EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Françoise Gilot

Françoise Gilot (26. marraskuuta 1921 Neuilly-sur-Seine – 6. kesäkuuta 2023 New YorkAdrian Horton: Françoise Gilot, painter and muse to Picasso, dies at 101, The Guardian 6.6.2023 ) oli ranskalainen taidemaalari ja kirjailija. Gilot'n menestysmuistelma Elämä Picasson rinnalla julkaistiin vuonna 1964. Gilot kuvasi kirjassa suhdettaan kuvataiteilijan ja kahden lapsensa isän Pablo Picasson kanssa, jonka kanssa eli vuodet 1946–1953.. Gilot nimitettiin vuonna 1973 tiedejulkaisu Virginia Woolf Quarterlyn taiteelliseksi johtajaksi, ja vuonna 1976 hänestä tuli Etelä-Kalifornian yliopiston taiteiden osaston johtokunnan jäsen. Hän piti siellä kesäkursseja ja kantoi organisaatiovastuuta vuoteen 1983. Koko 1980- ja 1990-luvun hän suunnitteli vaatteita, lavastuksia ja meikkauksia New Yorkin Guggenheimin tuotantoihin Hän sai 1990 Ranskan Kunnialegioonan jäsenyyden (chevalier).http://www.vincentmanngallery.com/francoisgilot.asp == Avioliitot == Gilot solmi vuonna 1955 seitsemän vuotta kestäneen avioliiton ranskalaisen kuvataiteilijan Luc Simonin kanssa. Heille syntyi tytär vuonna 1956. He erosivat 1962. Gilot muutti vuonna 1970 Yhdysvaltoihin, jossa hän meni naimisiin rokotuksen uranuurtajan Jonas Salkin kanssa. ==Kirjat== *Françoise Gilot and Carlton Lake, Life with Picasso, McGraw-Hill, 1964; Anchor Books/Doubleday, 1989, ISBN 978-0-385-26186-9 *Françoise Gilot, Le regard et son Masque, Paris: Calmann-Lévy, 1975, ISBN 978-2-7021-0092-9 – focuses on her development as an artist. *Françoise Gilot, Interface: the painter and the mask, Press at California State University, Fresno, 1983 *Barbara Haskell, Françoise gilot: an artist's journey 1943–1987, California State Univ, 1987, ISBN 978-0-912201-12-2; Little, Brown, 1989. *Françoise Gilot, Matisse and Picasso: A Friendship in Art, Doubleday, 1990, ISBN 978-0-385-26044-2; New York: Anchor Books, 1992, ISBN 978-0-385-42241-3 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Françoise Gilot'n sivusto *"Picasso and Françoise Gilot: Paris- Vallauris, 1943–1953" , Charlie Rose, 17.5.2012 *"An hour with French painter Françoise Gilot" , Charlie Rose, 13.2.1998 * Françoise Gilot Collection , Harry Ransom Center, University of Texas at Austin *Françoise Gilot (1921–) Luokka:Ranskalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Pablo Picasso
Rasinsuon rautatieasema

Rasinsuon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Luumäellä, noin kahdeksan kilometriä Luumäeltä Lappeenrannan suuntaan. Liikennepaikka avattiin vuonna 1965 muutamaa vuotta aiemmin valmistuneelle Luumäen ja Lappeenrannan väliselle oikoradalle. Liikennepaikka käsittää ainoastaan pää- sekä sivuraiteen junakohtauksia varten, eikä siellä ole ollut henkilöliikennettä. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * vaunut.org: Kuva Rasinsuolta Luokka:Luumäen rautatieliikennepaikat
Immolan rautatieasema

Immolan rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Imatralla, lähellä Immolan lentokenttää. Immolan asema avattiin vuonna 1937 uudelle Vuoksenniskan ja Elisenvaaran väliselle rautatielle. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja se on rataosan usean muun aseman tapaan Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan rakennettu. Henkilöliikenne Immolassa lopetettiin vuonna 1968. Aseman ratapiha uudistettiin vuonna 2005, ja samalla se lakkautettiin omana liikennepaikkanaan. Nykyisin puutavaran lastausterminaalina toimiva liikennepaikka kuuluu Imatran liikennepaikkaan. Adolf Hitlerin vieraillessa marsalkka Mannerheimin 75-vuotispäivillä oli Mannerheimin juna sijoitettuna aseman lähellä sijaitsevan Kaukopään tehtaan raiteistolle. == Lähteet == Luokka:Etelä-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Imatran rakennukset ja rakennelmat Luokka:Imatran liikenne
Säkäniemen vaihde

Säkäniemen vaihde () on rautatieliikennepaikka Tohmajärvellä. Linjavaihde avattiin vuonna 1965, jolloin Parikkalasta rakennettu oikorata liitettiin vanhaan Karjalan rataan (nyk. Niiralan rata). Liikennepaikka käsittää ainoastaan yhden vaihteen, eikä siellä ole ollut henkilöliikennettä. Vuonna 2005 lakkautettu Onkamon seisake sijaitsi Säkäniemestä noin kilometrin verran etelään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * vaunut.org: Kuva Säkäniemestä Luokka:Tohmajärven rautatieliikennepaikat
Irwin Shaw

Irwin Shaw, alkuperäiseltä nimeltään Irwin Gilbert Shamforoff, (27. helmikuuta 1913 New York, Yhdysvallat – 16. toukokuuta 1984 Davos, Sveitsi)Irwin Shaw, Britannica.com, viitattu 20.4.2014 oli tuottelias yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja menestyskirjailija. Hänen romaaneistaan tunnetuimpia ovat Nuoret leijonat (1948) ja Rikas, rakas... (1970). Nuoret leijonat kertoo kahden sotilaan kohtaloista toisen maailmansodan aikana, ja siihen pohjautuu Edward Dmytrykin ohjaama elokuva Nuoret leijonat. Teos Rikas, rakas... kertoo kolmen sisaruksen kohtaloista toisen maailmansodan jälkeen. Sen pohjalta on tehty suosittu television minisarja Rikas, rakas, köyhä, varas. Shaw'n teokset saivat kriitikoilta laajalti kiitosta, mutta kaupallisesti menestynyt kaunokirjallinen tuotanto kuitenkin heikensi hänen kirjallista mainettaan. == Yksityiselämä == Irwin Gilbert Shamforoff syntyi vuonna 1913 venäjänjuutalaisille siirtolaisille New Yorkissa Bronxissa mutta perhe asettui pian Brooklyniin. Hän opiskeli Brooklyn Collegessa ja muutti sukunimensä muotoon Shaw. Hänen veljensä David Shaw loi uran elokuvatuottajana Hollywoodissa. Shaw palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimissa. Sodanaikaiset kokemukset innoittivat häntä Nuoret leijonat -teoksen kirjoittamisessa. Kun Shaw allekirjoitti adressin, jossa Yhdysvaltain korkeinta oikeutta pyydettiin arvioimaan seurauksia, joita John Howard Lawsonille ja Dalton Trumbolle tuli epäamerikkalaista toimintaa tutkivan komitean kuulustelujen jälkeen, häntä valheellisesti syytettiin kommunistiksi ja hän joutui Hollywoodin mustalle listalle. Tapahtuneen seurauksena vuonna 1951 Shaw muutti Eurooppaan, jossa hän asui seuraavat 25 vuotta, enimmäkseen Pariisissa ja Sveitsissä. Shaw sai pojan vaimonsa MarIan Edwardsin kanssa. Hän sairasti eturauhasen syöpää ja kuoli vuonna 1984. == Suomennetut teokset == * Rouva Crown, suom. Eija Palsbo. Gummerus, 1958. * Nuoret leijonat, suom. Eija Palsbo. Gummerus, 1959 – 3. p. Gummerus, 1979. Sarja: Sotasalama ISBN 951-20-1716-4 * Kaksi viikkoa vieraassa kaupungissa, suom. Eija Palsbo. Gummerus, 1961 * Menestyksen maku, suom. Anna Paljakka. Gummerus, 1971, 2. p. 1988 ISBN 951-20-3389-5 * Onnenpoika, suom. Anna Paljakka. Gummerus, 1976. ISBN 951-20-1288-X * Rikas, rakas..., suom. Anna Paljakka. Gummerus, 1977. ISBN 951-20-1490-4 (osa 1) ISBN 951-20-1491-2 (osa 2) * Köyhä, varas, suom. Anna Salo. Gummerus, 1978. ISBN 951-20-1575-7 * Tie huipulle, suom. Anna Salo. Gummerus, 1980. ISBN 951-20-1971-X * Ihmeidentekijä, suom. Kaija Kauppi. Gummerus, 1982. ISBN 951-20-2347-4 * Mies tuntemattomasta, suom. Kaija Kauppi. Gummerus, 1984. ISBN 951-20-2544-2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Irwin Shaw'n teoksiin pohjautuvat elokuvat ja televisiotuotannot *Brooklyn College Archives *LitWeb: Irwin Shaw (sivu Archive.orgissa, tuorein sivu on kaapattu) * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet Luokka:Amerikanjuutalaiset
Albert Ikäheimo

Albert Ikäheimo eli Karhu-Alpi tai Ikä-Alpi (29. huhtikuuta 1904 Salla – 19. maaliskuuta 1989) oli suomalainen Savukosken Martinkylässä asunut pienviljelijä ja karhunkaataja. Sallan Kurtinkylässä syntyneen Albert Ikäheimon vanhemmat olivat kruunun metsänvartija Pekka Fabian Ikäheimo ja Tiina Maria Katainen. Perhe muutti myöhemmin Kurtista Värriöjoen varteen Savukoskelle. Alpi meni 1931 naimisiin Helga Luiron kanssa ja asettui asumaan Värriöjoen varteen parin kilometrin päähän vanhempiensa talosta. Turkismetsästyksellä seitsenlapsisen perheensä elättänyt Alpi kaatoi elämänsä aikana 50 karhua, lähes 30 ahmaa, muutaman suden ja noin tuhat kettua. Lisäksi hän metsästi hirviä, näätiä, saukkoja ja metsäkanalintuja sekä kalasti. Kirjailija Arto Paasilinna kirjoitti vuonna 1964 Alpista esikoisteoksensa Karhunkaataja Ikä-Alpi. Laulaja Matti Esko teki vuonna 2023 Alpista kappaleen ”Karhunkaataja”. == Kirjallisuutta == * Arto Paasilinna : Karhunkaataja Ikä- Alpi. Tammi 1964, 2. painos 1988, 3. painos 2007 * Karhu-Alpi muistelee : CD- äänilevy, kokoajat Seppo Leino, Mauri Hast, Lanki-Pekka. Studio Sele, Rovaniemi 2003 == Lähteet == * Ylen Elävä arkisto: Vanha karhunkaataja muistelee, ohjelma vuodelta 1977 * www.pystykorva.info : Karhukoira persoona keskustelu vuodelta 2011 Luokka:Suomalaiset metsästäjät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Alvar Aallon ateljee

Alvar Aallon ateljee on Helsingin Munkkiniemen Tiilimäessä sijaitseva talo, jonka Alvar Aalto suunnitteli vuosien 1955–1956 välillä arkkitehtitoimistonsa työtiloiksi. Ateljeen lähellä Munkkiniemen Riihitiellä sijaitsee Aallon kotitalo. Alvar Aallon ateljee ja kotitalo ovat nykyään osa Alvar Aalto -museota, ja ne ovat rajoitetusti avoinna vierailijoille. Talossa toimivat Alvar Aalto –akatemia sekä museon rakennusperintöyksikkö. == Arkkitehtuuri == Tyyliltään talo ei ole perinteinen toimistorakennus. Alvar Aallon kerrotaan sanoneen, että "rakennustaidetta ei voi syntyä konttorimaisessa ympäristössä". Talon pelkistetty ja ikkunaton julkisivu kadulle on valkoiseksi slammattua tiiltä. Yläkerran työtiloista avautuu suuret ikkunat niin itään kuin länteenkin. Taloon rakennettiin lisäosa vuonna 1963, jossa on talon keittiö- ja ruokailutilat. Niitä kutsuttiin nimellä "taverna". Sisäpihalla on amfiteatterimainen pieni tila, jonka tasot on rakennettu luonnonliuskekivestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Alvar Aallon ateljee Alvar Aalto -säätiön kotisivuilla *ISTV: Alvar Aallon ateljee avasi ovensa vierailijoille *Greatbuildings.com Aalto Studio Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Helsingin suojellut rakennukset Luokka:Munkkiniemi Luokka:Helsingin toimistorakennukset
Golfe-Juan

thumb|right|Paul Signac: Golfe Juan. Golfe-Juan () on rantalomaseutua Ranskan Rivieralla. Golfe-Juanin asukkaista käytetään ranskaksi nimitystä "Golfe- Juanais". Golfe-Juan kuuluu Vallauris’n kuntaan Grassen arrondissementtiin Alpes-Maritimesin departementissa, joka vuorostaan kuuluu Provence-Alpit- Rivieran alueeseen. Rautatieaseman nimi on Golfe Juan-Vallauris. Napoleon nousi 1. maaliskuuta 1815 maihin 600 miehen kanssa Golfe-Juanissa poistuttuaan Elban saarelta, jossa hän oli maanpaossa. Luokka:Ranskan kylät Luokka:Ranskan nähtävyydet
It’s On Again

"It's On Again" on Alicia Keysin ja Kendrick Lamarin yhteinen kappale, joka levytettiin The Amazing Spider-Man 2 -elokuvaa varten. Kappaleen on tuottanut Pharrell Williams.http://ylex.yle.fi/uutiset/popuutiset/alicia-keys-ja- kendrick-lamar-verkostoituvat-spider-man-yhteistyossa == Taustaa == Alicia Keys ilmoitti ensin Twitterissä tulevasta "It’s On Again" -kappaleestaan sekä yhteistyöstä Hans Zimmerin, Pharrell Williamsin ja Kendrick Lamarin kanssa. Ennen virallista julkaisua kappale julkaistiin kokonaisuudessaan Keysin SoundCloud tilillä.http://www.nrj.fi/uutiset/tvelokuva/2014/04/01/kuuntele- alicia-keysin-uusi-kappale-tulevalta-spiderman-elokuvalta == Kappalelista == ==Julkaisuhistoria== Maa Päivämäärä Levy-yhtiö(t) Formaatti http://digianttila.com/musiikki/albumi/Alicia-Keys-feat-Kendrick-Lamar/Its-On- Again/1c348aa5-c069-4bd8-a1d1-125b2e3de0f8/ 2\. huhtikuuta 2014 Sony Music Entertainment Finland Digitaalinen == Lähteet == Luokka:Alicia Keysin kappaleet Luokka:Vuoden 2014 kappaleet
Davis Cup 2014

Davis Cup 2014 oli 103:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Tšekki. Maailmanlohkossa pelaavien otteluparien arvonta suoritettiin 18. syyskuuta 2013 Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Mestaruuden voitti Sveitsi, joka voitti loppuottelussa Ranskan 3–1. Voitto oli maan ensimmäinen. == Maailmanlohko == Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet === Kaavio === == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Davis Cup – World Group 2014 Luokka:Davis Cup Luokka:Vuoden 2014 tennis
Robbie Kruse

Robbie Kruse (s. 5. lokakuuta 1988) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa VfL Bochumia. Oikeajalkainen Kruse on pelipaikaltaan hyökkääjä. Kruse kuuluu Australian jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Brisbane Roarissa ammattilaisuransa aloittanut Kruse siirtyi Eurooppaan vuonna 2011, saksalaisen Fortuna Düsseldorfin riveihin. Hän oli mukana, kun joukkue nousi Bundesliigaan kaudeksi 2012–2013. Fortunan pudottua sarjasta Kruse siirtyi Bayer Leverkuseniin. Hän iski heti debyytissään kaksi maalia Mainz 05:tä vastaan. Aikanaan Bayer Leverkusenissa Kruse on kärsinyt paljon loukkaantumisista, eikä näin ollen ole pelannut paljoa. === Maajoukkueura === Kruse on edustanut maataan nuorten maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä Australian jalkapallomaajoukkueessa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011. Kruse teki myös kisoissa ensimmäisen maaottelumaalinsa Užbekistania vastaan. Australia sai kisoissa lopulta hopeaa. Hän kuului joukkueen vakiomiehistöön vuoden 2014 MM- kisojen karsinnoissa, mutta ei loukkaantumisen takia kuulunut joukkueeseen itse kisoissa. Kruse voitti Australian kanssa kultaa vuoden 2015 Aasian- mestaruuskilpailuissa pelaten turnauksessa Australian kaikissa kuudessa ottelussa tehden yhden maalin. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/robbie- kruse/profil/spieler_51972.html?from=direktErgebnis * http://www.national- football-teams.com/player/41168/Robbie_Kruse.html Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fed Cup 2014

Fed Cup 2014 oli 52:s naisten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Fed Cupin maailmanlohkossa pelasi kahdeksan joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Italia. Loppuottelussa 8.–9. marraskuuta Tšekki voitti Saksan otteluin 3–1. == Maailmanlohko == Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet Osallistuneet joukkueet === Kaavio === == Lähteet == * Luokka:Fed Cup Luokka:Vuoden 2014 tennis
Johanneksen Pojat

Johanneksen Pojat, vuoteen 1956 saakka Eteläiset, on helsinkiläinen urheiluseura, rekisteröity 1937Purkautuneiden yhdistysten tietokanta – PURKKI, mutta toiminut sitä aikaisemmin pesäpallojoukkueena ainakin vuonna 1935Pesäpallon B-sarjan ottelut 1935 Helsingin Pallonlyöjät 1919-36 sivu 43 (pdf). Johanneksen Pojat oli Johanneksen seurakunnan (aiemmin Eteläinen suomalainen seurakunta)Suomen sukututkimusseura lentopallojoukkue, jonka harjoittelupaikkana oli seurakunnan (myöhemmin Helsingin ev. lut. seurakuntien) omistama, kesäisin nuorison käytössä ollut Kivisaari,Kivisaari joka sijaitsee Laajasalon itäpuolella, Villingin ja Satamasaaren välissä. Kivisaaressa oli vaatimaton lentopallokenttä, JoPon harjoituskenttä. Harjoituksia pidettiin myös muun muassa Punavuoren koululla, Karjalan Yhteiskoululla Ruskeasuolla ja Pirkkolassa. Pelipaikkana oli Urheilutalo Helsinginkadulla. Suomen-mestaruuden JoPo voitti kahdesti, peräkkäisillä kausilla 1966–1967 ja 1967–1968. Suomen cupin loppuottelussa seura oli mukana 1968 ja 1973 ja hävisi molemmilla kerroilla. Viimeisen kautensa SM-sarjassa seura pelasi 1975–1976. Eteläiset/JoPo voitti 1953–1956 Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruuden neljästi peräkkäin. Johanneksen Pojissa pelasi useita maajoukkuemiehiä, muun muassa Jorma Knuutinen, Oiva Niemi, Jouko Rehumäki, Pertti Laaksonen, Eero ja Mauri Suuperko. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat
Jores Okore

Jores Okore (s. 11. elokuuta 1992) on norsunluurannikkolaissyntyinen tanskalainen jalkapalloilija, joka edusti vuosina 2013–2016 Englannin Valioliigassa pelannutta Aston Villaa. Hän muutti vanhempiensa kanssa Tanskaan vain kolmevuotiaana. Okore on pelipaikaltaan keskuspuolustaja ja hän kuuluu Tanskan jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == FC Nordsjællandin kasvatti Okore aloitti tanskalaisseurassa ammattilaisuransa vuonna 2011 ja pääsi pelaamaan vuonna 2012 Mestareiden liigaa. Vuonna 2013 hän siirtyi Valioliigan keskikastin Aston Villaan, jossa hänellä on ollut vaikeuksia saada peliaikaa. == Maajoukkueura == Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut Okore teki debyyttinsä Tanskan jalkapallomaajoukkueessa Ruotsia vastaan vuonna 2011. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kisoissa. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/jores- okore/profil/spieler_129085.html?from=direktErgebnis * http://www.national- football-teams.com/player/45572/Jores_Okore.html Luokka: Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka: Vuonna 1992 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Erkki Kolkka

Erkki Kolkka (s. 11. huhtikuuta 1944 Tampere) on suomalainen entinen pikajuoksija. == Tausta == Erkki Kolkka on kotoisin Tampereen Härmälästä. Siellä hän kasvoi urheilullisen veljeskatraan vanhimpana. Veljeksistä keskimmäinen Eino Kolkka harrasti telinevoimistelua, ja tuli tunnetuksi Tampereen Teatterissa esitetyn suositun West Side Storyn volttimestarina. Einon poika Joonas Kolkka on kuuluisa jalkapalloilija. Veljessarjan nuorin Väinö Kolkka oli maajoukkuetason jääkiekkoilija, joka seuratasolla edusti Ilvestä ja HIFK:ta. == Ura == Kolkka aloitti juoksuharjoitukset Tampereen Pyrinnössä 17-vuotiaana vuonna 1961. Muutaman vuoden jälkeen hän voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1964 ajalla 48,8. Samana vuonna hän juoksi myös 400 metrin ennätyksensä 48,5. Tämän jälkeen Kolkan kehitys kuitenkin pysähtyi väärään harjoitteluun ja liikaan kilpailemiseen. Vuonna 1967 Suomen kestävyysjuoksun päävalmentajaksi tuli uusiseelantilainen Arthur Lydiard. Kolkka sai kutsun niin sanottuun Lydiardin talliin, missä hänestä oli määrä tehdä paras eurooppalainen 1500 metrin matkalla Meksikon olympialaisissa vuonna 1968. Tässä hän ei kuitenkaan onnistunut. Tämän jälkeen Kolkka lopetti kilpailemisen. Aktviiviuran jälkeen Kolkka valmensi Tampereen Pyrinnön nuoria urheilijoita pika- ja keskimatkoilla. == Saavutuksia == SM-kultaa 400 metrin juoksussa vuonna 1964 sekä 4x400 metrin viestissä vuonna 1969, SM-hopeaa 4x400 metrin viestissä vuonna 1971 sekä SM-pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 1966 sekä 4x400 metrin viestissä vuonna 1966. Lisäksi hänellä on useita nuorten SM- mitaleja. Kolkalla on useita yleisurheilun maaotteluedustuksia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšitšilaki

Tšitšilaki () on muinainen, perinteinen georgialainen joulupuu. Se on tehty kuivatun hasselpähkinän tai saksanpähkinän oksista, jotka on muotoiltu havupuuksi. Nämä vaaleat ornamentit vaihtelevat 20 senttimetrin ja kolmen metrin välillä. Bardzimashvili, Temo. “Georgia Kicks Off New Year with Post- Modern Christmas tree”. Viitattu 19. huhtikuuta 2014, Tšitšilakit ovat yleisimpiä Gurian ja Samegrelon alueilla Mustanmeren lähellä, mutta niitä löytää myös pääkaupungin, Tbilisin, alueelta. ==Georgialainen perinne== Tšitšilakien teko on tärkeä perinne georgialaisessa ortodoksisessa joulussa, joka sijoittuu tammikuun 7. päivälle. "Celebrating Christmas in Georgia". Viitattu 20.4.2014 Georgialaiset uskovat, että leikelty puu muistuttaa Basileios Suuren kuuluisaa partaa.“Chichilaki – the Georgian Xmas Tree”. Viitattu 20.4.2014, Basileioksen sanotaan vierailevan ihmisten luona jouluna, samalla tapaa kuin joulupukki. Sanotaan myös, että tšitšilaki edustaa elämän puuta, georgialaisten yhtä toivon symboolia. Joka vuosi ihmiset ostavat tšitšilakeja koristellakseen niitä pienillä hedelmillä ja marjoilla. Omenoita, granaattiomenoita ja värimataroita tarjoamisena anteliaasta sadosta. Tšitšilakit poltetaan seremoniallisesti päivänä ennen georgialaisen ortodoksisuuden loppiaista, tammikuun 19. päivänä. Tämä symbolisoi menneen vuoden vaikeuksien ylittämistä. Jotkut perheet Samegrelossa ostavat tšitšilakeja edesmenneiden sukulaisia kunnioittaakseen. Bardzimashvili, Temo. “Georgia Kicks Off New Year with Post-Modern Christmas tree”. Viitattu 20.4.2014 ==Neuvostoliiton kielto== Neuvostoliiton Georgian valtauksen aikana vuonna 1921 tšitšilakien myynti oli kielletty. Puut olivat neuvostoliittolaisten mielestä uskonnollinen symboli. Vaikka georgialaisten annettiin pitää monia heidän kulttuurilleen ominaisia piirteitä, kaikki uskontoon liittyvä oli kielletty. Kielto pysyi voimassa Neuvostoliiton valtauksen päättymiseen, vuoteen 1990, asti. Siitä lähtien tšitšilakien suosio on noussut. ==Ympäristökysymykset== Georgialaisten mielestä tšitšilakien käyttö joulukoristeina on ympäristöystävällisempää kuin mäntypuiden hakkuu. “Georgians rediscover Christmas tree traditions”. BBC News. Viitattu 20.4.2014, Oksien leikkaamisen puista on oletettu olevan parempi puiden terveydelle. Georgian hallitus on ottanut askelia mänytypuiden säilyttämisen puolesta asettamalla sakkoja niille, jotka kuljettavat mäntyjä rekisteröityjen tilojen ulkopuolelle. Metsänvartijoiden partiointia on myös kasvatettu ympäri maata. Venäjän ja Georgian välisen sodan jälkipuinnissa metsämaat kiistellyn Etelä-Ossetian alueelta hävitettiin, mikä herätti kansallista surua georgialaisissa. South Ossetia news index Viitattu 20.4.2014 Kremlin Signs Truce but resists quick pullout Viitattu 20.4.2014 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Joulukoristeet Luokka:Georgialainen kulttuuri
Väinö Heikkinen (karhunkaataja)

Väinö Heikkinen eli Karhu-Väinö (1922–2011) oli suomalainen Lieksan Nurmijärven kylässä Jongunjoen Kaksinkantajalla asunut maanviljelijä ja karhunkaataja. Heikkinen kaatoi vuosien 1948–1988 välillä yhteensä 36 karhua. Hänellä oli kotitalossaan esillä kaatamiensa karhujen kallokokoelma, täytettyjä eläimiä ja muuta metsästysaiheista esineistöä. Heikkisen kotitalo ja kokoelma on nykyisin avoinna tilauksesta. == Lähteet == * metsastys- kalastus.com : Suomen eniten karhuja kaatanut mies * Antti Helin ja Ilkka Karisto : Suomi-Tour 2001 : Pohjois-Karjala, City-lehti 20.7.2001 * Lieksan nähtävyyksiä == Aiheesta muualla == * Karhunkaataja Väinö Heikkinen tarinoi, video kuvattu 2007 Luokka:Suomalaiset metsästäjät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Puntala

Puntala tarkoittaa ainakin seuraavia: * Puntalan leirintäalue Lempäälässä * Puntalan rautatieasema Ruokolahdella
Rantasalmen rautatieasema

Rantasalmen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka -radalla Rantasalmella, noin seitsemän kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta. Asema avattiin vuonna 1913 Elisenvaarasta Pieksämäkeen rakennetun rautatien varteen kirkonkylältä Sulkavalle kulkevan tien (nykyinen seututie 467) risteyskohtaan. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja se on muun muassa Joroisten aseman tapaan rakennettu Thure Hellströmin V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Aseman seutu on ollut harvaan asuttua, mutta yhteyksien myötä sen läheisyyteen perustettiin vuonna 1945 saha. Henkilöliikenteen pysähdykset Rantasalmella lakkautettiin liikenteen loppuessa Savonlinnan ja Huutokosken väliseltä rataosalta vuonna 1988. Aseman ratapiha kunnostettiin 2000-luvun loppupuolella rataosuuden perusparannuksen yhteydessä. Rata Ransalmelta Savonlinnaan suljettiin vuonna 2015 ja siten Rantasalmesta tuli Huutokoskelta tulevien junien pääteasema. == Lähteet == Luokka:Etelä-Savon rautatieliikennepaikat Luokka:Rantasalmen liikenne Luokka:Rantasalmen rakennukset ja rakennelmat
Georg Ehrnrooth (sijoittaja)

Georg Johan Casimir Ehrnrooth (s. 16. tammikuuta 1966) on suomalainen sijoittaja ja elinkeinoelämän vaikuttaja, koulutukseltaan agrologi.Suomen ritariston ja aatelin kalenteri 2007, s. 135. Helsinki 2006. ISBN 978-952-99780-0-6 Hän on muun muassa Pöyryn (vuodesta 2010), Forcitin (vuodesta 2010) ja eQ:n (vuodesta 2011) hallituksen jäsen ja hallituksen puheenjohtaja useissa sukunsa omistamissa sijoitusyhtiöissä. Ehrnrooth on myös Louise ja Göran Ehrnroothin säätiön hallituksen puheenjohtaja ja Paavo Nurmen Säätiön hallituksen jäsen. Georg Ehrnrooth sai Finanssivalvonnalta 500 €:n rikemaksun arvopaperimarkkinalain rikkomisesta sijoitusyhtiö Partumissa. Hänen isänsä on vuorineuvos Casimir Ehrnrooth. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dārta Elizabete Emuliņa

Dārta Elizabete Emuliņa (s. 5. kesäkuuta 1997 Riika) on latvialainen tennispelaaja. Emuliņa teki debyyttinsä Latvian Fed Cup -joukkueessa vuoden 2014 Fed Cupissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Latvialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HC Vita Hästen

HC Vita Hästen on ruotsalainen jääkiekkoseura, Norrköpingin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1967. HC Vita Hästen on perustettu jatkamaan IFK Norrköpingsin ja IK Sleipnersin jääkiekkotyötä. Joukkue on pelannut Ruotsin alemmissa divisioonissa ja suuremmaksi osaksi I-divisioonassa. I-divisioonassa joukkue pelasi kaudesta 1999–2000 lähtien, kunnes se onnistui kolmannella karsintayrittämällä nousemaan Ruotsin toiseksi korkeimpaan sarjaan Allsvenskaniin kaudeksi 2014–2015. Vuonna 2023 seura hakeutui konkurssiin, minkä seurauksena se menetti paikkansa Hockeyallsvenskanissa ja putosi Hockeytreaniin. Sieltä se nousi heti ensimmäisen kauden jälkeen Hockeytvåaniin kaudelle 2024–2025. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 35 Ludvig Eriksson L 2025 37 Daniel Fahlström L 2025 Tukholma, Ruotsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 11 Eric Andersson Junestav L 2025 Norrköping, Ruotsi 16 Markus Magnusson L 2025 21 Liam Thell L 2025 22 Alexander Skoglund L 2025 24 Hugo Andersson R 2025 Motala, Ruotsi 28 Victor Lindman (A) L 2025 Vadstena, Ruotsi 44 Melker Bergman L 2025 90 Robin Axbom L 2025 Nyköping, Ruotsi 91 Anton Kellman R 2025 Karlskrona, Ruotsi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 2 Erik Palmqvist L KH / VLH 2025 Linköping, Ruotsi 10 Jesper Samuelsson L KH 2026 Norrköping, Ruotsi 12 Tim Dackell L KH / OLH 2025 15 Filip Stensson R OLH 2025 18 Christian Axelsson L KH / OLH 2025 Norrköping, Ruotsi 19 John Moberg L LH 2025 23 Gustaf Gardell (C) R H 2025 Tukholma, Ruotsi 27 Jacob Tenemyr L VLH 2025 33 David Ojamäe R LH 2025 Skutskär, Ruotsi 38 Melvin Krause R OLH 2025 Visby, Ruotsi 57 Jens Holmström L H 2025 Ljungby, Ruotsi 67 Albin Ivarsson Hamberg (A) L H 2025 Nyköping, Ruotsi 77 Albin Mjösberg L OLH 2025 84 Jimmy Andersson L VLH 2025 Tukholma, Ruotsi Hampus Andersson L LH 2025 Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/322/hc-vita-hasten Viitattu 1.10.2021. ==Valmennus & Joukkueenjohto== * Päävalmentaja: Johan Hellström * Apuvalmentaja: Jonatan Arildsson * Maalivahtivalmentaja: Tim Kalin Hansen * Huoltopäällikkö: Jens Sahlin * Puheenjohtaja: Fredrik Jensen * Toimitusjohtaja: Jesper Samuelsson Lähde: EliteProspects == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Norrköpingin urheilu
Alexander Wilhelm Lyra

Alexander Wilhelm Lyra (15. toukokuuta 1834 Sysmä – 13. huhtikuuta 1904 Porvoo) oli suomalainen pappi, rovasti ja moninkertainen valtiopäivämies. Lyran vanhemmat olivat kappalainen Adolf Lyra ja Eva Maria Karolina Streng. Hänet vihittiin papiksi 1857, mutta 1863–1871 hän toimi opettajana Siitosen kansakoulussa Sortavalassa. Jaakkiman kappalainen hän oli 1871–1878 ja kirkkoherra Helsingissä 1878–1904. Lyra vihittiin 1885 Porvoon tuomiokapitulin asessoriksi, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. Hän oli edustaja kirkolliskokouksissa 1876–1898 ja otti osaa pappissäädyn edustajana valtiopäiville 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900, kuuluen maltillisiin suomenmielisiin ja vaikuttaen muun muassa Sortavalan seminaarin perustamiseen. Lyra työskenteli myös pyhäkoulujen puolesta. Hän oli Suomen Pyhäkouluyhdistyksen perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1888. Lyran julkaisemia teoksia ovat muun muassa Rippikouluun valmistava kristillisyyden opetus (1884) ja Piplian historian opettaminen (1894). Lyran puoliso vuodesta 1862 oli Ida Adolphina Lyra. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Arno Forsius: Lyra (Lyyra) -suku ja sen pappeja Hollolan seudun seurakunnissa (Viitattu 20.4.2014) Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Theodor Wilhelm Löfström

Theodor Wilhelm Löfström (15. heinäkuuta 1859 Tampere – 29. tammikuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos, joka laati uraa uurtaneen käsikirjan oikeuslääketieteestä. ==Henkilöhistoria== Löftströmin vanhemmat olivat seppä Henrik Löfström ja Eva Kristina Palander. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1881, lääketieteen lisensiaatiksi 1886 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1892, väitöskirjan aiheenaan Zur Kenntniss der Digestibilität der gewöhnlichsten in Finnland einheimischen Getreidearten. 1883–1904 Löfström toimi assistenttina Helsingin yliopiston fysiologisen kemian laitoksella, harjoittaen samalla lääkärintointa. 1904 hänet nimitettiin lääkintöhallituksen lääkintöneuvokseksi. Löfström oli Suomalainen Lääkäriseura Duodecimin perustajia, toimi 1888–1892 seuran varapuheenjohtaja sekä 1892 Duodecim-aikakauskirjan ja 1898 Terveydenhoitolehden päätoimittajana. Hänen ehkä tärkein kirjallinen saavutuksensa oli silti lähes 700-sivuinen uraa uurtanut teos Oikeuslääketieteellinen käsikirja Suomen lääkäreille (1901). Löfströmin puoliso vuodesta 1884 oli Olga Augusta Blomqvist (eronneet). Viitattu 20.4.2014. ==Kirjallinen tuotanto== === Julkaisuja === * Hätäleivästä. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1892, 2. painos 1902 * Zur Kenntniss der Digestibilität der gewöhnlichsten in Finnland einheimischen Getreidearten, väitöskirja. Helsingfors 1892 * Oikeuslääketieteellinen käsikirja Suomen lääkäreille. Duodecim-seura, Helsinki 1901 * Heikkohermoisuudesta : vuoden 1896 yliopistollisilla lomakursseilla. Otavan helppohintainen kirjasto n:o 125. Lomakurssi-luentoja 4. Otava 1902 === Suomennoksia === * Carl Immanuel Qvist : Käsikirja rokotuksessa : Lääkintähallinnon toimesta kirjoitettu ; suom. Th. L-m. Lång, Helsinki 1887 * Kuvallinen terveydenhoito-oppi ; toim. Robert Adolf Armand Tigerstedt ; kirj. Jacob Göransson ja muita. Duodecim- seuran toimituksia. Waseniuksen kirjakauppa, Helsinki 1893 * Carl Jacob Agathon Göransson : Samarialaiskurssi : neuvoja avun antamiseen onnettomuuden tapauksissa ; esipuhe E. Edholm'ilta ; suom. Theodor Löfström. Otava, Kuopio 1895 * Eliel Walter Kalixtus Laurén : Suomen farmakopean kasvirohdokset : farmakognosian alkeet, etupäässä aijotut apteekkioppilaille farmaseutitutkintoa varten ; suom. Theodor Löfström. Helsinki 1900 * Mielisairaitten hoito : lyhyt opastus mielisairaitten hoitajille : tri Falkengerg'in ja Scholz'in mukaan ; mukaellen suom. Theodor Löfström. Yrjö Weilin, Helsinki 1904 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Arno Forsius : Löfström, Theodor Wilhelm (1859–1907) – eräs Suomen oikeuslääketieteen uranuurtajista Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Jämijärven lento-onnettomuus

Jämijärven lento-onnettomuus sattui 20. huhtikuuta 2014 Jämijärvellä lähellä Jämijärven lentokenttää, kun laskuvarjohyppääjiä kuljettanut pienkone putosi maahan ja syttyi palamaan. Koneessa oli kymmenen matkustajaa sekä lentäjä. Onnettomuudessa sai surmansa kahdeksan henkilöä. Kolme koneessa ollutta pelastautui hyppäämällä koneesta sen pudotessa; yksi pelastautuneista oli koneen lentäjä. Lentokoneesta pelastautuneiden mukaan lentokone oli noin neljän kilometrin korkeudessa, kun koneen nokka painui äkillisesti alas ja sen ohjattavuus katosi. Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan ongelmia ilmeni koneen liikettä ylös- ja alaspäin säätelevässä pituusohjauksessa, mutta syytä niille ei vielä tiedetä. Koneen siipi murtui syöksyn aikana, mutta teknisen tutkinnan perusteella siivet ja peräsin olivat kiinni koneessa sen osuessa maahan. Onnettomuuskone oli Comp Air 8 -tyyppinen potkuriturbiinikone. Kone oli ilmailuharrastajien rakentama ja ainoa laatuaan Suomessa. Sille myönnettiin rakennuslupa vuonna 2005 ja lupa ilmailukäyttöön elokuussa 2009. Vastaavanlaisia koneita on käytössä muun muassa Brasiliassa ja Chilessä. ==Syy== Syyskuussa 2014 oli tiedossa onnettomuuden osasyy. Koneen oikean siiven tuki katkesi ilmassa, kun kone teki hallitsemattoman lentoliikkeen. Tuesta löytyi metallin väsymisestä johtunut murtuma, joka oli ollut siinä jo ennen onnettomuuslentoa mutta jota ei ollut näkynyt normaaleissa huolloissa. Onnettomuutta tutkivan onnettomuustutkintakeskuksen 16. huhtikuuta 2015 julkaiseman selostuksen mukaan lento-onnettomuuden syynä oli oikein puolen siiven tuen murtuminen, joka johtui käytössä syntyneestä kulumisesta. Raportin mukaan myös lentäjän vähäinen lentokokemus, painorajoitusten ylittäminen useasti, rakenteiden huoltaminen ja rakenteiden kuormitus olivat osasyinä. Koneen taittunut siipi esti koneesta ulos pääsyn, koska se taittui hyppyovea vasten. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Lento-onnettomuus Luokka:Lento-onnettomuudet Suomessa Luokka:Vuoden 2014 lento-onnettomuudet Luokka:2010-luvun onnettomuudet Suomessa
Apóstolos Véllios

Apóstolos Véllios (, s. 8. tammikuuta 1992) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Vestsjællandia lainasopimuksella Jupiler Pro Leaguen Lierse SK:sta. Véllios on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Ura == === Seurajoukkueura === Véllios aloitti ammattilaisuransa Iraklis FC:ssä kotikaupungissaan Thessalonikissa. Talvella 2011 hän siirtyi Valioliigan Everton FC:hen. Hän teki debyyttinsä joukkueessa huhtikuussa 2011 Aston Villaa vastaan. Saman vuoden syyskuussa hän teki ensimmäisen Valioliiga-maalinsa Wigan Athleticia vastaan. Hän teki myöhemmin Chelsea FC:tä vastaan maalin oltuaan kentällä vain 18 sekuntia. Vuonna 2014 hän siirtyi kauden loppuun kestävälle lainalle Mestaruussarjan Blackpool FC:hen. Heinäkuussa 2014 Véllios siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen Lierse SK:hon, jossa hän pelasi syyskauden 2014 aikana 13 ottelua tehden yhden maalin. Tammikuussa 2015 hän siirtyi lainalla Tanskan Superliigan FC Vestsjællandiin. === Maajoukkueura === Véllios on pelannut Kreikan eri nuorisomaajoukkueissa. Vuodet 2011-2014 hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa hän pelasi 24 ottelua tehden niissä neljä maalia. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/apostolos- vellios/profil/spieler_124495.html?from=direktErgebnis Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Juudaksen polttaminen

Juudaksen polttaminen on pääsiäiseen liittyvä perinne erityisesti katolisessa ja ortodoksisessa kirkoissa. Perinnettä harjoitetaan muun muassa Kreikassa, Meksikossa, Brasiliassa, Espanjassa, Portugalissa ja jonkin verran myös muissa latinalaisissa maissa, sekä ainakin Liverpoolissa, Englannissa vielä 1900-luvun alussa. Perinteeseen kuuluu Juudas Iskariot-hahmon polttaminen pitkäperjantaina. Juudas oli Raamatun mukaan apostoli, joka petti Jeesuksen. Yhdysvaltain sisäministeriö antoi Kreikalle huomautuksen perinteestä. Se käytti siitä nimitystä juutalaisen polttaminen ja piti sitä antisemitistisenä. Kreikan ortodoksisen kirkon piispa huomautti, että polttamisperinne liittyy vain Juudakseen, ei kaikkiin juutalaisiin yleensä. Juutalaisyhteisöt protestoivat jonkin aikaa kirkkoa vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pääsiäisen perinteet
Jean-Pierre Wimille

Jean-Pierre Wimille (26. helmikuuta 1908 – 28. tammikuuta 1949) oli ranskalainen moottoriurheilija ja Ranskan vastarintaliikkeen jäsen toisessa maailmansodassa. Hän oli yksi 1930- ja 1940-lukujen parhaista autourheilijoista. == Ura == Suurimman osan urastaan Bugattilla kilpaillut Wimille voitti ensimmäisen kilpailunsa, La Turbien mäkiajon Bugattilla vuonna 1932. Vuonna 1934 hän voitti ensimmäisen Grand Prixinsä, Algerian Grand Prixin. Wimille voitti kaksi kertaa urallaan Le Mansin 24 tunnin ajon, vuosina 1937 ja 1939. Hän voitti uransa aikana 20 Grand Prixiä. == Toinen maailmansota == Wimille liittyi yhdessä kilpa-ajajien Robert Benoistin ja William Grover- Williamsin kanssa Special Operations Executiveen, joka auttoi Ranskan vastarintaliikettä. Wimille oli ainoa näistä kolmesta, joka selviytyi. == Sodan jälkeen == Wimille meni naimisiin Christiane de la Fressangen kanssa ja he saivat vuonna 1946 François-pojan. Sodan jälkeen Wimille oli Alfa Romeon ykköskuljettajana vuosina 1946-1948, jolloin hän voitti useita kilpailuja. Vuonna 1946 hän perusti Wimille-nimisen automerkin, joka kulki ensin Citroënin koneilla ja myöhemmin Fordin V8-moottoreilla. == Kuolema == Wimille kuoli tammikuussa 1949 vain 40-vuotiaana Buenos Airesin Grand Prix´n harjoituksissa Simca-Gordinin kuljettajana. Hänet on haudattu Cimetière de Passyyn Pariisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Ranskalaiset autourheilijat Luokka: Vuonna 1908 syntyneet Luokka: Vuonna 1949 kuolleet
Álvaro Vadillo

Álvaro Vadillo Cifuentes (s. 12. syyskuuta 1994) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa. Oikeajalkainen Vadillo on pelipaikaltaan vasen laitalinkki. Vadillo on pelannut Espanjan nuorten maajoukkueissa. == Ura == === Seurajoukkueura === Vadillo on edustanut koko uransa Real Betisiä. Hän teki Primera División- debyyttinsä kaikkien aikojen toiseksi nuorimpana pelaajana elokuussa 2011. Lokakuussa 2011 Vadillo joutui Real Madrid CF:n Sergio Ramosin rajun taklauksen uhriksi ja joutui olemaan monta kuukautta nivelsidevamman takia sivussa. Kaudella 2013-2014 Vadillo debytoi Eurooppa-liigassa ja pelasi Primera Divisiónissa ottelua Betisin pudotessa Segunda Divisióniin. Kaudella 2014-2015, joka päättyi Betisin nousuun, Vadillo pelasi Segunda Divisiónissa vain seitsemän ottelua. === Maajoukkueura === Vadillo on pelannut useissa Espanjan nuorten maajoukkueissa. Tällä hetkellä hän kuuluu Espanjan alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut viisi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän kuului Espanjan joukkueeseen vuoden 2013 alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskisoissa, joissa Espanja selviytyi välieriin. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/lvaro- vadillo/profil/spieler_162074.html Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pancho Villa (ravintolaketju)

Pancho Villa on suomalainen ravintolaketju, jonka ravintoloissa tarjoillaan meksikolaisia ruokia tai meksikolaiseen suuntaan muunneltuja ruokia. Ensimmäinen Pancho Villa -ravintola perustettiin vuonna 2001 Tampereen Tammelaan. Toukokuussa 2024 ravintoloita oli 31 eri paikkakunnalla, ja yhteensä toimipisteitä oli 46. Lisäksi yksi ravintola sijaitsi Tukholmassa, Ruotsissa. Pancho Villa -ketju toimii franchising-periaatteella. Ravintolaketju on saanut nimensä meksikolaisen vallankumousjohtajan Pancho Villan mukaan. == Ruokalista == Pancho Villassa tarjoillaan muun muassa TexMex-tyylisiä burgereita, pihvejä, tortilloita ja salaatteja. Tarjolla on myös vegaanisia annoksia ja lapsille oma, vähämausteinen menu. Arkisin tarjolla päivittäin vaihtuvaa lounasta. Muiden ravintolaketjujen tapaan Pancho Villassa on kampanjaviikkoja, kuten ”Burgerviikot”. Osassa ravintoloita mahdollisuus ostaa ruoat myös verkkokaupasta (take away). == Luettelo toimipaikoista paikkakunnittain == * Asikkala: Joenkulmantie 2 (Pancho Villa Express) * Espoo: ** Kaupunkikeskus Lippulaiva ** Kauppakeskus Sello * Helsinki: **Kauppakeskus Triplahttps://malloftripla.fi/kahvilat- ravintolat/kahvilat-ja-ravintolat/301/pancho-villa **Kirkonkyläntie 11, Malmi * Hyvinkää: Torikatu 5 * Hämeenlinna: ** Sibeliuksenkatu 11 ** Kauppakeskus Goodman (Pancho Villa Express) * Jyväskylä: Kauppakeskus Seppä, Väinönkatu 9 * Kajaani: Lönnrotinkatu 1 * Kangasala: Mäkirinteentie 4 * Kankaanpää: Keskuskatu 31 * Kerava: Kauppakeskus Karuselli * Kotka: Kauppakeskus Pasaati, Keskuskatu 10 (Pancho Villa Express) * Kouvola: Kauppakeskus Veturi * Kuopio: Puijonkatu 19 * Lahti: ** Kauppakeskus Syke * Lappeenranta: Valtakatu 34–36 * Lempäälä: Ideapark * Mikkeli: Kauppakeskus Akseli, Hallituskatu 7-9 * Nokia: Pirkkalaistori 1 * Oulu: ** Ideapark ** Kauppurienkatu 6-8 * Pori: ** Alaruukintie 1 (Pancho Villa Express) ** Siltapuistonkatu 14 * Raahe: Kauppakatu 46 * Raisio: Raisiontori 7 * Rovaniemi: Rovakatu 25-27 * Sastamala: Vammalantie 7 (Pancho Villa Express) * Seinäjoki: ** Ideapark, Suupohjantie 57 ** Kalevankatu 11-13 * Tampere: ** Hämeenkatu 7 ** Juvankatu 14 ** Jäähallinkaari 3 ** Kauppakeskus Ratina ** Satakunnankatu 22 ** Tammelan stadion, Tammelankatu 25 ** Taninkatu 7 ** Kauppakeskus Tullintori, Tullikatu 6 * Tornio: Kauppakeskus Rajalla (Pancho Villa Express) * Turku: ** Kauppakeskus Skanssi ** Kauppiaskatu 12 ** Kauppakeskus Hansa, Yliopistonkatu 18 * Vaasa: Vaasanpuistikko 22 * Valkeakoski: Kauppatori 9 * Vantaa: ** Asematie 12, Tikkurila ** Jumbo * Ylöjärvi: Kauppakeskus Elo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pancho Villan verkkosivut Luokka:Suomalaiset ravintolaketjut Luokka:Ravintolaketjut
Comp Air 8

Comp Air 8 on yhdysvaltalaisvalmisteinen rakennussarjasta koottava yleisilmailukone eli experimental-kone. Koneen valmistaja ilmoittaa hyötykuormaksi 2 500 paunaa eli noin 1 134 kg. Tyypillisesti kone rekisteröidään lentäjälle ja 6 hengelle matkustamopenkkeineen ja matkatavaroineen. Koneeseen voidaan sijoittaa myös kaksi lasten istuinta. Suurempaa kuormattavuutta haluttaessa valmistajalta saa vahvisteosia 200–600 paunan (91–271 kilogramman) lisäkuormalle. Koneesta on saatavilla myös tavanomaista 1,17 metrin leveää matkustamoa hieman leveämpi vaihtoehto (1,32 m). ==Jämijärven onnettomuuskone== Jämijärvellä 2014 tapahtuneessa vakavassa lento-onnettomuudessa onnettomuuskone oli Comp Air 8. Onnettomuudessa kuoli kahdeksan ja loukkaantui kolme ihmistä. Onnettomuuskone rakennettiin 2004-2009 erityisesti hyppykäyttöön. Siinä epäiltiin moottorivikaa, ja moottori kävi tarkastuksessa valmistajalla. Koelentäjä Jyrki Laukkanen koelensi koneen 2009 ja kiitti sitä onnettomuuden jälkeen lausunnossaan hyväksi ja vakaaksi koneeksi.Laura Halminen, Joonas Laitinen, Koneita kokoaa pieni piiri, Helsingin Sanomat 23.4.2014 s. A 8 ==Tekniset tiedot== == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset yleisilmailukoneet Luokka:1990-luvun yleisilmailukoneet
Arzanene

Arzanene (Aghdznik, Altzniq) oli maakunta Armenian kuningaskunnassa,Pleaidaes Vanjärven lounaispuolella.Arzanene Syriac Gazetteer Armenian kuningaskunnan vallan murentuessa Arzanenen ruhtinas hakeutui Persian kuninkaan vasalliksi. Rooman–Persian sodissa roomalaiset valloittivat, ryöstivät ja piirittivät Arzanenea useaan otteeseen. == Lähteet == Luokka:Armenian historia
Pääsiäiskynttilä

Pääsiäiskynttilä on monissa läntisissä kirkkokunnissa, kuten katolisessa, anglikaanisessa ja joissakin luterilaisissa kirkoissa käytetty kynttilä. Se sytytetään pääsiäisyön messussa. Sen sytyttäminen päättää pitkäperjantain pimeyden, jolloin useimmat kirkon kynttilöistä ja muista valonlähteistä on sammutettu. Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta. Keskiajalla kynttilöistä kehittyi tavallisia kynttilöitä huomattavasti suurempia. Erityisesti katolisessa kirkossa kynttilät voivat olla edelleenkin 1-2 metriä. Salisburyn katedraalissa väitetään olleen 36 jalkaa (noin 10 metriä) korkea kynttilä. Myös kynttilän jalat ovat suuria. Joissakin, erityisesti protestanttisissa kirkoissa kynttilöiden koko on pienentynyt. pienoiskuva|Pääsiäiskynttilä heidelbergiläisessä kirkossa vuonna 2011. pienoiskuva|Pääsiäiskynttilän sytyttäminen, ulkona kirkon ulkopuolella. Kynttilä sytytetään pääsiäisyön messun alussa. Se voidaan sytyttää kirkon ulkopuolella palavasta pääsiäistulesta. Sytyttämisen hoitaa tavallisesti diakoni. Messun aikana kaikki kirkon kynttilät sytyteään pääsiäiskynttilän liekistä. Kynttilöiden koristeluihin kuuluu risti sekä alfa ja omega, kreikkalaiten aakkosten ensimmäinen ja viimeinen kirjain, jotka ovat yleisiä kristillisiä symboleita. Ristin ympärillä on meneillään olevan vuoden vuosiluku ja kynttilään kiinnitetään ennen sen sytyttämistä viisi suitsukepihkan palaa Kristuksen viiden haavan mukaan. Suomen evankelis-luterialisissa kirkoissa pääsiäiskynttilä palaa lukupulpetin vieressä kaikissa jumalanpalveluksissa pääsiäisestä helluntaipäivän vesperiin saakka. On myös mahdollista sammuttaa pääsiäiskynttilä helatorstaina, evankeliumin lukemisen yhteydessä, kun ylösnoussut Kristus hävisi opetuslasten näkyvistä. Helluntain jälkeen pääsiäiskynttilä siirretään kuorissa lähelle kastemaljaa, ja sitä poltetaan vain kasteen ja hautaan siunaamisen aikana. Kastekynttilä voidaan sytyttää pääsiäiskynttilästä. Pääsiäiskynttilää voidaan käyttää myös pyhäinpäivän iltajumalanpalveluksessa. Paastonajan alkaessa tuhkakeskiviikkona pääsiäiskynttilä viedään pois kirkkosalista ja tuodaan sinne vain kasteitten ajaksi. == Lähteet == Luokka:Kynttilät Luokka:Pääsiäisen jumalanpalvelus
Takashi Nagase

oli keisarillisen Japanin armeijan upseeri ja tulkki toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen Nagase omistautui sovittelutyöhön entisten sotavankien ja vartijoiden välillä. Nagase syntyi Kurashikissa Okayaman prefektuurissa 1918. Hän oppi puhumaan englantia yhdysvaltalaisten metodistien ylläpitämässä collegessa Tokiossa. == Sodan aikana == Nagase oli yksi upseereista, joiden vastuulla oli rakennuttaa Burman rata, niin kutsuttu "Kuoleman rautatie", joka kulki Thaimaan ja Burman välillä. Rata sisältää kuuluisan Kwai-joen sillan. Rataa rakennettiin käyttämällä orjatyövoimana liittoutuneiden joukoista saatuja sotavankeja ja paikallisia siviilejä, joita japanilaiset vartijat kohtelivat epäinhimillisesti ja usein väkivaltaisesti. 415 kilometriä pitkän radan rakentamisen aikana kuoli 16 000 sotavankia ja 80 000–100 000 aasialaista pakkotyöläistä. Nagase, joka kuului pelättyyn Japanin keisarillisen armeijan sotilaspoliisiin Kenpeitaihin, toimi tulkkina ja oli mukana kuulusteluissa, joissa sotavankeja kidutettiin. == Sodan jälkeen == Sodan päätyttyä tappioon Nagase antautui liittoutuneille, joita hän auttoi etsimään sotavankien hautoja ja joukkohautoja. Hänen avullaan löydettiin ja tunnistettiin 13 000 ruumista kunnollisia hautajaisia varten. Tämän jälkeen hän työskenteli englanninopettajana Japanissa, mutta omistautui sovittelutyölleen. Vuodesta 1976 alkaen hän järjesti tapaamisia, joissa entiset sotavangit ja vartijat saattoivat sovitella keskenään. Nagase kirjoitti kirjan "Ristejä ja tiikereitä" (ei suomennettu) sodanaikaisista kokemuksistaan, rahoitti buddhalaista temppeliä ja vieraili yli sata kertaa Kwai-joella erilaisissa menneisyyden käsittelyyn liittyvissä tehtävissä. Eric Lomax, yksi hänen kuulustelemistaan brittiupseereista, oli kantanut hänelle kaunaa vuosia. Lomax aloitti Nagasen kanssa kirjeenvaihdon ja viimein tapasi hänet Thaimaassa. Keskustelujen seurauksena Lomax, joka oli pitkään haaveillut väkivaltaisesta kostosta, pystyikin antamaan Nagaselle anteeksi ja jättämään menneet viimein taakseen. Miehistä tuli lopulta ystäviä ja Lomax kirjoitti omista kokemuksistaan ja miesten välisestä sopimisesta kirjan.Building Bridges Over Hate. Nagasen haastattelu vuodelta 2005 sivustolla Ohmynews Viitattu 20.4.2014 Nagase perusti Kwai-joen rauhansäätiön, joka on avustanut thaimaalaisia opiskelijoita ja pystyttänyt useita muistomerkkejä eri puolille maata. Hänen julkinen katumus- ja sovittelutyönsä sai vastaansa myös paljon arvostelua japanilaisilta, joista osa kieltää sodan aikana tehdyn vääryyksiä. Nagase kuoli 93-vuotiaana Kurashikissa vuonna 2011.Ex-Japanese military interpreter, philanthropist Nagase dies at 93. == Elokuvissa == * Eric Lomaxin 1995 julkaistusta kirjasta The Railway Man tehtiin samanniminen elokuva. Nagasea nuorena ja vanhempana näyttelevät japanilaiset näyttelijät Tanroh Ishida ja Hiroyuki Sanada. Eric Lomaxia näyttelee Colin Firth ja hänen vaimoaan Pattia Nicole Kidman. * Vuonna 2001 tehdyssä elokuvassa To End All Wars Nagasea näytteli Yugo Saso. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:1910-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet