EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sahiot

Sahiot (Haloragis) on ärviäkasveihin kuuluva kasvisukuSuomen Lajitietokeskus: Sahiot – Haloragis ja heimon tyyppisuku. Suvussa on 30 lajia, joita esiintyy Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja joillain Tyynenmeren saarilla. Oseanian ulkopuolella kasvaa yksi sahiolaji, robinsoninsahio (Haloragis masatierrana) Chilessä Juan Fernándezin saarilla. Se on matalakasvuinen puuvartinen pensas.Plantae.ca: kuva == Lajeja == * Haloragis aspera * Haloragis erecta * Haloragis masatierrana – robinsoninsahio * Haloragis platycarpa * Haloragis stricta * Haloragis tenuifolia == Lähteet == Luokka:Ärviäkasvit
Viisikit

Viisikit (Pentas) on kasvisuku matarakasvien heimossa. Siihen kuuluu 16 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Afrikassa, Madagaskarilla ja Arabiassa. Viisikit ovat monivuotisia tai harvoin kaksivuotisia ruohoja tai pensaita. Suvun tyyppilaji punaviisikki eli viisikki (Pentas lanceolata) tunnetaan koristekasvina. == Lajeja == * punaviisikki (Pentas lanceolata) * ugandanviisikki (Pentas pubiflora) * sansibarinviisikki (Pentas zanzibarica) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Viisikit – Pentas * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pentas Luokka:Matarakasvit
Rukoushetki

Rukoushetki tarkoittaa lyhyttä uskonnollista tilaisuutta, jossa luetaan uskonnollisia tekstejä sekä lauletaan uskonnollisia lauluja, kuten virsiä. Rukoushetket (hetkipalvelukset, hetkirukoukset) ovat pieniä jumalanpalveluksia, joissa luetaan psalmeja ja muita Raamatun tekstejä sekä lauletaan virsiä tai muita lauluja. Rukoushetkeen voi kuulua myös lyhyt puhe. Rukoushetkiä voidaan viettää aamulla, keskipäivällä, illalla ja päivän päättyessä. Rukoushetkistä puhutaan usein niiden latinankielisillä nimillä: * aamurukous – laudes * päivärukous – ad sextam * iltarukous – vesper * rukous päivän päättyessä – kompletorium * valon rukous – lucernarium, jota voidaan viettää ennen vesperiä tai kompletoriumia Nykyisin rukoushetkiksi on alettu kutsua myös erilaisissa elämän juhlissa ja käännekohdissa vietettäviä tilaisuuksia. Rukoushetkiä voidaan viettää useissa eri tilanteissa kuten perhejuhlien osana, sairauden tai surun kohdatessa. Rukoushetki voi liittyä erilaisiin seurakunnan juhliin. Myös työ- ja ruokarukoukset ovat voivat olla rukoushetkiä. == Lähteet == Luokka:Jumalanpalvelukset Luokka:Kristilliset rukoukset
Toni Lähteenmäki (autourheilija)

Toni Lähteenmäki (s. 8. tammikuuta 1992 Viiala) on suomalainen neljännen polven rata-autoilija ja moninkertainen Suomen mestari. Tonin isä Pasi Lähteenmäki ja isoisä Arto Lähteenmäki sekä isoisoisä Hugo Lähteemäki ovat kilpailleet eri autoluokissa Suomen radoilla. Myös Tonin sisko Noora Lähteenmäki harrastaa rata-autoilua. Toni on lisäksi monialayrittäjä sekä palkittu vuoden akaalaisena 2024 tuomastaan hyvästä maineesta kaupungille sekä panostuksesta Akaan Kaupungin elinkeinoelämään. Toni aloitti kilpailemisen V1600 Cupissa vuonna 2011. Heti ensimmäisenä vuonna hän voitti sarjan mestaruuden. Kahden kilpailukauden ja kahden mestaruuden jälkeen Toni siirtyi kilpailemaan V8 Thunder -luokkaan, joka silloin tunnettiin Camaro Cupin nimellä. Tulokaskauden kahdeksan podium-sijoitusta 10 ajetusta kilpailusta riittivät sarjan kolmanteen sijaan. Kauden 2024 päätteeksi Tonin palkintokaapissa on 24 SM,Cup sekä NEZ mitalia sekä 12 sarjamestaruutta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyvinkään terveysasema

Hyvinkään terveysasema on uusimaalaisessa Hyvinkään kaupungissa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut on vuodesta 2019 lähtien tuottanut kuuden kunnan yhteinen Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä (Keusote). Terveysaseman yhteydessä toimii HUSLABin toteuttama Hyvinkään terveysaseman laboratorio. Hyvinkään terveysasema palvelee normaalisti arkipäivisin kello 8-16. Terveysaseman ollessa suljettuna kiireellisestä hoitoa tarjoa ympärivuorokautisesti Hyvinkään sairaalan päivystys (eli Hyvinkään Akuutti, osoitteessa Sairaalakatu 1, Hyvinkää). Hyvinkään terveysasemarakennus on valmistunut vuonna 1983. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hyvinkään terveysaseman (terveyskeskuksen) sijainti: Sandelininkatu 1, Hyvinkää (kartta.hyvinkaa.fi) Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Endre Fejes

Endre Fejes (15. syyskuuta 1923 Budapest, Unkari – 25. elokuuta 2015 Budapest, UnkariFejes, Endre, Kirjasampo.fi, viitattu 11.3.2021) oli unkarilainen kirjailija. Fejes aloitti novelleilla, joita julkaistiin vuodesta 1955 aikakauslehdissä. 1958 ilmestynyt esikoisteos oli novellikokoelma A hazudós. Sen jälkeen ilmestyi Romutarha (Rozsdatemető, 1962), joka kertoo työläisperheen elämästä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheista alkaen. Romaani herätti Unkarissa runsaasti keskustelua. ==Suomennetut teokset== * Romutarha (Rozsdatemető), suom. Olavi Metsistö, Helsinki: Otava 1966. Sarja: Moderneja kirjailijoita ;Novelli * Valehtelija, suom. Hannu Launonen, teoksessa: Maailma uutena, WSOY 1973 ISBN 951-0-05629-4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Maija Koskenalusta

Maija Koskenalusta on suomalainen säveltäjä, sovittaja ja muusikko. Hän on irlantilaismusiikkia esittävän Eala-yhtyeen säveltäjä, sovittaja ja jäsen sekä Kangasala Irish Festivalin perustaja ja taiteellinen johtaja. Koskenalusta on säveltänyt musikaalin Hullu Prinssi eli totuus siitä, miten haarukka tuli Suomeen (Maija Koskenalusta ja Hanna Suutela 2018) sekä toiminut sen ensimmäisten tuotantojen sovittajana ja kapellimestarina (Kangasalan lukio 2019 ja 2021). Koskenalustan sävellystöihin lukeutuvat myös monitaiteelliset teokset Kristallikorot sekä Katiska. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ólafur Vignir Albertsson

Ólafur Vignir Albertsson (s. 19. toukokuuta 1936) on islantilainen pianisti.Ólafur Vignir Albertsson íslenskur músík- og menningararfur Ólafur valmistui Reykjavíkin musiikkikoulusta vuonna 1961 ja täydensi opintojaan Lontoon Royal Academy of Musicissa. Hän on konsertoinut Islannin ohella monissa muissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän on myös tehnyt levytyksiä. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albert Wendt

Albert Wendt (s. 27. lokakuuta 1939 Apia) on samoalainen kirjailija.Albert Wendt Britannica Wendt syntyi samoalaisperheeseen, jolla oli saksalais- ja englantilaisjuuret. Hän opiskeli Uudessa-Seelannissa Ardmoren opettajakorkeakoulussa (1958–1959) ja Wellingtonin Victoria-yliopistossa, josta valmistui humanististen tieteiden maisterina vuonna 1964. Tämän jälkeen hän opetti toisen asteen opetusta tarjoavassa Samoa Collegessa vuosina 1965–1969 ja toimi sitten sen rehtorina vuoteen 1973. Vuonna 1974 Wendt pääsi professoriksi Etelä-Tyynenmeren yliopistoon Fidžille. Kolme vuotta myöhemmin hän perusti yliopiston sivuhaaran Samoalle ja toimi siellä professorina sekä hallinnoijana. Wendtillä oli vuosina 1988–2006 professuuri Aucklandin yliopistossa ja vuosina 2004–2008 Havaijin yliopistossa. Wendtin teoksissa on yhdistelty polynesialaisia kerrontaperinteitä nykyaikaiseen kirjalliseen fiktioon. Hänen ensimmäisenä romaaninaan ilmestyi vuonna 1973 Sons for the Return Home, josta tehtiin elokuvaversio vuonna 1979. Vuonna 2010 mytologiapohjainen eepos The Adventures of Vela (2009) palkittiin Commonwealth Writers' Prizella parhaana kirjaana Kaakkois-Aasian ja Etelä-Tyynenmeren kategoriassa. Wendtin tuotantoon kuuluu romaanien ohella esimerkiksi monia novelli- ja runokokoelmia. Vuodelta 2004 on näytelmä The Songmaker's Chair. Wendt sai vuonna 2012 Pääministerin palkinnon kirjallisista saavutuksista fiktiokategoriassa, ja hän sai Uuden-Seelannin ritarikunnan arvon vuonna 2013. Hänen elämäntarinaansa kuvattiin dokumentissa The New Oceania vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:Samoalaiset kirjailijat Luokka:Runoilijat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaljumäntykukka

Kaljumäntykukka (Hypopitys hypophegea) on mäntykukkien sukuun ja kanervakasvien heimoon kuuluva laji. Toisinaan se luokitellaan kangasmäntykukan alalajiksi. Kaljumäntykukan kukinto on yleensä täysin karvaton (kangasmäntykukalla harvakarvainen) ja kukan teriö on aavistuksen pulleamman muotoinen. == Lähteet == Luokka:Mäntykukat
Jonglööri (albumi)

Jonglööri on suomalaislaulaja Johnnyn vuonna 1973 julkaistu viides ja viimeinen studioalbumi. == Kappaleet == *Kaikki sanoitukset Vexi Salmi A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # Johnny: Jonglöörit-albumin takakannen tiedot (CBS S 65895). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset albumit Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Vexi Salmen tuottamat albumit
Ardisia

Ardisia on kasvisuku, joka kuuluu esikkokasveihin. Se on heimon runsaslajisin suku, joka sisältää 726 lajia puuvartisia kasveja. Niitä esiintyy trooppisilla ja lämpimillä alueilla Amerikassa, Keski-Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa. == Lajeja == * ardisia eli tulikorallimarja (Ardisia crenata) * hehkukorallimarja (Ardisia japonica) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Esikkokasvit
Aadolf Tikkanen

Adolf Tikkanen (19. toukokuuta 1851 Paltamo – 27. tammikuuta 1916 Kuluntalahti)Kuolinilmoitus, Maanviljelijä, kunnan esimies Adolf Tikkanen, Kaikuja Kajaanista, 1916, No 12, sivu 1, julkaistu 1.2.1916 oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Maanviljelijä, kunnallismies Aadolf Tikkanen Kajaanin maalaiskunnasta oli talonpoikaissäädyssä Kajaanin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Tikkasen puoliso oli Matilda (o.s. Piirainen). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Aatu Matinpoika Tikkanen, GENi Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Keskustan terveysasema (Lohja)

Keskustan terveysasema on länsiuusimaalaisessa Lohjan kaupungissa sijaitseva terveysasema. Terveysaseman yhteydessä toimii Huslabin laboratorio. Lohjan keskustan terveysasema palvelee kolmena arkipäivänä (ma, ti, to) kello 8-16, keskiviikkoisin ja perjantaisin kello 8-14. Kiireellisestä hoitoa tarjoaa ympärivuorokautisesti Lohjan sairaalan yhteispäivystys (Sairaalatie 8, B-ovi, Lohja). Virka-ajalla palvelun antaa samoissa tiloissa toimiva Lohjan terveyskeskuksen akuuttipäivystys (arkisin kello 8-16). Ennen yhteispäivystykseen saapumista tulisi soittaa Päivystysavun palvelunumeroon (116 117), hätätilanteissa luonnollisesti yleiseen hätänumeroon (112). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lohjan keskustan terveysaseman sijainti: Ojamonkatu 36, Lohja (karttapalvelu.lohja.fi) *Lohjan kaupunki: Keskustan terveysasema (suomi.fi) Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Viitapihlaja-angervo

Viitapihlaja-angervo (Sorbaria sorbifolia) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, pihlaja-angervojen (Sorbaria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kotoisin keskisestä ja itäisestä Aasiasta, mutta sitä kasvatetaan yleisesti koristekasvina. Viitapihlaja-angervo on kesävihanta pensas, joka kasvaa noin 150–250 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat parilehdykkäiset ja muistuttavat pihlajien (Sorbus) lehtiä, mihin lajin tieteellinen nimikin viittaa. Viitapihlaja-angervon kukintona on muodoltaan pyramidimainen latvaterttu, jossa on tiiviisti paljon pieniä ja valkoisia kukkia. Viitapihlaja-angervo kukkii alkukesällä kesä–heinäkuussa. Viitapihlaja-angervoa kasvatetaan yleisesti koristepensaana. Se sopii täyteen auringon valoon, multavalle sekä hyvin vettä läpäisevälle kasvupaikalle. Viitapihlaja-angervo saattaa levitä voimakkaasti juurivesojen kautta. Suomessa viitapihlaja-angervoa tavataan puutarhakarkulaisena monin paikoin ympäri maata, harvinaisimmin Lapissa. Paikoittaisesti Etelä- ja Keski-Suomessa viitapihlaja-angervo on jo melko yleinen. Viitapihlaja-angervo lisättiin Suomessa vuonna 2023 kansalliseen vieraslajiluetteleoon. Alkaen 15. toukokuuta 2025 sen kasvatus, hallussapito, maahantuonti, myynti tai ympäristöön päästäminen on Suomen alueella kielletty. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Viitapihlaja-angervo (Sorbaria sorbifolia) * Trees and Shrubs Online: Sorbaria sorbifolia * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sorbaria sorbifolia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sorbaria sorbifolia * Flora of North America: Sorbaria sorbifolia * Flora of China: Sorbaria sorbifolia Luokka:Pihlaja- angervot
Triduum sacrum

Triduum sacrum (latinaa, kolme pyhää päivää, triduum paschale) on yhteisnimitys hiljaisen viikon kolmelle viimeiselle päivälle, kiirastorstaille, pitkäperjantaille ja hiljaiselle lauantaille. Sillä voidaan tarkoittaa myös ajanjaksoa kiirastorsain iltamessusta pääsäispäivän iltaan. Nämä kolme päivää johtavat pääsiäisyön messuun, pääsiäisen keskeiseen tapahtumaan. Kiirastorstain keskeinen aine on Jeesuksen ja hänen opetuslastensa viimeisestä yhteisestä ateriasta ja pyhän ehtoollisen asettamisesta. Kiirastorstain jumalanpalveluksen päätteeksi kirkon alttari voidaan riisua liturgisista esineistä ja vaatteista. Alttarin riisuminen aloittaa ristin ja ylösnousemuksen pääsiäisen, pääsiäispäivän iltaan jatkuvan kolmen päivän juhla-ajan (triduum sacrum), joka ilmaisee Kristuksen ristinkuoleman ja ylösnousemuksen yhteenkuuluvuuden. Pitkäperjantain aiheena on Jeesuksen kuolemaan liittyvien tapahtumien seuraaminen. Iltapäivällä, kello 15 voidaan viettää Jeesuksen kuolinhetken muistoa Pitkäperjantain iltajumalanpalvelus on perinteisesti omistettu Jeesuksen hautaamiselle. Hiljainen lauantai (Pääsiäisaatto) on kirkoissa nimensä mukainen päivä. Päivän aihe on Kristus haudassa ja tuonelassa. Päivä on perinteisesti ollut hiljainen, vailla mitään kirkollisia toimituksia ja jumalanpalveluksia. Kirkko, seurakunta on toimettomana ja voimattomana, koska Kristus on kuollut ja haudattu. Kirkollisia toimituksia ei suositella pidettavaksi pitkaperjantaina, ei myoskaan hiljaisena lauantaina. Triduum päättyy pääsiäisyön messuun. Sitä voi edeltää hiljainen pääsiäisyön vigilia, joka valmistaa pääsiäisyön messuun. Messun keskeisinä aiheina ovat pääsiäiskynttilän sytyttäminen, joka kuvaa nousevaa aurinkoa ja kuoleman pimeyden väistymistä, Vanhan testamentin pääsiäiskertomukset, kasteen muistaminen ja mahdollisesti kasteen toimittaminen sekä ja tapahtumat pääsiäisaamuna tyhjällä haudalla, mihin liittyy ehtoollisen viettäminen. == Aiheesta muualla == Paavi Benedictus XVIːn puhe kolmen pyhän päivän (sacrum triduum) merkitystäː .https://katolinen.fi/paasiaistriduum-paasiaisen-kolme- pyhaa-paivaa/ == Lähteet == Luokka:Hiljainen viikko Luokka:Pääsiäisen jumalanpalvelus
Selma Burke

Selma Hortense Burke (31. joulukuuta 1900 Mooresville – 29. elokuuta 1995 New Hope) oli yhdysvaltalainen, taustaltaan afroamerikkalainen kuvanveistäjä. http://www.womenshistory.org/education-resources/biographies/selma-burke https://www.blackpast.org/african-american-history/burke-selma- hortense-1900-1995/ Burke syntyi kymmenenlapsisen perheen seitsemänneksi lapseksi. Isä työskenterli metodistipappina ja hankki lisäansioita rautateiltä ja risteilyaluksilta. Burke muovaili savesta pieniä hahmoja jo pikkulapsena ja havaittuaan tyttärensä lahjat, isä kannusti häntä taideopintoihin. Burke opiskeli kuitenkin ensin sairaanhoitajaksi ja valmistui vuonna 1924. Burke muutti New Yorkiin 1920-luvulla ja sai töitä Otis-hissiyhtiön perijättäjären, Amelia Waringin, hoitajana. Waring auttoi Burkea tämän pyrkimyksissä päästä New Yorkin taidemaailmaan. Burke liikkui piireissä, joita kutsutaan Harlemin renessanssiksi. Heihin kuului kirjailijoita ja kuvataiteilijoita ja Burkella oli romanssi kirjailija Claude McKayn kanssa. Pariskunta ei avioutunut ja suhde oli lyhyt ja myrskyisä. Waringin kuoltua Burke omistautui pelkästään taiteelle. Kuvanveistoa Burke opiskeli Sarah Lawrence Collegessa ja ansaitsi opiskelurahat taidemallina. Hän matkusti kahdesti Eurooppaan ja opiskeli Henri Matissen ja Aristide Maillolin oppilaana Pariisissa. Nousevaa kansallissosialismismia pelästynyt Burke palasi New Yorkiin ja työskenteli nuorten taideopettajana. Vuonna 1940 hän avasi nimeään kantaneen kuvanveistokoulun New Yorkiin ja valmistui taiteen maisteriksi. Hän liittyi ensimmäisenä naisena merivoimiin vuonna 1942. http://www.blackpast.org/african-american-history/burke-selma- hortense-1900-1995/ Ollessaan merivoimissa Burke sai tilauksen. Hänen piti tehdä muotokuva Franklin D. Rooseveltista. Burken valmistama pronssimuotokuva on esikuva nykyään kolikoissa olevalle muotokuvalle. Lisäksi hän veisti myös Duke Ellingtonin , Mary McLeod Bethunen ja Calvin Coolidgen muotokuvat. http://www.blackpast.org/african-american-history/burke-selma- hortense-1900-1995/ http://archive.seattletimes.com/archive/?date=19950901&slug;=2139370 Avioliiton Burke solmi vuonna 1949 arkkitehti Herbert Kobben kanssa. He muuttivat New Hopeen, Pennsylvaniaan. Mies kuoli vuonna 1955. Burke jäi asumaan New Hopeen loppuiäkseen. Hän työskenteli nimeään kantaneessa taidekeskuksessa vuoteen 1981 saakka. Viimeisen teoksensa Martin Luther Kingiä esittävän patsaan hän sai valmiiksi vuonna 1980. Presidentti Jimmy Carter antoi Burkelle tämän elämäntyöstä tunnustuspalkinnon vuonna 1979 ja hänelle myönnettiin Spelman Collegen ja Livingston kollegen kunniatohtorin arvonimet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://web.archive.org/web/20110907041426/http://www.octobergallery.com/artists/burke.htm Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Beile Ratut

Beile Ratut (s. 1972 Suomi) on suomalais-saksalainen kirjailija, joka kirjoittaa saksaksi. Ratut on opiskellut taloustiedettä, kirjallisuutta ja pohjoismaisia kieliä Suomessa ja Saksassa.Beile Ratut. Literaturport. Literarische Colloquium Berlin. Hän on julkaissut kaunokirjallisuutta ja esseitä. Ratut asui pitkään Saksassa Frankfurt am Mainin lähistöllä, ja vuodesta 2015 hän on asunut perheineen Suomessa. Hänen teoksiaan ei ole julkaistu suomeksi. ==Teoksia== * Das schwarze Buch der Gier: Roman. Ruhland Verlag, Bad Soden 2013. ISBN 978-3-88509-102-8 * Nachhall: Roman. Ruhland Verlag, Bad Soden 2014. ISBN 978-3-88509-105-9 * Welt unter Sechs: Erzählungen. Ruhland Verlag, Bad Soden 2015. ISBN 978-3-88509-120-2 * Kompendium des Übermenschen: Essay. Ruhland Verlag, Bad Soden 2017, ISBN 978-3-88509-130-1 * Das Fanal des Ego auf den Stufen zur Kirche: Essay. Ruhland Verlag, Bad Soden 2019. ISBN 978-3-88509-170-7 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Beile Ratutin sivusto. * „Moral hat sich verselbstständigt.“ Beile Ratut im Gespräch mit Christiane Florin. Deutschlandradio 19.4.2018. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Randy Parton

Randel Huston Parton (15. joulukuuta 1953 Sevierville, Tennessee – 21. tammikuuta 2021 Roanoke Rapids, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja liikemies. == Elämä ja ura == Randel "Randy" Parton oli kahdeksas kahdentoista lapsen katraassa. Hänen vanhempansa olivat Avie Lee Caroline (o.s. Owens; 1923–2003) ja Robert Lee Parton Sr. (1921–2000). Hänen vanhempia sisaruksiaan ovat Dolly ja Stella Parton. Laulaja ja näyttelijä Rachel Dennison on hänen nuorempi sisarensa. Parton levytti Dave Logginsin sävellyksen "Roll On (Eighteen Wheeler)" 1982. Alabama-yhtye puolestaan levytti sen 1984. Randy Parton soitti kitaraa ja bassoa useita vuosia Dolly Partonin yhtyeessä ja duetoi tämän kanssa 1980 kappaleella "Old Flames Can't Hold a Candle to You." Vuonna 1984 Randy Parton lauloi komediaelokuvan Rhinestone soundtrack-albumilla; Dolly-sisko näytteli elokuvan naispääosan. Randy Partonilla oli teatteri, Randy Parton Theater, Roanoke Rapidsissa. Hän toimi sen johtajana ja myös näytteli siellä. Teatteri menestyi heikosti, ja Parton luopui siitä. Uudeksi nimekseen teatteri sai Roanoke Rapids Theater. == Diskografia == *There Was a Dream (1978) *Shot Full of Love (1981) *America, From Where I Stand (1991) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Gustaf Avellan

Gustaf Avellan (6. heinäkuuta 1822 Turku – 27. lokakuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka sai valtioneuvoksen arvon. Gustaf Avellanin vanhemmat olivat laamanni Karl Fredrik Avellan ja Klara Federley. Avellan pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1840 ja suoritti tuomarintutkinnon 1849 ja suuremman kameraalitutkinnon 1850. Varatuomarin arvon hän sai 1852. Avellan oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1849, senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri 1850, senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1853, kopisti 1855, kanslisti 1861, kirjaaja 1863, yleisen kanslian protokollasihteeri 1863, oikeusosaston protokollasihteeri 1869 ja talousosaston siviilitoimituskunnan esittelijäsihteeri 1873. Hän erosi senaatin palveluksesta 1887, jolloin hän sai myös valtioneuvoksen arvon.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Avellan. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 12.3.2021. Avellan toimi porvarissäädyn valisemana notaarina Tammikuun valiokunnassa 1862, samoin kuin säädyn notaarina valtiopäivillä 1863–1864. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Stella Parton

Stella Mae Parton (4. toukokuuta 1949 Sevierville, Tennessee) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän levytti 1970-luvulla erinäisiä menestyskappaleita, kuten "I Want to Hold You In My Dreams Tonight". Lisäksi hän on näytellyt muutamassa elokuvassa, kuten Coat of Many Colors. == Elämä ja ura == Stella Parton on kuudes kahdentoista lapsen katraassa. Hänen vanhempansa olivat Avie Lee Caroline (o.s. Owens; 1923–2003) ja Robert Lee Parton Sr. (1921–2000). Stella Partonin sisaruksia ovat muusikot Dolly Parton ja Randy Parton sekä näyttelijä Rachel Dennison. Partonin esikoisalbumi In The Garden ilmestyi 1967. Se oli gospel-tuotanto Stella Partonin ja hänen sisartensa Willadeenen ja Cassien sekä heidän äitinsä kanssa. Vuonna 1975 Stella Parton perusti levy-yhtiön Soul, Country and Blues, ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa I Want to Hold You in My Dreams Tonight. Albumin nimikkosävellys menestyi erinomaisesti, ja 1976 Parton teki levytyssopimuksen Elektran kanssa. Syntyi kolme albumia: Country Sweet (1977), Stella Parton (1978) ja Love Ya (1979). Parton jätti Elektran 1980, ja hänen yleisönsuosionsa hiipui. Hän jatkoi levylaulajan uraansa, ja vuoteen 2018 mennessä hän oli julkaissut 22 albumia. Vuonna 1984 Stella Parton duetoi Kin Vasseyn kanssa Rhinestone-komedian soundtrack-albumilla. Dolly Parton näytteli elokuvan naispääosan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Gustaf Bergh

Carl Gustaf Bergh (30. syyskuuta 1816 Sortavala – 23. lokakuuta 1896 Kajaani) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Carl Gustaf Berghin isä oli Gustaf Berg. Carl Gustaf Bergh kävi alkeiskoulun Sortavalassa ja muutaman vuoden kymnaasia Porvoossa, mutta ryhtyi sitten harjoittamaan liiketoimintaa. Hän muutti Kajaaniin 1838, alkaen siellä appensa liikekumppaniksi. Bergh harjoitti sekä tukku- että vähittäiskauppaa, mutta oli samalla raati- ja kunnallismies sekä maanviljelijä. Hän oli kaupungin huomattavimpia porvareita. Bergh oli porvarissäädyssä Kajaanin kaupungin edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä hän oli talousvaliokunnan varajäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Rachel Dennison

Rachel Ann George (aik. Dennison, o.s. Parton; 31. elokuuta 1959 Franklin, Tennessee) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. 1980- ja 1990-luvuilla aktiiviuransa tehnyt Dennison tunnetaan myös Dolly Partonin nuorimpana siskona. == Elämä ja ura == Rachel Parton Dennison on nuorin kahdentoista lapsen katraasta. Hänen vanhempansa olivat Avie Lee Caroline (o.s. Owens; 1923–2003) ja Robert Lee Parton Sr. (1921–2000). Rachel Partonin ensimmäisen puolison sukunimi on Dennison ja toisen George. Dolly Partonin ohella hänen tunnettuja sisaruksiaan ovat Randy Parton ja Stella Parton. Rachel Dennison näytteli vuosina 1982–1988 televisiosarjassa 9 to 5 sihteeri Doralee Rhodesin roolin. Sarja perustuu saman nimiseen elokuvaan, jossa Dolly Parton tekee pääroolin, ja se kuvattiin studioyleisön edessä. Viimeisen kerran Dennison näytteli 1999 sarjan Bravo Profiles jaksossa "Dolly Parton: Diamond in a Rhinestone World". Rachel Dennisonin studioalbumi Light Up The Night julkaistiin 1984. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franklin (Tennessee)

Franklin on kaupunki Tennesseessä Yhdysvalloissa. Se on piirikuntansa hallintokeskus. 1700-luvun lopulla perustetun Franklinin kehitys kärsi Yhdysvaltain sisällissodasta, ja kaupungin uusi nousu alkoi vasta 1980-luvulla. ==Maantiede== Franklin sijaitsee 185-kilometrisen Harpeth-joen varrella 36. pohjoisen leveysasteen tuntumassa Tennesseen keskiosassa Nashvillen metropolialueella. Etäisyys Nashvillen keskustasta on 30 kilometriä etelälounaaseen. Harpeth on Cumberland River -joen sivujoki. ==Historia== Franklin perustettiin 26. lokakuuta 1799, ja se sai nimensä tiedemies Benjamin Franklinin mukaan. Kaupungin perustajaksi on mainittu Abram Maury, Jr. (1766–1825). Franklinin kaupunki ja Williamsonin piirikunta olivat kukoistavan maataloutensa ansiosta Tennesseen vauraimpia seutuja sisällissotaan saakka. Sota tuhosi talouselämän, ja liittovaltion joukot miehittivät aluetta lähes kolme vuotta. Franklinin taistelu, The Battle of Franklin, käytiin 30. marraskuuta 1864, ja se oli sodan tuhoisimpia. Kaatuneiden lukumäärä oli noin 8 000\. Franklinin talouselämän toipuminen kesti peräti 120 vuotta. Mustien ja valkoisten väliset jännitteet vaivasivat kaupunkia, ja se jäi Nashvillen takamaaksi. Afrikkalaistaustaisia ihmisiä muutti pohjoisen teollisuuskaupunkeihin etenkin vuosina 1910–1940. Franklinin nousu alkoi Nashvillen imussa 1980-luvulla. Vuonna 1980 väkiluku oli noin 12 400, vuonna 2010 se oli noin 62 500. Tuolloisessa väestönlaskennassa afrikkalaistaustaisten osuus väestöstä oli noin kymmenesosa, valkoihoisiksi tilastoitiin noin 85 prosenttia. 2020-luvulle tultaessa Franklinin kaupunki ja Williamsonin piirikunta kuuluivat valtakunnan vauraimpiin. == Talous == Franklinin merkittäviä elinkeinoja ovat maatalous ja valmistava teollisuus. Matkailu on niin ikään tärkeä tulonlähde. Keskeinen maantieliikenteen väylä on Interstate 65. Maantiet U.S. Route 31 ja 431 risteävät Franklinissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *City of Franklin, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Tennesseen kaupungit
Inini

Inini oli Ranskan Guayanasta erotettu Ranskan siirtomaa vuosina 1930–1946. Vuosina 1951–1969 se oli erillinen arrondissementti. thumb|125px|left|Ininillä oli myös omat postimerkkinsä. Maronin sivujoesta nimensä saanut territorio käsitti noin 70 000 neliökilometrin laajuisen sademetsävyöhykkeen Ranskan Guayanan sisäosassa. Sen ulkopuolelle jäi vain kapea rannikkovyöhyke. Alueen perustaminen vuonna 1930 liittyi siirtomaaviranomaisten pyrkimykseen hallinnoida ja hyödyntää sisämaata, joka oli aikaisemmin jätetty oman onnensa nojaan. Ininin hallinnon johtajana toimi Ranskan Guayanan kuvernööri, mutta alueella oli oma budjettinsa eikä se ollut Guayanan yleisneuvoston alainen. Alueen väestö oli hyvin kirjavaa käsittäen ranskalaisia, ulkomaalaisia, intiaaneja ja mustaihoisia maroneja. Vuonna 1931 Ininissä oli 3 510 ja vuonna 1946 5 024 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Saint-Élie. Guayanasta tuli vuonna 1946 Ranskan merentakainen departementti, mutta Inini säilytti siirtomaa-asemansa vuoteen 1951 asti. Alue oli erillinen arrondissementti vuoteen 1969, jolloin se jaettiin viideksi kunnaksi. Vuosina 1931–1946 Ininissä toimi erityinen vankileirihallinto indokiinalaisia vankeja varten. Ensimmäinen, vuonna 1931 saapunut 535 vangin kuljetus jäi Ranskan vasemmiston painostuksesta myös viimeiseksi. Vapautetut vangit palautettiin kotimaahansa vuosina 1954–1963. Alueen luonnonvaroista hyödynnettiin kultaa ja jalopuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset siirtomaat Etelä- Amerikassa Luokka:Ranskan entiset siirtomaat Luokka:Ranskan Guayana
Ivalo (nimi)

Ivalo tai Ivalu on grönlantilainen ja tanskalainen naisen etunimi. Grönlannissa se on yksi kymmenestä suosituimmasta nimestä, mutta Suomessa se on varsin harvinainen: Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi Ivalo on annettu vuoden 2019 elokuuhun mennessä seitsemälle miehelle ja vain kuudelle naiselle. Tanskassa nimen sai 53 tyttöä vuonna 2010. == Nimen alkuperä == Nimi Ivalo on tanskalainen muotoIvalu bei nordicnames.de grönlantilaisesta nimestä Ivalu, jonka merkitys on "jänne, suonilanka" tai kuvaannollisesti "jänteikäs, elinvoimainen" ja se on näin ollen eri alkuperää kuin Suomen paikannimi Ivalo, joka on saanut nimensä Ivalojoesta (saameksi Avveeljuuhâ). == Tunnettuja Ivaloja == * Josephine Sophia Ivalo Mathilda, Tanskan prinsessa == Katso myös == * Inari (nimi) * Salla (nimi) == Lähteet == Luokka:Etunimet
Christine Dacremont

Christine Dacremont (s. 6. tammikuuta 1949 Sedan on uransa päättänyt ranskalainen ralliautoilija. == Ura == Dacremont osallistui urallaan kahdeksaan rallin MM-sarjan osakilpailuun, joista parhaaksi saavutukseksi jäi vuoden 1977 Monte Carlo -rallin kuudes sija Team Aseptogylin Lancia Stratoksella. Kahta Marokon rallia lukuun ottamatta Dacremont ajoi kaikki rallinsa joko Monacossa tai Korsikalla. Jokaisessa kisasassa hänellä oli eri kartanlukija ja tallitoverinaan toinen ranskalainen naiskuljettaja Marianne Hoepfner. Rallin EM-sarjassa Dacremont kilpaili urallaan seitsemässä osakilpailuista, joista vuoden 1974 Rallye Féminin Paris – Saint-Raphaël päättyi kilpailun voittoon. Lopetettuaan uransa vuoteen 1979 Dacremont palasi vielä kahteen Ranskan kansallisen sarjan kilpailuun vuonna 1984. Ralliautoilun ohella Dacremont kilpaili myös rata-autoilussa. Hän osallistui muiden muassa kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän voitti enintään 2-litraisten prototyyppien luokan yhdessä Marianne Hoepfnerin ja Michele Moutonin kanssa vuonna 1975. Dacremont voitti myös naisten luokan Tour de France autokilpailussa vuosina 1975 ja 1976. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norman Vincent Peale

Norman Vincent Peale (31. toukokuuta 1898 Bowersville, Ohio – 24. joulukuuta 1993 Pawling, New York) oli yhdysvaltalainen pappi ja kirjailija, joka tunnettiin positiivisen ajattelun edistäjänä. Hän työskenteli Marble Collegiate -kirkon pappina vuosina 1932–1984. Hän opetti myönteisen asenteen ja uskon itseensä olevan yhtä tärkeitä kuin usko Jumalaan. Peale ei käsitellyt syntiä ja katumusta, mikä toi hänelle kriitikoita kristillisistä piireistä. Presidentti Ronald Reagan myönsi hänelle presidentin vapaudenmitalin 1984. Hän kirjoitti 46 kirjaa. Peale valmistui Ohio Wesleyan Universitystä vuonna 1920, jonka jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta toimittajana ennen siirtymistään pappisuralle. Valmistuttuaan Bostonin yliopistosta vuonna 1924 hän siirtyi papiksi Brooklyniin. Kolmen vuoden kuluttua hän siirtyi Syracuseen suuremman seurakunnan papiksi ja oli ensimmäisiä radiossa oman ohjelmansa saaneita pappeja. Hän aloitti pitkän uransa Marble Collegiate -kirkon pappina vuonna 1932. Peale oli poliittiselta ajattelultaan konservatiivi. Hän vastusti John F. Kennedyä vuoden 1960 presidentinvaalissa, koska pelkäsi Vatikaanin pystyvän vaikuttamaan hänen kauttaan. Hän oli Richard Nixonin ystävä ja tukija jopa Watergate-skandaalin jälkeen. Peale oli 33. asteen vapaamuurari. == Suomennettuja teoksia == * 366 positiivista päivää: kannustavia ajatuksia vuoden jokaiselle päivälle * Elämänmyönteistä viisautta * Hyvä elämä: kuusi tienviittaa elämäsi avuksi * Myönteinen ajattelu: kuinka uudistan ja pidän yllä myönteisten ajatusten voiman * Myönteisen ajattelun voima * Ole oman onnesi seppä * Onnellisen elämän edellytykset * Sen teet mihin uskot * Turvallinen elämä * Tästä tulee hyvä päivä : elämänviisautta vuoden jokaiselle päivälle == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaamuurarit
Palácio da Alvorada

Palácio da Alvorada (portugalin ääntäminen: [paˈlasju da awvoˈɾadɐ]) on Brasilian presidentin virka-asunto Brasílian. Rakennus on listattu kansallisen historiallisen perinnön kohteeksi, ja se on ollut vuodesta 1987 Unescon maailmanperintölluettelossa Brasílian ainutlaatuisen kaupunkisuunnittelun ja arkkitehtuurin vuoksi. Kaupunkisuunnittelun on tehnyt Lucio Costa yhdessä Niemeyerin kanssa. Palácio da Alvorada sijaitsee Brasílian kansallisessa pääkaupungissa Paranoájärven reunalla sijaitsevalla niemimaalla. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Oscar Niemeyer, ja se rakennettiin vuosina 1957–1958 modernistiseen tyyliin. Se on ollut jokaisen Brasilian presidentin virka-asunto Juscelino Kubitschekista lähtien. Rakennuksessa suunnittelussa näkyy Le Corbusierin vaikutus Niemeyerin suunnittelutyöhön: betoninen pilari- laatta-järjestelmä, nauhaikkunat, tasakatto ja vapaa julkisivu eli ulkoseinät jotka eivät ole kantavia rakenteita, vaan ne ovat ikään kun ripustettu betonirunkoon. Raknnuksen symmetriset marmoripilarit heijastuvat ikkunalaseista ja altaista joissa on vettä. Pilareista on tullut Brasílian kaupungin symboli, joka toistuu kaupungin lipussa ja vaakunassa. Palácio da Alvoradan pinta-ala on noin 7000 m² ja siinä on kolme kerrosta, joista yksi on maan alla. Rakennuksessa tehtiin vuosina 2004–2006 suuri peruskorjaus. Tiedosto:Homologação do tombamento de obras do Niemeyer (34321040524).jpg|Palácio da Alvoradan edessä vesialtaan keskellä on Alfredo Ceschiattin veistos As Iaras. Tiedosto:2019 Conversa com a imprensa no Palácio da Alvorada.jpg|Palácio da Alvoradan julkisivua. Tiedosto:Palacio da Alvorada Banquet Hall.JPG|Palácio da Alvoradan juhlasali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Oscar Niemeyerin suunnittelemat rakennukset Luokka:Brasilian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Virka-asunnot
Lupaava nuori nainen

Lupaava nuori nainen () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Emerald Fennell. Carey Mulligan esittää pääosassa naista, joka hakee oman käden oikeutta parhaan ystävänsä puolesta, joka raiskattiin. Elokuva on Fennellin ensimmäinen pitkä elokuva. Muita pääosia esittävät Bo Burnham, Alison Brie, Clancy Brown, Jennifer Coolidge, Laverne Cox, Chris Lowell, Molly Shannon ja Connie Britton. Elokuva sekoittaa eri tyylilajeja, siinä on trillerin lisäksi yhteiskunnallisesti kantaaottavia teemoja. Lupaava nuori nainen sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 25. tammikuuta 2020. Se sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton ja erityisesti käsikirjoitus, ohjaus ja Mulliganin roolisuoritus saivat ylistystä. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2021 gaalassa, mukaan lukien paras elokuva, ohjaus ja naispääosa, voittaen lopulta Oscarin parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Elokuva sai myös neljä Golden Globe -ehdokkuutta. == Näyttelijät == == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Leena Virtanen Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm Ilmestyessään Lupaava nuori nainen sai hyvin positiivisen vastaanoton. Elokuvasivusto Rotten Tomatoesin mukaan 90 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvostelun. Elokuvaa kuvaillaan rohkean provokatiiviseksi, ajankohtaiseksi trilleriksi, ja Carey Mulliganin tähänastisen näyttelijäuran kohokohdaksi. Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Leena Virtanen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä. Virtanen pitää ohjaaja Fennellin tapaa hämmentää katsojaa "nerokkaana" ja Mulliganin pääosasuoritusta "hurjana". Virtasen mukaan Lupaavaa nuorta naista "voi katsoa monelta kantilta: romanttisena viihteenä, mustana komediana, lopulta ehkä eniten satiirina eikä vähiten trillerinä". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Perusturvakuntayhtymä Karviainen

Perusturvakuntayhtymä Karviainen on uusmaalaisten Karkkilan kaupungin ja Vihdin kunnan muodostama kuntayhtymä perusterveydenhuoltoa ja sosiaalitoimea varten. Yhtymän kotipaikka on Vihti. Kuntayhtymän alueella asuu noin 37 900 asukasta. Yhtymän palveluksessa on noin 550 henkilöä. Kuntayhtymän väestöstä noin 29 200 henkilöä asuu Vihdissä ja 8 700 Karkkilassa (2018). Suurin osa kuntayhtymän vastuulla olevista terveydenhuollon ja sosiaalitoimen palveluista toteutetaan ostopalveluina. Esimerkiksi kuntayhtymän vuoden 2020 talousarvion runsaan 132,1 miljoonan euron toimintakuluista yli 92,8 miljoonaa euroa oli budjetoitu palvelujen ostoon. "Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue alkaa tuottaa vihtiläisten terveys-, sosiaali- ja pelastuspalvelut ensi vuoden alusta lukien. Samalla meille tuttu Karviainen loppuu." Vihdin uutiset 20.1.2022 == Terveysasemat == Kuntayhtymän alueella toimii kaksi arkipäivisin avoinna olevaa julkisen palvelun terveysasemaa: Vihdin Nummelan terveysasema ja Karkkilan terveysasema. Virka-ajan ulkopuolella terveyskeskuspäivystystä tarjoaa yhteispäivystys Lohjan sairaalassa tai Hyvinkään sairaalassa. Terveysaseman tai tk-päivystyksen nimi Kunta Osoite Koordinaatit Lisätietoja (www-sivu) Nummelan terveysasema Vihti Nummenselkä 2, 03100 Nummela Lääkärien ja hoitajien vastaanotot , Päivystys Karkkilan terveysasema Karkkila Huhdintie 23-25, 03600 Karkkila Lääkärien ja hoitajien vastaanotot , Päivystys == Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Perusturvakuntayhtymä Karviainen: Karkkilan terveysasema (suomi.fi) * Perusturvakuntayhtymä Karviainen: Nummelan terveysasema (Vihti) (suomi.fi) Luokka:Karkkila Luokka:Vihti Luokka:Kuntayhtymät Luokka:Julkinen terveydenhoito Suomessa
Esko Hukkasen filmografia

Tämä on Esko Hukkasen filmografia. == Elokuvat == Vuosi Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva Rooli 1970 Herra hylje mies 1975 Simpauttaja Kuuno Taivainen 1976 Manillaköysi vääpeli 1977 Aika hyvä ihmiseksi ulos­otto­mies 1977 Minna valtuus­mies Miettinen 1980 Lompakko konduktööri 1984 Raw War 1984 Kun Hunttalan Matti Suomen osti kylän­mies 1985 Sininen imettäjä Paavo 1985 Painija painija 1986 Ursula hoito­laitoksen lääkäri 1986 Lumikuningatar narri 1987 Siriuksen vieraat Aatos Kärmes­hauta 1988 Anna-Liisa Anna-Liisan isä 1988 Ihmiselon ihanuus ja kurjuus hautajais­vieras 1989 Perintö Eelis 1990 Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari satama­vahti 1992 Pilkkuja ja pikkuhousuja Romponen 1993 Isoäiti helvetistä Carpelan 1993 Romanovin kivet Jukka "Jussi" Hilli 1994 Kaikki pelissä rauta­tie­työ­mies Hallikainen 1995 Kivenpyörittäjän kylä Ierikka 1995 Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma kukon omistava maalais­mies 1995 Pekko ja massahurmaaja kunnan­lääkäri Kaarlo Marttinen 1996 Pekko ja muukalainen kunnan­lääkäri Kaarlo Marttinen 1997 Pekko ja unissakävelijä kunnan­lääkäri Kaarlo Marttinen 2000 Kekkosen kaveri Ossi Väisänen 2002 Aleksis Kiven elämä J. L. Runeberg 2003 Tuulikaappimaa silmä­puoli saamelainen == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1967 Lapsuuteni 1977 Joulukalenteri Fransu-laukku 1983 Velipuolikuu useita 1986 Auf Achse 1986 Lyhyitä erikoisia Vilho Hunter 1988 Annan ja Vasilin rakkaus ajo­mies 1990 Kellarikaarti 1992–1993 Pari sanaa lemmestä Aaro 1993 Hobitit Tom Bombadil 1993–1995 Metsolat Veikko Tuutti 1994 Pudonneita vahti­mestari 1995, 1996 Akkaa päälle auto­lähetti / opettaja 1995 Hynttyyt yhteen Oskari Tahvanainen 1996 Elämän suola Armas Kunkainen 1996 Herkku & Partanen Tauno 1998 Tuliportaat Tenho Holopainen 1998–1999 Team Ahma sotilas­mestari Jaakko Ahma 2001 Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna Topias Romppainen 2006–2010 Lehmän vuosi Kullervo Väkeväinen == Aiheesta muualla == * * Luokka:Filmografiat
Nummelan terveysasema

Nummelan terveysasema on länsiuusimaalaisen Vihdin kunnan keskustaajamassa Nummelassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palveluista vastaa Vihdin ja Karkkilan yhteisesti omistama Perusturvakuntayhtymä Karviainen. Terveysaseman yhteydessä toimii Huslabin laboratorio. Terveysasema palvelee arkisin kello 8-16. Kiireellisestä terveyskeskuspäivystystä tarjotaan virka- ajan ulkopuolella Lohjan sairaalan yhteispäivystyksessä (Sairaalatie 8, B-ovi, Lohja). Vihtijärven asukkaita palvelee kuitenkin Hyvinkään sairaalan yhteispäivystys. Ennen yhteispäivystykseen saapumista tulisi soittaa Päivystysavun palvelunumeroon (116 117), hätätilanteissa luonnollisesti yleiseen hätänumeroon (112). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nummelan terveysaseman sijainti: Nummenselkä 2, Vihti (kartta.vihti.fi) Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Nummela Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Nathalie Guetta

Nathalie Evelyne Guetta (s. 9. syyskuuta 1958 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, jolla on takanaan myös kansainvälinen sirkusura. Hän on esiintynyt suomalaisillekin tutussa televisiosarjassa Isä Matteon tutkimuksia pappilan värikkäänä taloudenhoitajana Natalina Diotallevin osassa. Nathalie Guetta osallistui Ballando con stelle -kilpailuun (italialainen vastine sarjalle Tanssii tähtien kanssa) vuonna 2020. Perhetaustaltaan Nathalie Guettan isä on marokonjuutalainen Pierre Guetta. Nathalie Guettalla on kaksi tunnettua veljeä, dj David Guetta ja toimittaja Bernard Guetta.. Nathalie Guettan oli aviossa kuubalaisen Yudiel Sanchezin kanssa, mutta on eronnut. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Edvard Boehm

Christian (Kristian) Edvard Boehm (7. huhtikuuta 1816 Sortavala – 2. huhtikuuta 1870 Sortavala) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies. Christian Boehmin isä oli kauppias Tuomas Valentin Boehm ja puoliso Emilia Aurelia Wahlberg. Senaattori, kuvernööri Edvard Boehm, joka aateloitiin, oli heidän poikansa.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Boehm (von Boehm) Edvard. Viitattu 13.3.2021. Boehm oli porvarissäädyssä Sortavalan kaupungin edustaja valtiopäivillä 1863–1864. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Act One

Act One on skotlantilaisen progressiivisen rock yhtyeen Beggars Operan esikoisalbumi. == Kappaleet == === A-Puoli === # # # === B-Puoli === # # === Vuoden 1997 Remastered Edition CD Bonus Tracks === # # == Kokoonpano == * Martin Griffiths – laulu * Ricky Gardiner – kitara * Alan Park – urut, piano * Marshall Erksine – basso * Raymond Wilson – rummut == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/act-one-mw0000744578 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * One discogs.com -sivustolla * One progarchives.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1970 esikoisalbumit Luokka:Progressiiviset rockalbumit
Pontus Ludvig Dahlman

Pontus Ludvig Dahlman (1. lokakuuta 1812 – 10. maaliskuuta 1882 Tornio) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies. Dahlman oli proviisori, joka muutti Helsingistä Tornioon 1836 ja perusti sinne kauppaliikkeen. Hän oli Torniossa kunnallisraatimies ja Tornion kaupungin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä Dahlman oli valtiovarainvaliokunnan varajäsen. Naimaton Dahlman testamenttasi omaisuuttaan muun muassa Tornion kaupungin köyhäinhoitoa varten. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Carl Wilhelm Franck

Carl Wilhelm Franck (4. joulukuuta 1826 Nousiainen – 27. marraskuuta 1911 Naantali) oli suomalainen kauppias sekä liike-, kunnallis- ja valtiopäivämies. Franckin vanhemmat olivat nimismies Johan Franck ja Elsa Ulrika Lindeström. Hän omisti Nousiaisissa allodisäterin, mutta möi sen 1857 ja muutti Naantaliin. Hän oli siellä kauppias vuoteen 1886, Naatalin kylpylaitoksen perustaja vuonna 1863 ja kylpylän johtaja, samoin kuin perusti kaupungin lähelle polttimon ja oli myös Naantalissa kunnallisraatimies, maistraatin jäsen ja kaupungin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä Franck oli pankkivaliokunnan varajäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Ludvig Fabritius

Ludvig Fabritius -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Ludvig Fabritius (1648–1729), ruotsalainen diplomaatti * Ludvig Fabritius (1854–1933), suomalainen eläinlääkäri ja raviurheiluvaikuttaja.
Eemeli Korpivaara

Eemeli Korpivaara (11. helmikuuta 1883 Elimäki – 22. marraskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen sotaylituomari ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1903, matrikkelinumero 28477 Kuolleita, Lakimies, 01.01.1933, nro IV, s. 71, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOikeusneuvos Eemeli Korpivaara, Helsingin Sanomat, 23.11.1933, nro 316, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Korpivaaran vanhemmat olivat kauppias Viktor Knape ja Elisabet Suurtalo. Hän pääsi ylioppilaaksi Kotkan yhteiskoulusta 1903 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1909 ja ylemmän hallintotutkinnon 1910. Korpivaara sai varatuomarin arvon 1911. Eemeli Korpivaara oli Oulun kaupunginviskaalina 1912–1913, Viipurin hovioikeudessa eri viroissa vuodesta 1913 alkaen muun muassa hovioikeuden asessorina 1916–1917, ylisotaoikeudessa lainoppineena jäsenenä 1919–1920 ja sotaylioikeudessa nuoremapana sotaylituomarina 1920–1928. Hän oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1928–1930 ja oikeusneuvoksena 1930. Viimeksi Korpivaara oli lainvalmistelukunnassa II jaoston nuorempana ja vanhempana jäsenenä. Hän toimi myös sotilaslainsäädännön ja kansainvälisen oikeuden opettajana Kadettikoulussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Carl Grundfeldt

Carl Adolf Fredrik Grundfeldt (14. helmikuuta 1820 Vaasa – 17. helmikuuta 1883 Uusikaarlepyy) oli suomalainen kauppias ja liike-, kunnallis- ja valtiopäivämies. Grundfeldtin äiti oli Fredrika Carolina Boberg ja puoliso Pauline Lybeck.Geni: Carl Adolf Fredrik Grundfeldt. Viitattu 13.3.2121. Grundfeldt toimi ensin liikeapulaisena Porvoossa ja konttoristina Helsingissä. Uuteenkaarlepyyhyn hän muutti 1850 ja toimi siellä paitsi kauppiaana, myös laivanvarustajana, harjoittaen tuonti- ja vientikauppaa. Hän oli Ruotsin- Norjan ja Lyypekin varakonsuli, kaupungin raatimies ja Uudenkaarlepyyn edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Ensin mainituilla hän oli lakivaliokunnan varajäsen ja jälkimmäisillä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Pentti Hakkarainen (täsmennyssivu)

* Pentti Hakkarainen, suomalainen pankinjohtaja * Pentti Hakkarainen, suomalainen psykologi * Pentti Hakkarainen, suomalainen ortodoksinen kirkkoherra * Pentti Hakkarainen, suomalainen varhaiskasvatuksen professori