EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roland Leduc

Roland Joseph Augustin Georges Leduc (25. heinäkuuta 1907 Longueuil – 15. syyskuuta 2001) oli kanadalainen sellisti, kapellimestari ja pedagogi. Hän aloitti pianonsoiton äitinsä johdolla 6-vuotiaana ja siirtyi selloon 14-vuotiaana. Hän sai myös yksityisopetusta Jean-Baptiste Duboisilta ja opiskeli teoriaa Louis Michielsin johdolla. Québecin hallituksen stipendillä hän opiskeli vuosina 1927–1931 Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa. Samalla hän otti yksityistunteja harmoniassa ja kontrapunktissa Paul Gilsonilta. Leduc oli konservatorion orkesterin vakijäsen ja soitti joskus Brysselin filharmonikkojen kanssa. Hän osallistui Maurice Ravelin ja Richard Straussin johtamiin konsertteihin.The Canadian Encyclopedia: Roland Leduc Leduc palasi Montrealiin vuonna 1931 ja esitti solistina muun muassa Luigi Boccherinin D-duurikonserton. Hän perusti vaimonsa, viulisti Annette Lasalle- Leducin ja veljensä, pianisti Jean Leducin kanssa Leduc Trion 1930-luvun alussa. Hän oli myös Montrealin jousikvartetin jäsenenä vuosina 1934–1940; jousikvartetin kanssa hän sai kamarimusiikkikoulutusta André Tourretilta Pariisissa. Hänelle tarjoutui samalla mahdollisuus opintoihin Maurice Maréchalin johdolla. Palattuaan hän toimi CSM-orkesterin ensisellistinä (1940–1948). Vuonna 1961 hän seurasi Wilfrid Pelletieriä Québecin musiikkikonservatorion johdossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Dorothy Bégin, Raymonde Martin, Monique Mercure ja Émilie Préfontaine. Leduc johti kaikkia keskeisimpiä kanadalaisorkestereita ja toimi kapellimestarina myös muun muassa useissa CBC:n radio-ohjelmissa. Hän johti Henri Dutilleux'n ensimmäisen sinfonian Kanadan-ensiesityksen. Vuonna 1947 Leduc sai opetusta Pierre Monteuxilta. Hän levytti Jean Coulthardin sellosonaatin pianisti John Newmarkin kanssa vuonna 1949. Hän oli Pierre Rollandin serkku ja pääsi Kanadan ritarikunnan jäseneksi vuonna 1980. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Isopsefia

Isopsefia (; ”samanarvoinen” + ; ”kivi”) tarkoittaa sanan tai fraasin kirjainten numeroarvojen yhteenlaskemista yhdeksi lukuarvoksi sekä saadun lukuarvon kautta vertailua toiseen samanarvoiseen sanaan tai fraasiin. Muinaiset kreikkalaiset käyttivät kiviä aritmeettisiin laskelmiin ja äänten laskemiseen vaaleissa. Isopsefia on gematriaa kreikkalaisilla aakkosilla ja kreikkalaisella numerojärjestelmällä. Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Kreikkalainen kirjaimisto Luokka:Numerologia Luokka:Runous
Donin neuvostotasavalta

Donin neuvostotasavalta (ven. Донская советская республика) oli lyhytikäinen Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan neuvostotasavalta vuoden 1918 maaliskuusta toukokuuhun. Neuvostotasavalta perustettiin Donin kasakoiden alueelle maaliskuussa 1918 valkoisen armeijan vetäydyttyä sieltä. Donin kasakoiden kapina ja Saksan eteneminen alueelle Brest-Litovskin rauhan tuloksena johti neuvostotasavallan lakkauttamiseen. Donin neuvostotasavallan alueelle perustettiin Donin tasavalta. ==Historia== Donin neuvostotasavalta perustettiin Donin kasakoiden alueelle valkoisen armeijan vetäydyttyä sieltä 23 maaliskuuta 1918. Sen pääkaupungiksi tuli Rostov-na-Donu. 9.–14. huhtikuuta välisenä aikana Neuvostoliiton alueellinen kongressi äänesti alueelle keskustoimikunnan jossa oli 26 bolševikkia ja 24 vasemmistososialistivallankumouksellista. Keskustoimikunta loi alueelle kansankomissaarien neuvoston, jota johti Fyodor Podtyolkov. Donin neuvostotasavalta alkoi menettää suosiotaan ruuan pakkolunastuksen ja vastavallankumouksellisiksi epäiltyjen teloittamisen takia. Huhtikuussa alkoi Donin kasakoiden kapinointi ja toukokuun alussa saksalaiset tulivat alueelle Brest-Litovskin rauhansopimuksen takia. Pjotr Krasnovin johtamat kasakat ottivat Rostov-na-Donun saksalaisilta 6. toukokuuta. Tasavallan johtajat pakenivat Tsaritsyniin, mutta kasakat saivat Podtyolkovin kiinni ja teloittivat hänet. Alueelle perustettiin Donin tasavalta. Donin neuvostotasavaltaa ei kuitenkaan lakkautettu virallisesti ennen syyskuuta, koska sen johtajat olivat Tsaritsynissa. ==Lähteet== * Smele 2015, p. 337. * Holquist 2002, p. 171. * Holquist, Peter (2002). Making War, Forging Revolution: Russia's Continuum of Crisis, 1914-1921. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. ISBN 9780674009073. * Smele, Jonathan D. (2015). Historical Dictionary of the Russian Civil Wars, 1916-1926. London: Rowman & Littlefield. ISBN 9781442252813. Luokka:Varhaiset neuvostotasavallat
Jean-Baptiste Dubois

Jean-Baptiste Alphonse Dubois (19. tammikuuta 1870 Ghent, Belgia – 4. heinäkuuta 1938 Montreal) oli kanadalainen sellisti, kapellimestari, säveltäjä ja pedagogi. Hän opiskeli sellonsoittoa Ghentin konservatoriossa Jean-Baptiste Rappén ja Jules de Swertin johdolla. Hän toimi useissa orkestereissa, mutta oli myös aktiivinen kamarimuusikko. Vuonna 1910 hän perusti Dubois- jousikvartetin, jossa hän toimi, kunnes sen toiminta loppui 1938. Dubois opetti eri opinahjoissa, kuten McGillin konservatoriossa; hänen oppilaidensa joukossa olivat hänen oman Jules-poikansa lisäksi Rosario Bourdon, Hermann Courchesne, Suzette Forgues, Napoléon Dansereau, Roland Leduc ja Brahm Sand. Duboisin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Élégie sellolle ja pianolle (n. 1925). == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Caca (mytologia)

Caca oli roomalainen tulen jumalatar ja tulen jumala Cacuksen sisar. Tarinoiden mukaan he asuivat Rooman Palatinus-kukkulalla.Lurker 1987, s. 39 Joidenkin tarinoiden mukaan Caca paljasti Herkuleelle sen paikan, johon Cacus oli piilottanut tältä varastamansa karjan. Tästä Caca olisi saanut ikuisiksi ajoiksi jumalattaren aseman. Hänen pyhäkössään paloi ikuinen tuli, kuten kotilieden jumalattaren Vestan temppelissä. == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Antiikin Rooman jumalattaret Luokka:Tulen jumalat
Paolo Eleuteri Serpieri

thumb|Paolo Eleuteri Serpieri Paolo Eleuteri Serpieri (s. 29. helmikuuta 1944 Venetsia) on italialainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja, joka tunnetaan erityisesti science fiction -sarjakuvastaan Druuna. == Uran alku == Serpieri opiskeli Roomassa maalausta ja arkkitehtuuria. Hän aloitti maalarina, mutta keskittyi vuodesta 1975 alkaen sarjakuviin. Serpieri teki etenkin villin lännen sarjakuvia. Niiden lisäksi hän kuvitti lännen historiaa ja Raamatun kertomuksia käsitteleviä teoksia. == Druuna == Vuonna 1985 Serpieri julkaisi ensimmäisen Druuna-albuminsa. Se on totalitaristinen dystopia ”Kaupungista”, jossa ihmisiä uhkaa tarttuva sairaus, joka muuttaa heidät mutanteiksi. Sen estämiseksi ihmisille annetaan seerumia. Ihmiset uskovat, että täysin puhtaiksi osoittautuvat pääsevät tarkastuksen jälkeen korkeammalle tasolle ja tartunnankantajiksi osoittautuvat karkotetaan alemmille tasoille. Maailmaa hallitsee papisto, jolla on tiedossa ”totuus”. Serpieri on kertonut, että AIDSin ilmaantuminen ja sen tuottama paniikki oli eräs hänen vaikuttimiaan. Sarjan kahdeksan albumin mittaisen julkaisuhistorian aikana juoni on elänyt ja kaupunki on muun muassa paljastunut avaruusalukseksi. Serpieri on kirjoittanut myös itsensä sarjan hahmoksi Doc. Druunan kantava teemoja on ihmiskunnan kohtalo, vallankäyttö, teknologia, mielen ja ruumiin dualismi sekä naisten esineellistäminen. Sarja sisältää runsaasti väkivaltaa. Nimihenkilö Druuna nähdään hyvin vähissä vaatteissa, seksuaalisten tekojen uhrina ja objektina. Eri painoksissa yksityiskohtia on sensuroitu puhekuplin tai poistamalla yksittäisiä kuvia. Druuna-albumeja arvioidaan myydyn miljoonia. Serpieri on kertonut ottaneensa nimihenkilöön vaikutteita Valérie Kapriskystä elokuvasta La femme publique, mutta todennut, että ensimmäisen albumin alussa kasvonpiirteissä on vielä vaikutteita siitä, että hän on piirtänyt paljon intiaaneja. == Druunan jälkeen == Druuna-sarjakuvien jälkeen Serpieri on julkaissut aiheesta piirroksia, maalauksia ja luonnoksia sisältäviä kirjoja. Vuonna 2007 Serpieri alkoi työskennellä käsikirjoittaja Jean Dufauxin kanssa: samana vuonna ilmestyi albumi Les Enfers. Vuodesta 2012 Dufaux ja Serpieri ovat tehneet Venetsiaan sijoittuvaa Saria-sarjakuvaa. == Serpieriä suomeksi == Druunaa on julkaistu suomeksi kolme ensimmäistä albumia vuosina 1989–1992. Serpierin kuvitusta löytyy myös WSOYn vuonna 1985 julkaisemasta Raamatun kertomuksia -sarjasta sekä Tex Willer -suuralbumissa 33 vuonna 2016 julkaistusta Mauro Bosellin kirjoittamasta tarinasta Sankari ja legenda. == Lähteet == Luokka:Italialaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Serhi Vsevolodov

Serhi Serhijovytš Vsevolodov (, s. 4. syyskuuta 1955 H’erson, Ukraina SNT) on ukrainalainen karateka ja valmentaja. Hän on Ukrainan Kyokushin-liiton puheenjohtaja ja WKB-liiton kansainvälisen komitean jäsen. Lisäksi Vsevolodov on H’ersonin alueen Kyokushinin puheenjohtaja. Hänellä on Kyokushinissa 6. danin arvo ja 3. danin arvo armeijan lähitaistelussa.Всеволодов Сергей Сергеевич Viitattu 20.7.2018 Hän voitti kilpaurallaan Kyokushinissa Ukrainan mestaruuden kahdesti ja kerran ikämiesten maailmanmestaruuden. ==Elämäkerta== Vsevolodov valmistui kauppalaivaston merikoulusta 1975. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli vuosien 1975–1979 välisenä aikana Ukrainan armeijan laivamekaanikkona Odessassa. Vsevolodov palasi takaisin opiskelemaan 1980 H’ersonin pedagogiseen instituuttiin. Hän oli samaan aikaan töissä merisatamalla vuosina 1979–1981. Hän valmistui opinnoistaan 1984. ==Kyokushin== Vsevolodov alkoi opiskelemaan Kyokushinia 1975 kerättyään karateen liittyvää kirjallisuutta vieraillessaan eri maiden merisatamilla töidensä puolesta. Lopulta 1979 hän alkoi harjoittelemaan Kyokushinia tavattuaan Matjushyn Pavlovytšin Dnipropetrovskissa. Hän oli myös sen jälkeen lähitaisteluohjaajana vuosina 1981–1989. ===Kilpaura=== Vsevolodov saavutti ensimmäistä kertaa menestystä 1980 tultuaan toisissa Ukrainan SNT:n mestaruuskilpailuissa toiseksi. Hän sijoittui toiseksi myös seuraavissa kilpailuissa Odessassa 1981. Samana vuonna Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden lähitaistelukilpailuissa. Lopulta historian neljänsissä Ukrainan SNT:n mestaruuskilpailuissa Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden kotikaupungissaan H’ersonissa. 1983 Vsevolodov saavutti menestystä myös Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa, jossa hän sijoittui toiseksi. Lisäksi hän voitti toisen kerran Ukrainan mestaruuden lähitaistelussa ja kolmannen mestaruuden 1984. Myöhemmin 1990 Vsevolodov voitti uransa toisen Ukrainan mestaruuden Kyokushinissa. 2001 Vsevolodov voitti ikämiesten maailmanmestaruuden Osakassa, jonka jälkeen hän päätti kilpauransa. ===Kilpauran jälkeen=== Vsevolodov siirtyi kilpauransa loppupuolella enemmän johdollisiin tehtäviin ja oli muun muassa 1988–1991 aikana Ukrainan alueellisessa urheiluliitossa. Hänet nimitettiin 1990 H’ersonin itämaisten taistelulajien alueellisen liiton puheenjohtajaksi. Samana vuonna hän on toiminut myös H’ersonin Kyokushin seuran H’erson Sports Clubin puheenjohtaja. Vsevolodov johtotehtävien ohessa Ukrainan maajoukkueen päävalmentaja ja valmentanut maalleen useita Euroopan mestareita IKO-liitossa, kuten Oleksandr Lapko (1997, 1999), Vladimir Zadarozhniy (1997), Vadim Jakovenko (1999), Sultanamet Junusov (2011), Oleksandr Ieromenko (2011, 2012, 2013, 2014, 2015) ja Eldar Ismailov (2012, 2015, 2016). Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut Ukrainan Kyokushin-liiton puheenjohtajana ja ollut joulukuusta 2016 lähtien WKB-liiton kansainvälisen komitean jäsen. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diasetonialkoholi

Diasetonialkoholi (C6H12O2) on aldoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste, joka sisältää alkoholeille ja ketoneille tyypilliset funktionaaliset ryhmät. Yhdisteellä on käyttöä liuottimena, hydraulisten nesteiden osana ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesien lähtöaineena. ==Ominaisuudet== Diasetonialkoholi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä ja sillä on miellyttävä haju. Aine liukenee erittäin hyvin veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Diasetonialkoholin reaktiot ovat tyypillisiä β-hydroksiketoneille ja erityisesti happamissa olosuhteissa siitä eliminoituu vettä ja muodostuu mesityylioksidia. Yhdiste voidaan pelkistää vedyttämällä heksyleeniglykoliksi.Yng-Long Hwang & Thomas C. Bedard: Ketones, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 20.7.2018 Diasetonialkoholi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Suurina pitoisuuksina hengitettynä se on huumaavaa. Viitattu 20.7.2018. ==Valmistus ja käyttö== Diasetonialkoholia valmistetaan asetonista emäskatalysoidulla aldoliadditioreaktiolla. Tyypillisiä katalyyttejä ovat alkali- ja maa-alkalimetallihydroksidit. Reaktiossa voi muodostua sivutuotteina muun muassa mesityylioksidia ja foronia. Reaktioseos neutraloidaan hapolla, reagoimaton asetoni poistetaan strippaamalla ja tuote puhdistetaan tislaamalla alennetussa paineessa. Diasetonialkoholia käytetään liuottimena liuottamaan muun muassa selluloosa-asetaattia, maaleja, lakkoja ja hartseja. Sitä lisätään hydraulisiin nesteisiin, jäähdytysnesteisiin ja jäätymisenestoaineisiin. Diasetonialkoholista myös valmistetaan useita muita orgaanisia yhdisteitä kuten metyyli-isobutyyliketonia, heksyleeniglykolia ja mesityylioksidia. : ==Lähteet== Luokka:Alkoholit Luokka:Ketonit Luokka:Liuottimet
Lauri Sild

Lauri Sild (s. 28. toukokuuta 1990) on virolainen suunnistaja.http://esbl.ee/biograafia/Lauri_Sild MM-kilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes sija keskimatkalta Trentinon MM- kilpailuissa 2014. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi Viron viestijoukkueessa.http://runners.worldofo.com/laurisild.html Seuratasolla Sild edustaa Kooveeta, jossa hän on voittanut Jukolan viestin 2016 ja 2018.http://online.jukola.com/tulokset/fi/j2018_ju/ju/lopputulokset/ https://koovee-suunnistus.fi/team/tiimit/miehet/lauri-sild/ Aiemmin hän on edustanut myös Deltaa. Myös hänen veljensä Timo Sild on Viron maajoukkuesuunnistaja. == Lähteet == Luokka:Virolaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Çaykur Rizespor

Çaykur Rizespor on jalkapalloseura Rizen kaupungista. Seura pelaa kaudella 2023–2024 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1953 perustetut urheiluseurat Luokka:Rizen maakunta
NoCopyrightSounds

NoCopyrightSounds (NCS) on brittiläinen levy-yhtiö joka julkaisee rojaltivapaata musiikkia. Aloittaen toimintansa tekijänoikeusvapaata musiikkia sekä ilmaisia latauksia jakavana YouTube-kanavana, on sivusto kerännyt miljoona maksettua latausta vuonna 2017. ==Historia== NCS aloitti toimintansa YouTube-kanavana "innokkaan pelaajan" nimeltään Billy Woodford perustamana vuonna 2011. Aikakauslehti Forbes kuvaili levy-yhtiötä "YouTube ensin- painotteiseksi yhtiöksi joka mahdollistaa yksityishenkilöiden käyttää ja jopa rahoittaa heidän musiikkiaan vapaasti niin kauan kuin he antavat hyvää luottoa sisällön omistajille." Vuonna 2017 NCS saavutti miljoonan maksetun digitaalisen latauksen rajapyykin, vaikka he julkaisevatkin musiikkia ilmaiseksi. Levy-yhtiön manageri Daniel Lee sanoi että "Kuten muut samankaltaiset palvelut, NCS tarjoaa sekä vaihtoehdon nauttia musiikista ilmaiseksi että myös mahdollisuuden faneille tukea musiikkia maksullisten palveluiden kautta," vakuuttaen että levy-yhtiö julkaisee musiikkia ilmaiseksi ja myös myy sitä. Woodford totesi rajapyykin rikkomisesta että "Olen äärimmäisen ylpeä miljoonan maksetun latauksen saamisesta ja uskon, että tämä näyttää kasvun ja joustavuuden jota NCS on rakentanut näiden vuosien aikana." Hän kommentoi myös että "Kysyntä tuoreelle alkuperäiselle musiikille Creatorsien (Luojien) keskuudessa on valtavaa ja kasvaa joka päivä." Huhtikuussa 2019 levy-yhtiö oli kerännyt YouTubessa yhteensä yli 21 miljoonaa tilaajaa. ==Artistit== *3rd Prototype *Aero Chord *Alan Walker *Alex Skrindo *Andromedik *Anna Yvette *Ash O'Connor *Au5 *Axol *Beatcore *Brooks *Cartoon *Chris Linton *Clarx *Codeko *Curbi *CØDE *Deaf Kev *Debris *Defqwop *Desembra *Desmeon *Diamond Eyes *Different Heaven *Disfigure *Distrion *Diviners *Dropouts *Egzod *Electric Joy Ride *Electrolight *Elektronomia *ElementD *Fareoh *Floatinurboat *Friendzone *Futuristik *Glude *Halcyon *High Maintenance *Inukshuk *Itro *IZECOLD *Janji *Jim Yosef *Jo Cohen *Johnny Third *Jordan Schor *JPB *K-391 *Kasger *Killercats *Kontinuum *Kovan *Krys Talk *LarsM *Lennart Schroot *Lensko *Matthew Blake *Mendum *Mountkid *MYRNE *NIVIRO *OLWIK *Oneeva *Our Psych *Paul Flint *Phantom Sage *Prismo *Rameses B *Raven & Kreyn *Razihel *RedMoon *RetroVision *Rival *Sex Whales *Ship Wrek *SideB *Spitfya *Subtact *Syn Cole *Syndec *Tobu *TULE (Lost Sky) *Unknown Brain *Uplink *Vanze *Waysons *Weero *William Ekh ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset levy-yhtiöt
Göztepe SK

Göztepe Spor Kulübü on urheiluseura İzmirin kaupungista. Seuran jalkapallojaosto pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset jalkapalloseurat Luokka:İzmirin urheilu Luokka:Vuonna 1925 perustetut urheiluseurat
Jevhen Jakovenko

Jevhen Anatolijovytš Jakovenko (; s. 21. helmikuuta 1986 Mykolajiv) on ukrainalainen karateka. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2009. ==Kilpaura== Jakovenko saavutti menestystä kotimaassaan Ukrainassa, jonka jälkeen hän otteli myös Ukrainan ulkopuolella. Jakovenko voitti ensimmäisen kansainvälisen turnauksen 2004 Moskovassa, jossa hänet palkittiin myös parhaasta ottelutekniikasta.Яковенко Евгений Анатольевич Viitattu 20.7.2018 2008 Jakovenko voitti Valko-Venäjällä järjestetyn turnauksen. Jakovenko saavutti toukokuussa 2009 Euroopan mestaruuden kotikisoissaan Ukrainassa. Hän voitti loppuottelussa Victor Teixeiran.THE 23rd EUROPEAN WEIGHT CATEGORY CHAMPIONSHIPS KIEV 2009 europeankyokushin.org Viitattu 20.7.2018 ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kayserispor

Kayseri Spor Kulübü on jalkapalloseura Kayserin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2024–2025 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. ==Pelaajat== ===Joukkue 2024-25=== (varakapteeni) U19 U19 U19 ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1966 perustetut urheiluseurat Luokka:Kayserin maakunta
Yeni Malatyaspor

Yeni Malatya Spor Kulübü on jalkapalloseura Malatyan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1986 perustetut urheiluseurat Luokka:Malatyan maakunta
Warkaus-sali

Warkaus-sali on Varkaudessa sijaitseva 500-paikkainen kokous- ja konserttisali. Sali sijaitsee hotelli Oscarin yhteydessä osoitteessa Kauppatori 4. Warkaus-salin nousevassa katsomossa on 440 ja aitioissa yhteensä 58 paikkaa. Näyttämön leveys on 19 metriä, korkeus 9 metriä ja pinta-ala 113 neliömetriä. Rakennuksessa toimii myös useita ravintoloita ja tarjoilutiloja, kuten Warkaus-salin 250-paikkainen aularavintola Tempo, 50 hengen kabinetti Ruusa ja pieni ylälämpiö Kreeta. 2000-vuosikymmenen keskivaiheilla Warkaus- salin noin 170 tilaisuudessa vieraili vuosittain noin 27 000 kävijää. Salissa järjestetään paljon kotimaisten kevyen musiikin artistien kiertuekonsertteja. Varkauden Teatteri on esittänyt Warkaus-salissa suuria musikaalituotantoja, kuten Annie mestariampuja (2005) ja Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen (2008). Salissa on pidetty myös Joroisten Musiikkipäivien konsertteja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Warkaus-salin verkkosivut Luokka: Varkauden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen konserttitalot
1\. Lig

1\. Lig on Turkin miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2022–2023 sarjassa pelaa 19 joukkuetta. Näistä kaksi parasta nousee suoraan pääsarjaan Turkin Superliigaan. Sijoille 3.–6. sijoittuneet joukkueet pelaavat karsintasarjan kolmannesta nousupaikasta. Runkosarjan kolme viimeistä joukkuetta putoavat suoraan 2. Ligaan. ==Lähteet== *
Gareth Emery

Gareth Emery (s. 18. heinäkuuta 1980) on brittiläinen trance-tuottaja ja DJ. Hän on julkaissut kolme studioalbumia ja voittanut A State of Trance Tune of the Year -palkinnon kolmesti. == Diskografia == ===Albumit ja EP:t=== * The Ego Surfing EP (2005) * Northern Lights (2010) * Northern Lights Re-Lit (2011) * Drive (2014) * Lights & Thunder (2014) * Drive Refueled (2015) * 100 Reasons to Live (2016) * We Were Young (2016) * 1000 Reasons to Live (2016) * Kingdom United (2019) * Lasers (2020) ===Singlet=== * "The Verdict" (2006) * "Another You, Another Me" (2006) * "Soul Symbol" (2007) * "More Than Anything" (2007) * "This Is New York" (2007) * "Exposure" (2009) * "Metropolis" (2009) * "Sanctuary" (2010) * "On a Good Day (Metropolis)" (2010) * "Fight the Sunrise" (2011) * "Into the Light" (2011) * "Tokyo" (2011) * "Concrete Angel" (2012) * "This Is All Out" (2012) * "The Saga" (2012) * "DUI" (2012) * "Meet Her in Miami" (2013) * "Isolate" (2014) * "Saving Light" (feat. Haliene) (2017) * "Call to Arms" (feat. Evan Henzi) (2018) * "Take Everything" (feat. Emma Hewitt) (2018) * "Kingdom United" (with Ashley Wallbridge) (2019) * "Lionheart" (with Ashley Wallbridge) (2019) * "Electric Pirates" (with Ashley Wallbridge) (2019) * "Amber Sun" (with Ashley Wallbridge) (2019) * "Never Before" (with Ashley Wallbridge feat. Jonathan Mendelsohn) (2019) * "Mezzanine" (2019) * "Laserface 01 (Aperture)" (2019) * "Laserface 02 (Thoughts In Pieces)" (2019) * "Laserface 03 (Leaving You)" (2019) * "Somebody" (feat. Kovic) (2019) * "Yesterday" (with Nash feat. Linney) (2020) * "You Are" (feat. Emily Vaughn) (2020) * "You'll Be Okay" (feat. Annabel) (2020) * "Elise" (2020) * "End of Days" (2020) * "Gunshots" (2020) * "CVNT5 of the Caribbean" (with Ashley Wallbridge) (2020) * "Sad Song" (with The Lasers) (2021) * "Friendly Fires" (feat. Dani Poppitt) (2021) * "Calling Home" (feat. Sarah De Warren) (2021) * "Because the Night" (with Ben Nicky feat. Emily Vaughn) (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen nettisivu Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset house- artistit
Turkin Cup

Turkin Cup () on Turkin miesten jalkapalloilun cupmuotoinen turnaus. Turnauksessa pelaa 156 joukkuetta Turkin viideltä korkeimmalta sarjatasolta. Ensimmäisen kerran mestaruudesta pelattiin kaudella 1962–1963. Menestyneimmät seurat ovat 18 mestaruutta voittanut Galatasaray, kymmenen mestaruutta voittanut Beşiktaş ja yhdeksän mestaruuden Trabzonspor. == Cupvoittajat 2000-luvulla == * 2000 Galatasaray * 2001 Gençlerbirliği * 2002 Kocaelispor * 2003 Trabzonspor * 2004 Trabzonspor * 2005 Galatasaray * 2006 Beşiktaş * 2007 Beşiktaş * 2008 Kayserispor * 2009 Beşiktaş * 2010 Trabzonspor * 2011 Beşiktaş * 2012 Fenerbahçe * 2013 Fenerbahçe * 2014 Galatasaray * 2015 Galatasaray * 2016 Galatasaray * 2017 Konyaspor * 2018 Akhisarspor * 2019 Galatasaray * 2020 Trabzonspor * 2021 Beşiktaş * 2022 Sivasspor == Lähteet == Luokka:Turkin jalkapallokilpailut Luokka:Kansalliset jalkapallocupit
Uula ja Kuu

Uula ja Kuu () on esikouluikäisille suunnattu animaatiosarja, jonka on kehittänyt Diane Kredensor, Robert Vargas ja David Michel. Sarja pohjautuu Diane Kredensorin Ollie & Moon -kirjasarjaanhttp://cottonwood.tv/portfolio/ollie-and-moon/. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa Sprout kanavalla 27. toukokuuta 2017 ja sen jälkeen sarjan esitysoikeudet on myyty yli 150 eri maahan.http://cottonwood.tv/ ==Juoni== Uula ja Kuu ovat kuusivuotiaat kissakaverukset. Kuun aivojytyjen seurauksena he matkustavat ympäri maailmaa ja tutustuvat erilaisiin kulttuureihin. Matkassa on useimmiten mukana myös Ensio-etana.https://areena.yle.fi/1-4165977 ==Hahmot== * Uula () on keltainen, harkitsevainen ja rauhallinen kissa. Hänellä on tapana suunnitella asiat etukäteen. * Kuu () on impulsiivinen kermanvärinen kissa, joka pitää seikkailemisesta. * Ensio () on sininen etana, joka asuu Uulan ja Kuun luona. ==Äänirooleissa== ===Suomenkieliset=== == Suomessa esitetyt jaksot == Suomessa esitettyjä jaksoja on 156. Kausia on 2. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Uula ja Kuu Yle Areenassa * Uula ja Kuu matkustavat ympäri maailmaa, Yle Luokka:Ranskalaiset animaatiosarjat
Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano (Salvatore Giuliano) on Francesco Rosin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1962. Tosipohjainen tarina kertoo sodanjälkeisen Sisilian kansallissankariksi nousseesta nuoresta rikollisesta Salvatore Giulianosta (1922–1950). Pääosia esittävät Salvo Randone tuomarina ja Frank Wolff Gaspare Pisciottan, Giulianon serkun roolissa. Itse Giuliano nähdään tarinassa vain ruumiina ja kaukaa kuvattuna. Häntä ja valtaosaa muita rooleja esittävät sisilialaiset amatöörit. == Juoni == Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia. == Vastaanotto == Elokuva voitti Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla 1962 ja oli ohjaaja Rosin läpimurto merkittävien elokuvien tekijänä. Elokuva tuotti myös Nastro d’argento -palkinnot parhaasta ohjauksesta, kuvauksesta ja musiikista. Amerikanitalialainen elokuvaohjaaja Martin Scorsese pitää Salvatore Giulianoa yhtenä häneen suurimman vaikutuksen tehneistä elokuvista. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa televisiossa Mainos-TV:n ohjelmistossa joulukuussa 1971. Se on lisäksi esitetty Ylen kanavilla syyskuussa 2002 ja tammikuussa 2018. == Myöhempi versio == Salvatore Giulianon tarinaan ja hahmoon perustuu myös Michael Ciminon englanninkielinen elokuva Sisilialainen (1987), jonka pohjana on Kummisedän kirjoittajan Mario Puzon samalla nimellä suomennettu romaani. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1962 italialaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Francesco Rosin ohjaamat elokuvat
Erkki Harjama

Erkki Sakari Harjama (15. lokakuuta 1926 – 19. joulukuuta 2003) oli suomalainen filosofian maisteri ja meteorologi. Hän toimi 1970- ja 1980-luvulla Yleisradion tv-uutisten meteorologina.Kuva Erkki Harjaman hautakivestä Malmin hautausmaalla, BillionGraves.comYle Elävä arkisto : Erkki Harjama lupaa pyryä ja pakkasta Harjama aloitti helmikuussa 1969 Yleisradion ensimmäisenä tv-meteorologina yhdessä Martti Mäkelän ja pian opettajan uralle vaihtaneen Pirkko Lahden kanssa. Harjama laati 1970-luvulla viiden vuorokauden sääennusteita yhdessä meteorologi Erkki Laitisen kanssa vielä kokemuspohjaisesti käsityönä ilman tietokoneita.Petri Pöntinen : Näin syntyy tarkka sääennuste – aluksi tarvitaan sata miljoonaa havaintoa vuorokaudessa, Suomen Kuvalehti 28.6.2015 Harjama toimi myös Espoon kunnallispolitiikassa. Hän oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen kokoomuksen edustajana 1984–1992. == Teoksia == * Purjehtijan sääopas ; kirj. Artturi Similä, Bengt Thorslund ; suom. Erkki Laitinen ; piirrokset Tom Lindqvist ; valokuvat Erkki Harjama, Lehtikuva ja US:n kuvapalvelu. Kirjayhtymä, Helsinki 1963 * Vuorokauden keskilämpötilan jakautuminen muutamilla paikkakunnilla Suomessa ; kirj. Erkki Harjama, Erkki Laitinen. Ilmatieteellisen keskuslaitoksen tiedonantoja 10. Helsinki 1966 * Viiden vuorokauden keskilämpötilan jakautuminen muutamilla paikkakunnilla Suomessa ; kirj. Erkki Harjama, Erkki Laitinen. Ilmatieteellisen keskuslaitoksen tiedonantoja 9. Helsinki 1966 * Mielivaltaisesti valitun sadeaseman mittaustulosten edustavuudesta laajemman alueen sadeolojo kuvattaessa. Ilmatieteen laitos. Tutkimusseloste 3. Helsinki 1968 * Sadonkorjuusääennusteiden tuloksia v. 1967. Ilmatieteen laitos. Tutkimusseloste 4. Helsinki 1968 * Tuloksia viikkosääennustuksista vuosilta 1961-66. Ilmatieteen laitos. Tutkimusseloste 6. Helsinki 1968 * Maksimi- ja minimilämpötilojen jakautuminen eräillä Suomen paikkakunnilla vuosina 1931-60. Ilmatieteen laitos. Tutkimusseloste 31. Helsinki 1970 * Tuloksia subjektiivisista 5 vrk:n ennusteista v. 1969. Ilmatieteen laitos. Tutkimusseloste 38. Helsinki 1971 * Onko huomenna pouta ; liitteenä Säähavaintopäiväkirja. Kirjapaino R. Lunkka, Helsinki 1986 * Säiden synty. Valtion AV-keskus, Helsinki 1986 == Toimituksia == * Sää ; toim. Erkki Harjama. Esperi, Helsinki 1982 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Franco Rossi

Franco Rossi (28. huhtikuuta 1919 Firenze – 5. kesäkuuta 2000 Rooma) oli italialainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, jonka ura ulottui 1950-luvulta 1990-luvulle. Hän aloitti elokuvan parissa mutta siirtyi 1960-luvun lopulta televisiodraaman pariin. Hän ohjasi monia Suomessakin nähtyjä historiallisia television minisarjoja, kuten Odysseia (1968, pääosissa Bekim Fehmiu ja Irene Papas) ja Aeneaan taru (1971). Vuoden 1982 minisarja Tarina rakkaudesta ja ystävyydestä seuraa kolmen roomalaisnuoren vaiheita läpi Italian fasismin ja toisen maailmansodan. Vuoden 1986 minisarja Poltettu kaupunki perustuu Henryk Sienkiewiczin Antiikin Roomaan sijoittuvaan romaaniin Quo vadis. Siinä keisari Neroa esittää Klaus Maria Brandauer. ==Elokuva- ja tv-ohjauksia== *1955: Onnelliset vuodet (Amici per la pelle) *1961: Etelämeren Venus (Odissea Nuda) *1965: Nuket (Le Bambole) *1966: Nykypäivän noitia (Le Streghe, episodielokuvan 1 osio) *1967: Ruusu jokaiselle (Una Rosa per tutti) *1968: Odysseia (L’Odissea, tv-minisarja) *1971: Aeneaan taru (Eneide, tv-minisarja) *1974: Kaksi lähetyssaarnaajaa (Porgi l’altra guancia) *1982: Tarina rakkaudesta ja ystävyydestä (Storia d’amore e d’amicizia, tv-minisarja) *1986: Poltettu kaupunki (Quo vadis?, tv-minisarja) *1990: Lapsi nimeltä Jeesus 1–4 (Un Bambino di nome Gesù, tv-minisarja) *1993: Sodan lapset (Michele alla guerra, tv-sarja) ==Lähteet== Luokka: Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat
Nälkäinen sydän

Nälkäinen sydän on suomalaislaulaja Anna Puun 10. elokuuta 2018 julkaistu viides studioalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. == Kappaleet == == Arvostelut == * Rumba: 7.1/10 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Anna Puun albumit
DJ Layla

DJ Layla (oikealta nimeltään Natalia Ostasina s. 11. heinäkuuta 1987 Chișinău, Moldova) on romanialainen DJ-muusikko, joka tunnetaan parhaiten hänen vuonna 2009 julkaisemasta hittikappaleesta "Single Lady" (mukana romanialaislaulaja Alissa), joka voitti Radio România Actualităţi-gaalassa kategoriassa "Soitetuimmat radiokappaleet 2009" sekä saavutti sijoituksia top 40-listoilla Romaniassa, Moldovassa ja Venäjällä. == Albumit == * ==Singlet== * 2008 - "Single Lady" (mukana Alissa) * 2009 - "City Of Sleeping Hearts" (mukana Dee- Dee & Radu Sârbu) * 2010 - "Planet Mars" (mukana Dee-Dee & Radu Sârbu) * 2010 - "Drive" (mukana Dee-Dee & Radu Sârbu) * 2011 - "Party Boy" (mukana Armina Rosi & Radu Sârbu) * 2011 - "I Miss You Baby" (mukana Alex Karbouris) * 2012 - "I'm your angel" (mukana Sianna & Radu Sârbu) * 2013 - "Searching 4 love" (mukana Lorina & Radu Sârbu) * 2013 - "Born to Fly" (mukana Dee-Dee & Radu Sârbu) * 2014 - "Without Your Love" (mukana Sianna) * 2015 - "Kill Me Or Kiss Me" (mukana NesteA) * 2015 - "I Need LOVE" (mukana Sianna) * 2016 - "Don't Blame my Heart (mukana Lorina) * 2016 - "Don't Go" (mukana Malina Tanase) * 2016 - "In Your Eyes" (mukana Sianna) * 2017 - "Ocean Of Lies" (mukana Mihai Popistasu) * 2018 - "Just Call Me To Say" (mukana Malina Tanase) * 2018 - "Love is Calling" (mukana Sianna) * 2019 - "City of Love" ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Moldovalaiset muusikot Luokka:DJ:t Luokka:Elävät henkilöt
Satakunnan pelastuslaitos

Satakunnan pelastuslaitos on Satakunnan hyvinvointialueen laitos, joka palvelee Satakunnan maakuntaa aluepelastuslaitoksena sopimuspalokuntineen. Satakunnan pelastuslaitoksella työskentelee noin 300 päätoimista henkilöä. == Paloasemat ja ensihoitoasemat == * 10 Kanta-Pori * 11 Meri-Pori * 12 Ahlaisten VPK * 14 Porin VPK * 15 Pihlavan VPK * 16 Preiviinkin VPK * 17 Reposaaren VPK * 18 Uudenkoiviston VPK * 20 Rauma * 21 Rauman VPK * 22 Eurajoen VPK * 23 Kuivalahden VPK * 24 Kodisjoen VPK * 25 Lapin VPK * 30 Kankaanpää * 36 Kankaanpään VPK * 31 Honkajoen VPK * 32 Jämijärven VPK * Jämijärven VPK Kierikan ruiskuhuone * 33 Karvian VPK * 35 Lavian VPK * 40 Huittinen * 41 Huhtamon VPK * 42 Suttilan VPK * 43 Kukonharjan VPK * 44 Vampulan VPK * 45 Kokemäen VPK * 46 Kauvatsan VPK * 47 Kuurolan VPK * 48 Risten VPK * 49 Huittisten VPK * 50 Merikarvian VPK * 51 Noormarkun VPK * 52 Lassilan VPK * 53 Kairilan VPK * 54 Pomarkun VPK * 55 Siikaisten VPK * 60 Euran VPK * 66 Kauttuan tehtaiden VPK * 61 Hinnerjoen VPK * 62 Honkilahden VPK * 63 Länsi- Euran VPK * 64 Kiukaisten VPK * 65 Panelian VPK * 70 Säkylän VPK * 71 Köyliön Läntinen VPK * 72 Köyliön VPK * 73 Vuorenmaan VPK * 74 Tuiskulan VPK * 78 Pyhäjärven järvipelastajat * 80 Ulvila * 81 Kaasmarkun VPK * 82 Kullaan VPK * 83 Harjavalta * 84 Luvian VPK * 85 Nakkilan VPK * 86 Ulvilan VPK * 90 Suurteollisuuspuiston TPK, Harjavalta * 91 Kupariteollisuuspuiston TPK, Pori * 92 Lännen tehtaiden TPK, Säkylä * 94 UPM TPK, Rauma * 95 Seikun sahan TPK, Pori * 97 Olkiluodon laitospalokunta, Eurajoki * MR41 Niinisalon sotilaspalokunta * MR46 Säkylän sotilaspalokunta (Huovinrinne) * Toimipaikat joissa ei ole VPK -merkintää ovat miehitettyjä 24/7 ja VPK:t ovat pelastuslaitoksen sopimuspalokuntia == Lähteet == *
Koulutus Päiväntasaajan Guineassa

Koulutus Päiväntasaajan Guineassa on maksutonta ja pakollista 14 ikävuoteen asti, ja siitä vastaa opetus-, tiede- ja urheiluministeriö. Koulun aloittaminen muuta ikäluokkaa myöhemmin on tyypillistä; esimerkiksi vuonna 1993 ala-asteelle ilmoittautui 1,497-kertainen määrä oppilaita alakouluikäisiin lapsiin nähden, mutta sen sijaan vain 83,4 % alakouluikäisistä lapsista ilmoittautui kouluun. Koulun jättäminen kesken on yleistä, joskin yleisempää tytöillä kuin pojilla. Perusasteen koulutus kestää viisi vuotta, ja sitä seuraavat neljä vuotta ensimmäisen tason keskiasteen opintoja ja kolme vuotta toisen tason keskiasteen opintoja. Vuonna 2001 noin 35 % 3–6-vuotiaista lapsista osallistui jonkinlaiseen esikouluun. Arviolta 45 % oppilaista käy perusasteen koulutuksen loppuun. Vuonna 2000 yhtä opettajaa kohden oli alakoulussa noin 43 oppilasta ja yläkoulussa 23 oppilasta. Pääosa korkeakouluopinnoista annetaan Päiväntasaajan Guinean kansallisessa yliopistossa. Muita tärkeitä korkeakouluja ovat Enrique Nvó Okenven kansallinen koulu, jolla on kampukset Malabossa ja Batassa, ja espanjalainen etäopetusta tarjoava Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED), jolla on Päiväntasaajan Guineassa kampus Biokossa. Myös Iberoamerican University Foundationilla (FUNIBER) on kampus Malabossa. Vuonna 2014 arvioitiin, että 95 % aikuisväestöstä ja 98 % 15–24-vuotiaista on lukutaitoisia. Luvut ovat koko Saharan eteläpuolisen Afrikan korkeimmat. Vuodesta 2003 lähtien koulutusmenot ovat olleet arviolta 0,6 % BKT:sta ja 1,6 % valtion menoista. == Yliopistot ja lukiot == * Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto * Colegio Nacional Enrique Nvó Okenve == Lähteet == *
Faded (Alan Walkerin kappale)

__NOTOC__ Faded on norjalaisen DJ-tuottaja Alan Walkerin kappale. Kappale sisältää norjalaislaulaja Iselin Solheimin esittämiä sanoja, ja se oli alun perin tarkoitus julkaista singlenä 25. marraskuuta 2015, mutta julkaisupäivää lykättiin lopulta joulukuun alkuun 2015. Kappale oli valtava menestys sen päästyä top 10 -listoille suuressa osassa niistä valtioista, missä se ylipäätään pääsi listoille, ja nousi top 10 -listan kärkeen yli kymmenessä maassa. Kappaleelle tehty musiikkivideo oli huhtikuussa 2024 videopalvelu YouTuben 26:ksi katsotuin yli 3,6 miljardilla katselukerrallaan. Walker esitti kappaleen ensi kerran livenä yhdessä Isel Solheimin ja tukijoukkojen kanssa X Games Oslo 2016-tapahtumassa 27. helmikuuta 2016. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Alan Walkerin kappaleet
Dmytro Kulješov

Dmytro Kulješov (; s. 2. huhtikuuta 1988) on ukrainalainen karateka. Hän saavutti EM-pronssia 2017. ==Kilpaura== Kulješov otteli toukokuussa 2016 ruskeavöisenä EM-kilpailuissa Bulgariassa. Hän voitti avauskierroksella Sami Kemppaisen ja hävisi toisella kierroksella Ilias Astamiroville, joka voitti pronssia. Kulješov oli lopputuloksissa sijalla 23.Пули 30-го Чемпионата Европы 2016 по киокушинкай (IKO) superkarate.ru 20.5.2016 Viitattu 31.5.2023 ===Siirtyminen WKB-liittoon=== Sittemmin joulukuussa 2016 Kulješov siirtyi Ukrainan maajoukkueen mukana WKB-liittoon ja saavutti heti pronssia Puolassa järjestetyissä WKB:n ensimmäisissä EM-kilpailuissa.1st WKB European Championships kyokushinresults.com Viitattu 20.7.2018 ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milnenlahden lento-onnettomuus 1945

Milnenlahden lento-onnettomuus 1945 tapahtui 11. syyskuuta 1945, kun Australian kuninkaallisten ilmavoimien Douglas C-47A-30-DK Dakota -kuljetuskone syöksyi Milnenlahteen Papuan territoriossa (nykyisin osa Papua- Uutta-Guineaa). Lennolla oli 19 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Kone lähti Alotausta kello 10.15, ja muutama minuutti sen jälkeen alkoi trooppinen rankkasade. Lentäjä pyysi kello 10.21 paikannusta päästäkseen palaamaan takaisin Alotauhun, mutta koneesta ei sen jälkeen enää kuultu. Koneen arveltiin syöksyneen mereen, ja sitä etsimään lähetettiin veneitä ja lentokoneita. Ainoat jäljet koneesta löydettiin vasta seuraavana päivänä, kun kanootilla matkannut kyläpäällikkö huomasi lahden pinnalla kelluvat kaksi pelastusliiviä, pehmusteita ja öljyä. Muita koneen jäänteitä ei löydetty, vaikka löytöpaikalla räjäytettiin dynamiittia lahden pohjassa, jotta romua nousisi pintaan. Lennolla oli matkustajina muun muassa erään Bristol Beaufort -pommikoneen koko nelihenkinen miehistö sekä Australian kuninkaallisten ilmavoimien viihderyhmä, heidän joukossaan viulisti, sellisti ja pianisti. Lennolla oli myös Australian Uuden-Guinean hallintoyksikön viranomainen mukanaan käteisenä 2 000 puntaa (nykyrahassa puoli miljoonaa dollaria), joilla oli tarkoitus maksaa alkuasukastyöläisten palkkoja. Koneen miehistölle on pystytetty muistomerkki Bomanan hautausmaalle Port Moresbyssä. Loppuvuodesta 2011 lahden lounaiskulmasta löytyi hylky, jota epäillään vuoden 1945 onnettomuuskoneeksi. Varmuudella konetta ei kuitenkaan ole tunnistettu. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1945 lento-onnettomuudet Luokka:Lento- onnettomuudet Papua-Uudessa-Guineassa
Reino Ruokolainen

Reino Olavi Ruokolainen (5. kesäkuuta 1929 Helsinki – 30. joulukuuta 2012)Kirkkonummen seurakunnat, Reino Olavi Ruokolainen, Kirkkonummen uurnalehto, Kirkkonummi, alue 14, viitattu 29.9.2022 oli suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan huonekalumuotoilijana ja monien hotellien ja matkailualan yritysten sisustusten suunnittelijana. Reino Ruokolainen opiskeli keskikoulun jälkeen Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän toimi Haimi Oy:n taiteellisena johtajana vuosina 1956–1963 ja suunnitteli yritykselle paljon moderneja puuhuonekaluja. Hän perusti oman sisustusarkkitehtitoimiston vuonna 1960. Ruokolainen suunnitteli Finnairin suihkukoneiden ulkovärityksiä ja matkustamojen sisustuksia sekä yhtiön Suomessa ja ulkomailla sijaitsevien lipputoimistojen sisustukset 1960- ja 1970-luvulla. Mannerheimintielle vuonna 1971 valmistuneen hotelli Inter-Continentalin (nyk. Scandic Continental) sisustuksen hän suunnitteli yhdessä Ilmari Tapiovaaran ja Antti Nurmesniemen kanssa ja oli vastuussa hotellihuoneiden ilmeestä. Muita Ruokolaisen sisustuksia ovat olleet Helsingin Kuparitalo (1957, Töölönkatu 4) ja Vaasan Central-hotelli (1972). Ruokolaisen vanhemmat olivat autotarkastaja Yrjö Arvid Ruokolainen ja liikkeenharjoittaja Martta (o.s. Hykkönen). Ruokolaisen puoliso oli pedikyristi Maire Kyllikki (o.s. Lindegrén) vuodesta 1948. Ruokolainen oli Sisustusarkkitehdit ry:n johtokunnan jäsen vuodesta 1957. Hän sai kultamitalin California State Fair and Exposition näyttelyssä Yhdysvalloissa vuosina 1961 ja 1961. Ruokolaiselle myönnettiin vuonna 1993 Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki. Ruokolainen harrasti kalastusta ja kenneltyötä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ruokolaisen huonekaluja Artnet-sivustolla Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka:Suomalaiset muotoilijat
TV4 Media

TV4 Media AB on ruotsalainen mediayhtiö, jonka omistaa ruotsalainen teleoperaattori Telia Company. Heinäkuussa 2018 Telia osti ruotsalaiselta Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, johon kuuluivat Ruotsin TV4, C More ja suomalainen MTV. Kauppahinta oli 9,2 miljardia kruunua (888 miljoonaa euroa) käteisellä. Kaupan jälkeen Ruotsin valtio tulee hallitsemaan yleisradioyhtiö SVT:n lisäksi maan suurinta yksityistä kanavaa. Maan poliitikot pitivät median keskittymistä valtion käsiin ongelmallisena. Marraskuussa 2019 kauppa sai hyväksynnän Euroopan komissiolta, ja 2. joulukuuta 2019 Bonnier Broadcasting siirtyi Telian omistukseen. Kaupan jälkeen Bonnier Broadcastingin nimi vaihtui TV4 Mediaksi. == Lähteet == *
Kudjero Gapin lento-onnettomuus 1972

Kudjero Gapin lento-onnettomuus 1972 tapahtui 28. elokuuta 1972, kun Australian kuninkaallisten ilmavoimien de Havilland Canada DHC-4A Caribou -kuljetuskone törmäsi huonossa säässä laakson reunajyrkänteeseen Kudjero Gapissa Papua-Uudessa-Guineassa. Lennolla oli 25 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Heistä 25 kuoli onnettomuudessa ja neljä selvisi elossa. Lennolla kuljetettiin kadettikoululaisia sekä heidän kouluttajiaan, jotka olivat palaamassa harjoitusleiriltä. Kolmen päivän etsintöjen jälkeen viidakosta löytyi neljä kadettikoululaista, jotka olivat selvinneet onnettomuudesta ja lähteneet etsimään apua. Heidän lisäkseen onnettomuuspaikalta pelastettiin viides eloonjäänyt, joka kuitenkin kuoli myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1972 lento-onnettomuudet Luokka:Lento- onnettomuudet Papua-Uudessa-Guineassa
Hans Kalt

Hans Kalt (26. maaliskuuta 1924 – 2. tammikuuta 2011 Zug) oli sveitsiläinen soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Kalt saavutti perämiehettömässä kaksikossa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja olympiapronssia Helsingissä 1952. Lontoossa hänen parinaan souti veli Josef Kalt ja Helsingissä Kurt Schmid. EM- kilpailuissa Kalt voitti kultaa vuonna 1950 ja pronssia vuonna 1951.Olympics at Sports-Reference.com Kalt kuoli 86-vuotiaana 2. tammikuuta 2011.https://archive.today/20130115191606/http://traueranzeigen.publisherconnect.ch/aktuelle/detail/7344 == Lähteet == * Hans Kalt Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Sveitsiläiset soutajat Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Axel Voss

Axel Voss (s. 7. huhtikuuta 1963) on saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen (MEP). Vuonna 2018 hän oli Euroopan parlamentissa seitsemättä kautta. Hän on CDU-puolueen jäsen. Voss opiskeli vuosina 1983–1990 lakia Trierin, Münchenin, Freiburgin ja Pariisin yliopistoissa. Hän valmistui 1990 ja on erikoistunut eurooppaoikeuteen ja kansainväiseen oikeuteen. Hän työskenteli vuodesta 1994 asianajajana. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009. Voss on ollut Europarlamentissa yhtenä EU:n uuden tekijänoikeusdirektiivin päävalmistelijoista.BBC.com − Italy Wikipedia shuts down in protest at EU copyright law == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Saksalaiset juristit Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot
Dan-Airin lento 1008

Dan-airin lento 1008 oli Dan-Airin kansainvälinen tilauslento Manchesterin lentoasemalta Yhdistyneessä kuningaskunnassa Teneriffan pohjoiselle lentoasemalle Kanariansaarilla. Lentoa 25. huhtikuuta 1980 operoinut Boeing 727-46 -matkustajalentokone törmäsi vuorenrinteeseen lentäjän virheen seurauksena. Koneessa olleet kahdeksan miehistön jäsentä ja 138 matkustajaa kuolivat onnettomuudessa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Espanjassa Luokka:Teneriffa
Monopoli (kaupunki)

Monopoli on kaupunki Etelä-Italiassa, Apulian alueella, Barin metropolikaupungissa. Kaupunki sijaitsee Adrianmeren rannalla, noin 40 kilometriä Barista kaakkoon. Kaupungissa on vajaat 50 000 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Apulian kaupungit Luokka:Barin metropolikaupungin kunnat
Gallipoli (Italia)

Gallipoli on kaupunki Etelä-Italiassa, Apulian alueella, Leccen maakunnassa. Kaupunki sijaitsee Salenton niemimaalla, Joonianmeren rannalla. Kaupungissa on runsaat 20 000 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Apulian kaupungit Luokka:Leccen maakunnan kunnat
Gallipoli (täsmennyssivu)

Gallipoli tarkoittaa muun muassa seuraavaa: * Gallipoli, kaupunki Italiassa * Gallipoli, kaupunki Turkissa * Gallipolin niemimaa, alue Turkissa * Gallipolin taistelu, Gallipolin niemimaalla ensimmäisessä maailmansodassa käyty taistelu * Gallipoli, Gallipolin taistelusta kertova elokuva. * Kalliopolis, antiikin kaupunki nykyisen kaupungin paikalla.
Joseph Ankrah

Joseph Arthur Ankrah (18. elokuuta 1915 – 25. marraskuuta 1992) oli ghanalainen sotilas, joka toimi maansa valtionpäämiehenä sotilasjuntan johdossa vuosina 1966–1969. Ankrah sai sotilaskoulutuksensa siirtomaa-aikana englantilaisilta, nousi kenraalimajuriksi ja puolustusvoimien ylipäällikön varamieheksi. Hän osallistui sotatoimiin toisessa maailmansodassa ja YK:n rauhanturvaajana Kongossa. Sotilasvallankaappauksen jälkeen jo eläkkeellä ollut Ankrah kutsuttiin valtionpäämieheksi ja puolustusvoimien ylipäälliköksi. Hän joutui eroamaan lahjusskandaalin takia. == Lähteet == Luokka:Ghanan presidentit Luokka:Ghanalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
C30

C30 on tyyppimerkintä Suur-Tukholman liikenteen tilaamille 96 metrojunavaunulle. Vuonna 2013 vahvistettiin Bombardierin toimittavan MOVIA- vaunutyyppiin perustuvat metrojunat. Tilauksen arvo on noin viisi miljardia kruunua, ja vaunut valmistetaan Saksassa. Ensimmäinen juna toimitettiin kesäkuussa 2018 ja loput vaiheittain vuoteen 2021 mennessä. Junat otetaan vuodesta 2020 alkaen käyttöön lähinnä punaisella linjalla, jonka on tarkoitus saada samalla uusi liikenteenohjausjärjestelmä. Myös sinisellä linjalla on tarkoitus käyttää jossain määrin uusia junia. Vaunuilla korvataan vanhimmat C6H-, C14- ja C15-junat. Toiseksi uusimpaan C20-junaan verrattuna junassa on vähemmän istumapaikkoja, jäähdytysilmastointi, enemmän niin sanottua monikäyttötilaa lastenvaunuille ja pyörätuoleille sekä useampi ovipari. == Hankinta == Vaunujen hankinta viivästyi kustannusten kasvettua prosessin aikana tiukennettujen laatuvaatimusten takia. Lopulta tarjouspyyntöön saatiin vain yksi kelvollinen tarjous. Tammikuussa 2012 hankinta päätettiin teettää uudelleen uusilla laatuvaatimuksilla, muun muassa automaattimetron valmiudella. Tällä kertaa SL asetti vain vaadituista ominaisuuksista, mutta antoi vapaat kädet valmistajille niiden saavuttamiseen. Kustannuksia laski myös päätös siirtyä kolmijakoisista junista kansainvälisen standardin mukaisiin kaksijakoisiin. Junat toimitetaan vuosina 2018–2021, ja ensimmäiset otetaan käyttöön punaisen linjan liikenteessä koeajojen jälkeen alkuvuodesta 2020. Kun kaikki vanhat junat on korvattu punaisella linjalla vuonna 2021, otetaan loput kahdeksan ylijäävää junaa käyttöön sinisellä linjalla, jolle jää kuitenkin käyttöön vanhoja junia. Ensimmäinen juna saapui Tukholmaan 9. kesäkuuta 2018. Se vedettiin kiskoja pitkin veturilla työntämällä Tanskan läpi. Loppuvuoden ja koko vuoden 2019 junaa on koeajettu punaisella linjalla. Loppuvuodesta 2019 koeajot siirtyivät viimeiseen vaiheeseen, jossa sillä ajetaan normaalin matkustajaliikenteen seassa kuitenkaan ottamatta matkustajia kyytiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nya tunnelbanetåg på Röda linjen Luokka:Tukholman metro Luokka:Raideliikennekalusto