EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Everton Ribeiro

Everton Augusto de Barros RibeiroEverton Ribeiro Transfermarkt-sivustolla (s. 10. huhtikuuta 1989 Arujá) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitalinkki. Hän edustaa kaudella 2014–2015 arabiemiirikuntalaista Al- Ahlia.Everton Ribeiro National Football Teams -sivustolla Ribeiro teki ensiesiintymisensä Brasilian pääsarjassa kaudella 2007 edustaen Corinthiansia. Hän pelasi seurassa viisi pääsarjaottelua vuosina 2007–2008. Vuosina 2008–2010 Ribeiro pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla São Caetanossa. Tämän jälkeen hän pelasi pääsarjaa ensin Coritibassa vuosina 2011–2012 ja sitten Cruzeirossa vuosina 2013–2014. Cruzeirossa hän voitti mestaruuden molemmilla kausillaan. Tammikuussa 2015 Ribeiro siirtyi 15 miljoonan euron siirtosummalla arabiemiirikuntalaiseen Al-Ahliin. Brasilian maajoukkueessa Ribeiro teki ensiesiintymisensä vuonna 2014. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Kari

Olli Antti Johannes Kari (4. huhtikuuta 1949 Helsinki – 23. huhtikuuta 2015 Fuengirola, Espanja) oli suomalainen elokuva-animaattori, -leikkaaja ja -ohjaaja. Hän valmistui 1978 Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta, mutta oli tehnyt jo ennen valmistumistaan paljon animaatioita. Yhdessä Marja Westerisen kanssa hän sai animaatioelokuvasta Sähkölintupuutarha (1974) Jussi-palkinnon ja Valtion elokuvapalkinnon. Hänen käsialaansa oli Yleisradion Tv1:n uutisten tunnus, jota käytettiin 1982–1985. Eino Leinon Helkavirsien runoihin Mennyt manner ja Ukonlintu pohjautuvista tietokoneanimaatioista (1979-82) hän sai Zagrebin animaatiofestivaalilla palkinnon, ja niiden ansiosta hänet kutsuttiin 1984 luennoimaan tietokonetaiteen tapahtumaan Imaginaan. Hän oli perustamassa Taideteollisen korkeakoulun Image Media Institutea (nyk. Media Lab).Muistot, Hs.fi, viitattu 11.5.2015 (painetussa HS:ssä virheellinen kuolinpäivä, joka korjattu seur. päivän Oikaisuissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Elonet-fi Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Suomalaiset elokuvaleikkaajat Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
HMS Laxen (1914)

HMS Laxen (runkonumero L) oli Ruotsin laivaston vuonna 1915 palvelukseenotettu Laxen-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 1914 ja liitettiin laivastoon 22. helmikuuta 1915.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 176 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1935. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Laxen-luokan sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
HMS Gäddan (1915)

HMS Gäddan (runkonumerot G ja Gd) oli Ruotsin laivaston vuonna 1915 palvelukseenotettu Laxen-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 1915 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 14. huhtikuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 176 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1935. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Laxen-luokan sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
HMS Svärdfisken (1914)

HMS Svärdfisken oli Ruotsin laivaston vuonna 1914 palvelukseenotettu Svärdfisken-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 30. elokuuta 1914 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 12. lokakuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 178 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 27. marraskuuta 1936. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Svärdfisken-luokan sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet Luokka:Kockums
HMS Tumlaren (1914)

HMS Tumlaren oli Ruotsin laivaston vuonna 1914 palvelukseenotettu Svärdfisken- luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 14. lokakuuta 1914 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 10. joulukuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 178 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 27. marraskuuta 1936. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Svärdfisken-luokan sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet Luokka:Kockums
Pyhän Marian kirkko (Llanfair-yn-y-Cwmwd)

Pyhän Marian kirkko on keskiajalta peräisin oleva pieni kirkko Dwyranin kylässä Walesissa. Se on Grade II* -luokan rakennussuojelukohde. Kirkko jäi pitkälti alkuperäiseen asuunsa 1800-luvulla, jolloin monissa Angleseyn vanhoissa kirkoissa tehtiin remontteja. Siksi sitä pidetään tärkeänä muinaisjäännöksenä. Pohjoisseinällä on 1200-luvulle ajoitettu hauta-arkun kansi, johon on kaiverrettu ristiaiheinen koriste. == Lähteet == Luokka:Angleseyn kirkot Luokka:Grade II* -luokan rakennukset Walesissa
Kent (nimi)

Kent on miehen etunimi. Nimi käsitetään yleensä skotlantilaisperäisen Kennet- nimen lyhentymäksi mutta se voi tarkoittaa myös Englannin Kentin alueen asukasta. Suomessa nimi Kent on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 880 henkilölle. Kentin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 11. toukokuuta. == Tunnettuja Kentejä == * Kent Andersson (1942–2006), ruotsalainen ratamoottoripyöräilijä * Kent-Erik Andersson (s. 1951), ruotsalainen jääkiekkoilija * Kent Ove Clausen (s. 1985), norjalainen maastohiihtäjä * Kent Conrad (s. 1948), yhdysvaltalainen poliitikko * Kent Ekeroth (s. 1981), ruotsalainen Ruotsidemokraattien kansanedustaja * Kent Forsberg (s. 1947), ruotsalainen jääkiekkovalmentaja * Kent Henry (1948–2009), yhdysvaltalainen kitaristi * Kent Hovind (s. 1953), yhdysvaltalainen uskonnollinen julistaja ja kreationisti * Kent Huskins (s. 1979), kanadalainen jääkiekkoilija * Kent Härstedt (s. 1965), ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko * Kent Johanssen (s. 1970), norjalainen mäkihyppääjä * Kent Johansson (s. 1956), ruotsalainen jääkiekkoilija * Kent Johnson (s. 2002), kanadalainen jääkiekkoilija * Kent Karlsson (s. 1945), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Kent Kirk (s. 1948), tanskalainen poliitikko ja ministeri * Kent Larson (s. 1974), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä * Kent Manderville (s. 1971), kanadalainen jääkiekkoilija * Kent McCord, oik. Kent McWhirter (s. 1942), yhdysvaltalainen näyttelijä * Kent McDonell (s. 1979), kanadalainen jääkiekkoilija * Kent Nagano (s. 1951), yhdysvaltalainen kapellimestari * Kent Nilsson (s. 1956), ruotsalainen jääkiekkoilija * Kent North (1971–2007), brittiläinen pornonäyttelijä * Kent Olsson (s. 1958), ruotsalainen suunnistaja * Kent Sjöman (s. 1948), suomalainen näyttelijä * Kent Weeks (s. 1941), yhdysvaltalainen arkeologi ja egyptologi * Kent Williams (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä == Kuvitteellisia Kentejä == * Kent Brockman, tv-sarjassa Simpsonit == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
HMS Hajen (1904)

HMS Hajen (runkonumero 1) oli Ruotsin laivaston vuonna 1904 valmistunut ensimmäinen sukellusvene. == Valmistus == Meri-insinööri Carl Richson lähetettiin 1900 Yhdysvaltoihin opiskelemaan sukellusveneiden valmistusta. Vuonna 1902 Ruotsin valtiopäivät äänestivät sukellusveneiden hankinnasta, minkä kuningas vahvisti 28. marraskuuta. Richson aloitti Holland-tyyppisen aluksen valmistuksen Tukholman laivastontelakan vanhalla kaleeritelakalla.Gardiner, Robert s. 361 Alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta 1904 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 18. marraskuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 174 == Palvelus == Kesällä 1905 alus siirrettiin Ruotsin länsirannikolle kuten pääosa muustakin laivastosta pitkin Götan kanavaa Norjan kanssa syntyneen kriisin vuoksi. Se nimettiin HMS Undervattenbåten N:r 1:ksi vuonna 1909. Vuosina 1915-1916 alus oli modernisoitava Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:n telakalla, jolloin sitä pidennettiin 23,3 metriin rakennettaessa keula ja kansirakenteet uudelleen. Aluksen voimanlähteeksi vaihdettiin 1916 150 hevosvoiman 4-sylinterinen Atlas UII -dieselmoottori. Ensimmäisen maailmansodan viimeisenä vuonna alusta pidettiin edelleen kunnossa. Se poistettiin palveluksesta 25. elokuuta 1922, jolloin siitä poistettiin moottorit sekä muita kunnossa olevia osia. Vuodesta 1932 alkaen alus on ollut maissa merimuseossa () näytteillä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
Ultrasuodatus

Ultrasuodatus on kalvosuodatusmenetelmä, jossa suodatettava liuos johdetaan puoliläpäisevän kalvon läpi suurella paineella. Kalvon läpi kulkeutuvat tyypillisesti vain pienet molekyylit suodokseen ja kalvolle pidättyvät ja konsentroituvat molekyylit, jotka ovat kooltaan 1-100 nm ja joiden massa on 1-1000 kDa. Ultrasuodatusta käytetään useisiin tarkoituksiin muun muassa veden puhdistamiseen, elintarviketeollisuudessa ja bioprosessiteollisuudessa.Ralf Kuriyel: Ultrafiltration, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 11.5.2015Robert Rautenbach: Water, 5. Treatment by Membrane Separation Processes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. viitattu 11.5.2015 ==Kalvojen materiaalit== Ultrasuodatuksessa suodattimena toimii pieniä reikiä sisältävät puoliläpäisevät kalvot. Aikaisemmin kalvojen materiaalina käytettiin nitroselluloosaa, mutta nykyään käytetään seluuloosaa tai muita sen johdannaisia, polyeetterisulfonia, polyvinyylialkoholia, polyamideja, fluorattuja polymeerejä kuten polyvinylideenifluoridia tai epäorgaanisia materiaaleja. Selluloosakalvojen etuna on hydrofiilisyys ja tukkeutumattomuus, mutta huonona puolena on herkkyys lämpötiloille ja mirobeille. Polyeetterisulfonilla ja fluoratuilla polymeereillä ei ole näitä ongelmia, mutta haittapuolena on niiden hydrofobisuus, mikä heikentää veden virtausta läpi ja liian korkea pH voi vaurioittaa niitä. Epäorgaanisten materiaalien etuna on stabiilius useita liuottimia ja olosuhteita kohtaan, mutta ne ovat hauraita ja kalliita. ==Käyttökohteita== Ultrasuodatusta käytetään useissa eri tarkoituksissa, tyypillisesti suodattamaan kolloidisia seoksia. Juomaveden puhdistuksessa sitä käytetään poistamaan vedestä bakteereja ja muita riittävän kookkaita epäpuhtauksia. Elintarviketekniikassa menetelmää käytetään mehujen kirkastamiseen, viinin sterilisointiin, vehnän proteiinien erottamiseen sekä juuston ja jogurtin valmistusprosesseissa. Bioprosesseissa sitä käytetään veren puhdistamiseen, teollisuusentsyymien konsentrointiin, antibioottien ja muiden arvokkaiden komponenttien erottamiseen ja puhdistamiseen sekä suodattamaan bakteerit ja virukset pois liuoksesta. ==Lähteet== Luokka:Erotusmenetelmät
Gašper Krošelj

Gašper Krošelj (9. helmikuuta 1987 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Tšekin pääsarjassa |Extraliga- joukkue HC Kometa Brno:ssa. Krošeljin kasvattaseura on hänen kotikaupunkinsa HK Slavija Ljubljana, mutta junioriurallaan Krošelj pelasi myös Slovakiassa. Siellä hän edusti HC Topoľčanyn ja MsHK Žilinan juniorijoukkueita. Ensimmäiset miesten ottelunsa Krošelj pelasi kaudella 2006–2007 edustaessaan kroatialaista Medveščak Zagrebia. Joukkue pelasi kyseisellä kaudella sekä Interligassa että Kroatian pääsarjassa. Krošelj ehti pelata yhden ottelun myös Slovenian jääkiekkoliigassa HK Slavija Ljubljanan paidassa. Seuraava kausi kului vielä Slavija Ljubljanan paidassa, kunnes kaudeksi 2008–2009 Krošelj palasi Zagrediin. Seuraavan kolmena kautena Krošelj edusti Zagrebia Slovenian, Kroatian ja Itävallan pääsarjoissa sekä Slohokej Ligassa. Kaudeksi 2011–2012 Krošelj palasi Sloveniaan ja edusti HK Jesenicea Itävallan pääsarjassa ja HD Jesenice mladia Slohokej Ligassa. Loppukaudeksi hän siirtyi Tanskaan ja Metal Ligaenissa pelaavaan Aalborg Piratesiin. Kaudella 2012–2013 Krošelj jatkoi Tanskassa, edustaen nyt Herlev Eaglesia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Norjassa, edustaen GET-ligaenin Sparta Sarpsborgia. Ura Norjassa jäi yhteen kauteen ja Krošelj jatkoi uraansa Ruotsin HockeyAllsvenskanissa IK Oskarshamnin paidassa. Huhtikuussa 2015 Krošelj solmi jatkosopimuksen seuran kanssa koskien kautta 2015–2016. Sopimus purettiin jo toukokuussa 2015 ja Krošeljin huhuttiin lähtevän jääkiekkoliiga KHL:ään. == Maajoukkueessa == Krošelj pelasi Slovenian nuorten maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua. Hän oli voittamassa alle 18-vuotiaiden MM-kisojen 1. divisioonan pronssia sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisojen 1. divisioonan B-lohkon hopeaa ja A-lohkon pronssia. Ensimmäisen maaottelunsa Slovenian jääkiekkomaajoukkueessa Krošelj pelasi vuonna 2015. Krošelj edusti Sloveniaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017. == Lähteet == * Viitattu 15.5.2015 === Viitteet === Luokka:Slovenialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Slovenialaiset rullakiekkoilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muna (tuoli)

Muna eli Egg on tanskalaisen arkkitehti Arne Jacobsenin suunnittelema nojatuoli, josta on tullut kansainvälinen muotoiluklassikko. Jacobsen suunnitteli tuolin vuonna 1958 osaksi suunnittelemansa Kööpenhaminan SAS Royal -tornihotellin sisustusta. Hotellia varten syntyi alun perin myös toinen samanhenkinen tuoli, Joutsen. Ulkopinnaltaan linnunmunan muotoa muistuttavaa korkeaselkäistä, pyörivää ja kallistuvaa lepotuolia valmistetaan sekä nahka- että kangasverhoiltuna. Tuolin istuinosan sisus muodostuu teräs- ja lasikuituvahvisteisesta polyuretaanirungosta. Tähtimäinen jalkaosa on alumiinia. Jacobsen suunnitteli tuolin lisäksi myös samaa muotokieltä noudattavan korkeaselkäisen sohvan, mutta sitä on valmistettu vain vähän. Tuolin saumattomaan nahkaverhoiluun tarvitaan yksi kokonainen naudanvuota tuolin molemmin puolin, kun taas sohvan verhoilupinnat piti tehdä kahdesta vierekkäisestä vuodasta ja niitä yhdistävästä ommellusta saumasta sohvan keskellä. Tuolin lisäksi on saatavissa samanhenkinen rahi. Niitä, kuten muitakin aitoja Jacobsenin kalusteita, valmistaa Fritz Hansen. ==Aiheesta muualla== *Video aidon Muna- ja Joutsen-tuolin rakenteesta Luokka:Istuimet Luokka:Sisustusarkkitehtuuri
Marcelo Grohe

Marcelo Grohe (s. 13. tammikuuta 1987 Campo Bom) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Campeonato Brasileiro Série A:ssa pelaavaa Grêmiota. Grohe nousi Grêmion edustusjoukkueeseen kaudella 2005 ja teki ensiesiintymisensä Brasilian pääsarjassa kaudella 2006. Kauden 2015 loppuun mennessä Grohe on pelannut Grêmiossa 135 Brasilian pääsarjan ottelua. Brasilian maajoukkueessa Grohe pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bantam

Bantam voi tarkoittaa seuraavia: * Bantenin sulttaanikunta, historiallinen valtio Jaavalla * American Bantam, yhdysvaltalainen autonvalmistaja 1937-1941 * Bantam, italialainen muotitalo * Bantam Books, amerikkalainen kustantamo
Maciste contro il vampiro

Maciste contro il vampiro (”Maciste vastaan vampyyri”) on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giacomo Gentilomo. Sen sankaria Macistea esittää yhdysvaltalainen Gordon Scott. ==Juoni== Pelastettuaan pikku Ciron merihirviöltä Maciste palaa kotikyläänsä, jonka vampyyrin kaltaisen Kobrakin rosvot ovat hävittäneet. Maciste jäljittää rosvojen kaappaaman rakastettunsa Gujan Salmanakin kaupunkiin, jossa hän liittoutuu salaperäisten sinisten miesten johtajan Kurtikin kanssa. Yliluonnolliset voimat omaava Kobrak yrittää orjuuttaa Macisten, mutta voimamies onnistuu kukistamaan vastustajansa ja pelastamaan Gujan. Kobrakia avustanut Astra saa surmansa ja Kurtik valitaan Salmanakin sulttaaniksi. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teemat ja vastaanotto== Elokuva on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Dino De Laurentiisin studiolla Roomassa sekä ulkokuvien osalta Jugoslaviassa, Rooman lähellä Laviniossa ja Tor Caldaran rantamaisemissa. Giacomo Gentilomon irtisanouduttua projektista sen ohjasi loppuun käsikirjoittaja Sergio Corbucci. Tarinan innoittajana toimi sarjakuva Taika-Jim vastaan Cobra. Maciste contro il vampiro oli Gordon Scottin ensimmäinen peplum-elokuva, jota seurasi Steve Reevesin kanssa kuvattu Romulus ja Remus. Elokuvan hiekkamyrsky tehtiin tarinan mukaan jauhoista. Itämaiseen ympäristöön sijoitettu Maciste contro il vampiro on tavanomaista parempi peplum-seikkailu, johon sisältyy myös kauhuelokuvan ja tieteisfiktion aineksia. Se on täynnä jännittäviä visuaalisia oivalluksia ja juonenkäänteitä, jotka ovat tehneet siitä eräänlaisen kulttielokuvan tyylilajin harrastajien keskuudessa. Tarinan kohokohtia ovat monimutkainen tavernakohtaus sekä Macisten ja hänen kaksoisolentonsa kamppailu, jossa Scottin sijaisnäyttelijänä toimii Giovanni Cianfriglia. Elokuvassa on joitakin hyvin väkivaltaisia kohtauksia. Angelo Francesco Lavagninon iskevä musiikki kuulostaa paikoitellen liian modernilta. Kriitikoidenkin huomaama elokuva oli kohtalainen yleisömenestys. Se tuotti Italiassa 495 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki yli miljoonaa katsojaa. ==Julkaisut== Elokuvan yhdysvaltalainen versio Goliath and the Vampires (”Goljat ja vampyyrit”) on saatavilla Wild Eastin laadultaan välttävänä DVD-julkaisuna, jonka kääntöpuolella on Steve Reevesin Goliat ja barbaarit. Italialaista, ranskalaista ja saksalaista versiota on esitetty televisiossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1961 italialaiset elokuvat
Syksyn tultua

Syksyn tultua (; myös Winter Rates) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Alan Bridgesin ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Cliff Robertson, Vanessa Redgrave ja Susan George. Syksyn tultua perustuu esittämättömään näytelmään Winter Rates, jonka pohjalta Eric Bercovici ja Reuben Bercovitch laativat elokuvan käsikirjoituksen. Bercovici ja Bercovitch olivat myös elokuvan tuottajina. == Juoni == Keski-ikäinen Ann (Vanessa Redgrave) ja hänen teini-ikäinen tyttärensä Joanna (Susan George) pitävät hotellia Ison-Britannian rannikolla sijaitsevalla saarella. Eräänä päivänä hotelliin saapuu odottamaton vieras, joka on mies nimeltä Joe (Cliff Robertson). Joella ja Annilla on ollut suhde vuosia sitten ja hienovaraisista vihjeistä voi päätellä, että Joanna voisi olla heidän tyttärensä. Joe ja Ann ryhtyvät uudelleen suhteeseen. Pian Annille käy ilmi, että Joen tunteista kilpailee myös Joanna, joka on selkeästi kiinnostunut tästä komeasta ja vanhemmasta miehestä. == Näyttelijät == == Tuotanto == Alun perin näytelmäkirjailija Harold Pinterin oli tarkoitus ohjata elokuva, mutta hänet korvasi Alan Bridges. Syksyn tultua kuvattiin Technicolor- elokuvausmenetelmällä Dorsetin Portlandissa. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Lorimar Productions. == Julkaisu == Syksyn tultua sai ensi-iltansa Isossa- Britanniassa kesäkuussa 1975. Saman vuoden heinäkuussa elokuva esitettiin myös Berliinin elokuvajuhlilla. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 13. elokuuta 1976. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos Berliinin elokuvajuhlat: Kultainen karhu Paras elokuva Alan Bridges Chicagon elokuvajuhlat: Kultainen Hugo Paras elokuva Alan Bridges == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1975 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset independent-elokuvat
Charles Correa

Charles Mark Correa (1. syyskuuta 1930 Secunderabad, Andhra Pradesh – 16. kesäkuuta 2015 Mumbai) oli intialainen arkkitehti, jota pidetään Intian itsenäistymisen jälkeisen modernin arkkitehtuurin uranuurtajana. Häntä arvostettiin kyvystään ottaa huomioon köyhien kaupunkilaisten olot ja suosia perinteisiä työmenetelmiä ja materiaaleja rakennuskohteissaan. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon 1972 ja Padma Vibhushan -palkinnon 2006. Vuonna 1984 Royal Institute of British Architects (RIBA) myönsi hänelle kultamitalinsa. Correa opiskeli aluksi St. Xavier’s Collegessa Mumbaissa ja jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Michiganin yliopiston Ann Arborin kampuksella 1949–1953 ja Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT) vuosina 1953–1955, opettajanaan muun muassa Buckminster Fuller. Vuonna 1958 Correa perusti oman arkkitehtitoimistonsa Mumbaihin ja sai heti merkittävän toimeksiannon suunnitella Mahatma Gandhin muistorakennus Ahmedabadiin. Vuonna 1967 hän suunnitteli Madhya Pradeshin osavaltion parlamenttirakennuksen Bhopaliin. Vuosina 1975–1990 rakennettiin hänen suunnittelemansa kansallinen käsityömuseo New Delhiin, vuonna 1982 Bharat Bhavan -kulttuurikeskus Bhopaliin, vuosina 1986–1992 Jawahar Kala Kendra -kulttuurikeskus Jaipuriin ja vuosina 1987–1992 British Councilin rakennus Delhiin. Correan Intian ulkopuolelle suunnittelemia rakennuksia ovat Bostonin MIT-kampukselle 2000-2005 rakennettu McGovern- aivotutkimusinstituutti, Toronton Ismaili Centre sekä Champalimaud-säätiön biolääketieteellinen tutkimuslaitos Lissabonissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intialaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
HMS Hvalen (1909)

HMS Hvalen oli Ruotsin laivaston vuonna 1909 valmistunut sukellusvene. == Valmistus == Vuonna 1907 Ruotsin parlamentti äänesti toisen sukellusveneen hankinnasta, jotta saataisiin uutta tietoa eurooppalaisilta sukellusveneen valmistajilta. Tilaus tehtiin italialaiselle La Speziasta Fiat-San Giorgion telakalle ja sen suunnittelu sai vaikutteita Regia Marinan R.Smg. Focasta.Gardiner, Robert s. 361 Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1909 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 9. heinäkuuta. Alus sai maailmanlaajuista huomiota tehdessään matkan Italiasta Ruotsiin ilman apualusta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 175 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 23. tammikuuta 1919 ja upotettiin 1924 maalialuksena Hårsfjärdenissä. Hylky nostettiin ja myytiin 1960 romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
Asko Salokorpi

Asko Matti Salokorpi (15. huhtikuuta 1935 Viipuri – 20. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen arkkitehtuurin historian tutkija, arkkitehtuurikriitikko ja tietokirjailija, joka teki valtaosan elämäntyöstään Suomen rakennustaiteen museon eri tehtävissä. Hän toimi myös Ensimmäisen parlamentaarisen liikennekomitean pääsihteerinä sekä tutkijana Helsingin kaupunginmuseossa.Eriksson, Patrick: Salokorpi, Asko, Uppslagsverket Finland, viitattu 6.5.2015. Asko Salokorven isä oli tiedustelu-upseeri Toivo Salokorpi (entinen Sirén) ja äiti Wilhelmiina Salokorpi, omaa sukua Laitinen. Salokorpi pääsi ylioppilaaksi Svenska Normallyceumista Helsingissä vuonna 1953 ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa pääaineenaan taidehistoria. Hän aloitti vastaperustetun Suomen rakennustaiteen museon arkistoharjoittelijana 1956 ja toimi sittemmin museon arkistonhoitajana, tutkimuspäällikkönä ja varajohtajana. Lisäksi hän opetti arkkitehtuurin historiaa Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1973–1982. Salokorpi perusti yhdessä Lauri Nordbergin kanssa Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö r.y.n vuonna 1968 ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän julkaisi useita arkkitehtuuriteoksia sekä suomensi arkkitehtuuritekstien ohella myös kaunokirjallisuutta, kuten Michael Innesin Hyvästi iäks’ (1960) ja Jerzy Kosinskin Kirjava lintu (1967).Hakutulos Asko Salokorpi, Fennica-tietokanta. Viitattu 6.5.2015. ==Julkaisuja== *Modern Architecture in Finland (Weidenfeld and Nicolson 1970, myös saksan-, ruotsin-, japaninkieliset laitokset) *Suomen arkkitehtuuri 1900-luvulla (Tammi 1971) *Arkkitehtuurinähtävyyksiä (1979) *Suomen arkkitehtuuri 1900-luvulla (1985, yhdessä Ilpo Okkosen kanssa) **palkittiin maailman kauneimpana kirjanaPallasmaa, Juhani: Asko Salokorpi , HS Muistot. Viitattu 6.5.2015. *Arkkitehdiksi sodan varjossa (1994) *Helsingin kasvot / Faces of Helsinki (1999, yhdessä Ilpo Okkosen kanssa) *Suomen rautaruukit (1999) *Selim A. Lindqvist, arkkitehti (2001) *Aleksanterinkatu – katu Helsingin sydämessä (2004) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Suomalainen arkkitehtuuri
Ossi Meriläinen

Ossi Meriläinen (s. 28. marraskuuta 1992 Kempele) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Superpesiksessä pelaavia Kouvolan Pallonlyöjiä. Meriläisen rooli on tavallisesti lyöjäjokeri.http://www.kouvolanpallonlyojat.fi/super2015/pelaajat/ossi- merilainen Viitattu 11.5.2015. Meriläisen kasvattajaseura on Kempeleen Kiri. Viitattu 11.5.2015. == Saavutukset == * 1 SM-hopea: 2021 * 1 SM-pronssi: 2023https://www.superpesis.fi/uutiset/kempeleen-kiri-juhlii-sm-pronssia- seurahistorian-ensimmainen-miesten-sm-mitali/ * 1 Itä–Länsi-ottelu: 2015 * Superpesiksen lyöjäkuningas (1): 2015 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milano Films

Milano Films oli Milanossa vuosina 1909–1927 toiminut italialainen elokuvayhtiö. Yhtiö perustettiin jatkamaan Comerio Filmsin ja sen seuraajan SAFFI-Comerion toimintaa, joka oli katkennut Danten Jumalaisen näytelmän elokuvaversion epäonnistumiseen. Edeltäjistään poiketen Milanon aateliston ja teollisuusporvariston tukema yritys oli vakaalla taloudellisella pohjalla. Se teki kunnianhimoisia historiallisia elokuvia ja kirjallisuussovituksia kuten Francesco Bertolinin ja Adolfo Padovanin ohjaaman L’Infernon (1911), joka oli Italian ensimmäinen pitkä elokuva ja suuri menestys myös ulkomailla. Vuodesta 1912 lähtien Milano Films tuotti myös melodraamoja ja komedioita. Sen ohjaajia olivat muun muassa Baldassarre Negroni ja Augusto Genina. Dekadentteja intohimodraamoja tähdittivät Pina Menichelli, Mercedes Brignone ja Lina Millefleurs. Milano Films oli yksi harvoista tuotantoyhtiöistä, jotka eivät liittyneet Unione Cinematografica Italianaan vuonna 1919. Maan elokuvateollisuuden kriisi pakotti sen kuitenkin supistamaan tuotantoaan ja viimein lopettamaan toimintansa. Yhtiön studioita käytettiin vielä toisinaan 1930- ja 1950-luvuilla. ==Elokuvia== * L’Inferno, 1911 * Odysseuksen harharetket, 1911 * L’uomo meccanico, 1921 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset elokuvayhtiöt
BLC-konserni

BLC-konserni on suomalainen turva- ja tietotekniikan palvelukonserni, jonka juuret ulottuvat yli 130 vuoden taakse. Konserni palvelee niin viestinnän, viihtymisen kuin turvallisuudenkin aloilla neljän liiketoimintayhtiön kautta. Konsernin palveluksessa työskentelee tällä hetkellä noin 250 henkilöä 13 paikkakunnalla ja vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli noin 42 miljoonaa euroahttps://www.is.fi/yritys/blue-lake-communications- oy/savonlinna/1700950-3/ Vuonna 1889 perustetun yhtiön kotipaikka on Savonlinna. == BLC-konsernin liiketoimintayhtiöt== === Blue Lake Communications/BLC Telecom === === BLC Turva === BLC Turva tarjoaa erilaisia turvallisuusalan palveluita turvatekniikkaan, hoivaturvaan, hälytys- ja valvontajärjestelmiin sekä lukitus- ja kulunvalvontaan liittyen. Yritys on perustettu vuonna 1999 nimellä Lukkorengas Oy ja se liittyi BLC-konserniin vuonna 2009. Vuodesta 2013 alkaen yritys on tunnettu nimellä BLC Turva Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *BLC-konsernin kotisivut Luokka:Suomalaiset tietotekniikkayhtiöt
Marco Zanuso

Marco Zanuso (1916 Milano – 2001 Milano) oli italialainen arkkitehti ja teollinen muotoilija. Hänet tunnetaan vuodet 1958–1977 kestäneestä yhteistyöstä saksalaisen Richard Sapperin kanssa. Zanuso opiskeli arkkitehtuuria kotikaupunkinsa polyteknisessä yliopistossa 1930-luvun jälkipuoliskolla. Sodan jälkeen 1945 hän avasi kaupunkiin oman toimistonsa ja toimi 1940-luvun lopulla myös ensin Domus-lehden ja sitten Casabella-lehden päätoimittajana. Zanuso oli mukana Pirellin perustamassa Arflexissa, joka pyrki kehittämään solukumilla pehmustettuja ja kuminauhoilla jousitettuja verhoiltuja huonekaluja.History, Arflex. Viitattu 11.5.2015. Zanuson tunnetuimmiksi Arflex-kalusteiksi nousivat Antropus-nojatuoli (1949) sekä Lady-nojatuoli ja Triennale-sohva vuodelta 1951. Lady palkittiin Grand Prix’llä Milanon triennaalissa.Marco Zanuso Designer -sivusto, viitattu 11.5.2015. Hänen ja Richard Sapperin yhteinen toimisto muotoili 1960-luvulla elektroniikkaa italialaiselle Brionvega-yhtiölle, joka pyrki kilpailemaan japanilaisten transistoriradioiden ja -televisioiden kanssa erityisesti paremman muotoilun avulla. Tuotteisiin kuuluivat kannettava Doney 14, maailman ensimmäinen täysin transistoroitu tv-vastaanotin vuodelta 1962, sekä kahdesta saranoidusta puoliskosta muodostuva matkaradio TS502 vuodelta 1965. Vuonna 1964 Sapper ja Zanuso suunnittelivat Kartell-kalustevalmistajalle ensimmäisen täysin muovista valmistetun tuolin, pinottavan lastenistuimen K1340. Marco Zanuso toimi suunnitelutyönsä ohella Milanon yliopiston professorina. Vuonna 1956 Zanuso oli perustamassa teollisten muotoilijoiden järjestöä ADIa (Associazione per il Disegno Industriale) ja toimi 1966–1969 sen puheenjohtajana.Marco Zanuso , Design Within Reach -sivusto. Zanuso suunnitteli myös rakennuksia, kuten Olivettiin tehdastilat Buenos Airesiin ja São Pauloon (1955–1957). Italiassa hänen töitään ovat Necchi-toimistorakennus Paviassa (1961–1962) sekä IBM-yhtiön tehdasrakennukset Milanossa ja Palombassa, jotka valmistuivat 1974 ja 1982. Zanuso sai töistään Compasso d’Oro -palkinnon kuusi kertaa, ja vuonna 1985 hänet palkittiin kilpailussa vielä koko elämäntyöstään. Paolo Monti - Servizio fotografico (Milano, 1960) - BEIC 6355518.jpg|Ompelukone vuodelta 1956, josta Zanuso sai Compasso d'Oro -palkinnon. Paolo Monti - Servizio fotografico - BEIC 6365664.jpg|Nojatuoli Martingala, Arflex 1975. Paolo Monti - Servizio fotografico (Milano, 1957) - BEIC 6355467.jpg|Boutique Cedit, Milano, 1957. Paolo Monti - Servizio fotografico - BEIC 6365441.jpg|Cedis-tehdas, Palermo. Paolo Monti - Servizio fotografico (Milano, 1960) - BEIC 6355783.jpg|Näyttely Ilmailun pioneerit, Milanon Palazzo Reale 1960. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Zanuso MoMA:n sivustolla Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Italialaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Antonio Citterio

Antonio Citterio (s. 1950 Meda, Lombardia, Italia) on italialainen arkkitehti ja teollinen muotoilija, joka tunnetaan erityisesti huonekalujen ja sisustustavaroiden suunnittelijana. Hän asuu ja työskentelee Milanossa.Antonio Citterio, Lighting55, viitattu 5.5.2015. Citterio valmistui Politecnico di Milanosta ja on vuodesta 1972 työskennellyt monien eurooppalaisten valmistajien kanssa. Niihin kuuluvat Ansorg, B&B; Italia, Flexform, Flos, Iittala, Hansgrohe, Inda, Sanitec, Kartell, Arclinea ja Vitra. B&B; Italian tuotemerkki Maxalto on kokonaan Citterion muotoilema ja koordinoima. Citterio on voittanut Compasso d'Oro -palkinnon vuosina 1987 ja 1995. Hänen tuotteitaan on muun muassa New Yorkin modernin taiteen museon ja Pariisin Pompidou- keskuksen kokoelmissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Antonio Citterion suunnittelemia kalusteita Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Italialaiset muotoilijat
Maraaya

Maraaya on slovenialainen vuonna 2014 perustettu musiikkiduo, jonka muodostavat laulaja Marjetka Vovk ja tuottaja Aleš ”Raay” Vovk. Maraaya edusti Sloveniaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”Here for You”. Duo sijoittui kilpailun finaalissa 27 osallistujasta 14:nneksi. == Muuta == Pari on myös naimisissa keskenään, ja heillä on kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Slovenialaiset yhtyeet Luokka:Slovenian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat
Aalto-2

Aalto-2 on Aalto-yliopiston avaruustekniikan opiskelijaprojektina toteutettu CubeSat-satelliitti, jonka kehittäminen alkoi vuonna 2012. Kahden CubeSat- yksikön kokoinenJovanović, s. 3 Aalto-2 kuuluu eurooppalaiseen QB50-hankkeeseen, jonka suunnitelmana on laukaista 50 CubeSat-satelliittia matalalle maan kiertoradalle. Satelliitti läpäisi esisuunnittelukatselmuksen (PDR, ) vuoden 2013 toukokuuhun mennessä. Aalto-2 ja 39 muuta nanosatelliittia on tarkoitus viedä Orbital ATK:n Cygnus-kapselin sisällä Atlas V -kantoraketilla Kansainväliselle avaruusasemalle . Satelliitit jaetaan kahteen erään. Ensimmäinen erä lähetetään kiertoradalleen 90 päivää toista erää aiemmin, jotta satelliitiparvi saataisiin mahdollisimman levittäytyneeksi. Parven on tarkoitus tutkia 90–320 kilometrin korkeudella sijaitsevaa alempaa termosfääriä, jonka läpi kulkiessaan satelliitit mittaavat muun muassa yläilmakehän plasman ominaisuuksia ja hiukkasia. Satelliitit ohittavat yleensä nopeasti termosfäärin ja joukkovoiman etu onkin siinä, että satelliittiparvi kerää enemmän ja monipuolisempaa dataa. Aalto-2:n rakentaminen oli käynnissä maaliskuussa 2015. Satelliitti vapautettiin avaruusasemalta avaruuteen 25. toukokuuta 2017 ja sen signaali havaittiin ensimmäiseksi Japanissa. Satelliitti kuitenkin vikaantui muutaman päivän päästä eikä enää vastannut komentoihin.Aalto-2 no longer responds to commands Phys.org, 2017 == Katso myös == * Aalto (satelliittisarja) * Nanosatelliitti == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Aalto-2 Aalto-yliopisto Luokka:Aalto- satelliitit Luokka:CubeSat-satelliitit Luokka:Vuoden 2017 avaruustoiminta
Olli Aimola

Olli Aimola (s. 1985 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Hän on syntynyt Helsingissä, mutta elänyt suurimman ajan elämästään Espoossa. Hän on tullut tunnetuksi toimittajana ja juontajana useista eri YLE Radio Suomen maakuntaradioista, joista hän on juontanut muun muassa Ylen aikaisessa, Etelä- Karjalan radiossa ja Lahden radiossa. Aimola työskenteli musiikkipäällikkönä Toivontuottajien Jouluradiossa syksystä 2013 vuoden 2015 alkuun. Tällä hetkellä hän on juontajana YLE Radio Suomen Yöradiossa. Koulutukseltaan Aimola on medianomi pääaineenaan TV- ja radiotyö. Hän opiskeli Metropolia Ammattikorkeakoulussa. Aimola on kertonut radiossa, että hän meni naimisiin kesällä 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * ”Aito ja alkuperäinen Jouluradio” Aimolan opinnäyte Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Grönholm

Kurt Peter Grönholm (s. 14. syyskuuta 1958 Helsinki) on suomalainen miekkailija. Hän osallistui vuoden 1980 kesäolympialaisissa kalpamiekkailun joukkuekilpailuun. Suomen joukkue sijoittui kilpailussa yhdeksänneksi. Grönholm on myös toiminut sekä kalvan että floretin miekkailutuomarina EM- ja MM-tasolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yasin Ehliz

Yasin Ehliz (s. 30. joulukuuta 1992 Bad Tölz) on saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa DEL-liigan EHC Münchenissä. 180 senttimetriä pitkä ja 84 kilogrammaa painava vasemmalta laukova Ehliz on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hänellä on turkkilaisia sukujuuriahttp://www.eurohockey.com/player/120382-yasin-ehliz.html. == Ura == === Seurajoukkueura === Ehliz debytoi DEL-liigassa Thomas Sabo Ice Tigersin paidassa kaudella 2010–2011. Sitä ennen hän oli edustanut Oberligan EC Bad Tölzia. Parhaimmalla kaudellaan Ehliz on tehnyt 45 tehopistettä (11+34) kaudella 2014–2015. Kaudella 2013–2014 hän teki maaliennätyksensä 17 maalia. === Maajoukkueura === Ehliz debytoi Saksan jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 2014 ja on kuulunut MM-joukkueeseen 2014, 2015 ja 2017. Ehliz voitti olympiahopeaa 2018. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grande amore

Grande amore () on italialaisyhtye Il Volon kappale, joka edusti Italiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä, Itävallassa. Kappale voitti vuoden 2015 San Remon musiikkifestivaalit, josta se sai paikan Euroviisuihin. Grande amoren ovat säveltäneet ja sanoittaneet Francesco Boccia ja Ciro Esposito. Italian kielellä laulettava kappale kestää kolme minuuttia ja 45 sekuntia, mutta Euroviisuja varten se on lyhennetty tasan kolmeen minuuttiin. Kappale selviytyi automaattisesti finaaliin, sillä Italia on yksi suurimmista rahoittajamaistahttp://www.eurovision.tv/page/history/year/participant- profile/?song=32593. Kappale sijoittui kilpailun finaalissa kolmannelle sijalle, ja sai 292 pistettä. Kappale voitti katsojien puhelinäänestyksen, mutta tuomariston äänissä se sijoittui vasta kuudenneksi. == Lähteet == Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustuskappaleet Luokka:San Remon musiikkifestivaalit
Martin Zaťovič

Martin Zaťovič (s. 25. tammikuuta 1985 Přerov) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Kometa Brnossa. Pelipaikaltaan 180 senttimetriä pitkä, 92 kilogrammaa painava ja vasemmalta laukova Zaťovič on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Tšekin jääkiekkomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Zaťovič aloitti pääsarjauransa vuonna 2005 Tšekin Extraligan HC Karlovy Varyssa, jossa hän pelasi yhdeksän kautta, josta kahtena viimeisenä hän toimi kapteenina. Yhteensä otteluita kertyi pudotuspelit mukaan lukien 381, joissa syntyi tehopisteet 88+72=160. Kaudeksi 2014–2015 Zaťovič siirtyi KHL-liigan Lada Toljattiin, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 58 ottelua ja teki tehot 12+8=20. === Maajoukkueura === Zaťovič debytoi Tšekin jääkiekkomaajoukkueessa kaudella 2013–2014. Hän oli mukana myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa Valko-Venäjällä, jossa hän teki kolmessa ottelussa yhden maalin. Zaťovič kuuluu Tšekin joukkueeseen myös MM-kotikisoissa 2015. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raspberry Pi Foundation

Raspberry Pi Foundation on Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva hyväntekeväisyysjärjestö, joka perustettiin 2009 kannustamaan tietotekniikan opetusta kouluissa. Säätiötä tukevat Cambridgen yliopisto tietotekniikan laitos ja Broadcom. Säätiö omistaa kokonaan Raspberry Pi Ltd -tytäryhtiön, joka vastaa suunnittelu- ja kauppatoiminnasta. Säätiön perustajiin kuuluivat muun muassa Elite- ja Elite: Dangerous -pelien kehittäjä tunnettu David Braben, Cambridgen yliopiston tietotekniikan laitoksen professori Alan Mycroft, laitoksen lehtorit Rob Mullins ja Jack Lang, Norcott Technologiesin johtaja Pete Lomas ja Broadcomin teknologiajohtaja Eben Upton, joka oli myös koneen pääsuunnittelija. == Katso myös == * Raspberry Pi Ltd * Raspberry Pi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto Luokka:Säätiöt Luokka:Raspberry Pi
Samsung Galaxy Gear

Samsung Galaxy Gear on Samsungin valmistama älykello. Se toimii yhdessä Samsungin älypuhelimien kanssa, joissa on Android 4.3 tai uudempi. Kellon akkukapasiteetti on 315 milliampeeria. Sitä myytiin aluksi noin 300 euron hinnalla. Kellon seuraaja on Samsung Gear 2. == Ulkoasu == Galaxy Gearissa on pelkistetty alumiinirunko. Hihnan väriksi voi valita esim. mustan, valkoisen, harmaan tai oranssin. Näyttö on 1,6-tuumainen ja sen resoluutio on 320 x 320 pikseliä. Kellossa on yksi fyysinen painike sen oikealla kyljellä. Se toimii koti -ja virtanäppäimenä. == Käyttö == Kello ja puhelin paritetaan Bluetoothilla tai NFC:llä. Kun Gearin on yhdistänyt puhelimeen, se alkaa vastaanottaa ilmoituksia. Sillä voi myös kuvata ja katsella valokuvia sekä videoita, ohjata musiikkia ja soittaa sekä vastaanottaa puheluja, tarkistaa sään ja kalenterimuistutukset ja ottaa aikaa. Lisäksi kellossa toimii Samsungin S Voice -puheohjaus. Kellon oletussovellusten lisäksi sille on saatavilla muitakin sovelluksia. Kellotaulun ulkoasua ja sovelluksia voi hallita puhelimeen ladattavasta Gear Manager -sovelluksesta. == Lähteet == Luokka:Samsung Electronicsin älykellot Luokka:Vuoden 2013 älykellot
Zlatko Junuzović

Zlatko Junuzović (s. 26. syyskuuta 1987 Loznica, Jugoslavia) on jugoslavialaissyntyinen itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa Red Bull Salzburgia. Vuosina 2012–2018 hän pelasi Saksan Bundesliigan Werder Bremenissä. Vasenjalkainen Junuzović on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan jalkapallomaajoukkueessa 55 maaotteluahttp://www.transfermarkt.co.uk/zlatko- junuzovic/profil/spieler/31007. == Ura == === Seurajoukkueura === Junuzović aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Itävallan Bundesliigan Grazer AK:ssa, jota hän edusti vuodet 2005–2007 pelaten 68 ottelua, joissa syntyi 13 maalia. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi kasvattajaseurastaan saman sarjan Austria Kärnteniin, jossa hän pelasi vuodet 2007–2009. Otteluita kertyi 53, joissa maaleja syntyi 13 kappaletta. Heinäkuussa 2009 Junuzović siirtyi niin ikään Itävallan Bundesliigassa pelanneeseen Austria Wieniin. Hän pelasi seuran paidassa 74 ottelua tehden niissä 19 maalia. Kausilla 2009–2010 ja 2011–2012 hän pelasi seuran kanssa myös Eurooppa- liigaahttp://www.transfermarkt.co.uk/zlatko- junuzovic/leistungsdatenverein/spieler/31007. Tammikuussa 2012 Junuzović siirtyi Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin, jonka paidassa hän debytoi seuraavassa kuussa SC Freiburgia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kaudella, VfB Stuttgartin verkkoon syyskuussa 2012. Kaudella 2014–2015 Junuzović teki kuusi maalia, mikä oli hänen yhden kauden maaliennätyksensä seuran paidassa. Kahtena seuraavana kautena hän teki molempina neljä liigamaalia. === Maajoukkueura === Junuzović on edustanut monia Itävallan nuorten maajoukkueita. Vuonna 2007 hän osallistui alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuihin Kanadassa, jossa hän pelasi seitsemän ottelua Itävallan ollessa neljäshttp://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=261004/index.html . Itävallan jalkapallomaajoukkueessa Junuzović debytoi maaliskuussa 2006 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki lokakuussa 2011 EM- karsintaottelussa Azerbaidžania vastaanhttp://www.national-football- teams.com/player/13173/Zlatko_Junuzovic.html. == Muuta == Junuzović syntyi Jugoslaviassa, nykyisessä Serbiassa, josta hän muutti perheensä kanssa lapsena Itävaltaan. Junuzović olisi voinut edustaa Itävallan maajoukkueen sijasta synnyinmaataan Serbiaahttp://bundesligafanatic.com/unsung-midfielders-zlatko- junuzovic/. Junuzović tunnetaan hyvästä vapaapotkutekniikastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Makwanpurin piirikunta

Makwanpurin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Narayanin vyöhykkeellä, Kathmandun etelä- ja lounaispuolella. Makwanpurin piirikunnan naapurina ovat pohjoisessa Dhadingin, Lalitpurin, Kathmandun ja Kavrepalanchokin, idässä Sindhulin, etelässä Rautahatin, Baran ja Parsan sekä lännessä Chitawanin piirikunta. Makwanpurin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 420 477 ihmistä 86 127 perhekunnassa (392 604 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 426 neliökilometriä ja väestötiheys 173 as./km2. Hallinnollinen keskus on Hetaudan kaupunki (84 671 as., 2011), joka sijaitsee linnuntietä noin 42 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta lounaaseen, mutta vuoristosta johtuen maantieyhteys pääkaupunkiin on lähes 80 kilometrin mittainen. Luonnonmaantieteellisesti piirikunnan eteläosa on Nepalin keskiosien eteläistä Terai-alankoa ja pohjoisosa kumpuvyöhykettä, mutta piirikunta ryhmitellään joskus kokonaisuudessaan kumpuvyöhykkeeseen. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 7,2 % sisällytetään alavampaan trooppiseen, 59,0 % ylempään trooppiseen, 28,9 % subtrooppiseen ja 4,9 % lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Piirikunnan maasto kohoaa 166–2 488 metriä merenpinnan yläpuolelle. Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen seurauksena piirikunnassa syntyi runsaasti järistystuhoja; muun muassa tuhansia koteja ja muita rakennuksia tuhoutui. Hetauda 002.JPG|Hetauda, piirikunnan pääkaupunki. Village-view-of-Nepal(Daman)-by-KandelVijaya.JPG|Kylä piirikunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Narayani Luokka:Nepalin piirikunnat
Desantti

Desantti (, ranskan kielen verbistä descendre ‘laskeutua alas’) on suomen kieleen venäjästä lainattu sana, joka tarkoittaa laskuvarjomiestä. Venäjällä laskuvarjojoukot tunnetaan nimellä Vozdušno-desantnyje voiska () eli VDV. Suomen kielessä desantti-nimitystä käytetään erityisesti toisen maailmansodan aikana selustaan vakoilua tai sabotaasia varten lähetetyistä laskuvarjomiehistä ja -naisista ja varsinkin neuvostoliittolaisista vakoilijoista, jotka lähetettiin tällä tavalla Suomeen. == Katso myös == * Maahanlaskujoukot Luokka:Sotilastehtävät
URF

URF eli Ubåtsräddningsfarkosten on Ruotsin laivaston sukellusveneiden pelastusalus. Aluksella kyetään pelastamaan 35 hengen sukellusvenemiehistö 460 metrin syvyydestä. Alus kuljetetaan sijoituspaikastaan Merivoimien sukelluskeskuksesta Bergasta rekalla satamaan, josta se voidaan hinata 10 solmun nopeudella onnettomuuspaikalle.Miller, David s. 185 == Valmistus == Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta ja se laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1978. Alus liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 67 == Palvelus == Vuonna 2011 Ruotsin merivoimat teki 11 miljoonan punnan sopimuksen James Fisher Defencen (JFD) kanssa aluksen modernisoinnista, jonka päätyttyä sen nimenä on URF MkII. Modernisoinnissa kaikki aluksen järjestelmät päivitettiin. Työn loputtua aluksen väritys muutettiin valkoinen oranssista kelta-siniseen.jfdefence.com == Lähteet == * *Ruotsin merivoimat - URF === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien sukellusveneet Luokka:Kockums
HMS Spiggen (1990)

HMS Spiggen oli Ruotsin laivaston pienoissukellusvene, jota käytetään ensisijaisesti 1. sukellusvenelaivueen maalialuksena koulutettaessa sukellusveneidentorjuntajoukkojaHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 56. == Valmistus == Alus tilattiin Tukholmasta Amfibieteknik AB:lta ja se laskettiin vesille 1990.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 296 == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta ja se sijoitettiin vuonna 2014 Kalixiin.Kalixin kunnan sivut == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien sukellusveneet
Panttila

Panttila on Kurikan kylä noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen Kyrönjoen länsipuolella rajoittuen Ilmajoen Koskenkorvaan. Kylän läpi kulkevat yhdystie 6900 ja Suupohjan rata.Kurikan kylät , pdf-esite, Onnistu Kurikassa -sivusto. Viitattu 11.5.2015. Panttilan kylä ja lakkitehdas kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. == Lakkitehdas == Lännestä Ilmajoen Kalajaisjärvestä tulevanLahti, Liisa: Kalajaisjärven tilan parantaminen 2007, Länsi-Suomen ympäristökeskus 2007. Viitattu 21.11.2015. Nenättömänluoman varressa on entisen Kurikan Lakkitehtaan (Kulo) alue. Alueella on kolme tehdasrakennusta, joista vanhin on rakennettu vuonna 1913 (tiettävästi Kurikan vanhin teollisuusrakennus). Rakennusmestari Juho Kukkulan suunnittelema tehdas on peräisin vuodelta 1924 ja uudempi, arkkitehti Aarne Ervin suunnittelema tehdasrakennus vuodelta 1938. Ervin piirtämiä ovat myös tehtaan johtajien kaksi asuinrakennusta vuosilta 1936 ja 1942 (eivät kuulu enää nykyiseen Lakkitehtaan alueeseen). Lakkitehtaan omisti Luhtalan yrittäjäperhe (miniänä vuoden 1954 Miss Suomi Yvonne de Bruyn) ja se työllisti parhaimmillaan noin 300 ihmistä, mikä teki siitä yhden Suomen suurimmista vaatetustehtaista. Toisessa maailmansodassa tehdas toimitti päähineitä ja muuta vaatetusta Suomen armeijalle. Vuonna 1899 perustettu tehdas myytiin vuonna 1975 kilpailijalle, Seinäjoella vuonna 1945 perustetulle Isohellalle. Panttilan kylä ja Lakkitehtaan alue on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuuriympäristöksi. Tehdasalueen lisäksi kylässä on monia talonpoikaista rakennustapaa edustavia pohjalaistaloja.. Arkistoitu, Internet Archive 21.5.2022. Syyskuussa 2022 kerrottiin uusien omistajien kunnostavan vanhan lakkitehtaan olutpanimoksi ja panimoravintolaksi. == Panttila tänään == Panttilan kylässä on yhä teollisuutta, kuten turkismuokkaamo, huonekaluverstaita ja kasvihuoneiden metallirakenteiden valmistusta. Kylässä on Koiviston koulu, metsästysseura ja maa- ja kotitalousseura. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * (maksullinen) * Kurikan Lakkitehdas Oy (Pörssitiedon yhtiöesitys) Luokka:Kurikan kylät Luokka:Etelä-Pohjanmaan maakunnan entiset taajamat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa