EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Totuuden Ystävät

Totuuden Ystävät on Suomessa toimiva uskonnollinen yhdyskunta, joka on rekisteröity vuonna 1958. Sen perustajiin kuuluivat kirjailijana ja säveltäjänä tunnettu Oskari Kiiras sekä taidemaalari Jarl Falck. Muita perustajajäseniä olivat muun muassa konttoripäällikkö Eero Kurki, säveltäjä ja kapellimestari Edvin Heimovalta, lehtikustantajana toiminut vahtimestari Arvo Onni Salminen sekä toimittaja ja salatieteilijä Anselm Kaste.Kimmo Sundström : Totuuden ystävien rekisteröinnistä 60 vuotta (2.10.2018) Totuuden ystävien tunnustuksen mukaan ”Jumala on Ikuinen Voima, persoonaton ykseys, joka on aina ollut ja tulee ikuisesti olemaan”, ja heidän vakaumuksensa mukaan ”jokaisella ihmisellä on vapaus, oikeus ja velvollisuus luoda itse jumalasuhteensa”. Yhteisössä ei ole pappeja, vaan jokainen jäsen voi antaa lapselle nimen, vihkiä avioliittoon ja haudata vainajan. Yhdyskunnan mukaan sen uskonnolliset käsitteet perustuvat yksistään tieteelliseen maailmankatsomukseen. Toimintaan kuuluvat Helsingissä pidettävät kuukausikokoukset. Välillä Totuuden Ystäviin kuului vain yksi jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhteisön kotisivut. * Kimmo Sundström, Janne Vainio: Totuuden ystävät. Vapaa ajattelija 5/2002. Luokka:Panteistiset järjestöt Luokka:Suomalaiset uskonnolliset järjestöt
Oulun Insinöörit

Oulun Insinöörit ry on vuonna 1945 perustettu Insinööriliitto IL ry:n Oulun, Pohjois-Pohjanmaan ja Koillismaan alueen alueyhdistys. Yhdistyksessä on yli 3000 jäsentä ja on siten yksi IL ry:n suurimmista alueyhdistyksistä ja suurin Pohjois-Suomessa. Jäsenistö koostuu Pohjois-Pohjanmaan alueella työskentelevistä insinööreistä ja rakennusarkkitehdeistä, joiden työtehtävät vaihtelevat suunnittelijasta asiantuntijaan. == Puheenjohtajat == * Niilo Nieminen, 1945-1951 * Juho Juntunen, 1952-1953 * Mauno Kiiskinen, 1954 * Veikko Ukkola, 1955 * Väinö Saarikko, 1956-1957 * Urpo Teirikko, 1958-1961 * Matti Ojala, 1962 * Veikko Pohjoismäki, 1963-1964 * Matti Ojala, 1965 * Eino Jokinen, 1966-1967 * Kosti Kyhälä, 1968 * Onni Rautava, 1969-1971 * Pentti Lahtinen, 1972 * Antti Anttinen, 1973 * Veikko Pohjoismäki, 1974 * Esa Konola, 1975-1976 * Unto Mäkeläinen, 1977 * Erik Nurminen, 1978-1980 * Pentti Tammelin, 1981-1983 * Aaro Myllyneva, 1984 * Lasse Jylhä, 1985 * Martti Heikkinen, 1986-1988 * Matti Palovaara, 1990-1991 * Kari Rinne, 1992-1995 * Pekka Ahola, 1996-1998 * Jukka Kangas, 1999 * Matti Palovaara, 2000-2001 * Anu-Leena Arola, 2002-2005 * Riku Leminen, 2006-2007 * Antti Huopana, 2008 * Riku Leminen, 2009 * Tiina-Maria Siipola, puheenjohtaja 2010–2013Puheenjohtajan tervehdys; Oulun Insinöörit ry 29.10.2013 * Riitta Rusila, puheenjohtaja 2014-2016 * Sirpa Erkkilä-Häkkinen, puheenjohtaja 2017- 2018 *Antero Lehtonen, puheenjohtaja 2019- == Villa Kaljaasi == Villa Kaljaasi on Oulun Insinöörien huvila Oulun Hietasaaressa, osoitteessa Kaljaasintie 8. Huvila on yhdistyksen toiminnan keskus, jossa järjestetään suurin osa tapahtumista. Johtokunta ja erilaiset työryhmät pitävät pääsääntöisesti kaikki kokouksensa Villa Kaljaasilla. Villa Kaljaasia vuokrataan jäsenille erilaisien tilaisuuksien, yleensä juhlien, järjestämiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhdistyksen sivusto Luokka:Insinööriliitto
Ross Lupaschuk

Ross Lupaschuk (s. 19. tammikuuta 1981 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Oikealta pelaava Lupaschuk on taitava kiekollinen puolustaja, jolla on vahvuuksia myös fyysisessä pelissä. Lupaschuk debytoi jo 16-vuotiaana WHL:n Prince Albert Raidersissa. Washington Capitals varasi Lupaschukin NHL:ään 1999. Lupaschuk pelasi WHL:ssä viisi kautta ja hän voitti Kanadan juniorisarjojen yhteisen mestaruuden Memorial Cupin Red Deer Rebelsissä 2000–2001. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös WHL:n tähdistökentälliseen. Lupaschuk ei pelannut Washingtonissa otteluakaan, sillä viimeisen juniorikautensa jälkeen kesällä 2001 hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin. Lupaschukin lisäksi Pittsburgh sai kaupassa Kris Beechin ja Michal Sivek, kun Washingtoniin siirtyivät Jaromír Jágr ja František Kučera. Penguinsin farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa hän pelasi neljä kautta. Pittsburghissa hän pelasi vain kolme NHL-ottelua kaudella 2002–2003. Kaudeksi 2005–2006 Lupaschuk siirtyi Ruotsin Elitserienin Moraan, jonka väreissä hän voitti sekä jäähypörssin 168 minuutilla että puolustajien pistepörssin (13+17=30). Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Malmö IF:ään, mutta kauden alku sujui niin joukkueelta kuin puolustajalta itseltään heikosti ja Lupaschuk siirtyi kesken kauden Oulun Kärppiin. Kärpissä Lupaschuk oli merkittävässä roolissa pudotuspeleissä ja oli mukana auttamassa joukkueetta Suomen mestaruuteen. Kesällä 2007 Lupaschuk solmi uuden sopimuksen venäläisseura Avangard Omskin kanssa. Lupaschuk yritti takaisin NHL:ään kaudeksi 2008–2009, kun hän osallistui Anaheim Ducksin harjoitusleirille. Hän ei saanut pelipaikkaa Anaheimista ja palasi takaisin Venäjälle. Lupaschuk siirtyi uudessa KHL-liigassa pelaavaan Sibir Novosibirskiin. Hän ei pelannut koko kautta Venäjällä, sillä 22 pelin jälkeen tammikuussa 2009 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Loppukaudeksi Lupaschuk siirtyi Ruotsin Moraan Allsvenskaniin. Kauden 2009–2010 alussa Lupaschuk ei pelannut missään, mutta marraskuussa 2009 julkaistiin, että Ross Lupaschuk siirtyi loppukaudeksi pelaamaan HIFK:n joukkueeseen SM-liigaan. HIFK:sta hän siirtyi DEL-liigan Kölner Haieen, jossa pelasi kaudella 2010–2011 vain 15 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjan Vienna Capitalsiin. Lupaschuk pelasi Capitalsissa tammikuulle 2012, jolloin hänet vapautettiin sopimuksesta joukkueen hankittua André Lakosin. Helsingin Jokerit hankki 30. tammikuuta Lupaschukin loppukauden kattavalla sopimuksella. Jokereissa hän voitti pronssia ja palasi sen jälkeen Itävaltaan, EC Salzburgiin. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Washington Capitalsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tahdonvoimaa

Tahdonvoimaa on Hausmyllyn vuonna 1995 ilmestynyt studioalbumi. Levyllä on muun muassa kappale ”Ikävä lokakuu”. Levy pysyi vuonna 1995 Suomen virallisella listalla neljä viikkoa. Paras sijoitus oli 28. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tahdonvoimaa discogs.com -sivustolla Luokka:Hausmyllyn albumit Luokka:Vuoden 1995 albumit
Kate Walsh (laulaja)

thumb|Kate Walsh Kate Walsh (s. 20. helmikuuta 1983 Burnham-on-Crouch) on englantilainen laulaja. Hän on kotoisin Burnham-on-Crouchista Essexistä, Englannista. Walshin julkaisi ensimmäisen albuminsa Clocktower Park vuonna 2003 pienelle indie-levy-yhtiölle nimeltä Kitchenware Records. Vuonna 2007 Walsh julkaisi toisen albuminsa Tim's House omakustanteena, oman levy-yhtiönsä Blueperry Pien kautta. Walsh äänitti levyn ystävänsä kotona ja nimesi levyn hänen kunniakseen. Aluksi levy oli saatavilla Walshin MySpace-sivulta mutta myöhemmin hän laittoi sen myyntiin iTunes-verkkokauppaan ja levy kohosi nopeasti Ison-Britannian iTunesin myydyimpien levyjen joukkoon ollen jopa listan kärjessä. == Diskografia == === Clocktower Park === # It's Never Over # Animals On Fire # June Bug # Star # Impressionable # Miss World # Sullen # Quicksand # Same Old # Holes In My Jacket === Tim's House === # Your Song # Talk Of The Town # Is This It? # Don’t Break My Heart # Betty # Bury My Head # French Song # Tonight # Goldfish # Fireworks == Lähteet == * Walshin haastattelu === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * @katewalshmusic Twitterissä * Kate Walsh Official Facebookissa Luokka:Englantilaiset laulajat
Remix Schysteemi

__NOTOC__ Remix Schysteemi on Hausmyllyn vuonna 1991 julkaistu albumi, joka sisältää remix-versioita debyyttialbumin Schysteemi kappaleista. Albumi nousi Suomen virallisen listan kuudennelletoista sijalle, ja pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa. == Kappaleet == # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Remix Schysteemi discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1991 remix-albumit Luokka:Hausmyllyn albumit
Olli Lounasmaa

Olli Viktor Lounasmaa (20. elokuuta 1930 Turku – 27. joulukuuta 2002 Goa, Intia) oli suomalainen fyysikko ja akateemikko. ==Merkitys== Lounasmaa perusti Teknillisen korkeakoulun Kylmälaboratorion vuonna 1965 ja toimi vuoteen 1996 sen johtajana. Hänen johdollaan kylmälaboratoriossa tehtiin Helium-3:n suprajuoksevuuden todentaminen vuonna 1973 ja laboratorio sai mainetta ytimien magneettisen järjestäytymisen tutkimisessa sekä aivojen magnetoenkefalografiassa. Näiden tutkimusten sivutuotteena laboratorio teki useita kylmyyden maailmanennätyksiä. Lounasmaa palkittiin tieteellisestä työstään useilla palkinnoilla. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 1997. Lounasmaata pidetään Suomen kansainvälisesti tunnetuimpana fyysikkona. == Koulutus == Lounasmaa suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1953 ja filosofian tohtorin tutkinnon Oxfordin yliopistossa vuonna 1958. Tämän jälkeen hän työskenteli Argonne National Laboratoryn tutkijana. Vuonna 1965 Lounasmaa nimitettiin Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan professoriksi. == Yksityiselämä == Olli Lounasmaa oli Albert von Hellensin (1879–1950) tyttären Inki Lounasmaan (1905–1990) poika. Lounasmaa oli naimisissa Inkeri Lounasmaan kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä: edunvalvontajohtaja Marja Lounasmaa ja neurologi Kiti Müller (s. 1954). Lounasmaa kuoli sydänkohtaukseen ollessaan lomamatkalla Goassa vaimonsa ja kahden lapsenlapsensa kanssa. == Palkintoja ja kunnianosoituksia == * Fritz London Award (Yhdysvallat 1984) * Forschungspreis, Alexander von Humboldt -säätiö (Saksa 1993) * Kapitza gold medal (Venäjä 1994)http://ufn.ru/ru/articles/1994/12/d/ * Akateemikon arvonimi (Suomi 1997) * Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenyys * Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomainen jäsenyys * Teknillisen korkeakoulun, Tampereen Teknillisen korkeakoulun, sekä Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan ja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtori == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Lounasmaa, Olli V.: Täällä ei näperrellä! Kylmäfyysikon kuumat paikat. Toimittanut Kiti Müller. Suomen tiedeseura 2008. * ==Aiheesta muualla== * Kotisivut. * Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Sä oot jees

Sä oot jees on Hausmyllyn vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Edelliseen albumiinsa Schysteemi verrattuna albumilta löytyy enemmän ”vakavampia” kappaleita. Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa. ”Gigolo (kaakaoautomaatti remix)” -kappaleessa kuullaan yhtyeen artisti Dromen eli Jari Karjalaisen tekemä kaakaoautomaatti-imitaatio. Hausmylly 15 vuotta – Suuri puberteettikokoelma-julkaisun kansilehtinen == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sä oot jees discogs.com -sivustolla Luokka:Hausmyllyn albumit Luokka:Vuoden 1992 albumit
Speedway (Hausmyllyn albumi)

Speedway on Hausmyllyn vuonna 1997 julkaistu albumi. Albumin kappale ”Odotan” osallistui saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun sijoittuen toiselle sijalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Speedway discogs.com -sivustolla Luokka:Hausmyllyn albumit Luokka:Vuoden 1997 albumit
Rakastaa – ei rakasta

...rakastaa, ei rakasta... on Hausmyllyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 10 viikkoa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rakastaa – ei rakasta discogs.com -sivustolla Luokka:Hausmyllyn albumit Luokka:Vuoden 1993 albumit
Niko Kalliokoski

Niko Kalliokoski (s. 26. toukokuuta 1982 Kokkola) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi viimeksi Ykkösessä pelanneen Kokkolan Pallo-Veikkojen valmentajana. Pelaajaurallaan hän oli useimmiten keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Kalliokoski aloitti uransa Kokkolan Palloseuran junioreissa, josta siirtyi Kokkolan Pallo- Veikkojen organisaatioon. Vuonna 1993 hän oli mukana voittamassa nappuloiden Suomen mestaruutta KPV:n joukkueessa. Hän pelasi Veikkausliigaa kausina 2003–2004 FF Jarossa, mutta päätti palata takaisin Kokkolaan. Kalliokoski on työskennellyt siviiliammatikseen varastomiehenä. Kalliokoski on pelannut myös futsalia Suomen maajoukkueessa sekä seuratasolla TP-Kaarlen riveissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gustavo Dudamel

Gustavo Dudamel Ramírez (s. 26. tammikuuta 1981) on venezuelalainen kapellimestari, joka valittiin Los Angelesin filharmonikkojen ylikapellimestariksi Esa-Pekka Salosen jälkeen. Hänen viisivuotinen sopimuksensa alkoi kaudesta 2009–2010. Dudamel päätti jättää Los Angelesin 17-vuotisen kauden jälkeen ja siirtyä New Yorkin filharmonikoiden musiikilliseksi johtajaksi siten, että hänen kautensa alkaa 2026. Samalla hän jatkaa Pariisin oopperan ylikapellimestarina. Dudamel aloitti opintonsa lapsena Venezuelan nuoriso-orkesterijärjestelmässä El Sistemassa opettajanaan sen perustaja José Antonio Abreu ja keskittyi viuluun kymmenvuotiaana. Hän on Simón Bolívar -nuoriso-orkesterin ylikapellimestari sekä Göteborgin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari kaudesta 2007–2008 alkaen. Dudamel on voittanut Mahler-kapellimestarikilpailun vuonna 2004. ==Lähteet== Luokka:Venezuelalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artemisionin taistelu

Artemisionin meritaistelu käytiin Persian sekä Kreikan kaupunkivaltioiden muodostaman helleenisen liiton laivastojen välillä osana persialaissotia vuonna 480 eaa. Se sijoittui Artemisionin niemen edustalle. Tradition mukaan taistelu käytiin samana päivänä kun Thermopylain taistelu. == Kreikkalaisten laivasto == Herodotoksen mukaan ennen taistelua kreikkalaisten laivastoon kuului: * 127 kolmisoutua Ateenasta ja Plataiaista * 20 Ateenasta ja Khalkiista * 40 Korintista * 20 Megarasta * 18 Aiginasta * 12 Sikyonista * 10 Spartasta * 8 Epidauroksesta * 7 Eretriasta * 5 Troizenista * 2 Styrasta * 2 Keoksesta Lisäksi mukana oli yhdeksän viisikymmenairoista laivaa (pentekontoros). Vaikka spartalaiset lähettivät vain 10 laivaa, vaativat he saada johtaa laivastoa. Ateenalaiset suostuivat tähän koska he halusivat säilyttää laivaston yhtenäisyyden. Kreikkalaiset päättivät kohdata persialaisten laivaston Artemisionin kohdalla Euboian edustalla. Lisäksi laivastoon liittyi taistelun aikana 53 ateenalaista kolmisoutua. Yhteensä ateenalaiset siis lähettivät 200 kolmisoutua. == Taistelu == Laivastot kohtasivat toisensa ensimmäisen kerran Thessalian rannikon edustalla, lähellä Thermopylain solaa, jonka kautta kreikkalainen armeija aikoi tukkia persialaisten pääsyn Kreikkaan. Ateenalaisten komentaja Themistokles halusi pidätellä persialaisia niin kauan että Euboia saataisiin evakuoitua. Persialaiset lähettivät kuitenkin 200 laivaa Euboian eteläpuolitse aikomuksenaan saartaa kreikkalaiset Euboian ja mantereen väliseen salmeen. Seuraavana päivänä kreikkalaiset tekivät hyökkäyksen persialaisten päälaivastoa vastaan. Persialaiset yllättyivät täysin ja kreikkalaiset saivat vallattua 30 laivaa. Taistelun jälkeisenä iltana alkoi yllättäen kova myrsky, joka tuhosi persialaisten 200 laivaa joiden piti kiertää Euboian ympäri. Seuraavana päivänä 53 ateenalaista kolmisoutua liittyi laivastoon. Kreikkalaiset päättivät hyökätä heti ja saivat tuhottua kilikialaisia laivoja. Seuraavana päivänä persialaiset purjehtivat kreikkalaisia vastaan puoliympyrän muotoisessa muodostelmassa. Heidän aikomuksensa oli saartaa kreikkalaiset Artemisioniin. Seuranneessa taistelussa persialainen laivasto valtasi viisi kreikkalaista alusta. Ateenalainen Kleinias, Alkibiadeen isä, tuhosi myös suuren määrän vihollisen laivoista. Kreikkalaiset kärsivät kuitenkin suuria tappioita. Herodotoksen mukaan puolet ateenalaisten laivoista tuhoutuivat tai vaurioituivat niin ettei niitä voitu enää korjata. == Taistelun jälkeen == Kreikkalainen laivasto perääntyi taistelun jälkeen Salamiin saarelle Ateenan edustalla, jonne ateenalaiset oli evakuoitu. Laivastot kohtasivat toisen kerran Salamiin taistelussa syyskuussa 480 eaa. == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Euboia Luokka:Meritaistelut Luokka:Persialaissotien taistelut
Lamminpään hautausmaa

thumb|225px|Lamminpään hautausmaan uusi siunauskappeli. thumb|225px|Lamminpään sankarihaudat. _Herra sinä olet meidän turvamme polvesta polveen. Joka rakastaa Jumalaa, Hän rakastakoon myös veljeänsä _ Lamminpään hautausmaa sijaitsee Tampereen länsiosassa Lamminpään kaupunginosassa Ylöjärven rajan tuntumassa lähellä Haukiluoman kaupunginosaa. Hautausmaa vihittiin käyttöön lokakuussa 1939, sen pinta-ala on noin 27,5 hehtaaria. Lamminpään hautausmaa Tampereen seurakuntayhtymän sivuilla Lamminpään hautausmaata sanotaan myös Saarikorven hautausmaaksi, koska hautausmaa perustettiin Saarikorven torpan maille. ==Rakennukset ja rakenteet== Hautausmaan ensimmäinen siunauskappelirakennus on arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämä, ja se vihittiin käyttöön joulukuussa 1940. Nykyään rakennuksessa toimii seurakuntakoti Rauhanportti. Arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen & Raunion suunnittelema uusi siunauskappeli otettiin käyttöön marraskuussa 1990. Rakennuksen yhteydessä on krematorio. Sama arkkitehtitoimisto on suunnitellut myös Lamminpään hautausmaan laajennusosan. Hautausmaalla on myös muistolehto ja sankarihauta, jonka muistomerkin on suunnitellut Bertel Strömmer vuonna 1947. ==Lamminpään hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä== *Veikko Ennala, toimittaja *Karoliina Kesti, vuonna 2011 kadonnut ja kuolleena löytynyt tyttö *Arwo Mikkonen, muusikko *Esko Niemi, jääkiekkoilija *Tapani Perttu, näyttelijä, teatterineuvos *Asko Sahlman, näyttelijä (haudattu muistolehtoon) *Mauri Sirnö, toimittaja, kunnallisneuvos *Johan Tast, biologi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tampereen läntisen hautausmaan kuntoonpanotyöt ovat käynnissä. Hautaukset Lamminpään hautausmaalla voitaneen aloittaa ensi vuoden syyspuolella, Aamulehti, 13.11.1938, nro 307, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen hautausmaat H
CTCP

Client-To-Client-Protocol (CTCP) on tavallisesta poikkeavaa liikennettä Internet Relay Chat (IRC) -asiakasohjelmien välillä. CTCP antaa käyttäjien tiedustella muun muassa mitä asiakasohjelmaa toinen käyttää (CTCP VERSION), aikaa (CTCP TIME), tai toisen käyttäjätietoja (CTCP USERINFO). CTCP auttaa myös asiakasohjelmien välisissä Direct Client-to-Client (DCC) -yhteyksissä, joiden yli voi ladata tiedostoja. CTCP:llä voi myös koodata viestejä, joita IRC-protokolla ei muuten antaisi lähettää linkin yli, kuten tavua arvolla 0. Luokka:IRC
The Legendary Pink Dots

The Legendary Pink Dots on vuodesta 1980 toiminnassa ollut psykedeelistä ja kokeellista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen keulahahmo-sanoittaja-laulaja Edward Ka-Speliä on verrattu useasti Pink Floydin kitaristi-laulaja Syd Barrettiin. Ka-Spel perusti The Legendary Pink Dotsin yhdessä kosketinsoittaja Phil Knightin (alias The Silverman) kanssa. Yhtyeen jäsenet pyörittävät myös Terminal Kaleidoscope -levy-yhtiötä, jonka kautta yhtye julkaisee levyjään. LPD:lla ja Skinny Puppylla on yhteisprojekti The Tear Garden. ==Diskografia== *Only Dreaming (1981) *Kleine Krieg (1981) *Chemical Playschool 1+2 (1981) *Dots On The Eyes (1981) *Brighter Now (1982) *Atomic Roses (1982) *Premonition (1982) *Basilisk (1983) *Chemical Playschool 3+4 (1983) *Curse (1983) *The Tower (1984) *The Lovers (1984 *Faces In The Fire (1984) *Asylum (1985) *Prayer For Aradia (1985) *Island of Jewels (1986) *Curious Guy (1986) *Premonition 11 (1987) *Any Day Now (1988) *Traumstadt 1 (1988) *Traumstadt 2 (1988) *Traumstadt 3 (1988) *Traumstadt 4 (1988) *Dot-to-Dot (1988) *Stone Circles (1988) *Under Glass (1988) *Traumstadt 5 (1989) *The Golden Age (1989) *The Legendary Pink Box(1989) *Greetings 9 (1989) *Four Days (1990) *The Crushed Velvet Apocalypse (1990) *Princess Coldheart (1990) *The Maria Dimension (1991) *Greetings 9+Premonition 11(1991) *Shadow Weaver (1992) *Malachai (Shadow Weaver Part 2) (1993) *Nine Lives To Wonder (1994) *From Here You’ll Watch the World Go By (1995) *Chemical Playschool 8+9 (1995) *Remember Me This Way (1996) *Canta Mientras Puedas (1996) *Lullabies for the New Dark Ages: The First Four Albums (1996) *It’s Raining In Heaven (1996) *Hallway Of the Gods (1997) *Chemical Playschool 10 (1997) *Sterre (1997) *Ancient Daze (1997) *Live ’85–’88 (1997) *Live 89 (1997) *Under Triple Moons (1997) *Stained Glass Soma Fountains (1997) *Nemesis Online (1998) *Pre- Millenial Single (1998) *Live At the Metro (1999) *Poi Poka Mozhesh (1999) *A Perfect Mystery (2000) *Goodbye, Milky Way (2000) *A Guide to the Legendary Pink Dots Vol. 1: The Best Ballads (2000) *Chemical Playschool 11+12+13 (2001) *All the King’s Horses (2002) *All the King’s Men (2002) *Synesthesia (2002) *El Kaleidoscopio Terminal (2002) *I Did Not Inhale (2003) *A Guide to the Legendary Pink Dots Vol. 2: Best Psychedelic Tracks (2003) *The Poppy Variations (2004) *The Whispering Wall (2004) *Singe Wahrend du Bist (2004) *Crushed Mementos (2004) *Alchemical Playschool (2006) *Your Children Placate You From Premature Graves (2006) *Legacy (2006) ==Aiheesta muualla== * LPD Online Centraal * * TeKa Luokka:Alankomaalaiset rockyhtyeet Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:Brittiläiset synthpop-yhtyeet
Mierolainen

__NOTOC__ Mierolainen on Jarkko Martikaisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 18. elokuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Jarkko Martikainen – laulu, kitara, dobro * Ville Kangas – basso, viulu, harmoni, haitari, buzuki, syntetisaattori * Marko Möttönen – rummut, lyömäsoittimet * Seppo Santala – kitara, ohjelmointi, taustalaulu * Jarmo Hovi – lyömäsoittimet * Jukka-Pekka Peltoniemi – trumpetti * Tuija Myllykangas – viulu * Petri Prauda – säkkipilli * Janne Virkkala – sello * Timo Myllykangas – kontrabasso * Esa Klapuri – saksofoni * Tommi Viksten – kitara * Laura Hynninen – harppu == Arvostelut == * Nyt: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Jarkko Martikaisen albumit
Turun yliopiston pohjalainen osakunta

Turun yliopiston pohjalainen osakunta ry (lyh. TPO) on Turun yliopiston ylioppilaskuntaan kuuluva opiskelijayhdistys. Sen jäsenistö on perinteisesti koostunut varsinkin Lapista, Pohjanmaalta, ja Kainuusta kotoisin olevista opiskelijoista. Osakunnan toimisto sijaitsee Turun yliopiston ylioppilaskunnan juhlatila Q-talossa. ==Historia== Vuonna 1922 toimintansa aloittaneen Turun yliopiston opiskelijat perustivat vuosina 1925–1928 viisi maakuntakerhoa. Vuonna 1928 perustettiin Turun Yliopiston Pohjalainen Kerho, jonka tarkoituksena oli alusta alkaen pohjalaisuuden ja pohjalaisen hengen säilyttäminen opiskelupaikkakunnalla. Toisena tavoitteena oli tehdä Turun Yliopistoa tunnetuksi opiskelijoiden kotiseudulla. Kahdenkymmenenkolmen opiskelijajäsenen lisäksi Pohjalainen Kerho sai taustavoimikseen professorit V. A. Koskenniemen, J. G. Granön ja M. H. Palomaan. 1950-luvulla maakuntakerhojen toiminta sai osakseen runsaasti arvostelua. Heimoaatetta pidettiin vanhahtavana ja kerhotoiminnan katsottiin edistävän hajaannusta yliopiston opiskelijoiden välillä. Vuonna 1957 toteutetussa sääntö- ja organisaatiouudistuksessa ylioppilaskunta jaettiin neljään osakuntaan ja Turun Yliopiston Pohjalaisesta Kerhosta tuli Pohjalainen Osakunta. Vuonna 1960 osakunta sai toimitilakseen ylioppilastalotalo B:n pohjakerroksen Vuonna 1969 Ylioppilaskunnan osakuntajaosta luovuttiin ja osakunta rekisteröitiin yhdistykseksi. ==Katso myös== * Turun yliopisto * Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta * Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta * Turun yliopiston varsinaissuomalainen osakunta ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== *Osakunnan kotisivu Pohjalainen osakunta Luokka:Osakunnat
Peter Lerche

Peter Leo Lerche (s. 24. elokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja, joka on tehnyt pitkän uran studiomuusikkona ja kitaransoiton opettajana. == Ura == Lerche opiskeli kitaransoittoa itse, kunnes aloitti 18-vuotiaana opinnot Oulunkylän Pop & Jazz opistossa. Hän kuului Reijo Karvosen Ikaros-yhtyeeseen, joka edusti Suomea Intervision laulukilpailuissa Sopotissa 1978. MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa 1978 Ikaros sijoittui seitsemänneksi Anssi Tikanmäen sävellyksellä ”Kiutaköngäs”. Vuonna 1981 Lerche oli kiertueella Länsi-Saksassa UMO:n kanssa, minkä jälkeen hän pääsi sessiotyöhön ja työskentelyyn eri yhtyeissä kuten esimerkiksi Pave Maijasen yhtyeessä. Studiomuusikkona hän toimi vuosina 1981−1993. Lerche kuului Pekka Pohjola Groupiin, jonka kanssa hän oli kiertueilla Euroopassa. Hän on mukana levyillä Urban Tango ja Jokamies. 1990-luvun alussa hän työskenteli Vesa-Matti Loirin yhtyeessä kitaristina, sovittajana ja tuottajana. Lisäksi hän on työskennellyt Radion sinfoniaorkesterin, Avantin ja Karita Mattilan kanssa. Vuonna 1995 hän opiskeli musiikkia Bombayn yliopistossa ja vuonna 1998 Madrasissa, Intiassa. Lerche julkaisi ensimmäisen soololevynsä Peshawar Diaryn vuonna 2002. Levy mainittiin vuoden 2002 Helsingin Sanomien ”Vuoden parhaat levyt” -listauksessa. Hän on myös työskennellyt puolisonsa Pauliina Lerchen kanssa muun muassa Vesa-Matti Loirin yhtyeessä, Kriya-yhtyeessä ja duona Pauliina & Peter Lerche. Lerchelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018. Peter Lerchen isoisä oli säveltäjä Nils Lerche. == Levytyksiä == *Ikaros: Ikaros (1978) *Anneli Saaristo: Näin jäätiin henkiin (1985) *Anssi Tikanmäki: Maisemakuvia Suomesta (1981) *Anssi Tikanmäki: Vanhat valokuvat (1984) *Anssi Tikanmäki: Tuntematon maa (2006) *Vesa-Matti Loiri: Rurja (1998) *Vesa-Matti Loiri: Kirkkokonsertti (2000) *Vesa-Matti Loiri: Vesa-Matti Loiri *Karita Mattila: Karita-Live *Pekka Pohjola Group: Jokamies (1982) *Pekka Pohjola Group: Urban Tango (1983) *Hector: Varjot ja lakanat (1988) *Peter Lerche: Peshawar Diary (2002) *Pauliina Lerche: Katrilli (2002) *Pauliina Lerche: Malanja (2006) *Kriya: Kriya == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Verna

Verna on suomalainen naisen etunimi. Alkuperältään Verna on feminiinimuoto latinan sanasta vernus, 'keväinen'. Suomessa nimi Verna on yleistynyt Topeliuksen tuotannon vaikutuksesta. Se oli yleinen varsinkin 1910- ja 1920-luvuilla syntyneillä ja on 1990-luvulla jälleen yleistynyt.. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Verna oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 499 suomalaiselle naiselle ja alle viidelle miehelle. == Tunnettuja Vernoja == * Verna Erikson (1893–1918), suomalainen yhteiskunnallinen aktivisti * Verna Felton (1890–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä * Verna Hillie (1914–1997), amerikansuomalainen elokuvanäyttelijä * Verna Kaunisto (s. 1973), viulisti, musiikkipedagogi, kulttuuritoimitsija ja tietokirjailija * Verna Piponius (1894–1974), näyttelijä ja teatteriohjaaja * Verna Wikman (1896–1956), näytelmäkirjailija. Verna Kangas oli yksi kirjailija Kersti Bergrothin (1886–1975) salanimistä. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Matti Herman Palomaa

Matti Herman Palomaa (vuoteen 1906 Pukki) (16. lokakuuta 1871 Oulujoki – 14. marraskuuta 1947 Turku) oli suomalainen kemian tutkija. Matti Herman Palomaan vanhemmat olivat talollinen Heikki Pukki ja Anna Kastelli ja puoliso vuodesta 1901 Nanna Mathilda Ahlgren (k. 1952). Palomaa kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1891, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1895, lisensiaatiksi 1910 ja tohtoriksi 1927. Toimittuaan Helsingin yliopistossa kemian ﻿assistenttina 1901-1908 ja apulaisena 1910-1921 hänestä tuli Turun yliopiston kemian professori 1922, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1944 saakka. Hän oli samaan aikaan myös yliopiston matemaattis- luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani. Palomaa tutki alun perin fysikaalista kemiaa ja kehitti laitteistoja lämmön mittausta ja säätöä sekä jakotislausta varten, mistä hän laati julkaisuja 1902-1910. Väitöstutkimuksessaan Studien über den Effekt der Substitution einer Methylengruppe durch zweiwertige Atome und Atomgruppe I (1908, osat II ja III 1911, 1917) hän selvitti orgaanisten yhdisteiden riippuvuutta niiden rakenteesta ja erityisesti atomien ja atomiryhmien keskinäisestä etäisyydestä niiden molekyyleissä. Hän julkaisi E. Mäkisen kanssa 1916 oppikirjan Johdatus kvantitatiiviseen analyysiin ja Turussa toimiessaan aloitti oppilaineen tutkimusjulkaisusarjan Studien über Äthernartige Verbindungen, josta hänen professorin kautensa aikana ehti ilmestyä yhteensä 23 osaa. Palomaan mukaan nimetystä Palomaan-Erikosken stipendirahastosta jaetaan apurahoja Turun yliopiston kemian laitoksen tutkijoille ja tutkimusryhmille. Yksi Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista on nimetty hänen ystävänsä Palomaan mukaan, asteroidi 1548 Palomaa.Aikalaiskirja 1934, ss. 499–450 (Viitattu 9.11.2019) ==Lähteet== Luokka:Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Thomas Berthold

thumb Thomas Berthold (s. 12. marraskuuta 1964 Hanau, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Berthold voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa. Thomas Berthold aloitti uransa vuonna 1982 Eintracht Frankfurtin joukkueessa Bundesligassa. Vuonna 1987 hän siirtyi Italian Serie A:han, jossa edusti Hellas Veronaa ja AS Romaa. Berthold palasi Bundesligaan vuonna 1991, kun hän liittyi Bayern Münchenin kokoonpanoon. Sieltä hän siirtyi vuonna 1993 VfB Stuttgartiin, jossa pelasi aina vuoteen 2000 saakka. VfB Stuttgartissa Berthold saavutti seurauransa ainoan voiton kun joukkue voitti Saksan cupin vuonna 1997. Seuraavana vuonna VfB Stuttgart pääsi Cup-voittajien cupin loppuotteluun, mutta siellä tuli tappio. Thomas Berthold pelasi vielä Turkissa Adanasporin joukkueessa kauden 2000–2001 ja lopetti sitten uransa. Thomas Berthold oli Saksan jalkapallomaajoukkueen vakiopelaajia vuosina 1985–1994. Hänelle kertyi 62 maaottelua ja yksi maaottelumaali. Berthold osallistui Saksan paidassa kolmiin MM-kisoihin (1986, 1990 ja 1994) ja kaksiin EM-kisoihin (1988 ja 1992). Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1990, MM-hopeaa vuonna 1986 ja EM-hopeaa vuonna 1992. Berthold päätti maajoukkueuransa Yhdysvaltain MM-kisoihin vuonna 1994. == Seurat == * 1982-87 Eintracht Frankfurt * 1987-89 Hellas Verona * 1989-91 AS Roma * 1991-93 FC Bayern München * 1993-00 VfB Stuttgart * 2000-01 Adanaspor == Saavutukset == * Maailmanmestaruus 1990, MM-hopea 1986 * EM-hopea 1992 * UEFA Cupin hopea 1991 * Cup-voittajien cupin hopea 1998 * Saksan Cup 1997 * Bundesligan hopea 1993 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fussballdaten Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francis William Aston

Francis William Aston (1. syyskuuta 1877, Birmingham – 20. marraskuuta 1945, Cambridge) oli brittiläinen kemisti ja fyysikko. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1922 useiden ei-radioaktiivisten alkuaineiden isotooppien löytämisestä keksimänsä massaspektrometrillä sekä kokonaislukusäännön muotoilusta. == Historia == 1903 Aston, jo kemistinä, sai stipendin Birminghamin yliopistoon. Siellä hän opiskeli fysiikkaa liittyen röntgensäteilyyn ja radioaktiivisuuteen. 1909 hän siirtyi Cavendish Laboratoryyn Joseph John Thomsonin kutsusta. Siellä hän työskenteli neonin isotooppien tunnistamisen parissa. Hän myös piti luentoja Trinity Collegessa Cambridgessa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 hän palasi tutkimuksiensa pariin. Massaspektrometrin avulla hän tunnisti 212 luonnossa esiintyvästä 287:stä isotoopista. Vuonna 1921 Aston pääsi Royal Societyn jäseneksi. Astonin työ isotooppien parissa myös johti hänet muotoilemaan kokonaislukusääntönsä, jonka mukaan kaikkien isotooppien massat ovat hyvin lähellä jotain kokonaislukua. Sääntöä käytettiin laajalti ydinenergian kehittämisessä. == Muuta == Kuun kraatteri Aston on nimetty Francis William Astonin mukaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Astonin elämäkerta Nobel- säätiön sivuilla Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Milton Keynes Dons FC

Milton Keynes Dons FC on englantilainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 2004. Vuonna 2007 valmistui seuran uusi Stadium MK -niminen stadion. Seura nousi keväällä 2015 Englannin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Mestaruussarjaan pelattuaan Ykkösliigassa seitsemän peräkkäistä kautta. Välillä joukkue putosi Kakkosliigaankin, josta se nousi takaisin Ykkösliigaan kaudeksi 2019–2020. Joukkue pelaa Ykkösliigassa kaudella 2022–2023. MK Dons on perustettu jalkapalloseura Wimbledon FC:n jäänteille. Talousvaikeuksiin ajautunut seura siirrettiin vuonna 2003 Wimbledonista, Lontoosta noin sadan kilometrin päässä sijaitsevaan Milton Keynesin kaupunkiin ja nimi vaihdettiin Milton Keynes Dons FC:ksi. Siirron takana olleet liikemiehet odottivat seuralta paljon, sillä varakkaiden ja koulutettujen ihmisten suosimaa lähes 200 000 asukkaan Milton Keynesiä pidettiin Englannin merkittävimpänä kaupunkina, jossa ei ollut ammattilaisjalkapallojoukkuetta. Lontoosta muuton jälkeen seura kuitenkin teki suuria taloudellisia tappioita ja putosi alaspäin kaksi divisioonaa. Osasyynä olivat boikotit ja yleinen epäsuosio. Useimmat Wimbledonin fanit eivät hyväksyneet paikkakunnanvaihdosta. Kun päätös siirtymisestä vuonna 2002 tehtiin, Wimbledon FC:n kannattajat perustivat AFC Wimbledonin, jota pidetään Wimbledon FC:n todellisena seuraajana. Paikkakunnanvaihdosta pidettiin muutenkin ennenkuulumattomana ja skandaalimaisena. Monet pelkäsivät amerikkalaistyyppisen urheilu-”franchisingin” saapumista Englannin jalkapalloon. Niinpä Englannin jalkapallon kannattajayhdistys Football Supporters Federation ei hyväksynyt MK Donsin kannattajayhdistystä jäsenekseen vuonna 2005. FSF myös kehotti jäseniään boikotoimaan MK Donsin pelejä. Vuonna 2006 FSF ja MK Donsin faniyhdistys pääsivät kuitenkin sopimukseen, jonka mukaan MK Donsin fanit myöntävät Wimbledon FC:n vanhojen saavutusten ja seurahistorian kuuluvan uudelle AFC Wimbledon -seuralle.. == Lähteet == Luokka:Buckinghamshiren urheilu Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Milton Keynes
International Press Telecommunications Council

International Press Telecommunications Council (IPTC) on 1965 perustettu kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on parantaa uutistoimistojen välisen tiedonvaihdon teknisiä edellytyksiä. Sillä on 64 jäsenjärjestöä. Perustajajäseninä olivat Alliance Européenne des Agences de Presse, ANPA (nykyään Newspaper Association of America eli NAA), FIEJ (nykyään WAN-IFRA) sekä Associated Pressin, Canadian Pressin sekä United Press Internationalin muodostama yhteistyökomitea North American News Agencies. Muita IPTC:n jäseniä ovat muun muassa BBC News ja Deutsche Presse-Agentur. Suomalaisia jäseniä ovat Frameright, Neuwo.ai, Profium ja Yle. Järjestön pääpaikka sijaitsee Windsorissa, Englannissa. 1970-luvulta alkaen järjestö on keskittynyt kustantajien uutistietojen vaihdossa käyttämien standardien kehittämiseen ja julkaisemiseen, erityisesti kuvien julkaisemiseen. 1979 IPTC kehitti kuvia varten metatietomäärittelyn, jota uudistettiin melkoisesti 1991 Information Interchange Modeliksi (IIM). 1994 Adobe kehitti sitä edelleen soveltamalla sitä digitaalikuviin, ja menetelmä tunnetaan IPTC-otsikointina (IPTC headers). JPEG-, TIFF Rev. 6.0- ja RIFF WAVE-tiedostomuotoa olevat tiedot voidaan merkitä Exchangeable image file formatin metatiedolla.. 2001 Adobe esitteli XML/RDF:ään perustuvan Extensible Metadata Platformin. IPTC:n kanssa tästä muodostui IPTC Core Schema for XMP, jonka avulla kyettiin lisäämään metatieto myös JPEG2000-, GIF-, PNG-, HTML-, PostScript-, PDF-, SVG-, Adobe Illustrator- ja DNG-tiedostoihinkin Information Interchange Modelin jo 1994 määrittelemien tiedostotyyppien lisäksi. Määrittelyä käytetään monissa kuvankäsittelyohjelmissa. ==Katso myös== *ebXML *Dublin Core *RDF (Resource Description Framework) ja sen laajennus Web Ontology Language (OWL) *RosettaNet ==Lähteet== * IPTC metadata. Web Archive 27.9.2007. (Lehtikuva Oy). *Metadata Taxonomies for the News Industry. NewCodes. Web Archive 7.11.2012. (International Press Telecommunications Council). ===Viitteet=== Luokka:Metadata Luokka:XML Luokka:Digitaalinen valokuvaus
Neurotaloustiede

Neurotaloustiede on mikrotaloustieteen ala, jossa yhdistyvät psykologia, neurotiede ja taloustiede ja sen tutkimuskohteena on ihmisten käyttäytyminen. Neurotaloustiede tutkii mitä aivoissa tapahtuu, kun ihmiset arvioivat eri valintavaihtoehtoja, luokittelevat riskejä ja tuottoja sekä ovat kanssakäymisissä muiden ihmisten kanssa. Neurotaloustieteessä käytetään hyväksi neurotieteiden tutkimusmenetelmiä, jotka voidaan karkeasti jakaa kahteen ryhmään: suoriin mittauksiin aivoissa tapahtuvista sähkömagneettisista vaihteluista ja toiseksi menetelmiin, jotka perustuvat aivoissa tapahtuvan aineenvaihdunnan tai veren virtauksen mittaamiseen. Neurotaloustiede on kohtalaisen uusi tutkimusala. Neurotaloustieteilijät tutkivat erityisen innokkaasti miksi ihmiset toimivat joissain tilanteissa vastoin taloustieteen klassisia perusoletuksia, joista tärkein on se, että kuluttajat maksimoivat järkiperäisesti taloudellisen hyötynsä. Neurotaloustiedettä käytetään hyväksi mm. markkinoinnin tehostamisessa. ==Lähteet== *Marja-Liisa Halko: Mullistaako neurotaloustiede valintateorian? (PDF) *Osta-nappulaa etsimässäTiede-lehti 3/2007. Luokka:Mikrotaloustiede Luokka:Neurotiede Luokka:Kognitiivinen neurotiede Luokka:Sovellettu psykologia
Lely

Lely on alankomaalainen, kansainvälisesti toimiva maatalousvälineitä valmistava yhtiö. Se perustettiin vuonna 1948 ja sillä on toimipisteitä Alankomaiden lisäksi Australiassa, Kanadassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja EnglannissaLely Industries NV. Yritys valmistaa erilaisia karjanhoitoon liittyviä koneita ja välineitä, muun muassa lypsyrobotteja, joista suosituimpana mallina Astronaut A3. Tuotteita maahantuo ja myy Suomessa ja Virossa NHK-keskus Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lely * NHK Luokka:Alankomaalaiset teollisuusyritykset Luokka:Maatalouskonevalmistajat Luokka:Alankomaiden maatalous
Astronaut A3

Astronaut A3 on meijeri- ja lypsyvälineitä valmistavan hollantilaisen Lely- tehtaan lypsyrobotti. Astronaut A3:sta edeltävät mallit ovat Astronaut A2 ja Astronaut. Seuranneet mallit ovat A3 Next, A4 ja A5. Lelyn lypsyrobotteja tuo Suomeen NHK-Keskus Oy. == Toiminta == *Lehmä kävelee portille. Robotti tunnistaa lehmän (sen nimen, numeron, liikeaktiivisuuden edellisen vierailun jälkeen jne.). *Robotti pesee valko-punaisilla harjoilla utareen. Harjaus myös stimuloi utaretta. *Harjasosa siirtyy sivuun ja laite paikantaa vetimet laserilla. *Vedinkupit kiinnittyvät vetimiin yksi kerrallaan. *Lypsyn aikana lehmä saa rehua. *Mikäli jokin vedin ei neljänneskohtaisen algoritmin mukaisen ajan puitteissa tuota maitoa, vedinkupit kiinnitetään uudelleen tai vedin merkitään valmiiksi (jos lypsetty 70 % odotetusta määrästä). *Lypsyn aikana utarepesuharjat puhdistetaan desinfioivalla liuoksella ja painepesulla. *Lypsyn päätyttyä laite suihkuttaa vedinkastoa vetimiin. *Lehmä päästetään lypsyparresta. *Jos lehmä jää paikalleen, lypsyrobotti antaa sille lievän sähköiskun. Sähköisku toistuu säädetyin väliajoin kunnes lehmä poistuu. == Robotin pesu == Robotti tekee pääpesun itselleen kolme kertaa vuorokaudessa. Tunti ennen isoa pesua se tekee valmistelevan pesun. Vedinkupit huuhdellaan ja höyrytetään (mikäli höyrypesuvarusteltu laitteisto) aina lypsyn jälkeen. == Lähteet == *Valmistajan kotisivut *Maahantuojan (NHK-Keskus Oy) kotisivut Luokka:Lypsykarjatalous Luokka:Maatalouskoneet Luokka:Robotit
North Cascadesin kansallispuisto

North Cascadesin kansallispuisto tai Pohjois–Kaskadien kansallispuisto () on yhdysvaltalainen kansallispuisto, joka sijaitsee Kaskadeilla Washingtonin osavaltiossa Luoteis-Yhdysvalloissa. North Cascades perustettiin 2. lokakuuta vuonna 1968, ja kansallispuisto on noin 2 772 km² laajuinen. Muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan North Cascadesia hallinnoi maan National Park Service. Kansallispuiston nähtävyyksiin lukeutuvat sen useat vuoret ja alueen eläimistö. Vuorikiipeilijöiden suosiossa ovat esimerkiksi Kaskadien Picket Range ja Eldorado Peak. Myös sola Cascade Pass on suosittu nähtävyys. North Cascadesin eläimistöön kuuluu esimerkiksi susia, harmaakarhuja, ilveksiä, hirviä ja ahmoja. Kansallispuistossa sijaitsee lisäksi Ross Laken järvi, joka on kalastajien suosima kohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Kuvia puistosta Luokka:Washingtonin kansallispuistot
Radonin–Nikodymin lause

Radonin–Nikodymin lause on matematiikassa funktionaalianalyysin tulos, jonka mukaan annetulle mitalliselle avaruudelle (X,Σ), jos mitta ν on absoluuttisesti jatkuva σ-äärellisen mitan μ suhteen, on olemassa mitallinen funktio f:x\to [0,\infty[, jolle : u(A) = \int_A f \, d\mu jokaiselle mitalliselle joukolle A. Lause on nimetty Johann Radonin ja Otton Nikodymin mukaan. Radon todisti lauseen avaruudessa RN vuonna 1913, ja Nikodym todisti yleisen tapauksen vuonna 1930. Luokka:Mittateoria Luokka:Funktionaalianalyysi
Lenna Kuurmaa

Lenna Kuurmaa (s. 26. syyskuuta 1985 Tallinna Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän oli tyttöbändi Vanilla Ninjan jäsen. Kuurmaa aloitti soolouran vuonna 2009 yhtyeen vetäytyessä tauolle. Kuurmaa osallistui "Fizz Superstar 2002" -kilpailuun ja pääsi semifinaaleihin saakka, joissa hän esitti laulut "The King and I" ja "Voice of Music". Lokakuussa 2006 Kuurmaa lauloi "The Queen of Great Britain", "Her Majesty Queen Elizabeth II" ja "His Royal Highness Prince Philip" kuningatar Elisabet II:lle tämän valtiovierailun kunniaksi. Kuurmaa on näytellyt Suomessa Aku Louhimiehen elokuvissa Vuosaari ja 8-pallo. Lenna Kuurmaa on seurustellut kitaristi Robert Vaiglan kanssa, ja parilla on kaksi tytärtä (syntyneet 2013 ja 2015). == Lapsuus == Kuurmaa vietti lapsuutensa Mustamäellä äitinsä, isänsä ja veljensä Raidon kanssa. Lukion hän aloitti Tallinnan 54. lukiossa. Hän kävi saksan kielen kursseilla ja oli pari vuotta saksankielisellä luokalla, mutta koulu jäi vähemmälle yhtyeen takia. Laulun lisäksi Lenna tunnetaan hyvänä urheilijana. Hän pelasi koripalloa ja osallistui sekä voimistelu-, uinti-, että yleisurheilukilpailuihin. == Musiikillinen ura == Lenna aloitti laulamisen 3-vuotiaana, kun vanhemmat laittoivat hänet Eesti Televisioonin kuoroon, jossa hän lauloi 14 vuotta. Lisäksi hän kävi Nõmmen musiikkikorkeakoulua, jossa hän opiskeli viulunsoittoa. Vuonna 2002 Lenna osallistui Fizz Superstar -kilpailuun, jossa hän pääsi viidentoista neljännesfinalistin joukkoon. Levy-yhtiö TopTen huomasi hänen kykynsä ja myöhemmin hänet valittiin Vanilla Ninjan jäseneksi. Vuonna 2005 Kuurmaa osallistui Euroviisuihin Vanilla Ninja -yhtyeen mukana edustaen Sveitsiä. Vuonna 2010 hän oli ehdolla Viron edustajaksi Euroviisuihin, mutta jäi toiselle sijalle Malcolm Lincolnin voittaessa karsinnan. Samana vuonna julkaistiin Lennan sooloalbumi Lenna. Vuonna 2014 Lenna pyrkii jälleen Euroviisuihin kappaleella "Supernoova". Hän osallistuu Eesti Laul -kilpailuun jälleen vuonna 2017. == Elokuvaroolit == *Maya, Rainer Sarnetin ohjaamassa elokuvassa Kuhu põgenevad hinged *Angela, TV3:n sarjassa Kodu keset linna *Lenna, elokuvassa Täitsa lõpp! *Viivi, Vuosaari *Anna, 8-pallo == Lähteet == Luokka:Virolaiset poplaulajat Luokka:Virolaiset kitaristit Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Vanilla Ninjan jäsenet Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
West Coast -jazz

West Coast -jazz eli länsirannikon jazz on jazzin tyylisuunta, joka kehittyi Los Angelesin alueella Yhdysvalloissa samoihin aikoihin, kun hard bop -suuntaus kehittyi New Yorkissa 1950- ja 1960-luvuilla. West Coast -tyyliä pidetään yleisesti cool jazzin suuntauksena. Hard bopiin verrattuna maltillisemmalle ja vähemmän rajulle West Coast -jazzille ominaista ovat mietityt sovitukset ja sävelletyn materiaalin suuri määrä. Vaikka tyyli kukoisti aikansa, ei se missään vaiheessa ollut ainoa tyylilaji, jota soitettiin Yhdysvaltain länsirannikolla, vaikka näin nimestä voisi päätellä. Pacific Jazz- ja Contemporary-levy-yhtiöt olivat parhaiten tunnettuja West Coast -jazzin levy-yhtiöitä, aivan kuten Blue Note oli suurin hard bopia julkaissut levy-yhtiö. Joitakin West Coast -jazzin pioneereja olivat Shorty Rogers, Gerry Mulligan, Chet Baker, Bud Shank, Bob Cooper, Jimmy Giuffre, Shelly Manne, Bill Holman, Manny Albam, André Previn, Cal Tjader ja Dave Brubeck kumppaninaan Paul Desmond. Jotkut jazzkriitikot, kuten ranskalainen Hugues Panassié, väheksyivät West Coast -jazzia ja pitivät sitä epäaitona, koska suurin osa muusikoista oli valkoihoisia. Tyylilajilla oli kuitenkin myös omat afroamerikkalaiset edustajansa, kuten Curtis Counce, Chico Hamilton, Buddy Collette ja Hampton Hawes. Rotukysymyksestä huolimatta monia West Coast -jazzia edustavia levytyksiä on uudelleenjulkaistu vuosikymmenten takaa. == Lähteet == * Gioia, Ted: West Coast Jazz: Modern Jazz in California 1945–1960. Oxford University Press, 1992. * Gordon, Robert: Jazz West Coast: The Los Angeles Jazz Scene of the 1950s. Quartet Books, 1986. == Aiheesta muualla == * Pacific Jazz Records and the West Coast Sound *
Muff Winwood

Muff Winwood (oik. Mervyn Winwood) (s. 15. kesäkuuta 1943 Birmingham, Warwickshire, Englanti) on englantilainen lauluntekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan Steve Winwoodin isoveljenä ja 1960-luvun Spencer Davis Group -yhtyeen basistina. Sittemmin Winwood on työskennellyt lähinnä musiikkibisneksessä. Vuoteen 1978 Winwood työskenteli Island Recordsilla ja tämän jälkeen CBS:llä. Hän on työskennellyt myös Sonylla. Hän toimi tuottajana Dire Straitsin ensimmäisellä LP:llä 1978. Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mommilan junaturma

Mommilan junaturma oli 5. huhtikuuta 1977 tapahtunut junaturma rataosuudella Riihimäki–Lahti. Turmassa erikoispikajuna EP 84 törmäsi tavarajunaan JK 1456 Mommilan rautatieasemalla. Turmassa kuoli pikajunan kuljettaja ja 20 henkilöä loukkaantui. Onnettomuus tapahtui, koska pikajuna ajoi noin 80 kilometrin tuntinopeudella tavarajunaa varten käännettyyn vaihteeseen, jossa suurin sallittu nopeus olisi ollut 35 kilometriä tunnissa. Onnettomuuden tapahtuma- aikana oli käynnissä STTK:n voimalalakko, ja asemilla olevat rautatien opastimet toimivat varavoiman avulla. Pikajunan kuljettaja ilmeisesti oletti, että opastimien näyttämistä opasteista huolimatta rata olisi vapaa pikajunaa varten Oittiin saakka. Tavarajunan veturimiehistö ja junan vaihtotyöhenkilökunta ehtivät poistua veturista ennen törmäystä. Pikajunan veturi, Dr13-sarjan dieselveturi nro 2303, romuttui törmäyksessä käyttökelvottomaksi. Tavarajunan veturi, Dv12-sarjan dieselveturi nro 2614, palasi korjauksen jälkeen liikenteeseen. ==Aiheesta muualla== *Kuvia onnettomuuspaikalta *Mommilan junaturma Ylen Elävä arkisto Luokka:Hausjärven liikenne Luokka:Vuoden 1977 junaonnettomuudet Luokka:Junaonnettomuudet Suomessa Luokka:1970-luvun onnettomuudet Suomessa
Kashima shintō-ryū

Kashima shintō-ryū () on klassinen japanilainen miekkailukoulukunta, jonka perusti samurai Tsukahara Bokuden poliittisesti ja sotilaallisesti myrskyisällä myöhäisellä Muromachi-kaudella noin vuonna 1530.http://www.koryu.com/guide/kashimashinto.html Viitattu 4.6.2017 Meik Skoss: Kashima Shinto-ryu Koryu.com. Viitattu 4.6.2017 ==Harjoittelu== Tyylin asetekniikat perustuvat taistelukentällä saatuihin kokemuksiin ja hyödyntävät vastustajan haarniskassa olevia heikkoja ja haavoittuvaisia kohtia tehokkaasti. Koulukunta harjoittelee miekan lisäksi keihäällä ja peitsellä. Kashima shintō-ryū kenjutsua harjoitellaan yhä ja koulun tämänhetkinen päämestari on Yoshikawa Tsuenetaka. Kashima shintō-ryūn kaanoniin on aikoinaan kuulunut myös miekan vedon tekniikoita, mutta ne ovat vuosien kuluessa unohtuneet. Kadonneet Kashima shintō-ryūn iaijutsu-katat ovat saattaneet muistuttaa läheisesti Tenshin shōden Katori shintō-ryū -koulukunnan vanhempia iaijutsu-katoja, koska Tsukahara Bokuden oli isänsä ohjauksessa opiskellut tätä tyyliä. Muotoja onkin yritetty luoda uudelleen näiden avulla. Kashima shintō-ryū on osin johdettu Katori shintō-ryūn perinteestä vaikka taistelukentältä omaksuttu uusi aines onkin selvästi erotettavissa. == Lähteet == Luokka:Koryu bujutsu