EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sjarhei Tsih’anouski

Sjarhei Leanidavitš Tsih’anouski (; s. 18. elokuuta 1978 Horki, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen YouTube-videobloggaaja ja demokratia- aktivisti. Hänet tunnetaan erityisesti Aljaksandr Lukašenkan hallintoa vastustavasta aktivismistaan. == Poliittinen ura ja vangitseminen == Tsih'anouski perusti vuonna 2019 YouTube-kanavan nimeltä Страна для жизни (), jossa hän käsitteli mm. maan vilpillisiä vaaleja. Kesällä 2020 kanavalla oli 12 enemmän tilaajia kuin Valko-Venäjän hallinnon alaisella Belarus 24 -kanavalla. Toukokuussa 2020 Tsih’anouski ilmoitti aikeestaan osallistua vuoden 2020 presidentinvaaleihin, mutta hänet pidätettiin syytettynä yleisen järjestyksen häiritsemisestä. Amnesty International on luokitellut Tsih’anouskin mielipidevangiksi. Tsih’anouskin pidättämisen seurauksena hänen vaimonsa, Svjatlana, osallistui vaaleihin 9. elokuuta 2020. Joulukuussa 2021 Valko-Venäjän viranomaiset tuomitsivat Tsih'anouskin 18 vuodeksi vankeuteen väkivaltaisen vallankumouksen suunnittelusta. == Yksityiselämä == Tsih'anouski tapasi tulevan vaimonsa Svjatlanan diskossa. Pari meni naimisiin vuonna 2004 ja heillä on kaksi lasta, joista vanhemmalla on synnynnäinen kuulovamma, minkä vuoksi alkujaan englanninopettajana työskentelevä Svjatlana on hoitanut lasta kotona. ==Katso myös== *Aleksei Navalnyi *Maryja Kalesnikava *Veronika Tsapkala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tsih'anouskin YouTube-kanava Luokka:Valkovenäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Demokratia-aktivistit Luokka:Tubettajat
Laci Boldemann

Laci Boldemann (24. huhtikuuta 1921 Helsinki – 18. elokuuta 1969 München) oli ruotsalainen säveltäjä.Laci Boldemann AllMusicOtavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Boldemann opiskeli orkesterinjohtoa ja pianonsoittoa Royal Academy of Musicissa Lontoossa, jossa hänen opettajiinsa kuului Henry Wood.Laci Boldemann Gehrmans Musikförlag Lisäksi hän sai pianotunteja Gunnar de Frumerielta Ruotsissa. Natsi-Saksa määräsi Boldemannin asepalvelukseen vuonna 1942. Hän palveli Venäjällä, Puolassa ja Italiassa ennen karkaamistaan Abruzzon partisaanien riveihin. Hän vietti kaksi vuotta Yhdysvaltain vangitsemana. Boldemann palasi vuonna 1947 Ruotsiin, jossa elätti itsensä aluksi puunmittaajana, sittemmin musiikin opetus- ja hallintotehtävissä. Boldemannin musiikkia ei usein esitetty Ruotsissa, mutta se sai osakseen tunnustusta Saksassa. Boldemann keskittyi pitkälti vokaalimusiikkiin ja myöhemmällä urallaan erikoistui lapsille suunnattuihin teoksiin. Boldemannin teosten joukossa ovat koominen ooppera Dårskapens timme (1966), lastenooppera Svart är vitt - sa Kejsaren (1964), kuvaoratorio John Bauer (1967), laulut ja orkesterisävellykset. Boldemannin vanhemmat olivat Holger Boldemann ja Maija Järnefelt.BOLDEMANN, LACI G Vem är Vem? / Stor-Stockholm 1962 Äidinisä oli Arvid JärnefeltLaci Boldemann: Svart är vitt - sa Kejsaren (Black is White - said the Emperor) Amazon ja isänäiti Lina Boldemann.Holger Boldemann Kilder til Dansk Kunsthistorie Boldemann meni vuonna 1946 naimisiin näytelmäkirjailija Karin Boldemannin (o.s. Katz) kanssa. Cecilia-tyttärestä (s. 1948) tuli kirjailija ja tutkijaTibastens sång Elisa Kirja, Marcus-pojasta (s. 1950)Jag fann min fars förflutna i en italiensk bergsby. För 53 år sedan deserterade tonsättaren Laci Boldemann från nazisterna - nu har hans son Marcus letat i spåren Dagens Nyheter musiikkitoimittaja.Boldemann, Marcus Vem är det / Svensk biografisk handbok / 1993 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Lars Johan Werle

Lars Johan Werle (23. kesäkuuta 1926 Gävle – 3. elokuuta 2001 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä.Obituaries: Lars Johan Werle The Independent Werle opetteli säveltämisen itsenäisesti, mutta opiskeli myöhemmin kontrapunktia Sven-Erik Bäckin ja musiikkitiedettä Carl-Allan Mobergin johdolla Uppsalan yliopistossa. Varhaisella urallaan Werle toimi jazzmuusikkona ja kuorolaulajana. Vuonna 1958 hän liittyi Sveriges Radioon tuottajana ja työskenteli siellä, kunnes vietti vuodesta 1970 lähtien kuusi vuotta opettajana Tukholman oopperakorkeakoulussa. Tämän jälkeen hänellä oli kolmen vuoden ajan Göteborgin oopperan säveltäjäresidenssi. Werle sai vuonna 1960 avantgardistisella Pentagram-teoksellaan jousikvartetille Gaudeamuksen kansainvälisen säveltäjäpalkinnon Alankomaissa. Myöhemmin hän menestyi näyttämö- ja kuoroteosten säveltäjänä. Hän sävelsi musiikin myös kahteen Ingmar Bergmanin elokuvaan: Naisen naamio – Persona (1966) ja Suden hetki (1968). Werle oli kolmesti naimisissa ja hänellä oli neljä poikaa. == Teoksia == === Näyttämömusiikkia === * Drömmen om Thérèse, ooppera (1964) * Zodiak, baletti (1966) * Resan, ooppera (1969) * Tintomara, ooppera (1972) * Animalen, musikaali (1979) * Är gryningen redan här?, baletti (1980) * Äppelkriget, ooppera (1995–1996) === Kuoromusiikkia === * Canzona 126 di Francesco Petrarca sekakuorolle (1967) * Flower Power kuudelle tai useammalle ihmisäänelle ja soittimille (1974) * Ännu sjunger valarna, kantaatti (1992) === Instrumentaalimusiikkia === * Pentagram, jousikvartetto (1960) * Vaggsång för jorden orkesterille (1977) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
CLG Chontae Chiarraí

CLG Chontae Chiarraí eli Kerry GAA (virallisesti , ) on Irlannissa Kerryn kreivikunnassa toimiva gaelilaista jalkapalloa harjoittava seura, joka on perustettu vuonna 1888. Seuralla on sekä mies- että naisjoukkuetoimintaa. Miesten joukkue on Irlannin kaikkien aikojen menestynein. Gaelilaisen jalkapallon Irlannin pääsarjan () finaalissa joukkue on kaikkein menestynein voittamalla 37 kertaa ja saavuttamalla kakkossijan 23 kertaa. Naisten joukkue on saavuttanut yksitoista mestaruutta. Miesten joukkue pelaa myös mailoilla pelattavaa hurlingia. Naisilla on vastaava camogiejoukkue, joka ei esiinny korkeimmalla tasolla. Irlannin Sunday Independent -lehti julkaisi vuonna 1984 vuosisadan pelaajat. Heihin Kerryn joukkueesta valittiin maalivahti Dan O'Keeffe, oikea ylempi puolustaja Sean Murphy, keskikentältä vasemmalta Jack O'Shea ja oikealta Mick O'Connell sekä vasemman puolen välihyökkääjä Pat Spillane ja oikea kulmahyökkääjä Mikey Sheehy. Luokka:Gaelilaisen jalkapallon kreivikunnalliset organisaatiot
Bay Yanlış

Bay Yanlış on televisioyhtiö Foxin esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Özge Gürel ja Can Yaman. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Turkkilaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun televisiosarjat
Özge Gürel

Özge Gürel (s. Istanbul, Turkki) on turkkilainen näyttelijä. Hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2011 tv-sarjassa Kızım Nerede? (Missä tyttäreni on?) Zeynepin roolissa. Gürel syntyi vuonna 1987 Istanbulissa. Hänen äitinsä oli kotoisin Thessalonikista, Kreikasta ja hänen isänsä kuului tšerkesseihin. Hän asui Silivrissä, Istanbulissa lukion loppuun asti ja kävi myöhemmin Beykentin yliopistoa jossa opiskeli kansainvälistä kauppaa. Läpimurtonsa Gürel teki Adan roolissa tv-sarjassa Medcezir vuonna 2014. Samana vuonna hän aloitti historiallisessa draamassa Muhteşem Yüzyıl. Sinä vuonna oli sarjan viimeinen tuotantokausi mutta sarjaa on esitetty yli 50 maassa. == Pääosat televisiossa == Ohjelma, rooli, vuosi. * Muhteşem İkili, Nilüfer, 2018. * Börü, Gökçe, 2018. * Dolunay, Nazlı, 2017. * Yıldızlar Şahidim, Haziran, 2017. * Kiraz Mevsimi, Öykü, 2015. * Muhteşem Yüzyıl, Rana Hatun, 2014. * Medcezir, Ada, 2014. * Huzur Sokağı, Melisa, 2012. * Kızım Nerede?, Zeynep, 2011. Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Turkkilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yeh Rishta Kya Kehlata Hai

Yeh Rishta Kya Kehlata Hai on televisioyhtiö StarPlus:n esittämä intialainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Hina Khan, Karan Mehra, Shivangi Joshi ja Mohsin Khan. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:2010-luvun draamasarjat Luokka:2020-luvun draamasarjat Luokka:Intialaiset televisiosarjat
Suki na hito ga iru koto

Suki na hito ga iru koto () on televisioyhtiö Fuji Televisionin esittämä japanilainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Mirei Kiritani, Kento Yamazaki, Shōhei Miura ja Shūhei Nomura. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Japanilaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Fuji Televisionin televisio-ohjelmat
Fauda

Fauda (, ) on televisioyhtiö Yes Oh’n esittämä israelilainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Lior Raz ja Avi Issacharoff. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun draamasarjat Luokka:Israelilaiset televisiosarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat
Désiré Nisard

Désiré Nisard (1806–1888) oli ranskalainen kirjallisuushistorioitsija, jonka mielenkiintoinen esikoisteos on Études des moeurs et de critique sur les poètes latins de la décadence (1834). Muut keskeiset teokset ovat Histoire de la littérature française (1844–1849) ankarasti klassisistinen, Renaissance et réforme: Erasme, Thomas Morus, Mélanchton (1855), Les quatre grands historiens latins, Précis de l’histoire de la littérature française (2. p. 1878).Nisard, Désiré, Tietosanakirja osa 6, palsta 1214, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Nisard valittiin 1850 Ranskan akatemian jäseneksiDésiré Nisard, Les Immortels. Académie Française. Viitattu 19.8.2020. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjallisuudentutkijat‎ Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Ultraviolet

Ultraviolet tarkoittaa seuraavia asioita: * Ultraviolet, brittiläinen televisiosarja vuodelta 1998 * Ultraviolet, Kurt Wimmerin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 2006 * Ultraviolet, Kid Sisterin albumi vuodelta 2009 * Ultraviolet, Poets of the Fallin albumi vuodelta 2018 * Ultraviolet (Light My Way), U2:n kappale vuodelta 1991.
Henriette Nissen-Saloman

Henriette Nissen-Saloman (1819–1879) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänen opettajiaan olivat laulupedagogi Manuel García ja pianonsoittoa opettanut säveltäjä Frédéric Chopin. Nissen esiintyi vuosina 1843–1848 eri puolilla Eurooppaa ja Skandinaviassa, 1849–1850 Leipzigin Gewandhausin konserteissa. Sen jälkeen hän esiintyi kiertueilla miehensä, tanskalaisen säveltäjän Siegfried Salomanin kanssa.Nissen-Saloman, Henriette, Tietosanakirja, osa 6, palsta 1215, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 Hän oli Jenny Lindin aikalainenHenriette Nissen-Saloman (1819−1879), Levande Musikarv. Viitattu 19.8.2020 . Nissen-Saloman opetti vuodesta 1859 Pietarin konservatoriossa, jossa hänellä oli useita suomalaisia oppilaita, tunnetuimpana Alma Fohström. Hän julkaisi vuonna 1881 laatimansa lauluoppijakson. ”Pohjolan leivoseksi” sanottu Nissen-Saloman konsertoi 1850 myös Suomessa: lokakuussa Turussa ja Helsingissä ja esiintyi vielä marraskuussa Loviisassa matkalla Pietariin viulisti Otto von Königslöwin konsertissa.Kuha, s. 84 Pietarissa hänen oppilaitaan olivat Fohströmin lisäksi Anna Forstén ja Ida Basilier.Kuha, s. 459 == Lähteet == * Jukka Kuha, Suomen musiikkioppilaitoshistoriaa, väitöskirja Helsingin yliopisto 2017. ==Aiheesta muualla== * Henriette Nissen-Saloman, Svenskt biografiskt lexikon, Riksarkivet Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Peter Makrillos

