EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Budd Hopkins

Budd Hopkins (15. kesäkuuta 1931 – 21. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen ufotutkija ja taiteilija. Hän valmistui Oberlin Collegesta ja muutti New Yorkiin vuonna 1953. Hän oli sukua Anthony Hopkinsille. Hänen töitään on esillä useissa pysyvissä kokoelmissa, kuten Whitney Museumissa, Guggenheim- museossa, Hirshhorn Museumissa ja Museum of Modern Artissa. Hän oli keskeinen hahmo abduktiotutkimuksen alkamisessa ja UFO-tutkimuksessa. ==Katso myös == * Area 51 * Zeta Reticuli * John Edward Mack == Lähteet == * Clark, Jerome, The UFO Encyclopedia: The Phenomenon from the Beginning, Volume 1, A-K Detroit: Omnigraphics, 1998 (2nd edition, 2005), ISBN 0-7808-0097-4 * Clark, Jerome, The UFO Encyclopedia: The Phenomenon from the Beginning, Volume 2, L-Z Detroit: Omnigraphics, 1998 (2nd edition, 2005), ISBN 0-7808-0097-4 * Budd Hopkins; "Hypnosis and the Investigation of UFO Abduction Accounts"; pages 215-240 in UFOs and Abductions: Challenging the Borders of Knowledge, David M. Jacobs, editor; University Press of Kansas, 2000; ISBN 0-7006-1032-4) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *IntrudersFoundation: Hopkins' Official Site *A PBS Interview with Hopkins *B. Hopkins biography at Ufopsi *Art biography of Hopkins * Budd Hopkins 2008 FortFest konferenssi, jonka sponsorina toimi International Fortean Organization Luokka:Yhdysvaltalaiset ufotutkijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Kloriitti (mineraali)

Kloriitti on silikaatteihin kuuluva mineraali. Se on väriltään usein vihertävää ja sen kiilto on lasimainen tai samea. Kloriitin pinta tuntuu usein rasvaiselta ja sen rakenne on usein kiillemäisen suomuinen. Kloriitin kovuus Mohsin asteikolla on 2–3, minkä avulla se on helppo erottaa talkista, jonka kovuus Mohsin asteikolla on vain 1. Kloriittia tavataan magmakivissä useiden mineraalien muuntumistuloksena. Kloriittia on myös sedimenttikivien savimineraalina. Erityisen runsaasti sitä on kloriittiliuskeessa. == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit
Nicole Duclos

Nicole Duclos (o.s. Salavert, s. 15. elokuuta 1947 Périgueux, Dordogne, Ranska) on entinen ranskalainen 400 metrin juoksija. Duclos voitti Ateenan EM- kisoissa 1969 kultaa 400 metrin juoksussa maailmanennätysajalla 51,7 s; hänen maannaisena Colette Besson sijoittui toiseksi samalla ajalla. Ensi kertaa arvokisojen ohjelmassa olleessa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Duclos saavutti hopeaa; sekä juoksun voittanut Iso-Britannia että Ranska saivat nimiinsä maailmanennätysajan 3.30,8. Münchenin 1972 olympialaisissa Duclos karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 52,18 s. Viestissä hän sijoittui neljänneksi Ranskan ennätyksellä 3.27,5. Sisäratojen EM-kilpailuissa Duclos voitti kultaa 1+2+3+4 kierroksen viestissä Wienissä 1970. Ranskan mestaruuden 400 metrillä hän voitti ulkoradoilla vuosina 1969 ja 1972 sekä sisäradoilla vuonna 1973. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metriä: 23,7 (1972) * 400 metriä: 51,7 (1969) * 800 metriä: 2.10,2 (1969) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Volynia

Volynia (, ) on historiallinen alue, joka sijaitsee Länsi-Ukrainassa ja Kaakkois-Puolassa Pripet- ja Bugjokien välissä Galitsian ja Podolian pohjoispuolella. Alue on Euroopan vanhimpia slaavien asuttamia seutuja. Volynia on metsäinen ja järvinen alue. Volynia muodosti pohjoisosan historiallisesta Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnasta. Volynian alue käsittää nykyisin Ukrainan Volynian ja Rivnen alueet, osia Žytomyrin ja Ternopilin alueista sekä osia Itä-Puolasta. ==Katso myös== *Volynian kuvernementti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Puolan maantiede Luokka:Ukrainan maantiede
Itä-Afrikan hautavajoama

Itä-Afrikan hautavajoama eli Itä-Afrikan repeämälaakso on tuhansia kilometrejä pitkä pohjois–eteläsuuntainen hautavajoama Itä-Afrikassa. Se kulkee Djiboutin, Etiopian, Kenian, Ugandan, Kongon demokraattisen tasavallan, Ruandan, Burundin, Tansanian, Sambian, Malawin ja Mosambikin kautta. == Historia == Hautavajoama on syntynyt Afrikan laatan jakaantuessa kahdeksi laataksi. Repeämälaakso muodostui 20 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä kenotsooisella kaudella.Willcock 1982, s. 25. Laakson nuorimmat suurmuodostumat ovat syntyneet luultavasti viimeisten 10 000 vuoden aikana.Willcock 1982, s. 16–17. Ensimmäisenä repeämän synnyn pystyi tieteellisesti selittämään skotlantilainen geologi John Walter Gregory tutkimusretkellään vuonna 1893. Samalla hän keksi tämäntyyppisille laaksoille nimityksen Rift Valley, repeämälaakso. Hautavajoaman itäistä haaraa kutsutaan hänen mukaansa Gregoryn repeämälaaksoksi.Willcock 1982, s. 20–25. Itä-Afrikan hautavajoama levenee noin neljä millimetriä vuodessa, mikä on vain viidesosa Ison hautavajoaman kahden pohjoisen haaran, Punaisenmeren ja Adeninlahden levenemisnopeudesta. Miljoonien vuosien kuluttua hautavajoama muuttuu ilmeisesti pitkäksi ja kapeaksi salmeksi, kun Punaisenmeren vedet tunkeutuvat Djiboutin Afarin syvänköä reunustavan ylänköseudun läpi. == Piirteet == Itä-Afrikan hautavajoamassa on kaksi haaraa, itäinen ja läntinen. Hautavajoaman syvimpiin kohtiin on muodostunut järvien helminauha, jonka suurimpia järviä ovat läntisen haaran Albertin-, Edwardin-, Kivu-, Tanganjika- ja Njassajärvi. Näistä Tanganjika on peräti 1 470 metriä syvä. Itäisen haaran järvet ovat pienempiä ja matalampia. Niihin kuuluu muun muassa Turkanajärvi, joka on maailman suurin suolajärvi (jos Kaspianmerta ei lueta järveksi). Itäisen ja läntisen haaran välissä sijaitsee Victorianjärvi, joka on Afrikan suurin järvi. Hautavajoaman reunojen korkeus vaihtelee alueittain. Laakson pohjan tasanko on esimerkiksi Kenian Nairobin lähistöllä 600 metriä sen jyrkkien reunojen alapuolella. Laaksolla on siellä leveyttä 50 kilometriä, ja laakson reunoilta voi nähdä vastakkaisen reunan kallioseinämät. Laakson pohjalla on paikoitellen puolentoista kilometrin paksuudelta laavaa ja kerrostuneita kivilajeja. Itä-Afrikan hautavajoamassa on useita tulivuoria, kuten Kilimanjaro. Useimmat ovat jo kauan olleet sammuneina, mutta 30 on yhä aktiivisia.Willcock 1982, s. 28. Itä-Afrikan hautavajoamasta on löydetty paljon ihmisen evoluutioon liittyviä fossiileja. Erityisen merkittävä kaivauskohde on 50 kilometrin mittainen Olduvain rotko Tansaniassa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Afrikan maantiede
Joutilaan mietteitä

Joutilaan mietteitä (jap. 徒然草, Tsurezuregusa) on Yoshida Kenkōn kirjoittama mietelmäteos. Sen tarkkaa kirjoittamisajankohtaa ei tiedetä, mutta se on pääosiltaan kirjoitettu vuosina 1330–1331. Tyylistä päätellen teoksen alkuosa on saattanut syntyä useitakin vuosia aikaisemmin.Nieminen 1978, s. 5 Kenkō ryhtyi buddhalaismunkiksi 1310-luvun alkupuolella ja teos sisältää luultavasti näinä varhaisina munkkivuosina kirjoitettuja jaksoja.Nieminen 1994, s. 358 Joutilaan mietteitä edustaa zuihitsu-tyyliä, eli kirjallisuutta, joka on kirjoitettu spontaanisti.Nieminen 1978, s. 6 Teos sisältää johdannon ja 243 mietelmää, joiden pituus vaihtelee muutamasta rivistä aina muutamaan sivuun. Kirjoitusten numerointi ja jako on myöhempää perua ja voidaan jäljittää 1600-luvulle asti. Alkuperäinen nimi tulee teoksen johdannosta: Kai Niemisen suomentamana: Missä つれづれ (tsurezure) tarkoittaa ”ei ole mitään tekemistä”. Joutilaan mietteitä sisältää erilaisia pohdiskeluja, toteamuksia, huomioita ja anekdootteja. Aiheet vaihtelevat laajasti sisältäen mm. jonkun sanan tai tavan selityksiä, kertomuksia menneistä tapahtumista, moraalisia valistuksia ja tunnelmallisia kirjoituksia. Teoksen näennäinen ristiriitaisuus tosikkomaisten hartaiden mietteiden sekä humoristisen, satiiristen ja yhteiskuntakriittisten huomioiden välillä selittyy, kun ajattelee kirjoittajan elämänkokemuksen myötä kypsyneen ja muuttuneen toisaalta resignoituneemmaksi, toisaalta suvaitsevammaksi.Nieminen 1994, s. 348 Kenkō kiteytti mietteisiinsä tarkka- aistisesti japanilaisen estetiikan periaatteet ja lisäsi niihin paljon kiinalaista taolais-zeniläistä ajattelua. Vaikka hän ei itse luonut varsinaisesti mitään uutta teoriaa, ja vaikka Joutilaan mietteitä on hajanainen ja paradoksaalinen mietekokoelma, se on ollut merkittävä lähde myöhemmälle japanilaiselle estetiikan tietoisuudelle.Nieminen 1994, s. 348-349 Teos kirjoitettiin poliittisesti hyvin epävakaina aikoina. Kenkōn filosofia heijastelee muutosten ja epävarmuuden ajalle ominaisia tunnelmia, mutta päivänpoliittisia tapahtumia se ei käsittele lainkaan. Kenkōn käyttämä ironia kohdistuu yhtälailla häneen itseensä kuin muihinkin ihmisiin.Nieminen 1978, s. 5-6 Joutilaan mietteitä on täynnään viittauksia klassikoihin, kuten Genjin tarinaan, Kungfutsen Keskusteluihin, Japanin hovirunouteen ja Zhuangzin kirjaan. Myös kaksi muuta zuihitsu-genren teosta mainitaan; Sei Shōnagonin Päänaluskirja (Makura no sōshi) ja Kamo no Chōmein Hōjōki.Nieminen 1978, s. 6-7 ==Suomennos== * == Lähteet == * Kai Niemisen artikkeli Japanin kieli ja kirjallisuus teoksessa * Kai Niemisen esittely teoksessa === Viitteet === Luokka:Japanin kirjallisuus Luokka:1300-luvun kirjat
Bernadette Martin

Bernadette Martin (myöh. Dargent, Louis, Klos, s. 13. syyskuuta 1951 Grenoble, Isère, Ranska) on entinen ranskalainen juoksija. Martin saavutti Ateenan EM- kisoissa 1969 hopeaa ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa olleessa 4 × 400 metrin viestijuoksussa; sekä juoksun voittanut Iso-Britannia että Ranska saivat nimiinsä maailmanennätysajan 3.30,8. Hän osallistui EM-kilpailuihin myös 400 metrin juoksussa Helsingissä 1971 ja 800 metrin juoksussa Ateenassa 1982 mutta ei menestynyt. Helsingin EM-kisojen viestissä Ranska keskeytti. Münchenin 1972 olympialaisissa Martin sijoittui viestissä neljänneksi Ranskan ennätyksellä 3.27,5. Sisäratojen EM-kilpailuissa Martin saavutti pronssia 4 × 2 kierroksen viestissä Grenoblessa 1972. Ranskan sisäratojen mestaruuden hän voitti 800 metrillä vuosina 1981 ja 1983. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metriä: 24,4 (1972) * 400 metriä: 53,3 (1971), sähköajanotolla 53,46 (1980) * 800 metriä: 2.02,49 (1982) * 1000 metriä: 2.42,8 (1984) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rannikkopanssarilaiva

Rannikkopanssarilaivalla tarkoitetaan useimmissa tapauksissa uppoumaltaan risteilijän kokoista, mutta hitaampaa, voimakkaasti aseistettua ja panssaroitua sota-alusta, joka on suunniteltu ensisijaisesti rannikko- ja saaristo-olosuhteisiin. Aluksia käytettiin yleisimmin rannikon puolustukseen, mihin viittaa myös tyypistä useissa kielissä käytetty nimitys (, , rannikkopuolustusalus). Niitä kutsuttiin myös vaihtelevasti panssarilaivoiksi. Alusten raskas varustelu ja panssarointi suhteelliseen pieneen kokoon nähden tekivät niistä varsin hitaita. Alustyyppi sopi huonosti avomerelle, ja yleensä niitä käytettiinkin liikkuvana rannikkotykistönä. Toisaalta ne olivat omiaan saarien rikkomilla rantaviivoilla. Useimmat panssarilaivat rakennettiin 1860–1920-luvuilla. Viimeiset panssarilaivat poistettiin käytöstä vasta 1970-luvulla. * Luokka:Laivatyypit
Sloboda

Sloboda () on alkujaan Ukrainan, Venäjän ja Valko-Venäjän historiaan liittyvä aluekäsite. Käsitteellä on nykyisin useita hieman toisistaan poikkeavia merkityksiä. Sloboda oli tyypillisesti 1000–1600-luvulla perustettu itsehallinnollinen, erivapauksista nauttinut kyläyhteisöllinen alue. Termin taustalla on venäjän kielen vapautta tarkoittavan sana (свобода, svoboda), jonka sanan eritysmerkitys sloboda myös on. Slobodan perusti tavallisesti joku suurtilallinen, kuten magnaattiylimys, valtio tai kirkko (luostari) hallitsemalleen maa-alueelle. 1500–1700-luvuilla slobodoita muodostettiin erityisesti nykyisen Ukrainan koillisosien seutuvilla. Slobodoille annettiin pitkäkestoinen, tavallisesti 15–25 vuotta kestävä vapautus veroista ja muista velvoitteista. Erityisalueen statuksella houkuteltiin talonpoikaisperheitä ja muita uudisasukkaita harvaanasutuille maille. Laaja, vielä Kiovan Rusjin aikaan paljon tiheämmin asuttu "villien maiden" alue oli autioitunut edellisinä vuosisatoina paimentolaisheimojen ja tataarien (Kultainen orda) hyökkäysten seurauksena. Moskovan Venäjä yritti 1500-luvun alkupuolella asuttaa näitä seutuja. Suurin slobodoiden kukoistusaika oli 1600-luvun alkupuolella, jolloin ukrainalaiset kasakat löysivät seudulta turvapaikan itselleen. 1630- ja 1640-luvuilla satoja slobodoja perustettiin Moskovan Venäjän lounaisille rajaseuduille. Etuudet houkuttelivat runsaasti väkeä Dneprin oikean ja vasemman rannan puoleisen Ukrainan seuduilta idemmäksi. 1600-luvun lopulla siellä asui jo yli 100 000 ukrainalaista ja 20 000 venäläistä uudisasukasta. 1700-luvun lopulla Sloboda-Ukrainan alueeksi kutsutulla seudulla oli 523 svobodaa. Lisäksi yli 100 slobodaa oli perustettu muualle ("Uuden setšin" alueelle). Sloboda-Ukraina käsitti nykyisen Ukrainan Sumyn, Harkovan alueet, pohjoisosat Donetskin ja Luhanskin alueista, sekä eteläosat nykyisen Venäjän Voronežin, Kurskin ja Belgorodin alueista. 1600-luvun puolivälissä Venäjä järjesti seudulle aluehallinnollisen rykmenttijärjestelmän. Vaikka Sloboda-Ukrainan suhtautuminen Venäjän hallintoon oli lojaalia, imperialistisen Venäjän keisarikunnan hallitsijat eivät pitäneet vähäisintäkään itsehallintoa suotavana. Jo Pietari I sääti rajoituksia ja Katariina II riisti vuonna 1765 loput itsehallinnosta. Alueesta muododostettiin Sloboda-Ukrainan kuvernementti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sloboda, Svoboda (Russkaja istoria) (dic.academic.ru) * Sloboda (Malyi akademitšeski slovar) (dic.academic.ru) * Sloboda (Suuri neuvostotietosanakirja) (dic.academic.ru) Luokka:Ukrainan historia Luokka:Venäjän historia Luokka:Asutut paikat
Eliane Jacq

Eliane Jacq (myöh. Viscart, s. 4. heinäkuuta 1948 Brest, Finistère, Ranska - 28. helmikuuta, 2011) oli ranskalainen pikajuoksija. Jacq saavutti Ateenan EM- kisoissa 1969 hopeaa ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa olleessa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa hän juoksi kolmannen osuuden; sekä juoksun voittanut Iso-Britannia että Ranska saivat nimiinsä maailmanennätysajan 3.30,8. Hän osallistui myös 400 metrin juoksuun mutta karsiutui välierissä ajalla 54,7. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä sekä Sofiassa 1971 että Göteborgissa 1974. Ranskan mestaruuden 400 metrillä Jacq voitti ulkoradoilla vuonna 1970 sekä sisäradoilla vuonna 1974. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metriä: 12,1 (1966) * 200 metriä: 23,9 (1973) * 400 metriä: 53,9 (1970) ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Cherry Pie (Warrantin kappale)

”Cherry Pie” on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Warrantin kappale, joka julkaistiin yhtyeen samannimisellä albumilla Cherry Pie vuonna 1990. Se on julkaistu myös singlenä ja siitä on tehty musiikkivideo. Luokka:Vuoden 1990 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset heavy metal -kappaleet
Véronique Grandrieux

Véronique Grandrieux (myöh. Rosset, Alard, s. 16. syyskuuta 1952 Villeneuve- le-Roi, Val-de-Marne, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Grandrieux kuului Ranskan viestijoukkueeseen, joka sijoittui Moskovan 1980 olympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 42,84 s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viestissä neljänneksi ajalla 44,6 s. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 11,80 s ja oli mukana 4 × 100 metrin viestissä, jonka loppukilpailuissa Ranskan joukkue keskeytti. Sisäratojen EM-kilpailuihin Grandrieux osallistui Wienissä 1979 ja karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä Ranskan ennätyksellä 53,28 s. Grandrieux voitti Ranskan sisäratojen mestaruuden 400 metrillä vuonna 1979. Hän juoksi kolmasti Ranskan ennätyksen 4 × 100 metrillä ja kerran 4 × 200 metrillä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 60 metriä (hallissa): 7,46 (1979) * 100 metriä: 11,49 (1978) * 200 metriä: 23,56 (1978) * 400 metriä: 53,46 (1980), hallissa 53,28 (1979) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wario Land II

Wario Land II on vuonna 1998 julkaistu 2-D-tasohyppelypeli Game Boylle. Tämä peli on Wario Land-pelisarjan toinen osa. Tämän pelin kehittäjä ja julkaisija on Nintendo. Tästä pelistä on myös tehty versio Game Boy Colorille vuonna 1999. http://www.mariowiki.com/Wario_Land_II == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelaa Wario Land II:sta Luokka:Wario-tasohyppelyt Luokka:Vuoden 1998 videopelit Luokka:Game Boy -pelit Luokka:Game Boy Color -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Edmond (elokuva)

Edmond on William H. Macyn tähdittämä psykologinen trilleri vuodelta 2005. Siinä hän esittää Edmond Burkea, miestä, joka on lopen kyllästynyt nykyiseen elämäänsä ja päättää lähteä öisille kaduille katsomaan, mitä vastaan tulee. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Stuart Gordonin ohjaamat elokuvat
From Me to You (Yuin albumi)

From Me to You on Yuin debyyttialbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2006. ==Kappaleet== # Merry Go Round # Feel my Soul # Ready to Love # Swing of Lie # LIFE # Blue Wind # I can't Say # Simply White # Just My Way # Tomorrow's Way # I Know # TOKYO # Spiral & Escape Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Japanilaiset pop rock -albumit
Laurence Bily

Laurence Bily (s. 5. toukokuuta 1963 Bressuire, Deux-Sèvres, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Bily saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa kaksi hopeamitalia: Haagissa 1989 hänen loppuaikansa oli 7,19 s ja Glasgow'ssa 1990 hän tuli maaliin ajassa 7,13 s. Lisäksi hän sijoittui EM-hallikisoissa viidenneksi Madridissa 1986 ja neljänneksi Genovassa 1992 sekä MM-hallikisoissa viidenneksi Budapestissa 1989. Ulkoradoilla Bily saavutti Ateenan EM-kilpailuissa 1982 pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 42,69 s. Samoissa kisoissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 11,47 s. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 11,49 s ja sijoittui viestissä neljänneksi ajalla 43,11 s. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän keskeytti 100 metrin juoksun välierissä juostuaan alkuerissä ajan 11,31 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 Bily sijoittui 4 × 100 metrin viestissä kahdeksanneksi ajalla 43,75 s. Soulin 1988 olympialaisissa viestijoukkueen sijoitus oli seitsemäs ajalla 44,02 s, Tokion MM-kilpailuissa 1991 viides ajalla 43,34 s sekä Barcelonan 1992 olympialaisissa neljäs ajalla 42,85 s. Vuosien 1983–1991 MM-kilpailuissa ja vuosien 1988–1992 olympialaisissa Bily karsiutui 100 metrillä aina puolivälierävaiheessa. Bily voitti Ranskan ulkoratojen mestaruuden 100 metrillä vuosina 1986–1990 ja 1992 sekä sisäratojen mestaruuden 60 metrillä vuosina 1986–1987, 1989 ja 1992. Hän juoksi kahdesti Ranskan ennätyksen 100 metrillä vuonna 1989 (11,14 ja 11,04 s) sekä kymmenen kertaa sisäradoilla 60 metrillä vuosina 1987–1990. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 50 metriä (hallissa): 6,36 (1981), käsiajanotolla 6,0 (1985) * 60 metriä (hallissa): 7,13 (1990) * 100 metriä: 11,04 (1989) * 200 metriä: 22,90 (1989) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rose-Aimée Bacoul

Rose-Aimée Bacoul (s. 9. tammikuuta 1952 François, Martinique) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Bacoul saavutti Ateenan EM-kilpailuissa 1982 kaksi pronssimitalia: 100 metrin juoksussa ajalla 11,29 s ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 42,69 s. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,59 s ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä seitsemänneksi ajalla 43,40 s. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,58 s sekä sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ajalla 22,78 s ja viestissä neljänneksi ajalla 43,15 s. Bacoul voitti Ranskan mestaruuden sekä 100:lla että 200 metrillä vuosina 1981–1983. Hän juoksi 200 metrillä Ranskan ennätyksen 22,59 s vuonna 1983 sekä 22,57 ja 22,53 s vuonna 1984, jälkimmäiset Los Angelesin olympialaisten alku- ja välierissä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metriä: 11,16 (1983) * 200 metriä: 22,53 (1984) * 400 metriä: 56,00 (1978) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wacho

Wacho tai Waccho (k. 539) oli langobardien kuningas vuosina 510–539. Wacho oli Unichusin poika ja anasti kruunun sedältään Tatolta, jonka hän murhasi noin vuonna 510. Taton pojat ja pojanpojat pakenivat gepidien luo ja yrittivät syöstä Wachoa vallasta, mutta eivät onnistuneet siinä. Wacho oli naimisissa gepidien prinsessan Austricusen kanssa. Wacho solmi hyvät suhteet frankkeihin ja naitti tyttärensä Wisigardan Teodebert I:n ja Waltraden Teodebaldin kanssa. Waltraden ja Teodebaldin tytär oli Teodelinda, josta tuli myöhemmin langobardien kuningatar. Wachon poika hänen kolmannesta avioliitostaan, Walthari, seurasi häntä valtaistuimella. == Lähteet == Luokka:Langobardien kuninkaat
Dan Glickman

Daniel Robert "Dan" Glickman (s. 24. marraskuuta 1944 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Glickman opiskeli Michiganin yliopistossa, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon historiassa vuonna 1966, ja George Washingtonin yliopistossa, jossa hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon vuonna 1969. Saatuaan opintonsa päätökseen hän oli osakkaana lakitoimistossa Sargent, Klenda and Glickman ja toimi vuosina 1973–1976 Wichitan kaupungin koululautakunnan jäsenenä. Glickman valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1976 Kansasin osavaltion 4. vaalipiiristä. Hän voitti syksyn 1976 vaaleissa republikaani Garner E. Shriverin, joka oli toiminut edustajainhuoneessa vuodesta 1961. Glickman oli edustajainhuoneen jäsen vuosina 1977–1995, eli hänet valittiin yhdeksälle kaksivuotiskaudelle. Viimeisellä edustajakaudellaan hän toimi tiedusteluvaliokunnan puheenjohtajana. Vuoden 1994 vaaleissa hän putosi edustajainhuoneesta hävittyään Todd Tiahrtille prosentein 47–53. 30\. marraskuuta 1995 – 19. tammikuuta 2001 Glickman toimi maatalousministerinä Bill Clintonin hallituksessa. Hänen edeltäjänsä Mike Espy oli eronnut tehtävästä vuoden 1994 lopussa kohun jälkeen. Elokuusta 2002 elokuuhun 2004 Glickman oli Harvardin yliopiston John F. Kennedy School of Governmentin yhteydessä toimivan Harvard Institute of Politicsin johtaja ja syksystä 2004 kevääseen 2010 hän toimi Yhdysvaltain elokuvateollisuuden etujärjestön MPAA:n puheenjohtajana ja toimitusjohtajana. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa, huhtikuusta kesäkuuhun 2010, Refugees International -järjestön puheenjohtajana. Glickman on juutalainen. Hän on ollut vuodesta 1966 naimisissa Rhoda Glickmanin (o.s. Yura) kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, vuonna 1969 syntynyt poika ja 1972 syntynyt tytär. == Lähteet == *Dan Glickman MPAA:n verkkosivuilla (Internet Archive) *Glickman Biographical Directory of the United States Congressin sivuilla * * Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain maatalousministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Bill Clintonin hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Prikhodko

Vladimir Prikhodko (1. maaliskuuta 1944 Pariisi, Ranska – 27. marraskuuta 2011 Concarneau, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto. Prikhodko edusti maataan kaksissa arvokilpailuissa mutta ei selviytynyt kummallakaan kerralla loppukilpailuun. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän heitti karsinnassa tuloksen 63,48 m ja Münchenin 1972 olympialaisissa tuloksen 61,78 m. Prikhodko voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1971–1973. Hän paransi kahdesti Ranskan ennätystä: 22. toukokuuta 1972 hän ylitti ensimmäisenä ranskalaisena moukarinheittäjänä 70 metrin rajan tuloksellaan 70,54 m ja saman vuoden heinäkuussa hän paransi ennätykseksi 71,60 m. Hän menetti ennätyksen Jacques Accambraylle syyskuussa 1973. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Moukarinheitto: 72,20 m (1975) * Painonheitto (15,500 kg): 23,30 m (1972) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Ville Tuppurainen

Ville Samu Taneli Tuppurainen (s. 18. kesäkuuta 1988) on suomalainen Laukaasta kotoisin oleva uransa lopettanut yhdistetyn urheilija, joka edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Tuppuraista valmensivat Petter Kukkonen ja Pekka Tuppurainen. ==Ura== Kaudella 2007–2008 Tuppurainen kuului yhdistetyn A-maajoukkueen haastajaryhmään. Hän kilpaili B-maailmancupissa, jossa oli parhaimmillaan yhdeksäs maaliskuussa 2008 käydyssä sprintissä Italian Pragelatossa. Kaudeksi 2008–2009 hän nousi ensimmäisen kerran A-maajoukkueeseen. Paras sijoitus maailmancupissa hänellä on tällä hetkellä 39. sija Ranskan Chaux-Neuvessa käydyssä gundersen-yhdistetystä helmikuussa 2009. Liberecin MM-kisoihin hänet valittiin joukkueen varamieheksiYhdistetyn Tuppurainen MM-varamieheksi. Zakopanen nuorten MM-kilpailuissa helmikuussa 2008 Tuppurainen oli gundersen- yhdistetyssä 11.Ryynäselle pronssia nuorten yhdistetyssä Ensimmäisen mitalin aikuisten SM-kilpailissa Tuppurainen voitti vuonna 2008, kun hän sai hopeaa SM-kisojen parisprintissä Rovaniemellä yhdessä Antti Kuisman kanssaJYVÄSKYLÄN HIIHTOSEURA ry:n TOIMINTAKERTOMUS KAUDELTA 1.5.2007–30.4.2008 . == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tuppurainen Suomen Hiihtoliiton urheilijakortissa * Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Osterberger

André Osterberger (26. lokakuuta 1920 Laignes, Côte-d'Or, Ranska – 2009) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto. Osterberger edusti maataan kaksissa arvokilpailuissa, mutta ei selviytynyt kummallakaan kerralla loppukilpailuun. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän heitti karsinnassa tuloksen 46,45 m ja Helsingin 1952 olympialaisissa tuloksen 47,87 m. Osterberger voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuonna 1952. Hän paransi kahdesti Ranskan ennätystä: lokakuussa 1950 hän vei ennätyksen Pierre Legrainilta tuloksellaan 51,66 m, menetti ennätyksen tälle syyskuussa 1951, mutta otti toukokuussa 1952 vielä kerran ennätyksen nimiinsä tuloksella 52,95 m. Vasta toukokuussa 1954 Legrain heitti jälleen pidemmälle. == Henkilökohtaiset ennätykset == * Moukarinheitto: 52,95 m (1952) * Kuulantyöntö: 14,44 m (1951) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Vapaaehtoisen maanpuolustustyön ansiomitali

Vapaaehtoisen maanpuolustustyön ansiomitali on 20. syyskuuta 2000 perustettu kunniamerkki maanpuolustuksen hyväksi tehdystä työstä. Mitali voidaan myöntää henkilölle, joka aktiivisesti ja tuloksekkaasti on vähintään viiden vuoden ajan ottanut osaa vapaaehtoiseen maanpuolustustyöhön. Erityisen pitkäaikaisesta ja tuloksekkaasta työstä maanpuolustuksen hyväksi toimineelle henkilölle mitali voidaan myöntää hopeisena. Mitalissa on kuvattuna Suomen leijona, jota kiertää teksti: vapaaehtoisesti isänmaan hyväksi. Vapaaehtoisen maanpuolustustyön ansiomitalista käytettävä lyhenne on VmpAm ja hopeisen ansiomitalin lyhenne on VmpAm hop. Luokka:Suomen sotilasansiomitalit
Alue (täsmennyssivu)

Alue voi viitata seuraaviin: * alue, maanpinnan määräosa * alue, hallintoyksikkö Venäjällä ja eräissä muissa Itä-Euroopan ja entisen Neuvostoliiton maissa * pinta-ala, geometrinen käsite * alue, topologiassa yhtenäinen avoin joukko pl:Siedlisko
Joseph Wirtz

Joseph Wirtz (5. tammikuuta 1912 Teterchen, Moselle, Ranska – 12. syyskuuta 1991 Boulay-Moselle, Moselle, Ranska)Joseph Wirtz Sports Reference LLC oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto. Wirtz edusti maataan kaksien arvokilpailujen moukarinheitossa. Berliinin 1936 olympialaisissa hän sijoittui 16:nneksi tuloksella 45,69 m ja Pariisin EM- kilpailuissa 1938 viidenneksi tuloksella 48,75 m. Wirtz voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuonna 1937–1939. Hän paransi kolmasti Ranskan ennätystä: vuonna 1936 hän heitti tulokset 46,78 ja 50,48 m sekä heinäkuussa 1939 tuloksen 51,06 m. Ennätys pysyi hänen nimissään yli kymmenen vuotta kunnes Pierre Legrain rikkoi sen elokuussa 1949. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Moukarinheitto: 51,06 m (1939), kilpailun ulkopuolella 52,50 m (1939) * Kiekonheitto: 43,75 m (1938) * Kuulantyöntö: 13,58 m (1936) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Clément Duhour

Clément Duhour (11. joulukuuta 1911 Anglet, Pyrénées-Atlantiques, Ranska – 5. tammikuuta 1983 Neuilly-sur-Seine, Hauts-de-Seine, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija sekä elokuvatuottaja ja -näyttelijä. Duhour edusti maataan kaksissa yleisurheilun arvokilpailuissa. Los Angelesin 1932 olympialaisissa hän sijoittui kuulantyönnössä 11:nneksi tuloksella 13,96 m ja kiekonheitossa 16:nneksi tuloksella 40,22 m. Torinon EM-kilpailuissa 1934 hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi tuloksella 14,07 m. Duhour voitti kuulantyönnössä Ranskan mestaruuden vuonna 1933. Samana vuonna hän työnsi Ranskan ennätyksen 15,28 m. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 15,86 m (1936) * Kiekonheitto: 43,16 m (1933) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Ranskalaiset kiekonheittäjät Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Simo Salminen (täsmennyssivu)

Simo Salminen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Simo Salminen (1932–2015), koomikko, näyttelijä, laulaja, leipuri, uima- ja pellehyppääjä * Simo Salminen (1933–2018), pesäpalloilija * Simo Salminen (1956–2014), muusikko * Simo Salminen, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja == Lähteet ==
Tiedän, etten tiedä mitään

”Tiedän, etten tiedä mitään” (; ) on tunnettu lentävä lause, joka on pantu antiikin kreikkalaisen filosofin Sokrateen nimiin. Lause on todellisuudessa vääristävä yksinkertaistus alkuperäisestä, ja oikeampi ilmaisu olisi ”tiedän vain sen, etten tiedä”. == Alkuperä == Lausuma tunnetaan ennen kaikkea Sokrateen esittämänä Platonin teoksessa Sokrateen puolustuspuhe, josta se on lyhennetty: Sokrates käsittelee samaa aihetta myös Platonin dialogissa Menon. Dialogissa Sokrates pyrkii muuttamaan Menonin mielipiteen. Tällä oli aiemmin ollut varma mielipide siitä, mitä hyve on, mutta Sokrates oli osoittanut sen vääräksi: == Merkitys == Yleisin, paradoksin sisältävä kreikankielisen ilmaisun oída ouk eidós käännös ”tiedän, etten tiedä mitään” ei itse asiassa tavoita lausuman varsinaista ydintä. Kirjaimellisesti kreikankielinen ilmaisu tarkoittaa ”tiedän ei-tietävänä” tai ”tiedän, että en tiedä”. Näin alkuperäisessä lauseessa ei väitetä, ettei sanoja tietäisi mitään.Lause ”tiedän, etten tiedä mitään” sen sijaan kuuluisi muinaiskreikaksi ””, oída oudén eidós. Sen sijaan siinä analysoidaan sitä, mitä tietäminen tarkoittaa. Lisäksi annetaan ymmärtää, ettei mitään voida tietää ehdottomalla varmuudella. Sokrateen lausumasta ei kuitenkaan voida johtaa sitä, ettei hänellä olisi ollut mitään mielipiteitä: hänellä oli selvästi etiikkaa koskevia mielipiteitä, kuten että on parempi tulla kohdelluksi epäoikeudenmukaisesti kuin tehdä itse väärää, että hyveet ovat kaikki eräänlaista tietoa eikä niitä voida erottaa toisistaan, ettei hyvää ihmistä voida vahingoittaa, että kuolema ei ole mitään pahaa, ja niin edelleen.Kraut, Richard: ”Socrates”. Teoksessa Sokrateen lausumassa on kysymys koko filosofian alusta. Sokrateelle kaikki viisaus alkaa ihmettelystä ja kysymisestä. Tällöin on aloitettava siitä, että myöntää oman tietämättömyytensä. == Katso myös == * Gnothi seauton * Ignoramus et ignorabimus * Sokraattinen menetelmä == Lähteet == * Platon: Apologia (Sokrateen puolustuspuhe). Teoksessa * Platon: Menon. Teoksessa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * I know that I know nothing Luokka:Antiikin filosofia Luokka:Lentävät lauseet
Édouard Duhour

Édouard Duhour (1. maaliskuuta 1905 Anglet, Pyrénées-Atlantiques, Ranska – marraskuussa 1969)Édouard Duhour Sports Reference LLC oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kuulantyöntö. Duhour edusti maataan Amsterdamin 1928 olympialaisissa, joissa hän karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta tuloksella 13,72 m. Hän voitti kuulantyönnössä Ranskan mestaruuden vuosina 1927–1928, 1931–1932, 1934–1935 ja 1941. Hän paransi Ranskan ennätystä viidesti vuosina 1927–1934. Hänen paras tuloksensa 15,59 m säilyi Ranskan ennätyksenä yli 20 vuotta, kunnes Raymond Thomas ylitti sen heinäkuussa 1954. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 15,59 m (1934) * Kiekonheitto: 38,95 m (1926) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Crayon Physics Deluxe

Crayon Physics Deluxe on Kloonigamesin kehittämä ja julkaisema pulmapeli, joka julkaistiin 7. tammikuuta 2009. Deluxe-versio on eteenpäin kehitetty versio ensimmäisestä Crayon Physics -prototyypistä. Prototyypin Petri Purho kehitti viidessä päivässä ja julkaisi verkkosivullaan kesäkuussa 2007. Purho otti vapaata koulusta ja käytti vuoden sekä kahdeksan kuukautta pelin jatkokehitykseen. Pelin varhainen versio voitti pääpalkinnon Independent Games Festival -tapahtumassa. Kokoversion mukana pelissä on kenttäeditori, jolla tehtyjä kenttiä voidaan jakaa ja ladata verkkopalvelun välityksellä. == Pelaaminen == Peli on yhden pelaajan fysiikkapohjainen pulmapeli. Peli keskittyy yksinkertaisten kappaleiden piirtämiseen haasteiden ratkaisemiseksi. Pelaaja piirtää väriliiduilla kappaleita saadakseen pallon etenemään tason läpi tähdelle, joka merkitsee tason loppumaalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Viralliset kotisivut * Kehittäjä Petri Purhon haastattelu IndieGames.comissa Luokka:Vuoden 2009 videopelit Luokka:Pulmapelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Android-pelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Linux- pelit Luokka:MacOS-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Jean-Pierre Lassau

Jean-Pierre Lassau (23. syyskuuta 1934 Pariisi, Ranska – 2. joulukuuta 2014) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kuulantyöntö. Lassau paransi kuulantyönnössä Ranskan ennätystä kahdesti. Hän saavutti ensimmäisenä ranskalaistyöntäjänä 16 metrin rajan 16. lokakuuta 1955 tuloksellaan 16,00 m. Kesäkuussa 1956 Raymond Thomas otti Ranskan ennätyksen takaisin nimiinsä mutta lokakuussa 1957 Lassau työnsi uuden ennätyksen 16,55 m. Tämän ennätyksen rikkoi Pierre Colnard vasta toukokuussa 1961. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 16,55 m (1957) * Kiekonheitto: 46,86 m (1960) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Laulutyrannit

Laulutyrannit (Laniocera) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin kuuluvaksi kotingoihin. Laulutyranneihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Laulutyranneihin (Laniocera) kuuluvia lajeja == * Ruostelaulutyranni (Laniocera rufescens) * Tuhkalaulutyranni (Laniocera hypopyrra) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Laniocera *ZipcodeZoo: Laniocera Luokka:Tityrat
André Godard

André Godard (27. helmikuuta 1939 Châtillon-en-Dunois, Eure-et-Loir, Ranska – 12. helmikuuta 2023) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kuulantyöntö. Godard kilpaili Belgradin EM-kilpailuissa 1962 mutta ei selviytynyt kuulantyönnön karsinnasta jatkoon tuloksellaan 15,71 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1964. Hän työnsi 17. syyskuuta 1961 ensimmäisenä ranskalaisena kuulaa tasan 17 metriä. Hän menetti Ranskan ennätyksen 34 päivää myöhemmin Pierre Colnardille. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 18,03 m (1967) * Kiekonheitto: 53,32 m (1966) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Alain Drufin

Alain Drufin (11. heinäkuuta 1942 La-Chapelle-Saint-Mesmin, Loiret, Ranska – 12. helmikuuta 2024) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat kuulantyöntö ja kiekonheitto. Drufin kilpaili Budapestin EM-kilpailuissa 1966 mutta karsiutui sekä kuulantyönnössä tuloksella 16,91 m että kiekonheitossa tuloksella 49,84 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuonna 1966. Saman vuoden heinäkuussa hän teki kuulantyönnössä Ranskan ennätyksen 18,06 m. Hän piti ennätystä hallussaan vain 34 vuorokautta kunnes Pierre Colnard otti sen takaisin nimiinsä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 18,06 m (1966) * Kiekonheitto: 54,12 m (1966) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Ranskalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Jääkide

Jääkide on veden yleisimmän kiinteän olomuodon eli jään muodostama kide. Veden molekyylirakenteessa on jokaista happiatomia kohti kaksi vetyatomia. Niiden välisistä sidoksista johtuen jääkiteissä toistuu kuusikulmainen kiderakenne, jossa toistuvat 120 asteen kulmat. Jääkiteet kasvavat hitaasti vesihöyryn härmistyessä tai nestemäisen veden jäätyessä. Tietyt kasvusuunnat, fasetit, kasvavat hitaammin kuin toiset, mikä johtaa kuusikulmaisen pilarin viipaleita muistuttavien muotojen syntymiseen. Sen mukaan kasvavatko päätyfasetit vai prismafasetit nopeammin, syntyy joko levymäisiä tai neulasmaisia perusmuotoja. Kasvusuunta määräytyy lämpötilan mukaan. Kylmemmässä kuin -22 ℃ kiteet kasvavat pituussuuntaan, siitä -10 ℃ asteeseen levysuunta kasvaa voimakkaammin, siitä -4 ℃ asteeseen pylvässuunta voittaa jälleen ja sitä lämpimämmässä on taas levyjen vuoro.Snow Crystals in Hokkaido Tämä vaihtelu yhdessä ilmankosteuden erojen kanssa selittää eri muotoiset lumihiutaleet. Kun kostea, vesihöyryä sisältävä ilma jäähtyy riittävästi, vesihöyrystä alkaa härmistyä jääkiteitä. Kiteiden muodostuminen ei ala spontaanisti missä tahansa, vaan yleensä jonkun sopivan muotoisen hiukkasen eli jäätymisytimen pinnalle. Erilaiset rakenteet kuten lasit ja heinänkorret toimivat oivallisina jäätymisytiminä silloin kun ne jäähtyvät ulossäteilyn takia yleensä kylmemmiksi kuin ympäröivä ilma. Tällöin syntyy jääkiteiden muodostamaa kuuraa. Jääkiteitä voi tutkia lasilevyjen ja mikroskoopin avulla, mutta kaikki tutkimusvälineet täytyy jäähdyttää huolellisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meteorologia Luokka:Kristallografia Luokka:Jää
Our Miss Brooks

thumb|Gale Gordon ja Eve Arden sarjan mainoskuvassa vuonna 1955. Our Miss Brooks oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin CBS:n radioverkossa 19. heinäkuuta 1948 - 7\. heinäkuuta 1957 välisenä aikana.First Generation Radio Archives Siitä tehtyä televisiosarjaa CBS esitti 1952-1956. Sen pohjalta tehtiin myös Warner Brothersin tuottama 1956 ensi-iltansa saanut elokuva.The Museum of Broadcast Communications: Our Miss Brooks Radiosarjan tapahtumat sijoittuivat Madison High Schooliin, ja sarjan päähenkilönä oli koulun englannin kielen opettaja Connie Brooks, jota esitti Eve Arden. Koulun rehtoria Osgood Conklinia esitti Gale Gordon, ja Connie Brooksin ihastuksen kohdetta biologian opettaja Mr. Boyntonia Jeff Chandler. Sarjan vakioesiintyjiin kuului myös koulun oppilasta Walter Dentonia esittänyt Richard Crenna, ja tämän tyttöystävää ja koulun rehtorin tytärtä esittänyt Gloria McMillan. Sarjan käsikirjoitti ja ohjasi Al Lewis. Useimmat sarjan radioversion esiintyjistä olivat mukana myös sarjan televisioversiossa. Merkittävin näyttelijävaihdos oli Mr. Boyntonia esittäneen Chandlerin korvaaminen Robert Rockwellillä, Chandlerin halutessa keskittyä elokuvauraansa. Myös tuolloin jo liki 30-vuotias Richard Crenna oli vastahakoinen jatkamaan roolissaan 17-vuotiaana opiskelijapoikana, mutta Arden sai hänet ylipuhuttua. Televisiosarja oli menestys, ja Eve Arden sai roolistaan Emmy-palkinnon. Vuoden 1956 elokuvan pääosien roolitus oli sama kuin sarjan televisioversiossakin. Elokuvan ohjasi Al Lewis.AllMovie: Our Miss Brooks ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Radiosarjan jaksoja MP3-muodossa archive.orgissa *Televisiosarjan jakso archive.orgissa Luokka:Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Optoelektroniikka

Optoelektroniikka tarkoittaa laajasti ottaen sähkövirran muuttamista valoksi tai toisinpäin. == Optoelektroniikan komponentteja ja laitteita == *LED *laserdiodi *fotodiodi *valotransistori *optoerotin Näytöt: *kuvaputki (CRT) *nestekidenäyttö (LCD) *tyhjiöfluoresenssinäyttö *elektroluminesenssinäyttö *plasmapaneelinäyttö *DLP == Katso myös == *Valokuitu ja kuituliitin == Aiheesta muualla == * Richard Friend, Cavendish Professor, Cambridge, Research on Optoelectronics including development of new semi-conducting polymers Freeview video by the Vega Science Trust. * Tampereen Teknillinen Yliopisto, Optoelektroniikan tutkimuskeskus * Northwest Photonics Association * OIDA (Optoelectronics Industry Development Association) * COBRA Photonic Research, Eindhoven, The Netherlands * C-MAC MicroTechnology *
Röyhelökotingat

Röyhelökotingat (Cephalopterus) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Röyhelökotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. == Röyhelökotingoihin (Cephalopterus) kuuluvia lajeja == * Käpyröyhelökotinga (Cephalopterus penduliger) * Röyhelökotinga (Cephalopterus ornatus) * Varjokotinga (Cephalopterus glabricollis) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Cephalopterus *ZipcodeZoo: Cephalopterus Luokka:Kotingat fr:Coracine ornée
Secondhand Serenade

Secondhand Serenade on yhdysvaltalaisen laulaja-kitaristi John Veselyn unplugged-projekti. Sen kappaleita ovat muun muassa "Your Call" ja "Maybe". == Diskografia == * Awake (2007) * A Twist in My Story (2009) * Hear Me Now (2010) * Undefeated (2014) Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Charlus Bertimon

Charlus (Michel) Bertimon (s. 1. tammikuuta 1957 Pointe-Noire, Basse-Terre, Guadeloupe) on entinen ranskalainen keihäänheittäjä. Bertimon edusti maataan kaksien arvokilpailujen keihäänheitossa mutta ei selviytynyt kummallakaan kerralla loppukilpailuun Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hänen karsintatuloksensa oli 75,82 m ja Soulin 1988 olympialaisten karsinnassa hän heitti tuloksen 70,84 m. Bertimon voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1986. Hän paransi neljästi Ranskan keihäänheittoennätystä: Syyskuussa 1983 hän teki vanhan mallisella keihäällä tuloksen 86,00 m ja paransi toukokuussa 1985 ennätyksen tulokseen 88,20 m sekä kuusi viikkoa myöhemmin tulokseen 88,52 m. Keihäsmallin vaihduttua vuonna 1986 hän sai nimiinsä uuden mallin Ranskan ennätyksen 80,76 m, jonka rikkoi Pascal Lefèvre pari vuotta myöhemmin. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Keihäänheitto (vanha malli): 88,52 m (1985) * Keihäänheitto (nykyinen malli): 81,26 m (1988) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Give the People What They Want

Give the People What They Want on The Kinksin studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa elokuussa 1981, mutta Isossa-Britanniassa vasta tammikuussa 1982. Se jatkaa edellisen studioalbumin punk/new wave -vaikutteista linjaa. Kappale ”Destroyer” kierrättää yhtyeen vuoden 1964 hitin ”All Day and All of the Night” riffiä. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut ja tuottanut Raymond Douglas Davies. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # # ==Kokoonpano== *Ray Davies - laulu, rytmikitara, syntetisaattori, piano *Dave Davies - soolokitara, laulu *Mick Avory - rummut *Jim Rodford - bassokitara *Ian Gibbons - kosketinsoittimet ==Lähteet== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Espoon Kiekkoseura

Espoon Kiekkoseura (lyh. EKS) oli vuonna 1988 perustettu espoolainen jääkiekko- ja ringetteseura. Se oli yksi Suomen suurimmista ringetteseuroista ja sen edustusjoukkue pelasi SM-sarjassa, jossa se on voittanut yhden SM- hopean ja kolme SM-pronssia.http://www.ringette.fi/srl/sm-sarja.htm EKS oli mukana perustamassa Kiekko-Espoon uutta tulemista 2010-luvun lopulla. Se yhdistyi Espoon Palloseuran ja Blues Junioreiden kanssa vuonna 2020. Uudeksi seuraksi tuli Kiekko-Espoo. == Seuran kasvatteja == *Markku Flinck *Mikko Koskinen *Jarno Koskiranta *Tero Koskiranta *Joonas Kuusela *Ville Lajunen *Pentti Nöyränen *Jani Rita *Veli-Matti Savinainen *Tomi Ståhlhammar *Jukka Tiilikainen *Veeti Vainio *Jere Seppälä *Janne Puhakka Lähdehttp://www.eliteprospects.com/motherclub.php?motherclub=EKS == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut * Facebook * Ringette instagram Luokka:Entiset suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Suomalaiset ringetteseurat Luokka:Entiset espoolaiset urheiluseurat Luokka:Espoo Blues
Lysaker

Lysaker on liikekeskus, liikenteen solmukohta ja asuinalue Bærumin kunnassa Akershusin läänissä ja Oslon rajalla Norjassa. Kunnan raja seuraa Lysakerelva- jokea joka laskee Oslonvuonoon. Alue rajoittuu Bærumissa Stabekkin, Fornebun ja Jarin alueisiin ja joen toisella puolella Oslossa Sollerud/Lilleakeriin. Lysaker on osa Oslon taajama-aluetta. Alueen nimi tarkoittaa valoisia niittyjä. Lysakerista tuli liikenteen solmukohta jo vuonna 1624, jolloin Kongsberg Sølvverk perustettiin alueelle ja joen yli rakennettiin silta silloiseen Kristianiaan. Rautatien rakentaminen vuonna 1872 lisäsi alueen merkitystä liikenteelle entisestään ja Lysakerin asemalle pysähtyvät Oslon alueen paikallisjunien lisäksi myös Gardermoenin lentoasemalle nopean yhteyden tarjoava Flytoget sekä eteläisen Norjan kaukojunat. Alue on myös bussiliikenteen keskus ja Lysakerista menee matkustajalautta Nesoddeniin. Nykyisin alueen läpi kulkeva E-18-tie on Norjan vilkkain valtatieosio, jonka kautta vuorokaudessa ajaa 170 000 autoa. Alueella on useiden kansainvälisten suuryritysten toimitiloja. Luokka:Norjan kylät Luokka:Bærum
Jean-Paul Lakafia

Jean-Paul Lakafia (s. 29. kesäkuuta 1961 Nouméa, Uusi-Kaledonia) on entinen ranskalainen keihäänheittäjä. Lakafia edusti maataan kaksien arvokilpailujen keihäänheitossa. Los Angelesin 1984 olympialaisten karsinnassa hän heitti tuloksen 80,52 m ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui 12:nneksi vaatimattomalla tuloksella 70,86 m. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän karsiutui tuloksella 75,24 m. Lakafia voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1983 ja 1984. Hän paransi kahdesti Ranskan ennätystä: joulukuussa 1980 hän heitti Uudessa-Seelannissa tuloksen 83,56 m ja paransi syyskuussa 1983 Samoalla ennätyksen tulokseen 84,74 m. Vain 12 päivää myöhemmin Charlus Bertimon vei ennätyksen häneltä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Keihäänheitto (vanha malli): 86,60 m (1985) * Keihäänheitto (nykyinen malli): 79,90 m (1989) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stéphane Laporte

Stéphane Laporte (s. 17. heinäkuuta 1966 Lyon, Rhône, Ranska) on ranskalainen keihäänheittäjä.OlympediaDocathlé, s. 493 Laporte kilpaili Soulin 1988 olympialaisten keihäänheitossa mutta jäi karsintaan tuloksella 69,40 m.Docathlé, s. 127 Saman vuoden kesäkuussa hän oli sivunnut Charlus Bertimonin nimissä ollutta Ranskan ennätystä 80,76 m, mutta jo heinäkuussa ennätyksen oli ottanut haltuunsa Pascal Lefèvre.Docathlé, s. 53 Laporte on pituudeltaan 192-senttinen ja painoi kilpailuvuosinaan 95 kiloa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * Keihäänheitto (vanha malli): 75,36 m (1985) * Keihäänheitto (nykyinen malli): 80,76 m (1988) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roger Frinot

Roger Frinot (9. huhtikuuta 1915 Vierzon, Cher, Ranska – 14. kesäkuuta 2014SECRETARIAT FEDERAL N° 4 DU 18 JUIN 2014 (PDF) Fédération Française d'Athlétisme. Viitattu 16.2.2015 ) oli ranskalainen keihäänheittäjä. Frinot sijoittui Pariisin EM-kilpailuissa 1938 keihäänheitossa yhdeksänneksi tuloksella 58,40 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1937 ja 1938. Hän heitti kesäkuussa 1939 Ranskan ennätyksen 62,08 m, jonka rikkoi Raymond Tissot seitsemän vuotta myöhemmin. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet