EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tyler Alvarez

Tyler Sage Alvarez (s. 25. lokakuuta 1997 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan Diego Ruedana Nickelodeonin teini-sarjassa Every Witch Way ja Peter Maldonadona Netflixin pilasarjassa American Vandal. == Elämäkerta == Alvarez syntyi New Yorkissa ensimmäisen sukupolven kuubalaiselle amerikkalaiselle isälle ja neljännen sukupolven puertoricolaisamerikkalaiselle äidille. Hän opiskeli Fiorello H. LaGuardia High Schoolissa New Yorkissa ja Jericho High Schoolissa Jerichossa, New Yorkissa. 11\. kesäkuuta 2021 Alvarez esiintyi julkisesti homona sosiaalisessa mediassa. == Filmografia == === Elokuva === * 2013 : The House That Jack Built ... Young Hector * 2014 : Every Witch Way: Spellbound ... Diego Rueda * 2017 : High School Lover ... Larry * 2018 : The Pretenders ... Doug * 2020 : John Henry ... Oscar * 2022 : Crush ... Dillon * 2023 : Pools ... Blake * 2023 : Sid Is Dead ... Jim Vega === Televisio === * 2014–2015 : Every Witch Way ... Diego Rueda * 2015 : Talia in the Kitchen ... Diego Rueda * 2015–2017 : Orange Is the New Black ... Benny Mendoza * 2017–2018 : American Vandal ... Peter Maldonado * 2017 : Fresh Off the Boat ... Wes * 2018 : The Fosters ... Declan Rivers * 2019 : Veronica Mars ... Juan-Diego De La Cruz * 2021 : Never Have I Ever ... Malcolm Stone * 2021 : What We Do in the Shadows ... Wes Blankenship * 2022 : Blockbuster ... Carlos Herrera ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andreaskirkko

Andreaskirkko () on helsinkiläinen vapaaseurakunta. Seurakunta on Missionskyrkan i Finland-kirkkokunnan jäsen. Seurakunnan kirkko sijaitsee Korkeavuorenkadulla, Kaartinkaupungissa. Seurakunta tekee yhteistyötä paikallisesti, kansallisesti ja kansainvälisesti sekä tukee satunnaisesti useita lähetys- ja avustustehtäviä ulkomailla. Seurakunnan johtaja on Markus Österlund. Andreaskyrkan on Helsingin ensimmäinen vapaakirkollinen seurakunta. Vuonna 1891 seurakunnassa aloitettiin suomenkielinen toiminta, joka jakautui suomenkieliseksi vapaaseurakunnaksi vuonna 1923. == Katso myös == * Uskonto Helsingissä * Luettelo Suomen vapaaseurakunnista * Missionskyrkan i Finland * Helsingin vapaaseurakunta == Lähteet == Luokka:Helsingin seurakunnat Luokka:Suomen vapaaseurakunnat Luokka:Kaartinkaupunki
MIPS Technologies

MIPS, aiemmin MIPS Computer Systems, Inc. ja MIPS Technologies, Inc. on yhdysvaltalainen puolijohteita suunnitteleva yritys, joka tunnetaan erityisesti MIPS-arkkitehtuurista ja RISC-mikroprosessoreista. MIPS oli Silicon Graphicsin omistuksessa vuodesta 1992 ja sen prosessoreita käytettiin SGI:n työasemissa. Imagination Technologies osti yrityksen 2013 ja myi sen Wave Computingille 2018. Wave hakeutui konkurssisuojaan 2020. MIPS ilmoitti 2021 luopuvansa MIPS-arkkitehtuurista.https://liliputing.com/mips- technologies-pivots-to-designing-risc-v-processors/ == Historia == MIPS perustettiin vuonna 1984. Ensimmäinen prosessori, R2000, julkaistiin vuonna 1986. SGI osti MIPS:in vuonna 1992. MIPS järjesti osakeannin vuonna 1998. MIPS:illä oli 150 työntekijää 1. marraskuuta 2010. Joulukuussa 2022 yritys julkaisi ensimmäinen RISC-V-käskykantaan perustuvan suorittimensa MIPS eVocore P8700. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Puolijohdevalmistajat
Vermont State House

Vermont State House on Vermontin Montpelierissä sijaitseva hallintorakennus, jossa kokoontuvat Vermontin yleiskokouksen ylä- että alahuone. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1833 ja ne saatiin valmiiksi vuonna 1838. Rakennus tuhoutui suurilta osin tulipalossa vuonna 1857. Rakennus jälleenrakennettiin ja se saatiin uudelleen käyttöön vuonna 1859. Rakennustyyliltään hallintorakennus edustaa ns. uuskreikkalaista tyyliä. Yksi rakennuksen merkittävimmistä yksityiskohdista on kultainen kupoli, jonka päällä on Cereksen patsas, joka symboloi maatalouden tärkeyttä osavaltiolle. Rakennus ottaa inspiraatiota Yhdysvaltain kongressitalosta. == Galleria == Tiedosto:Vermont State House dome 02.jpg|Rakennuksen kultainen kupoli Tiedosto:Vermont State House Representatives Hall.jpg|Vermontin edustajainhuoneen huone Tiedosto:Vermont State Senate Chamber.jpg|Vermontin senaatin huone == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot Luokka:Vermontin rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Vermontissa
Luettelo 2010-luvun tietokoneista

Tämä luettelo 2010-luvun tietokoneista on järjestetty julkaisuvuoden mukaan. == 2010 == * HP Compaq 6005 Pro * HP Elite 7100 * HP Elite 8100 * HP Pro 3005 * HP Pro 3010 * HP Pro 3015 * HP Pro 3085 * HP Pro 3115 * HP Pro 3120 * HP Pro 3125 * HP Pro 3130 * iMac unibody (2010 puoliväli) * MacBook (2010 puoliväli) * MacBook Air (myöhäinen 2010) * MacBook Pro 13 (2010 puoliväli) * MacPro (2010 puoliväli) == 2011 == * HP Compaq 4000 Pro * HP Compaq 6200 Pro * HP Elite 7200 * HP Elite 8200 * HP Pro 3300 * HP Pro 3305 * HP Pro 3400 * HP Pro 3405 * HP Pro 3410 * HP Pro 3500 * HP Pro 3505 * HP Pro 3515 * iMac unibody (2011 puoliväli) * iMac unibody (myöhäinen 2011) * MacBook Air (2011 puoliväli) * MacBook Pro 13 (varhainen 2011) * MacBook Pro 13 (myöhäinen 2011) == 2012 == * HP Compaq 4300 Pro * HP Compaq 6300 Pro * HP Compaq 6305 Pro * HP Elite 7300 * HP Elite 7500 * HP Elite 8300 * iMac unibody (myöhäinen 2012) * MacBook Air (2012 puoliväli) * MacBook Pro 13 Retina (myöhäinen 2012) * MacBook Pro 13 unibody (2012 puoliväli) * MacBook Pro 15 Retina (2012 puoliväli) * MacPro (2012 puoliväli) == 2013 == * iMac unibody (myöhäinen 2013) * MacBook Air (2013 puoliväli) * MacBook Pro 13 Retina (varhainen 2013) * MacBook Pro 13 Retina (myöhäinen 2013) * MacBook Pro 15 Ritona (varhainen 2013) * MacBook Pro 15 Retina (myöhäinen 2013) * MacPro (myöhäinen 2013) == 2014 == * HP EliteDesk 705 G1 * iMac retina (myöhäinen 2014) * iMac unibody (2014 puoliväli) * MacBook Air (varhainen 2014) * MacBook Pro 13 Retina (2014 puoliväli) * MacBook Pro 15 Retina (2014 puoliväli) == 2015 == * HP EliteDesk 705 G2 * iMac retina (myöhäinen 2015) * iMac unibody (myöhäinen 2015) * MacBook (varhainen 2015) * MacBook Air (varhainen 2015) * MacBook Pro 13 Retina (varhainen 2015) * MacBook Pro 15 Retina (2015 puoliväli) == 2016 == * MacBook (varhainen 2016) * MacBook Pro 13 (2016) * MacBook Pro 15 (2016) == 2017 == * HP EliteDesk 705 G3 * MacBook (2017) * MacBook Air (2017) * MacBook Pro 13 (2017) * MacBook Pro 15 (2017) == 2018 == * HP EliteDesk 800 G4 * MacBook Air (2018) * MacBook Pro 13 (2018) * MacBook Pro 15 (2018) == 2019 == * HP EliteDesk 805 G6 * MacBook Air (2019) * MacBook Pro 13 (2019) * MacBook Pro 15 (2019) * MacPro (2019) == Katso myös == * Luettelo 2000-vuosikymmenen tietokoneista * Luettelo 2020-luvun tietokoneista == Lähteet == 2010-luvun tietokoneista
Akantti (ornamentti)