Peter Michael Makrillos (s. 4. syyskuuta 1995 Sydney) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Kreikan kansalaisuus. Hän edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Makrillos pelasi Englannissa Stoke Cityn junioreissa ja edusti joulukuusta 2014 vuoden 2015 loppuun Englannin liigan ulkopuolista Newcastle Townia. Sitten hän palasi Australiaan ja edusti vuonna 2016 Rockdale City Sunsia sekä vuonna 2017 Sydney Olympicia. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Kreikkaan ja pelasi 1,5 vuoden aikana Panioniosin joukkueessa Kreikan Superliigassa 11 ottelua. Kaudeksi 2020 Makrillos siirtyi Suomeen, Veikkausliigan IFK Mariehamniin. Veikkausliigakautenaan hän on tehnyt neljä maalia 19 ottelussaan. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cuthred

Cuthred (k. 756) oli Wessexin kuningas 740–756. Cuthred nousi valtaistuimelle samaan aikaan kun Wessexin naapuri Mercia oli voimakkaimmillaan. Cuthred olikin ilmeisesti riippuvainen Mercian kuninkaasta Ethelbaldista ja joutui kamppailemaan koko kuninkuutensa ajan sekä Merciaa että walesialaisia vastaan. Vuonna 752 Cuthred voitti Ethelbaldin joukot Burfordin taistelussa ja vapautti Wessexin mercialaisista vallasta. Vuonna 753 Cuthred voitti myös walesilaiset. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Robin Buwalda

Robin Buwalda (s. 17. elokuuta 1994 Leidschendam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Buwalda kuului vuodesta 2003 ADO Den Haagin junioreihin mutta pelasi edustusjoukkueessa vain kaksi Eredivisien ottelua lokakuussa 2013. Kaudet 2014–2016 hän oli lainalla toisen sarjatason VVV-Venlossa ja sai runsaasti peliaikaa. Kesällä 2016 hän siirtyi NEC Nijmegeniin, jossa hän pelasi kaudella 2016–2017 Eredivisiessa 18 ottelua mutta pääsi seuraavina kausina toisella sarjatasolla pelaamaan vähemmän. Kevään 2018 hän oli lainalla myöskin kakkostasolla pelanneessa Go Ahead Eaglesissa ja kuului siellä vakiokokoonpanoon. Helmikuussa 2019 Buwalda siirtyi Suomeen, Veikkausliigan IFK Mariehamniin. Hän pelasi kaudella 2019 Veikkausliigassa ja sen jatkoksi Eurooppa-liigan karsintoihin selviytymisestä pelatuissa pudotuspeleissä yhteensä 27 ottelua ja teki maalin heinäkuussa kotiottelussa Helsingin IFK:ta vastaan. Syyskuussa hän oli pelikiellon takia poissa kahdesta ottelusta tultuaan ajetuksi ulos sopimattoman käytöksen vuoksi ottelussa FC Lahtea vastaan. Kaudella 2020 hän pelasi IFK Mariehamnin Veikkausliigaotteluista vain 11 johtuen syyskuussa tapahtuneesta loukkaantumisesta. Hän palasi kentälle vasta 1,5 kuukauden poissaolon jälkeen. Hän on toiminut kaudella 2020 joukkueen kapteenina. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansallinen Liiga -kausi 2020

Kansallinen Liiga -kausi 2020 oli naisten jalkapalloliigan 14. kausi ja kaikkiaan 50. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Åland United. Kauden piti käynnistyä 27. maaliskuuta, mutta keväällä puhjenneen koronaviruspandemian vuoksi se pääsi alkamaan vasta 13. kesäkuuta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun vuonna 2006 perustettua liigaa pelattiin nimellä Kansallinen Liiga. Aiemmin se tunnettiin nimellä Naisten Liiga. Kauteen lähdettäessä hallitseva mestari oli HJK ja nousijoita PK-35 ja PK-35 Vantaa. == Sarjajärjestelmä == Kansallisen Liigan kausi 2020 oli tarkoitus pelata entisellä sarjajärjestelmällä alkusarjana ja kahtena jatkosarjana. Koronaviruspandemian aiheuttaman viivästyksen vuoksi jatkosarjoista luovuttiin ja kausi pelattiin kaksinkertaisena sarjana. Viimeiseksi sijoittunut putosi Naisten Ykköseen kaudeksi 2021 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastan Naisten Ykkösessät toiseksi sijoittuneen kanssa. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta Kotikenttä FC Honka Espoo Tapiolan urheilupuisto Helsingin Jalkapalloklubi Helsinki Telia 5G Areena Ilves Tampere Tammelan stadion Jyväskylän Pallokerho Jyväskylä Harjun stadion Pallokerho-35 Helsinki MagneCit Areena Pallokerho-35 Vantaa Vantaa Myyrmäen jalkapallostadion Kuopion Palloseura Kuopio Kuopion keskuskenttä Tikkurilan Palloseura Vantaa Tikkurilan urheilupuisto Turun Palloseura Turku Turun yläkenttä Åland United Lemland Wiklöf Holding Arena == Sarjataulukko == == Liigakarsinta == JyPK säilytti paikkansa Kansallisessa Liigassa yhteismaalein 7–1. == Parhaat maalintekijät == Sijoitus Pelaaja Joukkue Maalit 1 Gentjana Rochi KuPS 16 2 Aino Kröger KuPS 11 3 Amanda Rantanen PK-35 10 4 Henna-Riikka Honkanen JyPK 8 5 Wilma Forsblom PK-35 Vantaa 7 5 Ode Fulutudilu Åland United 7 5 Nora Lehto TiPS 7 5 Dana Leskinen FC Honka 7 9 Roosa Ariyo TiPS 6 9 Lavdije Begolli KuPS 6 == Kuukauden pelaajat == Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys. Kuukausi Pelaaja Seura Kesäkuu Anita Abu PK-35 Heinäkuu Roosa Ariyo TiPS Elokuu Anni Miettunen Åland United Syyskuu Katariina Kosola HJK Loka–marraskuu Milla Punsar FC Honka == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kansallisen Liigan kotisivut Luokka:Kansallinen liiga -kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2019–2020/2020
Amédée de Noé

Amédée de Noé, salanimi Cham, (1819–1879) oli ranskalainen pilapiirtäjä. Hän oli Paul Delarochen ja Nicolas-Toussaint Charlet'n oppilas. Hän teki piirroksillaan varsinkin Charivari-lehdessä pilaa toisen keisarivallan ja kolmannen tasavallan Pariisista.Noé, Amadée de, Tietosanakirja osa 6, palsta 1240, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset pilapiirtäjät Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Jastrowie

Jastrowie on kaupunki Złotówin piirikunnassa Puolassa. Se on Jastrowien kunnan keskuskaupunki. Jastrowien kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 8 633\. Asukkaista 50,6 prosenttia oli naispuolisia ja 49,4 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat väkiluvusta 19,8 prosenttia, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 21 prosenttia. Väestön keski-ikä oli tasan 40 vuotta. Vuonna 2019 kaupungissa syntyi 84 lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ison-Puolan voivodikunnan kaupungit
Gustaf Backaliden

Gustaf Backaliden (s. 15. syyskuuta 1997) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Suomen Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa.https://sjk.fi/uutiset/monipuolinen- gustaf-backaliden-sjk-paitaan/ Backaliden edusti kotimaassaan alempien sarjatasojen Kvarnby IK:ta ja vuosina 2017–2018 IFK Malmötä. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Suomeen, Veikkausliigan IFK Mariehamniin. Hän pelasi kaudella 2019 Veikkausliigassa ja sen jatkoksi Eurooppa-liigan karsintoihin selviytymisestä pelatuissa pudotuspeleissä yhteensä 21 ottelua ja teki maalin huhtikuussa vierasottelussa FC Honkaa sekä heinäkuussa palattuaan kentille käsivamman aiheuttaman 2,5 kuukauden tauon jälkeen kotiottelussa Kokkolan Pallo-Veikkoja vastaan. Kaudella 2020 hän on pelannut IFK Mariehamnin yhdeksästä ensimmäisestä liigaottelusta kahdeksan, joista kaikki avauskokoonpanossa ja neljässä joukkueen kapteenina. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hampus Lönn

Hampus Lönn (s. 28. lokakuuta 1991) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on kotimaassaan edustanut alemmilla sarjatasoilla Smedsby AIS:ää, kausina 2014–2017 ja uudelleen kaudella 2020 Assyriska IF:ää sekä kaudella 2018 IF Sylviaa lainalla hänen pelioikeutensa ostaneesta pääsarjajoukkue IFK Norrköpingistä. Kaudella 2019 Lönn edusti Suomen Veikkausliigassa IFK Mariehamnia. Hän pelasi Veikkausliigassa ja sen jatkoksi Eurooppa-liigan karsintoihin selviytymisestä pelatuissa pudotuspeleissä yhteensä 26 ottelua ja teki maalin huhtikuussa vierasottelussa Kokkolan Pallo-Veikkoja vastaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšerkizovskajan metroasema

Tšerkizovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. elokuuta 1990. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Bulvar Rokossovskogon metroasema

Bulvar Rokossovskogo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. elokuuta 1990. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Troparjovon metroasema

Troparjovo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 8. joulukuuta 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Rumjantsevon metroasema

Rumjantsevo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 18. tammikuuta 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Salarjevon metroasema

Salarjevo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. helmikuuta 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Sigeberht (Wessexin kuningas)

Sigeberht tai Sigebert (k. 757) oli Wessexin kuningas 756–757. Anglosaksien kronikan mukaan Sigeberht nousi valtaistuimelle Cuthredin kuoleman jälkeen ja hallitsi vuoden ajan Wessexiä. William Malmesburylaisen mukaan Sigeberht olisi kaapannut vallan Cuthredin kuoleman jälkeen. William Malmesburylainen kuvaa Sigeberhtiä epäinhimillisen julmaksi ja pelkurimaiseksi mieheksi. Tyytymätön ylimystö nousikin pian kapinaan kuningasta vastaan. Anglosaksien kronikka kertoo, että Sigeberhtin sukulainen Cynewulf ja Witan-neuvosto riistivät Sigeberhtiltä kuninkuuden hänen laittomien tekojensa tähden ja karkottivat hänet Wealdiin, jossa eräs paimen myöhemmin puukotti häntä Privettin purolla. Witan valitsi Cynewulfin uudeksi kuninkaaksi. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Francesca

Francesca on italialainen naisen etunimi. Se on Francesco-miehennimen feminiininen vastine. Molemmat nimet juontuvat latinan sanasta franciscus, jonka merkitys on ’ranskalainen’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Francesca on joulukuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 410–430 naisella. Nimi ei esiinny almanakassa. Suomenruotsalaisessa kalenterissa on kuitenkin samaa alkuperää olevat nimet Fransiska ja Fanny. == Tunnettuja Francescoja == * Francesca Baudin (s. 1993), italialainen maastohiihtäjä * Francesca Bertini (1892–1985), italialainen näyttelijä * Francesca Bonnemaison i Farriols (1872–1949), katalonialainen kirjastonhoitaja ja aikuiskasvattaja * Francesca Caccini (n. 1587–1640), italialainen säveltäjä, luutisti ja laulaja * Francesca Roomalainen (1384–1440), italialainen mystikko ja pyhimys * Francesca Halsall (s. 1990), englantilainen uimari * Francesca Jones (s. 2000), brittiläinen tennispelaaja * Francesca Kirby (s. 1993), englantilainen jalkapalloilija * Francesca Lindh (s. 1931), italialaissyntyinen suomalainen keramiikkataiteilija * Francesca Lollobrigida (s. 1991), italialainen pikaluistelija ja olympiamitalisti * Francesca Lucchi, Fanny Salvini-Donatelli (1815–1891), italialainen oopperalaulaja * Francesca Marsaglia (s. 1990), italialainen alppihiihtäjä * Francesca Martinez (s. 1978), englantilainen koomikko ja näyttelijä * Francesca Michielin (s. 1995), italialainen laulaja * Francesca Neri (s. 1964), italialainen näyttelijä * Francesca Peppucci (s. 1993), italialainen poliitikko * Francesca ”Frankie” Sandford (s. 1989), englantilainen laulaja-lauluntekijä * Francesca Sanvitale (1928–2011), italialainen kirjailija * Francesca Schiavone (s. 1980), italialainen tennispelaaja * Francesca Simon (s. 1955), yhdysvaltalainen kirjailija * Francesca Woodman (1958–1981), yhdysvaltalainen valokuvaaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Veturitie

Veturitie () on noin 3,4 kilometriä pitkä katu Helsingin Pasilassa. Katu alkaa Nordenskiöldinkadulta. Nordenskiöldinkadun päässä katu haarautuu kahteen suuntaan. Itäisempi haara on suorana jatkeena Vauhtitielle. Sen jälkeen Veturitien oikealla puolella on Toralinna-niminen talo. Toralinnan jälkeen tulee risteys, josta lähtee vasemmalle Veturitien suuntainen Pasilankatu, joka päättyy Keski-Pasilan jälkeen takaisin Veturitielle. Risteyksen jälkeen Veturitie muuttuu nelikaistaiseksi. Kaistoista reunimmaiset jatkuvat maan päällä, mutta keskimmäiset kaistat alittavat Keski-Pasilan kiertoliittymän tunnelissa. Koko Veturitie alittaa Pasilansillan ja Triplan kauppakeskuksen tunnelissa. Lisäksi junaradan ali on suunniteltu tunnelia, joka yhdistäisi Veturitien Rautatieläisenkatuun. Aikaisemmin Veturitie kulki Pasilankadun molempien päiden välisellä osuudella vanhan tavararatapihan länsilaitaa myötäillen varsin lähellä Pasilankatua, josta sen erotti vain kapeahko vihervyöhyke. Kun kauppakeskus Triplaa vuonna 2015 alettiin rakentaa, tämä osuus Veturitiestä suljettiin ja liikenne ohjattiin Keski-Pasilan ohi Pasilankatua pitkin. Rakennustöiden yhteydessä Veturitie myös siirrettiin nykyiselle kohdalleen, jossa se avattiin liikenteelle vuonna 2019. Vuonna 2021 alkaneessa katuremontissa Veturitien linjausta siirrettiin edelleen lähemmäksi junarataa Triplan pohjoispuolella. Vapautuvaan tilaan rakennetaan Ratapihakortteleiksi kutsuttuja asuin- ja toimistorakennuksia. Veturitietä on sittemmin kutsuttu Keski-Pasilan pääkaduksi. Triplan pohjoispuolella Veturitien itäpuolella sijaitsee Pasilan autojuna-asema, jonka jälkeen Pasilankatu päättyy takaisin Veturitielle. Pasilankadun risteyksen jälkeen Veturitie kulkee rantaradan yli, Hartwall Areenan ohi ja Hakamäentien ali. Sen jälkeen on pitkä, melko suora osuus. Tässä kohdassa kadun vasemmalla puolella on Ilmalan junavarikko ja oikealla puolella Ilmalan bussivarikko, jota käyttää Pohjolan Liikenne. Veturitie päättyy Metsäläntien ja Asesepäntien risteykseen, josta sama katu jatkuu nimellä Rajametsäntie. == Rakennuksia kadun varrella == thumb|right|280px|Toralinna. thumb|280px|Pasilan autojuna-asema * Toralinna * Tripla * Pasilan autojuna-asema * Helsinki-halli * Ilmalan varikko == Poikkikadut etelästä pohjoiseen == * Nordenskiöldinkatu * Veturitie (itäinen haara, kaakkoon) * Pasilankatu (luoteeseen/pohjoiseen) * Veturitallinkuja (kaakkoon) * kiertoliittymä: Pasilan tornikuja (länteen) ja Teollisuuskadun tunneli (itään); samassa kohdassa Veturitien yli kulkee Pasilansilta. * Firdonkatu (länteen) * Höyrykatu (länteen) * Laskumäki (koilliseen Pasilan autojuna-asemalle) * Suopolku (itään) * Pasilankatu (lounaaseen/etelään) * Hakamäentie * Areenakuja (kaakkoon) * Metsäläntie (länteen) ja Asesepäntie (itään); samasta risteyksestä eteenpäin jatkuu Rajametsäntie. == Lähteet == * Näkymä Pasilasta Helsingin karttapalvelussa === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Pasila
It’z Different

It’z Different on eteläkorealaisen Itzy-yhtyeen debyyttisinglealbumi. Singlealbumin julkaisi JYP Entertainment 12. helmikuuta 2019. == Kappaleet == == Tausta ja julkaisu == JYP julkaisi 24. tammikuuta 2019 ensimmäiset teaser- videot uudesta yhtyeestään. Tammikuun lopussa ja helmikuun alussa jokaisesta yhtyeen jäsenestä julkaistiin yksittäinen teaser. ”Dalla Dalla” -singlen musiikkivideon ensimmäinen teaser-video julkaistiin samoihin aikoihin levy- yhtiön YouTube-kanavalle. Helmikuun kuudes päivä julkaistiin singlealbumin kappalelista, joka sisälsi kappaleet ”Dalla Dalla” ja ”Want It?”. ”Dalla Dalla” -kappaleesta julkaistiin vielä kaksi muuta teaser-videota ennen varsinaista julkaisua. ”Dalla Dalla” -singlen musiikkivideo julkaistiin samana päivänä, kun ryhmä debytoi. == Vastaanotto == Erityisesti ”Dalla Dalla” -singlestä tuli suosittu ja se pääsi Billboardin K-pop-listalle. Singlen musiikkivideosta tuli myös toiseksi katsotuin kpop-debyyttimusiikkivideo YouTubessa. Billboardin mukaan musiikkivideo sai yli 17 miljoonaa katselukertaa vuorokauden sisällä. Lokakuussa 2019 ”Dalla Dalla” ylitti 100 miljoonaa toistokertaa Gaonin Music Chart -listalla. Itzystä tuli ensimmäinen samana vuonna debytoinut yhtye, joka myi platinaa. ”Dalla Dalla” myös listattiin kahdeksanneksi Dazedin ”The 20 Best K-pop Songs of 2019” -listalla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 kappaleet Luokka:Itzyn albumit
Fred Etcher

Frederick Keith ”Fred” Etcher (23. elokuuta 1932 Oshawa, Ontario – 25. marraskuuta 2011 London, Ontario) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Etcher kuului Kanadan hopeaa voittaneeseen joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960, joissa hän pelasi seitsemän ottelua tehopistein 9+12=21. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
It’z Icy

It’z Icy on eteläkorealaisen Itzy-yhtyeen ensimmäinen minialbumi. Minialbumin julkaisi JYP Entertainment 29. heinäkuuta 2019. Albumi sisältää singlen ”Icy”, johon myös julkaistiin musiikkivideo. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 EP:t Luokka:Itzyn albumit
Sophia (robotti)

Sophia on Hanson Robotics -yhtiön kehittämä humanoidirobotti. Robotti on lähes ihmisen näköinen ja kykenee keskustelemaan sujuvasti ihmisten kanssa tekoälyn avulla. Sophia otettiin ensimmäisen kerran käyttöön 14. helmikuuta 2016, ja esiintyi ensimmäisen kerran South by Southwest -tapahtumassa. Sophia on maailman ainoa robotti, jolle on myönnetty kansalaisuus. Sophia osaa kävellä, ja Sophialle on ohjelmoitu 60 eri kasvojenilmettä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinan tiede ja tekniikka Luokka:Robotit
Maaliero

Maaliero on urheilutermi, jota käytetään laskettaessa joukkueen tai pelaajan tehtyjen ja päästettyjen maalien eroa. Jos joukkue on tehnyt 10 maalia ja päästänyt 5, joukkueen maaliero on +5. Jos joukkue on tehnyt 5 maalia ja päästänyt 10, on maaliero -5. Luokka:Urheilutermit
Suonenjoen Kristuksen kirkastumisen kirkko

Suonenjoen ortodoksinen kirkko eli Suonenjoen Kristuksen kirkastumisen kirkko on Suonenjoella sijaitseva ortodoksinen kirkkorakennus. Kirkko ja sen viereinen hautausmaa kuuluu Rautalammin ortodoksiseen seurakuntaan. Suonenjoen Ritomäelle rakennettiin vuonna 1957 ortodoksinen rukoushuone arkkitehti Ilmari Ahosen suunnitelmien mukaan. Ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin 1. syyskuuta 1957. Rakennuksen vihki tsasounaksi piispa Paavali 3.-4. toukokuuta 1958. Vuonna 2007, eli viisikymmentä vuotta rakentamisensa jälkeen, rakennus muokattiin peruskorjauksen yhteydessä kirkoksi. Kirkoksi vihkimisen toimitti arkkipiispa Leo 6. elokuuta 2007. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Savon kirkkorakennukset Luokka:Suonenjoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Charles Garnier

Jean-Louis Charles Garnier (6. marraskuuta 1825 Pariisi – 3. syyskuuta 1898 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hänen parhaiten tunnetut työnsä ovat Pariisin vanha oopperatalo eli Palais Garnier ja Monte Carlon kasino. == Elämänvaiheita == Aikansa huippuarkkitehdiksi noussut Garnier syntyi köyhään työläisperheeseen. Ollessaan uransa huipulla hän ei salaillut olleensa kotoisin köyhästä perheestä. Hän opiskeli aluksi iltaoppilaana Ecole Gratuite de Dessinissä, kunnes pääsi Lebasin ateljeeseen vuonna 1840. Vuonna 1842 hän pääsi opiskelemaan taideakatemiaan ja voitti arvostetun Grand Prix de Romen. Roomassa Garnier vietti kaikkiaan viisi vuotta ja kiinnostui roomalaisesta seurapiirielämästä ja sen näyttävyydestä. Rooman vuosien jälkeen Garnier kävi Kreikassa ja Turkissa tutustumassa maiden arkkitehtuuriin. Sen jälkeen hän asettui vuonna 1852 Pariisiin, jossa sai muutamia toimeksiantoja yksityishenkilöiltä. Hän suunnitteli myös julkisia rakennuksia kaupungin reuna-alueille. Vuonna 1861 Garnier osallistui ja voitti arkkitehtuurikilpailun, jolla hän voitti suunnitelman Pariisin oopperatalosta. Rakennusta pidetään tyyppiesimerkinä "Napoleon III:n tyylistä". Suunnitelmassaan Garnier yhdisti dramatiikkaa ja loogisen rakennussuunnittelun, mikä loi erinomaisen kehyksen oopperalle ja seurapiirien näyttäytymiselle. Hän sanoi saaneensa suunnitteluun inspiraation Italian renessanssista, erityisesti Michelangelolta. https://biography.yourdictionary.com/jean-louis-charles-garnier Pariisin oopperatalon suunnittelu toi Garnierille paljon uusia töitä. Hän suunnitteli muun muassa Cercle de la Librairien vuonna 1879, Monacon Casinon vuonna 1881 ja Nizzan observatorion vuonna 1881. Lisäksi hän suunnitteli aikansa kuuluisuuksien, kuten Georges Bizetin ja Jacques Offenbachin hautamuistomerkit vuosina 1880 ja 1883. https://www.operadeparis.fr/en/magazine/350-years/charles-garnier-architect https://biography.yourdictionary.com/jean-louis-charles-garnier Oman arkkitehtitoimistonsa Garnier lopetti vuonna 1896. Hän kuitenkin jatkoi toimintaansa arkkitehtuurikilpailujen tuomarina ja esiintyi myös alan virallisissa tilaisuuksissa. Garnierin arkkitehtuurin muotokieli ei sovi mitenkään yhteen funktionalismin kanssa. Pariisin oopperataloa varten hän joutui tekemään rakenteellisia innovaatioita. Eiffelin torni, missä kaikki rakenteet ovat näkyvillä oli hänestä ruma. Hänen linjakkaat rakennuksensa antoivat inspiraatiota art nouveau -arkkitehdeille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://structurae.net/en/persons/charles-garnier Luokka: Ranskalaiset arkkitehdit Luokka: Vuonna 1825 syntyneet Luokka: Vuonna 1898 kuolleet
Tehnoparkin metroasema

Tehnopark () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 28. joulukuuta 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Kolomenskajan metroasema

Kolomenskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Kaširskajan metroasema

Kaširskaja () on Moskovan metron Zamoskvoretskaja- ja Bolšaja koltsevaja -linjojen asema. Asema avattiin 11. elokuuta 1969. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Kantemirovskajan metroasema

Kantemirovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1984. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Orehovon metroasema

Orehovo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1984. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Domodedovskajan metroasema

Domodedovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. syyskuuta 1985. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Krasnogvardeiskajan metroasema

Krasnogvardeiskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. syyskuuta 1985. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Złotówin piirikunta

Złotów on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 69 433\. Kunnat Złotówin piirikunnassa ovat Jastrowie, Krajenka, Okonek, Lipka, Tarnówka, Zakrzewo ja Złotów. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,7 prosenttia ja eläkeläiset 19,2 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 40,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 677 lasta. == Lähteet == Luokka:Ison- Puolan piirikunnat
Krylatskojen metroasema

Krylatskoje () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1989. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Hannu Bäckman

Hannu Bäckman (s. 9. huhtikuuta 1954) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti 1970-luvulla Suomen- mestaruussarjassa Helsingin Jalkapalloklubia ja pelasi kaikkiaan 106 SM- sarjaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän pelasi 1,5 vuotta myös Ruotsissa ja jatkoi uraansa 1980-luvulla alemmilla sarjatasoilla. Bäckman pelasi juniorina Malmin Palloseurassa ja siirtyi Erkki Jauhiaisen houkuttelemana Helsingin Jalkapalloklubiin. HJK:n edustusjoukkueessa hän pääsi pelaamaan kaudella 1971 ensimmäiset SM-sarjaottelunsa. Kaudella 1972 hän pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 1973 Kai Pahlmanin valmentama HJK voitti mestaruuden ja Bäckman pelasi 11 ottelua. Kaudella 1974 hän pelasi 11 ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 1975 hän pelasi joukkueen kaikki 22 sarjaottelua ja teki neljä maalia. Kaudella 1976 otteluita kertyi 20. Kaudella 1977 hän pelasi 21 mestaruussarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Alkuvuonna 1978 Bäckman siirtyi Ruotsin toisella sarjatasolla pelanneeseen Hudiksvalliin. Talvella 1979 hän harjoitteli HJK:n kanssa ja purki kesän 1979 alkupuolella sopimuksensa Hudiksvallin kanssa kyllästyttyään jatkuvaan matkustamiseen Suomen ja Ruotsin välillä. Kaudella 1979 hän pelasi HJK:ssa 12 mestaruussarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudet 1980–1981 Bäckman edusti Finnairin Palloilijoita, ensin II divisioonassa ja sarjanousun jälkeen I divisioonassa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Vantaan Pallo -70:ssä, ensin alemmissa sarjoissa ja lopuksi kausina 1988–1989 muutaman ottelun I divisioonassa. Bäckman pelasi Euroopan mestarijoukkueiden cupissa neljä ottelua kaudella 1974–1975 ja kaksi ottelua kaudella 1979–1980 sekä UEFA- cupissa kaksi ottelua kaudella 1975–1976. Bäckman pelasi viisi nuorten maaottelua vuosina 1975–1976. Bäckman oli kentällä kova työntekijä ja käytti paljon ääntään joukkuetovereidensa ohjaamiseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stroginon metroasema

Strogino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. tammikuuta 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Peter Josef von Lindpaintner

Peter Josef von Lindpaintner (9. joulukuuta 1791 Koblenz – 21. elokuuta 1856 Nonnenhorn) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.Lindpaintner, Peter Joseph von (opera) Grove Music OnlinePeter Josef von Lindpaintner AllMusic Lindpaintnerin isä oli tenori. Lindpaintner pääsi vuonna 1806 opiskelemaan sävellystä Peter Winterin johdolla Müncheniin, jossa hänen ensimmäinen oopperansa Demophoon esitettiin vuonna 1811. Vuonna 1812 Lindpaintner pääsi Isartortheaterin musiikilliseksi johtajaksi. Hän täydensi sävellysopintojaan vielä Joseph Graetzin johdolla. Myöhemmin Lindpaintner johti kuolemaansa saakka Stuttgartin hoviorkesteria. Hän johti 1850-luvulla myös New Philharmonic Societyn konsertteja Lontoossa. Lindpaintnerin tuotantoon kuuluu esimerkiksi 28 oopperaa.Peter Josef von Lindpaintner Naxos Niistä tunnettavuutta saavuttivat esimerkiksi Der Vampyr ja Der Bergkönig, mutta suosio hiipui säveltäjän kuoltua. Hän sävelsi myös muun muassa baletteja, melodraamoja, oratorioita ja orkesteriteoksia. Lindpaintner sai suosiollisia arvioita Felix Mendelssohnilta ja Hector Berlioz'lta. Hän sai todennäköisesti vaikutteita Carl Maria von Weberiltä ja saattoi itse vaikuttaa Richard Wagneriin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
Mjakininon metroasema

Mjakinino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Volokolamskajan metroasema

Volokolamskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Mitinon metroasema

Mitino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Rooman valtakunnan rappio ja tuho

Rooman valtakunnan rappio ja tuho () on kuudessa osassa vuosina 1776–1789 ilmestynyt englantilaisen historioitsija Edward Gibbonin kirjoittama teos. Se jäljittää Rooman valtakunnan historiaa keisarikunnan loistoajoista Itä-Rooman häviöön ja kuvaa valtakunnan rappion syitä sekä kristinuskon nousua. Gibbon esitti kirjassa kritiikkiä uskontoa kohtaan ja kyseenalaisti kirkon marttyyrihistorian, mikä herätti polemiikkia. Teoksen ensimmäinen osa julkaistiin Lontoossa vuonna 1776, ja toinen ja kolmas osa vuonna 1781. Neljäs, viides ja kuudes osa ilmestyivät vuosina 1788–1789.E-kirjasto: Rooman valtakunnan rappio ja tuho Teos on varsinkin anglosaksisessa maailmassa elävä klassikko ja se käännettiin jo varhain suurille kulttuurikielille, mutta se suomennettin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1999. Sen kolme ensimmäistä osaa on ilmestynyt Albionin kustantamana Erkki Salon suomennoksena. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset kirjat Luokka:Brittiläiset tietokirjat Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Kirjat antiikintutkimuksesta Luokka:Kirjat kristinuskon kritiikistä Luokka:Kirjat islamin kritiikistä Luokka:1770-luvun kirjat Luokka:1780-luvun kirjat
Vystavotšnajan metroasema

Vystavotšnaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 10. syyskuuta 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Meždunarodnajan metroasema (Moskovan metro)

Meždunarodnaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Tretjakovskajan metroasema

Tretjakovskaja () on Moskovan metron Kalužsko-Rižskaja- ja Kalininsko- Solntsevskaja-linjojen asema. Asema avattiin 3. tammikuuta 1971. Sen nimi oli aseman avaamisesta lähtien 4. marraskuuta 1983 saakka Novokuznetskaja. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Valeri Borisov

Valeri Borisov (s. 18. syyskuuta 1966 Temirtaw) on kazakstanilainen kävelijä. Hän edusti Kazakstania kolmissa kesäolympialaisissa vuosina 1996, 2000 ja 2004. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Borisov osallistui 20 kilometrin kävelyyn sijoittuen sijalle 17. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän otti osaa sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin kävelyihin sijoittuen 20 kilometrissä sijalle 38 ja 50 kilometrissä sijalle 25. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä sijalle 27. Aasian kisoissa Borisov saavutti yhden kultamitalin Busanissa 2002, yhden hopeamitalin Bangkokissa 1998 sekä yhden pronssimitalin Hiroshimassa 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kazakstanilaiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Catarina Ligendza

Catarina Ligendza (s. 18. lokakuuta 1937 Tukholma) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.The Oxford Dictionary of Music (kuudes painos), toim. Tim Rutherford-JohnsonHon har sjungit alla drömroller HD Ligendza opiskeli aluksi Tukholmassa, sitten Henriette Klink-Schneiderin johdolla Würzburgin konservatoriossa, tämän jälkeen Wienissä ja vielä Trude Eipperlen johdolla Stuttgartissa. Esiintymisuransa jo aloitettuaan hän täydensi opintojaan Josef Greindlin johdolla Saarbrückenissä.Zweedse sopraan Catarina Ligendza wordt 80 jaar Opera Nederland Myös Ligendzan vanhemmat Einar Beyron ja Brita Hertzberg olivat laulajia. Ligendza teki oopperadebyyttinsä vuonna 1965 Linzissä kreivittären roolissa oopperassa Figaron häät. Vuosina 1966–69 Ligendza lauloi Saarbrückenin oopperassa ja vuosina 1970–1988 Deutsche Oper Berlinissä. Hän teki esiintymisiä myös esimerkiksi La Scalassa, Metropolitan-oopperassa ja Covent Gardenissa. Ligendza ansioitui etenkin Richard Wagnerin oopperoiden rooleissa. Hän esiintyikin vuosina 1971–1977 vuosittain Bayreuthin juhlilla ja teki paluun sinne vielä vuonna 1987.Catarina Ligendza Wagneropera.net Tukholmassa hän esiintyi vain joitain kertoja. Ligendza vetäytyi esiintymisuraltaan vuonna 1988. Hän asettui Jämtlandiin ja toimi Opera Jemt -yhtiön taiteellisena johtajana. Hän on ollut vuodesta 1975 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen, ja hänellä on Kammersängerin- arvonimi. Myös hänen miehensä Peter Ligendza on muusikko. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Varšavskajan metroasema

Varšavskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Kahovskajan metroasema

Kahovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Leena Siukonen-Penttilä

Leena Maija Siukonen-Penttilä (28. tammikuuta 1924 Viipuri – 17. joulukuuta 1994) oli suomalainen viulisti. Siukonen-Penttilä aloitti musiikkiharrastuksensa lapsena ja soitti viulun lisäksi pianoa. Viulusta tuli myöhemmin hänen pääinstrumenttinsa. Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1943 Siukonen-Penttilä opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Martti Paavolan ja viulunsoittoa Onni Suhosen johdolla.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 394. Helsinki: Otava, 1997. Lisäksi hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1952. Vuonna 1945 hän voitti ensimmäiset Maj Lind -pianonsoittokilpailut ja suoritti diplomitutkinnon ja antoi ensimmäisen pianonsoittokonsertin 1946. Vuonna 1948 hän suoritti viuludiplomin ja antoi ensimmäisen viulunsoittokonsertin 1951. Siukonen-Penttilä toimi Sibelius-Akatemiassa viulunsoiton opettajana vuosina 1953–1990, viulumusiikin lehtorina vuosina 1969–1990 ja jousisoitinten ainejohtajana vuosina 1983–1987. Vuosina 1956–1964 hän oli lisäksi Ilta-Sanomien musiikkiarvostelijana sekä useaan otteeseen Jean Sibelius -viulukilpailun tuomariston jäsen. Siukonen-Penttilän sisaria olivat sellisti Varpu Siirala (1925–2017) ja pianisti Inkeri Siukonen (1927–2014). Sisarukset esiintyivät Trio Siukosena. Heidän setänsä oli säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi Wilho Siukonen. Inkeri Siukosen puoliso vuosina 1956–1977 oli pianisti Kauko Kuosma. Siukonen-Penttilän puoliso vuodesta 1964 oli kirjailija Eino Penttilä. Heidän testamenttilahjoituksellaan Suomen Kulttuurirahastolle on perustettu Leena Siukosen ja Eino Penttilän rahasto, joka jakaa apurahoja suomalaisen viulunsoittotaidon edistämiseksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Nuorisofestivaalien yleisurheilukilpailut 1962

Vuoden 1962 Nuorisofestivaalit järjestettiin Helsingissä ja niiden yleisurheilukilpailut Helsingin Olympiastadionilla 30.-31. heinäkuuta 1962. Tilanne oli Suomessa urheilupoliittisesti niin kriittinen, ettei ainoatakaan SVUL:ään kuuluvan SUL:n edustusurheilijaa osallistunut näihin tasokkaisiin kilpailuihin. Myös parhaat TUL:n yleisurheilijat pysyttelivät poissa kilpailuista. Kisoissa oli 224 urheilijaa 20 maasta. Kaksipäiväisten kisojen yleisömäärä oli 9 000 katsojaa. Neuvostoliittolaiset maailmanhuiput tekivät kisoissa hyviä tuloksia. Stadionin uusi ennätys syntyi yhdeksässä lajissa. == Miehet == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Edvin Ozolin 10,5 Vilém Mandlík 10,6 Mihail Bachvarov 10,7 200 m Vilém Mandlík 21,3 Edvin Ozolin 21,6 Eduard Lomtadze 22,1 400 m Viktor Ljubimov 49,6 Zdeněk Matějka 49,7 Keijo Ceder 50,4 800 m Josef Odložil 1.51,4 Vasili Savinkov 1.51,5 István Rózsavölgyi 1.52,8 1500 m Witold Baran 3.43,6 Tomáš Salinger 3.51,6 Zoltan Vamoș 3.52,2 5000 m Pjotr Bolotnikov 13.50,6 (Stad.enn.) Aleksei Konov 14.03,7 Zoltan Vamoș 14.10,6 110 m aidat Viktor Balihin 14,7 Jan Toman 15,2 Pekka Harjunpää 15,4 4 × 100 m viesti Neuvostoliitto 41,7 Tšekkoslovakia 42,4 Bulgaria 43,8 4 × 100 m viesti Tšekkoslovakia 3.17,7 Neuvostoliitto 3.17,8 Mongolia 3.34,0 Korkeushyppy Valeri Brumel 2,22 m (Stad.enn.) Jevegeni Jordanov 2,00 m Eugen Ducu 2,00 m Seiväshyppy Rudolf Tomášek 4,45 m Włodzimierz Osiński 4,20 m Jan Odvárka 4,20 m Pituushyppy Igor Ter-Ovanesjan 7,93 m (Stad.enn.) Todor Dashkov 7,29 m Andrzej Stalmach 7,25 m Kolmiloikka Artur Szczepański 15,34 Andrzej Stalmach 14,15 m Slim Hayouni 13,76 m Kuulantyöntö Vilmos Varjú 18,81 m (Stad.enn.) Edmund Piątkowski 16,38 m Vladimir Trusenjev 16,00 m Kiekonheitto Edmund Piątkowski 57,37 m Vladimir Trusenjev 57,28 m József Szécsényi 56,62 m Keihäänheitto Jānis Lūsis 78,80 m Janusz Sidło 72,59 m Pauli Kalliorinne 68,31 m == Naiset == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Ana Besuan 12,4 Maria Kniajetsina 12,4 Elżbieta Twardowska 12,5 400 m Tsvetana Isaeva 57,9 Jarmila Popelková 58,1 Florica Grecescu 58,3 800 m Florica Grecescu 2.10,3 Jarmila Popelková 2.11,3 Tsvetana Isaeva 2.17,4 80 m aidat Irina Press 10,9 (Stad.enn.) Teresa Ciepły 11,0 Lilia Makošina 11,1 4 × 100 m viesti Neuvostoliitto 47,4 Puola 47,7 Suomi 52,0 Korkeushyppy Iolanda Balaș 1,84 (Stad.enn.) Galina Jesukova 1,65 m Liisa Oksava 1,45 m Pituushyppy Tatjana Štšelkanova 6,59 m (Stad.enn.) Diana Jorgova 5,99 m Olga Borangic 5,89 m Kuulantyöntö Tamara Press 16,96 m (Stad.enn.) Irina Press 16,12 m Ivanka Hristova 15,18 m Kiekonheitto Tamara Press 54,59 m (Stad.enn.) Jolán Kontsek 53,97 m Verzhinia Mihailova 51,84 m Keihäänheitto Elvīra Ozoliņa 56,42 m (Stad.enn.) Maria Diaconescu 51,02 m Margarita Baltakova 46,73 m ==Lähteet== *WORLD STUDENT GAMES (UIE) - GBR Athletics ==Viitteet== Luokka:Vuoden 1962 yleisurheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Suomen yleisurheilukilpailut Luokka:Suomen Työväen Urheiluliitto
Suharevskajan metroasema

Suharevskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 5. tammikuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Turgenevskajan metroasema

Turgenevskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 5. tammikuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Barrikadnajan metroasema

Barrikadnaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Ulitsa 1905 godan metroasema

Ulitsa 1905 goda () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Begovajan metroasema (Moskovan metro)

Begovaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Poležajevskajan metroasema

Poležajevskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat