EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tulitikkuja lainaamassa (vuoden 1938 elokuva)

Tulitikkuja lainaamassa on Yrjö Nortan ja Toivo Särkän vuonna 1938 valmistunut elokuva, joka perustuu Maiju Lassilan veijariromaaniin Tulitikkuja lainaamassa (1910). Elokuvan päänäyttelijöitä ovat Aku Korhonen ja Uuno Laakso. Elokuvassa on rooli myös vuoden 1933 Miss Suomella Ester Toivosella. == Juoni == Liperiläinen isäntä Antti Ihalainen (Aku Korhonen) lähetetään lainaamaan tulitikkuja. Vastaan tulee tuttava Jussi Vatanen (Uuno Laakso), ja he innostuvat tyhjentämään viinapulloa. Ihalainen lähtee puhemieheksi Vatasen viinanhuuruiselle kosioretkelle kaupunkiin. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Kriitikot ovat kehuneet elokuvaa Lassilan romaanin viihdyttäväksiPajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 11.6.2011, s. D 9. ja ehyeksi tulkinnaksi, joka on säilyttänyt ”hersyvän tuoreutensa”Päivän elokuvia. Tv-maailma 21/2011, s. 17.. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1938 suomalaiset elokuvat Luokka:Yrjö Nortan ohjaamat elokuvat Luokka:Toivo Särkän ohjaamat elokuvat
Tulitikkuja lainaamassa

Tulitikkuja lainaamassa on Algot Untolan ensimmäinen nimellä Maiju Lassila julkaisema romaani vuodelta 1910. Sen kustantaja oli Kansa. Romaani kertoo liperiläisestä isännästä Antti Ihalaisesta ja hänen pitkäksi venyvästä tulitikunhakureissustaan. Tarina kulkee kommelluksesta ja väärinkäsityksestä toiseen, ja siihen sisältyy kansankuvauksen perinteisiin kuuluvaa humalatoikkarointia.Kiiltomato.net Teokselle ehdotettiin aikoinaan valtionpalkintoa, mutta Lassila kieltäytyi siitä, koska piti itseään viihdyttäjänä. ==Elokuvat ja näytelmät== Teokseen perustuvat muun muassa elokuvat: *Tulitikkuja lainaamassa, elokuva vuodelta 1938, ohjaus Yrjö Norta ja Toivo Särkkä. *Tulitikkuja lainaamassa, elokuva vuodelta 1980, ohjaus Leonid Gaidai ja Risto Orko. Romaanista on tehty myös lukuisia näyttämösovituksia ja Tauno Marttinen on säveltänyt siihen perustuvan oopperan. == Juoni == Antti Ihalainen lähtee naapuriin runsaan kahdeksan kilometrin päähän lainaamaan tulitikkuja. Sattumoisin vastaan tulee Jussi Vatanen uudella hevosellaan. Hän pyytää Antin kyytiin, sillä hänellä on asiaa tälle: hän oli tulossa pyytämään Anttia puhemiehekseen oltuaan jo vuoden päivät leskenä. Antti suostuu Jussin pyyntöön ilomielin ja lähtee siltä seisomalta hankkimaan ystävälleen vaimoa. Toivottu tyttö suostuu kosintaan ja niin ryhdytään hommaamaan kihloja. Antti, jolta tulitikkujen lainaaminen on jo autuaasti unohtunut, lähtee mukaan. Matkalla miehet juhlistavat onnistunutta kosiomatkaa innostumalla juomaan, vaikka ovat olleet jo vuosia juomatta. Tuloksena on väärinkäsitysten suma: he huutavat juovuspäissään erinäisille kylänmiehille olevansa matkalla Amerikkaan. Tästä kuultuaan jo nuorena Ihalaisen vaimoon Anna-Liisaan ihastunut räätäli Kenonen päättää kosia hylätyksi luulemaansa Anna-Liisaa. Samaan aikaan Vatanen ja Ihalainen ovat humalapäissään joutuneet putkaan. Heidän siellä ollessaan sana Ihalaisen Amerikkaan lähdöstä tavoittaa jo Anna-Liisankin, joka luonnollisesti kauhistuu. Ihalainen ja Vatanen pääsevät putkasta ja he törmäävät karkuun päässeeseen porsaaseen, jonka sieppaavat itselleen. Miesten onni kääntyy lopullisesti, kun vanha tuttu ja myös leskeksi joutunut Kaisa Karhutar sattuu miesten kohdalle. Antin myötävaikutuksella Jussi alkaa järjestää uusia naimakauppoja nuoruudenrakastettunsa kanssa. Ne kuitenkin keskeytyvät, kun miehet muistavat unohtaneensa Vatasen hevosen kadulle. Sitä etsiessään he löytävät itsensä nopeasti jälleen putkasta, koska ottavat luvatta käyttöönsä toisen hevosen kärryineen. Kaverukset pääsevät kuitenkin lopulta taas kotikonnuille, jossa Ihalaisella luonnollisesti on enemmän selvitettävää kuin uuden vaimonsa kanssa matkaavalla Vatasella.Netlibris == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tulitikkuja lainaamassa e-kirjana Gutenberg-projektissa. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1910 kirjat
Wat Pa Luang Ta Bua

Wat Pa Luang Ta Maha Bua Yanna Sampanno () on theravada-buddhalainen metsäluostari lähellä Burman rajaa tambon Singhissä amphoe Sai Yokissa Kanchanaburin provinssissa Thaimaassa. Luostari on kuuluisa tiikereistään ja muista eläimistä, jotka elävät luostarin alueella. Tiikereitä on seitsemäntoista, ja jokaisella on oma nimensä, kuten "Päivänsäde" ja "Sateenkaari"Daily News Thailand 7.4.2007, haettu 25.10.2008 "ที่วัดนี้มี เสือโคร่งอยู่ 17 ตัว ซึ่งพระในวัดตั้งชื่อให้ต่าง ๆ กันอย่างไพเราะเพราะพริ้ง เช่น แสงอาทิตย์ รุ้งกินน้ำ อรุณรุ่ง ฯลฯ". Wat järjestää opastettuja kierroksia turisteille. Luostari perustettiin 1994 ja nimettiin Udon Thanissa sijaitsevan Wat Pa Ban Tatin metsäluostarin perustajan, acharn Luang Maha Ta Buan mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Luostarin sivut Luokka:Thaimaan buddhalaiset temppelit
Toivo Elovaara

Toivo William Elovaara (13. kesäkuuta 1907 Viipuri – 18. lokakuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kirkkomusiikin säveltäjä. ==Henkilöhistoria== Elovaaran vanhemmat olivat Antti Elovaara ja Maria Julku ja puoliso vuodesta 1933 Greta Söderholm. Hän valmistui kanttori-urkuriksi Viipurin kirkkomusiikkiopistosta vuonna 1926 ja siirtyi opiskelemaan Helsingin Konservatorioon (nyk. Sibelius-Akatemia), josta hän valmistui vuonna 1932. Hän työskenteli Käpylän kirkossa kanttori-urkurina vuodesta 1930 vuoteen 1963, jolloin hän jäi sairauseläkkeelle. Sävellyskonsertit Elovaara piti Helsingissä 1934, 1938 ja 1945. ==Tuotanto== Elovaara sävelsi yksin- ja kuorolauluja, kantaatteja, melodraamoja, piano-, kantele- ja urkuteoksia, orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia sekä näytelmämusiikkia. Hänen yksin- ja kuorolaulujansa sekä kuorosovituksiansa on yhteensä 291. Yhteensä Elovaara teki yli 400 sävellystä. Hänen hengellisistä lauluistaan tunnetuimpia on muun muassa Nyt nämä nuoret tässä. Hänen sävellyksiään ovat muun muassa: * Preludi ja fuuga kolmelle klarinetille, 1931 * Preludi ja fuuga huilulle, oboelle, klarinetille ja fagotille, 1932 * Sonatiini pianolle ja viululle, 1932 * Jousikvartetot c-molli ja d-molli, 1932 * Sonatiini jousikvartetolle h-molli, 1938 * Sonatiini kahdelle viululle ja sellolle, 1938 * Musiikkia Raul Roineen lastennäytelmään Viisauden jyvä ja Ukko Kivistön lastennäytelmään Pekka Peloton * Kantaatit Taivaaseen käy matkamme 1940-1944, Laupias samarialainen 1942, Päivän koitto 1943 ja Toivojen kansa, 1945 * Yksinlauluja kuten Kevät- sarja Saima Harmajan sanoihin, hengellisiä kuorolauluja ja naiskuorolauluja * Urkukoraaleja, melodraamoja, preludeja * Orkesterille Harjoitelma, Juhannussarja ja Sinfonietta * Hengellisten kansansävelmien sovituksia ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Nicole Haislett

Nicole Lea Haislett (s. 16. joulukuuta 1972 St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kolme kultamitalia vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Lajit olivat 200 metrin vapaauinti sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviestit. Vuoden 1991 maailmanmestaruuskilpailuissa Haislett voitti kolme kultamitalia 100 metrin vapaauinnista sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteistä. Vuonna 1994 hän sai lisäksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä hopeaa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä pronssia. Haislett lopetti kilpauransa vuonna 1995, minkä jälkeen hän toimi muutaman vuoden Florida Gatorsin naisten uintijoukkueen apuvalmentajana. Myöhemmin hän opiskeli kokiksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyläbulbuli

Kyläbulbuli (Pycnonotus barbatus) on afrikkalainen keskikoinen varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kyläbulbulin pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 26,5–31 cm ja paino 26–41 g. Laji muistuttaa pienikokoista rastasta ja arabianbulbulia, mutta sen pää on ruskea eikä sillä ole vaaleaa silmärengas. Päälaella on pieni töyhtö ja alaperä on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laulu koostuu melodisten vihellysten sarjasta.Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong. == Esiintyminen == Kyläbulbuli elää Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella. Se puuttuu Saharasta ja pääosasta Sahelin aluetta. Se on yleinen Niilin laaksossa ja Marokon, Algerian ja Tunisian muodostamalla rannikkoalueella. Lajista tunnetaan noin kuusi alalajia. Se on paikkalintu. Lajin esiintymisalueen laajuus on 19 miljoonaa neliökilometriä.IUCN Kyläbulbulia ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Kyläbulbulit elävät enimmäkseen vehreillä tasangoilla. Ne karttavat yleensä kuivia seutuja ja korkeita vuoristoja. Ne viihtyvät puutarhoissa, keitaissa, puustoisten virtojen rannoilla ja palmumetsiköissä. Kyläbulbulit ovat sopeutuneet ihmisasutukseen erinomaisesti. == Lisääntyminen == Kyläbulbulin maljamainen pesä on pensaassa tai puussa. Naaras munii tavallisesti 3 munaa, joita haudotaan 12–14 päivää. Poikaset jättävät pesän kaksiviikkoisina. Pesyeitä on kaksi, usein kolme ja joskus neljä kesän aikana. == Ravinto == Kyläbulbulien pääravintoa ovat hedelmät, marjat ja hyönteiset, myös siemenet, lehdet ja mesi. == Lähteet == Luokka:Bulbulit
Heike Friedrich

Heike Friedrich (s. 18. huhtikuuta 1970) on entinen saksalainen (itäsaksalainen) uimari. Hän menestyi vuoden 1988 Soulin kesäolympialaisissa, jossa hän sai kolme mitalia: kultaa tuli 200 metrin vapaauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Lisäksi hopeaa tuli 400 metrin vapaauinnista. Useita mitaleja kertyi myös maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuista. Friedrichillä oli vuosia hallussaan 200 metrin vapaauinnin naisten pitkän radan maailmanennätys. == Aiheesta muualla == * Tietoja ja tilastoja Friedrich, Heike Friedrich, Heike Friedrich, Heike Friedrich, Heike
Mary Wayte

Mary Alice Wayte (s. 25. maaliskuuta 1965) on entinen yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Olympiahopeaa ja -pronssia hän sai vielä vuonna 1988 Soulissa 4 × 100 metrin seka- ja vapaauintiviesteistä. Wayte otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 2000.http://www.ishof.org/honorees/2000/00mwayte.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa ja tilastoja Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amanda Weir

Amanda Weir (s. 11. maaliskuuta 1986) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on voittanut viesteistä lukuisia mitaleja, mukaan lukien kaksi olympiahopeaa Ateenassa 2004 4x100 metrin vapaauintiviestistä, jossa hän ui finaalissa, ja sekauintiviestistä, jossa ui alkuerissä. Hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4x100 metrin vapaauintiviestin pronssijoukkueessa Lontoossa 2012 ja hopeajoukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän ui pitkän radan MM-kilpailuissa alkuerissä Yhdysvaltojen voittoisassa 4x200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa Melbournessa 2007 ja 4x100 metrin sekauintiviestijoukkueessa Shanghaissa 2011. Lyhyen radan maailmanmestaruuden hän on voittanut 4x100 metrin vapaauintiviestissä Indianapolisissa 2004 ja Windsorissa 2016 sekä alkuerissä uituaan 4x100 metrin sekauintiviestissä 2016. == Lähteet == *Saavutukset swimrankings.net-sivustolla === Huomautukset === Weir, Amanda Weir, Amanda Weir, Amanda Weir, Amanda
Krokodil

Krokodil (, 'krokotiili') oli neuvostoliittolainen pilalehti. Se perustettiin 1922. Siihen aikaan Neuvostoliitossa ilmestyi runsaasti pilalehtiä, kuten Zanoza ja Prožektor, mutta lähes kaikki ovat lakanneet ilmestymästä. Vaikka poliittinen satiiri oli lähes koko neuvostoajan vaarallista, Krokodililla oli huomattavan paljon vapautta herjata poliitikkoja ja politiikkaa.Neuvostoajan sarjakuvia, joista useimmat peräisin Krokodilista Tyypillisiä turvallisia satiirin kohteita neuvostoaikana olivat virkamiesten saamattomuus ja mielikuvituksen puute ja työläisten harrastama työpaikkajuopottelu. Krokodil pilkkasi myös sellaisia kapitalistisia maita ja hyökkäsi poliittisia, etnisiä ja uskonnollisia ryhmiä kohtaan, joiden väitettiin vastustavan neuvostojärjestelmää. Vastaavia lehtiä ilmestyi myös muissa neuvostotasavalloissa ja Itä-Euroopan sosialistisissa valtioissa. Lehteä avustivat monet huomattavat henkilöt, kuten Vladimir Majakovski, Kukriniksi ja Juli Ganf. Dmitri Šostakovitš tunnettiin satiirikkona, ja hän sävelsi 5 romanssia Krokodilin teksteihin (op. 121, 1965), joka on satiiri neuvostosatiirista. Neuvostoliiton hajottua lehti lakkasi ilmestymästä mutta alkoi ilmestyä taas 2005. Sen toimitus on Moskovassa, ja nelihenkistä toimitusta johtaa päätoimittaja Sergei Mostovštšikov. Viikoittain ilmestyvä lehti painetaan edelleen neuvostotyyliselle paperille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Archive 1924-1991 Luokka:Venäläiset aikakauslehdet Luokka:Pilalehdet
Vetybromidi

Vetybromidi eli bromivety (HBr) on bromin ja vedyn muodostama molekyyliyhdiste. Normaaliolosuhteissa vetybromidi on kaasua, mutta se voidaan myös nesteyttää. Kuten useimpien muidenkin halogeenien vety-yhdisteet, myös vetybromidi on vahva happo. Vetybromidin vesiliuosta kutsutaan bromivetyhapoksi, ja se muistuttaa läheisesti tunnetumpaa vetykloridin vesiliuosta eli suolahappoa. == Valmistus == Teollisuudessa vetybromidia valmistetaan yleensä suoraan vetykaasun ja bromikaasun reaktiolla :H2 \+ Br2 → 2 HBr Vetybromidia voidaan valmistaa myös useilla muilla tavoin esimerkiksi natriumbromidin ja rikkihapon reaktiolla :NaBr + H2SO4 → NaHSO4 \+ HBr Vetybromidia muodostuu myös orgaanisissa korvautumisreaktioissa, kun orgaaninen molekyyli reagoi bromin kanssa : == Käyttö == Vetybromidia käytetään useissa orgaanisissa reaktiossa erityisesti hiilivetyjen bromaukseen. Alkeeneja bromattaessa syntyy bromia sisältäviä alkaaneja, koska kaksoissidos katkeaa liittymisreaktiossa. Alkeenien ja vetybromidin reaktio tapahtuu jo huoneenlämmössä. :CH2=CH2 \+ HBr → CH3-CH2Br Alkyynit reagoivat noin 100 °C:n lämpötilassa ensin bromatuiksi alkeeneiksi ja edelleen bromatuiksi alkaaneiksi . Liittyminen tapahtuu Markovnikovin säännön mukaan, eli vety liittyy siihen hiileen, jossa jo aikaisemmin oli enemmän vetyä. :HC≡CH + HBr → H2C=CHBr + HBr → H3C-CBr2 == Turvallisuus == Aine on syövyttävää. Vetybromidin joutuminen hengitysteihin aiheutaa yskää ja hengenahdistusta. Iholle joutuessaan se voi aiheuttaa paleltumia ja syövytysvammoja. == Lähteet == Luokka:Bromidit Luokka:Vety-yhdisteet Luokka:Epäorgaaniset hapot
Linda Jezek

Linda Louise Jezek (s. 10. maaliskuuta 1960) on entinen yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti ainoan olympiamitalinsa Montréalissa 1976 hopeana 4x100 metrin sekauintiviestistä.Sports-reference.com Olympic medals won by Linda Jezek Hän voitti vuonna 1978 Berliinissä maailmanmestaruuskilpailuissa kultamitalit 100 ja 200 metrin selkäuinnista.Hickofsports.com == Lähteet == Jezek, Linda Jezek, Linda Jezek, Linda Jezek, Linda
Leila Vaziri

Leila Vaziri (; s. 6. kesäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti vuonna 2007 Melbournessa maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa 50 metrin selkäuinnista ja sai haltuunsa uuden maailmanennätyksen.http://iuhoosiers.cstv.com/sports/w-swim/mtt/vaziri_leila00.html Samoissa kisoissa hän sai hopeaa 4x100 metrin sekauintiviestistä. Vazirin sukujuuret ovat Iranissa ja Saksassa. Hän opiskeli Indianan yliopistossa. == Lähteet == Vaziri, Leila Vaziri, Leila Vaziri, Leila
Timothy Ahearne

Timothy "Tim" Joseph Ahearne (18. elokuuta 1885 - marraskuu 1968) oli irlantilainen yleisurheilija, kolmiloikan olympiavoittaja Lontoossa 1908. Hän edusti Isoa-Britanniaa, koska Irlannilla ei vielä tuohon aikaan ollut itsenäistä olympiakomiteaa. Ahearne syntyi Dirreenissä ja kuoli Atheassa. Hänen nuorempi veljensä oli kolmiloikkaaja Daniel Ahearn, joka lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin edustaen uutta kotimaataan. Ahearne otti osaa myös olympialaisten pituushyppyyn sijoittuen kahdeksanneksi tuloksella 672 . Hän kilpaili myös vauhdittomassa pituushypyssä. 110 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä. Kolmiloikassa hänen voittotuloksensa oli olympiaennätys 14,92. Hän paransi edellistä Myer Prubsteinin nimissä ollutta olympiaennätystä 45 senttimetriä. Ahearne oli 170 cm pitkä ja painoi 57 kg. Ahearnen ennätys pituushypyssä oli hieman Lontoon kisojen jälkeen hypätty 757. Seuraavana vuonna hän hyppäsi 771, mutta vauhtirata oli viettävä ja siksi sääntöjen vastainen. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset olympiavoittajat Luokka:Irlantilaiset kolmiloikkaajat Luokka:Irlantilaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Bulbulit (suku)

Bulbulit (Pycnonotus) on varpuslintusuku, joka kuuluu laajaan bulbulien heimoon. Bulbulit ovat pienen rastaan kokoisia keskikokoisia varpuslintuja. Sukupuolet ovat tavallisesti samanvärisiä ja -kokoisia, joskin koiras on usein hivenen kookkaampi. Niiden höyhenpuku on pääosin ruskea tai vihertävä, mutta päässä on usein värikäs laikku tai se erottuu selvästi muusta höyhenpuvusta. Alaperän höyhenet ovat usein värikkäät: keltaiset, punaiset, oranssit tai valkoiset.Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong. Bulbuleilla on täydellinen sulkasato kerran vuodessa pesimäkauden jälkeen. Bulbulit elävät Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Ainoa Euroopassa pesivä bulbuli on arabianbulbuli, jota tavataan Turkin etelärannikolla. Bulbulilajit (BirdLife Suomen lajilistaMaailman lintujen suomenkieliset nimet): * Arabianbulbuli Pycnonotus xanthopygos * Harmaakaulusbulbuli Pycnonotus priocephalus * Harmaarintabulbuli Pycnonotus cinereifrons * Jokibulbuli Pycnonotus nieuwenhuisii * Kaljunaamabulbuli Pycnonotus hualon * Kapinbulbuli Pycnonotus capensis * Keltakurkkubulbuli Pycnonotus xantholaemus * Keltaperäbulbuli Pycnonotus goiavier * Keltatäpläbulbuli Pycnonotus bimaculatus * Keltaviirubulbuli Pycnonotus finlaysoni * Kiinanbulbuli Pycnonotus sinensis * Kirjorintabulbuli Pycnonotus squamatus * Kyläbulbuli Pycnonotus barbatus * Mustahuppubulbuli Pycnonotus atriceps * Mustaohjasbulbuli Pycnonotus flavescens * Nokipääbulbuli Pycnonotus aurigaster * Oliivipääbulbuli Pycnonotus tympanistrigus * Oliivisiipibulbuli Pycnonotus plumosus * Punaperäbulbuli Pycnonotus cafer * Punaposkibulbuli Pycnonotus jocosus * Punasilmäbulbuli Pycnonotus nigricans * Rillibulbuli Pycnonotus erythropthalmos * Rusosilmäbulbuli Pycnonotus brunneus * Rusovyöbulbuli Pycnonotus xanthorrhous * Sinirintabulbuli Pycnonotus cyaniventris * Srilankanbulbuli Pycnonotus penicillatus * Sumatranviirubulbuli Pycnonotus leucogrammicus * Taiwaninbulbuli Pycnonotus taivanus * Tulipääbulbuli Pycnonotus zeylanicus * Töyhtöhuppubulbuli Pycnonotus melanicterus * Valkokorvabulbuli Pycnonotus leucogenis * Valkokulmabulbuli Pycnonotus luteolus * Valkoposkibulbuli Pycnonotus leucotis * Valkosilmäbulbuli Pycnonotus simplex * Viirubulbuli Pycnonotus striatus * Viirukorvabulbuli Pycnonotus blanfordi == Lähteet == Luokka:Bulbulit
Souljaboytellem.com

__NOTOC__ Souljaboytellem.com on rap-artisti Soulja Boyn ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 13. heinäkuuta 2007. Albumin ensimmäinen single "Crank That (Soulja Boy)" saavutti suuren suosion ympäri maailman. Se pysyi U.S. Billboard Hot 100 -listalla seitsemän viikon ajan vuonna 2007. Siitä myytiin myös yli 5 000 000 soittoääntä. ==Kappaleet== # Kappale Tuottaja(t) Vierailija(t) Aika 1 Intro Soulja Boy 0:59 2 Crank That (Soulja Boy) Soulja Boy 3:42 3 Sidekick The Package Store & Mr. Collipark 3:59 4 Snap and Roll Soulja Boy 3:45 5 Bapes Soulja Boy Arab 3:54 6 Let Me Get Em (Shootout) Soulja Boy 3:21 7 Donk Soulja Boy 3:12 8 Yahhh! Soulja Boy Arab 3:10 9 Pass It to Arab Arab 3:58 10 Soulja Girl Los Vegaz & Mr. Collipark I-15 3:07 12 Report Card Soulja Boy Arab 3:42 13 She Thirsty Soulja Boy 3:38 14 Don't Get Mad The Package Store & Mr. Collipark 4:18 15 Nope (iTunes bonus track) Soulja Boy 2:33 == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: DEntertainment Weekly: Album review * Robert Christgau: A–Robert Christgau: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Soulja Boyn albumit
Leseet

Leseet ovat viljan jyvistä ennen niiden jauhamista tai rouhimista irrotettavat kuoriosat, joihin jää uloimpia valkuaispitoisia solukoita. Leseisiin jää myös alkio, ellei sitä eroteta erilleen. Leseitä voidaan valmistaa kaikista viljoista käytettäväksi ihmisen ravintona tai eläinten rehuna. Leseitä voidaan käyttää leipiin, rieskoihin, piirakoihin, jälkiruokiin, leivonnaisiin, mureketaikinoihin ja kasvisruokiin. . Leserehulla ruokitaan pääasiassa lehmiä, jonkin verran kanoja ja sikoja sekä harvemmin lampaita ja hevosia. Leseet ovat kuitupitoista ravintoa, ja niissä on runsaasti B-vitamiinia ja fosforia. Alkioissa on jonkin verran E-vitamiinia. Suuri osa leseistä on hemiselluloosaa. Ravintoarvoltaan parhaita leseitä saadaan vehnästä, seuraavaksi parhaita rukiista ja näitä seuraavat ohran- ja kauranleseet. Esimerkiksi ruista jauhettaessa saadaan 22–25 prosenttia leseitä, noin 65 % jauhoja ja 5–10 % jälkijauhoja. ==Lähteet== * Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963 * Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Viljatuotteet Luokka:Ruoka-ainekset
Viirukerttuli

Viirukerttuli (Setophaga striata) on pohjoisamerikkalainen kerttulilaji. Laji on noin 14 sentin kokoinen ja valkomustan harmaa. Lajia on tavattu muutamia kertoja Britteinsaarilla. Viirukerttuli pesii Pohjois-Amerikassa ja talvehtii Etelä-Amerikassa. Laji tavattiin Suomessa Utössä 23. lokakuuta 2008. == Lähteet == * Tieto Viirukerttulin havainnosta Suomessa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * ITIS: Dendroica striata Luokka:Loistokerttulit
Meidän poikamme ilmassa – me maassa

Meidän poikamme ilmassa – me maassa on Erkki Karun ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1934. Karu ohjasi kolmen Meidän poikamme -propagandaelokuvan sarjan, josta tämä on kolmasArto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 18.1.2012, sivu D 9. Aiemmat sarjan elokuvat Meidän poikamme ja Meidän poikamme merellä -elokuvat Karu ohjasi ja tuotti Suomi-Filmillä, josta hän siirtyi Suomen Filmiteollisuuden palvelukseen ja ohjasi tämän elokuvan yhtiön ensimmäisenä näytelmäelokuvana. Meidän poikamme ilmassa -elokuvassa kuvataan Suomen ilmavoimien toimintaa. Mukana on ilmakuvaa sekä Haminasta että Viipurista. Kohtauksia on kuvattu myös Santahaminassa Helsingissä. Suomen Filmiteollisuuden vuoden 1934 toimintakertomuksen mukaan: "Sotilaspiirien mukanaolosta oli tietenkin suuri apu tällaisen puolustusasiaa ajavan elokuvan luomisessa. Toisaalta taas tällaisten sivullisten voimien vaikutus tuntui haitallisena elokuvan valmistuksessa ja lisäksi se tuli suhteellisen kalliiksi." Elokuva alkaa Helsingin Aliupseerien laulamalla "Lentäjän marssilla". Juoneksi siihen on rakennettu kaksi rakkaustarinaa, joiden henkilöitä esittävät Joel Rinne, Martta Kontula, Kaarlo Angerkoski ja Irja Simola. Mukana on myös tuore Miss Eurooppa Ester Toivonen.Päivän elokuvia, Tv- maailma, 2/2012 sivu 21 ==Arviot== Aikalaisarvioijat suhtautuivat elokuvaan jokseenkin ristiriitaisesti. Elokuvaa sanottiin suoraan propagandaksi. Juonellisesti sitä pidettiin mitättömänä. Muuan myönteinen arvio kiittää elokuvan isänmaallista kasvatuksellista luonnetta ja toteaa, että siinä on sen pysyvä arvo ja merkitys. Myös kuvaus huomataan myönteisesti monessa arviossa.Aikalaisarvioita, Elonet.fi, viitattu 6.1.2013 Myöhemmän, televisioajan kriitikon mukaan elokuva sisältää tahattoman huumorin ohella armeijan ihannointia, tietoiskuja ja kauhukuvia. Paatoksellinen ilmaisu luo niistä kokonaisuuden, joka dokumentoi nautittavalla tavalla aikaa, sen arvoja ja asenteita. ==Lentokoneita== Elokuvassa esiintyviä lentokoneita. (Lähde: Luettelo tunnuksista) *SM-136 Letov S 218 A Smolik (alussa lentokoulutuskohtauksessa) *RI-154 Blackburn Ripon (isoja kellukekoneita joilla lennetään kilpaa) *GA-58 Gloster Gamecock II (lentää lentonäytöksessä, ja ilmataistelukohtauksessa jossa mm. 8:n koneen muodostelma) *SÄ-145 VL Sääski I, II tai IIA (rannalla kellukevarustuksessa) *JU-125 Junkers K43F (kellukevarustuksessa ilmataistelussa vihollisen pommikoneina) ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1934 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Erkki Karun ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
Allan Wood

Allan Frederick Wood (16. toukokuuta 1943 Sydney – 10. lokakuuta 2022 Tugun, Queensland) oli australialainen uimari. Hän saavutti kaksi pronssimitalia vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Lajit olivat 400 ja 1 500 metrin vapaauinti . == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Snap (musiikki)

Snap on hip hopin tyylisuunta, joka syntyi Atlantassa, Georgiassa. Snap- kappaleet ovat tyyliltään pelkistettyjä, ja niiden taustaraitojen tyypilliset elementit ovat hi-hat, bassolinja, sormiennapsuttelusample, Roland TR-808 -rumpukoneen bassorumpu ja yksinkertainen toistuva päämelodia. Tempo on yleensä suhteellisen hidas, noin 70–75 bpm. Snap-musiikille ominaista on myös kappaleissa toistuva ”jankuttaminen”: kertosäkeessä kappaleen nimeä saatetaan toistaa useaan kertaan. == Tunnettuja snap-artisteja == * Arab * D4L * Da Muzicianz * Dem Franchize Boyz * Everywhere Tricycle Boyz * Soulja Boy Tell 'Em * Unk * V.I.C. * Ying Yang Twins * lil TurboMaziina (TNC Muzik Luokka:Hip hop -musiikki
Halyna Avramenko

Halyna Avramenko (, s. 13. toukokuuta 1986 Tšernihiv) on ukrainalainen riistamaaliampuja ja maailmanmestari. Avramenko on saavuttanut urallaan neljä maailmanmestaruutta, kolme MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin. ==Lähteet== * * Luokka:Ukrainalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cate Campbell

Cate Campbell (s. 20. toukokuuta 1992) on australialainen uimari. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Campbell syntyi ja kasvoi Blantyressä, Malawissa, mutta hän on asunut Australiassa vuodesta 2000 lähtien.The Sydney Morning Herald Campbell voitti kaksi pronssimitalia Pekingin kesäolympialaisissa 2008, 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän oli kolmas 50 metrin vapaauinnissa ja Australian joukkueessa voittamassa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai niin ikään kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Campbell voitti maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,34. Hän saavutti lisäksi hopeaa 50 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauinti- ja sekauintiviesteissä. Campbell saavutti Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Gold Coastin Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 50 ja 100 metrin vapaauinneissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Campbell sai kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 4x100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Campbell saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 50 metrin vapaauinnissa, 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Tyynenmeren- mestaruuskilpailuissa Tokiossa hän voitti viisi kultamitalia: 50 ja 100 metrin vapaauinneissa, naisten 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä sekä sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Campbell saavutti Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 kultaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Tokion olympialaisissa 2020 Campbell voitti Australian joukkueessa kultaa 4 x 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Lisäksi hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa.https://olympics.com/tokyo-2020/olympic- games/en/results/swimming/olympic-schedule-and-results.htm == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
László Boros

László Boros (s. 30. joulukuuta 1989) on unkarilainen riistamaaliampuja ja nuorten maailmanmestari. Boros on saavuttanut MM-kilpailuissa Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009 kaksi kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin. ==Lähteet== * * Luokka:Unkarilaiset ampujat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolph Kiefer

Adolph Gustav Kiefer (27. kesäkuuta 1918 – 5. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultaa 100 metrin selkäuinnista vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Hän pääsi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1965.International Swimming Hall of Fame Kiefer jatkoi uraansa Berliinin olympialaisten jälkeen, mutta ei osallistunut enää olympialaisiin, sillä niitä ei vuosina 1940 ja 1944 pidetty. Hän oli ensimmäinen uimari, joka ui 100 jaardia selkää alle minuutissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sports-reference.com Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Mihail Azarenko

Mihail Azarenko (; s. 6. huhtikuuta 1991) on venäläinen riistamaaliampuja ja nuorten maailmanmestari. Azarenko on saavuttanut MM-kilpailuissa Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009 kymmenen kultaa ja kuusi pronssia. ==Lähteet== * * Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nick Frost

Nicholas John Frost (s. 28. maaliskuuta 1972 Romford) on englantilainen näyttelijä, koomikko ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan työstään Edgar Wrightin ja Simon Peggin kanssa Miken roolissa komediasarjassa Avaruuden tuntua, Edin roolissa Shaun of the Deadissa, Danny Buttermanin roolissa Hot Fuzzissa ja Glive Gollingsin roolissa Paulissa. Frost on esiintynyt myös muissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, muun muassa vuoden 2009 elokuvassa Merirosvoradio. Frost ja Simon Pegg valittiin etsiväkaksikko Dupontin ja Dupondin rooleihin Steven Spielbergin ja Peter Jacksonin Tintti- filmatisointiin Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus, joka ilmestyi vuonna 2011. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Windischeschenbach

Windischeschenbach on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Oberpfalzin hallintopiiriin ja Neustadt an der Waldnaabin piirikuntaan. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 4 923. Pinta-alaltaan se on 36,4 neliökilometrin suuruinen ja sen väestötiheys on 135 as./km². == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Windischeschenbachin kaupungin verkkosivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Oberpfalz
Thr33 Ringz

Thr33 Ringz on R&B-laulaja; T-Painin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. lokakuuta 2008. Albumi piti alun perin julkaista T-Painin syntymäpäivänä eli 30. syyskuuta 2008, mutta se myöhästyi, koska kappaleesta ”Silver & Gold” syntyi kiistaa. Kiistan seurauksena kappaletta ei laitettu kysiselle levylle, vaan se siirrettiin T-Painin ja Lil Waynen yhteiselle The T-Wayne Show -mixtapelle. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 167 700 kappaletta. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 530 000 kappaletta. == Teema == Albumin ”teemana” on sirkus. Sen huomaa kysisen albumin kannesta sekä mm. ”Can't Believe It” -musiikkivideosta. T-Pain käyttää kansissa ja videoilla silinterihattua. MTV Video Music Awardsissa T-Pain voitti parhaan lavalle saapuneen tittelin tuodessaan lavalle elefantin. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # === Deluxe Edition === # * # # # === Britannian bonusversio === # * # Kappaleesta Can’t Believe It on julkaistu myös versio, jolla vierailee Justin Timberlake. == Listasijoitukset == Lista (2008) Sija U.S. Billboard 200 4 U.S. Billboard Top R&B;/Hip-Hop Albums 1 Canadian Albums Chart 25 Australian Top 40 Urban Albums 12 Japan Oricon Album Chart 40 == Pr33 Ringz Mixtape == Ennen albumia julkaistiin Pree Ringz-mixtape, josta taas julkaistiin promosingle ”Superman”. === Kappaleet === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:T-Painin albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Costa Classica

Costa Classica on Costa Crocieren vuonna 1991 valmistunut risteilyalus. Vuonna 2001 ja 2005 laivalla tehtiin suuria kunnostustöitä. Aluksella on kaksi ravintolaa, yhdeksän baaria, kaksi uima-allasta ja neljä poreallasta. == Rakentaminen == Alus tilattiin Finncantierilta Venetsiasta Italiasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 5877 ja alus laskettiin vesille 2. helmikuuta 1991. Aluksen ensimmäinen koeajo oli kesäkuussa ja se luovutettiin napolilaiselle Costa Crociere SpA:lle 7. joulukuuta, jona päivänä se kastettiin Costa Classicaksi.faktaomfartyg.se == Liikennöinti == Alus aloitti ensimmäisen risteilynsä 17. joulukuuta, jonka jälkeen se teki kesät risteilyjä pitkin Euroopan rannikkoja ja talvisin Karibialla. Alus liputettiin 1994 Liberiaan, jolloin sen kotisatamaksi vaihtui Monrovia. Vuonna 2000 suunniteltiin aluksen pidentämistä, mistä tehtiin sopimus birkenheadiläisen Cammell Lairdin kanssa. Alus lähti 23. marraskuuta telakalle, mutta telakka ei ollut saanut vielä lisättävää elementtiä valmiiksi. Elementti valmistui 27. marraskuuta, mutta yhtiöiden välisten kiistojen jäätyä sovittelematta lisäelementtiä ei asennettu. Aluksella syttyi 24. elokuuta 2005 Paroksen lähistöllä tulipalo, joka saatiin sammumaan vuorokaudessa Pireuksessa. Alus kolaroi 6. kesäkuuta 2008 MSC Poesian kanssa Dubrovnikin satamassa. Törmäyksen jälkeen MSC Poesian ankkuriköysi löystyi ja laiva joutui tuuliajolle. Törmäyksessä ei tullut henkilövahinkoja ja molempien alusten vahinkot olivat pieniä. Alukset jatkoivat matkojaan aikataulujen mukaisesti. Alus oli telakalla Shanghaissa, mistä se palasi 25. lokakuuta 2010 liikenteeseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Costa Classican kamera ja reitti Luokka:Risteilyalukset Luokka:Costa Crociere Luokka:Fincantieri
Santa Cruise

Santa Cruise oli Costa Crocieren omistama risteilyalus Costa Allegra, joka risteili pääasiassa Aasiassa ja Kaukoidässä. == Rakentaminen ja käyttöhistoria == Alus tilattiin Wärtsilän telakalta Turusta alun perin rahtilaivaksi ruotsalaisvarustamolle. Se laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1969 ja alus luovutettiin 4. joulukuuta tukholmalaiselle Rederi Ab Nordstjernanille, joka nimesi alusken Annie Johnsoniksi. Alus oli rahtiliikenteessä, kunnes se myytiin 8. elokuuta 1986 Peleus Marine Companylle Limassoliin Kyprokselle. Alus vuokrattiin Regency Cruise Linelle Pireukseen Kreikkaan, joka nimesi sen Regent Mooniksi. Alus lähti 10. elokuuta Göteborgista ja se saapui 25. elokuuta Pireukseen, missä se oli tarkoitus muuttaa risteilyalukseksi.faktaomfartyg.se Alus makasi Peramassa, kunnes se myytiin toukokuussa 1988 Compania Naviera Panalexandra SA:lle Panamaan. Alus nimettiin Alexandraksi. Se myytiin edelleen 28. elokuuta 1990 Costa Crociere SpA:lle Napoliin Italiaan ja alus oli Mariottin telakalla Napolissa 4. syyskuuta 1990 – 16. marraskuuta 1992. Telakalla alusta pidennettiin ja se muutettiin risteilykäyttöön. Aluksen nimeksi piti tulla Costa Azzurra, mutta se sai kuitenkin marraskuussa 1992 nimekseen Costa Allegra. Alus palasi palvelukseen 16. marraskuuta 1992 ja se aloitti ensimmäisen matkansa 23. marraskuuta Genovasta St. Thomakselle. Tämän jälkeen alus risteili kesäisin Välimerellä ja talvisin Karibialla. Se siirrettiin 1994 Liberian lipun alle, jolloin sen kotisatamaksi merkittiin Monrovia. Alus liputettiin takaisin Italiaan ja Genovaan vuonna 2000. === Tuuliajolla 2012 === Alus joutui tuuliajolle 27. helmikuuta 2012 Intian valtamerellä ollessaan matkalla Madagaskarilta Seychellien pääkaupunkiin. Aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo, joka sammutettiin, mutta sähköt eivät toimineet, joten alus lähetti hätäkutsun. Tapauksen sattuessa aluksella oli runsaat tuhat matkustajaa, ei suomalaisia.Helsingin Sanomat, Riku Jokinen, Turmavarustamon laiva joutui tuuliajolle Intian valtamerellä HS 28.2.2012 s. B1 1\. maaliskuuta alus saatiin hinattua Mahén satamaan.Costa Allegran matkustajat pääsivät maihinAluksen suojana on alueella toimivien merirosvojen varalta yhdeksänhenkinen erikoisryhmä. Costa Allegra on myyty romuksi Aliagaan 6. syyskuuta 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Costa Allegran reitti ja webcam Luokka:Risteilyalukset
Club Harmony

Club Harmony on Costa CrocierenRegistered owner - Costa Crociere Spa omistama laiva. Laiva on pienin Costalla. Aluksen sisaralus on Costa Allegra. Risteilee Välimerellä ja Pohjois-Euroopassa. Alus toimi noin 20 vuotta rahtilaivana. == Liikennöinti == Telakka luovutti 14. kesäkuuta 1969 M/S Axel Johnsonin tukholmalaiselle Rederi Ab Nordstjernanille, joka sijoitti aluksen rahtiliikenteeseen. Se myytiin 23. toukokuuta 1986 Amassis Navigation Companylle Limassoliin Kyprokselle, joka vuokrasi Regent Suniksi ristimänsä aluksen Regency Cruise Linelle Pireukseen Kreikkaan. Alus lähti myyntiä seuranneena päivänä Göteborgista ja se saapui Pireukseen 3. kesäkuuta. Alus lähti 11. lokakuuta Genovaan, jossa se siirrettiin 15. lokakuuta Mariottin telakalle muutettavaksi risteilyalukseksi nimellä Sea Venture.faktaomfartyg.se === Risteilyalus === Alus myytiin 1987 Navyclupille Napoliin, joka kastoi sen Italiaksi. Alus myytiin seuraavana vuonna Costa Crocierelle Napoliin, joka kastoi sen Costa Marinaksi. Alus oli Mariottin telakalla Genovassa syyskuusta 1998 heinäkuuhun 1990. Telakalta palattuaan alus teki neitsytmatkansa risteilyaluksena 19. heinäkuuta. Aluksen ensimmäinen Välimeren risteily alkoi 22. heinäkuuta, missä tehtävässä se oli kesäisin ja talvisin alus oli Karibialla. Alus siirrettiin Liberian lipun alle ja sen kotisatamaksi vaihtui Monrovia. Se palasi Italian lipun alle vuonna 2000 ja samalla kotisatamaksi muuttui Genova. Huhtikuussa 2002 alus sijoitettiin Saksan matkailuun, jonka jälkeen se risteili Punaisellamerellä ja Persianlahdella. Marraskuussa 2011 Costa Cruises poisti aluksen alusluettelostaan. Se vuokrattiin Polaris Shipping Companylle, joka nimesi sen Club Harmonyksi. Samalla alus siirrettiin Marshallinsaarten lipun alle kotisatamana Majuro. Alus aloitti risteilyt Harmony Cruises yhtiölle 16. helmikuuta 2012 lähtösatamana Busan Etelä- Koreassa. ==Kuvasto== Kuva:Costa Marina-Seitenansicht.jpg|Costa Marina 2002 Kuva:Costa Marina-Heckansicht.jpg|Costa Marina 2002 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Costa Marinan reitti ja kamera Luokka:Costa Crociere Luokka:Risteilyalukset
Sininuolimyrkkysammakko

Sininuolimyrkkysammakko (Dendrobates tinctorius azureus syn. D. azureus) on värjärinuolimyrkkysammakon alalaji, joka joskus luokitellaan omaksi lajiksi. Sininuolimyrkkysammakko elää hyvin pienellä alueella Surinamessa Etelä- Amerikassa. Laji elää metsäpurojen varsilla kivikkoisissa metsissä. Sininuolimyrkkysammakko on metallinhohtavan sininen ja siinä on mustia täpliä. Se on kooltaan 4−5 cm. Se on uhanalaisuusluokitukseltaan nykyisin elinvoimainen (LC). Naaras laskee 5–13 munaa kerrallaan maalle lehtien sekaan sadekaudella. Koiraan tehtävänä on huolehtia munista, joita sillä on yleensä useampi poikue samaan aikaan. Kuoriuduttuaan nuijapäät kiipeävät koiraan selkään. Se kantaa muutaman nuijapään kerrallaan lähilampiin. == Lähteet == * O'Shea M. & Halliday T., Matelijat ja sammakkoeläimet, Dorling Kindersley & readme.fi 2009, 256 s. * http://www.sammakkolampi.net/nuolimyrkkysammakot/index.html ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Korkeasaari: Sininuolimyrkkysammakko *Sammakkolampi.net *Sammakkolampi.net: Sininuolimyrkkysammakko *ITIS: Dendrobates azureus Luokka:Nuolimyrkkysammakot Luokka:Lemmikkieläimet
Pelle Kalle

Pelle Kalle () on brittiläinen vuonna 1987 stop motion -tekniikalla tehty animaatiosarja, jonka tuotti myös Postimies Pate -sarjan tuottanut Woodland Animations. ==Juoni== Sarja kertoo iloisesta klovnista nimeltään Pelle Kalle, joka nukahti käytyään kalassa ja kun hän heräsi, hän rantautui tuntemattomaan saareen nimeltään Ilola. Hän tapaa Ilolassa Eetun, kauppias Jokisen, kapteeni Millun, Arvo-elefantin ja Leevi T. Ankan. Kallen on määrä rakentaa oma talo. == Hahmot == *Pelle Kalle - Iloinen ja ystävällinen klovni, joka lähti sirkuksesta merelle kalaan, mutta nukahti veneeseen, jonka jälkeen rantautui ilolaan. Hänen hauskin tapansa kävellä on akrobaattiseen sirkustyyliin kun hän esim. käy tapaamassa kapteeni Millua Voikukka-laivalla. Hänellä on myös kyky tehdä taikatemppuja. *Leevi T. Ankka - Pieni äkkipikainen ankka. Hän on täynnä ideoita, ja uskoo niiden olevan parasta, hän on niin nopea tiedottamaan ihmisille, että hän on "aina oikeassa". Leeviltä puuttuu kärsivällisyyttä, mutta hän on kuitenkin ystävällinen. *Arvo - Vaaleanpunainen elefantti , joka on varsin hilpeä, mutta myös hyvin kömpelö, paljon harmiksi Leeville, joka aina syyttää Arvoa kömpelyydestä, vaikka Arvo pyytää joka kerta ``Anteeksi´´. Hänestä on kuitenkin joskus apua ja hyötyä johonkin. *Pertti - hirviö, jonka Kalle, Arvo ja Leevi löysivät käytyään selvittämässä, valittaako vuori vai ei. Hän asuu luolassa, ja on erittäin ystävällinen hirviö. *Maija - Vanha keiju, joka usein osoittautuu hyödylliseksi johtuen hänen kyvystään taikoa, huolimatta taikasauvasta, Houdinista, joka häipyy ja tulee taas takaisin. Hän on tulossa vanhaksi, joten hän on päättänyt asettua Ilolaan. Hän nykyään toimii Millun ensimmäisenä perämiehenä. *Kapteeni Millu - Sekä Voikukka-laivan että myös Ilola-saaren kapteeni, joka kovasti rakastaa nähdä kaikkien työtä ja hänen tapansa on luetella asioita, jotka ovat tehtävät: "a: Tätä varten; b: tehdä" jne. Hän asuu rantautuneessa laivassa nimeltään Voikukka. *Kauppias Jokinen - Kauppias ja työmies. Hän omistaa kaupan ja ajaa polkupyörän osista rakennetulla Taksilla. Hän ei koskaan saa rahaa, hän ottaa maksuksi banaaneja ja kookospähkinöitä. *Roskisrontti - Pieni ötökkä, joka pidetään aina kiireisenä siivotessaan Ilolan saarta. Hän usein valittaa ison määrän roskia, mutta ei huomaa säkissä olevaa reikää, josta roskat putoavat kaikkialle. *Eetu - apina, joka viettää aikaansa nukkuessa ja on melko vastenmielinen menemään työhön. == Videot == # Pelle Kalle saapuu Ilolaan # Hyppivät banaanit # Juhla # Kivaa ikävää Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Kuvitteelliset klovnit Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Marcus Stephen

Marcus Stephen (s. 1. lokakuuta 1969) on naurulainen poliitikko ja painonnostaja. Hän nousi maansa presidentiksi Ludwig Scottyn seuraajana 19. joulukuuta 2007. Stephen voitti vuosina 1990, 1994, 1998 ja 2002 Kansainyhteisön kisoissa kaikkiaan seitsemän kulta- ja viisi hopeamitalia. Hän sai hopeaa myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1999. Hän on osallistunut olympialaisiinkin vuosina 1992, 1996 ja 2000; vuonna 1992 hän tosin joutui edustamaan Samoaa, sillä Naurulla ei vielä ollut omaa olympiakomiteaa. Stephen lopetti urheilu-uransa vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoihin ja asettui ehdokkaaksi parlamenttivaaleihin vuonna 2003. Hänen isänsä, Lawrence Stephen, oli itsekin aikoinaan parlamentin jäsen. Stephen on kuulunut International Weightlifting Federationin Hall of Fameen vuodesta 2005 lähtien.International Weightlifting Federation Hänet valittiin presidentiksi vuonna 2007. Vuonna 2011 Stephen erosi presidentin paikalta korruptiosyytteiden takia. == Lähteet == Luokka:Naurun presidentit Luokka:Naurulaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Komissaarikäsky

Komissaarikäsky () oli Adolf Hitlerin 9. kesäkuuta 1941 antama käsky, jonka mukaan kaikki operaatio Barbarossan aikana itärintamalla vangiksi saadut puna- armeijan komissaarit ja muut aktiiviset kommunistit tuli teloittaa. Taistelussa vangiksi jääneet komissaarit tuli välittömästi teloittaa rintamalla. Muut vangitut tuli luovuttaa SS:n Sonderkommandoille käsiteltäviksi.The Commissar Order of 6 June 1941: Guidelines for the Treatment of Political Commissars == Katso myös == * Kommando-käsky == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itärintama (toinen maailmansota) Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:Adolf Hitler Luokka:Antikommunismi Luokka:Käskyt
Kaarma

Kaarma oli kunta Saarenmaalla Virossa. Pinta-alaa kunnalla oli 400 neliökilometriä, josta metsää oli 129 km². Asukkaita kunnassa oli 4 411 (1.1.2010), joista naisia oli 2 199 ja miehiä 2 212. Väestötiheys on 10,8 as./km². Kaarman kunnanjohtajana toimi Margus Mägi. Kaarman naapurikunnat olivat Mustjala ja Leisi pohjoisessa, Pihtla idässä, Kuressaari etelässä ja Salme ja Kärla lännessä. Etelässä kunta rajautuu lisäksi Itämereen. Kunnan alueella sijaitsevia järviä ovat Kaarmise järv, Mullutu-Suurlaht, Padura järv ja Ärgessoo järv. Lisäksi saaret Abruka, Iilaste laid, Kasselaid, Kabüse, Katlarahu, Kirjurahu, Laidu, Linnusitamaa, Läkumätas, Roolaid, Vahase ja Väike-Tulpe. == Kuntamuutokset == Lokakuussa 1999 Kuressaaren kunta ja Kaarma yhdistyivät Kaarmaksi. Kaarma, Kärla ja Lümanda yhdistyivät vuonna 2014 Lääne- Saaren kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kuressaaren kaupunki ja Saarenmaan saaren kaikki 11 kuntaa (Lääne-Saare, Orissaare, Pihtla, Valjala, Salme, Kihelkonna, Laimjala, Mustjala, Torgu, Leisi ja Pöide) yhdistettiin Saarenmaan kunnaksi. == Koulut == Kaarmassa toimi esikoulu sekä kaksi peruskoulua (). == Kylät == Kunnassa oli yksi pienkauppala (alevik) ja 69 kylää (): Abruka, Anijala, Ansi, Aste alevik, Aste, Asuküla, Aula-Vintri, Eikla, Endla, Haamse, Hakjala, Hübja, Irase, Jootme, Jõe, Kaarma, Kaarmise, Kaisvere, Kasti, Kaubi, Kellamäe, Keskranna, Keskvere, Kiratsi, Kirikuküla, Koidu, Koidula, Kudjape, Kuke, Kungla, Käku, Kärdu, Laadjala, Laheküla, Laoküla, Lilbi, Maleva, Meedla, Metsaküla, Mullutu, Muratsi, Mändjala, Mõisaküla, Nasva, Nõmme, Paimala, Parila, Piila, Praakli, Pähkla, Pärni, Põlluküla, Randvere, Saia, Sepa, Sikassaare, Tahula, Tamsalu, Tõlli, Tõrise, Tõru, Uduvere, Unimäe, Upa, Vaivere, Vantri, Vatsküla, Vestla, Viira, Õha. == Väestö == Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kaarman kunnassa oli 4 368 asukasta, joista 4 323 (99,0 %) oli virolaisia, 18 (0,4 %) venäläisiä ja 27 (0,6 %) muita kansallisuuksia. == Muuta == Kaarma teki yhteistyötä Länsi- Virumaalla sijaitsevan Väike-Maarjan kunnan ja Suomessa sijaitsevan Kiskon kunnan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Viron entiset kunnat Luokka:Saarenmaan entiset kunnat
Kutinkalla

Kutinkalla, aiemmalta nimeltään Kutti, on asumaton saari Iin kunnassa Iijoen suiston edustalla, noin kolmen kilometrin päässä mantereelta. Varsinaisen Kutinkallan saaren itäpuolella sijaitsevat Pikku-Kutit, kaksi pienempää saarta ja yksi pieni luoto. Lähin toinen saari on kahden kilometrin päässä sijaitseva Iijokisuiston itäisin saari, Karhu. Pääasiassa lehtimetsää kasvavat Kutinkallan saaret ovat matalia, ja niiden korkein kohta nousee alle kolmen metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle. Saaret sijaitsevat Iijokisuiston eteläpuolelle levittäytyvällä laajalla matalaikkoalueella. Pääsaarella on muutamia kalastajamajoja. ==Lähteet== Luokka:Iin saaret
Hekkalanlahti

Hekkalanlahti on järvi Kellon kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin kilometrin verran pohjoiseen Kellon kylän keskustasta. Suoperäinen järvi on pieni ja osittain umpeen kasvanut. Vapaata vesialuetta reunustavat lähes joka puolelta vetelät suot. Aiemmin järvi on ollut hyvä kalapaikka ja sieltä on saatu jopa haukia, mutta umpeen kasvamisen ja rehevöitymisen myötä kalakannat ovat romahtaneet, ja vapaan vesialueen koko on kutistunut noin viiteen hehtaariin. Tarina kertoo Hekkalanlahden lähialueelle uponneen historiassa jääteitse kuljetetun kirkonkellon, josta kylän nimen "Kello" arvellaan syntyneen. Järvi laskee Himottuojan ja Lahdenojan eli "Lahenojan" kautta Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen. == Lähteet == Luokka:Kello (kaupunginosa) Luokka:Kalimeenojan vesistö Luokka:Haukiputaan järvet
Teknillinen mekaniikka

Teknillinen mekaniikka on mekaniikan osa-alue, jossa keskitytään teknisiin sovelluksiin. Teknillisessä mekaniikassa käytetään yksinkertaistavia matemaattisia malleja, jotka kuvaavat kohteita ja pyrkivät ottamaan huomioon ilmiöön liittyvät tärkeimmät kokeellisesti havaitut yhteydet.Salmi s. 14 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Klassinen mekaniikka Luokka:Tekniikka bg:Теоретична механика cv:Теориллĕ механика