EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tamiya

Tamiya Corporation on japanilainen pienoismallien ja radio-ohjattavien autojen valmistaja. Shunsaku Tamiya perusti yhtiön 1960-luvulla Shizuokassa. Tamiya on tunnettu malliensa korkeasta laadusta ja tarkoista yksityiskohdista. Tamiya vakiinnutti mittakaavan 1:35 sotilasajoneuvojen pienoismallien yleisimmäksi kokoluokaksi. Tamiya valmistaa myös maaliruiskuja, kompressoreita sekä muita pienoismallitarvikkeita. == Aiheesta muualla == *Yhtiön kotisivu Luokka:Pienoismallivalmistajat Luokka:Japanilaiset yritykset
Fiat 127

Fiat 127 on Fiatin vuosina 1971–1987 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 850:n. Espanjalainen SEAT valmisti autoa lisenssillä, ja 127:n pohjalta kehitettiin tavarankuljetusmalli Fiat Fiorino. 127:n seuraajaksi esiteltiin vuonna 1983 Fiat Uno, mutta mallin valmistusta jatkettiin vuoteen 1987 saakka. Keväällä 1971 esitelty etuvetoinen Fiat 127 oli merkittävä edistysaskel verrattuna edeltäneeseen takamoottoriseen 850-malliin. Se oli yksi ensimmäisiä nykyaikaisia pikkuautoja. Erityisesti mallin tilankäyttöä kehuttiin, sillä 80 prosenttia pohjapinta-alasta oli matkustajien ja matkatavaroiden hyödynnettävissä. 127 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1972. Moottorina oli edeltäjästä periytyvä 0,9-litrainen (47 hv), ja alkuvaiheessa ainoa korimalli oli kaksiovinen. Vuonna 1972 esiteltiin kolmiovinen hatchback, jossa takaluukku aukeni kattoon saakka ja takaistuin oli mahdollista taittaa alas tavaratilan laajentamiseksi. Vuonna 1977 malli sai uudet puskurit, ajovalot, etusäleikön ja kojetaulun. Aiemman moottorin rinnalle tuli suurempi 1,0-litrainen. Seuraavana vuonna esiteltiin 127 Sport, jossa imusarjaan, venttiileihin ja kaasuttimeen tehtyjen muutoksien avulla 1,0-litraisen moottorin teho oli nostettu 70 hevosvoimaan. Vuoden 1979 uutuusmalleja olivat Top, jossa oli auki rullattava kangaskatto, sekä maastokelpoisempi Rustica. Siinä oli muun muassa vahvistettu kori ja jousitus, erilaiset vaihdelaatikon välityssuhteet sekä suojatut ajovalot. Autolehtien koeajajat kehuivat Fiat 127:n tilankäytön lisäksi auton pientä polttoaineenkulutusta, tarkkaa ohjausta ja kaarreominaisuuksia nopeassa ajossa. Sen sijaan moitteita saivat epätarkka vaihteensiirto ja ajo- ominaisuudet pienillä nopeuksilla.Levä, Kimmo (toim.): Auton vuosisata (Mobilia-vuosikirja 1999), s. 49. Kangasala: Mobilia-säätiö, 1999. Vuonna 1980 esiteltiin viisiovinen korimalli, joka oli alun perin SEATin kehittämä. Loppuvuonna esiteltiin myös farmarimalli Panorama, joka puolestaan perustui brasilialaisvalmisteiseen Fiat 147:ään. Seuraavana vuonna moottorivalikoima laajeni 1,3-litraisella (45 hv) dieselmoottorilla. Toisen kasvojenkohotuksensa auto kävi läpi vuoden 1981 lopussa, jolloin se sai jälleen uudet ajovalot, etusäleikön ja puskurit. Sport-mallin moottoriksi tuli 1,3-litrainen (75 hv). Suomessa Fiat 127:n maahantuoja, Hankkijan tytäryhtiö Autonovo Oy, myi 127-mallia 1970-luvun aikana lähes 35 000 kappaletta.Laitinen. Timo: Auto 70-luvulla: nousun ja kriisin vuosikymmenellä (3. painos), s. 69. Helsinki: Alfamer Oy, 2013. ISBN 978-952-472-003-8 Alkuun vuoden 1972 paikkeilla Fiat 127:n halvin malli maksoi alle 13 000 markkaa. Vuonna 1981 se maksoi inflaation myötä 29 400 markkaa, kolmiovinen malli 29 900 markkaa ja suuremmalla moottorilla varustettu Fiat 127 Strada 31 900 markkaa.Laurell 1981, s. 47–48. Vuonna 1980 Fiat 127 -mallia rekisteröitiin 5 184 kappaletta ja se oli Suomen neljänneksi eniten myyty henkilöautomalli Datsun Cherryn, Ladan takavetoisen mallisarjan ja Toyota Corollan jälkeen.Laurell 1981, s. 22. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == 127 Luokka:B-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Nynetjer

Nynetjer (tai Ninetjer) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan hallinnut faarao. Nynetjerin hallitusajan kestosta tai edes sen ajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, sillä Nebran ja Peribsenin hallituskausien välillä hallitsi Nynetjerin lisäksi muitakin kuninkaita. Maa saattoikin olla jakautunut ja Nynetjer ei välttämättä hallinnut koko valtakuntaa. Nynetjerin hallituskausi, joka Manethon mukaan kesti noin 40 vuotta, sijoittuu siis johonkin vuosien 2865 eaa. ja 2700 eaa. väliin. Nynetjerin nimi on Palermon kivessä liitetty ainakin kymmenen vuoden ajan vuosittaisten juhlien yhteyteen. Nynetjerin haudan uskotaan sijaitsevan Sakkarassa, jossa sijaitsee (huonolaatuiseen) peruskallioon hakattu hauta. Haudan pohjapiirustusta on jouduttu todennäköisesti muuttamaan töiden edetessä, joten se on varsin erikoisen muotoinen. Haudassa oli löydettäessä tuhansia muumioita, jotka oli kasattu sinne Myöhäiskauden aikana ja sen jälkeen. Nynetjerin nimi on löydetty myös kahdesta mastabasta Gizassa ja Abydoksessa sekä Peribsenin haudassa olleesta kiven kappaleesta. Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Vesisaari

