EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pienoisromaanit

Pienoisromaanit on Mika Waltarin pienoisromaanien kokonaislaitos, joka ilmestyi 1966. Kokoelma sisältää kirjoitusajankohdan mukaan jaoteltuna teokset Multa kukkii (1930), Ei koskaan huomispäivää (1937), Fine van Brooklyn (1939), Sellaista ei tapahdu (1939), Jokin ihmisessä (1939), Nainen tuli pimeästä (1939−41), Kultakutri (1946), Ennen maailmanloppua (1946), Kuun maisema (1946), Jäinen saari (1947), Pariisilaissolmio (1947), Ihmisen vapaus (1950) ja Koiranheisipuu (1953). Kokoelman ulkopuolelle jäivät muita laajempi romaanipari Vieras mies tuli taloon (1937) ja Jälkinäytös (1938). Ne on julkaistu myöhemmin muun muassa kokoelmassa 10 Waltaria (1985). == Lähteet == Luokka:Mika Waltarin teokset Luokka:Vuoden 1966 kirjat
Viisi ässää ja muita kertomuksia

Viisi ässää ja muita kertomuksia on Mika Waltarin lehtinovellien kokoelma. Tarinat on julkaistu aikakaus- ja sanomalehdissä 1925–1948. Kokoelman kertomuksia ei ole julkaistu aikaisemmissa Waltarin novellikokoelmissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teos kustantamon sivuilla. Luokka:Mika Waltarin teokset Luokka:Vuoden 1999 kirjat
Hugo Eho

Hugo Ludvig Eho (2. lokakuuta 1891 Pori – 25. toukokuuta 1979) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti näytteillä Tampereella vuonna 1908. Eho opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1912–1914. Hänen taiteelliseen tuotantoonsa kuuluu runsaasti muun muassa maisemamaaluksia ja asetelmia. Ehon julkisia töitä ovat Pirkkalan kirkon koristemaalaukset sekä Tampereella toimineen elokuvateatteri Hämeen seinämaalaukset. Eho palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1956. ==Lähteet== *Kuvataiteilijamatrikkeli ==Aiheesta muualla== *Eho, Hugo, s. 1891 – k. 1979. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
American Pie (kappale)

”American Pie” on yhdysvaltalaisen folkrock -artisti Don McLeanin kappale vuodelta 1971. Kappale julkaistiin singlenä marraskuussa 1971 ja se nousi ykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleen sanoituksessa säkeellä ”The Day the Music Died” viitataan vuoden 1959 lento-onnettomuuteen, jossa kuolivat Buddy Holly, Ritchie Valens ja The Big Bopper. ”American Pietä” pidetään McLeanin päätyönä. ”American Pie” nauhoitettiin 26. toukokuuta 1971. Alkuperäinen versio kestää 8 minuuttia ja 33 sekuntia, ja se on pisin Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle noussut kappale. Kappaleesta on tehty myöhemmin lukuisia cover-versioita. Madonnan versio kappaleesta oli vuoden 2000 hittejä. Don McLean kirjoitti kappaleen Cold Springissä, New Yorkissa ja Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. McLean on yleensä välttänyt vastaamasta suoriin, sanoitusta koskeviin kysymyksiin. Kappaleen sanat sisältävät lukuisia viittauksia yhdysvaltalaiseen sodanjälkeiseen populaarikulttuuriin sekä yhteiskunnallisiin ilmiöihin ja sanoja on pyritty tulkitsemaan eri tavoin laulun ilmestymisestä asti. == Listasijoitukset == Lista (1971) Paras sijoitus Hilversum 3 Top 30 10 Kent Music Report 1 RPM Top Singles 1 RPM Adult Contemporary Tracks 1 Norjan singlelista 9 Uuden-Seelannin singlelista 1 Britannian singlelista 2 Billboard Hot 100 1 Billboard Easy Listening 1 == Cover-versioita == === Madonna === Madonna nauhoitti kappaleesta cover-version marraskuussa 1999. Cover-versiota käytettiin The Next Best Thing -elokuvan soundtrackilla vuonna 2000. Kappale julkaistiin myös singlenä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ”American Pie” myi Madonnan versiona 385 000 kappaletta. Madonna sisällytti kappaleen myöhemmin myös studioalbumilleen Music. Madonnan versio on huomattavasti alkuperäistä lyhyempi. Se sisältää ainoastaan alun ensimmäisestä säkeistöstä sekä säkeistöt kaksi ja kuusi kokonaisuudessaan. Philipp Stölzl ohjasi kappaleelle kuvatun musiikkivideon. Vuonna 2011 amerikkalaisen Rolling Stone - musiikkilehden lukijat äänestivät Madonnan version American Piesta yhdeksi kaikkien aikojen huonoimmista cover- kappaleista Madonna – “American Pie” , The Worst Cover Songs of all Time. Rollingstone.com.. ===Hector=== Suomeksi kappaleen on sanoittanut ja levyttänyt vuonna 1972 Hector nimellä "Suomi-neito". Alkujaan singlenä julkaistu kappale sisältyy muiden muassa kokoelmiin Lumi teki enkelin eteiseen ja Hectobox.Äänitearkiston haku ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Don McLeanin viralliset kotisivut * Kappaleen merkityksiä * Perusteellinen analyysi kappaleen merkityksestä ja historiasta Luokka:Don McLeanin kappaleet Luokka:Vuoden 1971 kappaleet Luokka:Madonnan kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Wille Boijer-Poijärvi

Arno Wilhelm (Wille) Boijer-Poijärvi (5. huhtikuuta 1899 Pöytyä – 22. toukokuuta 1975) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti esillä Helsingissä vuonna 1926. Boijer-Poijärvi opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1921–1924. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Pariisissa vuosina 1933 ja 1939 (Académie Julian ja Académie Colarossi). Boijer-Poijärvi sai Suomen Taideyhdistyksen Dukaattikilpailussa toisen palkinnon sekä vuonna 1936 että 1938. R. F. Willebrandin palkinnon hän sai vuonna 1944. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. ==Lähteet== *Kuvataiteilijamatrikkeli ==Aiheesta muualla== * Boijer-Poijärvi, Ville, s. 1899 – k. 1975. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Perunkultapöllö

Perunkultapöllö (Pulsatrix melanota) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät 700–1 600 metrin korkeudessa. Tämä pöllö on jokseenkin suuri, sen pituudeksi on kerrottu vaihdellen 35,5–48 cm. 13 kummankin sukupuolen lintua painoi punnittaessa 590–1 250 grammaa, ja keskimäärin paino oli 873 grammaa.CRC Handbook of Avian Body Masses by John B. Dunning Jr. (Editor). CRC Press (1992), ISBN 978-0849342585. Se on päältä tummanruskea ja alta vaalea, jossa on selvää punaruskeaa raidoitusta. Rinnassa on leveä ruskea raita, jossa on vaaleita- vaaleanruskeita täpliä. Sen naamakiehkura on tummanruskea ja siinä on vaaleat silmänkohdat. Kaulassa on valkoinen puolikaulus. Silmät ovat punaruskeat. Perunkultapöllön käyttäytyminen on lähes täysin tuntematonta. Kuten sen tunnetumpi serkku kultapöllö, sen uskotaan saalistavan monenlaisia eläimiä pudottautumalla oksalta saaliinsa kimppuun. Sillä on kaksi alalajia: * Pulsatrix melanota melanota (Tschudi, 1844) * Pulsatrix melanota philoscia Todd, 1947 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kultapöllöt
Compact Disco

Compact Disco on unkarilainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Vuonna 2012 Compact Disco edusti Unkaria Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Sound of Our Hearts". Kappale selvisi semifinaalista, ja sijoittui loppukilpailussa kolmanneksi viimeiselle sijalle. == Diskografia == * Stereoid (2009) * II (2011) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Unkarilaiset yhtyeet Luokka:Unkarin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustajat
Honeysuckle Rose (elokuva)

Honeysuckle Rose (tunnetaan myös nimellä On the Road Again) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Willie Nelson, Dyan Cannon, Amy Irving, Slim Pickens, Joey Floyd, Charles Levin, Mickey Rooney Jr., Lane Smith, Pepe Serna ja Priscilla Pointer. Elokuvan on ohjannut Jerry Schatzberg. Elokuva voitti historian ensimmäisen Razzie-palkinnon huonoimmasta naissivuosasta. == Arvioita == Helsingin Sanomien arvostelun mukaan ”juttu on kevyt ja kankeasti rakennettu ja vaatii katsojalta runsaasti hyväuskoisuutta”. Myös rakkaustarina esitetään kömpelösti, mutta kantrimusiikin maailma on lehden mukaan kuvattu varsin hyvin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Jerry Schatzbergin ohjaamat elokuvat
Lurra

Lurra Editions suomalainen kustantamo, joka on perustettu 1999. Se julkaisee kotimaista ja ulkomaista kaunokirjallisuutta, runoutta, filosofiaa, tietokirjoja ja taidekirjallisuutta sekä suomeksi että muillakin kielillä.Lurra Editions, viitattu 23.7.2022 Kustantamoa on sanottu ”pieneksi sivistyneeksi kustantamoksi”.Herman Raivio, Muuan kieltä rakastava mies, Parnasso, viitattu 12.2.2012 (Arkistolinkki) Se toimii Salon Kiskosta käsin.Alli Kantola, Kyllikki Martinpuro, kirjakritiikki, Kiiltomato.net, 10.5.2004 viitattu 12.2.2012 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Goro (Italia)

Goro on kunta Italian Emilia-Romagnan alueella Ferraran maakunnassa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä Bolognasta koilliseen Pojoen suulla Adrianmeren rannalla. Gorossa on arviolta 3 798 asukasta (vuonna 2015) ja kunnan pinta-ala on 31,38 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan internetsivut Luokka:Ferraran maakunnan kunnat
”Poika ja kitara” 1960–63

”Poika ja kitara” 1960–63 on suomalaisen rocklaulajan ja -kitaristin Timo Jämsenin kokoelma-albumi vuodelta 1990. ==Kappaleet== * Miksi tämän teit? * Kohtalon tähti * Kun mä kuolen, vanhan kitarani saat * Haavekuva * Olet ihme häikäisevin * Onnen siteet * Yyterin twist * Joka hetki * Eilen vasta Liisan näin * Jäitkö yksin sä nyt * Katson sinne, katson tänne * Kun täytit seitsemäntoista * Loppunut on meiltä koulu * Tuollainen tyttö Luokka:Vuoden 1990 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset albumit
Sepp Schauer

Sepp Schauer, (s. 5. heinäkuuta 1949 München) on saksalainen näyttelijä. Schauer on esiintynyt Lemmen viemää -sarjan Alfons Sonnbichlerinä. Hän on näytellyt muissa televisiosarjoissa, niistä esimerkiksi Vanha kettu, Siska, Derrick ja Rikospaikalla. Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lemuel W. Royse

Lemuel Willard Royse (19. tammikuuta 1847 – 18. joulukuuta 1946) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Warsawin pormestarina vuosina 1885–1891 ja istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Indianasta vuosina 1895–1899. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla kolmannelle kaudelle vuonna 1898. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan juristi ja jäi eläkkeelle vuonna 1940. Hänet on haudattu Oakwoodin hautausmaalle.Biographical Directory of the United States Congress == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Melisa Aslı Pamuk

Melisa Aslı Pamuk (s. 14. huhtikuuta 1991) on hollantilais-turkkilainen missi. Hän voitti Miss Turkki -kilpailun 3. kesäkuuta 2011 ja sai kruununsa edeltäjältään Gizem Memiçiltä. Hän on opiskellut psykologiaa Amsterdamin yliopistossa. Hän aloitti mallintyöt 14-vuotiaana ja sai vuonna 2009 Turkin paras malli -kilpailussa ”lupaavimman” tittelin. Hän puhuu sujuvasti turkkia, englantia, hollantia ja saksaa sekä jonkin verran ranskaa. Hän on 176-senttinen. Pamuk kilpaili Miss Universum 2011 -kilpailussa. Hän on tehnyt töitä myös näyttelijänä. == Lähde == Luokka:Turkkilaiset mallit Luokka:Alankomaalaiset mallit Luokka:Missit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Philipp Sonntag

Philipp Sonntag (s. 18. joulukuuta 1941) on saksalainen näyttelijä, koomikko, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän näyttelee Lemmen viemää -sarjassa pormestari Alois Pachmeyeriä. ==Aiheesta muualla== *Philipp Sonntag Internet Movie Databasessa Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cheick Diabaté

Cheick Diabaté (s. 25. huhtikuuta 1988 Bamako, Mali) on malilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Diabaté edustaa Ranskan Ligue 1:ssa Bordeaux'ta. ==Maajoukkueura== Diabaté on edustanut Malia vuodesta 2005 lähtien. Hänet valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2012 Afrikan- mestaruuskisoihin. Hän saavutti turnauksen päätteeksi pronssia, kun Mali voitti Ghanan maalein 0–2. Diabaté oli myös Malin ja kisojen paras maalintekijä kolmella osumalla. ==Lähteet== * Cheick Diabaté profiili LFP:ssä * National Football Teams Luokka:Malilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fairey Delta 2

