EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Egyptin 16. dynastia

Egyptin 16. dynastia oli muinaisen Egyptin toisen välikauden dynastia, joka oli vallassa noin 1620 – 1540 eaa. He hallitsivat Ylä-Egyptiä. Tätä dynastiaa kutsutaan joskus pienten hyksojen dynastiaksi, sillä heidän on oletettu olleen vähäpätöisempiä hallitsijoita, jotka olivat luultavasti Ala-Egyptin 15. dynastian kuninkaiden vasalleja. On epäselvää, ovatko 16. dynastian hallitsijat olleet jollain tavoin sukua Avariksen 15. dynastian hyksokuninkaille. == Lähteet == Luokka:Muinaisen Egyptin dynastiat
Hanna Hartikainen

Hanna Hartikainen (s. 28. huhtikuuta 1971 Savonlinna) on suomalainen yritysjohtaja. Hänet valittiin vakuutusyhtiö Fennian toimitusjohtajaksi 22.5.2024 ja hän aloittaa tehtävässään viimeistään 1.3.2025. Hartikainen siirtyy Fennialle LähiTapiola Keskinäinen Vahinkovakuutuksen toimitusjohtajan tehtävästä. Hartikainen on työskennellyt aikaisemmin OP-Henkivakuutus Oy:n toimitusjohtajana sekä lukuisissa eri johtotehtävissä muun muassa Pohjola Vakuutuksessa ja Osuuspankkikeskuksessa. Koulutukseltaan Hartikainen on kauppatieteiden maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta sekä eMBA Jyväskylän yliopistosta. Työuransa rinnalla Hartikainen on pitkään toiminut urheilujärjestöjen luottamustoimissa. Hartikainen toimi Suomen Golfliiton puheenjohtajana vuosina 2016–2022. Hän toimi tehtävässä liiton sääntöjen määrittelemän maksimiajan. Lisäksi Hartikainen on toiminut Euroopan Golfliiton (European Golf Association, EGA) hallituksessa vuodesta 2021 ja Olympiakomitean hallituksen jäsenenä vuodesta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://golfpiste.com/ajankohtaista/muutosjohtaja-hanna- hartikainen/ Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saku Joutsi

Saku Antero Joutsi (s. 21. toukokuuta 2004 Loppi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Joutsi laukoo oikealta. == Ura == === Seuraura === Joutsi on Riihimäen Nikkareiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Joutsi toimi kaudella 2019–2020 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+13=19. C-nuorten SM-sarjassa Joutsi oli HPK:n eniten maaleja tehnyt puolustaja kuudella osumallaan. Tri-City Storm varasi hänet 282. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2020. Joutsi jatkoi kaudella 2020–2021 kuitenkin HPK:ssa, jonka U18-joukkueen varakapteenina hän toimi. Kaudella 2021–2022 Joutsi toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2023–2024 hän oli HPK:n U20-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 1+18=19. Toukokuussa 2024 Joutsi teki 2+1-vuotisen juniorisopimuksen Tampereen Ilveksen SM- liigajoukkueen kanssa. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Joutsi teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Hänet merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Joutsi sai ottelussa jääaikaa 7.18 minuuttia. === Maajoukkueura === Joutsi on pelannut neljä nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua. == Muuta == Joutsi valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta syksyllä 2023. == Tilastot == 2022–2023 HPK U20-SM 41 2 7 9 20 – – – – – 2023–2024 HPK U20-SM 40 1 18 19 55 3 0 1 1 4 2 kautta yhteensä U20-SM 81 3 25 28 75 3 0 1 1 4 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Massanvaihto

Massanvaihto on pohjanvahvistukseen kuuluva menetelmä, jossa maa-ainesta korvataan toisella. Massanvaihdossa voidaan korvata pilaantunut maa-aines puhtaammalla aineksella tai huonosti rakentamiseen soveltava maa-aines paremmalla. Massanvaihdossa esimerkiksi löysä, huonosti kantava maa-aines poistetaan ja tilalle tuodaan paremmin kantavaa maa-ainesta. Massanvaihtoa käytetään teiden rakentamiseen ja muuhun maarakentamiseen tai vesirakentamiseen. Massanvaihtoa suunniteltaessa huomioon otettavia seikkoja ovat pehmeän maakerroksen paksuus, ympäröivän maaston ominaisuudet, ympäristötekijät ja työn toteutukseen kuuluvat turvallisuusseikat. Massanvaihto tapahtuu joko kaivamalla tai pengertämällä. Se toteutetaan kaivamalla, kun maa-ainesta voidaan kaivaa tiettyyn syvyyteen saakka. Joskus kuitenkin pehmeän maan syvyys on liian suuri massanvaihdon toteuttamiselle kaivamalla. Tällöin massanvaihto toteutetaan pengertämällä, jolloin pehmeää maakerrosta tiivistetään penkereeseen. Vesistöympäristössä, pääosin veden alaista maaperää muokattaessa pengertäminen voidaan tehdä ruoppaamalla. Massanvaihdossa käytettäviä maanrakennuskoneita ja välineitä ovat kaivinkoneet, kuljetusneuvot sekä maan tiivistämiseen ja levittämiseen käytettävät koneet ja välineet. == Lähteet == Luokka:Maa- ja vesirakennus
Metakresolivioletti

Metakresolivioletti (C21H18SO5) eli m-kresolivioletti on ftaleiinirakenteinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa reagenssina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa metakresolivioletti on ruskehtavanvihreää tai ruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja etanoliin ja paremmin metanoliin, 2-metoksietanoliin, asetoniin tai emäksiin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään punaisesta keltaiseksi pH-alueella 1,2–2,8 ja keltaisesta violetiksi pH-alueella 7,4–9,0. Metakresoliviolettia valmistetaan m-kresolin ja o-sulfobentsoehappoanhydridin reaktiolla. Metakresoliviolettia käytetään pH-indikaattorina erityisesti määritettäessä meriveden pH-arvoa. Se on ainesosa myös eräissä musteissa ja siitä valmistetaan bromikresolivihreää.Andrew Mills: "Intelligent Inks", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. == Lähteet == Luokka:Indikaattorit
Elina Airio

Elina Airio (s. 1991 NokiaMetsässä juoksee nainen, Gummerus, viitattu 16.10.2024) on suomalainen kirjailija ja sosiaalityöntekijä, koulutukseltaan sosionomi.Tero Alanko, Miksi nainen ei saa olla äreä, Elina Airio? Suomen Kuvalehti 9.10.2024, viitattu 16.10.2024 Airio on julkaissut kaksi romaania. Esikoisteos Metsässä juoksee nainen (2022) oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana ja sai kunniamaininnanNaisten tekemä väkivalta on vaarallisempaa kuin miesten, sanoo kirjailija Elina Airio Helsingin Sanomat 28.7.2024, viitattu 16.10.2024. Toinen romaani Hekuma ilmestyi 2024. Kolmas on tekeillä syksyllä 2024, ja siinä teinitytöt kaivavat idolinsa haudasta ja syövät hänet. Aiempia teoksia on hänen mukaansa luonnehdittu jännitteisiksi ja piinaaviksi, ja hän haluaisi mennä vielä pitemmälle kauhun suuntaan.. Ario kirjoitti toista romaaniaan Hekumaa apurahan turvin, ja Tero Alangon mukaan se on esikoista viimeistellympi. Teoksen tunnelma on sävyltään uhkaava. Hän sanoo kirjoittavansa romaaneihinsa paljon itsestään joskaan ei usko autofiktion toteutumiseen tyylilajina vaan hän lukee esimerkiksi Karl Ove Knausgårdin ja Tove Ditlevsenin teoksia fiktiona. Hänelle itselleen ”ei riitä se, mitä meillä jo on. Olen hyvin tylsistynyt suurimman osan ajasta. Haluan kuvittelua ja liioittelua”. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heiska

Heiska voi tarkoittaa: == Asutusnimenä == *Heiska, kulmakunta Puumalassa *Heiska, kylä Toivakassa == Sukunimenä == *Hannaleena Heiska (s. 1973), kuvataiteilija *Jonas Heiska (1873–1937), taidemaalari == Kuvitteellisia henkilöitä == * Heiska (), André Franquinin sarjakuvassa Heiska ja Heta. Luokka:Sukunimet
Jakokosken laiturivaihde

Jakokosken laiturivaihde (lyhenne Jos., ratakm 648,102) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Kontiolahden kunnassa, lähellä Jakokosken kyläkeskusta ja Jakokosken kanavaa. Jakokosken laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta laiturirakennuksesta. Alkuperäinen laiturirakennus siirrettiin kuitenkin jo vuonna 1932 Ulvilaan, jonka jälkeen asemarakennuksena toimi tähän käyttöön muokattu tavaramakasiini. Se oli miehitetty laituri vuoteen 1970 ja tavaraliikenne päättyi vuonna 1981, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1990 asti seisakkeena. Liikennepaikkana Jakokoski lakkautettiin vuonna 1999, jolloin tehdyssä rataosan perusparannuksessa sen sivuraide purettiin. Vuoden 2015 tietojen mukaan laiturirakennus on kuitenkin edelleen pystyssä. ==Lähteet== Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Kontiolahden liikenne
Kopraksen laituri

Kopraksen seisake (lyhenne Kpr. tai Kop.., ratakm 772,581) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Nurmeksessa, vuoteen 1972 Nurmeksen maalaiskunnassa. Kopraksen laiturin merkitys jäi vähäiseksi ja siitä tiedetään vähän. Kopras rakennettiin alun perin laituriksi noin vuonna 1932 lähelle Lipinlahden kylää. Sen miehitys päättyi vuonna 1953 ja siitä tuli seisake. Liikennepaikkana Kopras lakkautettiin vuonna 1985 sen jälkeen, kun henkilöliikenne oli päättynyt vuotta aiemmin. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Nurmeksen rautatieliikennepaikat
Paukkajan seisake

Paukkajan seisake (lyhenne Pja. tai Pak. ratakm 668,372) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi silloisen Enon kunnan Paukkajan kylässä, joka on kuulunut vuodesta 2009 Joensuun kaupunkiin. ==Historia== Paukkajassa sijaitsi jo rakentamisaikana saha ja rautatien rakentamisen jälkeen puuteollisuus kasvoi. Puuteollisuuden toiminta-aikana Paukkajalla oli vilkastakin tavaraliikennettä. Perustamisen yhteydessä sille rakennettiin Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus, vastaavilla piirrustuksilla kuin Kelvän laiturirakennus. Myöhemmin laiturirakennuksen viereen rakennettiin makasiini ja tavaraliikenteen myötä Paukkajasta tuli laiturivaihde. Vuonna 1926 laiturirakennukseen vedettiin sähköt. Paikallisille ihmisille Paukkajan laiturivaihde tarjosi parempia mahdollisuuksia liikkumiselle ja se paransi myös kauppatavaroiden ja postin kulkua. Rautatie aiheutti kuitenkin omat ongelmansa, sillä karjan ja ihmisten liikkuminen radalla aiheutti toistuvasti vaaratilanteita. Rataa jopa aidattiin piikkilangoilla. Paukkajan laiturivaihde oli kieltolain aikana levoton. Asemamiehet olivat toistuvasti juopuneita ja laiturilla tapahtui jopa ammuskeluja. Laiturivaihteella käytiin myös avointa pirtukauppaa, mutta tilanne rauhoittui paikallisen poliisin kiinnitettyä tilanteeseen huomiota. Toiminta-aikanaan se oli vaihtelevasti miehitettynä, välillä korotettuna jopa pysäkiksi. Tavaraliikenne kuitenkin hiljeni Paukkajan sahan toiminnan päätyttyä vuonna 1938, jonka jälkeen Paukkaja jäi matkustajaliikenteen käyttöön. Tässä yhteydessä purettiin myös tavaraliikennettä varten tehtyjä rakennelmia. Henkilöliikenteen loppuvaiheessa junat pysähtyivät Paukkajalla vain tarvittaessa. Liikennepaikkana Paukkaja lakkautettiin henkilöliikenteen päättymisen yhteydessä vuonna 1990. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu, joskin laiturirakennuksista on edelleen jäänteitä maastossa ==Asemamiehet== Asemamiehinä ovat toimineet ainakin seuraavat henkilöt: * Oskari Auvinen (1925-1928) * Antti Ropponen (1928-1937) * Erkki Martikainen (1937-1938) * Valtter Stenius (1940-1943) * Mikko Pelkonen (1944-1947) * Urho Peippo (1948-1962) ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Joensuun rautatieliikennepaikat
Artis (eläintarha)

Artis on Amsterdamin historiallisen keskustan itäpuolella Plantagen kaupunginosassa sijaitseva eläintarha. Sen pääsisäänkäynti on Plantage Kerklaan -kadulla.Artis Zoo Amsterdam Amsterdam.net, viitattu 16.10.2024 Artis-eläintarhan nimi tulee latinan sanoista Natura Artis Magistra. Eläintarhan perustivat Gerardus Frederik Westerman, Johann Wilhelm Heinrich Werlemann ja Johannes Wilhelmus Wijsmuller vuonna 1838. Eläintarhassa on noin 8 200 eläinyksilöä, jotka edustavat kahdeksaasataa eri eläinlajia. Eläintarhan pinta-ala on 14 hehtaaria. Sen yhteydessä toimivat myös vuonna 1882 avattu akvaario, planetaario, eläintieteellinen museo ja kasvitieteellinen puutarha. Artikseen kuuluu Micropia-osio, jonka tarkoitus on esitellä mikro-organismeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Amsterdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Eläintarhat
Raikko Pihlajamaa

Raikko Leo Juhani Pihlajamaa (5. tammikuuta 1930 Helsinki – 22. marraskuuta 2016) oli suomalainen näyttelijä. Hänet kiinnitettiin Porin Teatteriin vuonna 1957. == Ura == Raikko Pihlajamaan vanhemmat olivat vakuutustarkastaja Leo Pihlajamaa ja Aino Pihlajamaa. Hän avioitui näyttelijä Airi Uiton kanssa 1953.Teatterin maailma 1965, s. 316 Pihlajamaan pitkä kiinnitys Porin Teatteriin alkoi 1957. Pihlajamaan rooleja olivat muun muassa Peter (Anne Frankin päiväkirja), Olavi Klaunpoika (Daniel Hjort), Valère (Saituri) ja Eljas (Täällä Pohjantähden alla II). Puheroolien ohella Pihlajamaalla oli useita operettitehtäviä (Luxemburgin kreivi, Mustalaisrakkautta, Annie mestariampuja). Lisäksi hän teki tanssiohjauksia. Pihlajamaa näytteli 1980-luvulla kolmessa suomalaisessa kokoillan elokuvassa (Mitäs me sankarit, Kaikenlaisia karkulaisia, Yön saalistajat). == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Airi Pihlajamaa

Airi Anneli Pihlajamaa (s. 8. elokuuta 1934 Vaasa) on suomalainen näyttelijä. Hän toimi kiinnitettynä näyttelijänä Porin Teatterissa vuodesta 1957.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 344 == Ura == Airi Pihlajamaan vanhemmat olivat kuljetuspäällikkö Elis Uitto ja ompelija Hellä Uitto. Hän avioitui näyttelijä Raikko Pihlajamaan kanssa 1953. Pihlajamaan rooleja olivat esimerkiksi Vappu (Katupeilin takana), Vanda (Miljoonavaillinki), rouva Rose (Fyysikot), Sonja (Vanja-eno) ja Laya-Susanne (Havaijin kukka). Pihlajamaa näytteli sivurooleja kolmessa suomalaisessa kokoillan elokuvassa (Miljonäärimonni, Mitäs me sankarit, Agentti 000 ja kuoleman kurvit). == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Direct Stream Digital

Direct Stream Digital (DSD) on äänitiedon muoto, joka on kehitetty Super Audio CD -levyjä varten. DSD on Sonyn markkinointitermi pulssintiheysmodulaatiota (PDM) käyttävälle tekniikalle. Menetelmä eroaa tavallisesti käytetystä pulssikoodimodulaatiosta (PCM) vaihtamalla bittimäärän suureen näytteistystaajuuteen. Kun PCM-ääntä koodataan 24-bittisenä 96 kilohertsin taajuudella DSD-ääntä koodataan yhdellä bitillä 2,8 megahertsin taajuudella. Formaatin ovat kehittäneet Sony ja Philips. DSD käyttää delta-sigma -koodausta, jossa signaalibitti on 1 jos jännite on suurempi kuin edellisessä näytteessä ja 0 jos jännite on matalampi. Palautesilmukassa mittausvirhe vähennetään seuraavasta näytteestä. Vertailun vuoksi CD-ääni on tyypillisesti 16-bittiä 44,1 kHz taajuudella, jolloin DSD on yksi bitti 64 kertaa korkeammalla taajuudella (noin 2,8 MHz) ja DVD-audio on 24-bittiä 96 kHz taajuudella. == Lähteet == Luokka:Äänikoodekit
DSD

DSD voi tarkoittaa seuraavia: * Direct Stream Digital, äänikoodausmuoto * Duales System Deutschland * Defence Signals Directorate, tiedustelupalvelu
Aleksanterinliitto

Aleksanterinliitto on voittoa tavoittelematon yhdistys. Se on kertonut tavoitteekseen tukea ja suojella Suomen venäjänkielisten, assosioituneiden kansojen, venäjää puhuvien suomalaisten ja kaikkien oikeusvaltion arvoja jakavien ihmisten oikeuksia ja vapauksia. Yhdistyksen mukaan se vastustaa kaikkia väkivallan ja syrjinnän muotoja. == Historia ja tarkoitus == Yhdistys rekisteröitiin virallisesti 22. tammikuuta 2024. Pääsyy Aleksanterinliiton perustamiseen oli Suomen hallituksen päätös sulkea kaikki rajatarkastuspisteet Venäjän välineellistettyä turvapaikanhakijoiden maahantulon maiden välisellä rajalla marras−joulukuussa 2023. Yhdistyksen mukaan sen tarkoituksena on kehittää yhteiskunnallista vuoropuhelua ja vaikuttaa Suomen sisäpolitiikkaan laillisin keinoin kuten neuvotteluin, yleisötapahtumin sekä valistus- ja konsulttitoiminnan kautta. Liitto on hakenut apua toimintaansa Venäjän ulkoministeriöltä. Yhdistyksen nimi viittaa järjestön puheenjohtajan Rostislav Vladimirskiyn mukaan myönteiseen vaiheeseen Suomen ja Venäjän suhteiden historiassa. Hän tarkoittaa aikaa, jolloin Venäjän keisari Aleksanteri II hallitsi myös Suomea. Aleksanterinliitto piti 7. huhtikuuta 2024 mielenosoituksen samanaikaisesti kolmessa kaupungissa: Helsingissä, Tampereella ja Lappeenrannassa vaatien Suomen hallitukselta perustuslaillisten oikeuksien kunnioittamista, vuoropuhelua yhteiskunnan kanssa ja rajojen avaamista Venäjän kanssa. Aleksanterinliitto on tehnyt valituksen Euroopan komissiolle Suomen viranomaisten toimista Venäjän rajan sulkemisessa. Euroopan parlamentin verkkosivuilla julkaistiin Aleksanterinliiton vetoomus rajanylityspaikkojen avaamisesta Suomen ja Venäjän rajalla. == Katso myös == * Naapuriseura * RuFi * Suomi−Neuvostoliitto-Seura * Suomi−Venäjä-Seura == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöt
Haapalahden seisake

Haapalahden seisake (lyhenne Hap., ratakm 685,500) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi silloisessa Enon kunnassa, joka kuuluu nykyään Joensuun kaupunkiin. Haapalahden laiturivaihde koostui laiturista, sivuraiteesta ja vaatimattomasta laiturirakennuksesta. Kiusanmäki rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi rataosan rakentamisen vuonna 1910 noin kahden kilometrin päähän Haapalahden kyläkeskusta. Laiturirakennusta laajennettiin vuonna 1946. Myöhemmin liikennettä vilkastutti läheinen vuonna 1964 perustettu Haapalahden lomakoti. Tästä huolimatta Haapalahti muutettiin samana vuonna miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1964 ja tavaraliikenne lopetettiin kymmenen vuotta myöhemmin, jonka jälkeen Haapalahdesta tuli seisake. Henkilöliikenne päättyi rataosan monen muun seisakkeen lakkauttamisen yhteydessä vuonna 1990, jolloin Haapalahti lakkautettiin rautatieliikennepaikkana. Sittemmin purettiin laiturirakennus ja sivuraiteet. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Joensuun rautatieliikennepaikat
Kokkóni

Kokkóni (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on (2021). Kokkónin kylä sijaitsee Korintinlahden rannalla noin 15 kilometriä länsiluoteeseen Kórinthoksen kaupungista ja noin kilometrin sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 20 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kokkóni muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κοκκωνίου, Dimotikí Koinótita Kokkoníou), johon ei kuulu muita asutuksia. Kylän nimeä on selitetty monin tavoin, kuten tulevaksi henkilönnimestä bysanttilais- tai osmanivallan ajalta tai jokien alueelle kuljettamista kivistä (κοκκόνες, kokkónes). Kokkónin pääelinkeinot ovat maanviljely ja turismi. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Basileiokselle (Ágios Vasíleios). == Lähteet == Luokka:Peloponnesoksen kylät Luokka:Vélo- Vócha
Lebesbyn kirkko

Lebesbyn kirkko () on Lebesbyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1962. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lebesby Luokka:Norjan puukirkot
Krínes

Krínes (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on (2021). Krínesin kylä, suomeksi ”Lähdekaivot”, sijaitsee noin 17 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin 2,6 kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 40 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Krínes muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κρηνών, Dimotikí Koinótita Krinón), johon ei kuulu muita asutuksia. Antiikin aikana seutu on ollut Sikyonin kaupunkivaltion aluetta, ja sieltä on tehty löytöjä myös bysanttilaiselta ajalta. Nykyinen kylä on saanut nimensä siellä olevista lähdekaivoista. Sen vanha osmanivallan aikainen nimi vuoteen 1918 saakka oli Imvraímpei (Ιμβραήμπεη < Ibrahim Bey). Kylän pääelinkeino on hedelmien ja oliivinviljely. Krínesin pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Kylän lähellä on bysanttilaisaikainen kirkko, joka on omistettu Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotiras). == Lähteet == Luokka:Peloponnesoksen kylät Luokka:Vélo-Vócha
Palioúri

Palioúri (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 848 (2021). Palioúrin kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisimmän niemen Kassándran eteläosassa lähellä sen eteläkärkeä, noin 81 kilometriä etelään Polýgyroksesta ja noin 115 kilometriä etelään Thessalonikista. Antiikin ajan Theramboksen kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Nykyinen kylä on kehittynyt keskiajalla. Sen nimi tulee seudulla kasvavista kärsimyskruunuista (παλιούρι, palioúri, tiet. Paliurus). Kylän pääelinkeinoja ovat maanviljely, erityisesti hunajantuotanto ja oliivinviljely, sekä turismi. Kylän lähellä on useita rantoja, kuten Chroúsoun ranta. Palioúri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παλιουρίου, Dimotikí Koinótita Paliouríou), johon kuuluvat varsinaisen Palioúrin kylän lisäksi kylät Ágios Nikólaos ja Xyná. Koko yhdyskunnan väkiluku on 852 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kassándra Luokka:Keski-Makedonian kylät
Veidnesin kappeli

Veidnesin kappeli () on Lebesbyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lebesby Luokka:Norjan puukirkot
Bardalin kirkko

Bardalin kirkko () on Leirfjordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1887. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Leirfjord Luokka:Norjan puukirkot
Paralía Vérgas

Paralía Vérgas () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalamátan kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on (2021). Paralía Vérgasin kylä sijaitsee Messenianlahden rannalla noin kuusi kilometriä kaakkoon Kalamátan kaupungista. Se on osa Vérgan kyläyhdyskuntaa ja sisämaassa sijaitsevien Káto Vérgan (”Ala-Vérga”) ja Áno Vérgan (”Ylä-Vérga”) kylien ranta-asutus. == Lähteet == Luokka:Kalamáta Luokka:Peloponnesoksen kylät
Lesjaskogin kirkko

Lesjaskogin kirkko () on Lesjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1697. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lesja Luokka:Norjan puukirkot
Portariá (Chalkidikí)

Portariá () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néa Propontídan kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on (2021). Portarián kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen Polýgyroksesta, noin 61 kilometriä eteläkaakkoon Thessalonikista, noin 5,5 kilometriä sisämaahan niemimaan länsirannikosta eli Thermaïkóslahden rannasta ja noin seitsemän kilometriä sisämaahan Kassándranlahden rannasta. Se on rakennettu noin 50 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi tulee sen keskusaukiolla olevasta suuresta portista. Portariá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Πορταριάς, Dimotikí Koinótita Portariás), johon kuuluu varsinaisen Portarián kylän lisäksi sen Thermaïkóslahden rannalla sijaitseva ranta-asutus Paralía Portariásin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Keski-Makedonian kylät Luokka:Néa Propontída
Lesjaverkin kirkko

Lesjaverkin kirkko () on Lesjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1964. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lesja Luokka:Norjan puukirkot
Portariá

Portariá () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Portariá, kylä Néa Propontídan kunnassa Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella * Portariá, kylä ja Vóloksen kunnan kunnallisyksikkö Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella
Tritonus (romaani)

Tritonus (Tritonus. En skärgårdsberättelse) on suomenruotsalaisen kirjailijan Kjell Westön romaani vuodelta 2020. Teoksen on suomentanut Laura Beck ja julkaissut Otava. Teoksen päähenkilö on keski-ikäinen kapellimestari Thomas Brander, joka suhteen päätyttyä huomaa olevansa yksinäinen. Hänen kansainvälistä mainettaan kalvavat metoo-syytökset, ja mielenrauhaa horjuttaa myös täpärä pelastuminen terrori-iskusta. Hän rakentaa saaristoon mahtipontisen betonihuvilan Casa Tritonuksen ja ystävystyy naapurinsa, harrastajamuusikko Lindellin kanssa.Tritonus, Otava. Viitattu 16.10.2024 Westö vihjaisi Tritonukseen romaanissaan Rikinkeltainen taivas (2017), jonka päähenkilö kirjoitti hyvin paljon Tritonuksen kaltaista teosta.Eleonoora Riihinen, Kjell Westön uusi romaani Tritonus uppoutuu klassiseen musiikkiin Helsingin Sanomat 14.8.2020. Viitattu 16.10.2024 Westö sanoo, että kirjassa keskeistä on sovinnon hakeminen, kaikki sen henkilöt hakevat tavalla tai toisella sovintoa.Kjell Westö: “Missään vaiheessa ei tullut tunnetta, että on jarru päällä tai olen hukassa.” Yle Areena. Viitattu 16.10.2024 Eleonoora Riihinen (Helsingin Sanomat) näkee, että Westö onnistuu suurissa linjoissa, mutta mitä lähemmäksi hän tarkentaa sitä ongelmallisemmaksi muuttuu. Aftonbladetin kriitikko Barbro Westling kirjoittaa että Westön kirjoittajantaide on leimallisesti klassista. Hänen mukaansa Westö on ottanut riskin valitessaan päähenkilöksi etuoikeutetun valkoisen keski-ikäisen miehen. Miehessä ruumiillistuvat kuvitelmat miehisestä nerosta, jolle etuoikeudet ovat itsestäänselviä ja jonka maailmaan ei mahdu muita kuin hän itse. Westling kiittää Westötä onnistuneesta ratkaisusta. Hän ottaa vertauskohdaksi Kay Pollakin elokuvan Såsom i himmelen ja sanoo, että Westö on onnistunut välttämään halvan idyllin siinä missä Pollak epäonnistui viedessään tarinan uupuneen kapellimestarin kuoronjohtajaksi Norrlantiin.Barbro Westling, När maestro tappar takten, Aftonbladet 15.8.2020, viitattu 16.10.2024 Michael Baran on tehnyt romaanista dramatisoinnin, jonka kantaesitys oli Vallilan Kansallisteatterissa vuonna 2022. Sen ohjasi Johanna Freundlich.Tritonus, Suomen Kansallisteatteri. Viitattu 16.10.2024 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 kirjat Luokka:Kjell Westön teokset
Markabygdan kirkko

Markabygdan kirkko () on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1887. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Levanger Luokka:Norjan puukirkot
Ytterøyn kirkko

Ytterøyn kirkko () on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1890. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Levanger Luokka:Norjan puukirkot
Okkenhaugin kappeli

Okkenhaugin kappeli () on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Levanger Luokka:Norjan puukirkot
Eknen kirkko

Eknen kirkko () on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Levanger Luokka:Norjan puukirkot
Lapalien seisake

Lapalien seisake (lyhenne Lal. tai Lie., ratakm 685,500) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Pielisjärven kunnassa, vuoden 1972 kuntaliitoksen jälkeen Lieksassa. Lapalien seisakkeesta on säilynyt vain vähän tietoja. Harvaanasutulle seudulle rakennettu seisake vuonna 1955 ja henkilöliikenne päättyi vuonna 1988. Lapaliehen ei ollut koskaan tavaraliikennettä. Liikennepaikan lakkauttamisvuosi ei ole tiedossa. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Lieksan rakennukset ja rakennelmat
Åsenin kirkko

Åsenin kirkko () on Levangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1904. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Levanger Luokka:Norjan puukirkot
Poteídaian kanava

Poteídaian kanava () on kanava Néa Poteídaian kylässä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se kulkee Chalkidikín läntisimmän niemen Kassándran kapeimman kohdan poikki yhdistäen Thermaïkóslahden ja Kassándranlahden. Kanava rakennettiin paikalle alun perin antiikin aikana ja se oli olemassa viimeistään ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Joidenkin tietojen mukaan sen olisi rakennuttanut jo Kassandros samassa yhteydessä kun hän perusti paikalle Kassandreian kaupungin vuonna 315 eaa. Kanava mahdollisti laivojen kulun kahden lahden välillä ja samalla vahvisti kaupungin puolustusta. Kanava rakennettiin uudestaan vuosina 1935–1937. Kanavan ylittävä silta rakennettiin vuonna 1970. Tätä ennen sen ylitys tapahtui lautoilla. Kanavan pituus on 1,25 kilometriä, leveys 40 metriä ja syvyys 8 metriä. Kanavan rannalla on antiikin Poteidaian ja Kassandreian kaupunkien raunioita, mukaan lukien Justinianuksen rakennuttaman linnoitusmuurin jäänteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kanavat Luokka:Néa Propontída
Sellasía

Sellasía () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Spártin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 390 (2021). Sellasían kylä sijaitsee Párnonas-vuoren rinteessä noin 16 kilometriä pohjoiseen Spártin kaupungista. Se on rakennettu noin 586 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ottanut nimensä lähellä sijainneesta antiikin ajan Sellasian kaupungista vuonna 1929. Kylän aiempi nimi oli Vrouliá (Βρουλιά). Sellasían pääelinkeinot ovat karjatalous ja oliivinviljely. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle (Agía Triáda). Sellasía muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Σελλασίας, Dimotikí Koinótita Sellasías), johon ei kuulu muita asutuksia. == Lähteet == Luokka:Peloponnesoksen kylät Luokka:Spárti
Ullared

Ullared on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 748 asukasta vuonna 2021. Ullaredissä sijaitsee tavaratalo Gekås. ==Kuvia== Ullareds kyrka 2011.jpg|Ullaredin kirkko Ullared 2024 - Marknadsvägen.jpg|Asuintaloja ==Tunnettuja henkilöitä== * Johan Lindegren (1842–1908), säveltäjä ja kirkkomuusikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Vérga

Vérga () on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Δημοτική Κοινότητα Βέργας, Dimotikí Koinótita Vérgas), joka kuuluu hallinnollisesti Kalamátan kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on (2021). Vérgan kyläyhdyskunnan kylät sijaitsevat Messenianlahden rannalla tai sen lähellä noin 6–20 kilometriä kaakkoon Kalamátan kaupungista. Kyläyhdyskuntaaan kuuluvat kylät Agriómata, Áno Vérga, Káto Vérga, Moúsga, Páno Galári - Kampinári ja Paralía Vérgas. Áno Vérga (”Ylä-Vérga”) ja Káto Vérga (”Ala-Vérga”) ovat Vérgan alkuperäisiä ydinkyliä ja Paralía Vérgas niiden ranta-asutus. == Lähteet == Luokka:Kalamáta Luokka:Peloponnesoksen kylät
Vochaïkó

Vochaïkó (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 923 (2021). Vochaïkón kylä sijaitsee noin 14 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 30 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Vochaïkó muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Βοχαϊκού, Dimotikí Koinótita Vochaïkoú), johon ei kuulu muita asutuksia. Kylän ensimmäinen osmanivallan aikainen nimi oli Chasánaga (Χασάναγα < Χασάν-Αγά < Hassan Aga). Vuonna 1928 sen nimeksi vaihdettiin Krokidás (Κροκιδάς) vuonna 1922 pääministerinä toimineen Sotírios Krokidásin mukaan. Jo vuonna 1930 nimeksi tuli Asopía (Ασωπία) ja pian jälleen Krokidás. Vuonna 1933 käyttöön otettiin nykyinen nimi Vochaïkó. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Demetriokselle (Ágios Dimítrios). == Lähteet == Luokka:Peloponnesoksen kylät Luokka:Vélo-Vócha
Coq au vin

Coq au vin () on ranskalainen pataruoka, jossa pannussa ruskistettu kukko tai muu siipikarja on haudutettu viinissä. ==Historia== Legendojen mukaan coq au vin juontaa juurensa Julius Caesarin ja muinaisten gallialaisten aikoihin, mutta ensimmäinen varma resepti on 1900-luvun alusta. Pidetään varmana, että ruoka on ollut osa talonpoikaista keittiötä paljon kauemmin. ==Valmistus== Ruoan nimi viittaa kukkoon, ja hauduttaminen viinissä onkin auttanut mureuttamaan sitkeät linnut, joissa on paljon sidekudosta. Nykyään se tehdään yleensä broilerista, mutta muutakin siipikarjaa voidaan käyttää. Tyypillisessä ohjeessa raaka-aineita ovat linnun lisäksi punaviini, usein bourgogne, silavasuikaleet, pienet herkkusienet, sipuli, porkkana, usein valkosipuli ja mahdollisesti lehtiselleri. Ruoan valmistus muistuttaa burgundinpadan valmistusta. Lintu maustetaan, joskus jauhotetaan, ja ruskistetaan rasvassa. Sitten se ja muut raaka-aineet haudutetaan hitaasti kypsiksi viinissä. Yleisiä mausteita ovat suola, mustapippuri sekä yrtit kuten timjami, persilja ja laakerinlehti. Nämä lisätään usein maustekimppuna. Liemi suurustetaan lopuksi joko jauhoilla tai lisäämällä ruokaan linnun verta, ja se voidaan höystää tilkalla brandya. Ruoasta esiintyy lukuisia alueellisia muunnoksia, kuten coq au vin jaune Franche-Comtésta, jossa käytetään paikallista valkoviiniä (vin jaune, "keltainen viini") sekä joskus herkkusienien sijasta huhtasieniä; coq au riesling Alsacesta, missä punaviini on korvattu Riesling-valkoviinillä; coq au pourpre tai coq au violet, jossa on käytetty Beaujolais nouveau-viiniä; ja coq au Champagne, jossa käytetään samppanjaa. ==Kuvia== Coq au Vin - Marinating.jpg|Padan raaka-aineet ennen kypsentämistä Coq au vin.jpg|Raaka- aineet ruskistamisen jälkeen. Coq au vin rouge.jpg|Coq au vin hautumassa. Coq au vin at The Swan at the Globe, London.jpg|Coq au vin de Bourgogne ==Lähteet== Luokka:Ranskalainen keittiö Luokka:Pataruoat Luokka:Linturuoat
Jamalin seisake

Jamalin seisake (lyhenne Jli., ratakm 735,671) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Pielisjärven kunnassa, vuoden 1972 kuntaliitoksen jälkeen Lieksan kaupungissa. Jamalin seisakkeesta on säilynyt vain vähän tietoja. Liikennepaikalle rakennettiin Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus ja se avattiin rataosan perustamisen yhteydessä vuonna 1911. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1957. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1969 Jamali jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi monen muun Nurmeksen radan seisakkeen yhteydessä ja sen myötä se myös lakkautettiin liikennepaikkana. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu, mutta resiinavaja on vuoden 2009 tietojen mukaan edelleen olemassa ainoana jäänteenä liikennepaikasta. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Lieksan rautatieliikennepaikat
Gekås

Gekås Ullared AB on Ullaredissä Falkenbergin kunnassa Ruotsissa sijaitseva vuonna 1963 avattu tavaratalo, joka aluksi keskittyi rakennustarvikkeisiin, mutta on sittemmin laajentanut valikoimaansa yleistavarataloksi. Gekås on tiettävästi myyntipinta-alaltaan maailman suurin vähittäiskaupan myyntipiste. Kävijöitä on vuosittain noin 4,5 miljoonaa ja liikevaihto vuonna 2012 noin 3,4 miljardia Ruotsin kruunua. Työntekijöitä on sesonkiaikana enimmillään noin 1 400, muuna aikana noin 600. Gekås on tullut tunnetuksi Ullared-nimisestä Kanal 5:n tositelevisio-ohjelmasta, jossa seurataan tavaratalon arkea. Monet asiakkaat tulevat kaukaa, ja tavaratalon yhteydessä on hotelli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset tavaratalot Luokka:Falkenbergin kunta
Glommen

Glommen on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 085 asukasta vuonna 2021. Glommen tunnetaan Glumin kivestä, joka on jääkauden jäljiltä rannalle jäänyt siirtolohkare. Se on aikoinaan toiminut tärkeänä maamerkkinä ennen Morups Tångenin majakan rakentamista. Kivessä on Aven Petter Bexellin vuonna 1816 raapustama teksti, joka kertoo, millä etäisyydellä merenpinta tuolloin oli kivestä. Tuohon aikaan oltiin huolissaan veden vähentymisestä meressä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Vessigebro

Vessigebro on taajama Falkenbergin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 836 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Falkenbergin kunta
Alfred Lagerheim

Carl Herman Theodor Alfred Lagerheim (4. lokakuuta 1843 Kööpenhamina – 23. toukokuuta 1924 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1899–1904. Ulkoministerinä Lagerheim yritti pelastaa Ruotsi-Norjan unionin ja oli muun muassa valmis myöntämään norjalaisille oikeuden omiin konsulaatteihin. Ennen ministeriksi tuloaan hän oli toiminut lähettiläänä Berliinissä vuodesta 1886. Vuosina 1905–1917 Lagerheim oli Tukholman kaupunginvaltuuston jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin ulkoministerit Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Otso Ylitalo

Otso Ylitalo (s. 4. tammikuuta 2005 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Ylitalo osaa pelata myös laidassa. == Ura == === Seuraura === Ylitalo on Oulun Kärppien kasvatti. Hän oli kaudella 2021–2022 tehoilla 15+33=48 seuran U18-joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Elias Janssonin jälkeen. Ylitalo valittiin U18 SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2022–2023 hän pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien U20-joukkueessa, mutta Ylitalo pelasi osan kaudestaan myös U18-joukkueessa, jossa hän voitti Suomen- mestaruuden. Huhtikuussa 2023 Ylitalo teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. Hän pelasi kauden 2023–2024 kokonaan seuran U20-joukkueessa. Ylitalo oli tehoilla 19+19=38 Ässien paras maalintekijä Manu Mäkelän kanssa ja hän sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Ylitalo voitti kauden päätteeksi U20 Suomen-mestaruuden. Myös kauden 2024–2025 hän aloitti U20-joukkueessa. Ylitalo teki liigadebyyttinsä 16. lokakuuta 2024 Kiekko-Espoota vastaan. Hänet merkittiin Ässien kakkosketjun vasempaan laitaan Peter Tiivolan ja Dylan Fabren viereen. Ylitalo sai ottelussa jääaikaa 9.46 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –2. Liigauransa avausmaalin Ylitalo teki yhdeksännessä ottelussaan 7. joulukuuta 2024 Jukureita vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Peter Tiivolan tekemään ylivoimamaaliin. Niko Palonen valitsi Ylitalon ottelun ykköstähdeksi. Hän vakiinnutti paikkansa Ässissä marraskuun lopulla ja sai myös vastuuta yli- ja alivoimalla. Tammikuun 20. päivään mennessä Ylitalo oli tehnyt 22 otteluun neljä maalia ja seitsemän tehopistettä, kun Ässät tiedotti käyttäneensä hänen sopimuksensa option seuraavasta kaudesta. Kaksi viikkoa myöhemmin Ylitalon sopimusta jatkettiin kevääseen 2027 asti. === Maajoukkueura === Ylitalo pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Ylitalo on pelannut 17 nuorten ja 12 poikien maaottelua. Ylitalo valittiin Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2020. == Tilastot == 2021–2022 Kärpät U20-SM 1 0 0 0 0 – – – – – 2022–2023 Kärpät U20-SM 28 1 2 3 6 – – – – – 2023–2024 Ässät U20-SM 47 19 19 38 20 15 5 3 8 6 3 kautta yhteensä U20-SM 76 20 21 41 26 15 5 3 8 6 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ässien pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arttu Niskanen

Arttu Oskari Niskanen (s. 12. marraskuuta 2004 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän on pelannut myös hyökkääjänä. Niskanen pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == Niskanen on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kiekko-Vantaaseen. Niskanen toimi kaudella 2020–2021 seuran U18 Akatemia-joukkueen varakapteenina. Kaudella 2021–2022 hän oli Kiekko-Vantaan U18-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17. Kaudeksi 2022–2023 Niskanen siirtyi Tampereen Ilveksen U20-joukkueeseen. Kauden 2023–2024 hän pelasi loppuun lainalla Mestis-joukkue Kooveessa, jossa Niskanen pelasi 11 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2024 Niskanen teki kaksivuotisen juniorisopimuksen Ilveksen SM-liigajoukkueen kanssa. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Niskanen teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Hänet merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Jarkko Parikan viereen. Niskanen sai ottelussa jääaikaa 9.07 minuuttia. == Muuta == Niskanen valmistui ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta syksyllä 2023. == Tilastot == 2022–2023 Ilves U20-SM 45 4 9 13 20 – – – – – 2023–2024 Ilves U20-SM 43 1 7 8 12 – – – – – KOOVEE Mestis 11 0 0 0 0 2 0 0 0 0 1 kausi yhteensä Mestis 11 0 0 0 0 2 0 0 0 0 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Musiikkiteollisuus

Musiikkiteollisuus on toimiala, johon kuuluvat henkilöt ja yritykset osallistuvat musiikin kaupalliseen hyödyntämiseen. Tähän kuuluvat muun muassa esittäjät, studiomuusikot, säveltäjät, sanoittajat ja tuottajat. Ääniteteollisuus on musiikkiteollisuuden alue, joka keskittyy äänitteiden tuotantoon, jakeluun ja markkinointiin sekä kaupalliseen hyödyntämiseen. Esittäjät ovat suoraan yhteydessä brändiin ja fanikuntaan. Kaupallisia keinoja ovat suoratoisto ja muut digitaaliset palvelut, levyjen myynti, rojaltit musiikin esittämisestä lähetyksessä tai julkisesti, lisensointi elokuviin, peleihin tai mainoksiin, kiertueista ja muusta tuotemyynnistä sekä markkinointisopimuksista. Suomalainen musiikkiteollisuus oli arvoltaan noin 1,28 miljardia euroa vuonna 2023. Tämä sisälsi elävän musiikin, tekijänoikeudet, äänitteet ja tuet. IFPI:n mukaan ääniteteollisuuden liikevaihto globaalisti oli 26,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2022, jossa oli yhdeksän prosenttia kasvua. == Historia == 20\. vuosisadan alkuun saakka musiikkiteollisuus perustui nuottikirjoitusten julkaisuun ja konserttiesityksiin. 1920-luvun alusta levysoittimien yleistyminen muutti musiikin jakelua ja ensimmäiset levymerkit syntyivät. Ääniteteollisuus on äänitteiden tekoon ja levitykseen keskittyvä alaosa musiikkiteollisuudesta. CD-levyjen julkaisun myötä ääniteteollisuuden liikevaihto nelinkertaistui Yhdysvalloissa 14,6 miljardiin dollariin vuodesta 1983 vuoteen 1999 mennessä. Musiikkiteollisuus on muuttunut merkittävästi Internetin ja digitalisaation myötä sekä musiikin tuottamisessa että kuluttamisessa. Aiemmin sekä musiikin tekijät että kuluttajat olivat pitkälti levymerkkien ohjattavissa ja mieltymyksiin vaikutti mitä kulloinkin oli levityksessä. Levymerkki hallitsi kaikkea artistin uralla markkinoinnista esiintymisiin. 2000-luvun alkuvaiheeseen matkapuhelimien yleistymiseen liitetään suoratoistopalveluiden yleistyminen ja kuluttajille avautui toisenlainen pääsy musiikkiin. 2010-luvulla sosiaalinen media alkoi vaikuttaa yhä enemmän musiikin markkinointiin. Digitalisaation myötä äänitys ja miksaus voidaan tehdä artistin kotona, joka laskee tuotantokustannuksia ilman studiokustannuksia. Digitaalisen jakelun myötä levyjen painatuskustannukset ovat laskeneet ja levymyynnin ei tarvitse olla suuren myyntimäärien painotuksessa. CD-levyjen aikana levymerkki maksoi etukäteen artistille tietyn määrän ja levymerkki pystyi keräämään suurimman osan levyn tuotoista. Toisaalta digitaalisella markkinapaikalla kuluttaja voi ostaa vain osan kappaleista, jolloin kappaleiden myyntimäärät ovat nousseet ja levymerkkien voitot ovat laskeneet. == Lähteet == *
Iivari Heikkinen

Iivari Heikkinen (s. 14. tammikuuta 2004 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Heikkinen pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == Heikkinen on Oulun Kärppien kasvatti. Kaudella 2018–2019 hän pelasi myös Kärppien ja Haukiputaan Ahmojen C-nuorten yhdistelmäjoukkueessa. Kaudeksi 2022–2023 Heikkinen siirtyi Kärpistä Porin Ässien U20-joukkueeseen. Kaudella 2023–2024 hän oli tehoilla 16+29=45 joukkueen paras syöttäjä Manu Mäkelän kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Heikkinen voitti myös Ässien sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hän voitti kauden päätteeksi U20 Suomen-mestaruuden. Toukokuussa 2024 Heikkinen teki kaksivuotisen juniorisopimuksen Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueen kanssa. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Heikkinen teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 15. lokakuuta 2024 ruotsalaista Växjö Lakersia vastaan, kun jatkomahdollisuutensa menettänyt Ilves peluutti ottelussa kaikkiaan kuutta ensikertalaista. Hänet merkittiin joukkueen kolmosketjun oikeaan laitaan Erik Borgin ja Juuso Könösen viereen. Heikkinen sai ottelussa jääaikaa 14.12 minuuttia. SM-liigadebyyttinsä hän teki 21. joulukuuta 2024 vieraissa KooKoota vastaan, kun Ilveksen kokoonpanosta oli edellisen ottelun jälkeen ulkopuolella neljä hyökkääjää. Heikkinen merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Juho Rautasen ja Eemil Laurellin viereen. == Tilastot == 2021–2022 Kärpät U20-SM 31 2 6 8 8 1 0 0 0 2 2022–2023 Ässät U20-SM 41 8 12 20 18 9 1 1 2 2 2023–2024 Ässät U20-SM 36 16 29 45 4 13 5 5 10 2 3 kautta yhteensä U20-SM 108 26 47 73 30 23 6 6 12 6 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampereen Ilveksen pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miodrag Kotur

Miodrag Kotur (s. 1963) on serbialainen moottoriurheiluvaikuttaja. Kotur toimii MotoGP-sarjassa kilpailevan Leopard Racingin tallipäällikkönä. Aiemmin hän työskenteli Formula 1:ssä Ferrarilla vuosina 1993–2009. == Lähteet == Luokka:Moottoriurheilun henkilöt Luokka:Ferrarin henkilöstö Luokka:Serbialaiset urheilualan henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Schlager

Andrea Schlager (s. 16. kesäkuuta 1982) on itävaltalainen televisiojuontaja ja toimittaja. Hän on työskennellyt toimittajana ServusTV-kanavan Formula 1-, tennis- ja jääkiekko-osioissa. == Yksityiselämä == Schlager seurusteli 2022–2023 Formula 1 -kuljettaja Fernando Alonson kanssa. ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset toimittajat Luokka:Televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amsterdamin seksimuseo

Amsterdamin seksimuseo (“Venuksen temppeli”; ) on Amsterdamissa keskusrautatieaseman edessä Damrak-kadulla sijaitseva museoSex Museum in Amsterdam Amsterdam.info, viitattu 17.10.2024 , joka esittelee erotiikan ja seksuaalisuuden kehitystä historian eri vaiheissa.Sexmuseum Amsterdam SmartTravelers, viitattu 17.10.2024 Amsterdamin seksimuseo avattiin vuonna 1985. Museo koostuu monista pienistä huoneista, joita on nimetty muiden muassa Mata Harin, Markiisi de Saden, Rudolph Valentinon, Oscar Wilden ja Madame de Pompadourin mukaan. Amsterdamin seksimuseon kokoelmiin kuuluu muun muassa aihepiiriin liittyviä valokuvia, maalauksia, nauhoitteita ja esineitä. Museo hyödyntää multimediatekniikoita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Amsterdamin museot Luokka:Seksuaalisuus