EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nollavektori

Lineaarialgebrassa nollavektori määritellään lineaariavaruuden nolla-alkiona eli neutraalialkiona. Nollavektorilla on siis lineaariavaruuden nolla-alkion perusominaisuudet: jokaisen vektorin v ja nollavektorin 0 summa on aina v ja jokaisen vektorin v ja sen vastavektorin -v summa on nollavektori 0. Tämän nojalla nollavektori usein tulkitaan vektoriksi, jolla ei ole suuntaa . Lisäksi jos lineaariavaruuteen viritetään normi, jolloin lineaariavaruudesta tulee normiavaruus, niin normin määritelmän nojalla nollavektori on ainoa lineaariavaruuden vektori, jonka normi on nolla. Siksi nollavektori myös tulkitaan nollamittaiseksi vektoriksi ja eräänlaiseksi lineaariavaruuden keskukseksi. Euklidisessa avaruudessa nollavektori on piste, jonka jokainen koordinaatti on nolla. Esimerkiksi kolmiulotteinen nollavektori voidaan kirjoittaa muodossa (0,0,0). Usein nollavektorista käytetään lyhennemerkintänä nollaa, jonka päällä on vaakaviiva kuvaamassa moniulotteisuutta. Nolla-avaruus on avaruus, jonka ainoa elementti on nollavektori. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * Luokka:Lineaarialgebra Luokka:Nolla
McLaren MP4/1

McLaren MP4/1 oli Formula 1 -auto, jonka McLaren-talli ja Ron Dennisin Project 4 ensimmäistä kertaa yhdessä rakensivat. McLaren kilpaili autolla kausilla 1981, 1982 ja 1983 kuljettajinaan John Watson, Andrea de Cesaris ja Niki Lauda, joka korvasi de Cesarisin vuosina 1982 ja 1983. Alun perin autossa oli Fordin moottori, mutta myöhemmin se päätettiin vaihtaa Porschen moottoriin. Auton nimi on lyhenne sanoista "McLaren Marlboro Project 4/1". MP4/1 -autolla McLaren saavutti kaiken kaikkiaan kuusi voittoa, joista yksi tuli kaudella 1981, neljä kaudella 1982 ja yksi kaudella 1983. Auton pääsuunnittelija oli John Barnard. Auton rungon rakensi Hercules Aerospace. Rungon jäykkyys ja se, miten se suojasi kuljettajaa, sekä sen hiilikuiturakenne mullistivat pian Formula 1 -autojen suunnittelun. Auton värit olivat valkoinen ja punainen pääsponsori Marlboron mukaan M4/01
Atreyu

Atreyu on yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka perustettiin Orangen piirikunnassa Kaliforniassa vuonna 1998. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat laulaja Alex Varkatzas, kitaristit Dan Jacobs ja Travis Miguel, basisti Marc McKnight ja rumpali/laulaja Brandon Saller. Atreyun alkuperäinen nimi oli Retribution, ja se vaihdettiin myöhemmin nykyiseen muotoonsa. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== *Alex Varkatzas - laulu (1998–) *Dan Jacobs - kitara (1998–) *Travis Miguel - kitara (2000–) *Marc McKnight - basso (2004–) *Brandon Saller - rummut ja laulu (1998–) ===Entiset=== *Brian O'Donnell - basso (1998) *Chris Thompson - basso (2001–2003) *Kyle Stanley - basso (1998–2001) *Mark DuBeau - rummut (2006–2007) ==Diskografia== *Suicide Notes and Butterfly Kisses (2002) *The Curse (2004) *A Death-Grip on Yesterday (2006) *Lead Sails Paper Anchor (2007) *Congregation of the Damned (2009) *Long Live (2015) *In Our Wake (2018) *Baptize (2021) == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Website in Brazil * Virallinen Fanclub * Luokka:Yhdysvaltalaiset post-hardcore-yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative metal -yhtyeet
Väkivallan vihollinen

Väkivallan vihollinen () on Michael Winnerin elokuva vuodelta 1974. Se perustuu Brian Garfieldin samannimiseen vuoden 1972 romaaniin. Pääosassa esiintyy Charles Bronson. Hän esittää arkkitehti Paul Kerseytä, joka kostaa perheensä kohtaamat vääryydet yksinkertaisesti tappamalla rikollisia. Sama perusidea on elokuvan myöhemmissä jatko-osissa. == Juoni == Murtovarkaat pääsevät Paulin asuntoon ja tappavat vaimon ja raiskaavat tyttären, joka selviää mutta saa kovia traumoja ja joutuu mielisairaalaan. Tämä saa rauhaa rakastavan arkkitehdin raivon partaalle. Hän muuttaa hetkeksi toiseen kaupunkiin ja saa palatessaan ystävältään aseen lahjaksi. Pian hän alkaa lahdata rikollisia New Yorkin öisillä kaduilla ja rikosten määrä vähenee merkittävästi, osin rikollisten vähenemisestä, osin kaupunkilaisten lisääntyneestä rohkeudesta. Poliisit kuitenkin saavat Paulin, kun tämä saa luodista eräässä yhteenotossa. Poliisipäällikkö antaa hänen kuitenkin mennä, mikäli hän muuttaisi toiseen kaupunkiin. === Kuvaus === Elokuva kuvattiin helmikuusta huhtikuuhun 1974. == Roolit == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Väkivallan vihollisen kuuluvan yksioikoisten ja väkivaltaisten kostoleffojen kärkeen ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.Death Wish, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * (Arvostelu) Luokka:Vuoden 1974 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Väkivallan vihollinen -elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Michael Winnerin ohjaamat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Raiskaus ja kosto -elokuvat
XML Schema

XML Schema on W3C:n standardoima teknologia, jolla voidaan kuvata XML- dokumenttien rakenne. XML Schema -kielen skeemoilla voidaan kuvata esimerkiksi XML-muotoisen levytiedon tai myynti-ilmoituksen sallittu rakenne. Syy kuvailun tekemiseen on yhteisen sanaston rakentaminen: XML-skeemoilla sanasto voidaan kuvailla sillä tarkkuudella, että myös tietokoneet ymmärtävät sen.http://blite.iki.fi/artikkelit/pikajohdanto-xml-skeemoihin/ XML Schema -standardin lisäksi on myös muita kieliä XML-pohjaisten sanastojen kuvaamiseen. Merkittäviin vaihtoehtoihin kuuluu RELAX NG, hahmopohjainen Schematron sekä esimerkkeihin pohjautuva Examplotron.http://www.xml.com/pub/a/2001/12/12/schemacompare.html == Esimerkki == Esimerkki yksinkertaisesta skeemamäärittelystä, jolla voidaan kuvata maita ja niiden asukaslukuja: XML Schema Definition (XSD) on eräs XML Scheman käyttösovellus. Sen tiedostopääte on tavallisesti ".xsd". Myös kieltä itseään sanotaan joskus XSDksi. XSD voi tarkoittaa myös XML-skeeman omaa datatyyppiä. == Katso myös == * DTD * RELAX NG ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Truugo: XML-rakennekuvaus * W3C XML Schema * XML Schema Tutorial at W3Schools Luokka:XML Luokka:W3C-standardit
Ratkaiseva isku

Ratkaiseva isku (Sudden Impact) on Clint Eastwoodin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1983. Elokuva on Likainen Harry -sarjan neljäs osa. Se muistetaan luultavasti parhaiten Eastwoodin unohtumattomista vuorosanoista "Go ahead, make my day", jotka valittiin vuonna 2005 American Film Instituten järjestämässä äänestyksessä kuudenneksi unohtumattomimmiksi vuorosanoiksi kautta aikain. Ratkaisevaa iskua pidetään usein elokuvasarjan raaimpana, synkimpänä ja "likaisimpana" elokuvana. == Roolit == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa omankädenoikeuden tylsämieliseksi ylistykseksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Muotokuva 1

Muotokuva 1 on Rauli Badding Somerjoen ensimmäinen kokoelma-albumi vuodelta 1973. Se sisältää Somerjoen vuonna 1970-1973 julkaisemia singlejen kappaleita. Levyn 1990-luvulla julkaistu CD-versio ei sisällä kaikkia LP-version kappaleita, pois on jätetty muun muassa ”Niemisen pojat ja naapurin äijä” sekä ”Laulu vankiloista”. Toisaalta CD-versio sisältää muutaman kappaleen, joita alkuperäisellä ei ole. Albumin ilmestyttyä marraskuussa 1973 levy kohosi Suomen levylistojen 5. sijalle ja pysyi listalla 31 viikkoa. Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1975 ja levyä on myyty yhteensä 25 000 kappaletta. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # === Vuoden 1992 CD-julkaisu (LXCD 512) === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Tuotanto == * Rauli Badding Somerjoki - laulu * M. A. Numminen - tuotanto * Måns Hedström - levyn kansi * Risto Vuorimies - kansikuva (SAFTRA) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1973 kokoelma-albumit Luokka:Rauli Somerjoen albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Benedict Zilliacus

Emil Benedict Zilliacus (11. tammikuuta 1921 Helsinki – 28. tammikuuta 2013 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja (nimimerkillä Bez), kirjailija, käsikirjoittaja ja kääntäjä.Vem och vad 1996, s. 669. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Benedict Zilliacuksen isä oli antiikin kirjallisuuden professori Emil Zilliacus. Osan lapsuusajastaan Benedict Zilliacus vietti perheensä kotitilalla Hapenensaaressa Viipurin edustalla. Zilliacus palveli Suomen sodissa 1939–1944 luutnanttina ja tulenjohtana. Hän oli Tali-Ihantalan taistelun veteraani. Sodan jälkeen hän seurasi isänsä jälkiä ja aloitti klassisten kielten opinnot yliopistossa mutta hakeutui lopulta Hufvudstadsbladetin toimittajaksi vuonna 1948. Hän teki elämänuransa lehdessä toimittajana ja pakinoitsijana vuoteen 1982 asti. Zilliacus kirjoitti Etulinjan edessä -elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin kanssa sekä Tali-Ihantala 1944:n käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin ja Esko Salervon kanssa. Hän kirjoitti myös suosittuja revyitä Lilla Teaterniin. Benedict Zilliacuksen puoliso oli vuodesta 1949 Jutta Zilliacus. __NOTOC__ ==Teoksia== *Bilderbok för stora barn (1951) *Vi ser på Helsingfors (1952) *Korsetten (1962) *Wärtsilä (1967) *Sex årtionden i pressbilder (1971) (yhdessä Hugo Sundströmin kanssa) *Utöar (1975) (suom. Ulkosaaristossa, Tammi) *Öar, holmar och skär (1977) *100 klipp ur vår dagbok (1977) *Wilhelm Wahlforss (1984) *Bergets skugga (1987) *Vuoren varjo (Kirjayhtymä, 1987) *Båten i vassen (1990) *Kertomus kadonneesta saaresta (1990) *Förlorat och bevarat (1996) ==Elokuvakäsikirjoituksia== *Tali-Ihantala 1944 (2007, yhdessä Esko Salervon kanssa) *Etulinjan edessä (2004) *Härän vuosi (1988) *Lumottu tie (1987) *Myrskyluodon Maija (joitakin jaksoja 1976) *Justus järjestää kaiken (1960) *Lasse Pöysti -show (tv-sarja, 1959) ==Palkinnot== *Svenska litteratursällskapetin palkinto 1964, 1975, 1985, 1991 *Helsingin kaupungin kulttuuripalkinto 1964, 1980, 1986 *Publicistförbundetin lehtimiespalkinto 1964 *Elokuvataiteen valtionpalkinto 1977 *SFV:n kulttuuripalkinto 1979 *Karjala-palkinto 1990 *Kiitos kirjasta -palkinto 1991 *Svenska Kulturfondenin kulttuuripalkinto 1993 *Axel Olof Freudenthal -mitali 2006 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Benedict Zilliacus om vinterkriget och skärgården. Yle Elävä arkisto/Arkivet. * * Benedict Zilliacuksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Zilliacus, Benedict (1921–2013) hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland. * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Markku Raatikainen

Markku Raatikainen (s. 7. maaliskuuta 1966 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Raatikainen on Kuopion Palloseuran kasvatti ja liittyi seuraan 6-vuotiaana Puijonlaakson kaupunginosajoukkueessa. Hän voitti seitsemän SM-mitalia juniorisarjoissa. Raatikainen nousi Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen vuonna 1985 ja vakiinnutti pelipaikan avauskokoonpanossa heti ensimmäisenä kautena. Hän toimi Kuopion Palloseuran kapteenina usean vuoden ajan.http://www.urheilulehti.fi/jalkapallo/uutiset/article133361-1.html Pääsarjatasolla Raatikainen pelasi vuosina 1985–1995 yhteensä 222 ottelua, tehden niissä 16 maalia. Pääsarjatasolla Raatikainen edusti urallaan myös Mikkelin Palloilijoita ja FC Kuusysiä. Raatikainen on edustanut Kuopion Palloseuraa kaiken kaikkiaan 249 edustusjoukkueen ottelussa ja on kautta aikain kolmanneksi eniten edustusjoukkueessa otteluita pelannut pelaaja. Pelaajauransa jälkeen hän toimi KuPS:n toimitusjohtajana vuosina 1998–2006.http://www.kups.fi/2005/ajankohtaista.php?we_objectID=1766 Raatikainen edusti uransa aikana Suomea neljässä U21-maaottelussa. Hänet valittiin 2013 kuopiolaisen jalkapallon JKKI-erikoisseura Puijon Pallon 30-vuotisjuhlien yhteydessä järjestetyssä avoimessa yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen kuopiolaisjalkapalloilijoiden joukkueeseen. Raatikainen aloitti Realia Management Oy:ssä 2020 asiakkuusjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Vastuualueena asiakkuuksienjohto, asiakkuudenhoitomallien kehittäminen, myynnin johtaminen sekä kehittäminen hyödyntäen koko Realia Groupin asiakaslähtöinen arvontuottopotentiaali. Aikaisemmin Raatikainen toimi ISS Palvelut Oy:ssä useissa eri johto- ja asiantuntijatehtävissä vuosien 2006-2019 ajan. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiitos kirjasta -mitali

Kiitos kirjasta -mitali on vuodesta 1966 jaettu suomalainen kirjallisuuspalkinto, jonka myöntävät Kirjakauppaliitto, Libro ry ja Suomen kirjastoseura. Tunnustuspalkinto (Olof Erikssonin suunnittelema mitali ja kunniakirja) myönnetään kotimaiselle kirjailijalle, jonka edellisenä vuonna ilmestynyt kaunokirjallinen teos on ollut ”erityisesti virikkeitä antava”. Palkintoa ei tyypillisesti myönnetä samalle henkilölle kahdesti. == Palkitut == Vuosi Henkilö Teos 1966 Gunnar Mattsson Jaakko Syrjä Prinsessa Nuori metsästäjä 1967 Marianne Alopaeus Mörkrets kärna 1968 Anu Kaipainen Marja-Liisa Vartio Arkkienkeli Oulussa Hänen olivat linnut 1969 Eila Pennanen Tilapää 1970 Kalle Päätalo Mustan lumen talvi 1971 Lassi Sinkkonen Solveigin laulu 1972 Christer Kihlman Människan som skalv 1973 Eeva-Liisa Manner Varokaa, voittajat 1974 Heikki Turunen Simpauttaja 1975 Eeva Joenpelto Vetää kaikista ovista 1976 Christer Kihlman Dyre prins 1977 Elina Karjalainen Ihmisen ääni 1978 Matti Pulkkinen Ja pesäpuu itki 1979 Märta Tikkanen Århundradets kärlekssaga 1980 Eeva Tikka Hiljainen kesä 1981 Orvokki Autio Viistotaival 1982 Saara Finni Suruvaippa 1983 Antti Tuuri Pohjanmaa 1984 Eila Kostamo Vaiteliaat vuodet 1985 Anna-Leena Härkönen Häräntappoase 1986 Leena Krohn Tainaron 1987 Antti Hyry Kertomus 1988 Bo Carpelan Axel 1989 Timo Pusa Tatuoitu sydän 1990 Ulla-Lena Lundberg Leo 1991 Benedict Zilliacus Båten i vassen 1992 Leena Lander Tummien perhosten koti 1993 Lars Sund Colorado Avenue 1994 Anja Kauranen Ihon aika 1995 Monika Fagerholm Underbara kvinnor vid vatten 1996 Sisko Istanmäki Liian paksu perhoseksi 1997 Kjell Westö Leijat Helsingin yllä 1998 Kari Hotakainen Klassikko 1999 ei jaettu 2000 ei jaettu 2001 Pirjo Hassinen Mansikoita marraskuussa 2002 Eeva Kilpi Rajattomuuden aika 2003 Ranya ElRalmy Auringon asema 2004 Rakel Liehu Helene 2005 Hannu Väisänen Vanikan palat 2006 Risto Isomäki Sarasvatin hiekkaa 2007 Reko ja Tina Lundán Viikkoja, kuukausia 2008 Sirpa Kähkönen Lakanasiivet 2009 Arne Nevanlinna Marie 2010 Kristina Carlson Herra Darwinin puutarhuri 2011 Tuomas Kyrö Mielensäpahoittaja 2012 Katja Kettu Kätilö 2013 Aki Ollikainen Nälkävuosi 2014 Pauliina Rauhala Taivaslaulu 2015 Tommi Kinnunen Neljäntienristeys 2016 Kaj Korkea-aho Paha kirja 2017 Minna Rytisalo Lempi 2018 Heidi Köngäs Sandra 2019 Satu Vasantola En palaa takaisin koskaan, luulen 2020 Antti Rönkä Jalat ilmassa 2021 Selja Ahava Nainen joka rakasti hyönteisiä 2022 Anneli Kanto Rottien pyhimys 2023 Maria Turtschaninoff Suomaa 2024 Iida Turpeinen Elolliset ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema

Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema () (aikaisemmin Lyon Satolasin lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Lyonia, Ranskassa. Tarkalleen se sijaitsee Colombier-Saugnieussa 20 kilometriä itään Lyonista. Vuonna 2000 lentoasema nimettiin uudelleen lyonilaisen ilmailupioneerin ja kirjailija Antoine de Saint-Exupéryn mukaan. Vuonna 2005 lentoasema vastaanotti yli 6,5 miljoonaa matkustajaa, joka tekee lentoasemassa Ranskan neljänneksi suurimman Charles de Gaullen kansainvälisen lentoaseman, Orlyn lentoaseman ja Nizzan Côte d'Azurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut Luokka:Ranskan lentoasemat Luokka:Rhônen departementti
Markku Hyvärinen (jalkapalloilija)

Markku Hyvärinen (11. huhtikuuta 1943 Kuopio – 17. toukokuuta 2021 Kuopio) oli suomalainen maajoukkuejalkapalloilija ja kahteen otteeseen myös Kuopion Palloseuran valmentaja puolen kauden ajan (23. toukokuuta 1989 lähtien kauden loppuun asti, jolloin toimi yhdessä Olavi Rissasen kanssa ja 16. syyskuuta 1992 lähtien kauden loppuun asti, jolloin jakoi urakan Jouni Jäntin kanssa).KUPS ==Ura pelaajana== * Suomen mestari vuonna 1966 (KuPS), hopeaa 1969 (KuPS) * Pelasi myös HJK:ssa (1968) * Pitää edelleen hallussaan Olavi Rissasen (1971) ohella KuPSin maaliennätystä, 16 maalia (1966). Hyvärinen on historian ainoa KuPSilainen pääsarjan maalikuningas. * Voitti Kuopion lyseon (moninkertainen voittaja) joukkueen riveissä oppikoulujen Suomen mestaruuden 1960-luvulla.Parkkinen ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Markku Hyvärisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Martti Järvinen

Martti Johannes Järvinen (12. joulukuuta 1938 Tampere – 1. syyskuuta 2014Yle.fi uutiset, viitattu 2.9.2014) oli suomalainen näyttelijä. Järvinen opiskeli kansakoulun ja ammattikoulun suoritettuaan Suomen teatterikoulussa 1962–1965. Sitä ennen hän oli harjoittelijana Imatran Teatterissa 1961–1962. Teatterikoulun jälkeen Järvinen näytteli Suomen Kansallisteatterissa 1965–1981, MTV-teatterissa 1981–1982 ja Suomen Kansallisteatterissa 1982–. ==Filmografia== * Rakkaus alkaa aamuyöstä (1966) * Täällä Pohjantähden alla (1968) * Akseli ja Elina (1970) * Pohjantähti (1973) * Sujut (1974) * Natalia (1979) * Pölhölä (1981) * Jousiampuja (1982) * Kuolema savolaiseen tapaan (1982) * Akaton mies (1983) * Akallinen mies (1986) * Kaikki pelissä (1994) * Isältä pojalle (1996) * Nortia (1996) * Samaa sukua eri maata (1998) * Tuliportaat (1998) == Dubbauksia == *Pilvikallion vauhtikisat (1975) - Valteri Kehviläinen * Topi ja Tessu (1981) - Sipi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Martti Järvisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive -arkistossa) Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Marcus Gayle

Marcus Gayle (s. 27. syyskuuta 1970, Hammersmith) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut 14 maaottelua Jamaikan paidassa, muun muassa vuoden 1998 MM-joukkueessa. Marcus Gayle aloitti uransa vuonna 1989 Brentfordissa pelaten 193 ottelua ja maalaten 26 kertaa. Brentfordista Gayle lainattiin kaudeksi 1990 Kuopion Palloseuraan, jossa hän oli joukkueen maalikuningas 22 pelissä syntyneellä 9 maalilla. Vuonna 1994 Gayle siirtyi Englannin Valioliigan Wimbledoniin, jossa otteluita kertyi 285 ja maaleja 47 kappaletta vuoteen 2001 mennessä, jolloin seura tipahti sarjaporrasta alemmas. Gayle ei jatkanut Wimbledonissa, vaan siirtyi Skotlannin Glasgow Rangersiin 900 000 punnan siirtosummalla. Rangers-ura kesti vain 4 peliä, jonka jälkeen hänet päästettiin samalla hinnalla Gianluca Viallin valmentamaan Watfordiin. Watfordissa Gayle viihtyi lopulta vuoteen 2005 asti, mutta pelaaja oli huonossa maineessa Viallin aikana vuonna 2001. Tämä johtui pääosin tehojen puutteesta, sillä 41 pelissä syntyi vain 7 osumaa. Managerin vaihduttua vuonna 2002 Ray Lewingtoniin Gayleä ei odotuksista huolimatta myyty, vaan siirrettiin puolustajaksi, jossa tämä sai jälleen vakuutettua kannattajat voittamalla kauden pelaajan palkinnon. Hän lähti seurasta kolme päivää Lewingtonin potkujen jälkeen maaliskuussa 2005. Watfordista Gayle palasi tuttuun ja turvalliseen Brentfordiin, jossa pelasi 37 ottelua. 17. maaliskuuta 2006 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Uusi sopimus syntyi 2. heinäkuuta Aldershot Townin kanssa. Kaudeksi 2007 Gayle siirtyi vielä pari sarjaporrasta alemmaksi AFC Wimbledoniin, seuraan, jonka kannattajat perustivat 2000-luvun alussa vastareaktiona seuransa FC Wimbledonin siirtymisestä Milton Keynesiin. ==Aiheesta muualla== *Soccerbase stats Luokka:Jamaikalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ikkunaprinsessa

Ikkunaprinsessa (JHN 3004) on Rauli Badding Somerjoen viides studioalbumi, joka julkaistiin loppuvuodesta 1982. Vuonna 1981 Somerjoki julkaisi singlen "Kuihtuu kesäinen maa"/"Ensimmäisenä iltana" ja aloitti yhteistyön Esa Pulliaisen johtaman Agents-rautalankayhtyeen kanssa. Rautalankamusiikkia soittanut Agents toi aivan uudenlaisen ilmeen Somerjoen musiikkiin, ja vuoden 1982 alkupuolella tehty single "Paras haihtua vaan"/"Ikkunaprinsessa" käänsi Baddingin uran taas uuteen nousuun. Jo edellinen single sai kohtalaista suosiota, mutta "Ikkunaprinsessasta" tuli todellinen menestys.Aiemmin "Glendora"-kappaletta olivat esittäneet muiden muassa Brita Koivunen nimellä "Ikkunaprinssi" sekä Olavi Virta. Singleä seurasi Somerjoen ja Agentsin ensimmäinen studioalbumi, joka nimettiin hittikappale Ikkunaprinsessan mukaan. Albumi sai hyvän vastaanoton ja se sisältää kahden edellisen singlen kappaleet ja jo 1970-luvulla levytetyn "Saanhan viimeisen tanssin" uudelleen sovitettuna versiona. Levyllä on myös muutama uusi laulu, muiden muassa Somerjoen sanoittama ja säveltämä "Kukkolaulu". Albumi julkaistiin C-kasettina ja vinyylilevynä Johanna-levymerkillä. Albumi on julkaistu CD-levynä vuosina 1995 ja uudestaan 1998 sekä remasteroituna painoksena vuonna 2000. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # === Plagiaattiepäily === Vuonna 2018 esitettiin epäily, että Somerjoen säveltämäksi merkitty albumin kappale "Kuihtuu kesäinen maa" olisi plagiaatti unkarilaisesta kappaleesta nimeltä "Minden ember boldog akar lenni", jonka ovat säveltäneet Attila Dobos ja Sandor Halmágyi ja jonka levytti ensimmäisen kerran vuonna 1966 unkarilainen laulaja Teri Harangozó. Somerjoen tiedetään käyneen Unkarissa kaksi kertaa, vuosina 1975 ja 1981. == Kokoonpano == * Rauli Badding Somerjoki – laulu ==== Säestää Agents-yhtye ==== * Esa P. Pulliainen – soolokitara * Hans Etholén – rytmikitara * Kai Pulliainen – basso * Petri Rantala – rummut ja lyömäsoittimet ==== Mukana lisäksi ==== * Kalle Jämsen – mandoliini * Esa Kotilainen – urut * Pentti Lahti – saksofonit * Tema Lampinen – piano * Jogi Ollila – urut, piano ja hanuri * Marketta Saarinen – taustalaulu * Juha Takanen – rummut ja lyömäsoittimet === Tuotanto === * Esa Kotilainen - äänitys (IR-studio) * Ilkka Niemeläinen - äänitys (IR-studio) * Risto Hemmi - äänitys (Finnvox-studiot) * Mikko Kurenniemi - kansi * Kari Kalén – takakannen kuva * Pekka Aarnio - tuottaja == Lähteet == * Ikkunaprinsessa-vinyyli === Viitteet === == Aiheesta muualla == * "Kukkolaulu" ja Somerjoen haastattelu Nuotit hukassa -televisio-ohjelmasta vuodelta 1980 Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Agentsin albumit Luokka:Rauli Somerjoen albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Esko Korhonen

thumb|Esko ja Ahti Korhonen: As Oy Ekonomitalo (1952). Esko Uolevi Korhonen (30. huhtikuuta 1923 Helsinki – 31. maaliskuuta 1994 Helsinki)Diplomi- insinöörit ja arkkitehdit 2000: M–Ö, LIITE 2. Tekniikan Akateemisten Liitto TEK, Helsinki 2000. oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia ja osittain myös asemakaavat Helsingin Roihuvuoren ja Pihlajamäen lähiöihin. Korhonen valmistui arkkitehdiksi 1949 ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän työskenteli Olli Saijonmaan ja Viljo Revellin arkkitehtitoimistoissa ennen kuin meni 1951 töihin Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon (KK), jossa hän oli asunto-osaston toimistopäällikkönä 1952–1961. Vuodesta 1961 Korhosella oli oma arkkitehtitoimisto. Myöhemmin hän toimi Helsingin asemakaava-arkkitehtina ja yleiskaava-arkkitehtina.Esko Korhonen (1923-1994) Pihlajamäki.info. Viitattu 10.10.2016. Korhosen ensimmäinen merkittävä suunnittelutyö oli rakennusliike Hakan 1950-luvulla Itä-Helsinkiin rakennuttama Roihuvuoren lähiö, johon hän suunnitteli asemakaavan ja useita kerrostaloja. Hän suunnitteli Roihuvuoreen 1950-luvun puolivälissä myös Suomen ensimmäisen ostoskeskuksen, joka kuitenkin toteutui vasta 1958, jolloin kuusi muuta ostoskeskusta oli ehtinyt valmistua.Johanna Hankonen: Lähiöt ja tehokkuuden yhteiskunta, Gaudeamus (1994) ISBN 951-662-610-6 Korhosen päätyönä pidetään Pihlajamäkeä, jonka suunnittelussa hän oli mukana 1959–1965 ja perusti sitä varten oman toimistonsakin. Haka rakennutti kaupunginosan yhdessä kilpailijansa Saton kanssa. Korhonen suunnitteli rakennukset Hakan alueelle eli Pihlajamäen pohjois- ja koillisosaan yhdessä Sulo Savolaisen kanssa, ja he täydensivät myös Olli Kivisen laatimaa asemakaavaa. Korhonen suunnitteli myös 1976 valmistuneen Pihlajamäen kirkon sekä Raahen keskustan asemakaavan. Esko Korhosen vanhempi veli Ahti Korhonen oli myös arkkitehti. Veljekset suunnittelivat yhdessä muun muassa vuonna 1952 valmistuneen As Oy Ekonomitalon Helsingin Lauttasaareen ja tekivät yhteistyötä muissakin hankkeissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Roihuvuori Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Miikka Oinonen

Miikka Oinonen (s. 26. toukokuuta 1983 Mikkeli) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Ykkösen maalikuninkuuden 25 pelin 15 maalilla Mikkelin Palloilijoissa voittanut Oinonen siirtyi Turun Palloseuraan kaudeksi 2005. Siellä peliaika ja maalit, joita syntyi vain yksi olivat kuitenkin kortilla ja Oinonen siirtyikin kesken kauden, 15. heinäkuuta Kuopion Palloseuraan peliajan perässä. Loppukaudella Kalle Parviaisen tutkaparina syntyi kolme maalia yhteensä 12 pelissä. Kaudelle 2006 odotukset kasvoivat. Keväällä hän oli mukana voittamassa Liigacupia, jonka aikana Oinonen oli suorastaan erinomaisessa vireessä. Finaalissa syntyi kaksi maalia FC KooTeePeen verkkoon ja Oinonen palkittiin finaalin parhaana pelaajana. Veikkausliigakausi oli kuitenkin taistelua, joka päättyi tippumiseen Ykköseen. Oinonen pystyi lopulta kuuteen maaliin 21 pelissä. Kaudella 2007 Ykkösessä Oinonen jäi KuPSin hyökkääjäkaksikon Ilja Venäläinen - Pele Koljonen vaihtomieheksi, minkä takia peliaikaa tuli niukasti. Kauden päätteeksi hän siirtyikin takaisin Mikkeliin. ==Tilastot== *Veikkausliiga 2 kautta, 41 ottelua / 10 maalia ==Saavutukset== *KuPSin maalikuningas 6 maalilla vuonna 2006 *Liigacupin voitto 2006 (KuPS) *Ykkösen maalikuningas 2004 (MP) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut

Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään sekä pitkällä radalla (50 metriä) että lyhyellä radalla (25 metriä). Pitkän radan kilpailut järjestetään joka toinen vuosi, ja myös lyhyen radan kilpailut harventuivat vuoden 2013 jälkeen vuosittain järjestettävistä kahden vuoden välein pidettäviksi. == Pitkän radan kilpailupaikat == * 1926 – Budapest * 1927 – Bologna * 1931 – Pariisi * 1934 – Magdeburg * 1938 – Lontoo * 1947 – Monte Carlo * 1950 – Wien * 1954 – Torino * 1958 – Budapest * 1962 – Leipzig * 1966 – Utrecht * 1970 – Barcelona * 1974 – Amsterdam, Wien * 1977 – Jönköping * 1981 – Split * 1983 – Rooma * 1985 – Oslo, Sofia * 1987 – Strasbourg * 1989 – Bonn * 1991 – Ateena * 1993 – Leeds, Sheffield * 1995 – Wien * 1997 – Sevilla * 1999 – Istanbul * 2000 – Helsinki * 2002 – Berliini * 2004 – Madrid * 2006 – Budapest * 2008 – Eindhoven * 2010 – Budapest * 2012 – Debrecen * 2014 – Berliini * 2016 – Lontoo * 2018 – Glasgow * 2020 – Budapest * 2022 – Rooma * 2024 – Belgrad * 2026 – Pariisi == Lyhyen radan kilpailupaikat == * 1991 – Gelsenkirchen * 1992 – Espoo * 1993 – Gateshead * 1994 – Stavanger * 1996 – Rostock * 1998 – Sheffield * 1999 – Lissabon * 2000 – Valencia * 2001 – Antwerpen * 2002 – Riesa * 2003 – Dublin * 2004 – Wien * 2005 – Trieste * 2006 – Helsinki * 2007 – Debrecen * 2008 – Rijeka * 2009 – Istanbul * 2010 – Eindhoven * 2011 – Szczecin * 2012 – Chartres * 2013 – Herning * 2015 – Netanya * 2017 – Kööpenhamina * 2019 – Glasgow * 2021 – Kazan * 2023 – Otopeni == Lähteet == *
Do As Infinity

Do As Infinity () on japanilainen yhtye, jonka ensimmäinen single Tangerine Dream ilmestyi 29. syyskuuta 1999. Yhtyeen nimi lyhennetään joskus D.A.I., mistä selviää, että nimi on valittu yhtyeen kitaristin ja säveltäjän, Dai Nagaon, mukaan. Do As Infinity hajosi 25. syyskuuta 2005, pian Do the A side -albuminsa julkaisun jälkeen. Yhtye oli ehtinyt toimia kuusi vuotta ja julkaissut tämän aikana kuusi albumia, 20 singleä, seitsemän kokoelmaa ja kahdeksan DVD:tä. Do as Infinity on tehnyt alku-, ja loppumusiikkeja suosittuun animesarjaan Inuyasha an. Yhdestä Inuyasha elokuvastakin löytyy Do As Infinityn kappale. Yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2008, ilman Daita. ==Jäsenet== * "Van" — Tomiko Van (伴 都美子) (laulu, sanoitukset) * "Ryo" — Ryo Owatari (大渡 亮) (kitara, taustat, sanoitukset) * "Dai" — Dai Nagao (長尾 大) (kitara, sävellys) == Albumit == * Break of Dawn (2000) * New World (2001) * Deep Forest (2001) * True Song (2002) * Gates of Heaven (2003) * Need Your Love (2005) * Eternal Flame (2009) * Eight (2011) * Time Machine (2012) * Do As Infinity X (2012) * Brand New Days (2015) * Alive (2018) * Do As Infinity (2019) Luokka:Japanilaiset yhtyeet
Manu Vesalo

Manu Vesalo toimi KuPSin jalkapallotoiminnan yhtiöittämisestä ja KuPS Oy:n perustamisesta, 12. joulukuuta 1998 (perustuskokous 28. lokakuuta 1998) lähtien kuluneen ajan KuPS Oy:n hallituksen puheenjohtajana aina joulukuuhun 2006 asti.http://www.mtv3.fi/urheilu/arkisto.shtml/arkistot/futis/2000/10/36227 Hänen siviilityönsä on Osuuskauppa PeeÄssän toimialajohtaja, vastuualueenaan Sokos ja Prismat.http://www.s-kanava.net/AOK_esittaytyy.do?regionid=331510109⟨=1&arid;=141145256 ==Lähteet== * Karjalainen, Markus & Huttunen, Jouni: "Kuopion Palloseura 1923–2004", Kuopion liikekirjapaino 2005 Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jokilaakson koulu (Lieto)

Jokilaakson koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään Kirkonkulman koulu. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin Tapulikujan koulu, ja koulu sai uuden nimen. Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta. == Laajennus ja kunnostus == Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi pidensivät aikataulua. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsevat teknisen työn, tekstiilityön ja musiikin opiskelutilat. == Lähteet == * Kirkonkulman esittely Liedon kunnan sivuilta * Kirkonkulman koulun omat nettisivut * Kulman Kuulumiset (Kirkonkulman koulun oma tiedotuslehti) - tammikuu 2006 === Viitteet === Luokka:Liedon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Nebula (yhtye)

Nebula on psykedeelinen stoner rock -yhtye, jonka perustivat Fu Manchun entiset jäsenet Eddie Glass (kitara) ja Ruben Romano (rummut) vuonna 1997. Yhtyeessä soitti myös Mark Abshire, joka kuitenkin erosi yhtyeestä Atomic Ritual -albumin nauhoitusten aikana. Yhtyeessä soitti bassoa lyhytaikaisesti myös Simon Moon, kunnes hänet korvattiin Tom Daviesilla. Atomic Ritualin tuotti tunnettu desert rock -muusikko Chris Goss, ja se julkaistiin vuonna 2003. Albumi sai lämpimän vastaanoton kriitikoilta, esimerkiksi AllMusic Guiden John Serba kehui Atomic Ritualia ja antoi sille neljä tähteäNebula - Atomic Ritual AllMusic. Nebulan albumi Apollo julkaistiin Yhdysvalloissa 21. helmikuuta 2006. Yhtye lähti levyn julkaisun jälkeen kiertueelle, joka päättyi Sveitsiin toukokuussa 2006. Yhtyeen basisti Tom Davies menehtyi leukemiaan syyskuussa 2023. == Kokoonpano == === Nykyinen kokoonpano === * Eddie Glass - kitara, laulu * Ruben Romano - rummut === Aiemmat jäsenet === * Mark Abshire - basso * Simon Moon - basso * Tom Davies - basso == Diskografia == Albumit * 2022 - Transmission from Mothership Earth * 2019 - Holy Shit * 2009 - Heavy Psych * 2006 - Apollo * 2003 - Atomic Ritual * 2001 - Charged * 1999 - To The Center EP:t * 2002 - Dos EPs (EP) * 1999 - Sun Creature (EP) * 1999 - Nebula / Lowrider (EP) ** sisältää neljä Lowrider:in ja neljä Nebuilan kappaletta (jotka julkaistiin uudelleen Dos EPs levyllä). * 1998 - Let It Burn (EP) Kokoelmat * 1999 - Full Throttle (In The Groove) == Nebulaan liittyvät yhtyeet == * Fu Manchu * Lowrider * Chris Goss == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset psykedeeliset rockyhtyeet
Rebel Meets Rebel

Rebel Meets Rebel oli metallimusiikkia ja kantria yhdistävä musiikkiprojekti. Yhtyeessä soittivat David Allan Coe (laulu), edesmennyt Dimebag Darrell (kitara), Rex Brown (basso), ja edesmennyt Vinnie Paul (rummut). Yhtye on julkaissut nimeään kantavan albumin. Musiikki on sävelletty ja nauhoitettu jäsenien muiden projektien ja kiertueiden tauoilla. Albumi julkaistiin 2. toukokuuta 2006, Dimebag Darrellin kuoleman jälkeen. ==Aiheesta muualla== *Rebel Meets Rebelin virallinen kotisivu *Big Vin Recordsin virallinen kotisivu *Rebel Meets Rebelin kappaleiden sanoituksia Luokka:Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Geronomi

Geronomi (AMK) on sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Geronomi on vanhustyön asiantuntija, joka työskentelee erilaisissa ikääntyneiden hyvinvointiin liittyvissä tehtävissä sosiaali- ja terveydenhuollon alalla. Geronomin tärkeimpänä tehtävänä on edistää vanhusten hyvinvointia, terveyttä ja toimintakykyä. Geronomi voi myös kehittää ja tarjota palveluja vanhusten omaisille. Geronomi työskentelee yleensä järjestöjen tai kuntien palveluksessa tai vaihtoehtoisesti itsenäisenä yrittäjänä. Geronomiksi opiskellaan vanhustyön koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 3,5 vuotta. Tutkinnon laajuus on 210 opintopistettä. Opintoihin sisältyy teoriaopintojen lisäksi harjoittelua erilaisissa vanhusten palveluja tuottavissa organisaatioissa. == Aiheesta muualla == *Vanhustyön koulutusohjelma, geronomi (Opintoluotsi) Luokka:Ammattikorkeakoulututkinnot Luokka:Sosiaali- ja terveysalan ammatit
Will & Grace

Will & Grace on useita Emmy-palkintoja voittanut tilannekomedia, joka keskittyy Will Trumanin, homoseksuaalin lakimiehen ja tämän parhaan ystävän, heteron sisustussuunnittelija Grace Adlerin, elämään. Näiden lisäksi sarjassa on merkittävässä osassa rikas Karen Walker sekä homoseksuaali näyttelijä Jack McFarland. Sarjan tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin. Sarjaa tehtiin aluksi vuosina 1998–2006 kahdeksan tuotantokautta ja sen viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa toukokuussa 2006. Sarja kuvattiin aina yleisön edessä. Heinäkuussa 2017 tiedotettiin, että sarja palaa ruutuihin yhdeksännelle tuotantokaudelleen syksyllä 2017. Sarjan alussa Grace eroaa poikaystävästään ja muuttaa Willin luo New Yorkin Upper West Sidelle. Karen on Gracen assistentti Gracen firmassa nimeltä Grace Adler Designs. Jack on Willin ystävä, joka ei tee töitä vaan elää muiden siivellä. Jackillä on Guapo-niminen papukaija ja myöhemmin koiranpentu nimeltä Klaus. Sarjassa esiintyy monia isoja nimiä niin televisiosta, elokuvista kuin musiikista ja teatteristakin. Esimerkkeinä Madonna, Britney Spears, Matt Damon, Elton John, Kevin Bacon ja Demi Moore. == Näyttelijät == == Lähteet == *http://www.nbc.com/Will_&_Grace_Finale/ === Viitteet === Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Televisiosarjat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä Luokka:Primetime Emmy -palkitut ohjelmat Luokka:SAG-palkitut televisiosarjat Luokka:NBC:n televisio-ohjelmat
Jukka Pakkanen

Jukka Alarik Pakkanen (s. 28. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on kirjoittanut romaaneja, novellikokoelmia, kuunnelmia ja televisionäytelmiä. Biologian alalta filosofian kandidaatiksi valmistunut Pakkanen toimi Yleisradiossa ensin tiede- ja sitten kulttuuritoimittajana vuosina 1967–1976. Vapaana kirjailijana hän on työskennellyt vuodesta 1976. Pakkasen kiinnostuksenkohteet kilpapyöräily, jalkapallo ja Italia näkyvät myös hänen tuotannossaan. == Elämä == Pakkanen valmistui ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta vuonna 1961 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1970 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1972 hän sai J. H. Erkon esikoiskirjapalkinnon teoksestaan Koko maailman meno. Pakkanen on toiminut myös urheilukommentaattorina televisiossa. Hänet tunnetaan Internazionale Milanon kannattajana. Suosikkijoukkueensa valintaperusteeksi Pakkanen on kertonut vuonna 1978 Urheiluruudusta näkemänsä Inter–Juventus- ottelun koosteessa miellyttäneet Interin sinimustat värit. Suomessa Pakkasen suosikkijalkapalloseurat ovat Kiffen ja HPS, lisäksi hän tuntee suuria sympatioita Kuopion Palloseuraa kohtaan. Hänen lapsistaan Mitri on toimittanut IS Veikkaaja -lehteen juttuja italialaisesta jalkapallosta ja kirjoittanut isänsä tavoin myös jalkapallokirjoja. Jukka Pakkanen kertoo olevansa ”uskonnollinen ateisti”, ja hän kuuluu kristillis-yhteiskunnallisen Vartija- lehden toimitusneuvostoon. Pakkanen on käsitellyt kirjoissaan myös uskonnollisia teemoja. Jukka Pakkasen äiti oli kirjailija Kaija Pakkanen ja sisar on kirjailija Outi Pakkanen. Joulupukkina tunnettu Timo Pakkanen on hänen veljensä. == Tuotanto == ===Romaanit=== * * * * * * * * * * * * * * * * * * ===Novellikokoelmat=== * * * * * * * * ===Muut=== * * * * * * Lisäksi kuunnelmia, tv-näytelmiä ja suomennoksia italiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jukka Pakkanen Kirjasampo.fi:ssä * Jukka Pakkanen ja jalkapallon runous. Ylen Elävä arkisto. * Leppänen, Veli-Pekka: Kirjailijan etapit. Helsingin Sanomat 22.4.2008. * Vaismaa, Riitta: Lyhyttavaraa. Kiiltomato.net 3.4.2008. Luokka:Suomalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olivia Olson

Olivia Olson (s. 21. toukokuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka on näytellyt elokuvassa Rakkautta vain, jossa hän esitti kappaleen "All I Want for Christmas Is You". Olson on myös Vanessa Tollontyön ääni animaatiosarjassa Finias ja Ferb. == Filmografia == Vuosi Nimi Rooli Muuta 2003 Rakkautta vain Joanna Anderson 2004 The Tracy Morgan Show Julia yksi jakso, Career Day 2006 Zoey 101 Tyttö #1 Broadcast views 2008 Finias ja Ferb Vanessa Doofenshmirtz 2010 Adventure Time with Finn and Jake Marceline the Vampire Queen 2010– 2011 Phineas and Ferb the Movie: Across the 2nd Dimension Vanessa Doofenshirmtz Äänirooli 2015 Steven Universe Pop Singer Laulu "Haven't You Noticed (I'm a Star)" == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Porrasturvat – Stair Dismount

Porrasturvat – Stair Dismount on suomalaisen demoskeneryhmän tAAtin vuonna 2002 julkaisema tietokonepeli. Se voitti Assembly-tapahtumassa järjestetyn pelinkehityskilpailun ylivoimaisesti ja on saavuttanut runsaasti huomiota myös ulkomailla erikoisen ideansa ansiosta. Pelin idea on poikkeuksellinen – tavoitteena on tyrkätä portaiden yläpäässä seisova mies portaita alas niin, että miehelle koituu kaatumisesta mahdollisimman paljon vammoja. Tälle erikoiselle idealle on jopa taustatarina – supersankari Spector havaitsee, että hän ei voi tehdä verovähennyksiä kaupungille tehtäviensä lomassa aiheuttamistaan vaurioista, ellei hän voi todistaa saaneensa vammoja myös itse. Pelaajan tehtävä on siis aiheuttaa hänelle nämä vammat. Pelin 3D-grafiikka on minimalistista, mutta selkeää. Pelaajalla on mahdollisuus kohdistaa iskunsa miehen eri ruumiinosiin, esimerkiksi jalkaan tai päähän, mutta itse kaatumisen tulokseen tällä ei ole merkittävästi vaikutusta. Äänitehosteet koostuvat huudoista, luiden katkeamisista ja tömähdyksistä, mutta pelissä on myös letkeä taustamusiikki. Pian pelin ilmestymisen jälkeen huomattiin, että pelin bugeja hyödyntämällä oli mahdollista saada valtavia pistemääriä. Porrasturvat oli yksi ensimmäisiä ragdoll-fysiikkaa hyödyntävistä tietokonepeleistä, myöhemmin tätä tekniikkaa ovat käyttäneet muun muassa suomalaiset Max Payne 2 ja FlatOut (nykyään tekniikkaa käytetään lähes kaikissa räiskintäpeleissä). Pelin tekijöillä on suuri kiinnostus fysiikan mallinnusta kohtaan, mikä on näkynyt ryhmän muissakin peleissä kuten jatko-osa Rekkaturvat sekä Pogo Sticker. == Jatko-osat == Pelin tekijät tekivät Porrasturville kolme jatko-osaa: Rekkaturvat – Truck Dismount (2003), Dismount Levels (2004) sekä Kiuasturvat – Sauna Dismount (2008), joista myös ensimmäinen voitti Assemblyn pelinkehityskilpailun. Peliä parodioiva lyhytelokuva palkittiin niin ikään Assembly-tapahtumassa vuonna 2005. === Rekkaturvat === Rekkaturvat – Truck Dismount on tAAtin tekemä jatko-osa Porrasturville. Kuten edellisessä osassa, niin tässäkin on tarkoitus tuottaa supersankari Spectorille mahdollisimman paljon vahinkoa. Pelissä mies laitetaan rekan kyytiin ja rekka laitetaan liikkeelle kohti seinää. Matkan varrelle voi laittaa hyppyreitä. Peli on voittanut Assembly-tapahtuman pelinkehityskilpailun vuonna 2003. == Mobiiliversiot == Pelistä on julkaistu versiot myös iOS:lle (2014) ja Androidille (2014) jotka on julkaistu Secret Exit yrityksen nimellä. == Classic versiot == Aiemmat versiot ovat jaossa ilmaisena Stair Dismount Classic ja Truck Dismount Classic nimisinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dismount-pelien kotisivu * Porrasturvat Skinflaken sivuilla * Porrasturvat Moby Gamesissa * Porrasturvat Pouët.net- demoskeneportaalissa * Pelin ohjelmoijan Jetro Lauhan haastattelu Gamers With Jobs -sivustolla * Laaja fanisivusto * Parodiavideo: Lataa / Katso selaimessasi * Secret Exit viralliset kotisivut Luokka:Windows-pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Pulmapelit Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Freeware-pelit
Tuomas Nissinen

Tuomas Nissinen (s. 17. heinäkuuta 1983 Kuopio) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Nissinen pelasi kaudella 2005–2006 Porin Ässissä voittaen SM-hopeaa. Hän on pelannut myös Tampereen Ilveksessä ja Kuopion KalPassa. Hän on 188 cm pitkä ja painaa 86 kg. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kimmo Kapanen

Kimmo Kapanen (s. 12. syyskuuta 1974 Vantaa) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti. Kapanen oli ensimmäisen kerran luukkuvahtina miesten peleissä kaudella 1991–1992, jolloin hän edusti KalPaa. Seuraavien kahden kauden ajan Kapanen toimi KalPan varamaalivahtina. Kaudeksi 1994–1995 hän siirtyi HIFK:hon, jossa pelasi kaksi kautta. Vasta kaudella 1996–1997 Kapanen nousi ykkösmaalivahdiksi Kiekko-Espoossa. Vuoden Espoon pestin jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi KalPaan. Jälkimmäinen kausi päättyi pettymykseen, kun kuopiolaisjoukkue putosi SM-liigasta. Kapanen jätti Kuopion ja jatkoi uraansa HPK:ssa, jossa heti ensimmäisellä kaudella Kapanen voitti ensimmäisen mitalinsa, kun HPK ylsi pronssille. HPK:sta Kapanen lähti ulkomaille. Kausi 2001–2002 meni Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersissa. Kapanen jätti kuitenkin Iserlohnin kesken kauden ja siirtyi Ruotsin Elitserienin Timrå IK:hon, jossa pelasi kaksi ja puoli kautta. Viimeinen Timrå-kausi oli pahasti loukkaantumisten vesittämä ja Kapanen palasi kaudeksi 2005–2006 KalPaan purettuaan sopimuksen Timrån kanssa . Kapanen oli vajaan parin kauden ajan KalPan avainpelaajia. KalPa kuitenkin kauppasi maalivahtinsa kesken kauden 2006–2007 Elitserienin HV71:een leikatakseen palkkakustannuksiaan . Maajoukkueessa Kapanen on esiintynyt useissa Euro Hockey Tourin turnauksissa. Ensimmäisen kerran hän esiintyi Suomen väreissä Tšekin turnauksessa syksyllä 1999 . Keväällä 2007 Kapanen teki kahden vuoden sopimuksen Ässien kanssa . Kapanen ja Ässät ilmoittivat 7. toukokuuta 2008 purkaneensa sopimuksensa Kapasen pelikyvyttömyyden vuoksi ja Kapanen lopetti pelaajauransa. Kimmon isä Hannu Kapanen on tunnettu jääkiekkovalmentaja sekä entinen pelaaja ja hänen veljensä Sami Kapanen (s. 1973) ja veljenpoikansa Kasperi Kapanen (s. 1996) ovat myös jääkiekkoilijoita, jotka ovat pelanneet KalPassa. Kimmon poika Oliver Kapanen pelaa kaudella 2021–2022 KalPassa. Sittemmin Kimmo Kapanen on toiminut KalPan urheilutoimenjohtajana. Kapanen on toiminut KalPassa myös toimitusjohtajan tehtävissä kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Toni Saksman siirtyi KalPan toimitusjohtajaksi. Kaudesta 2016–2017 alkaen Kapanen toimi urheilutoimenjohtajan työnsä ohella myös KalPan liigajoukkueen maalivahtivalmentajana. Samassa tehtävässä hän toimi myös vuosina 2008–2011.Sami Kapanen KalPan liigavalmentajaksi == Lähteet == *Eurohockeyn tilastosivu === Viitteet === == Aiheesta muualla == * SM-liigan sivut Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puoliyksinkertainen moduli

Puoliyksinkertainen moduli on matemaattinen käsite, joka algebrassa tarkoittaa modulia, joka on suora summa yksinkertaisista moduleista. Yksinkertainen moduli on moduli A, jonka ainoat alimodulit ovat triviaali alimoduli \\{0\\} ja A itse. == Esimerkkejä == Jos K on kunta ja n>0 luonnollinen luku, niin n\times n-matriisien rengas A on vasemmanpuoleinen moduli, jonka kerroinrengas on se itse, eli vasemmanpuoleinen A-moduli. Tämä moduli on puoliyksinkertainen, sillä se on suora summa yksinkertaisista moduleista, jotka koostuvat matriiseista, joissa korkeintaan yhdessä pystysarakkeessa on nollasta poikkeavia K:n alkioita. Jos siis ilmaistaan matriisi pystyvektorien jonona (a_0,...,a_{n-1}), niin saadaan A=\bigoplus_{i=0}^{n-1}\\{(a_0,...,a_{n-1}): a_k e 0\Rightarrow k=i\\}. Luokka:Lineaarialgebra
Hakka-kiina

Hakka-kiina () on kieli, jota puhuvat pääasiallisesti hakka-kiinalaiset eteläisessä Kiinassa ja heidän maanpaossa asuvat jälkeläisensa Itä- ja Kaakkois-Aasian alueella. Sitä puhuu noin 48,5 miljoonaa ihmistä, minkä vuoksi se on maailman 34. puhutuin kieli. Heidän joukossaan on noin seitsemän miljoonaa maastamuuttajaa, ja huomattavia hakka-kiinaa puhuvien yhteisöjä on muun muassa Thaimaassa, Malesiassa, Indonesiassa, Yhdysvalloissa, Ranskan Guayanassa, Mauritiuksella ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Taiwanilla toimiva HakkaTV on osa maan yleisradioyhtiötä ja tuottaa ohjelmaa niin hakka- kiinaa puhuville kuin vieraskielisillekin. Nimi hakka tulee kiinankielisistä merkeistä 客家, jotka tarkoittavat "vierasta perhettä". Ne äännetään hakka- kiinaksi hak-kâ, kantoninkiinaksi haak3 gaa1, ja mandariinikiinaksi kèjiā, josta sekä kansan että sitä kautta myös kielen nimi on peräisin. Hakka- kiinalaisten uskotaan olleen alun perin Pohjois-Kiinasta, josta nämä vaelsivat etelään 1200-luvulle mennessä. Kieltä kirjoitetaan kiinalaisin merkein, sekä perinteisin että yksinkertaistetuin, mutta Taiwanissa käytetään toisinaan myös latinalaisia aakkosia. == Puhuma-alue ja murteet == Hakka-kiinasta on useita eri muunnoksia ja murteita, joita puhutaan Guangdongin, Fujianin, Jiangxin, Guangxin, Sichuanin, Hunanin ja Guizhoun maakunnissa sekä Hainanin saarella ja Taiwanissa. Mandariinikiinaa, kantoninkiinaa, min-kiinaa ja muita kiinan kielen päämuunnoksia puhuvat ja hakka-kiinaa puhuvat eivät ymmärrä toisiaan. Hakka-kiinan murteista Guangdongin maakunnan koillisosassa Meixianissa puhuttua murretta pidetään hakka-kiinan edustusmurteena. Hakka-kiinaa puhutaan myös osissa Taiwania, ja se sai siellä virallisen kielen aseman vuoden 2017 lopulla. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Retrofleksi Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ɲ ŋ Klusiili tav. b t c k asp. pʰ tʰ cʰ kʰ Affrikaatta tav. ts tʂ tɕ asp. tsʰ tʂʰ tɕʰ Frikatiivi v s ʐ ɕ h Approksimantti l j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: == Sanasto == Lukusanat 1–10 hakka-kiinaksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 jit ngi sam si ng liuk cit bat giu ship == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Hakka text-to-speech * Hakka People Online * Classification of Hakka Dialects * Meixian/Moiyen Romanisation Scheme * Aspects of Meixian/Moiyen Dialect of Hakka Phonology * Information about Hakka Luokka:Siniittiset kielet Luokka:Taiwanin kielet Luokka:Filippiinien kielet Luokka:Kiinan kielet Luokka:Malesian kielet Luokka:Singaporen kielet Luokka:Indonesian kielet Luokka:Thaimaan kielet Luokka:Surinamen kielet Luokka:Vietnamin kielet