Fairey Delta 2 tai F.D.2Flight and aircraft engineer: F.D.2 on englantilainen suihkumoottorinen ja deltasiipinen koelentokone. Fairey Aviation Company valmisti konetta kaksi kappaletta. WG 774 lensi ensilentonsa 6. lokakuuta 1954Royal Air Force Museum ja WG 777 15. helmikuuta 1956.Analysis of Flight and Tunnel Tests on the Fairey Delta 2 Research Aircraft (vanhentunut linkki) WG 774:llä saavutettiin nopeuslennon maailmanennätys 10. maaliskuuta 1956. Konetta ohjasi Peter Twiss, ja sen nopeus oli 1 822 km/h, jonka myös FAI hyväksyi virallisena ennätyksenä. Äänivallin rikkomisen jälkeen uutena rajana pidettiin tuhatta mailia tunnissa, jonka Twiss onnistui rikkomaan. == Lähteet == * Pauli Hirvonen: MMM - Nuorten Ilmailukirja, s. 16. Helsinki Otava, 1961 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Flight and aircraft engineer: The Fairey Delta 2, part 1 (Archive.org) * Flight and aircraft engineer: The Fairey Delta 2, part 2 (vanhentunut linkki) (Arkistossa: Archive.is) * Flight and aircraft engineer: F.D.2 Delta 2 Luokka:Brittiläiset experimental-ilma- alukset Luokka:1950-luvun experimental-ilma-alukset
Osmo Honkanen

Osmo Honkanen (s. 1964) on suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1983–1994 pääaineenaan kirkkomusiikki ja valmistui musiikin maisteriksi 1990. Pääinstrumenttinaan hän opiskeli urkujensoittoa Kari Jussilan johdolla. Sävellyksenopettajana oli aluksi Erkki Jokinen ja vuosina 1988–1994 Paavo Heininen. Honkasen sävellystuotanto kattaa niin orkesteri-, kuoro- kuin kamarimusiikkiakin, missä yhden keskeisen osan muodostavat teokset uruille tai urut sisältäville kokoonpanoille.www.fimic.fil Hänen teoksiaan on tallennettu äänitteille, esitetty konserttien lisäksi radiossa ja televisiossa, useissa Euroopan maissa sekä Euroopan ulkopuolella mm. Israelissa ja Japanissa. Sävellyskilpailuvoittoja ja palkintosijoja Honkanen on saavuttanut 1988 lähtien useissa kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa Suomessa ja ulkomailla. Vuosina 1989–2017 Osmo Honkanen toimi kirkkomuusikkona Helsingin Mikaelin seurakunnassa. Vuodesta 2017 alkaen hän toimii Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan johtavana kanttorina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ragnhild Haga

Ragnhild Haga (s. 12. helmikuuta 1991 Nannestad, Norja) on norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Hän edustaa seuratasolla Åsen IL -seuraa. == Arvokilpailut == Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Haga voitti kultaa viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Kymmenen kilometrin yhdistelmäkilpailussa hän oli yhdeksäs. Viestissä Haga oli mukana Norjan kultaa voittaneessa joukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Haga voitti Liberecissä 2013 kultaa vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä sekä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa, ja Val di Fiemmessä 2014 hän saavutti hopeaa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Falunin MM-kilpailuissa 2015 Haga sijoittui vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä 29:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Haga voitti kultaa vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä sekä viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä. Lisäksi hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 12:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä seitsemänneksi. == Maailmancup == Ensimmäisen maailmancup-kisansa Haga hiihti Oslossa 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa vapaalla hiihtotavalla maaliskuussa 2010. Kisan lopputuloksissa hän sijoittui sijalle 47. Maailmancupin pisteille Haga hiihti ensimmäisen kerran Drammenin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19. helmikuuta 2011 oltuaan 24:s. Joulukuussa 2014 Haga sijoittui kuudenneksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella saavuttaen samalla ensimmäisen top 10 -sijoituksensa maailmancupissa. Hän oli kiertueen osakilpailuissa parhaimmillaan viides 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tammikuussa 2015 Haga sijoittui neljänneksi Tour de Skin kokonaiskilpailussa. Hän oli kaudella 2014–2015 viides sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että normaalimatkojen cupissa. Haga sijoittui kuudenneksi Tour de Skillä 2016. Kaudella 2017–2018 Haga sijoittui kolmanneksi Kuusamon Nordic Opening -kiertueella. Se oli hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Hän oli nopein kiertueen päättäneen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa. Viikkoa myöhemmin hän sijoittui kolmanneksi Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Hän sijoittui joulukuussa 2017 vielä toiseksi Davosin ja Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kolmas vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailuissa Seefeldin 10 kilometrilä ja Oslon 30 kilometrillä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän voitti Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun 2023. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat
Mikko Jaskari

Mikko Jaskari (11. joulukuuta 1902Lakimiesmatrikkeli 1970 s. 284 – 27. kesäkuuta 1979) oli suomalainen juristi, joka tuli tunnetuksi presidentti K. J. Ståhlbergin kyydityksen johtajana lokakuussa 1930. Jaskarin vanhemmat olivat nurmolainen maanviljelijä ja kokoomuksen kansanedustaja Mikko Jaskari (1866–1936) ja hänen toinen puolisonsa Helvi o.s. Mannila. Nuorempi Mikko Jaskari opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja toimi ylioppilaspolitiikassa sekä oli 1930 Suomen Lukko -järjestön pääsihteerinä. Hän suoritti yleisen oikeustutkinnon 1929. AKS:n sihteeri hän oli 1925 ja 1926 ja hallituksen jäsen 1928 sekä Uuden Suomen kesätoimittaja 1929, Ylioppilaslehden päätoimittaja 1929–1930.Matrikkeli, Ylioppilaslehti. Hän oli sosiaaliministeriön toimistopäällikkö vuodesta 1955.. Ståhlbergin kyyditys sai alkunsa, kun everstiluutnantti ja yleisesikunnan liikekannallepanotoimiston päällikkö Eero Kuussaari soitti 11. lokakuuta 1930 Sortavalan Seurahuoneelta Jaskarille ja käski kyyditä Ståhlberg. Jaskari puolestaan määräsi kyyditystä johtamaan asentaja Jukka Jannén, joka hankki auton ja tarvittavat apumiehet. Itse kyyditys tapahtui 14. – 15. lokakuuta 1930 Kulosaaresta Joensuuhun, jossa aamukävelyltään siepattu Stählberg puolisoineen pääsi vapaaksi. Kuulusteluissa Jaskari väitti ensin antaneensa kyydityskäskyn "vakaumuksellisena antikommunistina" mutta joutui lopulta tunnustamaan että aloite kyyditykseen oli tullut Kuussaarelta. Korkein oikeus piti myöhemmin Jaskaria kyydityksen päätekijänä. Tuomioksi tuli korkeimmassa oikeudessa vuosi ja kuusi kuukautta kuritushuonetta. Jaskari joutui lähtemään myös AKS:stä, kun ei suostunut seuran kunniatuomioistuimen kuultavaksi. Jaskari ei esiintynyt julkisuudessa Ståhlbergin kyydityksen jälkeen. Kun Jaskaria yritettiin haastatella aiheesta 1950-luvulla, hän sanoi, ettei muista koko Suomen Lukkoa. Vuonna 1954 Jaskari jätti Valtionarkistoon kyydityksestä selvityksen, joka tuli julkiseksi vasta 1990. Selvityksessä Jaskari kertoi kuuluneensa salaiseen ”Suomen Aktivistien Taistelujärjestöön”, johon hänet oli rekrytoinut Kuussaari. Vapauduttuaan vankilasta Jaskari toimi asianajajana Seinäjoella 1933–1942 ja sen jälkeen virkamiehenä Helsingissä. Eläkkeelle jäädessään 1970 hän oli sosiaaliministeriön toimistopäällikkö. == Lähteet == * Kari Hokkanen : Kuka keksi muiluttaa Ståhlbergin?, Ilkka 9.10.2010 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Suomalaiset virkamiehet
John Davidson (näyttelijä)

John Davidson (25. joulukuuta 1886 New York, New York – 16. tammikuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan noin 150:ssä elokuvassa vuosina 1915–1963. == Elokuvia == * The Brand of Cowardice (1916) * No Woman Knows (1921) * Fool's Paradise (1921) * Saturday Night (1922) * Under Two Flags (1922) * Monsieur Beaucaire (1924) * The Rescue (1929) * Queen of the Night Clubs (1929) * The Thirteenth Chair (1929) * The Time, the Place and the Girl (1929) * The Life of the Party (1930) * Docks of San Francisco (1932) * Murder of Trinidad (1934) * The Moonstone (1934) * Giljotiinin varjossa (1935) * Death from a Distance (1935) * Jungle Menace (1937) * Mr. Moto pitää lomaa (1939) * Duel Personalities (1939) * Adventures of Captain Marvel (1941) * Dick Tracy vs. Crime Inc. (1941) * Perils of Nyoka (1942) * Captain America (1944) * The Purple Monster Strikes (1945) * Bungalow 13 (1948) == Aiheesta muualla == * * Internet Broadway Database: John Davidson Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
John Davidson

John Davidson on: * John Andrew Davidson, kanadalainen poliitikko * John Davidson, kanadalainen jääkiekkoilija * John Davidson, kanadalainen kasvitieteilijä * John Davidson, yhdysvaltalainen näyttelijä * John Davidson, skotlantilainen runoilija * John Davidson, yhdysvaltalainen viihdetaiteilija * John Frank Davidson, brittiläinen kemianteknikko * John Humphrey Davidson, brittiläinen upseeri ja poliitikko * John James Davidson, brittiläinen poliitikko * J. C. C. Davidson, brittiläinen poliitikko
Kaskaspistiäinen

Kaskaspistiäinen eli pistevelhohukka (Argogorytes mystaceus) on petopistiäislaji. Yksilöt ovat väriltään keltamustajuovikkaita. Erityistuntomerkkejä ovat hyvin pitkät tuntosarvet koirailla ja pieni kampa naaraan etunilkoissa. Kaskaspistiäiset pesivät maahan ja saalistavat kaskaita toukkien ruuaksi. Suomessa kaskaspistiäistä tavataan Kuusamon korkeudelle asti. Maan etelä- ja keskiosassa se on yleinen. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pistevelhohukka (Argogorytes mystaceus) *Funet: Kaskaspistiäinen (Argogorytes mystaceus) *Insects.fi: Kuvia Argogorytes mystaceus *ITIS: Argogorytes mystaceus Luokka:Pistiäiset
À toute épreuve

À toute épreuve on Sniper-yhtyeen neljäs studioalbumi ja se julkaistiin 3. lokakuuta 2011. Albumin kappaleella "Blood Diamondz" samplataan suomalaisen Värttinä -yhtyeen "Käppee" -kappaletta. == Kappaleet == # # (feat. LECK) # # (feat. Sexion d'Assaut) # # # (feat. J-Mi Sissoko) # # (feat. Soprano) # # # (feat. Anahy) # # Digitaalin bonukset # On se ment (feat. Humphrey) # Pire # Fadela (musiikkivideo) # Arabia (musiikkivideo) # Blues de la tess (musiikkivideo) # J'te parle (musiikkivideo) ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2011 Les Charts 5 2011 Ultratop 50 41 Sniper - À toute épreuve lescharts.com Viitattu 12.2.2012 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Sniperin albumit
REDS Helsinki

REDS Helsinki (Red Wings ry) on helsinkiläinen jääkiekkoseura, jonka toiminta keskittyy lapsi- ja nuorisokiekkoiluun. Seurassa on yli 300 pelaajaa, ja sen kotihalli on Malmin jäähalli. == Historia == Red Wings ry Helsinki on perustettu vuonna 1974. Seuran juuret juontavat 1960- ja 1970-luvuilla pelattuun Helsingin Kanada-sarjaan, jossa kaikki joukkueet käyttivät NHL- joukkueiden nimiä. Red Wings edusti Kanada-sarjassa alun perin Itä-Helsingin Myllypuroa. Nykyisin painopiste on Koillis- ja Pohjois-Helsingissä, jossa sijaitsee myös vuonna 2006 valmistunut Malmin jäähalli. Red Wings oli viimeinen Kanada-sarjasta nimensä säilyttänyt seura. Vuonna 2017-seuran toimintanimeksi vaihtui REDS Helsinki ja toiminnan painopiste muuttui lapsi- ja nuorisokiekkokeskeiseksi. Samalla seura uusi pelipaitansa ja -logonsa. == Nuorisotoiminta == Seuran toiminta nojaa laadukkaasti järjestettyyn kiekkokouluun sekä aloittaviin ikäluokkiin. Toiminnan tarkoituksena on liikuttaa alueen lapsia sekä kuulua HIFK-seurayhteisöön yhdessä HIFK:n, GrIFK:n, HJK:n, Salamoiden, Sipoon Wolfin ja Tiikereiden kanssa. REDS Helsingin valmennuspäällikkönä toimii entinen liigakiekkoilija Nemo Nokkosmäki. Luisteluvalmennuksesta vastaa Ari-Pekka Nurmenkari. REDSillä on kaudella 2018–2019 toimintaa kuudessa eri ikäluokassa välillä G2–E1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran verkkosivut Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat
Hassan Nader

Hassan Nader (s. 8. heinäkuuta 1965 Casablanca, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Nader vietti suurimman osan urastaan Portugalissa, jossa hän voitti muun muassa Portugalin maalikuninkuuden Farensen riveissä kaudella 1994–1995. Nader edusti myös Marokkoa vuoden 1994 MM-kisoissa, jossa hän teki yhden maalin.Hassan Nader FIFA.com Viitattu 12.2.2012 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * National Football Teams Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FC Kouvola

FC Kouvola on vuonna 1991 perustettu suomalainen jalkapalloseura Kouvolasta. FC Kouvolan miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kaudella 1999. Seuran toiminta päättyi keväällä 2001, jolloin se ja salibandyseura Kymen Salibandy siirtyivät perinteikkään Susien alaisuuteen. Yhdistymishetkellä FC Kouvolalla oli 12 joukkuetta ja noin 150 jäsentä. Muun muassa Tuomas Aho pelasi seurassa juniorina. FC Kouvola liittyi Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin jäseneksi uudelleen vuonna 2010. Pelikentille seura palasi kaudeksi 2012, kun Susien kakkosjoukkueen Kolmosen sarjapaikka siirrettiin sille. Seura osallistuu sarjaan nimellä Kouvola Akatemia. == Katso myös == * FC Kuusankoski == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kouvola Akatemia Susien sivustolla Kouvola, FC Kouvola, FC Kouvola, FC
Jelena Drapeko

Jelena Grigorjevna Drapeko (; s. 29. syyskuuta 1948 Uralsk, Neuvostoliitto, nyk. Kazakstan) on venäläinen näyttelijä ja poliitikko. Hän on 1970-luvulta lähtien tehnyt esiintymisiä elokuvissa, kuten Ja ilta oli rauhaisa (1972), ja lisäksi esiintynyt televisiossa. Hän oli Valtakunnan duuman jäsenenä vuosina 2003–2007. == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Valtioduuman jäsenet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nina Agapova

Nina Fjodorovna Agapova (; 30. toukokuuta 1926 Moskova – 19. marraskuuta 2021Умерла актриса Нина Агапова ) oli neuvostoliittolainen/venäläinen näyttelijä. Hän valmistui Gerasimovin elokuvainstituutista vuonna 1951. Hänelle myönnettiin Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi vuonna 1987. Elokuviin, joissa hän on esiintynyt, lukeutuu Stariki-razboiniki (1971). ==Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Vuosaari (täsmennyssivu)

Vuosaari voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Vuosaari, Helsingin kaupunginosa ja peruspiiri * Vuosaari, vuonna 2012 ilmestynyt suomalainen elokuva * Vuosaari-lehti, vuosaarelainen ilmaisjakelulehti * Vuosaaren satama * Vuosaaren metroasema * Vuosaari, saari Ruokolahdella
Youssef Chippo

Youssef Chippo (, s. 10. toukokuuta 1973 Bejaâd, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Chippo vietti muun muassa kaksi kautta FC Portossa ja neljä kautta Coventry Cityssä. Hän pelasi Marokon maajoukkueessa 80 maaottelua ja oli pelaamassa muun muassa vuoden 1998 MM- kisoissa.Youssef Chippo FIFA.com Viitattu 12.2.2012 ==Ura== Chippo aloitti uransa KAC Kenitrassa vuonna 1991. Sittemmin vuodet 1995–1997 Chippo siirtyi pelaamaan Lähi-itään Al-Hilaliin ja Al-Arabiin. Lopulta vuonna 1997 Chippo siirtyi ensimmäistä kertaa Euroopan kentille FC Portoon. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, jonka aikana Chippo oli voittamassa muun muassa kahdesti Portugalin mestaruuden. Menestys vuosien jälkeen Chippo siirtyi Englannin valioliigaan Coventry Cityyn, jossa hän vietti neljä kautta. Kaksi jälkimmäistä kautta Chippo pelasi Englannin 1. divisioonassa. Loppu uransa Chippo vietti Qatarissa Al-Saddin ja Al-Wakrahin riveissä vuosina 2003–2006. Tuona aikana hän saavutti Qatarin mestaruuden vuonna 2004 pelattuaan lainalla Al-Saddissa.Youssef Chippo footballtransfers.co.uk Viitattu 12.2.2012 Chippo yritti vielä solmia sopimusta vuoden 2007 alussa skotlantilaisen HibernianinMoroccan Midfielder Youssef Chippo Arrives At Hibs On Trial!! hibernian-mad.co.uk 25.2.2007 Viitattu 12.2.2012 ja ruotsalaisen Hammarbyn kanssa, mutta ilman tulosta. Hän sai lopulta solmittua vuoden mittaisen sopimuksen entisen seuransa KAC Kenitran kanssa, jossa Chippo päätti pelaajauransa vuonna 2007. ==Saavutukset== *Portugalin mestaruus: 1998, 1999 *Portugalin cup: 1998 *Portugalin supercup: 1998 *Qatarin mestaruus: 2004 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * National Football Teams Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tihkovitsa

Tihkovitsa () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Suuren-Kolppanan maalaiskunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suijanjoen varrella 19,5 kilometriä Hatsinasta lounaaseen. Asukkaita on 280 henkeä. Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Vuonna 1848 siellä asui 171 inkerinsuomalaista savakkoa ja 30 inkerikkoa. Suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen ja inkerikot Sivoritsan ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän asukkaat olivat keisarillisen hovin apanaasimaiden talonpoikia. Nykyään Tihkovitsa koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Niistä noin 80 % on asuttuja vain kesällä. Puolentoista kilometrin päässä kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Kylästä on linja-autoyhteys Hatsinaan. Muita palveluja ei ole. Lähistöllä sijaitsee Inkerin kirkon leirikeskus. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Koprinan kylät
Kaksikot

Kaksikot (Listera) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Suvussa on 20 lajia. Se on nimetty englantilaisen Martin Listerin (1638–1712) mukaan.Den virtuella floran: Tvåblad (Listera R. Br.) == Kaksikkolajeja == * herttakaksikko (Listera cordata → nykyisin Neottia cordata pesäjuurten suvussa) * soikkokaksikko (Listera ovata → Neottia ovata) == Kaksikot Pohjoismaissa == Pohjoismaissa tavataan kaksi kaksikkolajia, herttakaksikko ja soikkokaksikko. Ne ovat matalahkoja ruohokasveja, joilla on varressa kaksi vastakkaista lehteä. Lajien kukat ovat pienet, niiden huuli on pitkä ja syvästi kaksiliuskainen. Hertta- ja soikkokaksikko leviävät maavarsien avulla muodostaen kasvustoja. Suomessa molempia lajeja kasvaa melkein koko maan alueella. == Lähteet == Luokka:Kämmekkäkasvit
Francesco Golisano

Francesco Golisano (25. kesäkuuta 1930 – 21. joulukuuta 1991https://pulcinella291.forumfree.it/?t=74496939) oli italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Totòn roolista Vittorio De Sican elokuvassa Milanon ihme (1951); se toi hänelle Bafta-ehdokkuuden vuonna 1952BAFTA. Muita elokuvia, joissa hän esiintyi, olivat Rooman auringon alla (1948), Vent’anni (1949), Il caimano del Piave (1951), Un ladro in paradiso (1952) ja Una croce senza nome (1952). Golisano syntyi Roomassa. Hän kuoli 61-vuotiaana Velletrissä, Italiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Metsänemät

Metsänemät (Epipogium) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Siihen kuuluu seitsemän lajia, joita esiintyy Euraasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Metsänemien tieteellinen nimi Epipogium (, "parran päällä") viittaa kukan muotoon, sen huulen alapuolelle kääntyneisiin kehälehtiin.Den virtuella floran: Epipogium – Skogsfruar == Lajeja == * metsänemä eli korallimetsänemä (Epipogium aphyllum)Suomen Lajitietokeskus: Metsänemä (korallimetsänemä) – Epipogium aphyllum Viitattu 25.3.2021. * Epipogium japonicum * Epipogium roseum == Lähteet == Luokka:Kämmekkäkasvit
Piskarjovka

Piskarjovka () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Kalininin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa Marsalkka Bljuherin kadun pohjoispuolella ja yhdysradan länsipuolella. Pohjoisessa Piskarjovka rajoittuu Graždankaan. Kaupunginosa on saanut nimensä kauppias Piskarjovista, joka alkoi myydä sieltä tontteja 1800-luvun alussa. 1900-luvun alussa Piskarjovkaan rakennettiin Pietari Suurelle nimetty sairaala ja vuonna 1913 rautatieasema. Alue liitettiin kaupunkiin vuonna 1922. Leningradin piirityksen aikana sinne haudattiin yli 470 000 nälkään kuollutta siviiliä ja 50 000 sotilasta. Vuonna 1960 perustettiin Piskarjovkan muistohautausmaa, jonka ympärille luotiin puistoalue. Alueen nykyinen rakennuskanta on etupäässä 1960–1970-luvuilta. ==Lähteet== Luokka:Kalininin piiri (Pietari)
Kalojen parvikäyttäytyminen

Kalojen parvikäyttäytyminen tarkoittaa kalojen käyttäytymispiirrettä, jossa vapaasti uivat kalat pyrkivät kasaantumaan tiiviiksi ryppääksi. Tyypillistä parvikäyttäytymisessä on kalojen uiminen yhdensuuntaisesti ja samanaikaisin liikkein. Parvikäyttäytymistä esiintyy yleisesti merialueiden ja vesistöjen ulappa-alueiden kalalajeilla, joista esimerkkeinä voidaan mainita silli (Clupea harengus harengus) ja makrilli (Scomber scombrus) . On esitetty, että parvikäyttäytymisestä olisi kaloille ainakin seuraavanlaista hyötyä: * yksittäisen kalan riski jäädä saaliiksi pienenee parvessa * parvessa uivat kalat huomaavat saaliin yksittäistä kalaa helpommin * petokalan on vaikeampi hahmottaa aaltoilevasta kalaparvesta yksittäistä saalista * joillain petokalalajeilla parveutuminen tehostaa saalistamista * vaeltavilla lajeilla parveutuminen saattaa tehdä vaellusalueille suunnistamisesta tarkempaa * parvessa uiminen saattaa vähentää yksittäiseen kalaan kohdistuvaa veden aiheuttamaa vastusta ==Katso myös== *Lauma ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Eläintiede Luokka:Kalat Luokka:Käyttäytyminen
Duke Worne

Duke Worne (14. joulukuuta 1888 Philadelphia, Pennsylvania – 13. lokakuuta 1933 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvien ohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi 74 elokuvaa vuosina 1919–1931 ja esiintyi lisäksi 27:ssä elokuvassa vuosina 1914–1928. == Elokuvia == * The Black Box (1915) * Just Jim (1915) * The Tornado (1917) * The Trail of Hate (1917) * The Scrapper (1917) * The Mystery Ship (1917) * The Craving (1918) * The Trail of the Octopus (1919) * The Screaming Shadow (1920) * The Blue Fox (1921) * Nan of the North (1922) * The Eagle's Talons (1923) * The Devil's Chaplain (1929) * Anne Against the World (1929) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Temppelipuut

Temppelipuut eli plumeriat (Plumeria) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 19 lajia puita, jotka ovat kotoisin Amerikan mantereen keskiosasta.Flora of China: Plumeria Temppelipuita viljellään laajasti koristekasveina lämpimillä alueilla. Plumeria-kasvisuku on nimetty 1600-luvun ranskalaisen kasvitieteilijän ja katolisen munkin Charles Plumierin mukaan. == Temppelipuulajeja == * valkotemppelipuu (Plumeria alba) * Plumeria filifolia * Plumeria inodora * Plumeria magna * Plumeria mariaelenae * bahamantemppelipuu (Plumeria obtusa) * Plumeria pudica * rusotemppelipuu (Plumeria rubra) * Plumeria subsessilis Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Plumeria (lajien suomenkieliset nimet.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Temppelipuut – Plumeria Luokka:Oleanterikasvit
Piskarjovkan hautausmaa

Piskarjovkan hautausmaa (myös Piskarjovin hautausmaa; ) on maailman suurin toisen maailmansodan uhrien hautausmaa Pietarin koillisosassa Venäjällä. Leningradin piirityksen aikana Piskarjovkaan haudattiin 420 000 nälkään ja pommituksiin kuollutta siviiliä sekä 70 000 kaupunkia puolustanutta sotilasta (toisten tietojen mukaan siviiliuhreja on yli 470 000 ja sotilaita 50 000). Muistohautausmaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1955 arkkitehtien Aleksandr Vasiljevin ja Jevgeni Levinsonin suunnitelman mukaisesti. Kahdenkymmenen kuuden hehtaarin laajuiselle alueelle muotoiltiin 186 suurta hautakumpua ja istutettiin tuhansia puita, pensaita ja ruusuja. Sisäänkäyntiä reunustaa kaksi paviljonkia, joissa esitellään Leningradin piirityksestä kertovia asiakirjoja ja valokuvia. Yksi näyttelyesineistä on kopio Tanja Savitševan päiväkirjasta. Paviljonkien friisien tekstit on kirjoittanut runoilija Mihail Dudin. Yläterassin keskellä palaa Mars-kentältä tuotu ikuinen tuli. Sen portailta alkaa kolmesataa metriä pitkä yhteishautojen reunustama käytävä. Hautausmaan keskuksen muodostaa synnyinmaata symboloiva äiti-patsas (kuvanveistäjät Vera Isajeva ja Robert Taurit). Sen taustana on kivimuuri, johon on hakattu runoilija Olga Bergholtzin säkeet: ::»Tässä lepää leningradilaisia. Kaupunkilaisia – miehiä, naisia, lapsia. Heidän vierellään puna-armeijalaisia. Koko elämällään puolustivat he sinua, Leningrad, vallankumouksen kehto. Heidän jaloja nimiään ei tässä voi luetella. Niin monta on heitä graniitin ikuisen alla. Vaan tiedä, näiden kivien eteen seisahtunut, ketään ei ole unohdettu, mikään ei ole unohtunut.» Hautausmaa avattiin vuonna 1960. Sen yllä soi jatkuva surumusiikki. Muistotilaisuuksia järjestetään voiton päivänä 9. toukokuuta, Neuvostoliiton suuren isänmaallisen sodan alkamispäivänä 22. kesäkuuta, Leningradin piirityksen alkamispäivänä 8. syyskuuta ja piirityksen päättymispäivänä 27. tammikuuta. Piskarjovkan hautausmaan osoite on prospekt Nepokorjonnyh 74. Lähin metroasema on Ploštšad Mužestva. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Piskarjovkan hautausmaan sivusto , Luokka:Pietarin hautausmaat
Kaksi metriä syvistä kysymyksistä

Kaksi metriä syvistä kysymyksistä: Paavo Haavikon proosasta on Aarne Kinnusen vuonna 2009 ilmestynyt kirja Paavo Haavikon teoksista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pekka Tarkka: Villi kapinallinen Paavo Haavikko kuvasi kaaosta hallitusti. Helsingin Sanomat 4.3.2009. * Roo Ketvel: Kysyvistä syistä. Kiiltomato.net 27.5.2009. * Putte Wilhelmsson: Puut kirjallisuuden yläpuolella. Turun Sanomat 2.6.2009. Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Haavikko 2001

__NOTOC__ Haavikko 2001 on Markku Eskelisen ja Raine Koskimaan vuonna 2001 ilmestynyt kirja Paavo Haavikon tuotannosta. Teokseen sisältyy Haavikon haastattelu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Markku Soikkeli: Haavikon epätavallinen juhlakirja. * Kyösti Niemelä: Haavikko karkaa otteesta. Ylioppilaslehti 11.5.2001. Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Vuoden 1907 herrasmiessopimus

Vuoden 1907 herrasmiessopimus oli Yhdysvaltojen ja Japanin välinen epävirallinen sopimus, jonka mukaan Yhdysvallat ei tulisi asettamaan rajoituksia japanilaisten maahanmuutolle, eikä Japani tulisi sallimaan Yhdysvaltoihin suuntautunutta maahanmuuttoa. Sopimuksen tavoitteena oli lieventää maiden välisiä jännitteitä. Herrasmiessopimus päättyi, kun Yhdysvalloissa tuli vuonna 1924 voimaan maahanmuuttolaki, joka kielsi kaikkien aasialaisten maahanmuuton Yhdysvaltoihin. Japanin voitettua Venäjän–Japanin sodan, Japani vaati tasavertaista kohtelua, mikä johti kuuteen noottiin Yhdysvaltojen ja Japanin välillä vuoden 1907 lopulta vuoden 1908 alkuun. Sopimusta edelsi Kaliforniassa syntynyt japanilaisvastaisuus. Vuonna 1906 San Franciscon koululautakunta oli asettanut säännöksen, jonka mukaan japanilaista alkuperää olevien lasten tuli käydä koulua omissa oppilaitoksissaan. Tuohon aikaan japanilaista alkuperää olevat henkilöt muodostivat noin yhden prosentin Kalifornian väestöstä. Useat heistä olivat saapuneet vuonna 1894 solmitun sopimuksen, joka takasi vapaan maahanmuuton Japanista, seurauksena. Vuoden 1907 sopimuksessa Japani sitoutui olemaan myöntämättä passeja Yhdysvaltoihin pyrkiville henkilöille. Vastavuoroisesti Yhdysvallat lupautui hyväksymään jo maassa oleskelevat japanilaiset ja sallimaan heidän sukulaistensa maahanmuuton. Yhdysvallat myös lupautui lopettamaan japanilaisten lasten syrjinnän kalifornialaisissa kouluissa. Japanin hallitus halusi säilyttää japanilaisten maineen maailman silmissä. Japani ei halunnut Yhdysvaltojen hyväksyvän japanilaisia syrjivää lainsäädäntöä, kuten oli tapahtunut vuonna 1882 hyväksytyllä kiinalaisten maahanmuuton kieltäneen lain kohdalla. Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt, joka suhtautui suopeasti Japaniin, hyväksyi sopimuksen vaihtoehtona jäykemmälle lainsäädännölle. Japanin hallitus jatkoi passien myöntämistä Havaijin territorioon, josta siirtolaiset saattoivat helposti siirtyä Yhdysvaltain mantereelle. luokka:Siirtolaisuus Yhdysvaltoihin Luokka:Japanin keisarikunta Luokka:1907 Luokka:Japanin ja Yhdysvaltain suhteet
Riemuvuosi (kristinusko)

Riemuvuosi on 3. Mooseksen kirjassa määrätty juhlavuosi, jota kehotetaan viettämään joka 50. vuosi. Riemuvuonna maa piti jättää viljelemättä, maa palauttaa entisille omistajilleen ja juutalaiset orjat vapauttaa. Paavi Bonifatius VIII aloitti vuonna 1300 pyhien vuosien viettämisen perinteen. Pyhä vuosi on ainakin teoriassa sama kuin riemuvuosi. Aluksi pyhää vuotta vietettiin 50 vuoden välein, mutta sittemmin 33 vuoden välein. Vuodesta 1470 sitä on vietetty 25 vuoden välein. Paavi Pius XI sääsi vuosiksi 1929 ja 1933 ylimääräiset pyhät vuodet. Myös paavi Johannes Paavali II sääsi vuodeksi 1983 ylimääräisen pyhän vuoden. Pyhä vuosi alkaa Roomassa pidettävin juhlamenoin edellisen vuoden jouluna. Vuoden 2000 riemuvuotta, jota pidettiin erityisen tärkeänä, edelsi sitä koskeva apostolinen paimenkirje. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kolmas Mooseksen kirja Luokka:Kristilliset käsitteet
Merirosvoelokuva

Merirosvoelokuva (engl. The Pirate Movie) on Ken Annakinin ohjaama musikaalinen komediaelokuva vuodelta 1982. Se perustuu osittain Gilbertin ja Sullivanin koomiseen oopperaan The Pirates of Penzance. Elokuvan pääosia esittävät Christopher Atkins, Kristy McNichol, Ted Hamilton, Bill Kerr, Maggie Kirkpatrick, Garry McDonald, Rhonda Burchmore, Des McKenna ja Glenn Ruehland. == Vastaanotto == Elokuva voitti kolme Razzie-palkintoa: huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta laulusta ja huonoimmasta musiikista. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Merirosvoelokuvan olevan likilaskuinen ja imelä tyylien sekamelska. Hänestä elokuva ei voi tästä juuri huonommaksi tulla: ”Tämän filmin paikka on ehdottomasti maailman kurjimpien listalla.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen antoi elokuvalle yhden tähden viidestä”Merirosvoelokuva”, Video-opas 95, WSOY 1994.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1982 australialaiset elokuvat Luokka:Aiemmin julkaistuun materiaaliin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvamusikaalit Luokka:Ken Annakinin ohjaamat elokuvat Luokka:Merirosvoelokuvat
Università Cattolica del Sacro Cuore

Università Cattolica del Sacro Cuore on italialainen vuonna 1921 perustettu katolinen yksityisyliopisto, jossa toimii neljätoista tiedekuntaa. Milanon lisäksi sillä on toimipisteitä Bresciassa, Piacenzassa, Cremonassa, Roomassa ja Campobassossa. "Pyhän sydämen yliopisto" lukeutuu maailman suurimpiin katolisiin yliopistoihin. Siellä ovat opiskelleet muun muassa poliitikko Oscar Luigi Scalfaro ja kardinaali Angelo Scola. == Tiedekunnat == UCSC:n toiminta jakaantuu 14 laitoksen kesken. * Maatalousopin tiedekunta, Piacenza - Cremona (perustettu 1951) * Humanistinen ja filosofinen tiedekunta (1923) * Pankki-, rahoitus- ja vakuutusryhmittymien tieteiden tiedekunta (1990) * Taloustieteiden tiedekunta (1947) * Taloustieteiden tiedekunta, Piacenza - Cremona (1990) * Kasvatustieteiden tiedekunta (1936) * Oikeustieteellinen tiedekunta (1923) * Oikeustieteellinen tiedekunta, Piacenza - Cremona (1995) * Matematiikan, fysiikan ja luonnontieteiden tiedekunta, Brescia (1968) * Lääketieteen ja kirurgian tiedekunta Rooma (1958) * Kielten ja ulkomaisen kirjallisuuden tiedekunta (1968) * Valtiotieteiden tiedekunta (1926) * Psykologian tiedekunta (1999) * Sosiologian tiedekunta (2001) == Aiheesta muualla == *Cattolica kotisivut Luokka:Italian yliopistot Luokka:Milano Luokka:Katoliset yliopistot Luokka:Kristinusko Italiassa
Don’t Be Afraid of the Dark

Don’t Be Afraid of the Dark voi viitata: * Don’t Be Afraid of the Dark, Robert Crayn albumi vuodelta 1988 * Pimeyden oliot (engl. Don’t Be Afraid of the Dark), televisioelokuva vuodelta 1973 * Älä pelkää pimeää (engl. Don’t Be Afraid of the Dark), vuonna 2011 julkaistu uudelleenfilmatisointi vuoden 1973 elokuvasta
Sotakirjeenvaihtajan rakkaus

Sotakirjeenvaihtajan rakkaus (engl. Another Time, Another Place) on vuonna 1958 julkaistu melodraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Lana Turner, Barry Sullivan, Raymond Burr, Glynis Johns, Sean Connery, Terence Longdon, Sid James, Martin Stephens, Doris Hare, John Le Mesurier, Cameron Hall ja Robin Bailey. Elokuvan on ohjannut Lewis Allen. Elokuvan kuvausten aikana Englannissa Connery kohtasi gangsteri Johnny Stompanaton, joka aseella uhaten käski Connerya jättämään hänen silloisen tyttöystävänsä Lanan rauhaan, mutta Connery nappasi aseen Stompanaton kädestä ja väänsi hänen ranteensa sijoiltaan, jolloin Stompanato pakeni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1958 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat
Nathaniel P. Langford

Nathaniel Pitt Langford (9. syyskuuta 1832 Oneidan piirikunta, New York – 18. lokakuuta 1909 Saint Paul, Minnesota) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, liikemies ja Yellowstonen kansallispuiston ensimmäinen intendentti. Nathaniel oli 11. George ja Chloe Langdordin 13 lapsesta. Hän asui kotonaan isänsä kuolemaan 1853 asti. Langford muutti Saint Pauliin ja työskenteli pankkialalla. Hän lähti kaupungista kesäkuussa 1862, jolloin hän liittyi James L. Fiskin johtamalle tutkimusmatkalle Idahon kulta-alueille. Langford nimettiin 15. heinäkuuta 1864 kaksi kuukautta aiemmin perustetun Montanan territorion veronkerääjäksi. Hän oli virassa vuoteen 1868, jolloin presidentti Andrew Johnson erotti hänet. Senaatti palautti Langfordin kuitenkin virkaan. Hän erosi pian tämän jälkeen itse, sillä uskoi, että Johnson nimeäisi hänet Montanan kuvernööriksi. Senaatti ei ollut kuitenkaan halukas vahvistaamaan mahdollista nimitystä, kun se oli jo kerran turhaan taistellut Langfordin tehtävän puolesta. Langford oli Northern Pacific Railwayn palveluksessa, kun hän liittyi Henry D. Washburnin tutkimusmatkalle, joka suuntautui Yellowstonen alueelle. Retkikunta oli kuullut Yellowstonen luonnonnähtävyyksistä, ja Langford uskoi, että kaikki nähtävyydet olivat hyväksi sekä territoriolle että rautatieyhtiölle, joka oli rakentamassa toista mantereen ylittävää rautatietä. thumb|left|Langfordin nimikirjoitus; hän halusi painottaa asemaansa kansallispuistojen perustamisessa nimikirjoituksessa. Hänen etunimien nimikirjaimet olivat NP (eli National Park, kansallispuisto). Langfordille tarjottiin maaliskuussa 1872 perustetun Yellowstonen kansallispuiston intendentin paikkaa. Hän suostui ja johti viiden vuoden ajan Yellowstonea. Hän ei saanut työstä palkkaa, eikä puistolla ollut rahaa järjestää alueelle valvontaa. Langford työskenteli muualla koko ajan, joten hänellä ei ollut aikaa vierailla puistossa. Hän käväisi siellä vain kahdesti viiden vuoden aikana. Lopulta Langfordia syytettiin puiston laiminlyönnistä, ja hänet erotettiin tehtävästä 1877. Langford oli mennyt naimisiin 1876 Emma Wheatonin kanssa, mutta hänen morsiamensa kuoli pian. Seitsemän vuotta myöhemmin hän nai Emman siskon Clara Wheatonin. Vuodesta 1885 Langford asui Saint Paulissa. Hän työskenteli siellä ensin vakuutusyhtiössä ja sitten Ramseyn piirikunnan virkamiehenä. Hän kuoli 1909 putoamisesta saamiinsa vammoihin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Yellowstone
One for the Money (elokuva)

One for the Money on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustuu Janet Evanovichin romaaniin Ensin rahat. Elokuvan pääosaa näyttelee Katherine Heigl. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Teoreettinen kemia

Teoreettinen kemia keskittyy molekyylien ja atomien kvanttimekaanisten mallien kehittämiseen sekä kemiallisten reaktioiden ymmärtämiseen atomi- ja molekyylitasolla. Mallinnusohjelmien avulla tutkitaan esimerkiksi atomitasolla tapahtuvaa polymeerien käyttäytymistä sekä diffuusiota polymeerimembraaneissa ja jalokaasukiteissä. Kokeellinen kemia on kemian työtä käytännössä. *