EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2021

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2021 olivat 22. jääkiekon alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut. Turnaus pelattiin Friscon ja Planon kaupungeissa Yhdysvaltain Texasissa. Turnaus alkoi 26. huhtikuuta ja päättyi loppuotteluun 6. toukokuuta 2021. Kanada voitti kilpailuissa neljännen kultamitalinsa voittamalla loppuottelussa Venäjän. Ruotsi voitti pronssiottelussa Suomen maalein 0–8. Isäntämaa Yhdysvallat jäi ensimmäisen kerran ilman mitalia sitten vuoden 2003 kisojen. == Alkusarja == === Lohko A === === Lohko B === == Pudotuspelit == == Lopputulokset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. == Lähteet == 2021 Luokka:Vuoden 2021 jääkiekko Luokka:Yhdysvaltain jääkiekko Luokka:Texasin urheilu
Chilas

Chilas () on kaupunki Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa Indusjoen ylävirran varrella. ==Maantiede== Chilas sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Diamerin piirikunnassa Gilgitin kaupungin eteläpuolella. Alue on Indusjoen yläjuoksua Karakorumin vuoristossa. Chilasin läpi kulkee Karakorumin maantie. Kaupungissa on myös Chilasin lentoasema. ==Historia== Chilas sijaitsi aikanaan tärkeällä kauppareitillä Sogdiasta Intian niemimaalle. Lähistöltä on löytynyt suuri määrä kiveen tehtyjä kaiverruksia ja kirjoituksia. Kirjoituksia tehtiin kharosthi- ja brahmi-kirjoituksilla. Joitakin kirjoituksia tehtiin myös sogdiksi. 700-luvulta lähtien Chilas ja muu Induksen yläjuoksu oli osa Tiibetin valtakuntaa ja myöhemmin Daradan kuningaskuntaa. Alueella vaikutti etenkin buddhalaisuus, kunnes lopulta alueelle levittäytyi islam. 1800-luvulla Chilas maksoi tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-dynastialle. Britit valtasivat Chilasin vuonna 1893. Tuolloin paikalla oli Chilasin linna. Pakistanin itsenäistyttyä Chilasista tuli osa Paksitanin hallitsemaa Kashmirin aluetta. Chilas on myöhemmin kärsinyt ajoittaisista yhteenotoista Pakistanin Talibanin ja turvallisuusjoukkojen välillä. ==Väestö== Chilasin asukkaat ovat monien muiden alueen kaupunkien šiialaisista poiketen sunnalaisia ja paikallisiin on joskus viitattu uskonnollisesti vanhoillisina. Chilasin alueella puhutaan šinan kieltä. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Gilgit-Baltistan
Mjasištšev M-25

Mjasištšev M-25 oli neuvostoliittolainen suunnitelma maataistelukoneeksi, joka olisi käynyt sotaa aivan uudella tavalla tuhoten vihollisia Mach 1:n yläpuolella lennettäessä syntyvän iskuaallon yliäänipamauksellaan. Rungon oli tarkoitus olla tasainen ja suorakaiteen muotoinen, jossa olisi ollut terävä nokka ja ohjaamo edessä. Rungon alla olisi ollut ulostyöntyvä ”reunus”, joka ulkonisi hyökkäyksen aikana ja lisäisi ilmanvastusta 60 prosenttia. Pienet kylkirivat olisivat tulleet ulos ”reunuksen” kulmista ja keskittäneet šokkiaaltoa entistä enemmän. Struminskin tutkimuksen mukaan joillain muutoksilla MiG-21:n runkoon se lisäisi shokkiaaltoa 5–6-kertaisesti 5 psi:n (0,34 bar) alueelle riittäen romahduttamaan rakennuksia ja aiheuttamaan kuolemantapauksia.Myasishchev M-25 - äänipommittaja flightforum.fi == Aiheesta muualla == * Mjasištšev M-25 Aerotime-sivustolla * Mjasištšev M-25 -video == Lähteet == Luokka:Mjasištševin ilma-alukset
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2022

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2022 olivat 24. jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Saksassa Kaufbeurenin ja Landshutin kaupungeissa. Turnaus alkoi 23. huhtikuuta ja päättyi loppuotteluun 1. toukokuuta 2022. Venäjän hyökkäys Ukrainaan sai Kansainvälisen Jääkiekkoliiton kieltämään Venäjän ja Valko-Venäjän osallistumisen näihin arvokisoihin. Kiellon johdosta turnauksessa pelasi kahdeksan joukkuetta tavallisen kymmenen sijaan. Tästä syystä myös ensimmäistä kertaa kisojen historiassa kaikki joukkueet etenivät pudotuspeleihin. Ruotsi sai historiansa toisen kultamitalin voittamalla loppuottelussa Yhdysvallat lukemin 6–4. Yhdysvallat oli turnauksessa varsin ylivoimainen ennen loppuottelua, ja heidän tappiotaan loppuottelussa pidettiin yllätyksenä. Suomi saavutti kisoista pronssia voittamalla pronssipelissä Tšekin maalein 4–1. Hallitseva maailmanmestari Kanada koki pettymyksen jäätyään mitalipelien ulkopuolelle, ja isäntämaa Saksa jäi turnauksen viimeiseksi. Ruotsin Jonathan Lekkerimäki voitti turnauksen pistepörssin 15 tehopisteellään, ja Tšekin Jiří Kulich nimettiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän oli kisojen paras maalintekijä yhdeksällä maalilla. == Joukkueet == ;Lohko A (Landshut) * * * * (I) ;Lohko B (Kaufbeuren) * * * * == Alkusarja == === Lohko A === === Lohko B === == Pudotuspelit == === Lohkomenestys === Sijoitus Joukkue Lohko 1\. A 2\. B 3\. B 4\. A 5\. A 6\. B 7\. B 8\. A === Turnauspuu === ===Puolivälierät=== ===Välierät=== ===Pronssiottelu=== ===Loppuottelu=== == Lopputulokset == == Lähteet == 2022 Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Baijerin jääkiekko Luokka:Ala-Baijeri Luokka:Schwabenin urheilu
Haifan

Haifan () on kaupunki Jemenissä Taizin kaupungin kaakkoispuolella. ==Maantiede== Haifan sijaitsee Taizin kaupungin kaakkoispuolella Hugarijjan alueella. Haifanin läpi kulkee pääreitti Adenin ja Tazin välillä. ==Historia== Haifan oli 1900-luvun alkupuolella huomattava nykyaikaisten vaikutteiden tuoja Pohjois-Jemenissä. Tähän vaikutti etenkin sen sijainti Adenin satamaan johtavalla reitillä. Monet Pohjois-Jemenissä myöhemmin vaikuttaneet uuden sukupolven poliitikot olivat lähtöisin Haifanista. Heihin lukeutui esimerkiksi Jemenin arabitasavallan pääministeri Abd al-Aziz Abd al-Ghani. Vaikka Haifan sijaitsi Pohjois-Jemenissä, kaupungista lähtöisin oli myös joitakin Etelä- Jemeniläisiä vaikuttajia, kuten Jemenin demokraattisen tasavallan päämies Abd al-Fattah Ismail. Haifan hyötyi paitsi asemastaan nykyaikaisten vaikutteiden kulkureitillä, mutta myös suurehkosta joukosta paikallisia ulkomailla. Ulkomailla työskennelleet haifanilaiset lähettivät takaisin kotikaupunkiin rahaa, jonka turvin rakennettiin esimerkiksi kouluja ja kaivoja. ==Väestö== Haifanin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. ==Lähteet== Luokka:Jemenin kaupungit
Hajjah

Hajjah () on kaupunki Jemenissä Jemenin ylängöllä. Se on myös Hajjahin maakunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2004 kaupungin asukasluku oli 53 887\. ==Maantiede== Hajjah sijaitsee Jemenin ylängöllä maan pääkaupunki Sanaan luoteispuolella ja al-Mahwitin pohjoispuolella. Hajjahin pohjoispuolella sijaitsee historiallinen Shaharan kylä. Hajjah on myös Hajjahin maakunnan hallinnollinen keskus. ==Historia== Hajjah tuli tunnetuksi zaidilaisten imaamien tukialueena. Kaupungissa sijaitsee myös vanha osmanien rakennuttama linna. Zaidilaisuuden ohella Hajjah tunnettiin myös pahamaineisesta vankilastaan. Vankilaan päätyivät monet imaamien vastustajat. Vankeihin lukeutui esimerkiksi epäonnistuneen vuoden 1948 vallankumouksen osanottajia. Muuten Hajjah oli pitkään hyvin syrjässä muusta Jemenistä. Ensimmäinen päällystetty tie kaupunkiin saapui vasta 1980-luvulla, mutta siitä lähtien kaupungin kehitys on ollut nopeampaa. ==Väestö== Hajjahin asukasluku vuonna 2004 oli 53 887\. Kaupungin asukkaat ovat enimmäkseen zaidilaisia muslimeja. ==Lähteet== Luokka:Jemenin kaupungit
Saintsimonismi

Saintsimonismi tarkoittaa ranskalaisten sosialistien sosialistista yhteiskuntajärjestelmää, jonka ranskalaisen yhteiskuntafilosofi Henri de Saint-Simonin ranskalaiset oppilaat kehittivät Saint-Simonin aatteiden pohjalta. Keskeisiä opin luojia olivat Amand Bazard ja Barthélemy Prosper Enfantin. Järjestelmän on esittänyt Bazard teoksessaan Exposition de la doctrine de Saint-Simon. Saintsimonismi muodostui 1820-luvun loppupuolella uskonlahkoksi, jota seuraajat pitivät oppi-isänsä Saint-Simonin ”uutena kristillisyytenä”. Saintsimonistien mukaan ihmiskunta on siirtymässä uuteen kehityskauteen, jota Saint-Simon oli ennustanut ja jonka pääperiaate oli, että ihmiset eivät saa riistää toisiaan. Riisto perustuu voimassa olevaan omistusjärjestelmään, joka mahdollistaa tulot, jotka eivät perustu työntekoon, mikä tarkoittaa toisten työn tulosten anastamista. Ranskan vallankumous oli poistanut muut etuoikeudet mutta jättänyt varallisuuden etuoikeuden koskematta. Siihenkin siis vaadittiin muutosta niin, että vastaisuudessa yksityisomaisuutta saisi olla vain sillä, joka on sen omalla työllään luonut ja vain niin kauan kuin alkuperäinen omistaja elää. Hänen kuoltuaan se siirtyy valtion haltuun. Tämä tarkoittaa, että perheen perintöoikeus lakkautetaan. Keskuspankin välityksellä yhteiskunta jakaisi haltuunsa tulleet pääomat yksityisten kesken heidän kykynsä ja suoritustensa mukaan. Saintsimonistit muodostivat 1820-luvun loppupuolella uskonnollisen lahkon, jonka tavoitteena oli toteuttaa oppi-isänsä ”uutta kristillisyyttä” ja jonka ylimpinä pappeina olivat Bazard ja Enfantin. Heihin liittyi joukko muita myöhemmin merkittäväksi nousseita henkilöitä, kuten Pierre Leroux, Ferdinand de Lesseps, Hippolyte Carnot, Philippe Buchez ja Michel Chevalier. Lahko hajosi riitaisuuksiin jo 1830-luvun alkupuolella. Aatesuuntaa luotasi ensimmäisenä ajan johtava taloustieteilijä, ranskalainen Jérôme-Adolphe Blanqui, joka oli aiemmin kirjoittanut aatesuunnan lehteen. Monet suunnitellut uudistukset saivat hänet kuitenkin kääntymään aatetta vastaan. Karl Marx ja Friedrich Engels omaksuivat oppiinsa joitakin Saint-Simonin ajatuksia. Mutta ajatus siitä, että pankkitoiminnan vallankumous ratkaisisi kaikki kriisit, oli Marxin mielestä virheellinen. Hän katsoi kuitenkin, että saintsimonisteja oli pidettävä "sosialismin patriarkkoina". Myöhemmin ei Engels edes maininnut saintsimonisteja kirjassaan Sosialismin kehitys utopiasta tieteeksi. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Ulf Niederwemmerr, Saint-simonismi: yritys teknoratian ajatuksen historiallis-systemaattiseksi määrittämiseksi, suom. Kari Palonen, Helsinki : Kriittisen rationalismin seura 1975. Sarja: Kriittisen rationalismin julkaisuja, 1975, 2. Luokka:Sosialismin historia
Toivo Suonpää

Toivo Suonpää (16. heinäkuuta 1889 Jokioinen – 21. lokakuuta 1941) oli suomalainen näyttelijä.EloNet : Toivo Suonpää == Elokuvarooleja == * Noidan kirot (1927), suomalaisten kostoretken johtaja, tukkilainen ja Paksu-Sakarin apuri * Nuori luotsi (1927), luotsi Akseli Rasi * Tukkijoella (1928), Kasuri, tukkilainen * Pohjalaisia (1936), Koljola, vanginkuljettaja * Lapatossu (1937), sirkustirehtööri * Tukkijoella (1937), Pietola, talokas * Asessorin naishuolet (1937), hotellin tarjoilija * Ulkosaarelaiset (1938), Sameli Suurmusta, laivanrakentaja * Tulitikkuja lainaamassa (1938), Ville Huttunen * Vieras mies tuli taloon (1938), 1. lautamies * Nummisuutarit (1938), Keihäskosken Eero, lautamies Eerikki * Eteenpäin – elämään (1938), pehtoori Mäkelä * Halveksittu (1939), kulkukauppias Abraham Vikruut * Helmikuun manifesti (1939), santarmiupseeri * Takki ja liivit pois! (1939), esitelmän kuuntelija == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Lilli Sairio

Aino Lilli Sairio-Suonpää (5. helmikuuta 1895 Helsinki – 3. joulukuuta 1945) oli suomalainen näyttelijä.EloNet : Lilli Sairio == Elokuvarooleja == * Nuori luotsi (1928), Annikin äiti * Ne 45000 (1933), Alina, kansakoulunopettaja * Lapatossu (1937), Miina, kämppäemäntä * Asessorin naishuolet (1937), hotellin tarjoilija * Ulkosaarelaiset (1938), Antleena Suurmusta, Samelin sisar * Tulitikkuja lainaamassa (1938), Hyvärisen emäntä * Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa (1939), Laaksoska, vuokraemäntä * Lapseni on minun (1940), Katri, Antin sisar, Nihalan emäntä * Perheen musta lammas (1941), kapteenska Augusta Nilsson, muotiliikkeen omistaja * Suomisen taiteilijat (1943), lipeväkielinen eukko * Ballaadi (1944), vaatenaulakon hoitaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Elsbeth Stagel

Elsbeth (Elisabeth) Stagel (Staglin) (noin 1300 Zürich -- noin 1360 Töss, Winterthur) oli dominikaaninunna ja mystikko.Stagel (Staglin), Elsbeth (Elisabeth) Deutsche Biographie. Viitattu 24.12.2021 Stagel meni nuorena Winterthuriin Tössin luostariin. Hän oli myöhemmin hengellisessä yhteydessä Heinrich Susoon, jonka kanssa hän kävi tiivistä kirjeenvaihtoa. Häntä on sanottu Suson hengelliseksi tyttäreksi.Meri Heinonen: Rakkautta ja rajoja. Hiiskuttua, Turun yliopisto. Viitattu 24.12.2021 Henrich Suso sanoo autohagiografiaksi luonnehdittua ”Leben Seuse” Stagelin kirjoittamaksi, mutta yleisesti sitä pidetään Suson itsensä kirjoittamana. Suso on sen kuitenkin koonnut ja tarkastanut, ja se on siten kahden ihmisen työn ja intressien tulos. ==Lähteet== Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Dominikaanit Luokka:Kristilliset mystikot Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:1300-luvulla syntyneet Luokka:1300-luvulla kuolleet
Abrittuksen taistelu

Abrittuksen taistelu tai Abrituksen taistelu oli kesäkuussa 251 käyty goottisodan taistelu, jossa kuningas Knivan johtamat gootit voittivat keisari Deciuksen komentaman Rooman armeijan. Decius kuoli taistelussa, mikä oli ensimmäinen kerta, kun Rooman keisari kaatui sodassa ulkoista vihollista vastaan.Arto Kivimäki & Pekka Tuomisto: Rooman keisarit, s. 216–219. Karisto, Hämeenlinna 2001. Taistelupaikka oli Moesia Inferiorin provinssissa lähellä Abrittuksen eli Abrituksen linnoituskaupunkia, nykyistä Bulgarian Razgradia.“Ancient Traces” Permanent Archaeological Exhibition Regional History Museum – Razgrad. Viitattu 24.12.2021. Gootit olivat vuonna 250 tulleet Knivan johdolla Tonavan pohjoispuolelta Rooman valtakunnan alueelle. Keisari Decius oli jo ensimmäisenä sotavuonna hävinnyt yhden taistelun Knivalle, mutta sai seuraavaan vuoteen mennessä armeijansa koottua uudelleen. Deciuksen ja hänen poikansa Herennius Etruscuksen komentama armeija asettui Abrittukseen kohdatakseen gootit näiden ollessa paluumatkalla ryöstöretkeltään etelästä. Taistelu oli aluksi roomalaisille menestyksekäs, mutta sitten Kniva onnistui houkuttelemaan roomalaiset suoalueelle, jossa nämä jäivät saarroksiin. Herennius kuoli jo taistelun alkuvaiheessa ja lopulta myös Decius sai surmansa. Hänen armeijansa tuhoutui lähes kokonaan. Deciuksen ja Herenniuksen ruumiit upposivat suohon eikä niitä löydetty. Deciuksen kuoltua uudeksi keisariksi huudettiin paikallinen käskynhaltija Trebonianus Gallus, jonka armeija oli Abrittuksen taistelun aikaan vartiossa toisessa paikassa Tonavan alajuoksulla. Aikalaiset levittivät huhuja, joiden mukaan Gallus olisi juonitellut Deciuksen tuhon päästäkseen itse keisariksi, mutta mitään todisteita tästä ei ole. Gallus joutui solmimaan Knivan kanssa rauhan, sallimaan goottien poistumisen Rooman alueelta ryöstösaalineen ja vankeineen sekä lupaamaan gooteille vuosittaisen maksun vastineeksi rauhan säilymisestä. Gallus myös järjesti Deciuksen ja Herenniuksen julistamisen jumaliksi. ==Lähteet== Luokka:Rooman taistelut Luokka:Bulgarian historia
Annie Borg

Annie (Anni) Johanna Borg, o. s. Ahlberg (17. toukokuuta 1887 Kuopio – 17. huhtikuuta 1958) oli suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja kääntäjä.Kirjasampo : Annie Borg Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit Annie Borgin vanhemmat olivat ravintoloitsija Ferdinand Ahlberg ja Fredrika Örn. Hän oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Carl Felix Borgin kanssa. Annie Borg kävi Kuopion ruotsalaista yhteiskoulua vuosina 1897–1904. Annie Borg opiskeli näyttämötaidetta Suomessa Olga Poppiuksen johdolla sekä Berliinissä muun muassa Isadora Duncanin opastuksella. Hän liittyi vuonna 1906 mukaan viipurilaiseen Suomen Maaseututeatteriin ja oli mukana Ida Ahlbergin Unkarin- kietueella. Borg oli Tampereen Teatterin näyttelijänä 1908–1919. Tämän jälkeen Borg oli Koiton Näyttämöllä 1919-1922 ja miehensä Felix Borgin kanssa perustamallaan kiertävällä Suomen Näyttämöllä vuodesta 1922 alkaen.Annie Borg 50-vuotias, Aamulehti, 16.05.1937, nro 129, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50-vuotiaita, Uusi Suomi, 16.05.1937, nro 129, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSextioåring, Hufvudstadsbladet, 17.05.1947, nro 130, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Näytelmiä == * Menneisyyden varjo. Näytelmä. * Kruunuhäät. Näytelmä. == Suomennoksia == * Harry Sheff : Paavin tytär: historiallinen romaani 1–2; suom. Annie ja Felix Borg. Ahjo, Helsinki 1919 * Henryk Sienkiewicz : Kunniansa vankina: romaani ylioppilaselämästä; suom. Annie ja Felix Borg. Minerva, Helsinki 1923 (alkuteos Na marne) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Annie Borg ja Valdemar Raunio näytelmässä "Viisas neitsyt" 27.9.1913, Museokeskus Vapriikki (Finna) Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Mika Akkanen

Mika Akkanen (s. 25. heinäkuuta 1962 Turku) on Turun kaupungin protokollapäällikkö. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Akkanen on julistanut joulurauhan vuodesta 2013 lähtien.Joulurauhan julistaja on valittu Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Joulurauha Luokka:Suomalaiset henkilöt
Vauclaix

Vauclaix on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 41 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon. Kunta tunnettiin 800-luvulla latinankielisellä nimellä Vallis Clausa, jolloin Corbignyn benediktiiniläismunkit perustivat sen. Kunnan kirkko rakennettiin alkujaan 1100-luvulla, mutta se on tuhoutunut. Nykyinen Sainte-Madeleinen kirkko on rakennettu 1800-luvulla. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Rockin’ Live 1982

Rockin’ Live 1982 on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen joulukuussa 2021 julkaistu livealbumi. Se on äänitetty Rockin’-albumin kiertueella vuoden 1982 lopulla.Hurriganes: Rockin’ Live 1982 -vinyylilevyn sisäkannen tiedot (EMLP016). Rockin’ Live 1982 on Hurriganesin ensimmäinen kokonainen livetallenne, jossa kitaristina on Janne Louhivuori. Albumi julkaistiin vinyyli- ja CD-formaateissa. Vinyyliversiosta painettiin alun perin versiot mustalle vinyylille (600 kpl) ja punaiselle värivinyylille (400 kpl.). Vuonna 2022 julkaistiin Record Store Dayn yhteydessä vielä 300 kappaleen painos keltaisella vinyylillä. Albumi ylsi Suomen virallisella listalla albumilistan neljänneksi ja fyysisen albumilistan toiseksi. == Kappaleet == A-puoli #True Fine Mama #Oh Rack #Rocking Belly #It Ain’t What You Do #Hip Up #Bourbon Street #Cool It Down #Oh, Pretty Woman #Tallahassee Lassie B-puoli # * Do You Wanna Dance #Let’s Have a Party #Chippy Cheap #Helge’s Dream #I Will Stay #Night’n Day #Hot City #Get On Intro #Get On Hurriganes: Rockin’ Live 1982 -vinyylilevyn takakannen tiedot (EMLP016). == Lähteet == Luokka:Hurriganesin albumit Luokka:Vuoden 2021 konserttitallenteet
Villapourçon

Villapourçon on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista etelään. Vuonna 966 kunta tunnettiin nimellä Villa Procorum. Nimi tarkoittaa viittausta sikojen kasvatukseen. Kunnan päätoimiala onkin maatalous, ja nykyään erityisesti charolais-karjarodun kasvattaminen. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Paterson (elokuva)

Paterson on vuonna 2016 julkaistu draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jim Jarmusch. Elokuvan pääosien esittäjinä ovat Adam Driver, joka näyttelee bussikuskia nimeltä Paterson ja Golshifteh Farahani, joka näyttelee hänen vaimoaan, joka unelmoi urasta country-laulajana ja pikkuleipiä valmistavan yrityksen perustamisesta. Paterson valittiin kilpailemaan Kultaisesta palmusta eli Palme d'Orista vuoden 2016 Cannesin elokuvafestivaaleilla. Elokuvassa esiintyvä Nellie-koira missä se voitti Palm Dog -palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2016 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2016 saksalaiset elokuvat
Martti Eho

Martti Esko Eho (5. kesäkuuta 1924 Tuusula − 15. tammikuuta 2017 Mäntsälä) oli suomalainen maanviljelijä ja sotaveteraani. Tasavallan presidentti palkitsi Ehon vuonna 2016 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan mitalilla. Eho omisti Tuusulassa sijainneen, isältään Eskil Reinhold Eskeliniltä perityn Ylitalon tilan aina vuoteen 1986 asti. Tuusulan kunta osti tuolloin Ylitalon ja kaavoitti tilan maille nykyisen Kievarin kerrostaloalueen. Ylitalon menetyksen jälkeen Eho perheineen siirtyi pitämään tilaa Mäntsälän Nummisiin. Hevostalouteen erikoistuneella maatilalla toimi Ehon talli -niminen hevostalli, jossa oli tilat 30 hevoselle. Talli myytiin uudelle omistajalle vuonna 2017. Martti Eholla oli kolme sisarusta. Eho on haudattu sukuhautaan Tuusulaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Tuusulan historia Luokka:Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Eho

Eho on suomalainen sukunimi. Sukunimi on verrattain harvinainen; Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan vain 94 henkilöllä oli sukunimenään Eho vuoden 2021 lopussa. Muun muassa sukunimi Eskelin on suomennettu 1900-luvun alussa muotoon Eho. Eho esiintyy myös yritysten nimissä, joista yksi tunnetuimpia oli Ehon Leipomo Oy. == Eho-nimisiä henkilöitä == * Auli Eho (s. 1948), suomalainen kirjailija ja toimittaja * Hugo Eho (1891–1979), suomalainen taidemaalari * Jouni Eho (s. 1979), suomalainen koripalloilija * Martti Eho (1924–2017), suomalainen maanviljelijä ja veteraani * Ulla Eho- Saario (s. 1959), suomalainen kanttori-urkuri * Wilma Eho (1922–2012), suomalainen lotta, opetusneuvos, järjestövaikuttaja ja kunnallispoliitikko. == Lähteet == Luokka:Täsmennyssivut Luokka:Sukunimet
Isonkyrön rovastikunta

Isonkyrön rovastikunta oli rovastikunta Lapuan hiippakunnassa. Vuonna 2022 tehdyn uuden rovastikuntajaon mukaan sitä ei enää ole.Lapuan hiippakunnan rovastikunnat järjestettiin uusiksi Ylen uutiset 17.11.2021. Viitattu 25.12.2021Tietoa hiippakunnasta Lapuan hiippakunta. Viitattu 25.12.2021 ==Lähteet== Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset rovastikunnat Luokka:Lapuan hiippakunta
Maija-Liisa Fredman

Maija-Liisa (Maisu) Fredman, myöhemmin Siiriäinen (17. elokuuta 1916 Helsinki – 22. syyskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä.EloNet : Maija-Liisa Fredman Maija-Liisa Fredmanin isä oli Suomi-Filmin studiopäällikkö ja lavastaja Armas Fredman, vuodesta 1940 Rauhamies. Hän näytteli kolmessa Jäger-Filmin tuottamassa ja Kalle Kaarnan ohjaamassa elokuvassa 1930-luvun lopulla.EloNet : Kari Uusitalon henkilöesittely Armas Fredmanista == Elokuvarooleja == * Tukkijoella 1937, Anni, mökintyttö * Ulkosaarelaiset 1938, Ilma Suurmusta * Elinan surma 1938, Lyyli, Elinan kamarineito == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Marracuenen taistelu

Marracuenen taistelu oli 2. helmikuuta 1895 käyty taistelu portugalilaisten ja Gazan kuningaskunnan joukkojen välillä Marracuenessa nykyisen Mosambikin eteläosassa. Taistelu päättyi portugalilaisten voittoon ja lopulta Gazan hallitsija Ngungunhanen vankeuteen. Paikalliset tuntevat taistelun nimeltä Gwaza Muthini ja kansallishenkistä päivää on vietetty Mosambikissa juhlapäivänä vuodesta 1994 lähtien. ==Tausta== Gazan kuningaskunta oli ngunien kuningaskunta nykyisen Mosambikin eteläosassa ja Zimbabwen itäosissa. Vuonna 1884 valtaan oli noussut Ngungunhane (Gungunhana), joka pyrki liittoutumaan Mosambikissa vaikuttaneiden portugalilaisten kanssa. Portugalilaiset päättivät kuitenkin lopulta alistaa Gazan varmistaakseen asemansa alueella brittejä ja saksalaisia vastaan. Gazan olemassaolo söi heidän arvovaltaansa paikallisten parissa, minkä lisäksi Gazan alueelta haluttiin alkaa värväämään työvoimaa. Alkuvuodesta António Ennes johti portugalilaisten joukkojen, konekiväärien ja tykkiveneiden tuella sotaretkeä Ngungunhanea vastaan. ==Taistelu== Taistelu käytiin Marracuenessa Etelä-Mosambikissa 2. helmikuuta 1895. Mosambikissa taistelu tunnetaan nimellä Gwaza Muthini. Gazan joukkoja Marracuenessa johtivat Nwamatibyana, Zihlahla, Mahazule, Mulungu ja Mavzaya. Kesken taistelun gazalaiset joukot hajosivat ilmeisesti petoksen takia, mikä johti osaltaan heidän tappioonsa. Ngunien sotilasjärjestelmä afrikkalaisin rykmenteineen oli myös tehoton vastaamaan portugalilaisten nykyaikaiseen aseistukseen. ==Seuraukset== Gazan hallitsija Ngungunhane karkotettiin Mosambikista Portugaliin, jossa hän myöhemmin kuoli. Gazalaisen kenraalin pari vuotta myöhemmin aloittama kapina kukistettiin. Ngunit eivät kyenneet joidenkin muiden mosambikilaisten harjoittamaan onnistuneempaan sissisotaan. Taistelupäivää 2. helmikuuta juhlittiin Mosambikissa Portugalin siirtomaakaudella. Päivän vietto päättyi joksikin aikaa Mosambikin itsenäistymisen jälkeen vuonna 1976, sillä heti seuraavana päivänä 3. helmikuuta vietettiin sankarien päivää. Päivän vietto aloitettiin kuitenkin uudestaan vuonna 1994. Juhlapäivä Mosambikissa on nykyisin kansallismielinen. Päivän viettoa on kuitenkin myös kritisoitu. Esimerkiksi Albino Magaia piti järjettömänä juhlia siirtomaakautista päivää, jona alkujaan muisteltiin paikallisten nöyryyttävää tappiota. ==Lähteet== Luokka:Mosambikin historia Luokka:Portugalin taistelut Luokka:Vuoden 1895 sotahistoria
Hurriganesin diskografia

Tämä artikkeli käsittää Hurriganes-yhtyeen diskografian. ==Studioalbumit== * (osittain live) * * * * (ulkomailla nimellä Use No Hooks) * (Ruotsissa nimellä Stranded in the Jungle) * * * * * * * Remu & Hurriganes: * Remu & Hurriganes: == Livealbumit == * * * * Remu & Hurriganes: * * * * * * * * == Kokoelma- albumit == * (kokoelma-albumi Euroopan markkinoille) * * * * * * * * * * * * * * * ==Singlet== *1974 Do You Wanna Dance / True Fine Mama *1974 Blue Suede Shoes / Red River Rock (julk. uudelleen 1988) *1974 Get On / Mr. X (julkaistu uudelleen 1988) *1974 Tallahassee Lassie / It Ain’t What You Do *1975 I Will Stay / Roadrunner *1975 My Only One / Crazy Days *1976 An Awful Crime / Oh Baby Doll *1976 Elephant’s Boogie / Find a Lady *1977 Good Morning Little School Girl / Keep On Movin *1977 Looking for the Tsugu / Walking the Dog *1978 Deadline / Honey I’m Leaving *1979 Shorai Shorai / In My Mind *1979 Desirée / Pretty Mona *1980 Bourbon Street / Just for You *1981 Night’n Day / Moon Is Rising *1982 Blue Heaven / Last Night *1983 Love Me Only / Doreen *1984 Fourty Night / Wicked Woman *1992 Get On / Tallahassee Lassie *1992 Roadrunner / My Only One *1992 Say Mama / My Sweet Lily *2016 Electric Play == Live-DVD:t == * Oowee – Oohla (2007) * Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 (2007) == Muut == * 1998 Remu: The Best of Remu and Hurriganes – Sisältää ennen julkaisemattoman Hurriganes-laulun ”I Got to Know” sekä ”In My Mind” ”7 b-puolen. * 2000 Albert Järvinen: Patchy Moss – Sisältää ennen julkaisemattoman Hurriganes-laulun ”Guitar Boogie” * 2000 M. A. Numminen: Kiusankappaleita 2 – Sisältää 4 laulua, joissa Hurriganes soittaa taustalla: "Ei mitään uutta auringon alla" / "Joka kymmenes vuosi" / "Intet Nytt Under Solen" / "Vart Tionde År" * 2007 Tribute to Hurriganes: Sound of Rock’n'Roll (karaoke-DVD) Diskografia Luokka:Diskografiat
Urho Walkama

Urho Olavi Walkama, sukunimi alun perin Valkama (25. helmikuuta 1916 Helsinki – 11. heinäkuuta 1974) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä. Vuonna 1929 Urho Walkama ja näyttelijä ja laulaja Aarne Salonen olivat solisteina Dallapé- orkesterin Berliiniin tekemällä levytysmatkalla, jolloin yhtye äänitti 50 Kansanorkesterin nimellä julkaistua kappaletta. Vuonna 1937 hän oli näyttelijänä Kalle Kaarnan ohjaamassa elokuvassa Tukkijoella. Urho Walkaman veli oli muusikko ja säveltäjä Kaarlo Valkama. == Elokuvarooleja == * Tukkijoella 1937, Pölhö-Kustaa == Aiheesta muualla == * Aarne Salonen ja Urho Walkama levyttivät Kansanorkesterin säestäminä lokakuussa 1929 Berliinissä Artiphonin studiossa Columbus-levymerkille Urho Walkaman veljen Kaarlo Valkaman sovittaman foxtrotin Kongo-Paris-Suomi (Youtube-video) * Urho Walkaman levytyksiä Äänitearkistossa (Web Archive-linkki) Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Marquesasinkalastaja

Marquesasinkalastaja (Todiramphus godeffroyi) on kuningaskalastajien heimoon kuuluva lintulaji. Se on endeeminen Ranskan Polynesiaan kuuluvilla Marquesassaarilla. Lajia uhkaavat ihmistoiminta, elinympäristön häviäminen ja vieraslajien aiheuttama saalistus, ja se luokitellaan tällä hetkellä äärimmäisen uhanalaiseksi, sillä luonnossa on jäljellä noin 350 aikuista yksilöä. == Lähteet == Luokka:Kuningaskalastajat Luokka:Uhanalaiset linnut
Punaotsamaki

Punaotsamaki (Eulemur rufus) on Madagaskarin saarella elävä makilaji. Vuoteen 2001 asti lajia pidettiin tavallisen ruskomakin (E. fulvus) alalajina, minkä jälkeen se luokiteltiin omaksi lajikseen. Punaotsamaki painaa 1–6 kg. Sen pää ja vartalo ovat yhteensä 40-48 cm pitkät, häntä 45-55 cm. Uros ja naaras ovat aivan eri väriset. Uros on vihertävänharmaa, naaras selkäpuolelta punaruskea vatsapuolelta oranssinsävyinen. Punaotsamaki elää Madagaskarin kuivissa lehtimetsissä. Sitä on tavattu myös lepäämässä mangroveissa. == Lähteet == Luokka:Makit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Paavo Raivonen

Paavo Alvar Raivonen (24. syyskuuta 1909 Kuorevesi – 24. kesäkuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen hanuristi. Hän oli Dallapé-orkesterissa hanuristina 1930-luvulla ja teki tällöin useita levytyksiä.Veikko Tiitto : Paavo Raivosen biografia, Pomus.net Kymmenlapsiseen perheeseen syntynyt Raivonen opetteli hanurinsoittoa jo 5-vuotiaasta lähtien lainahanurilla ja hän esiintyi Kuorevedellä talkootansseissa, häissä ja hautajaisissa. Raivonen muutti 1921 äitinsä kuoltua Helsinkiin, jossa hänen vanhemmat veljensä jo asuivat. Täällä hän sai myös ensimmäisen oman hanurinsa. Raivonen opetteli soittamaan myös tenorisaksofonia, klarinettia ja viulua ominpäin sekä opetteli itse myös lukemaan nuotteja. Raivonen pääsi 1928 Martti Jäppilän perustamaan Dallapé-orkesteriin hanuristiksi, hän soitti orkesterissa tenorisaksofonia, klarinettia ja viulua. Hän oli 1930-luvulla mukana kaikissa Dallapén tekemissä levytyksissä ja teki levytyksiä myös muiden kokoonpanojen kanssa. Ensimmäisen soololevytyksensä Raivonen teki keväällä 1929 Berliinissä Niilo Saarikon Levytukku Oy:n Columbus-levymerkille, kaikkiaan hän teki 27 soololevytystä vuoteen 1942 mennessä. Osa näistä oli harmonikkaduettoja Viljo Vesterisen ja Onni Laihasen kanssa. Raivonen ei osallistunut harmonikkakilpailuihin, joten ei ollut hanuristina yhtä tunnettu kuin Viljo Vesterinen. Raivosella oli Helsingissä myös Kaisaniemenkadulla oma musiikkikauppa, joka kuitenkin tuhoutui sota-ajan pommituksissa. Sotien jälkeen Raivonen ei enää esiintynyt tiettävästi muusikkona. Hän vieraili Yhdysvalloissa ja hän oli merillä laivoissa apumiehenä. Raivonen asettui 1960-luvun alussa asumaan Ruotsiin ja hän kuoli 71-vuotiaana Tukholmassa kesäkuussa 1981. Raivosen hanuri on nykyisin esillä Kuoreveden kotiseutumuseossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dallapé-orkesteri Toverien Kerholla Lönnrotinkadulla vuonna 1932, eturivi vasemmalta Matti Jurva, Pauli Impivaara, Eino Katajavuori, Helge Pahlman ja Martti Jäppilä; takarivi vasemmalta Erkki Majander, Eero Lindroos ja Paavo Raivonen, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Nina Kraljić

Nina Kraljić (s. 4. huhtikuuta 1992) on kroatialainen laulaja-lauluntekijä ja ääninäyttelijä. Hän voitti Kroatian The Voice -laulukilpailun ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2015 ja edusti Kroatiaa Eurovision laulukilpailussa 2016 kappaleella Lighthouse. Kappale pääsi Eurovision laulukilpailun finaaliin, jossa se sijoittui 23.:ksi.https://eurovision.tv/participant/nina-kraljic Kraljićin debyyttialbumi Samo julkaistiin 30. syyskuuta 2016. Kraljić osallistui Kroatian euroviisukarsintana toimivaan Doraan vuonna 2021. Hän sijoittui karsinnassa toiseksi kappaleella Rijeka.http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Croatia2021.html ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset laulajat Luokka:Kroatian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aina Lindfors

Aina Lindfors (o.s. Bergroth, 4. huhtikuuta 1873 Helsinki – 10. maaliskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Svenska Teaternissa 1897–1932. == Ura == Lindforsin vanhemmat olivat yli-inspehtori Julius Efraim Bergroth ja Charlotta Christina Barker. Hän suoritti opintoja Ruotsalaisen Teatterin oppilaskoulussa ja debytoi Svenska Teaternissa 22. maaliskuuta 1895. Hänet kiinnitettiin samaiseen teatteriin 1897 ja hän kuului sen kokoonpanoon aina vuoteen 1932. Lindforsin ilmaisutyyliä ja kaunista ruotsin kieltä kehuttiin. Hänen roolejaan olivat muun muassa Anna (Nuoruus), Suzanne (Ikävässä seurassa), Käthie (Vanha Heidelberg) ja Regina von Emmeritz. Lindfors avioitui näyttelijä Adolf Lindforsin kanssa 30. toukokuuta 1899. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Pauli Impivaara

Paavo (Pauli) Toimi Impivaara (3. maaliskuuta 1908 – 24. toukokuuta 1982) oli suomalainen saksofonisti, sanoittaja ja säveltäjä. Pääammatiltaan hän oli hienomekaanikko. Impivaara oli Dallapé-orkesterissa mukana vuodesta 1928 alkaen.Kansalliskirjasto : Pauli Impivaara == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dallapé-orkesteri Toverien Kerholla Lönnrotinkadulla vuonna 1932, eturivi vasemmalta Matti Jurva, Pauli Impivaara, Eino Katajavuori, Helge Pahlman ja Martti Jäppilä; takarivi vasemmalta Erkki Majander, Eero Lindroos ja Paavo Raivonen, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Florian Wellbrock

Florian Wellbrock (s. 19. elokuuta 1997 Bremen) on saksalainen uinnin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on erikoistunut pitkille vapaauintimatkoille ja avovesiuintiin. Wellbrock sijoittui Kazanin MM- kilpailuissa 2015 viidenneksi avovesiuinnin viiden kilometrin kilpailussa. Hän saavutti nuorten EM-kilpailuissa avovesiuinnin 5 kilometrillä kultaa ja 10 kilometrillä hopeaa 2016. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän oli 800 metrin vapaauinnissa seitsemäs. Glasgow'n EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti 1 500 metrillä kultaa ajalla 14.36,15, avovesiuinnin sekajoukkuekilpailussa hopeaa ja 800 metrin vapaauinnissa pronssia. Wellbrock voitti Gwangjussa 2019 maailmanmestaruuden 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 14.36,54 ja 10 kilometrin avovesiuinnissa ajalla 1.47.55,90. Budapestin EM-kilpailuissa 2021 hän saavutti avovesiuinnissa hopeaa sekajoukkuekilpailussa ja pronssia 10 kilometrillä. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti kultaa 10 kilometrin avovesiuinnissa ajalla 1.48.33,70 ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 14.40,91. Lisäksi hän oli neljäs 800 metrillä. Saman vuoden Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 1 500 metrillä ajalla 14.09,88 ja hopeaa 800 metrillä sekä Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa kultaa 1 500 metrillä maailmanennätysajalla 14.06,88. Wellbrock saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2022 kultaa avovesiuinnin viidellä kilometrillä ja 4 × 1 500 metrin sekajoukkuekilpailussa, hopeaa 800 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa ja kymmenen kilometrin avovesiuinnissa. Hän voitti Fukuokassa 2023 maailmanmestaruuden avovesiuinnin 5 kilometrillä ajalla 53.58,00 ja 10 kilometrillä ajalla 1.50.40,30. Dohan MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa 1 500 metrillä ajalla 14.44,61. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan 10 kilometrin avovesiuinnissa kahdeksanneksi. Saman vuoden Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa. Wellbrockin 50 metrin altaan ennätys 800 metrin vapaauinnissa on Budapestin MM-kilpailuissa 2022 uitu 7.39,63 ja 1 500 metrin ennätys EM-kilpailuissa 2018 uitu 14.36,15. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hotakanlampi

Hotakanlampi on järvi Mikkelissä. Se kuuluu Vuoksen vesistöön ja on kooltaan noin 14 hehtaaria. Hotakanlammen vedet laskevat Pienlammen kautta Yöveden Pöllänveteen Himalansaaren länsipuolella. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Ala-Saimaan alue
Ismo Vehkakoski

Ismo Vehkakoski (s. 30. heinäkuuta 1946 Heinolan maalaiskunta) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa 1970-luvulla ja tulkitsi Vilho Koskelan roolin elokuvassa Akseli ja Elina vuonna 1970. == Ura == Ismo Vehkakoski syntyi Voitto ja Maili Vehkakosken perheeseen. Hän suoritti opintoja konepiirustuskoulussa. Vehkakosken ensimmäinen näyttelijänkiinnitys oli Rauman Kaupunginteatteriin 1970–1971, sitä seurasi kiinnitys Radioteatteriin 1971–1973. Vuonna 1973 hänet kiinnitettiin Helsingin Kaupunginteatteriin. Vehkakoski näytteli Helsingin Kaupunginteatterissa muun muassa näytelmissä Kunnon tyttö, Kylmä rauta viilentää ja Nuoren Wertherin uudet kärsimykset. Vuonna 1976 Vehkakoski näytteli Lahden Kaupunginteatterissa Minna Canthin näytelmässä Kovan onnen lapsia, ja sai suorituksestaan Iivari-patsaan. Vehkakoski näytteli muutamissa teatterielokuvissa 1970-luvulla. Hänellä oli Vilho Koskelan rooli Edvin Laineen historiallisessa draamaelokuvassa Akseli ja Elina (1970) ja sivurooli Seppo Huunosen komediassa Lampaansyöjät (1972). Lisäksi Vehkakoski työskenteli selostajana ja kertojana mainostuotannoissa ja lyhytelokuvissa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän selosti muun muassa dokumenttielokuvassa Kaale Apo bolibosko drom (1984). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Auramo

Hannu Jyrki Auramo (10. elokuuta 1905 Hämeenlinna – 28. toukokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Auramon vanhemmat olivat rautatievirkamies Eliel Auramo ja Hanna Blom ja puoliso vuodesta 1932 voimistelunopettaja Tuulikki Huttunen. Diplomi-insinööriksi Auramo valmistui 1929 ja toimi sitten OTK:n teknillisen osaston päällikkönä. Jatkosodan aikana hän johti Juho Hallenbergin tiilitehdasta ja toimi myöhemmin Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osaston asevelitalojen suunnittelijana ja Maunulan asuntoalueen rakennushankkeen toimitusjohtajana. Oman insinööritoimiston Auramo perusti vuonna 1946 ja alkoi myydä amerikkalaisia trukkeja.Vuonna 1955 Auramo sopi VR:n kanssa tavaralavojen hallinnasta, mikä edisti osaltaan huomattavasti trukkien myyntiä. Hänen yrityksensä alkoi myös tuottaa käsikäyttöisiä haarukkavaunuja. Auramo sai trukkeja myydyksi myös metsäteollisuuden tarpeisiin tarjoamalla niiden oheen pihtikärryjä paperirullien ja sellupaalien kuljetukseen. Niitäkin ruvettiin valmistamaan hänen yrityksessään, samalla kun kehitettiin niiden hydrauliikkaa. Rullakot, perälautanosturit ja haarukkavaunut täydensivät yrityksen materiaalin kuljetuksen tuotevalikoimaa. Auramo kehitti myös kestävien betonilattioiden valutekniikkaa, ne tunnettiin Auramo-lattioina. Vuonna 1974 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Auramo myi yhtiönsä sijoitusyhtiö Sponsorille 1985, mutta oli erittäin pettynyt yrityskaupan seurauksiin. Auramo ja hänen puolisonsa olivat aktiivisia partiolaisia, jotka perustivat vuonna 1990 nimeään kantavan säätiön tukemaan sekä partiojohtajakoulutusta että materiaalin kuljetusmenetelmien ja -laitteistojen tutkimusta.Auramo-säätiö Viitattu 25.12.2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Auramo 20 vuotta, 1947–1967: Dipl. ins. H. Auramolle 17.2.67, 1967 * Auramo Oy 25 vuotta: 16.2.1947–16.2.1972, 1972 * Elämän työ: teollisuusneuvos Hannu Auramon elämä ja työ 1905–1991, 2002, toim. Marko Paavilainen Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset partiolaiset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Hovi Star

Hovi Star (, oik. Hovav Sekulets, , s. 19. marraskuuta 1986) on israelilainen laulaja. Vuonna 2009 hän osallistui Israelin paikalliseen Idols-kilpailuun Kokhav Noladiin, jossa sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2016 hän osallistui israelilaiseen HaKokhav HaBa L’Eirovizion -kykykilpailuun, jonka voitti ja tuli näin valituksi Israelin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun 2016 kappaleella Made of Stars. Kappale pääsi Eurovision laulukilpailun finaaliin, jossa sijoittui 14.:ksi. Laulajan lisäksi Star on maskeeraus- ja hiusalan ammattilainen.https://wiwibloggs.com/2016/04/10/hovi-star-at-eurovision-in- concert-ill-serve-it/137594/ ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/hovi-star *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-israel-hovi-star-made-of-stars/ Luokka:Israelilaiset laulajat Luokka:Israelin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malesian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Malesian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Malesiaa alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekkomaaotteluissa, muun muassa Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämässä Challenge Cup of Asian alle 20-vuotiaiden turnauksissa. Joukkue on osallistunut cupin alle 20-vuotiaiden turnaukseen kahdesti vuosina 2018 ja 2019. Joukkue voitti kummankin turnauksen. Vuoden 2022 Aasian ja Oseanian alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa joukkue ylsi 7. sijalle. Joukkuetta on valmentanut unkarilainen Kristóf Kovago, ja nykyinen valmentaja on venäläinen Constantine Lee. == Lähteet == Luokka:Nuorten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Malesian jääkiekko
Rovaniemen II hautausmaa

Rovaniemen II hautausmaa eli toinen hautausmaa on vuonna 1838 käyttöön otettu Rovaniemen seurakunnan hautausmaa. Se sijaitsee Vapaudenkadun varrella, heti Rovaniemen kirkon länsipuolella, ja sen yhteydessä on myös sankarihautausmaa. Hautausmaa korvasi I hautausmaan, jonka käyttö oli loppunut vuonna 1837. II hautausmaa oli käytössä vuoteen 1895 asti, jonka jälkeen hautaukset siirtyivät Viirinkankaalle III hautausmaalle. Arvioidaan, että II hautausmaalle haudattiin aktiiviaikana noin 4 800 vainajaa. Aktiivikäytön jälkeen hautauksia on tehty vain sukuhautoihin ja hautausmaan yhteydessä olevalle sankarihautausmaalle, jolle tuli tarve talvisodan aikana. Sankarihautausmaalla on 609 talvi-, jatko- ja Lapin sodan sankarivainajan tai taistelussa kadonneen hauta. Sinne on haudattu myös myöhemmin Venäjältä löytyneitä sankarivainajia. Rovaniemen seurakunnalla on sankarihautausmaat myös Auttin ja Viirin hautausmailla; niihin on haudattu yhteensä 82 sankarivainajaa. Hautausmaalla on kaksi julkista muistomerkkiä. Toinen on Wäinö Aaltosen veistämä vuonna 1964 paljastettu sankarihautojen muistomerkki Miehen kohtalo tunturin huipulla. Toinen on Ensio Seppäsen veistämä vuonna 1965 paljastettu muistomerkki, joka on omistettu evakkotaipaleella Ruotsissa vuosina 1944–1946 kuolleille rovaniemeläisille. Muistomerkin nimimuurissa on 279 nimeä. Rovaniemen kirkosta ja sen viereisistä I ja II hautausmaasta muodostuu yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rovaniemen hautausmaat
Anost

Anost on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Autunin kaupungista luoteeseen. pienoiskuva|vasen|Saint-Germainin kirkko Seutua hallitsi keskiajalla linna Château de Roussillon, joka on nykyään raunioina. Kunnan keskustassa olevassa Saint-Germainin kirkossa on kaksi 1100-luvulta peräisin olevaa kalkkikivestä valmistettua makaavaa hahmoa. Toinen kuvaa aseistettua ritaria Jehan de Roussillonia, ja toinen hänen vaimoaan Isabeaua. Hahmot kunnostettiin vuonna 2005. Kirkko on alun perin rakennettu 1100-luvulla, mutta nykyisen ulkomuotonsa se sai 1800-luvulla. Kirkon kuori ja poikkilaiva ovat kuitenkin 1100-luvulta. Maison des galvachers toimii museona, ja kuuluu Morvanin ekomuseoihin. Museo kertoo alueella työskennelleistä miehistä, joita kutsuttiin ranskankielisellä nimellä galvachers. He olivat maataloudesta niukan elantonsa saavia, jotka hankkivat lisäansioita esimerkiksi härkävaljakon kanssa raskaista kuljetustöistä ja muista vetoapua tarvitsevista huoltotöistä. 1900-luvun alussa avattiin kapearaiteinen rautatieyhteys Autunin ja Château-Chinonin välille. Se oli ensimmäinen rautatieyhteys poikki Morvanin hankalan maaston. Pienet 3-4 vaunun junat kuljettivat päivittäin ihmisiä, sekä erilaisia tavaroita kuten karjaa, siipikarjaa, puuta, kalkkia ja kiveä. Anostissa oli kaksi rautatieasemaa. Yhteys lopetettiin 1930-luvun lopulla, jolloin linja-autot syrjäyttivät sen. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saône-et-Loiren kunnat
Intiansukkulamonni

Intiansukkulamonni (Amblyceps mangois) on sukkulamonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. ==Koko ja ulkonäkö== Intiansukkulamonni voi kasvaa suurimmillaan 9-12 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja sukkulamainen. Päässä on useita viiksisäikeitä. Kalan rasvaevä on pitkähkö ja selkäevä lyhyt. Intiansukkulamonnin selkä- ja rintaevissä on piikki, vatsaevät ovat peräaukon lähellä ja pyrstöevä on haarautunut. Vatsassa on ihosta muodostunut imukuppi. Väriltään intiansukkulamonni on ruskea. ==Levinneisyys ja elintavat== Intiansukkulamonnia tavataan Nepalista, Bhutanista ja Intian pohjoisosista, sekä mahdollisesti myös Pakistanista. Lajin elinympäristöä ovat kivipohjaiset nopeasti virtaavat purot. Intiansukkulamonni kykenee hengittään happea ilmasta, joten se kykenee selviytymään vähähappisissa vesissä ja jopa siirtymään purosta toiseen maata pitkin. Intiansukkulamonnin ravintoa ovat hyönteiset. Kalan lisääntymisaika on kesäkuusta heinäkuulle. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat