EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
USS Wexford County

USS Wexford County (runkonumero LST-1168) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1953 vesillelaskettu Terrebonne Parish -luokan maihinnousualus (). == Valmistus == Alus tilattiin Christy Corporationilta Sturgeon Baystä Wisconsinista, missä köli laskettiin 27. helmikuuta 1952. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1953 kumminaan Philip K. Wrigleyn puoliso ja otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1954 ensimmäisenä päällikkönään Victor Vansant.DANFS - Wexford County == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 29. lokakuuta 1971 ja se luovutettiin Espanjalle vielä samana päivänä. == Espanjan laivasto == Espanja laivastoon alus otettiin palvelukseen nimellä Martín Álvarez (L12). Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1980. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Terrebonne Parish -luokan maihinnousualukset
Hank Ballard

Hank Ballard (oikealta nimeltään John H. Kendricks, 18. marraskuuta 1927 Detroit, Michigan – 2. maaliskuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja doo-wop-laulaja ja lauluntekijä. Ballard aloitti laulajanuransa vuonna 1953 detroitilaisessa doo-wop-yhtyeessä The Royals. Yhtyeen ensimmäinen levytys Ballard laulusolistinaan oli ”Get It” (1953), joka nousi R&B-listan; top-10:een. Yhtye vaihtoi nimekseen The Midnighters ja sai vuonna 1954 R&B-listan; ykköshitin kappaleella ”Work with Me Annie”, joka nousi myös poplistalle. Sitä seurasi joukko uusia hittejä, joita usein yhdisti Ballardin rohkeat sanoitukset. Alun menestystä seurasi yli kolmen vuoden hiljaisempi kausi. Kun Ballardin vuonna 1958 kirjoittamasta ”The Twist” -kappaleesta oli tullut suurhitti Chubby Checkerin esittämänä, myös Ballard ja Midnighters palasivat listasuosioon vuoden 1960 poplistan top-10-singleillään ”Finger Poppin’ Time” ja ”Let’s Go, Let’s Go, Let’s Go”. Suosion hiivuttua myöhemmin uudelleen yhtye hajosi ja Ballard aloitti soolouran. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa James Brown tuotti useita Ballardin singlejä. Pidettyään pitkän tauon musiikista Ballard kokosi Midnightersin uudelleen 1980-luvun puolivälissä ja aloitti jälleen konsertoinnin. Ballard nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1990. Hän kuoli vuonna 2003 sairastettuaan pitkään kurkkusyöpää. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset funklaulajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset rocklaulajat Luokka:Rock and Roll Hall of Fame
Anne Puonti

Anne Maarit Puonti, o.s. Loisa (s. 20. toukokuuta 1963 Savitaipale) on Kuurojen Palvelusäätiön toimitusjohtaja vuodesta 2021 lähtien. Vuosina 2006–2021 Puonti toimi tasavallan presidentin kanslian linnanvoutina. Puontin puoliso on liikkeenjohdon konsultti Mikko Puonti. Puonti valmistui kasvatustieteiden maisteriksi Joensuun yliopistosta 1987 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 2004. Ennen linnanvoudin tehtäviään hän työskenteli keskusrikospoliisissa hallintojohtajana 2005–2006, kehittämispäällikkönä 2003–2004 ja tutkijana 1991–1999. Helsingin yliopiston tutkijana Puonti toimi 1999–2002, opettaja hän oli 1986–1991.Suomen tasavallan presidentti: Kanslia: Organisaatio: Puonti, Anne. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Yrittäjämäistä johtamista oppimassa. Valtiovarainministeriö, Työ 2.0 Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alankomaiden parlamentti

Alankomaiden parlamentti () on Alankomaiden kaksikamarinen lainsäädäntöelin, joka koostuu senaatista (Eerste Kamer) ja edustajainhuoneesta (Tweede Kamer). Molemmat kamarit kokoustavat Haagin Binnenhofissa. Vaalikausi on 4 vuotta sekä alahuoneessa että ylähuoneessa. == Alahuone (Edustajainhuone) == Alahuoneen 150 edustajaa valitaan suhteellisella puoliavoimella listavaalilla yhdestä vaalipiiristä ilman äänikynnystä. (Siis 0,67 % äänistä riittää edustajapaikkaan.) Äänestäjien valinnat muuttavat listan ehdokkaiden järjestystä, jos ehdokas saa ainakin 25 % yhden paikan äänimäärästä. Yhden paikan äänimäärä tarkoittaa listan saamaa äänimäärää jaettuna listan saamien paikkojen määrällä. == Ylähuone (Senaatti) == Ylähuoneen 75 jäsentä valitaan suhteellisella puoliavoimella listavaalilla yhdestä vaalipiiristä ilman äänikynnystä. Vaali on epäsuora: äänestäjinä ovat Alankomaiden 12 alueneuvostoa. Ääniä painotetaan alueen väestöllä. Ehdokkaan sijan muuttuminen vaatii 50 % paikan äänimäärästä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Alankomaiden politiikka Luokka:Kansalliset parlamentit
Skotlannin kansalliskirjasto

Skotlannin kansalliskirjasto (, lyh. NLS; , ) on Edinburghin kaupungissa toimiva Skotlannin kansalliskirjasto. Kirjasto on yksi Britannian kolmesta kansalliskirjastosta (British Libraryn ja Walesin kansalliskirjaston ohella) ja se on yksi kuudesta vapaakappaleoikeuskirjastosta Britanniassa tai Irlannissa. Skotlannin kansalliskirjaston vapaakappaleoikeus on peräisin vuodelta 1710. Skotlannin kansalliskirjasto juontaa historiansa vuonna 1689 perustettuun Edinburghin asianajajien (tiedekunnan) kirjastoon. Vuonna 1925 tämä yksityinen kirjasto muutettiin asetuksella Skotlannin kansalliskirjastoksi. Kansalliskirjaston rakennukselle (George IV Bridge -rakennus) saatiin sekä yksityistä lahjoitusrahaa (huomattavana lahjoittajana Sir Alexander Grant of Forres), että valtion budjettirahaa. Rakennustyöt alkoivat 1938, ja saatiin valmiiksi 1956. Kansalliskirjastolle valmistui uudisrakennus (Causewayside-rakennus) Edinburghin eteläosaan vuosina 1989 ja 1995. Vuonna 2016 Glasgow’n Kelvin Halliin avattiin kansalliskirjaston yleisötiloja. Kirjasto on eräs wikipedistin palkanneita kansalliskirjastoja. Kansalliskirjasto on panostanut voimakkaasti aineistonsa digitalisointiin. Syyskuussa 2015 rapotoitiin, että kolmannes kirjaston kokoelmista oli tuotu kirjaston käyttäjien saataville verkkoon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== Luokka:Skotlantilainen kulttuuri‎ Luokka:Edinburghin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kirjastot
Männynjuurikääpä

Männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum) on rouskujen ja haperoiden kanssa samaan Russulales-lahkoon kuuluva sienilaji, jota on pitkään pidetty samana lajina kuusenjuurikäävän (H. parviporum) kanssa. Männynjuurikääpä on kuitenkin harvinainen kuusessa; sen sijaan sitä tavataan männyssä ja myös katajassa sekä jopa lehtipuilla. Sienen itiöemää on vaikea havaita, koska se sijaitsee usein puiden juurten alapinnoilla. Itiöemä on väriltään hyvin vaalea ja siinä on selkeä reunavalli. Pillit ovat pieniä. Lajilla on heikko tuoksu, jota kuvataan miellyttäväksikin. Itiöemä voi olla lakillinen, mutta usein se kasvaa pinnanmyötäisesti eli resupinaattisesti runkoa ylös tai juuria pitkin. Männynjuurikääpä on tunnettu ja tuhovoimaltaan merkittävä talousmetsän tuhoaja erityisesti harjualueilla. Se aiheuttaa männyntyvitervastautia ja lahottaa puuta sisältäpäin kelvottomaksi puunjalostukseen. Se leviää juurten välityksellä sekä itiöin. Suomaastoissa sitä ei juuri tavata. Suomessa laji on eteläpainotteinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum) *Metsäntutkimuslaitos (Metla): Männyntyvitervastauti *Mushroom Expert: Heterobasidion annosum Luokka:Russulales Luokka:Metsätuhot
Sam & Dave

Sam & Dave oli yhdysvaltalainen soul- ja R&B-duo;, jonka muodostivat Sam Moore (1935–2025) ja Dave Prater (1937–1988). Duo muistetaan useista 1960-luvun lopulla levyttämistään klassikoiksi nousseista kappaleista, kuten ”Soul Man”. Etelävaltiolaisissa soul- ja R&B-klubeissa; omilla tahoillaan laulaneet Moore ja Prater tapasivat toisensa Miamissa vuonna 1961 ja alkoivat levyttää yhdessä. He saivat vuonna 1965 levytyssopimuksen Atlantic Recordsille ja siirtyivät sen tytäryhtiölle Stax Recordsille. Staxin Isaac Hayes ja David Porter ryhtyivät tekemään duolle lauluja, joista listahiteiksi ja southern soulin klassikoiksi nousivat vuosina 1966–1968 esimerkiksi ”Soul Man”, ”Hold On! I’m Comin’” ja ”I Thank You”. Duo tunnettiin myös hyvin energisistä lavaesiintymisistään. Kun Stax erosi Atlanticista vuonna 1968, Sam ja Dave menettivät samalla Hayesin ja Porterin sekä Booker T. & the M.G.’s -yhtyeen palvelukset. Kaksikko myös riiteli jatkuvasti keskenään, ja duo hajosi vuonna 1970. Sen jälkeen he palasivat useasti yhteen, mutta menestyksen aika oli jo ohi. Samin ja Daven musiikki sai uutta yleisöä vuonna 1980 The Blues Brothers -elokuvan myötä, mikä toi duolle uusia konserttiesiintymisiä. Seuraavana vuonna duo hajosi viimeisen kerran. Prater jatkoi Sam & Dave -nimellä konsertointia laulaja Sam Danielsin kanssa. Prater kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1988. Moore jatkoi esiintymistä. Sam & Dave nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1992. ”Soul Man” valittiin vuonna 2018 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. ==Diskografia== * Hold On, I'm Comin' (Stax, 1966) * Double Dynamite (Stax, 1966) * Soul Men (Stax, 1967) * I Thank You (Atlantic, 1968) * Back at Cha (United Artists, 1975) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kun soul tuli Suomeen Sam & Dave Kulttuuritalolla 20.10.1967 Arkistolinkki Luokka:Yhdysvaltalaiset duot Luokka:Yhdysvaltalaiset soulyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -yhtyeet Luokka:Rock and Roll Hall of Fame
Landwasser

Landwasser on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 31 kilometriä. == Sijainti == Landwasser saa alkunsa Plessurin Alpeilta Weissfluhvuoren itäpuolelta noin 2 500 metrin korkeudesta. Joki virtaa Graubündenin kantonissa Davosin, Schmittenin ja Bergün Filisurin kuntien alueella. Landwasserviadukt ylittää joen lähellä Filisuria. == Vesivoima == Joessa on kaksi pientä vesivoimalaa.Swisstopo, Theme Energie – Wasserkraft – Statistik Wasserkraft (Teemakartta: energia – vesivoima – tilastot), viitattu 19.11.2017 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Graubündenin joet Luokka:Reinin vesistö
Roni Remme

Roni Remme (s. 14. helmikuuta 1996) on kanadalainen alppihiihtäjä. Nuorten talviolympialaisissa 2012 Remme saavutti hopeaa pujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli parhaimmillaan syöksylaskussa 23:s. Åren MM- kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi, pujottelussa 12:nneksi ja syöksylaskussa 28:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui sekä supersuurpujottelussa että syöksylaskussa 24:nneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Remme kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lienzin pujottelussa joulukuussa 2017 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Semmeringn pujottelussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen maailmancupkauden 2018−2019 ainoassa alppiyhdistetyssä Crans- Montanassa. Tämän jälkeen hän on parhaimmillaan sijoittunut seitsemänneksi Killingtonin pujottelussa joulukuussa 2019 ja Crans-Montanan alppiyhdistetyssä helmikuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
E. M. Pekkinen

Maanrakennusliike E. M. Pekkinen Oy oli suomalainen maarakennusalan perheyritys. Vuonna 1960 perustettu yritys hakeutui konkurssiin syyskuussa 2024, mukaan lukien sen maa- ja kallioporauksiin erikoistunut tytäryhtiö Fingeo Oy. Yrityksen perustaja oli Erkki M. Pekkinen. Yritys työllisti 88 henkeä vuonna 2016 liikevaihdon ollessa 29 miljoonaa euroa. Toimitusjohtaja oli Tahvo Pekkinen. Yhtiön viime vuosien rakennuskohteisiin kuuului Helsingin keskustakirjaston maanrakennus- ja kellarin betonirakennusurakka. Muita urakoita ovat olleet Jorvin sairaalan perustustyöt ja Helsingin metroon sekä Helsingin seudun junaratoihin liittyvät työt. Yhtiö on toteuttanut myös maakaasulinjatöitä. Konkurssihetkellä syyskuussa 2024 E. M. Pekkinen oli mukana Helsingin kaupungille tehtävissä rakennustöissä muun muassa Hakaniemen Lyyra-korttelissa, Ala-Malmin Longinojanpuistossa, Marian sairaalan liepeillä Kampissa ja Katajanokanlaiturilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * E. M. Pekkinen Luokka:Entiset suomalaiset rakennusyritykset Luokka:Entiset suomalaiset perheyritykset
Math rock

