EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lestikala

Lestikala (Coryphaenoides rupestris) on lestikalojen (Macrouridae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Lestikala voi maksimissaan kasvaa 1,1 metrin mittaiseksi ja painaa enintään 1,7 kilogrammaa. Sen ruumis on sivuiltaan litistynyt, muodoltaan nuijamainen ja on korkeimmillaan pään kohdalla ja kapenee siitä aina pyrstöevättömään takakärkeen saakka. Selkäevä ja vatsan evät ovat yhtenäisiä ja kiertävät myös pyrstöosassa. Suomut ovat piikkisiä ja tiiviisti kiinni toisissaan. Väritykseltään lestikala on harmaanruskea evien ollessa hieman kylkiä tummempia. Alaleuassaan lajilla on viiksisäie. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lestikalaa tavataan Atlantin valtameren pohjoisosasta Norjasta, Islannista ja Grönlannista ja Baffininsaarelta aina etelässä Afrikan pohjoisosiin ja lännessä Uuden-Englannin alueelle asti. Se elää yleensä pehmeillä vedenpohjilla 40–1 200 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Kesällä se oleskelee syvemmällä kuin talvella. == Ravinto ja elintavat == Lestikalan ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset kuten katkaravut, katkat, kuoriäyriäiset ja hankajalkaiset. Naaras tulee sukukypsäksi keskimäärin 60 senttimetrin mittaisena ja 9–11 vuoden iässä, koiraat jo 40 senttimetrin mittaisina ja monta vuotta nuorempana. Kutu tapahtuu loppukesän tai syksyn aikoihin. Naaras laskee noin 12 000–35 000 kappaletta 1,8 millimetrin mittaisia mätimunia avoveteen, missä myös lajin poikaset elävät. Lestikalan on havaittu voivan elää enintään 54 vuoden ikäiseksi. == Lähteet == Luokka:Turskakalat
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 2017

Vuoden 2017 painonnoston maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 28. marraskuuta – 5. joulukuuta 2017 Anaheimissa, Yhdysvalloissa. Sekä miehet että naiset kilpailivat kahdeksassa painoluokassa. Eri painoluokkien mestaruudet jakaantuivat 13 maalle, joista Iran, Kolumbia ja Georgia voittivat kaksi kultamitalia. == Lähteet == * 2017 Luokka:Vuoden 2017 urheilu Luokka:Kalifornian urheilu Luokka:Orangen piirikunta (Kalifornia)
Takahama

Takahama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kinuuranlahteen laskevan Sakaijoen suulla Okazakin tasangon lounaiskulmassa. Takahamassa on 49 298 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 13,11 neliökilometriä. Takahama kehittyi Edo-kaudelta lähtien Sanshū-kattotiilten (Sanshū-gawara) tuotantokeskuksena. Tiiliä arvostettiin esimerkiksi Edossa, jonne niitä vietiin. Toisen maailmansodan jälkeen tuotanto monipuolistui ja teollistui. Toinen tärkeä perinteinen käsityöteollisuuden ala on nukkejen valmistus. Niitä tuottaa Yoshihama ningyō. 1960-luvulta lähtien kaupungin rannikkoalueelle on sijoittunut myös kone- ja puuteollisuutta sekä autonosien valmistusta osana laajempaa Kinuuranlahden teollisuusvyöhykettä. Kaupungin pohjoisosassa toimii myös suuri kanankasvattamo. Kaupunkioikeudet Takahamalle myönnettiin vuonna 1970. Se on kasvanut nopeasti yhtenä Nagoyan esikaupungeista. Takahaman nähtävyyksiin kuuluu kattotiilien valmistusta ja historiaa esittelevä Kawara- museo. Kaupunkia palvelee Nagoya-rautateiden Mikawa-linja. == Kuvia == Tiedosto:Takahama Kasuga Jinja ac.jpg|Kasuga-jinja Tiedosto:Takahama City Hall in Nov. 2018 ac.jpg|Takahaman kaupungintalo Tiedosto:Takahama Sanshu-gawara ac (4).jpg|Oni-puiston veistoksia Tiedosto:MT-Mikawa Takahama Station-WestGate 2018.jpg|Mikawa-Takahaman rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Aichin prefektuurin kaupungit
Happy Now (Kygon kappale)

Happy Now on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee myös ruotsalainen laulaja Sandro Cavazza. Sen julkaisivat Sony Music Entertainment ja Ultra Music digitaalisesti ladattavana singlenä 26. lokakuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo ja Cavazza, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleen on uskottu olevan Kygon kunnianosoitus singlen julkaisuvuonna menehtyneelle Aviciille. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla 1. joulukuuta 2018. Videolla seurataan Kygoa sekä hänen perheensä ja kaveriensa kanssa viettämää yhteistä aikaa kotimaassaan Norjassa. "Happy Now" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa (Vallonia), Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Sveitsissä ja Unkarissa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Kygon kappaleet
Pleuven

Pleuven (bretoniksi Pluwenn) on kunta Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren edustalla. Pleuvenin väkiluku oli 2 987 vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Finistèren kunnat
Ynysin rautatieasema

Ynysin rautatieasema oli rautatieasema Cricciethin kylässä Gwyneddissä, Walesissa. Se sijaitsi Carnarvonshire Railwayn varrella. == Historia == Caernarvonin ja Afon Wenin välinen Carnarvonshire Railway avattiin liikenteelle vuonna 1867. Ynysin aseman sijainti oli syrjäinen, eikä asemaa avattukaan vielä samaan aikaan muun radan kanssa. Aseman paikalla Cricciethin kylässä oli tasoristeys, jossa radalla kulkevat junat alkoivat maaliskuusta 1869 lähtien pysähtyä poimimaan kyytiin markkinoille menossa olleita matkustajia. Varsinainen asema avattiin heinäkuussa 1872. Se sijaitsi tasoristeyksen pohjoispuolella ja koostui yhdestä matalasta laiturista radan länsipuolella. Laiturilla oli kaksi puurakenteista rakennusta, joista toisessa oli lipunmyynti ja odotushuone ja toisessa erillinen naisten odotushuone. Lisäksi laiturin pään ja tien välissä oli pieni tiilinen asemamestarin asuinrakennus. Aseman yhteydessä oli lisäksi tavaraliikennettä varten rakennettu sivuraide, jota käytettiin kuitenkin vain harvoin. Linjalla kulki junia Bangorista Caernarvonin kautta Afon Weniin, ja osa junista jatkoi vielä Afon Wenistä eteenpäin. Joulukuussa 1895 Ynysin asemalla pysähtyi maanantaista lauantaihin kolme junaa Bangorin suuntaan ja neljä Afon Wenin suuntaan. Maanantaisin asemalla pysähtyi yksi lisävuoro kumpaankin suuntaan, ja sunnuntaisin liikennöitiin yksi juna kumpaankin suuntaan. Heinäkuussa 1922 junia kulki maanantaista lauantaihin Bangorin suuntaan kuusi ja Afon Wenin suuntaan neljä, mutta sunnuntailiikenne oli loppunut. Toisen maailmansodan syttymisen myötä liikennettä radalla supistettiin kolmeen päivittäiseen vuoroon molempiin suuntiin vuonna 1939. Penychainiin Afon Wenin länsipuolelle avattiin vuonna 1939 lomaleiri. Sodan vuoksi se tuli lomalaisten käyttöön vasta kesäkaudella 1947, jolloin Carnarvonshire Railwayn liikenne lisääntyi huomattavasti, ja radalla alkoi kulkea lomalaisia kuljettavia erityisjunia. Myös tavallisten junien määrää lisättiin, ja vuoden 1957 kesäaikataulussa junavuoroja kulki maanantaista lauantaihin kahdeksan Bangorin suuntaan ja seitsemän kohti Afon Weniä. Vielä 1960-luvulle tultaessakin liikenne Carnarvonshire Railwayllä oli kesäkausilla vilkasta. Talvisin liikennettä sen sijaan oli vain vähän. Runsaasta lomaliikenteestä huolimatta linjaa ja sen mukana Ynysin asemaa ehdotettiin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Liikenne linjalla loppui 7. joulukuuta 1964, jolloin myös Ynysin asema suljettiin. == Nykytila == Ynysin asemarakennus on purettu, eikä siitä ole mitään jäljellä. Sen sijaan asemamestarin asunto on edelleen olemassa ja käytössä yksityisasuntona. Asemalaituri oli paikoillaan, joskin huonokuntoisena, 1980-luvulle asti, jolloin se purettiin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Walesin lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Gwyneddin rautatieliikennepaikat Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat
Stranger Things (Kygon kappale)

Stranger Things on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisyhtye OneRepublic. Sen julkaisivat Sony Music Entertainment ja Ultra Music Kygon toisen, Kids in Love-studioalbumin toisena singlenä 24. tammikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Casey Smith ja Ryan Tedder, joista viimeisin myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös Tim Mattian ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video kertoo rakkaustarinan nuoresta pariskunnasta, jonka molemmat osapuolet ovat kyllästyneet heidän työhönsä pikaruokaravintolassa ja mekaanikon toimistossa. "Stranger Things" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat muun muassa sen "Bruce Springsteen vivahteita" sekä kappaleen tuotantoa kokonaisuudessaan. Positiivisesta vastaanotosta huolimatta kappale ei kuitenkaan menestynyt kovin hyvin kaupallisesti, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon vain Sveitsissä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Kygon kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Remind Me to Forget

Remind Me to Forget on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee yhdysvaltalaislaulaja Miguel. Se julkaistiin Kygon toisen, Kids in Love-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 16. maaliskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet David Phelan, Alex Oriet sekä Phil Plested ja sen tuotannosta vastasi Kygo. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla 6. toukokuuta 2018. Videolla nähdään Miguel huoneessa jossa seinät, tuolit ja muut huonekalut tuhoutuvat palasiksi hänen ympärillä. "Remind Me to Forget" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Belgiassa (Vallonia), Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Flanderi), Ranskassa, Saksassa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Kappale on myynyt Australiassa ja Kanadassa kaksinkertaista platinaa. Kygo ja Miguel ovat esittäneet kappaleen livenä The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa 14. toukokuuta 2018. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Kygon kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Berber

Berber on kaupunki Sudanissa Niilin varrella. Sen asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 26 203\. ==Maantiede== Berber sijaitsee Niilin varrella jonkin matkaa Atbarajoesta pohjoiseen. ==Historia== Nimi Berber viittasi alun perin arabiaa puhuvan Mirafab-heimon alueeseen, joka ulottui Niilin viidenneltä katraktilta Atbarajoelle. Heimo hallitsi alueella omaa kuningaskuntaansa, jonka egyptiläiset valtasivat Muhammad Alin kaudella maaliskuussa 1821. Berberistä tuli egyptiläiskaudella oma samanniminen maakuntansa, jonka pääkaupunki oli al-Mikhayrif. Paikka hylättiin mahdistien vallattua sen vuonna 1884. Alue jälleen vallattiin vuonna 1897 ja nykyinen Berber perustettiin hieman entisestä pääkaupungista pohjoiseen. Berber oli jonkin aikaa alueen hallinnollinen pääkaupunki, mutta pääkaupunki siirrettiin vuonna 1905 al-Damiriin. Sittemmin Berber jäi viereisen rautatieliikenteen solmukohdaksi kasvaneen Atbaran varjoon. ==Väestö== Berberin asukasluku oli Sudanin vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 26 203. ==Lähteet== Luokka:Sudanin kaupungit
Wad Madani

Wad Madani on kaupunki Sudanissa Sinisen-Niilin varrella. Kaupunki on Al Jazirahin osavaltion pääkaupunki ja sen asukasluku oli vuonna 2008 289 482\. ==Maantiede== Wad Madani sijaitsee Sudanin Al Jazirahin osavaltiossa Sinisen- Niilin vasemmalla rannalla noin 136 kilometriä Sudanin pääkaupunki Khartumista kaakkoon. ==Historia== Wad Madanin nimi on johdettu 1600-luvun lopulla eläneestä Muhammad ibn Madanista. Wad eli Walad viittaa uskonoppineeseen. Muhammad ibn Madanin hauta sijaitsee kaupungin vanhassa keskustassa al- Madayyin. Kaupungin alue kuului Sennarin sulttanikuntaan, kunnes egyptiläiset valtasivat sen vuonna 1821. Wad Madani alkoi kasvaa alueen hallinnolliseksi keskukseksi kuningaskunnan vanhan pääkaupunki Sennarin kustannuksella. Sen ohella siitä tuli myös islamilaisen oppineisuuden keskus, jonne perustettiin useita koraanikouluja. ==Väestö== Wad Madanin asukasluku oli Sudanin vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 289 482. ==Lähteet== Luokka:Sudanin kaupungit
Jeong Eun-kyeong

Jeong Eun-kyeong eli Jung Eun-kyeong (; s. 1965 Gwangju) on eteläkorealainen lääkäri ja epidemologi (M.D., Ph.D.), joka on kesästä 2017 lähtien johtanut Korean tautienehkäisy- ja -valvontavirastoa (KCDA). Jung valmistui lääkäriksi Soulin valtionyliopiston lääketieteellisestä korkeakoulusta ja erikoistui perhelääkäriksi. Hän opiskeli myös kansanterveystieteen maisteriksi ja tohtoriksi ehkäisevän lääketieteen alalta. Jung on työskennellyt tautienehkäisyn parissa ja oppinut niiden hoidosta useamman epidemian aikana jo ennen vuotta 2020. Työskenneltyään ensin perhelääkärinä Yangjun kaupungissa Soulin lähistöllä, Jung siirtyi vuonna 1995 tutkijaksi Etelä-Korean terveysministeriöön. Hän eteni ministeriön ensiapuosaston johtoon vuoden 2009 sikainfluenssaepidemian (H1N1) aikana, jolloin 750 000 eteläkorealaista sairastui tautiin. Hänet oli juuri nimitetty KCDC:n tautientorjuntakeskuksen johtoon kuusi vuotta myöhemmin, kun vuoden 2015 MERS-epidemia levisi. Tuolloin 38 ihmistä kuoli Etelä-Koreassa. Korean tautikeskusta kritisoitiin covid-19-tautia tappavamman, mutta heikommin tarttuvan MERSin hoidosta. Erityisesti tuolloin kritisoitiin yleisölle annetun tiedotuksen puutteita. Joissain kaupungeissa viranomaiset esimerkiksi havaitsivat MERS-potilaita siirrettävän paikallisiin sairaaloihin ilman että mitään ilmoitusta tästä olisi saatu KCDC:ltä. Epidemian jälkeen tapahtumia selvitettiin. Vaikka johtoa ei silloin erotettu, mutta Jung ja muiden viranhaltijoiden palkkaa alennettiin. Vuonna 2016 Jung kuitenkin sai vastuulleen uuden, hallituksen tautiepidemioiden koordinaatiosta vastaavan yksikön johtamisen. Tästä tehtävästä hänet nimettiin koko Korean tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen johtajaksi seuraavana vuonna. Syyskuussa 2020 hän jatkoi laajentuneen, covid-19-taudin vastatoimia asiantuntijalaitoksena johtavan, Korean tautivirastoksi muuttetun organisaation johdossa. Hän on noussut koronaviruspandemian aikaisen, helmi-huhtikuun 2020 toimintansa johdosta erääksi koronapandemian vastaisen taistelun esikuvaksi ja kansallissankariksi maassaan. Ominaista Etelä-Korean covid-19-epidemian vastatoimille on ollut varhaisen vaiheen laajamittainen testaus ja tartuntaketjujen jäljittäminen yhdistettynä maan hyvätasoiseen terveydenhoitoon ja määrätietoisiin rajoitustoimenpiteisiin. Tämän on johtanut verraten pieniin kuolonuhrimääriin väkilukuun suhteutettuna. Tätä on verrattu jo maaliskuussa esimerkiksi Yhdysvaltojen johdon verraten leväperäiseen suhtautumiseen epidemiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * South Koreans post supporting messages on social media to health authorities fighting COVID-19 (Feb 28, 2020, video: 1:46) (youtube.com) Luokka:Eteläkorealaiset tieteilijät Luokka:Eteläkorealaiset lääkärit Luokka:Epidemiologit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tōkai (Aichi)

Tōkai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Isenlahden rannikolla Chitan niemimaan juuressa. Pohjoisessa se rajautuu Nagoyan kaupunkiin. Tōkaissa on 114 894 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 43,43 neliökilometriä. Tōkain kaupunki perustettiin vuonna 1969 liittämällä yhteen Uenon ja Yokosukan maaseutukaupungit. Nimensä kaupunki otti Tōkain seudulta, jossa keskiosassa se sijaitsee. Perinteisiä elinkeinoja aiemmin maaseutumaisella alueella olivat muun muassa puuvillan viljely, kalastus ja nori-merilevän vesiviljely. Aichin kastelukanavan valmistuminen paransi huomattavasti viljelyn edellytyksiä. Tōkaissa tuotetaan edelleen esimerkiksi hedelmiä, vihanneksia, idänruttojuurta (fuki) ja orkideoja. 1960-luvulta lähtien kaupungin rannikon täyttömaa-alueille on sijoittunut kuitenkin suurimittakaavaista raskasta teollisuutta, erityisesti terästeollisuutta. Sen myötä kaupunki on kasvanut vauhdikkaasti. Edo-kaudella Ueno tunnettiin kungfutselaisen oppineen Hosoi Heishūn asuinpaikkana. Nykyisin siellä toimii hänelle omistettu historiallinen museo. Tōkaita palvelevat Nagoya-rautateiden Tokoname-linja ja Kōwa-linja. == Kuvia == Tiedosto:Tokaishigekijo.JPG|Tōkain kaupunginteatteri Tiedosto:Oike park.jpg|Ōiken puistoa Tiedosto:Tokai city center area Aerial photograph.1987.jpg|Tōkain teollisuutta vuoden 1987 ilmakuvassa Tiedosto:MT-Ōtagawa Station-EastPlaza 2017.jpg|Ōtagawan rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Aichin prefektuurin kaupungit
Hopea (suku)

Hopea on siipipuukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, joka on nimetty Edinburghin Royal Botanic Gardenin ensimmäisen hoitajan John Hopen (1725–1786) mukaan. Sukuun kuuluu noin 104 lajia, joiden levinneisyysalue ulottuu Sri Lankalta ja Etelä-Intiasta Etelä-Kiinaan, Malesiaan ja Uuteen-Guineaan. Ne ovat pääasiassa alavien sademetsien latvuspuita, mutta eräistä lajeista, kuten Hopea nutansista, voi tulla myös latvuskerroksen yläpuolelle kasvavia ylispuita. Suvun lajimäärä vaihtelee huomattavasti eri lähteissä. == Lajit == Sukuun kuuluu noin 104 lajia: * Hopea acuminata * Hopea aequalis * Hopea altocollina * Hopea andersonii * Hopea apiculata * Hopea aptera * Hopea auriculata * Hopea bancana * Hopea basilanica * Hopea beccariana * Hopea bilitonensis * Hopea brachyptera * Hopea bracteata * Hopea brevipetiolaris * Hopea bullatifolia * Hopea cagayanensis * Hopea canarensis * Hopea celebica * Hopea centipeda * Hopea cernua * Hopea chinensis * Hopea cordata * Hopea cordifolia * Hopea coriacea * Hopea dasyrrhachia * Hopea depressinerva * Hopea discolor * Hopea dryobalanoides * Hopea dyeri * Hopea enicosanthoides * Hopea erosa * Hopea exalata * Hopea ferrea * Hopea ferruginea * Hopea fluvialis * Hopea foxworthyi * Hopea glabra * Hopea glabrifolia * Hopea glaucescens * Hopea gregaria * Hopea griffithii * Hopea hainanensis * Hopea helferi * Hopea inexpectata * Hopea jacobi * Hopea johorensis * Hopea jucunda * Hopea kerangasensis * Hopea kitulgallensis * Hopea latifolia * Hopea longirostrata * Hopea malabarica * Hopea malibato * Hopea megacarpa * Hopea mengerawan * Hopea mesuoides * Hopea micrantha * Hopea mindanensis * Hopea montana * Hopea nervosa * Hopea nigra * Hopea nutans * Hopea oblongifolia * Hopea odorata * Hopea ovoidea * Hopea pachycarpa * Hopea parviflora * Hopea paucinervis * Hopea pedicellata * Hopea pentanervia * Hopea philippinensis * Hopea pierrei * Hopea plagata * Hopea polyalthioides * Hopea ponga * Hopea pterygota * Hopea pubescens * Hopea quisumbingiana * Hopea racophloea * Hopea recopei * Hopea reticulata * Hopea rudiformis * Hopea rugifolia * Hopea samarensis * Hopea sangal * Hopea scabra * Hopea semicuneata * Hopea shingkeng * Hopea siamensis * Hopea sphaerocarpa * Hopea subalata * Hopea sublanceolata * Hopea sulcata * Hopea tenuivervula * Hopea thorelii * Hopea treubii * Hopea ultima * Hopea utilis * Hopea vaccinifolia * Hopea wightiana * Hopea wyatt-smithii == Kuvia == File:Hopea beccariana Base du tronc.JPG|Hopea beccariana File:A leaf of Hopea odorata.jpg|Hopea odorata == Aiheesta muualla == * ITIS: Hopea * United States Department of Agriculture (USDA): Hopea * Flora of China: Hopea * The Plant List: Hopea *
Hopea parviflora

Hopea parviflora on siipipuukasvien heimoon ja hopeoiden (Hopea) sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa endeemisenä Intiassa. Malajalamiksi laji tunnetaan nimellä kampakam tai thampakam; tamiliksi nimitys on vellaikongu tai irubogam (கோங்கு). Hopea parviflora on luonnossa 30–37 metrin korkuiseksi kasvava puu, jonka rungon läpimitta voi olla 150 senttimetriä. Kasvi tuottaa kaunista puutavaraa, ja sitä kaadetaan usein luonnosta sekä paikalliseen käyttöön että kauppaan. == Lähteet == parviflora
Hopea odorata

Hopea odorata (, ei suomenkielistä nimeä) on siipipuukasvien heimoon ja Hopea- sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Aasiassa. Kasvi on vaarantunut, koska sen puuainesta käytetään. == Ulkonäkö ja koko == === Kasvutapa ja lehdet === Hopea odorata on ainavihanta, keskisuuri tai suuri puu, joka voi saavuttaa jopa 45 metrin korkeuden ja jonka rungon halkaisija voi olla yli neljä ja puoli metriä. Suora, lieriömäinen runko on oksaton noin 25 metrin korkeuteen saakka. Kasvi muodostaa silmiinpistävät lankkujuuret. Harmaalla tai tummanruskealla, uurteisella kuorella on hilseilevä pinta ja keltainen tai punertava sisäosa. Kasvin vuorottaiset lehdet jakautuvat kahteen osaan. Ohut lehtiruoti on kaksi senttimetriä pitkä. Yksinkertainen, syvänvihreä lehtilapa on 7–14 cm pitkä ja 3–7 cm leveä. Lehtilapa on puikea tai suikea ja sirppimäinen; lehden tyvi on kiilamainen. Lehden ylä- ja alapinta ovat kaljuja. === Kukat ja hedelmät === Hopea odoratan kukat kasvavat yksipuolisissa, terttumaisissa kukinnoissa. Kukkaperä on varsin lyhyt. Pienehköt, makeatuoksuiset, kellertävänvalkoiset kukat ovat kaksineuvoisia ja viisiteräisiä. Kukassa on 15 hedettä, joissa on kapeansoikeat ponnet. Munanmuotoinen sikiäin on laikukas tai kalju. Pienehköillä, munanmuotoisilla hedelmillä on korkeintaan 3–4 senttimetrin mittainen vastapuikea siipi. == Levinneisyys, elinympäristö ja vaarantuneisuus == Hopea odorata kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Aasiassa. Levinneisyysalueen painopiste on Kaakkois-Aasiassa: Bangladeshissä, Thaimaassa, Kambodžassa, Intiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Vietnamissa ja Kiinassa. Laji kasvaa tavallisesti 0–600 metrin korkeudella ravinteikkaassa maaperässä. Erityisesti se viihtyy trooppisten sademetsien joenrannoilla. Länsi-Bengalissa ja Andamaaneilla kasvia kasvatetaan usein varjopuuna. IUCN:n punaisessa listassa Hopea odorata luokitellaan vaarantuneeksi. == Luokittelu == Lajin kuvasi ensimmäisenä skotlantilainen kasvitieteilijä William Roxburgh. Lajin epiteetti odorata tarkoittaa tuoksuvaa ja viittaa kasvin makealta tuoksuviin kukkiin. == Kulttuuri == Thaimaassa on uskottu puussa asuvan Nang Mai -puunhenkiin kuuluvan nimellä Nang Ta-khian (thai: นางตะเคียน) tunnetun hengen. Kambodžassa puuta kutsutaan nimellä koki, ja Wat Phnomin temppelin perustamislegenda kertoo buddhapatsaista, jotka kelluivat koki-puussa joessa. == Kuvia == File:A leaf of Hopea odorata.jpg|Kasvin lehti File:Takian77.JPG|Brokadin kaistaleita sidottuina jyrkässä rinteessä kasvavan Hopea odorata -puun paljaiden juurien ympärille lahjana Nang Ta-khianille File:Nang Takhian1cXRF.jpg|Nang Ta-khian File:Hopea odorata Sao den.JPG|Hopea odorata Vietnamissa Hùngin temppelissä == Lähteet == odorata Luokka:Uhanalaiset kasvit
Dipterocarpus retusus

Dipterocarpus retusus on siipipuukasvien heimoon ja siipipuiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Vietnamissa, Filippiineillä, Laosissa, Kambodžassa, Malesiassa, Indonesiassa, Myanmarissa ja Intiassa. Se on suurikokoinen, noin 20–30 metriä korkea puu, joka esiintyy Kambodžassa tiheissä tasankometsissä yleensä jokien varsilla ja metsissä 800–1500 metrin korkeudella merenpinnasta. Intiassa laji kasvaa Ylä-Assamin ja Arunachal Pradeshin osavaltioiden metsissä. thumb|right|Dipterocarpus retusus Vietnamissa Kasvi on Intian Assamin osavaltion kansallispuu; siellä se tunnetaan nimellä Hollong. Se on myös moran-kansan pyhä puu. == Käyttö == Kasvi on tunnettu keskikovan puuaineksensa ja hartsimaisen pihkansa vuoksi. Kambodžassa vuoristoalueen ihmiset keräävät pihkaa soihtujen ja kynttilöiden valmistukseen, kun taas puuaineksesta valmistetaan pylväitä ja lautoja. Nykypäivänä kasvia käytetään myös vaneriteollisuudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Flora of China: Dipterocarpus retusus * The Plant List: Dipterocarpus retusus retusus Luokka:Uhanalaiset kasvit
Suodenniemen vanha kirkko

Suodenniemen vanha kirkko tai todennäköisesti pikemmin rukoushuone on sijainnut nykyisen Sastamalan kaupungin alueella Suodenniemen vanhan hautausmaan alueella. Sen kerrotaan rakennetun vuonna 1685 Pohjakylä-nimiselle tilalle, viimeistään se on ollut olemassa vuonna 1695. Sijainti on lähellä Suodenniemen kirkkojärven rantaa. Ei sen rakentajista eikä arkkitehtuurista ole juuri minkäänlaista tietoa. Nykyinen Suodenniemen kirkko on valmistunut vuonna 1831 eri paikkaan, aikaisemmasta kirkosta itään. Suodenniemi on kuulunut vanhastaan Karkun seurakuntaan ja siinä mielessä Ylä-Satakunnan tuomiokuntaan, 1700-luvun taitteessa kuitenkin Mouhijärven pitäjään. Niihin aikoihin Satakuntaakin koettelivat ankarat katovuodet, "suuret kuolonvuodet", sekä pian suuri Pohjan sota, ja Suodenniemen alue tyhjeni huomattavasti väestöstä. == Lähteet == Luokka:Sastamalan kirkkorakennukset Vanha kirkko Luokka:Suomen entiset kirkkorakennukset
Lejaren Hiller

Lejaren Hiller (23. helmikuuta 1924 New York – 26. tammikuuta 1994 Buffalo) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja kemisti. Hän oli tyylillisesti avantgardisti ja sävelsi ensimmäisenä huomattavana tietokoneella luotuna teoksena pidetyn Illiac Suiten (1956).Lejaren Hiller, 69, First Composer To Write Music With a Computer The New York Times Hiller opiskeli kemiaa Princetonin yliopistossa, jossa sai myös sävellysopetusta Milton Babbittilta ja Roger Sessionsilta. Hän työskenteli kemiantutkimuksessa 1940-luvun lopussa ja liittyi Illinoisin yliopiston luonnontieteiden tiedekuntaan vuonna 1952. Tässä asemassa hänellä oli käyttöoikeus yliopiston huoneenkokoiseen ILLIAC I -tietokoneeseen. 1950-luvun puolessavälissä Hiller ja Leonard Isaacson aloittivat tämän tietokoneen tarjoamien musiikillisten mahdollisuuksien selvittämisen. Illiac Suite jousikvartetille luotiin tämän yhteistyön tuloksena. Tietokoneen annettiin tehdä teokseen musiikillisia ratkaisuja. Hiller johti vuoteen 1968 Illinoisin yliopiston elektronisen musiikin studiota. Sieltä hän lähti State University of New Yorkin, Buffalon palvelukseen. Juuri ennen tätä hän teki yhteistyötä John Cagen kanssa teoksessa HPSCHD. Hiller sävelsi elektronisen musiikin ohella perinteisiä akustisia teoksia. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuusi pianosonaattia, seitsemän jousikvartettoa, satiirinen musiikkiteatteriteos Avalanche (1968) sekä orkesteri- ja vokaaliteoksia. Computer Cantata -sävellystä varten Hiller kehitti MUSICOMP-tietokonesävellyskielen.EMS – History – Lejaren Hiller University of Illinois at Urbana-Champaign, School of Music Hiller kirjoitti kolme kirjaa: Experimental Music (Leonard Isaacsonin kanssa, 1959), Principles of Chemistry (Rolfe H. Herberin kanssa, 1960) ja Informationstheorie und Computermusik (1964). Hillerillä oli vaimo ja kaksi lasta. Hän kuoli 69-vuotiaana hoitokodissa Buffalossa kärsittyään Alzheimerin taudista. Hillerin johdolla opiskeli islantilaissäveltäjä Þorkell Sigurbjörnsson.Þorkell Sigurbjörnsson Iceland Music Information Centre == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Annukka Järvi

Annukka Järvi (oikealta nimeltään Anna-Maija Järvi- Herlevi)http://www.runoudenrajoilla.fi/yhdistys/ Viitattu 1.5.2020 on vuonna 1959 syntynyt suomalainen nuortenkirjailija, vapaa toimittaja ja luovan kirjoittamisen opettaja. Hän sai Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 1993 teoksestaan Tanssi neljällä jalalla. Järvi toimii Haminan runoyhdistys ry:ssä. == Teokset == * Täyttä ravia! (1988) * Kesällä, kerran (1988) * Tyttö ja oikutteleva tuuli (1990) * Tanssi neljällä jalalla (1993) * Poika puuta, tyttö tuulta (1995) * Unelmia ja hevosia, Johanna (1996) * Puut ja lyhdyt kukkivat (1997) * Kielto vai hyppy, Johanna? (1998) == Palkinnot == * Arvid Lydecken -palkinto (1993) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avotavu

Avotavu on vokaaliin päättyvä tavu. Myös vain yhdestä vokaalista muodostuva tavu on avotavu. Esimerkiksi sanassa asu on kaksi tavua (a ja su), jotka molemmat ovat avotavuja. Suomen kielessä on neljä erilaista avotavutyyppiä, minkä lisäksi vierasperäisissä sanoissa voi esiintyä kahta muuta avotavutyyppiä. == Katso myös == * Umpitavu == Lähteet == Luokka:Fonologia
Umpitavu

Umpitavu on konsonanttiin päättyvä tavu. Umpitavut ovat aina niin kutsuttuja pitkiä tavuja. Suomen kielessä on kuusi omaperäistä umpitavutyyppiä sekä viisi muuta umpitavutyyppiä, jotka esiintyvät vain vierasperäisissä sanoissa. == Katso myös == * Tavu * Avotavu == Lähteet == Luokka:Fonologia
Hans Sundström

Hans Sundström (30. heinäkuuta 1846 – 29. joulukuuta 1907 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 1.5.2020) Hans Sundströmin puoliso oli Alexandra Buharina. Sundström tuli vuonna 1863 vapaaehtoisena sotilaspalvelukseen 87. Savonlinnan jalkaväkirykmenttiin, jossa hänet määrättiin nuoremmaksi aliupseeriksi 3. komppaniaan. Sundström ylennettiin vänrikiksi 1866, aliluutnantiksi 1867 ja luutnantiksi 1870. Vuosina 1871–1879 hän toimi rykmentin 1. tarkk’ampujakomppanian päällikkönä. Alikapteeniksi Sundström yleni 1873 ja kapteeniksi 1878. Hän oli 1879–1881 rykmentin 13. komppanian päällikkö talousosastolla. Vuonna 1886 Sundström oli komennettu kouluttajaksi upseerien tarkk’ampujakouluun Pietariin. Vuonna 1890 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja määrättiin palvelukseen 3. Vaasan tarkk’ampujapataljoonaan, toukokuusta alkaen hän toimi pataljoonan taloudenhoitajana. Vuoden 1897 alussa Sundström siirrettiin 8. Viipurin tarkk’ampujapataljoonaan ja määrättiin siellä pataljoonan taloudenhoitajaksi. Saman vuoden heinäkuussa hänet ylennettiin everstiksi ja määrättiin 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Vuonna 1902 Sundström siirrettiin 235. Spasskin reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi Tambovin kuvernementtiin, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän sai eron kenraalimajurina helmikuussa 1904. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Alexander Sutthoff

Alexander Sutthoff (15. tammikuuta 1786 Viipuri – 24. toukokuuta 1874 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti. (Viitattu 1.5.2020) Alexander Sutthoffin vanhemmat olivat kenraalimajuri Justus Johan Sutthoff ja Anna Hedvig Kuhlman ja puoliso vuodesta 1833 vapaaherratar Octavie Johanna Katarina Nicolaj. Alexander Sutthoff ylennettiin 1840-luvun lopulla kenraalimajuriksi ja nimitettiin Henkivartioväen alivänrikkikoulun johtajaksi Pietarissa. Hän toimi tehtävässä ainakin syyskuuhun 1855 saakka, jolloin hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Niclas Wilhelm Sutthoff

Niclas (Nikolai) Wilhelm Sutthoff (22. heinäkuuta 1766 Viipuri – 1835 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 1.5.2020) Sutthoffin vanhemmat olivat kauppias Hans Sutthoff ja Anna Catharina Weckroth, kauppias ja laivanvarustaja Johan Weckroothin tytär. Hän palveli 1808–1810 everstin arvoisena Voronežin jalkaväkirykmentin komentajana. Sutthoffille kesällä 1810 myönnetty Pyhän Yrjön ritarikunnan 4. luokan ritariristi osoittaa hänen osallistuneen Napoleonin vastaisiin sotatoimiin. Sutthoff ylennettiin kenraalimajuriksi 1814. Vuosina 1820–1826 hän toimi Henkivartioväen kevyen osaston komentajana Pietarissa ja 1826–1834 Helsingin kaupungin komendanttina. Ero sotapalveluksesta hänelle myönnettiin tammikuussa 1834. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1766 syntyneet Luokka:Vuonna 1835 kuolleet
Georg Fredrik Alexander Synnerberg

Georg Fredrik Alexander Synnerberg (9. marraskuuta 1844 – 27. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti. (Viitattu 1.5.2020) Synnerbergin vanhemmat olivat tullitarkastaja Johan Fredrik Synnerberg ja Vilhelmina Antoinette de la Motte ja puoliso vuodesta 1879 Maria Igelström. Synnerberg tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1856 ja määrättiin sieltä 1863 valmistuttuaan luutnanttina palvelukseen Inkerinmaalle Henkivartioväen Hatsinan rykmenttiin. Hänet vakinaistettiin palvelukseen aliluutnantin arvoisena seuraavana vuonna. Synnerberg osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Hän suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin 1867–1870, jonka aikana 1868 hänet ylennettiin luutnantiksi ja 1869 alikapteeniksi. Kurssin jälkeen 1870 hänet komennettiin palvelukseen Vilnan sotilaspiirin esikuntaan. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin ensin 26. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi ja sitten kapteeniksi ylennettynä 27. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Vuonna 1872 Synnerberg asetettiin Vilnan sotilaspiirin esikunnan alaisuuteen ja määrättiin esikunnan vanhimman adjutantin apulaiseksi. Vuonna 1873 Synnerberg siirrettiin yleisesikuntaupseeriksi Kasanin sotilaspiirin esikuntaan ja komennettiin sieltä Ufan jalkaväkirykmenttiin. Seuraavan vuoden keväällä, komennukselta palattuaan, hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Toukokuussa 1874 Synnerberg komennettiin pataljoonankomentajaksi 105. Orenburgin jalkaväkirykmenttiin ja sieltä keväällä 1876 palattuaan hänet vapautettiin Kasanin sotilaspiirin palveluksesta. Loppuvuoden Synnerberg palveli Venäjän ja Preussin rajalle sijoitetuissa rajavartiojoukoissa. Everstiksi hän yleni keväällä 1877. Joulukuussa 1877 Synnerberg määrättiin 25. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi, 1885 hänet siirrettiin Vilnan sotilaspiirin esikuntapäällikön apulaiseksi ja 1886 65. Moskovan jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1888 Synnerberg määrättiin Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1889 ja siirrettiin 1895 Nertšinskin vuoriteollisuusalueen päälliköksi. Hän sai eron tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina maaliskuussa 1901. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Konstantin Synnerberg

Konstantin Synnerberg (28. huhtikuuta 1838 Tbilisi – 27. joulukuuta 1882 Jelizavetgrad, Hersonin kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 1.5.2020) Synnerbergin vanhemmat olivat apteekkari Carl Emil Synnerberg ja Agrippina Ivanovna Jefremoff ja puoliso Elisabet Grigorjevna Svenigorodzkaja. Synnerberg tuli junkkariksi Henkivartioväen ulaanirykmenttiin Pietarissa Krimin sodan alussa 1854. Sodan lopulla helmikuussa 1856 ylennettiin kornetiksi ja sodan päätyttyä hän jatkoi palvelustaan ulaanirykmentissä. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1859. Synnerbergin sotilasuraa 1859–1872 ei tunneta, mutta kesäkuussa viimeksi mainittuna vuonna hänet ylennettiin everstiksi ja määrättiin Olviapolin rakuunarykmentin komentajaksi Jelizavetgradiin Hersonin kuvernementtiin. Hän osallistui rykmentteineen Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen elokuussa 1878 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin 7. ratsuväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi Jelizavetgradissa. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Riikinkukkovaltaistuin

Riikinkukkovaltaistuin oli Intiassa 1600-luvulla rakennettu ylellinen huonekalu, joka toimi Suurmogulien valtakunnan hallitsijan vallan symbolina. Sen rakennutti Shah Jahan. Valtaistuin koostui kullatusta tasosta ja silkkisestä katoksesta, jonka kannatinpylväisiin oli upotettu jalokiviä. Siihen käytettiin satoja rubiineita, smaragdeja, helmiä ja timantteja, joiden joukossa oli Koh-i-Noor. Istuintasolle noustiin hopeisia portaita pitkin, ja istuimen taustakuviona oli kaksi riikinkukon pyrstöä, joiden kuviot muodostuivat kultauksesta, emaloinnista ja jalokivistä. Shah Jahan, hänen poikansa ja heitä seuranneet suurmogulit istuivat valtaistuimella vuoteen 1739, jolloin Persian šaahi Nadir Šah ryösti sen. Nadir Šahin kuoleman 1747 jälkeisissä levottomuuksissa valtaistuin hajotettiin ja siitä irrotettiin jalokiviä. Siitä asti kun Nadir Šah toi ryöstösaaliinsa Persiaan, Riikinkukkovaltaistuin on ollut Persian kuningashuoneen symboli. Nadir Šah teetti Intiassa toisen samantyylisen divaanin, ja hänen seuraajansa teettivät uusia kopioita. Pahlavin dynastian kruunajaisissaan vuosina 1926 ja 1941 käyttämä tuolin muotoinen istuin oli luultavasti peräisin Qajar-dynastian ajalta. Tämä versio valtaistuimesta vahingoittui vuoden 1979 vallankumouksen yhteydessä, kun ryöstelijät irrottivat siitä jalokiviä. == Lähteet == Luokka:Suurmogulien valtakunta Luokka:Iranin historia Luokka:Monarkia
Kovajuottaminen

Kovajuottaminen on metallien liittämistä toisiinsa käyttäen liitoksessa metallia tai metalliseosta, jonka sulamispiste on alhaisempi kuin liitettävien materiaalien. Kovajuottamisessa juote sulaa yli 450 °C:n lämpötilassa erotuksena pehmeä- eli pehmytjuottamisesta, jossa lämpötila on alhaisempi. Kovajuottoa käytetään muun muassa putkitöissä, mitä nimitetään myös kapillaarijuotoksi. Menetelmää, jossa myös liitettävät aineet sulavat, kutsutaan hitsaamiseksi. == Putkistot == Putkitöissä juottamisella on ollut keskeinen osa kupariputkien liitoksissa, vaikka nykyisin niin kutsutut helmi- ja puristusliitokset ovatkin yleistyneet. Juotosliitokset ovat kuitenkin vielä yleisiä, sillä ne ovat edullisempia kuin helmiliitokset. Lisäksi joissakin maissa asetukset sallivat tarkastetun juotosliitoksen jättämisen rakenteen sisään piiloon, kun taas helmiliitoksen suhteen tämä on kielletty. Kupariputkien liittämiseen hopeaa sisältävällä juotteella tarvittava lämpötila on noin 650–800 °C. Kun kupariosat on lämmitetty esimerkiksi kaasupolttimella lievästi punertaviksi, tuodaan muhviliitokseen noin putken halkaisijan verran juotetta. Juote kulkeutuu kapillaari-ilmiön ansiosta tasaisesti liitokseen. Joskus tätä liitostapaa kutsutaankin kapillaarijuottamiseksi. == Työturvallisuus == Kaikkeen juottamiseen kuuluu kaksi perusriskiä. Korkeiden lämpötilojen vuoksi on palovammojen ja tulipalojen vaara. Toisaalta kuumista lisäaineista syntyvät "höyryt", juotoskäryt, ovat ihmiskeholle haitallisia ja voivat jopa olla myrkyllisiä. == Aiheesta muualla == * KAMAT-tietokortit: Kovajuotos ja pehmeäjuotos - Työterveyslaitos Luokka:Valmistustekniikka Luokka:Rakennustyö Luokka:Juottaminen
Ostrovito (järvi Prigorodnan pitäjässä, Pustoškan piiri)

Ostrovito () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. == Maantietoa == Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,08 neliökilometriä eli 108 hehtaaria. Järvellä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 7,5 hehtaaria. Suurin saari on ilmakuvasta mitattuna 380 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Pienin saari on 200 metriä pitkä. Järven keskisyvyys on vain 2 metriä, mutta järvessä on myös 6-metrinen syvänne. Järven ympärillä on paljon viljelyssä olevaa peltomaata, joka kuuluu Kuznetsovon () kylään. Kylä sijaitsee järven eteläpuolisen kapean kannaksen kohdalla. Kannaksen takana sijaitsee viereinen järvi Žadro. Järven pohjoispään kiertää Pustoškaan kulkeva pieni tie. == Luontoarvoja == Järven valtalajit ovat lahna, hauki ja salakka. Järvessä esiintyy myös ahven, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, pasuri ja ruutana, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja . Järven pohja on kivinen, hiekkainen ja paikoin mutainen tai savinen. == Vesistösuhteita == Ostrovito sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Ostrovitoon tulaa pari ojaa, joista toinen laskee luoteispuolen lammesta. Ostroviton oma laskuoja laskee Žadroon, jonka laskuoja yhtyy lännessä Froljankaan, joka puolestaan yhtyy Nevedrjankaan. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 7,9 tai 16 neliökilometriä. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Nevedrjankan valuma-alue Luokka:Pustoškan piiri
Lauri Castrén

Lauri Alarik Castrén (6. maaliskuuta 1887 Janakkala – 17. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen juristi ja hallitusneuvos.Kuka kukin on 1954BillionGraves : Lauri Alarik Castrénin hautakivi Hietaniemen hautausmaalla Lauri Castrénin vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Alarik Castrén ja Amanda Wilhelmiina Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, suoritti oikeustutkinnon 1914 ja sai varatuomarin arvon 1925. Castrén teki opintomatkat Norjaan 1938 ja Tanskaan 1939. Castrén oli Jaalan ja Iitin pohjoisen piirin nimismiehenä 1914–1917, Lohjan piirin nimismiehenä 1917–1918, korkeimman hallinto-oikeuden notaarina 1918–1928, opetusministeriön nuorempana hallintosihteerinä 1928–1937, vanhempana hallintosihteerinä 1937–1948 sekä hallitusneuvoksena vuodesta 1948 alkaen. Hän toimi myös KTR 1:n sotatuomarina 1919–1939 ja sen jälkeen eri kenttä- ja sota-oikeuksien tuomarina ja viimeksi Helsingin II sotaoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1947 alkaen. Castrén oli muun muassa eduskunnan sivistysvaliokunnan sihteerinä 1930–1947 ja raha- arpajaistoimikunnan puheenjohtajana vuodesta 1949 alkaen. Lauri Castrén oli naimisissa vuodesta 1922 sairaanhoitaja Vera Tähtisen (entinen Gordejeff) kanssa. Heidän poikansa oli suurlähettiläs Klaus Castrén. == Julkaisuja == Nimellä L. A. Castrén: * Kokoelma kansakoululakeja ja -asetuksia. Kirjavälitys, Helsinki 1932 * Kansakoululainsäädäntö. Valistus, Helsinki 1935 * Konkurssi- ja akordi-lainsäädäntö. Porvoo 1935 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Kaarlo Alarik Castrén

Kaarlo Alarik Castrén (18. lokakuuta 1855 Säräisniemi – 6. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kouluhallituksen lainoppinut kouluneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kouluneuvos K. A. Castrén, Kansakoulun lehti : kansanopetuksen eri aloja käsittelevä aikakauslehti, 15.10.1927, nro 19, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Castrénin vanhemmat olivat Säräisniemen nimismies Alarik Gabriel Castrén ja Vilhelmina Juntunen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890. Castrén oli aluksi opettajana Viipurin suomalaisessa lyseossa ja suomalaisessa tyttökoulussa. Hän oli sitten pankkialalla ja asianajajana Viipurissa ja Helsingissä vuoteen 1904 saakka jolloin hänet nimitettiin kouluhallituksen kansanopetusosaston sihteeriksi. Hän oli kouluhallituksen virkamiehenä vuoteen 1926 saakka toimien viimeksi kansakouluosaston lainoppineena kouluneuvoksena 1918–1926. Hän toimitti nuoruusvuosinaan Viipurissa ilmestynyttä Ilmarinen-lehteä ja oli vuonna 1884 perustetun Viipurin Sanomat-lehden vastaavana toimittajana 1884–1885. Castrén oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1894–1897 ja Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen sihterinä vuodesta 1904 alkaen. Kaarlo Alarik Castrén oli naimisissa vuodesta 1881 Amanda Wilhelmina Valleniuksen kanssa. Heidän poikansa oli opetusministeriön hallitusneuvos Lauri Castrén. == Julkaisuja == Nimellä K. A. Castrén: * Kertomus Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen toiminnasta vuosina 1901-1910. Helsinki 1914 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
No Tears Left to Cry

No Tears Left to Cry on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 20. huhtikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Savan Kotecha, Max Martin ja Ilya Salmanzadeh, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. ”No Tears Left to Cry” on lajityypiltään dance-pop, disko ja dance-R&B; kappale UK garage -biitillä. Kappaleelle on toteutettu Dave Meyersin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Videon tuotti Nathan Scherrer ja se tutkii laulajan näkökulmasta elämän epäorientoitumisen käsitettä sekä maailman monimutkaisuutta ja sen tuomia pettymyksiä. ”No Tears Left to Cry” oli kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Australiassa, Irlannissa, Islannissa, Israelissa, Malesiassa, Meksikossa, Norjassa, Portugalissa, Singaporessa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa ja Virossa sekä viiden parhaan joukkoon viidessätoista muussa valtiossa kuten Isossa- Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi se on myynyt Australiassa, Brasiliassa, Meksikossa sekä Isossa-Britanniassa kaksinkertaista ja Kanadassa, Puolassa sekä Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. Kappale on voittanut palkinnon muun muassa vuoden 2018 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa ”Paras Pop Video”. Grande on esittänyt kappaleen ensimmäisen kerran livenä Coachella Valley Music and Arts Festivalissa singlen julkaisupäivänä. Sen jälkeen hän on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Tonight Show'ssa ja vuoden 2018 Billboard Music Awardsissa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Ariana Granden kappaleet
Häkkänen

Häkkänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Antti Häkkänen (s. 1985), kokoomuslainen poliitikko ja ministeri *Helinä Häkkänen (aik. Häkkänen-Nyholm, s. 1971), psykologi, psykoterapeutti, dosentti ja tietokirjailija *Kaarle Juho Häkkänen (1842–1909), maanviljelijä ja valtiopäivämies *Klaus Häkkänen (1905–1983), juristi, hallintomies ja varatuomari *Martti Häkkänen, oikeustieteilijä *Matti Häkkänen (1936–2023), diplomaatti, Klaus Häkkäsen poika.
Dance to This

Dance to This on australialaislaulaja Troye Sivanin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaislaulaja Ariana Grande. Sen julkaisivat EMI Music Australia ja Capitol Records Sivanin toisen, Bloom-studioalbumin neljäntenä singlenä 13. kesäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Sivan, Leland, Noonie Bao ja sen tuottaja Oscar Holter. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Sivanin YouTube-kanavalla 19. heinäkuuta 2018. Kaupallisesti "Dance to This" menestyi hyvin heikosti, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Australiassa ja Skotlannissa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Ariana Granden kappaleet Luokka:Australialaiset musiikkikappaleet
Bed (Nicki Minajin kappale)

Bed on yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minajin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisartisti Ariana Grande. Se julkaistiin Minajin neljännen, Queen-studioalbumin kolmantena singlenä 14. kesäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Minaj, Ben Diehl, Gamal Lewis, Brett Bailey, Mescon David Asher ja Dwayne Chin-Quee. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Ben Billions, Bailey, Chin-Quee ja Messy. Kappaleelle on toteutettu myös Hype Williamsin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Minajin YouTube-kanavalla 6. heinäkuuta 2018. "Bed" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa- Britanniassa, Kanadassa, Portugalissa, Singaporessa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Virossa. Kappale on myynyt Kanadassa platinaa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Nicki Minajin kappaleet Luokka:Ariana Granden kappaleet