EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pyhtään lentokenttä

Pyhtää Redstonen lentokenttä , Redstone Aero, joka tunnetaan myös nimellä Helsinki-East Aerodrome, on Pyhtäällä sijaitseva ammatillista yleisilmailua palveleva lentopaikka.Lentopaikat.fi : Pyhtää Redstone - EFPR Pyhtään lentokentän asfalttipäällysteisen kiitotien pituus on 2070 metriä ja leveys 30 metriä, virallisen kiitotiepituuden ollessa 2050 metriä. Kiitotielle on julkaistu LPV- sekä LNAV-mittarilähestymismenetelmät. Tulevaisuudessa kentälle on tarkoitus lisätä myös valojärjestelmä mittarilentotoiminnan tarpeita varten. Kaavoituksessa on varauduttu myös ristikkäiselle kiitotielle. Kentällä on tällä hetkellä jo lentokonehalli ja terminaalirakennus ja kentältä on sopimuksen mukaan saatavissa polttoainetta (Avgas 100LL ja Jet A1). Kenttä pidetään talvisin aurattuna. Kenttää hallinnoi Korjulan perheen omistama Redstone AERO -yritys. Korjulat omistavat myös lähellä sijaitsevan tapahtuma- ja elämyskeskus Aeronautica Arenan. Kentästä on tarkoitus kehittää tulevaisuuden sähköisen ja digitaalisen ilmaliikenteen keskus ja tätä varten työ- ja elinkeinoministeriö myönsi lentokentälle vuonna 2021 2,5 miljoonan euron rahoituksen.Pyhtään kunta : LentokenttäYle uutiset 18.11.2021 : Pyhtään lentokentästä Suomen sähköisen ilmailun keskus – valtio maksaa 2,5 miljoonaa euroa == Lähteet == Luokka:Suomen lentopaikat Lentokenttä
Félix Moloua

Félix Moloua on keskiafrikkalainen poliitikko, joka nimitettiin maansa pääministeriksi 7. helmikuuta 2022. Hän oli sitä ennen toiminut valtiovarain-, suunnittelu- ja yhteistyöministerinä. Moloua on opiskellut matematiikkaa ja väestötiedettä kotimaansa lisäksi Kamerunissa. Nimittämisen aikaan hän oli 64-vuotias. Häntä luonnehdittiin presidentille uskolliseksi teknokraatiksi, jolla ei ole omaa poliittista kunninahimoa. == Lähteet == Luokka:Keski-Afrikan tasavallan pääministerit Luokka:1950-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ummeljoen lentokenttä

Ummeljoen lentokenttä on Kouvolan Ummeljoella sijaitseva Tuomo Salosen omistama yksityinen lentopaikka. Kenttä on saanut tunnuksensa Suomen ensimmäisen lentolupakirjan omistajan Kasper Wreden mukaan, joka vuoden 1914 koelensi rakentamaansa lentokonetta Kymijoen jäällä. Kenttä valmistui vuonna 2011.Lentopaikat.fi : Ummeljoki KW kevytlentopaikkaMies rakensi omin käsin itselleen lentokentän – muut kentät eivät kelvanneet: "Se on mukavuuskysymys", Yle Uutiset 5.9.2016 Ummeljoen lentokentän hiekka-, moreeni- ja nurmipintainen kiitotie on 1 040 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Toisen 800 metriä pitkän ristikkäisen kiitotien rakentaminen aloitettiin syksyllä 2012. Kentän 10 koneen lentokonehallissa on säilytetty Tuomo Salosen ultrakevyttä Ikarus C 42 -konetta, maailmanmestari Markku Kuittisen itsestarttaavaa Ventus 2cxM -purjelentokonetta ja valkealalaisen Harri Tuvialan ultrakevyttä Renegade Spirit -konetta. Kentälle on rakennettu myös sauna-, takka- ja lepotilat. Kenttä on auki läpi vuoden. Kentällä ei ole polttoainepistettä.Ummeljoen lentokenttä laajentaa Kouvolassa, Yle Uutiset 15.8.2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ummeljoki KW Luokka:Suomen lentopaikat Luokka:Kouvolan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kouvolan liikenne Luokka:Anjala
Johanna von Hertzen

Johanna von Hertzen (s. 30. huhtikuuta 1994 Imatra) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. == Taustaa == Von Hertzen syntyi Imatralla ja asui lapsuutensa Kotkassa. Hän on tuottanut, juontanut ja järjestänyt lukuisia musiikkitapahtumia. Vuonna 2020 koronapandemian iskiessä von Hertzenin yritys kehitti SemiLive-striimausalustan, joka tuotti kymmeniä suomalaisten ja ulkomaalaisten artistien striimikeikkoja. == Ura == Von Hertzen perusti ensimmäisen yhtyeensä, Ottilian, vuonna 2012 yhdessä kitaristi Lauri Yrjölän kanssa. Ottilia julkaisi #Lainarakkautta-levyn vuonna 2015. Ottilia oli Johannan serkku, joka menehtyi liikenneonnettomuudessa samana päivänä vuosia aikaisemmin kun Johanna syntyi. Von Hertzen alkoi julkaista musiikkia omalla nimellään vuonna 2018. Kasuaalii-albumi ilmestyi vuonna 2020. Storia Productionsin julkaisema albumi edusti musiikillisesti poprockia ja käsitteli enimmäkseen rakkautta. Von Hertzenin yhtyeessä soittavat kosketinsoittaja Sampsa Pietilä, rumpali Tuukka Hanhiniemi, basisti Aki Pommelin ja kitaristi Taneli Rantala (vuosina 2018–2022 Sami Selei). Vuonna 2020 von Hertzen julkaisi koulukiusaamisesta kertovan ”Apua!”-kappaleen rap-artisti Miikan kanssa. Vuonna 2021 von Hertzen kirjoitti ”Itsepähän tyttösi valitsit” -kappaleen yhdessä muun muassa Egotripistä tunnetun Knipin kanssa. Kappaleeseen on tehty myös musiikkivideo, jonka ohjasi Chris Karvinen. Vuonna 2022 von Hertzen aloitti yhteistyön Sami Hedbergin kanssa. Kaksikko muun muassa tuottaa ja juontaa yhdessä Open Stage -iltoja Helsingin Apollossa. == Perhe == Von Hertzenin isä on poliitikko Heikki. S. von Hertzen ja äiti toimittaja-kirjailija Ulla-Maija Sievinen. Johanna von Hertzenin syyskuussa 2022 julkaistu single ”Sä vain nukut” on muistokappale hänen isälleen, joka myös soitti saksofonia yli 50 vuoden ajan. Von Hertzenillä on vuonna 2015 syntynyt lapsi laulaja Pete Parkkosen kanssa. == Diskografia == === Albumit === * #Lainarakkautta, 2015 (Ottilia-yhtye) * Kasuaalii, 2022 === Vierailijana === Artisti Kappale Albumi Vuosi Neemu Kaikki on hyvin Feeniks EP 2022 Slummikoira Suihkus tai sateel - 2022 Miika Apua! Miikaversumi 2022 === Musiikkivideot === * Sä vain nukut (Live at Savoy-teatteri UMO Helsinki Hornsin ja Osmo Ikosen kanssa), 2022 * Kasuaalii, 2021, ohj. Senni Rissanen * Itsepähän tyttösi valitsit, 2021, ohj. Chris Karvinen * Valo joka pelkää pimeetä, 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ähtärin lentokenttä

Ähtärin lentokenttä on Ähtärin Karhunkankaalla sijaitseva ultrakevyille koneille tarkoitettu lentopaikka. Kenttä rakennettiin vuosina 2010–2011.Lentopaikat.fi : Ähtärin kevytlentopaikkaUltrakevyille koneille uusi lentokenttä Ähtäriin, Yle Uutiset 29.7.2011 Ähtärin lentokentän asvalttipintainen kiitotie on 370 metriä pitkä ja 12 metriä leveä. Kokonaispituus on 478 metriä. Kentällä on lentokonehalli viidelle koneelle. Kenttää hallinnoi Ähtärin Ilmailijat ry. Kentällä ei ole polttoainepistettä. == Lähteet == Luokka:Suomen lentopaikat Luokka:Ähtärin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ähtärin liikenne
Ilvesjoen lentokenttä

Ilvesjoen lentokenttä on Kurikan Jalasjärvellä sijaitseva ultrakevyille koneille tarkoitettu lentopaikka. Kenttä sijaitsee alkoholijuomavalmistaja Pramian takapihalla ja se valmistui vuonna 2003.Lentopaikat.fi : Ilvesjoki - EFIJ KevytlentopaikkaPramian tarina Ilvesjoen lentokentän öljysorapintaisen kiitotien pituus on 500 metriä ja leveys seitsemän metriä. Kiitotietä on tarkoitus pidentää, jotta esimerkiksi Cirrus SR 22 -kone voisi käyttää kenttää. == Lähteet == Luokka:Suomen lentopaikat Luokka:Kurikan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kurikan liikenne Luokka:Jalasjärvi
Jalkaväkirykmentti 57 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 57 (JR 57) oli Suomen maavoimien jatkosodan alussa vuonna 1941 Pohjois-Satakunnan perustama jalkaväkirykmentti, joka kuului 15. divisioonaan. == Perustaminen == * Esikunta ja esikuntakomppania perustettiin Virroilla ** I pataljoona (I/JR 57) perustettiin Virroilla ** II pataljoona (II/JR 57) perustettiin Parkanossa ** III pataljoona (III/JR 57) perustettiin Ikaalisissa ** 13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 57) perustettiin Kankaanpäässä ** 14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 57) perustettiin Kankaanpäässä ** kolonna (Kol./JR 57) perustettiin Virroilla Rykmentti oli miesmäärällisesti lähes määrävahvuinen, mutta siltä puuttuivat lähes 100% panssarintorjuntakivääreistä, myös polkupyöriä ja kranaatinheittimiä puuttui runsaasti. == Keskittäminen == Rykmentin pääosat saapuivat 23 - 24. kesäkuuta 1941 Särkisalmen asemalle. == Lakkauttaminen == Rykmentin pääosat oli kotiutettu 12. marraskuuta 1944 Torsansalossa. == Komentaja == Rykmentinkomentajina olivat: * Eversti Yrjö Valkama 17.6.1941 - 13.8.1944 ** Eversti Guy Elie Arto 13.8.-1944 - 22.11.1944 == Lähteet == * Pekola: Kannaksella loppuun asti - JR 57 taistelee, 2001. * Koskenpalo: 15. divisioona jatkosodassa, 1983. * Raunio, Kilin: Jatkosodan hyökkäystaisteluja 1941, 2007. * Pekkanen: Kielletyt kartat - Karjala 1928-1944, 2006. Luokka:Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Lennoa madreporoides

Lennoa madreporoides on Keski-Amerikassa esiintyvä loiskasvilaji, joka luokitellaan vohkioiden (Lennoa)Suomen Lajitietokeskus: Vohkiot – Lennoa suvun ainoaksi lajiksi. Vohkiot voidaan luokitella laajasti rajattuun lemmikkikasvien heimoon. Suku on myös viety pieneen vohkiokasvien heimoon, joka mahdollisesti kuitenkin yhdistetään eeretiakasveihin silloin, jos Angiosperm Phylogeny Websiten käyttämä lemmikkikasvien jakaminen useisiin heimoihin on käytössä. Lennoa madreporoides on jokseenkin sienenmuotoinen kasvi, jonka lehdet ovat surkastuneet ja maanpäällinen ruohovartinen verso koostuu tiiviistä kukinnosta. Yleensä se kasvaa asterikasveihin kuuluvien titonioiden (Tithonia) juuriloisena. Laji esiintyy Meksikossa, Costa Ricassa, Guatemalassa, Nicaraguassa, Kolumbiassa ja Venezuelassa. == Lähteet == Luokka:Lemmikkikasvit Luokka:Loiskasvit
Hans Christian Hansen (poliitikko)

Hans Christian Svane Hansen (8. marraskuuta 1906 Aarhus – 19. helmikuuta 1960) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1955–1960. ==Elämä ja ura== Hans Christian Hansen syntyi vuonna 1906 ja kouluttautui typografiksi eli kirjainten asettelijaksi kirjapainossa. Hän liittyi mukaan Tanskan sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton toimintaan ja oli liiton pääsihteeri 1929–1933 sekä puheenjohtaja 1933–1937. Vuonna 1939 hänestä tuli sosiaalidemokraattisen puolueen puoluesihteeri, mutta toisen maailmansodan aikainen saksalaismiehitys pakotti hänet pois tästä virasta. Sodan jälkeen hän palasi virkaan. Hansen oli valittu kansankäräjille vuonna 1936 ja hän istui siellä kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hänestä tuli lyhyeksi aikaa vuonna 1945 Tanskan valtiovarainministeri ja uudelleen vuosiksi 1947–1950. Syksyllä 1950 hän toimi muutaman viikon kauppaministerinä. Vuonna 1953 Hansenista tuli ulkoministeri, ja hän toimi virassa vuoteen 1958. Kun Hans Hedtoft kuoli tammikuussa 1955, Hansenista tuli hänen seuraajansa pääministerinä. Pääministerinä Hansen ajoi kylmän sodan aikaisessa uudessa maailmantilanteessa Tanskan kiinnittymistä vahvasti länteen. Kotimaassaan hänen hallituksensa työmarkkinapolitiikka johti mittaviin mielenosoituksiin, mutta hänen onnistui kuitenkin vuoden 1957 vaalien jälkeen jatkaa pääministerinä. Hän muodosti koalitiohallituksen Sosiaalidemokraattien, Radikaalin Venstren sekä Retsforbundetin kesken. Hansen kuoli syöpään kesken pääministerinkautensa helmikuussa 1960. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hans Christian Hansen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan pääministerit Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan valtiovarainministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Joulupalmu

Joulupalmu (Adonidia merrillii) on joulupalmujen (Adonidia) sukuun kuuluva palmulaji. Joulupalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta on Borneon saari ja Filippiinit, missä se kasvaa merenrannikon kosteissa metsissä. Viljeltynä joulupalmu on levinnyt myös muun muassa Karibianmeren saarille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Joulupalmu (Adonidia merrillii) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Adonidia merrillii * ITIS: Adonidia merrillii Luokka:Palmukasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Adonidia dransfieldii

Adonidia dransfieldii on toinen joulupalmujen (Adonidia) sukuun kuuluvasta lajista joulupalmun (Adonidia merrillii) ollessa toinen. Lajia esiintyy vain muutaman neliökilometrin kokoisella alueella Malesiassa Sabahin alueella Borneon saarella. Se kasvaa enimmillään seitsemän metriä korkeaksi puuksi. Laji on uhanalaisuusluokitukseltaan äärimmäisen uhanalainen. == Lähteet == Luokka:Palmukasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Oritkarin lentokenttä

Oritkarin lentokenttä oli Oulun ensimmäinen lentokenttä, joka rakennettiin 1934–1936 Oritkariin alueelle nykyisen Äimäraution raviradan länsipuolelle. Kenttä osoittautui pian liian ahtaaksi. Nykyinen Oulun lentoasema vihittiin käyttöön 30. kesäkuuta 1953.Lentoaseman historia esiin Oritkarin lentokenttä oli ensimmäisen kerran käytössä 17. tammikuuta 1937 kun siellä tehtiin ensimmäiset purjelentoharjoitukset.Oulun lentokentällä suoritettu jo lentoja, Kaiku, 19.01.1937, nro 13, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1938 kentän kiitoratoja pidennettiin 800 metriin ja kentälle rakennettiin väliaikaiset toimistorakennukset.Oulun lentokentän toiseen rakennusvaiheeseen sisältyvät työt, Kaleva, 01.03.1938, nro 48, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Säännöllinen lentoliikenne välillä Helsinki–Oulu–Kemi alkoi 15. kesäkuuta 1939 kun Aero Oy:n de Havilland D.H.89 Dragon Rapide matkustajakone OH-BLB "Lappi" laskeutui Oulun kentälle.Eilispäivä historiallinen päivä Oulun liikenneoloissa, Kaleva, 16.06.1939, nro 135, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot 2\. kesäkuuta 1940 tämä lentolinja muuttui ”Petsamon Pikalinjaksi”, ja silloin lennettiin jo Petsamon Yläluostarin kentälle saakka, joka oli valmistunut tuolloin. Reitti oli Helsinki–Tampere–Vaasa–Kokkola–Oulu–Kemi–Rovaniemi–Sodankylä–Petsamo. Matka kesti kaikkiaan 8,5 tuntia. Lentoliikennettä oli vain kesäisin jatkosotaan asti, jolloin kenttä havaittiin liian lyhyeksi DC-2-lentokoneille. Ouluun ei lennetty miltei vuosikymmeneen.Jukka Nisula : Yläluostari, "Petsamon pikalinjan" päätepiste, feeniks 3/2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oritkarin lentokenttä Oulun peruskartalla vuonna 1953, Timo Meriluodon karttasivut * Oritkarin lentokenttä Oulun opaskartalla vuonna 1961, Timo Meriluodon karttasivut Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Oulun entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oulun liikenne
Syrjäjärvi (Kaavi)

Syrjäjärvi on kahdesta matalasta altaasta koostuva metsäjärvi Kaavissa Pohjois-Savon maakunnan itäisimmässä osassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 63 kilometriä itään.Syrjäjärvi. Järviwiki. Viitattu 20.11.2022. == Maantiede == Syrjäjärvi käsittää kaakkoisen ja luoteisen altaan. Luoteinen allas on kaakkoista laajempi ja syvempi. Altaita erottaa kapea Salmenniemi ja sen eteläpuolinen leveämpi Huutoniemi. Niemien välissä sijaitsee altaita yhdistävä Syrjänsalmi. Järven pituus kaakosta luoteeseen on 4,2 kilometriä. Suurimpia lahtia ovat Syrjänlahti, Ommuslahti ja Pohjoislahti. Noin yhdeksäntoista hehtaaria Syrjäjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin alue sijaitsee luoteisen järvenosan kaakkoisosassa. Kaakkoisen järvenosan syvin kohta on vain noin kolme metriä. Syrjäjärven saariluku on viisitoista. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Kaksitoista saarta on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Talassaari. Syrjäjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Ranta- alueella on harvakseltaan pientaloja. Järven eteläpuolitse kulkee seututie 502, joka hipoo järven rantaa Ommuslahden kohdalla. Järven eteläpuolisen Ommuskankaan korkein kohta on noin 180 metriä merenpinnan yläpuolella. Syrjäjärveen virtaa Saarijoki pohjoisesta Saarijärveltä (117,4 metriä mpy). Järvien välinen kannas on noin kilometrin levyinen, ja sillä sijaitsee Lakkaneva, muutamia suolampia ja Syrjäjärven luoteisosan itärantaa myötäilevä Syrjänsärkkä. Syrjäjärveen virtaa kaakosta Syrjänsuolta Syrjänpuro. Syrjäjärven luoteiskolkasta alkaa Syrjäjoki, jota pitkin järven vedet virtaavat luoteeseen ja laskevat Rauvanjärven koillisrannalle. Syrjäjärven vesitilavuus on 5 776 000 kuutiometriä. Syrjäjärvi (04.782.1.002) kuuluu Syrjäjoen valuma-alueeseen (04.782), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Rauvanjärven valuma-alue (04.78) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Syrjäjärvi ja Saarijärvi ovat laajimmat Syrjäjoen valuma-alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Syrjäjoen valuma-alue (04.782). Järviwiki. Viitattu 20.11.2022. Kaavin Syrjäjärvi on laajin Suomen seitsemästätoista Syrjäjärvestä. Muut Syrjäjärvet ovat alle neliökilometrin laajuisia.Syrjäjärvi. Järviwiki. Viitattu 20.11.2022. == Lähteet == Luokka:Kaavin järvet Luokka:Juojärven reitin valuma-alue
Selja Raudas

Selja Raudas (s. 25. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Lahden Taideinstituutissa vuosina 1987–1991 ja valmistui Taideteollisesta Korkeakoulusta vuonna 2010. Hän on suorittanut kuvataiteen opintoja myös Amsterdamissa Gerrit Rietveld Academiessa. Kuvataiteen ohella Raudas opettaa ja kuvittaa. Raudas on tehnyt urallaan aiemmin installaatioita sekä valo- ja videoteoksia. Hänen teoksensa Elämän puu on esillä Lahden kaupunginsairaalassa. Raudas soittaa saksofonia eri kokoonpanoissa ja purjehtii. Puuveneharrastuksen ohella hän on on Suomen Majakkaseuran jäsenenä ja ollut kunnostamassa isoisoisänsä Georg Schreckin suunnittelemaa Märketin majakkaa. Majakasta on myös Raudaksen luoma maalaussarja. Raudaksen isoisä oli varatuomari ja Suomi-Filmin entinen toimitusjohtaja Matti Schreck. Hänen enonsa oli kirjailija ja kustannustoimittaja Jyri Schreck. Raudas on tehnyt uransa aikana kirjallis-kuvataiteellista yhteistyötä serkkunsa kirjailija Katri Tapolan kanssa. Raudaksen tytär Raisa Raudas (s. 1997) opiskelee Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Hänen isänsä on muusikko Tero Siitonen. == Kuvitustyö == * Olav ja hämäränmaa. Teksti: Katri Tapola. Helsinki: KUU- kustannus, 2020. ISBN 978-952-94-3503-6. * Linnun neljä laulua. Teksti: Katri Tapola. Helsinki: Aviador Kustannus, 2022. ISBN 978-952-381-057-6. * Uusi. Teksti: Katri Tapola. Vantaa: Enostone, 2023. ISBN 978-952-399-026-5. * Kiven ja veden kirja. Teksti: Katri Tapola. Helsinki: Etana Editions, 2025. ISBN 978-952-758-111-7. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauvusjärvi

Lauvusjärvi on kapea ylänköjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta- ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 89 kilometriä itäkaakkoon.Lauvusjärvi. Järviwiki. Viitattu 23.11.2022. == Maantiede == Lauvusjärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 5,5 kilometriä. Järven keskiosan leveys lounaasta koilliseen on noin 400 metriä, etelä- ja pohjoisosa ovat kapeampia. Merkittävin lahti on järven eteläkolkan noin kaksi hehtaaria laaja Syvälahti. Lauvusjärven eteläosa on selvästi pohjoisosaa syvempi ja siellä on myös syvin piste, 19 metriä. Keskiosassa on useita 10–12-metrisiä syvänteitä. Lauvusjärven saariluku on 17. Saarista laajin on järven eteläosan syvänteen luoteispuolella sijaitseva yli viisihehtaarinen Isosaari. Järven keskivaiheilla on pienten saarten ja luotojen rykelmä. Lauvusjärven rannat ovat suurelta osin metsämaata. Järven länsipuolella sijaitsee Lauvuskangas, jonka korkein kohta on noin 240 metriä merenpinnan yläpuolella. Lauvusjärven itäpuolella sijaitsee Tervajärvi (206,0 metriä mpy), järvien välisen noin kaksi kilometriä pitkän kannaksen nimi on Kannas ja sen alueella on kyläasutusta. Lauvusjärven eteläpuolella sijaitsee Ristijärvi (206,0 metriä mpy). Järven itäpuolitse kulkee kantatie 75. Lauvusjärveen virtaa Kusettimenpuro kaakosta ja Tervapuro Tervajärveltä. Lauvusjärvi laskee Lauvusjokea luoteeseen kohti Haarajärveä (191,9 metriä mpy). Lauvusjärven vesitilavuus on 6 286 000 kuutiometriä. Lauvusjärvi (59.994.1.008) kuuluu Laavusjoen valuma-alueeseen (59.994), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Lauvusjärvi on Laavusjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Ristijärvi, Mäntyjärvi ja Iso Raatejärvi. Alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.Laavusjoen valuma-alue (59.994). Järviwiki. Viitattu 23.11.2022. == Lähteet == Luokka:Kuhmon järvet Luokka:Ontojärven–Lentuan valuma-alue
Riikka Palander

Riikka Palander (s. 18. huhtikuuta 1986 Leivonmäki) on suomalainen runoilija. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana ja kulttuuritapahtumien tuottajana. Palanderin esikoisrunokokoelma Maa muistaa matkustajan ilmestyi vuonna 2010. Palanderin toinen kokoelma Sininen punainen (2011) oli Tiiliskivi-palkintoehdokkaana 2012. Palander sai neljännestä kokoelmastaan Poissaolon paino (2022) Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. Palanderin esikoisromaani Elefanttien aika ilmestyy Avaimen kustantamana elokuussa 2023. Palander on valmistunut Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan filosofia. Hän oli Keski-Suomen Kirjailijat ry:n hallituksessa 2008–2013 ja varapuheenjohtajana 2013. Palander oli Lahden kansainvälisen kirjailijakokouksen pääsihteeri 2016–2022. Hän toimii Pirkkalaiskirjailijat ry:n hallituksessa vuodesta 2021. Palander asuu Tampereella. ==Tuotanto== ;Runokokoelmat * * * * ;Romaani * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siipirakennus

Siipirakennus eli siipi eli kylkirakennus on rakennuksen runko-osasta ulkoneva, mutta siinä kiinni oleva, rakennuksen osa. Siipirakennus voi olla suuremman rakennuksen myöhempi laajennus tai rakennuksen alkuperäinen osa. Se on usein päärakennusta matalampi ja rakennustaiteellisesti vaatimattomampi rakennuksen osa, johon saattaa olla sijoitettuna vähemmän tärkeiksi katsottuja tiloja. Siipirakennus eroaa sivurakennuksesta siinä, että sivurakennus voi sijaita päärakennuksen läheisyydessä siitä erillään. Sivurakennus saattaa olla myös päärakennuksessa kiinni, mutta se on tällöinkin päärakennusta vähämerkityksisempi. ==Lähteet== Luokka:Tilat
Kullervo Telamaa

Lauri Kullervo Telamaa (29. joulukuuta 1920 Hausjärvi – 16. heinäkuuta 1977 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 20.7.1977, s. 4. oli suomalainen aikuiskasvatuksen asiantuntija ja heraldiikan harrastaja, joka suunnitteli Helsingin maalaiskunnan (myöhemmän Vantaan) vaakunan. Telamaa kirjoitti ylioppilaaksi Riihimäen yhteislyseossa 1941 ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi 1949. Opintojen ohessa ja valmistuttuaan hän työskenteli Malmin kaupallisen keskikoulun opettajana 1945–1952. Malmilta Telamaa siirtyi kauppa- ja teollisuusministeriöön sen ammattikasvatusosaston tilapäiseksi opettajainvalmistuksen tarkastajaksi vuosiksi 1953–1958. Ammattikoulujen opettajaopiston väliaikaisena yliopettajana ja rehtorina hän toimi 1958–1959 ennen kuin hänet 1959 nimitettiin Säästöpankkiopiston rehtoriksi, jota tointa hän hoiti kuolemaansa saakka. Aikuiskasvatuksen arvostettuna asiantuntijana tunnetun Telamaan tietämystä ja kokemusta hyödynnettiin niin suomalaisissa kuin kansainvälisissä yhteyksissä.Hän toimi esimerkiksi Koulutuspäälliköt ry:n puheenjohtajana. Telamaan harrastukset olivat monipuoliset. Niihin kuului niin tennis kuin kaitafilmaus ja valokuvaus sekä heraldiikka ja kuvataiteet. Suomessa kunnilla ei ollut vaakunoita ennen kuin laki kunnan vaakunasta tuli voimaan kesäkuun alussa 1949. Helsingin maalaiskunnan kunnanhallitus käsitteli kuntansa vaakuna-asiaa jo ennen lain voimaantuloa, sillä se julisti helmikuussa 1949 kilpailun luonnoksen laatimiseksi kunnan vaakunaksi. Kiirehtiminen johtui siitä, että kunnan 600-vuotisjuhlaa vietettäisiin vuonna 1951, johon mennessä vaakunan toivottiin valmistuvan.Hako, Jukka: Vaakunan pyrstön kokoa puitiin valtuustossakin. Teoksessa Kilpailuun tuli nelisenkymmentä työtä, joista lähes puolet oli Kullervo Telamaan joko kokonaan tai osittain suunnittelemia. Telamaa työskenteli opettajana Malmin kaupallisessa keskikoulussa.”Kauppakoulun opettaja suunnitteli Vantaan vaakunan” – Vantaan Sanomat Malmi oli Helsingin maalaiskunnan hallinnollinen keskus ennen sen liittämistä 1946 Helsingin kaupunkiin. Kunnanhallitus ei ollut tyytyväinen saamiinsa luonnoksiin, vaan pyysi parhaista ehdotuksista uusia luonnoksia. Lopulta kunnanhallitus päätyi Telamaan ehdotukseen ja vei asian kunnanvaltuuston päätettäväksi. Vielä valtuustossakin jatkui keskustelu vaakunassa olevan lohen pyrstön koosta ja päädyttiin keskikokoiseen pyrstöön. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset heraldikot Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Derek Hammond-Stroud

Derek Hammond-Stroud OBE (10. tammikuuta 1926 Lontoo – 14. toukokuuta 2012) oli brittiläinen ooppera-, operetti- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni. Hänen ohjelmistonsa vaihteli rooleista Gilbertin ja Sullivanin opereteissa rooleihin Richard Wagnerin teoksissa, joiden esityksiin hän osallistui Sadler's Wells -yhtiössä (sittemmin English National Operassa) Reginald Goodallin johdolla.Derek Hammond-Stroud obituary The Guardian Hammond-Stroud opiskeli Salvatorian Collegessa Harrow'ssa. Hän jatkoi opintojaan Trinity College of Musicissa ja suoritti opintoja myös ulkomailla Elena Gerhardtin sekä Gerhard Hüschin johdolla. Hammond-Stroud teki debyyttinsä vuonna 1955 St Pancras Festivalilla Joseph Haydnin L'anima del filosofon konserttiesityksessä, joka samalla oli teoksen Britannian- ensiesitys. Kaksi vuotta myöhemmin Hammond-Stroud teki samalla festivaalilla oopperadebyyttinsä Publiuksen roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin La clemenza di Titossa. Vuonna 1961 hän liittyi Sadler's Wells -yhtiön (sittemmin English National Operan) esiintyjäksi. Siellä hän tulkitsi muun muassa Dr Bartolon roolin Gioacchino Rossinin Sevillan parturissa, Melitonen roolin Giuseppe Verdin Kohtalon voimassa, nimiroolin Verdin Rigolettossa ja Papagenon roolin Mozartin Taikahuilussa. Lisäksi hän teki esiintymisiä useissa rooleissa Jacques Offenbachin sekä Gilbertin ja Sullivanin opereteissa. BBC:n Proms- festivaalilla Hammond-Stroud tulkitsi monia teoksia, kuten 31:ssä eri esiintymisessä vuosien 1968–1988 välillä Gilbertin ja Sullivanin operetteja. Hammond-Stroud teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1971 Faninalin roolissa Richard Straussin Ruusuritarin esityksessä. Hän palasi usein laulamaan Covent Gardeniin seuraavien kahden vuosikymmenen aikana. Myös ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Hammond-Stroud teki Faninalin roolissa. Lisäksi hän teki esiintymisiä muun muassa San Diegossa, Houstonissa, Buenos Airesin Teatro Colónissa, Münchenin Bayerische Staatsoperissa ja Alankomaiden kansallisoopperassa.Derek Hammond-Stroud Dies at 86 Classic FM Yksinlaulujen tulkitsijana Hammond-Stroud esiintyi säännöllisesti Lontoossa, Wienissä ja Amsterdamissa. Hänen tulkintansa Franz Schubertin Winterreisesta Wigmore Hallissa vuodelta 1979 julkaistiin levytettynä vuonna 2002. Hammond-Stroud oli Royal Academy of Musicin kunniajäsen vuodesta 1976. Kuusi vuotta myöhemmin hänestä tehtiin Trinity College of Musicin Honorary Fellow. Vuonna 1987 Hammond-Stroud sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Ruuhilampi

Ruuhilampi tai Ruuhilammi voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Kylä == * Ruuhilampi, kulmakunta Pieksämäellä * Ruuhilampi, kulmakunta Pertunmaalla == Lampi == * Ruuhilampi, järvi Hartolassa * Ruuhilampi, järvi Hyrynsalmella * Ruuhilampi, järvi Kannonkoskella * Ruuhilampi, järvi Karkkilassa * Ruuhilampi, järvi Karstulassa * Ruuhilampi, järvi Kivijärvellä * Ruuhilampi, järvi Kuopiossa Matilanjoella * Ruuhilampi, itäisempi kahdesta lammesta Kuopion Saarisissa * Ruuhilampi, läntisempi kahdesta lammesta Kuopion Saarisissa * Ruuhilampi, järvi Kuopiossa Särkiskylässä * Ruuhilampi, järvi Mikkelissä * Ruuhilampi, järvi Mäntyharjulla * Ruuhilampi, järvi Perhossa * Ruuhilampi, järvi Pertunmaalla Ruuhilammella * Ruuhilampi, järvi Pieksämäellä Hiltulankylässä * Ruuhilampi, järvi Pieksämäellä Ruuhilammella * Ruuhilampi, järvi Pieksämäellä Sormulassa * Ruuhilampi, järvi Pieksämäellä Tihusniemellä * Ruuhilampi, järvi Posiolla * Ruuhilampi, järvi Puolangalla * Ruuhilampi, järvi Ranualla * Ruuhilampi, järvi Rovaniemellä * Ruuhilampi, järvi Sievissä * Ruuhilampi, järvi Uuraisilla * Ruuhilampi, järvi Vihdissä * Ruuhilampi, järvi Viitasaarella Kotvalassa * Ruuhilampi, järvi Viitasaarella Mäntyjärvellä * Ruuhilampi, järvi Äänekoskella * Alimmainen Ruuhilampi, järvi Joutsassa * Ylimmäinen Ruuhilampi, järvi Joutsassa * Iso Ruuhilampi, lampi Konnevedellä * Pieni Ruuhilampi, lampi Konnevedellä. == Lammi == * Ruuhilammi, järvi Mänttä- Vilppulan Vilppulassa * Ruuhilammi, järvi Pellossa * Ruuhilammi, järvi Ylöjärvellä == Katso myös == * Ruuhijärvi
Ukrainan asevoimien päivä

Ukrainan asevoimien päivä () on kansallinen juhlapäivä Ukrainassa. Sitä vietetään 6. joulukuuta. Juhlapäivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993. Päivä on normaalioloissa vapaapäivä Ukrainan asevoimiin kuuluville, mutta se ei ole kansallinen vapaapäivä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ukraine marks Armed Forces Day (Video) (6.12.2017) (unian.info) Luokka:Joulukuun juhlapäivät Luokka:Ukrainalaiset juhlapäivät
Felix Werder

Felix Werder AM (24. helmikuuta 1922 Berliini – 3. toukokuuta 2012 Melbourne) oli saksalaissyntyinen, Australiassa uransa luonut säveltäjä.Felix Werder Schott MusicFelix Werder Australian Music Centre Werder pakeni kansallissosialistisesta Saksasta vuonna 1935 ja saapui isänsä kanssa vuonna 1940 Australiaan, jossa hänet internoitiin neljäksi vuodeksi poliittisena vankina. Tänä aikana hän sävelsi suuren määrän varhaisia teoksiaan. Werderin perhe oli kuulunut Arnold Schönbergin musiikilliseen piiriin. Werder itse oli 8-vuotiaasta alkaen toiminut puhtaaksikirjoittajana isälleen, joka oli ollut kanttorina ja liturgisena säveltäjänä synagogassa Berliinissä. Varhaisina vuosina synagogassa kuultu musiikki vaikuttikin vahvasti Werderin musiikkiin. Werder sävelsi aikoinaan myös kaksitoistasäveljärjestelmää käyttäen, mutta siirtyi sitten improvisatorisempaan, kollaasinomaisempaan tyyliin, joka usein asetti virtuoosisia vaatimuksia esittäjilleen. Vuodesta 1956 Werder toimi musiikin luennoitsijana aikuisopetuksessa. Hänen johdollaan opiskeli esimerkiksi Paul Copeland. Vuosina 1960–1977 Werder oli melbournelaisen The Age -lehden musiikkikriitikko. Radiossa hän kehitti Australian Broadcasting Corporationille (ABC) nykymusiikkia koskeneen sarjan Keith Humblen kanssa. Werderin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia, orkesteriteoksia sekä musiikkiteatteriteoksia. Hän sai tilauksia muiden muassa Deutsche Oper Berliniltä, ABC:lta, Australian oopperalta, Melbournen kansallisteatterilta ja Victorian State Operalta. Werder sai vuonna 2002 musiikin kunniatohtorin arvon Melbournen yliopistolta. Australian ritarikunnan jäseneksi hän pääsi palveluksista musiikille vuonna 1976. Hän sai teoksistaan monia palkintoja, joiden joukossa olivat Don Banks Music Award (1986), Stamitz-palkinto (1988) ja Sir Zelman Cowen -mitali (1991). Vuonna 2004 Werder sai Australasian Performing Right Associationin (APRA) klassisen musiikin palkinnon pitkäaikaisesta panoksestaan australialaisen musiikin edistämiseksi. Werder oli säveltäjänä aktiivinen vanhuuteensa saakka; vielä hänen 90-vuotisjuhlakonsertissaan helmikuussa 2012 kuultiin useita teosten kantaesityksiä. == Lähteet == Luokka:Australialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
NŠ Mura

Nogometna šola Mura eli NŠ Mura on jalkapalloseura Murska Sobotan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2022–23 Slovenian korkeimmalla sarjatasolla Slovenian jalkapalloliigassa. Seuran kotistadion on Mestni Štadion Fazanerija. Mura on voittanut Slovenian mestaruuden kertaalleen kaudella 2020–2021. Lisäksi se on voittanut kertaalleen Slovenian jalkapallocupin kaudella 2019–20. ==Lähteet== Luokka:Slovenialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 2012 perustetut urheiluseurat
Väinö Forsman

Väinö Ilmari Forsman (26. kesäkuuta 1889 Pälkjärvi – 19. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja hengellisten kuorolaulujen sanoittaja.Forsman, Väinö Ilmari. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017 (viitattu 4.12.2022) Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31379 Forsmanin vanhemmat olivat Pälkjärven ja Kiteen kirkkoherra, rovasti Fredrik Forsman (1837– 1906) ja hänen toinen puolisonsa Elisabeth Barck. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1907, suoritti pastoraalitutkinnon 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930, filosofian maisteriksi 1931, teologian kandidaatiksi 1942 ja teologian lisensiaatiksi 1948. Papiksi Forsman vihittiin 1911. Hänestä tuli teologian kunniatohtori 1953.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Fredrik Forsman Forsman oli Viitasaarella ja Kivijärvellä vt. kappalaisena, vt. kirkkoherrana ja armovuodensaarnaajana vuosina 1911–1917. Hän oli Helsingin uuden yhteiskoulun uskonnon ja keskiluokan historian opettajana 1917–1919, Riihimäen pakkotyölaitoksen saarnaajana 1918–1919, Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kappalaisen viran armonvuodensaarnaajana 1919, kirkkoherran viran apulaisena 1920, Helsingin Sörnäisten suomalaisen seurakunnan kirkkoherran viran apulaisena 1920–1931 ja Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kirkkoherran viran apulaisena 1931–1943. Viimeksi Forsman oli Helsingin Töölön seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1943 alkaen. Hän sai rovastin arvon 1943. Forsman toimi liturgina eduskunnan ja valtion juhlajumalanpalveluksissa vuodesta 1918 alkaen ja piti Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kurssit kirkkoherranviraston tehtävistä vuodesta 1937 alkaen. Hän oli myös Helsingin yliopiston kirkkolaulun opettajana vuodesta 1945 alkaen. Forsman oli naimisissa vuodesta 1927 Jenny Tatjana Murron (s. 1897) kanssa. == Julkaisuja == Nimellä V. I. Forsman: * Hautausmaista: niiden järjestämisestä ja kaunistamisesta. Otava 1926 * Kansliapapin käsikirja. Otava 1938 * Kirkonpalvelijain ohjekirja; kirj. Hanna Loimaranta, Ilmari Virkkala, V. I. Forsman. Suomen kirkonpalvelijainyhdistys, Hamina 1942 * Väkevien voimien pyörteissä: mitä on terve rakkaus- ja sukuelämä?; kirj. Helmi Heikinheimo, Kaarina Kari, Mairi Karvonen, Martta Kasurinen, Irja Kilpeläinen, Hellin Mustala, V. I. Forsman, Ensio Kurki-Suonio, Toivo Laitinen, V. Laurila, Verneri Louhivuori, Turo Niemi. Agricola-seura, Helsinki 1947 * Kotiemme pyhät juhlat: miten vaalimme niitä. Kirjapaja, Helsinki 1952 == Suomennoksia == * J. S. Bach : Joulu-oratorio. 1 ja 2 osa. Teosto, Helsinki 1951 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Nöyrät hän täyttää hyvyyksillään: Väinö Forsmanin muistokirja; toim. Viljo Lindbohm. Tohtori V. I. Forsmanin muistorahasto, Helsinki 1959 Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2021

Salibandyn U19-poikien MM-kisat 2021 järjestettiin Brnossa 25.–29. elokuuta 2021. Kisat olivat järjestyksessään 11. U19 miesten MM-kisat. Kisoihin lähti hallitsevana maailmanmestarina isäntämaa Tšekki, joka voitti turnauksen loppuottelussa Suomen 4–3, voittaen toisen maailmanmestaruutensa alle 19-vuotiaiden poikien MM-kisoissa. ==Lähteet== 2021 Maailmanmestaruuskilpailut alle 19-vuotiaiden poikien Luokka:Tšekin salibandy
Dick McBride

Richard William "Dick" McBride (8. toukokuuta 1928 Washington, Indiana – 28. elokuuta 2012 Colwall, Herefordshire) oli yhdysvaltalainen runoilija ja romaanikirjailija. Hän edusti beat-sukupolvea.Dick McBride: One of the last of the Beat poets The Independent McBride varttui Illinoisissa. Hän opiskeli Eastern Illinois State Collegessa ja Milwaukeen Radio Drama Workshopissa. Vuonna 1953 McBride saapui San Franciscoon ja tapasi ihailemansa runoilija Kenneth Patchenin, jonka vaikutusta itseensä myöhemmin korosti. Patchenin kautta McBride tutustui myös runoilija Lawrence Ferlinghettiin, jonka City Lights -kirjakaupassa San Franciscossa hän aloitti työskentelyn. Kirjakaupassa työskennellessään hän tutustui muihin beat-sukupolven runoilijoihin ja kirjoittajiin, kuten Jack Kerouaciin ja Allen Ginsbergiin. McBriden runoista ensimmäisenä julkaistiin "St Francis (Random Thoughts of a Protestant Cop)", joka ilmestyi Beatitude-lehdessä vuonna 1959. Vuodelta 1960 on McBriden ensimmäinen kokoelma Oranges, joka on Victor Wongin kuvittama. Vuosi myöhemmin ilmestyi Ballads of Blood. Vuonna 1963 City Lights Journal julkaisi McBriden novellin "Haircut Dream". McBride muutti vuonna 1964 kuudeksi kuukaudeksi Lontooseen. Muuton organisoi Ferlinghetti, ja sen tarkoituksena oli tehdä beatkirjoittajista tutumpia brittiläisille lukijoille sekä luoda yhteyksiä Yhdysvaltain ja Ison-Britannian avantgardististen kirjoittajien välille. Vuonna 1967 City Lightsin julkaisutoiminta oli kasvanut kirjakauppaa itseään suuremmaksi, ja sen toiminta siirtyi San Franciscon Grant Avenuelle. McBride pyöritti sitä veljensä Bob McBriden ja Martin Broadleyn kanssa. Hän muutti vuonna 1969 Great Horwoodiin Buckinghamshireen. Hän toi Isoon-Britanniaan City Lightsin kirjoja ja muita yhdysvaltalaisia vastakulttuurisia teoksia. McBride asui jonkin aikaa Australiassa ennen kuin asettui vuonna 1988 Herefordshiren Colwalliin lähelle Malvernia. Hän jatkoi kirjoitustyötään Isossa- BritanniassaCelebrating Veteran Beat Poet Dick McBride's Life Poetry Foundation, ja hänen viimeisenä runokokoelmanaan ilmestyi vuonna 2004 Remembered America. Lisäksi McBride kirjoitti Cometh with Clouds -nimisen muistelmateoksen (1982/2011) Allen Ginsbergistä. McBriden ensimmäinen vaimo oli Betty, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1953. Tästä avioliitosta syntyi kaksi poikaa: Sean ja Brennan. Myöhemmin McBride solmi toisen avioliiton Jacquin (k. 1996) kanssa. McBride kuoli elokuussa 2012, ja hänen hautajaisensa pidettiin Worcesterissa 14. syyskuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Saint-Jean-de-Beauregard

Saint-Jean-de-Beauregard on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de- Francen alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Pariisista lounaaseen. pienoiskuva|vasen|Château de Saint-Jean de Beauregard 1200-luvulla vaatimattomassa kartanossa asui ritari Eude de Montfaucon. Kartanon lähellä olevat kyläläiset olivat pääosin Montfauconin herrasta riippuvaisia työläisiä, ja kylää kutsuttiin Saint-Jean-de-Montfauconiksi. Vuonna 1612 kuninkaan neuvoston lakimies François Dupoux otti kartanon maineen haltuunsa ja rakennutti uuden linnan. Hänelle ei sopinut Montfauconin nimi, ja hän pyysi kuningasta muuttamaan sen Beauregardiksi. Château de Saint-Jean de Beauregard on ollut usealla eri omistajalla. Nykyinen omistajasuku hankki sen omistukseensa vuonna 1879. Linna on asuttuna ympäri vuoden, mutta linnaan ja sen puutarhoihin on mahdollista tutustua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Essonnen kunnat
Ljusnan (sanomalehti)

Ljusnan on ruotsalainen vuonna 1912 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Bollnäs. Se ilmestyy paperisena neljästi viikossa ja sähköisenä viidesti. Lehti kuuluu Bonnier-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Ljusnan Bollnäs.jpg|Lehden toimitus Bollnäsissä. Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Bonnier Luokka:Bollnäsin kunta
Hannu Seppä

Hannu Seppä (s. 17. lokakuuta 1963) on suomalainen pesäpalloilija. Seppä edusti urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Muhoksen Pallo-Salamoita, Oulun Lippoa, Haapajärven Pesä-Kiiloja ja Pattijoen Urheilijoita. Seppä pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1991 ja yhden Liitto-Lehdistö-ottelun vuonna 1987. Hän pelasi ulkokentällä kakkosvahtina. Seppä pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 143 runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi seitsemän kunnaria ja 145 tavallista juoksua, toi 84 juoksua ja keräsi 615 kärkilyöntipistettä. Seppä pelasi 16 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi viisi juoksua ja keräsi 49 kärkilyöntipistettä. Seppä pelasi 37 alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kuusi kunnaria ja 52 tavallista juoksua, toi 26 juoksua ja keräsi 216 kärkilyöntipistettä. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Seppä-Hannu.xlsx == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tikkuraitti

Tikkuraitti () on noin 250 metriä pitkä itä–länsi-suuntainen kävelykatu Tikkurilan kaupunginosassa Vantaalla, noin 400 metrin päässä Tikkurilan rautatieasemasta. Se alkaa Asematien ja Kielotien risteyksestä ja päättyy Talvikkitien ja Peltolantien risteykseen. Kadun varrella sijaitsee useita liikerakennuksia ja ravintoloita. Kävelykatu on tunnettu myös karhupatsaastaan. Vantaan kaupunki on kuvaillut Tikkuraittia Tikkurilan tärkeimmäksi julkiseksi kaupunkitilaksi. Ennen kävelykaduksi muuttamista 1980-luvun lopulla Tikkuraitti oli osa Asematietä. Kadulla sijaitsi Kauppataloksi kutsuttu Sokos, joka purettiin 1980-luvulla. Sen paikalle rakennettiin Prisma. Osaa kadun kiinteistöistä kutsutaan edelleen Asematie- nimellä. Katu on vuosien saatossa painunut ja kallistunut niin voimakkaasti, että siihen muodostuu vettä kerääviä kuoppia. Rähjäiseksi kutsutun Tikkuraitin perusparannus on lykkääntynyt useita vuosia. Korjaustöitä on viivästyttänyt taloudelliset syyt ja se, että kaupungin on neuvoteltava yhtenäisestä ilmeestä kadun varren kiinteistöjen kanssa. Remontti on aikataulutettu vuosille 2025–2026. Hankkeessa muun muassa puretaan vanhoja liikekiinteistöjä ja lisätään kadulle uusi taideteos. Myös Asematiestä tehdään kävelykatu. Muutostyöt Asematiellä aloitettiin toukokuussa 2023. Valmistuessaan kävelykeskusta ulottuu Talvikkitieltä rautatieasemalle. == Kuvia == Vantaan Tikkurilan Tikkuraitti (tuolloinen Asematie) 1970-luvulla.jpg|Tieliikennettä Tikkuraitilla eli silloisella Asematiellä 1970-luvun lopulla. Vasemmalla vuonna 1966 valmistuneessa rakennuksessa K-halli Joenpolvi. Tikkuraitti in Tikkurila, Vantaa, Finland, 2021 September.jpg|Kaupunkipyöräasema kävelykadulla vuonna 2021. Risto Leinonen Karhut 1987.JPG|Risto Leinosen veistos Karhut (1987). Häiväoja Heikki, 1982 - Veistos - m.jpg|Heikki Häiväojan Plootu-teräsveistos (1982) oli alun perin tarkoitus sijoittaa Tikkuraitin keskilinjalle. == Katso myös == * Käärijä-muraali == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tikkurila Luokka:Vantaan kadut Luokka:Suomen kävelykadut
Hopeakeisaripalmu

Hopeakeisaripalmu eli kuningaspalmu (Archontophoenix alexandrae) on keisaripalmujen (Archontophoenix) sukuun kuuluva palmulaji. Lajin alkuperäistä levinneisyysaluetta on Australian Queenslandin osavaltion koillis- ja itäosat. Laji on nimetty Walesin prinsessa Aleksandran kunniaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hopeakeisaripalmu eli kuningaspalmu (Archontophoenix alexandrae) * iNaturalist: Archontophoenix alexandrae * ITIS: Archontophoenix alexandrae * UniProt: Taxonomy - Archontophoenix alexandrae * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Archontophoenix alexandrae Luokka:Palmukasvit
Sirokeisaripalmu

Sirokeisaripalmu eli kuningatarpalmu (Archontophoenix cunninghamiana) on keisaripalmujen (Archontophoenix) sukuun kuuluva palmulaji. Kuningatarpalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta on Uusi Etelä-Wales Australiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sirokeisaripalmu (Archontophoenix cunninghamiana) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Archontophoenix cunninghamiana * UniProt: Taxonomy - Archontophoenix cunninghamiana Luokka:Palmukasvit
Highwayman (albumi)

Highwayman on yhdysvaltalaisen superyhtye The Highwaymenin vuonna 1985 julkaistu ensimmäinen ja menestynein studioalbumi. Yhtyeen muodostivat Johnny Cash, Waylon Jennings, Kris Kristofferson ja Willie Nelson. ==Kappaleet== Kappaleiden 1, 2, 4 ja 6 solisteina toimivat Cash, Jennings, Kristofferson ja Nelson, kappaleiden 3, 5 ja 10 solisteina Cash ja Nelson, kappaleiden 8 ja 9 solisteina Cash, Nelson ja Jennings sekä kappaleen 7 solisteina Cash, Nelson ja Johnny Rodriquez. # (Jimmy Webb) # (Ed Bruce, Ron Peterson) # (Cindy Walker) # (Johnny Cash) # (Cash) # (Guy Clark) # (Woody Guthrie, Martin Hoffman) # (Paul Kennerley) # (Bob Seger) # (Steve Goodman, John Prine) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1985 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset countryalbumit
Suihkolan rautatieasema

Suihkolan rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suonenjoella rataosalla . Se avattiin Suonenjoen aseman alaisena laiturina viimeistään vuonna 1899. Sivuraiteet rakennettiin vuonna 1907. Suihkolan ympäristöön ei muodostunut asutuskeskusta. Miehitys Suihkolassa lopetettiin 1. tammikuuta 1958. Tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1963 ja henkilöliikenne 29. toukokuuta 1983. Liikennepaikka lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984. Sivuraiteet ja liikennepaikkarakennus on purettu. == Lähteet == Luokka:Suonenjoen rautatieliikennepaikat Luokka:Pohjois-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat
Veikko Karvonen (kauppaneuvos)

Veikko Johannes Karvonen (12. toukokuuta 1923 Evijärvi – 29. maaliskuuta 2019 Oulu)Kuolinilmoitus, Karvonen Veikko Johannes, Kaleva, 2019, No 108, sivu 43, julkaistu 19.4.2019 oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 5.12.2022. Karvosen vanhemmat olivat maanviljelijä Oskari Karvonen ja Hanna Kankkonen ja puoliso vuodesta 1945 Maija Särkelä. Karvonen kävi kansakoulun ja Suomen Osuuskauppakoulun 1946–1947. Hän suoritti myymälätarkastaja- ja liikkeenhoitajakurssit 1951, valistusohjaaja- ja tarkastajakurssin 1952 ja myöhemmin vielä liikkeenjohdon ja johtamistaidon koulutuksia. Karvonen oli Veljekset Mattssonin varastoapulainen Pietarsaaressa 1938–1940 ja Järvikunnan Osuuskaupan palveluksessa Evijärvellä 1945–1947, toimien myymälätarkastajana 1948–1950 ja apulaisjohtajana 1950–1952. Osuusliike Sisämaan myymälätarkastaja Viitasaarella Karvonen oli 1952–1954, Honkajoen Osuuskaupan toimitusjohtaja 1954–1956, Osuuskauppa Kiven toimitusjohtaja Nurmijärvellä 1956–1957, Järvikunnan Osuuskaupan liikkeenhoitaja 1957–1959, Elimäen Osuuskaupan toimitusjohtaja 1959–1962, Kuusamon Osuuskaupan toimitusjohtaja 1962–1967 ja Etelä-Hämeen Osuusliikkeen toimitusjohtaja Hämeenlinnassa 1967. Hankkijan hallintoneuvoston jäsen Karvonen oli 1965–1967, Oulun konttorin johtaja 1967–1970 ja Pohjois-Suomen yhteistoiminta-alueen aluejohtaja vuodesta 1971. Karvosella oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin alikersantti. Karvonen sai kauppaneuvoksen arvonimen 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet