EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seppo Törmälä

Seppo Kalevi Törmälä (s. 29. heinäkuuta 1926 Liminka) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt järjestöjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 27.5.2023. Törmälän vanhemmat olivat opetusneuvos Juho Viljo Törmälä ja opettaja Martta Karoliina Kanerva. Hän avioitui 1950 on merkonomi Pirkko-Liisa Röngän kanssa. Törmälä tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1945 ja valmistui kasvinviljelyn alalta agronomiksi Helsingin yliopistosta 1950. Hän oli Uudenmaan maanviljelysseuran luokitusagronomi 1950, Kuopion maanviljelysseuran luokitusosaston esimies 1950–1951, Keski-Pohjanmaan maanviljelysseuran maanviljelysagronomi 1951–1956 ja toiminnanjohtaja 1956–1966, Keski-Suomen maanviljelysseuran toiminnanjohtaja 1966–1969 ja Keski-Suomen maatalouskeskuksen johtaja 1970–1989. Törmälä oli myös sopimustilatoimikunnan suunnitteluagronomi 1954–1959 ja hänellä oli työuransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. SOK:n hallintoneuvoston jäseneksi Törmälä tuli 1976 ja oli hallintoneuvoston puheenjohtaja 1980–1990. Hän toimi myös muun muassa Suomen Osuuskauppojen Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana ja oli Meiran ja Hankkija-Maatalous Oy:n hallintoneuvostojen jäsen ja Eläke-Tapiolan hallintoneuvoston puheenjohtaja. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Törmälä sai 1981.Kuka kukin on 1978, s. 1028. Viitattu 27.5.2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lighthouse

Lightouse on majakkaa tarkoittava englannin kielen sana, jota käytetään myös seuraavissa merkityksissä: * Lighthouse, asuinalue ja siellä sijaitseva rakenteilla oleva pilvenpiirtäjä Aarhusissa, Tanskassa * Lighthouse, M&T; Productionin levymerkki * "Lighthouse", G.R.L:n kappale vuodelta 2014 * "Lighthouse", Nina Kraljićin kappale, Kroatian edustaja Eurovision laulukilpailussa 2016 * The Lighthouse, Robert Eggersin ohjaaja kauhuelokuva vuodelta 2019 * Lighthouse Christian Centre, helsinkiläinen helluntaiseurakunta * Lighthouse Project, helsinkiläinen punk-yhtye * Lighthouse X, tanskalainen pop-yhtye.
Asif Kapadia

Asif Kapadia (s. 1972 Lontoo) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten laulaja Amy Winehousesta kertovasta dokumenttielokuvasta Amy (2015). Hän on voittanut yhden Oscar- palkinnon ja neljä Bafta-palkintoa. == Elämä == Kapadia on intialaistaustainen muslimi.Lillian Crawford: Asif Kapadia on Creature: “I’m an Indian Muslim, Hackney boy who never went to the ballet”, British Film Institute, 21.2.2023, viitattu 27.5.2023. Hän valmistui maisteriksi (Master of Arts) ohjaamisen oppiaineessa Royal College of Art -yliopistossa vuonna 1997.Asif Kapadia, Royal College of Art, arkistoitu 27.5.2022. == Filmografia == === Näytelmäelokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 2001 Soturi The Warrior Ohjaaja, käsikirjoittaja 2005 The Return The Return Ohjaaja 2007 Far North Far North Ohjaaja, käsikirjoittaja 2016 Ali and Nino Ali and Nino Ohjaaja === Dokumenttielokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 2010 Senna Senna Ohjaaja 2015 Amy Amy Ohjaaja 2019 Diego Maradona Diego Maradona Ohjaaja == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Bafta- palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2003 Soturi Paras brittiläinen elokuva 2003 Soturi Paras esikoiselokuva 2003 Soturi Paras vieraskielinen elokuva 2012 Senna Paras dokumenttielokuva 2012 Senna Paras brittiläinen elokuva 2016 Amy Paras dokumenttielokuva 2016 Amy Paras brittiläinen elokuva 2020 Diego Maradona Paras dokumenttielokuva Asif Kapadia, Bafta, viitattu 27.5.2023. === Oscar-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2016 Amy Paras dokumenttielokuva Academy Awards Search, Oscars.org, viitattu 27.5.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2024

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2024 pelattiin Suomessa 25. huhtikuuta – 5. toukokuuta 2024. Otteluareenat olivat Espoon Metro Areena ja Vantaan Tikkurilan Areena. Suomessa on aiemmin pelattu alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuja vuosina 2001, 2007 ja 2014. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun kilpailut järjestettiin Espoossa tai Vantaalla. Turnauksessa oli mukana 10 joukkuetta, ja Kazakstan nousi pääsarjaan voitettuaan vuonna 2023 1. divisioonan. Turnauksen voitti Kanada sen päihitettyä Yhdysvallat loppuottelussa maalein 6–4. == Otteluareenat == Espoo Vantaa Metro Areena Kapasiteetti: 6 982 Tikkurilan areena Kapasiteetti: 2 004 Espoo Metro Areena == Joukkueet == * * * * * * * (I) * * * == Ottelut == === Lohko A === === Lohko B === === Sijoitusottelu === == Pudotuspelit == === Turnauspuu === ===Puolivälierät=== === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lopputulokset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. == Erotuomarit== Kisojen erotuomariryhmään kuului 22 erotuomaria. Päätuomareita oli 11 ja linjatuomareita myös 11. Päätuomarit: * Taylor Burzminski * Emīls Druseiks * Jesse Gour * Adam Kika * Juraj Konc * John Lindner * Alexander Österberg * Loïc Ruprecht * Timo Ruuska * Johan Wedin * Janne Wuorenheimo Lähde:https://www.iihf.com/pdf/674/ihm674000_35b_4_0 Linjatuomarit: * Albert Ankerstjerne * Maxime Bedard * Renārs Davidonis * Peter Jedlička * William Kingdon * Luka Mäkinen * Wolfgang Puff * Njaal Søstumoen * Michael Stalder * Rasmus Strömberg * Christopher Williams == Lähteet == 2024 Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Suomen jääkiekko Luokka:Espoon urheilutapahtumat Luokka:Vantaan urheilutapahtumat
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2027

Jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2027 järjestetään Saksassa Düsseldorfissä ja Mannheimissa 14.–30. toukokuuta 2027. Saksa on viimeksi isännöinyt maailmanmestaruuskilpailuja 2017 Ranskan kanssa, ja viimeksi yksin 2010. Päätös järjestäjistä tehtiin toukokuussa 2023 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuosittaisessa kongressissa Tampereella. Saksa voitti Kazakstanin kilpailevan hakemuksen äänin 102–34. == Otteluareenat == Düsseldorf Mannheim PSD Bank Dome SAP Arena Kapasiteetti: 14 282 Kapasiteetti: 13 600 ==Lähteet== 2027 Luokka:Vuoden 2027 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2027 Luokka:Düsseldorfin urheilu Luokka:Mannheimin urheilu
Bakenrenef

Bakenrenef oli muinaisen Egyptin 24. dynastian hallitsija eli faarao noin 725–720 eaa. tai 720 eaa.– 715 eaa. Hänen valtaistuinnimensä oli Wahkare (Pysyvä on Ren sielu). Bakenrenef oli edellisen faaraon Tefnakhtin poika. Diodoros Sisilialainen mainitsee Bakenrenefin olleen kyvykäs lainlaatija, joskaan Bakenrenefin hallinnosta ei ole juuri tietoa. Bakenrenef neuvotteli assyrialaisten kanssa toimista kušilaisia vastaan. Manethon mukaan nubialaisdynastian faarao Sabako vangitsi Bakenrenefin ja poltti hänet roviolla. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
RAC-ralli 1995

RAC-ralli 1995 (viralliselta nimeltään 51. Network Q RAC Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1995. Kilpailu järjestettiin 19. - 22\. marraskuuta 1995. Kilpailu oli kauden viimeinen ja sen kokonaispituus oli . == Tapahtumia == Tallikavereina ajaneet Colin McRae ja Carlos Sainz olivat tasapisteissä kauden viimeiseen kilpailuun lähtiessä. McRae kärsi rengasrikon ja yritti ajaa renkaan täyttävän paikka-aineen voimalla, mutta rengas lähti vanteelta ja hän joutui vaihtamaan sen. Sainzin auton moottorin lämpötila vaihteli, ja huolena oli että hän joutuisi keskeyttämään ollessan yli minuutin johtoasemassa. Toisen päivän viimeisellä erikoiskokeella McRaen auton pyöräntuenta rikkoutui hänen ajaessaan leveäksi, mutta McRae ja Ringer pääsivät huoltoon saakka. Kilpailun päätteeksi Colin McRae voitti kilpailun sekä kuljettajien maailmanmestaruuden 27 vuoden ja 109 päivän ikäisenä. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Colin McRae Derek Ringer Subaru Impreza 555 5:09.19 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Subaru Impreza 555 5:09.55 +0.36 3\. Richard Burns Robert Reid Subaru Impreza 555 5:15.58 +6.39 4\. Alister McRae Chris Wood Ford Escort RS Cosworth 5:20.34 +11.15 5\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Ford Escort RS Cosworth 5:21.11 +11.52 6\. Gwyndaf Evans Howard Davies Ford Escort RS2000 5:42.07 +32.48 7\. Rui Madeira Nuno Rodrigues da Silva Mitsubishi Lancer Evo III 5:44.04 +34.45 8\. Jarmo Kytölehto Arto Kapanen Nissan Sunny 5:45.19 +36.00 9\. Masao Kamioka Kevin Gormley Subaru Impreza WRX 5:50.21 +41.02 10\. Alain Oreille Jacques Boyere Renault Clio Maxi 5:50.40 +41.21 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1995 Luokka:Walesin ralli
Kaarojärvi

Kaarojärvi Raumalla sijaitseva järvi. Se kuuluu ELY:n ympäristövastuualueeseen. Järvi on keskikokoinen ja pinta-alaltaan 54,48 ha. Kaarojärvellä on kaksi julkista uimarantaa ja sen läheisyydestä löytyy myös laavu sekä rantasauna. Laavu on ympäri vuoden käytössä ja rantasaunaon vuokrattavissa. == Aiheesta muualla == * Kaarojärvi Laavu Laavu.org * Kaarojärven uimapaikka uimaan.fi Luokka:Rauman järvet
Aleksandrinskin teatteri

Aleksandriskin teatteri () on Venäjän vanhin kansallinen ammattiteatteri, joka sijaitsee Pietarissa. Keisarinna Elisabetin käskystä vuonna 1756 rakennettu teatteri oli alun perin rakennettu puusta. Kasvavan yleisömäärän vuoksi teatteri tarvitsi kuitenkin suurempia tiloja, ja vuonna 1832 puurakennnus korvattiin suurella arkkitehti Carlo Rossin suunnittelmalla, uusklassisella empire-tyylisellä rakennuksella. Teatteri rakennettiin vuosina 1828–1832 Aleksandrinski-aukiolle (nykyinen Ostrovski-aukio), joka sijaitsee Nevski Prospektilla Venäjän kansalliskirjaston ja Anitškovin palatsin välissä. Teatteri ja aukio on nimetty Nikolai I:n puolison keisarinna Aleksandra Fjodorovnan mukaan. Rakennus on osa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvaa Pietarin historiallista keskustaa ja siihen liittyviä rakennusmuistomerkki ryhmiä. Teatterin katolla Apollonin vaunuja esittävän veistos. Patsas on rakennuksen julkisivulla pylväiden yläpuolella, ja se kuvaa neljää takajaloilleen kavahtanutta hevosta, nelivaljakkoa vetämässä kreikkalaisen auringonjumalan Apollon vaunuja. Aleksandriskin teatteri yksi Keisarillisista teattereista, joihin kuuluivat myös Mariinski-teatteri, ja Moskovassa Bolšoi- teatteri. Teatterin lavalla esitettiin aluksi näytelmiä, oopperoita ja baletteja. Vasta 1880-luvulla teatterista tuli draamateatteri. Aleksandrinskin lavalla on esitetty lukuisten venäläisten näytelmien kantaesitykset, kuten Aleksandr Gribojedovin, Aleksandr Ostrovskin ja Anton Tšehovin näytelmiä. Tunnettuja ohjaajia teatterissa ovat olleet Vsevolod Meyerhold, Grigori Kozintsev, Georgi Tovstonogov ja Nikolai Akimov. Myös tunnettu balettien näyttämösuunnittelija Léon Bakts on uransa alkuaikoina työskennellyt siellä.BAKST, LEV SAMOLOVICH Krugosvet.ru. © 1997-2023 Universaali populaaritieteellinen tietosanakirja Krugosvet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän teatterit Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Venäjällä Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2023

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2023 käytiin 7. toukokuuta Helsingin Paloheinässä. Järjestävänä seurana toimi Helsingin Kisa-Veikot. == Mitalistit == Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miehet 4 km Ossi Kekki, Lahden Ahkera, 11.52 Panu Jantunen, Helsingin Kisa-Veikot, 12.11 Hannu Granberg, Lahden Ahkera, 12.12 Miehet 10 km Ossi Kekki, Lahden Ahkera, 30.09 Tuomas Heikkilä, Kenttäurheilijat-58, 30.28 Antti Ihamäki, Alajärven Ankkurit, 31.00 Naiset 4 km Kristiina Mäki, Lahden Ahkera, 13.33 Ilona Mononen, Lahden Ahkera, 13.35 Saija Seppä, Suolahden Urho, 14.18 Naiset 10 km Johanna Peiponen, Lapin Lukko, 34.59 Susanna Saapunki, Pudasjärven Urheilijat, 35.00 Nina Chydenius, Gamlakarleby IF, 36.12 M22 6 km Mikko Kauppinen, Vieremän Koitto, 18.32 Niko Putkinen, Karhulan Katajaiset, 18.39 Walte Hautala, Lahden Ahkera, 19.04 N22 4 km Janette Vänttinen, Helsingin Kisa-Veikot, 14.21 Veera Laaksovirta, Suomussalmen Rasti, 14.38 Vilma Pere, Euran Raiku, 14.56 M19 6 km Anssi Mustonen, Koiviston Kipinä, 19.42 Lauri Nokkala, Lappeenrannan Urheilu-Miehet, 19.44 Henri Säisä, Iisalmen Visa, 20.07 N19 4 km Eva Peltopuro, Vantaan Salamat, 14.41 Nelli Viskari, Lappeenrannan Urheilu-Miehet, 14.47 Miina Kilpeläinen, Viipurin Urheilijat, 14.51 M17 4km Eetu Valtola, Mikkelin Kilpa- Veikot, 13.03 Juho Hyyryläinen, Vaalan Karhu, 13.06 Joonatan Venäläinen, Imatran Urheilijat, 13.06 N17 4km Sara Säkkinen, Limingan Niittomiehet, 15.12 Kaisa Keränen, Kuivasjärven Aura, 15.17 Sofia Rinne, Lahden Ahkera, 15.26 Lähde == Lähteet == Luokka:Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2023 yleisurheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Aurora Borealis -malja

Aurora Borealis -malja on Suomen Jääkiekkoliiton Auroraliigan pudotuspelien voittajalle, eli Suomen mestarille myöntämä kiertopalkinto. ==Historia== Idean maljasta esitti Kanada-maljan innoittamana Kanadan Suomen-suurlähettiläs Christopher Shapardanov. Pokaaliprojektin rahoitettiin pääosin Kanadan suomalaisyhteisössä tehdyllä rahankeräyksellä ja Osuuspankin lahjoituksella. Pokaali lahjoitettiin Suomen Jääkiekkoliitolle 21. maaliskuuta 2011. Sen lahjoitti suurlähettiläs Shapardanov ja vastaanotti liiton puheenjohtaja Kalervo Kummola. ==Palkinto== Palkinto koostuu pokaalista ja sen jalustasta. Aurora Borealis -malja painaa 12 kilogrammaa, se on kokonaisuudessaan 67 senttimetriä korkea ja sen jalusta alaosastaan 39 cm leveä. Pokaali on hopealla päällystettyä metallia ja puinen jalusta vaahterasta. Jalustan päällä pokaalin jalkaa ympäröi labradoriittinen somiste. Maljan jalustaan ikuistetaan mestarijoukkueiden nimet ja voittovuodet. Palkintoa on valmistettu kaksi kappaletta, joista toinen on Jääkiekkomuseon kokoelmassa ja toinen luovutetaan mestarijoukkueelle. Palkinnot on valmistanut Awardco-yhtiö. Maljan jalustassa on seuraava teksti suomeksi, ruotsiksi, englanniksi ja ranskaksi: == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkopalkinnot
Kanamäen veljekset

Iiska Kanamäki (13. huhtikuuta 1864 – 1940-luku) ja Joonas Kanamäki (28. toukokuuta 1874 – 1940-luku) eli Kanamäen veljekset olivat jalasjärveläinen kulkuripari, joka tuli tunnetuksi muissakin Etelä-Pohjanmaan kunnissa, etenkin Peräseinäjoella ja Ilmajoella 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Heistä vanhempi Iiska oli ilmeisesti kehitysvammainen ja nuorempi Joonas ilmeisesti kuuromykkä, ja heitä pidettiin omana aikanaan eräänlaisina kylähulluina. Miehet olivat kotoisin Jalasjärven Koskuen kylästä. He olivat velipuolia: Iiska syntyi vanhempiensa aviolapsena, Joonas taas Iiskan isän kuoltua äidille aviottomana kymmentä vuotta myöhemmin. Leskiäiti avioitui uudelleen kurikkalaisen Iisakki Mikinpoika Kanamäen kanssa vuonna 1882, jolloin molemmat pojat saivat tämän sukunimen. Heidän sukunimekseen mainitaan myös Mansikkaviita, Korvenmaa ja Hunnakko. Huonosta hygieniastaan tunnetut Kanamäen veljekset kiertelivät Jalasjärven ja lähipitäjien kyliä ja elättivät itsensä kaupustelulla ja kerjuulla sekä keräämällä lumppua eli tekstiilijätettä, jota tuolloin käytettiin paperin ja lumppuvillan valmistuksessa. He tekivät taloissa myös tilapäistöitä, kuten halonhakkuuta. Suomen Kuvalehti julkaisi veljeksistä Paavo Nevalan ottaman valokuvan palstallaan Eri tahoilta Suomea numerossa 4/1924. Kuvatekstissä kirjoitettiin: ”Näyttelijöille tyyppejä tutkittavaksi. Koko Etelä-Pohjanmaalla tunnetut n. k. Kanamäen veljekset. Aikaisemmin he ovat elättäneet itseään pienellä kaupustuksella, mutta nykyään kulkevat he vain ’visiiteillä’.” Kanamäen veljekset ovat mukana sivuhahmoina Jorma Panulan ja Tapio Parkkisen Jokioopperassa, joka sai kantaesityksensä Ilmajoen musiikkijuhlilla kesäkuussa 1983. Veljeksiä esittivät Jyrki Kovaleff ja Antti Seppä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kanamäen veljekset, valokuva, Jalasjärvi-seura, Finna-tietokanta. *Jalasjärveläiset Kanamäen veljekset Iiska ja Joonas, valokuva, Museoviraston kansatieteellinen kokoelma, Finna-tietokanta. Luokka:Suomalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Etelä- Pohjanmaan historia Luokka:Jalasjärvi Luokka:Sisarukset
Jukka Savolainen (sosiologi)

Jukka Savolainen on suomalainen sosiologi, joka amerikkalaisen Wayne State Universityn sosiologian ja kriminologian professori. Hän on valmistunut tohtoriksi New Yorkin osavaltionyliopistosta ja sitä ennen maisteriksi Helsingin yliopistosta. Savolainen on kritisoinut akateemista maailmaa ja sosiologian alaa vasemmistolaisuuteen kallellaan olevasta ideologiasta. ”Yli 30 vuoden kokemuksen perusteella voin todeta, että sosiologiasta on tullut, muiden pehmeiden yhteiskuntatieteiden tavoin, lähinnä punavihreän ideologian temmellyskenttä. Asiaa ei ole tutkittu systemaattisesti Suomessa, mutta kansainvälisen evidenssin valossa arviolta 95 prosenttia alan professoreista kuuluu poliittiseen vasemmistoon”, hän sanoo. Savolainen kirjoittaa tekstejä muun muassa Kokoomuksen verkkolehteen ja Quillette-verkkolehteen. Savolainen on suominut myös suomalaista kriminaalipolitiikkaa. ”Alan asiantuntijat koostuvat ideologisesti yhdenmukaisesta eliitistä, jonka keskeinen uskonkappale on alhainen vankiluku”, hän toteaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset kriminologit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Savolainen

Jukka Savolainen -nimisiä henkilöitä ovat: * Jukka Savolainen (s. 1976), Designmuseon johtaja * Jukka Savolainen, sosiologian ja kriminologian professori.
Metyylidietanoliamiini

Metyylidietanoliamiini (C5H13NO2) eli N-metyylidietanoliamiini on aminoalkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa teollisuuden kaasuvirtojen puhdistamiseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa metyylidietanoliamiini on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja lisäksi useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi alkoholeihin, dimetyylisulfoksidiin, asetoniin ja dikloorimetaaniin. Metyylidietanoliamiini on emäksistä.Martin Ernst, Johann-Peter Melder, Franz Ingo Berger & Christian Koch: "Ethanolamines and Propanolamines", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2022. s. 9-10, 12 (luvun sisäinen sivunumerointi) Viitattu 27.5.2023. Metyylidietanoliamiini valmistamiseen käytetään kahta menetelmää. Dietanoliamiini reagoi paraformaldehydin kanssa imiiniksi, joka pelkistetään vedyttämällä metyylidietanoliamiiniksi. Toinen tapa on metyyliamiinin reaktio etyleenioksidin kanssa, mutta tässä reaktiossa muodostuu myös muita yhdisteitä.Carol Jones, Martha R. Edens & J. Fred Lochary: "Alkanolamines from Olefin Oxides and Ammonia", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Vol. 2 s. 138Peter Roose, Michael G. Turcotte & John W. Mitchell: "Methylamines", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. s. 3 (luvun sisäinen sivunumerointi) Metyylidietanoliamiinia käytetään poistamaan happamia kaasuja, kuten hiilidioksidia ja divetysulfidia erityisesti öljyteollisuudessa. Yhdistettä käytetään myös valmistettaessa pinta-aktiivisia aineita ja orgaanisen kemian synteeseissä hyödyllisiä boronaattiestereitä. == Lähteet == Luokka:Amiinit Luokka:Alkoholit
Minna Linja

Minna Linja (o.s. Junttila; s. 1978 Sodankylä) on kuvataiteilija ja kuvataideopettaja joka valmistui Lapin yliopistosta taiteen maisteriksi vuonna 2017. Hän maalaa suurikokoisia abstrakteja ekspressiivisiä teoksia öljyväreillä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Kuvaamataidonopettajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Air Indian lento 855

Air Indian lento 855 oli Air Indian kansainvälinen reittilento Bombayn lentoasemalta Dubain kansainväliselle lentoasemalle. Uudenvuodenpäivän iltana 1978 lentoa operoinut Boeing 747 syöksyi Arabianmereen. Kaikki koneessa olleet 213 matkustajaa ja miehistön jäsentä saivat surmansa onnettomuudessa. Tapaus oli aikansa kolmanneksi pahin lentoturma. == Taustaa == Lennolla oli mukana 190 matkustajaa ja 23 miehistön jäsentä. Heistä 20 oli lentoemäntiä. Ohjaamossa oli kolme lentäjää. Kapteeni oli 51-vuotias Madan Lal Kukar, jolla oli lähes 18 000 tunnin lentokokemus, perämies 43-vuotias Indu Virmani, jolla oli yli 4 500 tunnin lentokokemus, ja lentomekaanikkona 53-vuotias Alfredo Faria, jolla oli yli 11 000 tunnin lentokokemus. Lennolla ollut Boeing 747-200, nimeltään Emperor Ashoka, oli ollut yli kuusi vuotta palveluksessa, ja oli Air Indian ensimmäinen malliaan. == Tapahtumien kulku == Lento nousi Bombayn lentoasemalta suunnitellulle reitilleen kello 20:12 paikallista aikaa. Päästäkseen suuntaan kohti Dubaita, kone oli käännettävä oikealle länsiluoteeseen Accident description (Kartta). Aviation Safety Network. Viitattu 27.5.2023 kohti Dubaita. Kun käännös oli suoritettu, kapteenin kallistumamittari näytti teknisen vian vuoksi, että kone oli edelleen kallistuneena oikealle. Kapteeni ihmetteli asiaa, mihin perämies ei reagoinut. Lentomekaanikko sen sijaan huomasi kapteenin mittarin näyttävän eri asentoa kuin ohjaamon keskellä oleva varamittari. Miehistö ei voinut varmistaa asentoa katsomalla ulos, sillä Aurinko oli jo laskenut ja taivas oli pimeä. Kapteeni menetti asentotajunsa ja alkoi kääntää konetta lisääntyvästi vasemmalle. Kallistuman kasvaessa lentomekaanikko yritti varoittaa kapteenia: "Älä katso sitä mittaria..." Siitä huolimatta kone kallistui 108 astetta vasemmalle, mikä aiheutti myös nopean korkeudenmenetyksen. Kone putosi noin 40 asteen syöksykulmassa Arabianmereen vain 101 sekuntia nousun jälkeen. == Onnettomuuden jälkeiset tapahtumat ja tutkinta == Kun selvisi, ettei kukaan jäänyt henkiin onnettomuudesta, kuolleiden omaiset nostivat Yhdysvalloissa oikeusjutun Boeingia vastaan. Juttu kuitenkin hylättiin. Onnettomuustutkinnassa todettiin, että onnettomuuden aiheutti pääsyissään kapteenin asentotajun menetys, mikä johtui viallisesta kallistumamittarista. Tämä oli taas johtanut hätäisiin ohjausliikkeisiin ja koneen liikaan kallistamiseen. Osasyyksi todettiin se, ettei perämies puuttunut kapteenin toimintaan tai yrittänyt ottaa konetta hallintaansa. Kallistumamittarin viat eivät ole kovin yleisiä, mutta niitä voi tapahtua raskaiden käännöksien aikaan tai virransyöttöongelmien vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1978 lento- onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Intiassa
Beršad

Beršad () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Haisynin piirissä. Beršad sijaitsee Etelä-Bugin vesistöön kuuluvien Doh’na- ja Berladynka-sivujokien yhtymäkohdan varrelle, 160 kilometriä aluekeskus Ternopilistä kaakkoon. Kaupungissa on rautatie- ja linja-autoasemat. Tammikuun keskilämpötila on -5,7 ja heinäkuun +19,6 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 495 millimetriä. Paikkakunta mainitaan ensimäisen kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 1459 Liettuan suuriruhtinaskunnan etelärajan linnoituksena, tärkeänä suojarakennelmana taisteluissa turkkilaisia ja tataareja vastaan. 1600-luvun alussa asukkaita oli noin 1 650. 1610-luvulla rakennettiin linnoitus, ja paikkakunnasta tuli kasakkojen tukikohta. Linnoitus kuitenkin tuhottiin 1617 turkkilaisten vaatimuksesta. Ukrainalaistet jatkoivat silti seudun asuttamista ja Beršad toimi kasakkarykmentin kotipaikkana. Osmanien valtakunta ulotti hallintansa paikkakunnalle (1672–1699), jonka jälkeen Puolan valta palasi. Puolan toisessa jaossa (1793) paikkakunta siirtyi osaksi Venäjän keisarikuntaa. Vuonna 1797 Beršad sai maalaiskaupungin aseman Podolian kuvernementissä. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kaupungissa oli huomattavan suuri juutalaisasutus. Väestönlaskennan 1926 mukaan asukkaista 59 prosenttia oli juutalaisia. Kaupungin aseman se sai Ukrainassa vuonna 1966. Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 12 205 asukasta (1.1.2022). Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli 13 336\. Heistä 95 prosenttia oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 3,4 prosenttia venäläisiä. Lisäksi kaupungissa asui muun muassa juutalaisia ja puolalaisia. Ennen kesän 2020 aluehallinnollista uudistusta, Beršad oli Beršadin piirin hallintokeskus. Kesästä 2020 lähtien Beršad on kuulunut Haisynin piiriin. 1866233 original Bershad.jpg|Pyhän Stanislauksen kirkko (katolinen). Покровська церква старообрядницька.jpg|Pokrovan kirkko (ortodoksinen). Синагога у Бершаді1.jpg|Synagooga. Бершадь 01.jpg|Kirjastorakennus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Бершадська територіальна громада (rada-bershad.gov.ua) Luokka:Haisynin piiri Luokka:Vinnytsjan alueen kaupungit
Martin Rump

Martin Rump (s. 2. huhtikuuta 1996 Tallinna) on virolainen autourheilija. Hänestä tuli vuonna 2022 ensimmäinen virolainen kuljettaja, joka on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoon.Martin Rump first ever Estonian to race in Le Mans 24 Hours == Ura == Rump aloitti kilpauransa vuonna 2011 Formula Renault NEC -sarjasta. Tämän jälkeen hän ajoi vuonna 2013 Formula Renault 1.6 Nordic -sarjassa ja sijoittui siellä sarjapisteissä toiseksi. Vuonna 2014 Rump siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan. Hän saavutti kahdeksan pistettä sijoittuen sarjan 20:ksi. Samana vuonna hän ajoi myös Formula Renault Alps -sarjaa. Alkuvuonna 2014 Rump ajoi Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja viisi palkintosijoitusta sijoittuen sarjapisteissä viidenneksi. Vuonna 2015 siirtyi Aasiaan ja ajoi Formula Masters China -sarjassa josta hän saavutti kymmenen voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja 16 palkintosijoitusta vieden sarjan mestaruuden. Hän ajoi samana vuonna myös Audi R8 LMS Cup China -sarjassa ja saavutti 20 pistettä ollen sarjassa 15:s. Tämän jälkeen hän siirtyi Asian Le Mans Series -sarjaan kaudeksi 2015-16 ajaen GT Am -luokassa. Vuonna 2016 Rump jatkoi Audi R8 LMS Cup China -sarjassa saavuttaen neljä voittoa, yhden paalupaikan ja kuusi palkintosijoitusta ja sijoittui sarjassa kolmanneksi. Kaudella 2016-17 Rump jatkoi ALMS-sarjassa ja siirtyi LMP3-luokkaan. Vuonna 2017 Rump ajoi Blancpain GT Series Asia -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan loppupisteissä 19:ksi. Samana vuonna hän ajoi myös Audi R8 LMS Cup ja China GT Championship - sarjoja. Vuonna 2018 Rump jatkoi Blancpain GT Series Asia -sarjassa ja sijoittuen sarjassa neljänneksi. Seuraavana vuonna 2019 hän sijoittui sarjassa seitsemänneksi. Vuonna 2021 Rump osallistui Span 24 tunnin ajon kilpailuun GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjassa. Vuonna 2022 Rump kilpaili European Le Mans Series -sarjassa GTE-luokassa ja sijoittui sarjassa seitsemänneksi. Samana vuonna hän osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui luokassaan 11:ksi. Vuonna 2023 Rump jatkaa ELMS-sarjassa. == Lähteet == *Martin Rump Driver Databasessa Luokka:Virolaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Asian Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Laiturinkylä

Laiturinkylä (myös Laituri tai Laiturin kylä) on kylä Kauhavalla, entisen Alahärmän kunnan alueella. Kylä sijaitsee Lapuanjoen varrella, noin kuuden kilometrin päässä Alahärmän kirkonkylästä. Kauhavan keskustaan matkaa on noin 16 kilometriä. Suurin osa Laiturin pinta-alasta on peltoa. Kylän luoteisosassa on myös metsää. Laituri on osa Yliviitalan kylää. == Historia == Ensimmäinen Laituria koskeva tieto mainitaan Lapuan historiasssa (osa 1 s. 70): "Kun v. 1691 pitäjänsuutariksi mainittu Matti Antinpoika yritti asettua Laitokankaan uudistilalle, oli hänen asetettava takaajat siitä että hän ei vahingoittaisi talollisten niittyjä." Maininta "-yritti asettua Laitokankaan uudistilalle" on tulkittu siten, että Matti Antinpoika ei ollut Laiturin ensimmäinen asukas. Hän oli kuitenkin se, jonka nimi merkittiin ensimmäisenä maakirjaan ja joka alkoi maksamaan talon veroja, joten häntä on yleisesti pidetty Laiturin ensimmäisenä asukkaana. == Laiturin nimi == Nimi "Laituri" ei luultavasti viittaa mihinkään laituriin, sillä se on selitettävissä sijaintinsa perusteella. Kaupin talon tyttären ja vävyn uudistila sijaitsi Kaupista katsottuna alueen laidalla. Vanhin nimi Laitokangas on luultavasti lyhennyt muotoon Laituri, "laidassa oleva". == Luonto ja maamerkit == Laiturin läpi kulkevassa Lapuanjoessa on Laiturin kohdalla saari, Laiturinsaari. Laiturinsaari on keskeltä peltoa, joen varsilla on rehevöitymisen seurauksena paljon kasvillisuutta. Entinen Ylihärmän rata kulkee Laiturin läpi. Sitä käytetään kevyen liikenteen väylänä, ja talvisin moottorikelkkareittinä. Radan varrella on myös Lapuanjoen ylittävä Laiturin rautatiesilta. == Lähteet == Luokka:Alahärmän kylät
Claire Thompson

Claire Thompson (s. 28. tammikuuta 1998) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Thompson on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa kultaa Pekingissä 2022. Hänet valittiin olympiaturnauksen tähdistökentälliseen. MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa Kanadassa 2021 ja saavuttanut hopeaa jälleen Kanadassa 2023. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mowinckelin I hallitus

Mowinckelin I hallitus oli Norjan hallitus 25. heinäkuuta 1924 – 5. maaliskuuta 1926. Se oli Venstrestä koostunut vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Johan Ludwig Mowinckel Ulkoministeri * Johan Ludwig Mowinckel Oikeusministeri * Paal Berg Maatalousministeri * Håkon Five Kirkko- ja opetusministeri * Ivar P. Tveiten Puolustusministeri * Rolf Jacobsen Sosiaaliministeri * Lars Oftedal Kauppaministeri * Lars O. Meling Työministeri * Ole Monsen Mjelde Valtiovarainministeri * Arnold Holmboe ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Paal Berg

Paal Berg (18. tammikuuta 1873 Hammerfest – 24. toukokuuta 1968 Bærum) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan sosiaaliministerinä vuosina 1919–1920 ja oikeusministerinä 1924–1926. Vuosina 1929–1946 hän oli Norjan korkeimman oikeuden puheenjohtaja. Berg oli keskeisessä asemassa Norjan työmarkkinalainsäädännön luomisessa, ja hän oli Norjan työtuomioistuimen ensimmäinen puheenjohtaja. Norjan miehityksen aikana hän oli yksi vastarintaliikkeen johtajista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Norjan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Åndalsnes Avis

Åndalsnes Avis on norjalainen vuonna 1926 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Åndalsnesissä Rauman kunnassa. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Polaris Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Rauma (Norja)
Ashton Bell

Ashton Bell (s. 7. joulukuuta 1999) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi aiemmin hyökkääjänä mutta on aikuisten maajoukkuevuosinaan ollut puolustaja. Bell on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa kultaa Pekingissä 2022 sekä MM-kilpailuissa kultaa Kanadassa 2021 ja Tanskassa 2022. Bell saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 2016, jolloin hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen, ja 2017, jolloin hän oli joukkueensa kapteeni. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Singaporen kuningas

Singaporen kuningas (Saint Jack) on Peter Bogdanovichin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1979. Se perustuu Paul Theroux’n romaaniin, josta käsikirjoituksen laati ohjaaja yhdessä Howard Sacklerin kanssa. Elokuvan tuottajia olivat halpaelokuvien tekijä Roger Corman ja Playboy-miljonääri Hugh Hefner. Elokuva kertoo amerikkalaisesta sutenööristä (Ben Gazzara) 1970-luvun alun Singaporessa. Mies haaveilee ison bordellin perustamisesta palatakseen sitten rikkaana miehenä takaisin Yhdysvaltoihin. ==Rooleissa== Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa huhtikuussa 1980. Kolmoskanava esitti sen heinäkuussa 1988., Esitystiedot. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1979 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Peter Bogdanovichin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat prostituutiosta
Agnieszka Sypień

Agnieszka Sypień (s. 24. tammikuuta 1972 Rudna) on puolalainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen maailmanmestari ja 14-kertainen Euroopan- mestari. Sypień on voittanut IKO-liitossa eniten Euroopan mestaruuksia naisottelijoista. Hän on muun muassa 9-kertainen raskaansarjan Euroopan mestari.IKO European Championships kyokushinresults.com Viitattu 27.5.2023 Hänen aviomies Sylwester ja poika Patryk ovat molemmat menestyneitä karateottelijoita. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gene Deitch

Eugene Merril Deitch (8. elokuuta 1924 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 16. huhtikuuta 2020 Praha, Tšekki) oli yhdysvaltalaissyntyinen kuvittaja, animaattori, sarjakuvataiteilija ja elokuvaohjaaja, joka asui Prahassa 1960-luvulta alkaen loppuelämänsä ajan. Deitch teki merkittävän uran erityisesti animaattorina. == Lapsuus ja nuoruus == Deitch syntyi Chicagossa 8. elokuuta 1924 myyntimies Joseph Deitchin ja Ruth Delson Deitchin pojaksi. Vuonna 1929 perhe muutti Kaliforniaan, ja Deitch kävi koulua Hollywoodissa. Hän valmistui losangelesilaisista high schoolista vuonna 1942. == Ura == Deitch työskenteli aluksi United Productions of America (UPA) -animaatiostudiolla, jossa hän osallistui muun muassa elokuvien "Munro" ja "Rooty Toot Toot" animointiin. Myöhemmin hän siirtyi Terrytoons-studiolle ja työskenteli siellä muun muassa "Mighty Mouse" -sarjan parissa. Deitch siirtyi vuonna 1959 Yhdysvalloista Prahaan Tšekkoslovakiaan (nykyinen Tšekki), jossa hän työskenteli animaatiostudiossa nimeltä Bratři v triku (suom. Veljesten animaatiostudio). Hän ohjasi siellä esimerkiksi animaatiot "Munro", josta hän sai Oscar-palkinnon, ja "Herecká génia" (engl. Acting Genius). Hän jatkoi työskentelyä Tšekkoslovakiassa ja myöhemmin Tšekissä yli viiden vuosikymmenen ajan. Vuonna 1961 Deitch aloitti yhteistyön Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) -studion kanssa ja ohjasi 13 jaksoa suositusta Tom ja Jerry -animaatiosarjasta. Hänen työnsä Tom ja Jerry -sarjassa erottui omaperäisenä ja tyyliltään hieman erilaisena verrattuna sarjan aiempiin versioihin. Deitchin jaksoissa animaatio sai hieman karkeamman ja eksentrisemmän ilmeen, ja hän toi sarjaan uusia hahmoja ja tapahtumapaikkoja. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Tšekkiläiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat Luokka:Tšekkiläiset kuvittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Tšekkiläiset elokuvaohjaajat
Koverin lentokenttä

Koverin lentokenttä oli suomalaisten jatkosodassa käyttämä lentokenttä Venäjällä Karjalan tasavallassa, Aunuksen kaupungissa. Se valmistui tammikuussa 1944. Kentän pituus oli yksi kilometri, ja leveimmillään kenttä oli noin 150 metriä leveä. Kentän rakensivat venäläiset sotavangit sekä samalle vankileirille sijoitetut poliittisista syistä tuomitut suomalaiset vangit. Kenttää käytti Suomen ilmavoimien Lentolaivue 32:n toisen lentueen Curtiss Hawk koneet.Sotahistoriallinen seura Kentällä sijaitsi rakennukset päivystäville lentäjille, radistille sekä mekaanikoille. Lisäksi kentällä oli majoitustilana toimiva parakki. Alueella oli myös ruokala, jossa palveli ja asui lotta. Etäämmällä Aunusjoen varressa olivat erikseen asuinrakennukset, sekä rantasauna. Kentän kiitotie tuhottiin 18. kesäkuuta 1944 kaivamalla siihen ojia ja kuoppia. Lopullisesti lentokenttä tuhottiin venäläisten suurhyökkäyksen alettua räjäyttämällä se 25. kesäkuuta 1944. Curtiss Hawkit siirrettiin operoimaan Uomaan lentokentälle, Sääksjärvelle, Pitkärannan ja Kolatselän välille. == Lähteet == Luokka:Suomen sodanaikaiset lentokentät
Kappelisatama

Kappelisatama (ruots. Kapellhamnen) on kaupunginosa Hangossa, Uudellamaalla. Kaupunginosa on saanut nimensä paikalla todennäköisesti jo 1400-luvulla sijainneesta kappelista. Ensimmäiset kirjalliset lähteet kappelista ovat vuodelta 1631. Nykyisin kappelin tarkempi sijainti ei ole tiedossa, mutta vuonna 2006 kappelin hautausmaa löytyi. Vuonna 1935 Hangon kotiseutututkimuksen ystävät pystyttivät Kappelisatamaan muistomerkin paikalle, jossa kappelin on luultu sijaitsevan. == Lähteet == Luokka:Hanko Luokka:Suomen kaupunginosat
Ole Christian Veiby

Ole Christian Veiby (s. 17. kesäkuuta 1996) on norjalainen ralliautoilija. Hän kilpailee WRC2-sarjassa kartanlukijansa Torstein Eriksenin kanssa. Veiby voitti Norjan rallimestaruuden vuonna 2019. Hän kilpailee myös rallicrossissa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeus

Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeus (norj. Haugaland og Sunnhordland tingrett) on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Gulatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Haugesundissa ja Leirvikissä. ==Tuomiopiiri== Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat: * Bokn * Bømlo * Etne * Fitjar * Haugesund * Karmøy * Kvinnherad * Sauda * Stord * Suldal * Sveio * Tysnes * Tysvær * Utsira * Vindafjord ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Käräjäoikeuden verkkosivut Luokka:Norjan käräjäoikeudet
Simone Campedelli

Simone Campedelli (s. 26. heinäkuuta 1986) on italialainen ralliautoilija, joka kilpailee rallin EM-sarjassa. Hän on Italian asfalttisarjan mestari vuodelta 2022. Campedelli on voittanut muun muassa Targa Florio -rallin vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Italialaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Iisakkila

Mikko Olavi Iisakkila (s. 23. heinäkuuta 1948 Hauho) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt pankinjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 28.5.2023. ==Henkilöhistoria== Iisakkila syntyi maanviljelijä Viljo Johannes Iisakkilan ja emäntä Saara Elisabet Juppalan perheeseen. Hän avioitui 1973 ekonomi Kerttu Tuulikki Mariitta Peltomaan kanssa. Iisakkila tuli ylioppilaaksi Pälkäneen yhteiskoulusta 1968, suoritti maamieskoulun 1971 ja valmistui agronomiksi maanviljelystalouden alalta Helsingin yliopistosta 1975. Hän oli vt. ylimääräinen esittelijä ja tarkastaja Maatilahallituksessa 1974–1975, Maatalouskeskusten Liiton suunnitteluagronomi 1975–1979 ja johtava koneagronomi 1979–1983, Kanta-Uudenmaan Säästöpankin maatalousrahoituspäällikkö 1983–1986 ja pankinjohtaja ja toimitusjohtajan varamies 1986–1991. Suomen Säästöpankki SSP Oy:n Klaukkalan konttorin pankinjohtaja Iisakkila oli 1992–1993, Kansallis-Osake-Pankin markkinointipäällikkö 1994–1995, Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton sekä Suomen Jobs and Society -yhdistyksen selvitysmies 1996, Maaseutuyrittäjyyden Edistämiskeskuksen toimitusjohtaja 1997–1999, Lammin Säästöpankin Nurmijärven konttorin johtaja ja pankinjohtaja 1999–2002 sekä Luopioisten Säästöpankin toimitusjohtaja 2002–2010. Hänellä oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Iisakkila sai 2009. ==Julkaisuja== * Kannattava karjanruokinta, 1980 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Targa Florio -ralli

Targa Florio -ralli (Targa Florio - Rally Internazionale di Sicilia) on Sisiliassa järjestettävä rallikilpailu. Alkuperäinen Targa Florio -kilpailu järjestettiin vuoteen 1977 ja vuonna 1978 sen tilalle tuli rallikilpailu. Kilpailu on kuulunut säännöllisesti Rallin Euroopan-mestaruussarjaan. Kilpailu on kuulunut myös IRC -sarjaan vuonna 2012. == Voittajat == Vuosi Kuljettaja/Kartanlukija Auto 1978 Carello-Perissinot Lancia Stratos 1979 Vudafieri-Mannucci Fiat 131 Abarth 1980 Pasetti-Stradiotto Fiat 131 Abarth 1981 Andruet-“Tilber“ Ferrari 308 GTB 1982 Tognana-De Antoni Ferrari 308 GTB 1983 Cunico-Bartolich Lancia Rally 037 1984 Fassina-Sghedoni Lancia Rally 037 1985 Cerrato-Cerri Lancia Rally 037 1986 Cerrato-Cerri Lancia Delta S4 1987 Cerrato-Cerri Lancia Delta HF 4WD 1988 Zanussi-Amati BMW M3 1989 Cerrato-Cerri Lancia Delta 16V 1990 Liatti-Tedeschini Lancia Delta 16V 1991 Longhi-Carraro Lancia Delta 16V 1992 Deila P.G.-Scalvini Lancia Delta 16V 1993 Cunico- Evangelisti Ford Escort Cosworth 1994 Cunico-Evangelisti Ford Escort Cosworth 1995 Liatti-Alessandrini Subaru Impreza 1996 Cunico-Evangelisti Ford Escort Cosworth 1997 Andreucci-Fedeli Renault Mégane Maxi 1998 Travaglia-Zanella Peugeot 306 Rally 1999 Cunico-Pirollo Subaru Impreza WRC 2000 Longhi-Baggio Toyota Corolla WRC 2001 Vita-Mari Peugeot 306 Maxi 2002 Riolo-Marin Peugeot 306 Kit 2003 Andreucci-Andreussi Fiat Punto Super 1600 2004 Andreucci- Andreussi Fiat Punto Super 1600 2005 Riolo-Marin Renault Clio Super 1600 2006 Andreucci-Andreussi Fiat Abarth Super 2000 2007 Andreucci-Andreussi Mitsubishi Lancer EVO IX 2008 Rossetti-Chiarcossi Peugeot 207 Super 2000 2009 Rossetti- Chiarcossi Grande Punto Super 2000 2010 Riolo-Canova Citroën Xara WRC 2011 Andreucci-Andreussi Peugeot 207 S2000 2012 Kopecky-Dresler Skoda Fabia S2000 Lähde: == Katso myös == * Targa Florio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * eWRC-sivustolla * Viralliset verkkosivut Luokka:Italian moottoriurheilu Luokka:Rallin EM-sarjan osakilpailut Luokka:Sisilia
Kashta

Kashta oli Napatan hallitsija noin 750 eaa.–730 eaa. tai 760 eaa.-747 eaa. Hän oli Piyen ja mahdollisesti myös Sabakon isä. Kashta vihki yhden tyttäristään, Amenardiksen, Amonin papittareksi Thebassa. Nubialaisdynastiaan kuulunut Kashta laajensi hallitsemaansa aluetta ja sai Ylä- ja Ala-Egyptin kuninkaan arvonimen. Kashta on haudattu pyramidiin El-Kurrussa. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Argot

Argot on alamaailmassa syntynyt ranskan puhekielen muoto, jossa on joitakin tuhansia sanoja, esimerkiksi vuonna 1952 Timo Kylmälän arvion mukaan niitä oli 6 000\. Runoilija François Villon kirjoitti "vihreäksi kieleksi" sanotulla kielellä kaksitoista balladia. Vihreä kieli -nimitys johtuu siitä, että pelihuijarit käyttivät argot-kieltä vihreäverkaisen pelipöydän ääressä. Victor Hugo luonnehti kieltä:Timo Kylmälä, Argot – köyhien kieli ja herrojen harrastus. Suomen Kuvalehti 19/1952, s. 30–31 Näköislehti, tilaajille Kieli juontaa juurensa Ranskan maakunnista, ja sen varhaisversioilla on historian kuluessa ollut eri nimityksiä: 1100-luvulla se oli jargon, 1500-luvulla jobelin, ja tuolloin kielessä oli vain 33 sanaa, sitten blesquin, baraqouin, narquois ja 1700-luvulla bigorne. Argot syntyi Pariisissa, omaksui ne kaikki ja siirtyi kirjalliseen kieleen. Ensimmäisenä sitä käytti L.-F. Céline teoksessaan Niin kauas kuin yötä riittää, sen jälkeen Édouard Bourdet, Francis Carco, Raymond Queneau, Jean-Paul Sartre ja monet muut. Se on omaksunut sanoja muista kielistä, espanjasta, saksasta, englannista ja italiasta. ==Lähteet== Luokka:Ranskan kieli
Proteesijääkiekko

Proteesijääkiekko on vammaisurheilulaji, jossa pelaajilla on amputaatio tai muu liikuntavamma, jonka takia he käyttävät proteesia. Pelaajat pystyvät proteesin avulla pelaamaan pystyssä jääkiekkoa. Lajissa on järjestetty arvokisoja. Suomen maajoukkue, Proteesileijonat, voittivat vuonna 2006 Latviassa järjestetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia. == Lähteet == Jääkiekko Luokka:Jääkiekko
Tekoäly videopeleissä

Videopeleissä tekoälyä (AI) käytetään luomaan reagoivaa, mukautuvaa tai älykästä käyttäytymistä ensisijaisesti ei-pelaajahahmoissa (NPC), jotka ovat samanlaisia ​​kuin ihmisen kaltainen älykkyys. Tekoäly on ollut olennainen osa videopelejä niiden alusta lähtien 1950-luvulla. Videopelien tekoäly on erillinen alakenttä ja eroaa akateemisesta tekoälystä. Se parantaa pelin pelaajakokemusta koneoppimisen tai päätöksenteon sijaan. Kolikkopelien kulta- aikana ajatus tekoälyllisistä vastustajista yleistyi suurelta osin asteittaisten vaikeustasojen, erillisten liikemallien ja pelin sisäisten tapahtumien muodossa pelaajan panoksesta riippuen. Nykyaikaiset pelit käyttävät usein olemassa olevia tekniikoita, kuten polunetsintä- ja päätöspuita, ohjaamaan NPC:iden toimintaa. Tekoälyä käytetään usein mekanismeissa, jotka eivät heti näy käyttäjälle, kuten tiedon louhinnassa ja prosessisisällön luomisessa. == Tekoälyn perusteet == Tekoäly on ihmisaivoista mallia ottava keinotekoinen neuroverkko, joka oppii ja kehittyy itse, ilman kolmannen persoonan ohjelmointia. Tekoälyn koneoppiminen tapahtuu ihmisaivojen lailla yrityksen ja erehdyksen kautta. Tekoälyjä koulutetaan syöttämällä informaatiota, ja se oppii itse tunnistamaan kyseisen informaation ilman kontekstia. Videopeliä kehitettäessä tämä toiminto on kuitenkin lähes hyödytön ja hyvin hidas. GAN (Generative Adversarial Network) on uuden sukupolven neuroverkko, joka sekä kouluttaa itse itsensä, että luo oppimastaan informaatiosta jotain uutta. GAN:in perusperiaate on, että se opiskelee materiaalia, yrittää luoda opiskellun materiaalin, sekä satunnaisuuden avulla uutta materiaalia, ja samaan aikaan toinen neuroverkko yrittää tunnistaa väärennetyn materiaalin oikeasta. Tämä auttaa luomaan mahdollisimman aidon näköistä tai kuuloista uutta materiaalia, joka on myös ainutlaatuista. Videopeleissä GAN-verkkoa on käytetty erityisesti vanhanaikaisten ja epätarkkojen grafiikoiden päivittämisessä uudempiin. == Tekoälyn soveltaminen videopeleissä == Tekoälyä sovelletaan videopeleissä eniten ei-pelattaviin hahmoihin (NPC - Non-Playable Character) tarkoituksena antaa sivuhahmoille enemmän persoonallisuutta ja syvyyttä, lisäten näin immersiota ja monimuotoisuutta peliin. Tekoäly voi simuloida lukemattomia eri peliskenaarioita. Tämä auttaa pelin tai kentän testaamisessa ja bugien löytämisessä. Tekoälyn avulla voidaan myös tarkastella pelaajan mielentilaa ja kykyjä pelaamisen aikana. Pelin vaikeustasoa voidaan muokata pelaajan kehityksen mukaan. Tekoälyn avulla voidaan helposti generoida muuttuvaa sisältöä peliin. Esimerkiksi tehtäviä, karttoja ja tasoja. Tämä auttaa säästämään aikaa ja rahaa pelikehityksessä. == Lähteet == Luokka:Tekoäly Luokka:Videopelien kehitys
Voyager (metalliyhtye)

Voyager on australialainen progressiivinen metalliyhtye, joka oli perustettu Perthissä vuonna 1999. Bändi on julkaissut seitsemän täyspitkää albumia. Heidän seitsemäs täyspitkä studioalbuminsa Colors in the Sun julkaistiin maailmanlaajuisesti 1.11.2019 ranskalaisamerikkalaisen metallilevy-yhtiön Season of Mistin kautta. He edustivat Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2023 kappaleella "Promise", joka sijoittui yhdeksänneksi. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * === Singlet === * Sober (2006) * Lost (2009) * The Devil in Me (2009) * Breaking Down (2013) * Misery Is Only Company (2016) * Ascension (2017) * Brightstar (2019) * Colours (2019) * Water Over the Bridge (2019) * Entropy (2019) * The Boy's in Love (2021) * Dreamer (2022) * White Shadow (2022) * Submarine (2022) * Hyperventilating (2022) * Promise (2023) == Lähteet == Luokka:Australialaiset metalliyhtyeet Luokka:Australian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat
Valtteri Virtanen (pesäpalloilija, 2004)

Valtteri Virtanen (s. 12. toukokuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija. Virtanen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Sotkamon Jymyä. Hänen kasvattajaseuransa on Jokioisten Koetus. https://www.pesistulokset.fi/pelaaja/10544#tab:1 Hän pelaa jokeripelaajana. https://www.superjymy.fi/jymy-kellisti-pallo-veikot-debytantit-esiintyivat- vahvasti/ Virtanen on pelannut yhden Superpesiksen runkosarjan ottelun. Tässä ottelussa hän löi kaksi tavallista juoksua ja keräsi kaksi kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty 28. toukokuuta 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Sotkamon Jymyn pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Larssonska gården

Larssonska gården on historiallinen puurakennus Hangossa, Uudellamaalla. Rakennus sijaitsee Bulevardin varrella Kirkkopuistoa vastapäätä ja se on valmistunut vuonna 1889. Nykyisin rakennus on tyhjillään. Larssonska gården on suojeltu asemakaavassa. == Historia == Larssonska gårdenin rakennutti kauppias Julius Tallberg vuonna 1889. Rakennusta on laajennettu raatihuoneelle päin vuosina 1892-1896. Rakennukselle tyypillisiä piirteitä ovat fasadin päätykolmio ja parveke rautaisella aidalla. Rakennuksen ehkä tunnetuin asukas oli luotsinvanhin Uno Larsson. Myöhemmin rakennuksessa on toiminut muun muassa huonekalukauppa, kirjakauppa, viini- ja alkoholiliike, sekä kahviloita. == Lähteet == Luokka:Hangon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat