EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malin Broman

Malin Broman (s. 1975Uppslagsverk: Malin Broman NE Kungsbacka) on ruotsalainen viulisti ja alttoviulisti.Biography Malin Broman Broman aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Hän sai kaksoisdiplomin Tanskan kuninkaallisesta musiikkikonservatoriosta ja Göteborgin yliopiston Musikhögskolanista vuonna 1997. Hän jatkoi opintojaan Guildhall School of Music and Dramassa.Violinisten Malin Broman och cellisten Steven Isserlis möts i Brahms dubbelkonsert Sveriges Radio Sinne hän pääsi stipendillä David Takenon oppilaaksi. Hänen muita opettajiaan olivat Lisbeth Vecchi ja Milan Vitek. Broman valmistui maisterinarvolla kamarimusiikissa vuonna 2001.Malin Broman Hyperion Records Broman oli vuonna 1997 eri puolilla maailmaa kiertäneen Kungsbacka Piano Trion perustajajäsen. Kokoonpano voitti ensipalkinnon Melbournen kansainvälisessä kamarimusiikkikilpailussa 1999. Broman sai myös toisen palkinnon kansainvälisessä Nielsen-viulukilpailussa Odensessa 1996 sekä ensimmäisen palkinnon ja yleisöpalkinnon Washingtonin kansainvälisessä kilpailussa jousille 1994. Eurovision Young Musicians -kilpailussa hän pääsi vuonna 1994 Varsovassa kolmannelle sijalle. Vuonna 2008 Broman valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän on saanut Kungsbacka Piano Trion kanssa Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian Interpretprisin, ja vuonna 2019 hänelle myönnettiin Hans Majestät Konungens medalj palveluksistaan musiikin alalla. Broman perusti vuonna 2001 Kungsbackan kamarimusiikkifestivaalin, joka sittemmin on tunnettu nimellä Change. Vuosina 2004–2010 hän oli Nash Ensemblen jäsen; tänä aikana hän teki BBC Proms -debyyttinsä. Broman on esintynyt myös Leopold-jousitrion kanssa sekä alttoviulistina Belcea-kvartetin ja Elias-jousikvartetin kanssa. Elias- jousikvartetin kanssa tehty BBC-äänitys Felix Mendelssohnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin kvintetoista valittiin BBC Music Magazinen "kuukauden levyksi". Lisäksi Broman on esiintynyt säännöllisesti duona kumppaninsa Simon Crawford-Phillipsin kanssa. Hän oli myös mukana perustamassa Stockholm Syndrome Ensemblea. Broman on esiintynyt lukuisten orkesterien kanssa muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Neeme Järven, Andrew Manzen, Heinrich Schiffin ja Daniel Hardingin johdolla. Vuonna 2008 Broman pääsi Ruotsin radion sinfoniaorkesterin konserttimestariksi. Hän on vieraillut myös Lontoon sinfoniaorkesterin, Mahler-kamariorkesterin, Philharmonia-orkesterin ja Chamber Orchestra of Europen konserttimestarina. Vuonna 2019 hän seurasi Sakari OramoaSwedish concertmaster becomes artistic director of Finnish orchestra The Strad Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin taiteellisena johtajana. Vuosina 2015–2020 hän oli Musica Vitae -kamariorkesterin taiteellinen johtaja. Broman on opettanut Högskolan för scen och musikissa Göteborgissa vuosina 1999–2007. Sittemmin hän on toiminut alttoviulunsoiton professorina Edsbergin musiikki-instituutissa Tukholmassa. Broman on Sten Bromanin veljen lapsenlapsi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset viulistit Luokka:Ruotsalaiset alttoviulistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unto Kivinen

Unto Allan Kivinen (22. kesäkuuta 1921 Lapinjärvi – 21. huhtikuuta 1997 Lahti) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Kivisen vanhemmat olivat työnjohtaja, kirvesmies Johan (Hannes) Ferdinand Kivinen ja Anna Mäkelin ja puoliso vuodesta 1948 Anni Siviä Tinnilä. Kivinen kävi kansakoulun ja keskikoulun ja työskenteli veljensä Vilho Kivisen omistamassa rakennusliikkeessä. Unto Kivinen osallistui molempiin sotiin. Rakennusmestariksi hän valmistui Tampereen teknillisestä koulusta 1947 toimi sitten veljensä yrityksessä työpäällikkönä vuoden 1956 loppuun asti, jolloin yritys hakeutui konkurssiin. Oman rakennusliikkeen Lahteen perustettuaan Kivinen ryhtyi yrittäjäksi, toimien pääasiassa Lahden seudulla. Yritys kasvoi alueellisesti yhdeksi suurimmista alallaan 1970-luvulla. Jo 1960-luvulla Kivinen alkoi myös muovialan yrittäjäksi, perustettuaan UK-Muovi-yrityksen Hollolaan ja myöhemmin Iisalmeen tuottamaan keveitä muovielementtejä. Niiden tuotantolaitteiden ja -menetelmän osalta yritys oli ensimmäinen Suomessa. Molemmat yritykset yhdistyivät 1976 UK-Yhtiöt Oy:ksi, jonka Kivinen myi 1989 jäädessään eläkkeelle. Hän oli jo sitä ennen pääosin luopunut monista luottamustehtävistään, oltuaan muun muassa Lahden kaupunginvaltuuston jäsen ja kuuluttuaan moniin alansa järjestöihin ja yhdistyksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen Kivinen sai vuonna 1966, ollessaan 44-vuotias. Hän oli tuolloin Suomen nuorin teollisuusneuvos, yhdessä rakennusmestari Vilho Santalan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Sergei Verlin

Sergei Viktorovitš Verlin (, s. 7. lokakuuta 1974 Voronež) on venäläinen ratameloja, olympiamitalisti ja moninkertainen maailmanmestari. Verlin saavutti olympiapronssia Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Venäjän 1 000 metrin kajakkinelosen joukkueessa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Oleg Gorobi, Anatoli Tištšenko ja Georgi Tsybulnikov. Samoissa olympialaisissa Verlin kilpaili myös 500 metrin kajakkiyksikössä karsiutuen välierissä. Verlin saavutti kajakkinelosen 200, 500 ja 1 000 metrin kilpailuissa viisi maailmanmestaruutta, joista kolme Méxicossa 1994, yksi Duisburgissa 1995 ja yksi Dartmouthissa 1997. Hän voitti lisäksi kaksi MM-hopeaa Duisburgissa 1995 ja Szegedissä 1998 sekä kaksi MM-pronssia Kööpenhaminassa 1993 ja Szegedissä 1998. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Verlin voitti yhden hopeamitalin Plovdivissa 1997 sekä kaksi pronssimitalia Plovdivissa 1997 ja Zagrebissa 1999. == Lähteet == Luokka:Venäläiset melojat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomalainen henkilökortti

Suomalainen henkilökortti on toinen kahdesta virallisesta henkilöllisyystodistuksesta Suomessa, toinen on Suomen passi. Jokainen Suomen kansalainen on oikeutettu henkilökorttiin. Suomessa poliisin myöntämä henkilökortti toimii henkilötodistuksena ja rajoitetusti matkustusasiakirjana. Nykyisin kaikki poliisin myöntämät henkilökortit ovat sirullisia, lukuun ottamatta alaikäisille ilman huoltajan suostumusta myönnettävää ja väliaikaista korttia. Sirulliset henkilökortit sisältävät Digi- ja väestötietoviraston kansalaisvarmenteen. Varmenne mahdollistaa henkilön luotettavan tunnistamisen ja asiakirjojen allekirjoittamisen sähköisessä asioinnissa. == Henkilökortin tiedot == Suomalaiseen henkilökorttiin on merkitty seuraavat henkilötiedot: * sukunimi * etunimet * sukupuoli * syntymäaika * henkilötunnus Suomalaiseen henkilökorttiin on merkitty myös: * henkilökortin myöntämispäivä * viimeinen voimassaolopäivä * henkilökortin myöntänyt viranomainen * kortin numero * Suomen kansalaisten osalta tieto kansalaisuudesta Suomalaisessa henkilökortissa on myös kortinhaltijan valokuva ja nimikirjoitus. == Hakeminen == Poliisi myöntää henkilökortteja, alaikäisen henkilökortteja sekä väliaikaisia kortteja. Henkilökortti ja alaikäisen henkilökortti ovat voimassa viisi vuotta ja väliaikainen henkilökortti korkeintaan neljä kuukautta. Henkilökortti haetaan henkilökohtaisesti poliisilta, ja se maksetaan hakemusta jätettäessä. Henkilökorttia haettaessa on oltava mukana myös 1 valokuva, luotettava selvitys henkilöllisyydestä ja huoltajan suostumus, mikäli hakija on alle 18-vuotias. Alaikäisen henkilökorttia haettaessa ei tarvita huoltajan suostumusta, mutta se ei toimi matkustusasiakirjana. Henkilökortti noudetaan mieluiten henkilökohtaisesti poliisilaitokselta, mutta sen voi myös noutaa valtuutettu asiamies tai se voidaan pyynnöstä lähettää hakijalle postitse. == Matkustusasiakirja == Suomalaisella henkilökortilla voi matkustaa Schengen-maissa sekä EU-maissa. Lisäksi Monaco, San Marino ja Vatikaani ovat Schengen-alueen sisällä eivätkä ylläpidä rajamuodollisuuksia. Henkilökortti käy siis matkustusasiakirjana seuraaviin maihin: Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Liechtenstein, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Saksa, San Marino, Slovakia, Slovenia, Sveitsi, Tšekki, Unkari ja Viro. Pohjoismaiden välillä erillistä matkustusasiakirjaa ei tarvita, mutta henkilöllisyys on muutoin pystyttävä tarvittaessa osoittamaan esimerkiksi ajokortilla tai henkilökortilla. Britanniaan ei voi matkustaa henkilökortilla kuin EU-kansalaiset, joilla on EUSS-oleskelulupa, sekä rajatyöntekijät. == Katso myös == * Sähköinen allekirjoitus * Kansalaisvarmenne == Lähteet == Luokka:Suomen hallinto Luokka:Matkustusasiakirjat
Parman herttuakunta

Parman herttuakunta, virallisesti Parman ja Piacenzan herttuakunta (ital. Ducato di Parma e Piacenza, latinaksi Ducatus Parmae et Placentiae) oli itsenäinen valtio Pohjois-Italiassa, nykyisen Emilia-Romagnan alueella vuosina 1545–1859. ==Historia== Parman herttuakunta muodostui Parmasta ja muista entisistä Milanon herttuakunnan alueista Pojoen eteläpuolella, jotka paavi Paavali III (oikealta nimeltään Alessandro Farnese) oli valloittanut ja lahjoittanut 1545 perinnöllisenä herttuakuntana aviottomalle pojalleen Pier Luigi Farneselle. Vuonna 1556 toinen herttua Ottavio Farnese sai haltuunsa Piacenzan kaupungin, minkä jälkeen herttuakunta tunnettiin virallisesti Parman ja Piacenzan herttuakuntana. Farneset hallitsivat Parmaa vuoteen 1731 asti, jolloin kahdeksas herttua Antonio Farnese kuoli lapsettomana. Farnesen suvun jälkeen Parmaa hallitsivat Bourbonit (1731–1735, 1748–1803, ja 1847–1860) ja Habsburgit (1735–1748, 1814–1847). Vuonna 1796 Napoleon valloitti Parman, ja se oli virallisesti ranskalaisten hallinnassa vuodesta 1802 alkaen. Vuonna 1808 se liitettiin Ranskaan Taron departementin nimellä, mutta se sai itsenäisyytensä takaisin Wienin kongressissa 1814, jossa se siirrettiin Napoleonin vaimolle Marie Louiselle tämän elinajaksi. Vuonna 1859 alaikäisen herttua Robertin äiti luovutti vallan väliaikaiselle vallankumoushallitukselle, jonka alaisuudessa herttuakunta liittyi maaliskuussa 1860 Sardinian kuningaskuntaan ja seuraavana vuonna osaksi yhtenäistä Italian kuningaskuntaa. Bourbon-Parman suku käyttää edelleen Parman herttuan arvonimeä. == Parman herttuakunnan historialliset liput ja vaakunat == Flag of the Duchy of Parma.svg|1545–1731 Farnese State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1815-1847).svg|1815–1847 Habsburg-Lorraine State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1848-1849).svg|1848–1849 Bourbon-Parma State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1850-1851).svg|1850–1851 Bourbon-Parma Flag of the Duchy of Parma (1851-1859).svg|1851–1859 Bourbon-Parma Civil Ensign of the Duchy of Parma (1851-1859).svg|Kauppalippu 1851–1859 Bourbon-Parma Ducal Coat of Arms of Parma (1748-1802).svg|1748–1802 Coat of arms of the Duchy of Parma under Maria Luigia of Austria.svg|1814–1847 Habsburg-Lorraine Coat of arms of the House of Bourbon-Parma.svg|1847–1860 Bourbon-Parma ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italian entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Parma
D. R. Kaprekar

Dattatreya Ramchandra Kaprekar (; 17. tammikuuta 1905 Dahanu, Maharashtra – 1986 Devlali, Maharashtra) oli intialainen opettaja ja itseoppinut matemaatikko. Hän kävi koulua Thanessa ja Punen Fergusson Collegessa ja valmistui kandidaatiksi Mumbain yliopistosta vuonna 1929. Hän työskenteli vuosina 1930–1962 opettajana Nashikissa Maharashtran osavaltiossa. Suhteellisen vähäisestä koulutuksestaan huolimatta hän kirjoitti lukuisia julkaisuja muun muassa jaksollisista desimaaliluvuista, taikaneliöistä ja kokonaislukujen erityisominaisuuksista. Vuonna 1949 Kaprekar löysi lukuun 6174 liittyvän ominaisuuden: jos neljästä numerosta, jotka eivät ole kaikki identtisiä, muodostetusta suurimmasta mahdollisesta luvusta vähennetään samoista numeroista muodostettu pienin luku, ja tämä toistetaan, päädytään lähes aina lukuun 6174; esimerkiksi * 4321 − 1234 = 3087 * 8730 − 0378 = 8352 * 8532 − 2358 = 6174 Luku 6174 nimettiin myöhemmin Kaprekarin vakioksi. Vuonna 1980 Kaprekar löysi Kaprekarin luvut, joiden neliöiden kokonaislukuesitys voidaan jakaa kahdeksi luvuksi, joiden summa on alkuperäinen luku; esimerkiksi * 7032 = 494209, josta saadaan 494 + 209 = 703 * 27282 = 7441984, josta saadaan 744 + 1984 = 2728 == Lähteet == Luokka:Intialaiset matemaatikot Luokka:Intialaiset opettajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Keniantähtioksa

Keniantähtioksa (Lannea rivae) on sumakkikasvien (Anacardiaceae) heimoon, tähtioksien (Lannea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai pieni puu, jolla on laakea latvus. Keniantähtioksa voi kasvaa 1,5–9 metriä korkeaksi. Keniantähtioksan hedelmät ovat tiheäkarvaisia, munanmuotoisia ja enintään noin 1,4 cm pitkiä. Keniantähtioksa kasvaa metsäsavanneilla ja pensastomailla 300–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan usein kallioisilla alueilla, joiden kallioperä on vulkaanista alkuperää. Keniantähtioksaa kasvaa luonnossa trooppisessa Itä-Afrikassa Etiopian eteläosissa, Keniassa sekä Tansanian pohjoisosissa. Keniantähtioksan hedelmät ovat syötäviä ja niitä voi syödä kypsentämättöminä. Hedelmät ovat mehukkaita sekä makeita ja niitä syövät erityisesti lapset sekä matkamiehet. Keniantähtioksan kuorta on käytetty perinteisessä lääkinnässä ja kuorittuja juuria köysien valmistukseen. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Lannea rivae === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Keniantähtioksa (Lannea rivae) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lannea rivae Luokka:Sumakkikasvit
Eleonoora Kauhanen

Eleonoora Kauhanen (s. 1999) on suomalainen näyttelijä ja musikaaliartisti, joka tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa Tytöt tytöt tytöt (2022). Elokuva valittiin ensimmäisenä suomalaisena pitkänä näytelmäelokuvana Sundancen elokuvajuhlille kansainväliseen kilpailuun sekä Berliinin elokuvajuhlien Generation-kilpasarjaan. Kauhanen sai roolistaan Näyttelijätulokkaan Jussi- ehdokkuuden vuoden 2023 Jussi- Gaalassahttps://www.jussit.fi/uutiset/2023/1/25/jussi-ehdokkaat- vuoden-2022-kotimaisista-elokuvista-on-valittu Kauhanen on käynyt Kallion lukion ja opiskellut musikaaliteatteria Lärkkullan kansanopistossa 2019–2020 sekä skene-musiikkiteatterikoulutuksessa 2020–2021. Kesällä 2022 Kauhanen oli mukana Rauman kesäteatterin Dingo-musikaalissa, jossa hän esitti pääroolin Nipan tyttöystävää. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Impera

Impera on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2022. Albumi oli Suomessa vuoden 2022 myydyin vinyylilevy. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Ghost pestasi avukseen Ruotsin kovimpia popsäveltäjiä, mutta uusi levy ei ole hiteillä lastattu mörköooppera Viitattu 18.3.2022. * Imperiumi: 6½/10Levyarvostelu: Ghost - Impera Viitattu 18.3.2022. * Inferno: Piirua vaille täydellinen – arviossa Ghost Viitattu 2.5.2022. * Kaaoszine: Hatunnosto tukkahevin aikakaudelle – arvostelussa Ghostin ”Impera” Viitattu 11.3.2022. * Soundi: Arvio: Ghost on aina ollut kaupallinen bändi, mutta lipsahtaako Impera jo liikaa tsemppirockin puolelle? Viitattu 11.3.2022. * V2.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Ghostin albumit
Malin Byström

Malin Byström (s. 1973) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.Uppslagsverk: Malin Byström NE.se Byström opiskeli Tukholman oopperakorkeakoulussa. Hänen rooleihinsa ovat kuuluneet muiden muassa Richard Straussin Salomen ja Giacomo Puccinin Toscan nimiroolit sekä osat useissa Wolfgang Amadeus Mozartin ja Giuseppe Verdin oopperoissa. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuuluneita teoksia ovat olleet muiden muassa Ludwig van Beethovenin 9. sinfonia ja Missa Solemnis, Felix Mendelssohnin Elias, Richard Straussin laulut, Mozartin C-mollimessu, Jean Sibeliuksen Kullervo, Gustav Mahlerin 4. sinfonia sekä Edvard Griegin Peer Gynt.Malin Byström Braathen Artist Management AB Byström on vieraillut usein Royal Opera Housessa, jossa teki debyyttinsä vuonna 2002.Malin Byström Royal Opera House Vuonna 2016 Byströmille myönnettiin Litteris et Artibus -mitali ja vuonna 2018 hovsångerskan arvonimi. Vuonna 2018 hän sai lisäksi vuoden naislaulajan tunnustuksen International Opera Awards -tilaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Kirkkojoki (joki Pitkärannassa)

Kirkkojoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä virtaava 20 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan Lunkulanlahteen Salmissa. == Joen kulku == Joki saa alkunsa pienestä suolammesta, joka sijaitsee Joutsenlammensuon ja Suurenselänkankaan välisellä reuna-alueella. Lammen vedenpinnan korkeus on vanhoissa suomalaisissa kartoissa 56 metriä mpy. Puromainen jokiuoma alkaa virtaamaan kohti etelää. Ensin se kulkee Suurenkivensuon halki kolme kilometriä ja jatkaa kangasmetsässä puolitoista kilometriä. Siihen yhtyy idästä Kiimasuolta tuleva lyhyt Törisenoja. Yhtymäkohdassa maaston korkeus on 44 metriä mpy. Kirkkojoki tekee yhtymäkohdassa suorakulmaisen käännöksen kohti länttä, mutta se alkaa kaartamaan muutamassa kilometrissä kohti lounasta. Matkalla siihen yhtyy kaksi sivu-uomaa Törisevänoja () ja Paiparinoja. Joen kulku rauhoittuu ja sen uoma on alkanut meanderoida. Kun joen suunta kääntyy puolivälissä lopullisesti kohti kaakkoa, yhtyy siihen Taviojan kanava (), jolla kuitataan laajaa Tavainsuota. Joki saapuu kolmen kilometrin päässä viljellylle seudulle, joka jatkuu yhtenäisenä peltoaukeana Kirkkojoen kylälle, joka sijaitsee Salmin taajaman vieressä. Joki laskee Laatokan suojaisaan Lunkulanlaheen noin kilometrin päässä Tulemajoen suulta länteen päin. == Valuma-alue == Kirkkojoen valuma-alue jää lounaassa Laatokan rantojen lähialueiden, idässä, koillisessa ja pohjoisessa Tulemajoen valuma-alueen ja luoteessa ja pohjoisessa Satulinojan valuma-alueen ympäröimäksi. Valuma-alue viettää tasaisesti kohti Laatokkaa ja valuma-alueella esiintyy lähinnä pieniä suolampia. == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Laatokan valuma-alue Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Pitkärannan piiri Luokka:Luovutettujen alueiden joet
Saira

Saira (Cololabis saira) on makrillihaukiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä. ==Koko ja ulkonäkö== Saira voi kasvaa suurimmillaan 40-44 cm pitkäksi. Lajin ruumis on hyvin pitkänomainen ja hoikka. Kalan selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja sen takana on pieniä eväkkeitä. Eväkkeitä on myös peräevän jälkeen. Pyrstöevä on haarautunut. Väriltään saira on selästään vihreä ja sininen ja kyljistään ja vatsastaan hopeanharmaa. ==Levinneisyys ja elintavat== Sairaa tavataan lauhkeista ja lämpimistä vesistä Kuriileilta ja Korean niemimaalta itään Alaskanlahdelta Meksikoon. Laji liikkuu ulapalla parvina useimmiten lähellä pintaa. Kalan ravintoa ovat äyriäiset, kuten hankajalkaiset, ja kalojen poikaset. Saira elää kesäisin pohjoisessa ja vaeltaa talveksi kutemaan etelään. Lajin lisääntymiskausi on joulukuusta huhtikuulle. Saira on arvostettu ruokakala erityisesti Aasiassa ja sitä kalastetaan kaupallisesti. Sairaa käytetään tuoreena, kuivattuna ja säilykkeenä. ==Lähteet== Luokka:Nokkakalat
Strateginen oppiminen

Strateginen oppiminen tarkoittaa yksilön tai yhteisön päämäärien kannalta relevanttia oppimista. Kaikki oppiminen ei ole strategista. Se voi olla vahingollista, jos oppiminen suuntautuu päämäärien kannalta vääriin asioihin tai oppimissisällöt ovat väärään tietoon perustuvia. Se voi olla olemassa olevaa osaamista ylläpitävää tai päämäärien kannalta yhdentekevää. Määritelmässä ei oteta kantaa eettisyyteen tai laillisuuteen, joten strateginen oppiminen voi olla myös vahingollista silloin, kun sen avulla omaksutaan vaarallisia, esimerkiksi väkivaltaan kannustavia tietoja ja taitoja.Koskinen, Juha: Strateginen oppiminen. Helsinki: Ajantieto 2021. ISBN 978-952-69695-1-0 Strategisella oppimisella voidaan viitata sekä oppimista korostavaan työyhteisön toimintatapaan, organisaation strategiseen johtamiseen ja yritystoiminnan ja yritystoiminnan kilpailuedun synnyttämiseenKoskinen, Juha: Relewant – Onnistutaan oppimalla. Helsinki: Ajantieto 2020. ISBN 978-952-94-2893-9.Koskinen, Juha: Oppimisen johtaja (CLO). Helsinki: Ajantieto 2021. ISBN 978-952-69695-0-3.Pietersen, Willie: Strategic Learning How to Be Smarter Than Your Competition and Turn Key Insights into Competitive Advantage. John Wiley & Sons 2010. ISBN 9780470540695.Sirén, Charlotta: Strategic Learning: A Route to Competitive Advantage? Acta Wasaensia 297 (2014). ISBN 978-952-476-527-5. että tulokselliseen oppimiseen ja opiskeluunhttp://www.learningscientists.orghttps://opendigi.fi/tukimateriaali/strateginen- oppiminen/ Kamei, Robert K: Strategic Learning: A Holistic Approach to Studying. World Scientific Publishing Company. ISBN 9789811226632.. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Henry Mintzberg, Bruce W. Ahlstrand, Joseph Lampel: Strategy Safari - A guided tour through the wilds of strategic management. Prentice Hall 1998. ISBN: 9780743270571. * Kolb David A.: Experiential learning: experience as the source of learning and development. Prentice-Hall 1984. ISBN: 9780132952613 Luokka:Oppiminen
Montmédyn kantoni

Montmédy on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 45 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 9 863 ihmistä. Montmédyn kantonin keskustoimisto on Montmédyn kunnassa. == Kunnat == Montmédyn kantonin kunnat: * Avioth * Azannes-et-Soumazannes * Bazeilles-sur-Othain * Brandeville * Bréhéville * Breux * Chaumont-devant- Damvillers * Chauvency-le-Château * Chauvency-Saint-Hubert * Damvillers * Delut * Dombras * Ecouviez * Ecurey-en-Verdunois * Etraye * Flassigny * Gremilly * Han-lès-Juvigny * Iré-le-Sec * Jametz * Juvigny-sur-Loison * Lissey * Louppy-sur-Loison * Marville * Merles-sur-Loison * Moirey-Flabas-Crépion * Montmédy * Peuvillers * Quincy-Landzécourt * Remoiville * Réville-aux-Bois * Romagne-sous-les-Côtes * Rupt-sur-Othain * Thonne-la-Long * Thonne-le-Thil * Thonne-les-Près * Thonnelle * Velosnes * Verneuil-Grand * Verneuil-Petit * Vigneul-sous-Montmédy * Villécloye * Ville-devant-Chaumont * Vittarville * Wavrille == Lähteet == Luokka:Ranskan kantonit
Santena

Santena () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Santena Sapere.it Santena Enciclopedia Treccani Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 10 534 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Aino Jawo

Aino Jawo (s. 7. heinäkuuta 1986 Nackassa) on ruotsinsuomalainen artisti. Jawo on tullut tunnetuksi Icona Pop -popduosta, jonka hän perusti yhdessä Caroline Hjeltin kanssa vuonna 2009. Myös Hjeltillä on suomalaiset juuret. Aino Jawon äiti on suomalainen ja isä gambialainen ja hän on kasvanut Tyresössä, Tukholman eteläpuolella. Jawo on myös esiintynyt ääninäyttelijänä muuan muassa Trolls-elokuvassa. Jawolla on vuonna 2021 syntynyt lapsi. == Lähteet == Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Ruotsalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iullus Antonius

Iullus Antonius (43 eaa.Antonius, Iullus. Oxford Classical Dictionary – 2 eaa.) oli Marcus Antoniuksen ja Fulvian poika. Iulluksella oli vanhempi veli Marcus Antonius Antyllus sekä lukuisia sisarpuolia vanhempiensa muista avioliitoista. Fulvia kuoli Iulluksen ollessa pieni ja Antonius meni pian naimisiin Octavia minorin kanssa. Iullus oli äitipuolensa hoivissa siitä lähtien. Kun Antonius ja Octavia erosivat, Iullus palasi Octavian kanssa Roomaan. Iullus meni naimisiin Claudia Marcella Majorin kanssa 21 eaa. He olivat kasvaneet yhdessä. He saivat ainakin yhden pojan, Lucius Antoniuksen, joka Iulluksen kuoleman jälkeen asui maanpaossa Massiliassa kuolemaansa asti vuoteen 25.Tacitus, Annales 4.44 Octavian myötävaikutuksesta Iullus eteni hyvin urallaan. Plutarkhos kertoo Augustuksen arvostaneen Iullusta.Plutarch. Antony 87 Iullus oli preetori vuonna 13 eaa., toinen vuoden 10 eaa. konsuleista ja Asian provinssin prokonsuli. Iullus myös kirjoitti runoja, joista runoelma Diomedeia käsitti 12 kirjaa. Horatius myös mainitsee Iulluksen yhdessä oodissaan. 2 eaa. puhkesi aviorikosskandaali, jossa oli mukana Augustuksen tytär Julia, Iullus ja muita senaattorisukuisia miehiä. Iullus oli Julian rakastajista tunnetuimpia ja heillä oli ollut suhde jo jonkin aikaa. Iullus ja muutama muu Julian rakastajista tuomittiin kuolemaan, mutta Iullus ehti kuitenkin tehdä itsemurhan ennen teloitustaan. On epäselvää mistä skandaalissa oli kyse, mahdollisesti Iullus suunnitteli vallankaappausta.Velleius Paterculus, Compendium of Roman history 2.100 ==Lähteet== Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 43 eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 2 eaa. kuolleet
Markku Rummukainen

Markku Rummukainen (s. 1966, Turku) on suomalainen meteorologi ja tutkija. Hän toimii ilmastotieteen professorina Lundin yliopistossa Ruotsissa. Rummukainen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1997. Rummukaisen väitöskirjan aiheena oli "Stratosfäärin ilmakemian kolmedimensionaalinen tietokonemallitus. 'SSCTM-1' mallin kehittäminen Suomessa ja Norjassa" 1997–2011 Rummukainen oli töissä Ruotsin meteorologisessa ja hydrologisessa instituutissa SMHI:ssa. Vuonna 2011 hänet nimitettiin klimatologian professoriksi Lundin yliopistoon. Vuosina 2016–2018 Rummukainen oli tutkimuskeskus Formaksen pääsihteeri. == IPCC == Rummukainen edustaa Ruotsia Yhdistyneiden kansakuntien ilmastopaneelissa IPCC:ssa. Hän on myös Ruotsin hallituksen nimittämän Klimatpolitiska rådetin (Swedish Climate Policy Council) jäsen. Klimatpolitiska rådet on viranomainen, jonka tehtävänä on arvioida Ruotsin hallituksen ilmastopolitiikkaa ja antaa hallitukselle suosituksia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Lundin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mitšurinski prospektin metroasema (Kalininsko-Solntsevskaja)

Mitšurinski prospekt () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Tomáš Křivánek

Tomáš Křivánek (s. 10. tammikuuta 1966) on tšekkiläinen ratameloja. Hän saavutti maailmanmestaruuden 200 metrin kanadalaisnelosessa Szegedissä 1998. Samassa lajissa Křivánek voitti MM-hopeaa Duisburgissa 1995, MM-pronssia Méxicossa 1994 ja Dartmouthissa 1997 sekä EM-pronssia Plovdivissa 1997. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1993 hän sai pronssia kanadalaisnelosen 500 metrin kilpailusta. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Křivánek kilpaili 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa yhdessä Waldemar Fibigrin kanssa karsiutuen välierissä. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset melojat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Waldemar Fibigr

Waldemar Fibigr (20. kesäkuuta 1966 Pardubice – 21. lokakuuta 2022) oli tšekkiläinen ratameloja. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrin kanadalaisnelosessa Duisburgissa 1995 sekä pronssia 500 metrin kanadalaisnelosessa Kööpenhaminassa 1993 ja 200 metrin kanadalaisnelosessa Méxicossa 1994. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Fibigr kilpaili Tomáš Křivánekin parina 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa karsiutuen välierissä. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän kilpaili Jan Bartůněkin parina kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa sijoittuen kahdeksanneksi. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset melojat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Erwig

Erwig tai Ervig oli visigoottien kuningas vuosina 680–687. Erwig syrjäytti edeltäjänsä Wamban vuonna 680. Vuonna 681 Erwig julkaisi korjatun ja laajennetun version Recceswinthin julkaisemasta Liber Judiciorum -lakikokoelmasta. == Lähteet == Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Vuonna 687 kuolleet
Pensaspaloyrtti

Pensaspaloyrtti (Phlomis fruticosa) on paloyrtteihin kuuluva huulikukkaiskasvilaji. Se esiintyy pääosin itäisen Välimeren ja Mustanmeren alueella Sardiniasta Turkkiin ja Kaukasiaan. Laji on myös tulokas Azoreilla.Plants of the World Online 2022: Phlomis fruticosa L. Viitattu 20.1.2022.Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Phlomis fruticosa Viitattu 20.1.2022. Kasvi on nuorena ruohomainen ja tulee vanhempana leveäksi puuvartiseksi pensaaksi. Lehdet ovat ryytisalviaa muistuttavat ja kukinnot kasvavat lehtihangoissa kiehkuramaisesti varren ympärillä. Kukat ovat kirkkaan keltaiset, 25–35 millimetriä pitkät, kukan huuli on leveä ja kaksiliuskainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pensaspaloyrtti – Phlomis fruticosa Luokka:Paloyrtit
Kenian ilmatieteen laitos

Kenian ilmatieteen laitos (, lyhennys KMD) on Kenian kansallinen ilmatieteellinen keskusvirasto. Laitoksen päätoimipaikka sijaitsee Nairobissa. Kenian ilmatieteen laitos edustaa maataan YK:n erityisjärjestö WMO:ssa, ja ylläpitää esimerkiksi WMO:n alueellista koulutuskeskusta englanninkieliselle Afrikalle (WMO-RTC: Kenya Institute for Meteorological Training and Research, KIMTR). Säähavaintojen teko alkoi Keniassa vuonna 1890 Mombasan vanhassa observatoriossa. Varsinainen sääpalvelu Keniassa aloitti vuonna 1929, osana Brittiläistä Itä-Afrikan ilmatieteellistä palvelua (British East African Meteorological Service, BEAMS). BEAMS oli useiden brittiläisten territorioiden yhteinen palvelu, joka kattoi Kenian, Ugandan, Tanganjikan ja Sansibarin sekä Pohjois-Rhodesian (nykyään Sambiaa). BEAMSista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan ilmailuministeriön Meteorologisen osaston haaraosasto (1943); päätehtävänä oli sotilasilmailun sääennustusten laatiminen. BEAMSista tuli sitten Brittiläisen Itä-Afrikan suurkomission laitos (1947). Vuonna 1948 se nimettiin Itä-Afrikan ilmatieteen laitokseksi (East African Meteorological Department, EAMD). Vuonna 1965 Itä-Afrikan ilmatieteen laitos asetettiin hallinnollisesti Itä-Afrikan yhteispalvelujen (East African Common Services) alaisuuteen Itä-Afrikan yhteisön (EAC) perustamisen seurauksena. Yhteisön hajottua (1977) yhteispalvelut romahtivat ja sen toiminnot siirrettiin kunkin osakasvaltion lainsäädännön alaisuuteen. Kenian ilmatieteen laitos (KMD) perustetiin aluksi voimantuotanto- ja liikenneministeriön osastoksi. Sittemmin laitos on toiminut vuosien saatossa useiden eri ministeriöiden alaisuudessa. Se siirtyi Kenian ympäristö- ja metsäministeriön alaisuuteen vuoden 2018 säädöksellä. ==Lähteet== Luokka:Kenian tiede ja tekniikka Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset
Tivaouane

Tivaouane on kaupunkikunta ja samannimisen departementin keskus Thièsin alueella Senegalissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Thièsistä koilliseen. Kunnassa on 81 900 asukasta (vuonna 2019, arvio). Kayoriin kuuluneesta Tivaouanesta tuli Senegalin viides kunta vuonna 1904. Se on yksi tidjaniittien uskonnollisista keskuksista ja vuosittainen pyhiinvaelluskohde. Asukkaat ovat etupäässä wolofeja. Tivaouanen kautta kulkee Dakarin ja Saint-Louisin välinen maantie RN2. Kaupunki on yksi Senegalin maapähkinävyöhykkeen kaupallisista keskuksista. Lähistöllä louhitaan fosfaattia. Nähtävyyksiin kuuluvat Malick Syn mausoleumi, Babacar Syn moskeija ja vanha rautatieasema. ==Lähteet== Luokka:Senegalin kaupungit Luokka:Thièsin alue
Placidochromis

Placidochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 43 lajia, joita tavataan Afrikasta: * Placidochromis acuticeps Hanssens, 2004 * Placidochromis acutirostris Hanssens, 2004 * Placidochromis argyrogaster Hanssens, 2004 * Placidochromis boops Hanssens, 2004 * Placidochromis borealis Hanssens, 2004 * Placidochromis chilolae Hanssens, 2004 * Placidochromis communis Hanssens, 2004 * Placidochromis domirae Hanssens, 2004 * Placidochromis ecclesi Hanssens, 2004 * Placidochromis electra (Burgess, 1979) – sähkömalawinahven * Placidochromis elongatus Hanssens, 2004 * Placidochromis fuscus Hanssens, 2004 * Placidochromis hennydaviesae (Burgess & Axelrod, 1973) * Placidochromis intermedius Hanssens, 2004 * Placidochromis johnstoni (Günther, 1894) – kalterimalawinahven * Placidochromis koningsi Hanssens, 2004 * Placidochromis lineatus Hanssens, 2004 * Placidochromis longimanus (Trewavas, 1935) * Placidochromis longirostris Hanssens, 2004 * Placidochromis longus Hanssens, 2004 * Placidochromis lukomae Hanssens, 2004 * Placidochromis macroceps Hanssens, 2004 * Placidochromis macrognathus Hanssens, 2004 * Placidochromis mbunoides Hanssens, 2004 * Placidochromis milomo Oliver, 1989 – pusumalawinahven * Placidochromis minor Hanssens, 2004 * Placidochromis minutus Hanssens, 2004 * Placidochromis msakae Hanssens, 2004 * Placidochromis nigribarbis Hanssens, 2004 * Placidochromis nkhatae Hanssens, 2004 * Placidochromis nkhotakotae Hanssens, 2004 * Placidochromis obscurus Hanssens, 2004 * Placidochromis ordinarius Hanssens, 2004 * Placidochromis orthognathus Hanssens, 2004 * Placidochromis pallidus Hanssens, 2004 * Placidochromis phenochilus (Trewavas, 1935) – mariinimalawinahven * Placidochromis platyrhynchos Hanssens, 2004 * Placidochromis polli (Burgess & Axelrod, 1973) * Placidochromis rotundifrons Hanssens, 2004 * Placidochromis subocularis (Günther, 1894) * Placidochromis trewavasae Hanssens, 2004 * Placidochromis turneri Hanssens, 2004 * Placidochromis vulgaris Hanssens, 2004 == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Revigny-sur-Ornainin kantoni

Revigny-sur-Ornain on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 28 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 11 635 ihmistä. Revigny-sur-Ornainin kantonin keskustoimisto on Revigny-sur-Ornainin kunnassa. == Kunnat == Revigny-sur-Ornainin kantonin kunnat: * Andernay * Beurey-sur-Saulx * Brabant-le-Roi * Chaumont-sur-Aire * Contrisson * Courcelles-sur-Aire * Couvonges * Erize-la-Petite * Les Hauts-de- Chée * Laheycourt * Laimont * Lisle-en-Barrois * Louppy-le-Château * Mognéville * Nettancourt * Neuville-sur-Ornain * Noyers-Auzécourt * Rancourt- sur-Ornain * Rembercourt-Sommaisne * Remennecourt * Revigny-sur-Ornain * Robert-Espagne * Sommeilles * Val-d'Ornain * Vassincourt * Vaubecourt * Villers-aux-Vents * Villotte-devant-Louppy == Lähteet == Luokka:Ranskan kantonit
Geomikrobiologia

Geomikrobiologia on monitieteinen tieteenala geologian ja mikrobiologian yhtymäkohdassa ja osa geobiologiaa. Geomikrobiologia tutkii mikrobien roolia geologisissa ja geokemiallisissa prosesseissa, ja mineraalien ja metallienvaikutusta mikrobien kasvuun, aktiivisuuteen, toiminnallisuuteen ja selviytymiseen. Geomikrobiologia tutkii mikrobeja, joilla on merkittävä rooli maapallon biogeokemiallisissa kierroissa, mineraalien kiteytymis- ja liukenemisprosesseissa, ja metallien rikastamisessa. Geomikrobiologian sovelluskohteita ovat esimerkiksi pilaantuneiden maa-ainesten puhdistus, kaivosteollisuus, kalliorakentaminen, ilmastonmuutoksen hillitseminen ja sen vaikutusten lieventäminen ja juomavesivarantojen suojelu. Luokka:Monitieteisyys Luokka:Mikrobiologia
Vesisiira

Vesisiira (Asellus aquaticus) on siiroihin kuuluva makeanveden äyriäinen. Se elää monenlaisissa pintavesissä (mm. lammikoissa, puroissa ja järvissä) sekä maanalaisissa vesistöissä (luolissa) ja jopa vesijohtoputkistoissa. == Ekologia == Vesisiira on laajalle levinnyt Suomessa sekä muualla Euroopassa ja ainakin Siperiaan asti, vaikkakaan sen levinneisyyttä ei ole kaikilta osin tarkoin tutkittu. Se elää monenlaisissa ympäristöissä ja kestää myös kemiallisia saasteita. Vesisiira käyttää ravintonaan mikrobeja ja kuollutta kasvimateriaalia eli on niin kutsuttu detrituksen syöjä. Laji on ulkonäöltään vaihteleva, erityisesti värityksen ja koon suhteen, seurauksena sen sopeutumisesta mm. petojen ja maanalaisten luolien aiheuttamaan luonnonvalintaan. == Lähteet == Luokka:Siirat
Amanda Tenfjord

Amanda Klara Georgiadis Tenfjord (, s. 9. tammikuuta 1997 Ioánnina, Kreikka) on kreikkalais-norjalainen laulaja ja lauluntekijä. Tenfjord eli ensimmäiset vuotensa Kreikassa, ennen kuin hän perheineen muutti Norjan Tennfjordiin. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella Die Together. Tenfjord kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin kolmanneksi ja pääsi finaaliin. 14\. toukokuuta pidetyssä finaalissa Tenfjord sijoittui kahdeksanneksi. == Lähteet == Luokka:kreikkalaiset laulajat Luokka:Kreikan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aurus

Aurus Motors () on vuonna 2018 perustettu venäläinen luksusautovalmistaja. Yritys oli alun perin erikoistunut autosaattue-ajoneuvoihin, kunnes yhtiön ensimmäinen siviilimalli Aurus Senat tuli tuotantoon toukokuussa 2021. Perusmallin lisäksi Aurus Senatia valmistetaan Limousine-mallina, jota ei myydä yksityishenkilöille, mutta on Venäjän valtion käytössä. == Automalleja == === Nykyiset === * Senat * Lafet * Arsenal === Tulevat === * Komendant Luokka:Venäläiset automerkit
Etelänmuuriyrtti

Etelänmuuriyrtti (Parietaria debilis) on muuriyrtteihin kuuluva nokkoskasvilaji. Se esiintyy melko laajalti vanhassa maailmassa: Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Makaronesian saarilla. Etelänmuuriyrtti on yksi- tai joskus monivuotinen ruoho, joka kasvaa enimmillään metrin pituiseksi. Sillä on kolmenlaisia kukkia, hede- ja emikukkia ja kaksineuvoisia kukkia, jotka ovat 1,5 millimetrin kokoisia. Lajia on käytetty rehu- ja rohtokasvina.Plants of the World Online 2022: Parietaria debilis G.Forst. Viitattu 20.1.2022.Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Parietaria debilis Viitattu 20.1.2022. == Lähteet == Luokka:Muuriyrtit Luokka:Madeiran kasvisto
Nyassachromis

Nyassachromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kahdeksan lajia, joita tavataan Afrikasta: * Nyassachromis boadzulu (Iles, 1960) * Nyassachromis breviceps (Regan, 1922) – lyhytpääutaka * Nyassachromis leuciscus (Regan, 1922) – viherutaka * Nyassachromis microcephalus (Trewavas, 1935) – pikkupääutaka * Nyassachromis nigritaeniatus (Trewavas, 1935) – mustajuovautaka * Nyassachromis prostoma (Trewavas, 1935) – keltaotsautaka * Nyassachromis purpurans (Trewavas, 1935) – purppurautaka * Nyassachromis serenus (Trewavas, 1935) == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Pohjanlehtijalkainen

Pohjanlehtijalkainen (Branchinecta paludosa) on Suomen suurin lehtijalkaislaji. Laji on uhanalainen Suomessa ja luokiteltiin vaarantuneeksi lajiksi (VU) vuoden 2019 uhanalaisuusarviossa. == Esiintyminen == B. paludosa esiintyy Euraasian arktisella tundralla, pääasiassa 60° pohjoisen leveysasteen yläpuolella. Suomessa laji esiintyy paljakan lampareissa ja lammissa. == Elinkaari == Pohjanlehtijalkainen saavuttaa sukukypsyyden heinäkuun lopussa tai elokuussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lakka H-K. 18.8.2021. Etsintäkuulutus: oletko nähnyt tunturivesien äyriäisiä? Suomen Luonto. *Havainnot pohjanlehtijalkaisesta voi ilmoittaa Suomen Luonto lehden karttatyökalulla. Lakka H-K. 2020 Haussa tunturivesien äyriäisiä – ilmoita havaintosi! Luokka:Kidusjalkaiset
Odd Emil Ingebrigtsen

Odd Emil Ingebrigtsen (s. 8. lokakuuta 1964 Bodø) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko ja liikemies. Hän toimi Solbergin hallituksessa kalastusministerinä vuosina 2020–2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Odd Emil Ingebrigtsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meduusanpääkierto

Meduusanpääkierto (Convolvulus caput-medusae) on Kanariansaarilla kotoperäisenä esiintyvä kiertokasvilaji. Se kasvaa paikoittain Gran Canarian ja Fuerteventuran saarilla. Meduusanpääkierto kasvaa rannikoiden lähellä, yleensä tuulen kuljettamalla kalkkikivihietikolla ja joskus sisämaan hietikoilla ja hiekkakivitasangolla. Hietikoilla laji viihtyy yhdessä hopeaherikin (Polycarpaea nivea) tai Heliotropium bacciferum -heliotroopin kanssa. Gran Canarian rannikon suolamaalla laji kasvaa yhdessä arinaganmaitteen (Lotus arinagensis), tyrskyputken (Astydamia latifolia), hopeavärttinäohdakkeen (Atractylis preauxiana), marokontyräruohon (Herniaria fontanesii) ja kanarianmehikorvan (Zygophyllum fontanesii) kanssa. Joskus lajia esiintyy myös pensasrisuvalvattia (Launaea arborescens), piiskakilokkia (Salsola vermiculata) ja Bassia tomentosa-suolukkaa kasvavalla ruderaateilla. Lajia arvioidaan olevan jäljellä lähes 90 000 yksilöä, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Varsinkin Gran Canarialla kasvi on voimakkaasti taantunut elinympäristöjen hävittämisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Kierrot Luokka:Kanariansaarien kasvit Luokka:Silmälläpidettävät kasvit
Chetia

Chetia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kuusi lajia, joita tavataan Afrikasta: * Chetia brevicauda Bills & Weyl, 2002 * Chetia brevis Jubb, 1968 * Chetia flaviventris Trewavas, 1961 * Chetia gracilis (Greenwood, 1984) * Chetia mola Balon & Stewart, 1983 * Chetia welwitschi (Boulenger, 1898) == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Uudistava maatalous

Uudistava tai regeneratiivinen maatalous on vaihtoehtoinen lähestymistapa ruuantuotantoon. Siinä tavoitellaan luonnon ekosysteemejä jäljittelevää maatalousjärjestelmää, jossa tapahtuvat prosessit lisäävät systeemin kaikkien osapuolten elinvoimaisuutta. Uudistavalle maataloudelle ei ole lainsäädäntöön tai sääntelyyn perustuvaa määritelmää. Tutkijat ja uudistavaa maataloutta edistävät tahot käyttävät määrittelyn lähtökohtina uudistavan maatalouden periaatteita ja käytäntöjä (mm. muokkauksen vähentäminen, kasvipeitteisyyden lisääminen, kerääjäkasvien käyttö, viljelykiertojen monipuolistaminen) tai hyötyjä (mm. ekosysteemin elpyminen, monimuotoisuuden lisääntyminen, vesitalouden parantuminen, vesistökuormituksen väheneminen, maan kasvukunnon parantuminen, hiilen varastoituminen) tai molempiaHagelberg, E., Wikström, U., Mattila, T. & Joona, J. 2020. Regeneratiivinen eli uudistava maatalous: ruuantuotannon uusi suunta. Baltic Sea Action Group. Verkkojulkaisu. https://carbonaction.org/wp-content/uploads/2020/06/BSAG-Regeneratiivinen- maatalous_FINAL.pdf . == Katso myös == * Hiiliviljely * Permakulttuuri == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Uudistavan viljelyn e-opisto Luokka:Maatalous
Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi

Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi (SOVA) on Suomessa vuonna 2005 säädettyyn lakiin ja asetukseen pohjautuva arviointimenetelmä. Lain tavoitteena on edistää ympäristövaikutusten arviointia ja huomioon ottamista viranomaisten suunnitelmien ja ohjelmien valmistelussa ja hyväksymisessä, parantaa yleisön tiedonsaantia ja osallistumismahdollisuuksia sekä edistää kestävää kehitystä. SOVA-lain mukainen arviointi on tehtävä, kun suunnitelma tai ohjelma on viranomaisen laatima ja koskee jotakin seuraavista: * maa-, metsä- tai kalatalous * energiahuolto * teollisuus * liikenne * jätehuolto * vesitalous * televiestintä * matkailu tai aluekehitys * alueidenkäyttö * ympäristönsuojelu * luonnonsuojelu Jos viranomaisen suunnitelmasta tai ohjelmasta on tehtävä luonnonsuojelulaissa säädetty Natura- arviointi, on siitä tehtävä myös SOVA-lain mukainen ympäristöarviointi. == Lähteet == Luokka:Ympäristöpolitiikka
Punakeiomena

Punakeiomena (Dovyalis abyssinica) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon, keiomenojen (Dovyalis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on piikkinen pensas tai pieni puu, jolla on pyöreä latvus. Punakeiomena voi kasvaa korkeimmillaan kymmenen metriä korkeaksi, mutta tavallisemmin se kasvaa noin kuusi metriä korkeaksi. Punakeiomena on kaksikotinen. Punakeiomena kasvaa vuoristometsissä, sademetsissä ja jokivarsien metsissä sekä joskus avoimemmilla metsäsavanneilla, pensastoissa tai kivikkoisilla kalkkikivirinteillä. Punakeiomenaa tavataan luonnossa itäisessä Afrikassa Etiopiasta ja Somaliasta etelään Malawiin ja Mosambikiin ulottuvalla alueella. Punakeiomenan hedelmät ovat syötäviä ja niitä voi syödä sellaisenaan tai kypsennettyinä. Hedelmien halkaisija on noin 2,5 cm ja niiden maku muistuttaa aprikoosia. Täysin kypsistä hedelmistä voi valmistaa hyvää hyytelöä. Punakeiomenan puuaines on kovaa ja sitä käytetään joihinkin tarve-esineisiin sekä polttopuuna. Punakeiomenan lehtiä ja juuria käytetään puolestaan perinteisessä lääkinnässä. Vaikka punakeiomena on kuuman ja kuivan tropiikin laji, se pärjää luultavasti kasvatettuna myös kosteammilla alueilla. Punakeiomena kasvaa parhaiten ravinteikkaassa, runsashumuksisessa sekä hyvin vettä läpäisevässä maaperässä. Laji ei pidä kalkkipitoisesta maaperästä. Kaksikotisena lajina punakeiomenasta tarvitaan sekä hede- että emikasveja, mikäli lajin halutaan tuottavan hedelmiä. Yksi hedekasvi riittää kuitenkin noin 30 emikasville. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Dovyalis abyssinica === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Punakeiomena (Dovyalis abyssinica) * JSTOR Global Plants: Dovyalis abyssinica * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Dovyalis abyssinica * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Dovyalis abyssinica Luokka:Keiomenat Luokka:Hedelmät
Be My Guest

Be My Guest on ukrainalaisen Gaitanan esittämä kappale, jolla hän edusti Ukrainaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Ukrainan edustuskappaleeksi sen voitettua ukrainalaisen Vidbir 2012 -laulukilpailun 18. helmikuuta 2012. Kappale pääsi Eurovision laulukilpailun toisesta semifinaalista finaaliin, jossa se sijoittui 15:nneksi. ==Listasijoituksia== Lista (2012) Paras sijoitus Belgia (Ultratip Flanders) 57 ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/gaitana === Viitteet === Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Ukrainan euroviisuedustuskappaleet
Lindelöfin avaruus

Lindelöfin avaruus (tai lyhyemmin Lindelöf) on sellainen topologinen avaruus X, jonka jokaisella avoimella peitteellä on numeroituva osapeite.Väisälä 2005, 96 Käsite on nimetty suomalaisen matemaatikon Ernst Lindelöfin mukaan, joka vuonna 1903 todisti, että jokaisella \mathbb{R}^n:n osajoukolla on tämä ominaisuus. == Lauseita == * Jokainen N_{2}-avaruus on Lindelöf. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Topologia
Aleksandr Ivanov (laulaja)

Aleksandr Viktorovitš Ivanov (, s. 29. lokakuuta 1994, Homel, Valko-Venäjä), tunnetaan myös taiteilijanimellä Ivan, on valkovenäläis-venäläinen laulaja. Ivanovin ura alkoi vuonna 2009, kun hän esiintyi Mass Medium Fest -rockfestivaalilla. Ivanov voitti 5 Stars -kilpailun vuonna 2015 ja hänen oli tarkoitus edustaa Venäjää Intervision laulukilpailussa 2015, mutta tapahtuma peruttiin. ==Eurovision laulukilpailu 2016== Ivanov valittiin 26. tammikuuta 2016 Valko-Venäjän euroviisukarsinnassa edustamaan maata Eurovision laulukilpailussa 2016 kappaleella Help You Fly. Ivanov aiheutti ennakkokohua ilmoittamalla, että aikoo esiintyä kilpailussa alasti elävien susien kanssa. Aikeita ei kuitenkaan hyväksytty. Eurovision laulukilpailussa Ivanov sijoittui toisen semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. ==Diskografia== ===Singlet=== *Krest I Ladon (2015) *Help You Fly (2016) ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/ivan-1 *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-valko-venaja-ivan-help-you-fly/ ===Viitteet=== Luokka:Valkovenäläiset laulajat Luokka:Valko-Venäjän euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inger Jägerhorn

Inger Kerstin Elisabeth Jägerhorn (os. Urbans, s. 19. maaliskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. == Ura == Jägerhorn valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1972, jonka jälkeen hän työskenteli Forum för ekonomi och teknik -aikakauslehden päätoimittajana 1973–1978 ja 1978–1982 Pohjoismaiden neuvoston pohjoismaisen yhteistyön tietopäällikkönä. Vuosina 1982–1986 Järgerhorn oli Hufvudstadsbladetin apulaispäätoimittaja ja taloustoimituksen esihenkilö. Vuodesta 1987 lähtien Jägerhorn työskenteli Tukholmassa Dagens Nyheterin pääkirjoitustoimittajana ja uutispäällikkönä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. == Perhe == Jägerhornin isä oli toimittaja Runar Urbans ja isoisä kansanedustaja Georg W. Johansson. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli professori Reginald Jägerhorn. Heidän poikansa on taikuri Robert Jägerhorn. == Teoksia == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt