EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
O. P. Jindalin globaaliyliopisto

O. P. Jindalin globaaliyliopisto (, lyhennys JGU) on Intian Haryanan osavaltion Sonipatissa toimiva yksityinen yliopisto (:en:Deemed university). JGU:n yliopistokampus sijaitsee New Delhin suurkaupunkialueen pohjoispuolella, noin 38 kilometriä New Delhin keskustasta pohjoiseen. Vuonna 2009 perustettu yliopisto on nimetty edesmenneen Om Prakash Jindalin (1930–2005), terästeollisuudella (Jindal Steel and Power) miljardööriksi nousseen teollisuusmiehen ja poliitikon muistoksi. Hän menehtyi helikopterionnettomuudessa vuonna 2005. Nuori yliopisto tähtää kansainvälisen tason yliopistoksi ja siihen, että yhdeksää opiskelijaa kohden olisi yksi henkilökunnan jäsen. Opiskelijoita on runsas 9 000\. Henkilökuntaa runsas 1 000, joista yli 100 on kouluttautunut kansainvälisissä top-200:n yliopistoissa. Oppilaitoksen mainetta korostava (painoarvo 40%) QS World University Rankings sijoitti JGU:n listansa sijaluokkaan 651-700 (2023). Tämä tarkoitti, että JGU oli tässä luokittelussa korkeatasoisin intialainen yksityinen yliopisto ja yleisesti jaetulla 16. sijalla intialaisista korkeakouluista (2023). Toinen brittiläinen yliopistovertailu, (Times Higher Education, THE) sijoitti JGU:n vertailemiensa yliopistojen sijaluokkaan 601–800 vaikutuksen perusteella (Impact Ranking 2022), mutta kokonaispisteissä (World University Rankings 2022) sitä ei listattu. JGU-yliopistossa ei ole laaja-alaista luonnontieteen eikä lääketieteellistä koulutusta eikä tehdä näiden alojen tutkimustyötä, mikä vaikuttaa JGU:n sijoituksiin yliopistovertailuissa. Intian kansallisessa korkeakoulujen paremmuusluokittelusta (NIRF) JGU:ta ei löydy vuonna 2022. Myös verkkonäkyvyyttä korostava espanjalainen Webometrics-yliopistolistaus (1/2022) antoi O. P. Jindalin globaaliyliopistolle varsin alhaisen sijoituksen: vasta maailmanlistansa sijan 5 890, ja Intian yliopistojen sijan 348. Nuori O. P. Jindalin globaaliyliopisto on valittu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *O. P. Jindal Global University (kotisivusto) (jgu.edu.in) Luokka:Intian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Haryana
Sandy Baltimore

Sandy Madeleine Baltimore (s. 19. helmikuuta 2000 Colombes) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 17 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Baltimore edustaa kotimaassaan Paris Saint- Germainia. Hän voitti Ranskan-mestaruuden vuonna 2021. Baltimore voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran joulukuussa 2020 EM- karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän teki maalin tuossa ensimmäisessä ottelussaan ja huhtikuussa 2021 Englantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannessa alkulohko-ottelussa Islantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ella Palis

Ella Palis (s. 24. maaliskuuta 1999 Brou-sur-Chantereine) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 11 ottelua tekemättä niissä maaleja. Baltimore edustaa kotimaassaan Bordeaux'ta, johon hän siirtyi kesällä 2020 Guingampista. Baltimore pelasi Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Sveitsiä vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Belgiaa ja Islantia sekä puolivälierässä Alankomaita vastaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viljo Rautelin

Viljo August Rautelin (synt. Salonen, 10\. kesäkuuta 1899 Janakkala − 18. lokakuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Suomen Rakennustyöläisten Liiton puheenjohtajana vuosina 1945–1955. == Elämä == Rautelin syntyi Janakkalan Koveronkulmassa palvelija Hilma Salosen (s. 1872) aviottomana lapsena. Hän liittyi Napialan työväenyhdistykseen vuonna 1914 ja harrasti nuorena myös voimistelua. Sisällissotaan Rautelin osallistui Tervakosken punakaartin Napialan komppanian riveissä ja oli sodan jälkeen Hennalan sekä Riihimäen vankileireillä syksyyn 1918 saakka. Vapautumisensa jälkeen Rautelin työskenteli muun muassa Valkeakoskella, kunnes muutti vuonna 1924 Helsinkiin, jossa hän vaikutti Helsingin kirvesmiesten ammattiosastossa. Talvi- ja jatkosodan ajan Rautelin oli työpalveluksessa. RAutelin valittiin Suomen Rakennustyöläisten Liiton puheenjohtajaksi vuoden 1945 edustajakokouksessa, jossa kommunisteilla oli enemmistö. Vuonna 1944 Rautelin osallistui Milanossa Kansainvälisen puu-, rakennusaine- ja rakennustyöväen liiton UITBB:n perustavaan kokoukseen, jossa hänet valittiin liiton ensimmäiseksi pääsihteeriksi. RAutelin jätti tehtävänsä RTL:ssa vuonna 1955 ja palasi kirvesmiehen ammattiinsa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
RNA-virus

RNA-virus on virus, jonka perimä on ribonukleiinihappoa. Viruksen perimää kopioiva RNA-polymeraasi ei kykene tunnistamaan ja korjaamaan replikaation aikana tapahtuneita virheitä. Siksi RNA-viruksissa tapahtuukin paljon mutaatioita, joiden avulla ne pääsevät usein isäntäorganismin immuunijärjestelmän ohi. Retrovirukset ovat RNA-viruksia, jotka sisältävät myös käänteiskopioijaentsyymiä. Se tekee viruksen perimästä DNA:ta, joka integroituu isäntäsolun perimään ja muuttaa sen toimintaa. RNA-virukset voidaan jakaa niiden perimän tyypin perusteella. Positiivisesti varautuneiden virusten perimä on yksijuosteista lähetti-RNA:ta. Kun virus on päässyt isäntäsolun sisälle, isäntäsolun ribosomit lukevat viruksen lähetti-RNA:n ja tekevät siitä proteiineja. Muun tyyppisiä RNA-viruksia ovat negatiivisesti varautuneet virukset, kaksijuosteista RNA:ta sisältävät virukset ja sekä positiivisesti että negatiivisesti varautunutta RNA:ta sisältävät virukset. Niiden perimässä ei ole lähetti-RNA:ta. Ne vievät perimänsä lisäksi isäntäsoluun proteiineja, joiden avulla isäntäsolu valmistaa perimästä lähetti-RNA:ta. Lähetti-RNA:n muodostuksen myötä virusperäisten proteiinien pitoisuus isäntäsolussa kasvaa, ja solu alkaa lähetti-RNA:n muodostuksen sijaan kopioida viruksen perimää. RNA-viruksia vastaan on kehitetty mRNA- rokotteita. == Lähteet == *
Rive-de-Gier

Rive-de-Gier on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Gierjoen varrella, noin 24 kilometriä Saint- Étiennen kaupungista koilliseen. Kelttien ja roomalaisen gallian aikana Rive de Gier oli segusiavesien ja allobrogien heimojen välisellä raja-alueella. Rive de Gier oli teollisen vallankumouksen edelläkävijäkaupunki. Gierjoki ei ole purjehduskelpoinen ja kaupungin kohdalla se kulkee peitettynä. Saint- Étiennen ja Lyonin välinen rautatieyhteys kulkee kaupungin kautta, ja se lisäsi kaupungin teollistumista 1800-luvulla. Hiilikaivostoiminta alkoi vuonna 1837. Tätä aiemmin kivihiili tuotiin vuonna 1779 valmistunutta kanavaa pitkin Givorsista. Kanavaa ei ole enää olemassa. Kivihiilen hyvä saatavuus sai lasitehtaita muuttamaan lähemmäksi hiilikaivoksia. Aiemmin lasitehtaat perustettiin metsien läheisyyteen, josta saatiin tarvittavaa puuhiiltä. Vuonna 1788 Rive-de-Gierissä oli kaksi lasitehdasta, jotka tuottivat pulloja ja pikareita. Vuoden 1830 paikkeilla kaupungin kolmekymmentä lasitehdasta työllisti noin 1 200 ihmistä. Viimeinen alueelle lasitehdas lopetti toimintansa vuonna 2006. Myös metalliteollisuudella on ollut kaupungissa suuri merkitys. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Cyril Dessel (s. 1974), kilpapyöräilijä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiren kunnat
Ove Hygum

Ove Hygum (s. 17. syyskuuta 1956 Kolding) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi Tanskan työministerinä vuosina 1998–2001. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ove Hygum Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan työministerit Luokka:Ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lorette (Loire)

Lorette on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Gierjoen varrella, noin 20 kilometriä Saint- Étiennen kaupungista koilliseen. Lorette oli alkujaan joukko kyliä, joissa kaikissa louhittiin kivihiiltä. Kivihiilen saatavuus rohkaisi monia seppiä asettumaan Gierjoen rannoille hyödyntämään vesivoimaa. Tästä alkoi terästehtaiden ja takomoiden valtakausi. Lorettessa on yhä huomattavaa aseteollisuutta. ==Tunnettuja kuntalaisia== Alain Prost (s. 1955), autourheilija ja nelinkertainen Formula 1 maailmanmestari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiren kunnat
Lorette

Lorette tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == === Kanada === * L’Ancienne- Lorette, kaupunki Quebecin provinssissa * Lorette, kunnallishallinnoton kylä Manitoban provinssissa === Ranska === * Lorette, kunta Ranskassa Loiren departementissa.
Eddie Arcaro

George Edward Arcaro (19. helmikuuta 1916 – 14. marraskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen -jockey, joka voitti enemmän amerikkalaisia klassikkokilpailuja kuin kukaan muu ratsastaja historiassa, ja ainoa ratsastaja, joka on voittanut Yhdysvaltain Triple Crown -kilpailun kahdesti. Häntä pidetään laajalti yhtenä Amerikan täysiveristen hevoskilpailujen historian suurimmista ratsastajista. Hänet valittiin Racing Hall of Fameen 1958. Arcaro syntyi Ohion Cincinnatissa köyhän taksinkuljettajan pojaksi. Hänen isänsä oli italialainen maahanmuuttajaEddie Arcaro, ‘the Master,’ Is Dead at 81 latimes.com. Arcaro voitti ensimmäisen kilpailunsa vuonna 1932 Agua Calienten kilparadalla Meksikon Tijuanassan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eddie Arcaro Remembered * Man on a Horse Time * Eddie Arcaro’s Formula for Belmont Stakes Success Luokka:Yhdysvaltalaiset urheilijat Luokka:Jockeyt Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet
Reino Savukoski

Reino Savukoski (4. lokakuuta 1948 Alatornio – 22. syyskuuta 2022 Savonlinna) oli suomalainen vapaaehtoinen kadonneiden henkilöiden etsijä ja rajavartija. Savukoski menetti vakavasta sairaudesta kärsineen äitinsä ollessaan 4-vuotias. Savukosken isoisä oli punaisten upseerina toiminut Aapo Alfred Savukoski, joka pakeni Ruotsiin vuonna 1918. Savukoski ryhtyi Helsingissä yksityisetsiväksi vuonna 1972. Rajavartiolaitoksessa hän työskenteli koiranohjaajana, ja hän sai nuorimpana suomalaisena – alle 30-vuotiaana – ylennyksen ylirajavartijaksi. Savukoski joutui lähtemään rajamiehen tehtävistä vuonna 1992. Työkyvyttömyyseläkkeen saatuaan hän jatkoi vapaaehtoista etsintätyötä. Savukoski on myös pitänyt lemmikkieläinhoitolaa. Savukoski asettui Savonlinnan Punkaharjulle. Hänen paras ystävänsä hukkui Simpelejärveen vuonna 1989, ja hän osallistui tämän vesistöetsintöihin, kunnes kaksi poikaa löysi ruumiin. Tämän tapauksen innoittamana Savukoski aloitti vapaaehtoisen etsintätoimintansa. Savukoskesta tuli ensimmäinen hukkuneiden etsintään erikoistunut suomalainen. Hän on pitänyt erityisesti mieleensä jääneenä tapauksena Taipalsaarella kesällä 1991 uponneen miehistönkuljetuspanssarivaunun tapausta; kyseinen onnettomuus johti seitsemän varusmiehen kuolemaan. Martti ja Elise Heinon murhien jälkeen Savukoski osallistui ruumiiden etsintään Suomenlahdesta, ja hänen koiransa ilmaisi tällöin sijaintipaikan. Vuonna 2015 Savukoski osallistui 27-vuotiaan Nela Utkinan etsintöihin Nuuksion kansallispuistossa; tuolloin hän oli löytänyt kadonneita yli 112, minkä jälkeen hän oli lopettanut löytämiensä henkilöiden laskemisen. Savukoski on etsinyt ihmisiä sekä poliisin että kadonneiden henkilöiden omaisten pyynnöistä. Hän koulutti itse apuna käyttämänsä Radar-nimisen ruumiskoiran. Savukosken työn tueksi perustettiin vuonna 2003 Etsintäveneen tuki ry. Savukoski on etsinyt ihmisiä vesistöistä paitsi Suomessa, myös Ruotsissa, Virossa ja Venäjällä. Tammikuussa 2022 hän kertoi saaneensa aivoinfarktin ja olleensa pitkään hoidettavana Savonlinnan keskussairaalassa. Vuonna 2010 hän oli kertonut kärsineensä myös sydäninfarktin. Vuonna 2022 Sari Passaro julkaisi Minerva Kustannuksen kautta Savukoskea ja tämän työtä käsittelevän kirjan Reino Savukoski – Suomen tunnetuin kadonneiden etsijä. Savukoski kuoli liikenneonnettomuudessa 73-vuotiaana syyskuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vapaaehtoistyö Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Seaford (Delaware)

Seaford on kaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 957 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Sussexin piirikunnassa. Kaupunki on nimetty Englannin Itä-Sussexissa sijaitsevan Seafordin kunnan mukaan. == Väestö == Vuonna 2020 Seafordin 7 957 asukkaasta valkoisia oli 60,8 %, mustia 26,9 % ja aasialaisia 2,6 %. Asukkaista 20,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 14,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delawaren kaupungit
Sari Passaro

Sari Passaro on suomalainen kirjailija ja journalisti. Hän on alun perin lähtöisin Kemijärveltä, mutta on sittemmin asettunut Italian Toscanaan.Sari Passaro Minerva Kustannus Vuonna 2022 Sari Passaro julkaisi Minerva Kustannuksen kautta kadonneiden vapaaehtoisetsijä Reino Savukoskea ja tämän työtä käsittelevän kirjan Reino Savukoski – Suomen tunnetuin kadonneiden etsijä.Reino Savukoski Minerva KustannusSARI PASSARO: REINO SAVUKOSKI : SUOMEN TUNNETUIN KADONNEIDEN ETSIJÄ Kirjavinkit Minerva Kustannuksen kirjailijaksi ryhtyessään hän oli jo työskennellyt parin vuosikymmenen ajan uutispäällikkönä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Harrington (Delaware)

Harrington on kaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 3 774 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Kentin piirikunnassa. Kaupunki järjestää vuosittaisen Delaware State Fair -tapahtuman joka heinäkuussa. == Väestö == Vuonna 2020 Harringtonin 3 774 asukkaasta valkoisia oli 60,3 %, mustia 25,6 %, aasialaisia 0,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 6,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delawaren kaupungit
Oxfordin sähköinen kello

Oxfordin sähköinen kello (tunnetaan myös nimellä Clarendon Dry Pile) on kokeellinen sähkökello, joka on soinut vuodesta 1840 lähtien. Se oli yksi ensimmäisistä laitteista, jotka pappi ja fyysikko Robert Walker osti laitekokoelmaansa. Kello sijaitsee Oxfordin yliopistossa, Englannissa ja se soi edelleen, vaikkakin äänettömästi, koska se on kahden lasikerroksen takana. == Suunnittelu == Kokeilu koostuu kahdesta messinkikellosta, joista kumpikin on sijoitettu kahden kuivapariston alle. Paristot on kytketty sarjaan, jolloin kelloilla on vastakkaiset sähkövaraukset. Kellonkieli on halkaisijaltaan noin 4 mm oleva metallipallo, joka on ripustettu paristojen väliin ja joka soittaa kelloja vuorotellen sähköstaattisen voiman vaikutuksesta. Kun kellonkieli koskettaa yhtä kelloa, se latautuu sen alla olevasta paristosta. Kosketuksen jälkeen kello alkaa hylkiä samanvarauksista kellonkieltä ja päinvastaisen varauksen omaava kello alkaa vetää sitä puoleensa. Kun kellonkieli koskettaa toista kelloa ja prosessi kääntyy, johtaa se kellonkielen värähtelyliikkeeseen kellojen välillä. Sähköstaattisten voimien käyttö tarkoittaa, että vaikka liikkeen luomiseen tarvitaan korkea jännite, vain pieni määrä varausta siirtyy kellosta toiseen. Tämän seurauksena akut tyhjenevät hyvin hitaasti, minkä vuoksi paristot ovat kestäneet laitteen käyttöönotosta lähtien. Kellon värähtelytaajuus on 2 hertsiä. Kuivaparistojen tarkkaa koostumusta ei tiedetä, mutta tiedetään, että ne on päällystetty sulalla rikillä eristystä varten ja niiden uskotaan olevan Zamboni-paaluja. Jossain vaiheessa tämänkaltaisilla laitteilla oli tärkeä rooli kahden erilaisen sähköisen toiminnan teorian erottamisessa: kosketusjännityksen teoria (vanhentunut tieteellinen teoria, joka perustuu tuolloin vallinneisiin sähköstaattisiin periaatteisiin) ja kemiallisen toiminnan teoria. Oxfordin sähköinen kello ei tule toimimaan ikuisesti. Kello sammuu lopulta, kun kuivaparistot ovat luovuttaneet varauksena, ellei kellonkieli kulu loppuun ensin. Kello on soinut noin 10 miljardia kertaa vuodesta 1840 lähtien ja sillä on Guinnessin maailmanennätys ”maailman kestävimpänä akkuna, joka tuottaa lakkaamatonta kilinää”. == Kellon toiminta == Satunnaisia lyhyitä korkean kosteuden aiheuttamia keskeytyksiä lukuun ottamatta kello on soinut jatkuvasti vuodesta 1840 lähtien. Kello on rakennettu arvioiden mukaan vuonna 1825. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oxford Electric Bell youtube.com Luokka:Sähkön ja elektroniikan historia Luokka:Fysikaaliset kokeet Luokka:Oxfordin yliopisto
Puerto Barrios

Puerto Barrios on satamakaupunki Guatemalan Karibianmeren rannikolla. Puerto Barrios on Guatemalan Karibianmeren tärkein satamakaupunki. Puerto Barriosin kunnan asukasluku oli vuonna 2018 100 593\. ==Maantiede== Puerto Barrios sijaitsee Guatemalan Izabalin departementissä Karibianmeren rannikolla Hondurasinlahden Amatiquenlahdella. ==Historia== Amatiquenlahdella sijaitsi jo vuonna 1604 perustettu vanhempi satama Puerto Santo Tomás de Castilla. Uudempi satama Puerto Barrios perustettiin muutaman kilometrin päähän vanhasta satamasta vuonna 1904. Puerto Barrios oli sataman maan pääkaupunki Guatemala Cityyn yhdistävän Minor Cooper Keithin rakennuttaman Ferrocarril del Norte- rautatien pääteasema. Yhdysvaltalainen United Fruit Company omisti valtavia banaaniplantaaseja sataman lähellä Karibianmereen laskevan Motaguajoen laakson alueella. Yhtiö saikin suuren vaikutusvallan satamassa, josta tuli sen Guatemalan toimintojen päätukikohta. Ulkomaalaisen yhtiön vaikutusvalta satamassa huolestutti Guatemalan hallintoa. Tästä syystä Jacobo Arbenzin hallinto päätti uudistaa vahaa Puerto Santo Tomás de Castillan satamaa, josta tuli kokonaan valtion omistama ja operoima satama. Puerto Barriosia ovat ajoittain koetelleet Guatemalan sisäiset levottomuudet. 13. marraskuuta 1960 Miguel Ydígoras Fuentesin hallinnon syrjäyttämistä yrittäneet kapinoivat upseerit iskivät sotilastukikohtaan Puerto Barriosisa. Vuonna 1962 sataman rautatietyöntekijät järjestivät puolestaan lakon osana yleisiä mielenosoituksia, jotka murskattiin verisesti. Tilanne kärjistyi Guatemalan sisällissodaksi. Maanjäristys vuonna 1976 hävitti Puerto Barrios satamaa, mutta se saatiin jälleenrakennettua vuonna 1990. ==Talous ja liikenne== Puerto Barrios on Guatemalan tärkein Karibianmeren satamakaupunki. Varsinaiselta Puerto Barriosin satamalta viedään pääosin maataloustuotteita. Uudistettu Puerto Santo Tomás de Castillan satama on puolestaan maan vilkkain konttisatama. Paikalla sijaitsee myös lentoasema. ==Väestö== thumb|Paikallinen katedraali. Puerto Barriosin kunnan asukasluku oli Guatemalan vuoden 2018 väestönlaskennan mukaan 100 593\. Suurin osa asukkaista (92,22 %) mielsi itsensä ladinoksi. Vähemmistöjä olivat mayat (5,72 %) ja garifunat (1,14 %). ==Lähteet== Luokka:Guatemalan kaupungit
Harrington

Harrington voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Harrington, kaupunki Delawaressa, Yhdysvalloissa * Harrington, kaupunki Washingtonissa, Yhdysvalloissa * Harrington, kunta Mainessa, Yhdysvalloissa * Harrington, kunnallishallinnoton alue Kaliforniassa, Yhdysvalloissa * Harrington, kunnallishallinnoton alue Etelä-Dakotassa, Yhdysvalloissa * Harrington, kunnallishallinnoton alue Virginiassa, Yhdysvalloissa * Harrington, kunta Ontariossa, Kanadassa * Harrington, kunta Quebecissä, Kanadassa * Harrington, kylä Cumbriassa, Englanissa * Harrington, kylä Northamptonshiressä, Englannissa * Harrington, asutuskeskus Lincolnshiressä, Englanissa * Harrington, kylä Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa ;henkilöitä: * Bernard Joseph Harrington (s. 1933), yhdysvaltalainen katolinen piispa * Dan Harrington (s. 1945), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen * Desmond Harrington (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä * James Harrington (1611–1677), englantilainen kirjailija ja yhteiskuntatieteilijä * John Harrington, John Harington (1560–1612), englantilainen hovimies, kirjailija, keksijä ja taiteilija * John Harrington (s. 1957), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja valmentaja * John Peabody Harrington (1884–1961), yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja etnologi * Kellie Harrington (s. 1989), irlantilainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Mike Harrington, yhdysvaltalainen tietokoneohjelmoija ja liikemies * Pádraig Harrington (s. 1971), irlantilainen golfaaja * Paul Harrington (s. 1960), irlantilainen muusikko * Richard Harrington (s. 1975), walesilainen näyttelijä * Scott Harrington (s. 1993), kanadalainen jääkiekkoilija ;muita merkityksiä * 4015 Wilson-Harrington, Maan lähelle tuleva Apollo-asteroidi * Brandy Harrington, antropomorfinen koira animaatiosarjassa Brandy ja Herra Whiskers.
Jakarta International Stadium

Jakarta International Stadium () on Indonesian pääkaupungissa Jakartassa sijaitseva jalkapallostadion. Se on Liga 1:ssä pelaavan Persija Jakartan kotistadion. Stadionin kapasiteetti on 82 000 katsojaa. Stadionin rakentaminen aloitettiin syyskuussa 2019, ja se valmistui maaliskuussa 2022. Jakarta International Stadium on maailman toiseksi suurin stadion, jossa on sisäänvedettävä katto. Stadionilla on myös näköalatasanne 70 metrin korkeudessa. == Lähteet == Luokka:Jakartan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Indonesian jalkapallo
Ala-Purmo

Ala-Purmo, ruotsiksi Nederpurmo on kylä Pedersören kunnassa, Purmon kunnanosassa. Ala-Purmo oli Purmon kunnan kirkonkylä, sekä virallinen rekisterikylä joita kunnassa oli kaksi. Kylä sijaitsee Purmon pohjoisosassa ja sen naapureita on Lillby etelässä, Forsby pohjoisessa ja Salonkylä (Lappfors) idässä. Kylän keskus muodostaa Purmon taajaman ja se kuuluu postinumeroalueeseen 68930 Purmo. Kylään kuuluu Sisbackan, Nybrännanin ja Nordanån kulmakunnat. Kylässä sijaitsee Purmon kirkko, päiväkoti Bamse ja Purmon osuuspankin Ala-Purmon konttori. Lillbyssä sijaitseva Purmon koulu opettaa myös Ala-Purmon koululaisia. Vuonna 2014 Ala-Purmo valittiin Pohjanmaan vuoden kyläksi. ==Taajama== Ala-Purmon keskus muodostaa nykyisen Purmon taajaman. Sen väkiluku vuoden 2020 taajamatilastoinnissa oli 373, sijoittuen Pedersören kunnan kahdeksasta taajamasta väkiluvultaan kuudenneksi. Taajaman pinta-ala on 3,96 km² ja väestötiheys 94,2 as./km². ==Lähteet== Luokka:Purmon kylät Luokka:Pohjanmaan vuoden kylät Luokka:Suomen kirkonkylät
Ihor Kostetskyi

Ihor Kostetskyi, , myös: Eaghor G. Kostetzky, oikea nimi Ihor Merzliakov (14. toukokuuta 1913 Kiova, Venäjän keisarikunta – 14. kesäkuuta 1983 Schwaikheim, Saksan liittotasavalta) oli ukrainalaissyntyinen prosaisti, näytelmäkirjailija, kääntäjä, kriitikko ja kustantaja. Kostetskyi asui lapsena Kiovassa ja Vinnytsjassa. Hän opiskeli 1930-luvulla teatteriohjausta ja näyttelemistä Leningradissa ja Moskovassa ja oli kaksi vuotta näyttelijänä Uralin vuoristoseuduilla. Hän asui toisen maailmansodan jälkeen pakolaisena Saksassa. Hän oli pakolaisleirillä perustetun kirjailijayhdistys MURin perustajia, ja hän julkaisi leirillä myös lyhytikäiseksi jäänyttä taide- ja kirjallisuuslehteä Hors. Hän oli 1950–1960-luvulla Ukrajina i svit -lehden päätoimittaja ja kuvittaja. Hän ja hänen vaimonsa, saksalainen runoilija ja kääntäjä Elisabeth Kottmeier, perustivat 1950-luvun puolivälissä kustantamon Na Hori, joka 25 vuoden aikana julkaisi kymmeniä kirjoja, joukossa merkittäviä maailmankirjallisuuden ukrainankielisiä käännöksiä. Kostetskyi julkaisi teatterikatsauksia 1930-luvulla oikealla nimellään. Kirjailijanimenään hän alkoi käyttää äitinsä tyttönimeä Vinnytsjassa 1941. Hänen näytelmilleen on ominaista saksalaisen ekspressionistisen draaman perinteeseen perustuva idealismi. 1960-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti näytelmiä ja kuunnelmia saksaksi. Hän kirjoitti myös tutkielmia ukrainalaisesta emigranttikirjallisuudesta ja esseitä länsimaisista kirjallisista hahmoista sekä venäjäksi tutkielman neuvostoteatterista ja Stanislavskin järjestelmästä Sovetskaja teatralnaja politika i sistema Stanislavskogo (1956). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Saksalaiset kustantajat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Turbat

Turbat on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinsissa. Sen asukasluku vuonna 2017 oli 213 831\. ==Maantiede== Turbat sijaitsee Pakistanin Balochistanin provinsissa Kechin piirikunnassa Kechjoen varrella. Kech on Daštjoen sivujoki. Alue on osa Pakistanin puoleista Makrania. ==Historia== Turbat esiintyy tärkeässä roolissa baluchien kansanperinteessä. Sassi Punnunin romanttisen tarinan miespuolinen sankari eli Punnu oli kotoisin Turbatissa. Punnu liitetään lähellä Turbatia sijaitsevaan Punnun linnoitukseen. Arkeologien mukaan paikka on kuitenkin 6 000–8 000 vuotta vanha, eli huomattavasti 1100-luvulle sijoittuvaa tarinaa vanhempi. Suurmogulien valtakunnan kaudella Turbatissa sijaitsi paikallisen nawabin eli kuvernöörin keskus. Nawabin palatsi on edelleen pystyssä. Myöhemmin Turbat oli itsenäisen Makranin ruhtinaskunnan pääkaupunki. ==Talous== Turbat on kauppapaikka ympäröivällä seudulla kasvatettaville taateleille, joiden tuotantoon liittyy myös teollisuutta. Muita lähialueen maataloustuotteita ovat esimerkiksi durra, hirssi, vehnä ja riisi. Viljakasvien ohella kasvatetaan kotieläimiä. ==Väestö== Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan Turbatin asukasluku oli 213 831, mikä teki Turbatista Balochistanin toiseksi suurimman kaupungin heti Quettan jälkeen. Osa paikallisista harjoittaa islamin zikriläistä muotoa ja lähellä sijaitseva Koh-e-Murad on zikriläisille pyhä paikka. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Balochistan
Luettelo Budapestin metron asemista

Tämä on luettelo Budapestin metron asemista. == Asemat == Asema Kuva Linja Avattu Arany János utca Astoria 100px Bajcsy-Zsilinszky út Bajza utca Batthyány tér Bikás park Blaha Lujza tér Corvin-negyed Deák Ferenc tér Ecseri út Ferenciek tere Forgách utca Gyöngyösi utca Göncz Árpád városközpont Határ út 100px Kelenföld vasútállomás Keleti pályaudvar Kodály körönd Kossuth Lajos tér 100px Lehel tér Mexikói út 100px Nagyvárad tér 100px Nyugati pályaudvar Oktogon Opera Puskás Ferenc Stadion Pöttyös utca Pillangó utca 100px 100px Semmelweis Klinikák 100px 100px Szent Gellért tér – Műegyetem Vörösmarty ter Vörösmarty utca Örs vezér tere 100px == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Budapestin metro
Lillby (Purmo)

Lillby on kylä ja taajama Pedersören kunnassa, Purmon kunnanosassa. Ennen vuotta 1977 Lillby kuului Purmon kuntaan jonka hallinnollinen keskus se oli. Purmon kirkonkylä sijaitsee Lillbystä noin kuusi kilometriä pohjoiseen. Virallisesti Lillby kuului Yli-Purmon rekisterikylään, mutta nykyään Pedersören kunta määrittelee Lillbyn omaksi kyläkseen. Lillby muodostaa oman taajamansa. Sen väkiluku vuoden 2020 taajamatilastoinnissa oli 358, joka tekee Lillbystä asukasluvultaan Pedersören kunnan toiseksi pienimmän taajaman. Taajaman pinta-ala on 2,44 km² ja väestötiheys 146,7 as./km². Postinumeroalueeseen 68940 Lillby kuuluu itse Lillbyn lisäksi myös Sääksjärvi (Sexsjö). Taajaman sisällä sijaitsevia kulmakuntia ovat mm. Lassfolk, Härmälä ja Yttre Härmälä. ==Palvelut== Lillbyssä sijaitsee Purmon koulu, joka palvelee koko Purmon aluetta. Kylässä on myös kyläkauppa, huoltoasema ja Purmon osuuspankin pääkonttori. ==Liikenne== Lillbyn läpi kulkee seututie 741 joka on kapea ja mutkainen, eikä tiellä ole kevyen liikenteen väyliä. Tämä tekee tien vaaralliseksi etenkin kevyelle liikenteelle. Kylän läpi kulkee vuorokaudessa noin 1 300 ajoneuvoa. ==Lähteet== Luokka:Purmon kylät Luokka:Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Vilhelm Silius

Vilhelm Valdemar Silius (5. syyskuuta 1887 Helsingin pitäjä – 14. helmikuuta 1970Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 24.2.1970, s. 2. Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja ammattiyhdistysjohtaja. 1920-luvulla hän oli Jussi Laihon ohella TUL:n parhaita heittäjiä. == Elämä ja ura == Silius edusti Helsingin Kisa-Veikkoja, josta hän sisällissodan jälkeen vuonna 1919 siirtyi Helsingin Kullervoon. Vuosina 1919–1929 Silius saavutti moukarin- ja painonheitossa 11 TUL:n mestaruutta. Vuonna 1925 hän sijoittui Frankfurtin työläisolympialaisten moukarinheitossa toiseksi ja painonheitossa kolmanneksi. Silius teki moukariennätyksensä 45,30 vuonna 1930 ollessaan 43-vuotias ja jatkoi kilpailemista lähes 50-vuotiaaksi saakka. 1920-luvulla hän kuului myös TUL:n johtoelimiin. Vuonna 1949 Siliukselle myönnettiin Suomen urheilun ansiomitali sekä TUL:n ansiomerkki. Ennen sisällissotaa Silius työskenteli VR:n Pasilan konepajalla ja asemamiehenä. Sodan käynnistyttyä Silius liittyi Helsingin punakaartiin, jossa hän toimi rautatiekomppanian kirjurina sekä asemakomissaarin apulaisena. Elokuussa 1918 Silius sai valtiopetoksesta viiden vuoden kuritushuonerangaistuksen, josta hänet armahdettiin 1919. Vuodesta 1920 lähtien Silius työskenteli esimiehenä OTK:n keskusvarastolla ja hän vaikutti myös ammattiyhdistysliikkeessä. Vuonna 1931 sosialidemokraatteihin lukeutunut Silius valittiin Suomen Liiketyöntekijäin Liiton varapuheenjohtajaksi. Siliuksen tyttärenpoika oli kokoomuspoliitikko ja kilpauimari Kai Hagelberg. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kaidankylän työväentalo Rientola

Kaidankylän työväentalo Rientola sijaitsee Ylöjärven Kaidankylässä (Kuru) osoitteessa Luoteentie 586. Nykyisin Rientola on Ylöjärven ainoa yhdistyskäytössä oleva työväentalo. == Historia == Kaidankylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1919. Työväentalon rakentamista suunniteltiin jo vuonna 1928, jolloin perustettiin rakennusrahasto. Vuonna 1928 ostettiin Mäntytörmän talosta työväentalon tontti. Rakennustarvikkeiksi hankittiin vanha rakennus Luoteenkylän Vehmaanperästä, minkä lisäksi ostettiin myös hirsiä. Talon rakentaminen alkoi vuonna 1931, ja talo vihittiin käyttöön 17.6.1934. Vuonna 1958 Rientola sähköistettiin samalla, kun Kaidankylä ympäristöineen sai sähköt. Talo on pidetty hyvässä kunnossa. 1980-luvun lopulla Kaidankylän työväentalo kunnostettiin talkootyönä opetusministeriön myöntämän avustuksen turvin. Remontointia on jatkettu 1990–2000-luvuilla aina viimevuosiin saakka. On laajennettu eteistä, uusittu katto ja ikkunat, rakennettu vesijohdot, viemäri ja wc:t, korjattu lattiat ja lämmitysuunit, lisätty eristettä yläpohjaan, maalattu ulkoseiniä, ja vuonna 2017 remontoitiin keittiö. Talo lämpiää puu-uuneilla ja sähköllä. Aikaisemmin talossa oli asunto talonmiehen käyttöön, mutta taloa kunnostettaessa tiloihin sijoitettiin nykyaikaiset wc:t. Varustukseen kuuluu myös esiintyjien taukotilat, joissa voi myös yöpyä. == Toimintaa == Valmistuttuaan talo oli omassa käytössä kokoustilana ja järjestettiin erilaisia tilaisuuksia. Talo oli myös puolueen koulutuskäytössä. Työväenyhdistys järjesti myös urheilukilpailuja, joihin kuului myös ohjelmallinen osuus. 1950–1960-luvuilla talolla järjestettiin häitä ja muita perhejuhlia sekä näytettiin elokuvia ja pidettiin iltamia, joissa esitettiin myös näytelmiä. Nykyisin taloa oman käytön lisäksi vuokrataan juhliin sekä Työväen Sivistysliitolle TSL ja Eläkkeen Saajiien Keskusliitolle EKL. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja punaiseksi maalattu. Alkuperäinen pärekatto vaihdettiin huopaan vuonna 1961. Taloon kuului alun perin juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, huoneen ja keittiön asunto sekä putka. Vesijohto vedettiin taloon vuonna 1940. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat
Lillby

Lillby voi tarkoittaa seuraavia: *Lillby, kylä Paraisilla *Lillby, kylä Pedersören kunnassa, entisessä Purmon kunnassa *Lillby, asuinalue Vaasassa *Vähäkylä (), kylä Sauvossa
Kalsiumsulfiitti

Kalsiumsulfiitti (CaSO3) on kalsium- ja sulfiitti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa säilöntäaineena. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa kalsiumsulfiitti on valkoista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset hemi-, di- ja tetrahydraatit (CaSO3·½H2O, CaSO3·2H2O ja CaSO3·2H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Kalsiumsulfiitti liukenee vain hyvin niukasti veteen, mutta liukenee happoihin. Yhdiste on pelkistin ja hapettuu kalsiumsulfaatiksi. Kalsiumsulfiittia valmistetaan kalsiumhydroksidin tai -karbonaatin ja rikkidioksidin välisellä reaktiolla. Tätä reaktiota käytetään rikkidioksidin poistamiseen savukaasuista.Richard L. Petersen & Mark B. Freilich: Calcium Compounds, Survey, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2014. :Ca(OH)2 \+ SO2 → CaSO3 \+ H2O Kalsiumsulfiittia käytetään säilöntäaineena esimerkiksi viineissä. Yhdisteen E-koodi on E226. Sitä käytetään myös kalsiumsulfaatin valmistukseen, sulfiittiselluprosessissa, tekstiilien valkaisussa ja desinfiointiin.Stephen E. Hluchan & Kenneth Pomerantz: Calcium and Calcium Alloys, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. ==Lähteet== Luokka:Kalsiumyhdisteet Luokka:Sulfiitit
Mehdi Ben Barka

Mehdi Ben Barka (arab.: المهدي بن بركة, a; 1920 – katosi 29. .lokakuuta 1965) oli marokkolainen poliitikko, jonka katoaminen 29. lokakuuta 1965 Ranskassa synnytti suuren kohun ja lähes neljä vuotta kestäneen välirikon Ranskan ja Marokon välisissä diplomaattisissa suhteissa. Interpol julisti tapauksen johdosta Marokon sisäministerin kenraali Mohammed Oufkirin sekä hänen apulaisensa Marokon turvallisuuspalvelun päällikön Ahmed Dlimin ja Marokon salaisen poliisin erikoisosaston päällikön Larbi Chtoukin etsintäkuulutetuiksi. Katoamisensa jälkeen Mehdi Ben Barkaa ei ole löydetty elävänä eikä kuolleena. Ben Barka oli 1950-luvun lopulla Marokossa suosittu oppositiopoliitikko, jonka oli henkensä kaupalla paettava maasta, sillä hänelle langetettiin kuolemantuomio. Lokakuussa 1965 eräs marokkolainen opiskelija näki Ben Barkan nousevan Pariisissa poliisiautoon ja teki ilmoituksen oppositiojohtajan katoamisesta. Ranskalainen tutkintatuomari Louis Zollinger määrättiin selvittämään asiaa. Tammikuun 10. päivänä 1966 L’Express- lehti julkaisi etsintäkuulutetun Georges Figonin kirjoittaman artikkelin, jossa kerrottiin yksityiskohtaisesti, että Ben Barkan kidnappauksen olivat suorittaneet Marokon viranomaiset. Figon kuoli viikkoa myöhemmin, kun poliisit olivat tulossa pidättämään häntä. Ranskan presidentti Charles de Gaulle vakuutti, että tapaus selvitettäisiin juurta jaksain. Virallinen tutkimus ja oikeudenkäynti Ranskassa osoittivat, että Marokko oli syyllistynyt Ranskan kansallisen suvereniteetin loukkaamiseen ja että ranskalaiset poliisiviranomaiset sekä Ranskan tiedustelupalvelu SDECE olivat olleet osallisina tapaukseen. == Lähteet == Luokka:Marokon historia Luokka:Ranskan historia Luokka:Kadonneet henkilöt Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Marokkolaiset poliitikot
Lumme-energia

Lumme-energia (yrityksen käyttämä kirjoitusasu Lumme Energia Oy) on vuonna 2017 perustettu suomalainen sähkönmyyntiyhtiö, jonka omistaa Suur-Savon Sähkö. Lumme-energia kotipaikka on Mikkeli, mutta yritys toimii valtakunnallisesti ja sillä on henkilöstöä ympäri Suomen. Lumme-energia on Suomen suurimpia sähkönmyyntiyhtiöitä. Yritys osti vuonna 2020 satakuntalaisen Vatajankosken Sähkön sähkönmyyntiliiketoiminnan. Vuonna 2021 Lumme-energia sulautui yhteen Loiste Sähkönmyynnin kanssa ja loppuvuodesta 2021 Lumme-energia osti Okun Energian sähkönmyyntiliiketoiminnan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yrityksen kotisivu Luokka:Suomalaiset energiayhtiöt
Rautaiset sankarit

Rautaiset sankarit () on vuonna 1969 valmistunut yhdysvaltalainen sotaelokuva. Elokuva perustuu William Eastlaken vuonna 1965 julkaistuun samannimiseen romaaniin, ja se eroaa muista sotaelokuvista siinä, että se samanaikaisesti puolustaa sotaa ja on sitä vastaan. Elokuvan käsikirjoittivat Daniel Taradash ja Davis Rayfiel, ja sen ohjasi Sydney Pollack. Elokuvan pääosia näyttelivät Astrid Heeren, Bruce Dern, Burt Lancaster, Jean-Pierre Aumont, Michael Conrad ja Peter Falk. Elokuvan ensi-ilta oli 23. kesäkuuta 1969. == Juoni == Sotaelokuvassa seurataan majuri Abraham Falconeria (Burt Lancaster), väsynyttä, yksisilmäistä armeijan upseeria, joka johdattaa kahdeksan miestä Belgiaan, jossa he toivovat pääsevänsä kaipaamaansa lepoon 900-luvun linnassa. Linnan isäntä Henri Tixier (Jean-Pierre Aumont) toivottaa heidät tervetulleeksi yllättävän innostuneesti. Tixier on naimisissa nuoren sisarentyttärensä Theresen (Astrid Heeren) kanssa, ja pariskunta haluaisi lapsen, mutta Tixierin impotenssin vuoksi he eivät ole saaneet lasta. Henri rohkaisee Falconeria kokeilemaan, voisiko hänellä olla parempi onni Theresen kanssa. Linnan surrealistisen hauskanpidon ja pelien keskellä sotilaat nauttivat ansaitusta lomastaan, kunnes saksalaisten joukkojen hyökkäys asettaa heidät takaisin tulilinjalle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat Luokka:Vuoden 1969 yhdysvaltalaiset elokuvat
Kansallinen Chengchi-yliopisto

Kansallinen Chengchi-yliopisto (, ’kansallinen politiikan yliopisto’) on taiwanilainen julkinen yliopisto, joka on perustettu vuonna 1927. Yliopiston pääkampus sijaitsee Taipeissa. Vuonna 2020 yliopistossa opiskeli 16 961 opiskelijaa, ja sen palveluksessa oli 1317 henkilöä. Yliopisto jakautuu 11 tiedekuntaan: * Kauppatieteellinen tiedekunta * Viestintätieteellinen tiedekunta * Pedagoginen tiedekunta * Vieraiden kielten ja kirjallisuuden tiedekunta * Kansainvälisen politiikan tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Humanistinen tiedekunta * Luonnontieteellinen tiedekunta * Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta * Kansainvälinen innovaatiokoulu * Informaatiotieteellinen tiedekunta == Lähteet == Luokka:Taiwanin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Taipei
Karola

Karola on naisen etunimi. Se on johdettu miehennimestä Carolus (Karolus), joka pohjautuu muinaissaksan sanaan charal, ’vapaa talonpoikainen mies’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on heinäkuuhun 2022 mennessä tilastoitu noin 350–360 Karola-nimistä naista. == Nimipäivä == Karola-nimi sisältyi suomenruotsalaiseen almanakkaan vuosina 1950–1972. Nimipäivä oli 27. lokakuuta. Vuodesta 1973 alkaen almanakassa on ollut Karola-nimen sijaan Carola (28. tammikuuta).Blomqvist, Marianne: Förteckning över förnamnen i den finlandsvenska almanackan 1810–2000. – == Tunnettuja Karoloita == * ”Karola”, oik. Olga Nordlund (1849–1927), suomalainen runoilija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Karola (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Näyttelijän työ

Näyttelijän työ on venäläisen näyttelijän, ohjaajan ja pedagogin Konstantin Stanislavskin kirjoittama näyttelijäntyön perusteos, jossa Stanislavski esittää "järjestelmän", systemaattisen tavan opettaa näyttelijän ja ohjaajan työtä ja luoda vuorovaikutus näyttämön ja katsomon välille.Näyttelijän työ, Finna.fi, viitattu 27.7.2022 Näyttelijän työ on suomennettu kahteen otteeseen. Ensimmäinen suomennos on Juhani Konkan, ja se ilmestyi 1951. Sen toinen osa, Luonteen kehittäminen, ilmestyi suomeksi 1970 Ulla-Liisa Heinon suomentamana ja Tammen kustantamana. Kristiina Revon suomennos, joka sisältää kaksi osaa Näyttelijän työtä, ilmestyi 2011, ja hän sai työstään J. A. Hollo -kääntäjäpalkinnon. Repo on koonnut suomennokseensa aiemmin tunnettuja Stanislavski-teoksia mutta myös aiemmin suomentamattomia tekstejä. Revolla on taustalla opinnot Moskovassa, yhteydet Stanislavskin teatterin opettajiin ja pitkä kokemus ohjaajana. Moring kiittää Revon suomennosta selkeäksi stanislavilaiseen tapaan. Moring huomauttaa sivumennen, että teos "avaa uusia näkökulmia Stanislavskiin, jonka opit ovat kielestä toiseen siirtyessään usein hämärtyneet ja menettäneet sisäisen logiikkansa".Kirsikka Moring, Näin syntyy näyttelijän karisma, Helsingin Sanomat 13.4.2012, viitattu 27.7.2022 Kolmas osa, Näyttelijän roolityöskentely. Näyttelijän työ 3, sekin Revon suomentama, ilmestyi 2017. Teoksista vain ensimmäinen osa on Stanislavskin sellaisenaan kirjoittama, toinen osa on tutkijoiden kokoama Stanislavskilta jälkeen jääneiden kirjallisten materiaalien pohjalta.Anniina Karhu, Käyttökelpoinen työkalupakki ja vanhahtavaa ajankuvaa, Turun Sanomat 5.8.2011, viitattu 27.7.2022 Stanislavskin järjestelmään perustuu monen näyttelijän työ ja muun muassa The Actors Studio, jossa edelleen koulutetaan näyttelijöitä järjestelmän erilaisin muunnelmin. Vsevolod Meyerholdin "biomekaniikka" ja eurooppalaisen teatterin suuret nimet Bertolt Brecht, Jerzy Grotowski ja Antonin Artaud tunnustavat Moringin mukaan kaikki velkansa Stanislavskille, kuten myös Jouko Turkka. Katja Kiuru tosin kiistää Turkan stanislavskilaisuuden vastineessaan Moringille,Katja Kiuru, Turkka ei ollut stanislavskilainen Helsingin Sanomat 24.4.2012, viitattu 27.7.2022 ja seuraavassa kirjoituksessa Moring sanookin, ettei Turkka ollut stanislavskilainen mutta "voisi kantaa kukkia Stanislavskin haudalle", kuten hän alun perin kirjoitti.Kirsikka Moring, Yhteiskunnan murrokset näkyvät näyttelijän työssä, Helsingin Sanomat 6.5.2012, viitattu 27.7.2022 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1936 kirjat Luokka:Venäläiset tietokirjat Luokka:Näyttelijäntyö
Yli-Purmo

Yli-Purmo, ruotsiksi Överpurmo on kylä Pedersören kunnassa Purmon kunnanosassa. Yli-Purmo oli yksi Purmon kunnan kahdesta rekisterikylästä. Yli- Purmon postinumeroalue on 68970 Överpurmo, jonka alueelle kuuluu pienemmät Jokihaudan (Åvist), Kauhajärven (Kauhajärv), Vilobackan ja Narsin kylät. Suomen suurimpiin siirtolohkareisiin kuuluva Ilveskivi sijaitsee Yli-Purmossa. ==Historia== Yli-Purmon kylä syntyi vuonna 1603, kun Purmon kylä jaettiin kahtia Överpurmoon ja Ytterpurmoon. Vuonna 1831 Överpurmosta lohkaistiin Nederpurmon eli Ala-Purmon kylä. Ytterpurmon nimi vaihtui Forsbyksi vuonna 1875. ==Lähteet== Luokka:Purmon kylät
Näyttelijän roolityöskentely

Näyttelijän roolityöskentely: näyttelijän työ 3 on Konstantin Stanislovskiin kirjoituksista koottu teos. Sen on toimittanut ja suomentanut Kristiina Repo. Kirjan on julkaissut vuonna 2017 Aula & Co. Teoksen lopussa on lueteltu Stanislavskin teokset julkaisujärjestyksessä, ja teos sisältää nimihakemiston ja sanaston. ==Sisällys== * Elämän äänirauta. K. S. Stanislavski näyttelijän roolityöskentelystä / I. Vinogradskaja * Näyttelijän roolityöskentely * Muistikirjoista vuosilta 1911–1916 * Näyttelijöiden roolinluomisen vaiheita (Kreivi Ljubin, Pikkukaupunkilaisnainen) * Majatalon emännän harjoituspäiväkirjat * Miten järjestelmää käytetään * Erään roolin historia (Salierin roolin työstämisestä) * Läpikulkeva toiminta * Balladinan neljäs harjoitus * A. S. Gribojedov 'Vastus viisaudesta' * I. Tutkiminen * 1. Ensitutustuminen rooliin * 2. Analyysi * 3. Ulkoisten olosuhteiden luominen ja elävöittäminen * 4. Sisäisten olosuhteiden luominen ja elävöittäminen * 5. Faktojen arviointi * II. Kokeminen * Luovat tehtävät * Fyysisiä ja alkeispsykologisia tehtäviä * Roolin henkisen partituurin luominen * Ylitietoisuus * III. Ruumiillistaminen * Erään näyttämöllepanon tarina (opettavainen romaani) * Muistiinpanoja 1920-luvun lopulta ja 1930-luvun alusta * Tietoisesta ja alitajuisesta luovassa työssä * Groteskista * William Shakespearen 'Othello' * Tortsovin esipuhe * Ensitutustuminen näytelmään ja rooliin * Othellon ohjaussuunnitelmasta * Fyysisten ja alkeispsykologisten tekojen skeema * Tehtävät. Läpikulkeva toiminta. Vastaankulkeva toiminta. Päätehtävä * N. V. Gogolin 'Reviisori' * Muistiinpanoja vuosilta 1936–1937 * Muistikirjoista vuosilta 1926–1938. Luokka:Vuoden 1936 kirjat Luokka:Venäläiset kirjat Luokka:Näyttelijäntyö
Yosemitenlaakso

pienoiskuva|Näkymä Yosemitenlaaksoon, vasemmalla El Capitan, keskellä Half Dome ja oikealla Bridalveil Fall. Yosemitenlaakso on jäätikön kuluttama U-laakso Yosemiten kansallispuistossa Kaliforniassa. Tämä loivasti kaartuva laakso on pituudeltaan 11 kilometriä ja leveydeltään 0,8–1,6 kilometriä, ja sen pohjalla virtaa Mercedjoki. Laakso on kuuluisa monista luonnonnähtävyyksistään: 900–1 200 korkeista kallioseinämistä, jylhistä doomeista ja vesiputouksista. Yosemitenlaakson jylhin muodostelma on El Capitan -niminen graniittikallio, joka kohoaa 1 100 metrin korkeuteen laakson pohjalta ja 2 307 metrin korkeuteen meren pinnasta. Laakson pohjukassa kohoava Half Dome on 2 693 metriä korkea vuori, jonka laelta avautuu esteetön näkymä ympäristöön. Yosemiten putoukset on laakson suurin vesiputous ja yksi maailman korkeimmista vesiputouksista, kokonaiskorkeudeltaan peräti 740 metriä. Se jakautuu ylempään ja alempaan putoukseen sekä niiden väliin jäävän koskivyöhykkeeseen. Muita puiston alueella sijaitsevia vesiputouksia ovat Bridalveil Fall, Nevada Fall, Ribbon Fall ja Vernal Fall. Kesällä Yosemitenlaakson lämpötila voi kohota jopa 32 celsiusasteeseen ja ukkospuuskat ovat tavallisia. Talvella lämpötila laskee pakkasen puolelle laaksoa ympäröivillä huipuilla mutta pysyttelee yleensä nollan yläpuolella laakson pohjalla. Laaksossa kasvaa enimmäkseen havupuita, muun muassa mammuttipetäjiä, korkeammilla rinteillä myös vuorihemlokkeja ja kontortamäntyjä. Yosemitenlaaksossa vierailee paljon matkailijoita kesällä. Suosittuja aktiviteetteja ovat etenkin vaellus ja kalliokiipeily. Matkailijoita varten on rakennettu leirintäalueita ja lomamökkejä. Laaksossa sijaitsee myös Yosemiten kansallispuiston opastuskeskus ja museo, jossa esitellään miwokien ja paiutien kulttuuria. == Lähteet == Luokka:Kalifornian laaksot Luokka:Yosemiten kansallispuisto
LHA (tiedostomuoto)

LHA tai LZH on tiedon pakkaamiseen käytetty tiedostomuoto. Muoto oli Japanissa suositumpi kuin Zip aina 2000-luvulle saakka: vuonna 2010 uutisoitiin, että LHA:n kehitys loppuu. Yksi suosion syy oli, että sitä voitiin käyttää sekä Windowsilla että Macintoshilla. Amiga-ohjelmistoja kokoava Aminet käyttää standardimuotona LHA-tiedostoja. == Pakkaus == LHA käyttää pakkaamiseen LZSS ja Huffmanin koodausta, josta on käytössä eri muotoja eri sanastokoolla. == Historia == Vuonna 1988 Haruhiko Okumura kehitti LZARI-ohjelman, joka toteutti LZSS:n ja aritmeettisen koodauksen. Kazuhiko Miki kehitti LArc-ohjelman ja Haruyasu Yoshizaki kehitti LZHUFF:in (kokeellinen muoto LZSS:llä ja Huffmanin koodauksella) sekä LHarc-version 1.00. Vuonna 1989 Yoichi Tagawa siirsi LHarc:in Unixille. Haruhiko Okumura ja Haruyasu Yoshizaki paransivat LHarc:in toteutusta ja vuonna 1990 julkaistu LHx 2.00 levitettiin public domainina. Vuonna 1991 LHx:stä tehtiin kehittyneempi versio, joka nimettiin uudelleen LHa:ksi ja uudelleen LHA:ksi: LHA 2.10 yleistyi MS-DOSilla ja Windowsilla. Ohjelma siirrettiin uudelleen Unixille vuonna 1992, jolloin sitä paransivat Masaru Oki, Nobutaka Watazaki, Tsugio Okamoto ja useita muita. Ohjelman lähdekoodit ovat julkaistu, mutta koska lisenssi on epäselvä Open Source Initiativen määrityksen mukaan se ei ole avointa lähdekoodia. LHA on siirretty useille alustoille, joita ovat muun muassa Amiga, Atari (ST), MacOS, OS/2 ja Unix. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tiedostomuodot