EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kainuun rajavartiosto

Kainuun rajavartiosto Vastuualue: Kainuu ja Koillismaa Valvottava raja: 406 km Rajavartioalueet: Kuhmo, Kuusamo ja Suomussalmi Kansainväliset rajanylityspaikat: Kuusamo ja Vartius \- joista lentoasemia: Kajaani, Kuusamo Tilapäiset rajanylityspaikat: Karttimo ja Kurvinen \- joista toimimattomia: Kainuun rajavartiosto () on osa sisäasiainministeriön alaista rajavartiolaitosta. Sen pääasiallinen tehtävä on rajaturvallisuuden ylläpito entisen Oulun läänin itärajalla. Vartioitavaa rajaa on 406 kilometriä. Kainuun rajavartioston komentajana toimii eversti Tuomas Laosmaa. Kainuun rajavartiosto vakiintui lailla vuonna 1931. thumb|250px|left|Näkymä Kainuun rajavartioston jo lakkautetulta Raatteen rajavartioasemalta itään päin ==Organisaatio== Kainuun rajavartioston esikunta sijaitsee Kajaanissa Lehtikankaalla. Samalla alueella oli myös rajajääkärikomppania, jossa varusmiehistä koulutettiin rajajääkäreitä. Tunnetuimpia heistä lienee ollut kirjailija Timo K. Mukka. Rajajääkärikomppania lakkautettiin 1.7.2007. Kainuun rajavartiosto oli jaettu 31.12.2010 asti Kuhmon, Kuusamon ja Suomussalmen rajavartioalueisiin, joilla oli yhteensä kahdeksan rajavartioasemaa. Rajavartioston alueella on neljä kansainvälistä rajanylityspaikkaa: Vartius ja Kuusamo (Kortesalmella) sekä Kajaanin ja Kuusamon lentoasemat. Lisäksi alueella on viisi tilapäistä rajanylityspaikkaa. Rajavartioasemia on Kuhmon Jämäksessä, Kuusamossa kaupungin pohjoisosassa, Suomussalmessa ja Vartiuksessa. ==Komentajat== Kainuun rajavartioston komentajia ovat olleet: * Majuri Tauno Ilmoniemi, 1919–1921 (Kainuun Rajakomendantti) * Majuri Pietari Autti, 1921–1927 (Kainuun Rajavartioston komentaja) * Everstiluutnantti Leo Kylander, 1928–1939 * Everstiluutnantti Vilho Roininen, 1940–1941 (Rajavartiosto 5:n komentaja) * Majuri Veikko Karhunen, 1944–1945 (Rajavartiosto 3:n komentaja) * Everstiluutnantti Vilho Tuulensuu, 1945 * Majuri E. Larinen, 1945–1946 (Rajajääkäripataljoona 3:n komentaja) * Majuri Antti Seitamo, 1946–1947 * Everstiluutnantti Veikko Karhunen, 1947–1956 (Kainuun rajavartioston komentaja) * Everstiluutnantti Matti Tiitola, 1956–1961 * Everstiluutnantti Kalle Tolonen, 1962–1968 * Everstiluutnantti Georg Ahonen, 1968–1970 * Eversti Ilmari Kirjavainen, 1970–1976 * Eversti Stig-Erik Malmén, 1976–1978 * Eversti Tauno T. Miettinen, 1978–1982 * Eversti Pentti Rainola, 1983–1985 * Eversti Hannu Ahonen, 1986–1989 * Eversti Juhani Paakkinen, 1989–1991 * Eversti Veikko Numminen, 1991–1999 * Eversti Hannu Etu-Seppälä, 1999–2004 * Eversti Arto Niemenkari, 2004–2007 * Eversti Ismo Kurki, 2007–2015 * Eversti Matti Sarasmaa, 2016–2018 *Eversti Mika Rytkönen, 2018–2022 *Eversti Tuomas Laosmaa, 2022- ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 400 s. *Rajavartiolaitos: Kainuun rajavartiosto Luokka:Kajaani Luokka:Suomen rajavartiolaitos
Budimir Đukić

Budimir Đukić (s. 26. heinäkuuta 1977 Grošnica, Serbia, Jugoslavia) on entinen serbialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Đukić on edustanut uransa aikana muun muassa Vodojaža Grošnicaa, Radnički Kragujevacia, Slavija Sofiaa ja HJK:ta. HJK:ssa hän pelasi kaudella 2004 neljä Veikkausliigaottelua. ==Katso myös== *Luettelo Helsingin Jalkapalloklubissa pelanneista jalkapalloilijoista ==Aiheesta muualla== *Đukić Voetbal Internationalin sivuilla *Đukić Footballglory.comissa Luokka:Serbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janez Drnovšek

Janez Drnovšek (17. toukokuuta 1950 Celje, Jugoslavia – 23. helmikuuta 2008 Zaplana, Slovenia) oli slovenialainen poliitikko. Hän toimi Jugoslavian presidenttinä ja Slovenian pääministerinä vuosina 1992–2000 ja 2000–2002 sekä Slovenian presidenttinä 2002–2007. Drnovšek suoritti taloustieteen tutkinnon vuonna 1973, ylemmän korkeakoulututkinnon 1981 ja tohtorintutkinnon 1986. Hän työskenteli rakennusyhtiössä ja pankissa sekä Jugoslavian Egyptin lähetystön taloudellisena neuvonantajana Kairossa. Vuonna 1986 hänet valittiin Slovenian tasavallan parlamenttiin sekä Jugoslavian parlamentin tasavaltojen ja maakuntien kamariin. Vuonna 1989 Slovenian edustaja Jugoslavian kollektiivisessa presidenttineuvostossa, Stane Dolanc jäi eläkkeelle, ja Slovenian hallitus päätti järjestää vaalit kahden ehdokkaan kesken. Vähän tunnettu Drnovšek voitti hallituksen suosikin Marko Bulcin, ja hänestä tuli Jugoslavian ensimmäinen vapaasti valittu valtiomies. Toiset osatasavallat eivät pitäneet uudesta tavasta valita johtajia, joten Slovenian parlamentti vahvisti valinnan. Drnovšek toimi presidenttineuvoston puheenjohtajana vuosina 1989–1990. Hän oli myös sitoutumattomien maiden liikkeen puhemies ja Jugoslavian kansanarmeijan komentaja. Slovenian erottua Jugoslaviasta lähes verettömästi Drnovšek jatkoi uraansa maansa toisena pääministerinä vuosina 1992–2002 lukuun ottamatta muutamaa kuukautta vuonna 2000. Vuosina 1992–2002 hän oli sosialistisen nuorisoliiton seuraajan Slovenian liberaalidemokraattisen puolueen (Liberalna Demokracija Slovenije) johdossa,Mitä Missä Milloin 1994 s. 43. Otava 1993 ISBN 951-1-12765-9 mutta erosi siitä 30. tammikuuta 2006. Puolue sai vuoden 1992 parlamentti vaalissa 24 prosenttia äänistä ja 22 paikkaa. Vuonna 2002 hänet valittiin Slovenian toiseksi presidentiksi. Hän muutti tyyliään aktiivisemmaksi 2006 ja ryhtyi ajamaan Darfurin asiaa ja Kosovon kriisin ratkaisua. Hän erosi myös liberaalipuolueesta ja perusti Gibanje za pravičnost in razvoj -liikkeen. Hän arvosteli myös pääministeri Janez Janšaa ja ryhtyi bloggaamaan käsitellen ulkopolitiikkaa, ympäristönsuojelua, eläinten oikeuksia, kasvissyöntiä ja vaihtoehtoista lääketiedettä. Drnovšek noudatti itse elämänsä viimeiset vuodet täysin vegaanista ruokavaliota. Drnovšekilta poistettiin vuonna 1999 munuainen syövän vuoksi. Vuonna 2001 hän kertoi syövän levinneen maksaan ja keuhkoihin. Hän ilmoitti vuonna 2005 antamassaan haastattelussa jättäneensä kaiken lääketieteellisen ja muun hoidon tehottomana.Slovenia President Collapses at Ceremony Drnovšekin presidenttikausi päättyi 23. joulukuuta 2007 ja hän kuoli seuraavan vuoden helmikuussa. ==Lähteet== Luokka:Slovenian presidentit Luokka:Slovenian pääministerit Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Celje

Celje (, ) on kaupunki Slovenian Štajerskan alueella Savinja-, Loznica- ja Voglajnajokien yhtymäkohdassa. Celjen kunnassa on 50 039 asukasta (vuonna 2008) ja sen pinta-ala on 94,9 neliökilometriä. Roomalaiskaudella paikalla oli keisari Claudiuksen aikana kaupunkioikeudet saanut Municipium Claudia Celeian nimellä tunnettu kaupunki. Se tuhoutui kansainvaellusajalla, mutta heräsi jälleen eloon keskiajalla ja mainitaan ensimmäisen kerran nimellä Cylie 1100-luvun alussa. Celjen kreivit hallitsivat aluetta myöhäiskeskiajalla ja Celje sai kreivi Frederik II:lta kaupunkioikeudet vuonna 1451. Myöhemmin kaupunki joutui Habsburgien haltuun ja siitä tuli yksi Slovenian tärkeimmistä renessanssikeskuksista. Celje liitettiin rautatieverkkoon vuonna 1846. Toisen maailmansodan jälkeen siitä kehittyi teollisuuden ja kaupan keskus. ==Tunnettuja paikkakuntalaisia== * Alma Karlin, maailmanmatkaajaPekka Valtonen, Alma Karlin oli 1920-luvun Madventure-matkailija. Parnasso no 4/2020 s. 56–59 * Ferdo Livadić, kroatilainen säveltäjäFerdo Livadić, buja.tripod.com, viitattu 14.9.2020 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Slovenian kaupungit
Rajaportti

__NOTOC__ Rajaportti on jyväskyläläisen metalliyhtye Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2002 julkaistu kolmas pitkäsoitto, jolla yhtye nousi lopullisesti suuren yleisön tietoisuuteen. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Elegia”, ”Lumessakahlaajat” sekä yhtyeen läpimurtosingle ”Surupuku”, joka on luultavasti Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen tunnetuin kappale. Marraskuussa 2002 Rajaportti-albumin myynti ylitti platinarajan. Sanoituksia levylle ovat Rautiaisen lisäksi kirjoittaneet myös levyn tuottajana toiminut YUP-yhtyeestä tunnettu Jarkko Martikainen, Marja Mattlar sekä Irwin Goodmanin ”hovisanoittajana” tunnettu Vexi Salmi. Levyn erikoisuuksia on muun muassa Marja Mattlarin säveltämä ja sanoittama kappale ”Elinkautinen”, jossa Rautiaisen laulun taustalla soittaa Trio Niskalaukauksen sijasta jousiorkesteri. Koska edellisen julkaisun, ”Kuilun partaalla”-EP:n (2001), ilmestymisen jälkeen yhtyeen alkuperäinen kitaristi Karri Rämö jätti yhtyeen, eikä uutta kitaristia ollut Rajaportin äänitysten alkuun mennessä löydetty, Rajaportti jouduttiin tekemään normaalin kolmen kitaran sijasta vain kahdella. Tästä johtuu levyn aavistuksen ohuempi kitarasoundi. Rajaportista on julkaistu perusjulkaisun lisäksi myös platinapainos, joka sisältää Rajaportti-albumin lisäksi ”Tiernapojat”-EP:n. Rajaportista on julkaistu myös vinyylipainos, jonka julkaisijana toimi Oskun Divari. Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sai Rajaportti-albumilla vuoden 2002 Emma-gaalassa myös neljä Emma-patsasta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Timo Rautiainen ja sovittanut Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sekä Jarkko Martikainen, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Timo Rautiainen – laulu, kitara * Jarkko Petosalmi – kitara * Seppo Pohjolainen – rummut, taustalaulu * Nils Ursin – basso, urut, mellotron === Tuotanto === * Jarkko Martikainen – tuottaja * Tuomo Valtonen – äänittäjä, miksaaja * Saara Kankaanpää – valokuvat * Timo Rautiainen ja Jari Tabell – kansitaide === Vierailevat muusikot === Jousikvartetti kappaleessa ”Elinkautinen”: * Jukka Untamala – viulu * Terhi Paldanius – viulu * Sari Jeskanen – alttoviulu * Antti Nykänen – sello * Petri Tiainen – kapellimestari * Tapio Wilska – murina (kappaleessa ”Hämmennys ja viha”) * Oona Rautiainen – runo (kappaleessa ”Jäähyväiset”) == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.trioniskalaukaus.net/ * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen albumit Luokka:Jarkko Martikaisen tuottamat albumit
Skotlannin klaanit

Skotlannin klaanit (clann, gaeliksi perhe tai jälkeläiset) ovat Skotlannin Ylämaan sukukuntia (ks. klaani), joilla on ollut suuri merkitys Skotlannin historiassa.Rantala 1993, s. 414 Skotlannin Ylämaalla klaanien asema oli perinteisesti vahvempi kuin Alamaalla. Tappio 1700-luvun jakobiittikapinassa mursi klaanien vallan. Saman klaanin jäsenten kiltin tartaanikuvio on samanlainen. ==Klaaneja== * Abercromby * Affleck * Agnew * Anderson * Anstruther * Arbuthnott * Armstrong * Arthur * Baillie * Baird * Balfour * Bannerman * Barclay * Borthwick * Boyd * Boyle * Brodie * Broun * Bruce * Buchan * Buchanan * Cameron * Campbell * Carmichael * Carnegie * Carruthers * Cathcart * Charteris * Chattan * Chisholm * Cochrane * * Colquhoun * Colville * Cranstoun * Crawford * Crichton * * Cumming * Cunningham * Dalrymple * Davidson * Dewar * Douglas * Drummond * Dunbar * Duncan * Dundas * Dunlop * Durie * Edmonstone * Elliot * Elphinstone * Erskine * Farquharson * Fergusson * Fletcher * Forbes * Forsyth * Fraser * Fraser of Lovat * Galbraith * Gordon * * Graham * Grant * Gregor * Grierson * Gunn * Guthrie * Haig * Haldane * Hamilton * Hannay * Hay * Henderson * Home * Hope * Hunter * Innes * Irvine * Irving * Jardine * Johnstone * Keith * Kennedy * Kerr * Kincaid * Lamont * Leask * Lennox * Leslie * Lindsay * Livingstone * Lockhart * Logan * Lumsden * Lyon * * MacAlister * MacAlpin/e * MacArthur * MacAulay * MacBain * * MacDonald * MacDonell * MacDougall * MacDowall * MacDuff * MacEwen * MacFarlane * Macfie * MacGillivray * * MacInnes * Macintyre * MacIver * MacKay * MacKenzie * MacKinnon * Mackintosh * MacLachlan * MacLaine * MacLaren * MacLean * MacLennan * * * MacLeod * Macmillan * Macnab * MacNaughton * MacNeill * Macpherson * Macquarrie * Macqueen * Macrae * MacTavish * MacThomas * Maitland * Makgill * Malcolm * Mar * Marjoribanks * Matheson * Maxwell * Menzies * Moffat * Moncreiffe * Montgomery * Morrison * Munro * Murray * Napier * Nesbitt * Nicolson * Ogilvie * Oliphant * Primrose * Pringle * Ramsay * Rattray * Riddell * Robertson * Rollo * Rose * Ross * Russell * Ruthven * Sandilands * Scott * Scrymgeour * Sempill * Shaw * Sinclair * Skene * Spens * Stewart * Stirling * Strange * Sutherland * Swinton * Trotter * Urquhart * Wallace * Wedderburn * Wemyss * Wood == Lähteet == Rantala, Risto (toim): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. ISBN 951-1-12579-6 == Aiheesta muualla == *
Tattariharju

Tattariharju () on Malmin peruspiiriin kuuluva, runsaasti työpaikkoja tarjoava osa-alue Koillis-Helsingissä. Tämä työpaikka-alue sijaitsee Kehä I:n pohjoispuolella, Lahdenväylästä länteen ja Tattarinharjuntiestä itään. Alueella asui vain 6 henkeä (1.1.2005); työpaikan Tattariharju tarjoaa n. 1350 henkilölle. == Liikenneyhteyksiä Tattariharjuun == Helsingin Bussiliikenne * 75 (Rautatientori - Tattarisuo - Puistolan asema) Nobina Finland * 77A (Siltamäki - Malmi - Jakomäki == Lähteet == * Helsinki alueittain (2005). Malmin peruspiirin aluejako ja tilastotietoja. ( - Peruspiirin osa-alueiden kartassa tosin painovirhe: Tattariharju nimetty virheellisesti Tattarisuoksi :) == Aiheesta muualla == * Tattariharjun alue satelliitista: Luokka:Malmi Luokka:Helsingin osa-alueet
Pisoaari

Pisoaari (usein muodossa pisuaari, myös urinaali tai virtsalo) on WC-allas, joka on tarkoitettu vain virtsaamiseen. Useimmat pisoaarit soveltuvat vain miesten ja poikien käyttöön. Useimmiten pisoaareja käytetään yleisissä miesten WC:issä, harvoin yksityistiloissa. Osa pisoaareista on posliinisia, yhden henkilön kerrallaan käytettäviksi tarkoitettuja kulhomaisia altaita, osa taas metallisia kaukaloja, joilla voi helposti asioida useampi henkilö kerrallaan. On myös naisille tarkoitettuja pisoaareja ja unisex-pisoaareja, mutta ne ovat melko harvinaisia. Pisoaarin pohjalla on yleensä siivilä, joka estää liian suurten esineiden kulun viemäriputkeen ja tämän mahdollisen tukkeutumisen. Siivilään on usein asetettu raikastintabletti hajun poistamiseksi. Pisoaarilla asioinnin jälkeen painetaan tai kierretään kytkintä, jolloin likainen vesi huuhtoutuu pois. Osassa uusista pisoaareista vesi huuhtoutuu automaattisesti pois liiketunnistimen ansiosta, kun käyttäjä siirtyy pois pisoaarin edestä. Joissakin malleissa on aikakytkin, joka käynnistää huuhtelun määräajoin. Eräissä vanhoissa pisoaareissa on veden säästön kannalta hankala jatkuvatoiminen huuhtelu. Kaikkein vanhimmissa, Suomessa jo jokseenkin käytöstä poistetuissa malleissa ei ollut huuhtelulaitetta lainkaan, vaan huuhtelu jouduttiin tekemään kaatamalla vettä altaaseen. Nykyään markkinoilla on myös vedettömiä pisoaareja, joiden etuna on vedensäästö sekä hajuttomuus. Kuva:Floor urinal.jpg|Reikä lattiassa Kuva:Portable-toilet- Netherlands.jpg|Siirrettävä nelialtainen avopisoaari == Katso myös == * WC eli vessa * Käymälä * Potta * Käymälät Japanissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Collection of urinals worldwide * Vedetön pisoaari Luokka:Käymälät
Anne-Mari Kanniainen

Anne-Mari Kanniainen (s. 27. elokuuta 1984 Ylikiiminki) on suomalainen harmonikansoittaja ja vuoden 2005 Kultainen Harmonikka -kilpailun voittaja. Kanniaisella on yhteensä seitsemän Suomenmestaruutta harmonikansoittokilpailuista. Kanniainen opiskeli harmonikanrakennusta Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Sen jälkeen Kanniainen opiskeli harmonikansoittoa Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosastolla ja valmistui sieltä vuonna 2010 (MuK). Aikaisemmin Kanniainen on saanut harmonikansoiton opetusta muun muassa Seppo Leinolta ja Timo Kinnuselta. Kanniainen on esiintynyt myös Sirkus Finlandian näytöksissä ja Oulun Teatterissa. == Aiheesta muualla == *Anne-Mari Kanniaisen kotisivut Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vojislav Koštunica

Vojislav Koštunica (, [], s. 24. maaliskuuta 1944 Belgrad, Serbia) on serbialainen poliitikko (Serbian demokraattinen puolue; Демократска странка Србије). Hän oli Jugoslavian liittotasavallan presidentti 2000–2003 ja Serbian pääministeri 2004–2008. == Elämäkerta == Koštunica opiskeli lakia Belgradissa, suoritti tohtorin tutkinnon, mutta menetti työnsä 1974 arvosteltuaan Titon hallintoa. Vuonna 1989 hän oli perustamassa demokraattista puoluetta (Демократска странка). Vuonna 1992 hänestä tuli keskusta-oikeistolaisen Serbian demokraattisen puolueen (Демократска странка Србије, DSS) johtaja. Koštunicalla ei ollut siteitä entiseen kommunistiseen puolueeseen, josta Slobodan Miloševićin johtama sosialistipuolue oli lähtöisin, joten häntä tukivat sekä demokratiaa kannattavat että nationalistiset äänestäjät syyskuun 2000 presidentinvaaleissa. Lokakuun 2000 tapahtumien jälkeen Koštunica julistettiin viimein vaalin voittajaksi ja hän oli Jugoslavian presidenttinä vuoteen 2003, jolloin valtio korvattiin Serbia ja Montenegron liittovaltiolla. Joulukuun 2003 parlamenttivaaleissa DSS:stä tuli suurin demokraattisista puolueista ja Koštunicasta pääministeri maaliskuussa 2004 vähemmistöhallituksen johdossa sosialistipuolueen (Socijalistička partija Srbije, SPS) tuella. DSS:n Dragan Maršićaninin pärjättyä huonosti presidentinvaaleissa 2004 Koštunica ilmoitti uusista parlamenttivaaleista uuden perustuslain hyväksymisen jälkeen. Vaalien jälkeen Koštunican hallitus pysyi pystyssä presidentti Boris Tadićin Demokraattisen puolueen (Демократска странка; DS) tuella. Vuoden 2006 Montenegron itsenäistymisen jälkeen Serbiassa kirjoitettiin uusi perustuslaki, joka hyväksyttiin kansanäänestyksessä lokakuussa. Sen astuessa voimaan pidettiin uudet parlamenttivaalit, joissa eniten ääniä sai nationalistinen Radikaalipuolue. Koštunican Serbian demokraattinen puolue jäi kolmanneksi, mutta kolmikuukautisten hallitusneuvottelujen jälkeen Koštunica jatkoi pääministerinä presidentti Tadićin Demokraattisen puolueen ja pienpuolueiden tuella. Koštunica vastusti voimakkaasti Kosovon yksipuolista julistautumista itsenäiseksi ja asetti ehdoksi maan EU-jäsenyydelle, että Euroopan unioni vetää pois tukensa Kosovolta. Tämä jakoi hallitusta ja Koštunica ilmoitti 8. maaliskuuta 2008 eroavansa pääministerin asemasta, mikä merkitsi uusien vaalien järjestämistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Serbian pääministerit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loksa

Loksa () on kaupunki Harjumaan maakunnassa Virossa, Suomenlahden rannikolla, noin 60 kilometriä Tallinnasta itään. Loksa on Viron pohjoisin kaupunki.Pärimusmatk "Loksa - külast linnani" www.ev100.ee ==Väestö== Loksan asukasluku oli vuoden 2018 alussa 2 663. Vuonna 2010 asukasluku oli 3 403\. Vuoden 2014 alussa asukkaita oli 2 703. Vuonna 2011 Loksan kaupungissa oli 2 759 asukasta, joista 846 (30,7 %) oli virolaisia, 1 617 (58,6 %) venäläisiä ja 288 (10,4 %) muita kansallisuuksia. == Talous == Kaupungin suurin työnantaja on telakka (Loksa Laevatehase AS). ==Muuta== Loksa rajoittuu usealta suunnalta Lahemaan kansallispuistoon. Loksassa oli vuosina 1942–1944 suomalaisen 44. radio- ja ilmavalvontakomppanian valvonta-asema. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Oulun merikoulu

Oulun merikoulu oli Oulussa vuosina 1863–1910 toiminut Oulun kauppaseura perustama merenkulkualan oppilaitos. Oppilaitos toimi Pokkitörmällä nykyisen Oulun Lyseon lukion voimistelusalin paikalla sijainneessa rakennuksessa. Merikoulun näkyvin muisto on Oulun Linnansaaressa sijaitseva, Oulun linnan raunioille vuonna 1875 rakennettu tähtitorni, joka toimii nykyisin kahvilana. Merikoulussa oli kolme opintolinjaa: merikapteenin, perämiehen ja Itämeren kapteenin opintolinjat. Opetusta annettiin sekä suomeksi että ruotsiksi vuoteen 1899 asti, jonka jälkeen ainoana opetuskielenä oli suomi. Oppiaineina olivat mm. englanti, venäjä, navigointi sekä matematiikka, kapteeninlinjalla lisäksi anatomia sekä lääkärintaidot. Merikoulusta ehti sen toiminta-aikana valmistua kaikkiaan 200 merikapteenia, 95 perämiestä, 23 kauppalaivuria, 12 itämerenkipparia sekä 16 aliperämiestä. Merikoulun toiminta jatkui tavallisena merimieskouluna vuoteen 1921 saakka, jolloin toiminta lopetettiin. Oulun merikoulu sai myös kansainvälistä tunnustusta, kun yhdysvaltalainen merenkulkualan julkaisu omisti sille vuonna 1910 kokonaisen sivun. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Oulun kaupunki: Oulusa koulusa Luokka:Koskikeskus Luokka:Oulun oppilaitokset Luokka:Oulun historia
Gilad Shalit

Gilad Shalit (, s. 28. elokuuta 1986 Nahariya) on alikersantti Israelin puolustusvoimissa. Hän on Israelin ja Ranskan kansalainen. Gilad oli ensimmäinen palestiinalaistaistelijoiden vangitsema israelilainen sotilas vuoden 1994 jälkeen.Bbc.co.uk Shalit oli palestiinalaisten vankina vuodesta 2006 lokakuuhun 2011.Guardian.co.uk Useisiin eri militanttiryhmiin kuuluneet palestiinalaistaistelijat kidnappasivat Shalitin aikaisin sunnuntaiaamuna 25. kesäkuuta 2006. Palestiinalaismilitantit hyökkäsivät Israelin vartioasemalle maan alle kaivetun tunnelin kautta Kerem Shalomissa. Hyökkäyksessä kaksi israelilaista sotilasta sai surmansa ja neljä haavoittui Shalitin lisäksi, jolta murtui vasen käsi ja olkapäähän tuli lievempiä vammoja.Fr.jpost.com Arabiankielisen Al-Hayet-sanomalehden mukaan Shalit olisi saanut kolme ampumahaavaa, jotka ovat saaneet hoitoa.Iltalehti 4.7.2006 Palestiinalaismilitanttien tiedottajan mukaan hyökkäystä oli suunniteltu lähes kaksi kuukautta. Israelilaiset aloittivat 28. kesäkuuta 2006 Shalitin pelastamiseksi operaatio Kesäsateen. Gilad Shalitin kerrottiin 1. heinäkuuta 2006 olevan kunnossa ja saaneen hoitoa vammoihinsa palestiinalaismilitanttien hallussa.Bbc.co.uk Israel ja Palestiina pääsivät lokakuussa 2011 sopimukseen Shalitin vaihtamisesta palestiinalaisvankeihin.Iltalehti Hamasin vankina ollut Shalit vapautettiin 18. lokakuuta 2011, kun Israel ja Hamas olivat sopineet runsaan tuhannen palestiinalaisvangin vaihtamisesta häneen.Hs.fi Vapautettavista noin kolmellasadalla on israelilaisviranomaisten väitteiden mukaan väkivaltarikostausta. Israelin vankiloissa on yhteensä noin kuusituhatta palestiinalaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Israelilaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ihmisryöstön uhrit
Erik Johnson

Erik Robert Johnson (s. 21. maaliskuuta 1988 Bloomington, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. St. Louis Blues varasi Johnsonin varausnumerolla 1 NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2006. Ennen siirtymistään Bluesin joukkueeseen Johnson oli pelannut kaksi kautta Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden joukkueessa puolustajana ja on voittanut joukkueessa kaksi kultamitaliakin. Johnson edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta olympialaisissa 2010, jossa Yhdysvallat sijoittui toiseksi. Johnson voitti Stanley Cup mestaruuden kesällä 2022. Heinäkuussa 2023 Johnson teki vapaana agenttina Buffalo Sabresin kanssa yksivuotisen ja 3,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.nhl.com/sabres/news/sabres-sign-veteran-defenseman-erik-johnson- to-1-year-deal/c-345157284 Maaliskuussa 2024 siirtorajan viimeisenä päivänä Sabres kauppasi Johnsonin Philadelphia Flyersiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/flyers-acquiring-defenceman-erik-johnson- from-sabres-for-draft-pick/ == Lähteet == * Viitattu 31.7.2010 * Viitattu 31.7.2010 * Viitattu 31.7.2010 Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Philadelphia Flyersin pelaajat Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maardu

Maardu () on kaupunki Harjumaan maakunnassa, Virossa. Se sijaitsee Suomenlahden rannalla, noin 15 kilometriä Tallinnasta itään. Maardu on osa Suur-Tallinnan metropolialuetta. Maardun pinta-ala on 23 neliökilometriä. Sen asukasluku oli vuoden 2018 alussa 15 722. ==Väestö== Vuonna 2011 Maardun kaupungissa oli 17 524 asukasta, joista 4 347 (24,8 %) oli virolaisia, 10 845 (61,9 %) venäläisiä ja 2 316 (13,2 %) muita kansallisuuksia. == Talous == Maardu on teollisuuskaupunki: maan suurin tavarasatama, Muugan satama sijaitsee osittain Maardussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Boris Tadić

Boris Tadić (Борис Тадић, s. 15. tammikuuta 1958 Sarajevo) toimi Serbian presidenttinä vuosina 2004–2012. Koulutukseltaan Tadić on psykologi. == Nuoruus == Tadić syntyi Bosnia-Hertsegovinassa, Jugoslaviassa. Hänen isovanhempansa surmattiin heidän serbikansallisuutensa vuoksi toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan ja fasistisen Italian kontrolloimaa itsenäisen Kroatian valtiota hallinnut kroaattinationalistinen Ustaša. Tadić kävi koulua Belgradissa ja valmistui Belgradin yliopistosta sosiaalipsykologian laitokselta. Hän opetti psykologiaa belgradilaisessa lukiossa. ==Poliitikkona== Tadić liittyi keskustavasemmistolaiseen, sosiaalidemokraattiseen Demokraattiseen puolueeseen vuodesta 1990 hoitaen useita tehtäviä puolueessa ja hänet valittiin kaksi kertaa sen varapuheenjohtajaksi. Vuonna 2000 hänestä tuli Jugoslavian liittotasavallan (myöh. Serbia ja Montenegro) viestintäministeri ja 2003 Serbia ja Montenegron puolustusministeri. Tadić valittiin 2003 Serbia-Montenegron parlamenttiin ja 2004 Serbian parlamenttiin, kansalliskokoukseen sekä myöhemmin samana vuonna puolueensa puheenjohtajaksi edellisvuonna murhatun Zoran Đinđićin seuraajaksi. Vuoden 2004 presidentinvaalissa hän sai ensimmäisellä kierrokselle 27,3 % äänistä ja voitti toisella kierroksella 27. kesäkuuta 2004 Tomislav Nikolićin 53,24 %:n äänisaaliilla. Hän vannoi virkavalansa 11. heinäkuuta 2004. Tadić on ensimmäinen enemmistöltään ortodoksisen Serbian valtionpäämies, joka on tavannut katolisen kirkon päämiehen, paavin. Tämä tapahtui 28. syyskuuta 2005 vierailulla Vatikaanissa, jossa hän tapasi paavi Benedictus XVI:n. Boris Tadić oli myös ensimmäinen ulkomainen presidentti, joka vieraili Montenegrossa maan itsenäistyttyä erottuaan valtioliitosta Serbian kanssa 2006 - samalla Tadićista tuli ensimmäinen itsenäisen Serbian presidentti. Montenegron- vierailua pidettiin tärkeänä symbolisena eleenä. Tadić oli ainoa Serbian edustaja, joka tapasi Yhdistyneiden kansakuntien Kosovon erityislähettilään presidentti Martti Ahtisaaren hänen esitellessään helmikuun 2007 alussa suunnitelman maakunnan kohtalosta. Serbian hallitus kieltäytyi tapaamasta Ahtisaarta vedoten siihen, että maassa oli juuri järjestetty vaalit, eikä uusi parlamentti ollut vielä kokoontunut. Boris Tadić valittiin uudelleen Serbian presidentiksi helmikuussa 2008 presidentinvaalin toisella kierroksella. Hänen äänisaaliinsa oli 51 % äänistä kilpakumppanin Tomislav Nikolićin jäädessä noin 48 %:iin äänistä. Tadić vieraili ortodoksisena jouluna (7. tammikuuta 2010) Decanin luostarissa Kosovossa, mikä herätti ristiriitoja kosovolaisten ja serbien kesken.Controversy after Serbian president visits Kosovo monastery. S.E. Times 2010. (Web Archive). Viitattu 17.9.2017. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Serbian presidentin kotisivut * Tadićin presidentinvaalisivut 2008 Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Serbian presidentit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Äes

Äestä käytetään maanviljelyssä maan pehmentämiseen ja hienontamiseen kyntämisen jäljiltä, joskin joskus myös joutomaata voidaan äestää rikkaruohojen kasvun vähentämiseksi. Äes itsessään on hyvin vanha keksintö, kenties peräisin jo 1100-luvulta, mutta se on aikojen saatossa muuttunut hyvin paljon, kun maatalous on kehittynyt. Ensimmäiset äkeet olivat mahdollisesti yksinkertaisia risukarhia eli risuäkeitä, jotka valmistettiin kiinnittämällä hyvin oksaisia puita yhteen ja joita sitten vedettiin vaikkapa hevosella pitkin peltoa. Karhi oli alun perin Savossa kehitetty suurkaskille soveltuva äestyyppiÄkeet, Kansatiede, Helsinki.fi, mutta nimitystä käytetään nykyisinkin äkeen yleisnimenä jossain puolilla Suomea. Nykyisin äestä vedetään traktorilla. Ennen traktoreita vetojuhtana käytettiin hevosia ja kaikkein varhaisimmassa maataloudessa härkiä. Metsän uudistamisen yhteydessä avohakkuun jälkeen käytetään järeää, erityisesti metsäpohjan äestämiseen tarkoitettua pyörivää äestä, joka tekee 60–80 cm leveän ja 5–10 cm syvän vaon peittäen hakkuutähteet alleen, johon puun siemenet kylvetään tai taimet istutetaan. ==Äestyyppejä== Äkeet jaetaan kahteen päätyyppiin, kultivaattoreihin eli syvä- äkeisiin ja varsinaisiin äkeisiin. Varsinaisten äkeiden työsyvyys ei ole niin suuri kuin kultivaattoreiden.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10, palsta 545 *joustopiikkiäes eli S-piikkiäes *tasausäes *lapiorullaäes eli hankmo *lautasäes *rikkaäes *lautasmuokkain *metsä-äes ==Katso myös== *Aura == Lähteet == Luokka:Maatalouskoneet Luokka:Maanmuokkaustyöt
Lappilan rautatieasema

Lappilan rautatieasema () tai seisake on Suomen rataverkon liikennepaikka Kärkölän kunnan Lappilan kylässä Päijät-Hämeen maakunnassa rataosalla . Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 97,7 ratakilometriä, mitattuna Riihimäen rautatieaseman kautta. Lappila oli Pietarin radan rakennustöiden alkaessa vuonna 1868 radan toinen työasema Riihimäen ohella. Nälän ja kulkutautien aiheuttaman suuren kuolleisuuden vuoksi avattiin maaliskuussa 1868 sairaalat Oittiin ja Lahteen ja niiden täytyttyä kolmas sairaala Lappilan lähelle Tillolaan. Viimeksi mainittu sairaala suljettiin kuitenkin jo saman vuoden marraskuussa. Lappilan ensimmäinen asemarakennus valmistui IV luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1869. Rautatien myötä aseman seudulle syntyi teollisuuslaitoksia. Vuonna 1897 perustettiin lyhytikäiseksi jäänyt saha ja vuonna 1908 toinen saha, joka oli toiminnassa vuoteen 1959 saakka. Sahan rinnalle tuli vuonna 1928 tiilitehdas, joka on yhä toiminnassa. Sahan toiminnan loputtua Lappilan kylän asukasluku kääntyi laskuun. Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 247. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ISBN 978-952-593-214-3. Lappilan uusi asemarakennus valmistui vuonna 1967. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1976, tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1981 ja viimeiset vaihteet purettiin vuonna 1987. Vanha asemarakennus on purettu, mutta uudempi on yhä jäljellä. Se siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007. Asemalla pysähtyvät Riihimäen ja Lahden väliset G-junat. Riihimäelle liikennöidään raiteelta 1 ja Lahteen raiteelta 2.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Laa-18J-A3.pdf Liikennepaikalla on ainoastaan matkustajalaiturit pääraiteiden molemmin puolin. Tavaraliikennettä, vaihteita tai ratapihaa ei ole. Kolme kilometriä Lappilan asemalta länteen sijaitsee Jutilan raiteenvaihtopaikka. Lappilan asemalta muutaman kilometrin länteen sijainneessa Jutilan tasoristeyksessä sattui 23. heinäkuuta 2001 onnettomuus, jossa Iisalmeen matkalla ollut pikajuna törmäsi henkilöautoon. Kaikki autossa olleet viisi henkilöä saivat surmansa. Auton kuljettajan todettiin olleen onnettomuushetkellä amfetamiinin vaikutuksen alaisena. Lisäksi hän oli keväällä 2001 menettänyt ajokorttinsa rattijuopumuksen vuoksi.Mitä-Missä- Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2002, s. 131. Helsinki: Otava, 2001. ISBN 951-1-17635-8. == Lähteet == Luokka:Kärkölän rautatieliikennepaikat Luokka:Päijät-Hämeen henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Michael Rodríguez

Michael Rodríguez Gutiérrez (s. 30. joulukuuta 1981, Cacao, Alajuela) on costaricalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Rodríguez on vuodesta 2001 edustanut kotimaansa LD Alajuelensea. Alajuelensessa hän on voittanut Costa Rican mestaruuden 2002, 2003 ja 2005 sekä CONCACAF Champions' Cupin vuonna 2004. Michael Rodríguez oli mukana alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Argentiinassa vuonna 2001 ja Costa Rican olympiajoukkueessa Ateenassa 2004. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 11. helmikuuta 2006 Etelä-Koreaa vastaan. Rodríguez oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa, mutta ei päässyt kentälle yhdessäkään ottelussa. Hän on pelannut kolme maaottelua (tilanne 20. kesäkuuta 2006). http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/182567_RODRIGUEZ_Michael.html == Lähteet == Luokka:Costaricalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heideken

Heideken on entinen synnytyslaitos Turun III kaupunginosassa. Heideken toimi synnytyssairaalana 1890-luvulta lähtien aina 1900-luvun loppupuolelle asti. Se sai nimensä perustajansa, lääketieteen ja kirurgian tohtorin Carl von Heidekenin mukaan. Alun perin Heideken avattiin vuonna 1890 yksityiseksi synnytyslaitokseksi. Ensimmäisen puisen rakennuksen suunnitteli Viktor Reinis, mutta talo paloi vuonna 1898. Uuden vuonna 1900 avatun rakennuksen suunnitteli Gustaf Nyström ja vuonna 1928 talo sai lisäsiiven Sepänkadulle. Carl von Heideken kuoli vuonna 1914 ja leski Ida tarjosi taloa Turun kaupungille. Erinäisten käänteiden jälkeen kaupunki osti rakennuksen. Heideken suljettiin vuonna 1995 pitkän kädenväännön jälkeen, ja kaikki synnytykset siirrettiin Turun yliopistolliseen keskussairaalaan, jossa oli jo 1970-luvulta lähtien hoidettu noin puolet Turun synnytyksistä. Kun synnytykset Heidekenillä loppuivat, osa esineistöstä pelastettiin Turun terveydenhuoltomuseoon. Heidekenin tilat entistettiin ja muokattiin toimistokäyttöön sopiviksi. Turun ammattikorkeakoulun hallintokäytössä Heideken ehti olla kymmenisen vuotta, kunnes se myytiin joulukuussa 2007 Varsinais-Suomen Lastensuojelujärjestöt ry:lle ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton Varsinais-Suomen piiri ry:lle. Uudet omistajat perustivat Kiinteistö Oy Heidekenin, ja talon suojissa alkoi Perhetalo Heidekenin toiminta. Nykyään Perhetalo Heidekeniltä voi vuokrata myös kokous- ja koulutustiloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun terveydenhuoltomuseo * Varsinais-Suomen Lastensuojelujärjestöt ry:n sivut * Mannerheimin Lastensuojeluliiton Varsinais-Suomen piiri ry:n sivut Luokka:Turun sairaalat Luokka:III kaupunginosa Luokka:Turun suojellut rakennukset Luokka:Turun toimistorakennukset
Soturi

thumb|Legendaarinen friisiläinen soturi Pier Gerlofs Donia Soturi on henkilö, jonka elämäntapaan kuuluu sotiminen, tai joka on taitava sotimaan. Useissa yhteiskunnissa soturit ovat olleet erillinen yhteiskuntaluokka, jolla on monesti ollut korkea yhteiskunnallinen asema. Soturiksi kutsutaan myös varhaiskantaisten kansojen sodankävijöitä. Joidenkin heimojen ja päällikkökuntien elämäntavassa sodankäynti on ollut niin keskeistä, että lähes kaikki miespuoliset olivat tarvittaessa sotureita. Suomen soturi-sanaan liittyy usein alkeellisesti aseistautuneen tai alkeellisesti järjestäytyneen merkitys, mutta sana voi olla myös romantisoiva ja sankaruutta ihannoiva. Esimerkiksi Suomen talvi- ja jatkosotaan osallistuneita sotilaita kutsuttiin ihannoivasti korpisotureiksi. ==Soturin käytösohjeet== Monissa historiallisissa yhteiskunnissa, joissa oli soturiluokka, oli myös erityisiä sotureita koskevia käytösohjeita. Näiden tarkoitus saattoi olla estää soturiluokkaa aiheuttamasta vahinkoa muulle yhteiskunnalle. Usein soturin sääntöihin kuuluivat ankara uskollisuus (hallitsijalle), itsehillintä, kunniallisuus, rohkeus ja rehellisyys. Soturien säännöistä tunnetuimpia ovat eurooppalainen ritarius ja Japanin samuraiden seuraama bushido. Ankarista käytöskoodeista huolimatta soturit rasittivat toisinaan muita yhteiskuntaluokkia tuntuvasti. Myös moderneihin armeijoihin kuuluvilta edellytetään usein erityistä kunnollisuutta ja hyviä käytöstapoja. Luokka:Historialliset joukkotyypit Luokka:Sotilastehtävät
Backyard wrestling

Backyard wrestling on harrastus, jossa pääosin vapaapainista innostuneet kannattajat harjoittavat vapaapainia omatoimisesti. Moni nykyään kansainvälisesti tunnettu painija, kuten Hardyn veljekset ja Gregory Helms, ovat alun perin ponnistaneet huipulle Backyard wrestling:in pohjalta. Suomessa laji alkoi yleistyä 2000-luvun alkupuolella, jolloin federaatioita oli jo ympäri Suomen. Tunnetuimmat federaatiot keräsivät runsasta julkisuutta internetissä, ja joissakin tapahtumissa saattoi olla jopa kymmeniä katsojia. Myös muissakin medioissa tuli julkisuutta, kuten esimerkiksi porilaisen Ultimate Hardcore Wrestling Federationin yhden sivun mittainen juttu Satakunnan Kansassa. Federaatiot perustivat omia nettisivuja, joilla ylläpidettiin videoita, kuvia, sekä rostereita ja tapahtumainfoa. Suomessa toiminta alkoi kuolla lopullisesti viimeistään 2007-2008 -luvulla yleisen kiinnostuksen laskiessa, ja viranomaisten puuttuessa tapahtumien aiheuttamiin roskaamisiin. Lisäksi pari vakavampaa loukkaantumista saivat internetissä näkyvyyttä, ja huolestuneet vanhemmat liikkeelle. Tähän asti avoimesti takapihoilla, urheilutaloilla ja sivummalla metsiköissä tapahtuneet ottelut koettiin negatiivisena joka johti tapahtumien rajoittamiseen ja lopulta koko toiminnan lopettamiseen. Samaan aikaan, pari vuotta aiemmin, oli Suomeen perustettu myös ammattilais/showpainiin keskittynyt federaatio, PWF, joka koki backyard wrestlingin huonona mainoksena heidän toiminnalleen, ja avoimesti taisteli lajin hengissä säilymistä vastaan. Toiminnan hiipuessa innokkaimmat harrastajat selvittivät tiensä Pro Wresting Finlandin listoille. Nykyään backyard wrestling Suomen maaperällä on lähes kokonaan kadonnut laji. Se pysyy täysin undergroundina, ja lajin nykysuosiota on vaikea siksi määritellä. Tiedossa on vain kourallinen pieniä yhteisöjä, jotka lajia harrastavat. Tunnetuimpia suomalaisia federaatioita olivat: *Combat Championship Wrestling (Pori) **tunnettu myös nimellä TDW (Total Destruction Wrestling) *Ultimate Hardcore Wrestling Federation (Pori) **tunnettu myös nimellä PBW (Pori Backyard Wrestling) *Total XTreme Wrestling (Helsinki) *Finnish Fighting Federation (Helsinki) *Coarse XTreme Wrestling (kaupunki tuntematon) *Lahti Backyard Wrestling (Lahti) *Helsinki Championship Wrestling (Helsinki) Luokka:Paini
Honkanen

Honkanen esiintyy seuraavissa yhteyksissä: ==Sukunimenä== * Adam Honkanen (1835–1913), kansanrunoilija ja ennustaja * Anssi Honkanen, radiojuontaja, kosketinsoittaja ja DJ * Esko Honkanen (1925–2010), opettaja, toimittaja ja kirjailija * Hannu Honkanen (s. 1965), jalkapalloilija * Helmiriitta Honkanen (1920–2018), taidemaalari * Hjalmar Honkanen (1884–1967), varatuomari, everstiluutnantti ja Helsingin poliisimestari * Ilmari Honkanen (1909–1987), kaukopartiomies, Mannerheim-ristin ritari * Jaakko Honkanen (1947–2017), juoksija * Jaakko Honkanen (s. 1942), jääkiekkoilija * Jaakko Honkanen, koripalloilija * Jakke Honkanen (s. 1960), autourheilun kartanlukija * Jani Honkanen (s. 1979), jääkiekkoilija * Jarkko Honkanen (s. 1972), iskelmälaulaja * Juhani Honkanen (s. 1947), kuvanveistäjä ja taidemaalari * Kaarina Honkanen (s. 1929), lasten- ja nuortenkirjailija * Kalevi Honkanen (1939–1988), näyttelijä * Katriina Honkanen (s. 1960), näyttelijä * Lasse Honkanen (s. 1948), kirjailija * Lauri Honkanen (1935–2019), piirisihteeri, kirjailija ja estejuoksija * Maire Honkanen (s. 1925), professori, kodin taloustieteen tutkija * Manu Honkanen (s. 1996), jääkiekkoilija * Mauno Honkanen (s. 1931), hopeaseppä, muotoilija * Matti Honkanen (s. 1941), pikajuoksija * Matti Honkanen, tietokirjailija * Miika Honkanen (s. 1989), maalipalloilija * Miikka Honkanen (s. 1983), moottoriurheilija * Mika Honkanen (s. 1964), näyttelijä * Minna Honkanen (s. 1965), jalkapalloilija * Miro Honkanen, näyttelijä * Osmo Honkanen (s. 1964), säveltäjä ja kirkkomuusikko * Pertti Honkanen (s. 1965), Suomen miesten lentopallomaajoukkueen kakkosvalmentaja * Raimo Honkanen (1938–2020), maantie- ja ratapyöräilijä * Reino Honkanen (1909–1995), everstiluutnantti * Reino Honkanen (1924–2008), näyttelijä * Riikka Honkanen (s. 1998), alppihiihtäjä * Senni Honkanen, Serafiina (s. 1999), laulaja ja lauluntekijä * Sulo Honkanen (1905–1962), kuvataiteilija * Tauno Honkanen (1927–2023), maastohiihtäjä * Teemu Honkanen (s. 1972), muusikko, kapellimestari ja kuoronjohtaja * Veikko Honkanen (s. 1942), näyttelijä * Veikko Honkanen (1908–1999), kansanedustaja ja kunnallisneuvos * Velimatti Honkanen (s. 1968), toimittaja * Ville Honkanen (1898–1943), punakaartilaisupseeri. Myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi oli Honkanen: * Erja Häkkinen (o.s. Honkanen, s. 1961), televisiojuontaja, malli ja matkaopas * Nina Kiiskinen (o.s. Honkanen, s. 1968), kirjailija ja toimittaja * Jenni Mikkonen (o.s. Honkanen, s. 1980), kilpameloja === Kuvitteellisia henkilöitä === * Daniela Honkanen, televisiosarjassa Salatut elämät * Marika Honkanen, televisiosarjassa Salatut elämät * Siru Honkanen, televisiosarjassa Salatut elämät * Susu Honkanen, televisiosarjassa Salatut elämät ==Paikannimenä== * Honkanen, kylä Juankoskella * Honkanen, asuinalue Kempeleen Ylikylän osa-alueella Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Medi-Heli

thumb|250px|Medi-Helin toimitilat Turun lentoasemalla. Medi-Heli oli vuosina 1992–2012 toiminut helikopterilla ja maayksiköllä operoinut ensihoitolääkäripalvelu. Vuonna 1998 käynnistyi toiminta Varsinais-Suomen osalta. Vuoden 2006 alusta lähtien lääkinnällisestä toiminnasta Medi-Helissä oli vastuussa Uudenmaan toimipisteen osalta Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri, Varsinais-Suomessa lääkinnällisestä puolesta vastasi Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri. Medi-Heliä käytettiin muun ensihoitopalvelun tukena, ja sen tehtävä oli toimittaa sairaalatasoista ensihoitoa mahdollisimman nopeasti korkeariskisesti sairastuneille tai vammautuneille ihmisille sekä ohjata alueensa päivittäistä ensihoitotoimintaa mm. antamalla hoito-ohjeita ensihoitoyksiköille sekä perusterveydenhuollon hoitolaitoksille. Medi-Heli oli siis toiminta-alueillaan lääkäriyksikkö. Ensisijainen toimintatapa oli toimittaa lääkäri onnettomuuspaikalle. Potilaiden kuljettaminen jatkohoitoon tapahtui ensisijaisesti maateitse. Medi- Heli kuljetti potilaita vain poikkeustapauksissa.__NOTOC__ == Kalusto == Medi- Helillä oli vuoteen 2012 asti kaksi tukikohtaa: Turku (Medi-Heli 02) ja Vantaa (Medi-Heli 01). Helikopterit olivat mallia Eurocopter EC135 P2, joiden pisin mahdollinen lentomatka on 595 kilometriä. Käytännössä toiminta-alueen säde oli noin 100–150 kilometriä tukikohdasta. Medi-Helin varusteisiin kuului normaalien ensihoitovarusteiden lisäksi joitain tarvikkeita ja lääkkeitä, joita ensihoitajamiehitteisissä ensihoitoyksiköissä ei ole. Medi-Helissä oli ensihoitolääkäri, lentäjä sekä lentoavustaja eli ensihoitaja. == Rahoitusvaikeudet == Medi-Heli kärsi koko olemassaolonsa aikana vakavista rahoitusongelmista, mutta se pystyi jatkamaan toimintaansa yksityisten lahjoitusten avulla. Isoimmat iskut rahoitukselle olivat Raha- automaattiyhdistyksen ja Suomen valtion tuen loppuminen. Vuonna 2012 Medi- Helin toiminta siirtyi FinnHEMSille, joka on valtiorahoitteinen.http://www.mtv3.fi/uutiset/kotimaa.shtml/2011/06/1347069/pelastushelikoptereiden- tukiyhdistysten-sopimukset-irtisanottu == Kirjallisuutta == *Tala, Henrik & Nyström, Samu: Apu tulee ylhäältä : Medi-Helin historia. Medi-Heli ry 2014. ISBN 9789529338252. == Aiheesta muualla == *Medi-Helin kotisivut *FinnHEMS == Lähteet == Luokka:Ensihoito Luokka:Pelastushelikopterit
Ketolanperä

Ketolanperä on Kempeleen kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä Kempeleen keskustasta kaakkoon Tyrnävälle johtavan paikallistie 18637 eli Ketolanperäntien varrella. Ketolanperä on levittäytynyt Limingan–Tyrnävän peltolakeuksien reunaa seuraavan yhdystien sekä sen tärkeimpien sivuteiden varsille. Ketolanperän alue rajoittuu luoteessa Ylikylään ja Metsärinteen asuinalueelle sekä kaakossa Tyrnävän kunnanrajaan ja siellä sijaitsevaan Murron kylään. Ketolanperän itälaidalla sijaitsee myös Murto-niminen alue, joka jakanut nimensä Tyrnävän puolella olevan kylän mukaan mutta sittemmin Kempeleen kunnan kaavoituksessa kuulunut Ketolanperän osa- alueeseen. Ketolanperän Murron osa-alueella oli asukkaita vuoden 2020 lopussa Tilastokeskuksen tietojen mukaan 43. Kylässä sijaitsee Ketolanperän koulu, joka aloitti toimintansa alun perin kansakouluna vuonna 1938. Ketolanperäntien varrella sijaitsee Murron Rauhanyhdistyksen tilat. Ketolanperässä sijaitsee myös vuonna 1987 avattu Kempeleen metsästys- ja kennelyhdistyksen ylläpitämä ampumarata, jossa on skeet- ja trap-radat, sadan metrin kiväärirata, pistooli- ja pienoiskivääriradat (25 metriä ja 50 metriä), hirvirata sekä jouselle tarkoitettuja taustoja ja maaleja. Ketolanperällä on toiminut vuodesta 1980 lähtien Ketolanperän kylätoimintakunta. Kylätoimintakunta on muun muassa rakentanut koulun läheisyyteen luontopolun, laavun ja makkaranpaistopaikan talkootyönä vuonna 1995. ==Lähteet== Luokka:Kempeleen kylät
’Patafysiikka

’Patafysiikka on ranskalaisen kirjailijan Alfred Jarryn kehittämä filosofian haara, joka tutkii metafysiikan tuolla puolen olevia asioita. == Historia == Termi ’patafysiikka () esiintyi painettuna ensi kerran Alfred Jarryn artikkelissa ”Guignol”, joka julkaistiin L’Écho de Paris littéraire illustré -lehden 28. huhtikuuta 1898 ilmestyneessä numerossa. Myöhemmin Jarry määritteli ’patafysiikan näin: ”kuvitteellisten ratkaisujen tiede, joka liittää symbolisesti virtuaalisuutensa kuvailemien olioiden ominaisuudet niiden luonteenomaisiin piirteisiin” (Gestes et opinions du Docteur Faustroll, osa II, kappale VIII). Raymond Queneau on kuvaillut ’patafysiikan lepäävän ”ristiriitaisuuksien ja poikkeuksien totuudessa”. Se on modernin tieteen metodien parodiaa, ja käyttää usein nonsensen kielellistä ilmaisutapaa. ’Patafysiikan harjoittajaa kutsutaan ’patafyysikoksi. Jarry edellytti kirjoitusasuun heittomerkkiä ”välttääkseen yksinkertaisen sanaleikin”, joka olisi ehkä ollut ”patte à physique” (fysiikan jalka) tai mahdollisesti ”pas ta physique” (ei sinun fysiikkasi). Collège de ’pataphysique on Pariisissa 11. toukokuuta 1948 perustettu patafyysisestä filosofiasta kiinnostuneiden taiteilijoiden ja kirjailijoiden ryhmittymä. Collègen motto on Eadem mutata resurgo (”Nousen uudelleen samana, mutta muuttuneena”) ja sen päällikkönä toimii Hänen Suuruutensa, paroni Jean Mollet. Collègen julkaisuihin kuuluvat muiden muassa Cahiers du Collège de ’Pataphysique ja Dossiers du Collège de ’Pataphysique. Collège valitsee satraappeja, jotka ovat kunnostautuneet ’patafysiikan edistäjinä. Kuuluisia satraappeja ovat esimerkiksi Marcel Duchamp, Man Ray ja Umberto Eco. Ranskalaiset kirjailijat Raymond Queneau, Jean Genet, Boris Vian ja Jean Ferry ovat määritelleet itsensä ’patafyysiseen traditioon kuuluviksi. Filosofi Jean Baudrillard lasketaan usein ’patafyysikoiden joukkoon. Amerikkalainen kirjoittaja Pablo Lopez on laajentanut ’patafysiikkaa kehittelemällä pataforan, jonka suhde metaforaan on kuin metaforan suhde todellisuuteen. == Katso myös == * Absurdismi * Dada * Situationismi == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Novum Organum du Collège de ’Pataphysique * The London Institute of 'Pataphysics * Patakosmos, the complete ‘Pataphysics Institute map of the world * Ognois, Claude: 'Pataphysique et Philosophie * Ricciardi, Giovanni: CHRIS MY BODY! Gioco Patafisico – where is your body? – A ‘Pataphysical game * Williams, Jonathan: Pata or Quantum: Duchamp and the End of Determinist Physics. Tout-fait. Luokka:Surrealismi Luokka:Filosofinen huumori