EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Silmitön raivo

Silmitön raivo tai DVD-julkaisussa Sokea raivo (Blind Fury) on Rutger Hauerin toimintaelokuva vuodelta 1989. Se on hänen ensimmäinen huumorinmakuinen roolinsa. == Juoni == Nick Parker selviytyy Vietnamin sodasta hengissä mutta menettää näkönsä. Sodan loputtua paikalliset opettavat hänet taistelemaan käyttäen aseenaan kävelykepin sisään kätkettyä miekkaa ja kaikkia herkistyneitä aistejaan. Vuosien kuluttua hän palaa Yhdysvaltoihin tarkoituksenaan etsiä sotakaverinsa Frank Devereaux. Selviää, että mafia on kaapannut hänet. Nick lähtee pelastusretkelle mukanaan Billy, Frankin poika. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Silmitön raivo saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Phillip Noycen ohjaamat elokuvat
Tositarkoituksella (albumi)

Tositarkoituksella on Yölinnun vuonna 1998 julkaistu neljäs albumi. Albumilla yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen ja se myi kultaa kaksi viikkoa ilmestymisensä jälkeen. Levy sijoittui korkeimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 4. Albumista julkaistiin huhtikuussa 1999 platinapainos, joka sisältää alkuperäiselle albumille sisältymättömän bonuskappaleen "Yölintu". Kappaleista Tositarkoituksella, Mahdunko maailmaas ja TV:n kokoinen haitari nousi ajan mittaan yhtyeen konserttien vakiokappaleita ja hittejä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Simo Silmu – laulu, haitari, basso, urut, taustalaulu * Matti Silmu – kitarat * Markus Kuusijoensuu – kitarat, basso * Saku Mansikkamäki – rummut * Joni Urholin – lyömäsoittimet === Vierailevat muusikot === * Esa Nieminen – piano, taustalaulu * Kari Chydenius – miksaus, ohjelmointi == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Yölinnun albumit Luokka:Esa Niemisen tuottamat albumit
Cyclura lewisi

Cyclura lewisi on siniharmaa leguaanilaji. Se elää endeemisenä ainoastaan Grand Caymanin saarella. Se on Caymansaarten kansalliseläin, ja yksi vanhimmaksi elävistä liskoista (mahdollisesti lähes 70 vuotta). ==Ulkonäkö ja koko == Cyclura lewisin koko pituus voi olla puolitoista metriä mutta siitä on suurin osa lihaksikasta häntää; vartalon mitta on 50–75 cm. Painoa voi kertyä 14 kiloa.Seapics Eläin on muun aikaa vuodesta siniharmaa, mutta paritteluajan lähestyessä tai ärsytettynä se muuttuu hätkähdyttävän taivaansiniseksi. Koiraat ovat suurempia kuin naaraat.ARKive == Levinneisyys ja elinympäristö == Cyclura lewisi elää vain Grand Caymanin saarella. Aiemmin sitä oli eri puolilla saarta, mutta nykyisin luonnossa elää yksilöitä vain High Rock-Battle Hillin alueella Queen's Highwayn itä- ja eteläpuolella. Ne elävät tyypillisesti kuivissa, ainavihannissa tiheiköissä ja pensaikkoalueella. Laji on äärimmäisen uhanalainen; vuonna 2002 siitä arveltiin olevan jäljellä luonnossa 10–25 yksilöä. Vähenemiseen ovat vaikuttaneet saarille villiintyneet koirat, kissat ja rotat sekä autoliikenne. Myös maankäytön muutokset ovat tehneet elinympäristöistä vähemmän suotuisia. Tarhattuina elää noin sata yksilöä, mutta luontoon istutus on vaikeaa sopivien elinympäristöjen puutteen takia.Cyclura.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Cyclura lewisi Luokka:Leguaanit Luokka:Uhanalaiset matelijat
Suomen sotaveteraaniliitto

Suomen sotaveteraaniliitto () on suomalaisten sotaveteraanien valtakunnallinen etu-, tuki- ja aatteellinen järjestö. Sotaveteraaniliiton edeltäjä oli Suomen Aseveljien Liitto, joka perustettiin talvisodan jälkeen 4. elokuuta 1940. Se kuitenkin lakkautettiin vuoden 1944 välirauhansopimuksen perusteella 21. tammikuuta 1945. Tämän jälkeen suomalaiset sotaveteraanit olivat ilman omaa valtakunnallista yhdistystä yli kymmenen vuotta, kunnes Rintamamiesten asutusliitto perustettiin 29. syyskuuta 1957. Vuonna 1964 liitto sai nykyisen nimensä. Kolme vuotta myöhemmin se liittyi myös Maailman veteraanijärjestön jäseneksi. Sotaveteraaniliitto toimii sotaveteraaniyhdistysten keskusjärjestönä. Liitto ajaa veteraanien yhteiskunnallisia etuja. Se toimii erityisesti veteraanien ja heidän puolisoidensa ja leskiensä toimeentuloturvan ja sosiaalisen huollon kehittäjänä, asunto-olojen kohentajana ja kuntoutuksen edistäjänä. Liiton tehtävä on myös koota ja tallentaa veteraaniperinnettä sekä lisätä veteraanien yhteenkuuluvuutta ja ylläpitää isänmaallista henkeä. Vuoden 2015 joulukuussa Suomen sotaveteraaniliittoon kuului yhteensä 20 703 varsinaista jäsentä sekä 29 009 kannattajajäsentä.http://www.sotaveteraaniliitto.fi/tietoa-liitosta Liitto on Suomen suurin veteraanijärjestö, jossa on enemmän jäseniä kuin muissa veteraanijärjestöissä yhteensä. Sotaveteraaniliittoon kuuluu 396 jäsenyhdistystä. Vuonna 2024 sotaveteraaneja oli elossa enää noin 1600.https://www.iltalehti.fi/kotimaa/a/0c03a339-eb4f-4a68-999b-55c7e867bc1f Liiton aikakauslehtenä oli kuudesti vuodessa ilmestynyt Sotaveteraani. Se yhdistyi Rintamaveteraaniliiton Veteraani-lehden kanssa nimellä Kenttäpostia vuoden 2019 alusta. Kenttäpostia ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja julkaisijana toimivat molemmat veteraaniliitot,Suomen sotaveteraaniliitto: Kenttäpostia kunnes mukaan tulivat Tammenlehvän perinneliitto ja Lotta Svärd -säätiö vuonna 2022. Julkaisijamäärä väheni kolmeen Rintamaveteraaniliiton lopettaessa toimintansa vuonna 2023. Suomen sotaveteraaniliitto päätti kokouksessaan 27. syyskuuta 2024 lakkauttavansa yhdistyksen. Toiminta on tarkoitus päättää vuoden 2024 lopussa ja sen jälkeen aloittaa yhdistyksen purkutoimet. Sotaveteraaniliitto luovuttaa tehtävänsä Tammenlehvän perinneliitolle. == Puheenjohtajat == * Aarno Lampi (1998–2004) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset veteraanijärjestöt
Paul Kirilow

Paul Kirilow myöh. Kirilo (käytti Saksassa peitenimeä Karlsson), () oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat liikemies Wilhelm Kirilow ja Elisabeth Terichoff. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Wera Martinoffin kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Kirilow kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1914 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Hän teki opintomatkan Englantiin vuonna 1919 ja kävi Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuonna 1926. ==Jääkärikausi== Kirilow työskenteli Saksassa puutavara-alan harjoittelijana ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, jotka liittyivät Saksassa sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 8. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 6. marraskuuta 1915 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kirilow toimi noin vuoden päivät suomalaisena vääpelinä 3. komppaniassa. ==Suomen sisällissota== Kirilow saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Merimatkalla hän sairastui ja oli Suomeen päästyään sairaana noin puolitoista kuukautta, jonka jälkeen hänet komennettiin toukokuun alkupäivinä sisällissotaa käyvään Suomen Valkoiseen armeijaan pataljoonan komentajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonaan 6. toukokuuta 1918 alkaen ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Kirilow toimi sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä ja 2. pataljoonan komentajana edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Porin jalkaväkirykmentti 2 ja myöhemmin Savon jääkärirykmentti. Kirilow otti osaa Porajärven puolustukseen 29. maaliskuuta 1920 alkaen aina Porajärven luovutukseen saakka 11. maaliskuuta 1921. Hänet määrättiin 21. huhtikuuta 1921 talouspäälliköksi ja 17. kesäkuuta 1924 alkaen 3. pataljoonan komentajaksi. Hänet siirrettiin 31. toukokuuta 1927 alkaen Pohjois-Savon rykmentin 3:n ja 15. elokuuta 1928 alkaen 1. pataljoonan komentajaksi. Vuonna 1929 Kirilow vaihtoi sukunimensä Kiriloksi ja erosi armeijasta 19. helmikuuta 1929, jonka jälkeen hän toimi Savon työlaitoksen johtajana 7. tammikuuta 1929 alkaen. Hänet haudattiin Mäntyharjulle. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Tahitinlurikki

Tahitinlurikki (Vini peruviana) on uhanalainen polynesialainen kaija. == Koko ja ulkonäkö == Tahitinlurikin pituus on noin 18 cm ja paino 31–34 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on tummansininen. Naama, kurkku ja rinnan yläosa ovat valkoiset. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssinkeltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on musta, iiris tummanruskea, koivet oranssinruskeat, vatsapuoli tumman siniharmaa ja poskilla on harmahtavat täplät. == Esiintyminen == Tahitinlurikki elää Kaakkois- Polynesiassa Cookinsaarilla, Seurasaarilla ja Tuamotulla. Lajia on tavattu myös Tahitilla, mutta se on sinne mahdollisesti siirretty. Lajin populaation koko on 2 500–10 000 yksilöä. Parvet vaeltelevat kukkivia puita etsien paikasta toiseen. Lajin kanta on taantunut pääasiassa mustarottien ja kissojen takia. Tahitinlurikkia pidetään harvoin vankeudessa lemmikkilintuna, ja Suomessa niitä tuskin on ollenkaan. == Elinympäristö == Tahitinlurikit asuvat metsissä ja kookospalmumetsiköissä, puutarhoissa ja banaaniviljelyksillä. Ne esiintyvät yleensä pienissä alle 10 yksilön parvissa tai pareittain. == Lisääntyminen == Pesintä tunnetaan vankeudessa lisääntyneiltä linnuilta. Pesä sijaitsee puun kolossa tai onkalossa tai yhä puuhun kiinnittyneessä mädäntyneessä kookospähkinässä. Naaras munii tavallisesti kaksi munaa. Muna on kooltaan 19,4*17,2 mm. Haudonta kestää hieman yli kolme viikkoa ja molemmat puolisot hautovat. Poikaset jättävät pesän kahdeksan tai yhdeksän viikon ikäisinä. == Ravinto == Tahitinlurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja pehmeitä hedelmiä. Erityisen persoja ne ovat kookospalmun kukinnoille. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust Luokka:Polynesianlurikit Luokka:Uhanalaiset linnut
The World According to Gob

The World According to Gob on kanadalaisen alternative rock -yhtye Gobin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2001. Se sisältää singlet "I Hear You Calling", "For The Moment" ja "No Regrets". Levyn työnimi oli "Love and Relationships". ==Kappalelista== # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Theo - kitara, laulu (kappaleissa 3, 8, 9, 12), taustalaulu * Tom - kitara, laulu (kappaleissa 1, 2, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 13, 14), taustalaulu * Craig - Basso, taustalaulu * Gabe - rummut, taustalaulu * Vasilis - taustalaulu * Neill King - taustalaulu Luokka:Gobin albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Maailman veteraanijärjestö

Maailman veteraanijärjestö (, WVF) on hallituksista riippumaton ja poliittisesti sitoutumaton järjestö, joka toimii 170 veteraanijärjestön maailmanlaajuisena katto-organisaationa. WVF:n jäsenjärjestöjä on nykyisin kaikkiaan 89 eri maassa ja jäsenjärjestöjen yhteenlaskettu henkilöjäsenmäärä on noin 25–30 miljoonaa. Myös Suomen sotaveteraaniliitto ja Suomen Rauhanturvaajaliitto ovat järjestön jäseniä. WVF perustettiin Pariisissa vuonna 1950 ja sen perustajamaat olivat Alankomaat, Belgia, Italia, Jugoslavia, Luxemburg, Ranska, Turkki ja Yhdysvallat. == Aiheesta muualla == * The World Veterans Federation Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Veteraanijärjestöt
Zied Laaroussi

Zied Laaroussi (, s. 11. kesäkuuta 1979) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä CA Bizertinissa. Hän on tehnyt parhaimmillaan yhdeksän maalia Tunisian pääsarjassa ollen maalipörssin neljäs. Parhaimmillaan Laaroussi teki 22 maalia Arabiemiraattien pääsarjassa, ollen jälleen neljän parhaan joukossa maalipörssissä. ==Saavutukset== * Tunisian liigacup: 2004 ==Lähteet== * Goalzz Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vato

Vato on Snoop Doggin ensimmäinen single hänen Tha Blue Carpet Treatment- albumilta. Kappaleella vierailee B-Real ja sen tuotti The Neptunes. Sana "vato" on Chicanon slangia. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin BET:n kanavalla videopalvelu YouTubessa 30. elokuuta 2006. Pharrell Williams on sanonut Vaton musiikkivideosta sitä, että se ei tuo esiin vain räppärin gangsta-asennetta, vaan puuttuu myös kysymykseen Los Angelesin rotukonfliktista afroamerikkalaisten ja hispaanien välillä. Videon ohjasi Philipp G. Atwell ja sillä vierailee myös chicanolainen räppäri Frost sekä Oscar-ehdokas Edward James Olmos. Animoitu versio videosta on löytynyt saman vuoden syyskuusta lähtien osoitteesta snoopdogg.com. "Vaton" lopullinen versio sisältää intron Snoop Doggista sanomassa "Man don't you know that I'm loco?" sekä lukuisia Julio G.:n huuteluja. Hänet korvattiin myöhemmin meksikolaisräppäri Mr. Chino Grandella. Artisti on esittänyt kappaleen livenä Life & Rhymes-tapahtumassa B-Realin kanssa sekä soolona kappaleen julkaisupäivänä MSN-livekonsertissa. ==Listasijoitukset== Listat (2006-07) Paras sijoitus Australia (ARIA Charts) 55 Suomi (Suomen virallinen lista) 3 Yhdysvallat (Billboard Hot R&B;/Hip-Hop Songs) 85 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Snoop Doggin kappaleet
Ahmo (urheilualue)

Ahmon urheilualue on urheilukeskus Siilinjärvellä. Se sijaitsee alle kilometrin päässä Siilinjärven keskustasta luoteeseen. Alueella voi harrastaa kesälajeista jalkapalloa, tennistä, rullalautailua ja yleisurheilua ja talvilajeista hiihtoa ja jääkiekkoa. Syksyllä 2009 Ahmolle avattiin Siilinjärven Palloseuran rakennuttama Yara-Areena, joka on lähinnä jalkapallolle tarkoitettu tekonurmella varustettu urheiluhalli. Samaan aikaan viereisen hiekkakentän paikalle rakennettiin täyspitkä tekonurmikenttä jalkapallolle. Ahmon urheilualuetta ei tule sekoittaa Ahmon asuinalueeseen, joka sijaitsee kahden kilometrin päässä urheilukeskuksesta. Ahmojen väliin jäävät Ahmonlampi, Räisälän asuinalue sekä Savon rata. Luokka:Siilinjärven urheilu Luokka:Suomen urheilukeskukset
Ernest Thomas Gilliard

Ernest Thomas Gilliard (23. marraskuuta 1912 York, Pennsylvania – 26. tammikuuta 1965 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. Gilliard aloitti koko elämän kestäneen yhteistyön American Museum of Natural Historyn (AMNH) kanssa New Yorkissa vuonna 1932 työskentelemällä ensin vapaaehtoisena. 1933 hänet palkattiin assistentiksi, ja lopulta virkaportaita edettyään hän päätyi lintuosaston kuraattoriksi 1963. Gilliard kuoli sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen 1965. 1930-luvulla Gilliard osallistui tutkimusretkiin, jotka suuntautuivat Quebeciin, Newfoundlandiin ja Venezuelaan. 1940-luvulla hän tutki Brasilian, Filippiinien ja Uuden-Guinean linnustoa. 1950-luvulla hän matkusteli yhä enemmän, nyt Uuden-Guinean lisäksi Nepalissa ja Länsi-Intian saaristossa. Uuden-Guinean linnut, eritoten paratiisilinnut ja lavastajat, kiehtoivat häntä niin suuresti, että hän teki sinne kaikkiaan viisi retkeä, viimeisen vuonna 1964. Gilliard kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita niin museon omassa sarjassa kuin myös Natural History ja National Geographic Magazine -julkaisuihin. Gilliard oli erinomainen valokuvaaja ja elokuvaaja ja osallistui Search for Paradise -dokumenttielokuvan tekemiseen vuonna 1957. Elokuvan ohjasi Otto Lang. Hänen vaimonsa Margaret Gilliard oli erinomainen piirtäjä ja maalari ja matkusti toisinaan miehensä mukana tallentaen kansatieteellisiä ja luonnonhistoriallisia yksityiskohtia. Gilliard kuvaili ja nimesi suuren joukon lintujen alalajeja ja myös uusia lajeja, kuten rusosiipinapsijan (Phylloscartes chapmani) ja pitkäpartamesikon (Melidectes princeps), jälkimmäisen yhdessä Ernst Mayrin kanssa.ITISZoonomen == Teoksia == * Living Birds of the World, 1958 * Birds of Paradise and Bower Birds, 1969 * Handbook of New Guinea Birds (yhdessä Austin L. Randin kanssa), 1967 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The passionate naturalist (Jenny Lawrence) Natural History 1998 Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Vuosaaren metrosilta

Vuosaaren metrosilta (ruots. Nordsjö metrobro) on osa Helsingin metron Vuosaaren haaraa. Vartiokylänlahden ylittävä silta yhdistää metron Puotilasta alkavan kalliotunneliosuuden Rastilasta alkavaan pintarataan. Joulukuussa 2018 valmistui metrosillan ja katusillan väliin kevyelle liikenteelle tarkoitettu silta, Raittisilta. ==Tekninen kuvaus== Silta on 10,5 metriä leveä ja 386 metriä pitkä, ja se on metroradan toiseksi pisin silta Junatien metrosillan (482 m) jälkeen sekä yksi Suomen pisimmistä rautatiesilloista. Siltakannen pinta-ala on yhteensä 3 960 neliömetriä. Rakenteeltaan metrosilta on kymmenaukkoinen jännitetty teräsbetoninen palkkisilta. Sillan palkit ovat yksiaukkoisia. Jännejako on määräytynyt vieressä kulkevan Vuosaaren katusillan mukaan, ja suurin jännemitta on 39 metriä. Sillan maatuet ovat 1,5 metriä paksujen kaivinpaalujen varassa Vartiokylänlahden pohjan alla ja välituet noin 0,8 metriä paksujen betonitäytteisten teräsputkipaalujen varassa. Toisin kuin Kulosaaren ja Junatien metrosilloilla Vuosaaren metrosillalla kiskotus on jatkuvaa, eikä kiskoissa ole liikuntasaumalaitteita. Matkustajille tämä näkyy periaatteessa niin, että juna ei heilahda eivätkä pyörät kolahda metrojunan ajaessa sillalle. Toinen ratatekninen parannus Junatien ja Kulosaaren siltoihin verrattuna on (Rastilan) pääopastimien sijoittaminen ennen siltaa, jolloin Puotilasta lähteneet junat voidaan vielä pysäyttää opastein, mikäli sillassa tai sillalla havaitaan yllättäen vaaratekijöitä. Lisäksi raiteen 2 puolella (eli pohjoisella puolella) on melukaide vähentämässä liikennöinnin aiheuttamaa melua Vartiokylän suuntaan. == Rakennustyöt == Sillan rakennustyöt aloitettiin samaan aikaan Vuosaaren muun metroradan rakentamisen yhteydessä vuoden 1995 keväällä, ja siltarakenteet valmistuivat vuoden 1996 lopulla. Kiskotyöt, radan sähköistys ja turvalaitteet saatiin viimeisteltyä syksyllä 1997. Silta avattiin virallisesti metroliikenteelle Vuosaaren metroradan avajaisten yhteydessä 31. elokuuta 1998. Sillan suunnitteli Siltatekniikka Oy Viadukt, ja urakoitsijana toimi Insinööritoimisto Tekra Oy. Vuosaaren metrosillan arvonlisäverottomat kustannukset olivat noin 22,9 miljoonaa markkaa. == Kuvia == File:Metro Helsinki.JPG|Helsingin metrojuna ylittämässä Vuosaaren metrosiltaa. File:Helsingin metro.JPG|Metrojuna ylittämässä siltaa. File:Vuosaaren sillat metro.JPG|Metrojuna ylittämässä Vuosaaren metrosiltaa. Kuva otettu Vuosaaren katusillan alta. File:Silta rastila.JPG|Vuosaaren metrosilta kuvattuna altapäin. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kuvia sillasta ja sen rakennusvaiheistaLuokka:Suomen rautatiesillat Luokka:Helsingin metro Luokka:Helsingin sillat Luokka:Palkkisillat Luokka:Puotila Luokka:Vuosaari
Anastasie Mannerheim

Anastasie ”Stasie” Mannerheim (23. huhtikuuta 1893 Pietari – 18. huhtikuuta 1978 Letchworth Suku ja PerheMannerheim-Museo. ”Marskin tytär kuoli Englannissa.” Vuosikirja 1978, s. 103 Hertfordshire, Englanti) oli Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimin ja vapaaherratar Anastasia Mannerheimin esikoinen. Hänellä oli sisar nimeltään Sophie. Gustaf ja Anastasia Mannerheim erosivat virallisesti 1919, mutta jo vuonna 1902 he olivat epävirallisessa asumuserossa. Vuonna 1903 Anastasie ja Sophie matkustivat äitinsä kanssa Yhdysvaltojen kautta Kiinaan ja sieltä edelleen Eurooppaan. Anastasie kävi Ranskassa katolilaista sisäoppilaitosta ja sai ranskalais-englantilaisen kasvatuksen. Vuonna 1913 Anastasie siirtyi sisarensa kanssa sukulaisten hoiviin Suomeen, koska isä Gustaf Mannerheim asui virkatehtävissä Varsovassa eikä voinut ottaa heitä luokseen. Anastasie oli lapsena terveydeltään heikohko, ja aikuistuttuaan hän tunsi vetoa erakoitumiseen. Käännyttyään roomalaiskatolisuuteen Anastasie liittyi ensimmäisen maailmansodan aikana Englannissa karmeliittaluostariin. Hän luopui kuitenkin luostarielämästä vuonna 1932 ja asettui asumaan Lontooseen yhdessä elämänkumppaninsa Olive Rooneyn kanssa. Anastasie esitteli Rooneyn myös marsalkka Mannerheimille tyttöystävänään. Hän vieraili viimeisen kerran Suomessa vuonna 1967 isänsä syntymän satavuotisjuhlissa.Vuoden uutistapahtumat kuvina 1967, s. 138 Anastasie Mannerheim oli 84-vuotias kuollessaan vuonna 1978 Letchworthin vanhainkodissa Englannin Hertfordshiressä. == Katso myös == *Mannerheim (suku) == Lähteet == Luokka:Carl Gustaf Emil Mannerheim Luokka:Suomen presidenttien lapset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Pienen pojan haaveet (albumi)

Pienen pojan haaveet on Yölinnun vuonna 2000 julkaistu viides albumi. Pienen pojan haaveet oli vuoden 2000 kuudenneksi myydyin levy. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Liian suuri city” ja ”Haamukipua”, ja ne ovat yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. == Kappaleet == # # # # # (Paralyzed) # # # # # # # # == Kokoonpano == * Simo Silmu - laulu, haitari, basso, taustalaulu * Matti Silmu - kitarat * Markus Kuusijoensuu - kitarat, basso * Saku Mansikkamäki - rummut == Aiheesta muualla == * Pienen pojan haaveet discogs.com Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Yölinnun albumit
Furuvik

Furuvik voi viitata seuraaviin paikkoihin: * Furuvikin kartano Paraisilla * Furuvik, taajama Storforsin kunnassa Ruotsissa * Furuvik, taajama Gävlen kunnassa Ruotsissa
Aprilia SX 50

Aprilia SX 50 on italialaisen Aprilian valmistama supermotard-tyylinen mopo. Voimanlähteenä siinä on yksisylinterinen 49,90 cm³ nestejäähdytteinen kaksitahtimoottori, jossa on kuusi vaihdetta ja tuoreöljyvoitelu. Renkaat ovat 17-tuumaiset ja molemmissa on levyjarrut. Istuinkorkeus on 830 mm. Akseliväli on 1 406 mm. Pyörästä on olemassa rinnakkaismalli, endurotyylinen RX 50. Bikez.com, haettu 26.11.2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aprilia RX ja SX 50:n arvostelu Sx 50
Linnaorneerot

Linnaorneerot (Pseudoseisura) on orneerojen heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintusuku, jonka lajit ovat: * Hietalinnaorneero (Pseudoseisura gutturalis) * Punalinnaorneero (Pseudoseisura cristata) * Ruostelinnaorneero (Pseudoseisura unirufa) * Ruskolinnaorneero (Pseudoseisura lophotes) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Pseudoseisura *
Viiksiorneerot

Viiksiorneerot (Pseudocolaptes) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvussa on 2 lajia. Molemmilla suvun lajeilla on myös alalajeja. == Lajit == * Keltaviiksiorneero (Pseudocolaptes lawrencii) * Valkoviiksiorneero (Pseudocolaptes boissonneauii) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Pseudocolaptes *
Abstrakti RAM-kone

Abstraktiksi RAM-koneeksi kutsutaan tietojenkäsittelytieteessä abstraktia konetta, joka kuuluu rekisterikoneiden luokkaan (RAM = keskusmuisti). RAM muistuttaa laskurikonetta (counter machine), mutta siihen on myös lisätty epäsuora osoitus rekisterien avulla. Sellaisesta versiosta RAM-konetta, joka on yhteensopiva universaalin Turingin koneen kanssa, missä tietokoneohjelma ja data on tallennettu rekistereihin, käytetään lyhennettä RASP (Random access stored program machine). Siinä on toteutettu ns. von Neumannin tietokonearkkitehtuuri. Tämä abstaktin koneen versio on lähinnä tunnettua käsitystä siitä mikä on tietokone. Yhdessä Turingin koneen ja laskurikoneen kanssa, RAM- ja RASP-malleja käytetään muun muassa laskettavuuden kompleksisuusteoriassa hyväksi. Van Emde Boas (1990) kutsuu näitä kolmea sekä osoitinkonetta "sekventiaalisiksi tietokoneen malleiksi", erotuksena rinnakkaisista RAM-koneista. ==Katso myös== *Turingin kone *Rekisterikone – geneerinen rekisteriohjattu kone, johon ei kuulu Turing-koneen nauhoja *Laskurikone – yksinkertaisin kone, ilman interaktiivisuutta *Osoitinkone – rajoitettu RAM-koneen malli * Tallennetun ohjelman tietokone ==Aiheesta muualla== * Eräs RAM koneen emulaattori (englanniksi) * Toinen RAM koneen emulaattori (englanniksi) == Kirjallisuutta == * Peter van Emde Boas. Machine Models and Simulations sivut 3–66 "Handbbook of Theoretical Computer Science. Volumne A: Algorithms and Complexity, The MIT PRESS/Elsevier, 1990. ISBN 0-444-88071-2 (volume A). QA 76.H279 1990, edit. Leuvin. Luokka:Tietojenkäsittelytiede
Pisavaara

Pisavaara on monihuippuinen kvartsiittivaara, joka yhdessä ympäristönsä kanssa muodostaa Pisavaaran luonnonpuiston. Vaara sijaitsee Rovaniemen ja Tervolan rajalla. Sen korkein huippu, Liljalaki, on 262 metriä merenpinnasta.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 2 == Lähteet == Luokka:Tervolan luonto Luokka: Rovaniemen vaarat
László Moholy-Nagy

László Moholy-Nagy [ˈlaːsloː ˈmoholiˌnɒɟ]Ääntämys kylän Mohol mukaan eli Mohol-y-Nagy eikä niin kuin ly tavallisesti lausutaan unkarissa. (20. heinäkuuta 1895 Bácsborsód, Itävalta-Unkari – 24. marraskuuta 1946 Chicago, Yhdysvallat) oli unkarilainen taidemaalari, muotoilija ja valokuvaaja. Hän toimi professorina Bauhaus-koulussa. ==Elämä== Moholy-Nagy syntyi unkarinjuutalaiseen perheeseen, ja oli alkuperäiseltä nimeltään László Weisz. Hän vaihtoi saksanjuutalaisen sukunimensä unkarilaisen enonsa nimeen Nagy, ja lisäsi siihen myöhemmin liitteen Moholy kotikaupunkinsa Moholin mukaan. Hän opiskeli lakia Budapestissa ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Sen jälkeen hän oli Wienissä, missä sai ensimmäisen kosketuksensa konstruktivismiin El Lissitzkyn, Naum Gabon ja Kazimir Malevitšin näyttelyissä. Vuonna 1923 Moholy-Nagy pestattiin Bauhausiin peruskurssien opettajaksi Johannes Ittenin seuraajaksi. Hän toi koulun linjaa lähemmäksi sen alkuperäisiä aatteita, muotoilun ja taiteen yhdistämistä. Bauhausissa työskennellessään Moholy-Nagy loi myös tunnetuimmat omat työnsä muotoilijana; hänen suositun valaisimensa lisenssimaksut pelastivat koulun rahatilanteen. Bauhausin sulkemisen jälkeen Moholy-Nagy siirtyi Hollantiin ja sieltä Lontooseen 1935. Vuonna 1937 Moholy-Nagy kutsuttiin New Bauhausin johtajaksi Chicagoon, ja hän muutti Yhdysvaltoihin.Our Bauhaus Heritage, IIT Institute of Design, viitattu 17.12.2021 László Moholy-Nagy kuoli leukemiaan Chicagossa vuonna 1946. Budapestissa sijaitseva Moholy-Nagyn taideyliopisto on nimetty hänen mukaansa. Alvar Aalto koki Moholy-Nagyn valokuvat tärkeiksi arkkitehtuurin modernismin edistäjiksi. ==Suomennettu artikkeli== * Valokuvaus, Julkaisussa: Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 ISBN 951-9086-23-4 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Hannu Vanhanen, Unkarilaisten valokuvaajien odysseia. Tampereen museot ja Valokuvakeskus Nykyaika, 2009, ISBN 978-951-609-438-3 == Aiheesta muualla == *Unkarilaiset mestarit Brassaï, Capa, Kertész, Moholy-Nagy, Munkácsi, näyttely ja kuvia, Valokuvakeskus Nykyaika *Moholy-Nagy-säätiö (linkkejä teoskuviin) *Moholy- Nagyn valokuvia (George Eastman House) Luokka:Bauhaus Luokka:Muotoilijat Luokka:Unkarilaiset taidemaalarit Luokka:Unkarilaiset valokuvaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Jimmy Hill

James William Thomas "Jimmy" Hill (22. heinäkuuta 1928 Lontoohttp://www.oxforddnb.com/view/10.1093/odnb/9780198614128.001.0001/odnb-9780198614128-e-110973 – 19. joulukuuta 2015) oli englantilainen jalkapallopersoona. Hän toimi useissa jalkapalloon liittyvissä ammateissa kuten pelaajana, valmentajana, pelaajayhdistyksen puheenjohtajana ja televisiokommentaattorina. Pelaajaurallaan Hill edusti Brentfordia ja Fulhamia. Hän toimi 1960-luvulla Coventry Cityn managerina ja myöhemmin Coventry Cityn, Charlton Athleticin ja Fulhamin puheenjohtajana. Hän oli aikanaan myös pelaajayhdistyksen (PFA) puheenjohtaja. Televisiossa hän tuli tunnetuksi BBC:n Match of the Day -ohjelman pitkäaikaisena isäntänä. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Brittiläiset urheiluselostajat Luokka:Urheilujohtajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tankmar Horn

Tankmar Horn (16. elokuuta 1924 Viipuri – 16. maaliskuuta 2018 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 25.3.2018, s. C 15.) oli suomalainen diplomaatti ja pääjohtaja. Hän työskenteli ulkoasiainministeriön osastopäällikkönä 1950–1960-luvulla ja Oy Wärtsilä Ab:n johtotehtävissä 1970–1991. Tankmar Hornin isä oli jääkäriliikkeen perustajiin kuulunut jääkärieversti Walter Horn. Horn työskenteli diplomaattina 1950- ja 1960-luvulla ja sen jälkeen Wärtsilän palveluksessa pääjohtajana 1970–1976, johtokunnan puheenjohtajana 1976–1987Pörssitieto, henkilöhakemisto 1987. ja hallituksen puheenjohtajana 1987–1991 sekä Wärtsilän ja Lohjan fuusiosta syntyneen Metran hallituksen jäsenenä 1991–1995. Hornin johtajakaudella Wärtsilä neuvotteli uusien jäänmurtajien tilauksista Neuvostoliittoon, ja samaan aikaan alkoivat loistoristeilijöiden toimitukset länteen. Lisäksi hänen johtajakaudellaan Wärtsilä listautui Tukholman ja Lontoon pörsseihin. Horn kuului myös muun muassa Kaukaan ja Kymmenen hallituksiin.Wärtsilän entinen pääjohtaja on kuollut. Aamulehti 18.3.2018, s. A17. Alma Media. Hornille myönnettiin lähetystöneuvoksen arvonimi vuonna 1963 sekä erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvo vuonna 1968.Vem och vad 1996, s. 192. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Presidentti Urho Kekkonen myönsi Hornille ministerin arvonimen vuonna 1972. Horn vihittiin kauppatieteen kunniatohtoriksi Svenska handelshögskolanissa vuonna 1989. Hän sai useita koti- ja ulkomaisia kunniamerkkejä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tankmar Hornin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Wärtsilä Luokka:Suomalaiset ministerin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Marssi Roomaan

Marssi Roomaan () oli Italiassa lokakuussa 1922 järjestetty mielenosoitus ja vallankaappaus, joka päättyi Benito Mussolinin johtaman Kansallisen fasistipuolueen (, PNF) valtaannousuun. Italian niukaksi jääneet hyödyt ensimmäisen maailmansodan jälkeisestä Pariisin rauhankonferenssista ja siitä kummunnut pelko sosialistisesta vallankumouksesta loivat laaja-alaisen tyytymättömyyden italialaisessa yhteiskunnassa, mikä lopulta raivasi tietä Mussolinin valtaannousulle. 24. lokakuuta 1922 PNF:n johtajat suunnittelivat lokakuun 28. päivälle vallankaappauksen, jossa aseistautuneet fasistijoukot, mustapaidat (), marssisivat Italian pääkaupunkiin Roomaan ja valloittaisivat strategisia paikkoja ympäri Italiaa. Mussolini seurasi tilanteen etenemistä Milanossa ja jätti järjestelytoimet alaisilleen. Päivästä alkoi fasistinen ajanlasku.Hägg 2010, s. 131 28\. lokakuuta pääministeri Luigi Factan hallitus määräsi Rooman piiritettäväksi mutta kuningas Viktor Emanuel III päätti kieltäytyä allekirjoittamasta määräystä. Tämä tarkoitti sitä, ettei Mussolinin pysäyttämiseen tarvittua armeijaa kutsuttu vastustamaan fasisteja. Syistä Viktor Emanuelin kieltäytymiselle on kiistelty; on ehdotettu, että hän olisi pelännyt menettävänsä valtaistuimen kieltäytyessään yhteistyöstä fasistien kanssa, halunnut estää sisällissodan tai toivonut voivansa neutralisoida fasistien vaikutusvallan kytkemällä heidät valtionhallintoon. Nyt tilanteen hallinnasta itsevarma Mussolini vaati myös hallituksen hallintaansa, ja 29. lokakuuta kuningas pyysi häntä muodostamaan hallituksen. Mussolini matkusti Milanosta junalla ja saapui Roomaan 30. lokakuuta ennen varsinaisten fasistijoukkojen saapumista. Pääministeriksi tullut Mussolini järjesti voitonriemuisan juhlan seuraajilleen osoittaakseen fasistipuolueen kannatuksen vallalleen. == Lähteet == * === Lähteet === == Aiheesta muualla == Luokka:1922 Luokka:Fasistinen Italia Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Luokka:Vallankaappaukset
Metylaatio

Metylaatio tarkoittaa metyyliryhmien (-CH3) liittymistä tai substituutiota yhdisteeseen. Biokemiassa metylaatiolla tarkoitetaan reaktiota, joka voi kohdistua esimerkiksi genomisen DNA:n (eli solussa olevan DNA-osion, joka ei sisällä soluelinten DNA:ta, vaan koostuu kromosomeista) nukleotideihin. Tällöin se säätelee geenien transkriptiota.https://extras.csc.fi/biosciences/sanasto/html/#Mhttps://extras.csc.fi/biosciences/sanasto/html/#G == Katso myös == * Demetylaatio – metyyliryhmän poistuminen yhdisteestä == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Orgaaniset reaktiot Luokka:Biokemia
Laura Cereta

Laura Cereta (1469–1499 Brescia) oli renessanssin aikainen humanisti ja feministi. Hän opetti filosofiaa Padovan yliopistossa ja kirjoitti ajatuksiaan pääasiassa kirjeinä. ==Elämäkerta== Cereta kävi kaksi vuotta koulua luostarissa ja jatkoi opintojaan isänsä johdolla kotona. Isä, Silvestro Cereta, oli virkamies ja humanisti, joka ajalle epätyypilliseen tapaan suosi naisten koulutusta ja opetti tyttärelleen matematiikkaa, astrologiaa ja uskontoa. Cereta meni viisitoistavuotiaana naimisiin venetsialaisen kauppiaan Pietro Serinan kanssa, joka kuoli kuumeeseen puolitoista vuotta vihkimisen jälkeen. Cereta jäi lapsettomaksi eikä avioitunut enää uudestaan. Miehensä kuoleman jälkeen hän etsi lohdutusta uskonnosta. Hän paneutui tieteen kysymyksiin ja julkaisi kirjeensä vuonna 1488 nimellä Epistolae familiares. Hänen isänsä kuoli puoli vuotta kirjeiden julkaisemisen jälkeen. Hänen kirjoituksiinsa kohdistui alkuinnostuksen jälkeen kritiikkiä, ja hänen kirjoittamisintonsa loppui siihen. ==Feminismi== Kirjeissään Cereta puolusti naisen oikeutta koulutukseen ja taisteli naimisissa olevien naisten sortoa vastaan. Hänen kirjeessään Bibolo Sempronille on yksi harvoja keskiaikaisia mainintoja ensimmäisellä vuosisadalla eläneestä naisrunoilijasta Cornificiasta.Laura Cereta Duchessmcetiquette.net-sivustolla, luettu 27.11.2008 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset feministit Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1469 syntyneet Luokka:Vuonna 1499 kuolleet
Indochina Airlines

Indochina Airlines on Vietnamin kansallinen lentoyhtiö. Se on perustettu vuonna 2008.http://www.vnbusinessnews.com/2008/10/indochina-airlines-expected- to-take-off.html Se lentää Vietnaman: *Hanoi *Ho Chi Minh City *Da Nang == Laivasto == * 2 Boeing 737-800. == Lähteet == Luokka:Vietnamilaiset lentoyhtiöt
Elva Hsiao

Elva Hsiao (, s. 24. elokuuta 1979 Taiwan) on taiwanilainen pop-laulajatar. Vuodesta 1998 hän on saavuttanut kuuluisuutta erityisesti Itä- ja Kaakkois- Aasiassa mando-pop-hiteillään. == Studioalbumit == *Elva Hsiao Self-Titled Album (蕭亞軒同名專輯 - Xiao Ya Xuan Tong Ming Zhuan Ji) (1999) EMI *Red Rose (紅薔薇 - Hong Qiang Wei) (2000) EMI *Tomorrow (明天 - Ming Tian) (2001) EMI *4 U (2002) EMI *Love's Theme Song, Kiss (愛的主打歌，吻 - Ai De Zhu Da Ge, Wen) (2002) EMI *In Love With Love (愛上愛 - Ai Shang Ai) (2003) EMI *Fifth Avenue (第五大道 - Di Wu Da Dao) (2003) EMI *1087 (2006) Warner Music *3-Faced Elva (3面夏娃 - San Mian Xia Wa) (2008) EMI *Diamond Candy (鑽石糖 - Zhuan Shi Tang) (2009) EMI *Miss Elva (蕭灑小姐 - Ya Xuan Xiao Jie) (2010) EMI == Listahitit ja singlet == Muut albumit: *Beautiful Episode (美麗的插曲 Mei Li De Cha Qu) (2004) EMI *Love Elva... Remix & More (最熟悉的...蕭亞軒) (2006) EMI == Elokuvat == *Infernal Affairs, (Hongkong 2002) *Butterfly Lovers (Kiina, 2004) == Aiheesta muualla == *LoveElva kiinalainen fanisivusto Luokka:Taiwanilaiset poplaulajat Luokka:Taiwanilaiset näyttelijät
Heidi Limnell

Heidi Limnell (s. 5. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Limnell on valmistunut kuvanveistäjäksi Turun piirustuskoulusta 1983. Taiteilijan ensinäyttelyn hän piti Turun kuvataidelautakunnan kutsusta 1983 Wäinö Aaltosen museossa. Sen jälkeen hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä, muun muassa Helsingissä 1984, 1986, 1994, 1998, Turussa 1983, Wäinö Aaltosen museossa 1985, WAM, 1986, Piiparilassa (Jorma Panulan säätiö) 1987. Ryhmänäyttelyissä hänen töitään on ollut esillä muun muassa "Ihan pihalla" Rautilakeskus Vehmaa 2006, Salon Taiteilijaseuran juhlanäyttelyssä Veturitallissa 2000, Turun Taiteen Biennaalissa 1986 ja 1988. thumb|Heidi Limnell: Lemun taistelun muistomerkki, Kaarina, 2008. Limnell on opettanut Salon kansalaisopistossa maalausta ja kuvanveistoa 1991–1992 ja Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa piirustusta ja kuvanveistoa 1989–1992. Limnellin töitä on useissa julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa, kuten Suomen valtion, Turun kaupungin, Turun evankelisluterilaisten seurakuntien, Perniön kunnan, Sanomalehtimiesten liiton kokoelmissa. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kuurosokeiden vuoden veistos 1990, jaettu II- sija * Turun taiteen biennaali 1988, kunniamaininta * Wäinö Aaltosen seuran stipendi 1982 * Suomen kulttuurirahaston stipendi 1982 ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Get the Knack

Get The Knack on vuonna 1979 julkaistu The Knackin ensimmäinen studioalbumi. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # === Uusintapainoksen bonuskappaleet === # * Don't Look Back #That's What the Little Girls Do (demo) #Maybe Tonight (rehearsal) #I Knew the Bride (rehearsal) #My Sharona (demo) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1979 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockalbumit
Oravin kanava

Oravin kanava sijaitsee Saimaan vesistössä Oravintaipaleen kannaksella Haukiveden ja Joutenveden välillä Savonlinna–Joensuu-väylällä. Kanava on suluton, 237 metriä pitkä avokanava, jonka yli kulkee 11,5 metrin korkeudella maantiesilta. Oravin kanava valmistui 1861, ja se uudistettiin nykyiseen muotoonsa 1881. Valmistuessan kanava lyhensi Savonlinnan ja Joensuun välistä laivamatkaa yli 30 kilometriä kun laivojen ei enää tarvinnut kiertää Tappuvirran kautta. Kanavaa levennettiin ja syvennettiin vielä 1907–1911. Alusten suurin leveys kanavalla on 7,4 metriä ja suurin syväys 2,7 metriä. Oravin kanavan suulla sijaitsee vuonna 1892 rakennettu Saimaan alueen viimeinen puurakenteinen loisto. Kanavalla oli myös 1868 perustettu luotsiasema. Oravin kanavan lähelle valmistui 1960 Haponlahden kanava, kun se kävi 1950-luvulla liian ahtaaksi nippu-uitolle. == Lähteet == * Suomen kanavat: Oravin kanava * Saimaa Holiday luontomatkailukeskus: Oravin kylän ruukkihistoriaa * Oravin kanava (toimimaton linkki) Arkistotallenne * Veneilysaimaa: Oravi Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue Luokka:Haukivesi Luokka:Suomen kanavat Luokka:Savonlinnan nähtävyydet Luokka:Savonlinnan liikenne Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat
James W. Redmond

James William Forbes Redmond (s. 24. marraskuuta 1971 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Sairaalaelämää, Hollyoaks ja Kymppikerho. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Efraim Jaakola

Efraim Jaakola (27. toukokuuta 1791 Uusikirkko Tl – 29. toukokuuta 1857 Uusikirkko Tl) oli kalantilainen Orivon kylässä asunut rukoilevaisiin kuulunut maallikkopuhuja ja virsirunoilija. ==Puutarhurista "syntienleikkaajaksi"== Jaakola oli nuoruudessaan merimiehenä ja oleskellessaan Saksassa hän perehtyi puutarhanhoitoon. Palattuaan Suomeen hän perusti oman puutarhan ja kasvatti erityisesti omenoita. Jaakola kävi myös muiden puutarhoissa leikkaamassa omenapuita. Sen jälkeen kun Jaakola alkoi toimia puhujana rukoilevaisten piirissä hänet tunnettiin siksi lisänimellä Syntienleikkaaja. Perimätiedon mukaan Jaakola kehotti herätyksen saanutta pelimannia Vilhelm Anttilaa eli Pela-Villeä jatkamaan soittamista tällä kertaa virsien säestäjänä rukoilevaisten seuroissa. ==Virsirunoilijana== Jaakola kirjoitti kaikkiaan noin 100 virttä ja hän julkaisi niitä arkkiveisuina. Useita Jaakolan sanoittamia virsiä on mukana rukoilevaisten laulukokoelmassa Halullisten sielujen hengelliset laulut. Jaakolan virsiä oli myös kansakoulunopettaja Emanuel Tammisen vuonna 1888 julkaisemassa kokoelmassan Korven kaikuja Hengellisiä lauluja. Nykyisen virsikirjan virsi 368 "Jeesus matkakumppani" on Jaakolan käsialaa. ==Kirjallisuus== Kalantilainen kirjailija F. M. Karrakoski julkaisi 1937 Jaakolasta elämäkertaromaanin nimeltä Syntienleikkaaja. == Lähteet == * * * Suomen kirjailijat-tietokanta * Merimiehestä aikansa runoseppojen kärkikaartiin: Vakka-Suomessa veisattiin Jaakolan taatan virsiä. Turun Sanomat 11.10.2003 * Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Rukoilevaisuusliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Apostolinen suksessio

Apostolinen suksessio (myös sukkessio tai seuraanto) on joidenkin kristillisten kirkkojen oppi, jonka mukaan piispat, jotka ovat vihkineet nykyiset papit ja piispat, ovat itse saaneet vihkimyksensä aiemmilta piispoilta, jotka ovat saaneet vihkimyksensä aiemmilta piispoilta ja niin edelleen, niin että vihkimysten ketju ulottuisi alkukirkon apostoleihin saakka. == Eri kirkkokunnissa == Katolinen kirkko opettaa, että apostolit jättivät seuraajikseen piispat, jotta kirkossa säilyisi elävä evankeliumi. Apostolit myös antoivat piispoille opetusviran. latinaksi englanniksi Myös ortodoksinen kirkko katsoo piispojensa saaneen valtuutuksensa apostolisen suksession kautta, mikä säilyttää apostolisen opin muuttumattomana. Tämä on perusta sille, että kirkko kutsuu itseään ”ortodoksiseksi” eli ’oikeauskoiseksi’. Uskonpuhdistuksen jälkeenkin apostolinen suksessio säilyi muutamissa protestanttisissa kirkoissa, esimerkiksi Englannin anglikaanisessa ja Ruotsin luterilaisessa kirkossa. Ruotsissa se säilyi, koska Ruotsin ensimmäisen luterilaisen arkkipiispan Laurentius Petrin oli vihkinyt Västeråsin piispa Petrus Magni, joka oli vihitty katolisesti Roomassa 1524. Sen sijaan esimerkiksi Norjan ja Tanskan luterilaisissa kirkoissa apostolinen suksessio ei säilynyt. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa apostolinen suksessio katkesi vuonna 1884, koska silloin kaikki piispat kuolivat samana vuonna ja uuden arkkipiispan T. T. Renvallin vihki professori A. F. Granfelt.Artikkeli Apostolinen suksessio teoksessa Vuonna 1934 Ruotsin arkkipiispa Erling Eidem ja Englannin anglikaanisen kirkon Fulhamin piispa Staunton Batty olivat kuitenkin mukana vihkimässä suomalaisen Aleksi Lehtosen piispaksi, joten tällä tavoin apostolisen suksession on katsottu tulleen palautetuksi Suomeenkin. Katolisen kirkon käsityksen mukaan reformaatiossa syntyneiltä tunnustuskunnilta puuttuu apostolinen suksessio, eikä se pidä niitä kirkkoina. Luterilaisten kirkkojen mukaan apostolinen suksessio on ennen kaikkea katolisen kirkon oppi. Luterilaisuus ei välttämättä edellytä katkeamatonta historiallista suksessiota, vaan ensisijaista on apostolisen opin välittyminen. Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei pidä suksessiota ehdottomana pätevyysvaatimuksena vaan ymmärtää sen kirkon yhteyttä ilmentävänä perinteenä. Kirkon nykyisen käsityksen mukaan piispoilla on velvollisuus vaalia apostolisen suksession jatkuvuutta. == Lähteet == Luokka:Kristinuskon opit Luokka:Katolinen teologia
Lautaro

Lautaro oli mapuchejen johtaja eli toqui Araucon sodassa. Lautaro oli erään mapuche-johtajan poika. Espanjalaiset ottivat hänet nuorena vangiksi ja hänestä tuli Pedro de Valdivian henkilökohtainen palvelija. Näin hän pääsi seuraamaan lähietäisyydeltä espanjalaisten sodankäyntitapaa. Hän karkasi espanjalaisilta ja liittyi jälleen mapucheihin ja opetti heille oppimaansa taktiikkaa kuten hevosten käyttöä sodassa. Hän kokosi suuria alkuasukasarmeijoita, jotka pystyivät taistelemaan espanjalaisia vastaan tehokkaasti. Kun sota espanjalaisia vastaan syttyi, mapuchet valitsivat Caupolicánin toquiksi ja Caupolicán teki Lautarosta varamiehensä. Lautaro kuoli 1557 taistelussa espanjalaisia vastaan. Hänen päänsä leikattiin irti ja asetettiin näytteille Santiagoon. Lautaroa pidetään usein Araucon sodan symbolina loistavan taktiikkansa ja mapuche-heimojen yhdistämisen takia. Hän on yleinen hahmo chileläisessä kirjallisuudessa; esimerkiksi kirjallisuusnobelisti Pablo Neruda on kirjoittanut hänestä. Luokka:Mapuche- kansan johtajat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1557 kuolleet
Split Second – Saalistaja

Split Second – Saalistaja on brittiläinen toiminta- ja tieteiselokuva vuodelta 1992. Pääosissa ovat muun muassa Rutger Hauer ja Kim Cattrall. Elokuva sai paljon vaikutteita Aliensista ja Terminaattorista. == Juoni == Vuoden 2008 Lontoota ovat viikkokausia vaivanneet ankarat rankkasateet ja niiden aiheuttamat tulvat. Lisäksi kaupungissa riehuu salaperäinen ihmissyöjä- murhaaja, joka repii sydämen irti uhreiltaan. Kukaan ei ole koskaan edes nähnyt sitä, eivätkä poliisit ehdi koskaan ajoissa paikalle. Kovaotteinen poliisi Harley Stone aikoo kuitenkin löytää pedon, sillä hän uskoo kyseessä olevan sama murhaaja, joka tappoi hänen partnerinsa vuosia aikaisemmin. ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Brittiläiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1992 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat
Caupolicán

Caupolicán oli mapuchejen sotilasjohtaja eli toqui. Hän johti mapucheja Araucon sodassa espanjalaisia vastaan. Kun Pedro de Valdivia eteni voitokkaasti Araucaniaan mapuchet kokoontuivat päätämään toquista eli sotajohtajasta. Tarinan mukaan Caupolicán sai asemansa sen jälkeen kun hän oli osoittanut voimansa pitämällä puutukkia hartioillaan 3 päivää ja yötä. Hän oli myös hyvä puhuja ja kansan innostaja. Caupolicán kuoli vuonna 1558, kun espanjalaiset ottivat hänet vangiksi ja teloittivat hänet. Teloitus tapahtui seivästämällä. ==Katso myös == *Araucon sota *Pedro de Valdivia *Lautaro Luokka:Mapuche-kansan johtajat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1558 kuolleet
Kansliakollegio

Kansliakollegio () on Ruotsissa 1626–1801 toiminut virasto, joka vastaanotti ja lähetti hallitukselle tulevat ja lähtevät asiakirjat ja kirjeenvaihdon. Se myös itse käsitteli asioita, erityisesti sisäistä hallintoa ja ulkopolitiikkaa. Kustaa Vaasan aikana Ruotsin kanslerinviraston (kanslian) toiminta laajeni, ja vuoden 1626 kansliajärjestys sekä vuoden 1634 hallitusmuoto vakiinnuttivat sen aseman. Kustaa II Aadolfin aikana siitä muotoutui yksi valtakunnan kollegio, jota johti kansleri ja kaksi kanslianeuvosta. Virasto sai vähitellen nimekseen kansliakollegio, ja se säilytti asemansa yleisenä asiakirjojen toimitusvirastona samalla, kun siitä muotoutui hallintovirasto. Kansliakollegio jaettiin eri asioita hoitaviin toimituskuntiin eli ekspeditioihin, joita johti vuodesta 1669 valtiosihteeri. Kansliakollegio lakkautettiin 1801, mutta maassa toimi edelleen Kuninkaallisen majesteetin kanslia ja sen toimituskunnat. Niistä muodostettiin 1840 Ruotsin nykyiset ministeriöt. == Kansliakollegion johtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kansliakollegion johtajina: Kansliakollegion presidentit * 1685–1702: Bengt Gabrielsson Oxenstierna * 1702–1705: Carl Piper * 1705–1709: Nils Gyldenstolpe * 1710–1719: Arvid Horn * 1719–1739: Gustaf Cronhielm * 1739–1746: Carl Gyllenborg * 1747–1752: Carl Gustaf Tessin * 1752–1761: Anders Johan von Höpken * 1761–1765: Klas Ekeblad * 1765–1768: Carl Gustaf Löwenhielm * 1768–1769: Fredrik von Friesendorff * 1769–1771: Klas Ekeblad * 1771–1772: Ulrik Scheffer * 1772: Joachim von Düben * 1772–1783: Ulrik Scheffer * 1783–1785: Gustaf Filip Creutz * 1785–1786: Malte Ramel * 1786–1787: Emanuel De Geer * 1787–1789: Johan Gabriel Oxenstierna * 1789–1790: Carl Wilhelm von Düben * 1792: Evert Wilhelm Taube Kuninkaallisen majesteetin kanslian presidentit * 1801–1809: Fredrik Wilhelm von Ehrenheim * 1809: Lars von Engeström == Katso myös == * Kamarikollegio * Sotakollegio * Kauppakollegio * Vuorikollegio ==Lähteet== * Iso tietosanakirja, Otava 1934 * Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962 Luokka:Ruotsin poliittinen historia