EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lyhytkestoinen psykoosi

Lyhytkestoinen psykoosi on vuorokaudesta kuukauteen kestävä ohimenevä psykoosi, joka ilmenee harhaluuloisuutena, aistiharhoina tai puheen tai käytöksen hajanaisuutena.Aki Rovasalo, Psykoosi Terveyskirjasto 18.4.2023, viitattu 8.6.2023 Tilan kesto erottaa sen skitsofreniformisesta häiriöstä ja skitsofreniasta.Anu Stephen, Forshing Lui, Brief Psychotic Disorder National Library of Medicine, viitattu 8.6.2023 Lyhytkestoiseen psykoosiin sairastuneen toimintakyky palaa psykoosin jälkeen ennalleen, mutta tila saattaa uusiutua myöhemmin. Usein lyhytkestoiseen psykoosiin sairastunut on kokenut ennen psykoosivaihetta voimakasta stressiä tai traumaattisen tapahtuman. Lyhytkestoinen psykoosi onkin tavallista yleisempi erityisen stressaavissa olosuhteissa elävillä populaatioilla, kuten pakolaisilla ja maanjäristysten uhreilla. Lyhytkestoinen psykoosi on silti harvinainen, ja suomalaista väestöä tutkittaessa havaittiin sen esiintyvyydeksi 0,05 %. Kehitysmaissa häiriöllä on todettu korkeampia ilmaantuvuuksia kuin kehittyneissä maissa. Lyhytkestoisen psykoosin on katsottu olevan naisilla yleisempi kuin miehillä. Sillä on tavallista suurempi esiintyvyys persoonallisuus- tai mielialahäiriöistä kärsivillä. Lapsivuodepsykoosi on eräs lyhytkestoisen psykoosin muoto. Oirekuvaltaan vastaava tila voi johtua myös päihteistä. == Lähteet == Luokka:Psyykkiset sairaudet
Petra von Hellens

Petra Henriikka von Hellens Wallis-Brown (s. 8. syyskuuta 1973Finlands ridderskaps och adels kalender 1992, s. 310. Esbo 1991. ISBN 951-9417-26-5) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen missi. Vuonna 1992 hän voitti Suomen Neito -tittelin ja sijoittui viidenneksi Miss Maailma -kilpailussa. Vuonna 1994 hän ylsi Miss Suomi -kilpailun ensimmäiseksi perintöprinsessaksi. Missivuosien jälkeen Petra von Hellens opiskeli kauppatieteitä Australiassa ja perusti siellä perheen eteläafrikkalaisen Michael Wallis-Brownin kanssa. Hänellä on kaksi lasta, Minea (s. 2001) ja Robert (s. 2004). Nykyisin hän toimii Kaarinassa eläinrehujen lisäaineita tuottavan, sukunsa perheyrityksen Bioprotonin Euroopan-tytäryhtiön toimitusjohtajana. Yrityksellä on toimintaa myös Australiassa. Petra von Hellens kuuluu von Hellensin aatelissukuun. Hänen äitinsä on Turun kauppakorkeakoulun ja australialaisen Griffith Universityn tietojenkäsittelyn professori Liisa von Hellens o.s. Valtakari (s. 1948).valtakari.com ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset aateliset
Kinnulan kirjasto

Kinnulan kirjasto on Kinnulan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kunnankirjasto on perustettu vuonna 1945. Nykyisen Nurmela-kirjastorakennuksen (1980, laajennus 1996) suunnitteli arkkitehti Saara Juola. Kinnulan kirjasto on kuulunut vuodesta 2013 lähtien Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat kirjastokimpan jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä. Kinnulan kirjastoon perustettiin alkuvuodesta 2023 yhteispalvelupiste useiden viranomaisten lupa-asioiden hoitamisen helpoittamiseksi. Palvelupiste on lisännyt myös muuta kirjaston käyttöä. Vuonna 2023 Kinnulan kirjaston kokoelmiin kuului 31 050 nidettä, joista 26 795 oli kirjoja. Kokonaislainaus oli 20 225 ja fyysisiä käyntejä tehtiin 37 600. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Kinnulan rakennukset ja rakennelmat
Pekka Räsänen

Pekka Räsänen (s. 1973)Räsänen, Pekka, 1973–, Finto, viitattu 9.6.2023. on suomalainen sosiologi, joka on toiminut taloussosiologian professorina Turun kauppakorkeakoulussa 1. elokuuta 2009 lähtien.Säde Nenonen: Yliopistot, Helsingin Sanomat, 6.8.2009, viitattu 9.6.2023. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi sosiologiasta Turun yliopistossa vuonna 2003.Pekka Räsänen, Turun yliopisto, viitattu 9.6.2023. == Julkaisut == * Pekka Räsänen: In the twilight of social structures: a mechanism-based study of contemporary consumer behaviour (väitöskirja). Turun yliopisto 2003. * Ismo Kantola, Keijo Koskinen ja Pekka Räsänen (toim.): Sosiologisia karttalehtiä. Vastapaino 2004. * Pekka Räsänen, Hannu Ruonavaara ja Ismo Kantola (toim.): Kiistoja ja dilemmoja: sosiologisen keskustelun vastakkainasetteluja. Kirja-Aurora 2004. * Pekka Räsänen ja Outi Sarpila (toim.): Lifestyle patterns and social inequalities. Turun yliopisto 2010. * Pekka Räsänen ja Outi Sarpila (toim.): Working papers in economic sociology: well-being in consumer society? Turun yliopisto 2012. * Tiila Juuti, Pekka Räsänen ja Outi Sarpila (toim.): Working papers in economic sociology: Studies of well-being and lifestyle in contemporary Finland. Turun yliopisto 2013. * Jani Erola ja Pekka Räsänen (toim.): Johdatus sosiologian perusteisiin. Gaudeamus 2014. * Aki Koivula, Janna Oksanen ja Pekka Räsänen (toim.): Working papers in economic sociology: economic and sociological studies in turbulent times. Turun yliopisto 2015. * Teo Keipi, Matti Näsi, Atte Oksanen ja Pekka Räsänen: Online Hate and Harmful Content: Cross-national perspectives. Routledge 2016. Saatavilla internetissä * Ilkka Koiranen, Aki Koivula, Arttu Saarinen ja Pekka Räsänen: Puolueiden rakenteet ja jäsenistön verkostot. Kunnallisalan kehittämissäätiö 2017. Saatavilla internetissä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyyjärven kirjasto

Kyyjärven kirjasto on Kyyjärven kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kunnankirjasto on perustettu vuonna 1946. Vuonna 2018 aloitettu omatoimikäyttö on laajentanut kirjaston aukioloaukoja merkittävästi. Kyyjärven kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat kirjastokimpan jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Kyyjärven rakennukset ja rakennelmat
Runar C. Öhman

Runar Carl Öhman (2. huhtikuuta 1884 Loviisa - 26. helmikuuta 1966 Pietarsaari) oli suomalainen lääkäri. == Elämä == Runar C. Öhmanin vanhemmat olivat kaupunginlääkäri Georg Öhman (1850-1897) ja Karin Hackzell (1861-1940). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1903 ja suoritti lääketieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1910. Vuosina 1913-1915 Öhman työskenteli Ylimarkun, Korsnäsin ja Pirttikylän kunnanlääkärinä, jonka jälkeen hän oli Pietarsaaressa Malmin sairaalan alilääkäri 1915–1917 ja ylilääkäri 1917–1954. Öhman toimi myös Östanlidin ja Pörkenäsin parantoloiden lääkärinä. Öhman väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1927 ja sai professorin arvonimen 1953. Kesäkuussa 1946 Öhman leikkasi marsalkka C. G. E. Mannerheimin äkillisesti puhjenneen hengenvaarallisen mahahaavan tämän ollessa vierailulla Pietarsaaressa. Opiskeluvuosinaan Öhman vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä. Hän kuului Helsingissä toimineeseen ruotsinkielisten intellektuellien ryhmään, jotka muun muassa toimittivat Arbetaren-, Social- Demokraten- ja Folktribunen-lehtiä. Kirjoittaessaan Öhman käytti myös nimimerkkiä "Rax". 1910-luvun alussa hän muodosti Turussa ilmestyneen Arbetetin Helsingin toimituksen yhdessä K. H. Wiikin ja Ivar Hörhammerin kanssa. Vuonna 1913 Öhman jätti työväenliikkeen siirtyessään kunnanlääkäriksi Pohjanmaalle. Myöhemmin Öhman oli RKP:n edustajana Pietarsaaren kaupunginvaltuustossa vuosina 1917-1954. Hän oli myös viidesti presidentin valitsijamiehenä vuodesta 1937 lähtien. == Perhe == Runar C. Öhmanin puoliso oli Hedvig Iverus (1884-1970). Pariskunnalla oli kolme lasta. Öhmanin veli oli eläinlääkintäeversti Georg Öhman. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pietarsaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Pihtiputaan kirjasto

Pihtiputaan kirjasto on Pihtiputaan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Se on perustettu vuonna 1878. Nykyisen kirjastorakennuksen (1990) suunnitteli arkkitehti Caj Michael. Omatoimikäytön vuoksi kirjastolla on laajat aukioloajat. Pihtiputaan kirjasto on muodostanut naapurikunnan Viitasaaren kirjaston kanssa yhteisen Wiitaunioinin kirjastoksi kutsutun aluekirjaston. Tällä aluekirjastolla on kirjastotilat molemmissa kunnissa ja se ylläpitää yhteistä kirjastoautoa, joka on vuodesta 2007 lähtien kiertänyt kuntien alueilla. Kirjastoautoa on käytetty kyläkiertueiden tukikohtana. Kunnat ovat kouluttaneet kirjastokummeja, jotka auttavat ikäihmisiä kirjastopalveluiden käytössä ja saatavuudessa sekä muissa hyvinvointipalveluissa. Pihtiputaan kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Sen laajemmat kokoelmat ja palvelut ovat kirjastokimpan jäsenkuntien asukkaiden käytettävissä. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Pihtiputaan rakennukset ja rakennelmat
Öystilä

Öystilä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Jessica Öystilä, näyttelijä *Jouko Öystilä (1952–2024), jääkiekkoilija.
Matti Niemi (kauppaneuvos)

Matti Olavi Niemi (s. 18. helmikuuta 1955 Hämeenlinna) on suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 9.6.2023. Niemi syntyi insinööri Olavi Niemen ja toimistovirkailija Ulla-Maija Väisäsen perheeseen ja avioitui 1979 kasvatustieteiden maisteri Sirkka Salosen kanssa. Ylioppilaaksi Niemi tuli Hyvinkään yhteiskoulusta 1974 ja suoritti opintoja Helsingin teknillisessä opistossa 1976–1977, mutta valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1982. Hän on suorittanut myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä liikkeenjohdon koulutuksia. Niemi teki harjoittelijan ja kesätyöntekijän tehtäviä 1970–1978, oli Oy Fiskars Ab:n reskontran hoitaja 1979, Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen tutkija 1980–1982 ja Helsingin Osuuskaupan kenttäkoulutettava 1982–1984. Sokos-halli-ryhmän myyntipäällikkö Niemi oli 1984–1985 ja ryhmäpäällikkö 1985–1987, Oy Ässä-Market Ab:n markkinointijohtaja 1987–1989, Helsingin Osuuskaupan kehitysjohtaja 1989–1994, talousjohtaja, toimitusjohtajan sijainen 1995–1999, varatoimitusjohtaja 1999–2004, hallituksen sihteeri 1993–1998, hallintoneuvoston sihteeri 1995–1998 ja hallituksen jäsen 1998–2003. Helsingin Osuuskauppa Elannon varatoimitusjohtaja hän oli 2004–2007 ja työskenteli sitten yrityksen toimitusjohtajana vuoden 2017 loppuun asti. Kauppaneuvoksen arvonimen 2014 saaneella Niemellä on ollut myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trondheimsveien

Trondheimsveien on Oslossa sijaitseva katu, joka alkaa Akerselvan ylittävältä Nybrua-sillalta, kulkee Grünerløkkan kaupunginosan läpi ja jatkuu osana valtatietä 4 Oslon kaupunginrajalle saakka. Kadun kokonaispituus yli 13 kilometriä. Sitä pitkin liikennöivät myös raitiovaunut. ==Kuvia== Schous Brewery, Oslo.jpg|Trondheimsveien 2: entinen Schous Bryggeri -panimo. Edustalla Ruth Reesen mukaan nimetty aukio, kuvan vasemmasta reunasta alkaa Thorvald Meyers gate. Trondheimsveien 5ab id 164296.jpg|Trondheimsveien 5: entinen Akers Sparebankin konttori vuodelta 1901, nykyisin asuin- ja ravintolakäytössä. Trondheimsveien 5c id 164296.jpg|Trondheimsveien 5: entinen Akerin kunnantalo 1940-luvun alusta. Julkisivussa on koristeena Akerin kunnanvaakuna sekä sen neljän pitäjän tunnukset. Aksisehuset i Trondheimsveien 30.JPG|Trondheimsveien 30: Aksisehuset, joka toimi alun perin eräiden kaupunkiin tuotavien tavaroiden aksiisimaksun keräämispaikkana. Rakennus valmistui 1830-luvulla ja ehti toimia tehtävässään vain muutaman vuoden, ennen kuin vero lakkautettiin. 07trondheimsveien trikk efn.jpg|Raitiovaunu Trondheimsveienillä. Trondheimsveien, Linderud mot Veitvet.jpg|Trondheimsveien on loppupäästään osa valtatietä 4. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon kadut
Ilmarinen (Lieto)

Ilmarinen on kylä Liedossa. Ilmaristen asukasluku on noin 1900 ihmistä, joista 48% naisia ja 52% miehiä. Postinumero on 21350. Asukkaiden keski-ikä on 38 vuotta. Ilmarisissa sijaitsee muun muassa Ilmaristen grilli sekä Ilmaristen koulu. Ensimmäinen maininta kylästä on vuodelta 1418. Ilmaristen alueen kattaneen rekisterikylän nimenä on ollut myös Harviainen. == Lähteet == Luokka:Liedon kylät
Hiidenjärvi

Hiidenjärvi voi tarkoittaa seuraavia: * Hiidenjärvi, järvi Hankasalmella * Hiidenjärvi, järvi Jyväskylässä * Hiidenjärvi, järvi Kivijärvellä * Hiidenjärvi, Kaunistonjärvi, järvi Kuusamossa * Hiidenjärvi, järvi Rautjärvellä * Hiidenjärvi, järvi Sotkamossa * Hiidenjärvi, järvi Suomussalmella * Hiidenjärvi, järvi Tuusniemellä.
William Christopher Zeise

William Christopher Zeise (1789–1847) oli tanskalainen kemisti. Zeise väitteli vuonna 1817 tohtoriksi. Väitöskirjassa hän käsittelee alkalien vaikutuksia sokereihin. Zeise teki kokeet isänsä apteekissa Slagelsessa. Zeisestä tuli vuonna 1820 Hans Christian Ørstedin apulainen ja kemian harjoitustöiden ohjaaja Kööpenhaminan yliopiston Nørregadeen juuri perustettuun kemian laboratorioon. Vuonna 1822 Zeisesta tuli ylimääräinen professori, ja hän oli ensimmäinen tanskalainen professori, jonka työtehtäviin kuului kemian laboratorio-opetus. Vuodesta 1829 alkaen Zeise toimi myös Polyteknillisen korkeakoulun opettajana. Zeise valmisti vuonna 1822 kaliumetyyliksantaattia mutta keskittyi seuraavina vuosina orgaanisten rikkiyhdisteiden tutkimukseen. Vuonna 1834 hän löysi tiolit, jotka ovat alkoholien kaltaisia yhdisteitä, mutta niiden funktionaalisen ryhmän hapen paikalla onkin rikki. Zeise tutki myös organometalliyhdisteitä, ja vuonna 1827 löydetyt uudet platinayhdisteet nimettiin myöhemmin hänen mukaansa Zeisen suolaksi ja Zeisen dimeeriksi. Kaiken kaikkiaan Zeise työskenteli paljon orgaanisten aineiden analyysimenetelmien kehittämisen parissa ja piti aiheesta monia luentoja. Vuonna 1829 Zeise kirjoitti laajan kemian perusteiden teoksen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset kemistit Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Juha Rintamäki

Juha Rintamäki (s. 1969 Lapua) on suomalainen pappi ja Helsingin seurakuntayhtymän johtaja. Rintamäki on työskennellyt vuodesta 2010 lähtien Lauttasaaren seurakunnan kirkkoherrana ja vuodesta 2017 lähtien seurakuntayhtymän johtajana. Rintamäki tehtävä Helsingin seurakuntayhtymän johtajana muuttui päätoimiseksi vuoden 2023 alussa. Rintamäki on virkavapaalla Lauttasaaren kirkkoherran virastaan kesäkuun 2023 loppuun asti. Koulutukseltaan Rintamäki on teologian maisteri. Vuosina 2003–2010 Rintamäki toimi Lontoon merimieskirkon johtajana sekä Lauttasaaren seurakunnan seurakuntapastorina. Seurakuntatyön lisäksi Rintamäki on työskennellyt opetusministeriön suunnittelijana. Puoluepolitiikassa Rintamäki on toiminut Lapuan Kokoomusnuorten ja Pohjanmaan Kokoomusnuorten puheenjohtajana, Kokoomuksen Nuorten Liiton piirisihteerinä Seinäjoella, liiton markkinointisihteerinä ja varapuheenjohtajana. Vuosina 1994–1997 Rintamäki toimi Kokoomusnuorten puheenjohtajana. Rintamäki on ollut kokoomuksen ehdokas Eduskuntaan vuosina 1995 ja 1999. Vuosina 1995–1999 Rintamäki toimi Kansallisen Kokoomuksen varapuheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kokoomusnuorten puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuoden Tiedekynä -palkinto

Vuoden Tiedekynä -palkinto on Koneen Säätiön vuosittain myöntämä palkinto tieteelliselle kirjoitukselle, jossa on käytetty suomen kieltä erityisen ansiokkaasti. Palkinnolla halutaan edistää suomenkielistä tieteellistä kirjoittamista ja nostaa sen arvostusta. Se myönnetään vuorovuosin humanistisen, yhteiskuntatieteen ja ympäristöntutkimuksen alan kirjoittajalle tai kirjoittajille. Palkinnon arvo on 25 000 euroa ja se on yksi suurimpia tieteellisen kirjoittamisen palkintoja Suomessa. ==Palkitut== Vuosi Palkitut Ala 2010 Timo Leisiö: ”Musiikin yhdeksän evoluutiota” Marke Ahonen: ”Antiikin fysiognomia” Pauliina Haasjoki: ”Ambivalenssin ”arvoituksellinen sulo”: Hagar Olssonin Silkkimaalaus” Anna-Leena Toivanen: ”Hänen henkensä elää. Dambudzo Marecheran nerous” Humanistiset tieteet 2011 Petri Keto-Tokoi & Timo Kuuluvainen: Suomalainen aarniometsä Kimmo Ruosteenoja: ”Miten ja miksi ilmasto muuttuu?” Ilari E. Sääksjärvi: ”Tuntematon monimuotoisuus – trooppiset kätköpistiäiset hämmästyttävät rikkaudellaan” Ympäristötieteet 2012 Heikki Hiilamo & Olli Kangas: ”Väärien profeettojen jäljillä? Kahdeksan erää tuloerojen vaarallisuudesta” Yhteiskuntatieteet 2013 Laura Wahlfors: ”Couranten hidastettu juoksu. Roland Barthes ja musiikki kirjoittajan inspiraationa” Humanistiset tieteet 2014 ei jaettu 2015 Jari Lyytimäki & Janne Rinne: Valon varjopuolet – Valosaaste ympäristöongelmana Ympäristötieteet 2016 Tero Toivanen & Juhana Venäläinen: ”Yhteisvaurauden uusi aika” Yhteiskuntatieteet 2017 Miika Tervonen: ”Historiankirjoitus ja myytti yhden kulttuurin Suomesta” Humanistiset tieteet 2018 Sampo Soimakallio: ”Biomassan energiakäyttö: vaikutukset hiilinieluihin ja ilmastopäästöihin” Ympäristötieteet 2019 Anna- Maria Tapaninen: ”Rajalla laboratoriossa: Iän arviointia, iän määritystä ja ikämääräyksiä” Yhteiskuntatieteet 2020 Sanna Tirkkonen: ”Yksinäisyyden tunteet teoksessa Muumipappa ja meri” Humanistiset tieteet 2021 Pieta Hyvärinen: “Sienestystä pohjoisilla puupelloilla: metsien moninaiset taloudet ja plantaasiosentrismin ongelma” Ympäristötieteet 2022 Sonja Miettinen: “Syvästi kehitysvammaisen aikuisen mahdollisuudet yhteisyyden kokemiseen – Etnografinen tutkimus sosiaalisesta vuorovaikutuksesta suomalaisissa ryhmäkodeissa” Yhteiskuntatieteet 2023 Sofia Kotilainen: ”Talviaisten rahapaja: Luku- ja kirjoitustaidon hyödyntäminen rahanväärennöstarkoituksiin 1800-luvulla” Humanistiset tieteet 2024 Tero Toivanen, Paavo Järvensivu & Ville Lähde: ”Ekologisen jälleenrakennuksen haaste” Ympäristötieteet ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tiedepalkinnot
Jussi Kekkonen (yritysjohtaja)

Jussi Kekkonen (s. 1976) on suomalainen yritysjohtaja ja politiikan taustavaikuttaja. Kekkonen on Suomen suurimman lobbaritalo Milttonin osakas. Kekkonen toimi vuonna 2000 Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana. Kekkonen toimi vuodesta 1997 kokoomusnuorten liittohallituksessa sekä liiton työryhmissä. Lisäksi Kekkonen toimi vuosina 1997–1999 kokoomuksen eduskuntaryhmän työryhmäsihteerinä ja va. suunnittelusihteerinä vuonna 1999. Kekkonen on toiminut vuosina 2007–2012 valtiovarainministeri ja pääministeri Jyrki Kataisen poliittisena erityisavustajana, vuosina 2000–2002 liikenne- ja viestintäministeri Olli-Pekka Heinosen erityisavustajana. Vuosina 2005–2007 Kekkonen vastasi kokoomuksen eduskuntaryhmän viestinnästä ja vuoden 2006 presidentinvaaleissa hän toimi Sauli Niinistön tiedotusvastaavana. Kekkonen toimi Miltton-konsernin vaikuttajaviestinnästä vastanneen Miltton Networksin toimitusjohtajana vuosina 2012–2016, minkä jälkeen hän siirtyi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kokoomusnuorten puheenjohtajat Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Oksala

Ilkka Oksala (s. 1965) on suomalainen järjestöjohtaja ja politiikan taustavaikuttaja. Oksala on työskennellyt vuodesta 2014 lähtien Elinkeinoelämän keskusliiton Työelämä-vastuualueen johtajana. Aikaisemmin Oksala on työskennellyt Apteekkariliiton toimitusjohtajana vuosina 2010–2014. Oksala toimi vuosina 2007–2010 peruspalveluministeri Paula Risikon valtiosihteerinä ja vuosina 1995–1998 puolustusministeri Anneli Tainan erityisavustajana. Kokoomuksen eduskuntaryhmän pääsihteerinä Oksala toimi vuosina 2001–2007 ja sosiaali- ja terveysministeriön neuvottelevana virkamiehenä vuosina 1999–2001. Koulutukseltaan Oksala on oikeustieteen kandidaatti. Vuosina 1990–1991 Oksala toimi kokoomusnuorten puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kokoomusnuorten puheenjohtajat Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gösta Adrian-Nilsson

Gösta Adrian-Nilsson (tunnettu kirjainlyhenteellä GAN; 2. huhtikuuta 1884 Lund – 29. maaliskuuta 1965 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän teki 1910-luvun alussa opintomatkan Saksaan. Siellä hän tutustui ekspressionismiin, futurismiin ja kubismiin, joita yhdisti omissa maalauksissaan. Myöhemmin hän omaksui myös surrealismin ja 1950-luvulla oli yksi konstruktivismin uranuurtajia Ruotsissa. Maalaamisen ohella Adrian-Nilsson kirjoitti muun muassa novelleja ja taidekritiikkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Bioproton

Bioproton on suomalais-australialainen entsyymejä ja muita eläinrehujen lisäaineita kehittävä ja tuottava yritys. Se perustettiin Suomessa vuonna 1984 ja muutti toimintansa Australiaan vuonna 1993. Yrityksen tuotteita käytetään lihan, kananmunien ja maidon tuotannossa sekä kalankasvatuksessa. Yrityksen tehtaat sijaitsevat Queenslandin osavaltion Brisbanessa ja Suomen Kaarinassa, ja sen tuotteita myydään ympäri maailman. Yrityksen toimitusjohtaja on suomalainen Henrik von Hellens, ja yrityksen Euroopan-tytäryhtiötä johtaa Kaarinassa Petra von Hellens. Bioproton tekee tutkimusyhteistyötä muun muassa Queenslandin yliopiston kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritykset Luokka:Australialaiset yritykset Luokka:Turkulaiset yritykset
Fredrik Guseff

Fredrik Guseff (s. 1980 Kemiö) on suomalainen poliitikko Suomen ruotsalaisesta kansanpuolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2016 lähtien RKP:n puoluesihteerinä. Ennen puoluesihteeriyttään Guseff toimi Svenska Bildningsförbundin johtajana vuodesta 2012 lähtien. Guseff on työskennellyt myös RKP:n puoluetoimistolla ja vaalianalyytikkona. Guseff toimi Svensk Ungdomin puheenjohtajana vuosina 2003–2005. Guseff on kotoisin Kemiönsaaren Vestlaxista, josta hänen äitinsä suku on kotoisin. Guseff on toiminut Kemiön kunnanvaltuutettuna kaksi kautta vuosina 2001–2008. Guseff on ollut RKP:n ehdokas eduskuntavaaleissa 2003. == Lähteet == Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteerit Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Svensk Ungdomin puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapparan SM-sarjakausi 1972–1973

Tapparan SM-sarjakausi 1972-73 aloitti jakson Tapparan historiassa, milloinka Tappara hallitsi Suomalaista kiekkoa, aina 1980 luvun loppuun saakka. 1970 luvun alussa Tapparan päävalmentajaksi alkanut vanha Tappara legendan Kalevi Nummisen valmennus alkoi tuottaa tulosta. Kaudella 1972-73 ei enää pelattu ylempää- ja alempaa loppusarjaa, vaan kaikki joukkueet pelasivat toisiaan vasten neljä kertaa. Kauden päätteeksi Tappara voitti pronssia, voittaneensa 36 ottelusta 24 ja hävinneensä 9 ottelua, keräten 51 pistettä. SM-sarjakauden kolme parasta joukkuetta olivat ylivoimaisia, sillä 4 sijalle sijoittunut Tampereen Ilves sai kaudella 39 pistettä, eli 3 sijan ja 4 sijan piste ero oli 12 pistettä. Mestaruuden voitti Jokerit 61 pisteellä. Tapparan paras tehomies oli Keijo Järvinen 21+23=44. == Sarjataulukko == == Lähteet == 1972-73
Tapparan SM-sarjakausi 1973–1974

Tapparan SM-sarjakausi 1973-74 alkoi todella huonosti, Tappara sai ensimmäisistä kuudesta pelistä vain yhden voiton, mutta parani loppua kohden. Tapparan huono kauden avaus vei Tapparalta mestaruuden. Kaudella Tappara sai 36 ottelusta, 23 voittoa ja 10 häviötä, saaden kasaan 49 pistettä, sijoittuen 2 sijalle, voittaen hopeaa. Mestaruuden voitti HIFK vain 4 pisteen erolla. Tapparan kauden paras tehomies oli Martti Jarkko 27+15=42. == Sarjataulukko == == Lähteet == 1973-74
Marke Ahonen

Marke Ahonen (s. 1977) on suomalainen antiikintutkija, tietokirjailija ja suomentaja. Hän on klassillisen filologian dosentti Helsingin yliopistossa. Kesästä 2023 lähtien hän on opettanut Helsingin yliopistossa muinaiskreikkaa. Hän on Suomen ainoa Kreikan kielen ja kirjallisuuden yliopistolehtori.Ahonen, Marke: "Tuntemattoman tulevaisuuden mahdollisuuksien aavistelu ja niiden edessä nöyrtyminen ovat opettajan työn ikiaikainen siunaus”. Yliopisto-lehti, 1/2024. 5.2.2024. Helsingin yliopisto. Viitattu 22.5.2024. Ahonen on opiskellut klassillista filologiaa Helsingin yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2008 Kreikan kielestä ja kirjallisuudesta aiheenaan antiikin filosofien käsitykset mielen sairauksista. Hänelle myönnettiin yliopiston väitöskirjapalkinto 2009. Vuonna 2003 Ahonen sai J. A. Hollon palkinnon Diogenes Laertioksen teoksen Merkittävien filosofien elämät ja opit suomennoksesta. Koneen Säätiö palkitsi hänet kolmen muun ohella vuonna 2010 ensimmäistä kertaa jaetulla Vuoden Tiedekynä -palkinnolla Niin & näin -lehdessä julkaistusta artikkelista ”Antiikin fysiognomia”. Vuonna 2021 Ahoselle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto teoksesta Oopiumia ja ajatusharjoituksia: Kirjoituksia antiikin lääketieteestä ja filosofiasta. ==Julkaisuja== * * ;Suomennoksia * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marke Ahonen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Marke Ahonen Kalle Haatasen radio-ohjelmassa Hippokrateesta Yle Areena. 19.1.2022. Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Rood

Rood tai rood of land on englantilainen pinta-alan mitta. Se on ¼ eekkeriä eli 1 011,6 neliömetriä.Rood of land Tietosanakirja. Osa 8, palsta 152. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pinta- alayksiköt
Sergio Sollima

Sergio Sollima (17. huhtikuuta 1921 Rooma – 1. heinäkuuta 2015 Rooma)Sergio Sollima, British Film Institute, viitattu 9.6.2023. oli italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten spagettiwesterneistään sekä merirosvo Sandokanista kertovasta televisiosarjasta. Hän työskenteli uransa aikana myös ainakin miekka ja sandaali -elokuvien, vakoiluelokuvien ja rikoselokuvien parissa. Hänen elokuvissaan on usein vasemmistolaisia poliittisia teemoja.Nick Vivarelli: Sergio Sollima, Italian Director Best Known Internationally For Spaghetti Westerns, Dies at 94, Variety, 3.7.2015, viitattu 9.6.2023.Manu Haapalainen: Sodankylän elokuvajuhlat 2001 – villi Italia, Film-o-Holic.com, 29.6.2001, viitattu 9.6.2023. == Filmografia == Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 1951 Suljettujen verhojen takana Persiane chiuse Käsikirjoittaja 1961 Ursus – orjien vapauttaja Ursus Käsikirjoittaja 1961 Goliath contro i giganti Goliath contro i giganti Käsikirjoittaja 1962 L'Amore difficile L'Amore difficile Ohjaaja 1962 Voittamaton Maciste Maciste contro lo sceicco Käsikirjoittaja 1962 La furia di Ercole La furia di Ercole Käsikirjoittaja 1962 Ursus, il gladiatore ribelle Ursus, il gladiatore ribelle Käsikirjoittaja 1964 Gli Invincibili 10 gladiatori Gli Invincibili 10 gladiatori Käsikirjoittaja 1965 Agente 3S3: passaporto per l'inferno Agente 3S3: passaporto per l'inferno Ohjaaja 1966 Luodin laki La Resa dei conti Ohjaaja, käsikirjoittaja 1966 Requiem per un agente segreto Requiem per un agente segreto Ohjaaja 1966 Agente 3S3, massacro al sole Agente 3S3, massacro al sole Ohjaaja 1967 Kasvokkain Faccia a faccia Ohjaaja 1968 Ratsasta henkesi edestä Corri, uomo, corri Ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja 1970 Armoton mies Città violenta Ohjaaja, käsikirjoittaja 1973 Vankikarkuri Revolver Ohjaaja, käsikirjoittaja 1976 Kuolema Sandokanille Sandokan Ohjaaja 1976 Merirosvo Il Corsaro nero Ohjaaja, käsikirjoittaja 1977 La Tigre è ancora viva: Sandokan alla riscossa! La Tigre è ancora viva: Sandokan alla riscossa! Ohjaaja, käsikirjoittaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tapparan SM-sarjakausi 1974–1975

Tapparan SM-sarjakausi 1974–75 oli täydellinen kausi, täysin Tapparan dominointia. Tappara voitti viimeisen SM-sarjakauden täysin ylivoimaisesti. Tappara voitti 36 ottelusta 26, ja hävisi vain 3 kertaa. Tappara sai kaudella yhteensä 59 pistettä, joka oli 11 pistettä enemmän kuin 2 sijalla olleen HIFK:n pisteet. Tappara sai aikaan myös 7 ottelun kestävän voitto putkeen, kauden viimeisissä peleissä. Tappara teki kaudella 200 maalia ja päästi vain 98 maalia. Tappara oli niin ylivoimainen kaudella, että he menivät pariin viimeisimpään vieraspeliin linja-autolla, jonka kylkeen oltiin kirjotettu isosti "Mestarit tulevat!". Tapparan kauden paras tehomies oli Jukka Alkula 26+20=46. == Sarjataulukko == == Lähteet == 1974-75
Työläiskynäilijäin ja -kuvaajain liitto

Työläiskynäilijäin ja -kuvaajain liitto Yhteisvoima (TKL Yhteisvoima) oli vusina 1928-1930 ja 1945-1946 Suomessa toiminut kommunistinen kirjoittajaliitto. Syyskuussa 1928 perustetun järjestön tavoitteeksi ilmoitettiin työläiskynäilijäin ja -piirtäjien yhteisten pyrkimysten edistäminen. Lisäksi sen tehtäviin kuului opastus- ja neuvontatyö sekä kustannustoiminta. Opintokerhoihin ja kirjallisuuden levittämiseen keskittyneestä Työväen Sivistysliitosta poiketen TKL Yhteisvoima ajoi lähinnä aktiivisten kirjoittajien asioita. Liiton sihteeriksi valittiin Otto Oinonen. TKL Yhteisvoiman toiminta loppui vuonna 1930 voimaan tulleiden kommunistilakien myötä. Järjestön toiminta käynnistyi uudelleen jatkosodan jälkeen, jolloin kommunistiset järjestöt laillistettiin. Vuoden 1946 liittokokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Erkki Roiha ja liittotoimikuntaan muun muassa Elli Parkkari, Sulo Kivinen ja Betty Peltonen. Jäseniä oli tuolloin yli sata. == Julkaisuja == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Batnan maakunta

Batnan maakunta eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Batnan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 12 038,76 neliökilometriä. Asukkaita on 1 307 000 henkeä (vuonna 2017, arvio). Batnan maakunta rajoittuu pohjoisessa Sétifin, Milan ja Oum El Bouaghin, idässä Khenchelan, etelässä Biskran ja lännessä M’Silan maakuntiin. Maisemaa leimaavat Atlasvuoret ja ylätasangot. Vuotuinen sademäärä on 210 millimetriä. Maakunta jakautuu hallinnollisesti 21 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 61 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Djasser, Aïn Touta, Arris, Barika, Batna, Bouzina, Chemora, Djezzar, El Madher, Ichemoul, Menaa, Merouana, N’Gaous, Ouled Si Slimane, Ras El Aioun, Seggana, Seriana, Tazoult, Theniet El Abed, Timgad ja T’Kout. Batnan kautta kulkevat maantiet RN3, RN31 ja RN77 sekä rautatie. Sen pohjoispuolella sijaitsee Mostepha Ben Boulaidin kansainvälinen lentoasema. Batnassa toimii kaksi yliopistoa ja Barikassa yliopistokeskus. Nähtävyyksiä ovat Numidian kuninkaiden mausoleumi Madghacen, roomalaisajan rauniot kuten Timgad, Lambaesis ja Diana veteranorum, varhaiskeskiaikainen Tobnan rauniokaupunki, Ghoufin solat ja kanjonit, M’Doukelin linnoitetut kylät, Belezman kansallispuisto, setrimetsät ja yli 2 300 metriä korkea Djebel Chélia -vuori. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Jenny Erpenbeck

Jenny Erpenbeck (s. 12. maaliskuuta 1967 Itä-Berliini) on saksalainen kirjailija. Erpenbeck on opiskellut kirjansidontaa ja musiikkiteatteria ja toimii kirjailijantyönsä ohella oopperaohjaajana. Hän on voittanut useita saksalaisia ja kansainvälisiä kirjallisuuspalkintoja. Vuonna 2017 Erpenbeck palkittiin italialaisella parhaan eurooppalaisen käännösromaanin Strega- palkinnolla romaanistaan Gehen, ging, gegangen (suom. Mennä, meni, mennyt). ==Suomennetut teokset== * * * * ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satu Mäkinen

Satu-Riitta Ala-Harja (aik. Satu Mäkinen, s. 1967) on suomalainen entinen missi ja malli ja nykyinen evankelista ja filosofian tohtori. Eteläpohjalainen Ala-Harja aloitti mallin työt 16-vuotiaana ja menestyi hyvin Jaana- naistenlehden ”supermallikilpailussa”. Vuonna 1985 hän voitti Suomen mallikunigattaren tittelin. Samana vuonna hänelle tarjottiin sopimusta pariisilaiseen mallitoimistoon. Ala-Harja kuitenkin kieltäytyi sopimuksesta perustellen, ettei hän halua keskeyttää lukio-opintojaan.Satu Mäkinen Seinäjoelta, haastattelu TV7:n ohjelmassa Koputus 17.9.2019. Video 30 min. Hänet valittiin vuoden 1986 Suomen Neidoksi ja lähetettiin sitten Miss Maailma -kilpailuun, jossa hän karsiutui täpärästi semifinaalista. Hän oli kuitenkin yksi valokuvaajien suosikkiehdokkaista yhdessä Miss USA Halle Berryn kanssa. Halle Berry kisasi suomalaiskaunottaren kanssa, MTV Uutiset 16.08.2016. Viitattu 12.6.2023. Ala-Harja oli yksi eniten käytetyistä malleista Suomessa 1980-luvulla. 1990-luvulla hän perusti perheen ja suoritti sairaanhoitajakoulutuksensa jatkoksi maisterin tutkinnon Turun yliopistossa. Keväällä 2014 hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa aiheenaan monikulttuurinen mentorointi sairaanhoidon opiskelussa. Hän on työskennellyt terveydenhuolto- ja korkeakoulusektoreilla eri tehtävissä. Tutkijan uran sijasta hän ryhtyi evankelistaksi vuonna 2015 tultuaan uskoon 1990-luvulla ja saatuaan koulutusta Perheniemen evankelisessa opistossa. Mäkisen nimellä hän on julkaissut omakustanteena muistelmat Jumalan kutsu ja koulu – Herran kohtaamisia ja mietelmiä ' sekä kirjan Pimeydestä valoon – helvetin porteilta Taivastielle (2020). Ala-Harjan äiti on entinen Kokoomuksen kansanedustaja, lääkintöneuvos Kirsti Ala-Harja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
AS Roma (naiset)

Associazione Sportiva Roma on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Rooma. Seuralla on Serie A:ssa pelaava naisten joukkue, joka käyttää myös nimeä Roma Femminile. AS Roman naisjoukkue perustettiin vuonna 2018 sen saatua Res Roman liigalisenssin. Joukkue voitti Italian liigamestaruuden vuonna 2023 ja Italian cupin vuonna 2021. Joukkueen kotistadion on 4 000 katsojan Stadio Tre Fontane. AS Roman päävalmentajana kausina 2018–2021 oli Elisabetta Bavagnoli. Kahdella ensimmäisellä kaudella joukkue sijoittui Serie A:ssa neljänneksi ja kolmannella kaudella viidenneksi. Italian cupissa keväällä 2021 se pudotti välierissä Juventuksen ja voitti loppuottelussa AC Milanin rangaistuspotkukilpailussa maalein 3–1. Vuonna 2021 päävalmentajaksi tuli Alessandro Spugna. Hänen johdollaan Roma sijoittui kaudella 2021–2022 Serie A:ssa toiseksi viisi pistettä Juventukselle hävinneenä. Cupin loppuottelussa Roma hävisi Juventukselle 1–2. Marraskuussa 2022 Roma voitti Italian supercupin loppuottelussa Juventuksen rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kaudella 2022–2023 Roma voitti liigamestaruuden. Runkosarjassa joukkue voitti 16 ottelua ja hävisi kaksi, ja Juventus jäi taakse kahdeksan pisteen päähän. Ylemmässä loppusarjassa Roma voitti kuusi ottelua, pelasi yhden tasan ja hävisi yhden, ja Juventus jäi lopputaulukossa 13 pisteen päähän. Roman parhaat maalintekijät olivat 13 maalia tehnyt ja koko sarjan maalintekijätilastossa jaetulle kolmannelle sijalle yltänyt Valentina Giacinti, 12 maalia tehnyt brasilialainen Andressa Alves ja kahdeksan maalia tehnyt norjalainen Emilie Haavi. Cupin loppuottelussa Roma hävisi jälleen Juventukselle, nyt maalein 0–1. Mestarien liigassa AS Roma sijoittui kaudella 2022–2023 alkulohkossaan toiseksi VfL Wolfsburgin jälkeen ja putosi jatkosta puolivälierissä hävittyään FC Barcelonalle kotikentällään 0–1 ja vieraissa 5–1. == Saavutukset == * Italian mestaruus: 2022/23, 2023/24 * Italian cup: 2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Italialaiset naisten jalkapalloseurat Luokka:Rooman urheilu
Juan Alegría

Juan Diego Alegría Arango (s. 6. kesäkuuta 2002 Ibagué, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista FC Honkaa. 178-senttinen ja oikeajalkainen Alegría pelaa keskushyökkääjänä. FC Hongan edustusjoukkueessa ensimmäistä kertaa Alegría pelasi syyskuussa 2020 Inter Turkua vastaan. Tätä ennen Alegría pelasi FC Hongan reservijoukkueessa. Yhteensä Alegría on pelannut FC Hongan molemmissa joukkueissa 37 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alegrían tilastot Soccerway-sivustolla * Alegrían profiili FC Hongan sivustolla Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Valtonen

Maria Valtonen on suomalainen missi ja tanssinopettaja. Hänet valittiin Miss Suomi -kilpailussa 1987 toiseksi perintöprinsessaksi ja vuonna 1988 Miss Skandinaviaksi. Jälkimmäisen tittelin hän menetti saatuaan ehdollisen vankeustuomion rattijuopumuksesta. Maria Valtonen muutti vuonna 1991 Pariisiin, jossa hän on toiminut tanssinopettajana. Hänen äitinsä on laulaja Anneli Sari. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskansuomalaiset
Spartiates de Marseille

Spartiates de Marseille on ranskalainen jääkiekkoseura, joka pelaa maan pääsarjassa Ligue Magnusissa. == Joukkue kaudella 2024-2025 == Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Marek Čiliak L 2025 Zvolen, Slovakia, Tšekkoslovakia 33 Florian Gourdin L 2025 Digne-les-Bains, Ranska Stefan Stéen L 2025 Sunne, Ruotsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 8 Maurice Zwikel L Juniori Thonon- les-Bains, Ranska 9 Juri Sergijenko L 2025 Öskemen, Kazakstan 10 Victor Björkung L 2025 Tukholma, Ruotsi 26 Markus Kojo L 2025 Noormarkku, Suomi 36 Elias Ruusu L 2025 Jyväskylä, Suomi 65 Sasha Djigaouri R 2025 Saint- Martin-d’Hères, Ranska 82 Colin Morillon R 2025 Marseille, Ranska Fabien Bourgeois R 2025 Thonon-les-Bains, Ranska Yohan Coulaud L 2025 Gap, Ranska Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 5 Patrik Machač L KH 2025 Beroun, Tšekki 11 Grégoire Gonnard L H Juniori Marseille, Ranska 15 Maxence Leroux R VLH / KH 2025 Melun, Ranska 16 Fabien Colotti (A) L KH / VLH 2025 Saint-Martin-d’Hères, Ranska 19 Aurelien Serres R H Gap, Ranska 44 Jan Dufek L H 2025 Brno, Tšekki 71 Gennadi Stoljarov (A) L VLH / KH 2025 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto 77 Teddy Da Costa (C) R H 2025 Melun, Ranska 91 Paul Siraudin L VLH 2025 Geneve, Sveitsi 93 Matt Salhany R OLH 2025 Warwick, Rhode Island, Yhdysvallat 97 Noa Nsonsa-Kitala L H Juniori Mons, Belgia Alexandre Boivin L KH 2025 Ottawa, Ontario, Kanada Flavian Dair L LH 2025 Chambéry, Ranska Cédric Desruisseaux L H 2025 Warwick, Québec, Kanada Paul Joubert L LH 2025 Saint-Pierre-et-Miquelon, Ranska Radim Matuš L OLH / KH 2025 Třinec, Tšekki === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja & Urheilutoimenjohtaja: Luc Tardif * Apuvalmentaja & Toimitusjohtaja: Jonathan Zwikel * Fysiikkavalmentaja: Arnaud Chabert * Huoltopäällikkö: Guillaume Ferré * Puheenjohtaja: Éric Lagache * Pelaajakehitysjohtaja: Axel Barnique Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/9760/marseille Viitattu 9.6.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Seuran viralliset kotisivut Luokka:Ranskalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 2012 perustetut urheiluseurat Luokka:Marseillen urheilu
Jonathan Muzinga

Jonathan ”Jojo” Muzinga (s. 10. marraskuuta 2002 Lappeenranta) on suomalais- kongolainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa Kuopion Palloseurassa keskushyökkääjänä. Muzinga on FC Konnun kasvatti, joka aloitti aikuisuransa PK-35:ssä. Kauden 2022 Muzinga pelasi Seinäjoella pääosin SJK Akatemian riveissä. FC Honkaan Muzinga siirtyi SJK Akatemiasta ilmaissiirrolla kaudeksi 2023, jolloin hän pelasi pääosin Veikkausliigaa. Kaudeksi 2024 hän siirtyi KuPS:n riveihin ja oli voittamassa Veikkausliigamestaruutta. Jonathan Muzinga on pelannut kauden 2024 loppuun mennessä kolmen kauden aikana ja kolmessa Veikkausliigaseurassa eli SJK:ssa, FC Hongassa ja KuPS:ssa 34 Veikkausliigaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. == Saavutukset == Päivitetty 24. lokakuuta 2024. ==== Yksilönä ==== * Kakkosen A-lohkon paras maalintekijä kaudella 2020 11 maalilla PK-35:ssä * Kakkosen A-lohkon paras pelaaja kaudella 2020 === Joukkueena === * Suomen mestaruus 2024 KuPS:n riveissä * Suomen cup-mestarus 2024 KuPS:n riveissä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Muzinga FC Hongan nettisivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HCV Martigny

HC Valais Chablais Martigny on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 2018. Se pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Edoardo Berti L Laina Aosta, Italia Noah In- Albon R Laina Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 56 Frédéric Iglesias (A) L 2025 Geneve, Sveitsi Pierre Baechler L 2025 Sacha Berthoud Laina David Burri R Laina Wellington, Florida, Yhdysvallat Quentin Delmas R Laina Châlons-en-Champagne, Ranska Janis Sebastian Heynen L 2025 Tanguy Pelletier L 2025 Mike Vermeille L 2025 Porrentruy, Sveitsi Loic Vouardoux R Laina Anniviers, Sveitsi Alessandro Wyssen R 2025 Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 5 Melvin Merola (C) R OLH 2025 Verbier, Sveitsi 6 Anthony Neuenschwander R KH 2024 17 Tom Merola L KH 2025 21 Romain Seydoux L OLH 2025 27 Nils Sējējs L LH 2025 Karlovy Vary, Tšekki 28 Mathys Mojonnier L H 2025 29 Nicolas Perrenoud L VLH Morges, Sveitsi 91 Auguste Impose L LH 2025 Le Locle, Sveitsi Loic Bétend R H 2025 Nathan Gex- Collet L H 2026 Frédéric Jolliet L KH 2025 Le Flon, Sveitsi Théo Martin L VLH / KH 2025 Adrian Martinez L LH 2025 Thibaud Moret L H 2025 Martigny, Sveitsi Shon Mottier R H 2025 Téo Reynaud L H Laina Matteo Valenza L KH 2025 Lausanne, Sveitsi === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Anders Olsson * Apuvalmentaja & Urheilutoimenjohtaja: Daniele Marghitola * Maalivahtivalmentaja: Axel Feichter * Huoltopäällikkö: Örjan Haug * Puheenjohtaja: Patrick Rolli * Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Victor Liebenguth * Pelaajakehitysjohtaja: François Pellissier Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/3776/hcv-martigny Viitattu 9.6.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Joukkueen kotisivu Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoseurat
Piñata (albumi)

Piñata on yhdysvaltalaisen rap-artisti Freddie Gibbsin sekä tuottaja Madlibin ensimmäinen yhteisalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2014 Madlib Invazionin kautta. Albumilla vierailevat Raekwon, Earl Sweatshirt, Danny Brown, Domo Genesis, Scarface, BJ the Chicago Kid, Ab-Soul, Casey Veggies, Meechy Darko ja Mac Miller. Albumilla Gibbs käsittelee muun muassa rikoksien ja huumeiden täyteistä menneisyyttään. Ilmestyessään Piñata sai ylistävän vastaanoton ja se debytoi 39. sijalla Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. == Kappaleet == # Supplier – 0:48 # Scarface – 2:06 # Deeper – 3:19 # High – 2:57 (feat. Danny Brown) # Harold’s – 2:49 # Bomb – 3:43 (feat. Raekwon) # Shitsville – 3:31 # Thuggin’ – 3:46 # Real – 3:34 # Uno – 2:47 # Robes – 5:04 (feat. Domo Genesis, Earl Sweatshirt) # Broken – 4:08 (feat. Scarface) # Lakers – 4:30 (feat. Ab-Soul, Polyester the Saint) # Knicks – 3:39 # Shame – 3:03 (feat. BJ the Chicago Kid) # Watts – 1:55 (feat. Big Time Watts) # Piñata – 8:33 (feat. Domo Genesis, G-Wiz, Casey Veggies, Sulaiman, Meechy Darko, Mac Miller) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Crash Team Rumble

Crash Team Rumble on Toys for Bobin kehittämä ja Activisionin julkaisema videopeli. Se on Crash Bandicoot -pelisarjaan sijoittuva verkkomoninpeli, jossa kaksi joukkuetta kilpailevat toisiaan vastaan wumpa-hedelmien keräämisessä. Peli julkaistiin PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X:lle ja Series S:lle 20. kesäkuuta 2023. Peli sai kriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Ja se oli Toys for Bobin viimeinen peli Activisionin alaisuudessa ennen itsenäistymistään helmikuussa 2024. Pelin viimeinen päivitys julkaistiin 4. maaliskuuta 2024. == Pelaaminen == Crash Team Rumble on verkkomoninpelinä pelattava reaaliaikainen strategiapeli, jossa jokainen kilpailu käydään neljä-vastaan-neljä -formaatissa. Pelissä oli julkaisuhetkellä kahdeksan pelattavaa hahmoa: Crash Bandicoot, tohtori Neo Cortex, Coco Bandicoot, Dingodile, tohtori Nitrus Brio, Crash Bandicoot 4: It’s About Timen vaihtoehtoinen versio Tawnasta, tohtori Nefarious Tropyn naispuolinen variantti samasta pelistä, sekä uutena hahmona Catbat. Peliin julkaistiin kausien mittaan uusia hahmoja, kuten Ripper Roo, tohtori N. Gin sekä Spyro-pelisarjasta tutut Ripto, Spyro ja Elora. Joukkueet kilpailevat wumpa-hedelmien keräämisessä, ja voittaja on se, joka saa kerättyä omalle pudotusalueelleen yhteensä 2000 wumpa-hedelmää ennen toista joukkuetta. Pelaajat voivat myös estää vastustajia saamasta wumpa-hedelmiä omille pudotusalueilleen joko hyökkäämällä fyysisesti tai asettamalla vastustajajoukkueen pudotusalueelle jonkinlaisen esteen. Esteitä ja muita tehosteita voi käyttää keräämällä tietyn määrän ympäri areenaa levittäytyneitä reliikkejä. Pelissä on alustojen välinen pelaaminen, joten esimerkiksi PlayStation-pelaajat voivat pelata verkkomoninpelissä Xbox-pelaajia vastaan. Hahmot jakautuvat kolmeen eri rooliin: *Scorer (): Crash, Tawna, Catbat ja Spyro *Blocker (): Dingodile, Brio, naispuolinen N. Tropy, Ripper Roo ja Elora *Booster (): Coco, Cortex, N. Gin ja Ripto Pelin toisella kaudella esiteltiin uusi Party Mode -ominaisuus, jossa osalla areenoista voi perinteisen wumpa- hedelmien keräämisen sijasta suorittaa neljän pelaajan minipeleinä tietynlaisia haasteita, kuten kerätä tiettyjä esineitä tiettyyn paikkaan, sytyttää tietty määrä lyhtyjä, tai juosta läpi tietty määrä nopeusalustoja. Haasteet jakautuvat neljän vaiheeseen, ja jokaisen vaiheen lopussa pelaajien on päihitettävä yksi areenan pomovastuksista. ==Ääninäyttelijät== === Pelattavat hahmot === === Muut hahmot === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Crash Bandicoot -pelisarjan pelit‎ Luokka:Vuoden 2023 videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit