EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zirkonium

Zirkonium [tsirkonium] eli sirkoniumzirkonium. Kielitoimiston sanakirja. 2021. Helsinki: Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35. URN:NBN:fi:kotus-201433. Päivitettävä julkaisu. Päivitetty 11.11.2021. Viitattu 28.11.2021. on alkuaine, jonka järjestysluku on 40, kemiallinen merkki Zr () ja CAS-numero 7440-67-7. Zirkonium on harmahtava metalli, joka on terästä kevyempää ja yhtä kovaa kuin kupari (Cu). Zirkonium on hankalasti erotettavissa hafniumista (Hf). == Esiintyminen == Zirkonium on hyvin yleinen alkuaine. Sitä on löydetty erityisesti Yhdysvalloista, Australiasta, Brasiliasta, Etelä-Afrikasta ja Sri Lankasta. Zirkoniumia arvellaan olevan maaperässä kaksi kertaa enemmän kuin kuparia tai sinkkiä ja jopa kymmenen kertaa enemmän kuin lyijyä. == Käyttö == Zirkonium on poikkeuksellisen korroosionkestävää, minkä vuoksi sitä käytetään vaativissa erikoistarkoituksissa kuten ydinvoimaloissa polttoainesauvojen materiaalina, erityisen happamissa olosuhteissa, joissa tavallinen haponkestävä teräs ei kestä; sekä kirurgisissa instrumenteissa. Zirkonium on pehmeähkö aine ja sen koneistettavuus on hyvä. Hankalana ominaisuutena on vain se, että se saattaa syttyä herkästi palamaan. Zirkoniumoksidia käytetään muun muassa maalien pigmenttinä. Lasiteollisuudessa zirkoniumoksidia käytetään hyvin laajasti lasin valontaiton parantamiseksi. Zirkoniumoksidia käytetään myös tulenkestävien materiaalien valmistamiseen. Nokia julkisti vuonna 2012 Lumia 920 -mallinimellä tunnetun matkapuhelimen, jossa edeltävän Lumia 900 -mallin kromiset osat oli korvattu zirkoniumilla naarmuuntumisen välttämiseksi. Zirkoniumin mineraali, zirkoni, muistuttaa hyvin paljon timanttia. Koruksi käytettävän zirkonin väriä voidaan muuttaa keinotekoisesti radioaktiivisella käsittelyllä. == Historia == Berliiniläinen apteekkari Martin Heinrich Klaproth löysi zirkoniumin Sri Lankassa vuonna 1789. Vasta 35 vuotta myöhemmin ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius onnistui valmistamaan epäpuhdasta zirkoniumia. Hän pelkisti kaliumheksafluorozirkonaattia kaliumin kanssa. Nykyisin pelkistys tehdään magnesiumilla. Zirkoniumin nimi juontuu arabian sanasta zargus, "kullanvärinen". == Katso myös == * Kidetankoprosessi * Vetyräjähdys ydinvoimalassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Periodictable: Technical data for Zirconium * * Webmineral: Mineral Species containing Zirconium (Zr) * Mindat: The Mineralogy of Zirconium * The Royal Society of Chemistry (RSC): Zirconium * PeriodicTable: Zirconium (Zr) * PubChem: Zirconium * Human Metabolome Database (HMDB): Zirconium * Food Component Database (FooDB): Zirconium * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Zirconium Luokka:Alkuaineet Luokka:Metallit
Iljušin Il-18

Iljušin Il-18 on neuvostoliittolainen matkustaja- ja kuljetuskone, jonka pohjalta on kehitetty tiedustelukone Iljušin Il-20, taistelunjohtokone Iljušin Il-22 sekä kaukomeritiedustelukone ja sukellusvenetorjuntakone Iljušin Il-38. Iljušin Il-18 oli Aeroflotin ensimmäinen potkuriturbiinikone, joka suunniteltiin Vickers Vanguardin ja Lockheed Electran kaltaiseksi keskipitkän matkan matkustajakoneeksi. Ensimmäisen kerran prototyyppi lensi 4. heinäkuuta 1957 neljällä Kuznetšov NK-4 -potkuriturbiinimoottorilla varustettuna. Ensilennon jälkeen tuotettiin neljä muuta prototyyppiä ja 20 koneen mallisarja, josta osa varustettiin Ivženko AI-20 -moottorein, jotka tulivat myös ensimmäisen tuotantokoneen moottoreiksi. Koelennot suoritettiin loppuun maaliskuussa 1958 ja tuotanto oli alkanut 1957 päättyen 1968. Ensimmäisissä tyypeissä Il-18 ja Il-18B oli tilaa 84 matkustajalle, mutta ongelmia moottoreiden kanssa. 111-paikkaista Il-18V:ä ryhdyttiin valmistamaan 1961. Pidemmän matkan Il-18I:ä ryhdyttiin valmistamaan 125-paikkaisena lisäpolttoainetankein. Se ei kuitenkaan tullut käyttöön, vaan sen tarjoama kokemus ja ominaisuudet hyödynnettiin 125-paikkaisessa Il-18D:ssä, mikä tuli käyttöön 1966. Viimeisin valmistukseen tuleva malli oli Il-18E, jossa oli Il-18D:n laaja runko ja Il-18V:n siivet. Venäjän laivasto omaksui tyypin Iljušin Il-38 -muodossa sukellusvenetorjunta- ja kaukomeritiedustelukoneena. Venäjän ilmavoimien lisäksi joitain koneita on käytössä edelleen pääasiassa kuljetuskoneina. ==Käyttäjät== *Aeroflot *Alada (Angola, 2 kpl) *Air Zory (Bulgaria, 1 kpl) *Tianjinin teknillinen koulu (Kiina, 1 kpl) *Aero Carribean ja Cubana (Kuuba, 3 kpl) *CAA (Kongo, 2 kpl) *Da Allo Airlines (Djibuti, 1 kpl) *Juznaja, Ex Air Cess, Irbis, Ex Phoenix, Lignes Aeriennes Tchad, Tretjakovo, Alfa Line (Kazakstan, 7 kpl) *Pecotox Air, Renan Air, Vichi Air Company (Moldova, 3 kpl) *Air Koryo (Korean demokraattinen kansantasavalta, 4 kpl) *Romavia (Romania, 1 kpl) *Venäjän ilmavoimat, Krivoi Rogin teknillinen koulu, Tretjakovo Air Lines, Venäjän valtion kuljetusyhtiö, IRS Aero, Elf Air, Ram Air, Domodedovo Airlines, Zhukovskin tutkimusinstituutti, Gromov Air (Venäjä, 14 kpl) *Expo Aviation (Sri Lanka, 2 kpl) *Lvov Airlines, Tavria MAK, Air Ukraine, Kryla (Ukraina, 4 kpl) *Phoenix Aviation, Star Lines, Anikay Air (Yhdistyneet arabiemiraatit 17 kpl) ==Tekniset tiedot== == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Yli 800 Iljushin -18/20/22/24/38 -kuvaa Luokka:Neuvostoliittolaiset matkustajalentokoneet Il-018
Indigonsininen

Tyypillinen HTML- kuvauskielessä käytetty indigosininen (#4B0082) 435 nm:n aallonpituus muutettuna RGB-väriksi Spectra-ohjelmalla Indigonsininen eli intiansininen on syvän sininen väri. Indigo on kasviperäinen indigon­sininen väriaine, jonka tärkein ainesosa on indigotiini. Ainetta käytetään esimerkiksi farkkujen värjäämiseen. Värjäysaineena ja väripigmenttinä käytettävä indigo on lämpimän sävyistä, kun taas optisena värinä indigolla tarkoitetaan violetinsävyistä sinistä. Indigoa saadaan useista eri indigokasvien sukuun kuuluvista kasveista, joita kasvaa Aasiassa ja Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä joistakin viileämmässä kasvavista muista kasvilajeista, kuten väri­morsingoista.Hudson, s. 18 Synteettisesti indigotiinia valmistettiin laboratoriossa vuonna 1880, ja vuonna 1883 Adolf von Baeyer selvitti sen kemiallisen kaavan. Vuodesta 1897 lähtien synteettistä indigoa on valmistettu myös kaupallisesti.Coloria.net – Indigo-aiheinen sivu Synteettisesti sitä voidaan valmistaa esimerkiksi o-nitrobentsaldehydistä ja asetonista. Indigo ei tartu kuituihin kovin hyvin, joten indigolla värjätyt vaatteet haalistuvat vähitellen pesuissa. Parhaiten indigo tarttuu kuituihin, joissa on poolisia funktionaalisia ryhmiä. == Katso myös == * Lapislatsuli * Indigolapsi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Coloria.net - Indigo-aiheinen sivu *Evtek - Kasvivärien tuotekehitysprojekti * Luokka:Siniset väriaineet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kiehumispiste

Kiehumispiste on se lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nesteeseen kiehumiskohdassa kohdistuva kokonaispaine. Kokonaispaine on ulkoinen paine, johon on lisätty nesteessä muodostuvien kuplien kokema hydrostaattinen paine. Kiehuminen eroaa haihtumisesta siten, että kiehumisessa höyryä muodostuu myös nesteen sisällä eikä vain pinnalla. Veden kiehumispiste on celsiusasteikon alkuperäisen määritelmän mukaan tasan 100 celsiusastetta eli 373,15 kelviniä normaali-ilmanpaineessa. Nesteen normaali kiehumispiste on lämpötila, jossa höyrynpaine on 101 325 Pa. Veden kiehumispiste alenee, kun ulkoinen paine pienenee (tyhjötislaus) ja vastaavasti nousee, kun ulkoinen paine kasvaa (painekattila). Esimerkiksi 900 mbar:n ilmanpaineessa kiehumispiste on 96,7 °C ja 1 040 mbar:n paineessa 100,7 °C. Tyhjiössä (paine luokkaa 1 Pa tai alle) monet aineet kiehuvat hyvin matalassa lämpötilassa. Luokka:Termodynamiikka Luokka:Kemialliset ominaisuudet Luokka:Lämpötila Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pinsk

Pinsk (, , ) on keskikokoinen kaupunki Valko-Venäjän lounaisosissa. Kaupunki sijaitsee Dneprin läntisen sivuhaaran, Pripet-joen pohjoisrannalla Brestin alueella, lähellä historiallisesti tunnettuja Pinskin soita. Nykyisin merkittävä osa näistä soista on ojitettu pelloiksi tai muuhun käyttöön. Pinskissä oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 130 355 asukasta, eli se on väkilukunsa perusteella Valko-Venäjän 10. suurin kaupunki. Hallinnollisesti kaupunki on suoraan Brestin maakunnan alaisuudessa. Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), 1:1 200 000. Квадрограф, Minsk, 2008. Е.Л. Макаревич (toim.): Атлас автомобильных дорог (Atlas Avtomobilnyh Dorog), 2005. 1:500 000, sivu 71. Издательство Янсеян, Minsk, 2005. ISBN 985-6501-12-1. Merkittäviä työllistäjiä ovat maatalous, elintarviketeollisuus. Palesian valtionyliopisto (, lyh. ПалесДУ, myös: Polesian valtionyliopisto, , ПолесГУ) aloitti toimintansa vuonna 2006 Pinskissä. Kaupunki on rautatien varrella – sen läpi kulkee Valko-Venäjän eteläosat itä-länsi-suuntaisesti yhdistävä Brest–Kobryn–Pinsk–Homel-rata. Samoja kaupunkeja yhdistävä M10 valtatie viistää 8 kilometriä Pinskin keskustan pohjoispuolelta. Kuva:Pinsk View-from- Pina-river-bridge.jpg|Näkymä Pinajoen sillalta. Kuva:Jesuit Collegium, Pinsk 1.JPG|Joen äärellä sijaitseva aiempi jesuiittakollegium. ==Katso myös== *Dneprin–Bugin kanava == Lähteet == == Aiheesta muualla == * pinsk.by, kaupungin sivut * Lyhyt kuvaus kaupungista (BYcity.org) * Kantakaupungin kartta (BYcity.org) * Pinsk - Summary * WikiMapia karttalinkki Pinskiin, kohteiden selitykset pääosin tai * Radzima.org - kuvia Pinskistä * Polessky State University - vuonna 2006 toimintansa aloittanut valtion yliopisto Pinskissä * Pinskin katolinen hiippakunta (Brestin ja Homelin alueiden kirkkoja yms) (catholic.by) Luokka:Brestin alueen kaupungit
Kaanon

Kaanon () voi tarkoittaa seuraavia: * Ohjenuora, suora keppi tai ruoko, jota käytettiin mittapuuna esimerkiksi puusepän töissä tai olympialaisissa urheilijoiden hyppyjen mittaamiseen tai jota käytettiin siten, että siihen kiinnitettiin jokin, joka oli määrä sen avulla pitää suorana. * Ohje tai sääntö, malli tai perustava laki. * Kaava tai kaavio. * Tarkasti määritetty tila, jonka rajat ovat henkilön tai muun tahon vaikutusvallan rajoina * Tietyn periaatteen mukaisesti koottu kirjoitusten kokonaisuus, varsinkin kirjoittajan (aidot) tekstit. * Taiteellisen kuvaamisen tai ilmaisun säännöt, ihanteelliset mittasuhteet, kaavat ja kuvaamistavat.Kämäräinen 1986, s. 101 * Kulttuurikaanon voi tarkoittaa luetteloa taideteoksista, jotka katsotaan ohjeellisiksi, sitoviksi, erityisen arvovaltaisiksi, aidoiksi, tärkeimmiksi tai parhaimmiksi. == Musiikissa == * Kaanon, kontrapunktinen sävellys jossa melodia toistuu samanlaisena. == Uskonnossa == * Kaanon, yleisesti hyväksytty tekstikokoelma. Katso Raamatun kaanoneista: Tanakin kaanon, Vanhan testamentin kaanon ja Uuden testamentin kaanon * Katolisessa kirkossa: ** Paavin tai kirkolliskokousten säädösten tai niin sanotun kanonisen lain kokonaisuus. ** Kaanon, messun keskeisin osa. * Ortodoksisessa kirkossa: ** Kanonit, kirkon kirjalliset, voimassa olevat määräykset. ** Perinteinen jumalanpalveluksen virsijakso. == Muussa käytössä == * Kaanon, Epikuroksen kirjoittama filosofinen teos. == Lähteet == Kämäräinen, Aki et al. (toim.): Suomen ja maailman taide - Hakemisto, Sanasto. WSOY, 1986. ISBN 951-0-10729-8 === Viitteet === __NOTOC__
Neitsytsaaret

Neitsytsaaret ovat Pieniin Antilleihin kuuluva saaristo Karibianmeren koilliskulmalla. Hallinnollisesti Neitsytsaaret voidaan jakaa kahteen tai kolmeen osaan; idässä ovat Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvat Brittiläiset Neitsytsaaret ja niiden länsipuolella Yhdysvalloille kuuluvat Yhdysvaltain Neitsytsaaret. Näiden lisäksi Puerto Ricoon kuuluvat läntisimmät saaret eli Espanjan Neitsytsaaret voidaan katsoa omaksi, kolmanneksi osakseen Neitsytsaaria. Kristoffer Kolumbus löysi saaret vuonna 1493 ja antoi niille nimen Santa Ursula y las Once Mil Vírgenes (”Pyhä Ursula ja yksitoistatuhatta neitsyttä”). Nykyisin niihin viitataan vain nimellä Neitsytsaaret. Saarien alkuperäisasukkaita olivat karibit. Myöhemmin saaria asuttivat Afrikasta sokeripelloille työvoimaksi tuodut orjat. Sokeripeltoja ei enää ole, mutta orjien jälkeläiset asuvat yhä alueella jakaen saman kulttuurin muun Karibianmeren englanninkielisen väestön kanssa. Tärkein tulonlähde on matkailu. Sekä Brittiläisillä että Yhdysvaltain Neitsytsaarilla on käytössä vasemmanpuoleinen liikenne Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan, mutta rahayksikkö on Yhdysvaltain dollari. == Aiheesta muualla == Luokka:Pienet Antillit
Hermanni

Hermanni voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Hermanni, miehen etunimi * Hermannin koulu, oppilaitos Salossa * Hermannin lentoasema, entinen lentopaikka * Sirkuspelle Hermanni, Pikku Kakkosen ohjelma * Herra Hermanni, sarjakuvahahmo * Ystävyyskakku Hermanni, leivos == Maantieteellisiä kohteita == * Hermanni, kaupunginosa Helsingissä * Hermanni, kaupunginosa Salossa * Hermanni, saari Leppävirralla * Hermanni, saari Merikarvialla * Hermannit, saariryhmä Oulun edustalla.
Andy Bell (basisti)

Andrew ”Andy” Piran Bell (s. 11. elokuuta 1970, Cardiff, Wales) on brittiläinen muusikko. Hän oli rockyhtye Oasiksen basisti vuodesta 1999 aina yhtyeen hajoamiseen vuonna 2009 asti. Sen jälkeen hän jatkoi Liam Gallagherin, Gem Archerin ja Chris Sharrockin kanssa Beady Eye -yhtyeessä, ennen kuin se lopetti toimintansa 2014. Bell toimi ensin Ride-yhtyeessä sekä myöhemmin Hurricane #1 -yhtyeen kitaristina, laulunkirjoittajana ja keulahahmona. Vuonna 1999 hän korvasi Paul ”Guigsy” McGuiganin Oasiksen basistina. Bell kirjoitti ensimmäisen Oasis-kappaleensa, ”A Quick Peep”, vuonna 2002 julkaistulle Heathen Chemistry -albumille. Hän kirjoitti yhtyeelle myös kappaleet ”Thank You for the Good Times”, ”Turn Up the Sun”, ”Keep the Dream Alive” ja ”The Nature of Reality”. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Brittiläiset basistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gem Archer

Colin Murray ”Gem” Archer (s. 7. joulukuuta 1966 Durham, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye Oasiksen kitaristina vuosina 1999–2009. Yhtyeen hajottua hän jatkoi Liam Gallagherin, Andy Bellin ja Chris Sharrockin kanssa Beady Eye -yhtyeessä, ennen kuin se lopetti toimintansa 2014. Vuonna 2017 Archer liittyi Noel Gallagher's High Flying Birdsiin, ja näin palasi yhteen entisen Oasis-jäsenen Noel Gallagherin kanssa. Archer soitti Oasiksessa pääosin rytmikitaraa ja akustista kitaraa. Kappaleessa ”Stop Crying Your Heart Out” hän soittaa myös pianoa, ja kappaleessa ”Mucky Fingers” huuliharppua. Archer kirjoitti Oasiksen albumeille kappaleet ”Hung in a Bad Place”, ”Love Like a Bomb” (yhdessä Liam Gallagherin kanssa), ”A Bell Will Ring” ja ”To Be Where There’s Life”. Hänen käsialaansa ovat myös singlejen B-puolina julkaistut ”Eyeball Tickler” ja ”The Quiet Ones”. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul McGuigan

Paul Francis ”Guigsy” McGuigan (s. 9. toukokuuta 1971 Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan rockmusiikkia esittäneen Oasis-yhtyeen perustajajäsenenä ja alkuperäisenä basistina. Hän soitti yhtyeessä sen perustamisesta vuonna 1991 vuoteen 1999, jolloin hän erosi yhtyeesä. McGuigan on suuri jalkapallon ystävä, ja hän oli nuorena myös lupaava jalkapalloilija, kunnes hänen 16-vuotiaana saamansa polvivamma esti toteutumasta hänen haaveensa ammattilaisjalkapalloilijan urasta. Nykyään McGuigan asuu Lontoon lähistöllä vaimonsa Ruthin ja poikansa Patrickin kanssa. Hän tekee satunnaisesti DJ- keikkoja. Luokka:Brittiläiset basistit Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Pusa

Timo Tapani Pusa (9. lokakuuta 1951 Kotka – 9. syyskuuta 1996 Kotka) oli suomalainen kirjailija. Pusa kuvaa teoksissaan hyvin intensiivisesti ja realistisesti merimiesten ja muiden kotikaupunkinsa vähäosaisten ihmisten kuten prostituoitujen ja köyhien tehdastyöläisten elämää. Teoksille on ominaista syvä ymmärtämys vähäosaisia ihmisiä kohtaan. Vaikka hän aloitti kirjailijanuransa kahdella runokokoelmalla, hänen läpimurtoteoksekseen tuli romaani Tatuoitu sydän, joka kertoo nuoresta merimiehestä. Pusa lähti itse merille viisitoistavuotiaana ja seilasi noin viisi vuotta muun muassa tankkereissa. Hän asui Kotkassa. Hänen veljensä Juhani Pusa (1948-2009) julkaisi muun muassa romaanin Suolan maku. Pian Timo Pusan kuoltua kotkalaiset kirjallisuudenystävät istuttivat ”Timo Pusan puun”, jonka varttuminen symboloi sitä, kuinka kauas menneisyyteen Pusan edustama kotkalaisuus häviää. == Teokset == === Proosateokset === * * * * * * * * * === Runokokoelmat === * * * === Muuta === * Oletko unohtanut (kuunnelma, 1996) * Kummallinen metsä (yhdessä Pusan veljen Juhani Pusan kanssa, lastennäytelmä) == Palkinnot == * Jyväskylän talven runopalkinto (1978)Pusan kirjan Tuomas ja poika kansipaperin etulieve * Runeberg-palkinto 1989 teoksesta Tatuoitu sydän (1989) * Kalevi Jäntin palkinto teoksesta Tatuoitu sydän (1989) * Kiitos kirjasta -mitali teoksesta Tatuoitu sydän (1989) * Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (1993) == Aiheesta muualla == *Timo Pusan puu == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Paul Arthurs

Paul ”Bonehead” Arthurs (s. 23. kesäkuuta 1965 Manchester, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka oli vuosina 1991–1999 rockyhtye Oasiksen rytmikitaristi. Hän soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla; Definitely Maybe (1994), (What’s the Story) Morning Glory? (1995) ja Be Here Now (1997). Kitaran ohella Arthurs soittaa myös kosketinsoittimia, kuten pianoa ja mellotronia. Oasiksen Definitely Maybe -albumin kansikuva on otettu Arthursin silloisessa asunnossa. Arthurs sai yhtyeen jäseniltä lempinimen Bonehead () hänen ohuista hiuksistaan ja kaljustaan. Oasiksen kappale ”Bonehead’s Bank Holiday” on nimetty Arthursin mukaan. Hänen oli tarkoitus alun perin laulaa kappale, mutta lopullisen version lauloi Noel Gallagher. Vuonna 1999 Standing on the Shoulder of Giants -albumin äänityksissä humalainen Arthurs riitautui yhtyeen kitaristi Noel Gallagherin kanssa niin vakavasti, että päätti erota yhtyeestä. Hänet korvasi Oasiksen myöhemmillä levyillä Colin ”Gem” Archer. Nykyisin Arthurs on perustanut The Smiths -yhtyeen, Mike Joycen ja Andy Rourken kanssa Moondog One -nimisen yhtyeen ja juontaa radio-ohjelmaa BBC Radio Manchester -kanavalla. Arthursilla on myös studio, ja hän asuu Manchesterissa vaimonsa Katen ja kahden lapsensa kanssa. == Diskografia == * Oasis – * Oasis – * Oasis – * Vinny Peculiar – * Vinny Peculiar – * Parlour Flames – Diskografian lähde: == Katso myös == * Luettelo Oasiksen kappaleista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arhursin Twitter- sivu Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan White (1972)

Alan "Whitey" White (s. 26. toukokuuta 1972 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka vuosina 1995 - 2004 toimi brittiläisen rock-yhtye Oasiksen rumpalina. Whitestä kertoo parhaiten lentävä lause: "Alan White - he's alright", häntä pidettiin yleisesti yhtyeen rauhallisimpana jäsenenä. Toisaalta hän tuli tunnetuksi laulaja Liam Gallagherin "virallisena" ryyppykaverina: kaksikosta käytettiin nimitystä Bert & Ernie lastenohjelma Sesame Streetin hahmojen mukaan. Alan White erosi yhtyeestä 2004, soitettuaan yhtyeessä yhdeksän vuotta. Noel Gallagher piti Whiteä yhtyeen musiikillisesti lahjakkaimpana jäsenenä; Whiten erosta Gallagher kommentoi seuraavaa: "Alan on paras rumpali jonka olen koskaan tavannut, mutta hänen yksityiselämänsä on täyttä kaaosta". Maaliskuussa 2007, Oasiksen jäsenet ostivat 348 000 punnalla Whiten ulos bändin Definitely Maybe Touring kiertueyhtiöstä. Oasiksesta lähdön jälkeen White on pitänyt matalaa profiilia ja esiintynyt vain kerran, vierailevana tähtenä lontoolaisella jazz klubilla. Alan Whiteä ei pidä sekoittaa Yes-yhtyeessä toimineeseen rumpalikaimaansa. Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tony McCarroll

Tony McCarroll (s. 14. heinäkuuta 1971 Manchester, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten yhtenä rockyhtye Oasiksen perustajajäsenistä ja yhtyeen alkuperäisenä rumpalina. McCaroll soitti yhtyeessä vuosina 1991–1995. Vuonna 1999 hän haastoi Oasiksen oikeuteen vaatien 18 miljoonaa puntaa erottamisestaan. Asia sovittiin kuitenkin ennen oikeutta. Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zak Starkey

Zak Starkey (s. 13. syyskuuta 1965 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka on soittanut rumpuja useissa eri rockyhtyeissä, muun muassa The Whossa ja Oasiksessa. == Elämä ja ura == Zak Starkeyn isä on The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr. Zak sai ensimmäisen aloittelijan rumpusetin isältään Ringo Starrilta, vaikka kerrotaan myös, että hän olisi saanut sen The Who -yhtyeen rumpali ja Starrin hyvältä ystävältä Keith Moonilta. Moon kuitenkin antoi Zakille hänen ensimmäisen ammattilaistason rumpusetin (Pictures of Lily -setti), jota Moon oli käyttänyt Whon levytyksissä. Moon oli Zakille merkittävä tukija Ringon ja Maureenin erottua ja Ringon muutettua Monacoon. Zak kiinnostui musiikista kahdeksanvuotiaana. Kymmenen vanhana hän alkoi opiskella itsekseen soittamaan rumpuja saatuaan vain yhden oppitunnin kuuluisalta isältään, joka tiettävästi ei olisi halunnut pojastaan muusikkoa. Vaikka Ringo ylistääkin poikansa taitoja ja lahjoja, hän sanoo ajatelleensa, että Zakista olisi tullut lakimies tai lääkäri eikä rumpali. 12-vuotiaana Zak alkoi jo esiintyä pubeissa yhtyeen kanssa. Teini-iässä Zak oli Next-yhtyeen rumpali. Lopulta hän sai töitä uudelleen kootussa The Spencer Davis Group -yhtyeessä. Vuonna 1985, hieman avioitumisensa jälkeen, Zak julkaisi musikaaliversion ”Wind in the Willows” Eddie Hardinin kanssa. 7. syyskuuta 1985 Zakille syntyi tytär, tehden hänen isästään Ringosta ensimmäisen Beatles- isoisän. Vuonna 1994 hän menetti traagisesti äitinsä, joka kuoli leukemiaan huolimatta luuydinsiirrosta, jossa Zak oli luovuttajana. Zak vakiinnutti asemansa haluttuna sessiomuusikona ja kyvykkäänä rumpalina. Vuonna 1996 Zak jätti Face-yhtyeensä toteuttaaksensa lapsuudenaikaisen unelmansa liittymällä The Who -yhtyeeseen. Hän on saanut erittäin hyvät arvostelut työstään The Who -yhtyeessä, etenkin Townshendiltä, Daltreyltä ja Entwistleltä, vahvasta ja omintakeisesta rumputyöskentelystään. Hän soittaa edelleen The Whon kanssa. Zak on jatkanut työtään myös muiden kokoonpanojen kanssa, kuten kiertäen Lightning Seedsin kanssa. Vuonna 2000 Zak oli perustajajäsen Johnny Marr & the Healers -yhtyeessä. Vuonna 2004 Zak liittyi Oasis-yhtyeen rumpaliksi. Hän oli mukana vuoden 2008 levyllä Dig Out Your Soul ennen kuin erosi yhtyeestä muiden sitoumustensa takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Oasiksen jäsenet Luokka:The Whon jäsenet Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puhallin

Puhallin tarkoittaa seuraavia asioita: * puhallin, ilman, hiekan tai vastaavien aineiden puhaltamiseen käytettävä laite **lehtipuhallin **kuumailmapuhallin * puhallin eli puhallinsoitin, tarkemmin **puupuhallin **vaskipuhallin *tuuletin.
Levitaatio

Levitaatio eli leijuminen on fysiikkaan liittyvä ilmiö, jossa esine leijuu ilmassa ilman mekaanista tukea. Magneettinen levitaatio tarkoittaa magnetismin avulla tapahtuvaa esineen levitaatiota. Magneettiseen levitaatioon perustuvat myös maglev-junat. == Katso myös == * Meissnerin ilmiö == Lähteet == Luokka:Magnetismi Luokka:Suprajohtavuus
Francesco Fareri

Francesco Fareri (s. 15. huhtikuuta 1978) on italialainen kitaristi, jonka soittotyyli on muodostunut lähes käsitteeksi kitaristien keskuudessa nopeutensa ja teknisen osaamisensa vuoksi. Hänen musiikkinsa keskittyy tilutukseen melodioiden sijaan. Fareri aloitti kitaran soiton 17-vuotiaana ystävänsä opetuksessa, mutta siirtyi puolen vuoden jälkeen itseopiskelijaksi. Hänellä on ollut vaikeuksia löytää samanlaisesta musiikista pitäviä ihmisiä ja hän soittaakin levyillään kaikki soittimet itse. Fareri mainitsee suurimmiksi vaikuttajikseen Al Di Meolan, Steve Vain, John Petruccin ja Michael Romeon. Fareri on saanut kohtaansa myös paljon arvostelua muusikoilta. Monien mielestä näin nopeasta soitosta puuttuu kitaransoiton tärkein asia, tunne. Myös ns. "nintendosäröä" (paljon säröä, jonka vuoksi nopeasti soitettuna yksittäiset äänet kuulostavat Nintendo -pelikoneen piippauksilta) on haukuttu. ==Soololevyt== * Suspension (2001) * Forbidden Dimension (2005) * Secrets Within (2007) * Mechanism Reloaded (2013) ==Opetusmateriaali== * Arpeggios (2002) * High Shred Techs (2003) * Intense Guitar Playing (2004) ==Vierailut== * Vitalij Kuprij: Forward and Beyond (2004) * Citriniti/Fabrizio Leo: Between the Music and Latitude (2005) * Cyril Lepizzera: Eternity (2005) * Pablo G. Soler: Higher (2006) * Virtual Mind: Shattered Silence (2011) * Takayoshi Ohmura: Devils in the Dark (2012) * Dragonhammer: The X Experiment (2013) * Enfarce: Superhero Diaries - Part I (2014) Luokka:Italialaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
GNU Lesser General Public License

GNU LGPL (GNU Lesser General Public License, aiemmin GNU Library General Public License) on GNU-projektin lisenssi, jonka tarkoituksena on tehdä kompromissi GPL:n ja yksinkertaisempien lisenssien (BSD, MIT jne.) välillä. Pääasiallinen eroavaisuus GPL:n ja LGPL:n välillä on se, että LGPL-ohjelmistot voidaan linkittää dynaamisesti yhteen ei-GPL-lisensoidun ohjelman osan kanssa. Tämä mahdollistaa sen, että esimerkiksi kaupallisten ohjelmistojen ei tarvitse julkaista lähdekoodia, vaikka ohjelma käyttäisikin LGPL-lisensoituja komponentteja. LGPL-lisensoitua ohjelmaa voi levittää myös GPL-lisenssin alla, mikä taas mahdollistaa LGPL-lisensoitujen komponenttien käytön myös GPL- ohjelmissa. LGPL on pääasiallisesti tarkoitettu ohjelmakirjastoja varten, mutta myös jotkin sovellusohjelmat on lisensoitu sillä. Muun muassa GNU C -kirjasto glibc on LGPL-lisensoitu. Lisenssin tekijä Richard Stallman on suositellut, että vapaiden ohjelmistojen kehittäjät käyttäisivät GPL-lisenssiä LGPL:n sijasta kirjastoissa, jotka sisältävät uutta toiminnallisuutta. http://www.gnu.org/licenses/why-not-lgpl.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LGPL-3.0 lisenssi * LGPL-2.1 lisenssi * LGPL-2.0 lisenssi Luokka:Vapaan ja avoimen lähdekoodin lisenssit Luokka:GNU Luokka:Vapaat ohjelmistot
Puheenjohtaja

Puheenjohtaja (lyhenne pj. tai puh.joht.) on henkilö, joka johtaa puhetta joko yhtiö- tai hallituksen kokouksessa tai muissa toimielimissä. Puheenjohtajan vahvan aseman vuoksi hän useimmiten myös johtaa kyseisen organisaation työskentelyä ja toimintaa. Lakisääteisissä monijäsenisissä viranomaisissa, kuten kuntien lautakunnissa, on puheenjohtaja. Vapaaehtoisuuteen pohjaavissa organisaatioissa eli yksityisissä yhteisöissä on sekä hallituksensa että muitakin toimielimiä, kuten toimikuntia ja jaostoja. Puheenjohtajat johtavat yhteisöjen hallituksia: osakeyhtiön tai osuuskunnan hallitusta, taikka yhdistyksen, puolueen, säätiön tai muun vastaavan järjestön hallitusta. Varapuheenjohtaja on henkilö, joka toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. Joissakin tapauksissa varapuheenjohtajia on useampia. Yleensä varapuheenjohtajaa ei valita virallisesti pienimuotoisissa kokoonpanoissa, vaan valitaan hallituksen muista jäsenistä kyseisen kokouksen ajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hallinto Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jumi

Jumi on erityisesti suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen käyttämä yliluonnollisten ilmiöiden, lähinnä panteistisen maailmanhengen nimitys. Suomen etäsukukielissä se tunnetaan myös nimityksellä Jumo. Muiden muassa marit viettävät vuosittain Jumolle omistettua juhlapäivää uhraten lihaa ja viljaa. Jumi aiheuttaa esimerkiksi eläimelle äkillisen taudin ampumalla näkymättömän nuolen. Arvoituksissa jumi on jokin, jolle on ominaista ehdoton paikallaanolo tai jota on mahdoton kiertää.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1680 Sanan etymologia lienee sama kuin sanalla jumala. Hyönteislaji tupajumi on saanut nimensä mahdollisesti jumista. Puuhun kaivautunut tupajumi aiheuttaa napsuvaa ääntä, jota pidettiin viestinä henkiolennoilta. == Juminkeko ja jumin kurikka == Suomalaisessa tarustossa esiintyvät Juminkeko ja Jumin kurikka, mutta näiden merkitys on jäänyt melko lailla arvoitukseksi. Joissakin tapauksissa niillä on viitattu tonttu- eli napakiviin. Vienankarjalaista kulttuuria edistämään on perustettu Juminkeko- säätiö. == Jumin häät == Jumin häät eli jumihäät olivat nuorison leikkihäät, joiden perinne tunnettiin lähinnä Pohjanmaalla ja jonkin verran Keski- Suomessa. Kustaa Vilkunan Vuotuisen ajantiedon (1950) mukaan jumihäiksi kutsuttiin nuorison tanssiaisia, joihin kuului yhdessä nukkuminen. Tanssiaisten jälkeen useat nuoret kävivät pareittain tanssipaikkana toimineen rakennuksen lattialle ja nukkuivat siinä koko yön. Vaatteita ei riisuttu, eikä liian lähelle toista ollut lupa mennä. Jos pari oli liian lähekkäin, menettivät he maineensa. Tämä siveä toimitus oli kuitenkin ihanne, joka joidenkin tietojen mukaan ei aina pitänyt. Asiakirjojen mukaan vuonna 1758 Muhoksen pitäjässä eräs tyttö olisi tullut raskaaksi jumin häissä ja tappanut lapsensa. Tyttö tuomittiin kuolemaan.Vilkuna 2007, s. 252–254. Jotkut paheksuivat jumin häitä ja väittivät, että niissä juotiin, syötiin ja tehtiin häpeää. Jotkut tutkijatkin ovat pitäneet jumin häitä hedelmällisyysriitteinä, joita järjestettiin alun alkaen, jotta olisi voitu harjoittaa luvallisesti esiaviollista seksiä sekä mahdollisesti testata morsiamen hedelmällisyys ennen häitä. Vilkuna kirjoittaa, että lätin kielessä jumis on tarkoittanut kaksoistähkää tai yleensä kahta yhteen kasvanutta, siis jumissa olevaa, asiaa. Vilkunan mukaan kyseessä voisi siis olla parin–kolmen vuosituhannen takainen kielikuva ja lainasana.Vilkuna 2007, s. 256–257. Jumin häitä on verrattu latvialaisten hedelmällisyyden jumalan Jumisin palvontaan, johon liittyi joidenkin käsitysten mukaan luvallista avioliiton ulkopuolista seksiä. Latvialaisten hedelmällisyysriittien ja suomalaisten jumin häiden yhteyttä ei kuitenkaan ole voitu osoittaa. Jumin häiden merkitys on jäänyt pitkälti tuntemattomaksi. Toisissa perinteissä hieman samantapaisissa leikkihäissä kerättiin nuorille köyhille tytöille rahaa (kuten oikeissa häissä uudelle parille), mutta jumin häihin rahan keruu ei ilmeisesti kuulunut. == Katso myös == * Jomali * Jumis == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalainen kansanperinne Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Puoluejohtaja

Puoluejohtaja on se henkilö, joka sekä muodollisesti että tosiasiallisesti johtaa poliittista puoluetta. Useimmiten puoluehallituksen puheenjohtajaa kutsutaan puolueen puheenjohtajaksi, ja tällöin lähinnä tämä on puoluejohtaja. Tosiasiallista johtajaa, joka ei ole muodollinen puoluejohtaja, kutsutaan harmaaksi eminenssiksi. Keulakuvaksi puolestaan kutsutaan muodollista johtajaa, joka ei tosiasiallisesti ole merkittävin johtaja puolueessaan. On tapauksia, joissa kollegiaalisen elimen puheenjohtaja on keulakuvan roolissa tai ei ollenkaan tarkoitettu toimimaan puolueen johtajana. Esimerkiksi kommunistisissa puolueissa ympäri maailmaa lähinnä pääsihteeri on mielletty puolueen johtajaksi. Joissakin puolueissa kollegiaalisten johtoelinten puheenjohtajuus on jaettu useammalle henkilölle. Mikäli puolue on mukana maan hallituksessa, sen puoluejohtaja on monesti myös ministerinä. == Suomessa == Suomessa puolueiden puoluejohtajina pidetään puolueiden hallitusten puheenjohtajia. Viimeaikaisen käytännön mukaan Suomessa suurimman eduskuntapuolueen puheenjohtaja on pääministeri, joskaan tämä ei ole mitenkään väistämätöntä. Aiemmin oli monia hallituksia, joissa johtavan puolueen merkittävä vanhempi vaikuttaja oli pääministeri ja puolueen puheenjohtaja oli jonain muuna ministerinä tai ilman ministeriasemaa. Lisäksi monissa hallituksissa pääministeri oli jostain pienemmästä hallituspuolueesta, jolloin suurin puolue piti hallussaan muita avainpaikkoja. Oikeusministeriön ylläpitämään puoluerekisteriin merkittyjen puolueiden puheenjohtajat olivat tammikuussa 2025 seuraavat: Puolue Puheenjohtaja Kansallinen Kokoomus Petteri Orpo Perussuomalaiset Riikka Purra Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Antti Lindtman Suomen Keskusta Antti Kaikkonen Vihreä liitto Sofia Virta Vasemmistoliitto Minja Koskela Suomen ruotsalainen kansanpuolue Anders Adlercreutz Suomen Kristillisdemokraatit Sari Essayah Liike Nyt Hjallis Harkimo Avoin puolue Thierry Botty van den Bruele Eläinoikeuspuolue Tatu Chanth Kristallipuolue Sanna Seesvalo Liberaalipuolue – Vapaus valita Lassi Kivinen Suomen Kommunistinen Puolue Liisa Taskinen Totuuspuolue Jaana Kavonius Valta kuuluu kansalle Antti Asikainen Vapauden liitto Ossi Tiihonen == Katso myös == *Puoluesihteeri == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolueet
Makedonian konflikti

Makedonian konfliktiksi kutsutaan vuoden 2001 aikana tapahtuneita aseellisia yhteenottoja Makedoniassa. Konflikti on osa Jugoslavian hajoamissotia, vaikka se puhkesi vuosia Makedonian itsenäistymisen jälkeen, vasta Kosovon sodan jälkimainingeissa. Konflikti albaanitaistelijoiden ja Makedonian hallituksen välillä maan pohjois- ja länsiosissa päättyi Naton rauhanturvaajien väliintuloon. Kapinalliset saivat tukea Naton hallitseman Kosovon albaaneilta ja Kosovon ja Serbian välisen demilitarisoidun alueen sisseiltä. Taistelut keskittyivät toiseksi suurimman kaupungin, Tetovon ympäristöön. Nato-joukot pysyivät maassa 18 kuukautta. Makedonia lupasi samalla antaa albaanivähemmistölle enemmän poliittisia ja kulttuurisia oikeuksia. Makedoniassa toimii NLA- National Liberation Army (Albaniaksi: Ushtria Çlirimtare Kombëtare -UÇK), tunnetaan myös nimellä Makedonian UÇK, jota ei pidä sekoittaa Kosovon UÇK:hon. NLA perustettiin vuoden 1999 syksyllä, perustajana oli Ali Ahmeti, KLA:n johtajan serkku. On ilmeistä, että NLA ja KLA sekä UCPMB toimivat yhteistyössä, vaikkei tätä ole tunnustettu. Monet NLA:n jäsenistä lienevät olleet mukana KLA:ssa. NLA toimi pitkään maan alla, kunnes aloitti toimintansa 2000–2001. NLA hyökkäsi maaliskuussa 2001 Tetovon läheisille kukkuloille halliten liikennettä Tetovosta Kosovoon. NLA:n väitettiin ajavan Suur-Albania-hanketta, jossa Albaniaan liitettäisiin esimerkiksi Kosovo ja Makedonian albaanialueet. Oman ilmoituksensa mukaan NLA taisteli vain Makedonian albaanialueiden suuremman itsemääräämisvapauden puolesta. NLA aloitti tulitauon heinäkuussa 2000, kun Makedonian hallituksen kanssa oli tehty Ohridin sopimus. Elokuussa Nato aloitti 3 500 miehen voimin hankkeen "Välttämätön sadonkorjuu", jolla se pyrki keräämään NLA:lta aseet. ==Lähteet== Luokka:Jugoslavian hajoamissodat
Benefaktiivi

Benefaktiivi on sijamuoto, joka ilmaisee hyötyjää. Suomen kielessä ei ole benefaktiivia, vaan sen sijaan käytetään akkusatiivia tai erilaisia adpositiorakenteita (eduksi, hyödyksi, hyväksi). Esimerkkejä: * Pekka auttoi vanhuksen autoon. * Wikipedia on kaikkien hyödyksi. ==Benefaktiivi eri kielissä== Benefaktiivi on muun muuassa baskissa ja ketšuassa. ===Baski=== Baskissa benefaktiivin pääte on -entzat. ===Ketšua=== Ketšuassa benefaktiivin pääte on -paq. Luokka:Sijamuodot
Amon Tobin

Amon Tobin (Amon Adonai Santos de Araújo Tobin; s. 7. helmikuuta 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen musiikintekijä, DJ ja tuottaja. Hänen lähinnä drum and bass -genreen luettava elektroninen musiikki yhdistelee eri tyylejä samplatusta jazzista trip hopiin. == Elämä ja ura == Amon Adonai Santos de Araujo Tobin syntyi Rio de Janeirossa, Brasiliassa. Tobin varttui Englannissa, missä hän kiinnostui musiikin eri tyyleistä, kuten jazzista ja hip hopista. Hän julkaisi neljä EP:tä sekä ensimmäisen albuminsa Adventures in Foam (1996) taiteilijanimellä Cujo, kunnes teki sopimuksen Ninja Tune -levy- yhtiön kanssa saman vuoden lopulla, ja alkoi käyttää levytyksissään omaa nimeään. Ninja Tune -levy-yhtiön alla hän on julkaissut neljä arvostettua täyspitkää albumia, yhden live-albumin sekä soundtrackin Ubisoftin julkaisemalle Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory -pelille. === Suomessa === Amon Tobin esiintyi Joensuun Ilosaarirockissa 17. heinäkuuta 2005. == Diskografia == * Adventures in Foam (1996; nimellä Cujo) * Bricolage (1997) * Permutation (1998) * Supermodified (2000) * Out from Out Where (2002) * Verbal Remixes & Collaborations (2003; EP-kokoelma) * Solid Steel Presents Amon Tobin: Recorded Live * Chaos Theory – The Soundtrack to Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory (2005) * Foley Room (2007) * ISAM (2011) * Fear in a Handful of Dust (2019) * Long Stories (2019) * How Do You Live (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Ninja Tune -levy- yhtiön artistisivu Luokka:Brasilialaiset DJ:t Luokka:Brasilialaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sobibórin tuhoamisleiri

thumb|Kartta Puolassa sijainneista tuhoamisleireistä Sobibór oli natsi-Saksan tuhoamisleiri Puolassa lähellä samannimistä kylää. Sinne tuotiin juutalaisia, neuvostoliittolaisia sotavankeja ja luultavasti myös romaneja. Kaiken kaikkiaan Sobibórissa surmattiin ainakin 250 000 ihmistä, ehkä jopa paljon enemmänNatsien Sobiborin kuolemanleirin kartta uusiksi arkeologien avulla Yle.fi, uutiset, viitattu 22.8.2012. Sobibórissa aloitettiin vankien tappaminen kaasukammioissa toukokuussa 1942. Kaasukammioissa tapetut olivat enimmäkseen juutalaisia. Kaasuna käytettiin panssarivaunun moottorin pakokaasusta saatua hiilimonoksidia. Sobibór oli toinen operaatio Reinhardin leireistä, jossa juutalaisten vankien onnistui nousta kapinaan. 14. lokakuuta 1943 leirin vastarintamiehet tappoivat 11 SS-miestä ja joukon ukrainalaissyntyisiä vartijoita. Noin puolet leirin 600 senhetkisestä vangista pääsi karkuun. Vangeista suurin osa saatiin kiinni, mutta noin 50 säilyi vapaina sodan loppuun.Sobibór Uprising Holocaust museum SS:n päällikkö Heinrich Himmler käski kapinan jälkeen sulkea ja hävittää leirin ja istuttaa puita sen paikalle. == Elokuvia Sobibórista == * Pako Sobiborista (Jack Gold, 1987) * Sobibór, 14 octobre 1943, 16 heures (2001) *Pako Sobiborista (Konstantin Habenski, 2018) == Lähteet == Luokka:Tuhoamisleirit Luokka:Puolan rakennukset ja rakennelmat
Nadine Gordimer

Nadine Gordimer (20. marraskuuta 1923 Springs, Gauteng, Etelä-Afrikan unioni – 13. heinäkuuta 2014 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1991 ja Booker-palkinto (kirjasta The Conservationist) vuonna 1974. Englantilaisen äidin ja latvianjuutalaisen isän lapsi kasvoi lähellä Johannesburgia Transvaalissa. Häntä ei kasvatettu juutalaiseksi, vaan hän kävi anglikaanista nunnien koulua silloin, kun voi – sydänvikansa takia hän oli paljon poissa koulusta, äitinsä kotiopetuksessa. Hän opiskeli myöhemmin vuoden Witwatersrandin yliopistossa mutta jätti opinnot kesken. Gordimer alkoi kirjoittaa yhdeksänvuotiaana ja julkaisi ensimmäisen esseensä paikallislehdessä 14-vuotiaana. Gordimerin kirjat käsittelevät moraalisia ja psykologisia jännitteitä, joita rotujen väliset suhteet luovat hänen kotimaassaan Etelä-Afrikassa. Hän julkaisi 14 romaania, 18 novellikokoelmaa, yhden näytelmän, 11 esseekokoelmaa ja kolme tietokirjaa. Ensimmäinen novellikokoelma Face to Face ilmestyi vuonna 1949, ensimmäinen romaani The Lying Days vuonna 1953. Gordimer vastusti apartheidia 1950-luvulta asti, mikä aiheutti aikoinaan Etelä-Afrikassa hänen kirjoilleen julkaisukieltoja. Mustien kansallisuusliikkeen noustessa Gordimer tunsi itsensä ulkopuoliseksi: valkoisista häntä erotti aatemaailma, mustat vieroksuivat häntä hänen ihonvärinsä takia. 1960- ja 1970-luvulla hän opetti useissa Yhdysvaltojen yliopistoissa. Gordimer oli kansainvälisen kirjailijaliiton, Pen-klubin, varapuheenjohtaja. ==Tuotantoa== * The Lying Days (1953) * Vieraat toisilleen (A World of Strangers 1958, suom. 1991) * Rakkaus kielletty (Occasion for Loving 1963, suom. 1965) * The Late Bourgeois World (1966) * A Guest of Honour (1970) * The Conservationist (1974) * Burgerin tytär (Burger's Daughter 1979, suom. 1980) * Palvelija ja herra (July's People 1981, suom. 1983) * Luonnonoikku (A Sport of Nature 1987) * Poikani tarina (My Son's Story 1990 suom. 1991) * Hyppy ja muita kertomuksia (Jump and Other Stories 1991, suom. 1992) * Ei seuraa matkalleni (None to Accompany Me 1994, suom. 1996) * The House Gun (1998) * The Pickup (2001) * Get a Life (2005) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Lyhyt elämäkerta ja teokset Contemporary Writers * Nadine Gordimerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Juutalaiset kirjailijat Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Eteläafrikkalaiset kirjailijat Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Booker-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hon'inbō Shūsaku

Hon'inbō Shūsaku (, 6. kesäkuuta 1829-10\. elokuuta 1862) oli japanilainen gon pelaaja, jota pidetään gon kultaisen kauden parhaana pelaajana. == Elämä == Shūsaku, syntyessään nimeltään Kuwabara Torajirō (), lähti kotoaan 8-vuotiaana ja liittyi Japanin go-kulttuurin keskeisimpään instituutioon, Hon'inbō- koulukuntaan. Shūsaku sai go-ammattilaisen shodan-diplomin vuonna 1840 ja seuraavina vuosina hänen luokituksensa nousi tasaisesti. Vuonna 1848 Shūsakusta tuli Hon'inbō-koulukunnan johtajan virallinen perillinen, jonka jälkeen hän edusti Hon'inbōta shōgunin linnapeleissä. Elämänsä aikana Shūsaku pelasi 19 linnapeliä. Hän voitti kaikki, mikä on ehdottomasti Japanin linnapelien historian (1626-1863) paras suoritus. Edossa vuonna 1862 puhjennut kolera-epidemia tarttui joihinkin Hon'inbō-koulukunnan jäseniin. Tauti tarttui myös sairastuneita hoitaneeseen Shūsakuun. Tartunta johti hänen aikaiseen kuolemaansa jo 33 vuoden iässä. == Korvat punerruttava siirto == Yksi gon historian kuuluisimmista peleistä pelattiin vuonna 1846, kun 17-vuotias Shūsaku (4 dan) kohtasi 50-vuotiaan Gennan Insekin (8 dan), Inoue-koulukunnan johtajan. Ensimmäisessä pelissä Shūsaku sai kaksi tasoituskiveä, mutta peli keskeytettiin, koska pelaajien välinen tasoero oli yliarvioitu. Toinen peli aloitettiin ilman tasoituskiviä; Shūsaku pelasi mustilla. Pelin alkuvaiheessa Gennan alkoi pelata aiemmin tuntematonta muunnelmaa taisha-jōsekista, joka sai Shūsakun tekemään virheen. Gennan pääsi johtoon ja pelin edetessä piti asemastaan kiinni. Tarina kertoo, että peliä seuranneet Gennanin oppilaat pitivät Gennanin voittoa selvänä, mutta muuan peliä seurannut lääkäri sanoi uskovansa Gennanin häviävän. Kun lääkäriltä tivattiin perustelua, hän totesi, ettei hän tiedä pelistä paljoa, mutta hän huomasi, kun keskipelissä erään Shūsakun siirron jälkeen Gennanin korvat välähtivät punaiseksi, joka oli merkki Gennanin täydellisestä yllättämisestä. Strategisesti loistava siirto muutti pelin tasapainoa ja lopulta Shūsaku voitti pelin kahdella pisteellä. Näin ”korvat punerruttava siirto” jäi gon historian kuuluisimmaksi yksittäiseksi siirroksi. Luokka:Gon pelaajat Luokka:Japanilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1862 kuolleet
Margo Uusorg

Margo Uusorg on virolainen juoksija, joka on eukonkannon viisinkertainen maailmanmestari. Uusorg on voittanut mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2003, 2005 sekä 2006. Vuoden 2006 mestaruus tuli Sandra Kullasta kantamalla. Margon veli Madis Uusorg on voittanut mestaruuden vuosina 2004 ja 2007. Margo Uusorg on siviiliammatiltaan autonkuljettaja. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset urheilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Aga

Aga tai AGA voi viitata seuraaviin: *Aga, kaupunki Japanissa *Aga, Amurin sivujoki Taka-Baikaliassa *AGA, Advanced Graphics Architecture, piirisarja (ks. Amiga) *AGA, ruotsalainen kaasuja valmistava yhtiö, joka on ollut vuodesta 2000 osa Linde-konsernia *Agha (joskus Aga), Osmanien valtakunnassa ja Persiassa käytetty arvonimi *AGA, Aktiengesellschaft für Automobilbau (1919-1928) * *AGA, Amerikan go-liitto, amerikkalainen järjestö.
Kansainvälinen Pen

PEN International on vuonna 1921 perustettu kansainvälinen kirjailijajärjestö, joka puolustaa sananvapautta ja edistää kirjallisuutta. PEN Internationaliin kuuluu 145 PEN-keskusta 104 maassa. PEN on poliittisesti sitoutumaton organisaatio, jolla on virallinen konsultaatioasema YK:ssa ja Unescossa. Alkujaan nimi PEN on lyhenne sanoista Poets, Essayists and Novelists (runoilijat, esseistit ja prosaistit), nykyään järjestöön kuuluu myös journalisteja, tutkijoita ja taiteilijoita. Peruskirjansa mukaisesti järjestön tavoitteena on edistää kansainvälistä yhteistyötä ja ymmärrystä eri maiden kirjailijoiden välillä ja korostaa kirjallisuuden keskeistä roolia maailman kulttuurin kehityksessä.PEN Charter PEN Internationalin perusti Lontoossa 1921 Catharine Amy Dawson Scott, ja ensimmäinen presidentti oli John Galsworthy. PENin varhaisia jäseniä olivat muun muassa Joseph Conrad, George Bernard Shaw ja H. G. Wells. Presidentteinä ovat toimineet muun muassa Alberto Moravia, Heinrich Böll, Arthur Miller, Mario Vargas Llosa ja György Konrád. Vuodesta 2015 PEN Internationalin presidenttinä on ollut yhdysvaltalais-meksikolainen kirjailija Jennifer Clement. Suomessa kansainväliseen PEN:iin kuuluvana kirjailijain kansallisena keskuksena Suomen PEN ylläpitää suhteita toisten maiden PEN-keskuksiin ja niiden jäseniin. PEN International järjestää vuosittain kongressin, johon osallistuu edustajia eri maiden PEN- keskuksista.PEN International Congress == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomen Pen * PEN International Luokka:Kirjallisuusseurat Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Sananvapaus
Ivan Heško

Ivan Tarasovytš Heško (; s. 19. elokuuta 1979, Tšernivtsin alue) on ukrainalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 1 500 metrin juoksu. Heško aloitti yleisurheilun harrastamisen 14-vuotiaana ja urheilee nykyään italialaisen seuran väreissä. Häntä on valmentanut Heorhi Myronjuk vuodesta 1992. Heško on viisinkertainen maansa mestari, pronssimitalisti vuoden 2003 Pariisin MM-kisoista ja hopeamitalisti vuoden 2004 Budapestin sisäratojen MM- kilpailuista 1500 metrillä. Vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaisissa Heško sijoittui 1500 metrillä viidenneksi. Vuoden 2005 EM-hallikisoissa Madridissa Heško voitti kultaa ajalla 3.36,70. Samana vuonna hän oli Helsingissä pidetyissä ulkoratojen MM-kisoissa neljäs. Vuoden 2006 Moskovan MM- hallikisoissa Heško voitti kultaa ajalla 3.42,08. Saman vuoden Göteborgin EM- kilpailuissa hän voitti hopeaa ajalla 3.39,50. Heškon oma ennätys päälajissaan on 3.30,33, joka on myös Ukrainan ennätys. == Lähteet == * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ukrainalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt