EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaj Helminen

Kaj Reino Helminen (s. 10. lokakuuta 1944 Helsinki) on suomalainen kolmiloikkaaja. Helminen voitti kolmiloikassa poikien Suomen mestaruuden vuonna 1961. Hän paransi vuonna 1965 ennätystään toista metriä; 29. heinäkuuta Itä-Saksaa vastaan käydyssä maaottelussa hän voitti kolmiloikkakilpailun tuloksella 16,04 ollen Kari Rahkamon jälkeen toinen 16 metriä ylittänyt suomalainen kolmiloikkaajaHelsingin Sanomat 30.7.1965, s. 18. (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille)). Hieman runsasta viikkoa myöhemmin hän voitti Suomen mestaruuden tuloksella 16,12 m. Myöhempinä vuosina hän saavutti yhden SM-hopean (1966) ja kaksi SM-pronssia (1967, 1969) ja oli vielä vuosina 1972–1973 Kalevan kisoissa seitsemäs. Hän edusti Suomea maaotteluissa ja hyppäsi lopullisen ennätyksensä 16,13 m Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa vuonna 1967. Seuratasolla Helminen edusti Toukolan Terästä, Helsingin Kisa-Tovereita ja Esbo IF:ää. Hänen pituushyppyennätyksensä on ulkoradoilla 716 cm ja hallissa 717 cm. ==Saavutukset== * Suomen mestari 1965 * SM-hopeaa 1966 * SM- pronssia 1967 ja 1969 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johann Andreas Naumann

Johann Andreas Naumann (1744–1826) oli saksalainen lintutieteilijä. Naumann oli maanviljelijä Köthenissä. Hän kirjoitti teokset Vogelsteller (1789)Springerlink ja 12-osaisen Naturgeschichte der Vögel Mitteleuropas (1896–1905).Klassiker... Yhdessä poikansa Johann Friedrich Naumannin (1780–1857) kanssa hän kirjoitti teoksen Naturgeschichte der Vögel Deutschlands. Nach eigenen Erfahrungen entworfen. Fleischer, Leipzig 1822–1866, osat 1–13. Hänen nuorempi poikansa oli Carl Andreas Naumann (1786–1854). Köthenissä sijaitsee Naumann-Museum.Naumann-Museum Johann Andreas Naumann ja Johann Friedrich Naumann nimesivät yhdessä ruokokerttusten suvun Acrocephalus vuonna 1811. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1744 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Annette Dytrt

Annette Dytrt (s. 7. syyskuuta 1983) on saksalainen taitoluistelija. Hän syntyi tšekkiläisille maahanmuuttajavanhemmille Landshutissa ja edustikin kilpauransa alkuvaiheessa Tšekkiä. Dytrt voitti vuoden 1999 Tšekin-mestaruuden ja oli Saksan-mestarina neljästi peräkkäin vuosina 2003–2006. Pyrkimyksistään huolimatta hän ei ole päässyt mitaleille taitoluistelun arvokilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aksu Hanttu

Aki ”Aksu” Hanttu (s. 19. maaliskuuta 1979 Lahti)Member profile Entwine. Viitattu 27.1.2008. on suomalainen muusikko, musiikkituottaja ja televisiojuontaja. Hanttu tunnetaan Entwinen rumpalina ja perustajajäsenenä. Hän toimii myös Tuonen laulajana. Hän vastaa yhtyeen puhtaasta laulusta toisen laulajan Jaakko Teittisen hoitaessa murinaosuudet. Live-esiintymisissään yhtye käyttää sessiorumpalia. Hanttu on koulutukseltaan musiikkiteknologi,Saurama, Anna: Vierivä kivi ei sammaloidu. Inferno, nro 53, s. 26–27. Helsinki: Pop Media Oy. ISSN 1796-7600. ja soittamisen ohella hän työskentelee äänittäjänä, miksaajana ja tuottajana lahtelaisessa Grooveland-studiossa.Yhteydenotto Grooveland. Viitattu 27.1.2008. Hän on tuottanut muun muassa Korpiklaanin, Clamourin, Häiriköiden, Misery Inc:n, Reflexionin, Soulrelicin ja Tuonen musiikkia. Hanttu on juontanut metallimusiikkiin keskittyvää Rautaryhmä- keskusteluohjelmaa Subin myöhäisilloissa.Juontajat Rautaryhmä. Viitattu 27.1.2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Entwinen sivusto * Tuonen sivusto Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maanparannus

thumb|250px|Metsälannoitesäkkejä Juorkunan Hillatiellä. Maanparannus on kasvintuotantoon ja metsätalouteen liittyvä menetelmä, jolla yritetään parantaa maaperän ominaisuuksia siten, että kasvit kasvaisivat siinä paremmin. Maan viljavuuden päätekijöitä, joihin maanparannuksella yritetään vaikuttaa, ovat muun muassa maan rakenne, vesitalous, happamuus eli pH, maalajikoostumus ja ravinteikkuus. Yleisimmät menetelmät ovat lannoitus ja kalkitus. Erilaisilla maalajeilla maanparannus tapahtuu erilaisilla apuvälineillä. Esimerkiksi savimaata parannetaan lisäämällä siihen eloperäistä ainesta ja kiviaineksia.Kotipuutarha: Savimaan parannus Viitattu 23.7.2013. Eloperäiset ainekset, kuten lannoitettu ja kalkittu turve, tuovat maahan sitä kuohkeuttavia pieneliöitä. Kivennäisperäiset ainekset, kuten sora ja hiekka, tuovat maahan rakennetta ja estävät saven kovettumista. On olemassa myös maanparannuskasveja. Esimerkiksi valkoapila siirtää maahan paljon typpeä, joka on yksi kasvien tarvitsemasta perusravinteista. == Katso myös == * Ojitus * Kasvualusta * Maan tiivistyminen ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Marttaliitto *Metsähallitus kaksinkertaistaa metsien lannoitukset – hiilensidonnan kasvu kattaa jopa 15 000 suomalaisen vuoden hiilidioksidipäästöt Yle, 2021 Luokka:Kasvitalous Luokka:Puutarhanhoito Luokka:Maaperätiede en:Soil conditioner
Tubabao

Tubabao on pieni saari Samarin saaren vieressä Itä-Filippiineillä Mindaon eteläpuolella. UNHCR käytti saarta evakuoidessaan noin 5 000 venäläisemigranttia, jotka pakenivat Kiinasta kommunistien valtaan nousua vuosina 1950–1949. Venäläisemigrantit, jotka olivat paenneet Lokakuun vallankumousta vuonna 1917 ja Venäjän sisällissotaa, asettuivat aseumaan lähinnä Harbiniin ja Shanghain. Kun Kiinasta tuli kommunistinen valtio, pakolaiset pakenivat joko Hongkongiin tai heidät evakuoitiin muualle. Tubabao oli yksi paikka, jonne pakolaista vietiin. Monet Tubabaon pakolaisista muuttivat Australiaan tai Yhdysvaltoihin. Luokka:Filippiinien saaret
Kenen joukoissa seisot

Kenen joukoissa seisot voi tarkoittaa seuraavia asioita: *”Kenen joukoissa seisot”, Aulikki Oksasen sanoittama ja Kaj Chydeniuksen säveltämä kappale *Kenen joukoissa seisot, Aulikki Oksasen albumi vuodelta 1970 *Kenen joukoissa seisot, Kaj Chydeniuksen lauluvihko vuodelta 1996 *Kenen joukoissa seisot, Jouko Aaltosen dokumenttielokuva vuodelta 2006 *Kenen joukoissa seisot? Suomalainen kommunismi ja sota 1937–1945, Kimmo Rentolan tietokirja
Palmulainen

Palmulainen (Dulus dominicus) on omaan heimoonsa kuuluva varpuslintu. Palmulainen on luokiteltu elinvoimaiseksi, eikä määrän oleteta vähenevän yli 30 % seuraavaan 10 vuoteen. Palmulainen luokitellaan toisinaan tilhien heimoon, vaikkakin nykyään yleisempi käsitys on se, että palmulainen kuuluu omaan heimoonsa ja sukuunsa, joiden ainoa laji se on. Palmulainen on Dominikaanisen tasavallan kansallislintu. == Koko ja ulkonäkö == Palmulaisen pituus on noin 20 cm. Palmulainen muistuttaa rakenteeltaan kuhankeittäjiä, mutta sen väritys on ruskehtava, ja sillä on voimakkaita tummanruskeita viiruja. Palmulaisten höyhenpeite ei ole silkkinen, kuten tilhillä. Palmulaiset ovat hyvin sosiaalisia ja liikkuvat hyvin tiiviinä parvina. == Levinneisyys == Lajia tavataan ainoastaan Hispaniolan saarella Dominikaanisessa tasavallassa ja Haitissa. Palmulaisten elinalueen laajuus on noin 75 000 km². == Elinympäristö == Palmulaista tavataan avoimilla alueilla, joissa on vähän puita. Sitä tavataan pääosin alankojen palmusavanneilta, mutta se sopeutuu myös kaupunkien puistoihin ja puutarhoihin. == Lisääntyminen== Palmulaiset rakentavat lähes kaksi metriä leveän ja yli metrin korkean pesän palmunoksista. Pesää rakentaa yleensä 14 yksilöä, jotka jakavat pesän 7 osaan. Pesiessään samassa pesässä vaaran huomaaminen on helpompaa, kun tarkkailijoita on enemmän. Palmulaiset laajentavat joka vuosi pesäänsä, kunnes se voi lopulta olla jopa kaksinkertainen alkuperäiseen nähden. Pesintä tapahtuu maalis- kesäkuussa. Pesä on yleensä palmussa, erityisesti Roystonea-suvun palmuissa. Jos sopivaa palmua ei ole tarjolla, voi pesä sijaita myös muussa puussa tai vaikkapa puhelinpylväässä. Valmiissa yhteispesässä voi olla jopa 30 erillistä asuntoa, joissa on oma sisäänkäynti. Naaras munii 2–4 munaa. == Ravinto == Palmulaisten ravinto koostuu kukista, marjoista ja hedelmistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Palmchatpage Luokka:Varpuslinnut
Iberiankultarinta

Iberiankultarinta (Iduna opaca, aikaisemmin Acrocephalus opacus ja Hippolais opaca) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu, jota ennen pidettiin vaaleakultarinnan alalajina. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 13,5–14 cm eli se on lehtokertun kokoinen, mutta rakenteeltaan hennompi, sillä se painaa vain noin 11–12 g.Cramp, Stanley (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hong Kong. Se muistuttaa suuresti vaaleakultarintaa mutta on hieman isompi, sen selkä on ruskehtavan sävyinen ja nokka on leveämpi ja paksumpi. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajin pesäpoikasilla on kielessä kolme mustaa täplää, kun muilla kultarinnoilla on vain kaksi täplää. == Esiintyminen == Iberiankultarinta esiintyy Iberian niemimaan eteläosassa ja Luoteis-Afrikassa. Espanjan populaation koko on 5 200 paria. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Länsi-Afrikassa Senegalista Kameruniin. == Elinympäristö == Iberiankultarinnan elinympäristöä ovat puutarhat ja metsiköt, joissa on elinvoimainen pensaskerros. == Lisääntyminen == Kuten vaaleakultarinta. == Ravinto == Hyönteissyöjä. == Lähteet == Luokka:Kerttuset
Rytmiradio Lahti

Rytmiradio Lahti oli Lahdessa toiminut kaupallinen paikallisradio. Toimiluvanhaltija oli Radioaktiivit Oy. Rytmiradio Lahti aloitti lähetyksensä 7. joulukuuta 1987. Lähetystoiminta päättyi toukokuussa 1999 ja Radioaktiivit ajautui maksukyvyttömänä konkurssiin saman vuoden elokuussa. Rytmiradion entinen johtaja sai vuonna 2004 vuoden ehdollisen vankeustuomion törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja kirjanpitorikoksesta.https://www.hs.fi/suomi/art-2000004259271.html Lähetystaajuus oli 96,6 MHz, lähetysteho 100 wattia ja lähetysantennin sijaintipaikka oli Lahden suurmäessä. Aseman juontajina toimivat muun muassa Vesa Olkkonen, Antero Mertaranta, Matti Eve, Marcus Ziemann, Samuli Aaltonen ja Tomi Hilvo. Mertaranta toimi myös kanavan jalkapallo- ja jääkiekkoselostajana. ==Ohjelmia== Aamiaispöytä, Pitkä lounas, Yöpöllö, Rokataan taas, Lahti tarjottimella, London calling - BBC:n suomenkieliset uutiset, Lahden lista, Eurochart Top 100, Valomerkki, Gospelpastorit. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Lahden media Luokka:Suomalaiset radioasemat luokka:Paikallisradiot Luokka:Vuonna 1987 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1999 lakkautetut radioasemat
Dink Smallwood

Dink Smallwood on RTSoftin kehittämä humoristinen tietokoneroolipeli, jossa ohjataan nuorta sikafarmaripoikaa nimeltä Dink Smallwood tämän matkalla sankariksi. Peli julkaistiin 24. huhtikuuta 1998. Sitä ennen pelistä julkaistiin demoversio loppuvuodesta 1997. Pelin luoneen Seth Robinsonin mukaan sen suunnittelussa merkittävimpiä esikuvia olivat The Legend of Zelda- ja Monkey Island -pelisarjat. Robinsonin lisäksi pelin kehittämiseen osallistuivat Justin Martin, Greg Smith ja Shawn Teal. == Tarina == Dink Smallwood on kaksin äitinsä kanssa pienessä Stonebrookin kylässä asuva nuorukainen, joka on aina unelmoinut urasta kuninkaan urheana ritarina. Arkea sikojen kasvattajana ei helpota tieto siitä, että hänen inhoamansa Milder Flatstomp samasta kylästä on juuri päässyt kuninkaan armeijaan. Eräänä päivänä palatessaan poimimasta pähkinöitä Dink näkee kotitalonsa liekeissä. Äitinsä kuoltua tulipalossa Dink jättää kotikylänsä ja lähtee toiseen kylään tätinsä luokse. Samalla hän kuitenkin alkaa punoutua kiinni kuningaskuntaa uhkaavaan salajuoneen, jonka hän päättää estää. Kohdattuaan muun muassa ankkoja palvovan kylän ja pelastettuaan sen asukkaat nälänhädältä Dink päätyy lopulta taistelemaan pelin loppuvastusta, pahaa Seth-jumalaa, vastaan koettaessaan pelastaa entistä kiusaajaansa, ritariksi kuninkaan palveluksessa kohonnutta Milderiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Dink Smallwood RTsoftin sivuilla * The Dink Network Luokka:Freeware-pelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:PlayStation Portable -pelit Luokka:Toimintaroolipelit Luokka:Vuoden 1998 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Android-pelit Luokka:Fantasiavideopelit
Beatlehem

Beatlehem on suomalainen TV-elokuva. Elokuva perustuu Sirkku Peltolan ja Heikki Salon samannimiseen näytelmään. Elokuvasovituksen Heikki Salo teki Timo Kahilaisen kanssa. Elokuva sai ensi-iltansa Yle TV1:n Kotikatsomossa 22. joulukuuta 2003. ==Synopsis== Menestyvä IT-firma Finnodata on ostanut kaupungilta tontin, jolle se aikoo rakentaa uuden upean toimitalonsa. Kaupan kylkiäisinä Finnodata saa syliinsä tontilla sijaitsevan Beatlehem–nimisen kirpputorin, jossa asuu vuokralaisina varsin erikoista väkeä. Finnodatan toimitusjohtaja päättää mainosmielessä kehittää Beatlehemista nykyaikaisen kierrätyskeskuksen. Rakennus remontoidaan ja asukkaita autetaan. Finnodatasta tehtävään määrätään hiljainen mies, insinööri Kari Järvinen (Mikko Nousiainen). Beatlehem saa Järvisen elämän sekaisin, hän rakastuu kirpputorilla asuvaan nuoreen naiseen, Vilmaan (Pihla Penttinen). Beatlehemin elämäntyyli alkaa viehättää insinööriä. Kehitysprojekti lopetetaan kuitenkin kesken, Finnodata ostaa Beatlehemin asukkaille uudet vuokra-asunnot kerrostalosta ja vanha rakennus päätetään purkaa lasipalatsin tieltä. Kari Järvinen joutuu hankalaan tilanteeseen ja tekemään valintoja elämässään. ==Rooleissa== ==Tiivistetyt tuotantotiedot== Käsikirjoitus: Timo Kahilainen ja Heikki Salo Musiikki: Timo Kahilainen Puvustus: Riitta-Maria Pirtilä Lavastus: Markku Pätilä Äänisuunnittelu: Pekka Karjalainen Leikkaus: Kauko Lindfors Kuvaus: Harri Räty Tuottaja: Timo Kahilainen Ohjaus: Pekka Karjalainen Tuotanto: Kanta-Hämeen Mainospellet Oy ja YLE TV1 Yhteistuotannot Elokuvan levitys: Walt Disney Studios Motion Pictures Finland Oy Kuvaukset: Maalis- huhtikuu 2003 Ensi-ilta: 22. joulukuuta 2003 Tuotantobudjetti: 340 000 € Suomen elokuvasäätiön tuki: 168 000 € Rahoittava TV-yhtiö: YLE TV1 Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2003 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Pekka Karjalaisen ohjaamat elokuvat
Alvin ja pikkuoravat (elokuva)

Alvin ja pikkuoravat () on elokuva vuodelta 2007. Suomen ensi-ilta oli 8. helmikuuta 2008. Päähenkilöinä ovat oravat, jotka olivat myös samannimisessä televisiosarjassa Alvin ja pikkuoravat. Ihmispääosaa esittää Jason Lee, joka esittää lauluntekijä Dave Sevilleä, joka saa oravilta apua. Elokuvan on ohjannut Tim Hill. Alvin ja pikkuoravat on saanut jatkoa elokuvilla Alvin ja pikkuoravat 2, Alvin ja pikkuoravat 3 ja Alvin ja pikkuoravat: Reissussa. == Juoni == Kaikki alkaa siitä, kun kolmen oravan Alvinin, Simon ja Teron kotikuusi kaadetaan, ja seuratessaan kotiaan, oravat joutuvat kaupunkiin erääseen rakennukseen. Herkkukorin houkuttelevina ne loikkaavat säveltäjä Daven matkaan, ja päätyvät tämän kotiin. Dave ei osaa tehdä musiikkia, ja huomatessaan oravien olevan taitavia laulajia, hän tekee sopimuksen niiden kanssa. Oravat saavat asua hänen luonaan, jos he laulavat hänelle kappaleitaan. Lopulta pikkuoravien suosio kasvaa, ja heille ehdotetaan levysopimusta. Daven tylyn käytöksen takia oravat muuttavat levyttäjä Ianin luokse, joka palvoo heitä, ja ovelasti saa kaiken suosion itselleen. Hän aikoo lähteä kuuluisuudeta väsyneiden oravien kanssa pitkälle maailmankiertueelle, mikä ei sovi Davelle, joka viime hetkellä lähtee hakemaan oravia kotiin. Hän ei meinaa onnistua, mutta lopulta Alvin, Simo ja Tero pinkovat itse Daven luokse kesken esityksen, ja pääsevät kotiin. Sen jälkeen Ian ei enää häiritse heitä, ja Dave kohtaa elämänsä naisen, jonka suhteiden parannuksessa pikkuoravat yrittävät kaikin puolin auttaa häntä. ==Rooleissa== ===Suomenkieliset äänet=== ===Näyttelijät=== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan kotisivut * Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tim Hillin ohjaamat elokuvat Luokka:Alvin ja pikkuoravat -elokuvat
Itävallan Grand Prix 1979

Itävallan Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. elokuuta 1979 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut australialainen Alan Jones. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 27 Alan Jones Williams-Ford 54 1:27:38.01 2 9 2 12 Gilles Villeneuve Ferrari 54 + 36,05 5 6 3 26 Jacques Laffite Ligier-Ford 54 + 46,77 8 4 4 11 Jody Scheckter Ferrari 54 + 47,21 9 3 5 28 Clay Regazzoni Williams-Ford 54 + 48,92 6 2 6 16 René Arnoux Renault 53 + 1 krs. 1 1 7 3 Didier Pironi Tyrrell-Ford 53 + 1 krs. 10 8 22 Derek Daly Ensign-Ford 53 + 1 krs. 11 9 7 John Watson McLaren-Ford 53 + 1 krs. 16 10 8 Patrick Tambay McLaren-Ford 53 + 1 krs. 14 Kesk. 5 Niki Lauda Brabham-Alfa Romeo 45 Moottori 4 Kesk. 22 Patrick Gaillard Ensign-Ford 42 Jousitus 24 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows-Ford 34 Jousitus 13 Kesk. 18 Elio de Angelis Shadow-Ford 34 Moottori 22 Kesk. 6 Nelson Piquet Brabham-Alfa Romeo 32 Moottori 7 Kesk. 9 Hans Joachim Stuck ATS-Ford 28 Moottori 18 Kesk. 25 Jacky Ickx Ligier-Ford 26 Moottori 21 Kesk. 2 Carlos Reutemann Lotus-Ford 22 Ohjautuvuus 17 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 16 Vaihdelaatikko 3 Kesk. 20 Keke Rosberg Wolf-Ford 15 Sähköt 19 Kesk. 14 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 15 Jarrut 12 Kesk. 17 Jan Lammers Shadow-Ford 3 Ulosajo 23 Kesk. 30 Jochen Mass Arrows-Ford 1 Moottori 20 Kesk. 1 Mario Andretti Lotus- Ford 0 Kytkin 15 DNQ 31 Hector Rebaque Lotus-Ford Karsiutui DNQ 24 Arturo Merzario Merzario-Ford Karsiutui == Muuta == *Paalupaikka: René Arnoux – 1.34,07 *Nopein kierros: René Arnoux – 1.35,77 (kierroksella 40) == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1979 1979
Blackmar–Diemer-gambiitti

Blackmar–Diemer-gambiitti eli Blackmarin gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla 1.d4 d5 2.e4 dxe4. Avaus on saanut nimensä Armand Blackmarilta (1826–1888) ja Emil Diemeriltä (1908–1990), joiden analyysien ansiosta se on tullut paremmin tunnetuksi. Valkea jatkaa normaalisti 3.Rc3, minkä jälkeen musta voi yrittää pitää sotilaastaan kiinni tai jatkaa kehitystään.COE ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Blackmar–Diemer-gambiitin pelejä * Eric le Diemerophile Entry point to sites / blogs addressing the BDG Web ... and a new book to be published early 2010 in addition to my current BDG Luokka:Shakkiavaukset
Patrick Kühl

Patrick Kühl (26. maaliskuuta 1968) on entinen saksalainen uimari, joka voitti olympiahopeaa 200 metrin sekauinnista Soulista 1988, Itä-Saksan väreissä.http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=KÜHLPAT01 Hän voitti uransa aikana myös kolme EM-mitalia 400 metrin sekauinnista, joista yhden Saksojen yhdistymisen jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Itäsaksalaiset uimarit Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Ottosson

Jan Bo Ottosson (s. 10. maaliskuuta 1960 Högsäter) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1980-luvulta 1990-luvun alkuun. Hän voitti kaksi olympiakultaa 4 x 10 kilometrin viestissä vuosina 1984 ja 1988. Lisäksi hän sijoittui vuoden 1988 talviolympialaisissa 50 kilometrin matkalla kuudenneksi. MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan niin ikään kuudes Val di Fiemmen 1991 15 kilometrillä. Maailmancupissa Ottosson voitti 15 kilometrin kilpailun Reit im Winklissä 14. tammikuuta 1983. Lisäksi hän oli maailmancupin osakilpailuissa kerran toinen ja kolme kertaa kolmas. Ottosson voitti myös Vaasahiihdon vuosina 1989, 1991, 1992 ja 1994. == Lähteet == * Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiziljurt

Kiziljurt (avaariksi Гъизилюрт, Gisiljurt, kumykiksi Къызылъюрт, Qyzyl"jurt, lakiksi, lezgiksi ja tabasaraniksi Къизилюрт, Qiziljurt, ) on kaupunki Dagestanin keskiosassa Venäjällä , 64 kilometriä pääkaupungista Mahatškalasta länteen. Se sijaitsee Sulakjoen varrella ja on Kiziljurtin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa on muun muassa rakennusaineteollisuutta. Asukasluvun kehitys Vuosi Asukasluku 1959* 2 200 1970 13 100 1979 21 700 1989 33 682 1998 28 700 2002 30 264 2010 32 988** *Käsittää vain Kiziljurtin työläisasutuksen, ei vuonna 1963 muodostettua kaupunkia. ** Kaupungin asukkaat, koko Kiziljurtin kaupunkipiiri 43 421 henkeä, jossa on mukana Bavtugain (4 765 as.)ja Sulakin (3 423 as.) kaupunkimaiset taajamat ja 2 245 maaseutuasukasta. ==Historia== Kiziljurtin kaupunkipiiri perustettiin vuonna 1963 yhdistämällä Kiziljurtin, Bavtugain ja Sulakin työläisasutukset. ==Lähteet== Luokka:Dagestanin kaupungit
Vaaleakultarinnat

Vaaleakultarinnat (Iduna) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kerttujen heimoon Vaaleakultarinnat on erotettu omaksi suvukseen kultarintojen-suvusta (Hippolais). == Lajit == Luettelo perustuu BirdLife Suomen viralliseen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. * Aavikkokultarinta Iduna rama * Iberiankultarinta Iduna opaca * Keltakerttu Iduna natalensis * Pikkukultarinta Iduna caligata * Vaaleakultarinta Iduna pallida * Vuorikeltakerttu Iduna similis == Lähteet == Luokka:Kerttuset
Per-Erik Larsson

Per-Erik Larsson (3. toukokuuta 1929 Oxberg – 31. toukokuuta 2008 Mora) oli ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän voitti pronssia 4 × 10 km viestissä vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa. Larsson voitti myös kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuoden 1958 MM-kilpailuissa Lahdessa hän voitti kultaa 4 × 10 km viestissä ja vuonna 1954 Falunissa pronssia. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sebastian Haseney

Sebastian Haseney (s. 27. elokuuta 1978) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä, joka on parempi hiihto- kuin mäkiosuudella. Haseney on voittanut kaksi hopeamitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen joukkueyhdistetystä: Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Ramsaussa 1999 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi, Sapporossa 2007 normaalikilpailussa yhdeksänneksi. Liberecissä 2009 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa on 6. sija 15 km kilpailussa vuoden 2002 talviolympialaisissa. Maailmancupissa Haseney on voittanut kauden 2007–2008 loppuun mennessä kaksi sprinttikilpailua: Steamboat Springsissä kaudella 2000–2001 ja Val di Fiemmessä kaudella 2007–2008. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2003–2004 kuudes ja kaudella 2006–2007 kahdeksas. ==Lähteet== * Luokka:Saksalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuu jo tangoon

Tuu jo tangoon on Frederikin vuonna 1978 julkaisema albumi. Levyn kappaleita ovat mm. ”Tuu jo tangoon” ja ”Rakkauden aika”, joka on suomennos Israelin Euroviisu-kappaleesta. Kappale ”Pois luotas kiidän” on suomenkielinen versio Uriah Heepin kappaleesta ”Free Me”. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuu jo tangoon discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1978 albumit Luokka:Frederikin albumit
Christian Adolph Diriks

Christian Adolph Diriks (11. marraskuuta 1775 Kööpenhamina, Tanska – 16. joulukuuta 1837 Kristiania, Norja) oli norjalainen juristi, Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja ministeri. == Tausta == Diriks syntyi saksalaisen laivanvarustaja Boye Diriksin ja Marie Elisabeth Stoppelin perheeseen Kööpenhaminassa. Hän opiskeli erinomaisin arvosanoin ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1795. Hän avioitui Maren Cathrine Taxin (k. 1848), joka oli Kongsbergin hopeasulattamon omistajan tytär, kanssa vuonna 1798. == Ura == Hän työskenteli aluksi Kööpenhaminan hovi- ja kaupunginoikeudessa, kunnes hänet nimitettiin 1806 asessoriksi Kristiansandin lääninylioikeuteen Norjaan. Vuonna 1812 hänet valittiin tuomariksi Larvikiin ja samalla koko silloiseen Larvikin kreivikuntaan. === Kansalliskokousedustaja 1814 === Kansalliskokouksessa hän edusti Larvikia. Hänet valittiin juristina perustuslakikomiteaan ja sen sihteeriksi. Hän profiloitui kokouksessa itsenäisyyspuolueen kannattajana, joka toivoi Norjan ajan myötä yhdistyvän uudelleen Tanskaan. === Professori ja ministeri === 3\. kesäkuuta 1814 Diriks nimitettiin oikeustieteen professoriksi vastaperustettuun Kristianian yliopistoon. Hänen valtiolliset velvollisuutensa kuitenkin estivät häntä keskittymästä akateemiseen uraan. Diriks valittiin Stortingiin Kristianiasta ja sen lakikomiteaan syksyllä 1814. Tämän jälkeen hän toimi useissa ministeritehtävissä moneen otteeseen vuosina 1814 – 1836, poliisi-, oikeus-, sekä kirkko- ja opetusministeriöissä. Tanskalaismielisenä hänellä oli myös vastustajia ja hän vältti täpärästi syytteen valtakunnanoikeuteen vuonna 1818. Yleisesti hänet kuitenkin mainittiin suosituksi hahmoksi aikansa politiikassa. Hän kuoli Kristianiassa 1837, vuosi politiikasta eläköitymisensä jälkeen ja hänet on haudattu Oslon Vår Frelsers-hautausmaalle. Hänen pojanpoikansa oli taidemaalari Karl Edvard Diriks (1855–1930). == Lähteet == Diriks, Christian Adolph Diriks, Christian Adolph Diriks, Christian Adolph Diriks, Christian Adolph
Alfred Kälin

Alfred Kälin (s. 16. tammikuuta 1949) on sveitsiläinen hiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla. Hän oli mukana talviolympialaisissa 1972 ja 1976. Hän voitti olympiapronssia Sapporossa 1972 miesten 4×10 kilometrin viestihiihdossa. Kälinin paras henkilökohtainen sijoitus olympialaisissa oli hänen Sapporossa saavuttamansa 17. sija 30 kilometrin hiihdosta. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset maastohiihtäjät Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olen Dracula

Olen Dracula on Frederikin vuonna 1977 julkaisema albumi. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # == Aiheesta muualla == * Olen Dracula discogs.com -sivustolla Luokka:Frederikin albumit Luokka:Vuoden 1977 albumit
Sonja Edström-Ruthström

Sonja Edström-Ruthström (o.s. Edström) (18. marraskuuta 1930 Luulaja – 15. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa. Hän voitti kolme olympiamitalia: yhden kullan Squaw Valleyssä 1960 ja kaksi pronssia Cortina d’Ampezzossa 1956. Hän saavutti kaksi pronssimitalia MM-kilpailujen viesteissä (1954 ja 1958). Parhaimmillaan hän oli vuonna 1956, jolloin hän saavutti olympialaisissa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa ja nosti viestin nopeimmalla yksityisajalla Ruotsin pronssille sekä voitti olympialaisten jälkeen Falunin, Salpausselän, Holmenkollenin ja Ounasvaaran 10 kilometrin kilpailut. Falunin kympin hän voitti kaikkiaan neljänä peräkkäisenä vuonna 1954–1957. Ensimmäisen kerran hän hiihti arvokilpailuissa Oslon talviolympialaisissa 1952 sijoittuen 10 kilometrillä 11:nneksi.Arponen, ym., s. 171 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Singapore (albumi)

Singapore on Frederikin julkaisema ja hänen perustamansa Reetu Recordsin toinen levy. Levyltä löytyy mm. Reetun Leena Vanamon kanssa laulettu ”Haluan vain sun”. Albumi myi kultaa tuoden Frederikille neljännen kultalevyn. == Kappaleet == A # # # # # # B # # # # # # == Aiheesta muualla == * Singapore discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Frederikin albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Ole Hegge

Ole Hegge (3. syyskuuta 1898 – 2. kesäkuuta 1994) oli norjalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa.Sports Reference LLC Hän voitti olympiahopeaa vuoden 1928 talviolympialaisissa St Moritzissa 18 kilometrin kilpailussa. Hän osallistui myös 50 kilometrin matkalle ja sijoittui viidenneksi. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin ja edusti Norjaa vielä vuoden 1932 talviolympialaisissa sijoittuen neljänneksi 50 kilometrin kilpailussa. Myös Lahden MM-kilpailuissa 1926 hän oli päätynyt 50 kilometrillä neljänneksi.Arponen, ym., s. 148 Holmenkollenin kisoissa Hegge sijoittui toiseksi 17 kilometrillä vuonna 1925 sekä 50 kilometrillä vuosina 1924, 1926 ja 1927. Vuosina 1926 ja 1928 hän voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrin hiihdossa. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Carola Anding

Carola Anding (s. 29. joulukuuta 1960 Struth-Helmershof, Thüringen) on entinen itäsaksalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1980-luvun alkupuolella. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1980 talviolympialaisissa Lake Placidissä 4 × 5 km viestissä ja oli kahdestoista 10 kilometrillä. Hänen puolisonsa on ampumahiihtäjä Matthias Jacob. Anding voitti myös pronssia vuoden 1982 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 4 × 5 km viestissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Itäsaksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dagestanskije Ogni

Dagestanskije Ogni (avaariksi Огни, Ogni, lezgiksi Дагъустандин Огни, Dagustandin Ogni, tabasaraniksi Дагъустан Огни, Daġustan Ogni, ) on pieni kaupunki Dagestanin eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla 118 kilometriä pääkaupungista Mahatškalasta etelään. Kaupungissa toimii lasi-, laakeri- ja mattotehtaat. Asukasluvun kehitys Vuosi Asukasluku 1939 4 400 1959 6 800 1979 12 600 1989 21 700 2002 26 346 2010 27 923 ==Lähteet== Luokka:Dagestanin kaupungit
M/S Ella J

M/S Ella J () oli vuonna 1977 A/S Fredrikstad Mekaniska Verkstedin telakalla Fredrikstadissa Norjassa rakennettu ro-ro-rahtialus. Syksyllä 2009 alus myytiin romutettavaksi. Ella J:n sisaraluksia ovat M/S Borden ja M/S Maria G. == Käyttöhistoria == Höyrylaiva Oy Bore/ Ångfartygs Ab Bore tilasi aluksen 20. elokuuta 1975. Alus oli valmis 5. joulukuuta 1977, ja se luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/ Ångfartygs Ab Boren omistukseen. Omistaja rekisteröi aluksen Bore Sun -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen Bore Sun aloitti liikennöinin linjalla Suomi–Terneuzen–Calais–Suomi. Vuoden 1979 aluksen omistajavarustamo muutti nimekseen Bore Line. Ab Grundstenen 49009 osti aluksen 6. heinäkuuta 1989 ja teki aikarahtaussopimuksen siitä Rettig Groupin kanssa. Kesäkuussa 1992 alus siirtyi Rederi Ab Liron haltuun nimellä Liro Sun. Syyskuussa 1992 Liro Sun aikarahdattiin Finncarriersin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Lyypekki–Rostock. Huhtikuussa 1993 suomalainen Rederi Ab Engship osti aluksen ja rekisteröi sen nimellä Garden Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nauvo. Vuosina 1994–1999 Garden oli aikarahdattuna Argomanin liikenteeseen linjalle Turku–Cuxhaven–Harwich. Argomanin jälkeen aluksen omistaja teki aikarahtaussopimuksen Transfennican kanssa. Transfennica käytti alusta reitillä Rauma–Travemünde–Lyypekki–Halmstad–Lyypekki–Södertälje–Rauma. Tammikuussa 2001 Garden aikarahdattiin United European Car Carriersin liikenteeseen Bremerhavenin, Hangon, Helsingin ja Göteborgin satamien välille. Syyskuussa 2006 Tanskan puolustusministeriö vuokrasi Gardenin ja teki sillä yhden matkan Itämereltä Lähi-itään. Syyskuun 2006 aikana Dilys Carrier Company ilmoitti ostavansa aluksen. Lokakuussa tapahtui luovutus uudelle omistajalle, joka rekisteröi aluksen nimellä Ella J Saint Vincent ja Grenadiinien lipun alle. Kotisatamaksi tuli Kingstown. Marraskuussa 2006 Ella J aikarahdattiin kuudeksi kuukaudeksi United European Car Carriersin liikenteeseen. Syksyllä 2009 Ella J:n ilmoitettiin olleen myyty romutettavaksi Intiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Bore Sun Luokka:Rahtilaivat
Diderich Hegermann

Diderich Hegermann (tai Diderik, 6. joulukuuta 1763 Altona, Tanska – 7. helmikuuta 1835 Kristiansand, Norja) oli norjalainen kenraali ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja. == Tausta ja koulutus == Diderich Hegermann syntyi aikoinaan Tanskan hallussa olleessa Altonan satamakaupungissa. Vuonna 1776 hän meni kadettikouluun Kööpenhaminaan ja vuonna 1786 hänet nimitettiin luutnantiksi. == Ura == Vuonna 1790 hänet komennettiin komppanianpäälliköksi Norjaan, missä hänestä tuli kakkosupseeri Kristianian matemaattisessa koulussa, mistä myöhemmin tuli Norjan sotakorkeakoulu. Hänestä tuli myöhemmin koulun päällikkö majurinarvoisena. 1812 hänet ylennettiin everstiksi ja hänestä tuli Oplandin jalkaväkirykmentin komentaja. Siinä ominaisuudessa hänet myös valittiin armeijan edustajaksi Eidsvollin kansalliskokoukseen 1814. Kansalliskokouksessa Hegermann ajoi erityisesti yleistä asevelvollisuutta, sekä toimi aktiivisesti perustuslakikomiteassa, missä hänen kädenjälkensä näkyy erityisesti perustuslain muutosta koskevassa kohdassa 112. Hän edusti itsenäisyyspuoluetta, mutta ei suhtautunut oppositiota kohtaan mitenkään aggressiivisesti. Hänet valittiin myös kokouksen toisen viikon puheenjohtajaksi. Kesäsodassa Ruotsia vastaan 1814 hän komensi erästä suurimmista norjalaisyksiköistä. Aselepoaikana hän toimi lähettiläänä ruotsalaisjoukkojen päämajassa Fredrikshaldissa. Marraskuussa hänet nimitettiin kenraalimajuriksi ja uuteen hallitukseen puolustusministeriksi (). Hän itse koki omaavansa vääränlaisen koulutuksen tehtävään ja haki eroa. Vuonna 1816 hän jäi pois julkisista tehtävistä ja vetäytyi Boenin kartanoon Kristiansandin lähellä. Vuonna 1841 hänen muistokseen pystytettiin kuusi metriä korkea kiviobeliski sotakorkeakoulun pihalle. == Kirjallista tuotantoa == *Den norske militaire mathematiske skoles' historie (1796) == Lähteet == Luokka:Eidsvollin kansalliskokousmiehet Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Norjalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1763 syntyneet Luokka:Vuonna 1835 kuolleet
Tlaxcalteekit

Tlaxcalteekit olivat meksikolaisia intiaaneja, jotka asuivat asteekkien ydinalueelta itäänpäin olevalla Tlaxcallanin vuorisella alueella nykyisen Tlaxcalan seuduilla. He olivat asteekkien kielisukulaisia, sillä he puhuivat nahuatlia. Tlaxcalteekkien alue joutui laajenevan asteekkivaltion sisään, ja vaikka asteekit sotivat tlaxcalteekkeja vastaan, he antoivat Tlaxcallanin pysyä itsenäisenä saadakseen sieltä ihmisuhreja niin sanotuissa kukkasodissa. Hernán Cortésin johdolla maahan 1500-luvun alkupuolella tunkeutuneet espanjalaiset valloittajat voittivat tlaxcalteekit muutamassa taistelussa ja saivat taivuteltua nämä asettumaan puolelleen vanhaa vihollista vastaan asteekkien pääkaupungin Tenochtitlánin valtauksessa. Myöhemmin tlaxcalteekit saivat espanjalaisilta oikeuden ratsastaa ja kantaa tuliaseita toisin kuin asteekit ja monet muut. Siirtomaa-ajalla tlaxcalteekit valtasivat alaa Pohjois-Meksikosta perustaen sinne siirtokuntia. Luokka: Asteekit Luokka: Meksikon alkuperäiskansat
AirPort

AirPort on tietokonevalmistaja Apple Inc. valmistetta oleva langattomaan WLAN- tiedonsiirtoprotokollaan pohjautuva ja niitä koskeva tuotebrändäys. WLAN itsessään pohjautuu IEEE 802.11b -standardiin ja on yhteensopiva muiden 802.11b/g -laitteiden kanssa. Myöhempi tuoteperhe, joka pohjautuu IEEE 802.11g:seen, tunnetaan nimellä AirPort Extreme. Uusin tuoteperhe pohjautuu standardin IEEE 802.11n-luonnosversioon, ja käyttää samaa nimeä. Luokka:Apple
Alfonso De Lucia

Alfonso De Lucia (s. 12. marraskuuta 1983 Nola) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä Serie A:n Livornossa. ==Ura== De Lucia aloitti uransa Parmassa ja teki samassa joukkueessa ensi esiintymisensä Serie A:ssa 30. maaliskuuta 2002 AC Milania vastaan. Kaksi ensimmäistä kautta Parmassa De Lucia oli varamaalivahdin roolissa, pelaten ainoastaan yhden ottelun. Hänet lainattiin Salernitanaan kaudeksi 2003/2004, jossa De Lucia pelasi 11 ottelua. Palattuaan takaisin Parmaan De Lucia pelasi seuraavan Serie A ottelunsa kaudella 2005/2006, jolloin hänelle kertyi yhteensä neljä ottelua. Viimeisellä Parma-kaudellaan De Lucia sai vastuuta 13 ottelun verran, jonka jälkeen hän siirtyi kesällä 2007 Livornoon. Toistaiseksi De Lucia on edelleen varamaalivahtina uudessa seurassaan, Marco Amelian ollessa joukkueen ykkösmaalivahti. Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spiceworld

Spiceworld on brittiläisen popyhtye Spice Girlsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 1997. Yhtye on julkaissut myös saman nimisen elokuvan ja PlayStation-pelin. Albumin kappaleista singleinä julkaistiin "Spice Up Your Life", "Too Much", "Stop" ja "Viva Forever". == Kappaleluettelo == # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Albumin julkaisu- ja myyntitiedot theSpiceGirls.com -sivustolla * Rolling Stone-lehden arvio levystä * Entertainment Weekly -sivuston arvio albumista * allmusic.com -sivuston arvio albumista Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Spice Girlsin albumit
Pennybridge Pioneers

Pennybridge Pioneers on Millencolin-nimisen yhtyeen neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Kappaleista "Fox" ja "Penguins & Polarbears" on tehty myös singlet. Albumi myi Australiassa 35 000 kopiota| ==Kappaleet== # "No Cigar" - 2:43 # "Fox" - 2:02 # "Material Boy" - 2:23 # "Duckpond" - 2:50 # "Right About Now" - 1:48 # "Penguins & Polarbears" - 2:53 # "Hellman" - 2:40 # "Devil Me" - 2:40 # "Stop to Think" - 2:12 # "The Mayfly" - 3:05 # "Highway Donkey" - 2:28 # "A-Ten" - 3:00 # "Pepper" - 1:48 # "The Ballad" - 4:50 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Millencolinin albumit
Classics – The Rarest

Classics – The Rarest on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kolmas kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1990. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # === C-puoli === # * # # # === D-puoli === # * # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1990 kokoelma-albumit Luokka:Wigwamin albumit
Highlights

Highlights on suomalaisen Wigwam-yhtyeen neljäs kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1996. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Wigwamin albumit
Peräniemen kasino

Peräniemen kasino on historiallinen rakennus Kuopion Väinölänniemellä. Vuonna 1861 kuopiolainen ravintoloitsija M. Dahlström perusti Peräniemelle, entisen haudankaivajan virkatontille kesäravintolan, jolle antoi nimen Väinölä. Nimi laajeni myöhemmin käsittämään koko niemeä, jota nykyään kutsutaan Väinölänniemeksi. Alkuperäinen Peräniemen kasino rakennettiin 1861, viereisen uimalan luona sijainneen kylpylälaitoksen (1814–1951) käyttäjien tarpeista. Osa kylpylävieraista ja kaupunkilaisista tarvitsi virkistäytyäkseen kivennäisvesien lisäksi muitakin juomia ja paikasta kehittyi Kuopion silmäätekevien ihmisten suosittu illanviettopaikka. Vuonna 1882 kylpylän läheisyyteen rakennettiin huvila- ja teatterirakennus, johon tuli myös ympäri vuoden toimiva ravintola. Teatterirakennuksen valmistuttua kasinon paikalla ollut alkuperäinen kesäravintola rapistui ja vuonna 1897 maistraatti määräsi sen purettavaksi, ”muodoltaan epäonnistuneena ja rappeutuneena” ja kaupunki yhdessä matkailuyhdistyksen kanssa alkoi kaavailla uutta ravintolarakennusta entisen paikalle. Samassa yhteydessä niemeen rakennettiin pieniä huvimajoja. Suunnittelijaksi valittiin arkkitehti J. Eskil Hindersson ja nykyinen kasino otettiin käyttöön vuonna 1902. Kasinolle asennettiin Kuopion ensimmäinen puhelin 1919 (kyltti 1988, Väinö Lätti)Kuopio.fi, Kuopion taidemuseo 2008, Julkiset taideteokset ja muistomerkit ulkotiloissa, Muistomerkit, s.10 ja sinne asennettiin sähköt 1948. Sodan aikana kasinon yläkerran näköalaparveke purettiin ja katolla sijaitsi ilmatorjuntatykki. Vuonna 1971 Kansalliskauppa laajensi salin nykyiseen muotoonsa (arkkitehtina Kaj Michael). Tällöin kasinon ympäri kiertävä kuisti yhdistettiin saliin ja salia laajennettiin nykyisen matalan osan verran. Kasino on asemakaavassa merkitty suojelukohteeksi. Peräniemen kasino jatkaa kylpylän aikaisia kesäravintolaperinteitä entiseen tapaan ja toimii nykyään kesä- ja tilausravintolana. ==Lähteet== *Kuopion Kulttuuriympäristö, Väinölänniemi Luettu 1.2.2010 *Kulttuuriymparisto.kuopio.fi Väinölänniemi Luettu 30.3.2010 *minnacanth.kuopio.fi, Kuopio Minna Canthin elinaikana, Puijo, Väinölänniemi, Myhkyri Luettu 30.3.2010 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Tilaus- ja Kesäravintola Peräniemen Kasino Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuopion nähtävyydet Luokka:Ravintolat Kuopiossa Luokka:Väinölänniemi
Hans Christian Ulrik Midelfart

Hans Christian Ulrik Midelfart (22. heinäkuuta 1772 Byneset, Norja – 1. joulukuuta 1823 Skogn, Norja) oli norjalainen pappi, koulumies ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja sen perustuslakikomitean jäsen. == Tausta == Hans Christian syntyi kirkkoherra Albrecht Angell Midelfartin (1714–1788) ja Stinken Tønderin (1732–1793) pappisperheeseen silloisessa Bynesetin kunnassa, joka on nykyisin osa Trondheimia. Hän valmistui Trondhjems Skolesta 1789 ja suoritti teologisen loppututkinnon 1794. Hän avioitui 18. syyskuuta 1800 myös pappissukua olevan Eleonore Christiane Fabriciuksen (1773–1836) kanssa. == Ura == Vuodesta 1800 hän opetti Trondhjem Skolessa. Vuonna 1802 hänet valittiin papiksi Bejtstadenin seurakuntaan ja vuonna 1804 hänestä tuli pastori Vestre Indherrediin. Tällöin hän sai erityistunnustuksen Trondheimin piispa Buggelta koululaitoksen kehittämistoiminnastaan. Hänen oppilaitaan kuvailtiin alueen parhaiten oppineiksi. Muutoinkin häntä on kuvattu uhrautuvaiseksi luonteeksi vaikeiden sotavuosien aikana seurakuntansa suhteen. Hänet valittiin kansalliskokousedustajaksi 1814 Trondheimin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän epäröi aluksi maan kykyä selvitä itsenäisenä, mutta päätyi lopulta itsenäisyyspuolueen enemmistön riveihin. Hänet valittiin perustuslakikomiteaan. Eniten hän ajoi kirkon omaisuutta koskevia ja koululaitoksen kehittämiseen liittyviä asioita. Häntä pidettiin eräänä kokouksen kykenevimmistä ja oppineimmista miehistä. Hän puolusti myös tanskalaissyntyisten virkamiesten oikeutta päästä edelleen norjalaisiin virkoihin sekä vastusti perustuslain juutalaisparagrafia. Kirkon tuli edelleen hallita omaisuutta, mikä tulisi hänen mielestään käyttää koulutuksen ja yliopiston kehittämiseen. Unionikysymyksessä hän äänesti opiskeluaikaisen ystävänsä Georg Sverdrupin tapaan itsenäisyyspuolueen riveissä. Vuoden 1814 lopulla hänet nimitettiin Skognin kirkkoherraksi, jona hän toimi aina kuolemaansa saakka. Vaikka hän ei kokenut vetoa politiikkaan, hän tuli valituksi Stortingiin juuri ennen kuolemaansa 1823, mitä tehtävää hän ei ehtinyt ottaa vastaan. Häntä on kuvattu erääksi 1800-luvun kyvykkäimmistä norjalaisista pedagogeista. == Lähteet == Midelfart, Hans Christian Ulrik Midelfart, Hans Christian Ulrik Midelfart, Hans Christian Ulrik
Sarvet, sorkat, salatieteet

__NOTOC__ Sarvet, sorkat, salatieteet on Rytmihäiriön neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. helmikuuta 2008 levymerkillä Sakara Records. Albumi on jatkoa yhtyeen muuntautumisessa thrash metal -painotteisemmaksi kollektiiviksi, joka hyödyntää enemmän mm. akustisia kitaroita, huoliteltuja introja sekä kuorolaulua. Albumia on yleisesti ottaen pidetty ristiriitaisena yhtyeen vanhojen kannattajien keskuudessa. Albumin melodisuuteen ja monimuotoisuuteen on mahdollisesti osaltaan vaikuttanut kitaristi Janne Perttilän toisen yhtyeen, Moonsorrow’n musiikkityyli. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 40. == Vastaanotto == Desibeli Imperiumi 8+/10 Kaaoszine ylistävä Soundi V2.fi Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Desibelin Mikko Lamberg antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti erityisesti albumin asennetta, soundimaailman rikkautta ja Janne Perttilän kitaransoittoa kantavana voimana. Niin ikään Soundin Antti Mattila antoi albumille neljä tähteä, ja piti albumin melodista ja akustista revittelyä erinomaisena lisänä perinteiseen hardcore- paahtamiseen. Imperiumin Antti Klemi antoi albumille arvosanan 8+, ja piti albumia metallisuudestaan huolimatta punk-tuotoksena, jonka heikommatkin kappaleet pääsevät voiton puolelle silkalla aggressiivisuudellaan. V2.fi -sivuston J.A. Kaunisto piti tuotantoa niin onnistuneena, että viimeisestäkin räkäisyydestä tahtoo pitää kiinni, rosoisten sanoitusten niitä vaatiessa. Kaaoszinen Arto Mäenpää ylisti albumia Sakaran muiden yhtyeiden viimeaikaisia julkaisuja merkittävästi paremmaksi tuotokseksi, ja väitti kuuntelukokemuksen jälkeen muun musiikin ”maistuvan puulle”. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rytmihäiriö. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Unto Helo – laulu, taustalaulu * Janne Perttilä – kitara, akustinen kitara, laulu, taustalaulu, kosketinsoittimet * Antti Kiiski – basso, taustalaulu * Otto Luotonen – rummut, akustinen kitara, taustalaulu, laulu === Vierailevat muusikot === * Markus Eurén – kosketinsoittimet, taustalaulu * Marko Tarvonen – lyömäsoittimet, akustinen kitara, taustalaulu * Mitja Harvilahti – kitara, taustalaulu * Henri Sorvali – taustalaulu, kosketinsoittimet * Pekka Helo – taustalaulu * Pete Eskelinen – taustalaulu * Ville Sorvali – taustalaulu * Olli-Pekka Laine – taustalaulu === Tuotanto === * Jukka Varmo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija (Finnvox, tammikuu 2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Rytmihäiriön albumit Luokka:Sakara Recordsin albumit
Fresh Garbage – Rarities 1969–1977

Fresh Garbage – Rarities 1969–1977 on suomalaisen Wigwam-yhtyeen viides kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2000. Levy sisältää harvinaisia kappaleita, kuten yhtyeen ensimmäisen singlekappaleen "Must Be the Devil". == Kappaleet == ===CD 1: 1969-1973=== # "Must Be The Devil" (Pembroke) \- 4:25 # "Greasy Kids' Stuff" (Pembroke) \- 2:58 # "Luulosairas" (Gustavson) \- 4:07 # "Pedagogi" (Gustavson) \- 3:28 # "Häätö" (Huldén) \- 4:08 # "Chest Fever" (Robertson) \- 5:52 # "Fresh Garbage" (Ferguson) \- 5:36 # "King Harvest (Has Surely Come)" (Robertson) \- 2:57 # "Losing Hold" (Pohjola, Gustavson - Pembroke) \- 6:36 # "Nothing Shows" (Pembroke) \- 2:51 # "Captain Supernatural" (Pembroke) \- 3:49 # "Imagine" (Lennon) \- 3:42 # "Nipistys" (Pohjola) \- 8:06 # "Marvelry Skimmer (Friend From The Fields)" (Pembroke) \- 3:35 # "Fairyport" (Gustavson) \- 13:46 Kokonaiskesto: 76:40 ===CD 2: 1974-1977=== # "Do The Pigworm" (Pembroke) \- 9:30 # "Just My Situation / Sweet Marie" (Pembroke) \- 9:17 # "A Better Hold (And A Little View)" (Pembroke) \- 3:52 # "Never Turn You In" (Rechardt - Pembroke) \- 6:46 # "No New Games" (Pembroke) \- 6:39 # "Tramdriver" (Pembroke) \- 3:48 # "Wardance" (Rechardt - Pembroke) \- 3:42 # "No New Games / Grass For Blades" (Pembroke) \- 18:15 # "In And Out" (Montgomery) \- 8:00 # "Looking For The Eddie And The Boys (Jam Session)" (Rechardt) \- 7:54 Kokonaiskesto: 78:03 ===Kappaleiden alkuperä=== * A1-A2: single LRS 1021 maaliskuu 1969 * A3: single LRS 1028A lokakuu 1969 * A4-A5: single LRS 1047 maaliskuu 1970 * A6-A7: live, Kulttuuritalo, Helsinki 27. helmikuuta 1970 * A8-A11: live, N-Club, Helsinki 11. helmikuuta 1971 * A12-A15: live, Liisankadun studio, Helsinki 7. marraskuuta 1973 * B1-B2: live, N-Club, Helsinki 3. kesäkuuta 1974 * B3-B5: live, Töölönrannan kesäteatteri, Helsinki 18. kesäkuuta 1975 * B6-B7: single LRS 2100 marraskuu 1975 * B8: live, Ylioppilastalo, Tampere 23. marraskuuta 1977 * B9: live, Ylioppilastalo, Tampere 24. marraskuuta 1977 * B10: live, Bullerbyn, Tukholma 14. joulukuuta 1977 == Tekijät == ===Muusikot=== * Mats Huldén: basso (A1-A7) * Vladimir Nikamo: kitara (A1-A7) * Jim Pembroke: laulu, koskettimet (A1, A2, A5-A15, B1-B10) * Ronnie Österberg: rummut (A1-A15, B1-B10) * Jukka Gustavson: koskettimet, laulu (A3-A15, B1, B2, B8, B9) * Pekka Pohjola: basso, viulu (A4, A5, A8-A15, B1, B2) * Otto Donner: ääni (A5) * Pekka Rechardt: kitara (B1-B7, B10) * Måns Groundstroem: basso (B3-B10) * Heikki Hietanen: koskettimet (B3-B7) * Esa Kotilainen: koskettimet (B8-B10) * Heikki Silvennoinen: kitara (B9) ===Muut=== * Re-masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox Studiot, Helsinki (17.–21. elokuuta 2000) * Kokoelman ovat koonneet: Mikko Meriläinen, Suonna Kononen, Timo Vuorio * Kansi: Mats Huldén * Lay-out: Japa Mattila * Valokuvat: Jorma Auersalo, Risto Vuorimies, Suosikki ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2000 kokoelma-albumit Luokka:Wigwamin albumit