VesisaariKerkko Hakulinen ja Sirkka Paikkala: Pariisista Papukaijannokkaan, s. 202. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2013. (, , kveeniksi Vesisaari)http://faktaark.statkart.no/SSRFakta/faktaarkfraobjektid?enhet=321667 on kunta ja sen keskustaajamana toimiva kaupunki Pohjois-Norjassa Finnmarkin läänin itäosassa. Asukkaista noin 5 000 asuu kaupungissa. Vesisaari on Finnmarkin läänin hallinnollinen keskus.http://varanger.com/index.php?lang=fin&cid;=12 Vesisaari sijaitsee Varanginvuonon pohjoisrannalla. Se rajoittuu lännessä Uuniemen ja Tenon, luoteessa Berlevågin, pohjoisessa Båtsfjordin ja koillisessa Vuoreijan kuntiin, sekä etelässä Varanginvuonoon. Varanginvuonon eteläpuolella on Etelä- Varanki. Kunnan asutuskeskuksia ovat itse Vesisaaren kaupungin ohella Vestre Jakobselv (Annijoki) ja Kariel sen länsipuolella sekä Kiby, Golnes, Ekkerøy, Krampenes ja Skallelv sen itäpuolella. Vesisaari on kauppa- ja kalastuskeskus, jossa on säilyketeollisuutta ja virvoitusjuomatehdas. Vesisaaressa toimii Norjan radion, NRK:n, Finnmarkin aluetoimitus ja siellä ilmestyy nelipäiväinen Finnmarken-sanomalehti. Varangeren-viikkolehti ilmestyi vuosina 2007–2012. Vesisaari on Hurtigrutenin satama ja Vesisaaren lentoasema sijaitsee Kibyssä kaupungin itäpuolella. Kaupungin läpi kulkee eurooppatie E75. Kaupungissa toimii myös Vesisaaren museo - Ruijan kveenimuseo (), joka on kveenikulttuurin vastuumuseo Norjassa. Vesisaari on ollut vuodesta 1961 Kemijärven ja vuodesta 1973 Murmanskin ystävyyskaupunki. == Historia == Vesisaari sai kaupunkioikeudet vuonna 1883. 1800-luvulla Vesisaareen muutti suuri määrä suomalaisia, ja vuosisadan vaihtuessa yli puolet sen väestöstä oli suomenkielisiä kveenejä. Nykyisin väestö on melkein kokonaan norjalaistunut. Vesisaaressa on nykyään nähtävillä kolmikieliset nimikyltit. Vuoden 1964 alusta Vesisaareen liitettiin entinen Pohjois-Varangin kunta (Nord-Varanger). == Paikannimiä == Vestre Jakobselv (Annijoki), Ekkerøy (Ekreija), Hamningberg, Høvik (Heviika), Skallelv (Kallijoki), Skallenes (Kalliniemi), Kariel (Karieli), Krampenes (Kramppinen), Golnes (Kullaselva), Kiby (Kyypi, Kyyppi), Nyhamn (Nyyhamina), Salttjern (Salttijärvi), Prestelv (Sisäjoki), Indre Kvenby (Sisäpää), Tomaselv (Turvejoki), Ytre Kvenby (Ulkupää). == Ilmasto == == Tunnettuja henkilöitä == * Oddny Aleksandersen (s. 1942), poliitikko * Einar Niemi (s. 1943), historioitsija * Erling Norvik (1928–1998), poliitikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vesisaaren museo - Ruijan kveenimuseo *Vesisaaren suomenkielinen matkailusivu * Luokka:Kveenit
Vuoreija

VuoreijaKerkko Hakulinen ja Sirkka Paikkala: Pariisista Papukaijannokkaan, s. 205. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2013. (, , )http://faktaark.statkart.no/SSRFakta/faktaarkfraobjektid?enhet=325402 on kunta ja kaupunki Varangin niemimaan itäosassa Norjan Finnmarkin läänissä. Samanniminen kuntakeskus sijaitsee Vardøyan saarella. Kunnan toinen taajama on Kiberg. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 933 asukasta. Vuoreija rajoittuu pohjoisessa, idässä ja etelässä Jäämereen, lounaassa Vesisaareen ja lännessä Båtsfjordiin. ==Historia== Vuoreija mainitaan kalastuspaikkana ja linnoituksena jo 1307. Vardøhusin linnoitus on ollut vuodesta 1738 lähtien museona. 1600-luvulla Finnmarkissa 91 miestä ja naista tuomitiin kuolemaan noituudesta. Kiduttamalla heidät saatiin tunnustamaan rikoksensa, minkä jälkeen heidät poltettiin roviolla. Vuonna 2011 Vuoreijaan pystytettiin Peter Zumthorin ja Louise Bourgeois'n suunnittelema Steilnesetin noitavainojen muistomerkki, jossa palaa ikuinen tuli. Pari-kolmekymmentätuhatta vierailijaa käy vuosittain katsomassa muistomerkkiä. Vuonna 1769 Vuoreijaan saapui Tanskan kuninkaan kutsusta ulkomaisia tähtitieteilijöitä havainnoimaan Venuksen ylikulkua. Wienin observatorion johtaja Maximilian Hell otti mukaansa unkarilaisen kollegansa János Sajnovicsin ja kannusti tätä vertailemaan saamen ja unkarin kieltä. Tästä tutkimusmatkasta voidaan sanoa vertailevan suomalais- ugrilaisen kielitieteen saaneen alkunsa. Vuoreija sai kaupunginoikeudet vuonna 1789, ja 1800-luvulla se oli tärkeä Barentsinmeren rannikon kauppakeskus. Toisen maailmansodan aikaan kaupunki tuhoutui pahoin, mutta rakennettiin nopeasti uudelleen. Maantietunneli mantereelta Vardøyaan valmistui vuonna 1983. Tunneli on 2 890 metriä pitkä ja käy 88 metriä merenpinnan alapuolella. Vuoreijaan sijoitettiin vuonna 1998 Globus II -tutka-asema, jota virallisesti käytetään avaruusromun seurantaan. Tutkassa on 27-metrinen mekaanisesti kääntyvä antenni. Sama tutka oli aiemmin sijoitettuna Vandenberg Air Force Basessa Kaliforniassa, jossa se tunnettiin nimellä "Have Stare". Tutkalla uskotaan olevan samat ominaisuudet kuin yhdysvaltalaisella X-alueen korkean resoluution tutkalla ja sen uskotaan olevan osa Yhdysvaltain ohjuspuolustusta ja keräävän tietoa Venäjän ballistisista ohjuksista. ==Ystävyyskaupungit== Vuoreija on Kemijärven ja Arkangelin ystävyyskaupunki. == Ilmasto == ==Tunnettuja henkilöitä== * Peder Holt (1899–1963), poliitikko * Yngve Hågensen (1938–2023), ammattiyhdistysjohtaja * Stefan Johansen (s. 1991), jalkapalloilija * Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (s. 1959), poliitikko == Kyliä ja paikkoja == Kiiperi (Kiberg), Kummaväri (Komagvær), Lamppuniemi (Langbunes), Lökviika (Laukvik), Mustaniemi (Svartnes), Valasniemi (Kvalnes) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Fiat 128

Fiat 128 (1969–1985) oli suosittu perheautomalli, jonka edeltäjä oli Fiat 1100 ja seuraaja Fiat Ritmo. 128 oli Vuoden auto vuonna 1969. Fiat 128 edusti Dante Giacosan selkeää ja kulmikasta muotoilua, jota edusti jo isompi ja vanhempi Fiat 124. Fiat 128:ssa oli eteen poikittain sijoitettu 4-sylinterinen bensiinikäyttöinen rivimoottori ja etuveto. Rakennetapa oli tullut muotiin Minin suuren menestyksen myötä. 128:n varsinainen uutuus oli kuitenkin eripituiset vetoakselit, ja rakenteen ansiosta moottori ja vaihteisto voitiin sijoittaa vierekkäin. 1975 esitelty versio 3P oli ensimmäinen viistoperäinen monikäyttöauto, joka käytti tätä rakennetapaa. Nykyisin melkein kaikki pikkuautot ovat Fiat 128 3P:n tavalla tehtyjä. 128:n ajettavuutta ja jarruja kehuttiin aikanaan, ja autoa pidettiin muutenkin ”ajajan autona”. Auto kuitenkin ruostui nopeasti, ja ensimmäiset moottorit olivat huonolaatuisia. Suomeen tuotiin aluksi vain kaksiovista mallia 1 116 cm³ moottorilla. Sen SAE- normin mukainen teho on 55 hevosvoimaa. Keskikulutus on 8 litraa/100 km. Huippunopeus on 135 km/t.MMM 1972: s. 304 Serbia ja Montenegrossa autoon pohjautuvia malleja valmistettiin Yugo- ja Zastava-nimillä. Jugoslavialaisia Zastava-merkkisiä 128-malleja tuotiin Suomeenkin 1970-luvun lopussa, jolloin ihmeteltiin auton edullisuutta italialaiseen versioon verrattuna, mutta Zastavan laatu ei ollut italialaisen 128:n tasoa. Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa 786 Fiat 128 -autoa. == Lähteet == * Kojo, Pauli (päätoim.) et al: Mitä-Missä-Milloin. Vuosikirja 1972, Otava, Helsinki, 1971, s. 304. Artikkelin laatinut Jyrki Leskinen) * Kojo, Pauli (päätoim.) et al: Mitä-Missä-Milloin. Vuosikirja 1978, Otava, Helsinki, 1977, s. 313. Artikkelin laatinut Jyrki Leskinen) ISBN 951-1-04521-0 * Collectible Classic: 1971-1979 Fiat 128 - Automobile Magazine * Fiat 128. Automobilemag.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == 128 Luokka:C-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Koutero

Koutero () on kaupunki ja kaupunkipiirin keskus Murmanskin alueella Venäjällä lähellä Suomen rajaa. Koutero toimii Kouteron piirin (kaupunkipiirikunta) keskuksena. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kouteron piirissä asui kaikkiaan 21 297 henkeä. Enemmistö väestöstä (18 820 ihmistä) asui Kouteron kaupungissa; loput olivat maaseutukylien asukkaita. Kaupungissa sijaitsee avolouhostyyppinen rautakaivos ja siellä tuotetaan myös apatiittia. Lisäksi alueella on sahoja ja laajoja metsänhakkuita. Kouteroon johtaa 117 km:n pituinen rautatie Muurmannin radalta Kantalahdesta. Paikkakunnan nimi perustuu läheisen Kouterojärven nimeen; sana on saamelaista alkuperää ja tarkoittaa käärmettä. ==Historia== Ensimmäiset malmilöydöt tehtiin ja kaivostoiminta alueella aloitettiin 1932, mutta toiminta katkesi toisen maailmansodan aikana. Asutuskeskus perustettiin kun suurimittainen kaivostoiminta ja rikastuslaitoksen rakentaminen aloitettiin 1953. Vuonna 1956 Kouteroon valmistui rautatieyhteys, ja siitä tuli kaupunkityyppinen taajama. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1965. Kaivoskaupungit Nikel, Zapoljarnyi ja Kovdor olivat neuvostoaikana suljettuja kaupunkeja, joihin pääsi vierailemaan vain rajavartiopalvelun myöntämällä erikoisluvalla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kouteron epäviralliset sivut *Kaupunkikartta www.kolamap.ru *Ковдор - OnLine! Luokka:Murmanskin alueen kaupungit
Neumann (yhtye)

Neumann, Neumann Band tai Neumann & Albion Rockers oli Pertti Neumannin taustayhtye 1980-luvun lopulla. Yhtye perustettiin vuonna 1988, ja vuonna 1989 se julkaisi albumin Kotiinpaluu Neumann-nimellä. Yhtye lopetti toimintansa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. == Jäsenet == * Pertti Neumann (laulu, akustinen kitara) * Peppi Peltola (kitara, taustalaulu) * Putte Seittonen (basso) * Jussi Kangas (koskettimet, kitara) * Juha Seittonen (rummut) == Diskografia == === Albumit === * Kotiinpaluu (Bang Trax, 1989) === Singlet === *Kettujen yö / Elämän jälkeen (BANGS 115, 1988) *Jet Set / Auringon valoon (BANGS 121, 1989) *Sumujen silta / Rakkauden rummut (BANGS 130, 1989) Luokka:Pertti Neumann
Cosplay

Cosplay, lyhennetty sanoista ”costume play” (, suomalaisittain cossaus), eli pukuilu, on harrastus, jossa ihmiset pukeutuvat esimerkiksi manga-, anime-, sarjakuva-, peli- tai elokuvahahmoiksi. Cosplayn juuret ovat Yhdysvaltain scifi-tapahtumissa, mutta nykymuodossaan se on rantautunut länteen Japanista, missä se on verraten suosittua ja josta suurin osa cosplay-pukujen hahmoista lainataan. == Cosplay Suomessa == Suomessa cosplayta on harrastettu pienimuotoisesti noin 1990-luvulta alkaen. Nykyiseen suosioonsa cosplay kuitenkin kohosi Animecon III -tapahtumassa Jyväskylässä vuonna 2004, jolloin sen harrastajien määrä kasvoi räjähdysmäisesti. Tapahtuman cosplay-kisa ei ollut Suomen ensimmäinen, mutta tuolloin siitä tuli tapahtuman suosituimpia ohjelmanumeroita. Tämän jälkeen cosplay-kisoja on pidetty melkein jokaisessa suuremmassa suomalaisessa animetapahtumassa, yleensä Cosplay Finlandin järjestämänä. Yleisöäänestyksistä kisan parhaiden pukujen valitsemisessa on sittemmin luovuttu sen populistisuuden takia ja yleisön suosikit valitaan nykyään omissa kategorioissaan. Kisoissa tuomarien valintaan vaikuttavat puvun lisäksi myös liikkeet ja ilmeet sekä hahmon luonteeseen eläytyminen lavalla. Suomessa järjestetään useita 'coneja', joihin liittyy cosplayta. Näitä tapahtumia ovat esimerkiksi Animecon Kuopiossa, Desucon Lahdessa, eri paikkakunnilla vuosittain järjestettävä Finncon, Ropecon Helsingissä sekä Tracon Tampereella. Myös videopeleihin ja tietokonedemoihin keskittyvässä Assembly -tapahtumassa on cosplay-kilpailu. Hahmoja on lukemattomia ja tapahtumissa valokuvataan paljon niin tuttuja kuin tuntemattomiakin cosplayereita. Conit ovat yhteisöllisiä tapahtumia ja monet saapuvat paikalle pääasiassa tapaamaan ystäviään, vaikka jokaisella conilla onkin muuta ohjelmaa kuten paneeleja ja erilaisia työpajoja. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Cosplay.com. * Cosplay Finland. * CosplayFriends.com. * Cosplay- World. * The Cosplay World . * Cosplay in Japan. Tietoa japanilaisesta cosplaysta. === Artikkeleita === * Henri Lassander: Haastattelu: Mikä ihmeen cosplay? Plaza.fi 19.1.2009. * Sami Takala: Nagoya on cosplayn keskus . Ilta- sanomat 12.11.2009. Luokka:Animen ja mangan käsitteet Luokka:Japanilaiset alakulttuurit Luokka:Harrastukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tulevaisuus

Tulevaisuus on lineaarisessa aikakäsityksessä se osa aikalinjasta, joka ei vielä ole tapahtunut. Tulevaisuuden vastakohta on menneisyys eli se osa lineaarisesta aikalinjasta, joka on jo tapahtunut. Näiden väliin asettuu nykyisyys, joka tapahtuu parhaillaan. Tulevaisuudentutkimusta kutsutaan joskus myös futurologiaksi. Tulevaisuutta pyritään ennustamaan muun muassa ekstrapoloimalla nykyisiä teknologisia, taloudellisia tai sosiaalisia kehityssuuntia. Suomessa tulevaisuuden päätöksentekoa hoitaa eduskunnan tulevaisuusvaliokunta, sen tutkimusta Tulevaisuuden tutkimuskeskus ja kansalaistoimintaa Tulevaisuudentutkimuksen seura. == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Menneisyys

Menneisyys on lineaarisessa aikakäsityksessä se osa aikalinjasta, joka on jo tapahtunut. Menneisyyden vastakohta on tulevaisuus ja nykyhetki rajaa nämä kaksi ajanjaksoa toisistaan. Tällöin oletetaan myös, että menneisyys on syy- seuraus-suhteessa nykyisyyteen ja tulevaisuuteen nähden. Menneisyyttä tutkivia tieteenaloja ovat mm. historia, arkeologia ja paleontologia. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Naamiaiset

Naamiaiset ovat juhla, jonka osallistujat käyttävät naamioita tai naamiaispukuja eli historiallisia tai muuten epätavallisia asuja. Naamiaiset olivat erityisen suosittuja Euroopan hoveissa 1600- ja 1700-luvuilla, ja naamiaisperinne yhdistetäänkin yleisesti Venetsian karnevaaleihin. Naamiaisjuhliin kuuluu usein myös tanssia, laulua ja muita esityksiä. Keskiyötä pidetään perinteisesti naamioiden riisumisen hetkenä. Naamiaisia pidetään myös perinteisesti Halloweenina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Juhlat
Stavanger

Stavanger on Norjan neljänneksi suurin kaupunki ja Rogalandin läänin pääkaupunki Boknavuonon etelärannalla Länsi-Norjassa. Stavanger sai kaupunginoikeudet vuonna 1425. Vuoden 2020 alussa Stavangeriin liitettiin Rennesøyn ja Finnøyn kunnat sekä suurin osa Ombon saaresta. == Historia == Stavanger pitää perustamisvuotenaan vuotta 1125, jolloin sinne perustettiin kirkko. Stavangeriin perustettiin piispanistuin 1100-luvulla, kun St. Swithunin katedraali valmistui. Kaupunkioikeudet se sai 1425, mutta kaupungin kasvu oli hidasta ja vuonna 1682 uskonpuhdistuksen myötä piispanistuin siirtyi Kristiansandiin. Sen jälkeen kun Pohjanmereltä löydettiin öljyä 1960-luvulla, Stanvangerin taloudellinen merkitys on kasvanut. == Maantiede == Stavanger sijaitsee niemimaalla, jonka länsipuolta huuhtoo Norjanmeri, idässä on Gandsin vuono. Kaupunki levittäytyy mannermaalta asutuille saarille nimiltään Hundvåg/Buøy, Austre Åmøy, Langøy, Bjørnøy, Roaldsøy, Ormøy, Steinsøy, Engøy, Sølyst, Grasholmen, Vassøy, Lindøy, Hellesøy ja Kalvøy. Korkeimpia paikkoja ovat Ullandhaug (139 m) ja Jåttånuten (138 m). == Talous == Kaupungissa on elintarvike-, laivanrakennus-, metalli-, kumi-, tekstiili- ja graafista teollisuutta. Stavangerin satama kuuluu Norjan tärkeimpiin ja kaupungin rautatieasema on Sørlandin radan päätepiste. Lentoasemalta, joka sijaitsee naapuripaikkakunnalla Solassa, on yhteys Pohjanmeren öljykentille. Kaupungissa sijaitsee Norjan öljyhallinnon keskusvirasto ja öljy-yhtiöiden konttoreita. Equinorilla on siellä pääkonttori ja ExxonMobil, BP, Total ja ConocoPhillips ovat perustaneet sinne aluetoimipisteen. == Koulutus == Vuonna 2005 perustetussa Stavangerin yliopistossa on teknillis-luonnontieteellinen, yhteiskuntatieteellinen ja humanistinen tiedekunta. Opiskelijoita yliopistossa on noin 9200. Muita korkeakouluja Stavangerissa ovat Den sosialpedagogiske høgskolen, joka tarjoaa opetusta muun muassa sosiaalipedagogiikassa, sekä kauppakorkeakoulu. == Nähtävyyksiä == * Vanha Stavanger * Stavangerin tuomiokirkko * Stavangerin museo * Merenkulkumuseo * Öljymuseo * Utsteinin luostari Stavangerin satamasta lähtee kesäisin Hop On - Hop Off -turistibussi, joka ajaa kaupungin läpi ja pysähtyy tärkeimmillä nähtävyyksillä. == Kuvia == Stavanger 01.jpg|Vanha Stavanger Autumn in Stavanger - Kirsti I..jpg|Stavanger syksyllä Stavanger stasjon 2013-04-28 10.34.24.jpg|Stavangerin rautatieasema Stavanger church 01.jpg|Stavangerin tuomiokirkko == Muuta == Vuoden 2018 alussa Stavangerissa oli yli 133 000 asukasta, joten se oli asukasluvultaan Norjan neljänneksi suurin kunta. Stavanger on Jyväskylän ystävyyskaupunki,http://www.jyvaskyla.fi/hallinto/kansainvalinen_toiminta/kansainvaliset_verkostot/ystavyyskaupungit ja kaupungit ovatkin väkiluvultaan melko samankokoiset. Vuonna 2008 kaupunki jakoi Euroopan kulttuuripääkaupungin tittelin yhdessä Liverpoolin kanssa. Vuodesta 2013 alkaen Stavangerissa on järjestetty vuosittain Norway Chess -shakkiturnaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Stavangerin kaupungin sivut *Turistisivut *Stavanger Guide Maps - Kaupungin kartta *Linja-autoreitit ja aikataulut Stavangerissa * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Helsingborg

Helsingborg (vuosina 1912–1971 Hälsingborg) on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Helsingborgin kunnan keskustaajama. Helsingborg sijaitsee Juutinrauman kapeimmalla kohdalla Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Helsingborgin kaupunkitaajamassa oli 97 122 asukasta vuoden 2010 lopussa. Helsingborg ei vuoden 1971 jälkeen ole enää ollut virallisesti kaupunki, sillä tuolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon, ja kaupungit, kauppalat ja maalaiskunnat korvattiin kunnilla. Kaupunki kuuluu nykyään Helsingborgin kuntaan, johon kuuluu myös laajoja maaseutualueita. Helsingborgista on Juutinrauman yli vain neljän kilometrin matka Tanskan puolella sijaitsevaan Helsingøriin. Helsingborg Stairs to Fortress.jpg|Portaat Helsingborgin linnoitukseen Helsingborg port.jpg|Pienvenesatama Helsingborg_top.jpg|Näkymä kaupungista merelle Helsingborg,_Inre_hamnen.jpg|Helsingborgin sisäsatamaa ==Historia== Helsingborg oli linnoitettu kauppakaupunki jo 1000-luvun lopulla, virallinen perustamisvuosi on 1085. Roskilden rauhassa 1658 Tanska luovutti sen Ruotsille. Vuonna 1711 kaupungissa riehui rutto. Vuosina 1418 ja 1788 kaupunki paloi pahoin. Satama valmistui vuonna 1832 ja rautatie 1865.The history of Helsingborg - the timeline Scandnet Helsingborg ==Teollisuus== Helsingborg on Ruotsin vilkkaimpia satamakaupunkeja. Helsingborgin satamasta on juna- ja autolauttayhteys Tanskaan (4 kilometriä) ja Saksaan. Kaupungissa on sähkötekniikka, konepaja-, telakka-, kumi-, kemian- ja makeisteollisuutta. Kaupungin suurin yksityinen työllistäjä on kalustejätti Ikea. Myös McNeilin Nicorette-tehdas tarjoaa monia työpaikkoja tupakanvieroitustuotteiden valmistuksessa.Näringsliv Kaupungin kotisivu ==Kulttuuri== Helsingborgissa järjestetään jazzfestivaalit ja antiikkimessut. Kaupungissa on myös oma teatteri, Helsingborgin kaupunginteatteri. Metallibändi Soilwork on kotoisin Helsingborgista. ==Urheilu== Jalkapallojoukkue Helsingborgs IF pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.Helsingborgs IF: Allsvenskan Viitattu 4.3.2013. ==Media== Sanomalehti Helsingborgs Dagblad ilmestyy seitsemänä päivänä viikossa. ==Väestönkehitys== ==Kaupunginosat== Helsingborg on jaettu 32 tilastoalueeseen, jotka vastaavat usein vanhoja kaupunginosia tai asuinalueita. Luettelon numerointi viittaa oheisen kartan numeroihin. * 1. Norr * 2. Mariastaden * 3. Ringstorp * 4. Berga * 5. Drottninghög * 6. Dalhem * 7a. Tågaborg N * 7b. Tågaborg S * 8. Stattena * 9. Fredriksdal * 10. Slottshöjden * 11. Olympia * 12. Centrum * 13. Eneborg * 14. Wilson Park * 16. Husensjö * 17. Sofieberg * 18. Adolfsberg * 19. Söder * 20. Högaborg * 21. Fältabacken * 22. Närlunda * 23. Eskilsminne * 24. Gustavslund * 25. Planteringen * 26. Elineberg * 27. Ramlösa * 28. Miatorp * 29. Högasten * 30. Ättekulla * 31. Råå == Katso myös == * Vanha tullitalo (Helsingborg) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Helsingborgin kunnan kotisivut * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ross The Boss

Ross "The Boss" Friedman (s. 3. tammikuuta 1954 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on protopunkyhtye The Dictatorsin ja heavy metal -yhtye Manowarin perustajajäsen. Bronxissa lapsuutensa viettänyt Friedman oli perustamassa The Dictators -yhtyettä vuonna 1973. Levytettyään kolme albumia The Dictatorsin kanssa Friedman muutti Ranskaan ja alkoi työskennellä Shakin' Street -yhtyeen kanssa. Shakin' Street oli lämmittelybändinä Black Sabbathille heidän Heaven and Hell -kiertueellaan 1980 ja tällöin Friedman tapasi Joey DeMaion. Friedman ja DeMaio perustivat Manowarin, jossa Friedman soitti vuoden 1988 Kings of Metal -albumiin saakka. Friedman lähti yhtyeestä voidakseen soittaa enemmän bluesiin kallellaan olevaa musiikkia. == Lähteet == Luokka:Australialaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tähtivaeltaja

Tähtivaeltaja on neljännesvuosittain ilmestyvä Helsingin Science Fiction Seuran julkaisema lehti, jossa käsitellään science fictionia, fantasiaa, kauhua, elokuvia, kirjoja ja sarjakuvia. Lehden päätoimittajana on toiminut vuodesta 1984 Toni Jerrman. == Historia == Lehden ensimmäinen numero Tähtivaeltaja-nimellä oli 2/84 (numero 9) päätoimittajana Toni Jerrman. Tätä ennen lehdeltä oli ilmestynyt kahdeksan numeroa nimellä Time and Space päätoimittajanaan Tuomas Kilpi. Lehden alkuaikoina sille oli ominaista kuvia kumartelematon punk- ja rock-henkinen asenne. Lehden tavoitteena on esitellä lukijoille uusia ja korkealaatuisia kirjailijoita, sarjakuvantekijöitä ja elokuvia. Jerrmanin mielestä lehti on onnistunut parantamaan kustantajien suomennosvalintoja ja pitämään suomalaisen sf-fandomin mieltä avoimena. Lehti esitteli suomalaiselle yleisölle Philip K. Dickin, jota myöhemmin suomennettiin paljon. Tähtivaeltaja esitteli myös animea ja mangaa yli kymmenen vuotta ennen kuin se tuli Suomessa muotiin. Kimmo Lehtonen esitteli lehdessä uusinta englanninkielistä tieteiskirjallisuutta Kutzpah-palstallaan. Fantasiakirjallisuuden moderneja virtauksia on esitellyt muun muassa Jukka Halme, joka lanseerasi suomeen termin uuskumma. Tähtivaeltajassa on julkaistu paljon sarjakuvia, tekijöinä muun muassa Petri Hiltunen ja Pekka A. Manninen, Anssi Rauhala ja Kivi Larmola. Manninen on piirtänyt lehteen numerosta 4/1993 lähtien Uniaika-sarjakuvaa, jossa hän kuvittaa lukijoiden unia. Lehden ulkoasua ovat suunnitelleet muun muassa Jukka Murtosaari, Tommi Hänninen ja Sami Saramäki. Tähtivaeltaja on ollut mukana järjestämässä Finnconeja vuodesta 1986. == Tähtivaeltaja- ja Tähtifantasia-palkinnot == Helsingin SF-seura jakaa vuosittain Tähtivaeltaja-palkinnon parhaasta suomeksi ilmestyneestä science fiction -kirjasta. Vuodesta 2005 valintaraati on ensin julkistanut viisi palkintoehdokasta ja myöhemmin voittajan. Palkintoa perustettaessa lehden tekijät halusivat osoittaa, että suomeksi voitaisiin julkaista enemmän tieteiskirjallisuutta, jolle on ominaista korkeatasoinen ihmiskuvaus ja kirjallinen ilmaisu, yhteiskunnallinen kantaaottavuus ja ajatusten herättäminen. Vuodesta 2007 seura on jakanut myös Tähtifantasia-palkintoa, jonka tarkoituksena on nostaa esiin syvällistä, korkeakirjallista fantasiaa. Aluksi palkintoa jaettiin parhaalle suomeksi käännetylle fantasiakirjalle. Myöhemmin mukaan otettiin myös suomalaiset kirjat. Suomalaista fantasiakirjallisuutta palkitsee myös Suomen Tolkien-seura Kuvastajalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tähtivaeltaja-lehden kotisivut. Luokka:Suomalaiset science fiction -lehdet
Harry Lime

Harry Lime on Orson Wellesin esittämä hahmo brittiläisessä elokuvassa Kolmas mies (1949), joka perustuu kirjailija Graham Greenen tekstiin. Greene muokkasi sen myöhemmin myös kirjaksi. Lime on amerikkalainen huijari, joka on toisen maailmansodan jälkeen asettunut Wieniin ja ryhtynyt myymään varastettua tavaraa mustan pörssin kaupassa. Elokuvan nimen ”kolmannella miehellä” tarkoitetaan Limen ruumista kantamassa nähtyä tunnistamatonta kolmatta miestä.The Third Man Film 4 Myöhemmin paljastuu, että Lime on lavastanut oman kuolemansa ja oli itse kyseinen kolmas mies. Harry Lime on yksi elokuvahistorian kuuluisimmista sivuosista, ja Limen kuuluisin repliikki on hänen Prater-ajelun jälkeen esittämänsä kommentti: :”Olihan Italiassakin 30 vuoden ajan murhia ja verenvuodatusta, mutta sieltä saimme Michelangelon, Leonardo da Vincin ja renessanssin. Sveitsissä oli veljellistä rakkautta ja 500 vuotta demokratiaa – ja mitä hyvää siitä syntyi? Käkikello.” == Lähteet == Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset rikolliset
William Holden

William Holden (alk. William Franklin Beedle, Jr.; 17. huhtikuuta 1918 O'Fallon, Illinois, Yhdysvallat – 12. marraskuuta 1981 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet valittiin vuonna 1999 Amerikan elokuvainstituutin kaikkein legendaarisempien elokuvatähtien listalle sijalle 25.American Film Institute AFI ==Ura== Holden aloitti uransa 1930-luvun lopussa, ja elokuva Kultapoika (1939), jossa hän näytteli Barbara Stanwyckin kanssa, teki hänestä tähden. Hän ehti näytellä useissa elokuvissa ennen liittymistään Yhdysvaltain armeijaan ja toiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen hänen uransa ei kuitenkaan ottanut tulta, ja hän oli jo jäämässä unohduksiin, kun hän teki comebackin elokuvassa Auringonlaskun katu (1950). Hän sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa tästä elokuvasta. Elokuvan jälkeen hän teki 1950-luvulla lukuisia klassikoksi muuttuneita elokuvia, kuten Eilen syntynyt (1950), Päivien kimallus (1955) ja Vankileiri 17 (1953), josta hän sai parhaan miespääosan Oscarin. Menestyksestään huolimatta Holden alkoi kuitenkin vakavasti alkoholisoitua. Hän teki vielä paljon suosittuja elokuvia myös uransa loppupuolella. Näitä olivat muun muassa Poreilua Pariisissa (1964), Casino Royale (1967), Hurja joukko (1969) ja Kasvot kuvaruudussa (1976), josta hän sai viimeisen Oscar-ehdokkuutensa. Holdenin viimeiseksi elokuvaksi jäi Blake Edwardsin ohjaama komedia S.O.B. ==Yksityiselämä== Holden meni naimisiin Brenda Marshallin kanssa vuonna 1941. Pariskunta sai kolme lasta. He erosivat vuonna 1971 myrskyisän avioliiton jälkeen. Holden oli tulevan Yhdysvaltain presidentin Ronald Reaganin bestman tämän mennessä naimisiin Nancy Davisin kanssa vuonna 1952. 12. marraskuuta 1981 vahvasti humaltunut Holden liukastui ryijyyn, löi päänsä pöytään ja kuoli verenhukkaan. Hänen ruumiinsa löytyi neljä päivää myöhemmin. Hän oli kuollessaan 63-vuotias. Hänet tuhkattiin, ja tuhka siroteltiin Tyyneen valtamereen. ==Valikoitu filmografia== *Kultapoika (1939) *Meidän kaupunkimme (1940) *Eilen syntynyt (1950) *Auringonlaskun katu (1950) (Oscar-ehdokkuus) *Viattomuus kadulta (1953) *Vankileiri 17 (1953) (Oscar-palkinto) *Pako erämaalinnakkeesta (1953) *Toko-Rin sillat (1954) *Mies, jonka minulle annoit (1954) *Kaunis Sabrina (1954) *Arpa on heitetty (1954) *Rakkauden huviretki (1955) *Päivien kimallus (1955) *Kwai-joen silta (1957) *Avain (1958) *Ratsuväen urhot (1959) *Suzie Wongin maailma (1960) *Leijona (1962) *Poreilua Pariisissa (1964) *Alvarez Kelly (1966) *Casino Royale (1967) *Paholaisen prikaati (1968) *Hurja joukko (1969) *Liekehtivä torni (1974) *Kasvot kuvaruudussa (1976) (Oscar-ehdokkuus) *Kirous (1978) *Fedora - arvoituksellinen nainen (1978) *The Earthling (1980) *S.O.B. - sekoilijan otollinen bisnes (1981) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajat
Edward G. Robinson

thumb|220px|Edward G. Robinson läpimurtoroolissaan elokuvassa Pikku Caesar. Edward G. Robinson (oikealta nimeltään Emanuel Goldenberg, 12. joulukuuta 1893 Bukarest, Romania – 26. tammikuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli romanialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan vahvoista rooleista muun muassa erilaisina gangsteripomoina. Robinson muutti yhdeksänvuotiaana juutalaisten vanhempiensa kanssa Romaniasta New Yorkiin. Pojan kerrotaan osanneen kuutta kieltä sujuvasti, ja englannin oppiminenkin sujui siksi nopeasti. Hän tuli kouluaikoina tunnetuksi taitavana puhujana ja innokkaana teatteritoimintaan osallistujana."Robinson, Edward G. (1893-1973)." St. James Encyclopedia of Popular Culture. Gale. 2000. Retrieved July 20, 2016 from HighBeam Research: https://www.highbeam.com/doc/1G2-3409002092.html Vasta opiskellessaan American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksessa hän muutti nimensä Emanuel Goldenbergistä Edward G. Robinsoniksi. Hän palveli laivastossa ensimmäisessä maailmansodassa ja aloitti sitten uransa Broadwaylla. Hän ehti tehdä muutaman mykkäelokuvan 1910- ja 1920-luvuilla, mutta tähti hänestä tuli vasta 1930-luvun äänielokuvissa. Hän tuli tunnetuksi etenkin gangsterirooleistaan, kuten läpimurtoroolistaan elokuvassa Pikku Caesar (1931). Muita Robinsonin tunnettuja rooleja olivat Nainen ilman omaatuntoa (1944), Nainen ikkunassa (1945), Myrskyvaroitus (1948) ja Täyskäsi- Kid (1965). Hän ei ollut koskaan ehdolla Oscarin saajaksi, mutta sai kunnia- Oscarin vuonna 1973. Edward G. Robinson kuoli syöpään, ja koska hänen viimeisen elokuvansa (Maailma vuonna 2022, 1973) kuolinkohtauksen filmauksen aikaan kaikki olivat jo tietoisia hänen syöpänsä peruuttamattomuudesta, Charlton Hestonin kyyneleet kohtauksessa olivat aitoja. Robinson oli harrastelijamaalari ja ehti elämänsä aikana kerätä kaksikin huomattavaa taidekokoelmaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Hollywoodin musta lista
Alportin syndrooma

Alportin syndrooma tai Alportin oireyhtymä on perinnöllinen munuaissairaus. Kouluiässä sairastajan kuulo ja näkö heikkenevät hiljalleen ja munuaisissa havaitaan vajaatoimintaa. Muuten oireyhtymää sairastavien lasten elämä ja kehittyminen on normaalia. Alportin syndrooma on X-kromosomiin liittyvä dominanti. Oireyhtymän tavallisin syy on X-kromosomissa sijaitsevan COL4A5-geenin mutaatiot. Sairauden voi saada perinnöllisesti tai mutaationa. ==Oireet ja niiden hoitaminen== ===Havaitseminen=== Sairaus voidaan havaita hiljalleen huonontuvasta kuulosta ja näöstä, mutta ensimmäinen oire on verivirtsaisuus. Sairastajan virtsassa voi olla verta huomattavasti, niin että sen erottaa paljain silmin. Joissakin tapauksissa se on hyvin vähäistä. Jos sairastajan suvussa on ennestään ollut Alportin syndroomaa, on verivirtsaisuus selvä merkki sairaudesta. Joissakin tapauksessa sairastajalta on otettava koepala munuaisista sairauden havaitsemiseksi. ===Kuulovamma=== Hiljalleen heikentyvää kuuloa voidaan parantaa kuulokojeiden avulla. Kuulokojeiden tarve on pojilla yleisempää, sillä tautikin periytyy yleensä pojille. ===Silmien poikkeavuus=== Sairastajien silmissä voidaan havaita sarveiskalvon, verkkokalvon tai linssin muutoksia. Näkökyvyn heikkeneminen on usein vähäistä, joten sitä voidaan hoitaa silmälasien avulla. ===Munuaisten vajaatoiminta=== Munuaisten vajaatoiminta on yleistä pojilla. Vajaatoimintaan ei ole hoitoa, mutta sairastajat elävät ja kehittyvät normaalisti. Aikojen kuluessa sairastaja voi kuitenkin joutua munuaissiirtoon. ==Perinnöllisyys== Alportin oireyhtymä periytyy X-kromosomisesti. X-kromosominen periytyminen ilmenee suvussa siten, että Alportin oireyhtymää sairastavan (ja siis yleensä lieväoireisen) naisen lapsilla on 50 prosentin todennäköisyys periä kyseinen sairaus, joka tosin tytöillä on lieväoireinen. Alportin oireyhtymää sairastavan miehen tyttäret perivät taudin, mutta hänen pojilleen se ei voi periytyä. Käytännössä sukupuussa on tällöin tautia sairastavia poikia, enoja ja isoisiä, ja välissä olevat naiset ovat lieväoireisia Alport-potilaita, jotka usein pitävät itseään terveinä. Harvinaisissa tapauksissa Alportin oireyhtymä periytyy muiden kollageenin rakenteita ohjaavien geenien välityksellä, ja tällöin periytymistapa ei ole X-kromosominen vaan autosominen resessiivinen tai autosominen dominantti. Näissä perheissä oireet ilmenevät samanasteisina miehillä ja naisilla. == Lähteet == * Luokka:Perinnölliset sairaudet Luokka:Oireyhtymät
Revell

Revell on yhdysvaltalainen pienoismallien valmistaja, joka on perustettu vuonna 1943. Revell valmistaa auto-, lentokone-, panssarivaunu-, yksikkö-, helikopteri- ja laivapienoismalleja. Revell omistaa nykyisin myös toisen perinteikkään pienoismallien valmistajan, Monogramin. Revellillä on Saksassa vuonna 1957 perustettu sisaryhtiö Revell GmbH & Co. KG. Revell valmistaa myös pienoismallitarvikkeita esim. maaleja. == Aiheesta muualla == * Revell- Monogramin kotisivu * Saksan Revellin kotisivu Luokka:Pienoismallivalmistajat
MacGuffin

MacGuffin (toisinaan McGuffin) on tarinankerronnan apuväline, joka motivoi hahmoja ja pitää tarinan liikkeellä. MacGuffin on erittäin tärkeä hahmojen näkökulmasta, vaikka yleisön kannalta se on epäoleellinen ja voitaisiin selittää yksinkertaisesti. MacGuffin on tavallinen elokuvissa ja erityisesti trillereissä. Termin "MacGuffin" keksi Alfred Hitchcock. == "Alkuperäinen" MacGuffin == MacGuffin juontaa alkunsa vanhasta ja kuluneesta vitsistä, jota Hitchcock mielellään kertoiTaylor 1980, 147: Kaksi miestä matkustaa junassa. Toisella on tavarahyllyllä iso, omituisen muotoinen paketti. Toinen mies kysyy, mitä paketissa oikein on. – Se on MacGuffin. – Mikä MacGuffin sitten on? – Sillä pyydystetään leijonia Skotlannin Ylämailla. – Mutta eihän Ylämailla ole leijonia. – No sitten se ei ole MacGuffin. == Esimerkkejä == === Elokuva === * Lähes kaikki Alfred Hitchcockin elokuvat * Tarkoituksen etsiminen "Rosebudille" Citizen Kanessa * Maltan haukan patsas on erinomainen varhainen esimerkki. * Viisumit Lissaboniin Casablancassa. * Kuolemantähden piirustukset Tähtien sodassa. * Quentin Tarantinon Pulp Fictionissa salkku on MacGuffin (ja viittaus elokuvaan Kohtalokas tapaaminen). Sisältöä ei näytetä, ja kyseiset kohtaukset eivät kerro niinkään salkun sisällöstä, vaan siitä mitä salkun sisällön vuoksi tapahtuu. * Myös Roninin salkku on MacGuffin. * Vaarallinen tehtävä III:n Jäniksenkäpälä. === Televisio === * Rambaldin laitteet ovat MacGuffineita televisiosarjassa Alias. Osin samojen tekijöiden Lost-sarjan salaperäinen saari on myös MacGuffin. === Kirjallisuus === * William Shakespearen Othellossa Desdemonan nenäliina on MacGuffin. * Silmaril- jalokivet J.R.R. Tolkienin kirjassa Silmarillion. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet Luokka:Narratologia
Ávila

Ávila on samannimisen maakunnan pääkaupunki Keski-Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella. Vuonna 2015 Ávilan väkiluku oli noin 58 000.Instituto Nacional de Estadística Ávila on tunnettu erityisesti keskiaikaisesta muuristaan, joka on Espanjan vanhin sekä 2 500 metrin pituudellaan myös pisin muuri. Sekä muuri että sen sisäpuolella sijaitseva Ávilan vanha kaupunki julistettiin vuonna 1985 kuuluvaksi Unescon maailmanperintöluetteloon. Ávilan vanhassakaupungissa sijaitsee myös Espanjan vanhin goottilaistyylinen katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1091 ja saatiin loppuun 1400-luvulla. == Ilmasto == Ávilassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan viileän ja kuivan kesän välimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 11 °C ja keskimääräinen sademäärä 400 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 21 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 60 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 14 millimetriä. == Kuvia == Avila.jpg|Plaza del Mercado Chico, taustalla kaupungintalo. Avila, Catedral del Salvador-PM 16797.jpg|Catedral del Salvador (1000–1400-luku) Avila - Iglesia de los Santos Mártires Vicente, Sabina y Cristeta 02.jpg|Basílica de San Vicente (1100–1300-luku) Avila - Iglesia San Pedro 02.jpg|Iglesia de San Pedro (1100–1200-luku) Casa de Suero del Águila o de los Verdugos, Ávila.jpg|Palacio de los Verdugo (1531) Muralla20110618130238P1120254.jpg|Kehämuuri (1100-luku) Puente romano Ávila 1.jpeg|Puente romano Plaza del Mercado Grande, Ávila.jpg|Plaza de Santa Teresa Murallas de Ávila, Puerta del Peso de la Harina 47.JPG|Puerta de Los Leales (Puerta del Peso de la Harina) == Lähteet == http://www.lonelyplanet.com/spain/castilla-y-leon/avila/sights == Aiheesta muualla == * Espanjankieliset tietosivut Ávilasta: http://www.avila.net * Ávilan kaupungin ylläpitämä, matkailijoille suunnattu sivusto: http://www.avilaturismo.com Avila Avila Avila
Sosiaalihistoria

Sosiaalihistoria tieteenhaarana tutkii ryhmien, säätyjen, sosiaalisten kerrostumien ja luokkien kehitystä menneisyydessä. Sosiaalihistoriaa voidaan pitää yhtä lailla humanistisena kuin yhteiskuntatieteellisenä tutkimuksen alana. Niin sanottu uusi sosiaalihistoria puolestaan lähestyy kulttuurintutkimusta ja on ollut kiinnostunut mentaliteettien, ajattelutapojan ja käytänteiden historiallisesta tarkastelusta. Yksi keskeisistä sosiaalihistorian tehtävistä on eri ryhmien suhteellisen merkityksen, yhteiskunnallisen aseman ja vaikutusvallan arvioiminen. Sosiaalihistoriaa ei pitkään pidetty tärkeänä historiantutkimuksen alana; poliittisen alaan kuuluvaa tapahtumista pidettiin merkittävämpänä. Yksi merkittävä tekijä sosiaalihistorian nousulle tutkimusalana (niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa) oli 1960–1970-lukujen vasemmistolaisuusaalto. == Historia == Sosiaalihistorian synty ajoittuu kahteen traditioon. Toinen lähtökohta oli saksalainen Sozial- und Wirtschaftsgeschichte, joka syntyi erityisesti kansantaloustieteen itsenäistymiseen liittyneissä keskusteluissa. Toisena alkuna oli englantilainen teolliseen vallankumoukseen keskittynyt taloushistoria. Englannissa 1900-luvun alussa taloushistorian kehitystä kaunistelevaan sanomaan kriittisesti suhtautuneet tutkijat synnyttivät omanlaisen sosiaalishistoriallisen perinteen. Ranskassa kehittyi näiden kahden tradition pohjalta 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Annales. Histoire, Sciences Sociales -lehden ympärille oma koulukuntansa, jonka erityispiirteenä oli vertaileva tutkimusote ja vuoropuhelu muiden yhteiskuntatieteiden kanssa. Sosiaalihistoriassa kehittyi 1960-luvulla uusi kriittinen vuoropuhelu sosiologian hallitsevan modernisaatioteorian kanssa. Samalla ilmaantui kritiikkiä myös oman piirin ja erityisesti taloushistorian sosiologista liian helposti kopioituja ajatuksia vastaan. Tässä keskustelussa erityisesti yhteiskunnan homogeenisenä kuvaamista vastaan; yhteiskunta ei ollutkaan sama asia kuin kansallisvaltio. Sosiaalihistoriallinen tutkimus alkoikin kiinnittää entistä enemmän huomiota kansallisvaltiota suurempiin alueisiin, mutta toisaalta myös mikrohistoriaan. Kun sosiaalihistorian tutkimus alkoi keskittyä kansallisvaltion ulkopuolellekin, se alkoi kiinnostua myös arkipäivisimmistä asioista sekä vaikuttaa myös muihin tieteenaloihin. Esimerkiksi tutkimus väkijoukkojen käyttäytymisestä ruokamellakoissa ja mielenosoituksissa on venyttänyt politiikan kenttää valtioihin ja puolueisiin liittyvien asioiden ulkopuolelle ja populaarikulttuurin ja kansainomaisen ajattelun historian tutkimus on vaikuttanut kirjallisuudentutkimukseen ja filosofiaan. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == *
Oikeushistoria

Oikeushistoria tutkii menneiden aikojen oikeusjärjestystä ja oikeuskäytäntöjä eri maissa, pyrkien jäsentämään ja analysoimaan oikeuden kehittymistä ja siihen vaikuttaneita tekijöitä. == Länsimaisen oikeuden historiallinen tausta == Oikeushistorian keskipisteessä on perinteisesti ollut roomalainen oikeus, sillä sen jälkivaikutus myöhäisemmässä eurooppalaisessa ja epäsuorasti ulkoeurooppalaisessa oikeudessa vaikuttaa vielä nykyäänkin. Toinen merkittävä oikeushistorian tutkimuskohde on varsinkin keskiajan osalta kirkollinen eli niin sanottu kanoninen oikeus. Lisäksi kussakin maassa pidetään yleensä omaa oikeushistoriaa itsenäisenä tutkimuskohteenaan. == Oikeushistoria Suomessa == Oikeushistorian alaan kuuluvaa tutkimusta harjoitetaan Suomen yliopistoissa sekä oikeustieteellisissä että humanistisissa tiedekunnissa. Suomen merkittävimpinä oikeushistorioitsijoina voidaan mainita ainakin edesmenneet professorit Yrjö Blomstedt ja Hannu Tapani Klami sekä professorit Heikki Ylikangas, Lars Björne, Jukka Kekkonen, Heikki Pihlajamäki ja Pia Letto- Vanamo. Heistä muut paitsi Blomstedt ja Ylikangas ovat saaneet lakimieskoulutuksen. Koska Suomeen roomalaisen oikeuden vaikutus ulottui laajasti vasta 1800-luvun lopussa erityisesti Saksan kautta, varhaisempi oikeushistorian tutkimus kattaa Ruotsi-Suomen kauden "kruunun" eli valtion ja kirkon oikeuden sekä sitä edeltäneen suku- eli yhteisöllisen oikeuden, siinä määrin kuin se on tutkittavissa. Toisaalta oikeus kehittyi erityisesti Suomen suuriruhtinaskunnan aikana sääty-yhteiskunnasta kohti yksilökeskeistä modernia oikeuskäsitystä, mikä on toinen selkeä kotimaista oikeushistoriaa kiinnostava alue. == Oikeuden lähihistoria == Lähihistoriaan kuuluva oikeuden kehittyminen on paljolti osa oikeustieteen osa-alueiden tavanomaista tutkimustraditiota, olipa kyse perinteisemmästä eli juuri roomalais- ja saksalaisperäisestä oikeudesta kuten vaikkapa varallisuusoikeus tai uudemmasta alasta kuten vasta kolmisenkymmentä vuotta Suomessa harjoitetusta oikeusinformatiikasta. == Kirjallisuutta == * * * Alberto Jori, Hermann Conring (1606–1681): Der Begründer der deutschen Rechtsgeschichte, Tübingen, 2006. ISBN 3-935625-59-6. * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Windows-1251

Windows-1251 on kahdeksanbittinen kyrillinen merkistö, jota voidaan käyttää bulgarian, makedonian, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän kirjoittamiseen. == Lähteet == Luokka:Merkistöt
Jyri

Jyri on suomalainen miehen etunimi. Jyri on lähtöisin kreikkalaisesta Georgios-nimestä, joka merkitsee maanviljelijää. Se on Jyrkin ja Yrjön rinnakkaisnimi. Läheisiä vastineita muissa kielissä ovat muun muassa Juri, Jüri, Jürgen ja Göran. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jyri on Suomessa annettu noin 4 800 henkilölle. == Tunnettuja Jyri-nimisiä == * Jyri Aalto, sulkapalloilija * Jyri Engeström, yrittäjä, toinen Jaiku-palvelun perustajista * Jyri Forsström, markkinointijohtaja, Elävän musiikin yhdistyksen hallituksen puheenjohtaja * Jyri Hietaharju, jalkapalloilija * Jyri Honkavaara, säveltäjä, sanoittaja, kitaristi ja laulaja * Jyri Häkämies, EK:n toimitusjohtaja * Jyri Hänninen, liiketalouden opettaja * Jyri Hänninen, kirjailija * Jyri Jaakkola, ihmisoikeusaktivisti * Jyri Junnila, jääkiekkoilija * Jyri Järvinen, salibandyn pelaaja * Jyri Keskiaho, moottorikelkkailija * Jyri Kjäll, nyrkkeilijä * Jyri Komulainen, teologi, uskonnontutkija ja kirjailija * Jyri Kyllönen, pesäpalloilija * Jyri Kähönen, elokuva- ja televisio-ohjaaja * Jyri Lehtonen, koripallovalmentaja * Jyri Marttinen, jääkiekkoilija * Jyri Pekka Mäkelä, kirjailija ja suomentaja * Jyri Niemi, jääkiekkoilija * Jyri Ojansivu, näyttelijä * Jyri Paretskoi, opettaja ja kirjailija * Jyri Paulaharju, eversti, ase- ja sotahistorioitsija, sukututkija * Jyri Pelkonen, yhdistetyn hiihtäjä * Jyri Raitasalo, prikaatikenraali * Jyri Rönn, jääkiekkotuomari * Jyri Sariola, musiikkituottaja ja rumpali * Jyri Schreck, runoilija, kustannustoimittaja, dramaturgi ja ohjaaja * Jyri Seppälä, insinööri, Suomen ympäristökeskuksen tutkija ja professori * Jyri Toikka, pesäpalloilija * Jyri Turunen, seikkailija, verkko- ja mobiilialan asiantuntija ja kouluttaja * Jyri Vaahtera, antiikin tutkija * Jyri Virtanen, snookerin pelaaja * Jyri Vuorinen, muusikko Calf-yhtyeestä ==Kuvitteellisia Jyrejä== * Jyri, hahmo animaatiosarjassa Pipsa Possu, Pipsan pikkuveli * Kantri-Jyri, hahmo sketsiviihdesarjassa Hymyhuulet, Teukan kaveri; näyttelijänä Ville Virtanen == Jyrit kartalla == * Jyri, Jyrinkylä, Liperin Ylämyllyn asuinalue, entinen Paloaukean varuskunta-alue * Suomessa on kaksi Jyrintietä, kaksi Jyrinkujaa, yksi Jyrinpolku ja yksi Jyrinlenkki ja Jyrinaho.Kansalaisen karttapaikka ==Lähteet== Luokka:Etunimet