EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Työmies (Ishpeming)

Työmies oli Michiganin Ishpemingissä vuosina 1889–1893 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Fred Karisen julkaisema viikkolehti perustettiin Suomalaisen Kansallis-Raittius-Veljeysseuran äänenkannattajaksi. Karinen riitautui pian seuran johtajien kanssa ja alkoi julkaista lehteä omissa nimissään. Vuonna 1892 hän siirsi Työmiehen Minneapolisiin, jossa se sulautui August Edwardsin julkaisemiin Yhdysvaltain Sanomiin. Yhdistetty lehti sai nimen Amerikan Uutiset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Työmies digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Amerikansuomalaiset sanomalehdet
Amerikan Kaiku

Amerikan Kaiku oli vuosina 1903–1908 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Siirtolaisen muutettua pois New Yorkista paikalliset suomalaiset jäivät vaille omaa sanomalehteä. Vuonna 1903 Suomesta karkotettu Päivälehden toimittaja Eero Erkko perusti Brooklyniin Amerikan Kaiun, jonka yhtenä tarkoituksena oli kehittää amerikansuomalaisten yhteistoimintaa. Sen toimittajina työskentelivät Eetu Aaltio ja Severi Nyman. Erkon palattua Suomeen lehti taantui ja vuonna 1906 sen nimi ja painokoneet siirrettiin Minnesotan Duluthiin. Siellä eri suomalaisryhmien puolueettomaksi yhdyssiteeksi tarkoitettua Amerikan Kaikua toimitti J. W. Lilius apunaan Erland Wirkki ja Risto Lappala. Kannattamaton lehti teki pian konkurssin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Amerikan Kaiku digitoituna Kansalliskirjastossa Luokka:Amerikansuomalaiset sanomalehdet
Valvoja (täsmennyssivu)

Valvoja voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Valvoja, valvontatehtäviä tekevä ammattilainen esimerkiksi rakennusalalla * Valvoja, vuosina 1880–1922 ja 1944–1968 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti, vuosina 1923–1943 Valvoja–Aika ja vuosina 1969–1969 Suomalainen Suomi – Valvoja * Valvoja, vuosina 1915–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti * Valvoja, brittiläinen elokuva vuodelta 2001
Major Lazer

Major Lazer on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin yhtye, jonka perustivat tuottajat Diplo ja Switch vuonna 2008. Switch lähti yhtyeestä vuonna 2011, mutta Diplo jäi yhtyeeseen Jillionairen ja Walshy Firen kanssa. Kesäkuun alussa 2019, Jillionaire päätti jättää yhtyeen. Hänet korvasi Ape Drums. Yhtyeen musiikki yhdistelee useita tyylilajeja kuten EDM:äähttps://warnermusic.co.nz/news/major-lazer-sia-and-labrinth-titans == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset nettisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Pihlainen

Pihlainen oli kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Kylä sijaitsi kirkonkylästä 15 kilometriä luoteeseen, Muolaan ja Valkjärven pitäjien rajalla. Pihlaista lähinnä olivat Muolaan Jaarila ja Karhula. Kivennavan puolella lähimpiin kyliin Rantakylään ja Ahjärvelle oli matkaa, Ahjärvi oli kirkonkylään kuljettaessa matkan varrella, mutta aivan loppumatkassa. Pihlainen oli iso kylä, ennen talvisodan alkamista kylässä oli 73 taloa.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 133-137 ISBN 951-99842-3-2 Pihlaisissa ei ole näkyvissä jälkiä suomalaisasutuksesta. Talojen kivijalatkin on siirretty muuhun käyttöön paria poikkeusta lukuun ottamatta. Niitä käytettiin rakennusmateriaalina Punainen lokakuu -nimiseen kolhoosiin. Kolhoosin asukkaat tulivat Kirovin alueelta Ukrainasta. Kolhoosi käytti Pihlaisten maita viljelyksiin.Pihlainen - kylä Kivennavalla Pihlaisten kyläseura 2005 s. 420 ISBN 952-91-9680-6 Kolhoosin tilalle rakennettiin 1950-luvulla ohjustukikohta. Malinovkaan sijoitettiin puolentoistasataa ilmatorjuntaohjusta suojaamaan Leningradia. Varsinainen ohjustukikohta sijoittui entisen Pihlaisten kylän itäpuolelle, osa varuskuntarakennuksista rakennettiin vanhan suomalaiskylän eteläosiin. Ohjussiilot on sijoitettu laajalle alueelle betonitien varteen. Ohjustukikohtaan rakennettiin myös iso kerrostaloalue.Pihlainen - kylä Kivennavalla Pihlaisten kyläseura 2005 s. 420 ISBN 952-91-9680-6 1990-luvulla ohjustukikohta tyhjennettiin, koska kiinteiden ilmatorjuntaohjusten aika oli ohi. Kerrostaloalueella asutaan kuitenkin edelleen monessa talossa. Ilmatorjuntavaruskunnasta jäi muistoksi Laatokan rannalta Pihlaisiin eli Malinovkaan rakennettu betonitie. Tätä tietä pääsee edelleen ajamaan alueelle. Google Mapsin satelliittikuvissa erottuvat ohjustukikohdan rakenteet selvästi.http://www.kivennapa.fi/virtuaali/VirtuaaliKivennapa.html | Viitattu 13.12.2015 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Kivennavan kylät
Polviselkä

Polviselkä oli Karjalankannaksella sijainneen Kivennavan pitäjän isoimpia kyliä, vuonna 1939 lähes 70 taloa, joissa asukkaita noin 350. Polviselkä oli kirkonkylästä etelään, aivan kirkonkylän liepeillä. Polviselkä sijaitsi korkealla mäellä. Viipurin–Terijoen tie nousi Tirttulan notkosta Sovonmäelle ja kulki pitkin Polviselän harjua. Ennen kaikkea Polviselän Ilosmäeltä aukenivat hyvät näköalat. Talot sijaitsivat tiiviisti maantien varressa, vain Ahtiaismäki ja Honganmäki olivat hiukan syrjässä.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 139-143 ISBN 951-99842-3-2 Polviselän kylä löytyy nyt päätien varressa Pervomaiskojen ja Ogonkin puolivälissä. Viime vuosina alueelle on noussut kymmeniä pietarilaisomisteisia huviloita. Polviselän ja Kivennavan kirkonkylän välissä on luksushuviloista koostuva kylä, jonka nimi on Kivennapa.http://www.kivennapalife.ru/ Viitattu 13.12.2015. == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Jättömaa

Jättömaa on vuodesta 2010 lähtien järjestetty kansainvälinen ja poikkitaiteellinen kulttuurifestivaali. Tapahtuman ohjelmisto koostuu musiikki-, teatteri-, video- ja mediataide-, performanssi-, runo- ja tanssiesityksistä sekä kuvataideteoksista. Pääsymaksuton ja ikärajaton tapahtuma järjestetään Kouvolan Kasarminmäellä. Tapahtumaa järjestää Jättömaa ry, jonka tarkoituksena on edistää kulttuurin harrastamista ja tunnettavuutta monipuolisesti yhdistyksen kotipaikkakunnalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jättömaan sivut Luokka:Kulttuuritapahtumat Luokka:Kouvolan tapahtumat Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa
Rantakylä (Kivennapa)

Rantakylä sijaitsi Kivennavan pitäjän pohjoisosassa Muolaan pitäjän rajalla Karjalankannaksella. 12 km kirkonkylästä ja 2 km Viipuriin vievältä maantieltä. Rantakylässä oli talvisodan alkaessa 70 taloa.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 161–164 ISBN 951-99842-3-2 Nykyisin Rantakylän paikkeilla on Tšernjavskoje (Чернявское)-niminen kylä.VirtuaaliKivennapa, Viitattu 13.12.2015 Venäjän federaation paikannimiä -oppaan mukaan Rantakylän nimenä on nykyisin Tšernigovka (Черниговка), ja Tšernjavskoje on sen mukaan puolestaan entisen Kivennavan Ylijärven ja Kannuksenmäen nykyinen nimi. == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Rasala

Rasala oli Kivennavan pitäjän pienimpiä kyliä ja sijaitsi Joutselän pohjoispuolella Karjalankannaksella. Taloja kylässä oli 12 talvisodan syttyessä. Venäjän rajalle oli matkaa nelisen kilometriä. Kylä sijaitsi korkealla mäellä (128 metriä merenpinnasta), josta avautuivat laajat näköalat kaikkiin ilmansuuntiin. Rasala sijaitsi vähän syrjässä Viipuri–Pietari maantiestä. Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 166-168 ISBN 951-99842-3-2 Nykyisen entisen Rasalan kylän halki kulkee maantie (A120) ja kylän paikkeilla on runsaasti asutusta. http://www.kivennapa.fi/virtuaali/VirtuaaliKivennapa.html | Viitattu 13.12.2015 == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Isto Ruoppila

Isto Raimo Ruoppila (s. 1935) on suomalainen psykologi ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston psykologian ja varsinkin kehityspsykologian professori 1971–2000. Hänen tutkimuskohteitaan ovat muun muassa asenteet, testien käyttö, lasten kielellinen kehitys sekä kehitysvammaisten psykologiset piirteet.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 123.Isto Ruoppilan jäähyväisluento, Jyväskylän yliopisto 30.11.2000. Ruoppilan isä oli kielentutkija Veikko Ruoppila. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PHP Liiketoiminta

PHP Liiketoiminta Oyj (2.8.2007-), Päijät-Hämeen Puhelin Oyj (23.4.1999 -1.8.2007) on 2007 Finnet-ryhmästä eronnut puhelinyhtiö, joka perustuu Päijät- Hämeen Puhelinyhdistys ry:een (1970) ja sen edeltäjiin Lahden Keskinäinen Puhelinyhdistys ry:hyn (1918) sekä Lahden Keskinäinen Telefooniyhdistys ry:hyn (1906). http://php.fi/php-holding/historia-lyhyesti/ https://www.yritystiedustelu.com Yhtiö perustuu 1906 perustettuun Lahden Keskinäinen Telefooniyhdistykseen, jolla oli 110 tilaajaa. Yhtiö perusti 1907 toimipaikan Lahden kaupungin Harjukadun ja Rauhankadun kulmaan. Toimipaikan laajennus toteutetaan 1920. Samaan aikaan Lahden kaupungissa ja Lahden talousalueella toimi myös Orimattilan telefoniyhtiön puhelinkeskus. 1910 Lahden Keskinäisellä Telefooniyhdistyksellä on 397 tilaajaa sekä kaukopuheluyhteydet Helsinkiin, Heinolaan, Mäntsälään, Jyväskylään, Kouvolaan ja Hämeenlinnaan. Suomen ensimmäinen paikkakuntien välinen kaukopuhelinyhteys perustetaan Lahden ja Heinolan kaupunkien välille 1951. 1968 on saatu koko Lahden toimialueen kaikkien puheluiden automatisointi päätökseen. 1969 Lahden Keskinäinen Puhelinyhdistys ry aloitti dataliikenteen siirroon puhelinverkossa Keskon datalla. == Lähteet == Luokka:Päijät-Häme Luokka:Suomalaiset puhelinoperaattorit
Riihisyrjä

Riihisyrjä () sijaitsi 7 kilometriä Kivennavan kirkolta, Rautuun johtavan maantien varrella Karjalankannaksella. Kylä oli melko suuri, taloja ennen talvisodan syttymistä 53.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 170-172 ISBN 951-99842-3-2 Nykyinen syrjäinen pikkukylä on osittain säilyttänyt suomalaisen kulttuurimaisemansa. Laajojen niittyjen keskellä satunnaisia rakennuksia. Muutama talo on suomalaiskaudelta, muutama ulkorakennus ja yksi päärakennus, pääosa rakennuskannasta on venäläisiä datsoja. Yhteys Raudusta on hiekkatietä. Kylään ei ole tienviittaa eikä kylttiä, eikä siellä ole mitään palveluita.Karjala: Suomalainen matkaopas Markus Lehtipuu 2011 s.158 ISBN 978-952-9715-40-4 == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Anton Kalinitšenko

Anton Jevgenjevitš Kalinitšenko (, s. 22. heinäkuuta 1982 Kemerovo) on venäläinen mäkihyppääjä. 168 senttimetriä pitkä ja 52 kilogrammaa painava Kalinitšenko edustaa CWSM Mežduretšensk -seuraa.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ka/anton-kalinichenko-1.html Kalinitšenko osallistui vuoden 2002 talviolympialaisiin Salt Lake Cityssä, jossa hän oli suurmäen kilpailun 47:s. MM-kilpailuissa hän on ollut mukana niin ikään kerran, vuonna 2001 Lahdessa. Lentomäen MM-kilpailuihin Kalinitšenko on osallistunut kahdesti. Kalinitšenko debytoi maailmancupissa marraskuussa 1999 Kuopion suurmäen kilpailussa ollen 51:s. Avauspisteensä hän saavutti tammikuussa 2001 Park Citystä ollen suurmäen kisassa 28:s. Kalinitšenkon paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 24. tila joulukuulta 2011 Engelbergistä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reijo Ruuhela

Reijo Tuomas Ruuhela (20. tammikuuta 1935 Alavus – 21. kesäkuuta 2019 Lohja)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.8.2019. s. C 14 oli suomalainen taloustieteilijä ja professori. Hän oli vuodesta 1976 Vaasan kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori ja vuodesta 1978 vararehtori. Hänen tutkimusalaansa olivat yrityksen kasvu ja rahoitus.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 162 Ruuhela kehitti 1970-luvulla Kaskara-mallin, jonka avulla yrityksen kasvua voi tarkastella kannattavuuden ja rahoituksen näkökulmasta.Janne Kyröläinen, Mika Lius: Yrityksen hallittu kasvu (pro gradu) s. 12 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vaasan yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Suomen Tulli (televisiosarja)

Suomen Tulli on suomalainen dokumentaarinen televisiosarja, joka kertoo Helsinki-Vantaan lentoaseman arjesta. Sarjassa seurataan elämää muun muassa Helsingin tullin maa- ja meriliikenteen, Helsinki-Vantaan lentotullin, Postitullin, Nuijamaan tullin ja Savo-Karjalan sekä Lapin liikkuvan ryhmän mukana. Sarjasta tehtiin alun perin kahdeksanosainen tosi-tv sarja, joka esitettiin YLE TV2 kanavalla kesällä 2011. Myöhemmin sarja siirtyi Nelonen Medialle ja ensimmäinen tuotantokausi alkoi Jim-kanavalla 25. syyskuuta 2012. Toinen tuotantokausi 10. syyskuuta 2013. Kolmas tuotantokausi 10. syyskuuta 2014. Neljäs tuotantokausi 8. syyskuuta 2015. == Päähenkilöt == === Helsingin tulli, meriliikenne === * Toni Timonen * Linda * Golalah Lotfollah *Anu *Riikka === Helsingin tulli, maaliikenne === * Jari * Jyrki === Nuijamaan tulli === * Teijo * Tuomo * Jan (Affe) * Julia === Savo-Karjalan liikkuva ryhmä === * Anita Korhonen * Kati Saurula === Lentotulli === * Mika Niemenmaa * Tero * Susanna Virtanen * Terhi * Dani, huumekoira * Hyrrä, huumekoira == Lähteet == Luokka:Suomen tulli Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
Aksioni

Aksioni (spin-0) on hypoteettinen alkeishiukkanen. Se esiintyy Peccei-Quinn- teoriassa vahvan CP-ongelman ratkaisemiseksi. Aksionit ovat eräs ehdokas pimeäksi aineeksi. ==Lähteet == Luokka:Hypoteettiset alkeishiukkaset
Sarastus (lehti)

Sarastus on suomalainen, oman määritelmänsä mukaan kansallinen ja eurooppalainen, traditionalistinen ja radikaali verkkolehti. Lehden päätoimittaja on kirjailija Timo Hännikäinen. Lehteä tehdään vapaaehtoisvoimin. Se perustettiin syksyllä 2012. Lehden mukaan traditionalismia edustavat länsimaisessa ajattelussa muun muassa Joseph de Maistre, Oswald Spengler ja Julius Evola. Timo Hännikäisen mukaan ulkomaisia esikuvia Sarastusta perustettaessa olivat muun muassa saksalainen Junge Freiheit, yhdysvaltalainen AlternativeRight.com ja ruotsalainen Motpol.nu. Hännikäisen mukaan lehden aatteellisiin juuriin kuuluvat muun muassa vastavalistus, Saksan ”konservatiivinen vallankumous” ja eurooppalainen Nouvelle Droite. Lehden on sanottu julkaisevan rasistista sisältöä. == Syyte kiihottamisesta kansanryhmää vastaan == Vuonna 2021 valtakunnansyyttäjä määräsi poliisitutkinnan Sarastus-verkkolehdessä vuonna 2016 julkaistun kirjoituksen vuoksi. Esitutkinnan perusteella lehden päätoimittajana toiminutta Hännikäistä vastaan nostettiin syyte kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Teksti ei ollut Hännikäisen kirjoittama. Käräjäoikeus hylkäsi syytteen kesäkuussa 2024. Syyttäjä on valittanut päätöksestä hovioikeuteen, ja tapauksen käsittely on kesken. == Julkaisut == Vuonna 2015 Sarastus julkaisi kokoelman lehdessä ilmestyneistä teksteistä nimellä Sarastus – Kirja I. Kirjan kustantajana toimii kirjan julkaisun yhteydessä toimintansa aloittanut kustannusosakeyhtiö Kiuas. == Katso myös == * Näköpiiri (1999–2002) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Ruukin maaseutuopisto

Ruukin Maaseutuopisto on Ruukissa koulutilalla toimiva maatalousalan ammatteihin kouluttava oppilaitos. Nykyisin opistossa on aloina hevostalousala, maatalousala ja luontoala. Opistossa voi myös suorittaa ammatillisen perustutkinnon ja ylioppilastutkinnon kaksoistutkinnon.Koulutus Peltoalaa on 80 hehtaaria, joista osa on laitumena, osalla viljellään rehua ja heinää.Opetusmaatila Tilan pinta-ala oli 1980-luvun alkupuolella 230 hehtaaria, ja siitä oli viljeltyä 50 hehtaaria. Peruslinjan lisäksi oli erikoislinjoina viljelijä- ja viljelijä-koneenkorjaajalinja. Peruslinjan yleisjakso järjestettiin Kestilässä ja maamieskoulu oli Oulaisissa.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 162–163 Oppilaitoksen juuret juontavat vuoteen 1859. Siikajoen Ruukissa koulu on toiminut vuodesta 1926. Opisto kuuluu Raahen koulutuskuntayhtymään.Esittely Oppilaitos kuuluu Museoviraston luetteloimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Se on yhtenäinen ja hyvin säilynyt oppilaitoskokonaisuus. Kouluun liittyy kasvinviljelykoeasema eli MTT:n Pohjois-Pohjanmaan tutkimusasema.Rky.fi ==Nimet== Oppilaitoksen nimi on vaihdellut:Pohjois-Pohjanmaan maatalousoppilaitoksen arkisto, Narc.fi * Ylivieskan maamieskoulu 1906–1911 * Oulaisten maamieskoulu 1911–1921 * Pohjois-Pohjanmaan maamieskoulu 1921–1971 * Pohjois-Pohjanmaan maatalousoppilaitos 1971–1979 * Ruukin maatalousoppilaitos 1979–1995 * Ruukin maaseutuoppilaitos vuodesta 1995 == Lähteet == Luokka:Ruukki Luokka:Suomalaiset maatalousalan oppilaitokset Luokka:Suomen maatalouden historia Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Auttaja

Auttaja oli Evankelis-Luterilaisen Kansalliskirkon Michiganin Ironwoodissa vuosina 1906–1964 julkaisema amerikansuomalainen sanomalehti. Myöhemmin se ilmestyi hartauslehtenä. Pastori Pietari Vuori osti vuoden 1906 alussa Ironwoodissa ilmestyneen Vapaan Sanan ja ryhtyi julkaisemaan sitä Auttaja- nimisenä viikkolehtenä. Seuraavana kesänä se tunnustettiin Kansalliskirkon äänenkannattajaksi. Vuonna 1909 lehden kirjapaino siirtyi kirkkokunnalle, joka perusti Finnish Printing Company -yhtiön. Auttajan toimittajina työskentelivät pastorit M. N. Westerback ja J. E. Nopola. Sen levikki oli 2 900 kappaletta vuonna 1909, 2 400 1920-luvun alussa ja 1 800 vuonna 1935. Lehti kiisteli pitkään Suomi-Synodin ja sen lehden Amerikan Suomettaren kanssa. Kansalliskirkon liittyessä Missouri-synodiin Auttajasta tuli aluksi Ironwoodissa ja myöhemmin Saint Louisissa kuukausittain ilmestynyt hartauslehti. Vuosina 1968–1991 sitä julkaistiin kahdesti kuukaudessa Amerikan Uutisten liitteenä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Auttaja digitoituna kansalliskirjastossa * Auttaja digitoituna 1906–1963 Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet Luokka:Amerikansuomalaiset sanomalehdet Luokka:Uskonto amerikansuomalaisuudessa
Aleksei Slepov

Aleksei Aleksejevitš Slepov (s. 19. joulukuuta 1986 Radužnyi) on venäläinen ampumahiihtäjä ja entinen maastohiihtäjä. Slepov on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kilogrammaa. Hänen valmentajinaan toimivat Juri Zaitsev ja Valeri Hramonojkin. Slepov aloitti uransa maastohiihdon parissa. Hän osallistui vuosina 2010–2011 kolmeen maailmancupin osakilpailuun saavuttaen jokaisessa pisteitä. Parhaimmillaan hän oli 14. tammikuussa 2010 Rybinskin 30 kilometrin takaa-ajokilpailussa. Vuonna 2009 Slepov saavutti alle 23-vuotiaiden MM- pronssia samalta matkalta. Slepov vaihtoi ampumahiihtoon kaudeksi 2011–2012. Hän debytoi maailmancupissa tammikuussa 2013 Anterselvan pikamatkalla ollen 73:s. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2013 ollen Sotšin normaalimatkalla 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran niin ikään Sotšissa maaliskuussa 2013 oltuaan pikamatkalla yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Pokljukan pikamatkalla joulukuussa 2015. Ampumahiihdon EM-kilpailuista Slepov on saavuttanut kolme kultamitalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruusuvuori

Ruusuvuori on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Aarno Ruusuvuori (1925–1992), arkkitehti, Armas Ruusuvuoren poika * Antti Ruusuvuori (s. 1973), elokuvaaja * Armas Ruusuvuori (1895–1966), everstiluutnantti, Sotilaspojat- järjestön komentaja * Emil Ruusuvuori (s. 1999), tennispelaaja * Johanna Ruusuvuori (s. 1964), sosiaalipsykologian professori * Juha Ruusuvuori (s. 1957), kirjailija * Leena Ruusuvuori (s. 1949), tasa-arvotyön tekijä ja järjestöjohtaja * Minna Ruusuvuori (s. 1977), myynti- ja markkinointijohtaja * Sami Ruusuvuori (s. 1976), kapellimestari ja puhallinmuusikko * Tinja Ruusuvuori (s. 1988), toimittaja ja käsikirjoittaja * Vesa Ruusuvuori (s. 1970), näyttelijä. ==Muita== * Ruusuvuoren koulu, koulu Vantaan Korsossa
Vapaa Sana (Ironwood)

Vapaa Sana oli Michiganin Ironwoodissa vuosina 1904–1906 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. O. Massisen julkaiseman työväenasiasta kiinnostuneen viikkolehden toimittajina työskentelivät Santeri Mäkelä ja J. W. Lilius. Pastori Pietari Vuori osti lehden vuoden 1906 alussa ja alkoi julkaista sen tilalla Kansalliskirkon äänenkannattajaa Auttajaa. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset sanomalehdet
Riihiö

Riihiö oli pieni kyläyhteisö Karjalankannaksella sijainneella Kivennavalla Vehmaisten kylän takana rajalle päin. Riihiö oli aivan rajan pinnassa, Venäjän puolella Lempaalanjärvi ja Lempaala. Kylässä oli talvisodan syttyessä vain kolme taloa: rajavartioston talo, metsänvartijantalo ja Kakon talo.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 174-175 ISBN 951-99842-3-2 Vanhan rajan tuntumassa on nykyisin asutusta tuolla kohdin, mutta ei kuitenkaan Riihiön kohdalla vaan Inkerinmaan puolella. == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Rontu

Rontu eli Ronnunkylä sijaitsi Karjalankannaksella, nelisen kilometriä Kivennavan kirkonkylästä itään. Kylässä oli ennen talvisotaa 36 taloa.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 177-179 ISBN 951-99842-3-2 Ronnunkylän tienoilla eli Podgornojessa on nykyisin runsaasti asutusta. == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Räikylä

Räikylä tai Räikkylä oli kylä Siiranmäen, Soppikylän ja Kekrolan välissä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Taloja Räikylässä oli kymmenen. Nykyisin tie halkoo edelleen maisemaa, mutta tien varressa Räikylän kohdalla ei ole asutusta.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 181-182 ISBN 951-99842-3-2 == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Eero Johannes Korpela

Eero Johannes Korpela (6. huhtikuuta 1898 Kauvatsa - 14\. kesäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen virkamies, MTK:n toiminnanjohtaja ja pitkäaikainen maatalouspolitiikan vaikuttaja Suomessa. Korpelan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Wilhelm Korpela ja Amanda Huhti ja puoliso vuodesta 1936 Ruth Eva Ulrika Nordman (s. 1918). Hän suoritti sekä filosofian kandidaatin että agronomin tutkinnot Helsingin yliopistossa ja toimittuaan lyhyen aikaa opettajana tuli Maataloushallituksen aktuaariksi. Samaan aikaan hän työskenteli silti myös yliopiston maanviljelystalouden assistenttina. Vuonna 1930 Korpela siirtyi tutkijaksi MTK:hon, joskin hän toimi pari vuotta myös puolustusministeriössä. Sotavuosina hän työskenteli maatalousministeriössä. Korpela piti maatalouden uhkana ylituotantoa ja tuli tunnetuksi yleisemmän kasvuun tähtäävän pyrkimyksen kriitikkona. Hän suhtautui varauksellisesti myös sotien jälkeiseen maaseudun asutuspolitiikkaan, vaikka oli tuolloin jo MTK:n toiminnanjohtaja. Siinä tehtävässä hän muodosti läheisen työparin järjestön puheenjohtajien Juho Jänneksen ja vuodesta 1955 Veikko Ihamuotilan kanssa. Korpela jäi eläkkeelle 69-vuotiaana, jolloin häntä seurasi MTK:n toiminnanjohtajana Heikki Haavisto. Maaseudun Tulevaisuus -lehteen hän kirjoitti vielä eläkkeellä ollessaan pakinoita nimimerkillä Talon Jussi. Hänelle valmistellusta professorin arvonimestä Korpela kieltäytyi. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Pakinoitsijat Luokka: Vuonna 1898 syntyneet Luokka: Vuonna 1986 kuolleet
Saarenmaa (Kivennapa)

Saarenmaa oli kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Taloja oli ennen talvisodan syttymistä seitsemän. Pinta-alaltaan kylän tilat olivat suurehkoja pitäjän tilojen keskikokoon verrattuna. Kylää kutsuttiin aiemmin Kuortinmäeksi, sillä kylän vanhin suku oli Kuortti. Vanhaa perua oli myös se, että Saarenmaan talot olivat hyvin tiiviinä ryppäänä kuten aiemmin Kivennavalla oli tapana kylät rakentaa.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 184-185 ISBN 951-99842-3-2 == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Nilüfer Göle

Nilüfer Göle (s. 1953) on turkkilainen sosiologi, jota pidetään yhtenä huomattavimmista Turkin nykyaikaistumisen ja naisen aseman muuttumisen (mm. huivin käytön) tutkijoista. Hän on tutkinut myös länsimaisten yhteiskuntien uskonnollisuutta.Göle, Nilüfer (1953–) , Biographical Encyclopedia of the Modern Middle East and North Africa, Thomson Gale 2008. Vaatii HighBeam- tilauksen. Viitattu 13.12.2015.Sumiala, Johanna: Piispan virka ja kirkollinen johtajuus mediayhteiskunnassa , Teologia.fi 15.10.2010. Viitattu 13.12.2015. Göle syntyi Ankarassa vuonna 1953 poliitikon tyttärenä. Lukion jälkeen hän opiskeli sosiologiaa ODTÜ-yliopistossa, jota pidetään yhtenä maan parhaista. Hän jatkoi opintoja Pariisissa Alain Tourainen johdolla. Palattuaan Turkkiin hän sai professorin viran Istanbulin Boğaziçi-yliopistossa. Nykyisin hän toimii professorina pariisilaisessa École des hautes études en sciences sociales -korkeakoulussa (EHESS). Hän on ollut vierailevana tutkijana muun muassa Berliinissä sekä Yhdysvalloissa Michiganin yliopistossa ja MIT:ssä.Curriculum Vitae Nilüfer GÖLE , École des hautes études en sciences sociales. Viitattu 13.12.2015. ==Teoksia== *Musulmanes et Modernes. Voile et Civilisation en Turquie, 1993. *Interpénétrations, L’Islam et l’Europe, Galaade, Paris, 2005. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset tieteilijät Luokka:Sosiologit Luokka:Turkkilaiset professorit Luokka:Islamin tutkijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppälä (Kivennapa)

Seppälä () oli kylä Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä Ronnunkylän ja Kekrolan välissä Siesjärven pohjoispuolella. Seppälän kylä jakautui kahdelle mäelle, Koukkulan mäelle ja Kaukosmäelle. Koukkulaksi kylää kutsuttiinkin, Seppälä se oli vain kartoissa ja virallisissa asiakirjoissa. Taloja Seppälässä eli Koukkulassa oli parikymmentä talvisodan syttyessä.Kivennapa kylästä kylään, s. 187–188. Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987. ISBN 951-99842-3-2. Nykyisin Seppälän kylä kantaa nimeä Podgornoje. Suomalaistaloja siellä ei ole. == Lähteet == Luokka:Kivennavan kylät
Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyö

Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyö ry on vuonna 1983 perustettu yhdistys, joka kantaa Veikko Hurstin ja hänen vaimonsa Lahja Hurstin nimeä. Yhdistys jakaa erityisesti ruoka- ja vaateapua. Yhdistys järjestää myös vuosittain itsenäisyyspäivänä tapahtuman Hakaniementorilla ja yksinäisten ja vähävaraisten joulujuhlan, joka on kaikille avoin. Joulujuhla on järjestetty aiemmin Töölön Kisahallissa, mutta vuodesta 2015 se on pidetty Helsingin Messukeskuksessa. Veikko Hursti johti yhdistystä kuolemaansa asti vuoteen 2005, jonka jälkeen hänen poikansa Heikki Hursti jatkoi yhdistyksen toiminnanjohtajana vuoteen 2019. Tällä hetkellä Heikki Hurstin tytär Sini Hursti on yhdistyksen toiminnanjohtaja. Yhdistyksellä on yhteensä neljä palkattua työntekijää sekä noin 30 vapaaehtoistyöntekijää. Yhdistyksen toimitila Hurstin Valinta sijaitsee Helsingin Harjussa osoitteessa Helsinginkatu 19. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt Luokka:Helsinkiläiset järjestöt Luokka:Kristinusko Helsingissä
Toivo Korpela

Toivo Aleksanteri Korpela (13. tammikuuta 1900 Ähtäri - 9\. tammikuuta 1963 Ähtäri) oli pienviljelijä ja metsätyömies, joka tuli tunnetuksi nimeään kantavasta uskonnollisesta hurmosliikkeestä. Korpelan vanhemmat olivat torppari Santeri Kallenpoika Korpela ja Elisabet Heikintytär Pennala. Vanhoillislestadiolaisen uskonnollisen heräämisen koettuaan Korpela ryhtyi saarnamieheksi, ensin kotiseudullaan ja sitten Pohjois-Suomessa ja Pohjois- Ruotsissa. Varsinkin Ruotsin Lapissa, jonne hän saapui ensimmäisen kerran 1928–1929, Korpela sai aikaan laajan herätysaallon. Pääasiassa yksin saarnamatkoilla kulkeneen Korpelan mukana olivat toisinaan myös muun muassa Mikko Pääkkölä ja Kalle Sandberg. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys SRK kielsi Korpelan toiminnan saarnaajana keväällä 1929, mutta hän jatkoi saarnaamista kiellosta välittämättä, mikä johti välirikkoon SRK:n kanssa 1931–1932. Pohjois-Ruotsiin Korpela palasi syksyllä 1934, saarnaamaan yhdessä tulevaisuuden näkyjä nähneen Sigurd Siikavaaran kanssa, aina tammikuuhun 1935 saakka. Ns. korpelalaisuudeksi kehittynyt uskonnollinen liike teki kuitenkin saman vuoden keväällä pesäeron Suomeen jo palanneeseen Korpelaan. Liike katosi julkisuudesta 1939 Haaparannalla sen kannattajia vastaan pidettyjen oikeudenkäyntien jälkeen. Korpela ei myöskään itse ollut juurikaan enää yhteyksissä aiempiin kannattajiinsa. Talvisotaan osallistunut Korpela oli jatkosodassa sotilaskarkuri ja tuli esiin vasta yleisen armahduksen jälkeen talvella 1945. Kirjailija Bengt Pohjanen on käsitellyt korpelalaisuutta useissa teoksissaan. Niihin perustuva näytelmä Jerusalemin tanssi esitettiin Oulun kaupunginteatterissa vuonna 1990. Maaliskuussa 2025 saa ensi-iltansa niin ikään Pohjasen tekstiin perustuva, korpelelaisuutta käsittelevä Jon Blåhedin ohjaama elokuva Valitut. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka: Vuonna 1900 syntyneet Luokka: Vuonna 1963 kuolleet
Teppo Jänis

Stepan (Teppo, Teppana) Jänis (21. kesäkuuta 1850 Uuksujärvi, Suistamo – 8. joulukuuta 1921 Suistamo) oli Suistamolla asunut karjalainen kanteleensoittaja. Jäniksen vanhemmat olivat Pavel Peppanen (1812–1859) ja Maria Filatova (1817–1872). Hän oli naimisissa Jeudokia (Oudotja, Outi) Petäjän (1855–1942) kanssa. Jänis kiersi kanteleensa kanssa esiintymässä sekä kotipitäjässään Suistamolla että muuallakin. Kanteleen soiton ohessa Jänis myös kertoili satuja. Jäniksen näkö heikkeni ajan myötä, ja viimeiset vuotensa hän oli täysin sokea. Tämä ei kuitenkaan kyennyt estämään häntä jatkamasta esiintymisiään elämänsä loppuun saakka.Geni.com : Stepan Pavelinpoika Jänis Jänis tuli laajemmin tunnetuksi esiinnyttyään heinäkuussa 1911 Suistamolla pidetyissä runonlaulajien ja kanteleensoittajien kilpailuissa sekä kesällä 1921 Helsingissä laulujuhlilla.Karjalaisen kanteleensoittajan manalle matkatessa, Suomen Kuvalehti, 14.01.1922, nro 2, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Suistamon juhlien aikana kuvanveistäjä Alpo Sailo teki hänestä rintakuvaveistoksen, joka päätyi sittemmin Suomen kansallismuseoon.Teppana Jänis albumijulkaisu Kalevalan päivänä 28.2.2021 Temps 18.2.2021. Viitattu 4.11.2023. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa on säilynyt Jäniksen soitosta ja laulusta 14 äänitallennetta, jotka kansanmusiikin tutkija A. O. Väisänen äänitti fonografilla vuonna 1916 ja parlografilla vuonna 1917. Ne julkaistiin vuonna 2021 Teppana Jänis -nimisenä musiikkialbumina, jossa kappaleet on alkuperäisäänitysten huonon laadun vuoksi osin äänitetty uudelleen Arja Kastisen soittamina ja Taito Hoffrénin laulamina.Teppana Jänis Kamukanta, Kansanmusiikin ja Kansantanssin Edistämiskeskus. Viitattu 15.10.2023. Väisänen kirjoitti Jänikseltä muistiin kaikkiaan 22 kantelesävelmää. Suomalainen folkrock-yhtye Äimä on tehnyt Jäniksestä kertovan kappaleen ”Teppana Jänis”, joka julkaistiin vuonna 1975 singlenä.Teppana Jänis Fono.fi. Viitattu 15.10.2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kanteleensoittajat Luokka:Karjalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Viljo Ryynänen

Viljo Aulis Ryynänen (8. maaliskuuta 1925 PielisjärviKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) – 25. helmikuuta 2021 Vantaa)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 16.5.2021, s. C 16 oli suomalainen maataloudentutkija ja professori. Hän oli 1969–1971 Helsingin yliopiston maanviljelystalouden dosentti ja maatalousekonomian professori 1971–1992.Helsingin yliopiston opettajat ja virkamiehet Hän tutki muun muassa maatalouskiinteistöjen arvon perusteita.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 185 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viljo Ryynäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
The Man with the Golden Gun (kappale)

The Man with the Golden Gun on James Bond -elokuva 007 ja kultainen aseen tunnuskappale. Kappaleen esittää Lulu. Sen sävelsi John Barry ja sanoitti Don Black. Se julkaistiin singlenä vuonna 1974. == Kappale == John Barry sävelsi kappaleen ”The Man with the Golden Gun” elokuvan 007 ja kultainen ase tunnuskappaleeksi. Kappaleen esittää Lulu. Sen sanoitti Don Black. Kappaleen sovitus yhdistää ensimmäisten Bond-elokuvien big band -tyyliä ”Live and Let Dien” rock-tyyliin. Lulu totesi myöhemmin, että hänen esittämänsä tunnuskappale oli huono yritys mukailla Shirley Basseytä. Sinclair McKay pitää kappaletta kitschinä. Sitä onkin nyttemmin soitettu yökerhoilla vitsimielessä. Elokuvan musiikki perustuu vahvasti tunnuskappaleen melodiaan: Barry ei säveltänyt erillistä rakkaus- ja toimintamusiikkia, vaan käytti samaa säveltä kummassakin yhteydessä. == Levy == Kappale julkaistiin vuonna 1974 Lulun singlenä. Single ei päässyt myydyimpien listoille. Sen levy-yhtiö oli Chelsea Records. Singlellä on kappaleet: == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset musiikkikappaleet Luokka:James Bondin musiikki Luokka:Tunnusmusiikki Luokka:Vuoden 1974 kappaleet
Dezful

Dezful, (, myös muodossa Dizfūl) on kaupunki ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Khuzestanin provinssin pohjoisosassa. Dezfulin šahrestan rajoittuu pohjoisessa Lorestanin ja lännessä Ilamin provinssiin, sekä etelässä ja idässä Īzan, Šūštarin ja Ahvāzin šahrestaniin. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 52 121 (1956), 84 499 (1966), 121 251 (1976), 151 420 (1986), 181 309 (1991), 202 639 (1996), 235 819 (2006) ja 248 380 (2011). Seudulla on oma persian kielen Dezfūlīn murre. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Khūzestān
Tonteri

Tonteri voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tonteri, Kivennavalla luovutetussa Karjalassa sijainnut kylä * Tonteri, suomenkielinen sukunimi
Bandar-e Mahšahr

Bandar-e Mahšahr (; myös Bandar-e Maʿšūr tai Mahšahr tai Mehrshahr) on kaupunki, aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān; myös nimellä Mahšahrin šahrestān) ja satama Iranin Khūzestānin provinssissa, Persianlahden luoteispäässä, Jar(r)āḥī-joen alajuoksulla. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 15 694 (1956), 16 594 (1966), 29 940 (1976), 71 808 (1986), 74 248 (1991), 88 394 (1996), 111 448 (2006) ja 153 778 (2011). Noin 15 kilometriä kantakaupungin lounaispuolella sijaitsee suuri petrokemiaan keskittynyt teollisuusalue, kaupunki ja satama-alue (Bandar Imam Khomeini tai Bandar-e Emām Ḵomeynī; aiemmalta nimeltään Bandar-e Šāhpūr). ==Lähteet== Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Khūzestān
Mercedes-Benz Vito (W638)

Mercedes-Benz W638 on Mercedes-Benz Viton ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1996–2003. == Mercedes-Benz W638 (1996–2003) == Ensimmäisen sukupolven Viton voimanlähteenä oli dieselmoottori. Vitoa myytiin myös ylellisempänä V-sarjana, josta myöhemmin kehittyi oma Viano-sarjansa. ==Lähteet== Vito (W638) Luokka:Pakettiautot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Mercedes-Benz Vito (W639)

Mercedes-Benz W639 on Mercedes-Benz Viton toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2003–2014. Sen tila-autoversio on nimeltään Mercedes- Benz Viano. == Mercedes-Benz W639 (2003–2014) == Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Viano sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Vito (W639) Luokka:Pakettiautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Mercedes-Benz Vito (W447)

Mercedes-Benz W447 on Mercedes-Benz Viton kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2014 lähtien. Yhdysvalloissa ja Kanadassa mallin nimenä on Mercedes-Benz Metris, Australiassa Mercedes-Benz Valente. == Mercedes-Benz W447 (2014–) == Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä V-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Vito (W447) Luokka:Pakettiautot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Borujerd

Borujerd (; myös Barūjerd) on kaupunki ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Lorestanin provinssissa. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 49 186 (1956), 71 486 (1966), 101 345 (1976), 183 879 (1986), 201 016 (1991), 217 804 (1996), 229 541 (2006) ja 240 654 (2011). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Lorestān
Ilam (Iran)

Ilam () on kaupunki, provinssin hallintokeskus ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Ilamin provinssissa. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 8 346 (1956), 15 493 (1966), 32 476 (1976), 89 035 (1986), 116 428 (1991), 126 346 (1996), 160 355 (2006) ja 172 213 (2011). Ennen Ilamin provinssin perustamista seutu tunnettiin Lorestanin Poštkuhina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Ilām (provinssi)
Eliseus Bomelius

Eliseus Bomelius (n. 1530 Westfalen – 1579 Moskova) oli seikkailija, lääkäri, astrologi ja alkemisti, joka saapui diplomaatti Savinin seurassa Venäjälle, jossa saavutti suurta vaikutusvaltaa tsaari Iivana IV Julman hovissa. Bomeliuksen isä oli luterilainen saarnaaja. Hän itse ystävystyi englantilaisen piispa John Balen kanssa, suoritti lääketieteen tutkinnon Cambridgen yliopistossa, mutta oli pidätettynäkin luvattomasta lääkärintoimen harjoittamisesta. Diplomaatti Andrei Grigorjevitš Savin oli sopivasti tsaari Iivanan asioissa käymässä Englannissa, ja Bomelius oli mahdollisesti saanut joitakin vakoojan valtuuksia ja lähti paluumatkalle Savinin mukaan 1570. Hän saapui Vienanmeren reittiä Venäjälle ja otettiin tsaarin hoviin, ja jo 1571 hän sai osallistua Aleksandrovskaja slobodassa morsiannäyttelyyn, jossa Iivana etsi itselleen kolmatta vaimoa kuolleiden Anastasia Jurjev Zaharinan ja Maria Temrjukovnan jälkeen. Häntä pidettiin taikojentekijänä virtsa-analyyseineen, ja Iivana oli katsellut alastomia morsianehdokkaita riehakkaissa menoissa. Valituksi tuli Marfa Sobakina, joka ei ehtinyt aviovuoteeseen ennen kuin kuoli. Taikauskoinen tsaari kuitenkin luotti edelleen Bomeliukseen, joka sai selitettäväkseen erilaisia taivaan ilmiöitä kuten Kassiopeian supernovan 1572. Bomelius yritti paeta Riikaan vihollismaa Puolan suojeluksessa, saatiin kiinni ja kidutettiin ja kuoli vankeudessa. Bomeliuksen puoliso Jane Richards palasi vielä Englantiin. Eräät lähteet pitävät historioitsija Isabel de Madariagan mukaan mahdollisena, että Bomelius oli Paracelsuksen kannattaja, ja tämä voisi selittää, että hän olisi voinut määrätä tsaarin kipuihin jopa laudanumia ja elohopeayhdisteitä. Suuria määriä elohopeaa tai arseenia ei Iivana IV:n luista ole kuitenkaan löydetty, eikä siksi ole luultavaa, että hän olisi kokenut myrkytyskuoleman. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Venäjänsaksalaiset Luokka:Alkemistit Luokka:Astrologit Luokka:Venäjän historia
Axel Sjöberg

Axel Sjöberg (1866–1950) oli ruotsalainen, öljy- ja vesivärejä käyttänyt taidemaalariIso tietosanakirja, osa 12 vuodelta 1937, palsta 308. Hän kuvasi Tukholman saaristoa,Otavan Iso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1964, palsta 1538 saariston asukkaita sekä lintujaFactum, osa 6 vuodelta 2005, s. 437 1930-luvulla Jämtlandin tuntureita. 1890-luvun tunnelmamaalauksesta hän päätyi kohti modernimpia suuntauksia. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
BeNe League

BeNe League on vuonna 2015 perustettu monikansallinen jääkiekkosarja, joka toimii Alankomaiden ja Belgian yhteisenä pääsarjana. BeNe Leaguessa on yhdeksän joukkuetta, joista kolme tulee Alankomaista, neljä Belgiasta, sekä kaksi Saksasta. Sarjan ensimmäinen kausi oli 2015–2016. Sarjaa hallinnoivat Alankomaiden ja Belgian jääkiekkoliitot. == Joukkueet kaudella 2023–2024 == Joukkue Kaupunki Perustettu Bulldogs de Liège Liège 1997 Eaters Limburg Geleen 1968 EG Diez-Limburg Diez 1983 EHC Neuwied Neuwied 1979 Golden Sharks Mechelen Mechelen 1978 Heerenveen Flyers Heerenveen 1967 Hijs Hokij Den Haag Haag 1933 HYC Herentals Herentals 1971 Leuven Chiefs Leuven 1993 == Mitalistit kausittain == Kausi Kultaa Hopeaa 2015–2016 HYC Herentals Heerenveen Flyers 2016–2017 Heerenveen Flyers HIJS Hokij Den Haag 2017–2018 Hijs Hokij Den Haag Heerenveen Flyers 2018–2019 HYC Herentals Heerenveen Flyers 2019–2020 kausi keskeytetty (COVID-19-pandemia) 2020–2021 kausi peruttu (COVID-19-pandemia) 2021–2022 Heerenveen Flyers Bulldogs de Liège 2022–2023 Bulldogs de Liège Heerenveen Flyers 2023–2024 Bulldogs de Liège EHC Neuwied \- == Voittajat == Joukkue Mestaruudet HYC Herentals 2 Heerenveen Flyers 2 Bulldogs de Liège 2 HIJS Hokij Den Haag 1 == Lähteet == Luokka:Alankomaiden jääkiekko Luokka:Belgian jääkiekko Luokka:Jääkiekkosarjat
HMS London (1766)

HMS London oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1766 vesillelaskettu parannellun London-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Alus muutettiin myöhemmin 98-tykkiseksi lisäämällä puolikannelle kahdeksan 12 naulan tykkiä. == Valmistus == Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi huhtikuuhun 1762 John Lock ja sen jälkeen Edward Allin. Köli laskettiin 4. marraskuuta 1759. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1766. Valmistuskustannukset olivat 53 036 puntaa.Winfield, Rif s. 19-20 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1778 kontra-amiraali Thomas Gravesin lippulaivana päällikkönään Samuel Cornish. Alus oli tammikuussa 1780 varustettavana ja kuparoitavana Portsmouthissa, mistä se lähti 17. toukokuuta Pohjois-Amerikkaan. Se osallistui 16. maaliskuuta 1781 Cape Henryn taisteluun ja 5. syyskuuta Chesapeaken taisteluun. Ranskan vallankumoussodissa alus osallistui 1795 Groix'n taisteluun.Winfield, Rif s. 20 Napoleonin sodissa alus valtasi 13. maaliskuuta 1806 Ranskan laivaston linjalaivan Marengon sekä fregatti La Belle Poulen. Vuonna 1808 alus saattoi Portugalin kuningasperheen Brasiliaan. Alus romutettiin Chathamissa huhtikuussa 1811. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:London-luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
HMS Impregnable (1786)

HMS Impregnable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 13. syyskuuta 1780 Deptfordin telakalta, jossa sen valmistuksesta vastasi maaliskuuhun 1785 Adam Hayes ja sen jälkeen Henry Peake. Köli laskettiin lokakuussa 1781. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1786 ja valmistui 2. toukokuuta. Valmistuskustannukset olivat 54 531 puntaa 18 shillinkiä ja 4 pennyä sisältäen takiloinnin ja varustamisen.Winfield, Rif s. 25 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1787 päällikkönään Thomas Pringle. Vuodesta 1788 alkaen alus oli Plymouthissa vartiolaivana vara-amiraali Thomas Gravesin lippulaivana päällikkönään Sir Thomas Byard. Se varustettiin toukokuussa 1790 Plymouthissa palvelukseen Kanaalin laivastossa. Ranskan vallankumoussodissa alus oli 1794 kontra-amiraali Benjamin Caldwellin lippulaivana ensimmäisessä Ushantin taistelussa. Alus tuhoutui Chishesterin edustalla 18. lokakuuta 1799. Alus suojasi 12 kauppalaivan saattueen Lissabonista Isle of Wightille. Sen päällikkö toivoi pääsevänsä Spitheadiin jo samana yönä. Alus joutui Chichesterin matalikolle. Aluksen päällikkö määräsi aluksensa kevennettäväksi katkaisemalla muun muassa mastot ja varppaamalla aluksen irti. Aamulla todettiin aaltojen vieneen aluksen yli matalikon ja aluksen olevan kiinni mudassa lähellä Langstonen sataman suuta. Päällikkö totesi aluksen pelastamisen mahdottomaksi. Miehistö, tykit ja muut käyttökelpoinen kuljetettiin maihin Spitheadista ja Langstonesta saapuneiden veneiden avulla. Amiraliteetti myi hylyn kauppiaalle A. Lindenegrenille Portsmouthista. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:London-luokan linjalaivat
HMS Windsor Castle (1790)

HMS Windsor Castle oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1790 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 19. elokuuta 1782 Deptfordin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi maaliskuuhun 1785 Adam Hayes, maaliskuuhun 1787 Henry Peake ja loppuajan Martin Ware. Köli laskettiin 19. elokuuta 1784. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1790 ja valmistui 6. kesäkuuta 1790, jolloin valmistuskustannukset olivat 51 198 puntaa 8 shillinkiä ja 6 pennyä.Winfield, Rif s. 25 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1790 kontra-amiraali Herbert Sawyerin lippulaivana päällikkönään Sir James Barclay. Se osallistui 22. heinäkuuta 1805 vara- amiraali Robert Calderin osaston mukana Cape Finisterren taisteluun. Alus muutettiin 1814 Plymouthissa 74-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi ja romutettiin toukokuussa 1839 Pembroken telakalla. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:London-luokan linjalaivat
HMS Windsor Castle

HMS Windsor Castle voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia: *HMS Windsor Castle (1678), 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva *HMS Windsor Castle (1702), 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva (ex-HMS Duchess ja ex-HMS Princess Anne), vuodesta 1706 HMS Blenheim *HMS Windsor Castle (1790), 98-tykkinen London-luokan toisen luokan linjalaiva *HMS Windsor Castle (1852), 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva, nimettu kuukausi vesillelaskun jälkeen HMS Duke of Wellingtoniksi *HMS Windsor Castle (1858), 116-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva *HMS Windsor Castle (1918), apuristeilijä
Patrik Törnudd

Patrik Andreas Törnudd (1. syyskuuta 1935 Helsinki – 27. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteilijä ja Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen pitkäaikainen johtaja. Törnudd valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1960 ja lisensiaatiksi 1971. Hän työskenteli Alkoholipoliittisessa tutkimuslaitoksessa 1960–1963 ja siirtyi sieltä oikeusministeriön alaiseen Kriminologiseen tutkimuslaitokseen, josta tuli myöhemmin Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos. Törnudd toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1980–1996, eläkkeelle jäämiseen saakka. Hän teki vuosien ajan läheistä yhteistyötä professori Inkeri Anttilan kanssa. He julkaisivat yhdessä kriminologian oppikirjan vuonna 1970. Törnuddilla oli suuri vaikutus kriminologian tutkimukseen ja alan päätöksentekoon. Hän osallistui rikosoikeudellisiin lainvalmistelutehtäviin ja oli muun muassa rikoslainsäädännön kokonaisuudistusta valmistelleen rikosoikeuskomitean jäsen 1972–1976 ja oikeusministeriön rikoslakiprojektin johtoryhmässä 1980–1999. Törnuddilla on ollut merkitystä alan kehitykseen myös Suomen ulkopuolella. Merkittävimmät artikkelit on julkaistu englanniksi kokoelmassa Facts, Values and Visions (1996). Hän oli mukana 1960-luvun pienryhmissä, jotka vaikuttivat lainsäädännön uudistumiseen. Politiikan tutkija ja diplomaatti Klaus Törnudd on Patrik Törnuddin veli. Heidän vanhempansa olivat kirjastonjohtaja Allan Törnudd ja kirjailija Margit Niininen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset kriminologit Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
HMS Minotaur (1793)

HMS Minotaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1793 vesillelaskettu Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 3. joulukuuta 1782 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi elokuuhun 1790 John Nelson ja sen jälkeen William Rule. Köli laskettiin tammikuussa 1788. Alus laskettiin vesille 6. marraskuuta 1793 ja valmistui 13. maaliskuuta 1794, jolloin valmistuskustannukset olivat 50 842 puntaa.Winfield, Rif s. 85 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1794 kontra-amiraali John Macbriden lippulaivana päällikkönään Thomas Louis. Alus kuului kesäkuussa Montagun laivasto-osastoon. Alus lähti kesäkuussa 1797 Välimerelle ja osallistui 1. elokuuta 1798 Aboukirin taisteluun, jossa se tulitti Aquilonia pakottaen ranskalaisaluksen antautumaan. Taistelussa alus menetti 23 miestä kaatuneina ja 64 haavoittuneina. Kesäkuussa 1800 alus oli vara-amiraali lordi George Keithin lippulaivana piiritettäessä Genovaa. Alus osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun päällikkönään John Moore Mansfield. Aluksella sai taistelussa surmansa kolme miestä ja 22 haavoittui. Matkatessaan Göteborgista Britteinsaarille alus ajautui Alankomaiden rannikolla Haakin matalaan 22. joulukuuta 1810. Alus heilahti voimakkaasti, jolloin mastot katkesivat. Miehistöstä 110 pelastui veneissä maihin ilmoittaen haaksirikosta. Luotsivene pelasti vielä 20 miestä alukselta. Yön kuluessa alus tuhoutui kovassa aallokossa vieden mukanaan 370-570 miestä. Eloonjääneet joutuivat sotavankeina Ranskaan. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Carnatic-luokan linjalaivat
Soppikylä

Soppikylä oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Kylässä oli 18 taloa, joista talvisodan syttyessä oli 14 asuttuna. Soppikylä sijaitsi aivan rajan tuntumassa Vehmaisten ja Räikkylän välissä hieman syrjässä maantiestä.Kivennapa kylästä kylään, Kivennapalaisten pitäjäseura ry, 1987 s. 194-197 ISBN 951-99842-3-2 Nykyisin kylän kohdalla ei ole asutusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kivennavan kylät