Akantti eli akantin lehti tai akanthus () on Välimeren maissa kasvavien akanttien (Acanthus) poimuisia ja liuskaisia lehtiä muistuttava ornamentti. Se on ollut arkkitehtuurissa yleinen koristeaihe. Akantti on suosittu ornamentti etenkin klassisessa ja uusklassisessa arkkitehtuurissa. Akantti kehittyi ornamenttina Ateenassa 400-luvulla eaa. ja sitä on myöhemmin käytetty rakennustaiteessa korinttilaisten ja kompositapylväiden kapiteelien koristeaiheena. Vitruviuksen kertomuksen mukaan erään korinttilaisen neidon haudan päälle oli asetettu kalathos-kori, joka oli koristeltu akantin varsilla ja -lehdillä. Kallimakhos kopioi sen tyyliteltyyn muotoon ja loi näin korinttilaisen kapiteelin kalathoksen. == Esimerkkejä == Tiedosto:The Pantheon, Rome (14995115321).jpg|Rooman Pantheonin korinttilaisen pylvään kapiteeli. Tiedosto:Hagia Sophia (15468276434).jpg|Bysanttilainen akantein koristeltu kapiteeli. Hagia Sofia. Tiedosto:Belgique - Bruxelles - Maison presbytérale ND Finistère - 08.JPG|Akanttikoriste. Maison presbytérale de l'église Notre-Dame du Finistère, Bryssel Tiedosto:WLA vanda baroque baluster.jpg|Barokkia edustava akantin lehdin koristeltu kaide. Tiedosto:Morris Acanthus Wallpaper 1875.jpg|William Morrisin suunnittelema Acanthus-tapetti vuodelta 1875. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Ornamentit
Kuume (täsmennyssivu)

Kuume voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita: * kuume, kohonnut ruumiinlämpö * Kuume, yhdysvaltalais-brittiläinen elokuva vuodelta 2004 * Kuume, Pariisin kevään albumi * Kuume, Robin Cookin romaani
Ainura Sagyn

Ainura Sagyn on kirgisialainen insinööri ja yrittäjä. Sagyn on perustanut Tazar-nimisen startupin, joka vähentää muovijätettä yhdistämällä ylijäämämuovia tuottavia ja käyttäviä yrityksiä toisiinsa. Sagyn on kotoisin Kirgisian vuoristoisista osista ja sai stipendin, jolla pääsi opiskelemaan tietotekniikkaa maan pääkaupunkiin. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Madridissa. Sagyn on mukana kansallisessa ohjelmassa, jolla rohkaistaan naisia luonnontieteen ja tekniikan aloille, ja on pitänyt siellä esitelmiä tuhansille tytöille. BBC valitsi Sagynin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. Vuonna 2021 hän sai Anita.B-säätiön opiskelijoille myöntäämän palkinnon. == Lähteet == Luokka:Kirgisialaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo tietokoneista

* Luettelo 2000-vuosikymmenen tietokoneista * Luettelo 2010-luvun tietokoneista * Luettelo 2020-luvun tietokoneista
Österpurmon baptistiseurakunta

Österpurmon baptistiseurakunta () oli vuosina 1873–1932 Purmossa toiminut baptistiseurakunta. Seurakunnan keskus oli Purmon itäisessä osassa Sexjön kylässä. Seurakunta perustettiin vuonna 1873. Seurakunnan pitkäaikainen saarnaaja oli maanviljelijn poika Johan Kasén, joka saarnasi useissa paikoissa Purmossa. Seurakunnan tilaisuuksiin osallistui mm. Anders Niss ja monet muut baptistisaarnajat. Seurakunnan jäsenmäärä oli 1900-luvun vaihteessa 39. Seurakunta toimi pääasiassa Kasénin kotona, mutta toisinaan seurakunta toimi vuokrasi myös juhlasalia.Edén 1931, s. 333 Seurakunta lakkautettiin vuonna 1932 ja toiminta keskittyi Purmon baptistiseurakuntaan. == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund * Purmon baptistiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pedersören seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat Luokka:Purmo
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018 olivat järjestyksessään yhdeksännet alle 20-vuotiaiden naisten MM-kilpailut. Ne pelattiin Ranskassa 5.–24. elokuuta 2018. Kisapaikkakuntina olivat Vannes, Concarneau, Saint-Malo ja Dinan-Léhon. MM-lopputurnaukseen selviytyi järjestäjämaa Ranskan lisäksi viisitoista maata. Euroopasta mukana olivat Alankomaat, Englanti, Espanja ja Saksa, Aasiasta Japani, Kiina ja Pohjois- Korea, Oseaniasta Uusi-Seelanti, Afrikasta Ghana ja Nigeria, Pohjois- Amerikasta Haiti, Meksiko ja Yhdysvallat sekä Etelä-Amerikasta Brasilia ja Paraguay. Joukkueet pelasivat neljässä neljän joukkueen alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi puolivälieriin. Puolivälierien voittajat pelasivat välierissä, joiden voittajat pelasivat mestaruudesta loppuottelussa ja häviäjät kolmannesta sijasta pronssiottelussa. Mestaruuden voitti Japani, jolle mestaruus oli naisten tässä ikäluokassa ensimmäinen. Hopeaa saavutti loppuottelun maalein 3–1 hävinnyt Espanja, ja pronssia sai Englanti, joka voitti pronssiottelussa rangaistuspotkukilpailun jälkeen Ranskan. Muut puolivälieräjoukkueet olivat oman alkulohkonsa voittanut Saksa sekä lohkokakkosiksi sijoittuneet Alankomaat, Nigeria ja Pohjois-Korea. Turnauksen parhaat maalintekijät olivat kuusi maalia tehneet Englannin Georgia Stanway ja Espanjan Patricia Guijarro, joista jälkimmäinen palkittiin turnauksen parhaana pelaajana. Parhaaksi maalivahdiksi valittiin Englannin Sandy MacIver. == Loppuottelu == == Lähteet == 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2018 Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2018 Luokka:Ranskan urheilutapahtumat Luokka:Morbihan Luokka:Finistère Luokka:Côtes-d’Armor Luokka:Ille-et-Vilaine
Närpiön baptistiseurakunta

Närpiön baptistiseurakunta (, aik. Yttermark baptistförsamling) on vuonna 1886 perustettu närpiöläinen baptistiseurakunta. Suuri osa seurakunnan perustajajäsenistä kuului Åmossan baptistiseurakuntaan.Edén 1931, s. 358–360 Vuonna 2004 seurakuntaan kuului noin 80 jäsentä. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksia Salem-kappelissa. Lisäksi seurakunta omistaa kappelit Rangsbyssä ja Pirttikylässä sekä leirintäalueen Nämpnäsin Äggrundissa. Lisäksi seurakunnalla on pienryhmätoimintaa. Seurakunnalla on ollut myös Andaktsgruppen-lauluryhmä. Monet seurakunnan jäsenet osallistuvat Frank Mangs Centerin työhön. == Salem-kappeli == Närpiön baptistiseurakunnan Salem-kappeli valmistui vuonna 1912. Kappelin suuressa salissa oli valmistuessaan paikat 200 henkilölle ja lisäksi kappelissa oli pieni sali sekä pastorin asunto. Talon rakennuskustannukset olivat noin 115 000 markkaa. Rukoushuoneen alttaritaulun on maalannut Anni Krokfors ja se kuvaa pitkäperjantain ristiinnaulitsemista. == Historia == Baptismi saapui Närpiöön Nämpnäsin kylällä syntyneen ja Ruotsissa asuneen Mikael Erikssonin myötä. Vuonna 1884 Närpiössä perustettiin Nämpnäsin baptistiseurakunta, jonka saarnaajana Eriksson toimi. Vuonna 1886 perustettiin nykyinen Yttermarkin baptistiseurakunta, joka koettiin tarpeelliseksi pitkien etäisyyksien ja huonojen yhteyksien vuoksi.Stenwall 1974, s. 450–451 Seurakunnan perustava kokous pidettiin 17. lokakuuta 1886 Erik Janssonin johdolla Anders Frostin kotona Yttermarkissa. Kokouksessa seurakuntaan liittyi 25 henkilöä ja seurakunnan johtajaksi valittiin aikaisemmin Närpiön veljesseurakunnassa työskennellyt saarnaaja Lars Öhman, jonka avuksi valittiin Gabriel Söderman. Yttermarkilaisilla oli aluksi rukoushuone nykyisen meijerin luona. Yttermarkin Salemkappeli rakennettiin vuonna 1912. Rangsbyn Betelkappeli vihittiin käyttöön 1916. Myös Gottböleen perustettiin Elim-rukoushuone vuonna 1927. Vuonna 1931 seurakuntaan kuului 114 jäsentä. Vuonna 1933 perustettiin Rangsbyn baptistiseurakunta. 1970-luvun alussa Yttermarkin baptistiseurakunnassa oli 61 jäsentä ja yhteensä Närpiön baptistiseurakuntiin kuului 137 jäsentä. == Seurakunnan johtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan johtajina:Stenwall 1974, s. 454 * 1886–1887: Lars Öman * 1887–1898: Gabriel Söderman * 1898–1913: Anders Rausk * 1914–1915: Karl Smith * 1915–1919: John Söderman * 1919–1927: Anders Rausk * 1929–1934: Alwar Sundell * 1934–1935: Arthur Ekroth * 1936–1942: Alef Wikström * 1942–1946: Johannes Klemetz * 1946–1947: Alarik Björk * 1949–1953: Harald Westerlund * 1953–1957: Ernst Wallin * 1957–1960: Villard Wallin * 1961–1965: Ruben Johansson * 1966: Samuel Högberg * 1967– Filip Andersson * –2004: Catharina Olin == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund * Närpiön seurakunta * Närpiön Filadelfia-seurakunta * Närpiön lähetysseurakunta == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen baptistiseurakunnat Luokka:Närpiön seurakunnat
Ernestine Schumann-Heink

Ernestine Schumann-Heink (alun perin Tini RösslerErnestine Schumann-Heink Hollywood Walk of Fame, viitattu 24.4.2023; 15. kesäkuuta 1861 Libeň, Böömi – 17. marraskuuta 1936 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli itävaltalainen ooppera- ja liedlaulaja, joka oli äänialaltaan kontra-altto. Hän oli yksi keskeisistä Richard Wagnerin ja Richard Straussin oopperoiden roolien tulkitsijoista ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä.Ernestine Schumann- Heink Britannica, viitattu 24.4.2023 Schumann-Heink teki ensimmäisen ammattimaisen esiintymisensä laulamalla Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian esityksessä Grazissa sopraano Maria Wiltin kanssa vuonna 1877. Oopperadebyyttinsä hän teki Dresdenissä Saksassa vuonna 1878 Azucenan roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Trubaduuri. Hän lauloi Wagnerin oopperoiden esityksissä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuosina 1896–1906 ja loi Klytemnestran roolin Richard Straussin Elektrassa vuonna 1909. Vuosina 1899–1904 Schumann- Heink lauloi Metropolitan-oopperassa New Yorkissa. Hänen laajinta huomiota saanut roolinsa oli Erda Wagnerin Siegfriedissä. Hänen roolejaan Wagnerin ja Richard Straussin tuotantojen ulkopuolella olivat muiden muassa Carmen (Georges Bizet: Carmen), Fidès (Giacomo Meyerbeer: Le prophète) ja Orlovsky (Johann Strauss: Lepakko). Schumann-Heink tunnettiin myös merkittävänä yksinlaulujen tulkitsijana, joka piti usein resitaaleja. Schumann-Heink otti miestensä Ernest Heinkin ja Paul Schumannin sukunimet. Hän tuli elämänsä jälkimmäisellä puoliskolla tunnetuksi radiolähetyksistä Yhdysvalloissa, ja hän esiintyi vuonna 1935 elokuvassa Here's to Romance. Schumann-Heink on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. Yksi hänen lapsistaan oli näyttelijä Ferdinand Schumann-Heink. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Hollywood Walk of Fame
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010 olivat järjestyksessään viidennet alle 20-vuotiaiden naisten MM-kilpailut. Ne pelattiin Saksassa 13. heinäkuuta – 1. elokuuta 2010. Kisapaikkakuntina olivat Augsburg, Bielefeld, Bochum ja Dresden. MM-lopputurnaukseen selviytyi järjestäjämaa Saksan lisäksi viisitoista maata. Euroopasta mukana olivat Englanti, Ranska, Ruotsi ja Sveitsi, Aasiasta Etelä-Korea, Japani ja Pohjois- Korea, Oseaniasta Uusi-Seelanti, Afrikasta Ghana ja Nigeria, Pohjois- Amerikasta Costa Rica, Meksiko ja Yhdysvallat sekä Etelä-Amerikasta Brasilia ja Kolumbia. Joukkueet pelasivat neljässä neljän joukkueen alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi puolivälieriin. Puolivälierien voittajat pelasivat välierissä, joiden voittajat pelasivat mestaruudesta loppuottelussa ja häviäjät kolmannesta sijasta pronssiottelussa. Mestaruuden voitti Saksa, jolle mestaruus oli naisten tässä ikäluokassa toinen. Hopeaa saavutti loppuottelun maalein 2–0 hävinnyt Nigeria, ja pronssia sai Etelä-Korea, joka voitti pronssiottelussa Kolumbian 1–0. Muut puolivälieräjoukkueet olivat oman alkulohkonsa voittaneet Meksiko, Ruotsi ja Yhdysvallat sekä lohkokakkoseksi Ruotsin jälkeen sijoittunut Pohjois-Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli kymmenen maalia tehnyt Saksan Alexandra Popp, joka palkittiin myös turnauksen parhaana pelaajana. Parhaaksi maalivahdiksi valittiin Yhdysvaltain Bianca Henninger. == Loppuottelu == == Lähteet == 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2010 Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010 Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010 Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010 Luokka:Augsburgin urheilu Luokka:Dresdenin urheilu‎
Olga Heinänen

Olga Vilhemiina Heinänen (s. 1901, Helsinki) oli suomalainen punakaartin päällikkö Suomen vuonna 1918 käydyssä sisällissodassa. Heinänen syntyi Helsingissä työläisperheeseen. Hän kasvoi Haminassa ja kävi kansakoulun ennen kuin meni hätäaputöihin. Hätäaputöiden loputtua 16-vuotias Heinänen pestautui punakaartiin, jossa naiselle maksettiin runsasta 10 markan päiväpalkkaa. Rahan lisäksi Heinästä motivoi vallankumousaate ja hän värväsikin aktiivisesti lisää jäseniä punakaartiin. Nuori nainen myös johti 5. maaliskuuta 1918 perustetun Haminan naiskaartin toista plutoonaa. Keväällä 1918 Heinänen ryösti Haminan Seurahuoneen. Hän oli Browning-aseen kanssa vaatinut vaihtamaan 500 markan setelin pienemmiksi rahoiksi, mutta seurahuoneen hoitajatar kieltäytyi. Heinänen oli laukaissut aseensa kattoa kohti ja uhannut ampua yläkerrassa nukkuneen Ruotsin konsulin, mikäli hän ei saisi haluamiaan rahoja. Toukokuussa 1918 valkoisten vallattua Haminan Heinänen pakeni. Hän pakeni hevosellaan kohti Kotkaa, mutta valkokaartilaiset saivat hänet piiritettyä. Heinänen ampui hevosensa, joka kaatui valkokaartilaisen päälle, ja Heinänen pääsi jatkamaan pakoaan. Hänet kuitenkin saatiikn lopulta kiinni ja kuljetettiin vankileirille Tammisaareen. Esitutkinapapereissa häntä kuvailtiin kiivaaksi ja huonomaineiseksi ja hänen kerrottiin kuuluneen Punakaartin naisosaston kuolemanpataljoonaan. Hän oli edesauttanut punaisten ottamien vankien teloittamista, vaikka ei ollut itse surmannut heitä. Heinänen siirrettiin Santahaminan vankileirille, jossa vankien olot olivat huonot. Vangit kärsivät nälästä ja kulkutaudeista ja joutuivat kohtaamaan myös seksuaalista väkivaltaa. 16. heinäkuuta 1918 Heinänen ja kaksi muuta vankia karkasivat Santahaminasta saksalaisten sotilaiden avustuksella, kun heitä oltiin lähettämässä Suomenlinnaan toiselle leirille. Heinänen oli pyytänyt sotilailta apua karkaamiseen ja sotilaat olivat hankkineet pakomatkaa varten karkulaisille soutuveneen ja Heinäselle saksalaisen merisotilaan asun. Heinänen puki vaatteet päälleen ja he soutivat Santahaminasta Laajasaloon. Heinänen ja hänen vankitoverinsa viettivät yön Laajasalossa, jonka jälkeen kävelivät Herttoniemeen ja lopulta Helsinkiin, josta Heinänen matkusti junalla Haminaan. Hän piileskeli ensin metsässä Haminassa, sillä arveli, että häntä etsittäisiin kotoa vanhempiensa luota. Kun hän lopulta kuitenkin meni kotiinsa, jäi hän kiinni saksalaisille sotilaille, jotka asuivat viereisessä asunnossa. Heinänen sai kolmen vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Nämpnäsin baptistiseurakunta

Nämpnäsin baptistiseurakunta () on entinen Närpiössä toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1884 ja sen ensimmäisenä saarnaajana toimi Mikael Eriksson. Seurakunnalla oli vanha kappeli Nämpnäsissä vuosina 1888–1959 sekä uusi Betania-kappeli, joka valmistui vuonna 1961. Vuoteen 1931 mennessä seurakunnassa oli kastettu 191 henkilöä. Seurakunta tunnettiin erityisesti vilkkaasta pyhäkoulu- ja päiväkotitoiminnastaan. Seurakunta kohtasi laajaa vastustusta Närpiön seurakunnan papiston taholta.Edén 1931, s. 351 == Kappeli == Nämpnäsin vanha kappeli valmistui vuonna 1888 ja myöhemmin sitä laajennettiin ja remontoitiin. Vuonna 1931 kappelissa oli paikat 150 henkilölle ja sen rakennuskustannukset olivat 50 000 markkaa. Vanha kappeli oli toiminnassa vuoteen 1959. Uusi Betania-kappeli rakennettiin 1961. == Historia == Baptismi saapui Närpiöön Nämpnäsin kylällä syntyneen ja Ruotsissa asuneen Mikael Erikssonin myötä. Eriksson työskenteli saarnaajana Sundsvallin baptistiseurakunnassa. Vuonna 1874 hän vieraili Närpiössä ja piti useita kokouksia kahden viikon aikana, mikä oli alku baptistiselle toiminnalle Närpiössä. Vuonna 1881 Närpiössä vieraili myös Karlsson-niminen baptisti. Samana vuonna Eriksson vieraili uudestaan Närpiössä.Stenwall 1974, s. 450 Vuodesta 1884 lähtien Eriksson toimi Sundsvallin lähetysseuran saarnaajana Närpiössä. Kesäkuussa 1884 Eriksson muutti perheineen Nämpnäsiin ja piti seurakunnan perustavan kokouksen Johan Erik Landelsin luona Orrskäretissä. Paikalla olivat myös pasotri C. G. Lagergren Sundsvallista sekä Erik Jansson. Närpiön kirkkoherra Yrjö Gideon Forsman kielsi Lagergrenia kastamasta ja saarnaamasta, mutta kiellolla ei ollut vaikutusta. Seurakunnan johtajaksi valittiin Mikael Eriksson, joka toimi tehtävässä 33 vuotta eli vuoteen 1917. Seurakuntaan liittyi useita Åmossan seurakunnassa ja Ruotsissa kastettuja. 1970-luvun alussa seurakuntaan kuului 55 jäsentä. == Seurakunnan johtajat == * 1884: C. G. Lagergren * 1884–1920: Mikael Eriksson * 1920–1921: Jakob Holmudd * 1921–1926: Anders Andersson * 1926–1927: K. J. Jossfolk * 1927–1930: Linus Sandberg * 1931–1936: Anders Andersson * 1937-1942: Gustaf Uppgård * 1943–1953: Filip Andersson * 1954–1955: Reinhold Nylund * 1956: Filip Andersson * 1957–1959: Linus Sandberg * 1961–1965: Ruben Johansson * 1966: Samuel Högberg * 1967– Filip Andersson == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund * Närpiön baptistiseurakunta == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Närpiön seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat
Charles E. Coughlin

Charles Edward Coughlin (25. lokakuuta 1891 Hamilton, Kanada – 27. lokakuuta 1979 Bloomfield Hills, Michigan, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen pappi ja radiojuontaja. Isä Coughlin oli radiotoiminnan historian ensimmäisiä massayleisön saaneita esiintyjiä. Suosionsa huipulla 1930-luvun suuren laman aikana kolmasosa amerikkalaisista kuunteli hänen viikoittaisia taloutta ja politiikkaa populistisesta näkökulmasta käsitelleitä lähetyksiään, ja hän oli yksi Yhdysvaltojen vaikutusvaltaisimmista miehistä. Hänen esityksiinsä sisältyi myös hyökkäyksiä juutalaisia merkkihenkilöitä vastaan. == Elämä == Coughlin oli merimiehen ja ompelijattaren poika. Hän valmistui Toronton yliopistosta vuonna 1911, ja hänet vihittiin katoliseksi papiksi vuonna 1916. Hänestä tuli 1920-luvulla Michiganin Royal Oakissa sijaitsevan Shrine of the Little Flower -seurakunnan pappi, ja vuonna 1926 hän aloitti saarnaamisen ja puheiden pitämisen radion välityksille lapsille. Pian hän hyökkäsi presidentti Herbert Hooveria vastaan ja tuki presidentti Franklin D. Rooseveltia tämän valinnan jälkeen vuonna 1932. Vähitellen hän alkoi saarnata Rooseveltin New Deal -ohjelmaa vastaan ja julistaa antisemitistisiä näkemyksiä. Vuonna 1938 Coughlin auttoi eräässä lähetyksessä tekemään tunnetuksi poliittista yhdistystä nimeltä "kristillinen rintama", joka lupasi puolustaa maata kommunisteilta ja juutalaisilta. Rintama järjesti juutalaisvastaisia "osta vain kristityiltä" -kampanjoita eri puolilla maata. Coughlinin perustamassa Social Justice -lehdessä julkaistiin hyökkäyksiä kommunismia, Wall Streetiä ja juutalaisia vastaan. Coughlin julisti teoriaansa niin sanotusta "sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta", joka perustui rahapoliittisiin uudistuksiin. Toisen maailmansodan aikana hän syytti juutalaisia sodan lietsomisesta ja vastusti jyrkästi Yhdysvaltojen liittymistä sotaan jopa Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen. Yhdysvaltain hallinto lopulta kielsi Coughlinin lehden jakelun postitse vakoilulain (Espionage Act) rikkomisen vuoksi (käytännössä akselivaltojen propagandan levittämisen vuoksi), ja sen julkaiseminen lopetettiin vuonna 1942. Detroitin katolinen arkkipiispa Edward Aloysius Mooney määräsi toukokuussa 1942 Coughlinia lopettamaan radiolähetyksensä ja palaamaan seurakuntapapin työhönsä. Coughlin kirjoitti teokset Christ or the Red Serpent (1930), By the Sweat of Thy Brow (1931) ja The New Deal in Money (1933). Hän toimi seurakuntansa pappina eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1966. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Mirjam Karimus

Mirjam Aila Karimus (elokuu 1920 – 1995) oli suomalainen romaniaktivisti. Hän oli mukana perustamassa Suomen Mustalaisyhdistystä (nyk. Suomen Romaniyhdistys) ja romanikielen oikeinkirjoitukseen ja sanastoon keskittyneessä ortografiakomiteassa. == Elämä == Mirjam Karimuksen vanhemmat olivat Kaarlo Florin ja Jenny Nyman. Hänen äitinsä kuitenkin hylkäsi hänet jo vastasyntyneenä ja Karimuksesta tuli huutolaislapsi. Karimus ostettiin maataloon, jossa hän joutui tekemään raskasta työtä ansaitakseen elätyksensä. Kun Karimuksen isä Kaarlo Florin sai kuulla lapsestaan ja tämän kohtalosta, hän haki tyttärensä luokseen asumaan. Karimus pääsi kouluun ja opiskeli itsensä kampaajaksi ja sairaanhoitajaksi. Karimus tapasi miehen ja tuli tälle raskaaksi. Pariskunta meni kihloihin, mutta avioliitto jäi toteutumatta, sillä mies joutui ammutuksi ennen häitä. Karimus meni naimisiin seuraavan puolisonsa kanssa ja sai tältä myös sukunimensä Karimus. Pariskunta sai viisi lasta yhdessä. He asuivat maaseudulla talossa, jossa ei ollut sähköä eikä juoksevaa vettä: Karimus joutui tekemään suuressa talossa paljon raskaita kotitöitä ja hänen miehensä myös pahoinpiteli häntä jopa heidän lapsiensa nähden. Myöhemmin Karimus erosi miehestään, avioitui Valtteri Baltzarin kanssa ja sai vielä yhden lapsen. Karimus kuoli vuonna 1995. == Aktivismi == 1960-luvulla rasismipuhe sai aikaan romanien olojen tarkastelun Suomessa. Karimuksen mukaan Suomen valtio kohteli romaneja väärin eikä romanien ja muun väestön väliset konfliktit johtuneet romanikulttuurista vaan tietämättömyydestä, eristäytyneisyydestä ja syrjäytymisestä. Hän perusti yhdessä muiden aktivistien kanssa vuonna 1967 Suomen Mustalaisyhdistyksen (nyk. Suomen Romaniyhdistys), jonka tavoitteena oli muun muassa edesauttaa romanien asunto-, työ-, terveydenhuolto- ja koulutusasioiden parantumista. Yhdistys myös vaati hallituksen perustamaan Mustalaisasiain neuvottelukuntaan suurempaa romaniedustusta, mutta neuvottelukunta oli eri mieltä: heidän mielestään yhden romanijäsenen oli riitettävä. Yhdistys julkaisi Zirickli-lehteä ja toteutti Yleisradion kanssa tv-dokumenttisarjan romaneista. Yhdistyksen jäsenet käyttivät mediatilaa hyväkseen, osoittivat mieltään ja painostivat neuvottelukuntaa. Lopulta neuvottelukunta joutui Pohjoismaiden neuvoston syyniin ja neuvottelukunnan puheenjohtaja erosi. Vuonna 1970 romanien syrjintä kiellettiin lailla. Karimus on puhunut ja kirjoittanut paljon myös romaninaisten asemasta sekä ollut mukana romanikielen oikeinkirjoitukseen ja sanastoon keskittyneessä ortografiakomiteassa vuonna 1971. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Suomen romanit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008 olivat järjestyksessään neljännet alle 20-vuotiaiden naisten MM-kilpailut. Ne pelattiin Chilessä 19. marraskuuta – 7. joulukuuta 2008. Kisapaikkakuntina olivat Chillán, Coquimbo, Santiago ja Temuco. MM-lopputurnaukseen selviytyi järjestäjämaa Chilen lisäksi viisitoista maata. Euroopasta mukana olivat Englanti, Norja, Ranska, ja Saksa, Aasiasta Japani, Kiina ja Pohjois-Korea, Oseaniasta Uusi-Seelanti, Afrikasta Kongon demokraattinen tasavalta ja Nigeria, Pohjois-Amerikasta Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat sekä Etelä- Amerikasta Argentiina ja Brasilia. Joukkueet pelasivat neljässä neljän joukkueen alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi puolivälieriin. Puolivälierien voittajat pelasivat välierissä, joiden voittajat pelasivat mestaruudesta loppuottelussa ja häviäjät kolmannesta sijasta pronssiottelussa. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, jolle mestaruus oli naisten tässä ikäluokassa toinen. Hopeaa saavutti loppuottelun maalein 2–1 hävinnyt Pohjois-Korea, ja pronssia sai Saksa, joka voitti pronssiottelussa Ranskan 5–3. Muut puolivälieräjoukkueet olivat oman alkulohkonsa voittaneet Brasilia, Japani ja Nigeria sekä lohkokakkoseksi Nigerian jälkeen sijoittunut Englanti. Turnauksen paras maalintekijä oli viisi maalia tehnyt Yhdysvaltain Sydney Leroux, joka palkittiin myös turnauksen parhaana pelaajana. Parhaaksi maalivahdiksi valittiin Yhdysvaltain Alyssa Naeher. == Loppuottelu == == Lähteet == 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2008 Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008
Lillian Nordica

Lillian Nordica (alun perin Lilian Norton; 12. toukokuuta 1857 Farmington, Maine – 10. toukokuuta 1914 Batavia, Jaava) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Lillian Nordica Britannica, viitattu 24.4.2023 Nordica varttui 6-vuotiaasta saakka Bostonissa ja opiskeli New England Conservatory of Musicissa. Hän piti resitaaleja Yhdysvalloissa ja Lontoossa ennen opintojensa jatkamista Milanossa. Vuonna 1879 Nordica teki debyyttinsä Milanossa Donna Elviran roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannissa ja Bresciassa Violletan roolissa Giuseppe Verdin La traviatassa. Hän esiintyi monissa Italian, Saksan ja Venäjän kaupungeissa ennen debytoimistaan Pariisin oopperassa vuonna 1882 Margueriten roolissa Charles Gounod'n Faustissa. Nordica teki ensimmäisen esiintymisensä Lontoossa Covent Gardenissa vuonna 1887. Hän jatkoi esiintymistä siellä ja Drury Lanessa vuoteen 1893 sellaisissa rooleissa kuin Luciana (Lucia di Lammermoor), Donna Elvirana ja Aidana (Aida). Nordica sai vuonna 1894 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena kiinnityksen Bayreuthin musiikkijuhlille Saksaan. Kiinnitys tehtiin Richard Wagnerin Lohengrinin esitystä varten; Nordica tulkitsi esityksessä Elsan roolin. Sittemmin hän keskittyikin erityisesti Wagnerin oopperoiden rooleihin. Vuonna 1895 Nordica esiintyi Isoldena oopperassa Tristan ja Isolde Metropolitan-oopperassa. Siellä hän pysyi vuoteen 1909 ja ansioitui erityisesti Brünnhildenä (Valkyyria) ja Kundryna (Parsifal). Vetäydyttyään Metropolitan-oopperasta Nordica teki jäähyväismaailmankiertueen, joka päättyi joulukuussa 1913 laivan tehdessä pohjakosketuksen Papuanlahdella. Hän sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli sen komplikaatioihin Bataviassa eli nykyisessä Indonesian Jakartassa. Monet Nordican kirjeistä julkaistiin postuumisti kirjassa Nordica's Hints to Singers (1923). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Leena Väisälä

Leena Väisälä (s. 30. lokakuuta 1961) on suomalainen gynekologi ja kliininen seksologi. Väisälä työskentelee päätoimisena yksityislääkärinä. Aiemmin hän on työskennellyt mm. Väestöliitossa ja toiminut Suomen seksologisen seuran puheenjohtajana vuosina 2014–2017. Väisälän on myös kirjoittanut Duodecimin Terveyskirjastoon artikkeleja naisen seksuaalisuudesta ja seksuaalihäriöistä. Väisälällä on pohjoismainen kliinisen seksologin ja eurooppalainen seksuaalilääketieteen pätevyys. Väisälälle myönnettiin vuonna 2023 Suomen Seksologisen Seuran palkinto elämäntyöstä.Palkinnot Suomen Seksologinen Seura, viitattu 8.12.2023 == Teokset == * Seksuaalisuus / toimittajat: Dan Apter, Leena Väisälä, Kari Kaimola ; [kirjoittajat: Outi Ansamaa ... et al.] ; [piirrokset: Eduard Müller], Duodecim, 2006. ISBN 9789516562158 * Kosketuksen kaipuu : kypsän iän seksuaalisuus / toimittajat: Anne Leinonen ja Jaana Syrjälä ; [kuvat: Anne ja Kari Saaristo ja Tanja Sandberg ; piirrokset: Otto Paakkanen], Väestöliitto, 2011. ISBN 9789522260611 * Virtaa vaihdevuosiin / Leeni Peltonen, Leena Väisälä, Kustannusosakeyhtiö Otava, 2020. ISBN 9789511359449 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset gynekologit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Gustavsson

Hanna Gustavsson (s. 1985 Solna) on ruotsalainen kuvittaja, sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija. Hän opiskeli graafista suunnittelua ja tarinankerrontaa Konstfackissa Tukholmassa. Gustavsson julkaisi esikoisteoksensa Nattbarn vuonna 2013, josta hän sain Urhunden-palkinnon. == Julkaisut == * Yölapsi (Nattbarn), Sammakko 2019, ISBN 978-91-7037-699-3 * Iggy 4-ever, Sammakko 2019, ISBN 978-91-7037-828-7 == Palkinnot == * 2014 : Urhunden-palkinto kirjasta Nattbarn == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset sarjakuvantekijät Luokka: Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riikka Suominen

Riikka Suominen (s. 1977 Nakkila) on suomalainen vapaa toimittaja ja kirjailija. Hän perusti ekologisen Huili-aikakauslehden ja toimi sen päätoimittajana vuoteen 2015. Suominen oli Vihreän liiton parlamentaarisella viestintätuella rahoitetun Vihreän Langan päätoimittaja sen lopettamiseen asti vuosina 2015–2019. Hän on muun muassa Lääkärilehden ja Imagen kolumnisti. Hän on toimittanut kuusiosaisen Suuri rakkaushuijaus -podcastin. Suomisen esikoisromaani Suhteellisen vapaata ilmestyi vuonna 2020 Otavan kustantamana. Riikka Suomisen vanhemmat olivat kokoomusvaikuttaja Ilkka Suominen ja Helsingin kaupunginvaltuutettu Riitta Suominen.Eeva 1996 nro 5, Kansi, 3, 24 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Jenni Rotonen

Jenni Rotonen (tunnetaan myös nimellä "Jenni Pupulandia") on tunnettu suomalainen bloggaaja, vaikuttaja ja podcast-juontaja, joka on tullut tunnetuksi erityisesti Pupulandia -blogin kirjoittajana. Rotonen aloitti Pupulandia -blogin kirjoittamisen vuonna 2007 ollessaan opiskelijavaihdossa Brysselissä. Pupulandia -blogi keskittyi alun perin erityisesti muotiin ja tyyliin, mutta vuosien varrella Rotonen on käsitellyt blogissaan myös ihmissuhteita, kulttuuria, sekä useita yhteiskunnallisesti merkittäviä ja ajankohtaisia teemoja ja ilmiöitä. Hän on tullut tunnetuksi aktiivisena yhteiskunnallisena keskustelijana ja aktivistina. Pupulandia -blogin kirjoittamisen lisäksi Rotonen on juontanut vuodesta 2017 lähtien Afterwork -podcastia. Podcastin alkuperäisiä juontajia olivat Rotosen lisäksi PR- ammattilainen Rina Järventaka ja radiotoimittaja Petra Soikkeli. Vuonna 2019 Rina Järventakan tilalle juontajaksi liittyi stylisti ja yrittäjä Meri Milash. Vuonna 2018 Rotonen aloitti yhteistyön Stockmannin kanssa ja lanseerasi A+More by Pupulandia -malliston. Stockmannin A+More asustebrändin ja Jenni Rotosen yhteistyömallistoihin on kuulunut muun muassa neuleasusteita ja kenkiä. Rotonen perusti vuonna 2017 Pupulandia Oy:n, ja toimii yrityksen toimitusjohtajana. Hän asuu Helsingin Kalliossa avopuolisonsa kanssa. == Yhteiskunnallinen vaikuttaminen == Rotonen on ottanut aktiivisesti kantaa erityisesti vastuullisuuteen liittyviin teemoihin, kuten pikamuodin ja ylikulutuksen ongelmallisuuteen. Hän on puhunut avoimesti esimerkiksi masennuksesta ja yksinäisyydestä. Vuonna 2012 Rotonen osallistui Ylen A2 yksinäisyysiltaan, ja hän on nostanut aktiivisesti esiin Punaisen Ristin ystävyystoimintaa, johon Rotonen itse lähti mukaan vuonna 2016. Vuonna 2020 Rotosen päätös lopettaa ihokarvojensa ajelu päätyi laajasti otsikoihin ja medioihin. Rotonen on ottanut näkyvästi kantaa naisiin kohdistuviin ulkonäköpaineisiin ja kertonut haluavansa murtaa naisten ulkonäköön kohdistuvia stereotypioita, jähmeitä sääntöjä ja vaatimuksia. Rotonen on puhunut myös avoimesti suhteestaan rahaan sekä omasta tulotasostaan. == Palkinnot == Rotonen on voittanut useita palkintoja sekä bloggaajana että podcast-juontajana. * Vuonna 2012 Pupulandia -blogi palkittiin Bloggpriset- gaalassa Vuoden suomenkielisenä blogina * Vuonna 2016 Pupulandia -blogi palkittiin A-lehtien The Blog Awards Finland -kilpailussa parhaana muotiblogina * Afterwork -podcast palkittiin vuonna 2022 Audioland Awards -gaalassa Kulttuuri- ja vapaa-aika-kategorian parhaana podcastina == Lähteet == Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Podcast-juontajat
Pariisi–Roubaix 2023

Pariisi–Roubaix 2023 oli järjestyksessään 120. miesten ja kolmas naisten maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. == Miesten kilpailu == Miesten Pariisi–Roubaix käytiin 256,6 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hen 9. huhtikuuta 2023. Kilpailu sisälsi 30 mukulakiviosuutta. Se kuului UCI World Touriin 2023. Mathieu van der Poel voitti miesten Pariisi–Roubaix'n karattuaan seitsemän ajajan kärkiryhmästä viimeisellä viiden tähden mukulakiviosuudella Carrefour de l'Arbrella noin 15 kilometriä ennen maalia. Tätä edelsivät John Degenkolbin kaatuminen ja Wout van Aertin rengasrikko. Van der Poel voitti kilpailun lopulta 46 sekunnin erolla Alpecin-Deceuninck-tallin kaksoisvoiton varmistaneeseen Jasper Philipseniin, van Aert sijoittui kolmanneksi. === Tulokset === === Osallistuneet joukkueet === == Naisten kilpailu == Naisten Pariisi–Roubaix ajettiin 145,4 kilometrin matkalla Denainista Roubaix'hen 8. huhtikuuta 2023. Kilpailu sisälsi 18 mukulakiviosuutta. Se kuului UCI Women's World Touriin 2023. Alison Jackson voitti naisten Pariisi–Roubaix'n oltuaan Roubaix'n velodromilla käydyssä loppukirissä paras yllättävästä seitsemän ajajan kärkiryhmästä ennen Katia Ragusaa ja Marthe Truyenia. Kärkiryhmässä olleista ajajista Femke Markus kaatui velodromilla. Kilpailun ennakkosuosikit saapuivat maaliin Lotte Kopeckyn johdolla 12 sekuntia kärkiryhmän jälkeen. === Tulokset === === Osallistuneet joukkueet === == Lähteet == Luokka:Pariisi–Roubaix Luokka:Pyöräilykausi 2023
Oxkangarin baptistiseurakunta

Oxkangarin baptistiseurakunta (, aik. Djupsunds baptistförsamling) on Vöyrin Oravaisissa sijaitseva baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin 17 Vöyrin baptistiseurakuntaan kuuluneen jäsenen toimesta vuonna 1885. Vuonna 1931 seurakuntaan kuului 68 jäsentä.Edén 1931, s. 352 Oxkangarin baptiseurakunnan tausta oli 12 vuotta ennen perustamista syntyneessä uskonnollisessa vaikutuksessa. Baptistista toimintaa Oxkangarilla aloittivat Monåsta kotoisin olevat Sofia Johansson ja Erik Nygård. Seurakunnan Saron-kappeli rakennettiin vuonna 1899 ja siinä on paikat 150 henkilölle. == Seurakunnan johtajat == Seurakunnan johtajina ovat toimineet muun muassa seuraavat henkilöt. * 1885–1901: Karl Ström * 1901–1914: Simon Sigfrids * 1914–1918: A. J. Berglund * 1918–1919: Simon Sigfrids * 1919–1920: A. J. Berglund * 1920–1922: Erik Andersson * 1922–1926: Alarik Björk * 1926–1928: Erik Andersson * 1928– Alarik Björk * 1934: John Lundberg * 1964–1965: Samuel Högberg * 1968–1970: Villard Wallin * 1970– Tor Smith == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund * Vöyrin seurakunta * Komossan baptistiseurakunta * Oxkangarin Betel-seurakunta * Oravaisten baptistiseurakunta * Särkimon vapaaseurakunta * Vöyrin vapaakirkkoseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vöyrin seurakunnat Luokka:Suomen baptistiseurakunnat
Peres Jepchirchir

Peres Jepchirchir (s. 27. syyskuuta 1993) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän on maratonin olympiavoittaja ja kolminkertainen puolimaratonin henkilökohtainen maailmanmestari. Jepchirchir voitti puolimaratonilla maailmanmestaruuden Cardiffissa 2016 ajalla 1.07.31 ja sai kultaa myös joukkuekilpailussa. Hän voitti toisen maailmanmestaruutensa Gdyniassa 2020 maailmanennätysajalla 1.05.16 ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Vuonna 2021 hän voitti Tokion olympialaisissa maratonilla kultaa ajalla 2.27.20. Kolme kuukautta myöhemmin hän voitti New Yorkin maratonin ajalla 2.22.39. Huhtikuussa 2022 hän voitti Bostonin maratonin ajalla 2.21.01. Huhtikuussa 2023 hän sijoittui Lontoon maratonilla kolmanneksi. Lokakuussa 2023 Jepchirchir voitti puolimaratonin maantiejuoksun MM-kilpailuissa. Huhtikuussa 2024 Jepchirchir voitti Lontoon maratonin vain naisten kilpailussa juostulla maailmanennätyksellä 2.16.16. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asonele Kotu

Asonele Kotu on eteläafrikkalainen ohjelmistoyrittäjä. Hän on perustanut FemConnect-alustan, joka auttaa etenkin nuoria naisia kuukautisiin ja raskauden ehkäisyyn liittyvissä asioissa. Sen kautta voi päästä lääkärin tai terveydenhoitajan etävastaanotolle, ja tilata aiheeseen liittyviä tarvikkeita kotiin. Vuonna 2019 FemConnect voitti Apps For Africa -kilpailun. BBC valitsi Kotun vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset henkilöt Luokka:Yrittäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Paippisten työväentalo

Paippisten työväentalo oli Sipoon Paippisissa sijainnut työväentalo. == Historiaa == Sipoon kunnan ainoan työväentalon rakennutti vuonna 1906 perustettu Sipoon Paippisissa (Paipis) perustettu Paippisten työväenyhdistys, joka kuului Suomen ruotsalaisen työväenliiton (FSA) jäsenistöön. Kansalaissodan aikana 1918 työväentalo paloi tai poltettiin. Tulipalon aiheuttajista ei ole saatu tarkempia tietoja, koska langettavia tietoja ei ole saatu.Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla, s. 146. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4. == Toiminta == Sipoossa toimi useita työväenyhdistyksiä, joita perustettiin vuonna 1918. Niiden toiminta hiipui kuitenkin vuoden 1918 kansalaissodan jälkeen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sipoon rakennukset ja rakennelmat
Brigid Kosgei

Brigid Jepchirchir Kosgei (s. 20. helmikuuta 1994) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän on maratonin olympiahopeamitalisti sekä kaksinkertainen Lontoon ja Chicagon maratonin voittaja. Kosgei on voittanut kansainvälisiä maratoneja vuodesta 2015 alkaen. Merkittävimmillä maratoneilla hän sijoittui vuonna 2017 kahdeksanneksi Bostonin maratonilla ja silloisella ennätysajallaan 2.20.22 toiseksi Chicagon maratonilla. Vuonna 2018 hän sijoittui toiseksi Lontoon maratonilla ajalla 2.20.13 ja voitti Chicagon maratonin ajalla 2.18.35. Vuonna 2019 hän voitti Lontoon maratonin ajalla 2.18.20 ja Chicagon maratonin ajalla 2.14.04, joka oli naisten maailmanennätys miesten kanssa yhtä aikaa juostuissa kilpailuissa. Vuonna 2020 hän voitti toistamiseen Lontoon maratonin ajalla 2.18.58. Tokion olympialaisissa 2021 Kosgei saavutti maratonilla hopeaa ajalla 2.27.36. Pari kuukautta myöhemmin hän sijoittui Lontoon maratonilla neljänneksi ajalla 2.18.40. Maaliskuussa 2022 hän voitti Tokion maratonin ajalla 2.16.02 mutta joutui syksyllä jättämään polvivamman vuoksi Lontoon maratonin väliin. Kosgein virallinen ennätys puolimaratonilla on helmikuussa 2020 Ras al-Khaimassa juostu 1.04.49. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina ja Antti Herlinin säätiö

Tiina ja Antti Herlinin säätiö on yleishyödyllinen säätiö, joka pyrkimys on tukea yhteiskunnallisen hyvinvoinnin, kulttuurin, ympäristön ja tieteen sekä niihin liittyvää tutkimusta ja opetusta. Säätiö aloitti toimintansa vuonna 2014. Peruspääomaksi säätiö sai 600 000 Koneen osaketta. == Puistokatu 4 == Puistokatu 4 Helsingin Kaivopuistossa on Tiina ja Antti Herlinin säätiön ja Maj ja Tor Nesslingin Säätiön samanniminen yhteishanke. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Kone
Jungsundin baptistiseurakunta

Jungsundin baptistiseurakunta () on entinen Mustasaaren Jungsundissa toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin 15. elokuuta 1887 A. Wahlstedtin kotona.Edén 1931, s. 363 Seurakunnan tausta oli Johan Liljestrandin toiminnasta Jungsundissa ja syntyneessä herätyksessä. Vuosina 1885–1886 Jungsundissa kastettiin joukko ihmisiä, jotka liittyivät perustettuun seurakuntaan. Seurakunnan johtava henkilö oli August Wahlstedt, joka toimi saarnaajana Vaasan seudulla.Åkerblom 1956, s. 182 Vuonna 1931 seurakunnassa oli 41 jäsentä ja seurakunnan pyhäkouluun osallistui yli 100 oppilasta. Pyhäkoulua pidettiin Jungsundissa ja Björkössä. Seurakunnan kappeli rakennettiin vuonna 1909 ja siinä oli tilaa 150 henkilölle. Björkössä sijaitsi myös kappeli, minkä lisäksi seurakunnalla oli toimintaa myös Karperössä ja Singsbyssä. Björkö ja Karperö saivat myöhemmin omat kappelinsa ja Karperön kappeli vihittiin vuonna 1951. Singsbyläiset kokoontuivat rukoushuoneeseen, mikä lopetettiin 1960-luvulla. Toiminta hiljeni ajan mittaan ja vuonna 1966 Mustasaaren baptistit liittyivät Vaasan Elim-seurakuntaan.Harald 2002, s. 317 == Seurakunnan johtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan johtajina: * 1887–1888: August Wahlstedt * 1888–1891: Erik Jansson * 1891–1892: August Wahlstedt * 1892–1902: Erik Jansson * 1902–1906: Erik Pettersson * 1906– Frihiof Sundell * 1932–1934: Samuel Klemetz * 1934–1936: Hugo Holmlund * 1945–1946: Villard Wallin * 1949–1950: Anders Nybacka * 1961–1965: Jakob Gunnar Nylund == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Mustasaaren seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat