EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kulttuurihyvinvointi

Kulttuurihyvinvointi tarkoittaa ihmisen yksilöllistä tai yhteisöllisesti jaettua kokemusta siitä, että taide ja kulttuuri lisäävät hyvinvointia. Taiteen vaikutuksista puhuttaessa tukeudutaan tutkimustietoon, ei oletuksiin. Ihminen on kokonaisuus, jonka hyvinvointiin ja terveyteen vaikuttavat monet tekijät. Tutkimustietoon perustuvassa tarkastelussa on syytä huomioida, miten ja mistä tietoa on kerätty. Suomessa taiteen hyvinvointivaikutuksien tutkimusta on tehty laajasti erityisesti musiikin saralla muun muassa Turun, Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa sekä Taideyliopistossa. Esimerkiksi musiikin vaikutuksesta aivoterveyteen ja kuntoutukseen on tehty lukuisia tutkimuksia. Kulttuurihyvinvointiala on otettu viime vuosina opetussuunnitelmiin, ja sitä opetetaan useassa oppilaitoksessa ja korkeakoulussa ympäri Suomea. Esimerkiksi Turun ammattikorkeakoulussa sekä Metropolia-ammattikorkeakoulussa. Laajin taiteen ja kulttuurin hyvinvointivaikutuksista tehty tutkimuskatsaus on vuonna 2019 julkistettu Maailman terveysjärjestön (WHO) raportti: Fancourt & Finn: What is the evidence on the role of the arts in improving health and well-being? A scoping review. Laajin taiteen ja kulttuurin hyvinvointivaikutuksista tehty tutkimuskatsaus on vuonna 2019 julkistettu Maailman terveysjärjestön WHO:n raportti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kulttuuripolitiikka Luokka:Sosiaalipolitiikka
Lucius Fox

Lucius Fox on hahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa, yleensä yhdessä supersankari Batmanin kanssa. Hahmon loivat Len Wein ja John Calnan ja se esiintyi ensimmäisen kerran Detective Comicsin numerossa 307. ==Taustaa== Lucius Fox on Wayne Enterprises yhtiön toimitusjohtaja ja Bruce Waynen yrityspäällikkö, joka ilmeisesti tietämättään johtaa liiketoiminnallisia etuja, jotka huolehtivat Batmanin laitteiden tarpeista ja rahoittavat hänen toimintaansa. Vuodesta 2005 lähtien Lucius on usein kuvattu suoraan Batmanin toimintaan osallistuvana joko Brucen teknisenä laitteiden toimittajana tai liittolaisena. Lisäksi hän hallinnoi myös Wayne Foundationin tietoja, kun taas Bruce Wayne sanelee organisaation yleiset käytännöt. Voitettuaan alkuperäisen haasteen palauttaa Wayne Enterprises sen loistoonsa, Fox on päättänyt jäädä, sillä hän on saanut yhtiössä vertaansa vailla olevan vapauden. Batman: Haunted Knightissa selitetään, että nuori Bruce Wayne pelastaa Lucius Foxin ryöstäjiltä Pariisissa. Myöhemmin Fox kysyy häneltä, haluaako hän perustaa hyväntekeväisyyssäätiön, johon Bruce suostuu monta vuotta myöhemmin päättäessään, ettei kaikkia hänen rahojaan tarvitse käyttää rikosten torjuntaan. Monet tarinat viittaavat siihen, että Fox tiesi työnantajansa salaiset toimet, mutta pitää sen kuitenkin omana tietonaan. Foxista on tullut Batmanin arvokas liittolainen, ei vain auttamalla rahoittamaan valppaiden toimintaa, vaan hoitamalla suurimman osan Wayne Enterprisesin päivittäisestä liiketoiminnasta. Hän on myös arvostettu ystävä Bruce Waynelle, vaikka se, että Wayne ei voi olla täysin rehellinen hänelle, häiritsee toisinaan heidän ystävyyttään. Bruce Wayne Batmanina muodostaa alun perin Outsidersin pelastaakseen Foxin Baron Bedlamilta. Kun Fox myöhemmin sai aivohalvauksen, Wayne varmistaa, että Fox saa parasta mahdollista hoitoa ja tukee häntä ja hänen perhettään. Lucius Foxilla on kolme lasta, kaksi tyttöä ja poika Tiffany, Tamara ja Timothy jotka kaikki toimivat BatFamilyn avustavina jäseninä. Uusimmissa tarinoissa Lucius Foxin poika Luke Fox on toiminut Batwing-nimisenä supersankarina. ==Muussa mediassa== Elokuvissa Batman Begins, Yön ritari ja Yön ritarin paluu Lucius Foxia esittää Morgan Freeman. Animaatiosarjoissa Batman: The Animated Series ja The New Batman Adventures Lucius Foxia ääninäyttelevät Brock Peters ja Mel Winkler. Animaatiosarjassa The Batman Lucius Foxia ääninäyttelee Louis Gossett Jr. Televisiosarjassa Gotham Lucius Foxia esittää Chris Chalk. ==Videopeleissä== *Pelissä DC Universe Online Lucius Foxia ääninäyttelee Leif Anders. *Pelissä Batman: Arkham Knight Lucius Foxia ääninäyttelee Dave Fennoy. *Pelissä Batman: The Telltale Series ja sen jatko-osassa Batman: The Enemy Within Lucius Foxia ääninäyttelee Dave Fennoy. Luokka:DC-universumin sivuhenkilöt Luokka:Batman
Löyttymäen työväentalo

Löyttymäen työväentalo oli Janakkalan kunnan Löyttymäen kylässä sijainnut työväentalo. Talo myytiin yksityisomistukseen vuonna 1970. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 2003. ==Historiaa== Löyttymäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1911. Vuonna 1916 siinä oli 20 jäsentä. Työväentalo valmistui vuonna 1931. Se oli kookas, kaksikerroksinen hirsirakennus. Talo myytiin yksityisomistukseen vuonna 1970. Toukokuussa 2003 talo tuhoutui tuntemattomasta syystä syttyneessä tulipalossa. Vahingot arvioitiin noin 100 000 euroksi, mutta henkilövahinkoja ei syntynyt, sillä rakennus oli ollut lähinnä varastona. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla järjestettiin erilaisia juhlia ja tapahtumia. Siellä myös harrastettiin esimerkiksi voimistelua ja harjoiteltiin ja esitettiin näytelmiä. Vuonna 1938 työväentalolla pidettiin Janakkalan palokuntajuhlat. Samana vuonna Hämeenlinnan Työväen Näyttämö vieraili talolla esittämässä näytelmän Justiina. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Strontiumkloraatti

Strontiumkloraatti (Sr(ClO3)2) on strontium- ja kloraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pyrotekniikassa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa strontiumkloraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedelliset di- ja heksahydraatit (Sr(ClO3)2·2H2O ja Sr(ClO3)2·6H2O). Strontiumkloraatti liukenee hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Strontiumkloraatti liukenee hieman myös etanoliin. Aine on voimakas hapetin. Strontiumkloraattia valmistetaan johtamalla strontiumhydroksidin vesiliuokseen klooria. Yhdistettä käytetään ilotulitteissa hapettimena ja tuottamaan punaista valoa ja räjähteissä.Helmut Vogt, Jan Balej, John E. Bennett. Peter Wintzer, Saeed Akbar Sheikh, Ptrizio Gallone, Subramanyan Vasudevan & Kalle Pelin: Chlorine Oxides and Chlorine Oxygen Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. == Lähteet == Luokka:Kloraatit Luokka:Strontiumyhdisteet
Déodat Gratet de Dolomieu

