EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ilmari Arvola

Ilmari Arvola (8. huhtikuuta 1880 Paavola – 27. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka teki monikymmenvuotisen elämäntyön Pellervo- lehdessä.Vainajia, Aamulehti, 28.12.1939, nro 351, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.12.2024Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 28.12.1939, nro 349, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.12.2024Kuolleita, Helsingin Sanomat, 28.12.1939, nro 349, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.12.2024Toimittaja Ilmari Arvola, Maaseudun Tulevaisuus, 28.12.1939, nro 145, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.12.2024 Arvola syntyi maanviljelijäperheeseen, mutta ei jatkanut vanhempiensa ammattia, vaan valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1902. Hän työskenteli valmistuttuaan opettajana Alatornion Ylivojakkalassa ja Hyrynsalmella, kunnes hänestä tuli Pellervo-Seuran konsulentti 1906 ja Pellervo-lehden toimittaja 1908. Arvola työskenteli lehden toimitussihteerinä yhtämittaisesti yli 30 vuotta, jona aikana lehden lukijakunta nousi useisiin satoihin tuhansiin. Lempinimen Luterus Arvola oli saanut jo Pellervo-Seuran konsulenttina, julkaistuaan kirjasen Osuuskassojen kymmenet käskyt. Suomen sisällissodan aikana Arvola osallistui Länkipohjan, Oriveden ja Lempäälän taisteluihin sekä Tampereen valtaukseen, jossa hän haavoittui. Hän julkaisi kirjoituksia Pellervo-Seuran julkaisuissa sekä teoksen Keskisuomalaiset sotapolulla ja kuvauksen Pohjois-Hämeen pataljoonan valheista sisällissodassa Länkipohjasta Tampereelle. Arvola kuoli sydänkohtaukseen 59-vuotiaana joulukuun lopulla 1939 Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
John Roberts (pormestari)

John Roberts (1932 tai 1933 - 2017) oli walesilaisen Milford Havenin () kaupungin pormestari ja kunnanvaltuuston jäsen. Hänen väitetty palvelusaikansa Kuninkaallisessa laivastossa paljastui valheelliseksi vuonna 2013. Roberts oli käyttänyt itsestään titteliä ”komentajakapteeni John Roberts RNR RD”, missä kirjaimet RNR merkitsevät laivaston reserviä ja RD reservin upseerin mitalia. Roberts kävi omien sanojensa mukaan koulunsa Milford Grammar Schoolissa. Hän liittyi Yhdistyneen kuningaskunnan kauppalaivastoon 24. toukokuuta 1956 ja työskenteli sen palveluksessa yli 30 vuotta vuoteen 1987 asti. Vuosina 1987-1992 hän toimi Pembrokeshiren kreivikunnan Punaisen Ristin johtajana. Roberts itse sanoi, että nimitys ”komentajakapteeni” syntyi tänä aikana, mutta että hänellä itsellään ei ollut asian kanssa tekemistä. Roberts väitti myös, että hänet oli kutsuttu vierailulle Buckinghamin palatsiin 18. heinäkuuta 1991 ja palkittu pitkästä urastaan kauppalaivastossa. 2000-luvulla Roberts toimi Milford Havenissa kunnanvaltuutettuna kahdentoista vuoden ajan alkaen huhtikuusta 2000 ja pormestarina vuodesta 2008 vuoteen 2009. Pormestarina Roberts oli mukana tarkastamassa uutta Qatariin perustettua Milford Havenin sataman kautta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan toimitettavan maakaasun varastointikeskusta huhtikuussa 2008. Milford Havenin pormestarina vuosina 1993-1994 toimineen ja entisen laivaston upseerin John Leen kuollessa marraskuussa 2009 Roberts väitti käyneensä laivaston oppiaikansa Davenportissa 1950-luvulla yhdessä Leen kanssa. Kun paikallislehti The Milford Mercury alkoi saada paikallisilta yhteydenottoja Robertsin laivastouraa koskien tämä ilmoitti, ettei ollut tosiasiassa koskaan ollut laivaston palveluksessa. Myöskään Kuninkaallisella laivastolla ei ollut arkistoissaan merkintöjä Robertsin väitetystä palvelusajasta. Roberts ei suostunut kommentoimaan sitä, mistä hänen laivaston univormunsa oli peräisin. Hän jätti tehtävänsä kunnanvaltuutettuna 17. tammikuuta 2013 vedoten terveyssyihin ja kuoli vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset merimiehet Luokka:Walesilaiset henkilöt Luokka:Pormestarit Luokka:1930-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Huijarit
Giambattista Pittoni

Giovanni Battista Pittoni eli Giambattista Pittoni (20. kesäkuuta 1687 Venetsia, Italia – 17. marraskuuta 1767 Venetsia) oli italialainen taidemaalari. Hän oli yksi 1700-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1687 syntyneet Luokka:Vuonna 1767 kuolleet Luokka:Rokokoomaalarit
Vincenzo Petrocelli

Vincenzo Petrocelli (6. heinäkuuta 1823 Cervaro, Italia – 2. helmikuuta 1896 Napoli, Italia) oli italialainen taidemaalari. Hän maalasi historiamaalauksia ja muotokuvia. === Italialaiset ansiomerkit === * Italian sotilasritarikunnan ritari taiteellisista ansioista == Museo == * Savoijin kuningashuone, "Marin Faliero" * Eremitaasi, Pietari Vincenzo Petrocelli, Museo Ermitage, . Portrait of Young Duke N.B. Yusupovа, 1851, Italia, 64,5х47,5 см., siirretty Eremitaasiin vuonna 1946 Neuvostoliiton kansojen etnografian museosta * Casertan palatsi, "Bice nel Castello di Rosato" Vincenzo Petrocelli, Reggia di Caserta. Bice nel Castello di Rosato, 1860, Italy, 89х102 см. * Quadreria di Palazzo Reale di Napoli. Italian Flag by V. Petrocelli.png|Italian lippu Vincenzo Petrocelli, Hermitage Museum, Portrait of Young Duke N.B. Yusupov.jpg|Muotokuva Nikolai Borisovits Jusupovista, Museum Eremitaasi, Pietari, Venäjä YusupovNB by Vincenzo Petrocelli.jpg|Vincenzo Petrocelli, n. 1860, Nikolai Borisovits Jusupovin muotokuva Vincenzo Petrocelli, I congiurati attendono il il Duca di Guisa.jpg|Salaliittolaiset odottavat Guisen herttuaa. Vincenzo Petrocelli, The young family.png|Nuori perhe Vincenzo Petrocelli, Greeting a suitor.png|Kosijan tervehdys Vincenzo Petrocelli, Mother and child.png|Äiti ja lapsi Arresti, Vincenzo Petrocelli.jpg|Pidätys == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Salvatore Garau

Salvatore Garau (s. 1953 Santa Giusta, Italia) on italialainen taidemaalari. == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/salvatore-garau/ Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francesco Filippini

Francesco Filippini (18. syyskuuta 1853 Brescia, Italia – 6. maaliskuuta 1895 Milano, Italia) oli italialainen taidemaalari. Hän oli yksi 1800-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan. == Taidemarkkinat == Sotheby'sin Milanon huutokaupassa vuonna 2007 Francesco Filippinin öljy kankaalle ”Ai piedi del ghiacciaio” (Jäätikön juurella, 1875) myytiin hintaan 102.250 euroa plus huutokauppamaksutSotheby's (19. joulukuuta 2007) /lot.96.html "1800-luvun maalaus ja veistos, myyntinumero MI0283". Sotheby's. Haettu 7. kesäkuuta 2022.. Vuonna 2008 Filippinin teoksia myytiin markkinoilla yksityisille keräilijöille 350 000 eurolla. Arvokkaimmat ja halutuimmat aiheet ovat talonpoikia ja paimenia, vuoria, kukkuloita edustavat aiheet. Kanvasinsa tärkeyden ja erittäin korkeiden hintojen vuoksi Francesco Filippini on yhdessä Mario Schifanon kanssa väärennetyin italialainen taidemaalari. Yli 30 % Filippinin teoksista oletetaan olevan väärennöksiä, pätevien ”kopioijien” valmistamia vuodesta 1930. Kaikki Francesco Filippinin autenttiset teokset on signeerattu, vain harvoin on viitteitä päivämäärästä. Asiantuntijan ei kuitenkaan ole vaikeaa tunnistaa väärennettyä filippiiniä, kun otetaan huomioon taiteilijan äärimmäinen johdonmukaisuus. Hän maalaa samalla tavalla myös pienissä mitoissa, pitkällä rivillään työskennellessään pienennetyillä tuilla. -uno- splendido-pittore-morto-a-42-anni-di-tisi/ Francesco Filippini, il dossier. Uno splendido pittore morto a 42 anni di tisi Stilarte, 4. marraskuuta 2015 Nykyään filippiiniliikkeen perustajan Francesco Filippinin alkuperäisteokset pitivät italialaista impressionismia toisin kuin ranskalaista, jonka isä on impressionisti maisemamaalari, joka inspiroi myös ”Umberto Boccionia”, talonpojan naisia ​​edustavat maalaismaisemat ovat erittäin harvinaisia ​​ja arvostukset ulkomaisilla markkinoilla voivat ylittää 2 miljoonan euron arvot intohimoisten yksityisten keräilijöiden keskuudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/francesco-filippini/ Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Ho Kan

Ho Kan (; 23. heinäkuuta 1932 Nanjing, Kiina) on kiinalainen maalari. Hän on yksi 1900-luvun merkittävimmistä kiinalaisista alallaan. ==Taidemarkkinat== Sotheby'sin Hongkongin huutokaupassa vuonna 2021 Ho Kanin teos Abstract Composition 抽象構圖 (1967) myytiin 149 974 eurollaSotheby s (10.10.) 2021) "Modern Art Day". Sotheby's. Viitattu 7. kesäkuuta 2022.. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fathi Hassan

Fathi Hassan (; 10. toukokuuta 1957 Kairo, Egypti) on egyptiläinen kuvataiteilija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä afrikkalaisista alallaan. == Museot == Fathi Hassanin teoksia on esillä useissa museoissa, mukaan lukien: * MOMA, New York, Yhdysvallat * British Museum, Lontoo * Barjeelin taidesäätiö, Marayan taidekeskus, Al Qasba, Sharjah, Yhdistyneet arabiemiirikunnat (yksityinen kokoelma Sultan Al-Qassemi Sooud) * Qatar Foundation, Galería VCUQatar, Ciudad de la Educación, Doha, Qatar (yksityinen kokoelma Cheikh Hamad ben Khalifa Al Thani) * Farjam Foundation, Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat * National Museum of African American History and Culture, Washington DC, Yhdysvallat * National Museum of African Art, Smithsonian Institution, Washington DC, Yhdysvallat * National Museum of African American History and Culture, Smithsonian Institution, Washington DC, Yhdysvallat * Victoria and Albert Museum, Lontoo * Fowler Museum, Los Ángeles, Yhdysvallat * Museo Arnhem, Alankomaat * University Museum Clark Atlanta, Georgia, Yhdysvallat * MAU Museo d'arte urbana, Torino Luokka:Egyptiläiset kuvataiteilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eudysminen suhde

Eudysminen eli eudisminen suhde on vaikutuserojen suhdeluku kahden enantiomeerin eli peilikuvaisomeerin lääkinnällisen tai muun vaikutuksen välillä. Jonkin kiraalisen aineen toinen enantiomeereistä voi olla biologisesti aktiivisempi kuin toinen: toinen aineista sitoutuu esimerkiksi johonkin reseptoriin voimakkaammin kuin toinen. Eutomeeri on enantiomeeri, jolla on haluttu vaikutus. Distomeeri on enantiomeeri, jolla ei ole haluttua vaikutusta tai sillä on ei-haluttuja ominaisuuksia. Suhde lasketaan jakamalla esimerkiksi eutomeerin EC50- tai IC50-arvo distomeerin saman mitatun asian arvolla. Jos suhde on 1, ovat enantiomeerien vaikutukset yhtä suuret. ==Esimerkkejä== *Sitalopraamin R/S enantiomeereistä vain S-enantiomeeri toimii merkittävissä määrin masennuslääkkeenä. *Talidomidin toinen enantiomeereistä on vaikutuksiltaan erilainen ja aiheuttaa sikiöille epämuodostumia. *Metorfaanin enantiomeereillä vaikutukset ovat myös erilaiset: levometorfaani on opioidi ja dekstrometorfaani on NMDA-reseptori antagonisti, eikä sillä ole juurikaan μ-opioidireseptori aktiivisuutta. *Lähes kaikki aminohapot ovat ihmiskehossa L-enantiomeerejä ja vain lähinnä ne ovat osa proteiinien rakenteita. D-enantiomeerejä ei voida liittää proteiineihin, mutta keho voi usein tosin muuntaa D-aminohappoja L-muotoon. ==Katso myös== *Raseeminen seos ==Lähteet== Luokka:Stereokemia
Bonito Generation

__NOTOC__ Bonito Generation on lontoolaisen indiepop yhtye Kero Kero Boniton esikoisalbumi, jonka julkaisi Double Denim Records 21. lokakuuta 2016. Kappaleille "Lipslap", "Break". "Trampoline" ja "Forever Summer Holiday" on julkaistu musiikkivideot. YouTube: Lipslap - musiikivideo YouTube: Forever Summer Holiday - musiikkivideo YouTube: Break - musiikkivideo YouTube: Trampoline - musiikkivideo == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # === Japanin bonuskappaleet === # * # # # # # # == Arvostelut == * The Guardian: The Guardian: Bonito Generation - levyarvostelu * TheNeedleDrop: 8/10 YouTube: The Needle Dropin levyarvostelu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 esikoisalbumit Luokka:Brittiläiset popalbumit
Charles Linn

Charles Linn (alun perin Carl Erik Engelbert Sjödahl; 13. kesäkuuta 1814 Pohja, Suomen suuriruhtinaskunta – 7. elokuuta 1882 Birmingham, Alabama, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen Yhdysvaltoihin muuttanut merikapteeni, tukkukauppias, pankkiiri ja teollisuusmies. Sjödahlin isä Erik Johan Sjödahl oli tarkastajana Billnäsin ruukilla. Sjödahl lähti merille vuoden 1830 tienoilla. Hän ehti purjehtia 53 kertaa Atlantin yli ja kolme kertaa maapallon ympäri ennen kuin asettui asumaan Yhdysvaltoihin. Sjödahl avasi vuonna 1838 kauppaliikkeen Alabaman Montgomeryssä ja muutti nimensä Charles Linniksi koska hänen alkuperäinen nimensä oli liian vaikea lausuttavaksi paikallisille asukkaille. Linn menestyikin sitten hyvin kauppiaana. Amerikan sisällissodan alettua 1861 Linn meni etelävaltioiden laivaston palvelukseen kapteeniksi. Hän kuljetti puuvillaa etelävaltioista Englannin Liverpooliin. Puuvillasta saaduilla tuloilla etelävaltiot rahoittivat sodankäyntiään. Heinäkuussa 1863 pohjoisvaltioiden asettamaa merisaartoa valvova tykkivene USS R. R. Cuyler valtasi Floridan eteläkärjen vesillä CSS Kate Dale-aluksen jonka kapteenina Linn oli. Linn vietiin poikansa kanssa vankina Washingtoniin mutta hän pääsi kuitenkin pian vapaaksi. Sodan jälkeen Linn oli tukkukauppiaana ensin New Orleansissa ja sitten taas Alabaman Montgomeryssä. Linn värväsi vuonna 1869 Suomesta isomman joukon siirtolaisia ja kustansi näiden matkan Alabamaan Yhdysvaltoihin neljän vuoden työsitoumusta vastaan.Alabamaan kesällä 1869 rekrytoidut siirtolaiset, Kaisa Kyläkosken Sukutukijan loppuvuosi-blogi 31.10.2017 Vuonna 1872 Linn perusti erään liikemiesryhmän pyynnöstä Alabaman Birminghamiin National Bank of Birmingham -pankin ja rakennutti pankille kaupunkiin kolmikerroksisen toimitalon. Hän oli perustamassa myös Linn Iron Works ja Birmingham Car and Foundry Company nimisiä teollisuusyrityksiä Birminghamiin. Birminghamin Linn Park -puistossa paljastettiin toukokuussa 2013 Charles Linnin näköispatsas, jonka on tehnyt Branko Medenica. Linnin mukaan on kaupungissa nimetty myös kirjastorakennus Linn-Henley Research Library.Tapio Onnela : Suomalaisten näköispatsaat ulkomailla: Charles Linn, Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit 31.10.2017 Patsas revittiin maahan ja turmeltiin touko–kesäkuun 2020 protestien yhteydessä.Raivostunut väkijoukko repinyt maahan suomalaissyntyistä miestä esittävän patsaan Yhdysvalloissa: Ihmiset hyppivät videolla haltioissaan muistomerkin kaatuessa MTV Uutiset 1.6.2020. Viitattu 3.6.2020. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Epoch

__NOTOC__ Epoch on yhdysvaltalaisen elektronista musiikkia tuottavan artistin Tychon neljäs albumi. Albumin julkaisi Ghostly International 20. syyskuuta 2016. Epoch oli ehdolla vuoden 2016 Grammy-palkintogaalassa vuoden parhaasta elektronisen musiikin albumista. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 76/100Tycho - albumi Metacriticissä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Epoch Discogsissa * Epoch Ghostly Internationalin kotisivuilla Luokka:Tychon albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Jim Neidhart

James Henry Neidhart (8. helmikuuta 1955 – 13. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen showpainija, jonka aktiivivuodet sijoittuivat 1980–1990-luvuille. Neidhart aloitti showpainiuransa vuonna 1979 ja debytoi World Wrestling Federationissa 21. tammikuuta 1985, Madison Square Gardenissa järjestetyssä tapahtumassa, nimellä Jim The Anvil Neidhart. Hän muodosti yhdessä Bret Hartin kanssa The Hart Foundation -duon, joka voitti kaksi kertaa World Tag Team -mestaruuden, ensimmäisen 7. helmikuuta 1987. Neidhart oli naimisissa Ellie Hartin, Bret Hartin siskon, kanssa. Pari sai kolme tytärtä, joista yksi, Natalie, on hänkin showpainiammattilainen. Neidhart kuoli äkilliseen sairaskohtaukseen, ja hänellä oli alkava Alzheimerin tauti.http://slam.canoe.com/Slam/Wrestling/2018/08/14/22783010.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset showpainijat Luokka:WWE Hall of Fame Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Kenneth Cook

Bert Kenneth Cook, myös: Kenneth Bernard Cook, kirjailijanimiä: Alan Hale, John Duffy (5. toukokuuta 1929 Lakemba, Sydney, New South Wales, Australia – 18. huhtikuuta 1987 Narromine, New South Wales, Australia) oli australialainen toimittaja, kirjailija ja elokuvantekijä. Hän oli Australian yleisradioyhtiön Australian Broadcasting Commissionin (ABC1) palveluksessa 1952–1961 ja omistautui sitten kirjoittamiselle. Myöhemmin hän teki jälleen töitä ABC:lle tuottamalla kymmeniä lyhytelokuvia, lähinnä lastenfilmejä, oman yhtiönsä Patrician Filmsin kautta. Ensimmäisen romaaninsa Cook kirjoitti 1950-luvun alussa. Ensin kustantaja hyväksyi sen, mutta piti sitä kuitenkin niin ala- arvoisena, että se jäi julkaisematta. Ensimmäinen julkaistu romaani on Wake in Fright vuodelta 1961. Sitä pidetään Cookin tuotannosta parhaana, ja kymmenkunta vuotta myöhemmin Evan Jones käsikirjoitti ja Ted Kotcheff ohjasi siitä elokuvan Kova loma. Cook on liikkunut monissa kirjallisuudenlajeissa, kirjoittanut rikoskirjallisuutta, käsitellyt historiaa, Vietnamin sotaa, esittänyt aborttiin liittyviä moraalikannanottoja, kirjoittanut Australian elokuva-alasta. Hän on käsitellyt Eurekan kapinaa vaimonsa Patrician kanssa tekemässään näytelmässä. Hän pohti Stockadessa Vietnamin sotaa ja väkivallan oikeutusta vallankäytössä. Näytelmä esitettiin 1971 Independent Theatressa Sydneyssä, ja heti kauden päätteeksi näyttelijät tekivät siitä elokuvaversion. Kriitikot suhtautuivat siihen nuivasti, mutta se kertoi kuitenkin Australian elokuva-alan surkeasta tilasta ja erityisesti siitä, kuinka paikalliset elokuvantekijät ovat jääneet vaille viranomaisten tukea. Ensimmäisen avioliiton Cook solmi Patricia Hickien kanssa. Avioliitto päättyi eroon. Cook ajautui konkurssiin ollessaan takaajana epäonnisessa elokuvahankkeessa. Sairaana ja masentuneena hän kirjoitti kirjan The Killer Koala (1986). Kirja menestyi ja palautti hänen itseluottamuksensa. Hän avioitui Jacqueline Frances Kentin kanssa tammikuussa 1987. Cook oli myös poliittisesti aktiivinen. Hän oli kahdesti ehdokkaana parlamenttiin, mutta ei tullut valituksi. Ensimmäisen kerran 1966 ja toisen kerran 1969. Cook kuoli sydänkohtaukseen. ==Palkinnot ja tunnustukset== * 2016 ehdokkaana Aurealis Awards for Excellence, australialainen spekulatiivinen fiktio, kauhukirjallisuus: teoksesta Fear Is the Rider (2016) * 1979 ehdokkaana Ditmar Awards, australialainen kaunokirjallisuus: teoksesta Play Little Victims (1978) ==Suomennetut teokset== * Pimeyden kahle (Chain of darkness) suomentaja Arto Tuovinen. Karisto, 1963. (Punaiset dekkarit 3). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kenneth Cook Jan Wositskyn yhteenveto ohjelmasta kanavalla Radio National (ABC) 24.8.2002 * "Out of Control in Oz: The Novels of Kenneth Cook" Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Australialaiset elokuvatuottajat Luokka:Australialaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Tapiolan ortodoksinen kirkko

Tapiolan ortodoksinen kirkko eli Pyhittäjä Herman Alaskalaisen kirkko on Espoon Tapiolassa sijaitseva ortodoksinen kirkkorakennus. Kirkko kuuluu Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan. ==Varhaisvaiheita== ===Ensimmäiset palvelukset=== Ortodoksiset jumalanpalvelukset Espoossa aloitti tapiolalainen, alkujaan vepsäläistaustainen rovasti Serafim Fiilin (1903–82) vuonna 1954. Hän toimitti palvelukset kotonaan. ===Luterilaisten suojissa=== Fiilinin jälkeen toimituksissa oli vuosien ajan katko, kunnes tapiolalainen Kirill Gluschkoff yhdessä isä Timo Lehmuskosken kanssa ryhtyi elvyttämään niitä. He saivat Tapiolan luterilaisen seurakunnan kirkkoherralta Samuel Lehtoselta luvan käyttää Tapiolan kirkon kerhotilaa palvelusten järjestämiseen. Ensimmäinen jumalanpalvelus oli paastonajan liturgia 8.3.1981, johon osallistui 60 henkeä. Jumalanpalvelukset kerhotilassa jatkuivat 10 vuoden ajan siten, että niitä oli 3–4 vuodessa ja osallistujia oli 60–120. Isä Serafim toimi kuolemaansa vuoteen 1982 asti palveluksissa rippi-isänä. Isä Timon kansainvälisten kontaktien kautta Tapiolassa vieraili muun muassa kreikkalainen kirkkokuoro vuonna 1987. ===Välivaihe=== Kerhotilan jälkeen espoolaisten ortodoksien yhteisö eli kiertolaiselämää, kun palveluksia toimitettiin milloin missäkin lähiössä. Espoon ortodoksien papiksi vuonna 1989 tullut isä Heikki Huttunen kehitti tästä yhteisölle uuden työmuodon, lähiöpalvelukset, joita on toimitettu noin kymmenessä espoolaislähiössä. ===Suomen kellomuseon tiloissa=== Vuodesta 1992 lähtien palveluksia järjestettiin Suomen kellomuseon tiloissa sijainneessa kappelissa, joka vihittiin 4.10.1992 ja pyhitettiin Herman Alaskalaiselle. Ajatus Herman Alaskalaisesta tuli Kirill Gluschkoffilta, joka oli kuullut hänestä viettäessään vuoden vaihto-opiskelijana New Yorkissa 1980-luvun alussa. Hänen mukaansa Suomessa oli jo tarpeeksi venäläisille pyhille, venäläisille jumalanäidin ikoneille ja pyhälle Nikolaokselle omistettuja kirkkoja ja tšasounia, kun taas Herman Alaskalainen edusti jotain uutta ja kiinnostavaa, ja hänellä oli myös yhteys Suomeen Valamon luostarin kautta. Kellomuseon kappelissa vieraili muun muassa Viron setukaisten kuoro Värskasta vuonna 1993. ==Oma kirkko== Esitys Tapiolan kirkon rakentamisesta tehtiin seurakunnan valtuustolle ensimmäisen kerran vuonna 1985. Kirkko rakennettiin vuosina 1997–1998 ja sen vihki käyttöön Helsingin metropoliitta Leo lokakuussa 1998. Kirkon suunnittelijana toimi arkkitehti Paul Hesse. Kirkon seinämaalaukset maalasi Alexander Wikström, joka sai työnsä valmiiksi vuonna 2008. Kirkon ikonostaasin on maalannut taiteilija Ulla Vaajakallio. Yhteisön pitkäaikaisina emäntinä ovat toimineet Raisa Tuomola 10 vuoden ajan ja Heli Witting 20 vuoden ajan. Kirkonisäntänä toimi kappelivaiheesta alkaen yli 20 vuoden ajan Seppo Ketola. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Espoon kirkkorakennukset Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Tapiola
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Imatra)

Pyhän Nikolaoksen kirkko on Imatralla sijaitseva ortodoksinen kirkkorakennus. Kirkko valmistui alun perin vuonna 1956 rukoushuoneeksi ja sen suunnittelijana toimi arkkitehti Toivo Paatela. Rukoushuonetta laajennettiin kaksi kertaa ennen kuin se vihittiin kirkoksi vuonna 1986. Kirkon vanhimmat ikonit ovat peräisin 1700-luvulta. ==Lähteet== Luokka:Imatran kirkkorakennukset Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Diamonds from Sierra Leone

Diamonds from Sierra Leone on yhdysvaltalaisen hip hop -artistin Kanye Westin kappale, joka julkaistiin vuonna 2005 hänen toisen studioalbuminsa Late Registration ensimmäisenä singlenä. Kappale sisältää samplen vuoden 1971 James Bond -elokuvan Timantit ovat ikuisia tunnuskappaleesta, jonka laulaa Shirley Bassey. Basseyn kerrotaan olleen hyvin vaikuttunut Westin performanssista ja kertoi, että haluaisi työskennellä hänen kanssaan tulevaisuudessa. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -musiikkilistan sijalle 43. ja Britannian singlelistan sijalle 8. Suomessa se puolestaan sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 17. ja oli listalla yhteensä 27 viikkoa. Kappale voitti Grammy- palkinnon 48. Grammy-palkintogaalassa kategoriassa Grammy Award for Best Rap Song. ==Kappaleet== Digitaalinen lataus # Diamonds from Sierra Leone – 4.00 Yhdysvaltain promosingle # Diamonds from Sierra Leone (Clean) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (Explicit) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (Instrumental) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (A cappella) – 3.18 Britannian promosingle # Diamonds from Sierra Leone (Clean) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (Explicit) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (Instrumental) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (A cappella) – 3.18 Britannian maxisingle # Diamonds from Sierra Leone – 4.01 # Jesus Walks – 4.58 # The New Workout Plan (Remix) 4.03 Britannian CD-single # Diamonds from Sierra Leone (Album Version) – 4.00 # Diamonds from Sierra Leone (Instrumental) – 4.00 Saksan CD-single # Diamonds from Sierra Leone (Album Version) # Jesus Walks (Remix Explicit) Euroopan maxisingle # Diamonds from Sierra Leone (Album Version) – 4.00 # Jesus Walks (Remix) – 4.58 ==Henkilöstö== *Tekijät: Kanye West, Devon Harris, John Barry, Don Black *Tuottajat: Kanye West, Jon Brion, Devon Harris *Äänittäjät: Anthony Kilhoffer & Tom Biller *Miksaussuunnittelija: Manny Marroquin *Avustavat suunnittelijat: Richard Reitz & Jarred Robbins *Koskettimet: Tom Craskey *Kitarat: Dave Tozer *Rummut: Michel Gondry ==Lähteet== Luokka:Kanye Westin kappaleet Luokka:Protestilaulut Luokka:Rasismin ja ksenofobian vastaiset laulut Luokka:Vuoden 2005 kappaleet
Hösmärinpuiston päiväkoti

Hösmärinpuiston päiväkoti on Hösmärinpuiston koulussa Espoossa yhdistettynä oleva päiväkoti. Rakennus valmistui syksyllä 2005. Johtajana toimii Hanna Marquis ja koko koulurakennuksen rehtorina toimii Marjut Tenkanen. == Lähteet == * http://www.espoo.fi/fi- FI/Paivahoito_ja_koulutus/Perusopetus/Peruskoulut/Alakoulut/Hosmarinpuiston_koulu Luokka:Espoon keskus Luokka:Espoon rakennukset ja rakennelmat
Pajukirppa

Pajukirppa (Crepidodera fulvicornis) on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva kiiltokirppalaji. Pajukirpat ovat vihreän tai pronssin hohtoisia kuoriaisia ja niillä on kirpoille tyypilliset paksuuntuneet takajalat. Kooltaan ne ovat noin 3 mm. Aikuiset pajukirpat voivat esiintyä suurina määrinä syöden pajujen lehtiä, mutta voivat ruokailla myös haavan lehdillä. Aikuisena pajukirpat talvehtivat maassa ja puiden kuorten raoissa. Toukkavaiheessa pajukirpat syövät kasvien juuria. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pajukirppa (Crepidodera fulvicornis) *Ötökkätieto: Pajukirppa (Crepidodera fulvicornis) *Coleoptera.org: Crepidodera fulvicornis *University of Wrocław: Crepidodera fulvicornis Luokka:Lehtikuoriaiset
Jarmo Vähä-Savo

Jarmo Vähä-Savo (s. tammikuu 1960 Noormarkku) on arvostettu suomalainen keittiömestari. Hän johti gourmet-ravintola G. W. Sundmansin keittiötä Helsingin Etelärannassa vuonna 2001, kun ravintola valittiin Vuoden ravintolaksi. Hänen aikanaan ravintolalla oli kansainvälisesti arvostettu Michelin-tähti (vuosina 2001–2007). Vähä-Savon alaisuudessa olivat myös Sundmans Krogin ja kalaravintola Haviksen keittiöt. Jarmo Vähä-Savo toimi kokkien suomenmestaruuskilpailuna tunnetun Vuoden kokki -kilpailun päätuomarina vuonna 2010. Hän on toiminut Suomen kokkimaajoukkueen valmentajana ja tuomarina Lyonissa järjestetyissä Bocuse d’Or -kokkikilpailuissa. Syksyllä 2014 Jarmo Vähä-Savo aloitti Taitotalon kongressikeskuksen à la carte -ravintola Talentin keittiömestarina Helsingin Pitäjänmäessä. Sitä ennen hän työskenteli Sodexholla. ==Teoksia== * Jarmo Vähä-Savo, Anna Paljakka, Timo Viljakainen & David Mitchell (2003) Mestarikokin makuja : ruokavuosi Sundmansilla (Sundmans' choice : a year of flavours from a master chef). Otava, ISBN 951-1-18673-6. * Jarmo Vähä-Savo, Virva Hyykoski & Anna Paljakka (2007) Tervetuloa meille! : nyyttäreistä huippuillallisiin. Otava, ISBN 978-951-1-21907-1. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomppabeats

Tomi Lahtinen tai Tomppabeats on helsinkiläinen hip-hop tuottaja, joka on tuottanut vuodesta 2013 asti hip-hop ja lo-fi musiikkia. Lahtinen on ottanut vaikutteita musiikkiinsa J Dillalta, Nujabesilta, Madlibilta, Flying Lotusilta ja Black Moth Super Rainbowilta. Spotify: Tomppabeatsin about - sivu == Diskografia == Albumit * Harbor LP (2015) * Arcade (2017) EP - levyt * Summer Festival (2015) * Tyttö EP (2015) * Oldies and Throwaways (2016) * Summer Lover EP (2016) * Habits (2022) Kokoelma - levyt * Discography (2015) * Discography 2016 (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bandcamp: Tomppabeats Luokka:Suomalaiset hip hop -tuottajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Theodor von Manteuffel

Otto Theodor von Manteuffel (3. helmikuuta 1805 Lübben – 26. marraskuuta 1882 Krossen (nyk. Krosno Odrzańskie, Puola))Nordisk familjebok (1912), s. 826–827 Runeberg.org. Viitattu 9.12.2017. oli saksalainen paroni ja konservatiivinen valtiomies, joka toimi Preussin pääministerinä vuosina 1850–1858. Otto Theodor von Manteuffel kuului vanhaan pommerilaiseen Manteuffelin aatelissukuun. Hän oli kenraali Edwin von Manteuffelin serkku. Hän opiskeli oikeus- ja kameraalitieteitä Hallen yliopistossa ja aloitti uransa Luckaun piirin maaneuvoksena (landrat). Hänet valittiin vuonna 1837 edustajaksi Brandenburgin provinssin maakuntapäiville. Vuodesta 1841 hän oli ylihallitusneuvoksena (oberregierungsrat) Königsbergissä.Otto Theodor Freiherr von Manteuffel Berliinin edustajainhuone. Viitattu 9.12.2017. Manteuffel nimitettiin vallankumousvuoden aikana 8. marraskuuta 1848 sisäministeriksi kenraali Friedrich Wilhelm von Brandenburgin johtamaan Preussin hallitukseen. Manteuffelilla oli keskeinen rooli vanhoillisen perustuslain säätämisessä joulukuussa 1848 ja sen muuttamisessa entistä vanhoillisemmaksi tammikuussa 1850. Marraskuussa 1850 hän siirtyi ulkoministeriksi ja solmi Itävallan kanssa Olmützin sopimuksen. Joulukuussa 1850 kuningas Fredrik Vilhelm IV nimitti Manteuffelin ministeripresidentiksi (pääministeriksi), ja hän jatkoi myös ulkoministerinä. Manteuffel kannatti itsevaltiutta ja pyrki jarruttamaan perustuslailliseen hallintoon siirtymistä. Ulkopolitiikassa hän kuunteli Preussin lähettiläänä Saksan liiton liittopäivillä toiminutta Otto von Bismarckia. Manteuffel joutui väistymään hallituksen johdosta, kun prinssi Vilhelm tuli veljensä sijaishallitsijaksi marraskuussa 1858. Pääministerikautensa jälkeen Manteuffel oli vuosina 1859–1860 maapäivien edustajainhuoneen jäsenenä ja vuodesta 1866 herrainhuoneen elinikäisenä jäsenenä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Preussin pääministerit Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Formula 3000 Monacon Grand Prix 2003

Formula 3000 Monacon Grand Prix 2003 oli Formula 3000 -kauden 2003 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa. Kilpailun voitti kuudennesta lähtöruudusta startannut Nicolas Kiesa, joka viimeisellä kierroksella ohitti kilpailua johtaneen Björn Wirdheimin hidastaessa vauhtiaan pääsuoralla tervehtiäkseen tallinsa mekaanikkoja. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1\. 7 Nicolas Kiesa Den Blå Avis 45 1:09.21,483 6 10 2\. 1 Björn Wirdheim Arden International 45 +0,895 1 8 3\. 10 Raffaele Giammaria Durango 45 +3,353 9 6 4\. 14 Jaroslav Janiš Superfund ISR - Charouz 45 +3,845 8 5 5\. 4 Zsolt Baumgartner Coloni Motorsport 45 +4,550 10 4 6\. 2 Townsend Bell Arden International 45 +5,354 18 3 7\. 15 Yannick Schroeder Superfund ISR - Charouz 45 +15,858 12 2 8\. 12 Jeff van Hooydonk Team Astromega 45 +16,885 7 1 9\. 17 Bernhard Auinger Red Bull Junior Team F3000 44 +1 kierros 13 10\. 18 Will Langhorne BCN F3000 43 +2 kierrosta 17 Kesk. 9 Giorgio Pantano Durango 39 Kolari (Sperafico) 3 Kesk. 6 Enrico Toccacelo Super Nova Racing 34 Kolari (Liuzzi) 5 Kesk. 16 Vitantonio Liuzzi Red Bull Junior Team F3000 34 Kolari (Toccacelo) 4 Kesk. 11 Tony Schmidt Team Astromega 25 Tärinä 16 Kesk. 8 Phil Giebler Den Blå Avis 0 Pyörähdys 15 DNS 19 Alessandro Piccolo BCN F3000 0 Vetäytyi 11 DSQ 3 Ricardo Sperafico Coloni Motorsport 39 Hylättiin 2 DSQ 5 Derek Hill Super Nova Racing 17 Hylättiin 14 Lähde: == Lähteet == Luokka:Formula 3000 -kausi 2003
In memoriam (Sibelius)

In memoriam op. 59 on Jean Sibeliuksen säveltämä hautajaismarssi Eugen Schaumanin muistoksi. Sibelius sävelsi marssin Schaumanin ammuttua Nikolai Bobrikovin ensimmäisen sortokauden lopulla. Sävellys valmistui 14. joulukuuta 1909, mutta Sibelius oli tyytymätön ja sävellys saavutti lopullisen muotonsa maaliskuussa 1910. Ensiesitys lykkääntyi lokakuuhun 1910. Sävellys soitettiin Sibeliuksen omissa hautajaisissa vuonna 1957. == Lähteet == Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset Luokka:Jean Sibeliuksen teokset
Rudolf von Auerswald

Rudolf Ludwig Cäsar von Auerswald (1. syyskuuta 1795 Königsberg – 14. tammikuuta 1866 Berliini)Heinz Gollwitzer: Auerswald, Rudolf Ludwig Cäsar Neue Deutsche Biographie (1953) Deutsche Biographie. Viitattu 9.12.2017. oli saksalainen valtiomies, joka toimi Preussin pääministerinä vallankumousvuoden aikana kesäkuusta syyskuuhun 1848. Auerswald palveli vuosina 1812–1820 upseerina Preussin armeijassa ja viljeli sen jälkeen suurtilaansa Itä- Preussissa.Nordisk familjebok (1904), s. 389 Runeberg.org. Viitattu 9.12.2017. Hän oli 1824–1834 Heiligenbeilin piirin maaneuvos (landrat), 1838–1842 Königsbergin ylipormestari ja 1842–1848 hallintojohtaja (regierungspräsident) Trierissä, minkä ohella hän kuului Itä-Preussin maakuntapäivien ritarihuoneeseen. Vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen jälkeen liberaalina pidetty Auerswald nimitettiin Itä-Preussin ylipresidentiksi (oberpräsident). Hänet valittiin myös edustajaksi Preussin kansalliskokoukseen ja hän oli kesäkuusta syyskuuhun 1848 maan pää- ja ulkoministerinä. Vallankumousta seuranneen konservatiivisen reaktion vuosina hän oli maapäivien edustajainhuoneen liberaaliin opposition johdossa ja kuului lyhytaikaiseen Erfurtin liiton parlamenttiin. Auerswald palasi Preussin hallitukseen, kun sijaishallitsijaksi tullut hänen lapsuudenystävänsä, prinssi Vilhelm nimitti hänet vuonna 1858 Karl Anton von Hohenzollern-Sigmaringenin hallitukseen salkuttomaksi ministeriksi. Prinssihallitsija Vilhelmin tuki teki Auerswaldista hallituksen vahvan miehen ja hän yritti uudistaa Preussin sotavoimia. Hallituksen kaaduttua maaliskuussa 1862 Auerswald vetäytyi julkisesta elämästä. Rudolf von Auerswaldin veli oli Frankfurtin kansalliskokouksen edustajana toiminut kenraalimajuri Hans von Auerswald, jonka vallankumoukselliset surmasivat syyskuussa 1848. ==Lähteet== Luokka:Preussin pääministerit Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Ludolf Camphausen

Gottfried Ludolf Camphausen (10. tammikuuta 1803 Hünshoven, Geilenkirchen – 3. joulukuuta 1890 Köln)Erich Angermann: Camphausen, Gottfried Ludolf Neue Deutsche Biographie (1957) Deutsche Biographie. Viitattu 9.12.2017. oli saksalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Preussin pääministerinä vallankumousvuoden aikana maaliskuusta kesäkuuhun 1848. Camphausen perusti vuonna 1826 August-veljensä kanssa pankin Kölniin.Nordisk familjebok (1905), s. 1095 Runeberg.org. Viitattu 9.12.2017. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana hän vaikutti liike-elämän ohella edustajana Kölnin kaupunginraadissa ja Reininmaan maakuntapäivillä. Vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen yhteydessä reininmaalaisten liberaalien johtohahmona pidetty Camphausen nimitettiin Preussin pääministeriksi 29. maaliskuuta. Hän erosi jo 20. kesäkuuta, kun Preussin kansalliskokous torjui hänen hallituksensa valmisteleman perustuslakiesityksen. Camphausen nimitettiin heinäkuussa 1848 Preussin lähettilääksi Frankfurtin kansalliskokouksen perustaman väliaikaisen hallituksen luo. Hän puolusti tarmokkaasti Preussin itsenäisyyttä ja jarrutti kansalliskokouksen yritystä perustaa saksalainen liittovaltio. Hän luopui lähettilään tehtävästä huhtikuussa 1849 ja oltuaan vielä jonkin aikaa Preussin maapäivien edustajana hän palasi pankinjohtajan uralle. Camphausen omisti myös Rüngsdorfissa Bonnin lähellä sijainneen yksityisen observatorion ja suoritti siellä astrofysikaalisia tutkimuksia. Ludolf Camphausenin toinen veli oli valtiomies Otto von Camphausen, joka toimi myöhemmin valtiovarainministerinä Otto von Bismarckin hallituksessa. ==Lähteet== Luokka:Preussin pääministerit Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Ahmed Tevfik pašša

Ahmed Tevfik pašša (11. helmikuuta 1845 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 8. lokakuuta 1936 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen valtiomies ja Osmanien valtakunnan viimeinen suurvisiiri. Hän toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä kolme kertaa, vuonna 1909, vuosina 1918–1919 ja vuosina 1920–1922.Ahmed Tevfik Pasa Encyclopedia Britannica Hän oli myös Osmanien valtakunnan ulkoministeri vuosina 1899–1909. Aikaisemmin hän toimi muun muassa suurlähettiläänä Roomassa, Wienissä, Pietarissa, Ateenassa ja Berliinissä. Hän tuki avoimesti Mustafa Kemalin nationalistista liikettä, joka vastusti Sèvresin rauhansopimusta. ==Lähteet== Luokka:Osmanien valtakunnan suurvisiirit Luokka:Paššat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Ilmavoimien kiltaliitto

Ilmavoimien Kiltaliitto ry on Suomen ilmavoimien toiminnan piiriin liittynyt kiltaliitto. Siihen kuuluvat jäseninä http://www.mpkl.fi/jasenyhdistys/ilmavoimien-kiltaliitto-ry/ Lapin Lennoston Kilta, Satakunnan Lennoston Kilta, Karjalan Lennoston Kilta, Ilmasotakoulun Kilta, Lentosotakoulun Kilta, Lentovarikon Kilta, Viestikoelaitoksen Kilta, Ilmavoimien viestikilta, Lentotekniikan Kilta ja Utin Ilmakilta. Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat Ilmavoimien toimintaan liittyvät killat nimi kunta perustettu muuta Lapin Lennoston Kilta 14. huhtikuuta 1962 entinen Lapin Lennoston – Lentorykmentti 4:n kilta Satakunnan Lennoston Kilta 18. lokakuuta 1968 Karjalan Lennoston Kilta 1. huhtikuuta 1980 Ilmasotakoulun Kilta 29. huhtikuuta 2006 Lentosotakoulun Kilta 9. kesäkuuta 1968 Lentovarikon Kilta 4. huhtikuuta 1991 Viestikoelaitoksen Kilta 3. kesäkuuta 1987 Ilmavoimien Viestikilta 5. joulukuuta 1965 Lentotekniikan Kilta 4. marraskuuta 1966 Kymenlaakson Ilmakilta 20. helmikuuta 1966 Helikopterikilta 25. helmikuuta 1997 ==Lähteet== Luokka:Maanpuolustuskillat
Paikallispataljoona

Paikallispataljoona on Suomen puolustusvoimien 1. tammikuuta 2015 perustama joukkoyksikkötyyppi, mikä käsittää paikallisjoukkojen yksiköitä. https://yle.fi/uutiset/3-7210886 Paikallispataljoonan maakuntakomppaniat on muodostettu vapaaehtoisista reserviläisistä. == Lähteet == Luokka:Suomen maavoimien organisaatiot ja vahvuudet‎
Piispajärven koulu

Piispajärven koulu oli Suomussalmen Piispajärven kylässä Kainuussa vuosina 1923–2015 toiminut kyläkoulu, vuoteen 1973 asti kansakoulu ja sitten peruskoulun alakoulu. Koulussa oli 1930-luvulla yli 80 oppilasta, kun taas viime vaiheessa 2010-luvun puolessavälissä oppilaita oli enää kymmenkunta ja opettajia kaksi. Koulu sijaitsee valtatie 5:n varrella. Lakkautuksen jälkeen alueen lähimmät koulut ovat Taivalkosken Hutun koulu noin 20 kilometrin päässä ja Ruukinkankaan koulu Ämmänsaaressa, jonne on matkaa 56 kilometriä. ==Historiaa== Piispajärven kansakoulun toiminta alkoi pari vuotta oppivelvollisuuslain voimaantulon jälkeen vuonna 1923, samanaikaisesti kuin Laajan ja Kerälän koulujen toiminta. Aluksi koulu toimi vuokratiloissa Alassalmella. Opettajana toimi kiertokoulunopettaja Kaisa Lyydia Juntunen Ruhtinansalmelta. Oppilaita oli aluksi 41. Parin vuoden päästä saatiin tilat myös keittolalle ja oppilasasuntolalle. Vuonna 1928 oppilaita oli 51, joista asuntolassa majoittui 21. Kaikkiaan Suomussalmen kouluissa oli tuolloin 16 oppilasasuntolaa, joihin majoittui pitkien välimatkojen vuoksi yli kolmannes kunnan koululaisista. Tammikuussa 1928 kaksi Piispajärven asuntolan oppilasta eksyi ja yöpyi metsässä kotimatkalla, minkä jälkeen kunnan kouluvaliokunta määräsi lapsille saattajan kotimatkalle. Piispajärven oma hirsirakenteinen koulutalo valmistui vuonna 1930, jolloi koulussa oli 83 oppilasta, 62 majoitettuna asuntolan viiteen huoneeseen. Opettajaksi tuli Siiri Kinnunen, myöhemmin Luukkonen, joka jatkoi työtään vuoteen 1971 saakka. Joulukuussa 1939 koulu paloi talvisodan kranaattikeskityksessä, mutta koulunpitoa voitiin jatkaa säilyneessä asuntolarakennuksessa. Uusi kivirakenteinen koulu valmistui 1953. Piispajärven koulun opettajaksi tuli 1960-luvun alussa Simo Viinikkala, joka julkaisi vuonna 2001 muistelmateoksensa Pyhämaan poika Piispajärvellä. Peruskouluun siirtymisvuodesta 1973 lähtien Piispajärven oppilasmäärä alkoi laskea viidestäkymmenestä niin, että 1990-luvulle tultaessa oppilaita oli enää 19 oppilasta. Koulu lakkautettiin vuonna 2015, jolloin oppilasmäärä oli jäämässä alle kymmeneen. Koulukiinteistö myytiin 10 000 eurolla kyläläisten perustamalle osuuskunnalle. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Heikkinen, Reijo: Kasvatus ja koulutus Kainuussa : Kainuun koulutusjärjestelmän kehitys syyskuuhun 1945 mennessä. Väitöskirja, Kajaanin opettajankoulutuslaitos, Oulun yliopisto, 1995. ISBN 952-90-6419-5. *Vester, Lippo (toim.): Pirttikoulusta luokattomaan lukioon : Suomussalmen koululaitos 1895–1995. Suomussalmen koulutuslautakunta, 1996. ISBN 951-9390-24-3. *Viinikkala, Simo: Pyhämaan poika Piispajärvellä : muistelmia nuoruusajoilta sekä opettajavuosilta Piispajärvellä. Suomussalmen sivistyslautakunta, 2001. ISBN 951-9390-39-1. Luokka:Suomussalmen peruskoulut Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Real Love

Real Love on John Lennonin kirjoittama The Beatles -kappale, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 1996. Yhtyeen hengissä olleet jäsenet Ringo Starr, George Harrison ja Paul McCartney levyttivät kappaleen uudelleen helmikuussa 1995 jo edesmenneen John Lennonin äänittämän demonauhan päälle. Anthology 2 -albumille sisältyvä kappale ilmestyi myös singlenä. Real Love oli The Beatlesin viimeinen uusi kappale ennen Now and Then -kappaleen julkaisua vuonna 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen virallinen musiikkivideo Youtubessa Luokka:Vuoden 1996 kappaleet Luokka:The Beatlesin kappaleet
Karen Sisco

Karen Sisco on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka pääosassa näyttelee Carla Gugino. Sarjan loi romaanikirjailija Elmore Leonard, joka perustuu hahmoon joka esiintyi useissa hänen töissään ja elokuvassa Mieletön juttu (1998). Sarja debytoi 1. lokakuuta 2003 American Broadcasting Companyn kanavalla. Sarja lopetettiin seitsemän jakson jälkeen. Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:ABC:n televisio- ohjelmat
Heinolan Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko

Heinolan Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko eli Heinolan ortodoksinen kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Heinolassa. Valmistuessaan vuonna 1956 kirkko vihittiin alun perin tsasounaksi. Vihkimisen toimitti piispa Aleksanteri 6. joulukuuta vuonna 1956. Kirkoksi rakennuksen vihki metropoliitta Johannes 31. elokuuta 1986. == Lähteet == Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Jelizaveta Zarubina

Jelizaveta Julijevna Zarubina (, synt. Lisa Rozensweig; 1. tammikuuta 1900 - 14\. toukokuuta 1987)Elizabeth Zarubina. Spartacus Educational. Viitattu 9.12.2017. oli neuvostoliittolainen vakoilija. Yhdysvalloissa oleskellessaan hän käytti nimeä Elizabeth Zubilin ja hänet tunnettiin myös nimellä Lisa Gorskaja. Hänellä oli keskeinen rooli atomipommin valmistustietojen toimittamisessa Neuvostoliiton haltuun. Zarubina syntyi Bessarabiassa Rozensweigin juutalaisperheeseen. Hän liittyi paikalliseen kommunistinuorten järjestöön vuonna 1919. Vuonna 1924 hän sai työn Neuvostoliiton lähetystössä ja siirtyi 1925 vastaavaan tehtävään Wienissä. Vuodesta 1929 hän toimi Turkissa laittoman kommunistipuolueen tehtävissä. Vuonna 1929 hän avioitui Jakob Blumkinin kanssa. Yhdessä he toimivat vakoilutehtävissä Tanskassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Tanskassa oleskellessaan hän urkki ydinaseen toimintaperiaatteen tieteilijä Niels Bohrilta. Vuodesta 1941 alkaen Zarubinin pariskunta ja heidän työtoverinsa Maria Konnenkova vakoilivat Manhattan- projektia saadakseen selville ydinaseen valmistustavan. Heillä oli yhteyksiä erityisesti projektinjohtaja Robert Oppenheimerin vaimoon sekä tieteilijä Albert Einsteiniin, jota Konnenkova liehitteli. Vakoiluryhmän tieteellisenä asiantuntijana toimi Jelena Kozeltseva. Ryhmä pystyi toimittamaan Neuvostoliittoon erittäin tarkat tiedot ydinaseen valmistamisesta.Soviet Spy Who Outwitted Einstein. Irina Titova. Petersburg City 28.7.2004. Heidät kutsuttiin takaisin Moskovaan elokuussa 1944. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset vakoojat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Vesikulkuneuvo

Vesikulkuneuvot tai alukset ovat vedessä liikkuvia kulkuneuvoja, joihin luetaan mm. laivat, veneet, lautat, ilmatyynyalukset ja sukellusveneet. Vesikulkuneuvoilla voidaan liikennöidä vaihtelevissa olosuhteissa ja niitä voidaan käyttää niin matkustajien tai rahdin kuljettamiseen kuin sotilastarkoituksiinkin. Vesikulkuneuvoilla on yleensä jokin liikkumisen mahdollistava työntövoima (purje, airo tai moottori) ja siten ovat erillään yksinkertaisista laitteista jotka vain kelluvat vedessä, kuten tukkilautta tai ponttoonilaituri. Maaefektialukset eli pintaliitäjät, jotka ”lentävät” vedenpinnan yläpuolella niin kutsutun maavaikutuksen avustamana, ja ilmatyynyalukset ovat ilma-alusta muistuttavasta toimintaperiaatteestaan huolimatta vesikulkuneuvoja ja niitä koskevat merenkulkuun liittyvät säädökset. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Nivan koulu (Suomussalmi)

Nivan koulu oli Suomussalmen Vaarannivan kylässä Kainuussa sijainnut peruskoulun alakoulu. Koulussa oli 21 oppilasta lukuvuonna 2015–2016 (Tilaajille.). Enimmillään koulussa on ollut yli sata oppilasta. Nivan koulun nykyinen keltainen koulurakennus on vuodelta 2008, sen tieltä purettu, liian suureksi käynyt kivikoulu vuodelta 1954. Uusi koulu oli ensimmäinen Suomussalmelle rakennettu uusi koulurakennus sitten 1960-luvun. Koulu lakkautettiin vuonna 2019. ==Historiaa== Nivan (Polvelan) kansakouluun tuli perustamisvuonna 1927 oppilaita alakouluun 17 ja yläkouluun 27. Tilat oli vuokrattu Korkeaisen talosta: luokkahuone, veistohuone, keittiö sekä opettajan kamari. Alusta asti kouluun kuului myös oppilasasuntola pitkämatkalaisia varten. Vuonna 1954 saatiin vuokratilojen korvaajiksi omat uudet tilat oppilasmäärän kasvettua lähes 80:een. Oppilaista puolet käytti asuntolaa, ja koulussa oli kolme opettajaa. Autoistumisen myötä koulukuljetukset tekivät asuntolan tarpeettomaksi vuonna 1963. Vuonna 1972 siirryttäessä kansakoulusta peruskouluun oppilaita oli 61, vuonna 1980 enää 52 ja vuonna 1995 kahdeksantoista. Uuden koulun valmistuessa 2008 Suomussalmen muita kouluja olivat Nivan lisäksi vielä Piispajärvi, Ruhtinansalmi, Pesiönlahti, Haukila ja Jumaliskylä, mutta kun Piispajärven koulukin vuonna 2015 lakkautettiin, Nivan koulu jäi Suomussalmen viimeiseksi kyläkouluksi. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Heikkinen, Reijo: Kasvatus ja koulutus Kainuussa : Kainuun koulutusjärjestelmän kehitys syyskuuhun 1945 mennessä. Väitöskirja, Kajaanin opettajankoulutuslaitos, Oulun yliopisto, 1995. ISBN 952-90-6419-5. *Vester, Lippo (toim.): Pirttikoulusta luokattomaan lukioon : Suomussalmen koululaitos 1895–1995. Suomussalmen koulutuslautakunta, 1996. ISBN 951-9390-24-3. Luokka:Suomussalmen peruskoulut Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Bahrain kesäolympialaisissa 2012

Bahrain osallistui Lontoon olympialaisiin vuonna 2012 12 urheilijan joukkueella. Maa osallistui historiansa kahdeksansiin kesäolympialaisiin. Bahrain sai myös kritiikkiä osallistumisestaan maassa tapahtuneen kansannousun vuoksi. Bahrainin olympiakomitea valitsi kaksitoistahenkisen joukkueen edustamaan maata. Edustajista 8 oli naisia ja 4 miehiä. Urheilijat osallistuivat yleisurheiluun, ampumalajeihin ja uimiseen. Ensimmäistä kertaa maan historiassa joukkueessa oli enemmän naisia kuin miehiä. Bahrain voitti näissä olympialaisissa maan ensimmäisen olympiamitalin Maryam Yusuf Jamalin voitettua naisten 1500 metrin juoksussa pronssia. Kesäolympialaisissa 2012 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2012
Nivan koulu

Nivan koulu voi tarkoittaa seuraavia: * Nivan koulu (Hyrynsalmi) * Nivan koulu (Joensuu), entinen koulu Pyhäselän Hammaslahdella * Nivan koulu (Kiuruvesi) * Nivan koulu (Kuhmo) * Nivan koulu (Suomussalmi)
Nivan kansakoulu

Nivan kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja: *Nivan kansakoulu (Kuhmo) *Nivan kansakoulu (Pyhäselkä) *Nivan kansakoulu (Suomussalmi) Luokka:Suomen kansakoulujen täsmennyssivut