EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mike Binger

Michael "Mike" Binger on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän teki läpimurtonsa sijoittumalla vuoden 2006 World Series of Pokerin pääturnauksessa kolmanneksi. Kolmossijasta hän ansaitsi 4 123 310 dollaria. Samana vuonna WSOP:n $1,500 No Limit Hold'em -turnauksessa Binger oli kuudes. Binger oli vuoden 2007 WSOP:n menestyjiä: hän otti pelaajista eniten rahasijoja (kahdeksan) ja oli parhaimmillaan kolmas (5 000 dollarin no limit hold'em -turnaus). Vuonna 2008 Binger voitti L.A. Poker Classicin 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksen, Five Star World Poker Classicin 5 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen (ykköspalkinto 317 280 dollaria) ja WSOP Circuitin 5 000 dollarin no limit hold'em-turnauksen Lake Tahoella. Vuonna 2009 Binger oli ykkönen Aussie Millionsin 3 000 dollarin pot limit omaha -turnauksessa ja Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicin 1 000 dollarin no limit hold'em-turnauksessa. Binger asuu Athertonissa, Kaliforniassa ja valmistui filosofian tohtoriksi fysiikasta vuonna 2006. Syyskuussa 2010 Bingerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 6,5 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PokerPages.com:n profiili * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ranuanjoki

Ranuanjoki on joki Ranuan kunnassa entisessä Lapin läänissä. Sen alkulähteenä on Ranuan kirkonkylällä sijaitsevat Takajärvi ja Ranuanjärvi. Kantatien 78 rinnalla virtaavan joen pituus on noin 30 kilometriä, ja se laskee Siuruanjokeen Asmuntin kylässä lähellä Pudasjärven kunnanrajaa. Joki virtaa läpi pääosin asumattoman alueen, ja suurin osa sen valuma-alueesta on suoperäistä metsätalousmaata. Joen vesi on humuspitoista ja erittäin ravinteikasta, johtuen muun muassa haja-asutuksen Ranuan- ja Takajärville aiheuttamasta kuormituksesta sekä valuma-alueen suoperäisyydestä. Joen tärkeimmät saaliskalat ovat hauki, särki, ja ahven, alajuoksulla lisäksi harjus. Muita joessa runsaasti esiintyviä kalalajeja ovat seipi, kivennuoliainen sekä kivisimppu. 1990-luvulla joella kalastettiin ainoastaan kotitaloustarpeita silmällä pitäen, vuotuisen kokonaiskalansaaliin ollessa alle 400 kilogrammaa. ==Lähteet== * Ympäristölupapäätös 14/2005 1396Y0133-121 (PDF) Luokka:Siuruanjoen valuma-alue Luokka:Ranuan joet
Kirjava joukko

Kirjava joukko (Black Books) on brittiläinen, Dylan Moranin luoma tilannekomedia. Sitä esitettiin Channel 4:lla kolme tuotantokautta vuosina 2000–2004. Ohjelman päänäyttelijät olivat Dylan Moran, Bill Bailey ja Tamsin Greig. Sarjan käsikirjoituksesta vastasivat Moranin lisäksi Graham Linehan, Arthur Mathews, Kevin Cecil ja Andy Riley, ja sen tuottajana toimi Nira Park. Ohjelma voitti kahdesti (vuosina 2001 ja 2005) BAFTAn parhaana tilannekomediana, minkä lisäksi se sai myös Pronssisen ruusun Montreux'n Kultaisen Ruusun festivaaleilla vuonna 2001. Sarjan tapahtumat sijoittuvat "Black Books" -nimiseen kirjakauppaan Lontoon Bloomsburyn alueella. Sen omistaja on omalaatuinen, asiakkaitaan vihaava ja juopotteluun taipuvainen irlantilainen Bernard Black (Moran). Sarja seuraa Blackin, hänen apulaisensa Mannyn (Bailey) ja heidän ystävänsä Franin (Greig) edesottamuksia. Suomessa sarja nähtiin ensimmäisen kerran Yle TV1:llä vuonna 2003. ==Lähteet== Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset tilannekomediat Luokka:Brittikomediat Luokka:Channel 4:n televisio-ohjelmat
Khaki

Khaki (persian sanasta khak, pöly) voi tarkoittaa sekä alun perin sotilaiden vaatetuksessa käytettyä kellertävänruskeaa puuvillakangasta että kyseisen kankaan väriä. Joidenkin tietojen mukaan khakin ottivat käyttöönsä Intiassa oleskelleet englantilaisjoukot vuonna 1857. Toisen tarinan mukaan khakivärjäyksen keksi 1848 Intiassa brittiläisten joukkojen komentaja Sir Harry Burnett Lumsden. Hänen sanotaan sekoittaneen kahvia, curryjauhetta ja mulperimehua värjätäkseen sotilaidensa valkoiset univormut sopimaan paremmin Intian pölyisiin ja likaisiin oloihin. Armeijakäytössä khaki oli ensimmäisen kerran vuonna 1880 Britannian ja Venäjän välisessä Afganistanin sodassa, jossa sitä pidettiin hyvänä suojavärinä hiekkaisessa maastossa. == Lähteet == * coloria.net – khaki * Suomen kielen perussanakirja === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Raivio, Ville: Näin khaki muuttui univormusta arkivaatteeksi. Taloussanomat 12.5.2013. Luokka:Puuvillatekstiilit Luokka:Värit
Grinderman

Grinderman oli Nick Caven, Warren Ellisin, Martyn Caseyn, ja Jim Sclavunoksen muodostama australialainen garage rock -yhtye. Yhtyeen kaikki jäsenet olivat myös Nick Cave and the Bad Seeds -yhtyeen jäseniä. Ensimmäisessä lehdistötiedotteessa yhtyettä kuvattiin lauseella: "Foul-mouthed, noisy, hairy, and damn well old enough to know better." (vapaasti suomennettuna: "Pahasuinen, meluisa, karvainen, ja aivan riittävän vanha välttääkseen virheen / tietääkseen olevansa väärässä"). Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi Grinderman julkaistiin maaliskuussa 2007 levy-yhtiö ANTI-:n kautta. Yhtyeen toinen albumi, Grinderman 2 julkaistiin syyskuussa 2010. Nick Cave ilmoitti yhtyeen konsertissa Meredith Music -festivaalilla Australiassa 10. joulukuuta 2011, että yhtye lopettaa.http://www.soundi.fi/node/13491 == Diskografia == === Albumit === * * * === Singlet === * * * * * * * === Musiikkivideot === * No Pussy Blues (2007) * Electric Alice (2007) * Grinderman (2007) * Heathen Child (2010) * Evil (2010) * Mickey Mouse and the Goodbye Man (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mute Records: Grinderman - Debut Album Out 5th March 2007 * Luokka:Australialaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Australialaiset garage rock -yhtyeet
Antti Sallinen

Antti Sallinen (28. heinäkuuta 1879 Liperi – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja. Hän toimi Maalaisliitton kansanedustajana 1922–1923 ja 1930–1932. Kansakoulun käynyt Sallinen aloitti työuransa renkinä. Neljän vuoden työrupeaman jälkeen hän lähti Kanadaan, josta palasi maanviljelijäksi Liperiin 1913. Tilaa hän hoiti kuolemaansa saakka. Tilan pidon lisäksi Sallinen oli Liperin Simananniemen asutusalueen metsänvartija 1913–1923 ja Liperin kunnan tilattoman väestön lainakassan ja asutuskassan rahastonhoitaja 1918–1926. Eduskunnassa Sallinen oli lakivaliokunnan ja suuren valiokunnan jäsen. Sallisen vanhemmat olivat maanviljelijät Petter Johan Sallinen ja Eeva Stina Mikkonen. Vuonna 1889 hän nai Wilhelmina Monosen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Liperin kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Pertti Sveholm

Pertti Edvin Sveholm (s. 2. joulukuuta 1953 Oulu) on suomalainen näyttelijä sekä teatteri- ja oopperaohjaaja. Hän on työskennellyt muun muassa Ryhmäteatterissa sekä Oulun ja Helsingin Kaupunginteattereissa. == Ura == Sveholm on ollut mukana yhteensä yli sadassa elokuvassa ja televisio- ohjelmassa. Televisiosta hänet muistetaan muun muassa 1980-luvun viihdesarjasta Tabu. Sen jälkeen hän on esiintynyt muun muassa sarjoissa Tahdon asia, Helppo elämä ja Tehdas. Sveholm on vastaanottanut Jussi-palkinnon parhaasta miessivuosasta kahdesti. Vuonna 2002 hänet palkittiin roolityöstään elokuvassa Klassikko ja vuonna 2009 elokuvassa Tummien perhosten koti. Näyttelijäntyönsä ohella Sveholm on tehnyt ohjauksia Helsingin, Oulun, Seinäjoen ja Turun kaupunginteattereihin, Ryhmäteatteriin, Uuteen Iloiseen Teatteriin ja Suomen Kansallisoopperaan. Hän on ohjannut myös kahden uuden oopperateoksen kantaesitykset, vuonna 2010 Jari Järvelän Makuukamarioopperan ja vuonna 2012 Mika Waltarin Gabriel, tule takaisin. == Yksityiselämä == Sveholm oli avioliitossa näyttelijä Sari Havaksen kanssa vuosina 1993–2007 ja heillä on kaksi lasta, joista vuonna 1994 syntynyt Asta Sveholm on näyttelijä. Myös näyttelijä Pihla Penttinen on Sveholmin tytär. == Valikoitu filmografia == * Hobitit (1993) - Samvais Gamgi * Klassikko (2001) * Tummien perhosten koti (2008) ;Ääninäyttelijänä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ethel Barrymore

Ethel Barrymore (oik. Ethel Mae Blythe 15. elokuuta 1879 Philadelphia, Pennsylvania Yhdysvallat – 18. kesäkuuta 1959 Hollywood, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän kuului tunnettuun Barrymoren sukuun, ja näyttelijät John Barrymore ja Lionel Barrymore olivat hänen veljiään. Ethel Barrymore tuli kuuluisaksi etenkin teatterinäyttelijänä. Hänen Broadway-debyyttinsä tapahtui vuonna 1901. Hänen ensimmäinen elokuvansa sai ensi-iltansa vuonna 1914. Hän sai parhaan naissivuosa-Oscarin elokuvasta Yksinäinen sydän (None but the Lonely Heart, 1944). Ethel Barrymore meni naimisiin Russell Griswold Coltin kanssa vuonna 1909, ja pari erosi vuonna 1923. Heillä oli kolme yhteistä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Ethel Barrymore NNDB:ssä Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Heinisuo

Heinisuo voi tarkoittaa seuraavia: ;maantieteellisiä kohteita: * Heinisuo, kylä Kajaanissa * Heinisuo, kylä Mäntsälässä * Heinisuo, kylä Ranualla * Heinisuo, suo Rengossa ;henkilöitä: * Annika Heinisuo (s. 1988), suomalainen koripalloilija
Trave

Trave on joki Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig-Holsteinissa. Sen pituus on noin 124 kilometriä, ja se virtaa Gießelrade-nimisestä kylästä Travemünden kaupunkiin, josta se laskee lopulta Itämereen. Matkallaan se virtaa myös läpi Lyypekin kaupungin, jossa se on yhdistetty Elbe–Lyypekki- kanavaan. Jokea pitkin valtamerialuksetkin pystyvät purjehtimaan Lyypekin satamiin. Luokka:Saksan joet *
Lampaankääpä

Lampaankääpä (Albatrellus ovinus syn. _Polyporus ovinus,_ Scutiger ovinus) on Russulales-heimoon kuuluva miedon makuinen kauppasieni ja kuusen mykorritsasieni. == Koko ja ulkonäkö == Lampaankäävän lakki on nuorena kermanvalkoinen, mutta vanhemmiten se muuttuu kellertäväksi ja vaaleanruskean pilkulliseksi. Lampaankäävän lakki on epäsäännöllisen muotoinen ja paikoitellen painunut. Sen leveys on noin 5–20 cm. Jalka on valkoinen, tukeva ja lyhyt. Pillit ovat valkoiset, matalat, tiheät ja johteiset. Sen tuoksu on hyvin mieto. Paksu malto on valkoista, mutta kuumennuksen jälkeen ja vanhemmiten se muuttuu keltaiseksi. Mahdollisesti on olemassa kaksi läheistä/rinnakkaista lajia, joista toisen värin muuttuminen keltaiseksi on hyvin heikkoa ja paistettu sieni lähes valkoista. === Samankaltaiset lajit === Lampaankääpää muistuttavia sieniä ovat typäskääpä (Albatrellus ovinus/confluens), mäntykankaiden harvinainen laji vuohenkääpä (Albatrellus subrubescens) sekä vaaleaorakas (Hydnum repandum). Typäskäävästä lampaankäävän voi erottaa esimerkiksi keittämällä tai paistamalla sienet. Lampaankäävän malto kellastuu kuumennettaessa, kun taas typäskäävällä se värjäytyy vaalean ruskeaksi. == Kasvuaika ja -paikka == Sieni kasvaa elokuun ja lokakuun välillä. Lampaankääpää kasvaa yleisimmin tuoreissa havu- ja sekametsissä Suomen keski- ja eteläosassa, mutta sitä tavataan aina napapiirillä asti. Lampaankääpää kasvaa myös kuusikkoisissa rinteissä. Laji on satoisa ja kasvaa usein suurina ryhminä. Vanhana sienet muuttuvat usein toukkaisiksi. == Käyttö ravinnoksi == Ruokasienenä lampaankääpä on parhaimmillaan nuorena. Sille ei tarvitse tehdä esikäsittelyä. Sientä voi käyttää mm. paistettuna tai kuivattuna. Lakin voi esimerkiksi leivittää korppujauhoissa ja paistaa pihviksi. Kuivattavaksi lampaankääpä ei sovi kovin hyvin, koska sienistä tulee kuivattaessa kovia. Venäjällä on lokakuussa 2023 lisätty rikoslakiin uhanalaisten sienien keräämisestä sakko- ja vankeusrangaistuksia. Näiden joukossa on Moskovan kaupungin julkaisemassa listassa mainittu muun muassa lampaankääpä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lampaankääpä – Ruokavirasto *Luontoportti: Lampaankääpä (Albatrellus ovinus) *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Lampaankääpä (Albatrellus ovinus) *Luonnossa: Lampaankääpä (Albatrellus ovinus) *UniProt, Taxonomy: Albatrellus ovinus *Medicinal Mushrooms: Albatrellus ovinus *MushroomExpert: Albatrellus ovinus Luokka:Russulales Luokka:Suomalaiset ruokasienet Luokka:Suomalaiset kauppasienet
Lionel Barrymore

Lionel Barrymore (s. Lionel Herbert Blythe, 28. huhtikuuta 1878 Philadelphia, Pennsylvania – 15. marraskuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen teatteri-, radio- ja elokuvanäyttelijä. Lisäksi hänellä on kaksi tähteä Hollywoodin Walk of Famella. ==Elämä == Barrymore syntyi näyttelijäperheeseen ja oli Ethel Barrymoren ja John Barrymoren vanhempi veli. Hän aloitti teatteriuransa 1900-luvun alussa. Vietettyään monta vuotta Pariisissa hän palasi Broadwaylle vuonna 1907. Vuonna 1924 hän siirtyi Broadwaylta Hollywoodiin. Hän näytteli elokuvaurallaan lukuisissa klassikoksi nousseissa elokuvissa kuten Grand Hotel (Grand Hotel, 1932), Päivälliset klo 8 (Dinner at Eight, 1933), Kaksintaistelu auringossa (Duel in the Sun, 1946) ja Myrskyvaroitus (Key Largo, 1948). Hänen ehkä kuuluisin roolinsa on kuitenkin Mr. Potterin rooli elokuvassa Ihmeellinen on elämä (It's a Wonderful Life, 1946). Hän sai parhaan miesnäyttelijän Oscarin elokuvasta Vapaa sielu (A Free Soul, 1931). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Lionel Barrymore NNDB:ssä Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Heikki Häyrynen

Verner Henrik (Heikki) Häyrynen (24. joulukuuta 1875 Jämsä – 20. lokakuuta 1915 Jämsä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908 ja 1909–1915. == Elämä == Heikki Häyrysen vanhemmat olivat Viitasaarella syntynyt satulaseppä Heikki Juhonpoika Häyrynen (s. 1841) ja Amanda Fredrika Berg (1844−1903). Kansakoulun käynyt Häyrynen työskenteli satulaseppänä. Hän oli vuonna 1899 toimintansa aloittaneen Jämsän työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja toimi myös sen puheenjohtajana. Vuonna 1907 Häyrynen valiittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Vuonna 1908 Häyrynen ei ollut ehdolla, mutta hänet valittiin jälleen 1909. Häyrynen oli myös Jämsän kunnanvaltuuston jäsen. Häyrynen kuoli pitkäaikaiseen keuhkotautiin kotonaan Jämsässä 39-vuotiaana lokakuussa 1915. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Emil Murto. == Perhe == Häyrysen puoliso oli Hilja Elina Friman (s. 1883), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Jämsän kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Elbe–Lyypekki-kanava

Elbe–Lyypekki-kanava on kanava Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig- Holsteinissa. Se yhdistää Elben ja Traven joet, muodostaen näin väylän Lyypekin kaupungista Itämerelle. Kanava on 67 kilometriä pitkä, ja sen pohjoisena pääteasemana toimii Lyypekki, kun taas eteläinen pääteasema on Lauenburg. Kanavan edeltäjä oli Stecknitzin kanava, jonka se korvasi vuonna 1900. Luokka:Saksan kanavat Luokka:Schleswig-Holsteinin liikenne Luokka:Traven vesistö Luokka:Elben vesistö
Stecknitzin kanava

Stecknitzin kanava () oli kanava Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig- Holsteinissa. Se rakennettiin vuosina 1392-1398. Kanava yhdisti Stecknitzin (Traven sivujoki) ja Delvenaun (Elben sivujoki) pienehköt joet, ja se oli osa Vanhaa suolatietä (Alte Salzstraße). Kanava oli 85 senttimetriä syvä, 7,50 metriä leveä ja 94 kilometriä pitkä. Lisäksi siinä oli yhteensä 17 sulkua, joista Palmschleuse Lauenburgissa on vielä jäljellä. Vuonna 1900 kanavan korvasi uusi Elbe–Lyypekki-kanava. Luokka:Saksan kanavat Luokka:Traven vesistö Luokka:Elben vesistö Luokka:Schleswig-Holsteinin liikenne Luokka:Schleswig- Holsteinin historia
Steelband

Steelband on orkesteri, jossa soitetaan tyhjistä öljytynnyreistä tehtyjä steel pan -rumpuja. Yksi soitin voi käsittää 1–6 pannua, ja jokaista soitinta soittaa vain yksi henkilö. Soittimen koko kertoo sen äänenkorkeudesta; mitä isompi pannu, sitä matalampia ääniä sillä soitetaan. Pannut jaetaan karkeasti kolmeen eri ryhmään; sopraanot, komppiryhmä ja bassot. Sopraanopannu on kaikista pienin soitin, ja tällöin siitä lähtee myös koko orkesterin korkeimmat äänet. Sopraanoilla soitetaan kappaleen melodiaa. Yhdessä sopraanopannussa on noin 30 säveltä, ja yhdellä sopraanon soittajalla on vain yksi pannu. Sopraanoa suurempi soitin on "tuplat". Tuplia käytetään sopraanojen säestämiseen. Yhdellä tuplan soittajalla on yleensä kaksi pannua. Suurin soitin on basso. Basso pitää steelbandin rytmissä. Bassojen määrä vaihtelee. Luokka:Yhtyeet Luokka:Maailmanmusiikki
Vanha suolatie

Vanha suolatie () oli keskiaikainen suolan kuljettamiseen erikoistunut kauppareitti Pohjois-Saksassa. Reittiä pitkin kuljetettu suola kaivettiin Lüneburgin lähistöltä. Reitti johti sieltä pohjoissuuntaan Lyypekkiin, josta se kuljetettiin laivoilla Itämeren maiden tarpeisiin. Suolakauppa oli yksi suuri syy Lyypekin kaupungin hallitsevaan asemaan Hansaliitossa. Vuonna 1398 valmistui suolan kuljettamista helpottamaan tarkoitettu Stecknitzin kanava. Sitä pitkin suola kulki määränpäähänsä Lyypekkiin noin 20 päivässä. Luokka:Lyypekin historia Luokka:Kauppareitit
Peltosaari

Peltosaari on Riihimäen kaupunginosa Vantaanjoen varrella. Se sijaitsee Riihimäen rautatieaseman, matkakeskuksen ja muiden Riihimäen keskustan palveluiden lähellä. Kaupunginosan rakentaminen aloitettiin vuonna 1973. Rakennuskanta on suurimmaksi osaksi kerrostaloja. Kadut on nimetty pääasiassa avaruusaiheisesti, esimerkiksi Telluskatu, Jupiterinkatu, Linnunradankatu ja Merkuriuksenkuja. Suurin osa asunnoista on omistusasuntoja, ja alueen asukkaista valtaosa käy töissä Riihimäen ulkopuolella, muun muassa Helsingissä. Alueella palveluihin kuuluu Peltosaaren koulu, joka puretaan ja oppilaat sijoitetaan muihin kouluihin. Muita palveluja ovat kaksi päiväkotia, eläinhoitola, kirpputori, kaksi kauppaa ja ravintola. Koulun yhteydessä toimii nuorisotila Peltsin Clubi. Peltosaaressa sijaitsee myös Työväentalomuseo. Aivan Peltosaaren pohjoislaidalla sijaitsee Peltosaaren urheilupuisto. Siellä on jalkapallokenttiä, yleisurheilukenttä, pesäpallokenttä, jousiammuntarata, jäähalli ja Liikuntakeskus, jossa voi pelata tennistä, sulkapalloa, salibandya, squashia ja pöytätennistä. Keskuksessa on erilliset kuntosalit naisille ja miehille. Peltosaaressa sijaitsee myös luontokohteena tunnettu Peltosaaren kosteikkopuisto. Vuonna 2009 Peltosaaren työttömyysaste oli lähes 30 prosenttia, ja sen asukkaista pienituloisia oli noin 70 prosenttia. Vuonna 2015 tehdyn Huolenpitoa-hankkeen materiaalin mukaan työttömyysaste olisi tästä laskenut ja on 16,2 prosenttia vuonna 2015. Peltosaaren mainetta on yritetty parantaa perustamalla Peltosaari-seura, joka osallistuu kaupunginosan kehittämiseen. Seura järjestää vuosittain muun muassa vappu- ja toritapahtumia, retkiä ja teatterimatkoja. Peltosaari on vuonna 2019 Lähiöfest-tapahtumaan kuuluvia paikkoja. == Historia == Peltosaaren alue oli 1960-luvulle asti Paloheimon omistamaa peltomaata.Peltosaaren kosteikkopuiston opastaulu - Kosteikkopuiston historiaa, tekstin verkkoversio, riihimaki.fi, viitattu 10.1.2023. Riihimäen kaupunki osti peltoalueen vuonna 1965 ja seuraavana vuonna pidettiin pohjoismainen kilpailu alueen suunnittelusta. Peltosaaren kaupunginosan kaava valmistui vuonna 1970 ja ensimmäinen kerrostalo rakennettiin alueelle vuonna 1973. Samalla Vantaanjoen uoma oikaistiin nykyiselle paikalleen. Peltosaaren alueelle avattiin kesäkuussa 1926 uimala Vantaanjoen mutkan kohdalle kaivettuun altaaseen. Uimala oli varsinkin 1940- ja 1950-luvuilla merkittävä virkistäytymispaikka Riihimäen kauppalan ja lähiympäristön asukkaille. Uimala oli kuitenkin toteutukseltaan riittämätön uimareiden tarpeisiin ja vuonna 1956 Urheilupuistoon valmistunut moderni uimala korvasi sen.15\. Maauimala - Kartsalla, kartsalla.fi, viitattu 4.8.2020. Peltosaaren uimalan paikalla sijaitsee nykyään Bad Segebergin puisto. Talvisodan aikana nykyisen Peltosaaren aluetta pommitettiin ankarasti, sillä venäläiset luulivat sen olevan lentokenttä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Seppo Reso, Kalevi Airola: Asukasyhdistys Peltosaaressa 25 vuotta. Riihimäki : Peltosaari-seura 2000 ISBN 952-91-1795-7 == Aiheesta muualla == * Peltosaari Riihimäen kaupungin sivustolla Luokka:Riihimäen kaupunginosat Luokka:Suomen lähiöt
Lauenburg

Lauenburg on kaupunki Saksan pohjoisimman osavaltion Schleswig-Holsteinin kaakkoisosassa, etelään Lyypekistä. Se sijaitsee Elbe-joen rannalla. Kaupungissa asuu noin 11 500 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 9,54 neliökilometrin suuruinen. Bernhard II perusti Lauenburgin 1182. Se oli keskiajalla osa Vanhaa suolatietä, ja säilyi omana ruhtinaskuntanaan vuoteen 1689 saakka. Nykypäivänä kaupunki tunnetaan muun muassa siitä, että se on Elbe–Lyypekki-kanavan eteläinen päätepiste. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Herzogtum Lauenburg Luokka:Schleswig- Holsteinin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Webs.com

Webs (entinen Freewebs) on englanninkielinen, vuonna 2001 perustettu yhdysvaltalainen tietotekniikkayritys, joka tarjoaa ilmaisia kotisivupalveluja. Sivujen teko perustuu muokkauseditoriin. Muokkauseditori toimii samalla sivun valmiina esikatseluna. Webs muuttaa tekstin ja median suoraan HTML-muotoon. Websissä on joitakin valmiita toimintoja, kuten esimerkiksi blogit, palautelomakkeet ja kuvagalleriat. Websiin voi lähettää myös itse koodattuja HTML-sivuja. Websin käyttö on ilmaista. Webs tarjoaa myös mahdollisuuden maksulliseen palveluun, johon kuuluu muun muassa oma domain- osoite. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Jarkko Saapunki

Jarkko Saapunki (s. 25. lokakuuta 1976 Oulu) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja. Saapunki on toiminut nuorten valmentajana Japanissa Iiyaman kaupungissa vuosina 1997–1998 ja vuosina 1998–2002 Suomen nuorten maajoukkueen valmentajana Vuokatissa. Vuosina 2002–2003 hän toimi yhdistetyn Suomen A-maajoukkueen mäkivalmentajana ja palasi tähän tehtävään seuraavan vuosikymmenen loppupuolella. Vuosina 2003–2006 hän toimi Lillehammerin urheilukeskuksen päällikkönä. Vuosina 2007–2010 hän toimi Puijon Hiihtoseuran päävalmentajana. Saapunki on toiminut henkilökohtaisena valmentajana muun muassa Jaakko Tallukselle (1998–2003), Arttu Lapille ja Matti Hautamäelle. Oman mäkihyppyuransa Saapunki lopetti 20-vuotiaana. Hän kuului B-maajoukkueeseen ja nuorten maajoukkueeseen. Mäkihypyn maailmancupissa hän kilpaili kerran. Maaliskuussa 1994 hän sijoittui 48:nneksi Lahdessa käydyssä normaalimäen kilpailussa. SM-kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi. Saapunki lopetti mäkihyppyvalmentamisen syksyllä 2010 ja siirtyi Lapinlahdelle liikuntasihteeriksiJarkko Saapunki palaa mäkivalmentajaksi Kuopioon sekä toimitusjohtajaksi. Hän palasi Puijon Hiihtoseuraan syksyllä 2013 ja toimii nuorten urheilulukiolaisten valmentajana sekä muun muassa Ilkka Herolan mäkivalmennuksessa. Hän oli yhdistetyn A-maajoukkueen mäkivalmentajana MM-kilpailuissa 2019. Vuonna 2021 Saapunki valittiin Suomen Voimanostoliiton toiminnanjohtajaksi. Saapunki soittaa kitaraa neljän entisen mäkihyppääjän muodostamassa The Kroisos -yhtyeessä.Mäkikotkien soundi tulee sydämestä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josh Arieh

Josh Arieh (s. 26. syyskuuta 1974 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Arieh sijoittui kolmanneksi vuoden 2004 World Series of Pokerin pääturnauksessa ja voitti 2,5 miljoonaa dollaria. Hän on voittanut urallaan kaksi WSOP-ranneketta. World Poker Tourilla hän on ollut finaalipöydässä kahdesti (Borgata Poker Openissa vuonna 2004 kolmas ja Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicissa vuonna 2009 kolmas). Ariehin pokeriuran turnausansiot ylittivät tammikuussa 2010 5,7 miljoonaa dollaria. Arieh asuu Mariettassa, Georgiassa. == WSOP-rannekkeet == Vuosi Turnaus Palkintosumma (US$) 1999 $3,000 Limit Hold'em $202 800 2005 $2,000 Pot Limit Omaha $381 600 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Profiili FTP:n sivuilla * WPT:n profiili Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Per Krafft (nuorempi)

Per Krafft (nuorempi) (1777–1863) oli ruotsalainen muotokuva- ja historiamaalari. Hänen isänsä oli muotokuvamaalari Per Krafft vanhempi. Hän opiskeli Pariisissa. Käytyään Italiassa hän palasi Ruotsiin vuonna 1806. Kraft oli opettajana Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuodesta 1819. Parhaan työnsä hän maalasi 19-vuotiaana J. L. Desprezistä. Hagan linnassa on myös maininnan arvoinen maalaus Kaarle-herttuasta Hoglandin taistelussa. Hän oli hyvä piirtäjä, mutta myöhempien vuosien töitä leimasi värien raskaus. ==Lähteet== *Susning.nu Krafft, Per (nuorempi) Krafft, Per (nuorempi) Krafft, Per (nuorempi) Luokka:Muotokuvamaalarit
Raid (elokuva)

Raid on Tapio Piiraisen ohjaama vuonna 2003 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva. Elokuva on ohjaajansa ensimmäinen kokoillan elokuva ja jatkoa Piiraisen ohjaamalle samannimiselle 12-osaiselle televisiosarjalle. Molempien tarina pohjautuu Harri Nykäsen luomaan Raid-nimiseen dekkarihahmoon, mutta elokuva ei suoraan perustu mihinkään tiettyyn kirjaan. Juha Muje voitti elokuvasta parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon vuonna 2004, samoin kuin Jukka Uusitalo (lavastus) ja Pentti Tillder (puvustus). == Juoni == Raid on palaamassa Ratsumiehen kanssa rekalla Suomeen kierreltyään Venäjällä. Rekka otetaan Vaalimaalla tullitarkastukseen ja molemmat pidätetään pirtun salakuljetuksesta. Raid kuulee komisario Janssonilta Tarjan kuolleen tulipalossa. Pian tuhopolton jälkeen Maailmanpankin vastaisessa mielenosoituksessa kuolee nuori nainen. Kuolinsyyksi epäillään poliisin harhaluotia, mutta juttua tutkiva Jansson löytää videonauhalta todisteen siitä, että tuntemattoman naisen kuolema oli harkittu murha. Hopo eli ylikonstaapeli Huusko on rakastunut venäläiseen prostituoituun, joka kuolee oudoissa olosuhteissa. Potenssiongelmista kärsivän Janssonin isä, entinen valtionyhtiön johtaja, tekee kuolemaa erikoismaksuluokan sairaalassa. Raid ei voi jättää Tarjan kuolemaa sikseen, vaan päättää löytää oikeat syylliset. Avukseen hän hakee Lapinlahdesta vanhan ystävänsä, entisen pornokauppias Sundmanin. Raid hakee takaisin myös Sundmanin menettämän Mersun sekä asuntoauton. Majapaikka löytyy Mehtosen autokorjaamosta. Pian parivaljakko huomaa olevansa keskellä kansainvälisiä rikoskuvioita, johon liittyy niin Perse-Arska ja Pultsi kuten myös Suomen valtion korkeita virkamiehiä sekä valekreivi. Komisario Jansson ja ylikonstaapeli Sanna Susisaari käyvät Tukholmassa mm. viemässä Mersun painetunnistimen. Raid ei lupaa kirjoittaa. Sundman saa pornoliikkeensä takaisin. Entinen missi, nykyinen videotaiteilija Naomi antaa julkisuuteen mielenkiintoisen videoteoksen. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Raid - Yle Areena Raid Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat Luokka:Tapio Piiraisen ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Uurnakenttäkulttuurin lukujärjestelmä

Uurnakenttäkulttuurin alkuvaiheessa noin vuonna 1200 eaa. Keski-Euroopassa käytettiin lukujen esittämiseen joukkoa kuvioituja pronssisia sirppejä. ==Löytyminen== Vuonna 1946 Franklebenistä, Saksasta löydettiin yli 250 sirppiä, jotka ajoitettiin vuosille 1500-1250 eaa. Löytö oli osa uurnakenttäkulttuuriin liittyvää laajempaa, 600 sirpin ja muiden esineiden, löydöstä. joka oli tehty lähellä Saale-jokea. Sirpeissä ei ole havaittavissa jälkiä käytöstä, joten ne on ilmeisesti haudattu tarkoituksella maahan. Sirpeissä on kohokuvioituja merkkejä, jotka kiinnittivät tutkijoiden huomion. Yksinkertaisia viivamerkintöjä on tehty sirpin kahvaosan lähelle. Sirpin teräosassa on monimutkaisempia merkkejä. Yksinkertaisten merkkien on tulkittu muodostavan lukujärjestelmän. ==Lukujärjestelmä== Löydetyn lukujärjestelmän kantalukuna on viisi. Luvut on kirjoitettu oikeasta yläkulmasta vasempaan alakulmaan kulkevalla viivalla «/» ja kantaluvun kertaluvut on merkitty vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan osoittavalla viivalla «\». Numerot 1:stä (='/') 29:ään (='////\\\\\\\\\') on löydetty. Luokka:Lukujärjestelmät
Carl Johan Grimmark

Carl Johan Grimmark (s. 14. lokakuuta 1977, Göteborg) on ruotsalainen kitaristi, joka soittaa kristillistä metallia. Hän soittaa vakituisesti yhtyeissä Narnia, Saviour Machine, Rob Rock sekä vieraana Divinefiressä. Hän liittyi vuonna 2006 myös Beautiful Sin -yhtyeeseen. Soittoonsa Grimmark on ottanut vaikutteita esimerkiksi Yngwie Malmsteenilta. Grimmark on säveltänyt suurimman osan Narnian kappaleista ja tehnyt osaan myös sanoitukset. Grimmarkin ensimmäinen sooloalbumi julkaistiin vuonna 2007. ==Soolojulkaisut== * Grimmark (2007) Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Elävät henkilöt
Benoît Cheyrou

Benoît Cheyrou (s. 3. toukokuuta 1981 Suresnes, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuonna 2017 päättyneellä pelaajaurallaan kotimaansa pääsarjassa Ligue 1:ssä Lilleä, Auxerrea ja Marseillea sekä viimeiset vuotensa Pohjois-Amerikan MLS:ssä kanadalaista Toronto FC:tä. Hän edusti Ranskaa useissa nuorten maajoukkueissa. Hänen veljensä Bruno Cheyrou on myös jalkapalloilija. == Saavutukset == * Alle 19-vuotiaiden Euroopan- mestaruus 2000 * Ranskan liigamestaruus 2010 (Marseille) * Ranskan cupin voitto 2005 (Auxerre) * MLS Cupin voitto (Toronto) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yngve Svinhufvud

Pehr Yngve Svinhufvud (24. syyskuuta 1890 – 16. syyskuuta 1991) oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudin ja Ellen Svinhufvudin esikoispoika. Yngve Svinhufvud oli varatuomari, ja hän toimi pankinjohtajana Kansallis-Osake- Pankissa. Svinhufvud kuului suojeluskuntaan ja osallistui sekä Ahvenanmaan sotaretkeen että Suomen sisällissodan taisteluihin. Yngve Svinhufvud oli syntynyt ensimmäisenä kaikkien Suomen presidenttien lapsista ja elänyt heistä vanhimmaksi. Hänellä on neljä lasta, kolme tytärtä ja poika Pehr, joka kaatui jatkosodassa marraskuussa 1941. == Lähteet == Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen presidenttien lapset Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:P. E. Svinhufvud Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Plasmapaneelinäyttö

Plasmapaneelinäyttö on litteän näytön mahdollistava tekniikka. Plasmapaneelinäyttöjä käytettiin tyypillisesti suurissa (yli 37-tuumaisissa) televisioissa. Sadattuhannet pienet solut sijaitsevat kahden lasilevyn välissä. Nämä solut sisältävät sekoituksen jalokaasuja (neonia ja ksenonia). Solun läpi kulkeva sähkövirta ionisoi kaasun muuttaen sen plasmaksi. Plasma säteilee ultraviolettivaloa, joka puolestaan saa fluoresoivan materaalin tuottamaan näkyvää valoa. == Historia == Litteän plasmanäytön keksimisestä on palkittu kolme henkilöä: Donald Bitzer, H. Gene Slottow, ja Robert Willson. Plasmanäyttö syntyi PLATO-järjestelmän (Programmed Logic for Automatic Teaching Operations) kehityksen ohessa. PLATO:n vaatimuksena oli näyttö, joka kykeni grafiikan ja kuvien esittämiseen, johon aikakauden tekniikka ei pystynyt: vuonna 1963 Bitzer antoi jatko-opiskelijana olleelle Willsonille tehtäväksi tutkia ratkaisuvaihtoehtoja. Noin vuotta myöhemmin Slottow ja Willson keskustelivat tekniikasta ja kehittivät elektronisen näytön, jossa jokainen pikseli on valaistu kunnes uutta tietoa tulee. Ratkaisulla vältettiin kallista muistitekniikkaa. Aluksi plasmanäytöt olivat yksivärisiä ja myytiin kaupallisiin ja sotilastarkoituksiin: eräs käyttökohde oli Trident-ohjusta käyttävissä sukellusveneissä. Vielä 1990-luvun alussa plasmanäytöllä oli etuja nestekidenäyttöön (LCD) verrattuna, mutta se oli myös kalliimpi. Aktiivimatriisitekniikkaan perustuvat TFT-näytöt ratkaisivat TFT-näyttöjen ongelmat ja nestekidenäytöt syrjäyttivät plasmanäytöt. Nykyään plasmanäyttöjen katsotaan olevan vanhentunutta tekniikkaa. == Ominaisuudet == Plasmanäyttöihin liitetään korkeampi energian kulutus suhteessa näytön pinta-alaan kuin kuvaputki- tai nestekidenäytöissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * HowStuffWorks "How plasma displays work == Kirjallisuutta == * Luokka:Televisiotekniikka Luokka:Näyttötekniikka
John Barrymore

John Sidney Blyth Barrymore (15. helmikuuta 1882 Philadelphia, Pennsylvania – 29. toukokuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. == Elämä ja ura == John Barrymore syntyi vuonna 1882 näyttelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Maurice Blyth ja Georgie Drew, joka oli John Drew’n tytär. Hänen sisaruksiaan olivat Lionel Barrymore ja Ethel Barrymore, hänen poikansa on John Drew Barrymore ja lapsenlapsi Drew Barrymore. Barrymore kävi Georgetown Academy -nimistä koulua Washington D.C:ssä, mutta hänet erotettiin 16-vuotiaana koulusta, kun opettaja näki hänen menevän bordelliin. Barrymore ei suostunut paljastamaan hänen seurassaan olleita opiskelijoita, jolloin hänet erotettiin. Tämän jälkeen Barrymore yritti luoda uraa taiteilijana, kunnes ryhtyi täysipäiväiseksi näyttelijäksi. Hänen teatteriuransa oli varsin menestyksekäs usean vuosikymmenen ajan, ja häntä ylistettiin myös hänen klassisen ulkonäkönsä vuoksi. Barrymore sai lempinimen ”Mahtava profiili” ja hän oli aikansa Shakespeare-matinoiden idoli. Barrymore näytteli useissa kymmenissä elokuvissa. Hänet nähtiin muun muassa mykkäelokuvissa Tohtori Jekyllin salaisuus (1920) ja Viimeinen kavaljeeri (1924), mutta suurimman elokuvallisen menestyksen hän saavutti vasta äänielokuvien myötä. Tuolloin Barrymore nähtiin etenkin klassikkoelokuvissa Grand Hotel (1932), Kahdeskymmenes vuosisata (1934) ja muutamissa Bulldog Drummond -elokuvissa. Barrymoren menestyksestä ja loisteliasta näyttelijänuraa varjosti hänen alkoholisminsa ja avioeronsa. Barrymore toimi eräänlaisena roolimallina ystävälleen ja seuraajalleen Errol Flynnille, joka tulkitsi Barrymorea elokuvassa Liian paljon, liian varhain (1958). Barrymore työskenteli kuitenkin kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1942 60 vuoden iässä. Hänen poikansa on John Drew Barrymore ja lapsenlapsi Drew Barrymore. == Lähteet == * 501 elokuvatähteä, joiden elokuvat jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * John Barrymore NNDB:ssä Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Bacary Sagna

Bacary Sagna (s. 14. helmikuuta 1983 Sens, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi yhteensä kymmenen vuotta Englannin Valioliigassa Arsenalin ja Manchester Cityn joukkueissa. Sagna siirtyi AJ Auxerresta Arsenaliin vuonna 2007 ja Arsenalista kesällä 2014 Cityyn. Sagna pelasi Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2006 Euroopan- mestaruuskilpailuissa. Hän pelasi Ranskan joukkueessa MM-kilpailuissa 2010 kolme ottelua ja 2014 yhden ottelun. Kaikkiaan hän on pelannut 65 maaottelua tekemättä niissä maaliakaan. == Saavutukset == * Ranskan cupin voitto 2005 (AJ Auxerre) * Ranskan supercupin finaalipaikka 2005 (AJ Auxerre) * FA Cupin voitto 2014 (Arsenal) * Englannin liigacupin finaalipaikka 2011 (Arsenal) * Englannin valioliigassa toinen 2015 (Manchester City) * Englannin liigacupin mestaruus (Manchester City) == Lähteet == * * http://www.arsenal.com/first- team/players/bacary-sagna * Profiili soccerway.com-sivustolla * Profiili transfermarkt.co.uk-sivustolla === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Drew Barrymore

John Drew Barrymore, oik. John Blyth Barrymore, Jr. (4. kesäkuuta 1932 Beverly Hills, Kalifornia – 29. marraskuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli kuuluisan Barrymoren näyttelijäperheen jäsen. Hänen isänsä oli John Barrymore, hänen setänsä Lionel Barrymore ja tätinsä Ethel Barrymore. Hänellä oli neljä lasta joista yksi on Drew Barrymore. == Elämä ja ura == John Drew Barrymore syntyi vuonna 1932 näyttelijälegenda John Barrymoren ja näyttelijätär Dolores Costellon perheeseen. He erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen ja John Drew Barrymore lähetettiin alun perin sotilasakatemiaan, mutta päättikin seurata kuuluisan sukunsa jalanjälkiä näyttelijänä. Barrymore alkoi esiintyä pienen budjetin elokuvissa 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa, muttei koskaan saavuttanut samanlaista yltiöpäistä menestystä kuin isänsä aikoinaan. John Drew Barrymore nähtiin mm. Fritz Langin elokuvassa "Huulipunamurhaaja" (1956). Hänen uransa näyttelijänä lopulta päättyi 1970-luvulla. John Drew Barrymore kärsi isänsä tavoin vaikeasta alkoholiriippuvuudesta, ja hän menehtyi syöpään 72-vuotiaana vuonna 2004. == Aiheesta muualla == * *John Drew Barrymore NNDB:ssä Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Kanga Akalé

Kanga Gauthier Akalé (s. 7. maaliskuuta 1981 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyisin Lekhwiyan riveissä Qatarin pääsarjassa. Akalé osallistui Norsunluurannikon maajoukkueen mukana kesän 2006 jalkapallon MM-kilpailuihin. ==Saavutukset== * Ranskan cupin voitto 2003 ja 2005 (AJ Auxerre) * Ranskan supercupin finaalipaikka 2003 ja 2005 (AJ Auxerre) Luokka:Norsunluurannikkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sekeli

Sekeli (myös. šekeli tai shekeli) on vanha itämainen painomitta ja rahayksikkö. Sekeli on tällä hetkellä käytössä Israelissa, jossa vuosina 1980–1985 oli käytössä vanha Israelin sekeli ja vuodesta 1985 lähtien uusi Israelin sekeli. Vanhassa testamentissa sekeli vastaa noin 10–16 nykyistä grammaa ja 3 000 sekeliä on yksi talentti. == Lähteet == Luokka:Massan yksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt
Fabien Cool

Fabien Cool (s. 29. elokuuta 1972, L’Isle-Adam) on ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka on edustanut lähes koko uransa AJ Auxerrea Ranskan liigassa. Toukokuussa 2007 Cool ilmoitti lopettavansa uransa päättyvään kauteen. ==Ura== * 1992-1993 AJ Auxerre * 1993-1994 FC Gueugnon (laina) * 1994-2007 AJ Auxerre ==Saavutukset== * Ranskan liigamestaruus 1996 (AJ Auxerre) * Ranskan cupin voitto 1996, 2003 ja 2005 (AJ Auxerre) Luokka:Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Poodles

The Poodles on ruotsalainen glam metal/heavy metal -yhtye. Poodles on hakenut myös Euroviisuihin, mutta epäonnistui. Se on soittanut myös Melodifestivalenissa. ==Jäsenet== * Jakob Samuel (laulu) * Pontus Norgren (kitara) * Pontus Egberg (basso) * Christian Lundqvist (rummut) == Diskografia == === Studioalbumit === * Metal Will Stand Tall (2006) * Sweet Trade (2007) * Clash of the Elements (2009) * Performocracy (2011) * Tour De Force (2013) * Devil in the Details (2015) * Prisma (2018) === Livealbumit === * No Quarter (2010) === Singlet === * Night of Passion (2006) * Metal Will Stand Tall (feat. Tess Merkel) (2006) * Song for You (2006) * Seven Seas (2007) * Streets of Fire (2007) * Line of Fire (feat. E-type) (2008) * Raise the Banner (2008) * One Out of Ten (2009) * I Rule the Night (2009) * Cuts Like a Knife (2011) * I Want It All (2011) * 40 Days and 40 Nights (2013) ==Aiheesta muualla== *The Poodlesin Kotisivu * Luokka:Ruotsalaiset metalliyhtyeet Luokka:Kristilliset metalliyhtyeet
Camrose

Camrose on kaupunki Kanada Albertan provinssin keskiosassa, 97 kilometrin provinssin pääkaupungista Edmontonista kaakkoon. Kaupunki on seutunsa jakelutoiminnan, lääketieteen, valtionhallinnon ja tuotantoelämän keskus preerioiden rikkaiden viljelyalueiden ympäröimänä. Camrosen väkiluku on 18 742 (2016). Belgialaistaustainen François Adam perusti Camrosen vuonna 1905. Kaupunginoikeudet (city) se sai 1955. Camrose on kasvanut rautatien varrella. Camrose on nimetty Walesissa sijaitsevan kaupungin mukaan, mutta nimen katsotaan viittaavan myös kaupungin läpi virtaavan jokiuoman (Stoney Cr) varrella kasvaviin villiruusuihin. Paikkakunnalla on lempinimi The Rose City ("Ruusukaupunki"). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Albertan kaupungit
Purppurapihta

Purppurapihta eli purppurajalokuusi (Abies amabilis) on pihta, jota tavataan Pohjois-Amerikan luoteisosissa. Se on suuri aina vihanta paljassiemeninen puu, jonka runko on 30–45 metriä korkea ja joka on halkaisijaltaan yli 1,2 metriä. Suurin mitattu puu on ollut 72 metriä korkea, ja suurin halkaisija on ollut 2,3 metriä. Purppurapihta viihtyy pohjoisessa 0–1500 metrin korkeudessa ja etelässä 1000–2300 metrin korkeudessa, sateisilla alueilla, joissa on viileät ja kosteat kesät.Purppurapihta Taimitarha PikkuPuu Purppurapihdan kaarna on nuoremmilla puilla vaaleanharmaa, ohut ja pihkainen. Vanhemmilla puilla kaarna on tummempaa ja paksumpaa ja siinä on suuremmat uurteet. Lehdet ovat neulanmuotoisia, littanoita neulasia ja ne ovat 2,0–4,5 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Neulaset ovat mattapintaisia ja tummanvihreitä. Purppurapihdan kävyt ovat 9–17 senttimetriä pitkiä ja 4–6 senttimetriä leveitä. Purppurapihdan kävyt ovat purppuranvärisiä, kuten saattaa jo nimestä päätellä. ==Käyttö== Purppurapihdan puuaines on pehmeää eikä kovin kestävää, joten sitä käytetään yleisesti paperin ja pahvin raaka-aineena. Lajia käytetään koristepuuna, mutta Suomessa sitä suositellaan vain Etelä-Suomen suojaisille kasvupaikoille vyöhykkeille I ja II.Metla Oma piha, sivu 180, Espoo: Weilin-Göös 2004, ISBN 951-35-6718-4 Purppurapihdan lehvästöllä on miellyttävä tuoksu, joten sitä käytetään joskus joulukoristeina, kuten joulukuusina. ==Suomessa== Suomessa purppurapihtoja kasvaa muun muassa Mynnilän arboretumissa Sysmässä ja Hörtsänän arboretumissa Orivedellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Purppurapihta – Abies amabilis * ITIS: Abies amabilis * United States Department of Agriculture (USDA): Abies amabilis Luokka:Pihdat
Pontus Norgren

Pontus Norgren (s. 22. huhtikuuta 1968) on ruotsalainen kitaristi, joka soittaa power metal -yhtye HammerFallissa. Hän on suosittu kitaristi varsinkin kristillisissä piireissä . Hän tekee bändihommien ohella myös soolouraa. __NOTOC__ ==Ura== Pontus on saanut suosionsa enimmäkseen Divinefire vierailuistaan. Hän on soittanut Divinefire yhtyeelle kitaroita mm. hittibiiseissä The Sign ja Live my Life for You. Pontus on kuitenkin työstänyt myös monien bändien kanssa ja näistä suosituin on The Poodles. Hän soittaa myös Humanimalissa ja Great King Ratissa. ==Sooloura== Pontuksen sooloura on melko alussa, eikä ole ainakaan vielä kovin suosittua musiikkia. Hänen suosituimpiin sooloteoksiinsa kuuluvat mm. Losing my Religion ja Holy Ground . ==Yhtyeet== * The Poodles * Humanimal * Great King Rat * HammerFall ==Aiheesta muualla== *The Poodlesin Kotisivu *Great King Ratin Kotisivu * Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Elävät henkilöt
Christian Liljegren

Christian Liljegren (ent. Rivel; s. 3. helmikuuta 1971) on ruotsalainen laulaja. Liljegren on ollut laulajana useissa kristillistä metallia esittävissä yhtyeissä, kuten Divinefiressa, Audiovisionissa ja Golden Resurrectionissa. Parhaiten Liljegren tunnetaan Narnia-yhtyeestä, jonka hän perusti Carl Johan Grimmarkin kanssa. Hän toimi Narnian laulajana vuosina 1996–2008. Liljegrenillä on myös oma levy-yhtiö. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ussurinpihta

Ussurinpihta (Abies holophylla) on pihtalaji, jota tavataan Pohjois-Koreassa, Venäjällä Primorjen aluepiirissä sekä Kiinassa Heilongjiangin, Jilinin ja Liaoningin maakunnissa. Se on suuri ainavihanta paljassiemeninen puu, jonka runko on noin 30 metriä korkea, ja joka on halkaisijaltaan noin metrin. Suurimmillaan se voi kasvaa 50 metriä korkeaksi.Arboretum Mustila: Ussurinpihta (Abies holophylla) Ussurinpihdan rungon pinta on jo nuorena uurteinen ja karhea. Lehdet ovat 2–4 cm pitkiä litteitä neulasia, joissa on hieman otamainen kärki. Neulaset ovat yläpuoliltaan kirkkaanvihreitä ja alapinnoilla niissä on kaksi vaaleansinivihreää ilmarakojuovaa. Ussurinpihdan kävyt ovat perällisiä, pitkän lieriömäisiä ja tylppäkärkisiä. Ussurinpihtaa käytetään joskus, tosin ei usein koristekasvina.Ussurinpihta PikkuPuu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ussurinpihta (Abies holophylla) * Metla: Ussurinpihta (Abies holophylla) * Flora of China: Abies holophylla Luokka:Pihdat Luokka:Silmälläpidettävät kasvit
Benoît Pedretti

Benoît Pedretti (s. 12. marraskuuta 1980, Audincourt) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyisin AC Ajaccion riveissä Ranskan liigassa. Pedrettin ura oli kovassa nousukiidossa kesällä 2005 maajoukkueen vakiomiehen siirtyessä mestarijoukkue Olympique Lyonnais'n riveihin. Mies ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan asemiaan, ja syksyllä 2005 hän pelasi myös toistaiseksi viimeisen maaottelunsa. Pedretti jätti Lyonin jo kauden 2005/06 jälkeen siirtyen AJ Auxerreen, jota hän edusti viiden kauden ajan. Auxerressa Pedretti kohosi jälleen liigan tärkeiden keskikenttäpelaajien joukkoon. Kesällä 2011 Pedretti siirtyi Lilleen kolmivuotisella sopimuksella.Pedretti a signé un contrat de trois ans (officiel) Kokenut Pedretti oli LOSCin avauskokoonpanon pelaaja kahden kauden ajan. Valmentaja Rudi Garcian jätettyä seuran kesällä 2013 Pedretti siirtyi AC Ajaccioon.Une grosse pointure à l'ACA == Saavutukset == * Maanosaliittojen cupin mestaruus 2003 (Ranska) * Ranskan mestaruus 2006 (Olympique Lyonnais) * Ranskan liigacupin voitto 2004 (FC Sochaux * Ranskan supercupin voitto 2005 (Olympique Lyonnais) * Ranskan kakkosliigan voitto 2001 (FC Sochaux) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ramina

Ramina on korttipeli, jota pelataan usein rahapanoksin. Siinä käytetään tavallista 52 kortin pakkaa. Aluksi kaikille jaetaan 5 korttia käteen. Jakaja kääntää pöytään myös yhden kortin näkyviin, josta tulee valtti. Jakaja saa pitää kortin. Sitten pelaajat päättävät ovatko mukana vai eivät. Kaikki mukana olevat pelaajat panevat pelikassaan sovitun panoksen, mikäli pelataan rahasta. Sitten pelaajat laittavat haluamansa määrän kortteja pois ja saavat uusia tilalle. Sitten etumies aloittaa ensimmäisen tikin. Maata on tunnustettava, ja jos ei ole, on pakko lyödä valttia. Jos sitäkään ei ole, saa lyödä haluamansa kortin. Pelissä on siis maa- ja valttipakko. Yhdessä jaossa voi saada enintään viisi tikkiä. Se pelaaja, joka saa ensimmäisenä kymmenen tikkiä voittaa. Voidaan sopia, että jos "huilaaminen" on sallittu, yhdeksässä tikissä ei saa "huilata". Jos joku pelaaja ei saa ainuttakaan tikkiä, hän "palaa" ja menettää kaikki aikaisemmat tikkinsä. Peliä voi pelata kaksikin, mutta hauskinta ja jännittävintä se on kolmen-viiden pelaajan kesken. Jos pelaajia on runsaasti, yli 7 on syytä jakaa kaikille vain neljä korttia, sillä muuten kortit eivät riitä. On myös sääntövariaatio.Jos joku pelaajista saa kierroksen aikana kaikki viisi tikkiä, peli menee "puskasta poikki". Luokka:Tikkipelit