EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ulrik Rudenschöld

Ulrik Rudenschöld (29. kesäkuuta 1704 Tukholma – 6. huhtikuuta 1765 Tukholma) oli ruotsalainen valtion virkamies ja taloustieteilijä. Rudenschöld opiskeli Uppsalan yliopistossa ja toimi sen jälkeen kauppakollegion virkamiehenä. Vuonna 1746 hänet nimitettiin kollegion asessoriksi. Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi Rudenschöld valittiin vuonna 1740. == Matka Suomeen == Vuosina 1737–1738 Rudenschöld vietti puolitoista vuotta Suomessa. Hän kuului toimikuntaan, jonka tehtävänä oli laatia suunnitelmia maan kehnojen liikenneolojen parantamiseksi. Erityisesti tarkoituksena oli saada aikaiseksi uusia kulkukelpoisia vesireittejä sisämaasta rannikolle. Rudenschöld laati Suomessa tekemistään matkoista kaksi kertomusta. Vuonna 1738 julkaistiin Berättelse om Strömfallen och Producterna, med mera uti Kymmenegårds och Nylands Län (Kertomus Kyminkartanon ja Uudenmaan läänien koskista ja tuotteista ynnä muusta). Se käsittelee Hämeen, Uudenmaan sekä Savon vesistöjä ja niiden käyttöä kulkuyhtyksinä. Hän kuvailee teoksessa myös alueiden talouselämää. Kolme vuotta myöhemmin ilmestyi Berättelse om Landetz beskaffenhet uti Björneborgs och Tavastehus Läner (Kertomus Porin ja Hämeenlinnan läänien luonnosta), joka perustuu Rudenschöldin keväällä ja kesällä 1737 Porista Päijänteelle suuntautuneeseen matkaan. Päätelmänään hän toteaa, että Porin ja Päijänteen yhdistäminen vesväylällä olisi Suomen talouselämän kohentamisen kannalta paras vaihtoehto. Jälkimmäisessä matkakertomuksessaan Rudenschöld käsittelee eri paikkakuntien luonnonolojen ja historian lisäksi paikallisten asukkaiden elämää ja elinkeinoja. Rudenschöld kuvailee teoksessa yksityiskohtaisesti muun muassa Kokemäenjoen tokeilla tapahtuvaa lohenpyyntiä sekä Tammerkosken helmenkalastusta. Molemmat Rudenschöldin selonteot on julkaistu Suomessa vuonna 1899 sarjassa Todistuskappaleita Suomen historiaan, osa VI. Alkuosan suomennos, ”Kertomus koskista, tuotteista sekä muusta Kyminkartanon ja Uudenmaan lääneissä. (Alkuosa)”, on julkaistu Päijät-Hämeen tutkimusseuran vuosikirjassa 1988, s. 17–36. == Lähteet == *Forsius, Arno: "Ulrik Rudenschöld (1704–1765) ja hänen matkansa Suomessa vuosina 1737–1738" *Ulrik Rudenschöld Svenskt biografiskt handlexikon Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1704 syntyneet Luokka:Vuonna 1765 kuolleet
Kauhun pesä

Kauhun pesä () on vuonna 1973 julkaistu Don Sharpin ohjaama brittiläinen kauhutrilleri, jonka pääosissa ovat Christopher Lee ja Joan Collins. Sivuosissa ovat muun muassa Herbert Lom, Jane Birkin ja Robert Hardy. Kauhun pesän käsikirjoittivat Ed Brennan ja Joseph Van Winkle. James Hannah Jr. toimi tuottajana. Kauhun pesä sai ensi-iltansa Britanniassa vuonna 1973 ja Yhdysvalloissa toukokuussa vuonna 1974. ==Juoni== Tohtori Mandeville (Christopher Lee) ja hänen vaimonsa Sarah (Joan Collins) yrittävät löytää kaksi rahamatkalaukkua, jotka on piilotettu yhden hänen entisen potilaan suureen kiinteistöön. Kiinteistöllä on myös henkisesti epävakaa Andrew (Robert Hardy), joka alkaa saada takaumia murhiin, joista on vastuussa mielisairaalan entinen omistaja Edward (myös Hardy). ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1973 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996 – naisten turnaus

Naisten jalkapallon olympiaturnaus järjestettiin ensimmäistä kertaa Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisissa. Turnaus alkoi 21. heinäkuuta ja päättyi 1. elokuuta. Turnaukseen selviytyi kahdeksan vuoden 1995 mm-kilpailujen parasta maata, sillä aikaa karsintojen järjestämiseen ei ollut. Tämän vuoksi Afrikan ja Oseanian maita ei turnaukseen osallistunut. Ainoana poikkeuksena MM- turnauksesta olympialaisiin selviytyneiden joukossa oli Brasilian osallistuminen Englannin tilalla, sillä Englanti ei ollut KOK:n jäsen. Olympiakultaa voitti isäntämaa Yhdysvallat. == Alkusarja == === Lohko E === === Lohko F === == Pudotuspelit == {{Turnauspuu4 |28.7. - Athens| |3||2 |28.7. - Athens| |1||2 |1.8. - Athens| |1||2 |1.8. - Athens| |0||2 }} === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Loppusijoitukset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. ==Lähteet== Luokka:Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
Ephraim Graham

Ephraim Foster Graham (10. elokuuta 1881 Pinewood - 23\. joulukuuta 1962 San Antonio) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja ja olympiamitalisti. Graham osallistui Tukholman olympialaisissa 1912 sekä henkilökohtaiseen että joukkuekilpailuun. Hän oli henkilökohtaisessa kisassa kahdestoista ja sai joukkuekisasta pronssimitalin. == Lähteet == * Grahamin profiili sports- reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset kenttäratsastajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Alexander Munro (köydenvetäjä)

Alexander Munro (30. marraskuuta 1870 Stornoway - 3\. tammikuuta 1934 Stornoway) oli brittiläinen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Munro oli voittamassa Suur-Lontoon poliisin joukkueessa pronssia Lontoon olympialaisissa 1908 ja kilpaili myös Tukholman kisoissa 1912, joissa hän voitti 41-vuotiaana hopeaa. == Lähteet == * Munron profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Brittiläiset köydenvetäjät Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Alexander Munro

Alexander Munro voi viitata ainakin seuraaviin: * Alexander Munro, brittiläinen köydenvetäjä * Alexander Munro, brittiläinen kuvanveistäjä * Alexander Munro (1912-1986), skotlantilainen jalkapalloilija * Alexander Munro (1944-2009), skotlantilainen jalkapalloilija, edellisen poika * Alex Munro, skotlantilainen näyttelijä ja koomikko
Teo Sorri

Teo Sorri (14. helmikuuta 1930 Valtimo – 20. toukokuuta 2015) oli suomalainen Oulussa asunut kirjailija ja ammattiupseeri. == Henkilötietoja == Valtimolla syntynyt Teo Kalle Kalervo Sorri kävi keskikoulun ja suoritti opistoupseeritutkinnon. Kapteeni evp. Sorri oli paitsi kirjailija, myös freelance -toimittaja. Hän oli Kainuun Isa Asp -seuran varapuheenjohtaja, Pohjois-Suomen Historiallinen Yhdistyksen jäsen, Pohjois-Pohjanmaan Sotaveteraanien lehtitoimikunnan jäsen sekä Oulun Kansallisen Kulttuuriseuran hallituksen jäsen. Vuosina 2005-2008 hän toimi Suomen Tietokirjailijat -yhdistyksen Oulun nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Sorri kirjoitti juttuja päivä-, paikallis-, kaupunki-, ammatti-, erä- ja joululehtiin. Hän oli varsin tuottelias omakustanteiden julkaisija, hänen 17. teoksensa ilmestyi syksyllä 2012.Puolustusvoimain aliupseerit (matrikkeli), toim. Antti Saloila, Aliupseeriliitto ry, 1959 == Teoksia == * Nuuskakairan tarinoita, (1990). * Nuuskakairan tarinoita 2, (1991). * Silmälleen haudattu: kertomus Rovan Äijästä, Ratasjärven noidasta 1800-luvulta, (1994). * Taavetti ja Koljatti ja muita tarinoita Nuuskakairasta, Yliperältä ja metsänkin takaa, (1996). * Karhukuusikoissa ja lohiapajilla Sallan Lapissa, (1998). * Vienalainen pilvilinna. Jännittävä tapahtumasarja itsenäisyyttä tavoittelevassa Vienan Karjalassa 1920, (2001). * Ossi - huutolaispoika ja veteraani, (2003). * Nuuskakairan tarinoita 3, (2004). * Tarinoiden Syöte, (2007). * Kappisaappaat, (2008). * Syötteen poluilta ja polkujen varsilta, (2009). * Neljän sodan veteraani, (2012). == Mukana julkaisuissa == * Kansa taisteli - miehet kertovat -lehden Isänmaa pelastui -kokoelma, (1990). * Jatuli 22, (1992). Kemin Kotiseutu- ja museoyhdistys. Keisarintie: matkailuvaltti Kemi-Keminmaa- Torniolle?, ss. 112-132. * Jatuli 23, (1994). Kemin kotiseutu- ja museoyhdistys. Hyvä lukija -osio. * Katselmus yli pyytöjen -teos, (1995). * Jatuli 24, (1996). Kemin kotiseutu- ja museoyhdistys. Valmarinniemen mamssellimyllyn tarina, ss. 208-214. * Kotiseutuni Keminmaa, (1998). Toim. Marja Partanen, Liisa Kähkönen ja Teo Sorri. * Sutela Pauli: Kemissä, Peräpohjolassa ja Lapissa sotavuosina 1939-1945. Koottu Pauli Sutelan kirjoituksista, (1993). Toim. Teo Sorri. Kemin kotiseutu- ja museoyhdistys. == Lähteet == * Kirjailijan esittely (Viitattu 24.11.2012) * Kirjasammon kirjailijakuva (Viitattu 24.11.2012) * Pohjolan Sanomien juttu (Viitattu 24.11.2012) === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Otteita Tarinoiden Syöte -teoksesta (Kirjastovirma, Viitattu 24.11.2012) Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Ivan Vasilenko

Ivan Dmitrijevitš Vasilenko (, 20. tammikuuta 1895 Makejevka – 26. toukokuuta 1966 Taganrog) oli venäläinen lastenkirjailija. Ivan Vasiljenko syntyi kyläkirjurin perheeseen. Hän työskenteli opettajana ja liittyi kommunistipuolueen jäseneksi vuonna 1920. Vuonna 1938 ilmestyi Volšebnaja škatulka (”Taikalipas”), ensimmäinen osa Artjomka-pojan seikkailuista, jotka jatkuivat teoksissa Artjomka v tsirke (”Artjomka sirkuksessa”, 1940), Zakoldovannyi spektakl (”Noiduttu näytelmä”, 1950) ja Kultakengät (Zolotyje tufelki, 1958). Pienoisromaani Tähtipyörä (Zvezdotška, 1948) sai Stalin- palkinnon vuonna 1950. ==Suomennettuja teoksia== * Tähtipyörä: kertoelma. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952. * Artemka. Suom. Eira Haahti, Taisto Summanen ja Eino Kiuru. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961. * Kultakengät. Suom. Eino Kiuru ja Taisto Summanen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1961. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Kuiskaava kuolema

Kuiskaava kuolema (; myös The Night of the Askari, Der flüsternde Tod tai Whispering Death) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut saksalais-brittiläinen elokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Jürgen Goslar. Trillerin pääosissa ovat Christopher Lee, James Faulkner ja Sybil Danning. Elokuva perustuu Daniel Carneyn romaaniin The Whispering Death. Kuiskaava kuolema sai ensi-iltansa silloisessa Länsi-Saksassa 15. maaliskuuta 1976 Münchenissä. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 15. lokakuuta. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa helmikuussa 1978. == Juoni == Brittiläinen siirtomaan poliisi Rhodesiassa metsästää albiinoterroristia, joka raiskasi ja murhasi hänen morsiamensa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Vuoden 1976 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset toimintaelokuvat Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1976 saksalaiset elokuvat Luokka:Saksalaiset rikoselokuvat Luokka:Saksalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Levan Mchedlidze

Levan Mchedlidze (; s. 24. maaliskuuta 1990) on georgialainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Empolia. Urallaan 22-vuotias hyökkääjä on ehtinyt edustaa georgialaista Dila Goria sekä italialaisia Palermoa ja Empolia. Georgian maajoukkueessa hän on esiintynyt vuodesta 2007 lähtien. Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuoleman kumppani

Kuoleman kumppani () on Arne Mattssonin ohjaama ja tuottama ruotsalais- brittiläinen dramaattinen trillerielokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero, Bernice Stegers ja Clare Powney. Kuoleman kumppani sai ensi-iltansa Yhdysvaltojen New Yorkissa 7. elokuuta vuonna 1987. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1987 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1987 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1987 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat
Magnus Brenner

Mårten Magnus Wilhelm Brenner (21. toukokuuta 1843 Helsinki – 24. huhtikuuta 1930 Inkoo) oli suomalainen rehtori ja kasvitieteilijä. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Brennerin vanhemmat olivat kauppias Magnus Wilhelm Brenner ja Maria Katarina Häggström. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1861 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja opettajakandidaatiksi 1867 sekä filosofian maisteriksi 1869. Brenner oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1868–1873 ja Helsingin reaalikoulun matematiikan ja luonnonhistorian kollegana 1873–1896 kunnes hänet siirrettiin lakkautuspalkalle. Brenner toimi myös koulun rehtorina. Brenner rakennutti 1890-luvulla Helsingin Kaartinkaupunkiin Brennerin talon nimellä tunnetun asuinkerrostalon.Brennerin talo; Eteläranta 4. Unioninkatu 5; Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Brenner kuvasi useita uusia keltanolajeja. Hän oli 1876 kasvitieteilijänä mukana A. E. Nordenskiöldin retkellä Jeniseille. Hänen oppikirjaansa Flostisk handbok (1886) käytettiin pitkään ruotsinkielisissä oppikouluissa oppikirjana.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1464 Magnus Brenner oli naimisissa vuodesta 1884 Emilia Sofia Lindströmin (k. 1915) kanssa. Heidän poikiaan olivat kasvitieteilijä Widar Brenner, geologi Thord Brenner ja rehtori, maanviljelysneuvos Ola Brenner. == Julkaisuja == * Floristisk handbok för läroverken i Finland. Edlund, Helsingfors 1886 * Om de i Finland förekommande formerna af Linnés ursprungliga Juncus articulatus. Helsingfors 1888 * Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium-former. 2, Nordösterbottniska Hieracia. Acta Societas pro fauna et flora Fennica Vol. IX, 5. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1893 * Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium former. 3, Nyländska Piloselloidea. Acta Societas pro fauna et flora Fennica Vol. XII, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1894 * Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieracium-former. 4, Nyländska Hieracia jemte former från Lojo-trakten. Acta Societas pro fauna et flora Fennica 13, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1895 * Bidrag till kännedom af lichenologin i Finland 1673-1896 : kronologisk framställning af uppgifter rörande Finlands lafvar och den lichenologiska verksamheten i Finland. Helsingfors 1896 * Observationer rörande den nordfinska floran under adertonde och nittonde seklen, särskildt med afseende å kärlväxterna i Öster-Norrbotten, Nord-Österbotten och Kajanien. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 15, 4. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1897-1900 * Spridda bidrag till kännedom af Finlands Hieraciumformer. 5, Vestnyländska Hieracia. Acta Societas pro fauna et flora Fennica 16, 1. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1897-1900 * Slägterna Brenner i Finland jemte förgreningar utom landet. Helsingfors 1912 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Strange Clouds

Strange Clouds on yhdysvaltalaisen rap -artisti B.o.B:n toinen studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2012. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Dr. Luken tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Thord Brenner

Thord Johannes Brenner (1. helmikuuta 1892 Helsinki – 18. maaliskuuta 1949 Tukholma)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 20.3.1949, s. 4. oli suomalainen geologi ja professori. Brenner oli vuosina 1921–1948 Valtion rautateiden geoteknillisen toimiston esimies. Vuonna 1945 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston geologian dosentiksi ja vuonna 1949 hän sai viran teknillisen korkeakoulun pohjarakennusopin ja maarakennusmekaniikan professorina.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1465 Brenner väitteli filosofian tohtoriksi 1932.Uppslagsverket Finland Brennerin isä oli kasvitieteilijä Magnus Brenner. Kasvitieteilijä Widar Brenner ja maaviljelysneuvos Ola Brenner olivat hänen veljiään. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset geologit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Kesäyö (runo)

Kesäyö on Aaro Hellaakosken kirjoittama runo. Musiikin runoon on säveltänyt ainakin Heikki Sarmanto. Sarmannon säveltämä laulu on tallennettu vuonna 1977 Yleisradion kantanauhalle esittäjänään Lauluyhtye Fyrkka. Sovituksen Sarmannon sävellykseen on tehnyt Pentti Lasanen ja orkesteria johtaa Esko Linnavalli. Saksofonia soittaa Eero Koivistoinen. Sävellys kuullaan myös Sarmannon albumilla Syksy ja muita lauluja Maija Hapuojan laulamana.Maija Hapuoja: Kesäyö == Lähteet == * Nuotin vieressä, YLE Radio Suomi, 23. marraskuuta 2012, toim. Harri Tuominen. ===Viitteet=== Luokka:Aaro Hellaakosken runot Luokka:Vuoden 1977 kappaleet
Funny Man

Funny Man () on Simon Spracklingin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen kauhukomedia vuodelta 1994. Kauhukomedian pääosissa ovat Tim James, Christopher Lee ja Benny Young. ==Juoni== Levytuottaja Max Taylor (Benny Young) on juuri voittanut ränsistyneen vanhan kartanon salaperäiseltä Callum Chancelta (Christopher Lee) pokerissa. Juhlistaakseen tätä Max kutsuu perheensä ja liftarit kartanoon. Katkera Chance kostaa manamalla "Funny Manin" (Tim James), olennon, joka alkaa välittömästi teurastaa kartanossa olevia vieraita monilla eri kummallisilla tavoilla... ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Funny Man kuvattiin Englannin Southend-on-Sean kaupungissa, Essexissä. Funny Manin budjetti oli alhainen, vain 50 000 puntaa. Keskeisessä roolissa olevan Christopher Leen kohtaukset kuvattiin vain yhdessä päivässä. ==Julkaisu ja vastaanotto== Funny Man sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 1994. Kotimaan ensi-illan Funny Man sai 7. lokakuuta vuonna 1994. Funny Man oli ehdokkaana Fantasportossa International Fantasy -elokuvapalkintoon parhaasta elokuvasta (Simon Sprackling) vuonna 1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1994 brittiläiset elokuvat Luokka:Kauhukomediat
Kaspars Astašenko

Kaspars Astašenko (17. helmikuuta 1975 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto – 20. marraskuuta 2012) oli latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. ==Ura== Astašenko pelasi urallaan muun muassa 23 NHL-ottelua Tampa Bay Lightningin riveissä vuosina 1999–2001. Kotimaansa Latvian maajoukkueessa Astašenko pelasi kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Astašenkon viimeiseksi seuraksi jäi Suomen 2. divisioonassa pelaava uusikaarlepyyläinen Muik Hockey, jonka riveissä hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2011–2012. Suomessa Astašenko edusti urallaan myös SM-liigassa pelaavia Ilvestä sekä HPK:ta. Jälkimmäisen riveissä hän voitti lisäksi Suomen mestaruuden. Astašenko kuoli 20. marraskuuta 2012. Hän oli kuollessaan 37-vuotias. Kuolinsyyksi ilmoitettiin huumeiden yliannostus. Astašenko kärsi kiekkouransa aikana päihdeongelmista. Hänen NHL-uransa päättyi kiinnijääntiin heroiinin hallussapidosta syksyllä 2002. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Latvialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampa Bay Lightningin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Sophia Elisabet Brenner

Sophia (t. Sofia) Elisabet Brenner o.s. Weber (29. huhtikuuta 1659 Tukholma, Ruotsi − 14. syyskuuta 1730 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija. Hän oli ensimmäinen julkaissut ruotsalainen naisrunoilija. Hänen runonsa olivat ajankohtaan nähden poikkeuksellisen sujuvia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 1., palsta 1464 Hänen kielivalikoimaansa kuului useita kieliä, ja hän myös kirjoitti niillä. Brennerin sisällykseltään melko kuivakoiksi ja naiiveiksi sanonut runot ovat muotonsa puolesta aikaansa nähden harvinaisen sujuvia. Brenner kirjoitti runoja myös latinaksi, italiaksi, ranskaksi, saksaksi. Hän saavutti aikoinaan suurta mainetta sekä kotimaassa että ulkomailla. P. Hanselli julkaisi 1873 Brennerin Samlade poetiska dikter. Hänen puolisonsa oli suomalaissyntyinen taidemaalari ja muinaistutkija Elias Brenner.Brenner, Sophia Elisabeth, Tietosanakirja osa 1, palsta 1248, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Brenner opiskeli aikakauden naiseksi laajasti kieliä ja kirjoitti runoja latinaksi, italiaksi, ranskaksi ja saksaksi. Runot ovat poikkeuksellisen moitteettomia ja sujuvia, kieleltään melko huoliteltuja, ja häntä voi pitää yhtenä niistä, jotka parhaiten toteuttivat Georg Stiernhielmin koulukunnan ohjelmaa: on tehtävä jalostamattomasta äidinkielestä kuuliainen ajatusten työkalu. Häntä ylistettiin sekä kotimaassa että ulkomailla ja kiitettiin milloin "toiseksi Sapfoksi", milloin "laulun kymmenenneksi jumalattareksi". Osittain hänen suuri suosionsa tosin johtui siitä, että hän oli ensimmäinen ruotsalainen nainen, joka julkisesti omistautui runoudelle. Mutta hänen arkisten pohdintojen täyttämä, yleensä aleksandriinimittaan kirjoitetut runonsa sisältävät myös kaikessa kuivuudessaan ja mahtipontisuudessaan karoliinisen aikakauden hurskautta ja luottamusta ja ilmentävät aikakauden porvarisluokan naiiveja näkemyksiä. Morsiuskirjoituksiinsa hän sai toisinaan iloisemman sävyn. 1709 hän julkaisi Poetiske dikter, joka koostui pääasiassa hää-, hautajais- ja onnittelukirjoituksista (2. p. 1713; toinen osa ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1732), ja 1727 ilmestyi Vårs herres och frälsares Jesu Christi alldra heligaste pijnos historia, rijmvijs betraktad. P. Hanselli julkaisi 1873 Samlade poetiska dikter. "Kunniamummo" Brenner oli taitava ja vahva nainen ja kehui runoissaan olevansa 15 lapsen äiti. Poikiensa kautta hänestä tuli kolmen hengenviljelyn alalla maineikkaan suvun, Höijerin, Stenhammarin ja Fahlcrantzin, kantaäiti.Brenner, Sophia Elisabeth, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 4. palsta 103−104 ==Teokset== * Det Qwinliga Könetz rätmätige Förswar 1693 * Poetiske Dikter 1709 * Vårs Herres och Frälsares Jesu Christi alldra heligaste Pijnos Historia rijmvijs betraktad 1727 * Poetiske Dikter (toinen, laajennettu laitos) 1732. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Poetiske dikter 1, Litteraturbanken *Poetiske dikter 2, Litteraturbanken *Wår lärda skalde-fru och hennes tid Sophia Elisabet Brennerin ja häntä käsittelevän teoksen esittely Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1659 syntyneet Luokka:Vuonna 1730 kuolleet
Lou Lamoriello

Louis ”Lou” Lamoriello (s. 21. lokakuuta 1942 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen jääkiekkovaikuttaja. Taustaltaan hän on amerikanitalialainen. Hän toimii NHL-seura New York Islandersin jääkiekkotoiminnan johtajana. Vuodesta 1987 vuoteen 2015 hän oli New Jersey Devilsin toimitusjohtajana ja sen jälkeen kaksi kautta Toronto Maple Leafsin managerina. Lamoriello valittiin vuonna 2009 Hockey Hall of Fameen. Hän on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä toimitusjohtajista, ja hänen alaisuudessaan Devils on voittanut Stanley Cupin kolmesti. == Ura == Vuosina 1968–1983 Lamoriello valmensi Providence Collegen jääkiekkojoukkuetta . Toimitusjohtajana toimimisen lisäksi Lamoriello on toiminut kolmeen otteeseen Devilsin päävalmentajana, kaudella 2005–2006 Larry Robinsonin irtisanoutumisen, kaudella 2006–2007 Claude Julienin irtisanomisen jälkeen ja lopulta kaudella 2014–2015 irtisanottuaan Peter DeBoerin joulukuussa 2014. Lamoriello ilmoitti vetäytyvänsä Devilsin toimitusjohtajan paikalta toukokuun 4. päivä 2015, mutta ilmoitti jatkavansa Devilsin presidenttinä. === Toronto Maple Leafsissa ja New York Islandersissa === Heinäkuun 23. päivä 2015 hänet nimitettiin Toronto Maple Leafsin toimitusjohtajaksi. New York Islandersiin kesällä 2018 siirtynyt Lamoriello palkittiin kauden 2019–2020 parhaana toimitusjohtaja Jim Gregory General Manager of the Year Awardilla. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/islanders-lou-lamoriello-wins-2020-jim- gregory-gm-year-award/ Lamoriello voitti saman palkinnon myös kauden 2020–2021 päätteeksi. https://www.tsn.ca/new-york-islanders-lou-lamoriello-gm-of-the- year-1.1658809 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Immunologinen synapsi

Immunologinen synapsi eli immuunijärjestelmän synapsi on immunologiassa antigeeniä esittelevän solun ja imusolujen välinen rajapinta. Sen löysi National Jewish Medical and Research Centerissa Denverissä työskentelevä Abraham Kupfer. Samoihin aikoihin Daniel Davis ja Jack Strominger julkaisut osoittivat immuunijärjestelmän synapsin rakenteet erilaisissa lymfosyyteissä. Kupfer esitteli ensimmäisen havaintonsa vuonna 1995 Keystone Symposia tapahtumassa, ja hän osoitti kolmiulotteisen kuvan avulla immuunisolujen keskinäisen vuorovaikutuksen. Synapsin avainmolekyyli on T-solu reseptori ja sen vastinparina ovat MHC-proteiinit. Tärkeitä ovat myös LFA-1, ICAM-1, CD28 ja CD80/CD86. * c-SMAC (keski-SMAC), joka muodostuu θ isoformin proteiinikinaasi C: n, CD2, CD4, CD8, CD28, Lck ja Fyn. * p-SMAC (perifeerinen-SMAC) lymfosyytti-toimintaan liittyvä antigeeni-1 (LFA-1) ja solun tukirangan proteiini taliini ovat ryhmittyneet. * d-SMAC (distaalinen- SMAC) rikastettu CD43 ja CD45-molekyyleihin. Luokka:Immuunijärjestelmä
Keinosydän

Keinosydän tai tekosydän on pumppujärjestelmä, joka voidaan asentaa sydämen vaikeaa vajaatoimintaa sairastavalle potilaalle. Se ylläpitää verenkiertoa ja hapetusta ihmiskehossa vaihtelevia aikoja. Keinosydämen tarkoituksena on toimia sydämen tavoin ja pumpata verta elimistöön. Keinosydän asennetaan yleensä sydänongelmapotilaille pitämään heitä hengissä sydänsiirtoleikkaukseen saakka. Normaalisti keinosydämen saaneet potilaat elävät keskimäärin 100-500 päivää. Pisimmillään keinosydän on ollut potilaalla yhtämittaisesti 7 vuotta. Keinosydämiä valmistavat muiden muassa SynCardia ja Jarvik Heart. Ensimmäinen kokonainen keinosydän ihmiselle asennettiin Salt Lake City:ssä, Utahissa Yhdysvalloissa 2.12.1982. Potilas eli leikkauksen jälkeen 112 päivää. Suomessa ensimmäinen tapaus oli 18.1.1998. Vuonna 2008 täysin toimivan keinosydämen kehitti ranskalaisyhtiö Carmac. Se painaa 900 grammaa ja on suunniteltu kestämään noin viiden vuoden käytön. Sen kohdeyleisönä ovat pääasiassa ylipainoiset miehet. Keinosydän on peitetty biosynteettisillä aineilla hylkimisen estämiseksi. Se meni ensi kertaa käyttöön vuonna 2013, mutta potilas kuoli 75 päivän kuluttua käyttöönotosta. Carmacin laite on vasten aikaisemmin suunniteltuja siinä mielessä, että se ei ole tarkoitettu väliaikaisratkaisuksi kunnes toinen elin siirretään tilalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1900-luvun keksinnöt Luokka:Kardiologia Luokka:Implantit
Safari 3000

Safari 3000 on vuonna 1982 julkaistu Harry Hurwitzin ohjaama komediallinen seikkailuelokuva, jonka pääosissa ovat David Carradine, Stockard Channing ja Christopher Lee. Elokuvan tuotti Levy-Gardner-Laven-tuotantoyhtiö. ==Juoni== Toimittaja seuraa stunttikuljettajaa 3 000 mailin kilpailun ajan ympäri Afrikkaa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Safari 3000:n käsikirjoittajina toimi Jules V. Levy, Arthur Gardner ja Michael Harreschou. Levy ja Gardner olivat myös elokuvan tuottajina. Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Afrikassa. Christopher Lee on sanonut haastatteluissa, että osa hänen roolistaan poistettiin elokuvasta sen leikkausvaiheessa. ==Julkaisu== Safari 3000 -elokuvaa mainostettiin mainoslauseella "The race that drove Africa wild!" Safari 3000 julkaistiin kotimaassaan Yhdysvalloissa toukokuussa 1982. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa typerän huumorin siivittämäksi vauhtiseikkailuksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1982 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Autourheiluelokuvat
Ljubov Voronkova

Ljubov Fjodorovna Voronkova (, 30. syyskuuta 1906 Moskova – 20. tammikuuta 1976) oli venäläinen lastenkirjailija. Ljubov Voronkova syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli opettajakorkeakoulussa ja työskenteli maaseutulehtien toimituksissa. Voronkovan ensimmäinen lastenkirja ilmestyi vuonna 1940. Opettavaisten kertomusten lisäksi hän on kirjoittanut historia- aiheisia romaaneja. ==Suomennettuja teoksia== * Lumisade. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952. * Kulta- avaimet. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1953. * Aurinkoinen päivä. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. * Tytöt lähtevät kouluun. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. * Isosisko: kertomus. Suom. P. Kuikka. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. * Viikko. Suom. Maire Peterzens. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. * Sinihilkkainen tyttö. Suom. Marikki Makkonen. Porvoo–Helsinki: Werner Söderström, 1967. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
In the Valley of Elah

In the Valley of Elah on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2007. Sen ohjasi Paul Haggis. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == *In the Valley of Elah (2007) Rotten Tomatoes Luokka:Elokuvat Irakin sodasta Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat
Focke-Wulf Fw 187

Focke-Wulf Fw 187 Falke oli saksalainen Focke-Wulfin valmistama kaksimoottorinen raskas hävittäjä. Konetyyppi jäi esituotantovaiheeseen, ja sitä valmistettiin vain yhdeksän yksilöä, joista kuusi prototyyppejä. Tyyppi osallistui vain vähän sotatoimiin, sillä palveli vain Focke-Wulfin tehdasta suojanneessa yksikössä ja tuloksettomiksi jääneissä taistelukäyttökokeissa Norjassa. == Historia == Fw 187 Falken kehitys käynnistyi vuonna 1936, kun Focke-Wulf-tehtaan suunnittelija Kurt Tank alkoi suunnittelemaan uutta raskasta hävittäjää. Uuden tyypin voimalaitteiksi Tank kaavaili kahta 960-hevosvoimaista (716 kW) Daimler-Benz DB 600 -moottoria, joilla hän arvioi koneen saavuttavan 560 km/h huippunopeuden. Falkesta rakennettiin alkuun kaksi 680 hevosvoiman (507 kW) Junkers Jumo 210Da -moottoreilla varustettua prototyyppiä, joista toinen teki tyypin ensilennon kesällä 1937. Näitä seurasi neljä muuta prototyyppiä, jotka oli aseistettu kahdella 7,92 millimetrin konekiväärillä ja kahdella 20 millimetrin tykillä. Aseistuksen lisäksi myöhemmissä prototyypeissä oli ensimmäisiin verrattuna pidempi ohjaamon kuomu ja uudet moottorikehdot. Viimeinen prototyyppi oli varustettu myös tehokkaammilla DB 600A -moottoreilla. Prototyyppien kehitysvaiheen päätyttyä Falke eteni esituotantoon, kun Focke-Wulfilta tilattiin kolme konetta käsittänyt ja raskaammin aseistettu Fw 187A-0-esituotantosarja. Kone ei kuitenkaan koskaan edennyt sarjatuotantoon, ja sen palveluskäyttö rajoittui Focke-Wulfin Bremenin tehtaan suojaamiseen kesällä 1940, mistä koneet siirrettiin tuloksettomiksi jääneisiin taistelukäyttökokeisiin Norjaan sijoitetussa JG 77:n 13. lentueessa. == Tekniset tiedot (Fw 187A-0) == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Luftwaffe Resource Center - A Warbirds Resource Group Site - Focke Wulf Fw 187 *Focke-Wulf Fw 187 Falke (Falcon) Heavy Escort Fighter - History, Specs and Pictures - Military Aircraft Fw 187 Luokka:Saksalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1930-luvun hävittäjälentokoneet
Nordstan

Nordstan on Göteborgissa, Ruotsissa sijaitseva kauppakeskus. Se on yksi Pohjoismaiden suurimmista kauppakeskuksista 180 myymälällään, (Suomessa sijaitsevat Ideapark ja Itis ovat verrattuna isompia). Kauppakeskuksen pinta- ala on 320 000 neliömetriä, joka on jaettu yhdeksään, toisiinsa yhdistettyyn rakennukseen, joissa vähittäiskaupan ja ravintoloiden pinta-ala kattaa 70 000 neliömetriä. Kauppakeskuksen kattamat kadut ja aukiot kattavat yhteensä 8 000 neliömetriä. Nordstanin myymälät työllistävät yhteensä 6 000 ihmistä ja niiden yhteinen liikevaihto on yli 3,5 miljardia Ruotsin kruunua. Kauppakeskus valmistui vuonna 1972 ja sen omistaa tällä hetkellä AMF Fastigheter, Vasakronan sekä Hufvudstaden. ==Kuvagalleria== Kuva:Femman- panorama.jpg|Femmanin myymälä. Kuva:Nordstan Öst.JPG|Nordstan jouluisella sisustuksella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen nettisivu Luokka:Ruotsin kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Göteborgin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Göteborg
Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff

Enno Friedrich Wichard Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff (22. joulukuuta 1848 Markowitz, Posen – 25. syyskuuta 1931 Berliini) oli saksalainen kielentutkija. Hän oli 1900-luvun merkittävimpiä antiikintutkijoita ja kreikkalaisen filologian erityisosaaja. Wilamowitz oli sotilassukua, tilanomistajan poika. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Schulpfortan opistosta, opiskeli Bonnin yliopistossa 1867–1869 ja valmistui tohtoriksi Berliinin yliopistosta 1870. Opintojen jälkeen Wilamowitz palveli sotilaana Saksan-Ranskan sodassa (1870) ja matkusti Italiassa ja Kreikassa 1872–1874. Opintomatkan jälkeen hän siirtyi Berliiniin ja sitten vuosiksi 1876–1883 professoriksi Greifswaldin yliopistoon. Hän toimi professorina Göttingenissä 1883–1897 ja Berliinissä 1897–1922. Vaikka Wilamowitz oli ensi sijassa kirjallisuudentutkija, hänellä oli laajat tiedot myös muista tutkimusaloista, joita antiikintutkimuksessa käytetään. Hän tunsi klassisen kreikankielisen kirjallisuuden läpikotaisin ja pystyi siksi taitavasti yhdistelemään tietojaan ja luomaan uutta tiedettä. Wilamowitz kirjoitti esim. historiatutkimuksia, kirjallisuushistoriallisia teoksia ja filologisia julkaisuja. ==Valikoima julkaisuja== * Homerische Untersuchungen (1884) * Aristoteles und Athen (1893) * Griechisches Lesebuch (1902) * Staat und Gesellschaft der Griechen (1910) * Sappho und Simonides (1913) * Einleitung in die griechische Tragödie (3. p. 1921) * Pindaros (1922) * Hellenistische Dichtung (1924) * Kyrene (1928) * Der Glaube der Hellenen (1931–1932) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset antiikintutkijat Luokka:Saksalaiset filologit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Ivan Bebek

Ivan Bebek (s. 30. toukokuuta 1977 Rijeka, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2003 lähtien. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ivan Bebekin esittely Weltfussball-sivustolla Luokka:Kroatialaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Tuneld

Erik Tuneld (alun perin Tunelius, 22. lokakuuta 1709 Kila – 3. huhtikuuta 1788 Tjärstad) oli ruotsalainen maantieteilijä. Uppsalan yliopistossa opiskellut Tuneld työskenteli aluksi Ruotsin kansallisarkistossa. Vuonna 1738 hän ryhtyi kirjoittamaan pääteostaan Inledning til geographien öfver Sverige, jota kutsutaan myös nimellä Tunelds geographie. Kirjasta julkaistiin 1700-luvun aikana seitsemän uusintapainosta, joihin kaikkiin Tuneld teki lisäyksiä. Se ilmestyi vielä uusittuna laitoksena 1820-luvun lopulla. Teos sisältää myös laajat Suomea koskevat osuudet. Erik Tuneldilla oli merkittävä osa vuonna 1680 reduktion yhteydessä lakkautetun Kuopion kaupungin uudelleen perustamisessa. Hän piti jo unohdettua Kuopiota esillä teoksissaan, ja lopulta uusi Savon ja Karjalan läänin pääkaupunki perustettiin vuonna 1775 entisen Kuopion kaupungin paikalle. Kuopion lisäksi Tuneld nosti kirjoissaan Suomesta esille muun muassa Teljän muinaiskaupungin.Tapio Salminen: Joki ja sen väki – Kokemäen ja Harjavallan historia jääkaudesta 1860-luvulle. 2007. ISBN 978-952-99941-1-3. ==Lähteet== *Nordisk familjebok 1920 ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1709 syntyneet Luokka:Vuonna 1788 kuolleet
Mr Gay Sweden

Mr Gay Sweden on ruotsalainen homomiesten kauneuskilpailu. Sen järjestäminen aloitettiin vuonna 1999, ja vuodesta 2005 sen voittaja on edustanut maataan Mr Gay Europe -kilpailussa.Nyheter24: Mr Gay Sweden 2012 korades Kilpailun voittajiin on kuulunut Simon Forsberg (2010), joka on toiminut myös laulajana ja urheilijana. QX.se: QX coverboy Simon blev Mr Gay 2010Scandipop.co.uk: Melodifestivalen 2011: Our chat with Simon Forsberg! == Lähteet == Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen Mr- ja missikilpailut Luokka:Ruotsalainen kulttuuri
Matti Bergström (lääkäri)

Rudolf Alarik Matias (Matti) Bergström (1. maaliskuuta 1922 Teisko – 13. heinäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston fysiologian professori. Bergströmin vanhemmat olivat insinööri Carl Gustaf Bergström ja Stanislawa von Bleidorn. Hän tuli ylioppilaaksi 1941 (Svenska samskolan i Tammerfors) ja opiskeltuaan Helsingin yliopistossa valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1952. Lääketieteen tohtoriksi Bergström väitteli 1957, ja fysiologian dosentti hänestä tuli 1960. Helsingin yliopiston tehtävien lisäksi Bergström työskenteli 1950-luvun lopussa Puolustusvoimien psykofysiologisessa laitoksessa. Jatkosodassa hän toimi lentäjänä. Bergström oli 1963–1989 Helsingin yliopiston fysiologian professori. Hän tutki etenkin hermoston fysiologiaa. Hän on tunnettu tieteen popularisoija. Kirjoituksissaan hän pohtii varsinkin ihmisen aivojen toiminnan ja psyyken suhdetta. Teoksessaan Lapsi – viimeinen orjamme (1997) Bergström ottaa voimakkaasti kantaa lasten kohteluun yhteiskunnassamme. Hän kuvasi muun muassa, kuinka kaavamainen koulujärjestelmä heikentää lasten luovuutta. ==Teokset== * Aivojen fysiologiasta ja psyykestä. Taskutieto, 146. WSOY, 1979. ISBN 951-0-08796-3. * Uuden lukion psykologia: Toiminnan motiivit ja hermostollinen tausta, 3, 4. kurssi. Anneli Vilkko, Mirja Kalliopuska, Matti Bergström. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11828-1. * Minkä varassa jaksan elää. Toimittanut Salme Saure. Otava, 1983. ISBN 951-1-07644-2. * Vihreä teoria. WSOY, 1984. ISBN 951-0-12682-9. * Aivot ja evoluutio. Matti Bergström, Jorma Sauvala. Taskutieto, 169. WSOY, 1986. ISBN 951-0-12626-8. * Hjärnans resurser: En bok om idéernas ursprung. Jönköping: Seminarium, 1990. ISBN 91-86328-72-7. * Mustat ja valkeat leikit: Leikki, kaaos ja järjestys aivoissa. Suomentanut Ritva Liljamo. WSOY, 1997. ISBN 951-0-21791-3. * Lapsi - viimeinen orjamme (Barnet – den sista slaven, 1991). Suomentanut Ritva Liljamo. WSOY, 1997. ISBN 951-0-21790-5. * Politiikan aivot: Mahdollisuuspilvestä arvojen kautta ajatteluun. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta suomentanut Matti Kinnunen. Jyväskylä: Atena, 1999. ISBN 951-796-159-6. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset fysiologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Jaguar Lives

Jaguar Lives on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-espanjalainen rikos- ja toimintaelokuva, jonka on ohjannut Ernest Pintoff. Sen pääosissa ovat Joe Lewis, Christopher Lee ja Donald Pleasence. Sivuosissa ovat muun muassa Barbara Bach, Capucine ja Joseph Wiseman. Jaguar Livesin käsikirjoituksen on laatinut Yabo Yablonsky. Elokuvan tuottajina toimivat Derek Gibson, Sandy Howard ja Fred Weintraub. Jaguar Lives kuvattiin kokonaisuudessaan Espanjassa. Jaguar Lives sai ensimmäisen ensi-iltansa Alankomaissa 9. elokuuta vuonna 1979. Yhdysvalloissa elokuva ilmestyi teattereihin marraskuussa 1979. Espanjassa elokuva sai ensi-iltansa melkein vuotta myöhemmin 20. lokakuuta vuonna 1980. == Juoni == Maailman uusi kungfu- sankari (Joe Lewis) yrittää pysäyttää huumekauppiaat ja -jengit, ja auttaa pelastamaan maailma pahalta Adam Caine -nimiseltä konnalta (Christopher Lee). ==Näyttelijät== == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi kutsui elokuvaa tyhjänpäiväiseksi agenttipaukutteluksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1979 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Espanjalaiset elokuvat
Max Franz

Max Franz (s. 1. syyskuuta 1989 Weißbriach) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 supersuurpujottelussa kuudenneksi ja syöksylaskussa yhdeksänneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia syöksylaskussa ja oli supersuurpujottelussa kolmastoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli syöksylaskussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi. Franz kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 21:s Chamonix’n superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2012. Tammikuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Kitzbühelin supersuurpujottelussa. Helmikuussa 2015 hän oli toinen Saalbachin syöksylaskussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2016. Hän oli toinen Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2017. Saman vuoden joulukuussa hän oli Val Gardenassa toinen supersuurpujottelussa ja kolmas syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Franz voitti kaudella 2018–2019 Lake Louisen syöksylaskun ja Beaver Creekin supersuurpujottelun. Val Gardenan syöksylaskussa hän sijoittui toiseksi. Franz on voittanut Euroopan cupin syöksylaskukilpailun Wengenissä tammikuussa 2009. Hän on voittanut syöksylaskun Itävallan-mestaruuden 2011 ja 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ubaldesco Baldi

Ubaldesco Baldi (13. heinäkuuta 1944 Serravalle Pistoiese – 13. kesäkuuta 1991) oli italialainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa, jossa hän saavutti pronssisijan olympiahaulikossa.Ubaldesco Baldi Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Italialaiset ampujat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Nižnjaja Pjoša

Nižnjaja Pjoša () on kylä ja Pjošan maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirin länsiosassa Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Kylä sijaitsee Pjošajoen alajuoksulla, linnuntietä vajaa 20 kilometriä joen laskukohdasta Barentsinmeren Tšošanlahteen. Ympärillä aukeaa laaja tundra; Pjošajoen itäpuolista tundra-aluetta kutsutaan Timanin tundraksi. Aluetta kuvaavat jopa 200-300 metrin korkeuteen nousevat harjanteet (osa Timanin selännettä) ja lähes merelle ulottuvat metsälaikut. Pjošan kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 042 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Valtaosa väestöstä asuu Nižnjaja Pjošassa (2005: 800 as.); muita kyliä ovat Belušje (2005: 120 as.), Verhnjaja Pjoša (2005: 220 as.), Volokovaja (Volovsjaka, 2005: 260 as.), Volonga (2005: 60 as.) Enemmistö kunnan väestöstä on venäläisiä, joskin nenetsejä ja komeja asuu myös seudulla. Tieyhteydet alueella ovat puutteelliset, mutta Nižnjaja Pjošasta kulkee soratie Pjošajoen yläjuoksun suuntaan Verhnjaja Pjošaan (26 km) ja Volokovajaan (49 km); muut tiet samoin kuin yhteys Petšorajoelle tai sen takana sijaitsevaan Narjan-Mariin (linnuntietä 250 km) ovat heikompikuntoisia, lähinnä talvisin maastoajoneuvoilla tai moottorikelkalla liikennöitäviä reittejä. Nižnjaja Pjošaan on lentoja helikopterilla tai pienkoneella Arkangelista ja Narjan- Marista. Nižnjaja Pjošassa Zapolarje-kolhoosi, joka pitää myös poroja. Kylässä toimii hotelli. Kylän väestö harjoittaa kalastusta ja riekonmetsästystä sekä pitää karjaa ja lampaita. Myös marjojen ja sienten keruu on tärkeässä asemassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pjošan maalaiskunnan sivusto (peshapss.ru) *Pjošan maalaiskunta piirin sivustolla (zrnao.ru) *Nižnjaja Pjoša otmetšajet 180-letije (pomorie.ru) *180 let otmetilo selo Nižnjaja Pjoša (video) (newstube.ru) Luokka:Nenetsian kylät ja taajamat
Corridor of Mirrors

Corridor of Mirrors on vuonna 1948 julkaistu Terence Youngin ohjaama brittiläinen mysteerinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Eric Portman, Edana Romney ja Barbara Mullen. Corridor of Mirrorsin käsikirjoituksen laati Rudolph Cartier ja Edana Romney. Cartier toimi myös elokuvan tuottajana. Corridor of Mirrors pohjautuu Christopher Massien romaaniin. Draama sai ensi- iltansa kotimaassaan 14. maaliskuuta vuonna 1948. Yhdysvalloissa elokuva ilmestyi teattereihin 24. heinäkuuta 1948. Elokuva sai kahdenlaista kritiikkiä: yhdysvaltalaiset kriitikot sanoivat Corridor of Mirrorsin olevan syvällinen, ja brittiläiset kriitikot tyrmäsivät elokuvan tyhjäksi ja raskaaksi. Corridor of Mirrors tunnetaan nykyään parhaiten Christopher Leen elokuvadebyyttinä. Elokuva oli myös Terence Youngin esikoisohjaus. ==Juoni== Eric Portman näyttelee nykytaiteilija Paul Manginia, joka yleensä elää menneisyydessä. Hän on ympäröinyt itsensä renessanssiajan taiteella, ja hänellä on pakkomielle ajatukseen, että hän ja hänen ystävätär Mifanwy Conway (Edana Romney) ovat rakastavaisten reinkarnaatioita. Portmanin harhaluulot lopulta johtaa murhaan... ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1948 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Terence Youngin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Pick N Pay

Pick N Pay on vuonna 1995 Raumalla perustettu suomalainen, perheomisteinen päivittäistavarakauppa. Yrityksellä on kolme myymälää: Rauman 1995 avatun myymälän lisäksi vuonna 2002 avattu myymälä Porissa sekä 2019 avattu myymälä Huittisissa. Yritys työllistää noin 80 henkilöä. Porin myymälän yhteydessä on myös muita liikkeitä, kuten parturi-kampaamo ja kukkakauppa. Rauman liikkeen yhteydessä toimii, Mehiläinen, AsemaFysio, Eläinlääkäriasema Evidensia, kukkakauppa, parturi-kampaamo sekä metsästys- kalastus- ja retkeilykauppa Sissos. Keväällä 2016 Pick N Pay avasi myös verkkokaupan, jonka tilaukset toimitetaan Rauman myymälän varastosta. ==Lähteet== * Fonecta Finder ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset elintarvikekaupat Luokka:Raumalaiset yritykset
Hiuskarvan varassa (elokuva)

Hiuskarvan varassa (; myös Hot Money Girl tai Rhapsodie in Blei) on vuonna 1959 julkaistu Alvin Rakoffin ohjaama brittiläis-saksalainen seikkailu-/rikoselokuva, jonka pääosissa ovat Eddie Constantine, Dawn Addams, Marius Goring ja Christopher Lee. Hiuskarvan varassa perustuu Jeffrey Dellin näytelmään, jonka pohjalta Jack Andrews laati käsikirjoituksen. Hiuskarvan varassa sai ensi-iltansa toisessa kotimaassaan Länsi-Saksassa 21. heinäkuuta vuonna 1959. Suomessa elokuva ilmestyi teattereihin 9. lokakuuta vuonna 1959. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan lokakuussa vuonna 1962. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1959 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset seikkailuelokuvat Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1959 saksalaiset elokuvat Luokka:Saksalaiset rikoselokuvat
Punasilmä

Punasilmä on valoilmiö, joka syntyy kirkkaan valon heijastuessa silmän verkkokalvosta. Näkyäkseen havainnoitsijan pitää olla hyvin lähellä valon lähdettä. Ilmiö muistuttaa monilla yöeläimillä nähtävää valon heijastumista tapetum lucidum -kerroksesta. Useimmiten punasilmä nähdään valokuvissa, jotka on otettu kameralla, jonka salamavalo on lähellä objektiivia, kuten useimmissa kompaktikameroissa. Useimmissa uusissa kameroissa punasilmäilmiötä pyritään estämään ennen varsinaista salamavälähdystä välähtävällä etusalamalla, joka supistuttaa värikalvon. Pupillien pienentyminen voi kuitenkin näyttää kuvassa epäluontevalta, joten ammattimaisessa valokuvauksessa pyritään usein lisäämään ympäröivää valoa tai pienentämällä salamavalon intensiteettiä sirottamalla sitä tai suuntaamalla salama niin, että se ei kohdistu suoraan kohteen silmiin. Kuvankäsittelyohjelmissa ilmiö voidaan korjata joko automaattisesti erillisillä työkaluilla tai käsin muuttamalla pupillien alue harmaasävyiseksi. Luokka:Silmät Luokka:Valokuvauksen tekniikka
Lisa Bund

Lisa Bund (s. 31. toukokuuta 1988 Frankfurt am Main) on saksalainen poplaulaja. Hän sijoittui Deutschland sucht den Superstar -ohjelman neljännellä tuotantokaudella (2007) kolmanneksi. Hän julkaisi Columbia- levymerkillä debyyttialbumin Born Again (2007). Bund on esiintynyt myös muun muassa tositelevisiosarjassa Ich bin ein Star – Holt mich hier raus! (2008) ja vieraillut Gute Zeiten, schlechte Zeiten -sarjassa.AllMusic: Lisa Bund Bund levytti muiden Deutschland sucht den Superstar -kilpailijoiden kanssa kokoelman Power of Love, jolla hän laulaa kappaleen "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt