EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Logan Lerman

Logan Wade Lerman (s. 19. tammikuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa nimiroolistaan elokuvissa Percy Jackson: Salamavaras (2010) ja Percy Jackson: Hirviöidenmeri (2013). ==Elämä ja ura== Lerman syntyi Beverly Hillsissä, Kaliforniassa Larry Lermanille ja Lisa Goldmanille, joka on nykyään hänen managerinsa. Hänellä on kaksi sisarusta, Lindsey ja Lucas. Uskonnoltaan Lerman on juutalainen. Lerman on esiintynyt vuodesta 2000 lähtien lukuisissa elokuvissa, kuten Patriot (2000), John Grishamin maalattu talo (2003), Perhosvaikutus (2004), Huuhkajat (2006), Numero 23 (2007), Klo 15:10 lähtö Yumaan (2007), Meet Bill (2008), Gamer (2009), Tule omakseni (2009), Kolme muskettisoturia (2011), Elämäni seinäruusuna (2012), Noah ja Fury (2014). Vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa fantasiaelokuvassa Percy Jackson: Salamavaras Lerman pääsi ensimmäistä kertaa esiintymään pääroolissa. Lerman on saanut uransa aikana kolme Young Artist -palkintoa. ==Yksityiselämä== Lerman tutustui sarjassa Jack & Bobby näyttelijätoveriinsa Dean Collinsiin, jonka kanssa hän on pysynyt ystävinä. He tekivät vuosina 2006–2007 yhdessä YouTubeen lyhytelokuvia nimellä ”monkeynuts1069”,http://www.youtube.com/user/monkeynuts1069#p/u ja soittavat yhtyeessä nimeltä Indigo muusikko Daniel Pashmanin kanssa. Lerman soittaa muun muassa pianoa ja kitaraa.http://articles.latimes.com/2009/aug/20/entertainment/et-performance20 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Space Fury

Space Fury on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut kanadalainen tieteiselokuva. Sen on ohjannut Eli Necakov ja käsikirjoittanut Vincent Monton. Pääosaa esittää Michael Paré. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2000 kanadalaiset elokuvat Luokka:Tieteiselokuvat
Raija Kerppo

Raija Kerppo (s. 22. elokuuta 1961 Turku) on suomalainen pianotaiteilija. Hän on antanut monia soolokonsertteja sekä Suomessa että ulkomailla ja esiintynyt lukuisten sinfonia- ja kamariorkestereiden solistina. Tällä hetkellä hän toimii Järvenpään ja Tuusulan musiikkiopistoissa pianon opettajana. Kerppo aloitti pianonsoiton opiskelun Turun konservatoriossa ja jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa professori Erik T. Tawaststjernan oppilaana. Hän on täydentänyt opintojaan myös Martin Caninin johdolla New Yorkin Juilliard Schoolissa.Raija Kerppo (YLE:n esittely) Taiteilijanuransa ohella Kerppo toimii nykyisin Lahden ammattikorkeakoulun musiikin lehtorina. Kerppo on esiintynyt varsin usein viulutaiteilija Pekka Kuusiston ja hänen veljensä Jaakko Kuusiston kanssa. He ovat yhdessä soittaneet lukuisia resitaaleja niin Suomessa kuin ulkomailla, mm. Bergenissä, Lontoossa (Wigmore Hall), Pariisissa (Chatelet), Chicagon Ravinia-festivaaleilla ja Bremenissä. Kerppo on esiintynyt myös monissa sinfonia- ja kamarimusiikkilevytyksissä. Kamarimusiikkia Kerppo on levyttänyt muun muassa Kaija Saariketun ja Pekka Kuusiston kanssa. Turun kaupunginorkesterin kanssa levytetty Selim Palmgrenin viides pianokonsertto sai vuonna 1990 Yleisradion vuoden parhaan kotimaisen äänitteen palkinnon. Pekka Kuusiston kanssa vuonna 1997 levytetty Prokofjevin sonaatti nro 2 viululle ja pianolle oli myös kansainvälinen arvostelumenestys. Raija Kerppo (Kuopion kaupunginorkesterin esittely) Kerppo on ollut naimisissa pianisti Olli Mustosen kanssa. Hänen nykyinen puolisonsa on kontrabasisti Jukka Nuuttila.MTV3:n juttu vuodelta 2001Raija Kerppo (Värinää-festivaalin esittely) Hänellä on myös yksi lapsi. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Maj Lind -kilpailu, 1. palkinto 1986 * Pohjoismainen pianokilpailu, Nyborg, Tanska 1989, jaettu 1. palkinto 1989 * Yleisradion vuoden parhaan kotimaisen äänitteen palkinto vuonna 1990 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
21 grammaa

21 grammaa () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Alejandro González Iñárritu. Sen on käsikirjoittanut Guillermo Arriaga. Elokuvan pääosia esittävät Sean Penn, Benicio del Toro ja Naomi Watts. Se on toinen osa Iñárritun ja Arriagan ”kuolemantrilogiaa”, johon kuuluvat myös elokuvat Amores perros (2003) ja Babel (2006). 21 grammaa kertoo kohtalokkaan auto-onnettomuuden seurauksista, ja seuraa useita eri juonenpalasia esittäen ne epälineaarisessa järjestyksessä. 21 grammaa sai ensi-iltansa 26. joulukuuta 2003. Elokuva sai myönteisen vastaanoton ja se oli yksi vuoden 2003 parhaiten arvostelluista elokuvista. Se sai kaksi Oscar-ehdokkuutta parhaasta naispääosasta ja miessivuosasta. Lisäksi elokuva keräsi muun muassa neljä Bafta-ehdokkuutta ja kaksi SAG-ehdokkuutta. == Näyttelijät == == Vastaanotto == 21 grammaa sai hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 80% kriitikoista antoi sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 7,5 perustuen 178 arvosteluun. Vuoden 2004 Oscar-gaalassa Naomi Watts sai parhaan naispääosan ehdokkuuden ja Benicio del Toro oli ehdolla miessivuosan palkintoon. Lisäksi he saivat SAG-ehdokkuudet samoissa kategorioissa. 21 grammaa oli ehdolla viiteen Bafta-palkintoon parhaasta naispääosasta, leikkauksesta, alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja sekä del Toro että Sean Penn olivat ehdolla parhaasta miespääosasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * * * Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Alejandro González Iñárritun ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat itsemurhasta Luokka:Episodielokuvat
The Mist – usva

The Mist – usva () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva, jonka on ohjannut Frank Darabont. Elokuva joka pohjautuu Stephen Kingin pienoisromaaniin Usva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Thomas Jane, Marcia Gay Harden, Laurie Holden, Andre Braugher ja Toby Jones. == Juoni == Elokuvassa raju myrsky iskee pikkukaupunkiin Mainen osavaltiossa. Rajun myrskyn jälkeen koko kaupunki peittyy sumuun. Joukko ihmisiä jää loukkuun pieneen elintarvikemyymälään, mukanaan taiteilija David Drayton ja hänen viisivuotias poikansa Billy. Pian ihmiset huomaavat, että usvan varjoissa liikkuu verenhimoisia olioita toisesta ulottuvuudesta. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskauhuelokuvat Luokka:Post-apocalypse-elokuvat Luokka:Elokuvat hirviöistä Luokka:Frank Darabontin ohjaamat elokuvat Luokka:Stephen Kingin teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn- Mayerin elokuvat
Brian Martin

Brian Martin (s. 19. tammikuuta 1974 Stanford, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaskelkkailija. Martin aloitti uransa vuonna 1988, ja hän on kuulunut maajoukkueeseen vuodesta 1994 lähtien. Hän on menestynyt parhaiten parikilpailussa, missä hän on voittanut kaksi mitalia olympialaisissa ja peräti kahdeksan mitalia MM-kisoissa. Martin ei ole kuitenkaan voittanut yksissäkään arvokisoissa, vaan hän on joutunut tyytymään hopea- tai pronssimitaleihin. Martin on ollut Mark Grimmetten parina jo pitkään, ja he ovat voittaneet yhdessä suurimman osan mitaleistaan. == Aiheesta muualla == *Profiili FIL:n sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
George H. Steuart

George Hume Steuart (24. elokuuta 1828 – 22. marraskuuta 1903) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän palveli lähinnä Pohjois-Virginian armeijassa. Hänen lempinimensä oli "Marylandin Steuart", lähinnä siksi ettei häntä sekoitettaisi Jeb Stuartiin ja koska hän kannatti Marylandin eroamista Unionista. ==Lapsuus ja nuoruus== Steuart syntyi Baltimoressa. Hän meni West Pointiin ja valmistui 37. luokaltaan 1848, mistä tuli lukuisia tulevia sisällissodan upseereja. Steuart komennettiin 2. rakuunoihin, rykmenttiin joka palveli rajaseudulla ja taisteli intiaaneja vastaan. Hän otti aktiivisesti osaa Utahin sotaan 1857–1858. ==Sisällissota== Vaikka Maryland ei eronnut unionista, Steuart oli lojaali etelälle. Hän erosi kapteenin virastaan alkuvuonna 1861 ja meni etelävaltioiden armeijaan ratsuväenkapteeniksi. Hänestä tuli pian everstiluutnantti 1. Marylandin jalkaväkeen. Hän osallistui ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, jossa saavutti miestensä ihailun. Pian sen jälkeen hänet ylennettiin everstiksi ja hän sai rykmentin komennon. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi maaliskuussa 1862, ja hän komensi prikaatia Richard S. Ewellin divisioonassa Stonewall Jacksonin Shenandoahin laakson sotaretkellä. Hän haavoittui pahasti olkapäähän Cross Keysin taistelussa, minkä vuoksi hän oli toimintakyvytön toukokuuhun 1863. Kun Steuart palasi armeijaan Robert E. Lee antoi hänelle komennettavaksi prikaatin Edward Johnsonin divisioonasta. Gettysburgin sotaretkellä kesäkuussa 1863, kun hänen prikaatinsa meni Marylandiin, hänen sanottiin hypänneen hevosensa selästä, seisseen päällään ja suudelleen kotiosavaltionsa maaperää. Gettysburgin taistelussa Steuartin miehet yrittivät epäonnistuen useita kertoja saada haltuunsa Culpin kukkulan pohjoisvaltioiden joukoilta. Seuraavana vuonna hän osallistui Wildernessin taisteluun. Sitten hän joutui miltei koko prikaatinsa kanssa sotavangeiksi "muulinkenkä"-ulkonemassa Spotsylvanian taistelussa. Riidanhaluinen Steuart kieltäytyi puristamasta kättä sotaa edeltävän ystävänsä Winfield Scott Hancockin kanssa. Hänet lähetettiin sotavankina Charlestoniin Etelä-Carolinaan ja vangittiin myöhemmin Hilton Headiin. Steuart vapautui vankienvaihdossa myöhemmin kesällä 1864, ja hän palasi Pohjois-Virginian armeijaan. Hän komensi George Pickettin divisioonan prikaatia Petersburgin piirityksen aikana ja osallistui Five Forksin ja Sayler's Creekin taisteluihin ennen kuin antautui Appomattoxin käräjätalolla muun Pohjois-Virginian armeijan kanssa. ==Viimeiset vaiheet== Sodan jälkeen Steuart palasi Marylandiin, missä hän viljeli maata ja komensi Marylandin-divisioonaa Yhdistyneissä konfederaation veteraaneissa. Hän kuoli 75-vuotiaana South Riverissä Marylandissa. Hänet on haudattu Green Mountin hautausmaahan Baltimoreen. Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Kinski

Kinski on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Klaus Kinski (1926–1991), saksalainen näyttelijä *Nastassja Kinski (s. 1961), saksalainen näyttelijä, Klaus Kinskin tytär *Pola Kinski, saksalainen näyttelijä, Klaus Kinskin tytär *Nikolai Kinski, saksalainen näyttelijä, Klaus Kinskin poika
Ue

Ue tarkoittaa seuraavia: * Euroopan unioni, lyhenne useilla Euroopan unionin virallisilla kielillä UE, eurooppalaisten valtioiden muodostama taloudellinen ja poliittinen liitto * evankelisluterilainen uskonto, Suomen koululaitoksen oppiainelyhenne UE, oppiaine * * urbaani löytöretkeily, UE, englanninkielisestä ilmauksesta urban exploration, kaupungeissa sijaitsevien tilojen tutkimista * urheiluseura, UE, katalaaninkielisestä nimestä unió esportiva, monien jalkapalloseurojen nimen osa * uusiutuva energia, UEUusiutuvan energian lisäysmahdollisuudet vuoteen 2015Uusiutuva Energia (Jyväskylän yliopisto), uusiutuvista lähteistä saatava energia * ü, saksan kielessä myös ue, latinalainen kirjain. == Lähteet ==
Brandan Wright

Brandan Wright (s. 5. lokakuuta 1987) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Nashvillessä, Tennesseessä ja pelasi ennen ammattilaisuraansa Pohjois- Carolinan yliopistolla Chapel Hillissä. 2,08-metrinen Wright sai NBA- varauksensa vuonna 2007. Varauksen teki itse asiassa Charlotte Bobcats mutta pelaaja siirtyi pian Golden State Warriorsiin. Sittemmin hän on edustanut myös New Jersey Netsiä vuonna 2011, Dallas Mavericksia 2011–2014, Boston Celticsiä 2014–2015, Phoenix Sunsia 2015, Memphis Grizzliesiä 2015–2018 sekä Houston Rocketsia vuodesta 2018. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uy

Uy tarkoittaa seuraavia: * * .
Clayton Snyder

Clayton Travis Snyder (s. 9. syyskuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, Glenda Packin ja Steve Snyderin poikana. Hänellä on vanhemmat veljet Devin ja Doug. Snyderin tunnetuin rooli on Ethan Craft, jota hän on esittänyt televisiosarjassa Lizzie McGuire (2001–2004) ja elokuvassa Lizzie McGuire: Popstar (2003). Snyder valmistui Los Alamitos High Schoolista Kaliforniassa vuonna 2006 ja pääsi Pepperdinen yliopistoon. Hän pelaa vesipalloa. == Aiheesta muualla == * Snyder, Clayton Snyder, Clayton Snyder, Clayton Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Mynämäen vaakuna

Mynämäen kunnanvaakuna eli entinen Mietoisten kunnanvaakuna on Mynämäen kunnan tunnus. Sen on suunnitellut Gustaf von Numers. Vaakunan heraldinen selitys on ”punaisessa kentässä kolme kultaista sulkakynää paaluittain”, ja se on alun perin vahvistettu Mietoisten kunnanvaakunaksi 16. lokakuuta 1961. Vaakunan sulkakynät viittaavat Mynämäen kunnan mukaan pitäjän kolmeen suurmieheen, Daniel Jusleniukseen, Maunu II Tavastiin ja Augustin Ehrensvärdiin.Mynämäen kunta - Kuntainfo Suomen kunnallisvaakunat -teoksessa vaakuna-aiheeseen vaikuttaneeksi henkilöksi mainitaan kuitenkin vain Juslenius. Alkuperäinen Mynämäelle 24. maaliskuuta 1960 vahvistettu vaakuna oli Olof Erikssonin suunnittelema. Sen vaakunaselitys on ”hopeakentässä punainen kärki, jossa kultainen nouseva apilaristi”. Vaakuna sai aiheensa Mynämäen keskiaikaisesta kivikirkosta, jonka päätyä kärki ja apilaristi symboloivat. Vaakuna muuttui epäviralliseksi Mynämäen ja Mietoisten kuntaliitoksen astuttua voimaan 1. tammikuuta 2007, jolloin syntynyt kunta otti käyttöönsä Mynämäen nimen ja Mietoisten vaakunan. == Lähteet == Vaakuna Mynämäki Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat
Vg

Vg tarkoittaa seuraavia: * * Naantali, VG, latinankielisestä nimestä Vallis Gratiae, kaupunki Suomessa * Vappugospel, VG, kristillinen vapputapahtuma * Verdens Gang, VG, norjalainen päivälehti. * vitellogeniini, Vg, geeni ja sen tuottama proteiini * . ==Katso myös== Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: * VG-62, naantalilainen urheiluseura * VG Cats, sarjakuva * VG Airlines, toimintansa lopettanut belgialainen lentoyhtiö.
Streets of Fire – liekehtivät kadut

Streets of Fire – liekehtivät kadut (Streets of Fire) on vuonna 1984 ensi- iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka ohjasi Walter Hill, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Larry Grossin kanssa. Pääosassa esiintyivät Michael Paré, Diane Lane ja Willem Dafoe. ==Juoni== Erään konsertin aikana laulaja Ellen Aimin (Diane Lane) kidnappaa "The Bombers" moottoripyöräjengin johtaja Raven Shaddock (Willem Dafoe). Ellenin manageri ja poikaystävä Billy Fish (Rick Moranis) palkkaa Ellenin entisen poikaystävän ja sotilaan Tom Codyn (Michael Paré), joka on juuri saapunut kaupunkiin tapaamaan siskoaan Revaa (Deborah Van Valkenburgh). Elleniä pidetään eräässä yökerhossa, jossa "The Bombers" pitää naista omana huvitteluna. Cody ja Billy saavat avukseen naissotilaan McCoyn pelastus operaatiota varten. ==Näyttelijät== ==Lipputulot== Elokuva tuotti hieman yli kahdeksan miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, josta 5.6 miljoonaa dollaria tuotettiin YhdysvalloissaStreets of Fire The Numbers Viitattu 21.12.2011 . ==Palkinnot== ===Voitetut=== *Caixa de Catalunya **1984 Paras naisnäyttelijä: Amy Madigan *Kinema Junpo **1985 Paras vieraskielinen elokuva: Walter Hill ===Ehdokkuudet=== *Razzie-palkinto **1985 Huonoin naissivuosa: Diane Lane ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kutsuu elokuvaa väkivaltaiseksi ja komeaksi urbaaniksi seikkailuksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Jatko-osa== Elokuvasta julkaistiin vuonna 2008 Albert Pyunin ohjaama epävirallinen jatko- osa Road to Hell. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elokuvan arvostelu leffatykissä Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Walter Hillin ohjaamat elokuvat Luokka:Walter Hillin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Sol-Feace

Sol-Feace (myös nimellä Sol-Deace) on Wolf Teamin kehittämä ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 Sharp X68000:lle. Vuonna 1991 se julkaistiin myös Sega Mega-CD:lle ja vuonna 1992 Sega Mega Drivelle. Pelin musiikista vastasi Motoi Sakuraba. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1990 videopelit Luokka:Sharp X68000 -pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit
Leena Kirstinä

Maria Leena Kirstinä (o.s. Horppu; s. 16. toukokuuta 1944 Valkeala) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja suomentaja. Hänen tutkimusalansa on suomalainen nykyproosa, ja hän on Jyväskylän yliopiston kirjallisuuden professori emerita.Ahola, Suvi: Leenä Kirstinän elämäkerta Kirsi Kunnaksesta imee mukaansa. Helsingin Sanomat. Viitattu 30.7.2015 (Vain tilaajille) Hän oli Eino Leinon palkinnon palkintolautakunnassa vuosina 1996 ja 1999. (Archive.org) Kirstinä on ollut myös ylioppilastutkintolautakunnan jäsen. (Web Archive) Leena Kirstinä avioitui Väinö Kirstinän kanssa vuonna 1966, ja heille syntyi tytär. Väinö Kirstinä kuoli vuonna 2007. (Archive.org) == Teokset == ===Kirjoittajana=== * * * * * * * * * * * * * * === Toimitteita === * * * * * * * === Suomennoksia === * * * * * * * * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ian McDonald (kirjailija)

Ian McDonald (s. 1960) on englantilaissyntyinen, Pohjois-Irlannissa kasvanut kirjailija. Hän asuu Belfastissa vaimonsa kanssa. == Suomennetut novellit == * ”Saapuu sateentekijä” (1989). Tähtivaeltaja 2/1997. * ”Atomic Avenue” (1990). Tähtivaeltaja 3/1994. == Teokset englanniksi == * Desolation Road (1988) * Empire Dreams (1988) * Out on Blue Six (1989) * King of Morning, Queen of Day (1991) * Hearts, Hands and Voices (1992, US: The Broken Land) * Speaking in Tongues (1992) * Kling Klang Klatch (1992) * Scissors Cut Paper Wrap Stone (1994) * Necroville (1994, US: Terminal Café) * Chaga (1995, US: Evolution's Shore) * Sacrifice of Fools (1996) * Kirinya (1998) * Tendeléo's Story (2000) * Ares Express (2001) * River of Gods (2004) * The Djinn's Wife (2006) * Brasyl (2007) * Cyberabad Days (2009) * The Dervish House (2010) * Planesrunner (2012) == Lähteitä == * Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004. == Aiheesta muualla == * * Miina Supinen: Maagista scifiä . Kirjastolehti 2.10.1997. * Vesa Lehtinen: Kivi-paperi-sakset. Aikakone 11.1.2000. Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buzz! Hollywood Leffavisa

Buzz! Hollywood Leffavisa (Buzz!: The Hollywood Quiz) on elokuvatietokilpailu, joka painottuu Hollywood -kysymyksiin. Peli sisältää myös muutamia Suomeen liittyviä kysymyksiä. Pelistä löytyy yli 100 elokuvaklippiä, sekä paljon kuvia, ääninäytteitä ja elokuvasiteerauksia. Peli julkaistiin marraskuussa 2007. == Pelitilat ja kierrokset == Moninpeli * Hollywoodin tähdet * Nopein sormi * Faktaa vai fiktiota * Oikea järjestys * Piirakkasota * Jättipotti * Liipaisinsormi * Lähtölaskenta Yksinpeli * Ajankeräys * Piinapenkki Hollywood Leffavisa Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit
Preservation Act 2

Preservation Act 2 on The Kinksin konsepti- ja tupla-albumi vuodelta 1974. Se on jatkoa edellisvuonna julkaistulle Preservation Act 1 -albumille. CD- versioissa kaikki kappaleet sisältyvät yhdelle levylle. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut, sovittanut ja tuottanut Raymond Douglas Davies. *Jousisovitus kappaleissa "Artificial Man" ja "Nobody Gives" Stanley Mayers. ===LP 1=== A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # ===LP 2=== A-puoli # # # # B-puoli # * # # # # # ===CD-version bonusmateriaali=== # * # ==Kokoonpano== *Ray Davies – kitara, laulu *Dave Davies – soolokitara, laulu *Mick Avory – rummut *John Dalton – bassokitara *John Gosling – kosketinsoittimet *Alan Holmes – baritonisaksofoni, klarinetti *Laurie Brown – trumpetti, huilu, tenorisaksofoni *John Beecham – pasuuna, tuuba *Marianne Price – laulu kappaleissa ”Scrapheap City” ja ”Nothing Lasts Forever”, taustalaulu *Lee Pavey, Sue Brown, Krysia Kocjan, Pamela Travis – taustalaulu ==Lähteet== ===Viitteet=== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Rock-oopperat
Persoonapronomini

Persoonapronominit ovat pronomineja, jotka viittaavat johonkin henkilöön tai ryhmään henkilöitä. Suomen kielen persoonapronominit ovat yksikössä minä, sinä, hän ja monikossa me, te ja he. ==Suomen kielessä== Suomen murteissa ja puhekielessä on persoonapronomineista erilaisia variaatioita: Minä ja sinä voivat olla mä ja sä, mää ja sää, mnää ja snää, mie ja sie tai miä ja siä puhujan kotiseudusta riippuen. Me ja te voivat olla myö ja työ. Hän ja he korvataan joskus demonstratiivipronomineilla se ja ne. Indoeurooppalaisista kielistä poiketen suomessa ja muissa uralilaisissa kielissä yksikön kolmannen persoonan pronomini ei määräydy sukupuolen mukaan. Esim. ruotsin han (miehestä), hon (naisesta) ja hen (sukupuolineutraali) suomennetaan sanalla hän (tai murteellisesti ja puhekielisesti sanalla se). Esimerkiksi englannin kielessä persoonapronomineja käytetään laajemmin kuin suomessa, muun muassa joistakin esineistä ja eläimistä. Persoonapronominien käyttö ei suomenkaan kielessä ole täysin rajattu ihmisiin, vaan niitä käytetään myös esimerkiksi jumalolennoista uskonnollisessa kielessä. ===Persoonapronominien käyttö=== Monissa kielissä persoonapronomini vaikuttaa predikaatin muotoon. Esimerkiksi suomen, venäjän ja italian kielissä subjektina oleva ensimmäisen tai toisen persoonan persoonapronomini voidaan jättää pois, jolloin pelkkä pronominin muoto kertoo mihin persoonaan viitataan. Esimerkiksi suomessa voidaan kirjoittaa ja sanoa persoonapronominia käyttäen minä ripustan, mutta myös ilman persoonapronominia ripustan. Suomen murteissa ja puhekielessä pronomini kuitenkin on yleensä mukana. Pronomini me viittaa joukkoon, johon puhuja kuuluu. Puhuttelun kohde ei välttämättä kuulu tähän joukkoon.. Monarkkien kielenkäytössä se voi olla synonyymi minä -pronominille. Esimerkiksi Suomen rikoslaki alkaa seuraavasti: :Me Aleksander Kolmas, Jumalan Armosta, koko Venäjänmaan Keisari ja Itsevaltias, Puolanmaan Zsaari, Suomen Suuriruhtinas, y.m., y.m., y.m. Teemme tiettäväksi: Suomenmaan Valtiosäätyjen alamaisesta esityksestä tahdomme Me täten armosta vahvistaa seuraavan rikoslain Suomen Suuriruhtinaanmaalle, jonka voimaanpanemisesta, niinkuin myöskin rangaistusten täytäntöönpanosta erityinen asetus annetaan: Pronomini te viittaa tiettyyn joukkoon, johon puhuteltava kuuluu, vaikka joukko itse ei olisi läsnä. Sitä käytetään myös teitittelyssä sinä-pronominin sijasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kielioppi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Pronominit
Judy Allen

Judy Allen on palkittu brittiläinen kirjailija. Hän syntyi Old Sarumissa, lähettä Stonehengeä. Allenin isä kuoli hänen ollessaan 4-vuotias, jonka jälkeen hän muutti äitinsä kanssa isovanhempiensa luo. Ennen kokopäiväistä kirjailijauraa hän työskenteli kaupassa ja sihteerinä, myöhemmin kustannusalalla. Judy Allen on kirjoittanut erityisesti lapsille ja nuorille. Hän on tunnettu kaunokirjallisuudesta, mutta hän kirjoittaa myös tietokirjoja. Judy Allenin kirja Awaiting Developments palkittiin vuonna 1988 Whitbread Awardsin lastenkirjapalkinnolla. Palkinnon nimi muuttui vuonna 2006 Costa Book Awardsiksi. == Suomennetut teokset == * Fantasiatieto: Keijuista lohikäärmeisiin, velhoista vampyyreihin (2005) * Yliluonnollista: Outoja ilmiöitä, uskomuksia ja tapahtumia (2006) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Vesa Sisättö: Fantasiatieto. Helsingin Sanomat 14.12.2006. Luokka:Brittiläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Lino Aldani

Lino Aldani (29. maaliskuuta 1926 - 31\. tammikuuta 2009) oli italialainen tieteiskirjailija. Hän toimi World Science Fiction Associationin Italian jaoston puheenjohtajana ja useiden science fiction -lehtien päätoimittajana. Häneltä on suomennettu romaani Jääristi (1989) sekä joukko novelleja sf- lehdissä. == Suomennetut teokset == * === Novellit === * ”Integraaliteknokratia” (1961). Portti 3/1988. * ”Kraken” (1961). Portti 2/1996. * ”Hyvää yötä, Sofia” (1963). Portti 4/1990. * ”Roomalainen sunnuntai” (1967). Portti 1/1988. * ”Joen toisella puolen”. Aikakone 2/1988. * ”Quo vadis Francisco?”. Portti 3/1991. == Kirjallisuutta == * Science fiction. Toimittaneet Juhani Hinkkanen ja Kai Ekholm. Kirjastopalvelu, 1990. == Aiheesta muualla == * Tommi Aitio: Avaruusoopperaa ja fantasiaa Helsingin Sanomat 25.7.1996. Luokka:Italialaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Toivo elää

Toivo elää () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Forest Whitaker ja käsikirjoitti Steven Rogers. Pääosassa esiintyivät Sandra Bullock, Harry Connick Jr. ja Gena Rowlands. Elokuvan näyttelijöistä Mae Whitman palkittiin Young Artist -palkinnolla parhaana alle 10-vuotiaana elokuvanäyttelijänä. == Juoni == Birdee Pruittilla (Sandra Bullock) on elämä jota monet ihmiset kadehtisivat, mutta kun hänen paras ystävätär paljastaa pitkään jatkuneen seksisuhteen Birdeen aviomieheen Billiin (Michael Paré). Shokeerattu Birdee pakkaa kamppeensa ja matkaa tyttärensä Bernicen (Mae Whitman) kanssa synnyinkaupunkiinsa boheemisen äitinsä (Gena Rowlands) luokse. Kaupunkinsa entisenä kauneuskuningattarena ja suosittuna huutosakin johtajana Birdeellä on kestämistä katkerien lapsuuskaverien kipakoissa kommenteissa. Edes töitä ei tahdo löytyä Birdeelle, jolta koulutus on jäänyt väliin. Lisäksi täytettyjä elukoita keräilevä äiti koettaa tyrkyttää hänelle junttimaista, mutta komeaa naapurin timpuria Justinia (Harry Connick Jr.), jota Birdee ei kerta kaikkiaan voi sietää. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Ruutuvihko

Ruutuvihko on julkinen taideteos Oulun Laanilan kaupunginosassa Laanilan yläasteen ja lukion julkisivussa. Teoksen on tehnyt taidemaalari ja taidegraafikko Veikko Törmänen vuonna 2002 ja se on mitoiltaan 450 × 450 × 20 cm. Teoksen materiaaleina on käytetty betonia, silikaattimaalia ja happoteräsverkkoa ja sen toteutuksessa on yhdistetty erilaisia tekniikoita ja muotoja. Teos sijoittuu valkoiseen neliönmuotoiseen seinäelementtiin ympyrän muotoon. Valkoisen seinäelementin päällä olevasta pinnasta nousee teräslankaverkko ja teräslankaverkon alle on maalattu perusväreistä rakentuva ruudukko. Eri kulmista ja etäisyyksiltä katsottuna väriruudut ja teräslankaverkko leikkaavat toisiaan eri tavoilla. Teos reagoi myös voimakkaasti valaistuksen muutoksiin, ja valojen ja varjojen muutoksien ansiosta se on päivän jokaisena hetkenä ja eri näkökulmista katsottuna erilainen. Taiteilija on itse todennut teoksestaan: ”Jokaisella nuorella on oma yksilöllinen lähtöruutunsa, josta hän ponnistaa elämään. Toisaalta vihko on oppilaille myös tärkeä työskentelyväline, jota he käyttävät lähes päivittäin. Teos on olemukseltaan optimistinen ja väreiltään pirteän iloinen, ja sen on tarkoitus tuoda virtaa ankeaankin päivään.” Teos sijaitsee osoitteessa Hintantie 66. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oulun taidemuseo - Julkiset ulkoveistokset: Ruutuvihko * Ruutuvihko Prosenttitaide Oulussa -sivustolla Luokka:Oulun patsaat ja veistokset Luokka:Laanila
Max Barry

Max Barry (s. 18. maaliskuuta 1973) on australialainen kirjailija. Hän asuu Melbournessa vaimonsa ja tyttärensä kanssa, ja työskenteli Hewlett-Packardilla ennen ryhtymistään kirjailijaksi. Globalisaatiota arvostelevan kirjansa Jennifer Valtiovalta (eng. Jennifer Government) pohjalta Barry laati internetiin Jennifer Government: NationStates-nimisen valtiosimulaation, jossa voi luoda oman valtion. == Tuotanto == * Syrup (1999) * Jennifer Valtiovalta (2003) * Company (2006) * Machine Man (2011) == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu. * NationStates. * Tommi Aitio: Jennifer Valtiovalta. Helsingin Sanomat 19.2.2005. Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Australialaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maa (Aikakoneen albumi)

__NOTOC__ Maa on Aikakoneen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. lokakuuta 1998 levymerkillä BMG Finland.Discogs: Aikakone – Maa Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle seitsemän.Musiikkituottajat: Aikakone – Maa Albumilta julkaistu single ”Anna mun bailaa” debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, jolla se vietti yhteensä 8 viikkoa.Musiikkituottajat: Anna mun bailaa == Vastaanotto == Soundin Mika Junna antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan yhtyeen siihenastisista ehein ja harkituin kokonaisuus. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Aikakoneen albumit
Diary of Dreams

Diary of Dreams on saksalainen darkwavea soittava yhtye. Yhtyeen perustaja ja johtohahmona toimiva Adrian Hates on tuottanut suurimman osan yhtyeen albumeista itse. Hän käyttää kokonaista bändiä lähinnä kiertueilla. == Historia == Adrian Hates oli alun perin klassisen koulutuksen saanut pianisti ja kitaristi, ja toimi Garden of Delight -yhtyeen basistina. Hän aloitti Diary of Dreams -projektinsa 1980-luvun loppupuolella. Hän nimesi yhtyeen aiemmin tekemänsä samannimisen kitarasävellyksen mukaan. Ensimmäinen albumi, 'Cholymelan', ilmestyi 1994 Dion Fortune-levymerkiltä. Levyn saavuttaman menestyksen myötä Adrian perusti oman levymerkkinsä Accession Recordsin, ja julkaisi sen kautta monia albumeita vuosien saatossa. Tämä auttoi vakaan kuulijakunnan saavuttamisessa. Toinen albumi 'End of Flowers' julkaistiin 1996, ja se jatkoi debyyttilevyn darkwave-tyylistä äänimaisemaa. 'Bird Without Wings' ilmestyi seuraavana vuonna, tätä seurasi kokeellisempi 'Psychoma?' vuonna 1998. 1999 julkaistiin ensimmäinen kokoelmalevy 'Moments of Bloom', joka sisälsi kaikilta aiemmilta albumeilta 2 uudelleenmiksattua versiota. Seuraavat kaksi levyä, 'One of 18 Angels' ja 'Freak Perfume' (sekä EP 'PaniK Manifesto') käyttivät aiempaa enemmän elektronisia rytmejä, ja toivat yhtyeelle laajempaa tuntemusta kerättyään soittoaikaa medioissa. Vuoden 2004 julkaisu 'Nigredo' oli uskollisempi ensimmäisten levyjen tyylille, mutta sisälsi silti uudempia dance-tyylisiä vaikutteita. Nigredon kappaleet julkaistiin myöhemmin liveversioina CD:llä 'aLive' ja DVD:llä 'Nine In Numbers'. Vuonna 2007 ilmestyi 'Nekrolog 43'. Se oli tyyliltään aiempia julkaisuja laaja-alaisempi. Uusin Diary of Dreamsin albumi '(Elegies in Darkness)' julkaistiin 2014. == Diskografia == === Albumit === * Cholymelan (1994) – uudelleenjulkaistiin 1991 neljän bonusraidan kanssa * End of Flowers (1996) * Bird Without Wings (1997) * Psychoma (1998) * Moments of Bloom (1999) * One of 18 Angels (2000) * Freak Perfume (2002) * Dream Collector (2003) (julkaistiin aluksi vain Etelä-Afrikassa, julkaistiin myöhemmin laajemmalti) * Nigredo (2004) * Alive (2005) – live-albumi * Nekrolog 43 (2007) * (if) (2009) * Elegies In Darkness (2014) * Grau im Licht (2015) * Hell in Eden (2017) === Singlet ja EP:t=== * O' Brother Sleep (2001) * AmoK (2002) * PaniK Manifesto (2002) – EP/mini-albumi * Giftraum (2004) * Menschfeind (2005) – EP/mini- albumi * The Plague (2007) * King of Nowhere (2009) * Echo in Me (2011) === DVD:t=== * Nine in Numbers (2006) == Aiheesta muualla == * Diary of Dreamsin kotisivut * Diary of Dreams @ MySpace * Puolalainen fanisivusto Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Kangashäkki

Kangashäkki on kylä Uuraisten kunnassa, Keski-Suomessa. Kangashäkissä on noin 870 asukasta. Kangashäkin postinumero on 41290. Kangashäkki on Uuraisten kunnan itäisin kylä ja rajoittuu idässä valtatiehen 4. Kangashäkin naapurikylät ovat Äänekoskella sijaitsevat Honkola (pohjoisessa) ja Koivistonkylä (idässä) ja Laukaan puolella Vehniä (etelässä). Kangashäkin osia ovat muun muassa Kangashäkki, Savimaa, Visala, Rantala, Vellilä, Hirvaskylä ja Puntavuori. ==Sijainti ja etäisyydet== Kangashäkki on Uuraisten kunnan itäisin kyläkunta ja on siten Uuraisten, Äänekosken ja Laukaan rajalla. Kangashäkistä on matkaa Uuraisten kirkonkylälle noin 15 kilometriä, Äänekoskelle 10 km, Jyväskylän lentoasemalle 13 km ja Jyväskylään 30 km. Helsinkiin ja Ouluun matkaa kertyy kumpaankin noin 300 km. ==Kulkuyhteydet== Kulkuyhteydet joukkoliikenteellä ovat hyvät, johtuen sijainnista nelostien varrella. Valtatien Hirvaskankaan liittymän pysäkiltä pääsee Jyväskylään ja Äänekoskelle arkena ja sunnuntaina noin 20 kertaa päivässä, Jyväskylän lentoasemalle noin 5 kertaa päivässä, Suolahteen 3 kertaa päivässä, Uuraisille (kirkonkylälle) 2 kertaa päivässä ja Haapamäelle kerran päivässä. Lisäksi yhteyksiä Helsinkiin ja Ouluun on useita kertoja päivässä ja Rovaniemelle kerran päivässä. Liikenteen hoitaa pääasiassa Jyväskylän liikenne, Keski-Suomen liikenne, Pohjolan matka ja Eskelisen Lapin linjat. ==Palvelut== Kangashäkissä palvelee päiväkoti sekä Hirvasen koulu, joka kattaa esiopetuksen ja luokat 1–6. Yläasteen opiskelijat kuljetetaan yhtenäiskouluun Uuraisten koulukeskukseen Uuraisten kirkonkylälle. Kylällä on Parma-betonitehdas. Siellä sijaitsee myös huutokauppias Aki Palsanmäen ja hänen Heli-vaimonsa huutokauppakamari. ==Väestö== Kangashäkin väestö on nuorta, sillä asukkaiden keski-ikä oli vuonna 2023 31 vuotta. Ylen keräämän tilaston mukaan Suomessa oli vuonna 2023 vain yhdeksän postinumeroaluetta, joissa keski-ikä on Kangashäkkiä alhaisempi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jyväskylän seutu - asuinaluekuvaukset - Kangashäkki ja Hirvasen alue * Kangashäkin kylä Luokka:Uuraisten kylät
Iltasatu

thumb|Isä lukemassa iltasatua. Iltasatu on illalla luettavaa tekstiä. Useimmiten sanaa käytetään lapsille ennen nukkumaan menoa ääneen luetusta tai kerrotusta sadusta tai tarinasta. Iltasatu saattaa olla jatkokertomus, joka jatkuu seuraavana iltana. Iltasadun tarkoituksena on usein rauhoittaa lapsi valmiiksi nukahtamaan. Arabialaisen Tuhannen ja yhden yön satujen kehyskertomuksessa tarinat ovat iltasadun kaltaisia. == Aiheesta muualla == * Iltasatuja e-kirjoina Iltasatu-verkkopalvelussa. Luokka:Sadut Luokka:Kansanperinne
John Brunner

John Killian Houston Brunner (24. syyskuuta 1934 – 26. elokuuta 1995) oli brittiläinen tieteiskirjailija. Parantaja (1964) on novelleihin pohjautuva romaani, jota Brunner piti ensimmäisenä tärkeänä teoksenaan. Brunner on voittanut Hugo- ja BSFA-palkinnot ylikansoitusta käsittelevällä teoksellaan Stand on Zanzibar (1968). == Osittainen bibliografia == * * === Suomennetut novellit === * ”Upporikkaat” (1963), teoksessa Top Science Fiction 1, 1990. * ”Viimeinen yksinäinen” (1964) Tähtivaeltaja 2/1989. * ”Mahdollisuudet tasan” (1965). Aikakone 4/1988. * ”Muinaiset jumalat” (1979), teoksessa Shoredanin kellot, 1992. * ”Kuoleman kasvot” (1979), teoksessa Varkaiden maailma, 1992. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Juhani Hinkkanen: ”John Brunner Again”. Tähtivaeltaja 2/1989. * John Brunnerin kunniavieraspuhe Finncon 89:ssä. Tähtivaeltaja 2/1989. * Science fiction. Toimittaneet Juhani Hinkkanen ja Kai Ekholm. Kirjastopalvelu, 1990. * Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004. == Aiheesta muualla == * * Harri Haarikko: Parantaja. Aikakone 3/1989. Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat Luokka:Hugo-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Kirri

Kirri on kaupunginosa Jyväskylässä valtatie 4:n länsipuolella. Se kuuluu Palokka-Puuppolan suuralueeseen. Alue käsittää omakotialueen lisäksi kaupallisen alueen, jossa toimii mm. kalusteliikkeitä, kiinteistöyhtiöitä, kodintekniikkaliike, yksityinen musiikkikoulu, vuokravarastoja, pakettiautovuokraamo, kirpputoreja, huoltoasema ja pizzeria. Kirrissä oli 958 asukasta vuoden 2007 lopussa.Jyväskylän kaupunkirakennepalvelut. Tallennettu 11.1.2014. == Kuvia == Tiedosto:Koppalantie, Jyväskylä.jpg|Taloja Koppalantiellä. Tiedosto:Kirri.JPG|Ostoskeskus Kirrissä. Tiedosto:Kirrinkuja, Jyväskylä.jpg|Kirrinkujaa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kirrin verkkosivut Luokka:Jyväskylän maalaiskunta Luokka:Palokka-Puuppola Luokka:Jyväskylän kaupunginosat
Anne Kyllönen

Anne Marjut Sofia Kyllönen (s. 24. toukokuuta 1959 Kuhmo) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän voitti ulkoradoilla viisiottelussa ja seitsenottelussa viisi Suomen mestaruutta ja myös kaksi pituushypyn mestaruutta. Seuratasolla hän edusti Sotkamon Jymyä. ==Saavutukset== *Seitsenottelu **13. sija yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1983 **17. sija yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982 **Suomen mestari: 1981, 1982, 1983 *Viisiottelu **Suomen mestari: 1979, 1980 **SM-pronssi: 1978 *Pituushyppy **Suomen mestari: 1982, 1983 **SM-hopea: 1981 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susann Sundkvist

Gunnevi Monica Susanne ”Susann” Sundkvist (s. 8. joulukuuta 1957 Luoto) on suomalainen korkeushyppääjä. Sundkvist voitti korkeushypyssä ulkoradoilla kuusi peräkkäistä Suomen mestaruutta. Hänen ennätyksensä on 187 cm vuodelta 1976. Sundkvist paransi kuusi kertaa Suomen ennätystä vuosina 1974–1976 (175–187 cm). Seuratasolla hän edusti pietarsaarelaista Idrottsföreningen Drottia ja Kokkolan Veikkoja. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa 1975 tuloksella 186. Valmentajana hänellä toimi Göran Brunell. Sundkvist on nuorin korkeushypyn Suomen mestaruuden voittanut urheilija. Vuoden 1973 mestaruus tuli 15 vuoden, 8 kuukauden ja 2 päivän ikäisenä. Voittaessaan pronssia vuonna 1972 hän oli tuolloin kautta aikojen nuorin Kalevan kisojen mitalisti (14 v, 8 kk, 4 pv). Tämän ennätyksen rikkoi Anna-Leena Manninen vuonna 1974. Sundkvist on edelleen nuorin korkeushypyn SM- mitalisti. Uransa jälkeen yleisurheilussa hän on ollut mukana SUL:n tyttöprojektin puitteissa ja ollut sen jälkeen erilaisissa maajoukkuetta avustavissa tehtävissä. Nykyisessä kotikaupungissaan Turussa valmentaa nuoria hyppääjiä. ==Saavutukset== *Korkeushyppy **12. sija kesäolympialaisissa 1976 **Suomen mestari: 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978 **SM-pronssi: 1972 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustahuppulepinkäinen

Mustahuppulepinkäinen (Malaconotus alius) on erittäin uhanalainen Uluguru- vuorilla Tansaniassa elävä varpuslintu. Mustahuppulepinkäinen on kooltaan noin 22–24 cm. Lajin vatsa, selkä ja pyrstö ovat oliivinvihreät. Selässä ja pyrstössä on myös mustaa kuviointia. Rinta mustahuppulepinkäisellä on keltainen. Lajilla on sille tunnusomainen suuri musta "huppu" päässään. Huppu erottaa lajin muista metsissä elävistä afrikanlepinkäisistä. Lajin kutsuääni on vihellys . Mustahuppulepinkäiset elävät vuoristometsien latvuskerroksissa. Laji etsii ravintoa yksin tai pareittain, mahdollisesti muodostaen sekaparvia muiden lintujen kanssa. Mustahuppulepinkäiset syövät suurikokoisia niveljalkaisia . Mustahuppulepinkäiskannan kooksi arvioidaan noin 2 400 yksilöä. Suurin uhka on elinympäristön tuhoutuminen. Lintu elää Uluguru- vuorilla alueilla, joilla maanviljelys ei ole kannattavaa, joten metsien raivaaminen maanviljelyksen alta on vähentynyt. Vaikka vuoret on suojeltu, kerätään sieltä edelleen puuta polttopuiksi. Lajin uhanalaiuusluokitusta muutettiin vuonna 2017 äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi, koska uusien arvioiden mukaan sen levinneisyysalue saattaa olla oletettua suurempi. == Lähteet == Luokka:Afrikanlepinkäiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Pikkutrappi

Pikkutrappi (Tetrax tetrax) on trappien heimoon kuuluva kurkilintu, joka on Tetrax-suvun ainoa jäsen. Lajia tavataan Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä keskisessä Aasiassa. == Lähteet == Luokka:Trapit
Lauren Jackson

thumb|Lauren Jackson heinäkuussa 2006. Lauren Elizabeth Jackson (s. 11. toukokuuta 1981) on australialainen koripalloilija. Hän on pelannut muun muassa WNBA:n Seattle Stormissa kausina 2001–2012, venäläisessä Moskovan Spartakissa sekä australialaisessa Canberra Capitalsissa. Jackson on saavuttanut Australian maajoukkueessa hopeaa kesäolympialaisissa 2000, 2004 ja 2008 ja pronssia kesäolympialaisissa 2012 ja 2024, kultaa maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 ja pronssia MM-kilpailuissa 1998, 2002 ja 2022 sekä kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2006. Alburyssä, Uudessa Etelä- Walesissa syntynyt Jackson oli WNBA:n ykkösvaraus vuonna 2001. Hän voitti WNBA:n mestaruuden kaksi kertaa. Hän oli kahdeksan kertaa WNBA:n tähdistöottelijana ja hänet valittiin kolmasti liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi (2003, 2007, 2010). Jackson ilmoitti vuonna 2016 lopettavansa uransa jouduttuaan useampiin polvileikkauksiin. Hän kuitenkin palasi vuonna 2022 tehtyään sopimuksen Albury Wodonga Banditsiin NBL1 East -sarjan avauskaudelle. Sieltä hän siirtyi WNBL:n Southside Flyersiin, missä hän voitti vuonna 2024 seitsemännen Australian-mestaruutensa. Myöhemmin samana vuonna Jacksonista tuli Pariisissa 43-vuotiaana olympiahistorian vanhin koripalloilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset koripalloilijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Välimerenlokki

Välimerenlokki (Larus audouinii) on suurikokoinen lokki, jota esiintyy Välimeren rannoilla. Laji on nimetty ranskalaisen eläintieteilijän Victor Audouinin kunniaksi. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 48–52 cm, siipien kärkiväli 115–140 cm ja paino noin 600 g. Laji muistuttaa pienikokoista harmaalokkia mutta on hieman hoikempi, kapeasiipisempi ja lyhytpyrstöisempi. Kesäpuvussa nokka on kolmivärinen: tyvi on oranssi, keskiosa musta ja kärjessä on pieni vaalea täplä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. == Esiintyminen == Välimerenlokki elää melko harvinaisena Välimeren saarilla Marokosta Kyprokselle. 1960-luvun lopulla välimerenlokki oli yksi harvinaisimmista lokeista vain tuhannella parilla. Nyt laji on elpynyt ja pareja on noin 21 500, mutta se on silti uhanalaisuusluokitukseltaan silmälläpidettävä. Laji on tavattu Espoon Ämmässuolla vuonna 2007.Rariteettikomitea == Elinympäristö == Pesimäsaaret ovat tavallisesti asumattomia ja rauhallisia ulkomeren saaria ja luotoja, joilla laji pesii yleensä alle 50 metrin korkeudella merenpinnasta. == Lisääntyminen == Välimerenlokit elävät yhdyskunnissa. Pesä on maassa ja munia on kaksi tai kolme. Haudonta kestää noin neljä viikkoa ja molemmat emot osallistuvat siihen, samoin kuin poikasten hoitoon. Poikaset ovat lentokykyisiä viiden-kuuden viikon ikäisinä ja itsenäistyvät noin neljän kuukauden kuluttua. == Ravinto == Laji syö pääasiassa kalaa mutta myös pieniä selkärangattomia, pikkulintuja ja kasvien osia. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Lokit Luokka:Uhanalaiset linnut
William Jay Smith

William Jay Smith (22. huhtikuuta 1918 Winnfield, Louisiana – 18. elokuuta 2015 Lenox, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän toimi maansa poet laureatena vuosina 1968–1970 ja kuului Taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuodesta 1975. Smith julkaisi lukuisia kokoelmia ja käänsi myös muiden tekstejä. Hän syntyi pienessä Winnfieldin kaupungissa Louisianan osavaltiossa ja palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1941–1945. Smith kirjoitti sekä aikuis- että lapsiyleisölle. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Taigarautiainen

Taigarautiainen (Prunella montanella) on pieni rautiainen, joka pesii Pohjois- Siperiassa. == Lähteet == Luokka:Rautiaiset
Etelänisolepinkäinen

Etelänisolepinkäinen (Lanius meridionalis) on lepinkäisiin kuuluva lintu, joka on hyvin samanlainen isolepinkäisen (Lanius excubitor) kanssa. Etelänisolepinkäistä tavataan Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Se on vähän pienempi ja tummempi kuin isolepinkäinen, ja suosii kuivia avomaita. Etelänisolepinkäinen on tavattu Suomessa ensi kerran 1981, ja sen jälkeen 2000-luvulla joitakin kertoja.Birdlife: Rariteettikomitea == Lähteet == Luokka:Lepinkäiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Hutton Gibson

Hutton Peter Gibson (26. elokuuta 1918 Peekskill, New York – 11. toukokuuta 2020 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen katolinen sedevakantistinen teoreetikko. Lisäksi hänet tunnetaan toisen maailmansodan veteraanina, salaliittoteoreettikkona, Jeopardy!-televisiovisailun voittajana (1968) ja isänä 11 lapselle, joista tunnetuimmat ovat näyttelijät Mel ja Donal Gibson. Gibson oli erittäin tiukan traditionalistisen katolilaisuuden kannattaja. Hän ei tunnustanut Vatikaanin II konsiilin jälkeistä katolista kirkkoa, eikä ainuttakaan konsiilin jälkeistä paavia. Pyhä istuin on siis tyhjä (sede vacante). Näin ollen hän ei myöskään hyväksynyt traditionalistisen katolilaisuuden valtavirran järjestöä eli Pyhän Pius X:n pappisveljeskuntaa, joka ei kannata sedevakantismia. Lisäksi Gibson tunnettiin eri salaliittoteorioiden puoltajana. Hän kyseenalaisti holokaustin, väitti syyskuun 11. päivän iskujen olleen kauko-ohjauksella tehty lavastus ja Vatikaanin II konsiilin olleen "juutalaisten tukema vapaamuurarien juoni".Christopher Noxon (March 9, 2004). "Is the Pope Catholic ... Enough?". New York Times Magazine. Retrieved 2007-09-21.Rich, Frank (3 August 2003). "Mel Gibson's Martyrdom Complex". Mr. Nierob said The New York Times was a low priority because The Times Magazine had run an inaccurate article in March in which Hutton Gibson, Mel Gibson's father and a prominent traditionalist Catholic author, was quoted as saying that the Vatican Council was a Masonic plot backed by the Jews and that the Holocaust was a charade. But in fact, neither Hutton nor Mel Gibson -- nor anyone else -- has contacted the magazine to challenge the accuracy of a single sentence in the article in the four months since its publication. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset salaliittoteoreetikot Luokka:Holokaustin kieltäjät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Marja-Leena Sahlsten

Marja-Leena Sahlsten (o.s. Larpi, s. 28. huhtikuuta 1959 Forssa) on suomalainen kiekonheittäjä. Sahlsten voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden vuonna 1985 ja sijoittui Kalevan kisoissa yhteensä 12 kertaa kuuden parhaan joukkoon. Hän heitti ennätystuloksensa 62,00 m vuonna 1981. Tulos on myös 22-vuotiaiden Suomen ennätys. Seuratasolla hän edusti Forssan Salamaa ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. ==Saavutukset== *Kiekonheitto **Suomen mestari: 1985 **SM-hopea: 1981, 1982, 1983, 1984 **SM-pronssi: 1978, 1980, 1986 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aavikkotulkku

Aavikkotulkku (Bucanetes githagineus, aikaisemmin Rhodopechys githaginea) on pieni peippoihin kuuluva varpuslintu. Aavikkotulkun ravintoa ovat siemenet ja erityisesti pesimäkaudella hyönteiset. Se pesii Kanariansaarilla, Pohjois- Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Laji on nähty Suomessa ensimmäistä kertaa vuonna 2005: kesäkuussa Rovaniemellä ja heinäkuussa Mustasaaressa.Bongariliitto == Lähteet == Luokka:Peipot
Kiinnitys (shakki)

Kiinnitys on shakkitermi, jolla tarkoitetaan tilannetta, jossa puolustava nappula ei voi siirtyä, koska se siirtyessään paljastaisi takaansa vielä arvokkaamman nappulan, jonka sitten puolustavaa nappulaa uhkaava torni, lähetti tai kuningatar voisi lyödä. Mikä tahansa nappula, kuningasta lukuun ottamatta, voidaan kiinnittää. Kiinnitys on ehdoton silloin, jos kiinnitetyn nappulan takana on kuningas, sillä silloin kiinnitetyn nappulan siirtäminen olisi laitonta. Jos takana on jokin muu nappula, kiinnitettyä nappulaa voi siirtää, jos on valmis uhraamaan sen takana olevan nappulan. ==Katso myös== *Varras ==Lähteet== * Hooper, David & Whyld, Kenneth (1992), The Oxford Companion to Chess (toinen painos), Oxford University Press, ISBN 0-19-866164-9 Luokka:Shakkitermit