Math rock on yksi indie rockin tyyleistä, joka syntyi Yhdysvalloissa 1980-luvulla. Sen syntyyn vaikuttivat sellaiset post-hardcore ja progressive rock -yhtyeet kuten King Crimson ja 1900-luvun puolivälin minimalistisen musiikin säveltäjät kuin Steve Reich. Math rock tunnetaan sen epätavanomaisista harmonioista ja tahtilajeista sekä sen progressive rock -vaikutteista. Math rock -kappaleet usein käyttävät synkopaatiota sekä pitkiä instrumentaalisia kohtia, ja harvoin käyttävät isompia määriä instrumentteja kappaleissaan. == Artisteja == * Battles * Black Midi * Giraffes? Giraffes! * Hella * Polvo * Slint * Tera Melos * This Town Needs Guns * Tricot * Dance Gavin Dance ==Lähteet== *
Komppaniaradio

Komppaniaradio on kenttäradio, jonka tarkoituksena on toimia komppanian toiminta-alueella puheradiona. Suomessa nykyään komppaniaradiot on luokiteltu LV 100 - LV 199 -tunnuksella, missä LV tarkoittaa radiolähetin - radiovastaanotinta. Aikaisemmin oli mahdollista, että oli radioyhteyksiä, joissa radiolähetin, L, ja radiovastaanton, V, olivat eri laite. ==Komppaniaradio Suomessa== Komppaniaradiot 100–199 *LV 101 / VRKWA, Kaisa *LV 102, italialainen PRC 236-B *LV 103, israelilainen AN/PRC-6 -radiopuhelimen korvannut radio, Suomessa 1982- *LV 110, Metrikymmenen, englantilainen PRT 5401 *LV 141 hyppelevätaajuuksinen, israelilainen PRC-710 *LV 190 Panssarintorjuntaradio, saksalainen PRT 47D * sodanaikainen nimitys: K-radiot * Yhdysvalloissa käytetään komppaniaradiona Motorola XTS 2500i:n tyyppistä digitaalista VHF/UHF -radiota, johon on lisätty puheensalaus, kunnes Joint Tactical Radio System-ohjelma tuottaa tavoitteen mukaisen ratkaisun http://www.motorola.com/Business/US-EN/Business+Product+and+Services/Two- Way+Radios+-+Public+Safety/Digital+Portable+Radios/XTS2500_US-EN Sotilaskäytössä olevaa mallia kutsutaan Integrated, Intra-Squad Radio:ksi IISR. Komppaniaradio Taajuusalue Kanavaväli Modulointi Kanavasuuntaisuus Lähetystehot ja kantama Järjestelmä Tekninen perusta LV 101 3,5 MHz – 6 MHz kidekanava AM simplex 0,25 W 1940-luvun viestijärjestelmät radio-osa BC-661, kokonaisuus SCR 536, Yhdysvallat LV 102 FM LV 103 FM LV 110 FM LV 103 FM LV 141 1960-luvun viestijärjestelmät Autophon AG, Solothurn:n Funkgerät SE-101 ja SE-102 http://www.armyradio.ch/radio-d/mil-ch-se102.htm ==Lähteet== Luokka:Komppaniaradiot
LV 101

300px|thumb| BC-611F National Cryptoglogic Museumissa LV 101 eli (radio)lähetin-(radio)vastaanotin 101 oli Suomen puolustusvoimissa vuodesta 1947 käytetty ja 1970-luvulle saakka varastoitu käsiradiopuhelin, joka ajateltiin komppaniaradioksi. Sen alkuperäinen nimike ennen 1970-luvun LV- nimikkeitä oli VRKWA ja puhekielessä käytetty nimi Kaisa tai Käsi-Kaisa.Jussi Harola: VRKWA. Kaisa, LV 101, "Käsi-Kaisa", sivu 102, 2013, Koala-Kustannus, ISBN 978-952-229-146-2 LV 101:ä oli ajateltu käytettäväksi joukkueissa, komppaniassa ja kranaatinheittimistössä. Viestimies, 1962, sivu 120 Radio on yhdysvaltalainen BC-611, jonka koko radiovarustuksen merkintä Yhdysvalloissa tarvikkeineen oli SCR 536. BC-611:ä ovat valmistaneet muun muassa Electrical Research Laboratories Inc. ja Galvin Manufacturing Yhdysvallossa. Galvin Manufacturing Corporationissa, josta myöhemmin kasvoi Motorola, johti radion suunnittelua vuonna 1940 Don Mitchell, ja radiopuhelimen sarjavalmistus aloitettiin kesäkuussa 1941. Alun perin radio oli aiottu maahanlaskujoukkojen yhteydenpitoon, mutta myöhemmin sen käyttö laajeni eri aselajeihin. Joidenkin tietojen mukaan radion valmistusmäärä olisi ollut 40 000, ja Yhdysvaltain kotimarkkinoiden suojelemiseksi tätä radioylijäämää ei voitu enää toisen maailmansodan päättyessä lainsäädännön vuoksi palauttaa polkuhintaan Yhdysvaltoihin. Radiot myytiin Euroopan maille, ja Suomen osuus ostoista on vuonna 1947 saattanut olla runsaat 225. Yhdysvaltain asevoimien Euroopan ylijäämän lisäksi radiota valmistettiin myös lisenssillä Sveitsissä Autophon AG:llä tavaramerkillä Fox ja Ranskassa Laboratoire General Des Télécommunicationsilla (LGT) edelleen 1950-luvun lopulla. == Lähteet == Luokka:Komppaniaradiot
Nothing Personal

__NOTOC__ Nothing Personal on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtyeen All Time Lowin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Hopeless Records 7. heinäkuuta 2009. Yhtye meni kiertueelle Australiaan ja Yhdysvaltoihin studioalbumin julkaisun jälkeen heinäkuussa 2009. He menivät elokuussa 2009 kiertueelle Eurooppaan The Audition yhtyeen kanssa. Yhtyeen laulaja Alex Gaskarth sanoi haastattelussa yrittäneen tehdä syvällisempää ja kokeellisempaa albumia kuin edelliset. Ultimate Guitar: All Time Low Gets 'Personal' On Fall Trek (11.8.2009) Hän myös pitää albumia liian pop - vaikutteisena. Rocksound: Reading And Leeds 2010: All Time Low Have New Record In The Bag (1.9.2010) Kappaleille "Weightless", "Damned If I Do Ya (Damned If I Don't" ja "Lost in Stereo" on julkaistu musiikkivideot. YouTube: Hopeless Records - All Time Low - Weightless (Official Music Video) (7.7.2009) YouTube: Hopeless Records - All Time Low - Damned If I Do Ya (Damned If I Don't) (Official Music Video) (21.9.2009) YouTube: Hopeless Records - All Time Low - Lost In Stereo (Official Music Video) (31.8.2010) == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Alternative Press: Alternative Press: Nothing Personal - levyarvostelu * Consequence of Sound: F Consequence of Sound: Nothing Personal - levyarvostelu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:All Time Low’n albumit
So Wrong, It’s Right

__NOTOC__ So Wrong, It’s Right on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye All Time Low’n toinen studioalbumi, jonka julkaisi Hopeless Records 25. syyskuuta 2007. Yhtye aloitti albumin nauhoittamisen 17. huhtikuuta 2017 Matt Squiren ja Paul Leavittin kanssa Marylandin SOMD Studiolla. He kirjoittivat viisitoista kappaletta, joista kolmetoista päätyi albumille. Genius: All Time Low - So Wrong, It’s Wrong All Time Low’n ensimmäinen studioalbumi The Party Scene julkaistiin omakustanteena heinäkuussa 2005 ja herätti levy-yhtiöiden huomion. Yhtye yritti päästä Fueled by Ramen -levy-yhtiöön, joka ei hyväksynyt heitä, koska he olivat äskettäin saaneet toisen yhtyeen, Cute Is What We Aim For levy-yhtiölleen. 28. maaliskuuta 2006 he liittyivät Hopeless Recordsiin. Tämä on yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiöllä julkaistu studioalbumi. Allmusic: All Time Low - biography == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Alternative Press: Alternative Press: So Wrong, It’s Right - levyarvostelu * PunkNews: Punknews: So Wrong, It’s Right - levyarvostelu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:All Time Low’n albumit
Valkoinen linna (Monmoutshire)

Valkoinen linna () on normannien Englannin valloituksen jälkeen perustama linna Monmouthshiressa, Walesissa. Suuren walesilaiskapinan seurauksena kuningas Tapani muodosti "Kolmen linnan" lordikunnan, joka puolusti aluetta satojen vuosien ajan. Ensimmäiset rakennelmat ovat olleet maa-ainesta ja puuta. Kuningas Juhana Maaton lahjoitti Grosmontin, Skenfrithin ja Valkoisen linnan Hubert de Burghille, joka jäi sotavangiksi Ranskassa. Palattuaan vankeudesta hän linnan takaisin pitkän omistajuuskiistan päätteeksi. 1260-luvun jälkeen linnaa laajennettiin walesilaisuhan vuoksi. Tällöin lisättiin kehämuuriin pyöreät tornit, korvattiin vanha sydänlinna sisemmällä porttihuoneella ja ulkopiha suljettiin uudella kehämuurilla, johon kuuluivat valtavat kulmatornit ja uusi portti. Edvard I:n Walesin valloitus teki linnasta strategisesti vähempiarvoisen ja 1500-luvulla se oli jo huonossa kunnossa. Cadwin omistuksessa oleva linna on Grade I -luokan suojelukohde. Hyvin säilyneet keskiaikaiset tornit ovat yksi suojeluperuste. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Monmouthshire Luokka:Walesin linnat
LaVern Baker

LaVern Baker (oikealta nimeltään Delores Williams, 11. marraskuuta 1929 Chicago, Illinois – 10. maaliskuuta 1997 New York) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Laulajanuransa alussa Baker käytti taiteilijanimiä ”Little Miss Sharecropper” ja Bea Baker. Nimen LaVern Baker hän otti käyttöön vuonna 1952 liityttyään Todd Rhodesin yhtyeeseen laulajaksi. Hän teki sopimuksen Atlantic Recordsin kanssa vuonna 1953 ja julkaisi ensisinglensä ”Soul on Fire”. Latinalaistempoinen ”Tweedle Dee” (1955) nousi sekä R&B-; että poplistoille. Myös seuraavat singlet ”Bop-Ting-A-Ling”, ”Play It Fair”, ”Still” ja ”Jim Dandy” nousivat R&B-listan; top-10:iin. Baker esiintyi myös television musiikkiohjelmissa kuten Ed Sullivan Show’ssa sekä Alan Freedin rock-elokuvissa Rock, Rock, Rock ja Mr. Rock & Roll. Bakerin seuraavia hittisinglejä olivat esimerkiksi ”I Cried a Tear” (1958) sekä Leiberin ja Stollerin kirjoittama ”Saved” (1960). Hän levytti myös Bessie Smith -tribuuttialbumin. Vuonna 1964 Baker jätti Atlanticin. Hän jatkoi levyttämistä ja konsertoimista vuoteen 1969 saakka. Sen jälkeen hän muutti Filippiineille ja työskenteli siellä Yhdysvaltain armeijan upseerikerhon managerina. Palattuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1988 Baker lauloi Dick Tracyn soundtrackilla, esiintyi pääosassa Broadway-musikaalissa Black & Blue, julkaisi paluualbumin ja esiintyi Chicagon bluesfestivaalilla. Baker nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1991. Hän kuoli vuonna 1997. ==Lähteet== Luokka:Rock and Roll Hall of Fame Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat
Sissiradio

Sissiradio on kaukopartiotoiminnassa ja nykyään sissitoiminnassa käytettävä radio, yleensä sähkötysradio HF-taajuusalueella, jolla voi sähköttää, mutta ensimmäisiä malleja myöhemmissä radioissa myös puhua laajuusmodulaatiolla (AM) tai uusimmissa yksinauhalähetyksellä (SSB). Suomen puolustusvoimien ensimmäiset sissiradiot olivat Kyynel-radioita toisen maailmansodan aikana. 1960 alkoi Televa valmistaan ensimmäistä transistorikäyttöistä sissiradiota, LV 661:ä,. jota valmistettiin noin 130 kappaletta ja jonka puhekielinen nimitys oli Sipi. Jussi Harola: VR 17, SIPI, LV 661, sivu 109, 2013, Koala- Kustannus, ISBN 978-952-229-146-2 == Lähteet == Luokka:Kenttäradiot
Kuusamon maanjäristys 2000

Kuusamon maanjäristys 2000 tapahtui kello 3.47.59 Suomen aikaa (UTC+3) Pohjois-Pohjanmaan Kuusamossa, 20 kilometriä kaupungin keskustasta etelään. Järistyksen paikallinen magnitudi oli 3,5, ja se oli voimakkain Suomessa mitattu sitten vuoden 1979 Lappajärven järistyksen, jonka voimakkuus oli ML 3,8. Järistyksen hyposentri sijaitsi 12 kilometrin syvyydessä. Helsingin yliopiston Seismologian instituutin mukaan järistys tapahtui Suomessa harvinaisessa normaalisiirrosympäristössä eli kalliolohkojen erkaantuessa toisistaan koillinen–lounas-suunnassa. == Lähteet == Maanjäristys Luokka:Maanjäristykset Suomessa Luokka:2000-luvun maanjäristykset Luokka:Vuoden 2000 luonnonmullistukset Luokka:2000-vuosikymmenen onnettomuudet Suomessa
Ilmari Haapakoski

Eero Ilmari Haapakoski, aik. Hagfors (27. helmikuuta 1893 Sortavala – 23. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, kirjankuvittaja ja koristetaiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten Inkerin lipun suunnittelijana.Eero Ilmari Haapakoski ja Inkerin lippu, Inkeri.ru 14.5.2016Helsingin Norssin matrikkeli 1867-1992, matrikkelinumero 967 Haapakosken vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin suomen ja ruotsin kielen lehtori Ernst Arthur Hagfors (1859–1900) ja Elin Sofia Mathilda Grönlund (1861–1902).Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Ernst Arthur Hagfors Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta ja oli sitten kirjoilla Helsingin yliopistossa ja taideteollisuuskoulussa. Haapakoski opiskeli taidehistoriaa ja koristetaidetta ja oli piirustuksen opettajana Töölön yhteiskoulussa ja Viipurin piirustuskoulussa. Helsingin Norssin matrikkeli 1867-1992, matrikkelinumero 967Rafael Olinin GeneaNet-sivusto : Eero Ilmari (Hagfors) Haapakoski Haapakoski osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Hän palveli sodan jälkeen Karjalan ratsujääkärirykmentissä 1918–1919 ja sotaministeriössä 1919 sekä yleisesikunnassa 1920-1924. Hänestä tuli reservikornetti 1919 ja hän suoritti aktiiviupseerikurssin kadettikoulussa 1920 ja opiskeli sen jälkeen ratsuväkikoulussa (Ecole de cavalerie) Saumurissa Ranskassa 1921–1922. Haapakoski ylennettiin luutnantiksi 1921 ja kapteeniksi 1926. Haapakoski oli suojeluskuntien ylipäällikön Lauri Malmbergin adjutanttina 1924–1928 ja viimeksi hän oli 1928–1929 komennettuna Hämeen ratsurykmenttiin. Adjutanttina ollessaan Ilmari Haapakoski suunnitteli 1926-1927 suojeluskuntain yliesikunnan kahvihuoneen sisustuksen, ikkuna- ja seinämaalaukset, valaistuslaitteet ja kahvikaluston. Kultainen Lahtari-nimellä tunnettu kahvihuone sijaitsi Smolnan talon kellarikerroksessa, jossa aikanaan olivat sijainneet kenraalikuvernöörien halko- ja viinivarastot.Kultainen Lahtari, Hakkapeliitta, 27.01.1931, nro 4, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Inkerin lipun Haapakoski suunnitteli vuonna 1919 inkeriläisten vapaajoukkojen käyttöön. Hän teki myös kirjankuvituksia. Haapakoski oli naimisissa vuodesta 1920 Inkeri Maria Latun kanssa jonka isä oli inkeriläissyntyinen näyttelijä Iisakki Lattu. Ilmari Haapakosken vanhempi sisar Alli Maria Haapakoski (1888–1963) oli naimisissa suurlähettiläs Harri Holman kanssa. Aikalaiskirja 1934 : Harri Holma == Kuvitustöitä == * Pohjolan poikia : kaksi kertomusta perimmästä Pohjolasta ; kirjottanut Lauri Hannikainen ; kuvittaneet Onni Muusari ja Ilmari Haapakoski. Valistuksen lastenkirjasto n:o 8. Kansanopettajain Osakeyhtiö Valistus, Helsinki 1916 * Mesikämmenen mailla : satunäytelmä ja -kuvaelmia ; kirjoittanut Antti Rytkönen ; laulut säveltäneet Otto Kotilainen ja R. Raala ; kuvat piirtänyt Ilmari Haapakoski. Otava 1918 == Aiheesta muualla == * Ilmari Haapakoski sylissään koiranpentu, valokuva 1910-luvulta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Juhana Hintsanen

Markku Juhana (Jussi) Hintsanen (12. toukokuuta 1945 Tampere – 12. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteen kandidaatti ja suomentaja.Juristi aloitti uransa kirjoittamalla Jerry Cottoneita, Helsingin Sanomat 21.1.2014 Hintsanen käänsi oikeustieteen opintojaan rahoittaakseen oululaiselle Kolmiokirjalle Jerry Cotton -kirjasarjaa saksankielisistä alkuteksteistä. Hänen jälkeensä kirjasarjaa toimittaneen Seppo Tuiskun avustajina olivat muun muassa teatteriohjaaja Pentti Pesä ja Jouko Raivio.Tapani Baggen blogi 13.3.2012 : Cottonilla tohtoriksi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Pinnaralli

Pinnaralli on lintuharrastajien keskinäinen kilpailu, jossa on tavoitteena havaita mahdollisimman monta lintulajia rajatulla alueella tietyssä ajassa. Pinnaralleja järjestää lintuharrastajien keskusjärjestö BirdLife Suomi ja sen alaiset paikallisyhdistykset. Vuosittain Suomessa järjestetään kymmeniä pinnaralleja. Kilpailemisen lisäksi pinnarallien tavoitteena on tuottaa lintuhavaintoja. Tunnetuimpia suomalaisia pinnaralleja ovat toukokuussa järjestettävä valtakunnallinen Tornien taisto sekä Kuusamon SM-lintumaraton. Vuoden 2017 Tornien taistoon osallistui yli 320 joukkuetta ja noin 2 500 henkilöä. Tornien taistossa kilpailualueena on joukkueen itselleen varaama lintutorni tai muu torni, mutta tavallisesti pinnarallissa kaikki joukkueet kilpailevat samalla alueella. Yleisimpiä pinnaralleja Suomessa ovat eri vuodenaikoina järjestettävät maakunnalliset kilpailut, kuten talvipinnarallit tai kevätpinnarallit sekä tietyssä kunnassa tai muulla maantieteellisesti rajatulla alueella järjestettävät pinnarallit. Jälkimmäisistä esimerkkejä ovat Lauttasaariralli ja Ahvenanmaan ralli. Epätavallisemmista pinnaralleista tunnetuimpia on lintuharrastajamuusikko Eelis Raritétin organisoima Eeliksenpäivän unipinnaralli, jossa lintulajeja yritetään havaita nukkuessa. Viime vuosien merkittävimpiä kansainvälisiä pinnaralleja on ollut Israelissa järjestettävä Champions of the flyway, jonka on voittanut vuosina 2016 ja 2017 suomalainen joukkue. Tapahtumalla kerätään samalla varoja lintujen salametsästyksen kitkemiseksi Välimeren alueella. Usein pinnaralleihin saattaakin liittyä luonnonsuojeluun kohdistuva varainkeruu. == Säännöt == Pinnarallissa joukkue saa yhden pinnan jokaisesta kilpailun aikana havaitsemastaan lintulajista. Havainto voi olla näkö tai kuulohavainto. Lajin harvinaisuus ei vaikuta siitä saatavaan pinnamäärään. Tehtyä havaintoa ei tarvitse todistaa, vaan kilpailu perustuu lintuharrastajien keskinäiseen luottamukseen. Jälkikäteen on pystyttävä kertomaan, missä ja milloin mikäkin lintulaji on havaittu. Kilpailun voittaa se joukkue, jolle kertyy kilpailuaikana eniten pinnoja. Mikäli päädytään tasatulokseen, ratkaistaan voittaja tavallisesti sen mukaan, kummalla joukkueella on enemmän niin sanottuja ässälajeja. Ässä tarkoittaa lajia, jota mikään muu joukkue ei ole havainnut. Joukkueiden koko on tavallisesti 2–4 henkilöä, mutta joissain kilpailuissa voi olla luvallista kilpailla myös yksinään. Eko-ralliksi kutsutaan pinnarallia, jossa moottoriajoneuvoilla liikkuminen on kiellettyä. Pinnarallin kesto on yleensä 24 tuntia tai sitä vähemmän. == Lähteet == Luokka:Lintuharrastus Luokka:Kilpailut
Willie Toweel

William ”Willie” Michael Toweel (6. huhtikuuta 1934 Benoni – 25. joulukuuta 2017 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Toweel voitti 51 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952 hävittyään välierässään Yhdysvaltain Nate Brooksille.Olympics at Sports- Reference.comWallechinsky 1992, 206 Toweel tuli nyrkkeilijäperheestä, ja yksi hänen veljistään voitti ammattilaisnyrkkeilyn maailmanmestaruuden. Toweel kuoli kotonaan Johannesburgissa 83-vuotiaana 25. joulukuuta 2017.https://citizen.co.za/opinion/opinion-editorials/1768562/toweels-death- sad-day-for-sa-boxing/ == Lähteet == * * Willie Toweel Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Eteläafrikkalaiset nyrkkeilijät Luokka:Eteläafrikkalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Luettelo Pomarkun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pomarkun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pomarkun kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 Pomarkun kirkonkylä KivipyramidiSuomen muistomerkit, s. 53 Kunnanvirastotalon edessä, Vanhatie 14 1980 Kynäskosken uitto-onnettomuuden uhrien muistomerkki Vanhan kirkon koilliskulmalla, Kirkkokuja 1 Olli Lindholmin patsas Pomarkun taidepuisto, Harjantie 1 2022 Pomarkun taisteluiden muistomerkkiTuomisto 1998:121-122. Pomarkun kirkon luona, Riuttantie Pomarkun kirkonkylä 1997 Sankarimuistomerkki Sotaan lähtevä isäPomarkku, Pomarkun hautausmaa; Sotasampo.fi Pomarkun kirkon sankarihautausmaa, Kirkkokuja 1 Pomarkun kirkonkylä 1953 100px Talvisotaan ja jatkosotaan lähtemisen muistomerkkiTuomisto 1998:317. Koulutie 4 Pomarkun kirkonkylä 1992 ToverihautaToverihauta, Pomarkku; Punaisten muistomerkit Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 Pomarkun kirkonkylä 1947 Turun komppanian taistelupaikan 22.2.1918 muistomerkki Honkakoskentie 8 Honkakoski 2014 Vapaussodan v. 1918 valkoisten muistomerkki Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 Pomarkun kirkonkylä 1922 == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Pomarkku Pomarkku
Viktor Potapov

Viktor Jakovlevitš Potapov (, 29. maaliskuuta 1947 Dolgoprudnyi, Venäjän SFNT – 10. joulukuuta 2017 Dolgoprudnyi, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut purjehtija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. Potapov voitti Finjollassa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili eri veneluokissa myös Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 sijoittuen kummallakin kerralla neljänneksi.Olympics at Sports-Reference.comWallechinsky 1992, 650 Olympiapronssinsa lisäksi Potapov voitti Tornado-luokassa maailmanmestaruuden vuosina 1978 ja 1980 sekä Euroopan mestaruuden vuonna 1981. Hän kuoli Dolgoprudnyissä 70-vuotiaana 10. joulukuuta 2017.https://rusyf.ru/news/4015 == Lähteet == * * Viktor Potapov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset kilpapurjehtijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Jevgeni Lopatin

Jevgeni Ivanovitš Lopatin (, 29. maaliskuuta 1917 Balašov, Neuvosto-Venäjä – 21. heinäkuuta 2011) oli Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Lopatin saavutti painoluokan 67,5 kg olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän saavutti urallaan myös MM-hopeaa ja Euroopan mestaruuden vuonna 1950 sekä EM-hopeaa vuonna 1947.Olympics at Sports-Reference.comWallechinsky 1992, 584 == Lähteet == * * Yevgeny Lopatin Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Conway Marshin rautatieasema

Conway Marshin rautatieasema (tunnetaan myös nimellä Conway Morfa) oli rautatieasema lähellä Conwyn kaupunkia nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella. == Historia == Conway Marshin aseman avasi London and North Western Railway vuonna 1894. Se ei ollut mukana aikatauluissa, sillä se oli pääasiassa läheisen armeijan leirin ja ampumaratojen käytössä. Kun leiri suljettiin, asema pidettiin yhä auki matkustajaliikennettä varten. Matkustajaliikenteessä se tunnettiin nimellä Conway Morfa. Viimeisen kerran asemaa tiedetään käytetyn vuonna 1929. Sen rakennukset on purettu, eikä asemasta ole enää mitään jäljellä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Walesin lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Conwyn (county borough) rautatieliikennepaikat
Grigori Novak

Grigori Irmovitš Novak (, 5. maaliskuuta 1919 Tšernobyl, Kiovan kuvernementti – 10. heinäkuuta 1980 Moskova, Venäjän SFNT) oli Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari sekä monikymmenkertainen maailmanennätysmies. Novak saavutti painoluokan 90 kg olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän saavutti urallaan myös maailman- ja euroopanmestauuksia sekä teki kymmeniä maailmanennätyksiä.Olympics at Sports- Reference.comWallechinsky 1992, 597 == Lähteet == * * Grigory Novak Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Conwyn rautatieasema

Conwyn rautatieasema on rautatieasema Conwyn kaupungissa Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella. Asema avattiin 1. toukokuuta 1848 nimellä Conway. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja sulkeminen tapahtui lopulta 14. helmikuuta 1966. Se avattiin uudelleen nykyisellä nimellään 29. kesäkuuta 1987. Asemaa käytti 57 006 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Conwyn (county borough) rautatieliikennepaikat Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat
Hirvet (veistos)

thumb|Arto Ali-Eskola: Hirvet, Kiiruun puisto, Somero. Hirvet on suomalaisen kansantaiteilijan Arto Ali-Eskolan tekemä veistos Kiiruun puistossa Somerolla. Teos edustaa niin sanottua ITE-taidetta. Patsas oli kesällä 2003 esillä Kaustisella järjestetyssä Itse tehty elämä- eli ITE-näyttelyssä. Sieltä se tuotiin syksyllä 2003 Somerolle osaksi kesällä 2004 Kiiruun puistossa Somerolla järjestettyä ITE-taiteen katselmusta joka samalla muodosti kolmivuotisen Kansankulttuurit kohtaavat -hankkeen päätösnäyttelyn. Patsaan oli tarkoitus olla esillä Kiiruun puistossa vain näyttelyn ajan syksyyn 2004. Lopulta se kuitenkin jäi paikoilleen pysyvästi. ==Lähteet== Luokka:Someron patsaat ja veistokset Luokka:Kiiruun puisto
Laura Tamminen

Laura Inkeri Maliniemi (o.s. Tamminen, myöh. Parker; 30. toukokuuta 1917 – 23. maaliskuuta 2001 Pålsboda, Ruotsi)Maliniemi, Laura Inkeri, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli suomalainen pikaluistelija. Tamminen voitti yleisluistelijoiden MM-pronssia Tampereella 1939: hän sijoittui vähäväkisessä kilpailussa kolmanneksi Verné Leschen ja Liisa Salmen jälkeen pistein 252,81.Nieminen 2010, 344Nieminen 2010, 55 Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailuista Tamminen saavutti kolme hopea- ja kolme pronssimitalia. Tamminen aloitti uransa 14-vuotiaana yhdessä Verné Leschen kanssa vuonna 1932 ja lopetti vuonna 1939. Tamminen edusti Helsingin Luistinkiitäjiä. Tammisen vanhemmat olivat Emil Albanus Tamminen ja Hilja Vilhelmiina (o.s. Silander). Tammisen puolisot olivat panimomestari Kalervo Parker (1918–1996)Parker, Kalervo Ebenezer, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 vuodesta 1944Helsingin Sanomat, 1944, No 210, sivu 6, julkaistu 8.8.1944 ja kaivosinsinööri Martti Maliniemi (1920–1971)Maliniemi, Martti Einari, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 vuodesta 1949Uusi Suomi, 1949, No 192, sivu 9, julkaistu 7.8.1949. Maliniemet muuttivat myöhemmin Ruotsiin asumaan. Tamminen valmistui Invalidisäätiön lääkintävoimisteluinstituutista 1947.Officiellt, Hufvudstadsbladet, 1948, No 5, sivu 3, julkaistu 6.1.1948 Hän oli ammatiltaan sairaanhoitaja. == Lähteet == * Jouko Nieminen: Jääkenttien kiitäjät: Suomen Luisteluliitto 1908–2010 * Profiili schaatsstatistieken.nl === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili speedskatingnews.info Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Mätässara

Mätässara (Carex cespitosa) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa jokapaikansaraa (Carex nigra) sekä piukkasaraa (Carex elata), mutta eroaa niistä muun muassa lehtien tyvituppien ulkonäön sekä kasvutavan perusteella. Mätässara kasvaa nimensä mukaisesti mättäinä, jotka ovat korkeita sekä tiiviitä ja koostuvat monista rennoista, pitkistä sekä kapeista lehdistä. Lehtien tyvitupet ovat kiiltävän punaruskeita. Mätässara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu yleensä yhdestä hedetähkästä sekä 1–3 emitähkästä. Alimman emitähkän tukilehti on kukintotähkistöä lyhyempi. Emikukat ovat kaksiluottisia, ja pullakot ovat vaaleanvihreitä. Tähkäsuomut ovat muuten mustia, mutta niissä on vaalea keskisuoni. Mätässara kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla niityillä. Mätässaraa tavataan laajalti Euraasian havu- ja lehtimetsävyöhykkeiillä Saksasta Itä-Siperiaan asti. Suomessa mätässaraa tavataan sekä etelässä että pohjoisessa, yleisesti ottaen Ahvenanmaan, Varsinais-Suomen, Kanta- ja Päijät-Hämeen, Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun sekä Lapin maakunnissa. Mätässara on Suomessa yleisimmillään Lapissa, hieman napapiirin pohjoispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Mätässara (Carex cespitosa) * Kasviatlas 2018: Mätässaran (Carex cespitosa) levinneisyys Suomessa * Luopioisten kasvisto: Mätässara (Carex cespitosa) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex cespitosa Luokka:Sarat
Sveitsin kansalliskirjasto

Sveitsin kansalliskirjasto (, , ) on Sveitsin kansallinen kirjastolaitos. Sen pääpaikka sijaitsee Bernissä. == Kansalliskirjaston päärakennus == Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1895 ja se toimi aluksi neljän huoneen asuinnossa Bernin kantakaupungissa. Vuonna 1899 kirjasto muutti avarampiin tiloihin ja kirjasto avattiin kaikkien sveitsiläisten käyttöön. Nykyinen, Sveitsin ainoa Neuen Bauens -tyyliä edustava kirjastorakennus rakennettiin vuosina 1927–1931. Rakennusta on laajennettu yhteensä 11 800 neliömetrillä: ensin vuosina 1994–1997 itäisellä ja sitten vuosina 2005–2009 läntisellä rakennuksella. Näillä saatiin noin 140 000 hyllymetrin säilytystilat. Tilojen on suunniteltu riittävän vuoden 2038 tienoille. == Muut osat == Kirjaston lisäksi kirjastolaitokseen kuuluu neljä muuta osaa. Kansalliskirjaston graafisessa kokoelmassa () säilytetään maan kuvallista kulttuuriperintöä. Kirjallisuusarkistoon () säilötään kirjallisuuteen liittyvää aineistoa. Nämä kaksi arkistoa sijaitsevat kansalliskirjaston päärakennuksessa Bernissä. Sveitsin kansallinen äänitearkisto () sijaitsee Luganossa. Centre Dürrenmatt Neuchâtel on kirjailija ja taiteilija Friedrich Dürrenmattin tuotantoa esittelevä ja säilyttävä kansalliskirjaston osa Neuchâtelissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *IFLA World Report - Switzerland (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla-world-report.org) Luokka:Sveitsiläinen kulttuuri Luokka:Bernin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Euroopan kirjastot
Mother (videopeli)

Mother (, myös nimellä EarthBound Beginnings) on Apen kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo Entertainment Systemille (Famicom). Peli on samannimisen pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin aikoinaan ainoastaan Japanissa, mutta myöhemmin se sai kansainvälisen julkaisun nimellä EarthBound Beginnings Nintendon Virtual Console -palvelussa vuonna 2015. Pelisarjan suunnittelija on Shigesato Itoi. Itoille videopelisuunnittelu oli uusi aluevaltaus. Peli sijoittuu 1900-luvun lopun Yhdysvaltoihin ja se parodisoi lukuisia aikansa roolipelien piirteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:1980-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Tietokoneroolipelit Luokka:Vuoden 1989 videopelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Aberlleiniogin linna

Aberlleiniogin linna sijaitsee lähellä walesilaista Llangoedin kylää Isle of Angleseyn saarella. Sitä alkoi rakentaa vuonna 1088 Hugh d'Avranches, joka oli Chesterin ensimmäinen jaarli. Alkuperäinen linna oli muinaislinna, josta ei ole juuri mitään jäljellä. Paikalla on ilmeisesti ollut luonnollinen mäki, noin 50 metriä leveä ja 5–6 metriä korkea, josta on alettu muokata linnoitusta. Mäen juurella on oja, joka on noin 6 metriä leveä ja noin 1,2 metriä syvä. Tämä ensimmäinen linnoitus oletettavasti tuhoutui pian. == Rauniot == Mäen päällä on Aberlleiniogin linnasta jäljellä olevat rauniot. Se rakennettiin puolivälissä Englannin sisällissotaa. Se on neliön muotoinen, ja sen kulmissa oli neljä tornia, neljä metriä halkaisijaltaan, ja kunkin seinissä on kolme ampuma-aukkoa. Muureissa on pilastereita tukemassa niitä, kolme kullakin sivulla, lukuun ottamatta kaakkoispuolta, jossa on ollut portti. Linnalla oli käyttöä vielä toisessa maailmansodassa, kun kodinturvajoukot käyttivät sitä. == Kuvia == Tiedosto:Civil War fortifications on the motte of Aberlleiniog Castle - geograph.org.uk - 1542496.jpg Tiedosto:Castell Aberlleiniog - geograph.org.uk - 1141115.jpg Tiedosto:The main tower of the Royalist Fort at Aberlleiniog Castle - geograph.org.uk - 1542582.jpg Tiedosto:The south-western corner of Castell Aberlleiniog from below - geograph.org.uk - 1542625.jpg Tiedosto:Sturdy stairway leading down to the Moat Bridge at Aberlleiniog Castle - geograph.org.uk - 1542562.jpg Tiedosto:The Moat Bridge at Aberlleiniog Castle - geograph.org.uk - 1542572.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aberlleiniog: The Ultimate Hidden Gem *Castell aberlleiniog, castle earthworks and civil war fort *Castell Aberlleiniog Luokka:Angleseyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Walesin linnat
Shigesato Itoi

Shigesato Itoi (糸井 重里 Itoi Shigesato, s. 10. marraskuuta, 1948) on japanilainen tekstinsuunnittelija, esseisti, bloggari, sanoittaja, videopelisuunnittelija ja näyttelijä. Japanin ulkopuolella hänet tunnetaan parhaiten työstään pelisuunnittelijana ja Nintendon Mother-pelisarjan luojana. == Katso myös == * Itoi Shigesato no Bass Tsuri No. 1 - Itoin suunnittelema kalastuspeli. * Mother - Nintendon julkaisema konsoliroolipelisarja, jonka Itoi loi. * Naapurini Totoro * Norwegian Wood == Aiheesta muualla == * Shigesato Itoin verkkosivusto * Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset näyttelijät
Morgraigin linna

Morgraigin linnan () on raunioitunut linna, joka sijaitsee Caerphillyn vuorilla lähellä Cardiffa ja Senghenyddia. Se oli useiden vuosien ajan unohdukissa, kunnes se kesällä 1895 löydettiin uudestaan. Aluksi sitä luultiin maalaistalon jäänteiksi, mutta paksut seinät ja ulkoasu paljastivat sen muuksi. == Arkeologiset tutkimukset == Löytö todettiin vuosien 1903–1904 aikana tehtyjen kaivausten jälkeen 1200-luvulta peräisin olevaksi linnaksi, jonka rakentaminen oli jäänyt kesken. Linnan rakentajasta ei ole varmuutta. Rakennuttajaksi on ehdotettu muun muassa walesilaista Senghenyddin lordia ja normannilaista Glamorganin lordia. Todennäköisimpänä rakennuttajana pidetään joko Gruffydd ap Rhysia (1256–1267) tai jaarli Richard de Clarea (1243–1262). Linna rakennettiin vuosien 1243–1267 välillä, ja sen omisti vuonna 1630 Sir Edward Lewis. == Arkkitehtuuri == Linna on viisikulmio, joka on halkaisijaltaan noin 38–42 metriä. Siinä on neljä pyöreää tornia, joista suurin on neliskulmainen. Sisäänkäynti on lännessä. Linnan rakenteet ovat ristiriitaisia, ja sen vuoksi on epävarmaa, kuka sen loppujen lopuksi on rakentanut. Linna on toistaalta walesilaistyylistä karkeaa työtä, mutta sitä ei kuitenkaan ympäröi ojia, jotka ovat tyypillisiä Walesissa. Yhdessä tornissa on kierreportaiden jälkiä, jotka eivät ole walesilaisille ollenkaan tyypillisiä. Lisäksi on löydetty veistettyjä kiviä, joita on käytetty ikkunoiden ja ovien pielissä. Veistetyt kivet ovat Suttonin kiviä, jota saatiin Vale of Glamorganissa olleelta louhokselta, joka louhittiin loppuun keskiajalla. Tiedosto:Path approaching Castell Morgraig.jpg|Morgraigin linnalle johtava polku. Tiedosto:The interior of Castell Morgraig.jpg|Morgraigin linna muurien sisältä 2010. Tiedosto:South-facing rectangular tower of Castell Morgraig.jpg|Etelätornin rauniot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Castles and Fortifications of England and Wales: Morgraig Castle Luokka:Walesin linnat