EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alppitähti

Euroopanalppitähti eli alppitähti (Leontopodium alpinum) on yksi tunnetuimmista eurooppalaisista vuoristokasveista. == Nimen etymologia == Alppitähden suomenkielinen nimi kuvaa sekä kasvupaikkaa korkealla vuorilla että kukan tähtimäistä muotoa. Kasvista käytetään myös suomeksi saksan kielestä lainattua nimeä edelweiss (edel jalo, kallisarvoinen, weiß valkoinen). Tieteellinen nimi Leontopodium muodostuu kreikan kielen sanoista leon podion ja tarkoittaa leijonan käpälää.Swiss nature == Ulkonäkö == Kasvi kasvaa noin 3–20 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet näyttävät karvaisilta, koska ovat kauttaaltaan valkoisen nukan peitossa. Kasvi kukkii heinäkuun ja syyskuun välillä ja valkonukkaiset kukat ovat itse asiassa varsinaisten pienten keltaisten kukintojen suojalehtiä. Sveitsissä kukan valkoisuus on puhtauden symboli ja kauneutensa vuoksi se tunnetaan Romaniassa nimellä floarea reginei ”kuningattaren kukka”. == Kasvupaikka ja levinneisyys == Alppitähti kasvaa kivikkoisella ruohikolla, kalkkikivisillä kallioilla ja joskus harvoin niityillä. Se viihtyy parhaiten kalkkikivikivikoissa 2000–2900 metrin korkeudessa ja kasvaa usein hyvin vaikeapääsyisillä paikoilla. Tämän vuoksi se Sloveniassa liitetään vuorikiipeilyyn, minkä lisäksi se on Saksan, Itävallan ja Puolan asevoimien vuoristojoukkojen tunnus, alkujaan Itävallan armeijan kolmelle alppijääkärirykmentille vuonna 1907 ja sittemmin vuonna 1915 saksalaisille vuoristojoukoille myönnettynä tunnuksena. Vuoristojoukot ovat erikoisjoukkoja ja siten tunnuskin on merkki kantajan kyvykkyydestä sotilaana siinä missä erikoisjoukkojen baretitkin. Alppitähti on kotoisin Aasiasta ja sitä esiintyy korkeilla vuoristoalueilla Aasiassa, Etelä-Amerikassa ja Euroopassa Pyreneillä, Alpeilla ja Karpaattien vuoristossa. Kasvi on suojeltu useissa maissa, esimerkiksi Sveitsissä, Sloveniassa (jo vuodesta 1898) ja Romaniassa (vuodesta 1933). Kasvi ei ole myrkyllinen.Plants for a Future Leontopodium alpinum.jpg|Ympäristö. Leontopodium alpinum detail.jpg|Lähikuva kukasta. Illustration Leontopodium alpinum0.jpg|Kuva vanhasta kasvikirjasta. == Lähteet == Luokka:Alppitähdet
Tuscaloosa

Tuscaloosa on Yhdysvaltojen eteläisen Alabaman osavaltion viidenneksi suurin kaupunki. Sen pinta-ala on 172,8 km² (vettä 27,1 km²) ja asukasluku 93 168 (2009)http://www.census.gov/popest/cities/tables/SUB-EST2009-04-01.csv (Sarake A426). Asukkaista 54% on valkoisia, 43% mustia ja 1,5% latinoja. Kaupunki oli osavaltion pääkaupunkina vuosina 1826-1846. Kaupunki on nimetty tunnetun intiaanipäällikkö Tuskaloosan mukaan.http://www.encyclopediaofalabama.org/face/Article.jsp?id=h-1654 == Lähteet == Luokka:Alabaman kaupungit
Hikirauhanen

Hikirauhaset kuuluvat ihon rauhasiin, jotka kaikki ovat erikoistuneet ihon epiteelisoluista. On olemassa sekä pieniä hikirauhasia että suuria hikirauhasia. Pienet hikirauhaset erittävät ns.varsinaista hikeä, joka on laimea suolojen vesiliuos. Hiki kuuluu yhtenä osana ihmisen lämmönsäätelymekanismeihin, koska hiki sitoo lämpöä haihtuessaan iholta. Hiki myös poistaa vähäisessä määrin elimistön kuona-aineita. Pieniä hikirauhasia on kaikkialla ihossa, kun taas suuria hikirauhasia on muun muassa kasvoissa, kainaloissa sekä sukupuolielinten ja peräaukon ympärillä. Suuret hikirauhaset eli apokriiniset hikirauhaset erittävät voimakastuoksuista eritettä, joka aiheuttaa suurimmaksi osaksi ihmisten ominaistuoksun. Suurille hikirauhasille sukua ovat ihon maitorauhaset ja korvavaharauhaset. Hikirauhasten erite on suurimmaksi osaksi vettä. Lisäksi se sisältää natriumkloridia, virtsa-ainetta, ammoniakkia ja virtsahappoa. ==Katso myös== *Talirauhanen ==Lähteet== Luokka:Avoeritysrauhaset
Helene Madison

Helene E. Madison (19. kesäkuuta 1913 Madison – 27. marraskuuta 1970 Seattle) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. 1930-luvun alussa Madison hallitsi suvereenisti vapaauintimatkoja. Kuudentoista ja puolen kuukauden aikana 1930–1931 hän rikkoi kaikki 16 vapaauintimatkojen maailmanennätystä 100 jaardista mailiin. Urallaan hän teki kaikkiaan 117 Yhdysvaltojen ja maailmanennätystä. Los Angelesin 1932 olympialaisissa Madison voitti aluksi 100 metrin vapaauinnin. Neljä päivää myöhemmin kultaa tuli Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin vapaauintiviestin ankkurina – joukkue paransi maailmanennätystä peräti yhdeksällä ja puolella sekunnilla. Viestiä seuranneena päivänä hän voitti 400 metrin vapaauinnissa täpärästi Lenore Knightin. Olympialaisten jälkeen Madison siirtyi ammattilaiseksi ja esiintyi uintinäytöksissä. Hän esiintyi myös kaupalliseksi flopiksi jääneessä Mack Sennettin elokuvassa The Human Fish. Tämän jälkeen hän yritti uraa yökerhoviihdyttäjänä Seattlessa. Ammattilaisuutensa vuoksi Madison ei pystynyt osallistumaan vuoden 1936 olympialaisiin. Olympialaisten aikaan hän oli töissä hotdog-kioskilla Green Lakella. Madisonin myöhemmät vuodet olivat vaikeita. Niihin mahtui kaksi epäonnistunutta avioliittoa, velkaantuminen ja taistelu syöpää ja diabetesta vastaan. == Aiheesta muualla == * http://www.historylink.org/essays/output.cfm?file_id=293 * Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Luukudos

Luukudos on elävää jatkuvasti uusiutuvaa tukikudosta. Se muodostuu luusoluista sekä kiteisestä väliaineesta, joka koostuu pääasiassa kalsiumista ja fosfaatista. Luukudoksessa on myös runsaasti kollageenisyitä. Kudoksen rakenteesta johtuen luun puristus-, taivutus- ja venytyslujuudet ovat suuria. Luukudosta muodostuu ja hajoaa koko ajan hormonien säätelemänä. ==Luukudoksen muodostuminen ja uusiutuminen== Luukudos muodostuu alkiokautisesta sidekudoksesta kahdella tavalla: joko suoraan sidekudoksesta luutumalla (mm. solisluut ja monet kallon luut) tai siten, että ensin muodostuu rustoinen malli, johon jo kahdeksan viikon ikäisellä sikiöllä ilmaantuvat ensimmäiset luutumiskeskukset. Rustosolut kuolevat ja tilalle saapuu verisuonten matkassa osteoblasteja ja osteoklasteja, jotka alkavat valmistamaan luukudosta. Luukudos uusiutuu ja muovautuu vilkkaimmin kasvuvaiheessa, mutta myös aikuisen luukudos on jatkuvan uusiutumisen ja muovautumisen kohteena. Osteoklastit poraavat luukudokseen reikiä. Tämän jälkeen osteoblastit asettuvat reiän reunoille valmistamaan uutta luuta kerros kerrokselta. Osteoblastit jäävät valmistamansa soluväliaineen vangiksi ja muuttuvat osteosyyteiksi. ==Luukudoksen rakenne== Luukudoksen soluväliaine on osteoidissa pääosin muodostunut kollageenisyistä ja osteoblastien vaikutuksesta mineralisoituneesta kalsiumhydroksidiapatiitista Ca10(OH)2(PO4)6. Valmiissa luukudoksessa soluväliaineen kuivamassasta noin neljännes on kollageenisyitä ja loppu on kalsiumhydroksidiapatiittia. Luun kuivapainosta on epäorgaanista mineraalia 2/3, ja tästä noin 95 % on kalsiumfosfaattia. Solujen osuus luukudoksesta on vähäinen. sivut 190–191 Luun rakenteen perusyksikkö on osteoni, jonka keskellä kulkee sitä ravitseva verisuoni. Osteonissa luusolut eli osteosyytit ympäröivät verisuonta rengasmaisesti. Osteosyytit ovat yhteydessä toisiinsa solu-ulokkeiden avulla, joten aineenvaihdunta välittyy solusta toiseen. Osteoniksi järjestyminen turvaa osaltaan luun solujen energian ja ravintoaineiden saantia. ==Luun rakenne== Luuta ympäröi sidekudoksinen luukalvo, joka pystyy tuottamaan tarvittaessa uutta luuta luun kasvaessa paksuutta. Luukalvon alla on tiivistä luuta, jonka alla puolestaan on hohkaluuta. Luuydintä on hohkaluun muodostaman verkoston väleissä ja luuydinontelossa. ==Lähteet== Luokka:Luut Luokka:Tukikudokset
Sidekudos

Sidekudos on selkärankaisten eläinten ja ihmisen kudostyyppi, josta muodostuu yhdessä luu- ja rustokudoksen kanssa eri elinten tukirakenne. Se kuuluu tukikudoksiin. Luut, rustot, jänteet, nivelsiteet, lihaksia ympäröivät peitinkalvot, sydämen läpät, aivoja tukevat liimamaiset verkostot, sarveiskalvo, hammasluu ja monet muut elimistön rakenteet koostuvat sidekudossoluistaLonkan alueen faskian itsehoito. https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/159039/Haasto_Mirka%20Herskoi_Julia.pdf?sequence=1&isAllowed;=y. Varsinaista sidekudosta on kahta tyyppiä: löyhää sidekudosta ja jäykkää sidekudosta. Kaksi kolmasosaa elimistön nesteistä on sidekudoksesta koostuvissa peitinkalvoissa ja niitä voitelevassa hyaluronihapossa. == Löyhä sidekudos == Löyhä sidekudos muodostuu sidekudossoluista eli fibroblasteista, jotka muodostavat kudoksen syntyessä soluväliainetta. Löyhässä sidekudoksessa on melko vähäinen määrä kollageeni- ja elastisia syitä. Fibroblastien lisäksi sidekudoksessa on plasmasoluja, makrofageja ja syöttösoluja. Yleensä löyhässä sidekudoksessa parveilee myös veren valkosoluja. Löyhän sidekudoksen yksi tärkeimmistä tehtävistä on toimia diffuusiotienä kudosten välillä. Löyhä sidekudos regeneroituu, uusiutuu, kudoksista parhaiten, koska se on edelleen lähellä sikiöaikaista muotoaan. Se on siis erilaistunut vain vähän. Se sisältää myös paljon verisuonia, jotka nopeuttavat kudoksen paranemista. == Tiivis sidekudos == Tiivis sidekudos muodostuu sidekudossoluista eli fibroblasteista, jotka erittävät kudoksen muodostuessa soluväliainetta. Soluväliaine koostuu pääasiassa kollageenisyistä, jotka voivat olla järjestäytyneitä tai järjestäytymättömiä, jolloin puhutaan tiiviistä järjestäytymättömästä sidekudoksesta. Tiivis järjestäytymätön sidekudos muodostaa vahvoja peitinkalvoja elinten ympärille tai väliseiniä eri elimistön osien välille. Järjestäytynyttä sidekudosta on esimerkiksi isoja niveliä tukevissa siteissä ja jänteissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Solunetti: Sidekudos *Solunetti: Löyhä järjestäytymätön sidekudos *Solunetti: Tiivis järjestäytymätön sidekudos *Solunetti: Tiivis järjestäytynyt sidekudos Luokka:Tukikudokset en:Connective tissue proper es:Tejido conectivo zh:結締組織
Hallitustenvälinen konferenssi

Hallitustenvälinen konferenssi (HVK) tarkoittaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten välisiä neuvotteluita, jotka käydään Euroopan unionin perussopimuksen muuttamiseksi. Viimeksi hallitustenvälinen konferenssi pidettiin 2007, jonka seurauksena Lissabonin sopimus allekirjoitettiin 13. joulukuuta 2007. Sitä edellinen hallitustenvälinen konferenssi pidettiin 2003, joka valmisteli Sopimuksen Euroopan perustuslaista, jota ei koskaan saatettu voimaan. ==Prosessi== Hallitustenvälisen konferenssin käynnistää ministerineuvosto yksinkertaisella ääntenenemmistöllä jonkin jäsenvaltion tai Euroopan komission aloitteesta. Lisäksi ministerineuvosto pyytää etukäteen Euroopan parlamentin ja tarvittaessa myös Euroopan komission lausunnon. Käytännössä konferenssi koostuu työryhmästä, johon jäsenvaltioiden hallitukset nimittävät edustajansa. Myös Euroopan komissio voi olla edustettuna. Työryhmä raportoi etenemisestä ministerineuvostolle. Valtion- ja hallitusten päämiehet tekevät Eurooppa-neuvostossa lopullinen päätöksen. == Lähteet == * Europa- sanasto === Viitteet === Luokka:Euroopan unioni
HVK

HVK voi tarkoittaa seuraavia: * Hallitustenvälinen konferenssi, Euroopan unionin toimielin * Huoltovarmuuskeskus, Suomen huoltovarmuudesta vastaava työ- ja elinkeinoministeriön alainen laitos * Havukosken liikennepaikka, , Kehäradan ja Keravan kaupunkiradan haarautumiskohta Vantaalla
Sport FM

Sport FM oli pari vuotta toiminut suomalainen puolivaltakunnallinen kaupallinen urheiluradio 2000-luvun alussa. Sport FM kertoi tuottavansa ennen kaikkea puhetta urheilusta ja sen ilmiöistä vahvojen vuorovaikutustilanteiden ja mielenkiintoisten persoonien välityksellä. Melko nopeasti kanava kuitenkin vähensi puheohjelmiaan ja alkoi soittaa entistä enemmän musiikkia. Kanavan ensimmäisenä päätoimittajana toimi Harri Tammiruusu ja ohjelmapäällikkönä Aku Lohimäki. Kanavan aamuohjelma oli Ykkösketju, jossa äänessä oli muun muassa Tony Halme. Pelimies oli iltapäivän urheilun uutis- ja ajankohtaisohjelma. Kanavan taustalla olleen Suomen Urheiluradio Oy:n pääomistajalla Hjallis Harkimolla oli myös oma ohjelma taajuudella. Kanavan ääniä olivat muun muassa Joke Linnamaa, Aki Linnanahde, Pepe Jürgens, Kimmo Porttila, Linkku Lindegren, Jani Uotila, Sammy Väisänen ja Tuomas Virkkunen. Sport FM yhdistyi SBS Finlandin Radio City -radiokanavan kanssa 23. lokakuuta 2003. Luokka:Suomalaiset radioasemat
Michael Martin (filosofi)

Michael L. Martin (3. maaliskuuta 1932 Cincinnati, Ohio – 27. toukokuuta 2015 Boston, Massachusetts) oli Bostonin yliopiston filosofian professori. Martin tutki ennen kaikkea uskonnonfilosofiaa sekä myös tieteenfilosofiaa ja oikeusfilosofiaa. Martin julkaisi useita kirjoja ja artikkeleita, joissa hän puolusti ateismia sekä esitti useita argumentteja jumalan olemassaoloa vastaan. Michael Martinin Atheism: A Philosophical Justification (1990) on ollut pitkään kansainvälisesti tunnetuin ateismin oppikirja. Suomentajan jälkisanat teoksessa == Teokset == * * Concepts of Science Education: A Philosophical Analysis. Chicago: Scott-Foresman, 1972. * Social Science and Philosophical Analysis: Essays on The Philosophy of The Social Sciences. Washington, D.C.: University Press Of America, 1978. * The Legal Philosophy of H.L.A. Hart: A Critical Appraisal. Philadelphia: Temple University Press, 1987. * * The Case Against Christianity. Philadelphia: Temple University Press, 1991. * Readings in the Philosophy of Social Science. Cambridge: The MIT Press, 1994. (Yhdessä L. McIntyren kanssa.) * The Big Domino in The Sky and Other Atheistic Tales. Buffalo: Prometheus Books, 1996. * Legal Realism: American and Scandinavian. New York: Peter Lang, 1996. * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Martinin artikkeleita Secular Webissä . * Martinin kotisivu , Bostonin yliopisto. Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Uskonnonfilosofit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Naturalismi (filosofia)
Albert Hofmann

Albert Hofmann (11. tammikuuta 1906 – 29. huhtikuuta 2008) oli sveitsiläinen kemisti, joka tunnetaan parhaiten ensimmäisenä lysergihapon dietyyliamidia (LSD) syntetisoineena henkilönä. Hofmann syntyi Badenissa, Sveitsissä, ja opiskeli kemiaa Zürichin yliopistossa. Hänen pääaineensa oli eläinten ja kasvien kemia. Tohtorinarvon hän sai tehdessään tärkeää tutkimusta kitiinin parissa. Myöhemmin Hofmann siirtyi Baseliin Sandoz-yrityksen (nykyisin Novartis) palvelukseen tutkimaan lääkekasveja ja sieniä eristääkseen ja syntetisoidakseen niistä lääkekäyttöön soveltuvia aineita. Hofmannin tutkimus lysergihappojen parissa johti LSD-25:n syntetisoitiin 16. marraskuuta 1938. Viisi vuotta myöhemmin 16. huhtikuuta 1943 Hofmannin yrittäessä kehittää migreenilääkettä ja siihen liittyen kauaksi aikaa unohtuneen LSD-25:n tutkimuksissa hän havaitsi sen hallusinogeeniset ominaisuudet, kun osa aineesta vahingossa vaikutti häneen ihokosketuksen kautta. Kolme päivää myöhemmin, 19. huhtikuuta, Hofmann testasi ainetta uudelleen nauttimalla 250 µg:n annoksen ja huomasi sen voimakkaat psykedeeliset vaikutukset. Tätä seurasi Hofmannin ja kollegoidensa itsetestien sarja. Ensimmäisen kerran hän kirjoitti löydöstään 22. huhtikuuta samana vuonna. Myöhemmin Hofmannista tuli Sandoz-yrityksen luonnontuotteiden osaston johtaja ja hän matkusti tutkimaan alkuasukkaiden käyttämän Psilocybe mexicana -sienen psykoaktiivisia ominaisuuksia. Tämä johti sienten vaikuttavan ainesosan, psilosybiinin, eristämiseen ja synteesiin. Hofmann myös kiinnostui muista meksikolaisista kasveista ja niiden siementen psykoaktiivisista ominaisuuksista. Hän yllättyi siitä, että luonnosta löytyi lähes LSD:n kaltaisia yhdisteitä. Sellaisia kasveja olivat muun muassa Rivea corymbosa, jonka siemenet sisältävät LSA:ta, ja Salvia divinorum, jonka nykyisin tunnettua aistiharhoihin vaikuttavaa salvinoriini A:ta hän ei onnistunut tunnistamaan. LSD:tä tohtori Hofmann kutsui ”lääkkeeksi sielulle”. Hän oli turhautunut LSD:n maailmanlaajuisesta kiellosta sen jälkeen, kun nuoriso omaksui sen päihdekäytön 1960-luvulla. Hofmannin mukaan LSD:tä käytettiin yli kymmenen vuoden ajan menestyksekkäästi apuna psykoterapiassa. Uransa aikana Hofmann kirjoitti yli sata tieteellistä artikkelia ja useita kirjoja, kuten LSD:tä käsittelevän kirjan LSD, Mein Sorgenkind (), joka on osittain omaelämäkerta ja jossa hän kuvaa esimerkiksi kuuluisaa pyörämatkaansa LSD:n vaikutuksen alaisena. Hofmannin 100-vuotispäivän kunniaksi tammikuussa 2006 järjestettiin Baselissa kongressi LSD – lempilapsi vai murheenkryyni, jossa esitelmöi 80 tutkijaa, kulttuurivaikuttajaa ja kansalaisaktivistia. Hofmann kuoli sydänkohtaukseen 102-vuotiaana keväällä 2008. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Albert Hoffman (NNDB) * Albert Hofmann Foundation * LSD – My problem Child -kirja verkossa. * Kaltio: Matka Baseliin * Albert Hofmann and His LSD Hofmannin elämäkerran kirjoittajien Dieter Hagenbachin ja Lucius Werthmüllerin luento Psychedelic Science 2013 konferenssista. Luokka:Sveitsiläiset kemistit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet sveitsiläiset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Francisco de Santiago

Francisco de Santiago (n. 1578–1644) oli portugalilainen säveltäjä, joka vietti suurimman osan elämästään Espanjassa. De Santiago syntyi Lissabonissa ja hänen ensimmäinen toimensa oli kuoronjohtajan virka Plasencian katedraalissa, Espanjassa. Myöhemmin de Santiago työskenteli myös Madridissa ja Sevillassa. Hän kuoli vuonna 1644. De Santiago sävelsi 538 villancicoa. Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1578 syntyneet Luokka:Vuonna 1644 kuolleet
Marcos Antônio Portugal

Marcos Antônio da Fonseca Portugal (24. maaliskuuta 1762, Lissabon - 7. helmikuuta 1830, Rio de Janeiro) oli portugalilainen säveltäjä. Hän opiskeli Lissabonissa sävellystä, laulua ja urkujensoittoa. Vuosina 1792-1800 hän työskenteli Italiassa. Tammikuusta 1811 lähtien Portugal asui Rio de Janeirossa, jossa hän kuoli vuonna 1830. Säveltäjän tuotantoon kuuluu pääasiassa oopperoita, mutta myös muun muassa kirkkomusiikkia. Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1762 syntyneet Luokka:Vuonna 1830 kuolleet
Martim Codax

Martim Codax tai Martín Codax oli keskiaikainen trubaduuri, joka oli mahdollisesti kotoisin Vigosta, Galiciasta. Hän vaikutti 1200–1300-lukujen vaihteessa. Codaxin elämästä ei ole säilynyt kirjallisia lähteitä. Tiedot hänestä perustuvat pergamentteihin, jotka kirjakauppias Pedro Vindel löysi vuonna 1914 kirjastostaan. Pergamentteja oli käytetty Ciceron De officiis -teokseen sisäkansina. Vanhoja pergamentteja käytettiin ennen uudestaan kirjojen kansina ja siten on monia vanhoja kirjoituksia säilynyt osittain tai kokonaan. Kansien sisäpuolella näkymättömissä oli pergamenteissa seitsemän cantiga de amigo -genren runoa, jotka oli signeerannut Martín Codax. Ne olivat galicialais-portugalilaista lyyristä runoutta, joka oli tarkoitus laulaa, yleensä musiikin säestyksellä. Nämä seitsemän runoa ovat ainoat, jotka genrestä ovat säilyneet musiikin kera. Seitsemän säilynyttä runoa ovat: * Ondas do mar de Vigo * Mandad'ey comigo * Mha irmana fremosa treydes comygo * Ay Deus se sab'ora meu amado * Quantas sabedes amar amigo * En o sagrad' e Vigo * Ay ondas que eu vin veer Pergamentit nimettiin löytäjänsä mukaan Vindel-pergamenteiksi () ja niitä säilytetään John Pierpont Morganin perustamassa Pierpont Morgan Libraryssa New Yorkissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Trubaduurit Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Keskiajan henkilöt
Pointillismi

Pointillismi eli pistemaalaus tai täplämaalaus on maalaustekniikka, jossa värejä sekoitetaan niin, että kankaalle tehdään pääväreillä lähekkäin pieniä pisteitä, jotka luovat katsottaessa vaikutelman sekoittuneesta väristä. Muissa tekniikoissa värit sekoitetaan paletilla. Television ja tietokoneen näytöt toimivat samalla tavalla luodessaan kaikki värit punaisten, sinisten ja vihreiden pisteiden yhdistelmistä. Pointillismi oli neoimpressionistien käyttämä tekniikka. Pointillismin keksijänä pidetään Georges Seurat’ta.Seurat MOMA. Muita tunnettuja pointillisteja olivat Paul Signac ja belgialais- englantilainen, Suomessakin vaikuttanut Alfred William Finch. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maalaustekniikat
Alfred William Finch

Alfred William Finch (28. marraskuuta 1854 St-Josse-Ten-Noode, Bryssel, Belgia – 28. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli keraamikko ja taidemaalari sekä pointillismin merkittävä edustaja. ==Elämäkerta== Finch syntyi englantilaisten vanhempien lapsena Belgiassa ja aloitti opiskelunsa Brysselin taideakatemiassa vuonna 1878. Hän perusti opiskelutovereidensa kanssa ryhmän Les XX, jonka järjestämässä näyttelyssä hän tutustui Georges Seurat’n töihin ja alkoi itsekin tutkia optiikkaa ja värien jakautumista.Alfred William Finch Biography. Grove Art excerpts — Electronic ©2003. Oxford Art Online. Invaluable.com. Viitattu 15.12.2014. Finchin aiheet olivat usein maisemia, nuoruudentöissä kotiseudulta Pohjois-Belgiasta, vanhemmiten Englannista Doverin seudulta, minne Finchin vaimo ja lapset muuttivat. Finch muutti Suomeen vuonna 1897 Louis Sparren kutsumana ja asettui Iris-keramiikkatehtaan johtajaksi Porvooseen. Hän vaikutti vahvasti jugend-tyylin kehitykseen Suomessa. Tehtaan sulkemisen jälkeen vuonna 1902 hän muutti Helsinkiin ja alkoi jälleen maalata. Hän opetti vuosina 1902–1930 Taideteollisen koulun keramiikkalinjalla.Mug (A Finch). V & A Museum. Hän teki yhteistyötä muun muassa Magnus Enckellin kanssa vuonna 1912 perustetussa Septem-ryhmässä.1909: Septem Group. A Revolution in the Arts. ==Teoksia== Alfred William Finch - The Wellington Racecourse in Drizzle (Ostende) - Google Art Project.jpg|Wellingtonin kilpa-ajorata, tihkusade (Ostende), 1888 Alfred William Finch - The Road to Nieuport - 1997.140 - Indianapolis Museum of Art.jpg|Tie Nieuportiin, 1888 Alfred William Finch - Orchard at La Louvière - Google Art Project.jpg|Hedelmäpuutarha La Louvièrestä, 1890 Alfred William Finch - The Cliffs of Dover , The Cliffs at South Foreland - A II 1700 - Finnish National Gallery.jpg|Rantakallio Southforelandissa, 1892 Willy Finch.jpg|Teatteriaitio, 1896 Vase, Alfred W. Finch - Arppeanum - DSC05107.JPG|Maljakko varhaiselta 1900-luvulta Alfred William Finch - Rosehearty pier (Roseheartyn aallonmurtaja) - A II 936 - Finnish National Gallery.jpg|Roseheartyn aallonmurtaja, 1910 Finch, Koristeellinen pannoo.jpg|Koristeellinen pannoo (Puistokuva), 1910 Alfred William Finch - Amberleyn jokilaakso (Arunjoki) - A IV 2826 - Finnish National Gallery.jpg|Amberleyn jokilaakso (Arunjoki), 1911 Alfred William Finch - Night View of a Factory.jpg|Öinen tehdasnäkymä, 1910-luku Alfred William Finch - Woman in Profile - A-2002-219 - Finnish National Gallery.jpg|Naisen profiili, 1915 Alfred William Finch - Portrait of the Artist Magnus Enckell - A II 1056 - Finnish National Gallery.jpg|Magnus Enckellin muotokuva, 1915 Alfred William Finch - Landscape from Padasjoki - A-2005-177 - Finnish National Gallery.jpg|Maisema Padasjoelta, 1918 Alfred William Finch - Bushes - A-1995-91 - Finnish National Gallery.jpg|Pensaita, 1919 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * *Finchin töitä Amos Andersonin taidemuseon sivuilla * Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet Luokka:Impressionistit
Väärä kompositio

Väärä kompositio tarkoittaa argumentaatiovirhepäätelmää, jonka mukaan kokonaisuudella on samat ominaisuudet kuin sen osilla. Sen yleinen kaava on seuraava: # A on osa B:tä # A:lla on ominaisuus X # Siispä B:lläkin on ominaisuus X Esimerkiksi: Kaisa kuuluu seurakunnan kuoroon. Kaisa on juoruilija. Seurakunnan kuorossa puhutaan varmasti pahaa ihmisten selkien takana. Luokka:Argumentaatiovirheet
Väärä divisio

Väärä divisio tarkoittaa argumentaatiovirhepäätelmää, jonka mukaan osilla täytyy olla samat ominaisuudet kuin kokonaisuudella. Sen yleinen kaava on seuraava: # A:lla on ominaisuus X # B on osa A:ta # Siispä B:lläkin on ominaisuus X Esimerkiksi: Rautariisto oy kiskoo laina-asiakkailtaan suurta korkoa. Viljo on Rautariiston palkoilla. Viljo varmaankin veisi leivänkin nälkäisen lapsen suusta. Luokka:Argumentaatiovirheet
António Fragoso

António de Lima Fragoso (17. kesäkuuta 1897 – 13. lokakuuta 1918) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Pocariçassa ja aloitti musiikinopintonsa 6-vuotiaana. Vuosina 1907–1914 Fragoso asui Portossa. Hän kuoli keuhkosairauteen vuonna 1918. Suurin osa Fragoson tuotannosta oli pianomusiikkia. == Aiheesta muualla == *António Fragoso Luokka:Portugalilaiset pianistit Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Ekologinen virhepäätelmä

Ekologinen virhepäätelmä on argumentaatiovirhe, joka merkitsee yksilötason päätelmien tekemistä kollektiivitason korrelaatiosta. Se on sukua väärälle kompositiolle sekä väärälle divisiolle. Ekologisen virhepäätelmän yleinen kaava on seuraava: # A:lla on korrelaatio X:ään # B on yksilötason osa A:ta # Siispä B:llä on korrelaatio X:ään Esimerkki: Lämpimällä säällä tapahtuu paljon hukkumiskuolemia. Laimi aikoo mennä uimaan lämpimänä päivänä. Siispä Laimi on kuolemanvaarassa. Luokka:Argumentaatiovirheet
Magnus Enckell

Knut Magnus Enckell (9. marraskuuta 1870 Hamina – 26. marraskuuta 1925 Tukholma) oli suomalainen taidemaalari. Enckelliä pidetään yhtenä Suomen merkittävimmistä symbolismin edustajista. ==Elämäkerta== Enckellin nuoruudentöiden värimaailma oli niukka ja askeettinen: harmaata, mustaa ja ruskeaa. Esimerkiksi Tampereen tuomiokirkon alttarimaalaus Ylösnousemus ja askeettinen, nuorta poikaa kuvaava Herääminen ovat tältä ajalta.Magnus Enckell: Herääminen. Ateneumin taidemuseo. Viitattu 7.11.2020. Ylösnousemus on Enckellin ainoa fresko. Seurakuntalaiset arvostivat sitä heti sen valmistumisesta lähtien. Vuoden 1909 jälkeen Enckell oli kuin toinen maalari: värien runsaus ja pointillismia lähestyvä ”puhtaan paletin” käyttö ovat Septem-ryhmän ja muun muassa Alfred Finchin vaikutusta. Enckell lienee ollut homoseksuaali, mutta hänellä oli poika, Jorgen Magnus Enckell (1903-1989), jonka äiti oli Anna Emilia Holmlund. Enckell osti vuonna 1920 Villa Eka- huvilan Ellan de la Chapellelta, jonka perhe oli ollut hänelle tuttu jo kouluajoista. Enckell kuoli näyttelymatkalla Tukholmassa keuhkokuumeeseen, ja hänet on haudattu Husulan hautausmaalle Haminaan. Haminan kaupunki ilmoitti Enckellin 150-vuotissyntymäpäivänä 9. marraskuuta 2020, että hänelle asennetaan Raatihuoneenkadun Tähtikadulle oma tähti. Tähti paljastettiin 10. syyskuuta 2021. ==Suurnäyttely== Ateneumissa oli tarkoitus järjestää syksystä 2020 kevääseen 2021 kestävä suuri näyttely Enckellin tuotannosta viiden vuosikymmenen ajalta; maalauksista, piirustuksista, luonnoskirjoista ja valokuvista. Koronaviruspandemian takia näyttely oli kuitenkin avoinna vain kuukauden. Suurnäyttely oli uudelleen esillä Tampereen taidemuseossa 2. lokakuuta 2021 - 31\. tammikuuta 2022. == Teoksia == Tiedosto:Magnus Enckell - Lepäävä poika.jpg|Lepäävä poika, 1892 Tiedosto:Magnus Enckell - Boy with Skull.jpg|Poika ja kallo, 1893 Tiedosto:Enckell, Magnus (1870-1925) - 1894 - The raising.jpg|Herääminen, 1894 == Palkinnot == * II palkinto dukaattikilpailussa 1895 * Hopeamitali Pariisin maailmannäyttelyssä 1900 * I palkinto valtion henkilömaalauskilpailussa 1902 * I palkinto Turun Tuomiokirkon lasimaalauskilpailussa 1924 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Kalha, Harri: Tapaus Magnus Enckell. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 978-951-74-6769-8. * * * == Aiheesta muualla == * * * Suurnäyttely Ateneumissa 23.10.2020–14.2.2021. * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Symbolistiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Togon lippu

Togon lippu on länsiafrikkalaisen Togon tasavallan virallinen lippu, joka otettiin käyttöön 27. huhtikuuta 1960. Lipun oli suunnitellut Paul Ahyi. Siinä on viisi vaakaraitaa väreiltään ylhäältä alas vihreä-keltainen-vihreä- keltainen-vihreä. Vasemmassa ylänurkassa on punainen neliö, jonka keskellä valkoinen viisisakarainen tähti. Lipun värit ovat pan-afrikkalaisen liikkeen värit ja lipun malli viittaa Liberian lippuun. Lipun värit symboloivat myös maanalaisia rikkauksia (keltainen), metsää ja maataloutta kuten myös toivoa (vihreä), itsenäisyyden puolesta vuodatettua verta (punainen). Sen lisäksi tähti symboloi toivoa. Luokka:Valtioiden liput lippu
Robert van Osdel

Robert ”Bob” van Osdel (1. huhtikuuta 1910 Los Angeles – 17. huhtikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti. Los Angelesin vuoden 1932 olympialaisissa Van Osdel taisteli kullasta hyvän ystävänsä Kanadan Duncan McNaughtonin kanssa. Ratkaisukorkeudessa 197 cm Van Osdel antoi ystävälleen tekniikkaneuvoja ja tämä ylitti riman voittaen kultaa. Van Osdel itse sai hopeaa samalla tuloksella. Vuonna 1933 McNaughtonin kultamitali varastettiin autosta. Van Osdel, joka oli alkanut harjoittaa hammaslääkärin ammattia, teetti omasta mitalistaan muotin ja teki sen avulla McNaughtonille kultamitalireplikan. Vuonna 1930 Van Osdel oli maailmantilaston ykkösenä korkeushypyssä tuloksella 201 cm. Maansa mestaruuden hän voitti 1932. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Martti Aho

Martti Johannes "Juhani" Aho (19. marraskuuta 1896 Kemin maalaiskunta – 21. kesäkuuta 1968 Kokkola) oli suomalainen eversti ja kaksinkertainen Mannerheim- ristin ritari.Brandtberg 1999, 10, 15 == Elämäkerta == Martti Aho osallistui Suomen sisällissotaan 1918 ja Aunuksen retkikuntaan 1919-1920\. Hän valmistui toiselta reserviupseerikurssilta vuonna 1921 ja kävi Kadettikoulun erikoiskurssin 1927-1928. Suomen rajavartiostossa nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä hän toimi 1923-1926 sekä vuodesta 1929 alkaen. Rajavartioaliupseerikoulun johtajana hän oli 1927 ja 1933-1934. Ennen talvisotaa hän palveli rajavartiolaitoksessa Salmin rajavartiostossa komppanianpäällikkönä. Talvisodassa hän oli ensin komppanian päällikkö ja sitten Erillinen pataljoona 8:n (ErP 8) komentaja. Myöhemmin hän komensi pataljoonaa Jalkaväkirykmentti 38:ssa. Aho haavoittui talvisodassa kahdesti. Välirauhan aikana hän toimi 13. divisioonan esikunnan rajatoimiston päällikkönä ja Rajavartiolaitoksen esikunnassa toimistoesiupseerina. Jatkosodan alkaessa majuri Aho toimi ensin 11. divisioonan esikunnan operatiivisen osaston päällikkönä ja 21. heinäkuuta alkaen komensi Jalkaväkirykmentti 50:tä (JR 50), joka kuului myös 11. divisioonaan. Rykmentin taitavasta johtamisesta Karjalan armeijan läpimurtotaisteluissa ja myötävaikuttamisesta Äänislinnan valtaukseen everstiluutnantti Aho nimitettiin 1. maaliskuuta 1942 Mannerheim-ristin ritariksi numero 52. Aho rykmentteineen oli asemasotavaiheen Syvärillä. Hänet ylennettiin everstiksi 23. kesäkuuta 1944. Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua 11. divisioona siirrettiin Kannakselle, jossa Aho rykmentteineen 27. kesäkuuta alkaen osallistui Talin–Ihantalan taisteluun. Aho haavoittui taistelussa 29. kesäkuuta Kärstilänjärven Ylähovissa. Lapin sodassa JR 50 osallistui osana Ryhmä Pajaria menestyksellisesti sotatoimiin Tornion pohjoispuolella, minkä johdosta Aho nimettiin toistamiseen Mannerheim-ristin ritariksi 16. lokakuuta 1944. Sodan jälkeen Aho toimi Rovaniemen ja Raahen sotilaspiirien päällikkönä. Hän siirtyi reserviin 1949 ja toimi laivaus- ja ahtausalalla jääden eläkkeelle 1966. Ylennykset: reservivänrikki 16.11.1921, reserviluutnantti 5.12.1925, reservikapteeni 13.6.1930, kapteeni 21.3.1931, majuri 5.2.1940, everstiluutnantti 11.10.1941, eversti 23.6.1944. Aho on haudattu Kokkolaan, Marian hautausmaalle.Mannerheim-ristin ritarit: Aho, Martti Johannes == Lähteet == * * * http://kotisivu.suomi.net/brantberg/Sotaupseerit%20-%20Martti%20Aho.htm * http://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=1 === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Sandakan

Sandakan on kaupunki Sabahin osavaltiossa Malesiassa, ja on osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Borneon saaren koillisrannikolla lähellä Kinabatangjoen suuta. Sandakanin kunnassa oli noin 396 000 asukasta ja kaupunkialueella noin 157 000 asukasta vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan. Väestöstä noin 18% on kiinalaisia, loput väestöstä ovat pääasiassa bumiputeroita (ei-kiinalaisia eli esimerkiksi malaijeja, bajaujeja, dusuneja) ja pääasiassa filippiiniläisiä ja indonesialaisia laittomia siirtolaisia. Sandakan on Sabahin osavaltion teollisuuden keskus. Alueella on suuria palmuöljy- ja kaakaoviljelmiä. Kaupungissa on lisäksi esimerkiksi laivanrakennusteollisuutta. Sandakanissa on lentoasema ja satama. Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Sandakanissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 24 °C–32 °C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, joulukuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 300 millimetriä ja huhtikuussa noin 100 millimetriä kuukaudessa. Sandakan perustettiin vuonna 1874 nimellä Elopura. Kaupunki oli Britannian Pohjois-Borneon pääkaupunki vuoteen 1947. Ennen brittien hallintaa se oli ollut Sulun sulttaanin hallinnassa. Kaupunki tuhoutui lähes täysin toisessa maailmansodassa. Vain harvoja rakennuksia sitä edeltäneeltä ajalta on säilynyt. == Lähteet == Luokka:Borneo Luokka:Malesian kaupungit
Kinabatangan

Kinabatangan on kaupunki Malesiassa. Se sijaitsee Sabahin osavaltiossa, Borneon saarella. Kaupungin arvioitu asukasluku on noin 59 000 (1991). Kaupunki sijaitsee lähellä Kinabatangan-jokea. Luokka:Malesian kaupungit nl:Kinabatangan
Meren salaisuudet

Meren salaisuudet on ranskalaisen tutkijan Jacques-Yves Cousteaun vuosina 1967–1976 tuottama ja ohjaama tv-dokumenttisarja. Se oli ensimmäisiä tieteellisiä dokumenttisarjoja, joka käsitteli merenalaista elämää laajasti tieteellisestä näkökulmasta. Sarja oli kotimaassaan Ranskassa menestys. Suomessa sarjaa on esittänyt aiemmin Yle TV2. Uusintalähetykset aloitettiin 5. maaliskuuta 2006 Yle Teema -kanavalla. Sarjan pohjana on tutkimusalus Calypsolla tehty tutkimusmatka ympäri maapallon. Matkan yhteydessä Cousteaun miehistö kuvasi runsaasti filmi- ja valokuvamateriaalia niin pinnalla kuin pinnan allakin. Materiaalia on käytetty myös Cousteaun kirjasarjassa, joka on Suomessa julkaistu nimellä Merten salaisuudet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luontodokumentit
Opéra Bastille

Opéra Bastille eli Bastillen ooppera on Pariisin Place de la Bastille -aukion luona sijaitseva moderni oopperatalo. Siellä toimii Opéra National de Paris, joka toimii myös vanhassa oopperatalossa Palais Garnierissa. Opéra Bastillessa on 2 723 paikkaa. Uuden oopperatalon idean esitti alun perin Pierre Boulez vuonna 1968. Myöhemmin Ranskan presidentti François Mitterrand innostui säveltäjän ajatuksesta. Rakennuksen tarkoitus oli olla ”moderni ja suosittu” paikka, jossa taidemusiikkia tuotaisiin lähemmäksi suurta yleisöä. Vuonna 1983 järjestetyn arkkitehtikilpailun voitti kanadalais-uruguaylainen Carlos Ott. Oopperatalon rakentaminen alkoi vuonna 1984. Se avattiin 13. heinäkuuta 1989, samalla paikalla tapahtuneen Bastiljin valtauksen 200-vuotispäivänä. Ensimmäinen talossa esitetty ooppera oli Hector Berliozin Troijalaiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Paris National Opera Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ranskan oopperatalot
Djiguiya

Djiguiya on burkinafasolainen yhtye, joka esittää paikallista perinnemusiikkia. Se perustivat Adama Sanou ja Aly Traoré Bobo Dioulassossa vuonna 1995. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Sakidi vuonna 2003. == Jäsenet == *Adama Sanou - laulu, tama *Aly Traoré - laulu, tama *Lamine Sanou - laulu, djembe *Mohamed Kafando - laulu, balafoni *Amadou Sanou - laulu, dundun *Souleymane Sanou - laulu, marakassit *Mamadou Sanou - laulu, conga *Ibrahim Sanou - laulu, djembe *Abou Kanazoé - laulu, balafoni *Kassim Drabo - laulu, balafoni *Omar Sanou - huilu, balafoni, marakassit == Lähteet == Luokka:Burkinalaiset yhtyeet
Ilona Elek

Ilona Elek-Schacherer (17. toukokuuta 1907 Budapest – 24. heinäkuuta 1988 Budapest) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Ilona Elek oli jo 29-vuotias osallistuessaan ensimmäisiin olympialaisiinsa Berliinissä 1936. Kisoissa hän löi florettikisassa kaksi edellistä olympiavoittajaa, Saksan Helene Mayerin ja Itävallan Ellen Preisin, voittaen kultaa. Kahdet seuraavat olympialaiset peruttiin toisen maailmansodan takia, mutta Lontoossa 1948 Elek voitti tiukan taistelun voitosta ja otti toisen olympiakultansa floretilla. Vuoden 1952 kisoissa Helsingissä Elek oli jo 45-vuotias mutta edelleen hyvässä kunnossa. Hän voitti 20 ensimmäistä otteluaan mutta hävisi finaalissa kullan niukasti pistein 4–3 Italian Irene Camberille. Elekin sisko Margit oli Lontoon kisoissa floretilla kuudes. MM-kisoissa Elek voitti vuosina 1937–1956 kuusi kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Ainoan henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa hän voitti Tukholmassa 1951. Lisäksi hän voitti MM- kisoja edeltäneissä EM-kisoissa henkilökohtaisen mestaruuden vuosina 1934 ja 1935.sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja == Saavutukset == * Olympiakultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1936 ja 1948 * Olympiahopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1952 * MM-kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1951 * MM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1937 ja 1954 * MM-pronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1955 * EM-kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1934 ja 1935 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elek olympic.orgissa Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Adagio

Adagio [] on lähinnä taidemusiikissa käytettävä termi, jolla tarkoitetaan, että kappale tulee soittaa hitaasti. Adagio annetaan usein myös nimeksi hitaalle kappaleelle tai laajemman teoksen hitaalle osalle. == Tunnettuja adagioja == *Tomaso Albinoni: Adagio g-molli *Samuel Barber: Adagio jousille *Frank Bridge: Adagio E-duuri uruille Luokka:Musiikkitermit Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat
Adagio (täsmennyssivu)

Adagio tarkoittaa seuraavia asioita: * adagio, hidasta tempoa osoittava nuottikirjoitusmerkintä * Adagio, ranskalainen progressiivista rockia soittava yhtye * Adagio, brasilialainen metalliyhtye * Adagio jousille () Samuel Barberin säveltämä klassisen musiikin teos * ”Adagio for Strings”, Tiëston kappale, joka mukailee Barberin teosta
Mariinski-teatteri

Mariinski-teatteriOlen päässyt esiintymään normaalisti jo pitkään, kertoo Pietarin Mariinski-teatterin tanssija Marko Juusela Yle-klassinen, Valikko, Juttuarkisto () on vuonna 1860 perustettu ooppera- ja balettiteatteri, joka sijaitsee Pietarissa, Venäjällä. Teatteri on nimetty keisarinna Maria Aleksandrovnan mukaan. Мариинский театр Mariinski-teatterin orkesterin juuret yltävät aina vuoteen 1783 asti, Katariina Suuren valtakaudella perustettuun Keisarilliseen oopperaan. Vuoteen 1883 asti keisarillisilla teattereilla oli valtion tiukan valvonnan alaisuudessa monopoli produktioihin Venäjän kahdessa suuressa kaupungissa, Moskovassa ja Pietarissa. Julkinen teatteri pystyi laajentumaan vasta monopolien purkamisen jälkeen, vaikka valtion teatteriryhmät, kuten Moskovan Bolšoi-teatteri, tarjosivat edelleen ammattimaisimpia tuotantoja. Sekä baletin että oopperan orkesterin ylikapellimestari ja johtaja on ollut vuodesta 1988 lähtien Valeri Gergijev, joka nosti esitysten tason jälleen kansainväliseen maineeseen. Hänen edeltäjänsä Juri Temirkanovin kaudella vuodesta 1976 lähtien tehtiin 1980-luvulla uudet produktiot Tšaikovskin Patarouvasta ja Jevgeni Oneginista. Baletissa ovat sen historian aikana tanssineet muun muassa Mathilde Krzesinska, Tamara Karsavina, Anna Pavlova, Galina Ulanova, Vatslav Nižinski, Mihail Fokin, Rudolf Nurejev ja Mihail Baryšnikov. Se tunnetaan erityisen puhtaasta ja yhtenäisestä tanssityylistään. Kuuluisia balettimestareita oli ruotsalaissyntyinen Charles Didelot (1801–1837). Teatterin aikaisemmat viralliset nimet: * Marian keisarillinen teatteri (1860–1920) * Akateeminen valtionooppera- ja -balettiteatteri (1920–1924) * Leningradin akateeminen valtionooppera- ja -balettiteatteri (1924–1935) * S. M. Kirovin akateeminen valtionooppera- ja -balettiteatteri (1935–1992) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Venäjän oopperatalot Luokka:Venäjän baletti Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat
Aataminhuippu

Aataminhuippu (, ) on 2 243 metriä korkea vuori Sri Lankan keskiosassa 20 kilometriä Ratnapuran kaupungista koilliseen. Vuori on ympäristönsä ainoa kokoluokassaan, minkä vuoksi vuori luo selkeän kolmionmuotoisen varjon ympäröivälle tasangolle. Vuorelle kiivenneet pyrkivät näkemään tämän varjon ja sen nopean pienenemisen, kun aurinko nousee aamulla. thumb|left|Näkymä Aataminhuipulta. Sinhalankielinen nimi Sri Pada liittyy vuoreen ja tarkoittaa pyhän henkilön jalkaa. Nimi tulee vuoren huipulla olevan temppelin sisällä olevasta jalanjäljen muotoisesta kuviosta, jonka sanotaan kuuluvan Buddhalle. Tamilinkieliset nimet Shivanolipatha Malai ja Shiva padam tarkoittavat samaa, mutta jalanjäljen väitetään kuuluvan Shivalle. Intian muslimit ja kristityt puolestaan uskovat jäljen olevan Aatamin jalanjälki, josta vuoren englanninkielinen nimikin juontuu (Adam’s Peak). Vuori onkin Sri Lankassa pyhä sekä buddhalaisille, hinduille, muslimeille että kristityille. Se on pyhiinvaelluspaikka. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sri Lankan vuoret
Oulu 1

Oulu 1 on Hailuodon pohjoispuolella Oulun edustalla Suomen aluevesillä sijaitseva Oulun sataman johtavan väylän uloin majakka. Se sijaitsee entisen Haukiputaan kunnan alueella. Majakka on rakennettu ja asennettu paikalleen vuonna 1964. Rakenteeltaan majakka on ns. pohjamajakka eli kasuunimajakka. Merenpohjaan upotettava kasuuniosa sekä majakkatorni rakennettiin Oulun öljysatamassa. Majakan merenpohjaa vasten lasketun betonisen kasuuniosan halkaisija on 22 metriä. Majakka hinattiin Oulusta sijoituspaikalleen, ja hinauksen aikana torniosa oli sijoitettu kasuunin sisäpuolelle. Sijoituspaikalla torni nostettiin ylös, kasuuniosa upotettiin paikalleen ja täytettiin hiekalla ja betonilla. Pyöreä 24 metriä korkea majakkatorni on väriltään musta, ja sen välitasanteen yläpuolella kiertää valkoinen vyö. Majakan lyhtylaitteen korkeus merenpinnasta on 22 metriä. Kasuunimajakan rakennesuunnittelija oli diplomininsinööri Ilmari Kortesluoma (1916–1976). Insinööritoimistona oli Kortesluoma & Co (perustettu vuonna 1963). Yritys jatkoi myöhemmin nimellä Suunnittelukortes Oy kunnes se fuusioitiin WSP- konserniin nimellä WSP Finland. == Lähteet == Luokka:Oulun liikenne Luokka:Perämeri Luokka:Suomen majakat Luokka:Haukiputaan rakennukset ja rakennelmat
Yle Pohjanmaa

Yle Pohjanmaa (aiemmin Pohjanmaan Radio oli yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena olivat nimestään poiketen vain Etelä- Pohjanmaa ja Merenkurkun (itä)rannikolla sijaitseva Rannikko-Pohjanmaa. Radion toimitukset sijaitsivat Seinäjoella ja Vaasassa. Radio lähetti paikallisia uutisia ja säätiedotuksia sekä kertoi alueellisesti kiinnostaneista aiheista. Sen musiikillinen anti oli noin 65 prosenttia suomalaista ja 35 prosenttia ulkomaista. Se esitti kansallisten suosikkien lisäksi etelä- ja rannikkopohjalaisia artisteja ja musiikintekijöitä. Yle Pohjanmaa jakautui Yle Vaasaksi ja Yle Seinäjoeksi kesäkuussa 2021.Yleisradio, Yle-uutiset: Yle aloittaa omat radiouutiset Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan alueille == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Uutiset Pohjanmaan kotisivut Luokka:Ylen paikallisradiot Luokka:Etelä-Pohjanmaan media Luokka:Pohjanmaan media Luokka:Seinäjoen media Luokka:Vaasan media
Frank Martin

Frank Martin (15. syyskuuta 1890 Geneve, Sveitsi – 21. marraskuuta 1974 Naarden, Alankomaat) oli sveitsiläinen säveltäjä. Martin syntyi Genevessä vuonna 1890. Hän opetteli soittamaan pianoa ja improvisoimaan ennen koulunkäyntinsä alkua. Myöhemmin Martin opiskeli kahden vuoden ajan matematiikkaa ja fysiikkaa Geneven yliopistossa. Kerrotaan, että Johann Sebastian Bachin Matteus-passion kuuleminen sai nuoren Frank Martinin harkitsemaan muusikon, jopa säveltäjän uraa. Vuosina 1918–1926 hän asui Zürichissä, Roomassa ja Pariisissa. Vuonna 1946 hän muutti Alankomaihin, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Vuosina 1950–1957 Martin toimi Kölnin musiikkikorkeakoulun sävellysluokan johtajana Saksassa. Vuonna 1960 Martin vieraili Helsingissä ja johti pitämässään konsertissa omia sävellyksiään. Martinin tuotantoon kuuluu muun muassa sinfonia (1945) ja useita konserttoja eri soittimille, kantaatti In terra pax (1943), oratorio Golgatha (1948), orkesterisarja Die vier Elemente (1963), Requiem (1972), kamarimusiikkia sekä oopperat Der Sturm (Myrsky, 1955) William Shakespearen tekstiin ja Monsieur de Pourceaugnac (1962) Molièren tekstiin. Säveltäjänä Martin sulautti yhteen ranskalaisia ja saksalaisia, 1930-luvulta alkaen tonaalisia ja dodekafonisia aineksia. ==Lähteet== * Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto, s. 269. Helsinki: Otava, 1987. ISBN 951-1-08670-7. Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Rie Mastenbroek

Hendrika Wilhelmina ”Rie” Mastenbroek (26. helmikuuta 1919 Rotterdam - 6\. marraskuuta 2003 Rotterdam) oli alankomaalainen uimari ja kolminkertainen olympiavoittaja. Rotterdamilainen Rie Mastenbroek alkoi harjoitella uintia ”Ma” Braunin valmennuksessa. Braun oli valmentanut oman tyttärensä vuoden 1928 olympiakultaan. Vuonna 1934 Mastenbroek voitti EM-kisoissa kolme kultaa (100 metrin selkäuinti, 400 metrin vapaauinti ja 4 × 100 metrin vapaauintiviesti) ja hopean (100 metrin vapaauinti). Vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa Mastenbroek voitti 17-vuotiaana kultaa 100 metrin vapaauinnissa, 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. 100 metrin selkäuinnissa hän voitti hopeaa, maannaisensa Nida Senffin jälkeen (Senff ei osunut käännöksessä päätyseinään, ja joutui palaamaan takaisin, mutta voitti silti). Mastenbroekista tuli ensimmäinen samoissa olympialaisissa neljä mitalia voittanut nainen. Seuraavina vuosina Mastenbroek alkoi toimia uimavalmentajana, ja menetti amatööristatuksensa. Urallaan hän teki kahdeksan maailmanennätystä (viisi selkä- ja kolme vapaauinnissa). Hänet valittiin uinnin Hall of Fameen vuonna 1968. == Aiheesta muualla == * * http://www.sport.nl/nocnsf/publicaties/220128/2017807/20182544/2018532/ * http://members.chello.nl/w.mastop/zwemmen/wie%20is%20wie/mastenbroek.html Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Stewart Sukuma

Stewart Sukuma (oikealta nimeltään Luís Pereira; s. 25. maaliskuuta 1963 Cuamba) on mosambikilainen muusikko. Hän muutti vuonna 1996 Mosambikista Johannesburgiin, jossa valmistui hänen sooloalbuminsa Afrikiti. Sukuma on esiintynyt muun muassa Orchestra Marrabenta Star de Moçambiquen kanssa. == Aiheesta muualla == *Stewart Sukuma *Sukumasta Luokka:Mosambikilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raaja

Raaja on selkärankaisten ja niveljalkaisten eläinten parillinen nivelikäs jäsen, jota käytetään tarttumiseen ja liikkumiseen. Myös kädellisten yläraajat, linnun tai lepakon siivet ja valaan evä ovat raajoja. Raajoihin kuuluvat takaraajat ja yläraajat.Rauno Tirri et al.: Biologian sanakirja, Otava 2003, ISBN 951-1-17618-8. Useimmat eläimet käyttävät raajojaan liikkumiseen, kuten kävelyyn, juoksuun ja kiipeilyyn. Jotkin eläimet käyttävät eturaajojaan (ihmiset yläraajojaan) esineiden kantamiseen ja käsittelyyn. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
II armeijakunta

II armeijakunta voi tarkoittaa useaa erimaalaista sotatoimiyhtymää eri aikoina. Suomalaisia: * talvisodan II armeijakunta. * Välirauhan II armeijakunta, josta muodostettiin jatkosodan IV armeijakunta. * jatkosodan II armeijakunta. Saksalaisia: * toisen maailmansodan aikaisia: **II armeijakunta. **II SS-panssariarmeijakunta. Yhdysvaltalaisia: * toisen maailmansodan aikaisia: ** II armeijakunta. Brittiläisiä: * toisen maailmansodan aikaisia: ** II armeijakunta. Kanadalaisia: * toisen maailmansodan aikaisia: ** II armeijakunta.
III armeijakunta

III armeijakunta voi tarkoittaa useaa erimaalaista sotatoimiyhtymää eri aikoina. Suomalaisia: * talvisodan III armeijakunta. * jatkosodan III armeijakunta. * Lapin sodan III armeijakunta.