Déodat Guy Silvain Tancrède Gratet de Dolomieu (24. kesäkuuta 1750 Dolomieu, Isère, Ranska – 26. marraskuuta 1801 Châteauneuf, Saône-et-Loire, Ranska) oli ranskalainen geologi ja mineralogi, jonka mukaan dolomiitti on nimetty. ==Elämä ja ura== Dolomieu otettiin lapsena Johanniittain ritarikunnan jäseneksi. 19-vuotiaana hänet tuomittiin ritariveljensä tappamisesta kuolemaan, mutta hänen nuoruutensa vuoksi suurmestari myönsi hänelle armahduksen, jonka paavi Klemens XIII vahvisti, ja yhdeksän kuukauden vankeusrangaistuksen jälkeen hän pääsi vapaaksi. Vuonna 1775 hän julkaisi teoksensa Recherches sur la pesanteur des corps à differentes distances du centre de la terre sekä käännökset Axel Fredrik Cronstedtin ja Torbern Bergmanin mineralogisista tutkielmista. Näiden teosten ansiosta hänet valittiin Académie des Sciencesin jäseneksi. Vuonna 1777 hän lähti Portugaliin. Seuraavana vuonna hän vieraili Espanjassa ja vuosina 1780 ja 1781 Sisiliassa ja sen lähisaarilla. Vuonna 1782 hän tutki kaksi kuukautta Pyreneiden geologista rakennetta, ja vuonna 1783 Calabrian maanjäristys sai hänet lähtemään Italiaan. Näiden retkien tieteelliset tulokset on esitetty hänen teoksissaan Voyage aux îles de Lipari (1783), Mémoire sur le tremblement de terre de la Calabre (1784), Mémoire sur les îles Ponces, et catalogue raisonné des produits de l'Etna (1788) ja muissa teoksissa. Vuosina 1789 ja 1790 hän tutki Alppeja, ja hänen havaintonsa niistä julkaistiin Journal de physique -lehdessä. Dolomieu kuvasi vuonna 1791 hänen mukaansa nimetyn dolomiitin. Hän palasi samana vuonna Ranskaan ja toi mukanaan runsaat mineraalikokoelmat. Ranskan vallankumouksen aikana hän osallistui poliittiseen elämään. Vuonna 1795 hänestä tuli Institut de Francen jäsen sen perustamisen yhteydessä ja vuonna 1796 professori Pariisin kaivosakatemiassa. Vuonna 1798 hän oli Napoleon Bonaparten mukana Egyptin retkikunnassa, jossa hän teki geologis-maantieteellisen tutkimuksen Niilin suistossa. Kun hänen oli terveydentilansa vuoksi palattava Eurooppaan, hän lähti purjehtimaan Aleksandriasta ja rantautui Tarantoon, ja koska Napolin kuningaskunta oli tuolloin sodassa Ranskan kanssa, kaikki ranskalaiset matkustajat joutuivat vangeiksi. Vankeusaikana hän kirjoitti tärkeimmän tutkielmansa Sur la philosophie minéralogique et sur l'espèce minérale Raamatun marginaaliin. Dolomieu pääsi vapaaksi Ranskan voitettua Marengon taistelun ja sai vuonna 1801 Pariisin luonnontieteellisen museon mineralogian professuurin, johon hänet oli nimitetty vuonna 1800, mutta kuoli muutaman kuukauden kuluttua. Dolomieun tieteellisen toiminnan ja omaperäisten teorioiden pääpaino oli vulkanismin tutkimuksessa. Hänestä tuli siten edelläkävijä sille, mitä myöhemmin kutsuttiin plutonistiseksi geologian koulukunnaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset geologit Luokka:Mineralogit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1750 syntyneet Luokka:Vuonna 1801 kuolleet
Sassoferrato

Sassoferrato tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Sassoferrato, kylä Italiassa Anconan maakunnassa * Bartolus de Sassoferrato (1313–1357), italialainen oikeustieteen professori * Giovanni Battista Sassoferrato, (1605–1685), italialainen taidemaalari
Tanttalan työväentalo

Tanttalan työväentalo oli Janakkalan kunnan Tanttalan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Tanttalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo rakennettiin talkoovoimin, ja se valmistui vuonna 1909. Vuonna 1909 yhdistyksen jäsenmäärä oli 30, vuonna 1916 18. Talo myytiin vuonna 1972. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla muun muassa pidettiin iltamia ja esitettiin näytelmiä. Vuonna 1922 järjestettiin kesäjuhlat, joiden ohjelmassa oli 3-ottelu, kansankilpailuja, yhteislaulua ja puhe. Illalla pidettiin iltamat, joissa nähtiin soittoa, näytelmä ja runonlausuntaa; lisäksi järjestettiin palkintojenjako ja lopuksi tanssittiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Vahagn Hatšaturjan

Vahagn Garniki Hatšaturjan (, s. 22. huhtikuuta 1959 Sisian) on armenialainen poliitikko ja maansa viides presidentti. Ennen toimimistaan presidenttinä Hatšaturjan toimi Armenian huipputeknologian ministerinä vuodesta 2021 vuoteen 2022 sekä Jerevanin pormestarina vuosina 1992–1996. ==Tausta ja yksityiselämä== Hatšaturjan syntyi vuonna 1959. Hän suoritti vuonna 1980 ekonomin tutkinnon Jerevanin kansantalouden instituutista. Tämän jälkeen hän palveli kaksi vuotta Neuvostoliiton armeijassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Lapsenlapsia hänellä on kaksi. == Poliittinen ura == Vuonna 1990 hän pääsi Jerevanin kaupunginvaltuustoon ja toimi kaupungin pormestarina vuosina 1992–1996. Tämän jälkeen hän toimi presidentin neuvonantajana vuoteen 1998 asti. Vuonna 1995 Hatšaturjan valittiin Armenian parlamenttiin. Parlamentaarikkona hän toimi muun muassa presidentin avustajana ja talousvaliokunnan puheenjohtajana. Elokuussa 2021 hänestä tuli Armenian huipputeknologian ministeri. Maaliskuussa 2022 Hatšaturjan valittiin Armenian viidenneksi presidentiksi. Armenian parlamentissa pidetyssä äänestyksessä ääniä oltaisiin normaalisti tarvittu 81 ensimmäisellä kierroksella, mutta koska opposition edustajat boikotoivat äänestystä, Hatšaturjan sai vain 69. Toisella kierroksella ääniä tarvittiin väh. 61 ja hän sai 71. Hatšaturjan oli ainoa ehdokas. Syyskuussa 2022 Hatšaturjan herätti pahennusta, kun hän osallistui kuningatar Elisabet II:n hyvästelyyn tämän arkun ollessa kunniavartioston ympäröimä. Hatšaturjanin avustajat valokuvasivat paikalla kiellosta huolimatta, ja Hatšaturjanin itsensä kerrotaan puhuneen äänekkäästi paikan päällä. == Lähteet == Luokka:Armenian presidentit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mallinkaisten työväentalo

Mallinkaisten työväentalo oli Janakkalan kunnan Mallinkaisten kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Mallinkaisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1916 siinä oli 35 jäsentä. Talon yhdistys hankki vuosien 1912 ja 1915 välillä. Rakennusvelkaa lyhennettiin vielä 1920-luvun alussa myymällä arpoja. Talo on sittemmin, ennen vuotta 1976, myyty. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla järjestettiin muun muassa nyrkkeilyharjoituksia nuorille. Lisäksi siellä pidettiin erilaisia iltamia, juhlia sekä opintokursseja. Vuonna 1924 pidettiin vappujuhla yhdessä Saloisten, Löyttymäen ja Tanttalan yhdistysten kanssa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Riviera Punavuori

Riviera Punavuori on vuonna 2022 perustettu elokuvateatteri Merikorttelin kiinteistössä Helsingin Punavuoressa. Teatterissa on kaksi salia, joista toisessa on 33 paikkaa ja toisessa 26. Teatteri perustettiin vastauksena Riviera Kallion korkeaan kysyntään. Elokuvasaleissa on istumapaikkoina sohvia, ja teatterissa on myös keittiö ja baari. Rivieran on sanottu panostavan perinteistä elokuvateatteria enemmän ruoka- ja juomatarjontaan, erityisesti viineihin. Toinen perustajista on kutsunut yritystään ”elokuvateatteriksi ja leffaravintolaksi”. Tarjoilijan voi kutsua sohvapöydän luokse nappia painamalla. Rivieran elokuvaliput ovat tavallista kalliimpia. Ohjelmistoon kuuluu sekä viihde- että taide-elokuvia. Yrittäjät ovat luvanneet myös muun muassa sing-along-näytöksiä, toiveklassikoita ja keikkataltionteja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivut Luokka:Helsingin elokuvateatterit Luokka:Punavuori
Zuñit

Zuñit (ashiwit) ovat Yhdysvaltain lounaisosissa elävä intiaanikansa. Zunien kieli ei kuulu mihinkään tunnettuun kielikuntaan. Kun espanjalaiset kohtasivat zuñit, he asuivat Hawikuhissa ja viidessä–kuudessa muussa pueblokylässä. Zuñit koostuivat 13:sta matrilineaarisesta klaanista. Zuñit olivat hyvin uskonnollisia muiden pueblointiaanien mukaan. 1800-luvun aliussa zuñi- pueblossa asui noin 10 000. Zuñit lienevät varmemman anasazi-kulttuurin jälkeläisiä. Espajalaiset olivat 1640-luvulla zuñien alueelle saapuessaan pettyneitä, kun eivät löytäneet "seitsemää Cibolan kaupunkia", joista voisi ryöstää kultaa. Nälkiintyneet espanjalaiset voittivat zuñit taistelussa ja asettuivat taloksi zuñien puebloon. Nykyään zuñi-pueblossa asuu noin 6 000 zuñia. Heimon uskotaan asuneen samalla paikalla 1300 vuotta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat
Safari-ralli 1987

Safari-ralli 1987 (viralliselta nimeltään 35. Marlboro Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1987. Kilpailu järjestettiin 16. - 20\. huhtikuuta vuonna 1987 Nairobissa. Kilpailu oli kauden neljäs ja sen kokonaispituus oli . Kilpailun voitti Hannu Mikkola Audilla: voitto oli Mikkolan 18. ja viimeinen MM-voitto. Kilpailu oli myös Rauno Aaltosen viimeinen MM-sarjan kilpailu. Kilpailuun osallistui 53 autokuntaa, joista 23 pääsi kilpailun loppuun. Kilpailun pituudesta merkittiin "kilpailuksi" ja muilla tieosuuksilla pituutta tuli yhteensä . FISA vaati ajanottoon sekunnin tarkkuutta, mutta sillä ei lopulta ollut merkitystä. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Hannu Mikkola Arne Hertz Audi 200 Quattro 3:39.44 0.0 2\. Walter Röhrl Christian Geistdörfer Audi 200 Quattro 3:56.59 +17.15 3\. Lars-Erik Torph Benny Melander Toyota Supra 3.0i 4:31.09 +51.25 4\. Erwin Weber Matthias Feltz Volkswagen Golf GTI 16V 5:47.27 +2:07.43 5\. Per Eklund Dave Whittock Subaru RX Turbo 6:00.42 +2:20.58 6\. Robin Ulyate Ian Street Toyota Supra 3.0i 6:33.07 +2:53.23 7\. Rudolf Stohl Jürgen Bertl Audi Coupé Quattro 6:45.27 +3:05.43 8\. Mike Kirkland Robin Nixon Nissan 200SX 7:14.04 +3:34.20 9\. Rauno Aaltonen Lofty Drews Opel Kadett GSI 8:08.10 +4:28.26 10\. Ari Vatanen Christian Gilbert Subaru RX Turbo 9:06.17 +5:26.33 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hannu Mikkola’s safari rally 1987 Audi 200 Quattro C3 Group A in Kenya Luokka:MM-rallikausi 1987 Luokka:Safari-ralli
Luke Howard

Luke Howard (28. marraskuuta 1772 Lontoo – 21. maaliskuuta 1864 Lontoo) oli brittiläinen tehtailija ja harrastelijameteorologi. Häntä on kuvattu yhdeksi meteorologian tieteenalan perustajista. Howard kehitti nykyisen pilvisukujen luokittelujärjestelmän. ==Elämä ja ura== Howardin isä oli varakas rauta- ja tinatavaroiden tehtailija, joka oli Ystävien Seuran (kveekarien) jäsen. Howard opiskeli Oxfordshiren Burfordissa sijaitsevassa yksityiskoulussa ja 14-vuotiaana meni Stockportissa toimineen apteekkarin oppipojaksi. Hän opetti itselleen työn ulkopuolella ranskaa, kasvitietedettä ja kemiaa. Vuonna 1793 Howard aloitti apteekkaritoiminnan Lontoossa, lähellä Temple Baria. Vuodesta 1796 vuoteen 1803 hän toimi lääke- ja kemianalan tukku- ja vähittäiskauppiaana kveekariliikekumppanin kanssa ja muutti sitten Plaistowiin Essexiin johtamaan yrityksen valmistusosastoa. Howard siirsi tehtaan Stratfordiin Itä-Lontooseen noin vuonna 1805. Howard osallistui aktiivisesti orjuuden vastaiseen liikkeeseen ja muihin hyväntekeväisyyshankkeisiin ja uskonnolliseen toimintaan. Hän kirjoitti traktaatteja kiroilua vastaan, raittiudesta ja eläinten asianmukaisesta kohtelusta. Raamattuseuran komitean jäsenenä hän paneutui syvällisesti apokryfikirjojen levittämistä koskevaan kiistaan. Vuonna 1822 hän kävi mielenkiintoista kirjeenvaihtoa Goethen kanssa. Howard harjoitti aluksi myös kasvitieteellisiä tutkimuksia, ja vuonna 1800 hän piti Linnean Societyn tilaisuudessa luennon mikroskooppisista tutkimuksistaan erilaisian siitepölyjä koskien. Myöhemmin hän omistautui pääasiassa sään havainnoille. Hän kehitti pilvien luokittelun ja nimitykset, jotka ovat nykyään yleisesti hyväksyttyjä: cirrus, cumulus, stratus, nimbus ja niiden eri välimuodot (On the Modifications of Clouds, 1802). Vuodesta 1806 lähtien hän piti meteorologista päiväkirjaa ja julkaisi ajaltaan ainutlaatuiset tulokset teoksessa The Climate of London (1818–1820). Vuonna 1821 Howard valittiin Royal Societyn jäseneksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:brittiläiset liikemiehet Luokka:Apteekkarit Luokka:brittiläiset meteorologit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Bruno Baer

Bruno Baer on suomalainen näyttelijä, joka näyttelee yhtä pääosaa rippileirinuorista kertovassa elokuvassa Eden (2020) ja sivuosaa, lukiolaispoika Aleksia, televisiosarjassa Mieheni vaimo (2022). Hän on tehnyt sivuosia myös televisiosarjoissa Paratiisi (2020) ja Karkurit (2021) sekä elokuvissa Tytöt tytöt tytöt (2022) ja Valoa valoa valoa (2023). Syksyllä 2022 hän oli mukana Suomen Kansallisteatterin Vallilan näyttämön näytelmässä Tritonus, joka perustuu Kjell Westön romaaniin. Baer on käynyt Kallion ilmaisutaidon lukion ja osallistunut Kellariteatterin toimintaan. Teatterin lisäksi hän harrastaa musiikkia, tanssia ja valokuvausta. Hänellä on kaksi sisarusta. Ohjaaja Anton Baer ja sisko Rebekka Baer, joka on myös näyttelijä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kukkakaalikeitto

Kukkakaalikeitto on keitto jonka pääaineksena on kukkakaali ja sipuliakin voi sisällyttää. Keittoruoat sopivat hyvin talviseen vuodenaikaan. https://www.vogel.fi/ruoka/reseptit/Kukkakaalikeitto/https://apetit.fi/trends- news/kolme-parasta-talven-keittoa/ ==Lähteet== ==Katso myös== *Kasvissosekeitto Luokka:keitot Luokka:kasvisruoat
Sirkan työväentalo

Sirkan työväentalo sijaitsi Kittilän Sirkan kylässä. Talon omisti Sirkan Vasemmisto ry.. ==Rakennus== Sirkan työväentalo rakennettiin kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen rakennus koostui saksalaisilta jääneestä sodanaikaisesta noin 70 m²:n suuruisesta parakista. Tässä osassa oli kahvila, keittiö, kampaushuone, varasto ja lämmityshuone. Vuonna 1956 rakennettiin sali ja näyttämöosasto. Salin takaseinässä oli Vilho Luomajärven ja Aarne Ylipietin Immeljärvi-aiheinen maalaus. Talo oli yksikerroksinen ja puurunkoinen, ulkoverhous vaakalautaa. Laajennuksen jälkeen huoneistoala oli 190 m². Talossa oli sähkö, mutta ei vettä eikä viemäriä. Ulko-ovet ja ulkovuoraus uusittiin vuonna 1978. Lämmitys tapahtui öljykamiinoilla, jotka kuitenkin olivat jo 1990-luvun lopulla käyttökiellossa. Keittiössä oli puuliesi. ==Rakennuksen sijainti== Työväentalon tontin pinta-ala oli 1 093 m². Se sijaitsi hyvällä paikalla Levitunturin loma-asutuksen ja palveluiden keskellä. ==Talon käyttö== Alkuaan talo oli Sirkan Vasemmisto ry:n omassa käytössä. Myöhemmin käyttö oli satunnaista. Sirkan vasemmisto on myynyt talon, eikä se enää ole työväentalo. Rakennus on edelleen pystyssä, mutta tyhjillään. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Kittilän rakennukset ja rakennelmat
Pauline Åhman

Marie Pauline (myös Maria Paulina) Åhman (o.s. Landby; 20. huhtikuuta 1812 – 29. toukokuuta 1904) oli ruotsalainen harpisti.Maria Paulina (Marie Pauline) Åhman Svenskt kvinnobiografiskt lexikonPauline Marie Åhman Kungliga Hovkapellet Åhman syntyi oluenpanija Christian Petter Germund Landbyn ja Anna Margarethan esikoisena. Perheeseen kuuluivat myös nuoremmat veljet Paul Reinhold ja Lars Albert. Lapsena Åhman sai koulutusta ystäväperheen luona kotiopettajatar Braunilta. Kotiopettajatar soitti harppua, josta myös Åhman kiinnostui. Hän saikin vanhemmiltaan luvan aloittaa harpputunnit. 17-vuotiaana Åhman meni naimisiin tislaaja Wilhelm Åhmanin kanssa. Pian syntyi tytär Laura Vilhelmina Amalia, ja vuonna 1841 perheeseen syntyi toinen tytär, Jenny Pauline. Åhman jäi leskeksi vuonna 1842. Åhman opiskeli vuosina 1830–1835 harpunsoittoa Anton Edvard Prattén johdolla. Hän sai myös pianonsoiton opetusta ja Isak Albert Bergin pitämiä laulutunteja. Åhman alkoi itse opettaa laulua ja harpunsoittoa. Hän pääsi Tukholman musiikkipiireihin ja esiintyi alun perin säestäjänä. Vuonna 1849 veronalainen Jacopo Foroni sai nimityksen Kungliga Hovkapellet -orkesterin johtoon. Kuultuaan Åhmanin soittoa konsertissa hän palkkasi tämän, ja vuonna 1856 Åhman pääsi orkesterin kokoaikaiseksi harpistiksi. Hänestä tuli Ruotsin ensimmäinen julkisesti harpistina esiintynyt nainen ja ensimmäinen ammattimaiseksi soittajaksi Kungliga Hovkapelletiin nimitetty nainen. Orkesterin edellinen pysyvä harpisti Bernhard Fatscheck oli lähtenyt tehtävästään jo vuonna 1833. Åhmanin liittyessä Kungliga Hovkapelletiin harpun osuus sen ohjelmistossa oli suhteellisen pieni, mutta se kasvoi esimerkiksi Richard Wagnerin oopperoiden kompleksisempien harppuosuuksien myötä. Åhman soitti monesti Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa ja organisoi omia matineakonserttejaan. Kun Tukholman kuninkaallinen musiikkikonservatorio (nykyinen Kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu) aloitti harpputunnit, Åhman pääsi niiden opettajaksi vuonna 1870 tai 1871. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Adolf Sjödén, Carl August Lundin ja Elfrida Andrée. Åhman jäi eläkkeelle Kungliga Hovkapelletista vuonna 1881 palveltuaan kuuden eri johtajan aikana. Åhman oli opettanut Tukholman kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa alun perin vuoteen 1875 saakka mutta palasi opettajaksi vielä vuosiksi 1887–1891. Åhman menetti 48-vuotiaan tyttärensä, pianonsoiton opettaja Jenny Paulinen, vuonna 1890 tämän sairastettua muutaman päivän ajan. Vanhempi tytär Laura Vilhelmina Amalia kuoli vuonna 1899. Åhman oli esiintynyt vielä 80-vuotisjuhlansa kunniaksi vuonna 1892 mutta menetti Laura Vilhelmina Amalian kuoltua halunsa soittaa harppua. Hän lahjoitti harppunsa Musiikkihistorialliselle museolle, josta sittemmin tuli Musiikki- ja teatterimuseo. Lehdet Svenska Dagbladet, Dagens Nyheter ja Idun haastattelivat Åhmania tämän 90-vuotispäivän (1902) edellä, ja Kungliga Hovkapelletin jäsenet kävivät vierailulla hänen luonaan. Åhman kuoli 92-vuotiaana, ja hänet haudattiin Solnan Norra begravningsplatsenille. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset muusikot Luokka:Harpistit Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Liuskahytykät

Liuskahytykät (Phaeotremella) on Tremellales-lahkoon kuuluva sienisuku. Se sisältää orvakoilla loisivia hyytelösieniä mutta myös suvuttomasti lisääntyviä hiivoja. Suurin osa tunnetuista liuskahytyköistä on suvullisesti lisääntyviä hyytelösieniä. Niiden itiöemän väri vaihtelee tuoreena kellanruskeasta kanelin- tai vaaleanruskeaan, mutta kuivuessaan itiöemä tummuu. Nämä sienet ovat lajista riippuen joko karvanahakoiden (Stereum) tai kiekko-orvakoiden (Aleurodiscus) loisia. Suomessa lajeja on kolme, tummaliuskahytykkä (Phaeotremella fimbriata), havuliuskahytykkä (Phaeotremella foliacea) ja isoliuskahytykkä (Phaeotremella frondosa), ja ne kaikki loisivat karvanahakoilla. Havuliuskahytykästä tunnetaan hyytelösienen lisäksi hiivamainen vaihe, jota aiemmin pidettiin erillisenä lajina nimeltä Phaeotremella skinneri. DNA-tutkimukset paljastivat, että Phaeotremella skinneri on sama laji kuin havuliuskahytykkä. Liuskahytyköiden suvussa on kuitenkin edelleen useita lajeja, jotka tunnetaan vain suvuttomasti lisääntyvinä hiivoina. Hiivamaisia lajeja on löydetty vedestä, maaperästä ja kasveilta. Esimerkiksi Phaeotremella lacus kuvattiin kiinalaisesta kraatterijärvestä. == Taksonomia == Liuskahytyköihin luetaan lajeja, jotka aiemmin luokiteltiin sukuihin poimuhytykät (Tremella) ja Cryptococcus. Alun perin Tremella sisälsi hyytelösieniä ja Cryptococcus hiivoja, mutta molemmat suvut ovat osoittautuneet hyvin polyfyleettisiksi. Sukujen sukulaissuhteita on selvitetty molekyylimenetelmin, ja vuonna 2015 kummastakin suvusta siirrettiin useita lajeja uuteen sukuun, jolle oli vapaana nimi Phaeotremella. Carleton Rea oli alun perin kuvannut Phaeotremella-suvun vuonna 1912, mutta myöhemmät tutkijat pitivät sitä Tremella-suvun synonyyminä. === Lajit === Liuskahytyköihin luetaan ainakin seuraavat lajit: * Phaeotremella eugeniae * Phaeotremella fagi * Tummaliuskahytykkä (Phaeotremella fimbriata) * Havuliuskahytykkä (Phaeotremella foliacea) * Isoliuskahytykkä (Phaeotremella frondosa) * Phaeotremella fuscosuccinea * Phaeotremella lactea * Phaeotremella lacus * Phaeotremella mycetophiloides * Phaeotremella mycophaga * Phaeotremella ovata * Phaeotremella roseotincta * Phaeotremella simplex * Phaeotremella yunnanensis == Lähteet == Luokka:Tremellomycetes
Alphabay

AlphaBay oli suuri darknet-markkina, jonka perustivat henkilöt nimeltä "Alpha02" ja "DeSnake" vuonna 2014. Se oli yksi suurimmista darknet- markkinoista sen elinaikana ja tarjosi laajan valikoiman tuotteita ja palveluita, kuten huumeita, aseita ja henkilökohtaisia tietoja. AlphaBay oli myös yksi ensimmäisistä suurista markkinoista, joka hyväksyi Moneron maksutapana. Vaikka AlphaBay oli suosittu ja hyvin suunniteltu markkina, se ei kuitenkaan päässyt pakenemaan lain valvontaa pitkään aikaan. Vuonna 2017 FBI ja Euroopan poliisi purkivat AlphaBayn ja ottivat sen omistajat kiinni. Tämä merkitsi lopullista loppua AlphaBaylle ja monille muille darknet-markkinoille, jotka olivat perustaneet sen menestyksen. Kuitenkin, kuuluisa DeSnake on ilmeisesti jatkanut toimintaansa darknetissä uudella markkinalla nimeltä "AlphaBay". Tämä markkina on saatavilla sekä Tor-verkossa että I2P-verkossa, ja sen osoitteet ovat tnaefzkcnhryeusi7hdpqujqiqmnbtah3dmjcg3gvezohunjuxbq.b32.i2p I2P-verkossa ja alphabay522szl32u4ci5e3iokdsyth56ei7rwngr2wm7i5jo54j2eid.onion Tor-verkossa. Empire Market on melko samanlainen kuin AlphaBay oli, ja se tarjoaa monia samoja tuotteita ja palveluita. Se on myös yksi suurimmista darknet- markkinoista tällä hetkellä, ja se on saanut paljon huomiota mediassa viime aikoina. Vaikka darknet-markkinat ovat edelleen olemassa ja tarjoavat laittomia tuotteita ja palveluita, ne ovat kuitenkin aina alttiita lain valvonnalle ja ne voivat sulkeutua milloin tahansa. Tämä on osoitus siitä, että niiden toiminta on aina epävakaa ja vaarallista, eikä niitä tulisi käyttää millään tavalla. Luokka:Tor-piilopalvelut
Hilde Frafjord Johnson

Hilde Frafjord Johnson (s. 29. elokuuta 1963 Arusha, Tansania) on norjalainen diplomaatti ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–2001 ja toiminut Norjan kehitysapuministerinä 1997–2000 sekä 2001–2005. ==Yksityiselämä== Johnson varttui Tansaniassa, jossa hänen vanhempansa olivat Norjan lähetysseuran lähetyssaarnaajia. Hän on opiskellut sosiaaliantropologiaa Oslon yliopistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hilde Frafjord Johnson Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark White

Mark Wells White Jr. (17. maaliskuuta 1940 – 5. elokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko, joka toimi Texasin kuvernöörinä vuosina 1983–1987. == Lapsuus ja nuoruus == White syntyi Hendersonissa Texasissa Mark Wells White Sr:n ja Sarah Elizebeth Whiten perheeseen. Hän kävi Woodrow Wilsonin koulua Houstonissa. Hän valmistui Baylorin yliopistosta vuonna 1965. == Kuolema == White kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Houstonissa 5. elokuuta 2017. == Lähteet == Luokka:Texasin kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Jarl Hjalmarson

Jarl Hjalmarson (15. kesäkuuta 1904 – 26. marraskuuta 1993) oli ruotsalainen Maltillisen kokoomuksen poliitikko ja puolueensa (tuolloinen Högerpartiet) puheenjohtaja 1950–1961. Hän istui valtiopäivien toisessa kamarissa 1947–1961 ja oli Gävleborgin läänin maaherra 1963–1971. ==Puheenjohtajana== Hjalmarson onnistui nostamaan puolueensa kannatusta ja vuoden 1958 vaaleissa kokoomuksesta tuli suurin porvaripuolue 19,5 prosentin ääniosuudella. Hjalmarson puhui niin sanotun omistajademokratian ("ägardemokrati") puolesta, jolla hän tarkoitti yksilöiden riippumattomuuden turvaamista yksityisellä omistamisella sekä säästämiseen kannustamisella. Vuonna 1959 Hjalmarson kritisoi neuvostojohtaja Nikita Hruštšovin kutsumista valtiovierailulle, minkä seurauksena hänet kohua aiheuttaen suljettiin ulos Ruotsin YK-delegaatiosta. Hjalmarsonin esittämät suuret leikkaukset valtion menoihin johtivat vuoden 1960 vaaleissa kokoomuksen tappioon, minkä seurauksena hän erosi puheenjohtajan tehtävästään. ==Kunnianosoitukset== Maltillista kokoomusta lähellä oleva demokratian kehitystä tukeva säätiö Jarl Hjalmarsonstiftensen on saanut nimensä Hjalmarsonin mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsin maaherrat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Kybelen pyhäkkö (Ilion)

Kybelen pyhäkkö oli antiikin aikainen pyhäkkö Ilionin kaupungissa Vähässä- Aasiassa. Sen rauniot ovat osa muinaisen Troijan arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Historia == Kybelen pyhäköksi kutsuttu rakennuskokonaisuus ajoitetaan Troija VIII -kauden eli kaupungin kreikkalaisajan alkuun arkaaiselle kaudelle 700–500-luvuille eaa., mahdollisesti noin vuosiin 700–675 eaa. Pitkän historian aikana pyhäkköön tehtiin useita muutoksia. Eräät muutosvaiheet ajoittuvat 200- ja 100-luvuille eaa. Pyhäkkö kärsi tuhoja vuonna 85 eaa. Fimbrian vallattua kaupungin. Myöhemmin roomalaisella kaudella eli kaupungin Troija IX -vaiheessa keisari Augustuksen aikana pyhäkkö rakennettiin uudelleen ja sitä laajennetiin. Pyhäkköalueen katsotaan olleen omistettu Samothraken jumalille, mukaan lukien Kybele ja Dardanos. Roomalaisella kaudella Samothraken jumalat yhdistettiin Aineiaan penaatteihin eli suojeluhenkiin, mikä liitti Ilionin eli Troijan, Samothraken ja Rooman toisiinsa mytologiassa. == Rakennus == Pyhäkkö sijaitsi Ilionin ja Troijan kaupunkikukkulan lounaisosassa. Se oli rakennettu Troija VI:n muuria vasten. Alueelta on kaivettu myös Troija VI:n ja Troija VII:n alakaupunkien jäänteitä 1300–1100-luvuilta eaa. Pyhäkkö koostui alemmasta ja ylemmästä pyhäkköalueesta, ja siellä oli useita alttareita ja uhrikuoppia ja myöhemmin myös temppeleitä. Laajimassa vaiheessa pyhäkköalueen eteläosassa oli kaksi vierekkäin sijoitettua temppeliä. Ne on rekonstruoitu prostyylitemppeleiksi niin, että toisen portiikissa oli kuusi ja toisen kahdeksan pylvästä. Ylempää ja alempaa pyhäkköaluetta ympäröineet muurit olivat korkeudeltaan noin nelimetriset, mikä kertoo paikalla suoritettujen seremonioiden salaisesta luonteesta. Augustuksen aikana alueelle rakennettiin suuri alttari. Sen ja temppeleiden välillä oli porrastettu katsomoalue uskonnollisten seremonioiden seuraamista varten. Pyhäkön alueelta on löydetty lukuisia Kybelen ja Demeterin pienoispatsaita, ja siksi arvellaan, että pyhäkköalue on ollut omistettu Kybelen ohella myös tähän yhdistetylle kreikkalaiselle Demeterille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Ilionin rakennukset ja rakennelmat
Larissan teatteri

Larissan teatteri voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin teattereihin Larissassa (nyk. Lárisa) Kreikassa: * Larissan ensimmäinen teatteri * Larissan toinen teatteri
Larissan toinen teatteri

Larissan toinen teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Larissan kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat nykyisen Lárisan kaupungin keskustassa. Nykyisin siihen viitataan nimillä ”Lárisan toinen/pieni antiikin teatteri” (, myös Αρχαίο θέατρο Β΄ Λάρισας, Archaío Théatro B' Lárisas). == Historia == Larissan niin kutsuttu toinen teatteri rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla, oletettavasti sen jälkeen, kun Larissan aiempi ja suurempi, niin kutsuttu Larissan ensimmäinen teatteri, oli muutettu roomalaisille näytännöille soveltuvaksi areenaksi. Tämän jälkeen uudempi toinen teatteri jatkoi perinteisten teatterinäytäntöjen esityspaikkana. Sitä käytettiin myös juhlissa, joihin kuului teatterin lisäksi musiikkiesityksiä ja runonlausuntaa. Bysanttilaisella kaudella eli keskiajalla teatterin paikalle rakennettiin kirkko, joka oli omistettu joko Pyhälle Sofialle (Agía Sofía) tai Pyhälle Paraskevalle (Agía Paraskeví). Osmanivallan aikana se muutettiin Hassan Beyn moskeijaksi. Teatteri löydettiin vuonna 1978. Sen järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1985–1986. Teatteria on käytetty antiikin aikaisten näytelmien uudelleenesityksissä vuodesta 1987 lähtien. == Rakennus == Teatteri sijaitsi länteen suuremmasta Larissan ensimmäisestä teatterista. Se oli rakennettu nykyisin Pefkákian kukkulana tunnetun mutta 1950-luvulla tasoitetun kukkulan lounaisrinteeseen. Teatterissa oli tyypillinen puoliympyränmuotoinen katsomo, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. 14 pystysuuntaista porraskäytävää jakoi katsomon 13 lohkoon. Kussakin lohkossa kaksi alinta penkkiriviä on tehty marmorista, ja ovat säilyneet nykyaikaan. Marmori oli peräisin jostakin aikaisemmasta rakennuksesta. Ylemmät penkkirivit oli tehty puusta. Orkhestran halkaisija oli noin 29,7 metriä. Skene- eli näyttämörakennuksen pituus oli noin 15,7 metriä ja leveys noin 4,5 metriä, ja se koostui kolmesta huoneesta. Sen seiniä on säilynyt noin 0,6 metrin korkeudelta. Teatterin lähellä sijaitsi jo klassiselta kaudelta lähtien Thesmoforeion eli Demeterille ja Korelle omistettu pyhäkkö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Lárisa
Odeion (Ilion)

Ilionin odeion oli antiikin aikainen odeion Ilionin kaupungissa Vähässä- Aasiassa. Sen rauniot ovat osa muinaisen Troijan arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Odeion sijaitsi Ilionin ja Troijan kaupunkikukkulan eteläosassa noin 70 metriä länteen Buleuterionista. Se rakennettiin Troija IX -vaiheessa eli kaupungin roomalaisella kaudella keisari Augustuksen aikana. Sitä kunnostettiin Hadrianuksen ja Caracallan aikana. Rakennus toimi musiikkiteatterina. Rakennuksessa oli tyypillinen puoliympyrän muotoinen katsomo, josta on säilynyt kahdeksan penkkiriviä, jotka neljä pystysuuntaista porraskäytävää jakavat lohkoihin. Ylimmän penkkirivin keskellä on marmoripenkki, joka oli varattu keisarille. Odeionin skene- eli näyttämörakennuksessa oli luonnollista kokoa suurempi Hadrianuksen patsas, joka on nykyisin Troijan museossa. Odeionin yläosa on rakennettu pronssikautisen Troija VI:n muurien päälle. Rakennuksen rauniot löysi Wilhelm Dörpfeld vuonna 1893. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ilionin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Odeionit
Prytaneion (Dodona)

Prytaneion () oli antiikin aikainen prytaneion eli prytanien käytössä ollut rakennus Dodonan kaupungissa Kreikassa. Prytaneion sijaitsi Dodonan Buleuterionin eteläpuolella, itään Dodonan teatterista. Se oli Epeiroksen liiton käytössä ja siellä paloi ikuinen tuli. Prytaneion rakennettiin useassa vaiheessa. Alkuperäinen rakennus valmistui hellenistisen kauden alussa 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvun eaa. alussa. Sen julkisivun leveys oli noin 31,5 metriä. Rakennuksen sisäänkäynnin puolella oli 4 × 4 doorilaisen pylvään peristyylipiha. Prytaneionia laajennettiin 200-luvun eaa. loppupuolella kolmihuoneisella ruokailuun käytetyllä rakennuksella, jonka kussakin huoneessa oli tilaa yhdeksälle leposohvalle. Laajennokseen liittyi sen itäpuolella pitkä pylväikkö. Roomalaisten tuhottua Prytaneionin vuonna 167 eaa. sen ydinosa kunnostettiin osittain ja sen peristyyli korvattiin 4 × 7 pylvään pylväspihalla. Prytaneionin ja Buleuterionin välissä sijaitsi pyhäkköalueen peribolos-muurin vanhempi länsiportti 300-luvulta eaa. Kun Buleuterion ja Prytaneion rakennettiin, muurin länsisivu siirrettiin lännemmäksi, minne rakennettiin myös uusi länsiportti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Prytaneionit
Themiksen temppeli (Dodona)

Themiksen temppeli oli antiikin aikainen Themikselle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Zeuksen temppelin vieressä sen lounaispuolella. pienoiskuva|vasen|Themiksen temppelin rauniot. Dodonan Themiksen temppeli ajoitetaan rakennetuksi myöhäisellä klassisella tai varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 340–232 eaa. Themis oli paikallisissa myyteissä Zeuksen puoliso ja Uranoksen ja Gaian tytär, ja toinen pyhäkön naia-jumalattarista Dionen ohella. Themiksen kultti jatkoi mahdollisesti Dodonan alkuperäistä maaäidin tai Suuren jumalattaren kulttia. Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen koko oli noin 10,3 × 6,3 metriä. Siinä oli pronaos, jossa oli neljä pylvästä, sekä cella. Temppelin edustalla oli alttari, jonka perustusten koko oli noin 4,2 × 3,3 metriä, sekä jalusta jollekin suurelle votiivipatsaalle. Temppeli on tunnistettu sieltä löytyneen piirtokirjoituksen avulla. Ennen tätä se tunnettiin tutkimuksessa nimellä Rakennus G. Temppelin lounaispuolella on jäänteet suorakulmaisesta rakennuksesta (niin kutsuttu Rakennus H), jonka tarkoitusta ei tunneta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Oliver Dowden

Oliver James Dowden (s. 1. elokuuta 1978) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuodesta 2015 lähtien ja Lancasterin herttuakunnan kanslerina lokakuusta 2022 lähtien. Dowden opiskeli oikeustiedettä Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa. Työskenneltyään konservatiivipuolueen tutkimuskeskuksessa ja PR-yhtiö Hill & Knowltonilla hänet nimitettiin pääministeri David Cameronin erityisavustajaksi ja varakansliapäälliköksi. Hänet valittiin alahuoneeseen Hertsmeren vaalipiiristä vuoden 2015 parlamenttivaaleissa 29 696 äänellä eli 59,3 prosentin ääniosuudella. Samana vuonna hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajaksi (CBE). Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Dowden vastusti Brexitiä eli Britannian eroa Euroopan unionista. Tammikuussa 2018 Dowden nimitettiin valtioneuvoston kanslian parlamentaariseksi sihteeriksi. Konservatiivipuolueen puheenjohtajakisassa 2019 Dowden kirjoitti yhdessä Rishi Sunakin ja Robert Jenrickin kanssa The Timesissa mielipidekirjoituksen, jossa he ilmaisivat tukensa Boris Johnsonille; Johsonin tultua valituksi puolueen puheenjohtajaksi ja pääministeriksi heinäkuussa 2019 tämä nimitti Dowdenin valtioneuvoston kanslian apulaisministeriksi ja paymaster generaliksi. Heinäkuussa 2020 hänet nimitettiin digitaali-, kulttuuri-, media- ja urheiluministeriksi ja syyskuussa 2021 salkuttomaksi ministeriksi sekä yhdeksi konservatiivipuolueen puoluehallituksen kahdesta puheenjohtajasta. Kesäkuussa 2022 Dowden erosi ministerinvirasta ja puoluehallituksen varapuheenjohtajuudesta konservatiivipuolueen ehdokkaiden hävittyä täytevaalit Tiverton and Honitonin sekä Wakefieldin täytevaaleissa; kummastakin vaalipiiristä oli vuoden 2019 vaaleissa valittu konservatiivipuolueen edustaja. Erokirjeessään Dowden kirjoitti: ”Jonkun on otettava vastuu, ja olen tullut siihen tulokseen, ettei näissä olosuhteissa ole oikein, että jatkan virassa.” Pääministeri Boris Johsonin erosta seuranneessa puolueen puheenjohtajavaalissa Dowden asettui tukemaan Rishi Sunakia. Sunakin tultua valituksi puolueen puheenjohtajaksi ja pääministeriksi lokakuussa 2022 Dowden nimitettiin Lancasterin herttuakunnan kansleriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kulttuuriministerit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Uudempi Dionen temppeli

(Uudempi) Dionen temppeli oli antiikin aikainen Dione Naialle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi heti Zeuksen temppelin vieressä sen koillispuolella. Uusi Dionen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella vuoden 218 eaa. jälkeen, kun koko Dodonan pyhäkköalue rakennettiin uudelleen. Se korvasi aitolialaisten hyökkäyksessä tuhoutuneen vanhemman Dionen temppelin. Dionea ja Themistä kutsuttiin Dodonassa yhdessä naia-jumalattariksi, jotka asuivat samassa talossa (synoikoi) ja temppelissä (synnaioi) Zeuksen kanssa. Dionea pidettiin paikallisissa myyteissä Afroditen äitinä. Uusi temppeli sijoitettiin vanhaa temppeliä lähemmäksi Zeuksen temppeliä, niin että se sijaitsi vanhan temppelin paikan ja Zeuksen temppelin välissä. Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen koko oli noin 9,6 × 6,35 metriä, ja siinä oli vanhan temppelin tavoin pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, sekä cella. Pylväät oli päällystetty kalkkikivirappauksella niin, että ne muistuttaisivat marmoria. Pronaoksen ja cellan välillä oli noin 1,3 metrin levyinen ovi. Temppelin cellassa oli sisällä Dionen kulttikuva. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Vanhempi Dionen temppeli

