EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ronald Maul

Ronald Maul (s. 13. helmikuuta 1973 Jena, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Maul pelasi Saksan pääsarjaa Bundesliigaa Arminia Bielefeldissä, Hamburger SV:ssa ja Hansa Rostockissa yhteensä 178 ottelun verran. 2. Bundesliigassa hän pelasi yhteensä 148 ottelua. Saksan maajoukkueessa Maul pelasi kaksi A-maaottelua vuonna 1999.Ronald Maul Fussballdaten-sivustolla Hän nousi maajoukkueen mukaan edustamansa Arminia Bielefeldin Bundesliiga-nousuun päättyneen kauden 1998–1999 jälkeen ja pelasi molemmat maaottelunsa Maanosaliittojen cupissa 1999. Peliuransa jälkeen Maul on toiminut Rot Weiss Ahlenin (2010–2011) ja Güterslohin (2011–) joukkueenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Gunnar Salonen

Antti Gunnar Salonen (9. toukokuuta 1904 Nastola – 6. helmikuuta 1960 Kotka)Kuolinilmoitus, Johtaja Antti Gunnar Salonen, Helsingin Sanomat, 1960, No 38, sivu 2, julkaistu 9.2.1960 oli kotkalainen valokuvaaja, joka harjoitti jatkosodassa liiketoimintaa kauppaamalla Petroskoin suunnalla otettuja valokuvia. Kaikkiaan kuvia myytiin tuhansia, ja eri kuvia oli noin 200. Hänen sodanaikaiset kuvansa on signeerattu nimellä Guni. Salonen perusti Kotkaan valokuvaamon vuonna 1927. Liike toimi osoitteessa Kirkkokatu 11, ja se oli samalla Salosten asunto. Salonen kokeili tällöin myös kiertävän valokuvaajan ammattia ja postikorttibisnestä. Tätä varten hänellä oli moottoripyörä. Jatkosotaan lähtiessään Salonen sopi vaimonsa Impin kanssa, että komennukseen liitetään valokuvien myynti. Mies kuvasi kohteita ja vaimo vedosti kuvat Kotkassa. Joukko-osastona oli Pioneeripataljoona 2, joka taisteli aluksi Petroskoin suunnalla ja kesällä 1944 Karjalankannaksella. Salonen myi kuvia kahden myyntialbumin avulla. Mahdollisesti hänellä oli myyntikoju Äänislinnan asemalla. Hänellä oli Päämajan kuvaosaston lupa toimintaansa. Todennäköisesti kuvien kappalehinta oli 1–2 markkaa. Kuvat esittivät Petroskoin tunnetuimpia nähtävyyksiä tai ne olivat sotilaiden ryhmäkuvia. Rajoituksena oli pula filmistä ja valokuvapaperista. Sotien jälkeen Salonen jatkoi liikkeen pitämistä Kotkassa. Liike siirtyi Salosen kuoltua 1960 hänen poikansa Matin omistukseen, ja nykyisin se toimii nimellä Kuva KM Salonen. == Lähteet == Luokka:Kotkan kulttuuri Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Kajaanin Lehti

Kajaanin Lehti oli Kajaanissa vuosina 1899–1920 ilmestynyt kaupungin ensimmäinen sanomalehti. Kajaanin vanha- ja nuorsuomalaisten yhdessä perustama lehti pyrki sortovuosina tasapainoilemaan perustuslaillisten ja myöntyvyysmielisten välillä, mutta sai silti vuonna 1902 kahden kuukauden lakkautustuomion. Vuonna 1905 nuorsuomalaiset ottivat lehden haltuunsa, minkä jälkeen vanhasuomalaiset perustivat sen kilpailijaksi Kaikuja Kajaanista. Vuonna 1917 suunniteltiin lehtien yhdistämistä, mutta kesän 1918 hallitusmuototaistelussa tasavaltalainen Kajaanin Lehti päätyi lopulta edistyspuolueen äänenkannattajaksi. Vuosina 1918–1920 sen toimittajana oli useaan otteeseen Urho Kekkonen. Vuoden 1921 alusta lähtien Kajaanin Lehti ja kokoomuksen Ylimaa yhdistettiin porvarillisiksi Kajaanin Uutisiksi. Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1905 lähtien kolmesti viikossa. Sen päätoimittajina työskentelivät Kaarlo Kokkonen (1899–1908), J. Hyvärinen (1901), Eemili Nordlund (1908–1909 ja 1911–1920) ja V. A. Koivunen (1910). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kajaanin Lehti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kajaanin media
Kaikuja Kajaanista

Kaikuja Kajaanista (vuosina 1916–1919 Kajaanin Kaiku ja vuosina 1919–1920 Ylimaa) oli Kajaanissa vuosina 1905–1920 ilmestynyt sanomalehti. Kaupungin vanhasuomalaiset perustivat Kaikuja Kajaanista nuorsuomalaisen Kajaanin Lehden vastapainoksi. Vuonna 1916 sen taustalle muodostettiin uusi kirjapainoyhtiö ja lehti sai nimen Kajaanin Kaiku. Suomen itsenäistymisen jälkeen lehti oli kokoomuslainen ja uuden lehtiyhtiön myötä sen nimeksi tuli Ylimaa. Kainuun Sanomien varjoon jääneet Ylimaa ja edistyspuolueen Kajaanin Lehti yhdistettiin vuonna 1920 porvarillisiksi Kajaanin Uutisiksi. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1800 kappaletta vuonna 1914. Sen päätoimittajina työskentelivät Juuso Hyvärinen (1906–1918), Väinö S. J. Laamanen (1918–1919) ja Matti Klemola (1919–1920). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaikuja Kajaanista (1905–1916) digitoituna kansalliskirjastossa * Kajaanin Kaiku (1916–1919) digitoituna kansalliskirjastossa * Ylimaa (1919–1920) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kajaanin media
Ensio Pihkala

Ensio Samuli Pihkala, sukunimi aik. Gummerus (26. toukokuuta 1915 Iisalmi – 6. elokuuta 1941 Smila, Ukraina) oli suomalainen pastori, filosofian kandidaatti ja SS-vapaaehtoinen. Hän toimi SS-divisioona Wikingin suomalaisvapaaehtoisten kenttäpappina. Pihkalan vanhemmat olivat rovasti, kansanedustaja Leo Benedikt Gummerus (1885–1956) ja Karin Lydia Noponen (k. 1925). Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1933. Pihkala suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi 1937. Hän suoritti vielä kasvatusopin tutkinnon 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939. Pihkala toimi Lappeen kirkkoherran apulaisena ja hän oli myös kirkon stipendiaattina Berliinissä. Pihkala oli talvisodan aikana joukkueenjohtajana ja sotilaspappina Jääkäripataljoona 1:ssa. Hänestä tuli vänrikki 1940. Vuonna 1941 Pihkala lähti SS-vapaaehtoiseksi Saksaan. Hän oli SS-joukoissa sotilasarvoltaan Untersturmführer ja toimi suomalaisten kenttäpappina. Pihkala kaatui elokuun alussa 1941 Ukrainassa ja hänen jälkeensä kenttäpapin tehtäviä hoiti Kalervo Kurkiala. Pihkala haudattiin kentälle kaatumispaikassaan Smilassa. Pihkalan päiväkirja sisältää suorasukaisia arvioita SS-joukkojen toiminnasta. Hän totesi suomalaisten ihailevan näitä nykypäivän germaaniritareita, SS joukkoja. Lvivissä Pihkala joutui todistamaan Neuvostoliiton salaisen poliisin GPU:n vankilan puhdistusta tuhansista ruumiista, jotka NKVD:n joukot olivat surmanneet ja sitten paenneet saksalaisia.Suomalaisen SS-sotilaspastorin sensuroimaton päiväkirja paljastaa karmeita yksityiskohtia. Ilta-Sanomat 19.10.2016. Viitattu 19.10.2016. == Lähteet == * Helsingin yliopiston kaatuneet-matrikkeli, osa P-Ö. PDF. ===Viitteet=== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Isänmaan Ystävä

Isänmaan Ystävä oli Helsingissä vuosina 1897–1900 ilmestynyt sanomalehti. Pastori Emil Ferdinand Murénin perustama Isänmaan Ystävä oli vaatimaton kristillinen viikkolehti, joka levisi vain Helsinkiin ja lähiympäristöön. Sortovuosina Päivälehti hankki sen ”hätävaraksi”, jota voitiin jakaa Päivälehden tilaajille tämän ollessa lakkautettuna. Kenraalikuvernööri Bobrikov pääsi juonesta nopeasti perille ja lakkautti Isänmaan Ystävän ainiaaksi. Loppuvaiheessa vuonna 1900 sen päätoimittajana työskenteli Tekla Hultin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Isänmaan Ystävä digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Ilmoitus-Lehti

Ilmoitus-Lehti (vuoteen 1859 saakka Annons-Blad) oli Kuopiossa vuosina 1858–1860 ilmestynyt sanomalehti. Kirjanpainaja Fredrik Ahlqvistin julkaisema ruotsinkielinen Annons-Blad perustettiin edellisenä vuonna lakanneiden Kuopion Sanomien korvaajaksi. Se sisälsi etupäässä ilmoituksia ja kuulutuksia, eikä suomenkieliseksi muututtuaankaan herättänyt suurempaa kiinnostusta. Kerran viikossa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Alhqvist (1858–1860) ja Tobias Serenius (1859–1860). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Annons-Blad digitoituna kansalliskirjastossa * Ilmoitus-Lehti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kuopion media
Ilmarinen (1874–1888)

Ilmarinen oli Viipurissa vuosina 1874–1888 ilmestynyt sanomalehti. Viipurin nuorfennomaanien perustama Ilmarinen oli aluksi paikallisiin asioihin keskittynyt uutis- ja ilmoituslehti. Samannimisen edeltäjänsä tavoin se painettiin N. A. Zilliacuksen kirjapainossa. Tyko Hagmanin päätoimittajakaudella lehdestä tuli voimakkaammin suomenmielinen. Kustantaja Zilliacuksen ja Hagmanin riitannuttua jälkimmäinen perusti vuonna 1884 sen kilpailijaksi Viipurin Sanomat. Taloudellisesti kannattamaton Ilmarinen yhdistettiin vuonna 1888 Viipurin Uutisiin, joka sekin lakkasi saman vuoden lopussa. Lehti ilmestyi vuonna 1875 kerran, vuodesta 1876 lähtien kahdesti ja vuodesta 1882 kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 1100 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät J. H. Erkko (1875–1876), Reitto Aalto (1877), Anton Rikström (1877–1880), Kalle Viljakainen (1880–1883), Tyko Hagman (1883–1884), Anton Keldan (Keltanen, 1885), Mikko Salo (1885–1887) ja Alfred E. Wallen (1888). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ilmarinen digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Ilmarinen (1866–1872)

Ilmarinen oli Viipurissa vuosina 1866–1872 ilmestynyt sanomalehti. Ilmarinen oli Viipurin ensimmäinen suomenkielinen lehti sen jälkeen kun Otawa oli lakannut vuonna 1863. Se oli linjaltaan maltillisen nuorfennomaaninen. Kerran viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät N. A. Zilliacus (1866–1867), Johan August Hagman (1867–1868), Robert Mallenius (1867–1869), Albert Forssell (1869–1871) ja Aksel Gabriel Corander (1871–1872). Nimekkäästä toimittajakunnastaan huolimatta lehden merkitys jäi vähäiseksi ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Sen korvaajaksi tuli Fredrik Polénin Suomenlehti, kunnes vuonna 1874 perustettiin uusi Ilmarinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ilmarinen digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Titanic – verta ja terästä

Titanic – verta ja terästä () on 12-osainen television pukudraama RMS Titanic- laivan rakentamisesta. Se oli yksi kahdesta suuren budjetin televisiodraamasta, jotka esitettiin huhtikuussa 2012, osana Titanicin turman 100-vuotisjuhlallisuuksia; toinen oli Titanic-minisarja. Sarjan ensiesitys oli Saksassa ja Tanskassa 15. huhtikuuta 2012, Italiassa 22. huhtikuuta 2012 ja Ranskassa joulukuussa 2012. Osa sarjan kuvauksista järjestettiin Serbiassa,Made In Serbia jossa sarjaa esitettiin alkaen 9. syyskuuta 2012. Kanadassa sarjaa esitettiin alkaen 19. syyskuuta 2012 CBC-kanavalla. Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin kuusiosaisena niin, että kaksi jaksoa esitettiin peräkkäinBreaking News - Encore Presents "The Big Miniseries Showcase" This Fall with the U.S. Television Premiere of "The Crimson Petal and the White" välillä 8.-13. lokakuuta 2012 Encore-kanavalla. Suomessa sarjaa alettiin esittää Yle TV1:lla huhtikuusta 2015.Uusi 12-osainen näyttävä draamasarja == Lähteet ja viitteet == Luokka:2010-luvun kanadalaiset draamasarjat Luokka:Titanic
Miehen tie

Miehen tie – Ahrolan talon oloista Paavon isännyyden vakiintuessa on F. E. Sillanpään romaani vuodelta 1932. Teos kuuluu Sillanpään 1930-luvun suuriin talonpoikaisromaaneihin.Kansallisbiografia Teoksen pohjalta on vuonna 1940 valmistunut elokuva Miehen tie, jonka ohjauksen aloitti Nyrki Tapiovaara ja työn saattoi päätökseen Hugo Hytönen Tapiovaaran kaaduttua talvisodassa. ==Lähteet== Luokka:Frans Eemil Sillanpään teokset Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1932 kirjat
Poliisivankila

Poliisivankila eli putka viitattu 28.11.2018 on poliisin hallinnoima säilytystila, jota käytetään poliisin säilyttämien vapautensa menettäneiden säilytykseen. Sitä saa käyttää poliisin pidättämän henkilön kiinniottoon enintään 72 tunnin (kolmen vuorokauden) ajan. Tuomioistuimen päätöksellä tutkintavankien säilyttämiseen enimmäisaika on neljä viikkoa. Lain mukaan poliisivankilassa tulee olla kutsunappi, jolla saa välittömästi yhteyden vartijaan. Päihtyneen säilytystilassa tulee olla myös kameravalvonta. Poliisin tai vartijan tulee käydä poliisivankilassa henkilökohtaisesti tarkastamassa kiinniotetun terveydentila. Kiinniotetulla henkilöllä ei saa olla hallussa poliisivankilassa alkoholia tai esineitä, joilla hän voisi vahingoittaa itseään. Näihin kuuluvat myös erilaiset nauhat esimerkiksi huppareissa, vöissä ja kengissä. Poliisivankilaan kuolee Suomessa vuosittain noin 20 henkilöä. Yleisin kuolinsyy on alkoholimyrkytys.Suomessa sattuu vapautensa menettäneen kuolemia parikymmentä vuodessa Helsingin Sanomat 11.2.2012. Poliisin taakkaa väkivallattomien päihtyneiden henkilöiden talteenotossa on yritetty vähentää perustamalla selviämisasemia.Selviämisasema tarjoaa vaihtoehdon poliisivankilalle, Yle 4.6.2013. Arkikielessä sana putka voi tarkoittaa myös armeijan joukko-osaston tai muun sellaisen arestihuonetta, koppia tai kojua. Sana on lainaa venäjän samaa tarkoittavasta sanasta budka ().Kaisa Häkkinen: Nykysuomen etymologinen sanakirja, s. 982. Helsinki: WSOY, 2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Putkat olivat pitkään tunkkaisia ja ahtaita, nyt ilmastointi viilentää mukavasti – tällainen on moderni putka Yle 12.8.2018. Luokka:Tilat Luokka:Poliisitoimi
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus

Ihmiselon ihanuus ja kurjuus on F. E. Sillanpään romaani vuodelta 1945. Teos ilmestyi vailla tekijän viimeistelyä, ja sitä leimasivat pettymys, väsymys ja alkoholismi.Kansallisbiografia Teoksen pohjalta on vuonna 1988 valmistunut elokuva Ihmiselon ihanuus ja kurjuus, jonka on ohjannut Matti Kassila. ==Lähteet== Luokka:Frans Eemil Sillanpään teokset Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1945 kirjat
Luettelo Luoteisterritorioiden kunnista

Luettelo Luoteisterritorioiden kunnista käsittää Kanadan territorion Luoteisterritorioiden kunnat, joita on 24. Kuntia on viittä eri tyyppiä: city, town, village, hamlet ja community. Kunnan tyyppi määrittelee sen lakisääteiset tehtävät. Nimi Tyyppi Hallintoalue Asukasluku (2011) Asukasluku (2006) Muutos (%) Pinta-ala (km²) As./km² Aklavik Hamlet Inuvik Behchoko Community North Slave Deline Community Sahtu Enterprise Hamlet South Slave Fort Good Hope Community Sahtu Fort Liard Hamlet Dehcho Fort McPherson Hamlet Inuvik Fort Providence Hamlet South Slave Fort Resolution Hamlet South Slave Fort Simpson Village Dehcho Fort Smith Town South Slave Gamèti Community North Slave Hay River Town South Slave Inuvik Town Inuvik Norman Wells Town Sahtu Paulatuk Hamlet Inuvik Sachs Harbour Hamlet Inuvik Tsiigehtchic Community Inuvik Tuktoyaktuk Hamlet Inuvik Tulita Hamlet Sahtu Ulukhaktok Hamlet Inuvik Wekweeti Community North Slave Whatì Community North Slave Yellowknife City North Slave ==Lähteet== * Luoteisterritoriot
Ciaran Donnelly

Ciaran Donnelly on irlantilainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hänen töihinsä kuuluu neljä jaksoa ITV-kanavan komediadraamasarjaa Rimakauhua ja rakkautta, rikosdraamasarja Donovan sekä BBC One -draama Erikoisjoukkue. Vuodesta 2006 hän on ollut pääohjaajana irlantilais-kanadalaisessa Tudors-sarjassa. Vuonna 2010 hän sai IFTA-ehdokkuuden työstään sarjan kolmannella kaudella."The 7th Annual IFTA Nominees" (.pdf). Irish Film & Television Awards. Retrieved on 13 January 2009. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
IAO

Information Awareness Office (IAO) oli Yhdysvaltain asevoimien tutkimusorganisaation (DARPA) tammikuussa 2002 perustama tiedustelupalvelu, jonka tarkoituksena oli tuoda yhteen useita DARPA:n projekteja. Kyseisten projektien tavoitteena oli soveltaa informaatioteknologiaa Yhdysvaltoja uhkaavien terroristien ja muiden epäsymmetristen uhkien valvontaan saavuttamalla Total Information Awareness (TIA) -tilan. Tämä saavutettiin rakentamalla valtavia tietokantoja kaikkien Yhdysvalloissa olevien henkilöiden sähköpostien, sosiaalisten verkostojen, luottokorttitietojen, puheluiden, potilastietojen ja monien muiden tämänkaltaisten yksityisten tietojen keräämiseksi ilman tarvetta hankkia etsintälupaa. Tämä tieto oli sitten analysoitu etsien epäilyttävää toimintaa, ihmisten välisiä kytköksiä ja ”uhkia”. Tämän lisäksi, ohjelmaan sisältyi rahoitus biometriselle valvonnalle, joka kykeni tunnistamaan ja seuraamaan yksilöitä käyttäen valvontakameroita ja muita keinoja. Yhdysvaltain kongressi peruutti IAO:n rahoituksen yleisen kritiikin seurauksena vuonna 2003. Arvostelun perustana oli huoli siitä, että järjestelmän kehittäminen ja käyttöönotto johtaisi joukkovalvontaan. Useiden IAO:n yksittäisten projektien rahoitusta kuitenkin jatkettiin eri nimien alla IAO:n rahoituksen peruuttamisesta huolimatta. Tämä selvisi Edward Snowdenin vuonna 2013 tekemää vuotoa seuranneissa paljastuksissa. == Katso myös == * Echelon * Intellipedia * Joukkovalvonta * Luettelo tiedustelupalveluista * PRISM (ohjelma) * XKeyscore == Lähteet == Luokka:Joukkovalvonta Luokka:Vakoilu Luokka:Tiedustelu
Robert Lieberman

Robert Lieberman (16. heinäkuuta 1947 – 1. heinäkuuta 2023) oli kanadalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja.Rob Lieberman – Form.tv Lieberman oli mainoksia tuottavan Harmony Pictures -yrityksen perustaja ja ohjasi itsekin lähes 2 000 mainosta. Hän sai monta Clio-palkintoehdokkuutta ja voitti 29. Vuonna 1980 hän oli ensimmäinen parhaan mainosohjaajan DGA-palkinnon saanut henkilö.suny.edu – Media & Entertainment Award Winners Hän sai kolme muuta DGA-palkintoehdokkuutta ja vuonna 1996 hän voitti toisen palkintonsa.Rob Lieberman – Directing | UBC2C NYC == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Mainoselokuvaohjaajat Luokka:Televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Werner Klingler

Werner Klingler (23. lokakuuta 1903 – 23. kesäkuuta 1972) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi 29 elokuvaa vuosien 1936 ja 1968 välillä. Klingler syntyi Stuttgartissa ja näytteli uransa alulla teatterissa. 1920-luvun lopulla hän esiintyi parissa Hollywood-elokuvassa nimellä Warner Klinger. Vuonna 1930 hän palasi Saksaan ja aloitti 1960-luvulle asti kestäneen uransa viihde-elokuvien ohjaajana. Klingler kuoli vuonna 1972 Länsi- Berliinissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Jon Jones (ohjaaja)

Jon Jones on brittiläinen televisio-ohjaaja ja käsikirjoittaja, jonka töihin kuuluvat ITV:n draamasarja Rimakauhua ja rakkautta, Channel 4 -draama A Very Social Secretary ja ITV:n vuoden 2007 filmatisointi Jane Austenin Northanger Abbey -teoksesta. Rimakauhua ja rakkautta toi hänelle ehdokkuuden Parhaan uuden fiktio-ohjaajan Bafta-palkinnon saajaksi Television Craft Awards -palkintogaalassa 2000.Craft Nominations 2000, Bafta. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Televisio-ohjaajat Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Coucy-le-Château-Auffrique

Coucy-le-Château-Auffrique on kunta Pohjois-Ranskassa Aisnen departementissa. Se oli keskiajalla yksi Euroopan parhaiten linnoitetusta kaupungeista. Kaupungin suojana oleva linna Château de Coucy tuhoutui vuonna 1917, jolloin saksalaiset räjäyttivät sen. Château de Coucy on saanut kansallisen monumentin statuksen (Monuments Nationaux). Tour de France 2014 ==Aiheesta muualla== == Lähteet == Luokka:Aisnen kunnat
Nyckel-Bryggerier

Nyckel-Bryggerier on ruotsalainen pienpanimo, joka sijaitsee Älvsbynissä, Norrbottenissa. Yrityksen ja sen useiden tuotteiden juuret juontuvat vuonna 1908 perustettuun Luleå Bryggeri AB:hen. Panimo valmistaa virvoitusjuomia, mineraalivesiä, siidereitä ja oluita. ==Historia== Gustaf Burström perusti Luleå Bryggeri AB:n Luulajaan vuonna 1908. Se oli kaupungin toinen panimo hieman aikaisemmin perustetun Norrbottens Bryggerin jälkeen. Perheyritys tuotti jo tuolloin virvoitusjuomia, olutta ja kotikaljaa. Panimon kautta aikojen tunnetuin ja eniten myyty tuotemerkki oli olut "Key Beer", joka kattoi 75 prosenttia Norrbottenin olutmarkkinoista 1970-luvulla. Luleå Bryggeri joutui talousvaikeuksiin 1970-luvun lopulla Pripps-yhtiöiden aloittaman voimakkaan hintakilpailun johdosta. Panimon kamppailu sai paljon huomiota mediassa ja eräs ajan sloganeista Norrbottenissa oli jopa Jag drick int Stockholmsöl ("Minä en juo tukholmalaisolutta"). Östersundilainen Till-panimo osti perheyrityksen lopulta vuonna 1979 ja oluenpano Luulajassa loppui kymmenen vuotta myöhemmin 1989 Falkenbergilaisen Falcon-konsernin ostettua Till-panimot. Gustaf Burströmin tyttärenpojanpoika Per Önneryd perusti serkkujensa kanssa yrityksen ja aloitti oluenvalmistuksen Luulajassa uudelleen 2000-luvun alussa. Panimolaitteet hankittiin Saksasta. Tuore yhtiö joutui kuitenkin pian konkurssiin vuonna 2002 ison oluterän epäonnistuttua ja panimolaitteet myytiin takaisin Saksaan. Nykyinen tuotanto käynnistettiin vuonna 2005 virvoitusjuomien valmistuksella ja etenkin panimon julmust- joulujuomasta tuli välitön myyntimenestys. Ruotsalaisiin elintarvikekauppoihin suunnatun 3,5-prosenttisen folkölin tuotanto aloitettiin vuonna 2006 ja vuonna 2008 tuotevalikoimassa oli jo 27 eri juomaa, joita ottivat valikoimiinsa eri kauppaketjut ja ravintolat. Yhtiön tuotteita alkoi löytyä myös Systembolagetin tilausvalikoimasta. Panimon tuotanto koostuu yhteensä useammasta mikropanimosta, jotka jakavat tuotantoresursseja keskenään. Per Önnerydin mukaan kyseinen mikropanimoyhteenliittymä oli yhteensä seitsemän tai kahdeksan suurimman ruotsalaisen panimon joukossa vuonna 2008. ==Tuotteet== Panimomestari Per Önnerydin mukaan Nyckel-Bryggerier hyödyntää perheyrityksen perinteisiä juomareseptejä. Panimo pyrkii lähes, jollei täysin, lisäaineettomaan valmistukseen ja käyttää juomien valmistuksessa pelkän sokerin sijaan paljon aitoja marjoja ja hedelmiä. Vuonna 2014 Nyckel- Bryggerier keskittyi etenkin virvoitusjuomien, mineraalivesien ja siidereitten valmistukseen. Siiderimerkkejä tehtiin myyntiin miedompana versiona (2,25%) kauppoihin sekä vahvempana versiona (4,5%) Systembolagetin valikoimiin. Siiderimakuja olivat muun muassa päärynä, puolukka, mustikka, lakka, sekä mesimarja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nyckel-Bryggerier -panimon sivusto Luokka:Panimot Luokka:Siiderimerkit Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Perheyritykset Luokka:Älvsbynin kunta
Anna-Mari Knuuti

Anna-Mari Hannele Knuuti (o.s. Määttänen, s. 4. heinäkuuta 1983 Laitila) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän on edustanut koko uransa ajan Forssan Salamaa ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 lähtien Marko Vaittinen. Kalevan kisoista Knuuti on saavuttanut hopeaa 10 000 metrin juoksussa vuonna 2009. Lisäksi aikuisten SM-tasolta hänen tilillään on ulkoradoilta hopea 4 x 800 metrin viestijuoksusta vuodelta 2000 sekä maastojuoksun joukkuekilpailun SM-hopea vuodelta 2013. Sisäratojen SM-kisoista Knuuti on lisäksi saavuttanut hopeaa 3 000 metrin juoksussa vuonna 2009. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marika Peltoniemi

Marika Helena Anneli Peltoniemi (o.s. Ojanperä, s. 13. marraskuuta 1984 Jalasjärvi) on suomalainen kilpakävelijä. Hän on edustanut koko uransa ajan Jalasjärven Jalasta ja hänen valmentajanaan toimii Marko Kivimäki. Kalevan kisoista Peltoniemi on saavuttanut kaikkiaan kuusi mitalia; 10 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 2005 sekä 20 kilometrin kävelyssä kaksi hopeaa vuosina 2010 ja 2011 sekä kolme pronssia vuosina 2009, 2012 ja 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivi Miettinen

Päivi Tuulikki Miettinen (o.s. Huuhtanen, s. 27. heinäkuuta 1979 Nurmijärvi) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Seuratasolla hän edusti vuodesta 2001 lähtien Nurmijärven Yleisurheilua ja hänen valmentajanaan toimi koko hänen uransa ajan Taina Siekkinen. Kalevan kisoista Miettinen saavutti kaikkiaan seitsemän mitalia; 10 kilometrin kävelyssä kaksi pronssia vuosina 1999 sekä 2002 ja 20 kilometrin kävelyssä kaksi hopeaa vuosina 1999 ja 2000 sekä kolme pronssia vuosina 2002, 2003 sekä 2004. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kisoista 3 000 metrin kävelystä kaksi pronssia vuosina 2003 ja 2004. Virallisissa kilpailuissa Miettinen ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chijindu Ujah

Chijindu Ujah (s. 5. maaliskuuta 1994 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen pikajuoksija. Hän kilpailee pääasiassa 100 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on kesäkuussa 2014 Hengelossa juostu 9,96. Ujah voitti Italian Rietissä käydyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 kultaa 100 metrillä ajalla 10,40. Hän juoksi ankkuriosuuden Britannian voittaessa 4 × 100 metrin viestin Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016. Hän juoksi avausosuuden, kun Britannia voitti pikaviestin maailmanmestaruuden Lontoossa 2017. Hän karsiutui 100 metrillä välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Ujah juoksi avausosuuden Ison-Britannian kultaa voittaneessa viestijoukkueessa Berliinin 2018 EM-kilpailuissa. Samojen kisojen 100 metrillä hän oli neljäs. Tokion olympiakisoissa 2020 Ujah karsiutui 100 metrillä välierissä ja oli mukana Britannian pikaviestijoukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin hopealle, mutta menetti mitalinsa Ujahin annettua kilpailun jälkeen positiivisen dopingnäytteen. Ujahin dopingkäryn katsottiin olleen tahaton ja johtuneen hänen käyttämästään lisäravinteesta. Hän sai tapauksesta 22 kuukauden kilpailukiellon. Ujahin valmentaja on pituushypyn olympiavoittajaa Greg Rutherfordia valmentanut Jonas Tawiah-Dodoo. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut brittiläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Konstantin Wyyryläinen

David Konstantin Wyyryläinen (14. heinäkuuta 1854 Johannes – ennen vuotta 1917) oli suomalainen kieltenopettaja ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä Lyry. Wyyryläisen vanhemmat olivat lukkari Alexander Wyyryläinen ja Valborg Luukkonen. Hän kävi Viipurin alkeisoppilaitosta ja pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1880. Wyyryläinen toimi kieltenopettajana ja kauppamatkustajana Oulussa ja Helsingissä. Hän muutti 1899 Helsingistä Viipuriin. Wyyryläinen kirjoitti englannin kielen oppikirjoja ja suomensi eri alojen kirjallisuutta. == Teoksia == * Vähäinen englannin kielen tulkki. WSOY 1887 * Englannin kielen oppikirja, ääntämisopin ja sanakirjan kanssa. Edellinen osa ; kouluja ja yksityisiä varten toim. D. K. W. Ekholm, Oulu 1890 * Tavaran tunteminen ja tavaran kauppa ; L. Rothschild'in mukaan mukaillut David Konstantin Wyyryläinen. D. K. Wyyryläinen, Oulu 1891 * Pieni englantilainen : lyhykäinen ja käytännöllinen keino oppia puhumaan englanninkieltä. Pieni kielitaituri 2. G. W. Edlund, Helsinki 1906 == Suomennoksia == * H. Fortmann : Mailman historian aitta : kertomuksia ja luonnekuvaelmia yleisestä historiasta. 1 osa. Edlund, Helsinki 1883 * Charlotte Tucker : Intialaisia kuvaelmia ; kirj. A. L. O. E. ; suom. D. K. Wyyryläinen. WSOY 1884 * Charles Dickens : Elämän taistelu : rakkaushistoria. WSOY 1886 * Carl Olof Rosenius : Herran pyhästä ehtoollisesta ja kutka ovat mahdollisia ehtoollisvieraita. WSOY 1891 * Charles Dickens : Joulu-ilta. WSOY 1893 (alkuteos A Christmas Carol) * O. Boberg : Taivaallisia viinirypäleitä Jumalan yrttitarhasta. WSOY 1895 Nimimerkillä Lyry: * Henry Morton Stanley : Kongo, uusi vapaavaltio mustien maanosassa. 1 osa. WSOY 1885-1887 * Lappalaisia satuja ; kokoellut P. A. Lindholm ; suom. Lyry. Kertomuksia kansalle 9. WSOY 1885, 2. painos 1899 * Peter Kristen Asbjörnsen ja Jörgen Moe : Satukirja lapsille : norjalaisia kansansatuja ; suom. Lyry. WSOY 1885, 2. painos 1890 * Viktor Schultze : Taistelu ja voitto : kuvaelma Rooman keisariajalta. WSOY 1886 * Carl Olof Rosenius : Isä meidän rukouksen selitys ja tutkistelu ; 10:stä pain. suom. Lyry. WSOY 1887 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : David Konstantin Wyyryläinen Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1890

Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit vuonna 1890 pidettiin puolivälissä presidentti Benjamin Harrisonin virkakautta. Vaaleissa valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen 332 jäsentä toimikaudelle 1891–1893. Vaalit voitti demokraattipuolue, joka kasvatti paikkamääräänsä aiemmasta 152 paikasta 238 paikkaan. Republikaanien paikkamäärä puolestaan laski 179 paikasta 86 paikkaan. Loput kahdeksan paikkaa menivät populistipuolueelle. Baringin pula vaikutti Harrisonin republikaanipuolueen tappioon. == Tulokset == Puolue Paikat Paikat Paikat Puolue 1888 Valitut Muutos Demokraattinen puolue 152 238 +86 Populistipuolue 0 8 +8 Republikaaninen puolue 179 86 -93 Yhteensä 332 332 +0 == Lähteet == 1890 Luokka:Vuoden 1890 vaalit
Diego Dellasega

Diego Dellasega (s. 5. joulukuuta 1990 Cavalese, Italia) on italialainen mäkihyppääjä, joka edustaa G.S. Fiamme Oro Moena-seuraa. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Planicassa vuonna 2011 hypätty 193,5 metriä. Dellasega debytoi mäkihypyn maailmancupissa helmikuussa 2009 ja hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on vuoden 2010 Sapporon kilpailun 39. Dellasega voitti nuorten MM-pronssia Hinterzartenissa vuonna 2010. Samana vuonna hän sai myös Italian-mestaruuspronssia nykyisestä kotikaupungistaan Predazzosta. Hänen serkkunsa Roberto Dellasega on myös mäkihyppääjä. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=JP&competitorid;=120374&type;=result&category;=WC&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Italialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elämä ja aurinko

Elämä ja aurinko on F. E. Sillanpään romaani vuodelta 1916. Teos on Sillanpään esikoisromaani. Hän sovelsi siinä uutta tarkastelutapaa nähdä ihminen tasavertaisena osana luomakuntaa. Hän oli omaksunut nuorena lääketieteen ylioppilaana 1900-luvun alun luonnonfilosofien opetuksen kaikkien ilmiöiden yhteenkuuluvuudesta.Kansallisbiografia Teoksen pohjalta on vuonna 1955 valmistunut elokuva Poika eli kesäänsä, jonka on ohjannut Roland af Hällström. ==Lähteet== Luokka:Frans Eemil Sillanpään teokset Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1916 kirjat
Danny Talbot

Daniel "Danny" Talbot (s. 1. toukokuuta 1991 Trowbridge, Iso-Britannia) on brittiläinen pikajuoksija. Hän kilpailee 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä hänen ennätyksensä on vuonna 2014 juostu 10,14 ja 200 metrillä vuonna 2017 juostu 20,16. Vuoden 2012 EM-kisoissa Helsingissä Talbot saavutti pronssia 200 metriltä. Vuotta aiemmin käydyistä alle 23-vuotiaiden EM-kisoista Ostravasta saaliina oli hopea pikaviestistä. 2013 alle 23-vuotiaiden EM-kisoista Tampereelta tuloksena oli kultaa 4 × 100 metrin viestissä ja hopeaa 200 metriltä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen pikaviestissä. Zürichin EM-kilpailuissa hän juoksi alkuerissä Britannian pikaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailussa kultaa. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia 200 metrillä. Talbot juoksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kolmannen osuuden Britannian voittaessa 4 × 100 metrin viestin maailmanmestaruuden. Talbot on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 69 kiloa. Hänen äitinsä on puoliksi trinidadilainen. == Lähteet == * http://www.iaaf.org/athletes/great-britain- ni/daniel-talbot-256358#personal-bests === Viitteet === Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olipa kerran elämä (albumi)

Olipa kerran elämä on Hanna Pakarisen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 23. elokuuta 2013. Albumin on tuottanut Markus Koskinen. Pakarinen teki albumin kappaleita yhdessä tuottajansa kanssa kahden vuoden ajan. Albumin ensimmäinen single ”Sydän tuli vastaan” julkaistiin jo 23. toukokuuta 2012. Ensimmäistä singleä seurasivat vuonna 2013 julkaistut singlet ”Jokapäiväinen” tammikuussa sekä albumin nimikappale ”Olipa kerran elämä” toukokuussa. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle neljäksi viikoksi. Ensimmäisellä listaviikollaan se nousi yhdeksänneksi (35/2013). Seuraavalla viikolla Olipa kerran elämä putosi listan 19:nneksi ja seuraavalla 29:nneksi. Neljännellä viikollaan se nousi vielä 14:nneksi, mutta seuraavalla viikolla se ei enää mahtunut 50 myydyimmän albumin joukkoon. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Hanna Pakarisen albumit Luokka:Markus Koskisen tuottamat albumit
Hariton Vlasov

Hariton Vlasov (s. 17. lokakuuta 1989) on venäläinen alamäkiluistelija ja entinen jääkiekkoilija. Hänen paras sijoituksensa Red Bull Crashed Ice -kilpailussa on seitsemäs sija Landgraafin kilpailusta vuodelta 2013. Vlasov aloitti alamäkiluistelun vuonna 2011 Moskovan osakilpailussa. Jääkiekkoa Vlasov on pelannut hyökkääjänä muun muassa KHL-seura Sibir Novosibirskin kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla vuoteen 2012 asti. Hän on myös pelannut yhden kauden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla MHL:ssä. Vlasov on 179 senttimetriä pitkä ja painaa 74 kiloa. == Lähteet == * http://www.redbullcrashedice.com/fi_FI/athlete/khariton-vlasov * http://www.eliteprospects.com/player.php?player=43829 Luokka:Venäläiset alamäkiluistelijat Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiltu ja Ragnar

Hiltu ja Ragnar – kertomus kahdesta ihmislapsesta on F. E. Sillanpään pienoisromaani vuodelta 1923. Sillanpää piti Hiltu ja Ragnaria parhaana romaaninaan. Sen aihe herätti ilmestymisen aikaan moraalista paheksuntaa. Teos täydentää Hurskaan kurjuuden perhetarinaa ja teemoja. Hiltu on Hurskaan kurjuuden päähenkilön Juha Toivolan tytär, joka menee palvelijaksi huvilaan Tampereen Pispalaan. Huvilassa asuvan perheen keskenkasvuinen herraspoika Ragnar yrittää vietellä Hiltua, ja järkyttynyt tyttö hukuttautuu.KansallisbiografiaFrans Emil Sillanpää, Sininen laulu, Yle Teoksen tapahtuma-aika on syyskesä 1906, ”vuotta jälkeen suuren lakon”, kuten Sillanpää kirjoittaa. Panu Rajalan mukaan teoksen tapahtumat muodostavat kansalaissodan pienen esinäytöksen.Rajala 1983, s. 254. Hiltun kuolemaan viitataan Hurskaan kurjuuden viidennen luvun lopussa. Juha Toivola saa Tampereella asuvalta pojaltaan Kaarlolta kirjeen, jossa tämä kertoo Hiltun hukkumisesta ja tulossa olevista hautajaisista.F. E. Sillanpää: Hurskas kurjuus: päättynyt suomalainen elämäkerta (10. painos), s. 177. Helsinki: Otava, 1961. Sillanpää alkoi kirjoittaa Hiltua ja Ragnaria elokuussa 1920. Alun perin hän aikoi julkaista sen suuresti ihailemansa Juhani Ahon 60-vuotispäivänä syyskuussa 1921, mutta Aho kuoli ennen juhlapäivää, ja teoksen alkusanoiksi jo valmiina ollut tervehdys Aholle luettiin hautajaisissa elokuussa 1921. Monista syistä aiheutuneen viivytyksen vuoksi teos ilmestyi kirjakauppoihin vasta helmikuussa 1923. Rajala 1983, s. 242–243. Hiltun ja Ragnarin ulkoinen aihe oli jäänyt Sillanpään mieleen jo kauan ennen tietoa Hurskaasta kurjuudesta. Sillanpää oli kouluaikoinaan Tampereella viettänyt kesälomapäiviään tehtailija Liljeroosin perheen omistamassa huvilassa, johon sijoittui myöhemmin Varalan liikuntaopisto. Hiltun esikuvana oli Liljeroosin perheen palvelustyttö, joka hukuttautui hämärissä olosuhteissa huvilan rannassa eräänä syyskesän yönä. Hän oli ollut hiljainen ja sulkeutunut maalaistyttö, jolla oli ollut vaikeuksia työssään. Hiltun ja Ragnarin ilmestyttyä eräät tamperelaiset lukijat olivat tunnistavinaan siinä Liljeroosin perheen jäseniä, ja Sillanpää joutuikin selittelemään asiaa Liljeroosin pojille. Rajala 1983, s. 246. Teoksen pohjalta on ohjannut Eija- Elina Bergholm Yleisradion TV 2:n Teatteritoimitukselle vuonna 1988 televisioelokuvan. ==Lähteet== * Panu Rajala: F. E. Sillanpää vuosina 1888–1923. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 397, 1983. ISBN 951-717-331-8. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Tampere.fi Luokka:Frans Eemil Sillanpään teokset Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1923 kirjat
Épernay

Épernay [] on kunta Pohjois-Ranskassa Marnen departementissa Grand Estin alueella. Épernay sijaitsee Champagnen historiallisen maakunnan alueella. Kaupunki on yksi samppanjan tuotantokeskuksista, ja sitä kutsutaan myös samppanjan pääkaupungiksi. Tour de France 2014 == Nähtävyyksiä == *Avenue de Champagne, jolla on suurten samppanjatalojen, kuten Moët & Chandon, Champagne Mercier, Boizel, Perrier-Jouët ja Champagne Pol Roger ryhmittymä. *Kaupungintalo Hôtel de ville d'Épernay, joka on rakennettu 1800-luvulla Auban-Moëtin suvulle, Vuonna 1919 kunta osti talon. *De Castellanen tornit rakennettiin vuosina 1903-1905. Tornien korkeus on 63 metriä, ja niiden tarkoitus on antaa näkyvyyttä Champagne de Castellanen samppanjatalolle. *Vuonna 1902 perustettu teatteri, Théâtre Gabrielle-Dorziat, joka nimettiin kaupungissa syntyneen näyttelijättären Gabrielle Dorziatin mukaan vuonna 1987. == Urheilu == Épernay on ollut Ranskan ympäriajossa etappikaupunkina kuudesti; vuosina 1963, 1978, 2002, 2010, 2012 ja 2014. ==Aiheesta muualla== == Lähteet == Luokka:Marnen kunnat
Avia B.534

Avia B.534 oli Tšekkoslovakiassa valmistettu kaksitasoinen hävittäjä, jonka suunnitteli Frantisek Novotny. Sitä käytettiin toisessa maailmansodassa, vaikkakin se oli silloin jo pahoin vanhentunut ja alitehoinen. B.534 oli kuitenkin kohtalaisen liikehtimiskykyinen, joten sitä voitiin käyttää tulitukikoneena maataistelutoiminnassa. kehitettäessä vuosina 1933 ja 1934 kone oli vielä melko moderni. Koneita osallistui Operaatio Barbarossan.Mondey, 2002: s. 21 Matalalla tämä ketterä kone oli hitaudestaan huolimatta hankala vastus sitä tavoitteleville torjuntahävittäjille. Konetyyppi korvattiin kuitenkin vuodesta 1943 alkaen Dewoitine D.520 -hävittäjillä. Koneissa oli 850 hevosvoiman (634 kW) Hispano-Suizan 12Ydrs V-moottori, mikä mahdollisti 396 km/h huippunopeuden. Toimintasäde oli 580 km ja lakikorkeus 10 600 metriä. Aseistuksena oli neljä 7,7 mm (myöhemmin 7,92 mm) eteenpäin ampuvaa konekivääriä eturungossa ja enintään kuusi 20 kg pommia.http://www.century-of- flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/2/Avia%20B.534.htm (Viitattu 16.7.2014) Konetta käyttivät Tšekkoslovakian lisäksi Bulgaria, Jugoslavia, Kreikka ja Saksa. Sodan aikana tapahtui sekä Tšekkoslovakia että Jugoslavia hajosivat, jolloin konetyypin käyttäjämaina jatkoivat sekä Kroatia että Slovakia.Mondey, 2002: s. 22 ==Lähteet== *Century of Flight: Avia B.534 *Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2 (s. 20–22) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=139 *http://surfcity.kund.dalnet.se/avia.htm *http://www.aviastar.org/air/czech/avia_b-534.php Luokka:Tšekkoslovakialaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1930-luvun hävittäjälentokoneet Luokka:Avian ilma- alukset
Luumukirva

Luumukirva (Hyalopterus pruni) on kirvoihin kuuluva hyönteislaji, jolla on jonkin verran merkitystä luumun tuholaisena. == Koko ja ulkonäkö == Luumukirvan siivettömät yksilöt ovat soikeita, melko pitkänomaisia, yleensä vaaleanvihreitä kirvoja, joiden pintaa peittää jauhemainen vaha. Selkäpuolella erottuu pohjaväriä tummempia laikkuja ja usein kaksi vaaleaa pitkittäisjuovaa. Jotkin yksilöt voivat olla viininpunaisia. Tuntosarvet ovat vain noin puolet ruumiin pituudesta, takaruumiin kärjen cauda on pitkä ja sormimainen ja tummat vaharauhaspitket ovat hyvin lyhyet, noin kolmanneksen caudan pituudesta. Siivekkäillä yksilöillä on valkeat vahatäplät kunkin takaruumiin jaokkeen selkäpuolella. Ruumiin pituus 1,5-2,6 mm.Aphids on Worlds Plants Aphid Identification BugGuide Kromosomiluku 2n=10. == Levinneisyys == Luumukirva lienee levinneisyydeltään kosmopoliitti. Laji on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan vuoden 1897 tienolla. Suomessa siitä on havaintoja Ahvenanmaalta Pohjois-LappiinSuomen kirva-atlas == Elinympäristö ja elintavat == Luumukirvan elinkierto on kirvoille tyypillinen. Lajilla tapahtuu alkukesästä isäntäkasvin vaihto, jossa primääri-isäntiä ovat Prunus suvun puut, etenkin luumu, ja sekundääri-isäntiä järviruoko tai muutamat muut kosteikkojen heinäkasvit. Vaihto ei ole täydellinen ja osa kirvapopulaatiosta jää puihin. Ensimmäiset kirvat kuoriutuvat munista keväällä ja tuottavat 2-3 neitseellisesti lisääntyvää sukupolvea, jotka elävät tiheinä kolonioina Prunus-suvun puiden lehtien alapinnoilla. Tämän jälkeen alkaa syntyä siivekkäitä yksilöitä, jotka siirtyvät järviruokoihin. Järviruo'oissa kirvat elävät lehtien yläpinnoilla lisääntyen neitseellisesti. Välillä syntyy siivekkäitä yksilöitä, jotka siirtyvät uusiin ruovikoihin. Syksyllä syntyvät siivekkäät kirvat palaavat Prunus-puihin ja synnyttävät siellä koiraita sekä suvullisesti lisääntyviä naaraita, jotka pariteltuaan munivat. Munat talvehtivat.HYPP Zoology Luumukirvat eivät aiheuta luumun lehtien käpertymistä, mutta lehdet kalpenevat, putoavat ennenaikaisesti ja hedelmät jäävät tavallista pienemmiksi. Kirvojen lehdille erittämä sokeripitoinen mesikaste tarjoaa myös alustan erilaisten homeiden ja muiden sienten kasvulle. == Ravintokasvit == Luumukirvan primääri-isäntiä ovat Prunus-suvun puut, sekundääri-isäntä etenkin järviruoko (Phragmites australis), mutta myös muutamat muut kosteikoissa elävät heinäkasvit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Hyalopterus pruni *AFO - Luonnonvara- ja ympäristöontologia: Luumukirva (Hyalopterus pruni) *Aphid Species File *Plantwise: Mealy plum aphid (Hyalopterus pruni) *Pherobase: Semiochemicals of Hyalopterus pruni, the Mealy plum aphid Luokka:Kirvat Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Changyuraptor

Changyuraptor oli ”nelisiipisten” petodinosaurusten suku. Sen ainoa tunnettu laji on Changyuraptor yangi, jonka fossiili on löydetty vuonna 2012 Pohjois- Kiinasta Liaoningin maakunnasta samalta alueelta, mistä on löydetty myös Yutyrannuksen fossiileja. Laji eli varhaisliitukaudella 125 miljoonaa vuotta sitten ja oli kokonaan sulkapeitteinen raajojaan myöten, eli sillä oli kaksi siipiparia.Eläin kuin fantasiakirjasta – tutkijat löysivät suurimman ”nelisiipisen” dinosauruksen aamulehti.fi 16.7.2014 Tämän vuoksi on päätelty, että laji osasi lentää tai se on ainakin liitänyt lyhyitä matkoja. Changyuraptor on ollut noin 1,2 metriä pitkä ja painanut yli neljä kiloa. ==Lähteet== Luokka:Dromaeosaurit
Maissikirva

Maissikirva (Rhopalosiphum maidis) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Sitä pidetään maapallon trooppisten seutujen merkittävimpänä tuholaiskirvana. == Koko ja ulkonäkö == Siivettömät yksilöt ovat melko pitkänomaisia, väriltään kellanvihreästä tumman sinivihreään ja usein jauhemaisen vahan peittämiä. Keskenkasvuiset yksilöt ovat yleensä vahapeitteisiä. Tuntosarvet ovat ruumista lyhyemmät. Takaruumiin kärjen cauda on sormimainen uloke. Lyhyet ja tummat vaharauhasputket ovat caudaa pitemmät ja niiden kärkiosassa on suvulle ominainen pullistuma. Ruumiin pituus 0,9-2,4 mm.Aphids on Worlds Plants Aphid Identification Kromosomiluku on yhteydessä kirvojen isäntäkasviin siten, että ohralla elävissä populaatioissa 2n=10 ja maissilla tai durralla elävissä 2n=8. == Levinneisyys == Alkujaan aasialainen maissikirva on nykyisin levinnyt kosmopoliittina ympäri maailmaa. Myös Suomessa havaintoja on harvakseltaan koko maasta.Suomen kirva-atlas == Elinympäristö ja elintavat == Etelä- Aasiassa maissikirvalla tapahtuu isäntäkasvin vaihto, jossa primääri-isäntiä ovat Prunus cornuta sekä muutamat muut Prunus-suvun puut ja sekundääri-isäntiä heinäkasvit. Suvullinen lisääntyminen tapahtuu syksyisin Prunus-suvun puissa ja muutoin lisääntyminen tapahtuu neitseellisesti. Muualla maailmassa kirvat elävät ainoastaan heinäkasveilla ja lisääntyvät ilmeisesti koko ajan neitseellisesti, vaikka satunnaisesti koirasyksilöitäkin on tavattu. Kirvat elävät kolonioina nuorten lehtien alapinnoilla lehtisuonten vieressä ja aiheuttavat lehtiin kasvuhäiriöitä sekä käpristymistä sivuilta. Lisäksi kirvojen runsaasti tuottama mesikaste tarjoaa kasvualustan erilaisille homeille. Maissikirva ei kestä kylmän ilmanalan talvia.HYPP Zoology Kasvuhäiriöiden ja homeen lisäksi maissikirvat levittävät ainakin 15 kasvien virustautia.AphID Etenkin maissille ja durralle aiheutuvien vahinkojen vuoksi lajin arvellaan olevan tropiikin alueella merkittävin tuholaiskirva. == Ravintokasvit == Maissikirva on heinäkasvien polyfagi ja laji on tavattu yli 30 heinäkasvisuvusta. Tärkeimpiä ravintokasveja ovat kaurat (Avena), ohrat (Hordeum), riisi (Oryza), sokeriruoko (Saccharum), ruis (Secale), durra (Sorghum), vehnät (Triticum) sekä maissi (Zea). Joskus harvoin myös sarakasvit (Cyperaceae) tai osmankäämikasvit (Typhaceae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Maissikirva (Rhopalosiphum maidis) *Vieraslajit: Maissikirva (Rhopalosiphum maidis) *ITIS: Rhopalosiphum maidis *Aphid Species File *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhopalosiphum maidis (green corn aphid) *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Rhopalosiphum maidis Luokka:Kirvat Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Sipulikirva

Sipulikirva (Myzus ascalonicus) on kirvoihin kuuluva hyönteislaji. Se on merkittävä viljelyskasvien tuholainen ja Suomessa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. == Koko ja ulkonäkö == Sipulikirvan siivettömät yksilöt ovat melko pieniä ruumiin pituuden ollessa vain 1,1-2,3 mm. Kirvat ovat kiiltäväpintaisia ja väriltään likaisen keltaisesta vaaleanvihreään. Raajat, tuntosarvet, vaharauhasputket ja takaruumiin kärjen cauda ovat vaaleat, mutta tuntosarvien kärkiosa, raajojen kärkiosat ja vaharauhasputkissa aivan kärki ovat tummat. Tuntosarvet ovat suunnilleen ruumiin pituiset. Caudan pituus on noin kolmasosa vaharauhasputkien pituudesta ja vaharauhasputket ovat lyhyemmät kuin tuntosarvien kolmas jaoke. Vaharauhasputket laajenevat hieman kärkeä kohti. Siivekkäiden yksilöiden pää ja keskiruumis ovat tummat.Aphids on Worlds Plants Aphid Identification Kromosomiluku 2n=12. == Levinneisyys == Sipulikirvan levinneisyys kattaa lähes koko maapallon ja sitä on tavattu jopa Etelämannerta lähellä olevilta saarilta. Suomessa laji esiintyy vain kasvihuoneissa tai muissa sisätiloissa.Suomen kirva-atlas == Elinympäristö ja elintavat == Sipulikirvan tekee erikoiseksi se, että se oli täysin tuntematon ennen vuotta 1940 ja laji lienee syntynyt alkunsa toistaiseksi tuntemattomien kirvalajien risteymänä. Se on eräs moniruokaisimmista kirvalajeista, mutta varsinaista isäntävaihtoa ei tapahdu. Siivekkäät kirvasukupolvet kuitenkin lentävät etsimään uusia elinympäristöjä. Lisääntyminen on täysin neitseellistä eikä koiraita tai munivia naaraita esiinny lainkaan. Sipulikirva on kylmänarka ja viileämmän ilmanalan alueilla kirvat selviytyvät talvesta ainoastaan sisätiloissa.HYPP Zoology Kirvat aiheuttavat ravintokasvien lehtiin, kukintoihin ja sipuleihin kasvuhäiriöitä, minkä lisäksi sipulikirva levittää ainakin 16 kasvien virustautia.AphID Suomessa laji on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi.vieraslajit.fi == Ravintokasvit == Sipulikirva on erittäin polyfagi laji. Erityisen mieluisia ravintokasveja ovat kuitenkin laukkakasvit (Alliaceae), kohokkikasvit Caryophyllaceae, asterikasvit (Asteraceae), ristikukkaiskasvit (Brassicaceae), liljakasvit (Liliaceae) sekä ruusukasvit (Rosaceae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sipulikirva (Myzus ascalonicus) * Aphid Species File * UniProt: Taxonomy - Myzus ascalonicus * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Myzus ascalonicus, (shallot aphid) Luokka:Kirvat Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Titanic (vuoden 2012 minisarja)

Titanic on neliosainen television minisarja, jonka kirjoitti Julian Fellowes ja joka sijoittuu Titanic-matkustajalaivan uppoamiseen 1912.Titanic, ITV Studios. Suomessa se esitettiin kahdessa osassa. Sarja esitettiin ainakin 86 maassaThomas, Liz : Julian Fellowes Blasts James Cameron's 'Love Story at Sea' Titanic as He Promises To Reveal All About Sinking Ship in New Drama, Daily Mail 1.3.2012, Viitattu 2.5.2012 maalis-huhtikuussa 2012 juuri ennen onnettomuuden satavuotismuistopäivää 15. huhtikuuta 2012. Toinen Titanicista kertova minisarja vuodelta 2012 on Titanic: Blood and Steel. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset televisiosarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat