EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leikkausjännitys

thumb|right|Leikkausjännitys τ kohdistuu neliön yläreunaan, kun alareunaa pidetään paikoillaan. Jännitys johtaa muodonmuutokseen ja neliöstä tulee suunnikas. Leikkausjännitys (symboli \tau\,, tau) tarkoittaa jonkin materiaalin pintaan yhdensuuntaisesti kohdistuvaa jännitystä, kun normaalijännitys kohdistuu kohtisuoraan pintaa vasten. Keskimääräinen leikkausjännitys on : \tau = {F \over A} missä :\tau = leikkausjännitys :F = voima :A = pinta-ala. Leikkausjännityksen suhde sen aiheuttamaan muodonmuutokseen on kullekin materiaalille ominainen vakio, jota sanotaan sen liukumoduuliksi eli liukukertoimeksi. ==Leikkausjännitys fluidissa== Kun fluidi (neste tai kaasu) liikkuu kiinteän pinnan suuntaisesti, siihen kohdistuu leikkausjännitys. Fluidin nopeus aivan kiinteän pinnan rajalla on nolla suhteessa pintaan (ns. no-slip-ehto), mutta jollain korkeudella rajapinnasta virtausnopeus vastaa fluidin nopeutta. Näiden kahden pisteen välistä aluetta kutsutaan rajakerrokseksi. Newtonilaisilla fluideilla leikkausjännitys on verrannollinen fluidin venymänopeuteen viskositeetin toimiessa verrannollisuuskertoimena. Ei-newtonilaisille fluideille tämä sen sijaan ei pidä paikkaansa, koska niiden viskositeetti ei ole vakio. Newtonilaiselle fluidille leikkausjännitys on :\tau = \mu \frac{\partial u}{\partial y}~~, missä :\mu on fluidin dynaaminen viskositeetti, :\frac{du}{dy} on nopeusgradientti kohtisuoraan pinnan suuntaan nähden. Luokka:Jatkuvan aineen mekaniikka Luokka:Suureet fa:کرنش برشی
Yläjärvi (täsmennyssivu)

Yläjärvi voi tarkoittaa seuraavia: == Kylä == * Yläjärvi, entinen kylä Korpiselällä * Yläjärvi nyk. Priladožkoje, kylä Pyhäjärvellä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella == Järvi == * Yläjärvi, järvi Inarissa Paatarin lähellä * Yläjärvi, järvi Inarissa Sulkusjärven lähellä * Kälkäjärvien Yläjärvi, järvi Joutsassa * Yläjärvi, järvi Kiuruvedellä * Yläjärvi, järvi Kuhmossa * Yläjärvi, järvi Kuhmoisissa * Yläjärvi, järvi Mikkelissä * Yläjärvi, järvi Padasjoella * Yläjärvi, järvi Pyhäjoella * Yläjärvi, järvi Sallassa * Yläjärvi, järvi Sulkavalla * Yläjärvi, järvi Tuusniemellä * Yläjärvi, järvi Varkaudessa ; ulkomailla * Yläjärvi (), järvi Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla * Yläjärvi, järvi Korpiselällä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella * Yläjärvi, järvi Pyhäjärvellä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella == Henkilöitä == * Erja Yläjärvi (s. 1977), suomalainen päätoimittaja, Toivo Yläjärven tytär * Toivo Yläjärvi (1941–2014), suomalainen poliitikko, Keskustan kansanedustaja ja ministeri. == Katso myös == * Alajärvi * Ylälampi Luokka:Järvien täsmennyssivut
Gunibin piiri

Gunibin piiri (, avaariksi Гъуниб район, Gunib raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta- ala on 610 neliökilometriä. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009). Gunibin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Hunzahin, koillisessa Gergebilin, idässä Levašin, kaakossa Lakin, etelässä Tšarodan ja lännessä Šamilin piireihin. Piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Batsada, Buhty, Gonoda, Gunib, Hindah, Hototš, Keger, Koroda, Kudali, Kujada, Megeb, Oboh, Rugudža, Salta, Šangoda, Sogratl, Šulani ja Tšoh. Hallinnollinen keskus on Karakoisujoen rannalla sijaitseva Gunibin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 67. Asukkaista 94 % on avaareja ja 5 % dargeja. Gunibista on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 150 kilometriä. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon. Teollisuutta edustavat säilyketehdas, vesivoimalaitos, leipomot ja myllyt. Piirin alueella on yli 300 kulttuurihistoriallista ja arkkitehtonista muistomerkkiä, Verhni Gunib -luonnonpuisto, Venäjän tiedeakatemian Dagestanin tiedekeskuksen kasvitieteellinen puutarha, lasten parantola ja lomahotelli. 1800-luvulla käyty Kaukasian sota päättyi imaami Šamilin vangitsemiseen Gunibissa. Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen Gunib. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gunibin piirin sivusto *
Fanny Davidsson

Fanny Eufrosyne Davidsson tai Davidson, suomentaja ja sanoittaja nimellä F. Davidson (sukunimi vuodesta 1935 Sartto; 18. marraskuuta 1877 Tampere – 15. maaliskuuta 1962 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija. Tamperelaisen tehtailija David Wilhelm Davidssonin ja Eufrosyne Antaverkan tytär Fanny Davidsson pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta 1899. Hän opiskeli jonkin aikaa kirjallisuutta Helsingin yliopistossa, mutta palasi sitten toimittajaksi Tampereelle. Fanny Sartto toimi vuonna 1943 perustetun Pirkkalais-Kirjailijat ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana. Kirjailija Panu Rajala on kuvannut romaanissaan Runoilijan sydän Davidssonin ja runoilija J. H. Erkon välistä suhdetta. Erkko asui alivuokralaisena tehtailija Davidssonin perheessä toimiessaan Tampereella alkoholin valmistuksen tarkastajana. Hän kirjoitti 18-vuotiaalle Fannylle runosäkeitä ja he kävivät myös yhdessä teatterissa katsomassa Minna Canthin Sylvi-näytelmää. Runoilija ehti jo kosiakin Fannya, mutta suhde kariutui siihen, että Fannyn isä ei hyväksynyt Erkon toimintaa työväenliikkeen piirissä. Fanny Davidsson oli myöhemmin kihloissa vuodesta 1906 alkaen työväenrunoilija Kössi Kaatran kanssa mutta he eivät menneet koskaan naimisiin ja suhde katkesi 1920-luvulla Kaatran paettua Suomen sisällissodan jälkeen Ruotsiin. == Teoksia == * Hengetär, romaani. Otava 1904 * Viettejä, novelleja. Vihtori Kosonen, Helsinki 1908 * Tampereen teatterien vaiheita. Tekijä, Tampere 1929 == Suomennoksia == * Gustaf af Geijerstam: Eksyksissä. K. Kaatra, Tampere 1907, Isak Julin, Tampere 1912 (alkuteos Vilse i lifvet) * Jack London: Erämaan ääni. K. Kaatra, Tampere 1907, Isak Julin, Tampere 1912 (alkuteos The Call of the Wild) * Ernst Toller: Koneitten murskaaja. Näytelmä, ensi-ilta Tampereen Työväen Teatterissa keväällä 1923 == Lähteet == * * * Kalle Lehtinen: Pirkkalais-Kirjailijat ry, Koskesta voimaa -sivusto ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Annikka Puukka : Fanny Davidson-Sartto - erään kirjoittavan naisen elämä, Historian pro gradu-tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015 * Fanny Sartto : Pakinaa eräiden vanhojen talojen menneisyydestä, Tammerkoski, 01.05.1939, nro 2, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Jakov Smuškevitš

Jakov Vladimirovitš Smuškevitš (14. huhtikuuta 1902 – 28. lokakuuta 1941) oli neuvostoliittolainen lentokenraaliluutnantti sekä puna-armeijan ilmavoimien, VVS:n, komentaja talvisodan aikana. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1941 ja teloitettiin tuomiotta 28. lokakuuta 1941. Myöhemmin häntä ei rehabilitoitu.http://rkka.ru/ihandbook.htm Ilmavoimien toimintaa kritisoitiin voimakkaasti. Smuškevitš puolustautui syytöksiltä vetoamalla kalustopuutteisiin. Hän meni arvostelussaan myös poliittiselle tasolle: ”Sodan kokemus osoitti jälleen kerran, että lentonopeus on tärkein ominaisuus, välttämätön kaikentyyppisille koneille. Täten meidän tulee kiireellä vaatia nopean kaluston rakentamista. Tässä suhteessa olemme jääneet jälkeen pääkapitalistimaista, joissa sotaa varten teollisuus toimittaa nopeita, parempia tyyppejä suurissa sarjoissa.” Smuškevitšin selontekoon liittyen hänen seuraajansa ilmavoimien komentajana, Pavel Rytšagov, totesi Leningradin sotilaspiirin sotaneuvoston kokouksessa, että ”Me lennämme ruumisarkuilla”, mistä ilmeisesti sotaneuvoston jäsenet eivät pitäneet.http://www.virtualpilots.fi/hist/WW2History- punanakokulma_haukkoja.html Smuškevitšin lisäksi teloitettiin Rytšagov hänen kanssaan samana päivänä ilman oikeudenkäyntiä, mutta päinvastoin kuin Smuškevitš, hänet rehabilitoitiin 23. heinäkuuta 1954. Kummatkin kuuluvat teloitetun 20 neuvostokenraaliluutnantin joukkoon.http://rkka.ru/handbook/personal/repress/gen-leut.htm ==Ura== *armeijakunnan komentaja 1937 *prikaatin komentaja 1935 *ilmavoimien tarkastaja 1940–1941, pääesikunnan avustaja ilmavoimia koskevissa kysymyksissä *ilmavoimien komentaja 1939–1940 *ilmavoimien komentajan sijainen 1937–1939 *sotilasneuvonantaja Espanjan sisällissodassa 1936–1937 *201. kevytpommitusprikaatin komentaja 1931–1936 *Kazanin lentosotakoulun suorittanut 1931 *lentoeskadroonan tai lentoprikaatin sotakomissaari 1922–1931 ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Espanjan sisällissodan sotilaat Luokka:Neuvostoliittolaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Rehabilitointi

Rehabilitointi tarkoittaa Neuvostoliitosta puhuttaessa Neuvostoliitossa ja Venäjällä syyttömästi teloitettujen tai tuomittujen maineen palauttamista.Meeri Siukonen, Stalinin vainojen pitkä perintö, Vähäisiä lisiä 3.9.2021, SKS Rehabilitointi alkoi Josif Stalinin kuoltua. Rehabilitointia on tapahtunut monissa asioissa myös muissa maissa. Esimerkiksi vuonna 2017 Saksassa rehabilitoitiin homoudesta vanhan lain pykälän 175 perusteella vuosina 1949–1994 tuomitut miehet, ja heille maksettiin 1 500 euron korvaus jokaiselta alkavalta vankilavuodelta. Sanalla ”rehabilitointi” tarkoitetaan jonkun palauttamista entiseen oikeusasemaansa tai arvoonsa tai jonkin rikosoikeudellisen seuraamuksen kumoamista. Lääketieteessä sana tarkoittaa kuntoutusta. == Katso myös == *Destalinisaatio == Lähteet == Luokka:Neuvostoliiton politiikka Luokka:Poliittinen sorto Luokka:Venäjän politiikka
Astrovirukset

Astrovirukset (Astroviridae) ovat pieniä pyöreitä viruksia, jotka aiheuttavat gastroenteriittiä. Tyypillisimmin astrovirusinfektio ilmenee alle kouluikäisellä lapsella. Lisäksi sitä tavataan vanhuksilla ja niillä, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt. Itämisaika on yhdestä kahteen vuorokautta. Oireita ovat oksentelu, ripuli ja kuumeilu. Tauti voi olla myös oireeton. Tartunnan aiheuttama ripuli on tyypillisesti lieväoireinen.Astrovirus – Elintarviketurvallisuusvirasto Evira Virusten aiheuttamat gastroenteriitit Astrovirukset löydettiin vuonna 1975.Astrovirus FACTSHEET Virukset aiheuttavat oireita ihmisten lisäksi myös useilla muilla lajeilla.New Astroviruses Identified In Bats Viruksen yleisin leviämistapa on kosketustartunta ihmisestä toiseen, harvemmin elintarvikkeiden tai veden värityksellä. Tartuntaa voidaan ehkäistä huolellisella käsihygienialla, pesemällä vihannekset huolellisesti ja kuumentamalla marjoja riittävästi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Astroviridae *ViralZone: Astroviridae *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Astroviridae, taxonomy Luokka:RNA-virukset
Aurinkotuuli (elokuva)

Aurinkotuuli on Timo Linnasalon ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1980. Kullervo Kukkasjärven romaaniin perustuva elokuva kertoo miehestä, joka syväjäädytetään ja herätetään henkiin kymmeniä vuosia myöhemmin ekologisen romahduksen runtelemaan maailmaan. Elokuva on esitetty televisiossa kolme kertaa, vuosina 1982, 2012 ja 2023. == Näyttelijät == === Muut tekijät === * B-kuvaaja: Erkki Peltomaa * Kamera-assistentit: Kari Kekkonen, Vesa Hauhia * Valot: Kari Kekkonen * Valokuvat: Lauri Kanerva, Pentti Auer * Leikkausapulainen ja synkronointi: Marjatta Niiranen * Ääni: Matti Kuortti * Apulaisäänittäjä: Jouko Lumme * Lavastusapulainen: Erkki Saarainen * Rakennusmies: Kyösti Mankamo * Puvustus: Marjatta Nissinen, Leila Jäntti * Naamiointi: Aune Ollila, Heikki Salonen * Tuotantopäällikkö: Jouko Aaltonen * Tuotantosihteeri: Orvokki Taivalsaari * Kuvaussihteeri: Kristiina Valkeasuo * Järjestely: Pekka Parviainen, Olli Varja * Miksaus: Tuomo Kattilakoski (Sektio-Ääni Ky) * Värinmäärittely: Jorma Korpinen (Suomi-Filmi Oy) * Levittäjä: Suomi-Filmi Oy, Tekijät. ==Tuotanto== Aurinkotuulta kuvattiin kesällä 1980 Helsingissä muun muassa Hietalahdentorin Teknillisessä korkeakoulussa, Merikasarmissa, Suvilahden voimalassa ja Eläintieteellisessä museossa. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti Aurinkotuulta kunnianhimoisena ja viileän älyllisenä filosofointina olemassaolon tarkoituksesta. Hänestä sen kuvat ovat kauniita, mutta puheet tekosyvällisiä, pikemminkin samanaikaisia monologeja kuin dialogeja, ”juhlallista lausuntaa aistikkaissa kulisseissa”. Muutkin kriitikot olivat samoilla linjoilla, yleisenä moitteena olivat myös kerronnan hitaus ja ylipitkät kohtaukset., Lehdistöarvio. Elokuvan valmistumisvaiheessa tuottaja Kullervo Kukkasjärvi laski tarvittavan 200 000 katsojaa, jotta elokuva pääsisi omilleen. Elokuva sai teatterikierroksella 10 588 katsojaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1980 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset tieteiselokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Jussi Viita

Jussi Tuomas Viita (s. 26. syyskuuta 1985 Tampere) on urheilu-uransa jo lopettanut suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensi vuosina 2006-2016 Jouko Kilpi ja vuosina 2001–2006 Tapio Haikama. ==Ura== ===SM-taso=== Viita voitti Kalevan kisoissa SM-kultaa vuosina 2011, 2013, 2014, 2015 ja 2016, hopeaa vuosina 2003, 2010 ja 2012 sekä pronssia 2004 (jaettu 3. sija), 2007, 2008 ja 2009. Sisäratojen Suomen-mestaruuden Viita voitti vuosina 2011, 2012, 2013 ja 2014. Vuonna 2007 hän oli toinen ja vuosina 2006, 2008 ja 2009 kolmas. ===Arvokisat=== Viita saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007 tuloksella 221. Hän karsiutui loppukilpailusta Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 tuloksella 222 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 219. Hän edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran vuonna 2008. Hän voitti maaottelun korkeuskilpailun Helsingissä 2011, Tukholmassa 2013, Tukholmassa 2015 ja Tampereella 2016 sekä hallimaaottelussa Steinkjerissä 2012. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Viita hyppäsi ulkorataennätyksensä 226 cm Kuopion Kalevan kisoissa 3. elokuuta 2014. Hänen halliennätyksekseen jäi 224 cm, jonka hän hyppäsi Tampereen hallimaaottelussa 5. helmikuuta 2011. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nvidia Ion

Nvidia Ion on Nvidian suunnittelema pienikokoisiin tietokoneisiin suunnattu laitealusta.http://www.mbnet.fi/uudettuotteet/?id=365 Alustassa on GeForce 9400 grafiikkapiiri. Helmikuussa 2009 Microsoft vahvisti Ionin olevan Vista yhteensopiva.http://www.osnews.com/comments/20968 Ion on DirectX 10 ja CUDA yhteensopiva.http://www.nvidia.com/object/sff_ion.html == Lähteet == Luokka:Nvidia
Gironde (estuaari)

Gironde on Garonne- ja Dordogne-jokien yhteinen estuaari, joka sijaitsee Lounais-Ranskassa Biskajanlahden rannalla. Se on Länsi-Euroopan laajin estuaari ja on noin 65 kilometriä pitkä ja suultaan 11 kilometriä leveä. Sen mukaan on saanut nimensä myös sen eteläpuolella sijaitseva Gironden departementti. Gironden perukassa lähellä Garonnen ja Dordognen yhtymäkohtaa sijaitsee Bordeaux. Gironde on purjehduskelpoinen, vaikkakin voimakas vuorovesi vaikeuttaa vesiliikennettä siellä. Bordeaux onkin huomattava satamakaupunki ja Gironden rannalla on useita muitakin satamia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan joet Luokka:Estuaarit Luokka:Garonnen vesistö Luokka:Dordognen vesistö
Ekotoni

Ekotoni on kahden erilaisen ekosysteemin reuna- eli vaihettumisvyöhyke, joissa on molempien alueiden piirteitä.LAMK: Maisematila Ne ovat usein biologisesti monimuotoisempia alueita ja vielä monimuotoisempia kuin niihin rajautuvat ekosysteemit. Ekotoneja ovat esim. rannat ja metsänreunat. ==Lähteet== Luokka:Ekologia he:אקוטון
Manfred Reyes Villa

Manfred Reyes Villa Bacigalupo (s. 19. huhtikuuta 1955) on bolivialainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Cochabamban pormestari 1993-2000, departementin prefekti 2006-2008 ja presidenttiehdokas vuosien 2002 ja 2009 vaaleissa. Manfred Reyes Villa on kenraali Armando Reyes Villan poika. Hän valmistui 1982 Colegio Militar de Ejércitosta vänrikiksi 1982 ja sai komentoonsa sotilaspoliisin pataljoonan La Pazissa. Myöhemmällä urallaan hän opetti sotilaskoulussa, opiskeli Escuela de las Américasissa Panamassa ja oli sotilasdiktaattori Luis García Meza Tejadan adjutantti ja turvallisuuspäällikkö. Hän jätti armeijauran 1986 kapteenina ja muutti Yhdysvaltoihin. Palattuaan Boliviaan 1990-luvun alussa hän lähti politiikkaan Hugo Banzerin perustaman Acción Democrática Nacionalistan (ADN) riveissä. Hänet valittiinkin maan kolmanneksi suurimman kaupungin pormestariksi. Hän jätti myöhemmin ADN:n ja perusti uuden Nueva Fuerza Repúblicanan ja piti pormestarin paikkaan hallussaan neljä kautta peräkkäin. Vuonna 2000 hän joutui osalliseksi ns. vesisotaan, jossa vastustettiin vesihuollon yksityistämistä. Hän pyrki presidentiksi Gonzalo Sánchez de Lozadaa vastaan 2002. Vuoden 2005 vaalit Reyes Villa jätti väliin tukeakseen PODEMOSin Jorge Quirogaa Evo Moralesia vastaan ja pyrki Cochabamban departementin prefektiksi. Tästä asemasta hänestä tuli yksi Moralesin vahvimmista vastustajista. Hänet erotettiin 10. elokuuta 2008 järjestetyssä kansanäänestyksessä presidentin ja prefektien jatkosta. Vuonna 2009 Manfred Reyes Villa valitsi varapresidenttiehdokkaakseen entisen Pandon kuvernöörin Leopoldo Fernándezin, joka oli ollut jo vuoden vankilassa verilöylystä syytettynä, vaikka todisteita häntä vastaan ei oltu saatu. == Lähteet == * http://www.alterinfos.org/spip.php?article804 * http://www.lostiempos.com/diario/actualidad/nacional/20091203/aseguran-que- manfred-reyes-villa-tiene-boletos-aereos-para-dejar-el-pais_48161_83854.html * http://www.observatorioelectoral.org/informes/op/?country=bolivia Luokka:Bolivialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Element of Freedom

The Element of Freedom on Alicia Keysin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Saksassa 11. joulukuuta, Suomessa 14. joulukuuta ja Yhdysvalloissa 15. joulukuuta 2009. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista Maailman aids- päivänä, 1. joulukuuta 2009, mutta julkaisua jouduttiin lykkäämään. The Element of Freedom nousi Yhdysvalloissa ilmestymisviikollaan Billboard 200- listan kakkoseksi ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 417 000 kappaletta. The Element of Freedom on Keysin ensimmäinen albumi, joka nousi albumilistan ykköseksi Englannissa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 3 miljoonaa kappaletta. == Kappaleet == == Singlet == Albumilta on julkaistu singlet "Doesn't Mean Anything", "Try Sleeping with a Broken Heart", "Empire State Of Mind [Part II] Broken Down" ja "Un-thinkable (I'm Ready)". Alicia ja Beyoncé kuvasivat musiikkivideon kappaleelle "Put It In A Love Song", jonka oli tarkoitus olla albumin kolmas single, mutta sekä videota että singleä ei kuitenkaan julkaistu. == Listasijoitukset == Suomen virallinen lista (viikko/vuosi) Sija 1/2010 16. 2/2010 13. 3/2010 18. 4/2010 17. 10/2010 48. 11/2010 30. 12/2010 35. ==Arvostelut== Helsingin Sanomat antoi albumille kolme tähteä. Arvostelun mukaan albumi "miellyttää kuuntelun myötä enemmän kelpo sävellysten ansiosta ja siksi, että Keysille tyypillisten pianoballadien lomassa pilkahtelee kokeilevampaa ja viileää konesointia." Keskisuomalaisen mukaan "The Element of Freedom on timanttinen lisä Keysin kauttaaltaan laadukkaisiin levyihin" ja se "etenee verkkaisesti, vain vähän kerrallaan itsestään paljastaen". Arvostelun mukaan albumi "on myös kaikista matalaprofiilisin, täynnä hitaita, puoliakustisia lauluja" rakkaudesta. Arvostelussa lisäksi todettiin, että "tyylillisesti Keys on siirtymässä pois neo-soulista hieman kokeellisempaan suuntaan". Soundi piti levyä pettymyksenä, ja antoi sille kaksi tähteä. Arvostelun mukaan "Keys ei keksi mitään muutakaan" kuin "sydänsuruja koko levyn tarpeiksi" ja "kuvittelee kliseejonojen riittävän sanoituksiksi" Dome.fi antoi levylle neljä tähteä. Arvostelun mukaan "The Element Of Freedom on erilainen ja elektronisempi Alicia Keys -albumi", jolla "ei ole yhtään täytebiisiä". Levyllä "Keysin ääni pääsee jälleen pääosaan", ja se "pehmentää paikoin kylmätkin taustat ja viimeistään balladeilla sulavat jälleen miljoonat sydämet". * MBnet * Yhteishyvä == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Alicia Keysin albumit
Aromisuola

Aromisuola on runsaasti suolaa sisältävä mausteseos. Aromisuolaa käytetään muun muassa pöytämausteena ja ruoanlaitossa suolan sijaan. Monet kokit pitävät aromisuolaa kuitenkin tarpeettomana. Aromisuolan koostumuksesta yleensä vähintään puolet on suolaa. Toinen keskeinen ainesosa on useimmiten natriumglutamaatti (E621). Markkinoilla on myös glutamaatitonta aromisuolaa. Lisäksi aromisuola voi sisältää mm. glukoosia, paakkuuntumisenestoainetta, tärkkelystä, sipulia ja valkosipulia, luontaisia aromeita ja kasvimausteita. Aromisuolaan verrataan ajoittain toista suolapohjaista maustetta, yrttisuolaa ja mahdollisesti myös savusuolaa. == Historia == Yksi Suomen tunnetuimmista aromisuolamerkeistä on Knorrin Aromat. Se lanseerattiin vuonna 1953. == Lähteet == Luokka:Mausteet
Wahunsunacock

Wahunsunacock (1545–1618) oli Virginiassa asuneiden powhatan-intiaanien päällikkö ja powhatanien liiton perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Powhatan, josta hänen johtamansa intiaanit ovat saaneet nimensä. Wahunsunacock oli Pocahontasin isä.Alkuperäiset amerikkalaiset, Markku Henriksson, ISBN 951-662-385-9 ==Elämä== Kuten muustakaan powhatanien historiasta, ei Wahunsunacockin elämästä ennen siirtolaisten tuloa tiedetä paljoa. Hän syntyi luultavasti vuoden 1545 tienoilla ja johti aluksi 4–6 heimon liittoa. Eurooppalaiset saapuivat vuonna 1607, jolloin liitto oli jo laajentunut käsittämään yli 30 eri heimoa, jotka oli liitetty liittoumaan voimalla ja diplomatialla. Powhataneihin kuului luultavasti 10 000–15 000 intiaania. Vuonna 1607 Wahunsunacockin veli Opechancanough vangitsi englantilaisen löytöretkeilijä John Smithin. John Smithin kertomuksen mukaan intiaanit aikoivat nuijia hänet kuoliaaksi, mutta hänet pelasti Wahunsunacockin tytär Pocahontas, joka heittäytyi hänen suojakseen. Tätä tarinaa on myöhemmin epäilty sepitykseksi, sillä John Smithin tiedetään kertoneen samanlaisia tarinoita, joissa kaunis nainen pelastaa hänet kuolemasta, jo aiemminkin. John Smith rakennutti Wahunsunacockin silloiseen pääkaupunkiin Werowocomocoon saksalaistyylisen talon päällikön asumapaikaksi vaihtokauppana ruuasta Jamestownin asukkaille. Powhatanien välit siirtolaisiin olivat jonkin aikaa kylmät mutta rauhalliset. Wahunsunacock piti eurooppalaisia hyödyllisinä kauppakumppaneina, sillä hän sai ostettua heiltä tuliaseita sodankäntiin muita intiaaneja vastaan. Rauha muuttui kuitenkin sodaksi vuonna 1610, kun englantilaiset hyökkäsivät powhatanien pääkaupunkiin tuhoten talot ja maissipellot.The Anglo-Powhatan "Wars" Siirtolaiset kaappasivat Pocahontasin vuonna 1613, minkä jälkeen Wahunsunacock pyysi rauhaa. Rauha saatiin aikaiseksi Pocahontasin mentyä naimisiin tupakanviljelijä John Rolfen kanssa. Seuraavien vuosien aikana Wahunsunacockin terveys heikkeni, ja Opechancanough sai yhä enemmän valtaa. Wahunsunacockin kuoltua vuonna 1618 Opechancanoughista tuli powhatanien päällikkö. ==Muuta== Wahunsunacockin uskotaan olevan haudattu tumulukseen nykyisen pamunkey-heimon reservaatin alueella Virginiassa. Jäännökset siirsi sinne tiettävästi hänen veljensä Opechancanough. Wahunsunacock on esiintynyt hahmona elokuvissa, joita ovat esimerkiksi Pocahontas, jossa Wahunsunacockin ääninäyttelijänä toimi Russell Means, sekä elokuvassa The New World, jossa häntä esitti August Schellenberg. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Powhatanit Luokka:Vuonna 1545 syntyneet Luokka:Vuonna 1618 kuolleet
Jules Feldmans

Jules Feldmans (21. heinäkuuta 1889 Nigranda – 16. elokuuta 1953) oli latvialainen diplomaatti. Hän päätti opintonsa 1915 Moskovan yliopistossa. 1919-1921 hän toimi Latvian ulkoasiainministeriön lakiasioiden neuvonantajana ministeriön Venäjän asioiden osastolla ja lähetystösihteerinä maan Pariisin lähetystössä 1921. 1923 hänestä tuli ulkoasiainministeriön Kansainliiton asioiden toimiston päällikkö. 1925 hän siirtyi Pariisiin Latvian lähetystöneuvokseksi toimien 1925-1927 väliaikaisena asiainhoitajana. 1928-1930 hän toimi ulkoasiainministeriön itä- ja länsiasioiden osaston päällikkönä ja 1930 Latvian pysyvänä edustajana Kansainliitossa. 1939 hänestä tuli Latvian lähettiläs Tanskaan. 1949-1953 hän oli Latvian asiainhoitaja Washington D.C.:ssä. http://www.oac.cdlib.org/data/13030/m2/tf4p3003m2/files/tf4p3003m2.pdf Jules Feldmans oli Kansainliiton neuvoston edustaja 14. joulukuuta 1939, kun Kansainliiton neuvoston 107. kokous totesi Neuvostoliiton erotetuksi Kansainliitosta. Hän ei osallistunut kokoukseen, koska Baltian maiden kesken oli Tallinnassa ulkoasiainministerikokouksessa sovittu, etteivät maat ota kantaa Neuvostoliiton erottamiseen Kansainliitosta. ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset diplomaatit Luokka:Kansainliitto Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Ellen Alakanto

Ellen Alakanto (7. heinäkuuta 1918 Jalasjärvi – 16. helmikuuta 1971 Seinäjoki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja kuultokudosten kehittäjä. Ellen Alakanto valmistui käsityönopettajaksi 1941. Hän toimi ammatissa jo sota- aikana ja perusti sodan päätyttyä kutomon Kauhajoelle. Alakanto opiskeli myös Taideteollisessa oppilaitoksessa 1951–1954. Saatuaan opinnot päätökseen hän palasi Kauhajoelle. 1957 hän muutti Seinäjoelle.Aino Mäki-Mantila: Ellen Alakannon töitä museolle. Ilkka 4.12.2008 Viitattu 9.12.2009 ==Kuultokudoksen kehittäjä== Ellen Alakanto kokeili eri materiaaleja ja tekotapoja sekä kehitti idean kuultokudoksesta. Ensimmäisissä kuultokudoksissaan 1960-luvulla hän käytti pellavaa ja kuparioksidoitua metallisäiettä. Myöhemmin materiaalit ja muodot monipuolistuivat, ja hän käytti kuultokudoksissa muun muassa narua, muovia, lasia ja puuta. Kuultokudokset herättivät huomiota Helsingissä Design Centerin näyttelyssä. Hän teki myös moderneja ryijyjä. Ellen Alakannon taiteilijakoti sijaitsi Seinäjoen Rajakadulla. Yläkerrassa oli kutomo, alakerrassa koti, kellarissa värjäämö. Taiteilijatalo on purettu ja paikalla on nykyisin kerrostalo. Ellen Alakanto piti omia näyttelyitä Suomessa ja Ruotsissa. Teokset saivat hyvän vastaanoton. Sundsvallin, Uumajan, Karlstadin ja Örnsköldsvikin jälkeen hänen näyttelyään kaavailtiin Malmöhön, mutta hän kuoli yllättäen vuonna 1971. Alakannon tekstiilejä on muun muassa seuraavissa kirkoissa: Kauhajoki, Isokyrö, Nurmo, Kurikka, Kitinoja, Jurva, Ylistaro, Jalasjärvi, Ylihärmä ja Evijärvi. Myös Seinäjoen Lakeuden Ristissä on Ellen Alakannon tekstiilejä, joiden suunnittelijaksi mainitaan Alvar Aalto. Etelä- Pohjanmaan maakuntamuseossa on kokoelma Ellen Alakannon töitä ja luonnoksia. Myös Seinäjoen kaupunginkirjastossa on Ellen Alakannon kuultokudoksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ellen Alakanto Kokkolan, Seinäjoen ja Vaasan kirjastojen Pohjanmaa-aineistossa Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
HMS Acheron (P411)

HMS Acheron (viirinumero P411) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene, joka palveli toisen maailmansodan jälkeen. == Palvelus == Acheron palveli pääosin kotivesillä 1948–1964 lukuun ottamatta huollossa oloaikoja: Devonportissa 1950 sekä 1960 ja Portsmouthissa 1952 sekä 1954. Alus oli Lähi-idässä näyttämässä lippua marraskuusta joulukuuhun 1959.Naval-history.net HMS Acheron Sukellusvene oli lainassa Kanadan laivastolla 1965–1967. J. Cashmore Limited romutti aluksen elokuussa 1972 Newportissa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusveneet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan sukellusveneet Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
Aija Pitko-Korkeila

Aino Kaarina (Aija) Pitko-Korkeila (16. heinäkuuta 1906 Joensuu – 1961 Joutseno) oli suomalainen pianisti ja kirjailija. Pitko-Korkeilan romaani Sanellan helmisormus kertoi koulumaailmasta ja lääkäriperheen elämästä. Romaanin tapahtumat sijoittuivat 1900-luvun alkuun. ==Biografia== Aino Kaarina Pitko syntyi 16. heinäkuuta 1906 Joensuussa. Hänen vanhempansa olivat kauppias Juho (22.12.1857-31.3.1943) ja Maikki Pitko (8.4.1872-25.1.1950). Hänellä oli kolme veljeä: Erkki (9.3.1897 Joensuu - 15.01.1929), Toivo (9.3.1897 - 27.1.1952) ja Vilho. 22\. joulukuuta 1924 Pitko meni kihloihin Helsingissä asuvan diplomi-insinööri Veikko Liimataisen kanssa. Seuraavana vuonna heinäkuun lopulla he menivät naimisiin Pitkojen kotona Joensuussa. 20\. helmikuuta 1935 Pitko meni naimisiin Luopioisista kotoisin olevan everstiluutnantti ja tilanomistaja Heikki Korkeilan kanssa. == Teoksia == * Sanellan helmisormus, romaani. Karisto 1947 == Lähteet == * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Algerine-luokka (miinanraivaaja)

Algerine-luokka oli Britannian Kuninkaallisessa laivastossa sekä Kansainyhteisön laivastoissa toisessa maailmansodassa palvelukseen otettu miinanraivaajaluokka. Turbiinimoottorilla varustettuja aluksia valmistettiin vain rajallinen määrä, koska moottorien tarve oli niin suurta. Suurempi osa aluksista varustettiin VTE-moottoreilla. Luokan aluksia laskettiin vesille 1942-1944 kaikkiaan 110 kappaletta. Alukset oli suunniteltu monikäyttöisiksi eikä ainoastaan miinanraivaustehtäviin. Ne palvelivat muun muassa saattajina ja siten kahteentoista Kanadan laivaston alukseen ei koskaan asennettu miinanraivauskalustoa.Gardiner, Robert s. 65 Sodan päätyttyä useat aluksista palvelivat partioaluksina, tutkimusaluksina sekä koululaivoina. Samoin muutama alus myytiin muille valtioille ja jopa kauppalaivoiksi. Ainakin HMS Pickle palveli vielä vuonna 1954 miinanraivaajana Kuninkaallisessa laivastossa ja 2005 Thaimaan laivastossa oli käytössä HTMS Phosampton eli aikaisemmalta nimeltään HMS Minstrel == Taustaa == Toisen maailmansodan alettua Britannian kuninkaallinen laivasto totesi avomerimiinanraivaajien puutteen olemassaolon. Ongelman alustavana ratkaisuna oli troolareiden, veneiden ja ensimmäisen maailmansodan aikaisten siipiratasalusten käyttäminen tehtävässä. Nämä alukset kykenivät pitämään satamiin johtavat sekä rannikon laivareitit avoimina ja vapaina miinoista. Pian kävi kuitenkin selväksi, että 26 Hunt-luokan ja 21 Halcyon-luokan miinanraivaajaa eivät kyenneet torjumaan uuden aikaisten miinojen aiheuttamaa uhkaa. Sodan aikaiset Bangor-luokan alukset perustuivat vanhoille oletuksille eivätkä siten kyenneet ratkaisemaan ongelmaa täysin ja siten tarvittiin uusi suurempi ja paremmin varustettu alustyyppi.Williams, Jack s. 1 == Alukset == Kaikkiaan valmistettiin 110 alusta, joista 98 palveli Britannian ja loput kaksitoista Kanadan laivastossa, jossa niitä käytettiin saattajina eikä niitä varustettu miinanraivaajiksi.Williams, Jack s. 3 == Lähteet == * * === Viitteet ===
FESS

FESS-leikkaus eli functional endoscopic sinus surgery on yleisnimitys nenän ja sen sivuonteloiden tähystysleikkauksesta. Nenän ja nenän sivuonteloiden leikkauksella eli FESS-leikkauksella voidaan hoitaa ja ehkäistä toistuvia ja pitkäaikaisia sivuontelotulehduksia. Leikkaus on tarpeen myös silloin, kun nenäkäytävien polyyppien hoidossa ei lääkkeellisellä hoidolla saada riittävää vastetta. FESS-leikkaukseen voidaan turvautua kun potilaalla on toistuvia äkillisiä poskiontelotulehduksia, oireita antava krooninen poskiontelon- tai seulalokeroston tulehdus, toistuvaa nenäpolypoosia, nenäoireisiin liittyviä kasvosärkyjä, otsaontelotulehdus tai kitaontelon tulehdus. FESS-leikkaus tehdään yleensä paikallispuudutuksessa sovittuna ajankohtana. Myös nukutuksessa tehtävä leikkaus on mahdollista. Leikkauksessa poistetaan sairaat kudokset nenän sivuonteloista ja avarretaan sivuonteloiden ilmastointiaukkoja normaalin ilmankierron turvaamiseksi. Leikkaus tehdään sieraimien kautta nenätähystintä käyttäen ja sen kesto on noin 30-90 min. Leikkauksen jälkeen nenäkäytäviin saatetaan asettaa tamponit estämään arpikudosmuodostusta ja verenvuotoa vuorokauden ajaksi. Joskus poskionteloleikkaus joudutaan tekemään huulien poimun kautta poskiontelon etuseinämän läpi. Tällöin haava suljetaan suun limakalvoille tulevilla ompeleilla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://personal.fimnet.fi/laakari/hannu.tapiovaara/fess.htm Luokka:Leikkaukset
Öinen ratsastus ja auringonnousu

Öinen ratsastus ja auringonnousu op. 55 on Jean Sibeliuksen vuonna 1908 säveltämä sinfoninen runo. Öinen ratsastus ja auringonnousu sijoittuu Sibeliuksen elämässä aikaan, jolloin hän oli juuri toipunut kurkun kasvaimen leikkauksesta ja sairaudestaan pelästyneenä luopunut kokonaan alkoholin ja tupakan käytöstä. Teoksen kantaesitys Pietarissa vuoden 1909 tammikuun alussa ei ollut menestys. Kapellimestari Aleksandr Ziloti ei saanut teoksesta otetta, ja hän oli myös tehnyt siihen lyhennyksiä, ja useimmissa lehdissä teosta arvosteltiin tylysti. Säveltäjä Aleksandr Glazunov sen sijaan sanoi sävellystä harjoituksissa "hyvin kauniiksi". Sibelius kuvaa ratsastusta teoksessa pikemmin rytmisellä karakteristisuudella kuin hivelevillä soinneilla. Lyömäsoittimia hän käyttää useita mutta on jättänyt harpun pois. Ratsastusta edustaa trokeerytmin hallitsema allegro, joka soljuu siirtymävaiheen kautta largoon, auringonnousuun, joka rakentuu kahdesta teemasta. Erik Tawaststjernan sanoin lopun täyteläinen vaskivoittoinen orkesterikudos on "naturalistista, primitivististä impressionismia – kaukana Debussystä: boreaalisen ihmisen valonpalvonnan heijastusta". ==Lähteet== Luokka:Jean Sibeliuksen teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
Alessandro Albani

Alessandro Albani (15. lokakuuta 1692 Urbino – 11. joulukuuta 1779 Rooma) oli katolisen kirkon italialainen kardinaali ja taiteiden suojelija. Hän oli paavi Klemens XI:n serkku ja kardinaali Annibale Albanin veli. Hänen suvustaan tuli myös muita kardinaaleja. Hänestä itsestään tehtiin kardinaali vuonna 1721. Hän osallistui konklaaveihin vuosina 1724, 1730, 1740, 1758, 1769 ja 1774–1775. Hän keräsi vuonna 1760 rakentamaansa Villa Albaniin kokoelman kreikkalaista ja roomalaista taidetta.The Cardinals of the Holy Roman Church == Lähteet == Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1692 syntyneet Luokka:Vuonna 1779 kuolleet
Daisuke Ban

Daisuke Ban (s. 5. toukokuuta 1947, Saitaman prefektuuri) on japanilainen näyttelijä. Banin tunnetuin rooli on ollut Jiron rooli Android Kikaider -televisiosarjassa. Lisäksi Ban on näytellyt tohtori Ikumaa elokuvassa Ringu 0: Bâsudei. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kulin piiri

Kulin piiri (, lakin kielellä Ккуллал район, Kkullal raion) on kunnallinen itsehallintoalue Venäjällä Dagestanissa. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta- ala on 649 neliökilometriä. Asukkaita on 10 400 henkeä (vuonna 2009). Kulin piiri sijaitsee Dagestanin eteläosan vuoristoseudulla. Pinta-alasta 90 prosenttia on 2 000–2 500 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaukasukseen liittyvät vuoret muodostavat Dagestanin pohjois- ja eteläosan välisen vedenjakajan. Kulin piiri rajoittuu koillisessa Akušan, idässä Dahadajevin, lounaassa Agulin, lännessä Rutulin ja luoteessa Lakin piireihin. Piiriin kuuluu 12 kuntaa ja 14 kylää: Haihi, Haimi, Hosreh, Kaja, Kani, Kuli, Sukijah, Sumbatl, Tsovkra-1, Tsovkra-2, Tsušar, Tsyiša, Vatši ja Vihli. Hallinnollinen keskus on Vatšin kylä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,2 prosenttia piirin asukkaista on lakeja. Vuonna 1944 osa väestöstä siirrettiin nykyiseen Novolakin piiriin, josta tšetšeenit oli sitä ennen karkotettu. Vatšista on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 190 kilometriä. Piirin kautta kulkee Dagestanin pohjois- ja eteläosien vuoristoseudut yhdistävä tie. Seudun pääelinkeino on karjanhoitoon keskittynyt maatalous. Markkinatalouteen siirtymisen seurauksena karjatalous on suurissa vaikeuksissa, ja piirin väestö on vähentynyt voimakkaasti. Paikallislehtenä ilmestyy lakinkielinen Tšannatsuku (”Tähti”). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kulin piirin sivusto Luokka:Dagestanin piirit
Painonnosto kesäolympialaisissa 1948

Vuoden 1948 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa kuudessa eri painoluokassa. Vain miehet kilpailivat. Nostomuotoina olivat punnerrus, tempaus ja työntö. Mitalit jaettiin kolmen nostomuodon yhteistuloksen perusteella. Yhteistuloksen maailmanennätystä parannettiin kahdessa painoluokassa. ==Mitalistit== ===Miehet=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 56 kg Joseph DePietro 307,5 kg Julian Creus 297,5 kg Richard Tom 295 kg 60 kg Mahmoud Fayad 332,5 kg Rodney Wilkes 317,5 kg Jaafar Salmasi 312,5 kg 67,5 kg Ibrahim Hassan Shams 360 kg Appia Hamouda 360 kg James Halliday 340 kg 75 kg Frank Spellman 390 kg Peter George 382,5 kg Kim Sung-jip 380 kg 82,5 kg Stanley Stanczyk 417,5 kg Harold Sakata 380 kg Gösta Magnusson 375 kg yli 82,5 kg John Davis 452,5 kg Norbert Schemansky 425 kg Abraham Charité 412,5 kg ==Mitalitaulukko== 1\. 4 3 1 8 2\. 2 1 0 3 3\. 0 1 1 2 4\. 0 1 0 1 5\. 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 == Lähteet == * * 1948 Luokka:Kesäolympialaiset 1948
Ivan Kolev (painija)

Ivan Kolev (, s. 17. huhtikuuta 1951 Tširpan) on bulgarialainen kreikkalais- roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari. Kolev saavutti painiurallaan yhden olympiamitalin, kun hänet palkittiin Montréalissa 1976 pronssimitalilla. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Kolev oli sarjan 74 kg neljäs. MM-kilpailuissa Kolev voitti sarjan 74 kg mestaruuden vuonna 1973. Euroopan mestariksi hän paini Helsingissä 1973 ja Madridissa 1974. Lisäksi Kolev saavutti EM-pronssia vuonna 1976. Kolev oli naimisissa yleisurheilija Svetla Zlatevan kanssa, mutta pari erosi. ==Lähteet== *Ivan Kolev – Sports Reference LLC. *Kolev FILA:n tietokannassa *Profiili bul-wrestling.org:issa Luokka:Bulgarialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhani Perttunen

Olli Heikki Juhani Perttunen (s. 6. syyskuuta 1938 Kajaani) on suomalainen lakimies, joka toimi tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkönä Urho Kekkosen ja Mauno Koiviston presidenttikausilla. Juhani Perttunen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1957 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 sekä lisensiaatiksi vuonna 1968. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 2006. Perttunen toimi Helsingin yliopiston assistenttina vuosina 1965−1966, Keskustapuolueen lakimiehenä ja Keskustan eduskuntaryhmän lainopillisena sihteerinä vuosina 1967−1970, oikeusministeriön lainvalmistelukunnan sihteerinä vuosina 1973−1974 sekä eduskunnan ulkoasiain- ja perustuslakivaliokuntien sihteerinä vuosina 1974−1976. Loppuvuodesta 1976 presidentti Urho Kekkonen nimitti Perttusen tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1984 saakka. Vuosina 1984−2001 Perttunen työskenteli sisäasiainministeriön kansliapäällikkönä. ==Julkaisut== * Valta, valtio ja kansalainen (yhdessä A. Jyrängin ja E. Vilkkosen kanssa), 1969. * Tunnustamisen epääminen ja kansainväliset suhteet valtiokäytännössä (väitöskirja), 2006. ==Lähteet== * Suomen lakimiehet 2007, Suomen Lakimiesliitto. ISBN 978-952-14-1175-5. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Sisäministeriön kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköt
Pyöräily kesäolympialaisissa 1956

Pyöräily kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa käsitti kuusi lajia. Kaikki lajit olivat vain miehille tarkoitettuja. == Mitalistit == Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 1 km aika-ajo Leandro Faggin 1.09,8 Ladislav Fouček 1.11,4 Alfred Swift 1.11,6 1 km eräajo Michel Rousseau Guglielmo Presenti Richard Ploog 2 km tandem-ajo Ian Browne Anthony Marchant Ladislav Fouček Václav Machek Giuseppe Ogna Cesare Pinarello 4 km joukkuetakaa-ajo Leandro Faggin Valentino Gasparella Antonio Domenicali Franco Gandini 4.37,4 Michel Vermeulin Jean-Claude Lecante René Bianchi Jean Graczyk 4.39,4 Donald Burgess Michael Gambrill John Geddes Thomas Simpson 4.42,4 187,73 km maantieajo Ercole Baldini 5.21.17,0 Arnaud Geyre 5.23.16,0 Alan Jackson 5.23.16,0 maantieajon joukkuekilpailu Arnaud Geyre Maurice Moucheraud Michel Vermeulin 22 p. Alan Jackson Arthur Stanley Brittain William Holmes 23 p. Horst Tüller Gustav-Adolf Schur Reinhold Pommer 27 p. == Mitalitaulukko == 1\. 3 1 1 5 2\. 2 2 0 4 3\. 1 0 1 2 4\. 0 2 0 2 5\. 0 1 2 3 6\. 0 0 1 1 6\. 0 0 1 1 == Lähteet == * Luokka:Kesäolympialaiset 1956 1956 Olympialaiset 1956
Rodney Wilkes

Rodney Adolphus Wilkes (11. maaliskuuta 1925 San Fernando, Trinidad ja Tobagon kruununsiirtomaa, Brittiläinen imperiumi – 24. maaliskuuta 2014 San Fernando) oli trinidadtobagolainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Wilkes osallistui urheilu-urallaan kolmiin olympiakisoihin varsin hyvällä menestyksellä. Lontoossa 1948 hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiamitalisti, kun 60 kilogramman sarjasta irtosi hopeinen mitali tuloksella 317,5 kg. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Wilkes saavutti pronssia tuloksella 322,5 kg. Melbournessa 1956 hän oli samassa painoluokassa neljäs tuloksella 330 kg häviten pronssimitalin viidellä kilogrammalla. Kansainyhteisön kisoissa Wilkes voitti kultaa Vancouverissa 1954 sekä saavutti pronssia Cardiffissa 1958. Pan- Amerikan kisoissa hän voitti kultaa Buenos Airesissa 1951. == Lähteet == * Rodney Wilkes Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference LLC. * Profiili databaseolympics.com:issa * * === Viitteet === Luokka:Trinidadtobagolaiset painonnostajat Luokka:Trinidadtobagolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Pyöräily kesäolympialaisissa 1960

Pyöräily kesäolympialaisissa 1960 Roomassa käsitti kuusi lajia. Neljä lajeista ajettiin radalla ja kaksi maantiellä, ja ne kaikki olivat vain miehille tarkoitettuja. == Mitalistit == Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 1 km aika-ajo Sante Gaiardoni 1.07,27 Dieter Gieseler 1.08,75 Rostislav Vargaškin 1.08,86 1 km eräajo Sante Gaiardoni Leo Sterckx Valentino Gasparella 2 km tandem-ajo Giuseppe Beghetto Sergio Bianchetto Jürgen Simon Lothar Stäber Boris Vasiljev Vladimir Leonov 4 km joukkuetakaa-ajo Luigi Arienti Franco Testa Mario Vallotto Marino Vigna 4.30,90 Siegfried Köhler Peter Gröning Manfred Klieme Bernd Barleben 4.35,78 Stanislav Moskvin Viktor Romanov Leonid Kolumbet Arnold Belgardt 4.34,05 175,38 km maantieajo Viktor Kapitonov 4.20.37,0 Livio Trapé 4.20.37,0 Willy Vanden Berghen 4.20.57,0 maantieajon joukkuekilpailu Antonio Bailetti Ottavio Cogilati Giacomo Fornoni Livio Trapé 2.14.33,53 Gustav-Adolf Schur Egon Adler Erich Hagen Günter Lörke 2.16.56,31 Viktor Kapitonov Jevgeni Klevzov Juri Melihov Aleksei Petrov 2.18.41,67 == Mitalitaulukko == 1\. 5 1 1 7 2\. 1 0 4 5 3\. 0 4 0 4 4\. 0 1 1 2 == Lähteet == * 1960 Luokka:Kesäolympialaiset 1960 Olympialaiset 1960
Hamartooma

Hamartooma on oikealla paikallaan epätavallisen runsaina esiintyvistä soluista koostuva kasvaimen kaltainen muodostumaTohtori.fi, joka saattaa esiintyä esimerkiksi keuhkoissa. Keuhkohamartoomia on 75 % hyvänlaatuisista keuhkokasvaimista.Hamartoma, Lung: eMedicine Radiology Hypotalamuksen hamartooma on harvinainen hyvänlaatuinen mutta yleensä vaikeasti poistettava aivokasvain, joka mahdollisesti voi kehittyä raskauden kuudennella tai seitsemännellä viikolla.What is a "Hypothalamic Hamartoma"? Hypotalamuksen hamartooma voi liittyä Pallister–Hallin oireyhtymään.Genetics Home Reference: Pallister-Hall syndrome Pahanlaatuisen kasvaimen kehittyminen hamartoomasta on harvinaista.GASTROLAB Maha-Suoli-Sanakirja Perinnölliseen Cowdenin oireyhtymään liittyvät useat hamartoomat ja kohonnut syöpäriski.Children's Hospital Boston: Hamartoma Cowdenin tauti – Kehitysvammahuollon tietopankki Hamartoomia liittyy myös tuberoosiskleroosiin.Tuberoosiskleroosi (TSC) – Väestöliitto == Lähteet == Luokka:Sairaudet
Huuto yössä

Huuto yössä () on Gordon Hesslerin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1970. Huuto yössä -elokuvan käsikirjoitti Christopher Wicking Peter Saxonin romaanin Scream and Scream Again (1969) pohjalta. Pääosia esittävät Christopher Lee, Vincent Price ja Peter Cushing. Sivuosissa nähdään muun muassa Alfred Marks, Christopher Matthews ja Judy Huxtable. Huuto yössä on värillinen (Eastmancolor) ja on 95 minuutin pituinen. Huuto yössä sai ensi- iltansa kotimaassaan tammikuussa vuonna 1970 ja Yhdysvaltoihin elokuva ilmestyi teattereihin 2. helmikuuta Hollywoodissa. American International Pictures tuotti elokuvan. ==Juoni== Lontoossa veret uhreistaan valuttavan sarjamurhaajan jäljille pääsee poliisi. Tämä seuraa häntä taloon, jonka omistaa eriskummallinen tiedemies... ==Rooleissa== == Tuotanto ja julkaisu == Vincent Price kieltäytyi kohtauksesta, jossa hän upottautuu poreilevaan keltaiseen "liisteriin". Vincent Price kertoi haastattelussa vuosia elokuvan tekemisen jälkeen, ettei hän koskaan ymmärtänyt käsikirjoitusta. Vuonna 1971 American International Pictures teatterilevitti tämän elokuvan kaksoismainosjulisteessa Uskomaton kudossiirto -elokuvan (1971) kanssa. ==Arvioita== VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvan sisältävän ”kolme kuulua kauhutähteä, psykedeelisen diskoteekin ja upeaa 1960-luvun muotia” ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.Scream And Scream Again, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 18.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Huuto yössä TCM Movie Databasessa *Huuto yössä AllMoviessa Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1970 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset tieteiselokuvat Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat
Doka

Doka GmbH (Doka Group) on rakentamiseen tarkoitettuja valumuotteja sekä niihin liittyviä oheistuotteita valmistava ja vuokraava yritys. Lisäksi palveluihin kuuluvat alan projektinhallinta. Dokalla on toimintaa yli 70 maassa. ==Doka Finland Oy== Suomessa yritys toimii Vihdin Selkissä nimellä Doka Finland Oy, työllistäen noin 45 henkilöä. Suomen Dokan merkittävimpiä asiakkaita ovat suuret rakennusalan toimijat, esim. Skanska. Nykyisenä toimitusjohtana toimii Jarkko Pekkala. Yhtiön liikevaihto ja tuottavuus kärsi laman seurauksena vuosina 2009–2010, jolloin henkilökuntaa jouduttiin irtisanomaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Doka Finland Oy:n verkkosivut Luokka:Itävaltalaiset yritykset
Sokkotanssi

Sokkotanssi on Matti Ijäksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen näytelmäelokuva vuodelta 1999. Ijäs sai elokuvasta käsikirjoitus-Jussin. ==Juoni== Eletään 60-luvun alkua pienessä merenrantakaupungissa. Elokuvan päähenkilön Jontin (Walter Gröhn) pää on täynnä kysymyksiä. Jontti elää uteliaana kysymysten virrassa. Kaikki muuttuu, kun Jontti saa selville, että hänen isällään (Martti Suosalo) on toinen nainen. Kaupunki on pieni, kaikki tuntevat toisensa ja isän uuden rakkauden. Se nöyryyttää Jonttia joka haluaisi isänsä uuden rakkauden kuolevan. Taistellessaan näkymättömiä voimia vastaan Jontti kohtaa itsekin ensimmäisen hennon rakkauden. Jontin paras ystävä Länki (Mikko Vanhala) yrittää myös toteuttaa omaa unelmaansa. Viattomat kepposet muuttuvat veriseksi todellisuudeksi, kun Länki menettää toisen jalkansa yrittäessään kostaa opettajalleen (Sulevi Peltola). Mutta sekään ei lannista Länkiä, joka haluaa merille, lähemmäksi kadotettua isäänsä. Elokuvassa esiintyvät myös muiden muassa Pirkka-Pekka Petelius parturina ja Vesa-Matti Loiri juoppona renttuna. ==Näyttelijät== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Sokkotanssi - Yle Areena Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Vuoden 1999 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Joint Test Action Group

Joint Test Action Group (JTAG) on teollisuusstandardi, joka määrittelee ohjelmiston ja laitteiston testaukseen käytettävän JTAG-portin. JTAG on julkaistu vuonna 1990 ja se on standardoitu IEEE:n standardissa IEEE 1149.1. JTAG-porttia käytetään yleisesti mikropiirien testaus- ja kehitysapuvälineenä. Lähes kaikki modernit mikroprosessorit ja -kontrollerit tukevat JTAGia. Porttia voidaan käyttää esimerkiksi ohjelman ajoon askel kerrallaan tai pysäytyspisteiden () asetukseen. Monet nykyaikaiset laitteet, kuten matkapuhelimet, eivät sisällä mitään muuta testaus- ja debuggausliittymää. == Lähteet == Luokka:Tietokonetekniikka Luokka:IEEE-standardit