(Vanhempi) Dionen temppeli oli antiikin aikainen Dione Naialle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Zeuksen temppelin koillispuolella. Dionen temppeli rakennettiin 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla tai 200-luvun eaa. alussa. Dionea ja Themistä kutsuttiin Dodonassa yhdessä naia-jumalattariksi, jotka asuivat samassa talossa (synoikoi) ja temppelissä (synnaioi) Zeuksen kanssa. Dionea pidettiin paikallisissa myyteissä Afroditen äitinä. Temppeli tuhoutui aitolialaisten hyökkäyksessä vuonna 219 eaa. ja hylättiin. Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa, ja sen koko oli noin 9,8 × 9,4 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, ja cella. Pronaoksen ja cellan välillä oli noin 1,2 metrin levyinen ovi. Cellasta on löydetty Dionen kulttipatsaan jalustan jäänteet. Kun pyhäkköalue rakennettiin uudelleen, temppeli korvattiin uudella Dionen temppelillä, joka sijaitsi heti vanhan temppelin eteläpuolella sen Zeuksen temppelin välissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Zeuksen temppeli (Kyrene)

Zeuksen temppeli oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu kreikkalainen temppeli Kyrenessä nykyisen Libyan alueella. Sen rauniot ovat osa Kyrenen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Historia == Kyrenen Zeuksen temppeliksi kutsutun rakennuksen katsotaan yleensä olleen omistettu Zeukselle, joskus tämän kreikkalais-egyptiläiselle muunnokselle Zeus Ammonille. Temppelin tarkkaa rakentamisajankohtaa ei tunneta. Usein katsotaan, että se olisi rakennettu arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa., mutta joidenkin näkemysten mukaan se olisi peräisin vasta 400-luvulta eaa. Temppeli kärsi suuria tuhoja Kitos-sodassa eli toisessa juutalaiskapinassa vuonna 115, jolloin sen peristasiksen pylväät kaadettiin. Tämän jälkeen temppeliä kunnostettiin niin, että siitä voitiin käyttää sen ydinosaa eli cellaa, mutta sen pylväikköä ei koskaan rakennettu uudestaan. Temppeli tuhoutui lopullisesti koko Kyrenen raunioittaneessa vuoden 365 maanjäristyksessä, jonka jälkeen se hylättiin. Temppelin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1861, ja se kaivettiin pääosiltaan esiin vuonna 1926. Perusteellisemmat arkeologiset tutkimukset, joissa loputkin temppelin jäänteistä kaivettiin esiin, tehtiin vuosina 1939–1942. Italialaiset arkeologit kunnostivat temppelin raunioita vuosina 1957–1974. == Rakennus == Zeuksen temppeli sijaitsi Kyrenen koilliskukkulalla kaupungin muurein ympäröidyn alueen koillisosassa lähellä hippodromia. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen stylobaatin koko oli 68,39 × 30,58 metriä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla kahdeksan (oktastyyli) ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Temppelissä oli cella sekä pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, ja opisthodomos, jonka edessä oli kolme pylvästä. Temppeli oli Kyrenen suurin. Se on muutoinkin varsin suurikokoinen, sillä se oli suurempi kuin esimerkiksi Olympian Zeuksen temppeli ja Ateenan Parthenon. Temppelin pylväissä on sovellettu samankaltaista perspektiivin korjaava kallistusta kuin Parthenonissa. Temppelin raunioista on löydetty muun muassa Zeuksen patsaan pää sekä lukuisia piirtokirjoituksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Kyrenen rakennukset ja rakennelmat
Myh’ailo Andrijenko-Netšytailo

Myh’ailo Andrijenko-Netšytailo, myös: Michel Andreenko, (29. joulukuuta 1894 Odessa – 12. marraskuuta 1982 Pariisi, Ranska) oli ukrainalainen modernistinen taidemaalari ja lavastaja. Andrijenko-Netšytailo opiskeli 1912–1917 Pietarissa Taiteenedistämisseuran taidekoulussa. Hän asetti 1914–1916 Pietarissa näytteille maalauksensa Musta kupoli ja ensimmäiset kubistiset työnsä sekä osallistui vuonna 1914 kansainväliseen grafiikkanäyttelyyn Leipzigissa. Vuosina 1917–1924 hän keskittyi pääasiassa lavastesuunnitteluun eri teattereissa. Hän asui vuodesta 1923 Pariisissa, teki lavastusta elokuviin Casanova ja Sheherazade ja jatkoi maalaamista kubistis-konstruktivistiseen tyyliin. 1930-luvulla hän teki joitakin surrealistisia maalauksia, mutta 1940-luvulla hän siirtyi neorealismiin ja teki muotokuvia ja kaupunkimaisemia, kuten sarjan Katoavaa Pariisia. Hän palasi kuitenkin vuonna 1958 konstruktivismiin ja abstraktiin taiteeseen. Andrijenko-Netšytailon maalauksia on Pariisissa Pariisin kaupungin modernin taiteen museossa ja Bibliothèque de l’Arsenalissa, Wienissä Kansalliskirjastossa, Lontoossa Victoria and Albert Museumissa, New Yorkissa MoMAssa, Lvivissä Kansallismuseossa sekä emigranttimuseoissa ja yksityiskokoelmissa. Andrijenko-Netšytailo kirjoitti muutamia novelleja ja taidetta käsitteleviä artikkeleita. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Lavastajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Strömstads Tidning

Strömstads Tidning (lyh. ST) on ruotsalainen vuonna 1866 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Strömstad. Se ilmestyy kolmesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan liberaali ja kuuluu Stampen Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Strömstadin kunta
Efling

Efling on Islannin toiseksi suurin ammattiliitto. Se perustettiin joulukuussa 1998 ja aloitti toimintansa seuraavan vuoden alussa. Nykyisin sillä on noin 27 000 jäsentä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön verkkosivut Luokka:Ammattiliitot Luokka:Islannin talous
Retsi & Jykke

Retsi & Jykke oli suomalainen vuosina 1996–1997 valmistunut PTV4-televisiokanavalla esitetty visailuohjelma. Ohjelmaa tehtiin yhteensä 30 jaksoa. Ohjelman juontajana toimi Reijo Salminen ja tuomarina Jyrki Otila, jotka suunnittelivat myös ohjelman kysymykset. Ohjelma oli jatkoa MTV3-kanavalla vuosina 1995–1996 esitetylle visailuohjelmalle Tietopörssi. Jussi Halmeen säveltämä ohjelman tunnusteema oli sama kuin Tietopörssissä. ==Lähteet== Luokka:Visailuohjelmat Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat