EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juha Jokinen (urheiluselostaja)

Juha Aleksi Jokinen (10. lokakuuta 1937 Nurmijärvi – 19. heinäkuuta 2023 Nurmijärvi) oli suomalainen urheiluselostaja. Alun perin Jokinen oli liikunnanopettaja. Jokinen aloitti pitkän televisio-uransa Yleisradion freelance-toimittajana vuonna 1961. Hän toimi vuodesta 1979 Yleisradion vakituisena toimittajana vuoteen 1993 saakka. Selostajan uransa Jokinen lopetti vuoden 1992 Barcelonan kesäolympialaisiin. Kimaltelevista koruistaan ja kestorusketuksestaan tunnettu Jokinen muistetaan useiden suurien suomalaisten urheiluhetkien, kuten Tapio Korjuksen Soulin olympialaisten kultamitaliheiton selostajana. Hän toimi myös useiden vuosien ajan Ylen selostajana Wimbledonin tennisturnauksessa. Monien suomalaisten mieliin ovat syöpyneet myös Jokisen suunnistusjutut, erityisesti Jukolan viestistä. Jokinen muodosti selostaessaan järjestysluvut omintakeisesti. Hän ei esimerkiksi sanonut kahdeskymmeneskolmas vaan käytti – sinänsä norminmukaisesti – muotoa kaksikymmentäkolmas. Jokisen mukaan aloite tuli Kielitoimistosta ja hänen ystävältään suomen kielen professori Terho Itkoselta. Näyttelijä Pirkka-Pekka Petelius parodioi Juha Jokista komediasarjoissa Pulttibois ja Manitbois. Jokinen selosti muiden lajien ohessa myös F1-kisoja. Ensimmäinen Jokisen selostama F1-kilpailu oli Ruotsin Grand Prix 1975. Formula 1 -kausi 1982 oli ensimmäinen, josta lähtien Jokinen selosti useamman kuin yhden F1-kilpailun kauden aikana. Toukokuussa Jokinen selosti Monacon kilpailun paikan päällä. Jokinen oli selostamassa paikan päällä myös kauden kahdessa viimeisessä kilpailussa, Italian Monzassa ja Yhdysvaltojen Las Vegasissa. Jälkimmäisessä kilpailussa Keijo "Keke" Rosberg varmisti maailmanmestaruutensa vuonna 1982. Jokinen sai kritiikkiä erityisesti siitä, ettei hän saanut Rosbergia haastateltua Urheiluruutuun tämän voiton jälkeen. Jokinen selosti tyypillisesti F1-kilpailut yksin, mutta viimeisellä selostuskaudellaan 1991 hän selosti kaksi kilpailua Peter Geitelin toimiessa kommentaattorina. F1-selostajan uransa hän päätti vuoden 1991 Barcelonan kilpailuun. Legendaariseksi selostajaksi luonnehdittu Juha Jokinen asui osan vuodesta Espanjassa. Juha Jokisen poika on elokuvaohjaaja Antti J. Jokinen. Jokinen menehtyi 85-vuotiaana tenniskentällä saamaansa äkilliseen sairauskohtaukseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Manserock

Manserock on yleisnimitys tamperelaisten rockmuusikoiden tekemälle musiikille (suomirockille). Yleensä käsitteellä viitataan 1970-lukuun, jolloin Tampereelta nousi useita yhtyeitä ja esiintyjiä maanlaajuiseen kuuluisuuteen. Tamperelaisen kevyen musiikin keskeisen vaikuttajan, rockmuusikoiden ja -yhtyeiden managerina toimineen Epe Heleniuksen mukaan manserock "ei ole koskaan ollut mikään varsinainen ilmiö", vaan nimitys keksittiin Helsingissä ja oli alun perin "haukkumasana suomenkieliselle junttirockille", mutta "artistien saavutusten myötä – – nimitys on saanut ylimääräistä hohtoa". Reijo Sippola ja Jarmo Kettunen: Tampereen kasvot, s. 24. Kustannus Oy Sanasato, 1997, Tampere. Manserockin niin kutsutun ensimmäisen aallon edustajat olivat tutustuneet toisiinsa tamperelaisissa opiskelijapiireissä 1970-luvun alussa. Tampereen kieli-instituuttiin opiskelemaan tullut Juice Leskinen muodosti Tampereen yliopistossa yhteiskuntatiedettä opiskelleiden Mikko Alatalon ja Harri Rinteen kanssa kokoonpanon Coitus Int, ja samoihin aikoihin Mauri "Moog" Konttinen ja Pertti "Veltto" Virtanen Virtanen-yhtyeen. Manserock-termin on yleisesti katsottu vakiintuneen Coitus Int- ja Alwari Tuohitorvi -yhtyeiden yhteisellä kiertueella vuonna 1975. Jukka Lindfors, Pekka Gronow ja Jake Nyman: Suomi soi 2 – Rautalangasta hiphoppiin, s. 56–57. Helsinki: Tammi, 2004. Alatalo työskenteli muutamia vuosia myöhemmin kangasalalaisen Tabula Rasa -yhtyeen kanssa. Lindfors, Gronow & Nyman, 2004, s. 60. == Tunnettuja manserockin esittäjiä == * Mikko Alatalo * Alwari Tuohitorvi * Eppu Normaali * Kaseva * Juice Leskinen * Pate Mustajärvi * Popeda * Tabula Rasa * Ilona * Gasoline Girls And Petrol Boys * Veltto Virtanen * Pyhät Nuket sekä myöhempi Nuket * Mustat Enkelit == Katso myös == * Porirock == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Ilpo Rantanen: Vuonna 85 – Manserockin lyhyt oppimäärä. Helsinki: Kustannus Oy Siltala, 2012. * Jari Korkki: Manserock jäi soimaan. Jyväskylä: Docendo, 2022. == Aiheesta muualla == * KOSKESTA VOIMAA – Manserock * Ylen Elävä arkisto – Manserock * Naiset rokkaa podcast, ks. https://www.vapriikki.fi/uutinen/naiset-rokkaa- podcastissa/ * Yle radio Suomi, Mikko Alatalo tapasi 70-luvulla Juicen Tampereella ja sai "sähköiskun" – näin manserockin pioneerit mullistivat rockin kielen, ks. https://yle.fi/a/3-12626539 Luokka:Tampereen musiikki
Seppo Nevala

Seppo Väinö Ilmari Nevala () oli suomalainen poliisineuvos ja Suojelupoliisin päällikkö 1996-2007\. Ennen poliisiuraansa Nevala oli muun muassa pääministeri Kalevi Sorsan poliittinen sihteeri. Suojelupoliisissa Nevala aloitti vuonna 1978. Nevalan poliisiuran ylimmät virat olivat sisäministeriön poliisijohtaja (1991), suojelupoliisin apulaispäällikkö ja lopulta suojelupoliisin päällikkö (vuosina 1996–2007). Sisäasiainministeriössä toimiessaan Nevala kannatti suojelupoliisin lakkauttamista. Suojelupoliisin päällikkönä Nevala ehdotti parlamentaarisen valvonnan tehostamisen vaihtoehdoksi sitä, että suojelupoliisin päällikön tehtävä muuttuisi määräaikaiseksi viiden vuoden jaksoissa. Seppo Nevala joutui syyskuussa 2004 virkavapaalle ja vastaamaan oikeudessa suojelupoliisin toiminnasta. Syytteen mukaan Nevala oli alaisensa, Petri Knapen, kanssa jättänyt saattamatta tutkittavaksi, että niin sanotussa Soneran teleurkintajutussa Supon tutkijana toimineella Martti Pitkäsellä oli laittomasti saatuja televalvontatietoja. Syytteen mukaan tutkinta käynnistettiin vasta sen jälkeen, kun Sonera-juttua tutkinut keskusrikospoliisi ilmoitti Supolle laittomien tietojen paljastumisesta. Syytteet hylättiin käräjäoikeudessa 22. joulukuuta 2004 ja hovioikeudessa 31. maaliskuuta 2005. Nevala profiloitui myös niin sanottuihin Stasi- oikeudenkäynteihin johtaneissa vuoden 2002 tutkinnoissa valtiollisen poliisin päällikkönä, mikä huipentui tapaus Alpo Rusiin ja sen jälkipuintiin vuosina 2005–2007. Stasi-listojen asiassa Nevala oli ulkoasiainvaliokunnan kuulustelujen aikana sairauslomilla. Rusin tapauksesta suoritettu esitutkinta ei kuitenkaan johtanut syytteen nostamiseen. Seppo Nevala jätti eroanomuksensa suojelupoliisin päällikön tehtävästä 27. heinäkuuta 2007 ja jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007. Hän kuoli 4. joulukuuta 2008 61-vuotiaana kotonaan sairauskohtaukseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Seppo Nevalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen turvallisuuspoliisin päälliköt Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Poliittinen sihteeri

Poliittinen sihteeri on alkujaan vain ministerin poliittinen avustaja, joka ottaa huomioon päinvastoin kuin virkamiessihteeri myös ministerin, puolueen ja sen kannattajien poliittisen linjan. Poliittiset sihteerit tulivat 1970-luvulla avustamaan ministereitä, mitä pidettiin poliittisina palkkiovirkoina ja yhden lajin puoluetukena. Poliittisten sihteerien määrä lisääntyi, mutta nimitys muutettiin neutraalimmaksi erityisavustajaksi. Osasta erityisavustajia tuli poliittisia valtiosihteereitä. Ministereillä on tukenaan nykyään kahdenlaisia poliittisia sihteereitä: määräaikaiset valtiosihteerit ja erityisavustajat. Perinteisesti Suomessa varsinaisia valtiosihteereitä ovat olleet valtiovarainministeriön ja ulkoasiainministeriön kansliapäälliköt. Poliittisen sihteerin nimitys on vakioitunut käyttöön myös korkeakoulu- ja järjestösektorilla, kun ylioppilaskuntien työntekijöitä kutsutaan monin paikoin edelleen poliittisiksi sihteereiksi, kuten koulutuspoliittinen sihteeri tai sosiaalipoliittinen sihteeri. ==Katso myös== *Eduskunta-avustaja Luokka:Hallitukset *
Erityisavustaja

Erityisavustaja (ennen poliittinen sihteeri) on valtion ministerille palkkaama avustaja, joka ottaa toimissaan huomioon myös puolueen ja ministerinsä poliittisen linjan. Hän on luonteeltaan henkilökohtainen poliittinen avustaja, vaikka hänet palkataan virkamieheksi. Joillain ministereillä, esimerkiksi hallituksen toimintaa koordinoivalla pääministerillä voi olla avustajinaan sekä erityisavustajia että määräaikaisia poliittisia valtiosihteereitä. Erityisavustajat nimittää tehtäviinsä pääministeri kunkin ministerin esityksestä.Valtioneuvoston ohjesääntö, 45 a § Erityisavustajat nimitetään toimiinsa ministerin virkakauden ajaksi.Ministerien erityisavustajat == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ministerien erityisavustajat Luokka:Hallitukset *
Rainer von Fieandt

Berndt Rainer von Fieandt (26. joulukuuta 1890 Turku – 28. huhtikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Suomen pääministeri vuosina 1957–1958 ja Suomen kansanhuoltoministeri 1939–1940. Von Fieandt oli toiminut vuodesta 1955 Suomen Pankin pääjohtajana, kunnes hänet vuoden 1957 lopulla kutsuttiin muodostamaan uusi hallitus. Hän kuului aateliseen von Fieandtin sukuun. Von Fieandtin virkamieshallitus on toistaiseksi viimeisin Suomen hallitus, joka on kaatunut välikysymykseen. Keväällä 1958 von Fieandtin johtama hallitus kaatui kiistaan leivän hinnasta äänin 143–50. Hallitus oli poistanut säästösyistä viljan kaksoishintajärjestelmän, joka edellytti tuottajahintojen subventointia. Päätös johti samalla leivän hinnan nousuun. Eroamaan joutuneen von Fieandtin hallituksen jälkeen toimintansa aloitti Reino Kuuskosken johtama virkamieshallitus, joka palautti viljan kaksoishintajärjestelmän. Von Fieandt sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1941. Rainer von Fieandtin puoliso vuodesta 1920 oli Vera o.s. Strahoff (1900–1995). Heillä on neljä lasta, joista vanhin poika Johan (s. 1924) oli naimisissa taiteilija Dorrit von Fieandtin kanssa. __NOTOC__ == Ura == * Ylioppilas (1909) * Oikeustutkinto ja ylempi hallintotutkinto (1913) * varatuomari (1916) * asianajaja (1916–1924) * Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen (1924–1955) * Johtokunnan puheenjohtaja ja pääjohtaja (1945–1955) * Suomen Pankin pääjohtaja (1955–1957) * Wärtsilän johtokunnan puheenjohtaja (1931–1940) * Suomen Teollisuushypoteekkipankin hallituksen jäsen (1946–1955) * Oy Wilhelm Schauman Ab:n johtokunnan jäsen (1954–1966) * Tervakoski OY:n johtokunnan jäsen (1955–1958) * Postisäästöpankin hallituksen jäsen (1955–1960) * Mortgage Bank of Finland OY:n johtokunnan jäsen (1956–1958) * Pietarsaaren Selluloosatehdas OY:n johtokunnan jäsen (1958–1960) * Oy Koverhar Ab:n johtokunnan jäsen (1960–1972) ==Katso myös== * von Fieandt == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen pääministerit Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen pankin pääjohtajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen kansanhuoltoministerit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
I²C

I²C on yksinkertainen kaksisuuntainen ohjaus- ja tiedonsiirtoväylä. Tavallisin käyttö kulutuselektroniikassa on näytön tai television liitännän kyky kertoa nimensä ja tarkkuutensa tietokoneelle VGA-, DVI- tai HDMI-liittimen sisässä olevan I²C-liitynnän kautta (DDC2B- tai uudempi DDC/CI-standardi). I²C- väylässä on sarjamuotoinen data- ja kellolinja. Väylään kiinnitetyt komponentit on osoitettavissa yksilöivällä osoitteella. Väylä toimii isäntä–orja-periaatteella. I²C-väylästandardia hallinnoi ja määrittelee elektroniikkayhtiö NXP Semiconductors, joka peri standardin edeltäjältään Philips Semiconductorsilta. == Aiheesta muualla == * I²C-Bus Specification, Version 2.1, January 2000 , NXP (founded by Philips) (PDF) * http://www.i2c-bus.org, I²C seikkaperäisesti Luokka:Väylät ja liitännät
Ponomari

Ponomari on ortodoksisen kirkon alttaripalvelija. Hänen tehtävänään on auttaa papistoa jumalanpalveluksien aikana. Ponomarina voi toimia papin luvalla kuka tahansa ortodoksinen mieshenkilö. Alaikärajana pidetään seitsemää vuotta, koska jonkinasteinen lukutaito on tärkeä. Suurissa seurakunnissa on yleensä runsaasti stikareita nuoriakin ponomareja varten. Muun muassa Helsingin ortodoksinen seurakunta on järjestänyt erityisen ponomarikerhon nuorten apulaisten kouluttamista varten. Helsingissä kerhoa on ohjannut ylidiakoni. === Ponomarin tehtävät === Ponomarille annettuja tehtäviä voivat olla muun muassa * Jälkileivän pilkkominen * Ehtoolliseen käytettävän veden keittäminen * Saatoissa kynttilän tai tuohuksen kantaminen * Ristisaatossa esimerkiksi kirkkolipun, ikonin tai lyhdyn kantaminen * Korkeamman papiston jäsenelle kadilon antaminen (sitä tarvittaessa) sekä sen hoito. == Aiheesta muualla == *Ponomari / Ortodoksi.net *Ponomarin tehtävät / Ortodoksi.net Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt
Mohamed ElBaradei

Mohamed ElBaradei (arabiaksi محمدالبرادعئ, s. 17. kesäkuuta 1942) on Egyptin entinen varapresidentti ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) entinen johtaja. ElBaradei opiskeli oikeustiedettä Kairossa ja New Yorkissa. Hän toimi maansa YK-edustajana New Yorkissa ja Genevessä. 1970-luvulla hän toimi Egyptin ulkoministerin erityisavustajana ja 1980-luvulla hän siirtyi YK:n palvelukseen. Kansainvälinen atomienergiajärjestö valitsi hänet puheenjohtajakseen vuonna 1997 ja kaksi kertaa uudelleen. Vuonna 2009 hän luopui tehtävästä 67-vuotiaana. == Nobel-palkinto == Mohamed ElBaradei sai yhdessä IAEA:n kanssa vuoden 2005 Nobelin rauhanpalkinnon. Perusteeksi Nobel- komitea mainitsi palkittujen ”ponnistelut ydintekniikan sotilaallisen käytön ehkäisemiseksi sekä ydinvoiman rauhanomaisen käytön parhaan mahdollisen turvallisuuden varmistamiseksi”. Lisäksi Nobel-komitea korosti IAEA:n ja ElBaradein ”keskittäneen menneinä vuosikymmeninä tarmonsa vähentääkseen ydinaseiden merkitystä kansainvälisessä politiikassa ja tähdänneen niiden kieltämiseen. Se, ettei maailma ole tässä suhteessa kokenut juurikaan edistystä viime aikoina, tekee ydinaseiden vastustamisen entistäkin tärkeämmäksi”. == Oppositiojohtaja == Mohamed ElBaradei oli yksi keskeisistä johtohahmoista Egyptin vuoden 2011 kansannousun oppositioliikkeiden yhteenliittymässä.Egypt protests: ElBaradei tells crowd 'change coming' BBC News 2011 Huhtikuussa 2012 hän perusti oman puolueen. Hän ei kuitenkaan osallistunut vuonna 2012 pidettyihin presidentinvaaleihin.Egyptin El-Baradei perusti puolueen YLE 29.4.2012 Hän toimi sittemmin Egyptin varapresidenttinä, mutta ilmoitti eroavansa tehtävästä sotilasjuntan raakojen otteiden takia. == Katso myös == * Ydinaseriisunta * Ydinvoima == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:YK:n virkamiehet
Karjalan valistajat

Karjalan valistajiksi kutsutaan ortodoksisen kirkon Venäjän Karjalassa, Lapissa, Inkerissä, Vepsässä ja Äänisjoen ja Vienanjoen alajuoksulla vaikuttaneita pyhiä, joista tunnetaan yli kuusikymmentä eri henkilöä. Heistä keskeisimmät ovat pyhittäjät: * Sergei ja Herman Valamolaiset (Valamon luostarin perustajat) * Arseni Konevitsalainen (Konevitsan luostarin perustaja) * Trifon Petsamolainen (Petsamon luostarin perustaja) * Aleksanteri Syväriläinen (Pyhän Kolminaisuuden luostarin perustaja). Suomen ortodoksinen kirkko on vuodesta 1957 lähtien viettänyt Karjalan pyhittäjäisien ja valistajien muistopäivää lauantaina aikaisintaan 31. lokakuuta ja viimeistään 6. marraskuuta, toisin sanoen samana päivänä, jolloin Suomessa ja Ruotsissa vietetään pyhäinpäivää. ==Lähteet== *
Jean S.

thumb|Jean S. esiintymässä kiihdytyskisoissa vuonna 2008 Jean S. on vuonna 1991 perustettu suomalainen yhtye. Yhtye perustettiin alun perin Sibelius- Akatemian hallinnoiman klubin housebändiksi.Faktat Jean S. esittää pääasiassa suomenkielisiä cover-kappaleita, mutta on levyttänyt myös omaa musiikkiaan. Yhtyeen jäsenten esiintymisasu on yleensä smokki ja polvihousut. Vuodesta 2008 lähtien Jean S. on toiminut kesäisin musiikkiteatteri UIT:n taustaorkesterina. Kesällä 2017 toinen yhtyeen perustajajäsenistä Timo Kärkkäinen ilmoitti eroavansa yhtyeestä vuoden 2017 lopussa. Hänen jäähyväiskeikkansa pidettiin 20. marraskuuta 2017 Kulttuuritalossa Helsingissä. Syyskuun alussa samana vuonna bändi julkisti tiedon jonka mukaan Kärkkäisen korvaajaksi tuli Taikapeilistä tuttu Nina Tapio. Marraskuussa 2018 Antti Paavilainen päätti erota Jean S. -yhtyeestä ja kokoonpanoon tuli muutoksia yhtyeen jatkaessaan toimintaa UIT:n bändinä. Erika Vikman, Sami Hintsanen ja Mikael Saari liittyivät yhtyeen solisteiksi. Antti Paavilainen ja Nina Tapio jatkoivat keikkailua uuden kokoonpanon kanssa Yhtyeen albumeita on myyty yli 200 000 kappaletta ja se on tehnyt yli 3 000 keikkaa. Lisäksi yhtyeellä on ollut kaksi tv-showta (tiedot kesältä 2017). Yhtyeen levy-yhtiö on AXR Music, aiemmin oli Edel Records Finland. == Julkaisut == * Fuffaffida (1996) * Pojat on tyttöjä (1999) * Live S. (2000) (Live) * Kesämie S. (2002) * Sammakkoprinssi (2003) * Hullu Poro Areena Live 2003 (2003) (Live-DVD) * Venus (2004) * Avojaloin (2006) * Keskiyön aikaan (2009) * NaaraS (2012) == Kokoonpano == * Timo S. Kärkkäinen (laulu, marraskuuhun 2017 asti) *Antti Lipponen (laulu) *Iina Salin (laulu) *Mikael Saari (laulu) * Janne Halonen (kitara, laulu) * Jussi Koskinen (basso, laulu) * Jukka S. Tiirikainen (trumpetti, laulu) * William Suvanne (saksofonit, huilut) * Robert Löflund (saksofonit) * Mikko Haanpää (pasuuna, laulu) * Niklas Tilli (rummut) * Antti Ikola (koskettimet, laulu) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Suomalaiset yhtyeet
Ejakulaatio

Ejakulaatiolla voidaan tarkoittaa joko: * naisten emättimestä kiihottumisen vuoksi erittyvää nestepurkausta * miesten siemensyöksyä, jossa siittimestä kiihottumisen vuoksi erittyy siemennestettä
USART

USART (Universal Synchronous/Asynchronous Receiver-Transmitter) eli sarjaliikenteen lähetys- ja vastaanottopiiri, joka muuntaa rinnakkaisdatan sarjadataksi. USART tai UART on usein integroitu emolevyyn ja sitä käytetään tietoliikenteessä lisälaitteen sarjaportin ja tietokoneen välisessä kommunikoinnissa. Luokka:Dataliikenne de:UART en:Universal asynchronous receiver transmitter es:UART
Ruosniemi

Ruosniemi () on yksi Porin kaupunginosista, joka sijaitsee Pohjois-Porissa. Ruosniemen alueita ovat Ylikylä, Alikylä, Järvikylä ja Viikeri. Myös Tuulikylä kuului aiemmin Ruosniemeen mutta alueen kasvettua siitä on tullut oma kaupunginosansa. Ruosniemen naapurikaupunginosia ovat etelässä Toejoki, Murtosenmutka ja Isojoenranta, lännessä Hyvelä ja Tuulikylä, sekä idässä Ulvilan Harjunpää.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 15.3.2013 Ruosniemessä on kirkko, monitoimitalo ja kaksi päiväkotia. Koulun yhteydessä on myös sivukirjasto. Muita palveluita Ruosniemessä on mm. kioski, ravintola Kasi-Blanca, työkaluliike, autokorjaamo ja parturi-kampaamoja. Myös liikuntamahdollisuuksia riittää laskettelu­keskuksen lisäksi jääkiekkokaukalon ja jalkapallokenttien muodossa. Ruosniemen kautta on kulkenut Porin ja Haapamäen välinen rautatie. Nykyisin rautatiestä on käytössä enää muutaman kilometrin pituinen Ruosniemeen päättyvä osuus. Ruosniemessä sijaitsi laiturivaihde, jolle rakennettiin arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus vuonna 1933. Henkilöliikenne loppui vuonna 1981 ja rataosa Ruosniemestä Kankaanpäähän poistettiin käytöstä vuonna 1985. Ruosniemestä Kullaalle menevän maantien ylittänyt rautatiesilta ja siihen liittynyt ratapenger on purettu, mutta laiturirakennus ja sivuraiteet ovat yhä jäljellä. Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 203. Helsinki: Karttakeskus, 2010. == Katso myös == *Ruosniemen työväentalo ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ruosniemen kirjaston kotisivut Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Porin kylät
Katarsis

Katarsis eli katharsis (kreik. puhdistuminen) on äkkinäinen tunnetila tai kliimaksi, joka johtaa elämänhalun uudistumiseen, palautumiseen tai voimistumiseen. Käsitettä on käytetty muun muassa teatterissa tragedian yhteydessä. Antiikin Kreikan runousoppien mukaan tragediassa esitetyn kärsimyksen herättämä pelko ja sääli puhdistavat lopulta näytelmän katsojan mielen. Katarsis-termiä käytetään myös uskonnollisesta puhdistautumisesta sekä jännityksen tai ahdistuksen laukeamisesta. Katarsis liittyy myös mediaan ja mediaväkivallan tutkimukseen. Katharsismalli kuvaa mediaväkivallan vaikutuksia. Katarsis liittyy myös freudilaiseen teoriaan ja psykoanalyyttiseen käytäntöön. == Aiheesta muualla == * Aristoteles ja katharsis Luokka:Psykoterapia Luokka:Antiikin Kreikan teatteri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Narratologia
Käppärä

Käppärä on Porin 22. kaupunginosa, ja se sijaitsee noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta Länsi-Porissa. Käppärän naapurikaupunginosia ovat idässä Rauhanpuiston toisella puolella Päärnäinen eli "Kuukkari" ja Tiilinummi, pohjoisessa Karjaranta, luoteessa Tikkula ja lännessä Valtatie 2:n toisella puolella Musa. Käppärässä sijaitsevat muun muassa Käppärän koulu, Käppärän hautausmaa ja Porin ortodoksinen kirkko. Käppärä on saanut nimensä hiekkakankaalla kasvaneista männynkäppyröistä joita käppärän puistossa vieläkin kasvaa. == Nähtävyyksiä == * Juseliuksen mausoleumi * Porin ortodoksinen kirkko == Rakennuksia Käppärässä == * Käppärän koulu * Kuntotorni * Shell ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat
Lapsinero

Lapsinero tai ihmelapsi on poikkeuksellisen lahjakas lapsi, joka kykenee jollain alueella aikuismaisiin, jopa ammattilaistasoisiin suorituksiin. Jonkun lapsen nimeäminen neroksi on määritelmäkysymys, kuten nerous ylipäätään. Lapsineroja on eniten musiikissa, shakissa ja matematiikassa, koska ne ovat aloja, joissa on selvä ja johdonmukainen rakenne tai säännöt. Lapsineroja on vähemmän sellaisilla aloilla, jotka ovat vaikeammin mitattavia. Lapsinerot syntyvät usein tavallisiin perheisiin. Poikkeuslahjakkuuden kehittymisessä on kyse psykologisten, sosiologisten, biologisten ja historiallisten tekijöiden yhteisvaikutuksesta. Lapsinerot katoavat yleensä julkisuudesta murrosiän jälkeen, ja heistä kasvaa tavallisia aikuisia. Joistakin harvoista lapsineroista kehittyy aikuisena oman alansa mestareita. == Kuuluisia lapsineroja ja ihmelapsia == * Maria Gaetana Agnesi * Jeremy Bentham * José Raúl Capablanca * Thomas Chatterton * Frédéric Chopin * Karl Friedrich Gauss * Murray Gell-Mann * Heimo Haitto * David Helfgott * S. E. Hinton * Michael Jackson * Felix Mendelssohn Bartholdy * Wolfgang Amadeus Mozart * Blaise Pascal * Pablo Picasso * Arthur Rimbaud * William James Sidis * Thomas Young == Katso myös == * Savant == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Mäkkylä

Mäkkylä on alueosa Leppävaaran kaupunginosassa Espoossa, Helsingin rajan tuntumassa. Alueella oli 4273 asukasta vuodenvaihteessa 2016–2017. Mäkkylän alueen asuntokanta on kasvanut melko tasaista tahtia 1960-luvulta, ja suurin osa alueen rakennuksista on asuinkerrostaloja. Mäkkylässä on rautatieasema, Hesburger, Ammattiopisto Liven Leppävaaran toimipaikka, K-Supermarket, pienteollisuutta, kolme koulua, pari päiväkotia ja pallokenttä. Nokian toimitilat on purettu ja niiden tilalle rakennetaan kerrostaloasuntoja. Seututie 110 kulkee Mäkkylän läpi. Puustellinmäessä sijaitsee päiväkodin lisäksi kolme koulua: Postipuun koulu, Eestinmetsän koulu ja Ammattiopisto Live, Leppävaaran toimipaikka (ent. Näkövammaisten ammattikoulu). Mäkkylän alueella on toiminut aiemmin kierrätyskeskus, joka on jälkeenpäin siirretty Matinkylään. Rantaradan ja seututie 110:n eli Turuntien välissä sijaitsevassa toimistorakennuksessa toimi Raha-automaattiyhdistyksen (RAY) pääkonttori. Toimitalo saneerattiin vuonna 2004 aikaisemmin RAY:n teollisuustalona toimineeseen kiinteistöön. == Lähteet == Luokka:Espoon kylät Luokka:Leppävaara
Kera

Kera voi viitata seuraaviin: * Kerá, kylä Kreetan saarella Chersónisoksen kunnassa Iraklionin alueyksikössä Kreikassa * Kera Oyj, entinen valtion erityisrahoitusyhtiö, joka yhdistyi vuonna 1999 Suomen Valtiontakuukeskuksen kanssa Finnveraksi * Keran rautatieasema Suomen Espoossa. Kera on myös aseman ympärille kasvaneen kaupunginosa-alueen nimi.
Inkeri Pilkama

Inkeri Pilkama (s. 17. huhtikuuta 1945 Elimäki) on suomalainen televisio- ohjaaja. Pilkama kävi 1960-luvulla Mainos-tv:n (nyk. MTV) kuvaussihteerikurssin ja toimi kuvaussihteerinä Spede Pasasen elokuvassa Leikkikalugangsteri (1969). 1970-luvun alussa Pilkama alkoi ohjata televisioon Speden sketsiohjelmia 50 pientä minuuttia ja Spede Show. Sen jälkeen hän ohjasi lukuisia MTV3:n menestyksekkäitä viihdesarjoja kuten Parempi myöhään, Vesku Show, Hynttyyt yhteen, Herkku & Partanen ja Liljankukka. Kymppitonnin ohjaajana Pilkama toimi vuosina 1986–1999. 2000-luvulla Pilkama toimi taustatoimittajana Pan Visionin Spede Show’n DVD-julkaisuissa. Inkeri Pilkaman aviomies on MTV:n entinen toimitusjohtaja Eero Pilkama. ==Lähteet== Luokka:Spede Pasanen Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Kuvaussihteerit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neville Marriner

Neville Marriner (15. huhtikuuta 1924 Lincoln – 2. lokakuuta 2016) oli brittiläinen kapellimestari ja viulisti.http://www.britannica.com/EBchecked/topic/366311/Sir-Neville-Marriner Marriner opiskeli musiikkia Royal College of Musicissa ja Pariisin konservatoriossa. Hän soitti viulua Philharmonia-orkesterissa ja Lontoon sinfoniaorkesterissa sekä perusti Jacobean Ensemblen Thurston Dartin kanssa ennen lähtöä Yhdysvaltoihin Hancockiin, jossa hän opiskeli johtamista Pierre Monteuxin johdolla. Vuonna 1956 hän perusti Academy of St. Martin in the Fields -kamariorkesterin ja teki sittemmin runsaasti levytyksiä heidän kanssaan. Marriner johti Minnesotan orkesteria vuosina 1979–1986 ja Stuttgartin radion sinfoniaorkesteria vuosina 1986–1989. Hän sai aatelisarvon 1985. Marriner johti runsaasti erilaista ohjelmistoa, mutta oli erityisen tunnettu barokkimusiikin tulkitsijana. Hän valitsi ja sovitti musiikin Amadeus-elokuvaan ja johti Academy of St. Martin-in-the-Fieldsiä elokuvan ääniraidan äänityksissä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset viulistit Luokka:Englantilaiset muusikot Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lorin Maazel

Lorin Varencove Maazel (6. maaliskuuta 1930 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 13. heinäkuuta 2014 Virginia, YhdysvallatLorin Maazel on kuollut, Yle Uutiset 13.7.2014.) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, viulisti ja säveltäjä. Maazel syntyi Ranskassa Neuilly-sur-Seinessä venäjänjuutalaiseen perheeseen ja kasvoi Yhdysvalloissa. Lapsena hän osoitti ihmelapsen kykyjä opiskellessaan orkesterinjohtamista seitsemänvuotiaana ja johtaessaan orkesteria ensimmäisen kerran kahdeksanvuotiaana. Maazel esiintyi viulistina ensimmäisen kerran 15-vuotiaana ja opiskeli myöhemmin University of Pittsburghissa. Vuonna 1960 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka johti Bayreuthin oopperajuhlilla. Maazel toimi seuraavien orkestereiden ja oopperatalojen ylikapellimestarina: Berliinin Deutsche Oper 1965–1971, Berliinin radion sinfoniaorkesteri 1965–1975, Clevelandin orkesteri 1972–1982, Wienin valtionooppera 1982–1984, Pittsburghin sinfoniaorkesteri 1988–1996 ja Baijerin radion sinfoniaorkesteri 1993–2002. Vuonna 2002 hän tuli Kurt Masurin jälkeen New Yorkin filharmonikkojen ylikapellimestariksi. Maazel vieraili Suomessa vuosina 1968 ja 1985. Kolmannen vierailun oli määrä tapahtua huhtikuussa 2015,”Kapellimestari Lorin Maazel, 84, on kuollut.” Helsingin Sanomat 15.7.2014, s. B 3. mutta Maazelin kuoleman vuoksi se ei toteutunut. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lorin Maazelin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset viulistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Pedro Juan Gutiérrez

Pedro Juan Gutiérrez (s. 1950 Matanzas) on kuubalainen kirjailija. Gutiérrez palkittiin vuonna 2000 arvostetulla espanjalaisella Alfonso García Ramosin palkinnolla romaanistaan Animal tropical, joka ilmestyi suomeksi syksyllä 2003 nimellä Etelän peto. Romaani on muun muassa useita vuosia toimittajana työskennelleen Gutiérrezin neljäs proosateos, jossa hän kuvaa jo tunnusmerkikseen muodostuneella kaihtelemattomalla tyylillä elämää Havannan varjoisemmilla kujilla, kortteleissa joihin turisteilla ei ole tulemista. Likaisen realismin mestariksi nimetty, Bukowskiin ja Milleriin rinnastettu tekijä ammentaa aiheistonsa omista kokemuksistaan köyhälistöperheen vesana, joka jo 11-vuotiaana kaupitteli jäätelöä ja sanomalehtiä ja elätti itsensä muutamia vuosia myöhemmin Havannaan asetuttuaan sokeriruo'on leikkaajana, uimaopettajana ja palveli myös viisi vuotta armeijan riveissä. Vasta sanomalehtiura sai hänet ryhtymään kirjailijaksi. Vaikka hänen teoksensa kertovat kaunistelemattomasti nyky-Kuuban tilanteesta, ne eivät ota kantaa poliittisesti, ja Gutiérrez asuukin edelleen Havannassa toisin kuin monet muut kuubalaiset nykytaiteilijat. Kansainväliseen maineeseen hän nousi romaanilla Likainen Havanna -trilogia (Trilogía sucia de La Habana), joka on julkaistu 12 maassa. Kirjoitustyön lomassa Gutiérrez harrastaa myös maalausta. Gutiérrezia on verrattu Camilo José Celaan ja hänen törkyrealistista tyyliään Celan aloittamaan tremendismoon, jolle on ominaista kauheus ja liioittelu.Samuli Arkko, Castron kastraatio. Pedro Juan Gutiérrezin proosa castrokommunistisen utopian romuttajana s. 26 Jyväskylä 2016, Jyväskylä Studies in Humanities (väitöskirja) == Teokset == * Trilogía sucia de La Habana (1998) * El Rey de La Habana (1999) * Melancolía de los leones (2000) * Animal tropical (2000) * El insaciable hombre araña (2002) * Carne de perro (2003) * Nuestro GG in La Habana (2004) ===Suomennetut teokset=== * Etelän peto (Animal tropical, 2003), suom. Anu Partanen, Helsinki: WSOY 2003 ISBN 951-0-28360-6 * Likainen Havanna- trilogia (Trilogía sucia de la Habana, 1998), suom. Anu Partanen, Helsinki: WSOY 2005 ISBN 951-0-30798-X == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pedro Juan Gutiérrezin kotisivu * Haastattelu OVI magazine Luokka:Kuubalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Khmerin kieli

Khmer (omakielinen nimi: ភាសាខ្មែរ, phiasaa khmae) on khmerien puhuma austroaasialainen kieli. Kielen puhuma-alue on Kambodža, mutta isompia vähemmistöjä on myös Thaimaassa ja Vietnamissa. Khmerin läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. mon ja vietnam. Khmeriä puhuu äidinkielenään noin 17,6 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä maailman 68. puhutuimman kielen. Khmer on Kambodžan ainoa virallinen kieli, jota puhuu noin 90 % maan väestöstä. Kieltä käytetään maan opetuskielenä sekä median ja hallinnon kielenä. Khmerin katsotaan olevan elinvoimainen. Khmer jaetaan kuuteen päämurteeseen, joista keskikhmer toimi pohjana standardikielelle. Thaimaan ja Kambodžan rajaseudulla puhuttava pohjoiskhmer lasketaan toisinaan omaksi kielekseen. Kieli on saanut vaikutteita palista ja sanskritista, joista on lainattu erityisesti filosofiaan, hallintoon ja tekniikkaan liittyvää sanastoa. == Fonologia ja ortografia == Khmer ei ole tonaalinen kieli, toisin kuin sen lähellä puhutut lao, thai ja vietnam. === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ u Puolisuppea e ə o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a ɑ Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä. Poikkeuksena [ɛ] ja [ɑ], jotka esiintyvät ainoastaan pitkinä. Lähde: === Konsonantit === Labiaali Dentaali Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ɲ ŋ Klusiili Norm. b d k ʔ Asp. pʰ tʰ kʰ Affrikaatta Norm. t͡ʃ Asp. t͡ʃʰ Frikatiivi v s h Lateraali l Tremulantti r Puolivokaali j Lähde: === Kirjakieli === Khmeriä kirjoitetaan khmer- aakkosilla, joka on tullut alun perin Etelä-Intiasta. Kieltä on kirjoitettu 600-luvulta lähtien. Raamattu on käännetty kokonaan khmeriksi ensimmäisen kerran vuonna 1954. == Kielioppi ja sanasto == Monien muiden sukulaiskieltensä tavoin myös khmer on analyyttinen kieli, ja kieliopillisia rooleja ilmaistaan sanajärjestyksen ja partikkeleiden avulla. Substantiivi ei taivu suvussa, luvussa tai sijamuodossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Khmerin aakkoset suomalaisittain translitteroituna Luokka:Kambodžan kielet Luokka:Austroaasialaiset kielet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Thaimaan kielet Luokka:Vietnamin kielet
Enthroned

Enthroned on belgialainen black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1993. Vuonna 1997 yhtyeen alkuperäinen rumpali teki itsemurhan. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== * Nornagest - laulu ja kitara * Neraath - kitara * Phorgath - basso * Garghuf - rummut ===Entiset=== *Ahephaim – rummut (2007-2009) *Alsvid – rummut (2001-2004-2007) *Sabathan – laulu ja basso (1994–2006) *Glaurung – rummut (2004-2007) *Nguaroth – kitara (2004-2009) *Namroth Blakthorn – rummut 1997-2001) *Nebiros – kitara (1995-2000) *Da Cardoen – rummut (1997 *Asmodeus – kitara (1995-1995) *Cernunnos – rummut (1993-1997) *Tsebaoth – kitara (1993-1995) *Alexis – laulu (1993) (Hecate) == Diskografia == === Studioalbumit === *Prophecies of Pagan Fire (1995) *Towards the Skullthrone of Satan (1997) *The Apocalypse Manifesto (1999) *Armoured Bestial Hell (2001) *Carnage in Worlds Beyond (2002) *Xes Haereticum (2004) *Tetra Karcist (2007) *Pentagrammaton (2010) *Obsidium (2012) *Sovereigns (2014) *Cold Black Suns (2019) ===EP:t=== *Regie Sathanas (A Tribute to Cernunnos) (1998) *P-2000 (2000) *Goatlust (2003) ===Live- ja kokoelma-albumit=== *Scared by Darkwinds/Longing For the Ancient Kingdom II (1994) *Towards the Skullthrone of Satan/The Trollish Mirror (1997) *The Blackend Collection (2004) *Black Goat Ritual: Live in Thy Flesh (2005) === Demot === *Promo 94 (1994) Luokka:Belgialaiset black metal -yhtyeet
Trollech

Trollech on tšekkiläinen black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen virallinen albumi oli Ve Hvozdech (2001), jonka julkaisua ennen yhtye oli ehtinyt äänittää c-kasettidemon Dech pohanských větrů (2000). Yhtyeen jäsenet ovat laulaja Lord Morbivod, joka tunnetaan myös toisesta tšekkiläisestä black metal -yhtyeestä Stíny plamenů, Asura Godvar Gorgon's Ray (basso ja kitarat) sekä Johannes (kitara). Yhtye on suunnitellut uuden albuminsa Skryti v mlzen julkaisemista vuodenvaihteessa 2005–2006. Lähes kaikki yhtyeen sanoitukset ovat tšekiksi. ==Levyt== ===Albumit=== * Ve hvozdech (2001) * Synové lesů (2001) * V rachotu hromů (2003) * Skryti v mlze (2006) * Jasmuz (2010) * Vnitřní tma (2012) * Každý strom má svůj stín (2017) ===EP:t=== * Tváře stromů (2003) * Tumultus - Split Sorathin kanssa (2005) ===Demot=== * Dech pohanských větrů (2000) Luokka:Tšekkiläiset black metal -yhtyeet
Savannisininärhi

Savannisininärhi (Coracias caudatus) on Afrikassa esiintyvä säihkylintuihin kuuluva lintulaji. == Koko ja ulkonäkö == Savannisininärhet ovat erittäin värikkäitä. Pää on väriltään vihreä, selkäpuoli ruskeanvihreä. Takamus ja hartiat ovat violetit, leuka ja rinta lilat. Muualta lintu on enimmäkseen vihertävän sininen. Lisäksi sen ulommat pyrstösulat ovat pidentyneet jouhimaisiksi, joiden pituus on noin kahdeksan senttiä. Pituus 28–30 cm (ilman pyrstöjouhia) Siipiväli 50 cm Paino 87–135 g == Levinneisyys == Savannisininärheä esiintyy suuressa osassa itäistä ja eteläistä Afrikkaa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Etiopiasta ja Luoteis-Somaliasta Angolan rannikolle ja Etelä-Afrikan pohjoisosiin. == Elinympäristö == Savannisininärhet esiintyvät suurimmaksi osin joenvarsimetsissä, viljelysmailla ja akasiametsissä. == Lisääntyminen == Savannisininärhet tunnetaan etenkin koiraan taidokkaiden lentonäytösten ansiosta. Se toimii muutenkin aktiivisesti parinmuodostuksessa. Pari kasaa pesän korkealle kuolleen puun onkaloon ja verhoilee sen muutamilla ruohonkorsilla. Sinne naaras munii 2–4 munaa, joita se hautoo 22–24 vuorokautta. Jälkeläiset syntyvät kaljuina, mutta kolmen viikon kuluttua kuoriutumisesta niitä peittää harmaa untuva. Poikaset lähtevät pesästä noin viiden viikon ikäisinä. Itsenäiseen saaliinpyyntiin ne kykenevät kuitenkin vasta aikaisintaan 10 vuorokauden kuluttua. Siihen asti emot ruokkivat niitä vielä. == Ravinto == Savannisininärhi ei ole turhan tarkka ravintonsa suhteen. Sille kelpaavat hyönteiset, juoksujalkaiset, skorpionit, hämähäkit, kotilot, sammakot, liskot ja pikkulinnut. == Lähteet == Luokka:Sininärhet
Kielitypologia

Kielitypologia, ani harvoin lingvistinen typologia on lingvistiikan eli yleisen kielitieteen tutkimussuunta. Se vertailee maailman kieliä niiden rakennetyyppien mukaan, riippumatta niiden sukulaisuussuhteista, ja pyrkii löytämään yleisiä lainalaisuuksia. Kielitypologian suuntauksia ja osa-alueita ovat esimerkiksi seuraavat: Perinteinen morfologinen typologia kehittyi 1800-luvulla, ja sen merkittäviä edustajia olivat esimerkiksi Friedrich von Schlegel, August von Schlegel ja Wilhelm von Humboldt. Katso erikseen artikkelia morfologinen typologia. Syntaktisen typologian alaan voidaan lukea lauseen rakenteeseen ja lauseenjäsenten suhteisiin liittyvä typologinen tutkimus. Paljon tutkittuja kysymyksiä: * sanajärjestys, esimerkiksi subjektin, objektin ja verbin keskinäinen järjestys * diateesi eli lauseenjäsenten pääroolien ja niiden suhteiden ilmaiseminen. Kielet voidaan diateesisuhteiden ilmaisemisen perusteella luokitella tyyppeihin, joista tunnetuimpia ovat * akkusatiivikielet, joissa subjekti on tyypillisesti nominatiivimuotoinen riippumatta siitä, onko verbillä objektia, ja objekti puolestaan tyypillisesti akkusatiivimuotoinen. Akkusatiivikieliä ovat muun muassa useimmat Euroopan kielet. * ergatiivikielet, joissa transitiivisen (objektillisen) verbin subjekti (esimerkiksi Mies juo oluen) on ergatiivisijassa, intransitiivisen (objektittoman) verbin (esimerkiksi Mies laiskottelee) taas absolutiivimuotoinen samoin kuin objekti (esimerkiksi Mies halaa naista). Tunnettuja ergatiivikieliä ovat esimerkiksi baski ja kurdi, mutta suomessakin on joissain rakenteissa ergatiivisia piirteitä. Esim. partitiivia voidaan tietyissä tapauksissa käyttää sekä subjektin että objektin sijana: Lautasella on puuroa (partitiivisubjekti). Lapset syövät puuroa (partitiiviobjekti). * aktiivikielet, joissa agentti (aktiivinen toimija) on aina eri sijassa (aktiivi) kuin passiivinen kokija. Aktiivikielen tapaisia rakenteita ovat esimerkiksi suomessa yksipersoonaiset kokijarakenteet tyyppiä Minua paleltaa. Strukturalistinen typologia 1900-luvun alkupuolella kuvasi kielten rakennetta tiettyjen parametrien avulla, kuten synteesi (montako morfeemia sanaa kohti) tai kieliopillisten suhteiden ilmaisukeinot (käytetäänkö esimerkiksi itsenäisiä kieliopillisia sanoja, vartalonvaihteluja vai taivutuspäätteitä). Universaalitypologia, jonka tunnetuimpia nimiä on Joseph H. Greenberg, etsii ja kartoittaa ihmiskielen yleisiä lainalaisuuksia, universaaleja. Nämä voivat olla ehdottomia (kaikissa kielissä on vokaaleja), tendenssimäisiä (useimmissa maailman kielissä foneemien määrä on 20:n ja 40:n välillä) tai implikatiivisia ("jos, niin", esimerkiksi: jos kielessä on perussanajärjestys subjekti-objekti-verbi ja genetiivimäärite sijaitsee ennen pääsanaa, silloin myös määritteenä oleva adjektiivi sijaitsee ennen pääsanaansa). Areaalitypologia tutkii kielten rakennetyyppien ja rakenteellisten ilmiöiden esiintymistä alueittain, esimerkiksi ns. euroversaaleja eli Euroopan kielten tyypillisiä ominaisuuksia. Luokka:Kielitypologia Luokka:Luokittelujärjestelmät
Australianenglanti

Australianenglanti on Australiassa puhuttava englannin kielen muoto. Se perustuu lähinnä brittienglantiin. ==Historia== Australianenglannin oletetaan syntyneen englantilaisten, skottilaisten, walesilaisten ja irlantilaisten uudisasukkaiden kielimuotojen sekoituttua uudisasutuksen varhaisina aikoina. Nykyinen aksenttien jatkumo oli syntynyt luultavasti jo 1800-luvun alkuun mennessä. ==Muodot== Australianenglanti on hyvin homogeenista kautta koko Australian, eikä siinä ole kovinkaan selviä paikallismurteita tai paikallisia aksentteja. Puhekielessä voidaan kuitenkin erottaa kolme tasoa. Hienostunut australianenglanti (Cultivated Australian) muistuttaa brittienglannin received pronunciation -kielimuotoa, ja sillä on hiukan snobistinen maine. Leveä australianenglanti (Broad Australian) on työväestön ja alemman keskiluokan käyttämä kielimuoto, jota muunmaalaiset pitävät tyypillisen australialaisena. Näiden kahden kielimuodon välissä on yleisaustralianenglanti (General Australian), jota käyttävät etenkin kaupunkilaiset. ==Piirteitä== Australianenglantia puhutaan moniin muihin englannin muotoihin verrattuna suhteellisen verkkaisella rytmillä, tasaisesti vaihtuvilla painoilla ja tasaisella intonaatiolla. r ei äänny sanoissa kuten art, hair ja worker. a sanoissa kuten dance ääntyy enemmän ä:n kuin a:n tapaan. Švaa-vokaali [ə] on suhteellisen yleinen paikoissa, joissa received pronunciation -muodossa on [i]. Australianenglannin kielioppi ei eroa brittienglannin kieliopista. Myös kirjoitetut kielet ovat samanlaisia. Australiassa suositaan brittiläisiä kirjoitustapoja silloin kun ne eroavat amerikkalaisista kirjoitustavoista. Australianenglannissa käytetään useita omaperäisiä sanoja, jotka eivät ole levinneet maan ulkopuolelle. Moni niistä liittyy maan luontoon ja vanhoihin elinkeinoihin. Eräs kansainvälisesti tunnettu australialainen ilmaus on G’day, joka on lyhennetty muoto Good day -toivotuksesta ("hyvää päivää"). Sanojen puhekieliset muodot ovat Australiassa hyväksytympiä kuin muissa englanninkielisissä maissa. Kirosanoista yleisin ja australianenglantiin kansainvälisestikin yhdistetty on bloody, ’hemmetin’. ==Lähimuotoja== Australianenglannin läheisin kielimuoto on uudenseelanninenglanti. Aiemmin näistä käytettiinkin usein jotain yhteisnimitystä, kuten australaasianenglanti. Lisäksi Australian aboriginaaleilla on omat englannin kielimuotonsa, joissa saattaa olla yleiskielestä paljonkin poikkeavia piirteitä. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == * Australian slangia Luokka:Englannin murteet
Yves Chauvin

Yves Chauvin (10. lokakuuta 1930 Menen, Belgia – 28. tammikuuta 2015) oli ranskalainen kemisti. Hän sai yhdessä Robert H. Grubbsin ja Richard R. Schrockin kanssa vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon työstään alkeenien metateesin kehittämisessä. Chauvin opiskeli kemiaa Lyonin teknisessä oppilaitoksessa.http://www.britannica.com/EBchecked/topic/1090475/Yves-Chauvin Varusmiespalveluksen ja muiden olosuhteiden takia hän ei koskaan opiskellut tohtoriksi asti, vaan lähti töihin teollisuuteen jo nuorena.Autobiography From Les Prix Nobel. The Nobel Prizes 2005, Editor Karl Grandin, [Nobel Foundation], Stockholm, 2006 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Biography The Nobel Foundation Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Pyhän Kolminaisuuden luostari (Venäjä)

Aleksanteri Syväriläisen ortodoksinen Pyhän Kolminaisuuden luostari sijaitsee 24 kilometrin päässä Lotinapellon kaupungista Leningradin alueella. Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläisen luostari perustettiin vuonna 1506. 500-vuotisen olemassaolonsa aikana luostari on saanut kokea monta onnettomuutta, joista pahin lienee ollut vuonna 1917 tapahtunut vallankumouksen ja ateismin aiheuttama hävitys. Nykyään luostari on palautettu Venäjän ortodoksiselle kirkolle. Sen virallinen luovutus Aleksanteri Syväriläisen luostarin munkkiveljestölle tapahtui 19. elokuuta 1997. Luostarissa on Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläinen jäännökset. Ne palautettiin luostariin Pietarista vuonna 1998. Jäännökset ovat vierailijoiden nähtävinä pyhien Sakariaan ja Eliaan kirkossa. Luostarin rakennukset ovat toimineet mielisairaalana. Mielisairaala tuli Suomessa tunnetuksi siellä vuosia eläneen ja sittemmin 1990-luvulla Suomeen päässeen Jalo Heikkisen elämäntarinan kautta.Juha-Matti Martikainen: Kotiinpaluu - Jalo Heikkisen elämä, Otava, 1996. == Aiheesta muualla == *Pyhän Kolminaisuuden luostari / Ortodoksi.net ==Lähteet== Luokka:Ortodoksiset luostarit Luokka:Venäjän luostarit
Robert H. Grubbs

Robert Howard Grubbs (27. helmikuuta 1942 Calvert City, Kentucky – 19. joulukuuta 2021 Duarte, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Richard R. Schrockin ja Yves Chauvinin kanssa heidän työstään metateesin kehittämisessä. Erityisesti Grubbs tunnettiin Grubbsin katalyyttien kehittämisestä. Grubbs työskenteli vuodesta 1978 alkaen professorina Kalifornian teknologian instituutissa (California Institute of Technology). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biography The Nobel Foundation Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Richard R. Schrock

Richard Royce Schrock (s. 4. tammikuuta 1945 Berne, Indiana) on yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai yhdessä Robert H. Grubbsin ja Yves Chauvinin kanssa vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon työstään alkeenien metateesin kehittämisessä. Vuodesta 1989 hän on toiminut kemian professorina MIT:ssä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biography The Nobel Foundation Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Massachusetts Institute of Technologyn professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Koivula (Turku)

Koivula () on kaupunginosa Turun kaakkoisosassa lähellä Kaarinan rajaa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Vuonna 2016 alueen väkiluku oli 1 663. Alueen väestöstä 12,1 % on alle 15-vuotiaita ja 23,6 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 84,7 % väestöstä ja ruotsia 8,0 %. Muun kielisiä on 7,3 %. Koivulassa on pääasiassa kerros- ja rivitaloja, jotka on rakennettu pääosin 1980- ja 1990-luvuilla. Alueella on pieni ostoskeskus ja sen vieressä päiväkoti sekä seurakuntarakennus. Ostoskeskuksen lähettyvillä sijaitsee vanhusten palveluasuntoja ja uuden palveluasuntokokonaisuuden rakentaminen aloitettiin vuonna 2017. Lisäksi Turun kaupunki päätti aloittaa Murkionkadun saneerauksen parantaakseen alueen infrastruktuuria. Palvelutalorakennuksen ja Murkionkadun saneerauksen on arvioitu valmistuvan vuonna 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turun kaupunginosat
Lothar I

Lothar I tai Lothair I (795 – 29. syyskuuta 855 Prümin luostarissa) oli yksi frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kolmesta pojasta. thumb|left|Verdunin sopimuksen aluejako; Lotharin osuus vihreällä. Vuonna 817 Aacheniin kokoontunut frankkien valtakunnankokous julisti Lotharin isänsä kanssahallitsijaksi ja seuraajaksi. Lotharin nuoremmat veljet saivat samalla kuningaskuntansa Lotharin alaisina vasalliruhtinaina. Lothar peri vuonna 843 Verdunin sopimuksella keskiosan isänsä valtakunnasta. Hänen osakseen tuli Lothringen, joka sai hänen poikansa Lothar II:n mukaan nimen Lotharii regnum, 'Lotharin valta-alue'; samoista sanoista muodostuivat myös nimet Lotharingia ja nykyranskan Lorraine. Lotharin saama valtakunta oli pitkulainen maakaistale, jolla oli avoimet rajat naapureidensa kanssa. Valtiona se oli keinotekoinen ja sisäisesti hajanainen. Lothar oli naimisissa Ermengarden kanssa ja jäi leskeksi 851. Hänelle syntyi yhdeksän lasta, joista nuorin aviottomana vuonna 853. Valtakunta jaettiin kolmen pojan kesken. Vanhin lapsista, Ludvig, peri keisarin arvonimen ja Italian. Toiseksi vanhin, Lothar II, sai Lothringenin, ja nuorin, Kaarle, sai Provencen. Vuonna 855 Lothar sairastui vakavasti, luopui vallasta ja ryhtyi munkiksi 23. päivänä syyskuuta. Kuuden päivän kuluttua hän kuoli. == Lähteet == Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Vuonna 795 syntyneet Luokka:Vuonna 855 kuolleet