EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hanne Staff

Hanne Staff (s. 3. helmikuuta 1972 Nittedal) on norjalainen suunnistaja. Hanne Staff on voittanut suunnistuksen MM-kisoissa 12 mitalia. Ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa Staff voitti normaalimatkalla Grimstadissa 1997. Samoissa kisoissa hän sai lyhyellä matkalla pronssia. Kilpailun kuuluttaja informoi loppuviitoituksella olevaa Staffia mitalisuoritukseen vaadittavan ajan kulumisesta, minkä katsottiin auttaneen norjalaista sveitsiläisen Marie-Luce Romanensin pudottamisessa neljänneksi. Kuuluttajan puolueellisuuden vuoksi myös Romanensille annettiin pronssimitali. Keskimatkan maailmanmestaruuden Staff voitti Tampereella 2001 ja Västeråsissa 2004 sekä viestin maailmanmestaruuden Invernessissa 1999. Ensimmäisissä MM- kisoissaan West Pointissa 1993 Staff sai alun perin viestissä hopeaa, mutta Torunn Fosslin kärähdettyä doping-testissä Norjan joukkue hylättiin. 36 vuoden tauon jälkeen vuonna 2000 jatketuissa EM-kisoissa Staff voitti neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti 1998 ja 2000 sekä puistosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun 1998 ja 2002. Sekä Venlojen viestin että Tiomila-viestin hän voitti kahdesti Bækkelagets SK -seuran edustajana. Staffin puoliso Bjørnar Valstad on suunnistuksen moninkertainen maailmanmestari. == Saavutukset == === MM-kisoissa === * Detmoldissa 1995 ** Kuudes viestissä ** Seitsemäs lyhyellä matkalla * Grimstadissa 1997 ** Kultaa normaalimatkalla ** Hopeaa viestissä ** Pronssia lyhyellä matkalla * Invernessissa 1999 ** Kultaa viestissä ** Hopeaa normaalimatkalla * Tampereella 2001 ** Kultaa keskimatkalla ** Pronssia viestissä ** Kuudes pitkällä matkalla ** Seitsemäs sprintissä * Rapperswilissa 2003 ** Hopeaa keskimatkalla ** Pronssia viestissä ** Seitsemäs pitkällä matkalla * Västeråsissa 2004 ** Kultaa keskimatkalla ** Hopeaa pitkällä matkalla ** Pronssia viestissä === EM-kisoissa === * Truskavetsissa 2000 ** Kultaa normaalimatkalla ** Kultaa viestissä * Sümegissä 2002 ** Kultaa viestissä ** Hopeaa pitkällä matkalla * Roskildessa 2004 ** Kultaa keskimatkalla ** Hopeaa viestissä ** Kuudes pitkällä matkalla === PM-kisoissa === * Kultaa lyhyellä matkalla 1999 * Kultaa normaalimatkalla 2001 ja 2003 * Kultaa viestissä 2001 === Muita saavutuksia === * Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1998 ja 2000 * Puistosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1998 ja 2002 * Venlojen viestin voitto 1996 ja 1997 (Bækkelagets SK) * Tiomila-viestin voitto 1997 ja 1998 (Bækkelagets SK) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Port Nelson

Port Nelson oli lyhytaikainen asutuskeskus Nelsonjoen suistossa Hudsoninlahden rannalla Manitobassa Kanadassa. Suurimmillaan Port Nelsonin asukasluku nousi tuhanteen henkeen. Nykyisin se on aavekaupunki. 1900-luvun alussa Kanadan hallitus päätti tarvitsevansa suuren sataman Hudsoninlahdelle, että viljan laivaus keskisestä Kanadasta maailmalle helpottuisi. Vuonna 1912 Port Nelson valittiin Hudson Bay Railwayn pohjoiseksi päätepisteeksi Churchillin sijaan. Rautatien rakentaminen oli aloitettu The Pas'ta vuonna 1910. Talvella 1912–13 Port Nelsonin alueella suoritettiin tutkimukset. Laivalaiturin ja muiden rakennusten rakennustyöt aloitettiin keväällä. Projekti joutui kuitenkin vaikeuksiin heti alusta alkaen. Materiaalipula, työvoimakiistat, myrskyt, tulipalot ja vesiliikenneonnettomuudet johtivat laajamittaisiin myöhästymisiin. Toisena suurena takaiskuna huomattiin, että laivalaituri jouduttaisiin rakentamaan kokonaan uudelleen eri paikkaan, koska Nelsonjoen virtauksen kuljettama maa-aines täytti laiturin molemmat puolet nopeasti. Sataman paikka siirrettiinkin keinotekoiselle saarelle keskemmäs jokea, ja se liitettiin mannermaahan seitsemäntoistajänteisellä ristikkosillalla. Sillan toimitti montréalilainen Dominion Bridge Company. Kun Kanada joutui mukaan ensimmäiseen maailmansotaan, työmaata kohtasi yhä pahempi materiaali- ja työvoimapula. Samalla myös poliittinen ja taloudellinen kiinnostus koko Hudsoninlahden satamaprojektia kohtaan katosi lähes kokonaan. Projektia kuitenkin jatkettiin vielä muutaman vuoden ajan, kunnes vuonna 1918 kaikki työt lopetettiin ja työmaa hylättiin. Projektia kritisoitiin voimakkaasti eräiden poliitikkojen ja jopa työnjohtajan taholta. Media kutsui koko työmaata jättiläismäiseksi haaskaukseksi. Rautatielinjaa ei koskaan rakennettu Port Nelsoniin saakka. Kiskot lepäsivät hylättyinä vuoteen 1927 saakka, kunnes Churchill valittiin uuden sataman sijoituspaikaksi, ja rautatie valmistui vuonna 1929. ==Lähteet== *Manitoba Historical Society - Port Nelson Luokka:Aavekaupungit Luokka:Manitoban historia Luokka:Manitoban kylät Luokka:Kanadan rakennukset ja rakennelmat
Sippar

Sippar, nykyinen Tell Abu Habbah oli muinaisen Kaksoisvirtainmaan Sumerin pohjoinen kaupunki. Se sijaitsi 60 km Babylonista pohjoiseen Eufratin itärannalla nykyisen Bagdadin maakunnan alueella Irakissa. Kaupungin sumerilainen nimitys oli Zimbir, lintukaupunki. Kaupunki jakautui kahteen osaan, auringonjumalan ja Anunit-jumalan palvojien alueisiin. Raamatussa se tunnetaan nimellä Sefarvaim. Jotkut tutkijat ovat arvelleet, että tämä kaupunki olisi ollut Akkadin pääkaupunki Agade eli Akkad. Luokka: Sumerin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Irakissa Luokka:Bagdad (maakunta)
Sininaamamesikko

Sininaamamesikko (Entomyzon cyanotis) on mesikoihin kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi John Latham 1802. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 26–32 cm ja paino noin 105 g, eli se on suunnilleen räkättirastaan kokoinen. Höyhenpuku on selkäpuolelta oliivinruskea ja alapuolelta valkoinen. Rinnassa on tumma pystyjuova. Niska ja päälaki ovat mustat ja naama sininen. Nokka on tukeva ja hieman kärjestään alaspäin taipunut. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa, mutta sen naama on kellanvihreä. Lintu on äänekäs ja aloittaa laulunsa jo puoli tuntia ennen auringonnousua. Se liikkuu usein pienissä parvissa ja käyttäytyy kiukkuisesti muita eläimiä ja ihmistä kohtaan. Sininaamamesikko on sukunsa ainoa laji. Lajista tunnetaan 3 alalajia: E. c. cyanotis, E. c. albipennis ja E. c. griseigularis. == Esiintyminen == Sininaamamesikko elää Australian pohjois- (E. c. albipennis) ja itäosissa (E. c. cyanotis) sekä Uuden-Guinean lounaisosissa (E. c. griseigularis). Lajin kanta on elinvoimainen. Eteläiset populaatiot ovat osittain muuttolintuja. == Elinympäristö == Avoimet ja harvat metsät, etenkin eukalyptusmetsiköt, sekä myös puutarhat, puistot ja viljeysmaiden reunaosat. == Lisääntyminen == Maljamainen suurehko pesä on tehty puunkuoresta puun oksanhaaraan. Tavallisimmin laji kuitenkin käyttää muiden lintujen vanhoja pesiä. Useampi pari, tai parin poikaset edellisistä pesinnöistä, voi pesiä yhdessä siten, että ne vuorottelevat hautomisessa ja poikasten hoidossa. Munia on tavallisesti 2, joskus 3. Pesii usein kaksi kertaa heinä-tammikuussa. Variskäki on tavallinen sininaamamesikon pesäloinen. == Ravinto == Laji on tunnettu banaaniviljelmien tuholainen, joka syö kypsiä banaaneja. Syö kuitenkin enimmäkseen hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä mettä ja muita hedelmiä. Ruokaillessaan liittyy pieniksi muutaman yksilön parviksi, jotka usein ajavat muut linnut pois alueelta. == Lähteet == * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 * Harrison, Colin & Greensmith, Alan 2002: Koko maailman linnut. – WSOY. Helsinki. ISBN 951-0-26896-8 * Takapihan linnut === Viitteet === Luokka:Mesikot
Larsa

Larsa, nykyinen Tell as-Senkereh, ehkä Raamatun Ellasar oli muinainen kaupunki Mesopotamian eteläosissa, nykyisessä Dhi Qarin maakunnassa Irakissa. Tämä muinaisen Sumerin eteläosan kaupunki oli merkittävä poliittinen keskus Uus- Sumerin luhistuttua joskus 2000 eaa. Larsa mainitaan jo varhaisdynastisen Ur- Gurin aikoina 2800–2700 eaa. ja oli Uus-Sumerin aikoina osa Lagashin provinssia. Larsa itsenäistyi, kun Isinin amorilainen kuvernööri Gungunum julisti kaupungin irronneeksi Lagašista. Gungunum valtasi myös Urin, joka oli merkittävä Persianlahden kaupan keskus. Gungunumin kapinan väitetään johtuneen muun muassa siitä, että isiinin johto olisi sallinut kastelukanavien rämettyä. Larsa oli Isinin kilpailija Isin-Larsa-kaudella Sumerin hajottua, ja valtasi ajan kuluessa Isiniltä alaa. Gungunumin seuraajat Abisare ja Sumu-el pyrkivät valtaamaan Isiniltä kastelukanavien hallinnan. Larsasta tuli merkittävä mahti viimeistään Warad-Sinin ja varsinkin hänen seuraajansa Rim-Sinin aikoina 1822–1763 eaa, jolloin kaupunki hallitsi 15 muuta kaupunkia, muttei ehtinyt kasvaa suurvallaksi, koska nousevan mahdin Babylonian kuningas Hammurabi kukisti lopulta liittolaisensa Larsan kuninkaan. == Larsan kuninkaat == Larsan kuninkaat lyhyemmän kronologian mukaan. Katso myös Isin-Larsa-kausi Nimi Hallitsemiskausi Kommentti Naplanum n. 1961—1940 eaa. Hallitsi samaan aikaan Urin kolmas dynastian Ibbi-Suenin kanssa Emisum n. 1940—1912 eaa. Samium n. 1912—1877 eaa. Zabaia n. 1877—1868 eaa. Samiumin poika. Gungunum n. 1868—1841 eaa. Saavutti itsenäisyyden Isinin hallitsijalta Lipit-Eshtarilta Abisare n. 1841—1830 eaa. Sumuel n. 1830—1801 eaa. Nur-Adad n. 1801—1785 eaa. Hallitsi samaan aikaan Babylonian Sumu-la-Elin kanssa Sin-Iddinam n. 1785—1778 eaa. Nur-Adadin poika Sin-Eribam n. 1778—1776 eaa. Sin-Iqisham n. 1776—1771 eaa. Hallitsi samaan aikaan Isinin Zambiyan kanssa, Sin-Eribamin poika Silli-Adad n. 1771—1770 eaa. Warad-Sin n. 1770—1758 eaa. Hallitsi mahdollisesti isänsä Kudur-Mabukin kanssa Rim-Sin I n. 1758—1699 eaa. Hallitsi samaan aikaan Urukin Irdanenen kanssa. Warad-Sinin veli ja hävisi Hammurabiille Hammurabi n. 1699—1686 eaa. Virallinen Babylonian hallitsija Samsu-iluna n. 1686—1678 eaa. Virallinen Babylonian hallitsija Rim-Sin II n. 1678—1674 eaa. Kuoli babyloniavastaisessa kapinassa ==Aiheesta muualla== Luokka:Arkeologiset kohteet Irakissa Luokka:Sumerin kaupungit Luokka:Dhi Qar
Engelbrektskyrkan

Engelbrektskyrkan () on kirkkorakennus Tukholman Östermalmin kaupunginosassa. Kirkon suunnitteli arkkitehti Lars Israel Wahlman vuonna 1906 järjestetyn kilpailun pohjalta. Kirkko rakennettiin 1909–1914. Tiilestä ja graniitista rakennettu rakennus edustaa jugendia ja kansallisromanttista tyyliä. Kirkkoon mahtuu noin 1 000 ihmistä. Sen urut ovat peräisin vuodelta 1964. Wahlman suunnitteli myös vuonna 1911 valmistuneen seurakuntatalon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Bebyggelseregistret Luokka:Tukholman kirkot Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Östermalm Luokka:Kirkot Tukholman hiippakunnassa
Tanskan valtakunnankomissariaatti

Tanskan valtakunnankomissariaatti oli Saksan valloitettujen alueiden hallintoon kuuluva alue, joka käsitti Tanskan kuningaskunnan vuodesta 1943 vuoteen 1945. Tanska oli 9. huhtikuuta 1940 jouduttuaan Saksan hyökkäyksen kohteeksi säilyttänyt tavanomaisen hallinnon. Päinvastoin kuin Norjassa, jossa hallitus aloitti brittiläisten ja puolalaisten kanssa sinnikkään puolustustaistelun liikekannallepanoon liittyvien epäröintien jälkeen, ja missä kuningas oli lähtenyt Isoon-Britanniaan muodostaen pakolaishallituksen, Tanskassa kuningas säilyi valtionpäämiehenä ja maassa oli tanskalainen hallitus vuoteen 1943 saakka, jolloin saksalaiset muutamien terrori-iskujen ja yleislakon vuoksi olivat päättäneet ottaa Tanskan tiukempaan hallintaansa. Ennen Werner Bestin nimittämistä Tanskan valtakunnankomissaariksi Saksa hoiti muodollisesti asiansa Tanskaan protektoraattina, toisin sanoen Tanskan korkea- arvoisin saksalaisvirkamies oli Valtakunnan täysivaltainen lähettiläs (), joka oli hyväksyttänyt akkreditaationsa Tanskan kuningas Kristianilla. Ensimmäinen heistä oli Cecil von Renthe-Fink ja toinen Werner Best, josta tuli Tanskan valtakunnankomissaari. == Katso myös == * Tanskan miehitys *
Isin

Isin oli muinainen kaupunki Kaksoisvirtainmaassa, nykyisessä Qadisiyyan maakunnassa Irakissa. Se oli merkittävä mahti Uus-Sumerin luhistuttua. Kun elamilaiset hyökkäsivät Sumeriin, virkamies Ishbi-Erra nousi siellä valtaan perustaen vuoteen 1730 eaa. (lyhyen kronologian mukaan) jatkuneen Isinin dynastian. Hän yritti joiltain osin jäljitellä Urin kolmannen dynastian kulttuuria. Ishbi-Erra löi Uriin hyökänneet elamilaiset. Tämän jälkeen Isinin dynastia kukoisti 100 vuotta. Rakennettiin suuria temppeleitä. Kauppa Persianlahdella jatkui Isinin dynastian vallitessa maata. Veden puute oli suuri ongelma Isinissä. Isinin kilpailija Larsa valtasi merenrantakaupunki Urin, myöhemmin pyhän kaupungin Nippurin ja saartoi lopulta Isinin kastelukanavat. Noin 1860 vallananastaja Enlil-bani kaappasi vallan, ja Isinin yli 150 vuotta kestänyt dynastia sammui. == Katso myös == *Isin-Larsa -kausi Luokka:Arkeologiset kohteet Irakissa Luokka:Sumerin kaupungit Luokka:Qadisiyya
Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti

Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti oli toisen maailmansodan aikainen Saksan valloitettujen alueiden siviilihallintoon kuuluva osa, joka sai Alankomaiden tapaisen hallinnollisen aseman vasta Normandian maihinnousun jälkeen. Tätä ennen – päinvastoin kuin Alankomaat – oli Belgia ja Pohjois- Ranska ollut Wehrmachtin sotilashallintoon kuuluvaa aluetta. Belgian ja Pohjois-Ranskan saksalaiseksi valtakunnankomissaariksi tuli Kölnin Gauleiter Josef Grohé.Jokipii, s. 79. Kansalliseksi hallinnoksi Belgian ja Pohjois- Ranskan valtakunnankomissariaattiin nimitettiin flaamilais-vallonialainen valtuuskunta () 18. heinäkuuta 1944. Sen johdossa olivat Jef van de Wiele ja Léon Degrelle.Jokipii, s. 382. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Belgian historia Luokka:Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana
Kurajärvi

Kurajärvi voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: * Kurajärvi, järvi Enontekiöllä * Kurajärvi, järvi Hailuodossa * Kurajärvi, kuivattu järvi Kiikalassa * Kurajärvi, kylä Norrbottenin läänissä Ruotsissa * Kurajärvi, järvi Norrbottenin läänissä Ruotsissa. Luokka:Järvien täsmennyssivut
Joe Satriani (EP)

Joe Satriani on kitaristi Joe Satrianin EP-levy vuodelta 1984. Se on Satrianin ensimmäinen julkaisu sooloartistina ja soitettu kokonaan kitaralla. EP äänitettiin Satrianin toimiessa kitaransoiton opettajana Berkeleyssä Kaliforniassa. Hän julkaisi EP:n rajoitettuna painoksena omalla Rubina- levymerkillään, jonka hän nimesi vaimonsa mukaan. EP:n ilmestymisen jälkeen Satriani maksoi studiolle ennakkoon noin 4 000 dollaria ja päätti tuottaa kokonaisen albumin, johon sisältyisivät myös rummut ja basso. Albumin nauhoituksen aikana hän solmi sopimuksen Relativity Recordsin kanssa, joka julkaisi hänen ensimmäisen täyspitkän albuminsa Not of This Earth vuonna 1986. EP:n kappaleet 2–5 julkaistiin uudestaan muita harvinaisuuksia ja liveäänityksiä kokoavalla Time Machine -albumilla vuonna 1993. == Kappaleluettelo == # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 EP:t Luokka:Joe Satrianin albumit
Rafael Moneo

José Rafael Moneo Vallés (s. 9. toukokuuta 1937, Tudela) on espanjalainen arkkitehti. Hän valmistui Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madridista vuonna 1961. Moneo on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista espanjalaisista arkkitehdeista.http://www.spainisculture.com/en/artistas_creadores/rafael_moneo.html Hänelle on myönnetty muun muassa seuraavat palkinnot: vuonna 1993 Rolf Schockin palkinto, vuonna 1996 Pritzker-palkinto, vuonna 2001 Mies van der Rohe -palkinto ja vuonna 2015 Espanjan valtion Premio Nacional de Arquitectura de España. Vuonna 2017 hänelle myönnettiin Praemium Imperiale. Moneon tunnetuimpiin töihin kuuluvat Roomalaisen taiteen kansallismuseo Méridassa, Atochan rautatieaseman laajennus Madridissa, auditorio- ja kongressikeskus Kursaal San Sebastiánissa, Museo del Pradon laajennusosa Madridissa sekä Cathedral of Our Lady of the Angels Los Angelesissa. Rafael Moneo ja Enrique de Teresa vastasivat Tieteen museon (Museo de la Ciencia) suunnittelusta Valladolidiin yhdessä Francisco Romeron ja Juan José Echevarrían kanssa. == Kuvia == Museo Nacional de Arte Romano, Mérida, España, 2017.jpg|Museo Nacional de Arte Romano, Mérida Cathedral of Our Lady of Angels, Los Angeles.JPG|Cathedral of Our Lady of the Angels, Los Angeles Kursaal. San Sebastián.jpg|Kongressikeskus Kursaal, San Sebastián Ampliación del Museo del Prado (Madrid) 01.jpg|Museo del Pradon uudisosa, Madrid MADRID E.U.S. ESTACIÓN PUERTA DE ATOCHA - DISTRIBUIDOR - panoramio (2).jpg|Atochan aseman uudisrakennus, Madrid Edificio prevision moneo 002.jpg| Edificio de Previsión Española, Sevilla Logroño - Ayuntamiento 6.JPG|Logroñon kaupungintalo Housmfa.jpg|Audrey Jones Beck Building, The Museum of Fine Arts, Houston Museo de la ciencia valladolid2.JPG|Museo de la Ciencia, Valladolid Barcelona - L’illa Diagonal (Avinguda Diagonal, 579-585) 1.jpg|L’illa Diagonal, Avinguda Diagonal 579-585, Barcelona == Lähteet == *Spainisculture.com *pritzkerprize.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset arkkitehdit Luokka:Pritzker-palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurajärvi (Hailuoto)

Kurajärvi on pieni lampi Hailuodossa Järventakustan kylän pohjoisreunalla retkeilyreitin varrella. Järveä kuivatettiin 1930-luvulla, mutta kuivatusuoman tukkeuduttua järven vedenpinta palautui hitaasti entiselleen. Suoritettaessa laajoja suo-ojituksia 1980–1990-lukujen vaihteessa järvi oli tarkoitus jättää luonnontilaiseksi. Laskuojan suulle rakennettu lietepato esti myös kalojen nousun kutemaan järveen. Keväällä 1991 vesi kuitenkin kulutti tien padon ohitse. Seuraavana vuonna järveen siirrettiin kaloja harrastusmielessä. Vuonna 1993 järven pinta oli laskenut jo kymmeniä senttejä, paljastaen pohjakivikkoa joka oli ollut veden peitossa kuivinakin kesinä. Laskuojan penkkoja jouduttiin tukemaan kymmenillä kivikuormilla vuonna 1994 sortumisen estämiseksi ja poisvirtauksen hidastamiseksi. Siitä huolimatta järvi valui tyhjiin vuoden 1994 aikana, ja oli kuivana vuoden 1996 loppuun saakka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Hailuoto, Insula Rari Generis: Kurajärvi Luokka:Hailuodon järvet
Stephen Kunda

Stephen Kunda (s. 17. elokuuta 1984) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja ja myös puolustava keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Kunda tuli Rovaniemelle talvella 2007 Chanda Mwaban, Chileshe Chibwen ja Derik Sailetin kanssa antamaan näyttöjä. Muutaman testipelin jälkeen RoPS solmi Kundan kanssa viisivuotisen sopimuksen (3+2). Kunda on pelannut aiemmin kotimaansa pääsarjassa Power Dynamoissa. Hän on tunnettu erittäin varmaotteisena ja tyylikkäänä pelaajana, joka ei tee paljoa virheitä. Kunda on pelannut myös maansa alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Kauden 2007 päätyttyä RoPS jatkoi Kundan sopimusta kauteen 2012 asti. 2\. elokuuta 2008 Kunda valittiin Veikkausliigan heinäkuun tähdistöjoukkueeseen puolustajaksi.Kunda valittiin heinäkuun tähdistöjoukkueeseen Veikkausliiga. 2.8.2008. Viitattu 3.8.2008. 15\. marraskuuta 2008 RoPS ilmoitti Kundan liittyneen loppukaudeksi lainalle sambialaiseen Power Dynamos -joukkueeseen, myös Chanda Mwaba liittyi loppukaudeksi lainalle kitweläisseuraan.Kunda siirtyy lainalle Power Dynamosiin RoPS. 15.11.2008. Viitattu 15.11.2008 Kaudella 2010 Kunda pelasi osan kautta puolustavana keskikenttämiehenä, kun keskuspuolustajina pelasivat Etchu Tabe ja Jarkko Lahdenmäki. Kunda ja kahdeksan muuta pelaajaa sai potkut Rovaniemen Palloseurasta keväällä 2011 vedonlyöntiskandaalin vuoksi. == Pelaajaura == (päivitetty 16. lokakuuta 2010) Seura Kausi Sarjaottelut Sarjaottelut Karsintaottelut Karsintaottelut Suomen Cup Suomen Cup Liigacup Liigacup Europelit Europelit Yhteensä Yhteensä Seura Kausi Pelit Maalit Pelit Maalit Pelit Maalit Pelit Maalit Pelit Maalit Pelit Maalit Rovaniemen Palloseura Rovaniemen Palloseura 2007 26 0 1 0 0 0 0 0 0 0 27 0 Rovaniemen Palloseura 2008 24 0 0 0 3 0 6 0 0 0 33 0 Rovaniemen Palloseura 2009 25 0 0 0 1 1 4 0 0 0 30 1 Rovaniemen Palloseura 2010 23 2 0 0 0 0 0 0 0 0 23 2 Ura yhteensä Ura yhteensä 98 2 1 0 4 1 10 0 0 0 113 3 ==Lähteet== Luokka:Sambialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fancy

Fancy (s. Manfred Alois Segieth, 7. heinäkuuta 1946) on saksalainen eurodiskomusiikkia laulanut artisti, joka oli suosiossa 1980-luvun puolivälin jälkeen muutamia vuosia. Fancy alkoi soittaa kitaraa 12-vuotiaana. 60-luvun lopulla Fancy tutustui Jimi Hendrixiin ja Giorgio Moroderiin. Fancy esiintyi tanssihalleissa monissa yhtyeissä laulajana, joskus myös kitaristina ja basistin. Fancy toimi muun muassa iskelmäartistina nimellä Tess Teiges. 70-luvulla Fancy tuotti musiikkia yhtyeelle "Claudia Field & Red Face". Fancy esiintyi varieteekoomikkona 70-luvun lopulla ja 80-luvun alussa. Fancyn todellinen läpimurtokappale oli italotyylinen ”Slice Me Nice” vuonna 1984. Se nousi tanssilistoille myös Yhdysvalloissa Top 10:een. Myös vuonna 1985 jättimenestynyt ”Chinese Eyes” saavutti Yhdysvaltain tanssilistalla 2. sijan. Fancyn menestyskappaleita ovat myös "Bolero (Hold Me In Your Arms Again)”, ”Flames of Love” ja ”Lady of Ice”. Tunnettuja ovat lisäksi "Come Inside", "Colder Than Ice", "Latin Fire", "Angel Eyes", ”Bride In Black”, ”C'est La Vie”, ”Running Man” ja ”My Emotional Way”. Monet menestyskappaleista on tehty yhteistyössä manageri Anthony Monnin kanssa. Myös Bobby Orlando on tuottanut Fancyn lauluja. Fancy on tehnyt yhteistyötä monien muiden artistien kanssa, muun muassa salanimellä Tess tai RicTess. Fancy on toiminut myös tuottajana ja näyttelijänä. Fancy on ollut kiinnostunut katulapsien auttamisesta, eläintensuojelusta, astrologiasta ja esoteerisista asioista. __NOTOC__ == Parhaiten sijoittuneet Fancyn singlet == *Slice Me Nice (1984) *Chinese Eyes (1984) *Get Lost Tonight (1985) *Bolero (Hold Me in Your Arms Again) (1986) *Lady of Ice (1987) *Latin Fire (1987) *Flames of Love (1988) ==Diskografia== ===Albumit=== *1985: Get Your Kicks *1986: Contact *1988: Flames of Love *1988: Gold *1988: Gold Remix *1989: All My loving *1990: Five *1991: Six: Deep In My Heart *1994: It’s Me *1995: Blue Planet Zikastar *1996: Colours of Life *1996: Christmas in Vegas *1998: Hit Party *1998: Best of *1998: Blue Planet ('99er Version) *1999: D.I.S.C.O. *2000: Strip Down *2001: Deep in My Heart (Neuauflage von "Six") *2001: Fancy For Fans *2001: Locomotion *2003: Best of... – Die Hits Auf Deutsch *2004: Greatest Hits *2004: Voices from Heaven *2008: Forever Magic *2021 Masquerade ( Les Marionettes ) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.fancy-online.net/ * http://www.laut.de/wortlaut/artists/f/fancy/index.htm Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Micro Maniacs

Micro Maniacs on PlayStation-peli, jossa juostaan pienillä olioilla kilpaa. Pelissä on alussa kahdeksan pelihahmoa. Pelihahmoja voi saada lisää, jos edistyy yksinpelissä. Jokaisella pelihahmolla on kaksi asetta, joita he voivat käyttää hidastaakseen muita. Pelissä on 41 erilaista kilpaympäristöä. Codemasters toimi pelin julkaisijana. ==Pelihahmot== * V4 * Pyra * Waldo * Vortex * MawMaw * Beatbox * Mesme * Twister * Dynamo * Roach * Toxin * Project X ==Lähteet== Luokka:PlayStation-pelit
Pitkäkankaan koulu

Pitkäkankaan koulu on Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa, Pitkäkankaan asuinalueella sijaitseva yhtenäisperuskoulu. Koulua on rakennettu vuosien 1981–1985 välillä, ja sen on suunnittelut Heikki Taskinen.Arkkitehtuurimuseo Koulussa annetaan opetusta luokka-asteille 1–9. Oppilaita koulussa on noin 800. Rehtorina on toiminut Miia Viljamäki vuodesta 2022. Vuonna 2012 ala-aste ja yläaste yhdistyi. Koulussa toimii vanhempaintoimikunta. ==Koulukeskuksen historiaa== Pitkäkankaan koulukeskus on rakennettu useassa vaiheessa. Vuonna 1983 valmistui Oulunsalon yläaste, jonka suunnitteli koulusuunnittelijana tunnettu arkkitehti Heikki Taskinen ja hänen toimistossaan suunnitteluprojektia johtanut arkkitehti Martti Karsikas. Vuonna 1985 koulua laajennettiin siipirakennuksella, johon sijoitettiin ala-aste. Ala-asteen nimeksi tuli Pitkäkankaan koulu. Vuosina 1996─2009 koulukeskukseen tehtiin peruskorjaus sekä opetus- ja erityistilojen laajennus- ja muutostöitä, joiden suunnittelijana oli Arkkitehtitoimisto Karsikas. Kaksikerroksinen koulu luetaan tärkeäksi osaksi Oulunsalon rakennuskantaa ja se on yksi suomalaisen arkkitehtuurin niin sanotun Oulun koulun merkkirakennuksista. Aiemmin vain ala-asteena toimineesta Pitkäkankaan koulusta ja Oulunsalon yläasteesta muodostettiin vuonna 2012 yhtenäisperuskoulu, jonka nimeksi tuli Pitkäkankaan koulu. ==Entisiä koulun oppilaita== * Saara Aalto, artisti * Mikael Granlund, jääkiekkoilija * Joel Hokka, Blind Channel -yhtyeen jäsen * Toni Laaksonen, juontaja * Ernest Lawson, näyttelijä * Pekka Saarenheimo, jääkiekkoilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pitkäkankaan koulun kotisivut Luokka:Oulunsalo Luokka:Oulun peruskoulut
Västanfjärdin kirkko

Västanfjärdin kirkko voi viitata kahteen Västanfjärdissa sijaitsevaan kirkkoon: * Västanfjärdin uusi kirkko * Västanfjärdin vanha kirkko
Warren Landing

Warren Landing (myös Warren's Landing) on pieni asutuskeskus Winnipegjärven pohjoisosassa Nelsonjoen luusuassa Manitobassa Kanadassa. Asutuskeskus sijaitsee Mossy Pointin itäisimmässä kärjessä. Asutuskeskus on lähes kokonaan vesiliikenteen sekä vesitasoin hoidettavan lentoliikenteen varassa, sillä siellä ei ole lentokenttää eikä sinne ei ole kiinteää tieyhteyttä, ainoastaan talvitie Grand Rapidsin kylän suunnalta. Lähin toinen asutuskeskus on Norway House Nelsonjoen itärannalla noin 30 kilometrin päässä pohjoiseen. Warren Landing sai nimensä vuonna 1815 Hudson's Bay Companyn työntekijän John Warrenin mukaan. Warren menehtyi Redjoen taisteluissa saamiinsa vammoihin ja haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin. Kylä tunnettiin myös sijaintinsa mukaan nimellä Mossy Point, siellä sijaitsi Winnipegjärven suurin kalastusasema, ja se oli useiden järvellä liikennöineiden höyryveneiden reitin pohjoisin päätepiste. Warren Landingissä sijainnut Dominion Fish Companyn kalasatama tuhoutui lähes täydellisesti tulipalossa 9. elokuuta 1908. Palo oli saanut alkunsa laituriin kiinnitetyltä SS Premieriltä, ja se tuhosi kalasataman kaikki rakennukset yhtä lukuun ottamatta. ==Lähteet== Luokka:Manitoban kylät
Notkeanäkinruoho

Notkeanäkinruoho (Najas flexilis) on yksivuotinen, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa esiintyvä makeanveden vesikasvi. Suomessa laji on erittäin harvinainen ja rauhoitettu. Notkeanäkinruoho kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin mukaisesti suojeltaviin lajeihin.Uotila 1997, s. 196. == Ulkonäkö ja koko == Notkeanäkinruoho on hento, 10–20 cm korkeaksi kasvava uposlehtinen kasvi. Sen varsi haaroo voimakkaasti, parisenttiset lehdet ovat korvakkeettomat, kapeat, lankamaiset ja veltot. Kukat ovat hyvin pienet.Retkeilykasvio 1998, s. 520. Samassa kasvissa on sekä koiras- että naaraspuolisia kukkia. Naaraskukasta kehittyy soikea noin kolmemillinen pähkylähedelmä. Lajia muistuttaa läheisesti samoilla kasvupaikoilla esiintyvä hentonäkinruoho (N. tenuissima), mutta sen lehdet ovat notkeanäkinruohoa kapeammat ja jäykemmät sekä korvakkeelliset. == Levinneisyys == Notkeanäkinruoho on yleinen Pohjois-Amerikassa, erityisesti Suurten järvien ympäristössä ja mantereen itärannikolla. Euroopassa laji on harvinainen, mutta sitä tavataan laajalta alueelta Britteinsaarilta Keski-Eurooppaan, Pohjoismaihin ja Baltiaan. Suomesta notkeanäkinruoho tunnetaan varmasti vain puolenkymmenestä järvestä muun muassa Hollolasta, Asikkalasta, Parikkalasta, Kiteeltä ja Liperistä. Jääkauden jälkeisenä lämpökautena laji oli paljon nykyistä yleisempi ja sitä tavattiin koko Suomessa. == Elinympäristö == Notkeanäkinruoho kasvaa vain puhtaissa, neutraalivetisissä järvissä, joissa yleensä on paljon lähteitä. Laji kasvaa 10–150 cm:n syvyydessä, joskus jopa yli 2,5 metrissä. Kasvustot ovat useimmiten ruovikon ulkopuolella alueilla, joissa pohja on liejuista savea tai hiekkaa. Notkeanäkiruohon kasvupaikkojen suurimpia uhkia ovat veden laadun muutokset. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Uotila, Pertti: Notkeanäkinruoho. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 196. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Notkeanäkinruohon (Najas flexilis) levinneisyys Suomessa. * United States Department of Agriculture (USDA): Najas flexilis * ITIS: Najas flexilis Luokka:Näkinruohot Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Alankomaiden valtakunnankomissariaatti

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (, ) oli siviilihallintoalue, joka perustettiin heti Saksan suorittaman Alankomaiden valtauksen jälkeen. Sen valtakunnankomissaariksi asettui Arthur Seyss-Inquart. Hänen hallintonsa perustui kansliapäälliköiden suostuttelulle jatkamaan ja Saksasta lähetetyille hallinnon toimistopäälliköille. Valtakunnankomissaari hajotti Alankomaiden parlamentin molemmat kamarit 21. kesäkuuta 1940, ammattiyhdistykset lakkautettiin 16. heinäkuuta ja 20. heinäkuuta vasemmistopuolueet asetettiin erityisen komissaarin valvontaan. Kommunistiset ryhmät lakkautettiin.Jokipii, s. 74. Loput muista puolueista lakkautettiin vuoden 1941 lopulla.Jokipii, s. 75. Heinäkuun alussa porvarilliset puolueet muodostivat kuuden puolueen Alankomaalaisen unionin (), joka keräsi kahdeksassa viikossa 400 000 jäsentä. Sen tarkoituksena oli puolustaa Alankomaiden autonomiaa sekä estää Anton Mussertin oikeistoradikaalia puoluetta hyödyntämästä Saksan miehityksen vuoksi muodostunutta tilannetta. Koska Alankomaalainen unioni oli kuitenkin hengeltään monarkistinen, otti Adolf Hitler vastaan 21. elokuuta 1940 Mussertin ehdolla, että muodostettaisiin Germanische-SS in den Niederlanden. Ryhmän jäsenten tuli vannoa uskollisuuden vala Mussertille ja Hitlerille suoraan germaanisena kansanjohtajana. Mussertista tuli pääministeri syyskuussa 1940. Hän vastusti aluksi hollantilaisten värväämistä Waffen-SS:ään, mutta helmikuussa 1941 muutti mielensä ajatellessaan, että se voisi olla kansallisen armeijan alku. Alankomaalaisten värväys Waffen-SS:n joukkoihin aloitettiin 21. kesäkuuta 1940, mikä pelästytti muita kuin kansallissosialisteja. Maaliskuussa 1942 oli 227 000 työtöntä alankomaalaista lähetetty Saksaan töihin, ja vuonna 1944 siirtotyöläisten määrä Saksassa oli 254 000\. Waffen-SS:ään liittyi 55 000 sotilasta, joista suuri osa oli kansallissosialistisen puolueen jäseniä. Heistä koottiin joukot: * Nederlandsche SS (1940) * Algemeene-SS Vlaanderen (1940) * 6. SS-Freiwilligen Sturmbrigade Langemarck * 27. SS-Freiwilligen- Grenadier-Division Langemarck Hollannin pakolaishallitus toimi Lontoossa eikä se ollut tehnyt Ranskan tapaan aselepoa Saksan kanssa, vaan periaatteessa sotatila jatkui. Näin ollen vapaaehtoiseksi lähteminen Waffen-SS:ään oli maanpetos. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Eva Illoinen

Eva Illoinen (o.s. Tikander, 4. heinäkuuta 1934 Uusikirkko (Vl.) – 5. kesäkuuta 1987 Uusikaupunki) oli suomalainen kirjailija. Eva Illoinen valmistui ylioppilaaksi 1953 ja filosofian kandidaatiksi 1957. Hän toimi äidinkielen opettajana Vakka-Suomen kauppaoppilaitoksessa.Uusikaupunki Eva Illoisen ensimmäinen romaani Joutilaat päivät ilmestyi vuonna 1965. Sittemmin hän julkaisi useita naisten- ja nuortenkirjoja. Vuonna 1982 Eva Illoinen ryhtyi kirjoittamaan perhekuunnelmasarjaa Matti, Kappu, Eeva ja Eppu, joka saavutti heti suuren suosion. Sen ansiosta hänet ehkä parhaiten muistetaankin. Rooleissa olivat Risto Aaltonen (Matti), Paula Siimes (Kappu), Riitta Elstelä (Eeva), Karin Pacius (Eppu) ja Leila Itkonen (mummi). Sarjan suosion salaisuus oli siinä, että arkisia perheasioita käsiteltiin kuunnelmassa helposti omaksuttavalla tavalla. Aiheet kuunnelmaan Eva Illoinen saikin omasta perhepiiristään. Kuunnelmasarjaa ehti valmistua sata jaksoa, kunnes sen kirjoittaminen loppui Eva Illoisen äkilliseen kuolemaan. == Teoksia == * Joutilaat päivät. WSOY 1965 * Mari ja sanat. WSOY 1967 * Slipi : Uudenkaupungin telakan vaiheita 75 vuoden aikana. Uudenkaupungin telakka, Uusikaupunki 1967 * Elena, nainen pimeästä. Tammi 1975 * Kylmän kukka. Tammi 1975 * Keisarin tanssijatar : romaani. Tammi 1976 * Aurinkotsaari : romaani. Tammi 1977 * Rinkeplummat kukkivat : romaani. Tammi 1978 * Kotkan kahdet kasvot : romaani. Tammi 1979 * Iltapäivällä tuli levottomuus : romaani. Tammi 1980 * Perri elää pula-aikaa. Tammi 1981 * Perri lähtee sotaa pakoon. Tammi 1981 * Kanervat kuolevat. Tammi 1982 * Ovi pimeään : romaani. Tammi 1983 * Perri tulee ylioppilaaksi. Tammi 1983 * Päivän taite : romaani. Tammi 1984 * Vene katoaa pimeään. Tammi 1984 * Matti, Kappu, Eeva ja Eppu ; käsikirjoitus Eva Illoinen ; dramaturgi Rauni Ranta. Yleisradio 1985 * Taivaanrannalla harmaat pilvet : romaani. Tammi 1985 * Tsaarin poika. Tammi 1986 * Vihkiristit : romaani. Tammi 1986 * Autokaupungin tyttö ; kuv. Anna-Liisa Happonen. Tammi 1987 * Uudenkaupungin säästöpankkiaikaa : Uudenkaupungin säästöpankki 25 vuotta. Uudenkaupungin säästöpankki, Uusikaupunki 1987 * Autokaupungin kesä ; kuv. Anna-Liisa Happonen. Tammi 1988 * Uudenkaupungin telakka 100 vuotta, sisältää osat Slipi : Uudenkaupungin telakan vaiheita 75 vuoden aikana (kirjoittaja Eva Illoinen) ja Sonjasta Helenaan : Uudenkaupungin telakan vaiheita 100-vuotistaipaleen viimeiseltä neljännekseltä 1968-1992. (kirjoittaja Matti Jussila). Uudenkaupungin telakka, Uusikaupunki 1992 == Toimitustöitä == * Naurusiämeni merem parttalt ; toim. Eva Illoinen ; kuv. Kauko Telén. Uudenkaupungin kaupunki, Uusikaupunki 1972 == Lähteet == *Mitä- Missä-Milloin Kansalaisen vuosikirjat 1984 ja 1988 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Tähkämaitikka

Tähkämaitikka (Melampyrum cristatum) on Euraasiassa kasvava yksivuotinen ruohokasvi. Se on muiden maitikoiden tapaan puoliloinen. Suomessa tähkämaitikka on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. == Ulkonäkö == Tähkämaitikka on 15–40 cm korkea ruohovartinen kasvi, jonka varsi on tavallisesti yläosasta haarainen. Lehdet ovat tasasoukan suikeita. Kukinto on varren tai joskus haarojenkin latvassa, ja se on noin 3 cm pitkä, tiheä ja nelisärmäinen. Kukkien tukilehdet ovat puikeita, herttatyvisiä, kouruisia, tiheä- ja terävänirhaisia, ja niiden kärjet ovat pitkiä ja ehylaitaisia. Ylemmät tukilehdet ovat osittain purppuranpunaisia ja alemmat vihreitä. Kukan teriö on käyrätorvinen, pituudeltaan noin 15 mm ja väriltään purppuranpunainen. Kukan huulet ovat keltaisia. Melko usein kukinnon punaväri kuitenkin puuttuu, jolloin kukkien tukilehdet ovat kellanvihreitä ja teriöt kalpeankeltaisia. Tähkämaitikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 385. Tähkämaitikan voi sekoittaa jonkin verran samannäköiseen peltomaitikkaan (Melampyrum arvense). == Levinneisyys == Tähkämaitikkaa tavataan Espanjasta läpi Euroopan Venäjän keskiosiin saakka. Eteläisimmät esiintymät ovat Keski-Italiassa ja Pohjois-Kreikassa, pohjoisessa lajia kasvaa Isossa-Britanniassa, Tanskassa, Etelä-Norjassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa, Etelä-Suomessa ja Virossa. Suomessa tähkämaitikkaa kasvaa Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Hämeessä ja Pirkanmaalla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Tähkämaitikan levinneisyys Suomessa Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 17.9.2010. == Elinympäristö == Tähkämaitikka kasvaa kivikkoisilla rinnekedoilla, kuivahkoilla lehtoniityillä ja kalliopengermillä. Laji on Suomessa suuresti harvinaistunut. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Tähkämaitikan levinneisyys Suomessa. * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tähkämaitikka (Melampyrum cristatum) * Luontoportti: Tähkämaitikka (Melampyrum cristatum) Luokka:Maitikat Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Anton Mussert

Anton Adriaan Mussert (11. toukokuuta 1894 Werkendam – 7. toukokuuta 1946 Haag) oli alankomaalainen kansallissosialisti, joka toimi Alankomaiden valtakunnankomissariaatissa kansallisena johtajana. Anton Mussert syntyi 1894 Werkendamin protestanttikaupungissa, Noord-Brabantin provinssin pohjoisosassa Alankomaissa. Hän osoitti poikkeuksellista lahjakkuuta tekniikkaan jo hyvin nuorena ja opiskeli Delftissä insinööriksi. 1920-luvulla hänestä tuli aktiivinen äärioikeistolaisisisa järjestöissä kuten Dietsche Bondossa, joka vaati Flanderin hollanninkielisen alueen liittämistä Hollantiin. 14\. joulukuuta 1931 Mussert ja kymmenen muuta perustivat Alankomaiden kansallissosialistisen puolueen, jonka nimeksi tuli NSB. Alkuun järjestöön kuului kymmeniä juutalaisia, kunnes järjestöstä tuli antisemiittinen saksalaisten vaikutuksesta. Kun saksalaiset hyökkäsivät Hollantiin 1940, kaikki muut puolueet paitsi NSB kiellettiin. Toisen maailmansodan aikana Mussert järjesteli Hollannin SS:n toimintaa, ja Adolf Hitler julisti hänet ”kansansa führeriksi”. Natsi-Saksan antauduttua Mussert pidätettiin NSB:n puoluetoimistossa Haagissa 5. toukokuuta 1945. Häntä syytettiin oikeudenkäynnissä maanpetoksesta ja tuomittiin kuolemaan 28. joulukuuta 1945. Mussert teloitettiin ampumalla Haagissa 7.toukokuuta 1946 kuningatar Vilhelmiinan kieltäydyttyä armahtamasta häntä. Luokka:Alankomaiden valtakunnankomissariaatti Luokka:Alankomaalaiset poliitikot Luokka:Alankomaalaiset kansallissosialistit Luokka:Maanpetoksesta teloitetut Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Pensaskanerva

Pensaskanerva eli euroopanpensaskanerva (Myricaria germanica) on Euroopassa ja Aasiassa kasvava tamariskikasvi. Suomessa sitä tavataan hyvin rajoitetulla alueella Lapissa, ja se on luokiteltu vuoden 2019 Suomen luonnon Punaisessa kirjassa silmälläpidettäväksi lajiksi.Punaisen kirjan verkkopalvelu: Euroopanpensaskanerva – Myricaria germanica Viitattu 23.8.2021. Pensaskanerva on sukunsa ainoa edustaja Euroopassa.Rautiainen 1997, s. 195. == Ulkonäkö == Pensaskanerva on pystyhaarainen varpu tai pieni pensas, joka kasvaa Suomessa 0,5–0,8 metriä korkeaksi, etelämpänä jopa kaksimetriseksi. Varsi on kalju ja etenkin alaosastaan usein punertava. Hyvin tiheässä olevat ruodittomat lehdet ovat neulasmaisia. Lehtilapa on 2–5 mm pitkä ja väriltään harmaanvihreä. Kukinto on 2–10 cm pitkä latvaterttu. Vaaleanpunaiset kukat ovat kaksineuvoisia, pieniä ja melkein perättömiä. Heteitä on kymmenen ja emilehtiä kolme kappaletta. Pensaskanerva kukkii Suomessa heinäkuussa. Hedelmä on kota, joka sisältää keveitä, tuulen mukana helposti leviäviä karvaisia siemeniä.Retkeilykasvio 1998, s. 193.Den virtuella floran: Klådris Viitattu 23.3.2010. == Levinneisyys == Pensaskanervan levinneisyysalue on hyvin laikuttainen. Sitä tavataan Pyreneillä, Alpeilla ja niiden lähialueilla, Romaniassa, Turkissa, Kaukasuksen alueella, Iranissa ja paikoin Keski- Aasiassa. Suomen lähialueilla lajia tavataan Keski-Ruotsissa sekä Keski- ja Pohjois-Norjassa. Suomessa pensaskanervaa kasvaa vain kahdessa paikassa Lapissa, Utsjoella Pulmankijärven ympäristössä.Suomen ympäristökeskus: Suomen ympäristö 593, s. 121 (verkkojulkaisu) Viitattu 23.3.2010. == Elinympäristö == Pensaskanerva on paljon valoa vaativa pioneerikasvi, joka kasvaa tyypillisesti jokien sora- ja hiekkarannoilla. Kasvupaikat ovat useimmiten matalia, avoimia ja ajoittain korkean veden peittämiä. Laji leviää tehokkaasti kasvittomille sorarannoille. Joskus lajia tavataan myös tienvarsilla ja sorakuopissa. == Käyttö == Pensaskanervaa viljellään toisinaan koristekasvina muun muassa Ruotsissa. == Lähteet == * Rautiainen, Veli-Pekka: Pensaskanerva. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 195. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Pensaskanervan eli euroopanpensaskanervan levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Pensaskanerva (euroopanpensaskanerva) – Myricaria germanica * Erkin luontokuvia: Kuvia Suomen luonnonvaraisista kasveista (harrastajan sivu) (kuvia myös kukista) Luokka:Tamariskikasvit
Benkőn avaus

Benkőn avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla: :`1.g3` Avaus on saanut nimensä Pál Benkőlta, joka käytti sitä menestyksellisesti Bobby Fischeria ja Mihail Talia vastaan voitokkaasti vuonna 1962. Avausta kutsutaan myös nimellä kuningasfianchetto. Se on luokiteltu ECO-koodissa A00-luokkaan, ja se transformoituu usein muiksi avauksiksi. ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Laita-avaukset *Luettelo gambiiteista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pál Benkőn peli Mihail Talia vastaan * Pál Benkőn peli Robert Fisceria vastaan Luokka:Shakkiavaukset
Janez Brajkovič

Janez Brajkovič (s. 18. joulukuuta 1983 Metlika, Jugoslavia) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2005–2022. Brajkovič voitti vuonna 2004 alle 23-vuotiaiden maantieaika-ajon maailmanmestaruuden Veronassa sekä sijoittui hopealle ikäluokan EM-kilpailujen aika-ajossa. Seuraavana vuonna hän oli 23-vuotiaiden EM-kilpailujen aika-ajossa pronssilla. Aika-ajon sotilaiden maailmanmestaruuden hän voitti 2005, 2006 ja 2008. Brajkovič aloitti ammattilaisuransa Discovery Channel -tallissa heinäkuussa 2005. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui yhdenneksitoista maantieajon MM- kilpailussa. Vuonna 2006 Brajkovič sijoittui viidenneksi niin Georgian, Katalonian kuin Sveitsinkin ympäriajoissa. Lisäksi hän voitti Georgian ympäriajon nuoren kilpailun. Brajkovič sijoittui Espanjan ympäriajon 2006 viidennellä etapilla, kilpailun ensimmäisellä vuoriosuudella, toiseksi hävittyään loppukirin Danilo Di Lucalle. Seitsemännen etapin neljännen tilan jälkeen hän siirtyi kokonaiskilpailun kärkeen ja kantoi johtajan kultaista paitaa kahden osuuden ajan. Vuoden 2007 Tirreno-Adriaticossa Brajkovič sijoittui viidenneksi. Saman vuoden huhtikuussa hän saavutti ammattilaisuransa ensimmäisen voiton oltuaan paras Georgian ympäriajossa – lisäksi hän voitti nuorten kilpailun. Brajkovič edusti kaudet 2008–2009 Astana-tallia. Vuonna 2008 hän oli kolmas Saksan ympäriajossa ja kahdeksas MM-kilpailujen aika- ajossa. Lombardian ympäriajossa hän sijoittui Damiano Cunegon jälkeen toiseksi kukistettuaan loppukirissä Rigoberto Uranin. Brajkovič oli vuonna 2009 Italian ympäriajossa kahdeksastoista ja voitti Slovenian aika-ajomestaruuden. Mendrision MM-kilpailuissa hän sijoittui aika-ajossa kuudenneksi. Brajkovič siirtyi kauden 2010 alusta Team RadioShack -joukkueeseen. Hän sijoittui samana vuonna viidenneksi Tour de Romandien kokonaiskilpailussa. Kesäkuussa Brajkovič voitti Critérium du Dauphinén kokonaiskilpailun sekä aika-ajona käydyn kolmannen etapin. Hän voitti 2011 Slovenian aika-ajomestaruuden ja oli Kööpenhaminan MM-kilpailujen aika-ajossa neljästoista. Brajkovič palasi Astana-talliin kaudelle 2012. Hän voitti kolmannen etapin Katalonian ympäriajossa ja Slovenian ympäriajon kokonaiskilpailun. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui yhdeksänneksi ja Lontoon olympialaisten aika-ajossa kymmenenneksi. Hän oli Vuelta a Burgos -kilpailussa kolmas 2014. Brajkovič edusti yhdysvaltalaista UnitedHealthcare Pro Cycling Teamia vuosina 2015–2016, Bahrain-Merida 2017 ja Adria-Mobilia vuodesta 2018. Hän jäi vuoden 2018 Kroatian ympäriajossa kiinni 1,3-dimetyyliamyyliamiinin käytöstä ja sai 10 kuukauden kilpailukiellon, minkä jälkeen palasi Adria-Mobiliin kesäkuussa 2019. Uransa viimeisellä kaudella 2022 hän edusti serbialaista Ferei - CCN Metalac -joukkuetta. ==Lähteet== *Janez Brajkovič Trap–Friis-tietokannassa *Janez Brajkovič Cycling Archives -tietokannassa *Janez Brajkovič Pro Cycling Stats -sivustolla === Viitteet === Luokka:Slovenialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut slovenialaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut pyöräilijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Werner Best

Karl Rudolf Werner Best (10. heinäkuuta 1903 Darmstadt, Hessen, Saksa – 23. kesäkuuta 1989 Mülheim, Nordrhein-Westfalen, Saksa) oli saksalainen oikeustieteen tohtori ja SS-Obergruppenführer. Best liittyi SS:ään Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen 1933. Best joutui erimielisyyksiin Reinhard Heydrichin kanssa RSHA-virastoa koskevista linjauksista 1938. Hän palveli vallatussa Ranskassa 1940–1942, siirtyi sitten Saksan valtakunnan täysivaltaiseksi edustajaksi Tanskan protektoraattiin, sen jälkeen hänestä tuli Tanskan valtakunnankomissariaatin valtakunnankomissaari. Sodan jälkeen Best sai Tanskassa kuolemantuomion, mutta hänet armahdettiin ja vapautettiin 1951. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Natsi-Saksan miehityshallinnon johtajat Luokka:Tanskan valtakunnankomissariaatti Luokka:SS- kenraalit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Erna Gräsbeck

Erna Gräsbeck-Järnefelt (24. tammikuuta 1879 Daugavpils (Väinänlinna) – 11. huhtikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän kuului Suomalaisen oopperan keskeisiin laulajiin vuodet 1911–1929. Gräsbeck oli tunnettu myös erityisesti Erkki Melartinin yksinlaulujen tulkitsijana. Gräsbeck levytti suomalaisia lauluja kolmeen otteeseen, 1912, 1913 ja 1925. Hän esiintyi myös ulkomailla, Italiassa ja Saksassa. Gräsbeck sai Pro Finlandia -palkinnon 1948. Gräsbeckin puoliso oli vuodesta 1929 maanmittausinsinööri Niklas Järnefelt (k. 1932).Järnefelt, Erna. Aikalaiskirja 1934 ==Diskografia== *Kuin hiipuva hiillos tummentuu / Syntymistään sureva Vox 40012 ==Lähteet== *Erna Gräsbeck: Syntymistään sureva. Yle elävä arkisto *Kansallinen äänigalleria ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Milan Ohnisko

thumb|Milan Ohnisko Milan Ohnisko (s. 16. kesäkuuta 1965 Brno) on tšekkiläinen runoilija ja toimittaja. == Tuotantoa == *Obejmi démona! (2001) *Vepřo knedlo zlo aneb Uršulinovi dnové (2003) *Milancolia (2005) *Býkárna (+ Ivan Wernisch ja Michal Šanda) (2006) *Love! (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Milan Ohnisko Portal Ceske Literaturi Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat Luokka:Tšekkiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt