35 metriä järvenpintaa korkeammalla. Storträsk kapenee kohti lounasta, ja sen eteläisimmän osan rantaviiva ovat epämääräinen. Järven eteläkolkasta alkaa Suomenlahteen virtaava runsaan puolentoista kilometrin pituinen laskuoja. Storträskin eteläpuolisko rajautuu luonnonsuojelualueeseen, järven länsirannalla on pientaloja. Kantatie 51 kulkee järven pohjoispuolitse. Storträsk (81V062.1.006) kuuluu Välialueeseen (81V062), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Välialueeseen kuuluu seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Niittylampi ja Valkolampi. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet
Tanikka

Tanikka on pitkänomainen ja kapea metsäjärvi Jänisjoen reitillä Joensuun eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 41 kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Jänisjoki laskee Tanikkaan Ruskeakosken voimalaitoksen kautta koillisesta Loitimolta. Tanikan pituus luoteesta kaakkoon on noin 3,4 kilometriä ja levein kohta noin 400 metriä. Tanikka laskee Vihtakosken voimalaitoksen ja sen itäpuolitse virtaavan Vihtakosken kautta Jänisjokeen, jonka reitti jatkuu etelään. Tanikan keskiosaa jakaa noin 750 metriä pitkä Vatasenniemi, jonka itäpuolella sijaitsee kapea Pitkälahti. Noin viidesosa Tanikasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee jonkin verran. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven eteläpuoliskon syvänteessä. Tanikan saariluku on neljä. Saaret ovat pieniä ja ne sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Tanikan rannat ovat osin jyrkkää metsämaata. Tanikanvaaran huippu kohoaa yli 50 metriä järvenpintaa korkeammalle. Vatasenniemen korkein kohta on yli 40 metriä järvenpintaa korkeammalla. Tanikan itärannan myötäisesti kulkee maantie. Jänisjoen lisäksi Tanikkaan laskee Kaationpuro luoteesta Kaatiolammelta (115,7 metriä mpy). Tanikan vesitilavuus on 6 251 000 kuutiometriä. Tanikka (01.013.1.001) kuuluu Jänisjoen yläosan alueeseen (01.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Jänisjoen alue (01.01). Tanikka on Jänisjoen yläosan alueen laajin vakavesi. Alueen muut vähintään hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Kaatiolampi, Valkealampi, kaksi Mustalampea, Kynsilampi ja Sittalampi. == Lähteet == Luokka:Joensuun järvet Luokka:Jänisjoen yläosan alue
Aemilia et Liguria

Aemilia et Liguria () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueita nykyisen Italian Emilia-Romagnassa, Liguriassa, Lombardiassa ja Piemontessa. == Maantiede == Aemilia et Ligurian provinssi sijaitsi Italian luoteisosan sisämaassa. Provinssin itäpuolella sijaitsivat Venetia et Histria ja Flaminia et Picenum, eteläpuolella Tuscia et Umbria, lounaispuolella Alpes Cottiae, länsipuolella Alpes Poeninae et Graiae ja pohjoispuolella Maxima Sequanorum ja Raetia Prima. Provinssin hallinnollinen keskus oli Mediolanum. === Kaupunkeja === Aemilia et Ligurian kaupunkeja olivat muun muassa: * Mediolanum * Mutina * Novaria * Placentia == Historia == Aemilia et Ligurian alue oli aiemmin osa Augustuksen Italian alueita Aemilia (Regio VIII) ja Transpadana (Regio XI). Aemilia et Ligurian provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Provinssin nimi ei kuitenkaan esiinny Veronan luettelossa, joka on epätäydellinen Italian kohdalla. Provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla provinssi kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin ja tällöinkin Italian diokeesiin. Provinssia hallitsi consularis viimeistään vuodesta 321. Vuonna 374 sen consulariksena toimi piispa Ambrosius. Provinssi lakkautettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Aemilia ja Liguria. Varmuudella jako on ollut olemassa viimeistään Notitia dignitatumin aikoihin 400-luvun alussa. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == Luokka:Rooman provinssit