EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pomperipossa i Monismanien

Pomperipossa i Monismanien on ruotsalaisen kirjailijan Astrid Lindgrenin satiirinen satu, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 1976 Expressen-lehdessä. Lindgren kirjoitti sadun huomattuaan maksavansa 102 prosentin marginaaliveroa. Jos hän ansaitsisi työllään yhden kruunun lisää, hänen pitäisi maksaa kruunu ja kaksi äyriä valtiolle veroina ja muina veronluonteisina maksuina. Satu vaikutti suuresti ruotsalaiseen verokeskusteluun, ja samana vuonna Olof Palmen Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue menetti hallitusvaltansa valtiopäivävaaleissa, ensimmäisen kerran 40 vuoteen. Lindgren oli ollut pitkän linjan sosiaalidemokraatti, mutta hänen Expressen-lehden artikkelisarjansa osaltaan kaatoi hallitusta.Astrid Lindgrenin tragedia: Jätti esikoislapsensa sijaiskotiin, Helsingin Sanomat, 17.1.2015. == Tarina == Tässä vertauskuvallisessa sadussa Pomperipossa elää kaukaisessa maassa ja kirjoittaa kirjoja lapsille. Vaikka hänen ahkerointinsa tuottaa hänelle noin kaksi miljoonaa kruunua vuodessa, valtion rahakamarin hoitaja vie melkein kaiken jättäen vain 5 000 kruunua vuodessa elämiseen. Eräs ystävä kertoo Pomperipossalle, että tämän marginaalivero on 102 %, jolloin Pomperipossa kummastelee: ”Eihän niin monta prosenttia ole olemassa?” == Todellisuus == Lindgren huomautti ohimennen, että verojaan voi laskea ostamalla talon velaksi. Näin hän piikitti Ruotsin tuolloista valtiovarainministeriä Gunnar Strängiä, joka oli juuri tehnyt näin ja selvisi siksi pienillä veroilla suurista tuloistaan huolimatta. Oikeistopuolue Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja Gösta Bohman luki sadun valtiopäivien puhujantuolilta. Siihen Sträng vastasi tylysti, että Astrid Lindgrenin panos verokeskusteluun paljasti tämän täydellisen ymmärtämyksen puutteen verokeskustelusta, sanoen että ”emme vaadi Lindgreniltä verojen ymmärtämistä”. ”Mutta minä vaadin sitä Gunnar Strängiltä”, vastasi Lindgren radiossa seuraavana päivänä. ”Jos joku on laskenut väärin, se on valtion verovirasto, koska olen saanut lukuni heiltä. Sträng osaa kertoa satuja muttei selvästikään laskea. Meidän kahden tulisi vaihtaa töitä keskenämme.” ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pomperipossa i Monismanien Expressen-sivustolla Luokka:Astrid Lindgrenin teokset Luokka:Sadut
Simone Perrotta

Simone Perrotta (s. 17. syyskuuta 1977 Ashton-under-Lyne, Englanti) on italialainen entinen jalkapalloilija. Perrotta oli keskikenttäpelaaja, joka edusti viimeisenä Serie A:n AS Romaa. Roomaan hän siirtyi AC ChievoVeronasta 7,2 miljoonan euron siirtosummalla vuonna 2004. Perrottan aiempia seuroja olivat Reggina, Juventus ja AS Bari. Perrotta pelasi Italian joukkueessa vuoden 2000 olympialaisissa http://www.sportnet.ee/om/uudis.php3?id=182, EM- kisoissa 2004 ja Italian voittoon päättyneissä MM-kisoissa 2006. Hän pelasi kaikkiaan 48 maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Perrotta teki päätöksen peliuransa päättämisestä kesäkuussa 2013. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stern John

Stern John (s. 30. lokakuuta 1976 Cane Farm) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä. John muutti vuonna 1995 Yhdysvaltoihin opiskelemaan Mercer County Community Collegeen. Pelattuaan USL First Divisionin New Orleans Riverboat Gamblersissä John siirtyi MLS:n Columbus Crew’hun kaudeksi 1998 saatuan suositukset serkultaan, Columbuksen sekä Trinidad ja Tobagon maajoukkueen puolustajalta Ansil Elcockilta. John löi läpi liigassa voittaen sekä maalikuninkuuden (26) että pistepörssin (57). John valittiin Major League Soccerin vuoden pelaajaksi. Seuraavalla kaudella hän teki 18 maalia, jonka jälkeen Englannin ykkösdivisioonan Nottingham Forest osti Johnin 1,5 miljoonalla punnalla. Forest joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin sen jouduttua hautaamaan nousuhaaveensa, jonka johdosta John sai siirron Valioliigaan kun Birmingham City osti hänet 100 000 punnalla. Stern Johnin saldoksi Nottinghamista jäi 18 maalia 49 ottelussa. Kovilla hyökkääjillä ladatussa Birminghamissa John ei saanut paljoa peliaikaa, mutta hän kuitenkin iskosti itsensä kannattajien mieliin iskemällä muutamia tärkeitä maaleja, kuten loppuhetkien osuma Millwallin verkkoon joka nosti Birminghamin nousukarsintojen finaaliin 2002. Syyskuussa 2004 Stern John sai siirron Coventry Cityyn. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueen paras maalintekijä vaikka oli aloituskokoonpanossa tuskin puolissa peleistä. Syys-lokakuussa 2005 John pelasi lainassa Derby Countyssä. John on myös ollut tärkeä pelaaja Trinidad ja Tobagon maajoukkueelle – hän on edustusjoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 70 osumalla 115 pelissä(tilanne 13. heinäkuuta 2014). Hän kuului Trinidad ja Tobagon MM-kisajoukkueeseen Saksan kisoissa 2006 ja pelasi joukkueen kaikki kolme otteua alusta loppuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Stern John Socawarriorsin sivuilla Luokka:Trinidadtobagolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Wykoff

Frank Clifford Wykoff (29. lokakuuta 1909 Des Moines, Iowa – 1. tammikuuta 1980 Altadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti kolme olympiakultaa 4 × 100 metrin juoksussa. Frank Wykoff on ensimmäinen mies, joka voitti viestijuoksussa kolme olympiakultaa, kaikki maailmanennätysajalla. Ensiesiintymisensä hän teki Amsterdamin olympialaisissa 1928, jolloin hän oli 100 metrillä neljäs ja 4 × 100 metrillä Yhdysvaltain viestijoukkueessa voittamassa olympiakultaa maailmanennätysajalla 41,0. Hän oli mukana joukkueessa, joka teki 4 × 100 metrin juoksussa vuonna 1931 maailmanennätyksen 40,8. Los Angelesin olympialaisissa 1932 hän oli 4 × 100 metrin juoksussa voittamassa olympiakultaa uudella maailmanennätysajalla 40,0. Sama tapahtui neljä vuotta myöhemmin Berliinin olympialaisissa, tuolloin maailmanennätysaika oli 39,8. Urheilu-uransa jälkeen Wykoff toimi myöhemmin Los Angelesin koulussa. Hän kuoli 70-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Cristian Zaccardo

Cristian Zaccardo (s. 21. joulukuuta 1981 Formigine, Modena, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Zaccardo edusti pisimpään Bolognaa, Palermoa ja Parmaa, ja hän pelasi myös Saksan Bundesliigassa yhden kauden Wolfsburgin joukkueessa. == Maajoukkueura == Zaccardo pelasi 17 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin (MM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan 8. lokakuuta 2005). Ensimmäinen maaottelu oli Suomea vastaan 17. marraskuuta 2004. Zaccardo oli mukana voittamassa 21-vuotiaiden Euroopan mestaruutta vuonna 2004. http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/210192_ZACCARDO_Cristian.html Zaccardo pelasi Italian joukkueessa MM-kilpailuissa 2006, missä Italia voitti mestaruuden. Hän oli turnauksen toinen oman maalin tehnyt pelaaja (ottelu Yhdysvaltoja vastaan 17. kesäkuuta 2006). == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angelo Peruzzi

Angelo Peruzzi (s. 16. helmikuuta 1970 Viterbo) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti ja nykyinen valmentaja. Hänen seurojansa ovat olleet AS Roma (1987–1989), Hellas Verona (1989–1990), Juventus FC (1990–1999), Inter (1999–2000) ja Lazio (2000–2007). Juventuksessa hän voitti kolme scudettoa (Italian mestaruutta) ja kerran Mestarien liigan. Maajoukkueessa Peruzzi on ollut mukana 31 kertaa, ensimmäinen maaottelu oli Viroa vastaan 25. maaliskuuta 1995. http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/155974_PERUZZI_Angelo.html Peruzzin piti olla maansa ykkösmaalivahti vuoden 1998 MM-kisoissa, mutta joutui jäämään kisoista viime hetken loukkaantumisen takia ja ykkösvahdiksi nousi Gianluca Pagliuca. Hän koki saman kohtalon kaksi vuotta myöhemmin EM- kisoissa, jossa Francesco Toldo vartioi Italian maalia. Peruzzi jätti maajoukkueen, mutta teki paluun EM-kisoihin 2004, jossa oli Gianluigi Buffonin kakkosvahtina, samoin vuoden 2006 MM-kisoissa, jotka Italia voitti. Peruzzi oli myös vuoden 1992 olympiajoukkueessa. Kaikkien yllätykseksi 29. huhtikuuta 2007 Peruzzi ilmoitti lopettavansa uransa kauden 2006–2007 päätyttyä. Aktiiviuransa jälkeen Peruzzi työskenteli aluksi maalivahtivalmentajana Italian maajoukkueessa. Lokakuussa 2010 hänet nimitettiin Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajaksi. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Italialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
AS Bari

Associazione Sportiva Bari on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Bari Apuliassa. Seura perustettiin vuonna 1928. Viimeiset vuodet se on vuoroin noussut ja laskenut kahden Italian korkeimman sarjatason välillä (viimeisin tippuminen A:sta oli 2011). Vuonna 2004 se oli jo putoamassa Serie C:hen, mutta Napolin ja Comon konkurssien ansiosta se vältti sen. Vuonna 1996 seuran kärkipelaaja Igor Protti oli Serie A:n paras maalintekijä 25 osumallaan. Ainoa seuran voittama palkinto on Mitropa Cupin voitto vuonna 1990. Bari-lähtöisistä pelaajista kenties tunnetuin on Antonio Cassano. Kaudella 2022–2023 joukkue pelaa Serie B:ssä. == Tunnettuja entisiä pelaajia == * Lorenzo Amoruso * Antonio Cassano * Marco Di Vaio * Simone Perrotta * Aldo Serena * Gianluca Zambrotta * Raul Conti * Frank Farina * Gerson Candido de Paula * João Paulo * Miguel Angel Guerrero * Zvonimir Boban * Robert Jarni * Gordon Cowans * David Platt * Paul Rideout * Thomas Doll * Mihaly Voros * Rachid Neqrouz * Abel Xavier * Florin Răducioiu * Phil Masinga * Markus Allbäck * Daniel Andersson * Kennet Andersson * Klas Ingesson * Yksel Osmanovski == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Barin fanisivu Bari Luokka:Barin kaupunki
Vesijärven satama

Vesijärven satama, viralliselta nimeltään Lahden satama, on nykyisin pääasiassa virkistyskäytössä oleva satama Lahdessa Vesijärven eteläosassa, noin kilometri kaupungin keskustasta luoteeseen. Vesijärven sataman eteläpuolella on Teivaan venesatama ja pohjoispuolella Niemen venesatama. Myös Vesijärven satama on venesatama. Toisaalta se on reitti- ja tilausristeilyvesiliikenteen keskus. Satamassa on myös kesäaikana laiturissa pysyviä ravintolalaivoja. Lahden Sibeliustalo - konsertti- ja kongressikeskus - sijaitsee satama-alueella. ==Historia== Vesijärven satama alkoi kehittyä liikenteelliseksi keskukseksi Vesijärven Päijänteeseen yhdistäneen Vääksyn kanavan ja Lahden rannikkoseutuun yhdistäneen Lahti–Riihimäki-rautatien valmistuttua 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Satamassa laajasti käsitettynä oli aikanaan kaksi rautatieasemaa: Niemen rautatieasema ja Vesijärven rautatieasema. Pohjoisempi Niemen asema palveli pääasiassa teollisuutta, kun matkustajaliikenne tapahtui Vesijärven aseman kautta. Vesijärven asema palveli myös aluksi kapearaiteisen Loviisan–Vesijärven rautatien henkilöliikennettä. ==Perinnealukset== Lahden satamassa on paljon perinnealuksia, joiden omistajilla on Päijänteen Laivurit -niminen yhdistys. ==1800-luku== 1866 1885 1885 1871 1874 1876 1876 1892 1893 1896 1899 m/s Wilkas m/s Aarre m/s Murole m/s Aurora m/s Haapakoski m/s Iiris m/s Ukko m/s Olka m/s Tervaniemi m/s Rasvanki s/s Tapio http://www.paijanteenlaivurit.fi/alusrekisteri Alun perin hinaajia ovat tukholmalaisella Wm. Lindbergin telakalla valmistunut m/s Wilkas. Tampereella Tammerfors Linne- och Järnmanufaktur A/B:llä rakennettu m/s Murole, Viipurissa Viipurin konepajalla valmistunut m/s Haapakoski ja Turussa Vulcanin telakalla valmistunut m/s Tapio. Matkustajahinaaja on Viipurissa rakennettu m/s Aurora. M/s Aarre on alun perin tullivartioalus, jota on käytetty Perämerellä. Sen aikaisemmat nimet ovat s/s Wartio, s/s Mänttä III ja m/s Mänttä. Kahden ensimmäisen nimensä aikana se on olult höyrylaiva, steam ship - s/s. M/s Iiris on ollut Ab Sandvikens Skeppsdocka:n Helsingissä rakentama matkustaja-alus, jonka ensimmäinen nimi on ollut Toivo. M/s Olka on rakennettu Tampereen konepajalla huvialukseksi. Varppaajia ovat olleet Varkaudessa rakennettu m/s Rasvanki ja J.D.Stenberg & Söner -konepajan Helsingissä rakentama m/s Tervaniemi. ==1900-luvun alku== 1900 1900 1900 1902 1909 1910 1910 1913 1914 m/s Aino m/s Kiri m/s Panu m/s Edit m/s Pallas m/s Harve m/s Salome m/s Jorma II m/s Eilatar ==keski-ikäiset== 1919 1921 1921 1923 1927 1929 1930 1937 1938 1938 1938 1945 1949 m/s Pulp m/s Liwia m/s Pirttijärvi m/s Olavi m/s Pohu m/s Pellonpää m/s Gouwzee m/s Honkaneva m/s Iitinvirta m/s Ruotsalainen m/s Voikoski m/s Hiekkaranta m/s Mankala ==myöhäiset== 1950 1975 1976 1976 1978 1987 m/s Roine m/s Delfin m/s Endla m/s Helena m/s Kippari m/s Samantta ==Katso myös== * Hämeenlinna-Anianpelto-rata ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Satama - lahtelaisten kesäolohuone lahdenseutu.net Luokka:Suomen sisävesisatamat Luokka:Lahden liikenne Luokka:Lahden nähtävyydet Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kartano (Lahti)
Laitakari

__NOTOC__ Laitakari voi tarkoittaa: ==Sukunimenä== * Aarne Laitakari (vuoteen 1906 Nybergh, 1890–1975), geologi ja professori * Aatto Laitakari (vuoteen 1906 Lönnqvist, 1883–1954), kansakoulujen tarkastaja, lehtori ja pedagogi * Eino Laitakari (vuoteen 1906 Nybergh, 1900–1978), majuri ja tietokirjailija * Erkki Laitakari (vuoteen 1906 Nybergh, 1892–1978), metsänhoitotieteen professori * Ilkka Laitakari (1929–1996), geologi ja professori * Jukka Laitakari (s. 1941), terveyskasvatuksen emeritusprofessori * Leena-Kaisa Laitakari-Kaila, myöh. Laitakari-Baxter (1924–1975), ruotsin kielen oppikirjojen tekijä * Pekka Laitakari (1920–1941), sotilas, spektroliitin löytäjä ==Paikannimenä== * Laitakari, saari Haukiputaan Martinniemen edustalla * Laitakari, kylä ja niemi Iin kunnassa * Laitakari, saari Kemin edustalla * Laitakari, , saari Kokkolan edustalla * Laitakari, niemi ja satama Luvialla * Laitakari, saari Oulun edustalla Hailuodon koillispuolella * Laitakari, saari Karsikon niemen edustalla Simossa ==Muita== * Laitakarin hylky Hailuodon pohjoispuolella. * Laitakarin puuhiomo Haukiputaan Laitakarissa * Laitakarin saha Kemin Laitakarissa ==Katso myös== * Nybergh * Lönnqvist
Loviisan satama

Loviisan satama (, LOCODE: FI LOV) on Loviisan Valkossa () Suomenlahden pohjoisrannalla sijaitseva rahtisatama, joka on erikoistunut puutavaraan ja irtolasteihin. Satamassa on myös huvivenelaitureita. Satama sijaitsee lähellä Helsingistä Loviisan kautta itään Venäjän rajalle kulkevaa E18-valtatietä. Satamaan johtaa rautatieyhteys: siellä on Lahti–Loviisa-radan päätepiste, Loviisan sataman ratapiha. Satamaan johtaa 9,5 metrin syväväylä. Sataman laituripaikkojen 1–6 kulkusyvyys vaihtelee 7,3 metristä 9,5 metriin. ==Sataman rahtimäärä== Satama Rahti 2012 (t) Rahti 2010 (t) Rahtiliikenne (tonnia) 1 034 697 1 147 860 ==Katso myös== * Valkon kalasatama * Loviisan–Vesijärven rautatie ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Loviisan merenkulkumuseo - Itä-Uudenmaan museoita * (Lyhyt raportti Valkon satamasta, rahtimaksuista, rautatiestä, sekä populaatiosta. Rahtitilasto.) *Valkon satama - Merenkulkulaitos Luokka:Loviisan liikenne Luokka:Suomen Itämeren satamat
Laitakari (Oulu)

Laitakari on asumaton saari Oulun kaupungin edustalla Saapaskarinselällä Perämerellä. Läheiset saaret ovat Saapaskari, Äijänkumpele ja Korkiakari. Pieni moreenisaari on merenkulkijoiden keskuudessa tunnettu vuonna 1851 valmistuneesta puisesta tunnusmajakastaan, joka edelleen toimii väyläohjauslaitteena. Saaren lähistöllä lepää myös tuntematon, noin vuonna 1825–1875 uponnut puinen laivanhylky, niin sanottu Laitakarin malmihylky. Hylky on muinaismuistolain suojelema museohylky, jonka tutkimisesta vastaa Pohjois-Pohjanmaan museo yhteistyössä sukellusseura Oulun Vesimiehet ry:n kanssa. Saarella pesii merilintuja, se on muun muassa karikukkojen pesimispaikka. ==Laitakarin tunnusmajakka== Saarella on ollut merimerkki 1750-luvulta lähtien, ja tunnusmajakka saarelle on merkitty jo vuonna 1785 julkaistuun merikarttaan. Nykyinen puurakenteinen tunnusmajakka on valmistunut 1851, ja sen on suunnitellut Albin Stjerncreutz. Merimerkin alaosa on avoin, ja se seisoo moreeniin kiilattujen puuparrujen varassa. Tornin huippuosa on ollut aina väritykseltään punainen. Pookin rakentamiskustannukset olivat 475 hopearuplaa. Tunnusmajakka säästyi Krimin sodan hävitystöiltä ja toimii edelleen merimerkkinä: ollessaan linjassa Oulun tuomiokirkon kellotornin kanssa se opastaa veneilijöitä Hailuodon pohjoispuolen 2,4 metrin syvyiselle veneväylälle. Tornin korkeus on 17,4 metriä merenpinnasta ja maanpinnasta 15,6 metriä. ==Lähteet== Luokka:Oulun merialueiden saaret Luokka:Suomen tunnusmajakat
Megan Kankan murha

Megan Kankan murha tapahtui 29. heinäkuuta 1994 Hamilton Townshipissä, Mercerin piirikunnassa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa, kun jo aikaisemmin tuomittu seksuaalirikollinen Jesse Timmendequas murhasi ja raiskasi 7. joulukuuta 1986 syntyneen 7-vuotiaan tytön Megan Nicole Kankan. Tapauksen takia säädettiin "Megan's Law" eli laki, joka vaatii ilmoittamaan, mikäli seksuaalirikoksista tuomittu henkilö muuttaa lähistölle. Nykyään laki koskee koko liittovaltiota. == Tapahtumat == Jesse K. Timmendequas (s. 15. huhtikuuta 1961) oli vuonna 1979 saanut ehdonalaisen rangaistuksen 5-vuotiaan tytön raiskauksen yrityksestä. Hän rikkoi rangaistuksensa aikana ehdonalaistuomion sääntöjä ja vietti yhdeksän kuukautta vankilassa. Vuonna 1981 Timmendequas raiskasi 7-vuotiaan tytön ja sai kuusi vuotta vankeutta. Timmendequads kaappasi Kankan samana päivänä, jona tappoi hänet. Timmendequas oli valehdellut Kankalle, että hänellä on talossaan koiranpentu, joka on kuitenkin niin pieni, ettei kykene tulemaan ulos. Tämän vuoksi Kanka meni sisälle taloon katsomaan pentua, jota ei ollut. Raiskattuaan Kankan Timmendequads tappoi hänet lyömällä metallityökalulla päähän, minkä jälkeen hän laittoi tytön päähän muovipussin. Myöhemmin hän vielä raiskasi ruumiin autossa, piilotti ruumiin lelulaatikkoon ja vei sen puistoon. Seuraavana päivänä Timmendequas näytti poliiseille lelulaatikon sijainnin. Timmendequas tuomittiin 30. toukokuuta 1997 kuolemaan. Hän odotti vankilassa rangaistuksen täytäntöönpanoa seuraavan vuosikymmenen. Joulukuussa 2007 New Jerseyn osavaltiossa poistettiin kuolemanrangaistus käytöstä, ja tämän myötä Timmendequasin tuomio muuttui elinkautiseksi ilman ehdonalaisen vapauden mahdollisuutta. Kankan muistolle on perustettu Megan Nicole Kanka -säätiö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.crimelibrary.com/serial_killers/predators/kanka/1.html Luokka:Vuoden 1994 rikokset Luokka:Murhat Yhdysvalloissa
The Album

The Album on ruotsalaisen ABBA-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin samaan aikaan kun elokuvateattereihin tuli levitykseen yhtyeen Australian kiertueesta kertova elokuva ABBA: The Movie. Elokuvan mainosjulisteessa on samanlainen kuva kuin The Albumin kannessa. The Album on julkaistu uudelleen remasteroituna kahdesti, 1997 ja 2001. Albumi nousi Britannian listaykköseksi vuonna 1978 ja Yhdysvaltain Billboard-listalla sen sijoitus oli parhaimmillaan neljästoista. Albumilta julkaistiin myös kolme singleä, "Eagle", "The Name of the Game" sekä "Take a Chance on Me", joista kaksi viimeksi mainittua nousivat Britannian listaykkösiksi. Vuonna 2009 The Album pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja televisio-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. ==Kappaleet== A-puoli # # # # B-puoli # * # # * # * # * * minimusikaalista "The Girl with the Golden Hair" ==Kokoonpano== ===ABBA=== *Benny Andersson – kosketinsoittimet, laulu *Agnetha Fältskog – laulu *Anni-Frid Lyngstad – laulu *Björn Ulvaeus – akustinen kitara, sähkökitara, laulu ===Vierailijat=== *Ola Brunkert – rummut *Lars Carlsson – huilu, saksofoni *Malando Gassama – lyömäsoittimet *Rutger Gunnarsson – bassokitara *Roger Palm – rummut *Janne Schaffer – kitara *Lasse Wellander – kitara ==Arvostelut== *Allmusic () linkki *NME (7/10) linkki == Lähteet == Album Album
Laitakari (Haukipudas)

Laitakari on saari Perämerellä Oulun Haukiputaalla Martinniemen edustalla, Kiiminkijoen pohjoisrannalla. Saaren rannat ovat avointa jyrkkärantaista kivikkoa. Saaren pohjoisosat ovat edelleen luonnontilaisia lukuun ottamatta pienimuotoisia harvennushakkuita. Laitakari kuuluu Laitakari–Häyrysenniemi–Purjekari-Natura-alueeseen. Saaren etelärannalla sijaitsee edelleen Martinniemen sahan ja Laitakarin puuhiomon käytössä ollut satama-alue, joka nykyisin toimii huvivene- ja kalasatamana. Laitakariin menevän tien varrella toimii nykyään Martinniemi Timber Oy sekä Jätehuolto Kropsu. ==Puuhiomo== Saaren eteläosa on sataman lisäksi ollut teollisuusaluetta ja siellä on sijainnut Rauma-Repola-yhtiöön kuulunut Martinniemen puuhiomo ja siihen kuulunut höyryvoimalaitos. Saarella ollutta puuhiomon vanhaa tiilipiippua, tiilistä hiomorakennusta sekä voimalaitosta ehdotettiin useaan otteeseen purettavaksi. Piippua käytettiin yleisesti maamerkkinä, sillä se erottui kauas merelle. Saaren maa-alueet ovat osittain UPM-Kymmene Oyj:n omistuksessa. Voimalaitos ja piippu purettiin vuonna 2017. ==Rautatie== Saari on yhdistetty mantereeseen pengertiellä, joka on aiemmin ollut Martinniemen radan jatkeena olleen puuhiomolle johtavan teollisuusradan pengerrys. Radalla on liikennöity tehtaan omilla vetureilla Deutz 22909/1938 ja Saalasti Otso1 70/1970. ==Paperitehdassuunnitelma== Kajaani Oy suunnitteli mahdollista paperitehtaan rakentamista Martinniemeen tai Laitakariin yhdessä Rauma-Repolan kanssa 1960-luvun alussa. Kajaani todettiin kuitenkin paremmaksi vaihtoehdoksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kattava kuvareportaasi alueen teollisuushistoriasta * Oulun yliopisto: Pohjois-Suomessa puunjalostusteollisuutta harjoittaneet yhtiöt * Kuva Martinniemen saha- alueesta * Kuva Laitakarista ja Martinniemestä * Virtanen, Sakari, Puusta elävä. Kajaani Oy:n vaiheita vuodesta 1946. Kajaani Oy 1907–1982. Toinen osa. Helsinki 1985. (75-vuotisjuhlajulkaisu) * Könönen, Terho A. (1981) Martinniemen saha 75 vuotta. Pohjois-Karjalan kirjapaino. Joensuu. Luokka:Oulun sisävesien saaret Luokka:Martinniemi
Jouko Loikkanen

Jouko Loikkanen (s. 12. maaliskuuta 1932 Sääminki) on suomalainen poliitikko ja virkamies. Hän oli Keskustapuolueen puoluesihteeri 1969–1970, Kehitysaluerahaston toimitusjohtaja 1971–1974, valtiovarainministeriön neuvotteleva virkamies 1974–1978 sekä Tie- ja vesirakennuslaitoksen/Tielaitoksen pääjohtaja 1978–1996. Loikkanen toimi useita kertoja pääministerin sihteerinä ja II valtiovarainministerinä 1976–1977. Koulutukseltaan Loikkanen on hallinto-opin kandidaatti. Hän kuului Urho Kekkosen lähipiiriin, muun muassa Tamminiemen saunaseuraan. Jouko Loikkanen toimi myös Suomen Palloliiton puheenjohtajana vuosina 1975–1983. == Teokset == * * * == Lähteet == * Luokka:Keskustanuorten puheenjohtajat Luokka:Keskustapuolueen puoluesihteerit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Markus Onnela

Markus Onnela (s. 1. lokakuuta 1936) on varatuomari, sosiaali- ja terveysministeriön entinen osastopäällikkö sekä entinen Nuoren Keskustan Liiton puheenjohtaja. ==Lähteet== Luokka:Keskustanuorten puheenjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ministeriöiden osastopäälliköt
Sujit Kumar

Sujit Kumar (s. 1972) on Suvan kaupungista Fidžiltä kotoisin oleva mies, jota kasvatettiin vuosien ajan kuin hän olisi ollut kana. Pienenä poikana Kumar lukittiin kanahäkkiin ja kun hänen isänsä kuoli, siirtyi kasvatusvastuu isoisälle. Isoisä ei juurikaan käyttänyt aikaansa pojan kasvattamiseen, ja Kumar kasvoikin kanojen seassa. Sittemmin hän pakeni, mutta paikallisen sairaalan henkilökunta ei tiennyt, mitä hänelle pitäisi tehdä, joten hän eli 22 vuoden ajan pääasiassa sänkyynsä kiinni sidottuna. Vuonna 2004, kun Kumar oli 32 vuoden ikäinen, uusiseelantilainen Elizabeth Clayton löysi hänet. Pian kävi ilmi, että Kumar luuli olevansa kana: hän liikkui kanan lailla, päästeli kanoille ominaisia ääniä ja poimi maasta ruokaa kanan tavoin. Sittemmin Clayton ryhtyi huolehtimaan Kumarista, ja tämä oppi kävelemään ja puhumaan ihmisen tavoin. ==Aiheesta muualla== * tvnz.co.nz news: "Chicken boy" learning to be human (sisältää videon) * NBC News Man In Fiji Raised As A Chicken * Sujit Kumar * Feral children Luokka:Susilapset Luokka:Fidžiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sami Sulkko

Sami Sulkko (s. 1977) on suomalainen entinen kunnanjohtaja. Viimeksi hän toimi Riihimäen kaupunginjohtajana vuosina 2016–2020. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri. Ennen siirtymistään Riihimäen kaupunginjohtajaksi hän oli Forssan kaupunginjohtaja vuosina 2013−2016, Punkaharjun kunnanjohtaja vuosina 2010–2013 sekä Sulkavan kunnanjohtaja vuosina 2006–2010. Tultuaan nimitetyksi Sulkavan kunnanjohtajaksi vuonna 2006 hänestä tuli Suomen nuorin kunnanjohtaja ja vielä 2008 hän oli 30-vuotiaana Suomen toiseksi nuorin kunnanjohtajaSuomenmaa 15. marraskuuta 2008. Sulkko on kotoisin Seinäjoelta, jossa hän on toiminut muun muassa kaupunginvaltuutettuna. Vuodesta 2020 Sulkko on työskennellyt CGI:llä, missä hän toimii yhteiskuntasuhdejohtajana. ==Lähteet== Luokka:Keskustanuorten puheenjohtajat Luokka:Riihimäen kaupunginjohtajat Luokka:Forssan kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Seinäjoen kaupunginvaltuutetut Luokka:Sulkavan kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puola (yhtye)

Puola on suomalainen elektronista rockia soittava yhtye, joka tekee pääasiassa instrumentaalista musiikkia. Yhtye on julkaissut kaksi pitkäsoittolevyä Invisible Sightseeing (2001) CD:nä Rikos Recordsin kautta ja Alkeet (2011) digitaalijulkaisuna sekä kappaleen Rikos Recordsin kokoelmalevyllä A Beginner’s Guide to Rikos (2000). == Diskografia == *Invisible Sightseeing (2001) *Alkeet (2011) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivu * Yhtyeen Facebook-sivu * Yhtye Soundcloud-sivustolla Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Hakamaa (Kempele)

pienoiskuva|Hakamaan aluetta vuonna 2008. Hakamaa on Kempeleen kunnassa sijaitseva pääasiassa pienteollisuuden käytössä oleva alue. Alue sijaitsee kaksi kilometriä Kempeleen keskustasta pohjoiseen seututien 847 itäpuolella lähellä Oulun kaupungin rajaa. Oulun keskustasta on matkaa noin kahdeksan kilometriä. Hakamaan teollisuusaluetta alettiin rakentamaan 1980-luvun puolivälissä. Alue oli aikaisemmin valtion maata, jota asutustilalliset käyttivät lehmien yhteislaitumena. Hakamaahan lasketaan myös pääalueen läheisyydessä sijaitseva Kuivalanperä-niminen alue, joka on pääosin vanhaa pelto- ja metsämaata. Läheisyydessä sijaitsevan Paiturin ja Hakamaan yhteisellä yritysalueella toimii kymmeniä pk-yrityksiä, jotka työllistävät noin 500 työntekijää. Hakamaalla sijaitsee Suomen ilotulitekaupan markkinointijohtajan Suomen Rakettitukun pääkonttori. Alueen asuinrakennuskanta koostuu muutamista omakotitaloista, jotka on rakennettu 1950-luvulla, ja sitä myöhemmin. ==Kempeleen junaturma== Toukokuussa 1977 sattunut junaturma sattui Oulun ja Kempeleen kuntien rajalla niin sanotussa Kuivalanmutkassa.Kaleva 6.5. ja 7.5.1977 ==Lähteet== Luokka:Kempele Luokka:Suomen teollisuusalueet
Alakylä (Kempele)

Alakylä on Kempeleen kunnassa sijaitseva omakoti- ja maatalovaltainen kyläalue. Alue sijaitsee noin kaksi kilometriä Kempeleen keskustasta luoteeseen Vihiluodon ja Sarkkirannan välisellä alueella. Kylän yksi tärkeimmistä tieväylistä on Vihiluodontie, joka rakennettiin 1700-luvun puolivälin tietämillä. Tie oli Pohjanmaan rantatieltä Kempeleen kirkon kohdalta lähtevä Oulunsaloon johtanut maantie, joka kiersi Vihiluodon kautta. Vihiluodontie on Kempeleenharjua noudattava loivasti mutkainen tie, jonka varrella on useita perinteistä rakennuskantaa edustavia talouskeskuksia ja aittoja. Tien itäpuolella avautuu näkymiä peltoalueelle. Tien reunoilla kasvaa monin paikoin jykevää puustoa. Alakylässä sijaitsevat Teppolan pellot muodostavat erittäin merkittävän muuttolintujen levähdys- ja ruokailualueen. Vilkkaimman kevätmuuton aikaan pelloilla saattaa levähtää samanaikaisesti jopa satoja kurkia, hanhia ja joutsenia. ==Lähteet== Luokka:Kempeleen kylät
Oksana Malaja

Oksana Malaja (, s. 4. marraskuuta 1983)Oxana Malaya koirien kasvattama lapsiViitattu 24.7.2023 on susilapsi, joka 1990-luvun alussa löydettiin kahdeksan vuoden ikäisenä Ukrainasta. Löytämisensä jälkeen hän on elänyt vammaisille tarkoitetussa hoitokodissa. Malajan alkoholisoituneet vanhemmat eivät kyenneet pitämään tytöstä huolta. Alueella oli paljon kulkukoiria ja Malaja kasvoi koirien kanssa, jotka pitivät hänestä huolta. Hänen liikkeensä ja ääntelynsä olivat koiralle ominaisia: hän muun muassa liikkui neljällä raajalla, haukkui ja haisteli ruokaansa ennen sen syömistä. On todettu, että hänellä on erityisen hyvin kehittynyt kuulo-, haju- ja näköaistit. Kun Oksana löydettiin, hänellä oli suuria vaikeuksia käyttäytyä normaalin ihmisen lailla. Hänellä ei ollut kokemuksia ihmisten kanssa kanssakäymisestä. Nykypäivään tultaessa hän on oppinut puhumaan ja käyttäytymisongelmat ovat vähentyneet. ==Aiheesta muualla== * Feral Children: Oxana Malaya, the Ukrainian Dog Girl * Peoples.fu * Feral Children * Misha Defonseca: Susilapsi (Otava 2005), teos on paljastunut väärennökseksi Helsingin Sanomat 2.2.2008 s. B2 ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Susilapset Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylikylä

Ylikylä tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja: * Ylikylä, kylä Alajärvellä * Ylikylä, kylä Artjärvellä Orimattilassa * Ylikylä, kylä Halsualla * Ylikylä, alue Hyvinkäällä * Ylikylä, kylä Hämeenkoskella Hollolassa * Ylikylä, kylä Janakkalassa * Ylikylä, kylä Kaarinassa * Ylikylä, kylä Karijoella * Ylikylä, kylä Kauhavalla * Ylikylä, kylä Kemijärvellä * Ylikylä, osa-alue Kempeleessä * Ylikylä, kylä Kiimingissä Oulussa * Ylikylä, kylä Kortesjärvellä Kauhavalla * Ylikylä, kylä Lapualla * Ylikylä, kylä Marttilassa * Ylikylä, kylänosa Noormarkun Söörmarkussa Porissa * Ylikylä, kylä Nurmeksessa * Ylikylä, kylä Nurmijärvellä * Ylikylä, kylä Ahlaisissa Porissa * Ylikylä, asuinalue Porin Ruosniemessä * Ylikylä, kylänosa Pyhtään Purolassa * Ylikylä, kylä Pyhärannalla * Ylikylä, kylä Ristijärvellä * Ylikylä, kylä Rovaniemellä * Ylikylä, kylä Rymättylässä Naantalissa * Ylikylä, kylä Seinäjoellä * Ylikylä, kylä Vaalassa * Ylikylä, kylä Vehmaalla * Ylikylä, kylä Vimpelissä * Ylikylä, kulmakunta Vepsällä Ylikiimingissä Oulussa * Ylikylä, kylä Yläneellä Pöytyällä.
DeepBurner

DeepBurner on CD- ja DVD-levyjen luontiin tarkoitettu ohjelma, jolla voi luoda mm. musiikki- ja datalevyjä. Ohjelman ominaisuuksiin kuuluu myös levyjen etikettien luominen CD/DVD:n päälle. Lisäksi on mahdollista tehdä kansikuva levyn koteloon. Ohjelmassa on puskurimuisti, joka parantaa tallennuksen onnistumismahdollisuutta. Ohjelma tukee seuraavia formaatteja: CD-R / CD-RW / DVD-R / DVD+R / DVD-RW / DVD+RW / DVD-RAM. Ohjelma on saatavilla myös suomeksi. ==Ominaisuudet== *Datalevy CD:lle tai DVD:lle. *Äänilevy CD:lle. *ISO-levykuva. *Levynkuvan ja kansikuvan tulostus. ==Aiheesta muualla== * DeepBurner Luokka:Windows-ohjelmat
Huttukylä

Huttukylä on Oulussa Kiimingin suuralueella sijaitseva kaupunginosa, joka muodostettiin vuoden 2013 alussa Oulun kuntaliitoksen yhteydessä. Kaupunginosan keskus on samanniminen kylä, joka sijaitsee Kiiminkijoen varrella noin seitsemän kilometriä Kiimingin kirkonkylästä etelään, seututien 848 ja Vesalantien risteyskohdassa. Kylällä toimii Huttukylän nuorisoseura, jonka toiminta alkoi vuonna 1934. Huttukylän koulu on perustettu vuonna 1913. Koulu lakkautettiin vuonna 1971, mutta kylän asukasluvun kasvettua koulurakennus otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1985. Lukuvuonna 2013–2014 koulussa opiskeli 113 oppilastaLuku ei sisällä Huttukylän kouluun hallinnollisesti kuuluvan Ylikylän koulun oppilaita. luokka-asteilla 0–6. Koulurakennuksessa on neljä luokkatilaa sekä liikuntasali, se tehtiin alkujaan Koitelin sahan alueelta puretusta työntekijöiden asumarakennuksesta. Huttukylä on myös Tilastokeskuksen rajaama tilastollinen taajama, jossa oli vuoden 2011 lopussa 312 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Huttukylän nuorisoseura ===Kirjallisuutta=== *Runtti, Anja ym. (toim.): Mieskoskelta Koiteliin : Huttukylän kyläkirja. Huttukylän nuorisoseura, 1998. ISBN 952-91-0154-6. Luokka:Kiimingin kylät Luokka:Oulun kaupunginosat Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Ylikylä (Kiiminki)

Ylikylä on 655 asukkaan kylä Oulussa, Kiimingin kaupunginosassa Pohjois- Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee seututien 848 varrella Kiiminkijoen länsirannalla, noin neljän kilometrin päässä kuntakeskuksesta kaakkoon. Ylikylän nähtävyyksistä tunnetuin on kansallisestikin tunnettu Koitelinkoski. Kylä on pääasiassa maatalouspainotteinen, mutta on muuttumassa väljäksi omakotitaloalueeksi. Matkaa Ouluun on noin 25 kilometriä. Luokka:Kiimingin kylät
Adygeian lippu

Adygeian lippu on Venäjään kuuluvan Adygeian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin Adygeian tasavallan viralliseksi lipuksi 23. maaliskuuta 1992. Lippu on kuitenkin paljon vanhempi, sillä se on peräisin jo 1830-luvulta. Lipussa on vihreällä pohjalla 12 kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta. Tähdistä yhdeksän on kaaressa, joka kaartuu lipun reunoilta sen yläosaan ja loput kolme ovat kaaren alapuolella. Tähdet kuvaavat adygeiden 12 pääheimoa. Tähtikuvion alapuolella on kolme nuolta ristissä, jotka symboloivat rauhaa (toisen version mukaan 12 adygeiheimon liittoa). Vihreä taustaväri puolestaan symboloi islamia ja vapautta. Adygeian lipusta säädetyssä laissa on taustaväriksi määritelty akvamariinin vihreä (sinivihreä). Lipun leveyden suhde pituuteen on 1:2. Tšerkessien kansallislippu on asettelultaan samanlainen kuin Adygeian lippu, mutta väritys on erilainen. Tšerkessien lipun tausta on keltainen ja tähdet ja nuolet ovat puolestaan punaisia. ==Historia== Lähes nykyisenlaista lippua käytettiin jo 1830-luvulla. Tuolloin adygei- tšerkessit kävivät taistelua Venäjää vastaan, joka yritti valloittaa heidän kotimaansa. Britit tukivat jonkin verran adygei-tšerkessejä ja lähettivät maahan muun muassa skotlantilaisen opiskelijan David Urquhartin, joka suunnitteli Venäjän miehitystä vastaan taistelevan kansan symboliksi lipun vuonna 1834. Tässä lipussa oli vihreällä pohjalla seitsemän kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta ristissä. Lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Myöhemmin lippuun lisättiin viisi tähteä. Vuosina 1917–1920 adygeillä oli käytössään lippu, joka jakaantui kahteen vaakakenttään, joista ylempi oli punainen ja alempi vihreä. Lipun keskellä oli valkoinen kuun sirppi ja tähti. Saksan puolella Venäjää vastaan taistelleet kaukasialaiset käyttivät 1940-luvulla symbolinaan nykyisenlaista 12-tähtistä vihreäpohjaista lippua. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Maailman liput Luokka:Adygeia Luokka:Venäjän tasavaltojen liput
Adygeian vaakuna

Adygeian vaakuna on Venäjälle kuuluvan Adygeian tasavallan tunnus. Se otettiin virallisesti käyttöön 24. maaliskuuta 1992. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Adygeian lipusta. Vaakuna on pyöreä ja siinä on kuvattu Sausryko-niminen myyttinen hahmo, jonka tarina on kerrottu adygeiden kansalliseeppoksessa Nartissa. Sausryko ratsastaa hevosella ja hänellä on oikeassa kädessään soihtu. Taustalla on vuoristoa ja niiden yläpuolella 12 tähteä, jotka esiintyvät myös Adygeian lipussa. == Lähteet == Luokka:Adygeia Luokka:Venäjän tasavaltojen vaakunat
Sally Mann

Sally Mann (o.s. Munger, s. 1. toukokuuta 1951 Lexington, Virginia) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Mann tuli tunnetuksi erityisesti Immediate Family -kokoelmansa (1992) kiistanalaisista valokuvista, jotka esittävät hänen alastomia lapsiaan. Konservatiivikristityt syyttivät Mannin sekä David Hamiltonin ja Jock Sturgesin kuvia lapsipornoksi, mutta syytökset eivät ole olleet haitaksi Mannin uralle. Vuonna 2001 Time-lehti nimesi Mannin Amerikan parhaaksi valokuvaajaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sally Mannin verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shūji Nakamura

Shūji Nakamura (, s. 22. toukokuuta 1954 Seto, Japani) on yhdysvaltalainen japanilaistaustainen fyysikko ja keksijä. Hän on professori Kalifornian yliopistossa, Santa Barbarassa. Nakamuralle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2014 yhdessä Isamu Akasakin ja Hiroshi Amanon kanssa sinisen LED-valon keksimisestä. Nakamura suoritti elektroniikkainsinöörin tutkinnon Tokushiman yliopistossa, Japanissa vuonna 1977, ja saavutti maisterin oppiarvon samasta aiheesta kaksi vuotta myöhemmin, minkä jälkeen hän meni töihin tokushimalaiseen Nichia Oy:hyn. Tohtorin tutkinnon Nakamura suoritti 1994. Vuonna 2006 Nakamura palkittiin Millennium- teknologiapalkinnolla jatkuvasta työstään halvemman ja tehokkaamman valonlähteen keksimiseksi. Hänen kehittämilleen kirkkaille siniselle, vihreälle ja valkoiselle LED-valoille sekä siniselle laservalolle voidaan tulevaisuudessa löytää useita sovellusaloja esimerkiksi tiedonsiirrossa ja veden puhdistuksessa. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikanjapanilaiset
Kamerunin jalkapallomaajoukkue

Kamerunin jalkapallomaajoukkue on Kamerunin jalkapalloliiton hallinnoima maajoukkue, joka edustaa Kamerunia kansainvälisissä otteluissa. Kamerun on yksi Afrikan menestyneimmistä maajoukkueista ja parhaimmillaan se on päässyt MM-kilpailuissa puolivälieriin 1990. Afrikan mestaruuden Kamerun on voittanut viisi kertaa. Lisäksi Kamerun on voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000. == Arvokisat == === Maailmanmestaruuskilpailut === *1930–1958 - 1962 - Ei selviytynyt karsinnoista *1966 - Jäi pois *1970–1978 - Ei selviytynyt karsinnoista *1982 - 1. kierros *1986 - Ei selviytynyt karsinnoista *1990 - Puolivälierät *1994 - 1. kierros *1998 - 1. kierros *2002 - 1. kierros *2006 - Ei selviytynyt karsinnoista *2010 - 1. kierros *2014 - 1. kierros *2018 - Ei selviytynyt karsinnoista Vuoden 1982 kisoissa Kamerun pelasi alkulohkossa tasapelit Italian, Puolan ja Perun kanssa, muttei selviytynyt jatkoon. Italia selviytyi niin ikään kolmella tasapelillä eteenpäin aina maailmanmestaruuteen asti.Mitä Missä Milloin 1983 s.463, Helsinki Otava 1982, ISBN 951-1-06728-1 === Afrikan-mestaruuskilpailut === *1957-1965 - Ei osallistunut *1968 - Ei selviytynyt karsinnoista *1970 - 1. kierros *1972 - Pronssia *1974-1980 - Ei selviytynyt karsinnoista *1982 - 1. kierros *1984 - Mestaruus *1986 - Hopeaa *1988 - Mestaruus *1990 - 1. kierros *1992 - Neljäs *1994 - Ei selviytynyt karsinnoista *1996 - 1. kierros *1998 - Puolivälierät *2000 - Mestaruus *2002 - Mestaruus *2004 - Puolivälierät *2006 - Puolivälierät *2008 - Hopeaa *2010 - Puolivälierät *2012 - Ei selviytynyt karsinnoista *2013 – Ei selviytynyt karsinnoista *2015 – 1. kierros *2017 – Mestaruus *2019 - Neljännesvälierät *2021 - Pronssia == Tunnettuja pelaajia == * Roger Milla * Samuel Eto’o * Lauren * Pierre Wome * Geremi * Eric Djemba-Djemba * Patrick M’Boma * Idriss Carlos Kameni * Rigobert Song * Timothée Atouba * Jean Makoun * Alex Song * Joseph-Désiré Job * Marc-Vivien Foé * Vincent Aboubakar == Entisiä päävalmentajia == * Clarence Seedorf * Hugo Broos * Volker Finke * Paul Le Guen * Thomas N’Kono * Otto Pfister * Arie Haan * Artur Jorge * Winfried Schäfer * Claude LeRoy * Henri Michel == Lähteet == Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Luokka:Kamerunin jalkapallo
Hingen lause

Hingen lause eli Hingen teoreema on geometriassa yksinkertainen kolmon geometriaan liittyvä lause. Se kuuluu seuraavasti: Jos kolmioille (viereinen kuva) ABC ja ABC' on voimassa AC = AC' ja \measuredangle BAC' < \measuredangle BAC, niin silloin on myös BC' < BC. Lauseen eräs todistus hyödyntää pistettä D, joka on kulman C'AC kulmanpuolittajalla. Koska DC'=DC, seuraa kolmioepäyhtälöstä :BC'< BD + DC' = BD + DC = BC. ==Aiheesta muualla== * Hingen lause Wolframin MathWorldissa Luokka:Geometria
Katumajärvi (kaupunginosa)

Katumajärvi (usein lyhyesti Katuma) on Hämeenlinnan 18. kaupunginosa. Se sijaitsee Katumajärven länsirannalla, noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustan eteläpuolella. Kaupunginosa rajoittuu idässä Katumajärveen ja lännessä Riihimäki–Tampere-rautatiehen. Katuma on kerrostalovaltaista asuinaluetta, jossa asuu vajaat 1000 asukasta. Ensimmäiset kerrostalot rakennettiin Katumalle 1950-luvun alussa. Lähiön varsinainen muodostuminen alkoi, kun seuraavat asuintalot valmistuivat vuosina 1971 ja 1972 lähelle Katumajärven lounaisrantaa. Suurin osa kerrostaloista rakennettiin 1980-luvulla ja seuraavan vuosikymmenen alussa. Katumalla on päiväkoti ja neuvola, mutta ala-aste on lakkautettu. Yksityiset palvelut Katumalla ovat lähiöravintola, sekä elintarvikekioski. Katuman kaupunginosaa ei ole vuosiin kehitetty, vaikka monia suunnitelmia alueen kehittämiseksi on tehtykin. Lähiöalueella on lukuisia kerrostaloja, joista osa on kaupungin vuokrataloja, mutta niitä on viime vuosina myyty. Uusia rivitaloja on rakennettu alueen itäkolkkaan vuosina 2010-2011 lähelle Katumajärven rantaa. Osasta kerrostaloja on näkymä Katumajärvelle. Katumalla on toinen Hämeenlinnan kaupungin lähiökeskuksista. Lähiötyö tukee varsinkin maahanmuuttajataustaisten asukkaiden elämää ja helpottaa heidän asioimistaan viranomaisten kanssa. ==Historiaa== Katuman kaupunginosa sijaitsee Vanajaveden ja Katumajärven välisellä Vanajan kannaksella, joka ei kuulu valtakunnallisesti arvokkaaseen osaan Vanajaveden maisemakokonaisuutta. Mutta vuonna 2001 kannas on ollut mukana laaksoa koskeneissa selvityksissä, joissa on syvennetty tietämystä alueesta sekä sen liittymisestä osaksi laajempaa Vanajaveden laaksomaisemaa. Kannasalue kahden järven välissä on rantamaisemien takia arvokas. Alueelta löydetyt runsaat muinaisjäännökset kertovat vanhasta asutushistoriasta. Katuman eteläpuolella on koko Katumajärven maisemaan vaikuttava Mantereenvuoren linnavuori, joka on lailla suojeltua virkistyaluetta. Vastapäätä järven itärannalla on 17 m korkeampi Kappolanvuori. Katumalla on myös 117 m korkea Lammaskallio. Kirkonkulman koulun mäki, Kirkkokallio ja Tarvasmäki ovat lähellä Katumaa, samoin kuin Vanajan vanha kivikirkko muinaislöytöineen. Ensimmäinen kaava alueelle tehtiin vuonna 1948, kun OTK:n Puuosakeyhtiö tarvitsi työntekijöilleen asuntoja. Rakennustyöt aloitettiin pian, ja puolet neljä porraskäytävää käsittävästä Katumantie 25:n kerrostalosta valmistui 1950. Loput asunnoista saatiin valmiiksi seuraavana vuonna. OTK tarvitsi toiminnan laajentuessa lisää työsuhdeasuntoja, mutta mahdollisuuksia lisärakentamiseen ei ollut. Tämän vuoksi OTK myi loppuosan tontista VVO:lle 70-luvun alussa. Tämän jälkeen alkoi Katumajärven rakentuminen nykyisenlaisekseen lähiöksi. == Lähteet == Luokka:Katumajärvi (kaupunginosa) Luokka:Hämeenlinnan lähiöt
Sotilaslääketieteen keskus

Sotilaslääketieteen keskus (lyhenne SOTLK, aik. SotLK) on vuonna 2006 perustettu Suomen puolustusvoimien joukko-osasto. Se on osa Puolustusvoimien logistiikkalaitosta. Sen tehtäviin kuuluvat muun muassa kenttälääkinnän kouluttaminen, sotilaslääketieteellinen tutkimus ja varusmiesten terveydenhuollon järjestäminen. == Perustaminen == Sotilaslääketieteen keskus perustettiin 1. tammikuuta 2006 korvaamaan edellisen vuoden lopulla lakkautetut Keskussotilassairaala, Sotilasapteekki ja Lääkintäkoulu. Keskukseen liitettiin 1. tammikuuta 2007 Lääkintävarikko ja vuonna 2008 kaikki varuskuntien terveysasemat.Palokangas 2008 s. 102 ==Organisaatio== SOTLK:een kuuluvat seuraavat yksiköt: * Kenttälääkinnän palveluyksikkö **terveysasemat **Ilmailulääketieteen keskus **Sukelluslääketieteen keskus * Erityisasiantuntijayksikkö ** Tutkimus- ja kehittämisosasto ** Terveydensuojelu- ja lääkintätiedustelusektori ** Sotilasapteekki ** Ensihoito- ja simulaatiosektori * Sotilaslääketieteen arkisto (osana esikuntaa) Keskukseen kuuluvat varuskuntien 18 terveysasemaa (entiset varuskuntasairaalat, VKS), jotka ovat kenttälääkinnän palveluyksikön alaisia. Maavoimien ylilääkäri palvelee Maavoimien esikunnassa, merivoimien ylilääkäri Merivoimien esikunnassa ja ilmavoimien ylilääkäri Ilmavoimien esikunnassa. Lääkintävarikon tehtävänä on hankkia, varastoida ja jakaa joukoille terveydenhuollossa tarvittava materiaali. Sotilasapteekki hankkii, varastoi ja toimittaa Puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen joukoille lääkkeitä ja apteekkialan tarvikkeita. Ilmailulääketieteen keskus toimii Helsingin yliopiston Meilahden kampuksella ja Sukelluslääketieteen keskus Rannikkoprikaatissa. Keskuksen osia toimi vuoteen 2015 asti myös Ilmajoella, jossa on vuodesta 1949 toiminut aikaisemmin itsenäinen joukko-osasto Lääkintävarikko (LÄÄKV), ja Viitasaarella, jossa puolestaan on toiminut aikaisemmin itsenäinen Sotilasapteekki (SApt). ==Johtajat== Keskuksen johtajana ovat olleet: * lääkintämajuri Markus Henriksson 2006–2007Palokangas 2008 s. 103 * lääkintäeversti Ari Peitso 2007 – 30.4.2010 * lääkintäeversti Simo Siitonen 1.5.2010 – 31.10.2011 * lääkintäeversti Jouko Peltomaa 1.11.2011 – 31.12.2018 * lääkintäeverstiluutnantti Kari Kesseli 1.1.2019 – 31.12.2022 * lääkintäeverstiluutnantti Ilkka Laaksi 1.1.2023– ==Lähteet== * * KSS2 ja HSS- kirjoitus * www.sotilaslaaketieteenkeskus.fi === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Ruotuväki: Sotilaslääketieteen Keskus todennäköisesti Lahteen *Pääesikunta: Lääkintähuolto kehittyy *Puolustushallinnon kumppanuusohjelma: Puolustusministeri Kääriäinen päätti Sotilaslääketieteen keskuksen sijoittamisesta Lahteen * Luokka:Lahti Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Sotilaslääketiede
Toimi

Toimi on suomalainen miehen etunimi. Toimin nimipäivä on 6. elokuuta, joka on myös Keimon nimipäivä. Toimi oli ehdolla kalenterinimeksi 1800-luvun loppupuolella, mutta sai oman päivänsä vasta 1929. Nimi on luultavasti kotoperäinen. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 733 miestä ja noin 20 naista saanut nimekseen Toimi. Heistä suurin osa on syntynyt 1900-luvun alkupuolella. == Tunnettuja Toimia == *Toimi Alatalo (1929–2014), kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja *Toimi Hämäläinen (1922–1995), arkkitehti *Toimi Jaatinen (s. 1956), museonjohtaja, museoneuvos *Toimi Juuti (1881–1943), kirjailija ja kääntäjä *Toimi Kankaanniemi (s. 1950), perussuomalainen (aik. kristillisdemokraattinen) poliitikko ja ministeri *Toimi Kiviharju (1912–1975), taidemaalari ja graafikko *Toimi Laaksonen (1899–1973), taidemaalari *Toimi Nieminen (1906–1957), näytelmäkirjailija *Toimi Ovaskainen (1909–1991), Mannerheim-ristin ritari *Toimi Penttinen (1905–1998), säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikinopettaja *Toimi Pitkänen (1928–2016), soutaja ja olympiamitalisti *Toimi Ruokosalmi (1903–1980), päätoimittaja, järjestöjohtaja ja tietokirjailija *Toimi Simokorpi (1891–1978), jääkärivänrikki *Toimi Tulikoura (1905–1983), lakimies, yleisurheilija ja urheilujohtaja *Toimi Tytti, TyT­Ti, DJ, juontaja, radiopersoona ja graafikko *Toimi Waltari (1882–1914), pappi ja uskonnollinen kirjailija, Mika Waltarin isä *Toimi Yrjölä (1909–1989), helluntailainen lähetystyöntekijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Monkey’s Audio

Monkey’s Audio (tiedostopääte `.ape` joskus yhdessä `.apl`:n kanssa, joka on eräänlainen linkkitiedosto, kuten CUE:t levykuville) on häviötön, ei-vapaan lisenssin Lisenssi alaisuudessa kehitetty äänikodekki. Toisin kuin häviölliset kodekit, kuten AAC, MP3 tai Ogg Vorbis, Monkey’s Audiolla pakattu äänivirta voidaan palauttaa bitilleen samanlaisena takaisin. Pakkausteho on keskimäärin CD-tasoisella audiolla 55 % Formaattien vertailua , joka on jonkin verran parempi kuin FLACilla (noin 58 %) tai vanhemmalla Shortenilla. Tämä on kuitenkin saavutettu karsimalla koodekin nopeudesta; toistaminen ja pakkaaminen vaatii enemmän laskentatehoa (eli vie enemmän aikaa) kuin kahdella edellä mainitulla kodekilla. Tällä hetkellä virallinen pakkausohjelmisto on saatavilla vain Microsoft Windows -käyttöjärjestelmälle. Epäviralliset versiot toimivat myös Mac OS X- ja Linux-alustalla. Metatietojen säilytykseen käytetään APE-tageja. == Katso myös == * FLAC * WavPack * True Audio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * monkeysaudio.com – viralliset sivut * JMAC, Java-pohjainen dekooderi-enkooderi Luokka:Koodausmenetelmät