EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vjazniki

Vjazniki () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmajoen rannalla 113 kilometriä Vladimirista itään. Kaupunki on Vjaznikin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Nižni Novgorodin ja Kazanin välinen M7-valtatie. Vjaznikin asema Moskovan ja Nižni Novgorodin välisellä rautatiellä sijaitsee 8 kilometrin päässä kaupungista. Asukkaita on 41 500 henkeä (vuonna 2008). 1100-luvulla kaupungin paikalla sijaitsi Rostovin ja Suzdalin ruhtinaskunnan rajalinnoitus, jonka mongolivalloittajat hävittivät vuonna 1238. Vjaznikin kylä on ilmeisesti syntynyt 1500-luvun lopussa. Vuonna 1613 siitä tuli kauppias- ja käsityöläisasutus ja vuodesta 1622 lähtien tärkeä pyhiinvaelluspaikka ”ihmeitätekevän” Kazanin jumalanäidin ikonin ansiosta. 1600-luvun alussa seudusta muodostui ikonimaalauksen ja pellavanjalostuksen keskus. Vuonna 1676 tsaari Aleksei Mihailovitšin määräyksestä kylän viereen rakennettiin Jaropoltšin linnoitus, joka tuhoutui vuoden 1703 tulipalossa. Vuonna 1778 Vjaznikista tuli Vladimirin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta. Nykyään Vjazniki on yksi Venäjän pellavanjalostuksen keskuksista. Nähtävyyksiä ovat Jaropoltšin mäellä sijaitseva Pyhän kolminaisuuden kirkko (1756–1761), Marian ilmestyksen kirkko (1682–1683) sekä lukuisat 1800–1900-luvun alun kauppiastalot ja koristeelliset puurakennukset. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Vjaznikin piirin sivusto Luokka:Vladimirin alueen kaupungit
Object Relations Technique

Object Relations Technique eli ORT on projektiivisiin testeihin kuuluva psykologinen tutkimusmenetelmä. Sitä käytetään persoonallisuuden ja erityisesti objektisuhteiden tutkimuksen välineenä. Testissä tutkittavalla esitetään kaksitoista kuvaa, joissa esiintyy epäselviä ihmishahmoja. TAT- testin tavoin tutkittavaa pyydetään kertomaan, mitä kuvissa on tapahtunut, tapahtuu ja tulee tapahtumaan. Koska testissä esitettävät kuvat ovat epäselviä ja tulkinnanvaraisia, testin teoria olettaa, että tutkittava projisoi kuviin oman persoonallisuutensa piirteitä, kuten psykoanalyysin teoriaan kuuluvia objektisuhteita, ahdistuksiaan ja puolustusmekanismejaan. Tämä voidaan sitten päätellä tutkittavan antamista vastauksista. Testin julkaisi englantilainen psykologi Herbert Phillipson 1950-luvulla. Luokka:Psykometriikka
Sojuz TM-22

Sojuz TM-22 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento. Se alkoi 3. syyskuuta 1995 ja päättyi paluuseen Maahan 29. helmikuuta 1996. Lennon tunnus oli Ура́н (Uraani). Alus kiersi 179 vuorokaudessa Maan 2800 kertaa. ==Miehistö== *Juri Gidzenko, Venäjän avaruusjärjestö *Sergei Avdejev, Venäjän avaruusjärjestö *Thomas Reiter, ESA/Saksa ==Mission parameterit== *Aluksen massa 7150 kg *Perigeum 339 km *Apogeum 340 km *Inklinaatio 51.6° *Periodi 92,1 minuuttia Lento oli 23. lento Mir-avaruusasemalle. ==Lähteet== Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 1995 avaruustoiminta Luokka:1996
Vjatskije Poljany

Vjatskije Poljany (, ) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkajoen rannalla 350 kilometriä Kirovista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Kazanin ja Agryzin välinen rautatie (Vjatskije Poljanyn asema). Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2008). 1500-luvulle saakka paikalla sijaitsi pieni udmurttikylä. Vuonna 1596 perustettiin Kristuksen syntymän luostari, jonka ympärille syntyi vilkas kauppataajama. Vuonna 1915 rakennettiin sen kautta kulkeva Moskovan ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Vuonna 1938 Vjatskije Poljany sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1942 siitä tuli kaupunki. Nykyään Vjatskije Poljanyssa on konepaja, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Vjatskije Poljanyn sivusto Luokka:Kirovin alueen kaupungit
Salaperäinen kerho

Salaperäinen kerho () on yhdysvaltalainen gangsteri- ja rikoselokuva vuodelta 1931. Sen ohjasi ja tuotti George W. Hill. Käsikirjoittajana oli Frances Marion. Elokuvassa näyttelevät pääosia Wallace Beery, Lewis Stone, Johnny Mack Brown, Jean Harlow, Clark Gable ja Ralph Bellamy. Mustavalkoinen, noin 83 minuutin´pituinen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 18. huhtikuuta vuonna 1931. Metro-Goldwyn-Mayer ja Cosmopolitan Productions tuottivat elokuvan. Elokuva tehtiin lyhyessä ajassa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1931 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Irving Thalbergin tuottamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Sudogda

Sudogda () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmaan laskevan Sudogda-joen rannalla 40 kilometriä Vladimirista kaakkoon. Kaupunki on Sudogdan piirin keskus. Asukkaita on 12 400 henkeä (vuonna 2008). Paikkakunta tunnetaan 1600-luvulta lähtien. Vuonna 1778 siitä tuli Vladimirin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Nykyään Sudogdassa on lasikuitutehdas, pellavanjalostusta, huonekalu- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Sudogdan kaupungin sivusto * Sudogdan piirin sivusto Luokka:Vladimirin alueen kaupungit
Sojuz TM-21

Sojuz TM-21 oli venäläinen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Alus kiersi maan 2 940 kertaa 180 vuorokaudessa alkaen 14. maaliskuuta 1995 ja päättyen 11. syyskuuta 1995. Alus vei asemalle kolme kosmonauttia, miehistö EO-18, ja toi takaisin kaksi yhden palatessa toisella lennolla. Sukkula (STS-67) oli lennolla ja avaruudessa oli samanaikaisesti ennätykselliset 13 ihmistä. Lennon tunnus oli Uragan (Урага́н) eli hurrikaani. ==Miehistö== Laukaistiin avaruuteen *Vladimir Dežurov Venäjän avaruusjärjestö *Gennadi Strekalov Venäjän avaruusjärjestö *Norman Thagard NASA Paluu: *Anatoli Solovjov Venäjän avaruusjärjestö *Nikolai Budarin Venäjän avaruusjärjestö ==Lähteet== * Spacefacts * Frieds-partners.org Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 1995 avaruustoiminta
Soligalitš

Soligalitš () on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kostromajoen rannalla 216 kilometriä Kostromasta koilliseen. Kaupunki on Soligalitšin piirin keskus. Asukkaita on 6 100 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta tunnetaan 1300-luvulta lähtien nimellä Sol-Galitskaja. 1300–1600-luvuilla se oli huomattava suolan tuotannon keskus. Aluksi kaupunki kuului Galitšin ruhtinaskuntaan. Vuonna 1450 se liitettiin lopullisesti Moskovaan. 1400-luvun lopulla Kostroma-joen vastarannalle rakennettiin maalinnoitus, jota tataarit piirittivät vuonna 1532. Vuonna 1609 kaupungista tuli voivodikunnan keskus. Vuodesta 1708 lähtien se kuului Arkangelin lääniin ja vuodesta 1778 Kostroman lääniin. 1800-luvulla Soligalitš menetti taloudellisen merkityksensä, mutta säilytti asemansa kihlakunnan keskuksena. Kaupungin historiallinen keskus on kauppatori, jolla sijaitsevat 1800-luvun puolivälissä rakennetut kauppahallit, Pyhän Nikolaoksen (1688) ja Kristuksen kirkastumisen (1821) kirkot. Keskustassa sijaitsevat ylösnousemuksen ja Jumalan ilmestyksen luostarit 1600-luvulla rakennettuine kirkkoineen. Kaupunki koostuu lähinnä 1–2-kerroksisista koristeellisista puutaloista. Kostroma-joen vastarannalla on kylpylä, jossa annetaan erilaisia mineraalivesi- ja mutahoitoja. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Soligalitšin kaupungille omistettu sivusto Luokka:Kostroman alueen kaupungit
Sobinka

Sobinka () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmajoen rannalla 37 kilometriä Vladimirista lounaaseen. Kaupunki on Sobinkan piirin keskus. Kolmen kilometrin päässä sijaitsee Moskovan ja Nižni Novgorodin välisen rautatien Undolin asema. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2008). 1800-luvun puolivälissä Sobinkan kylään rakennettuun suuri tekstiilitehdas. Vuonna 1939 tehtaan asutustaajamasta tuli kaupunki. Huomattavin yritys on yhä tekstiilitehdas Sobiteks. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Sobinkan kaupungin sivusto Luokka:Vladimirin alueen kaupungit
Italian futsalmaajoukkue

Italian futsalmaajoukkue edustaa Italiaa futsalin kansainvälisissä otteluissa. Maajoukkue kuuluu Italian jalkapalloliiton alaisuuteen. Italia on yksi Euroopan menestyneimpiä maajoukkueita futsalissa. Se on voittanut Euroopan- mestaruuden vuonna 2003 sekä 2014 ja lisäksi sillä on useita mitaleita MM- ja EM-kisoista. Useat Italian maajoukkueen pelaajat ovat syntyjään brasilialaisia. Esimerkiksi Italian 2008 MM-kisojen joukkueen kaikki pelaajat olivat kansalaisuuden saaneita brasilialaisia. == Arvokisat == === Maailmanmestaruuskilpailut === * 1989 - 2. kierros * 1992 - 1. kierros * 1996 - 2. kierros * 2000 - Ei selviytynyt kisoihin * 2004 - Hopeaa * 2008 - Pronssia * 2012 - Pronssia * 2016 - Neljännesvälierät === Euroopan- mestaruuskilpailut === * 1996 - Neljäs sija * 1999 - Pronssia * 2001 - Neljäs sija * 2003 - Mestaruus * 2005 - Pronssia * 2007 - Hopeaa * 2010 - Puolivälierät * 2012 - Pronssia * 2014 - Mestaruus * 2016 - Puolivälierät * 2018 - Alkulohko == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Futsalmaajoukkueet Maajoukkue
Kaj Franck -muotoilupalkinto

Kaj Franck -muotoilupalkinto kunnioittaa muotoilija Kaj Franckin (1911–1989) työn henkeä ja periaatteita korkeatasoisesta, demokraattisesta ja funktionaalisesta suunnittelusta, jolla ratkaistaan käytännön haasteita ja luodaan uusia mahdollisuuksia muotoiluosaamista käyttäville yrityksille. Erityinen ansio on, jos palkinnon saaja samalla tuo arkeen kauneutta, iloa ja parempaa elämän laatua. Design Forum Finlandin vuosittain jakaman muotoilualan tunnustuspalkinnon rahoittaa Suomen Messusäätiö, joka haluaa kunnioittaa Kaj Franckin merkittävää elämäntyötä muotoilukulttuurimme pioneerina ja samalla antaa tunnustusta ja tukea nykyisille suunnittelijoillemme. Palkinto voidaan myöntää suomalaiselle tai Suomessa asuvalle tai työskentelevälle ulkomaiselle muotoilijalle tai työryhmälle ja sen myöntämisestä päättää palkintolautakunta. Valinnan perusteena on muotoilijan/työryhmän koko suunnittelutyö. Palkinto on suuruudeltaan 10 000 euroa. Palkintoon kuuluu myös Tapio Junnon suunnittelema mitali ja palkintonäyttely. Kaj Franck -muotoilupalkintoa on jaettu vuodesta 1992 lähtien. == Kaj Franck -muotoilupalkinnon saajat == * 1992 Oiva Toikka * 1993 Pirkko Stenros * 1994 Fujiwo Ishimoto * 1995 Yrjö Kukkapuro * 1996 Kerttu Nurminen * 1997 Vuokko Eskolin-Nurmesniemi * 1998 Heikki Orvola * 1999 Jorma Vennola * 2000 Ritva Puotila * 2001 Eero Miettinen * 2002 Anneli Sainio * 2003 Risto Väätänen * 2004 Ritva-Liisa Pohjalainen * 2005 Hannele Bonsdorff * 2006 Olavi Lindén * 2007 Kati Tuominen-Niittylä * 2008 Eero Aarnio * 2009 Hannu Kähönen * 2010 Marja Suna * 2011 Simo Heikkilä * 2012 Jasmiine Julin-Aro * 2013 Björn Weckström * 2014 Harri Koskinen * 2015 Markku Salo * 2016 Juhani Salovaara * 2017 Anna Ruohonen * 2018 Tapio AnttilaKaj Franck -muotoilupalkinto ja 10 000 euroa sisustusarkkitehti Tapio Anttilalle Yle * 2019 muotoilutoimisto Aivan: Jarkko Jämsén, Minka Koukkunen, Aleksi Kuokka, Antti Mäkelä, Aki Suvanto ja Saku Sysiö *2020 Ilkka Suppanen *2021 Johanna Gullichsen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaj Franck -muotoilupalkinto Design Forum Finlandin sivuilla Luokka:Suomalaiset muotoilupalkinnot
Gustaf Skinnari

Gustaf (Kustaa) Skinnari (27. maaliskuuta 1835 Hailuoto – 11. huhtikuuta 1916 Oulu) oli oululainen merimies ja lohikauppias. Talollisen poikana syntynyt Skinnari työskenteli merimiehenä, lohikauppiaana ja viimeksi maalarina. Hän muutti 1854 Hailuodosta Ouluun ja oli merimiehenä seuraavat 15 vuotta. Sitten Skinnari toimi lohikauppiaana matkustellen ympäri Suomea, ja noin vuodesta 1890 lähtien hän oli maalarina asuen Oulun Heinäpäässä. Vuonna 1868 Skinnari liittyi lestadiolaiseen herätysliikkeeseen ja toimi vuodesta 1869 alkaen lestadiolaissaarnaajana. Nykyään Skinnari tunnetaan lestadiolaisuudessa lähinnä tuotteliaana virsirunoilijana. Skinnari toimitti vuonna 1894 ilmestyneen laulukirjan Jumalan lasten Rukous-, Ylistys- ja Kiitos-Wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisen maan Paratiisiin, jossa monet hänen lauluistaan julkaistiin ensimmäistä kertaa. Laulujen keskeisenä sanomana on Kristuksen ristinkuolema ja sovintotyö. Skinnarin lauluissa sanotaan sykkivän lestadiolaisen alkuheräyksen sydänäänet. Skinnari syrjäytyi uskonsa menetettyään vuonna 1890 lestadiolaisesta liikkeestä, ja hän liittyi myöhemmin lestadiolaisiin uusheränneisiin. Ennen kuolemaansa Skinnari kuitenkin palasi vanhoillislestadiolaisuuden pariin. Skinnarin tunnetuin laulu on virsikirjan virsi 301 Kirkasta, oi Kristus, meille. Muita hänen sanoittamiaan lestadiolaisuudessa tunnettuja lauluja ovat muiden muassa Jeesus rakas, joka maksoit; Oi, kuinka ihanata; Henkensä antoi hän, kaikki ken loi; Vieras on meille tämä maa ja Kuule sä Eevan lapsi. Skinnarin lauluja on mukana mm. kokoelmissa Siionin laulut, Siionin matkalaulut sekä Hengellisiä lauluja ja virsiä. Merimiehenä ollessaan Skinnari kirjoitti sanat tunnettuun merimieslauluun Hyvästi rakas Kreettani. == Arkkiveisuja == * Jesuksen Kristuksen kärsimisen hyödytys wanhurskautetun sielun tykönä. Barck, Oulu 1880. * Kaksi uutta hengellistä laulua : Ensimmäinen: Jesuksen kärsimisestä ja kuolemasta ; Toinen: Jesuksen woitollisesta ylösnousemisesta. Barck, Oulu 1882. * Kaksi Uutta Hengellistä Laulua : Ensimmäinen Jesuksen syntymisesta ; Toinen Korkian weisun mukaan. Barck, Oulu 1882. * Laulu useamman hengen Kauheasta murhasta Oulaisten pitäjässä Piispjärwen kylässä 1:tä päiwää wasten Huhtik. 1894. Barck, Oulu 1894. * Suru-Laulu Rakkaan Suuri-ruhtinaamme Keisari Aleksanteri III:nen kuoleman johdosta, joka kuoli Krimin niemellä Keisarillisessa howilinnassa Liwaadiassa 1 päiwänä Marraskuuta 1894, perheensä ympäröimänä. Barck, Oulu 1894. * Kaksi laulua Joulu-iltana : 1. Warakasten majoissa ; 2. Surunäytelmä köyhän majassa. Barck, Oulu 1894. == Muita teoksia == * Jumalan lasten rukous-, ylistys- ja kiitos-wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisten maan paratiisiin. Barck, Oulu 1894. 102 laulun kokoelma, joista 42 Skinnarin itse tekemiä. == Lähteet == * * * Kirjasampo.fi: Gustaf Skinnari * Panu : Skinnarin viimeinen leposija, Oulu-lehti 14.7.1991 Luokka:Lestadiolaiset saarnaajat Luokka:Uusheränneet saarnaajat Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Sojuz TM-20

Sojus TM-20 oli venäläinen miehitetty avaruuslento. Laukaisu tapahtui 3. lokakuuta 1994 ja paluu maahan 22. maaliskuuta 1995. Alus oli Mir- avaruusasemaan telakoituneena 169 vuorokautta. __notoc__ ==Miehistö== ===Avaruuteen=== * Aleksandr Viktorenko Venäjän avaruusjärjestö * Jelena Kondakova Venäjän avaruusjärjestö * Ulf Merbold ESA/Saksa - Euromir-94-missio ===Varamiehistö === * Juri Gidzenko, Venäjän avaruusjärjestö * Sergei Avdejev, Venäjän avaruusjärjestö * Pedro Duque, ESA/Espanja === Paluu === * Aleksandr Viktorenko Venäjän avaruusjärjestö * Jelena Kondakova Venäjän avaruusjärjestö * Valeri Poljakov Venäjän avaruusjärjestö == Lähteet == * space.kursknet.ru * spacefacts.de Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 1994 avaruustoiminta Luokka:Vuoden 1995 avaruustoiminta
Serdobsk

Serdobsk () on kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Serdoba-joen rannalla aron ja metsäaron rajalla 111 kilometriä lounaaseen Penzasta. Kaupunki on Serdobskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Penzan ja Rtištševon välinen rautatie. Asukkaita on 36 200 henkeä (vuonna 2005). Serdobskaja sloboda -niminen asutus mainitaan ensimmäisen kerran 1699. Se toimi linnoituksena paimentolaiskansojen hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1717 linnoitusta piirittivät Krimin ja Kubanin tataarit. Vuonna 1780 Serdobskista tuli Saratovin kuvernementtiin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla suurin osa asukkaista harjoitti kauppaa ja käsityöammatteja. Vuonna 1896 kaupungin läpi rakennettiin rautatie. Venäjän kansalaissodan aikana seudulla käytiin taisteluja puna-armeijan ja kapinallisten välillä. Nykyään Serdobskissa on koneenrakennus-, rakennustarvike-, elintarvike- ym. teollisuutta. Neuvostoaikana tunnettu kellotehdas Majak on lopettanut toimintansa. Nähtävyyksiä ovat kauppatorin klassistinen rakennuskokonaisuus, lukuisat 1800–1900-lukujen vaihteen kauppiastalot ja julkiset rakennukset, kaksi arkkienkeli Mikaelin kirkkoa (1864 ja 1905). Kaupungissa toimii vuonna 1919 perustettu kotiseutumuseo. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Serdobskin piirin sivusto * Serdobskin piiri Penzan alueen sivustolla Luokka:Penzan alueen kaupungit
Iron Man (vuoden 1931 elokuva)

Iron Man on Tod Browningin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1931. Käsikirjoituksesta vastasi Francis Edward Faragoh, joka kirjoitti elokuvan W. R. Burnettin romaanin pohjalta. Elokuvan pääosissa nähdään Lew Ayres, Robert Armstrong ja Jean Harlow. Sivuosissa ovat muiden muassa John Miljan ja Edward Dillon. Elokuva kestää noin 73 minuuttia ja on mustavalkoinen. Universal Studios tuotti elokuvan. Iron Man sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. huhtikuuta vuonna 1931. ==Juoni== Iron Man kertoo ammattinyrkkeilijä Kid Masonista (Ayres), joka menettää vaimonsa Rosen (Harlow) avausottelussa, joka jättää hänet Hollywoodissa. Ilman Rosea, Mason alkaa treenata ja voittaa. Rose tulee takaisin ja haluaa Masonin vedostaa hänen manageriaan Regania (Armstrong), ja korvaa hänelle Rosen salaisen rakastajan Lewisin (Miljan) kanssa. == Näyttelijät == ==Aiheesta muualla== * *Iron Man Trailerfan.comissa Luokka:Vuoden 1931 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Tod Browningin ohjaamat elokuvat
Iron Man

Iron Man voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Iron Man, vuonna 1931 valmistunut draamaelokuva * Rautamies (engl. Iron Man), Marvel- sarjakuvakustantamon supersankari * Iron Man, Jon Favreaun ohjaama vuoden 2008 toimintaelokuva, jonka pääosaa näytteli Robert Downey Jr. * Iron Man, Marvel Studiosin tuottama animaatiosarja * Iron Man, vuonna 2008 valmistunut videopeli Iron Man -elokuvan pohjalta * ”Iron Man”, Black Sabbathin heavy metal -kappale * Ironman, Ghostface Killahin debyyttialbumi * Ironman- eli teräsmieskisa, täyspitkä triathlon-matka
August Heißmeyer

August Heißmeyer (11. tammikuuta 1897 Gellersen – 16. tammikuuta 1979 Schwäbisch Hall) oli saksalainen SS-Obergruppenführer ja Waffen-SS:n kenraali. ==Uran alku== Ensimmäisessä maailmansodassa Heißmeyer palveli luutnanttina ja sai ensimmäisen luokan rautaristin. Sodan jälkeen hän opiskeli autokoulunopettajaksi ja liittyi natsipuolueeseen vuonna 1925. Alkuvuodesta 1926 hänestä tuli SA:n jäsen ja myöhemmin Gauleiter. Tammikuussa 1930 Heißmeyerista tuli SS:n 4 370\. jäsen. Hän yleni nopeasti organisaation hierarkiassa ja vuodesta 1935 hän oli SS:n päämajan päällikkö. Heißmeyer yleni SS-Obergruppenführeriksi ja hänestä tuli vuonna 1936 Nationalpolitische Erziehungsanstaltenin (NPEA) päätarkastajaMichael H. Kater: Hitler Youth (sivu 52, Google teoshaku). ==Toinen maailmansota== Vuonna 1939 Heißmeyerista tuli SS-Oberabschnittsleiter ”Ost” ja ”Höheren SS- und Polizeiführer Spree”. Sodan syttyessä Heißmeyer alkoi johtaa omaa yksikköään, ”Dienststelle SS- Obergruppenführer Heissmeyeria”, jossa hän oli vastuussa NPEA:n opiskelijoiden sotilaskoulutuksesta. 1. marraskuuta 1939 SS-Gruppenführer Theodor Eickesta tuli SS-divisioona Totenkopfin komentaja ja Heißmeyer korvasi hänet keskitysleireistä vastaavana kenraalina. Joulukuussa 1940 hän meni naimisiin Gertrud Scholtz-Klinkin kanssa. Marraskuussa 1944 Heißmeyer sai normaalin SS- arvonsa lisäksi Waffen-SS:n kenraalin arvon. Sodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1945 hän johti Volkssturmista ja Hitler-Jugendista ad hoc kerättyä taistelujoukkoaan, jonka tehtävänä oli puolustaa Spandaun lentokenttää Berliinin ulkopuolellaTony Le Tissier: Race for the Reichstag (sivu 106, Google teoshaku). ==Sodan jälkeen== Ranskan viranomaiset ottivat Heißmeyerin kiinni Tübingenin lähellä 29. helmikuuta 1948. Maaliskuussa pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin 18 kuukaudeksi vankeuteen, josta hän vapautui 1949. Seuraavana vuonna hänet kuitenkin tuomittiin merkittävänä natsijohtajana uudelleen kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Vapauduttuaan hän asui Schwäbisch Hallissa ja hänestä tuli Länsi-Saksan Coca Colan pullotustehtaan johtaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:SS-kenraalit Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Nicholas Hammond

thumb|Nicholas Hammond vuonna 1977. Nicholas Hammond (s. 15. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli musikaalielokuvassa Sound of Music Friedrich von Trapp. Hän näytteli roolin 14-vuotiaana. Sen jälkeen hän sai muita rooleja, kuten televisiosarjassa The Amazing Spider-Man, jossa hän näytteli Peter Parkeria eli Hämähäkkimiestä. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matemaattinen empirismi

Matemaattinen empirismi on eräs realistinen matematiikan filosofian kanta. Sen mukaan löydämme matemaattisia tosiasioita empiirisen tutkimuksen avulla, aivan kuten muillakin tieteenaloilla. Se tarkoittaa, ettei matematiikkaa voida tuntea a priori lainkaan. == Matemaattisen empirismin muotoja == Näkemyksen varhaisia kannattajia oli John Stuart Mill. Hänen näkemyksiään kuitenkin kritisoitiin paljon, koska näkemyksen mukaan sellaiset lauseet kuin ”2 + 2 = 4” ovat epävarmoja, kontingentteja totuuksia, jotka voidaan oppia vain niin, että näemme kahden olioparin tulevan yhteen ja muodostavan neljän olion joukon. Nykyaikaista matemaattista empirismiä ovat kannattaneet muun muassa W. V. O. Quine ja Hilary Putnam. Sen mukaan matematiikka on korvaamatonta empiirisille tieteille, ja jos haluamme uskoa tieteiden kuvaamien ilmiöiden olevan todellisia, meidän on uskottava myös näiden tieteiden käyttämien kuvausten vaatimiin matemaattisiin entiteetteihin. Esimerkiksi koska fysiikan täytyy puhua elektroneista selittääkseen, kuinka sähkölamppu toimii, elektronien täytyy olla olemassa. Vastaavasti, koska fysiikan täytyy käyttää lukuja elektroneja koskevissa selityksissä, lukujen täytyy olla olemassa. Tällainen näkemys on naturalistinen ja katsoo matemaattisten entiteettien olemassaolon olevan paras selitys havaintokokemuksille. Tämä kaventaa matematiikan ja muiden tieteiden välistä kuilua. Putnam torjui vahvasti platonisen realismin, koska se johti matemaattiseen ontologiaan, joka ei ollut tarpeellinen käytännöllisen matematiikan harjoittamisen kannalta. Hän kannatti sen sijaan ”aitoa realismia”, joka hylkäsi totuuden ajatukseen liittyvän mystiikan ja hyväksyi suuren osan kvasiempirismistä matematiikassa. Putnam oli osallisena termin ”aito realismi” kehittämisessä. == Kritiikki == Matemaattinen empirismi on kohdannut kritiikkiä suurin piirtein samassa muodossa kuin jo Mill kohtasi aikoinaan. Jos matematiikka on yhtä empiiristä kuin muutkin tieteet, siitä seuraa, että sen totuudet ovat myös yhtä erehtyväisiä ja kontingentteja kuin muiden tieteiden totuudet. Millin tapauksessa empiirinen oikeutus on suoraa, kun taas Quinen tapauksessa se on epäsuoraa ja seurausta tieteellisten teorioidemme kokonaisuuden yhtenäisyydestä ja johdonmukaisuudesta eli konsilienssista. Quinen mukaan matematiikka vaikuttaa täydellisen varmalta siksi, että se on uskomustemme verkostossa äärimmäisen keskeisessä roolissa, ja siksi, että olisi äärimmäisen vaikeaa (vaikkakaan ei mahdotonta) välttää tämä. == Kirjallisuutta == * Luokka:Empirismi Luokka:Matematiikan filosofia
Intuitionismi

Intuitionismi on matematiikan filosofian suuntaus, jonka mukaan matematiikka on ihmismielen konstruktiivista toimintaa. Toisin sanoen matematiikka ei koostu analyyttisestä toiminnasta, jossa olemassaolon monisyisiä syväominaisuuksia paljastettaisiin ja sovellettaisiin. Sen sijaan logiikassa ja matematiikassa on kyse sisäisesti johdonmukaisten menetelmien soveltamisesta vielä monisyisempien mentaalisten rakenteiden ymmärtämiseksi. Intuitionismin perustaja on L. E. J. Brouwer. Hänen mukaansa matemaattiset oliot saavat alkunsa apriorisista muodoista, jotka antavat tietoa empiirisiä olioita koskevista havainnoista. Intuitionismin motto on ”ei ole olemassa kokemuksesta riippumattomia matemaattisia totuuksia”. == Intuinistisen matematiikan osa-alueita == * Intuitionistinen analyysi * Intuitionistinen aritmetiikka * Intuitionistinen logiikka * Intuitionistinen joukko-oppi * Intuitionistinen tyyppiteoria == Intuitionisteja == * L. E. J. Brouwer * Michael Dummett * Arend Heyting * Stephen Kleene == Katso myös == * Konstruktivismi == Kirjallisuutta == * Brouwer, L. E. J.: (1927), ”Intuitionistic reflections on formalism”. Teoksessa * * == Aiheesta muualla == * * Questions and Answers about Intuitionism Luokka:Matematiikan filosofia Luokka:Tietoteoria
Tampereen yliopiston tieteentekijät

Tampereen yliopiston tieteentekijät Tatte ry. on Tampereen yliopiston akateemisten työntekijöiden ammattiyhdistys, joka kuuluu akavalaiseen Tieteentekijöiden liittoon. Tattessa on yli 600 jäsentä: tutkijoita, assistentteja, yliassistentteja, tuntiopettajia, amanuensseja ja muiden ammattiryhmien edustajia. Tatten edeltäjä Tampereen yliopiston assistenttiyhdistys perustettiin vuonna 1967 valvomaan jäsenistönsä palkkaan ja muihin työehtoihin liittyviä asioita. Tampereen yliopiston tieteentekijät Tatte ry:n puheenjohtaja vuonna 2022 on Toni Pakkanen. == Lähteet == * Tampereen yliopiston tieteentekijät ry:n kotisivu == Aiheesta muualla == * Tampereen yliopiston tieteentekijät ry:n kotisivu * Tatten neljä vuosikymmentä 1967–2007 (lyhyt historia) Luokka:Tampereen yliopisto (1925–2018) Luokka:Tampereen yliopisto Luokka:Tieteentekijöiden liitto
Säteilyintensiteetti

Säteilyintensiteetti on säteilyvirran suhde siihen avaruuskulmaan, johon säteilyvirta suuntautuu. Säteilyintensiteetin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on wattia steradiaania kohti (W/sr). == Lähteet == Luokka:Suureet
Punatukkainen Lilli

Punatukkainen Lilli () on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Jack Conwayn ohjaama romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Jean Harlow ja Chester Morris. Sivuosissa ovat muiden muassa Lewis Stone ja Leila Hyams. Anita Loos käsikirjoitti elokuvan Katherine Brushin romaanin pohjalta. Punatukkainen Lilli on mustavalkoinen ja 79 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. kesäkuuta vuonna 1932. Metro- Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan. Elokuvaa nykyään pidetään mainitun tyylin eräänlaisena klassikkona. ==Juoni== Lillian "Lil" Andrews (Harlow) työskentelee Legendre Company-yhtiölle ja aiheuttaa William "Bill" Legendre Juniorille (Morris) ja Irene "Rene" Legendrelle (Hyams) avioeron. Bill ja Lil menee naimisiin sen jälkeen vähän myöhemmin. Lilillä on kuitenkin suhde liikemies Gaersten (Stephenson) kanssa ja käyttää häntä pakottaen yhdistyksen maksamaan huomiota hänelle. Lilillä on myös toinen suhde autonkuljettaja Albertin (Boyer) kanssa. ==Muuta== Elokuvassa Jean Harlow käytti peruukkia, peittäen näin vaaleat hiuksensa, koska elokuvassa Lillianilla on punaiset hiukset ja elokuva kuvattiin mustavalkoisena, korvata hiusten väri hienovaraisesti muuttaen peruukilla ja hänen meikkinsä tehtiin enemmän dramaattisemmaksi korostaen näin hahmonsa luonnetta. Punatukkaisessa Lillissä on jo paljon screwballmaisia piirteitä, tosin mukana on paljon sellaista aistillisuutta, joka vuoden 1934 jälkeen ei enää ollut mahdollista. Tosin vaikeuksia elokuvalla oli jo synnyinvuonnaan: siitä karsittiin liian ilmeisiä seksuaalisia viittauksia, mitä tuottaja Darryl Zanuckin oli vaikea hyväksyä. http://hannusalmi.blogspot.com/2008/07/punatukkainen-lilli-1932.html == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Jack Conwayn ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1932 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Irving Thalbergin tuottamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Chrystina Sayers

Chrystina Lauren Sakamoto Sayers (s. 14. elokuuta 1987 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja tanssija. Sayers kuuluu Girliciousiin. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt it:Chrystina Sayers
Zombilation – The Greatest Cuts

Zombilation – The Greatest Cuts on helmikuussa 2009 julkaistu Lordin kokoelmalevy. Kokoelmalevyn julkaisi Lordin saksalainen levy-yhtiö Drakkar Entertainment. Kokoelmalevy sisältää Lordin tunnetuimpia kappaleita yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta. Zombilation julkaistiin myös Itävallassa, Sveitsissä, Espanjassa ja Italiassa. Kokoelmalevyä on saatavilla myös muutamista suomalaisista levykaupoista. Kokoelmalevyn rajoitettu painos sisältää yhden bonus-CD:n ja yhden bonus-DVD:n. Bonus-CD:n konsertti on julkaistu vuonna 2007 DVD-muodossa nimellä Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Kokoelmalevyn bonus-DVD on julkaistu erikseen vuonna 2006 nimellä Market Square Massacre. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # === Rajoitetun painoksen bonus-CD === Bonus-CD:n sisältö on äänitetty Bringing Back the Balls to Europe-kiertueella Tukholmassa 2006. Samasta konsertista on julkaistu aiemmin DVD-tallenne Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Bonus-CD:llä on myös Lordin harvinaisempia kappaleita, jotka on aiemmin julkaistu ainoastaan singlellä. #Bringing Back The Balls To Rock #Get Heavy #Who's Your Daddy? #Not The Nicest Guy #Pet The Destroyer #Rock The Hell Outta You #Blood Red Sandman #The Kids Who Wanna Play With The Dead #They Only Come Out At Night #Would You Love A Monsterman? #Hard Rock Hallelujah Harvinaiset albumeilla julkaisemattomat kappaleet: 12. Mr. Killjoy 13. Evilove 14. Don't Let My Mother Know 15. Pyromite 16. To Hell With Pop === Rajoitetun painoksen bonus-DVD === Bonus-DVD on sisällöltään sama, kuin vuonna 2006 julkaistu Market Square Massacre -niminen DVD. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Zombilation – The Greatest Cuts Discogsissa * Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Lordin albumit
Keinutien ala-aste

Keinutien ala-asteen koulu (tai Keinutien koulu) on peruskoulu Kontulassa Itä- Helsingissä.Lukuvuonna 2019–2020 on luokkia 33 ja oppilaita noin 600.Meidän koulu. Keinutien ala-aste. Viitattu 29.2.2020 Koulun rehtorina toimii Maria Kokkonen.Keinutien ala-asteen koulu. Viitattu 16.8.2021. Joulukuussa 1973 suomenkielisten kansakoulujen johtokunta hyväksyi Keinutien ala-asteen rakennussuunnitelman, jossa koulu mitoitettiin 20 oppilasryhmälle eli 600 oppilaalle. Lisäksi varattiin tilat kouluterveydenhoitajalle, koululaisten päiväkodille, yleiselle hammashoitolalle ja kirjastolle. Maaliskuussa 1974 kaupunginvaltuusto hyväksyi rakennusohjelman. Rakennuttajana toimi Helsingin kaupungin rakennusvirasto. Koulu valmistui 29. kesäkuuta 1978 ja koulutyö aloitettiin saman vuoden syyslukukaudella. Osa opettajista Vesalan ala- asteelta siirtyi työskentelemään Keinutien kouluun. Koulun ensimmäisenä rehtorina toimi Rauno Tarkkala vuoteen 1991 asti. Tämän jälkeen rehtorina toimi Jaakko Junkkila vuoteen 2002 asti, minkä jälkeen Timo Mustonen ryhtyi johtamaan koulua. Hammashoito- ja päiväkotitiloja ei enää ole. Lukuvuonna 2015–2016 Keinutien koulussa oli oppilaita 245 ja Nallin sivukoulussa Kivikossa 110 ja remontin aikaisessa väistötiloissa Vesalassa 215. Keinutien ala-asteen koulussa on Helsingin kaupungista kaikista eniten suomen toisena kielenä opiskelevia oppilaita, noin 58 % oppilasmäärästä. == Lähteet == * Keinutien ala-asteen koulu 1978–2003-lehtinen * Keinutien ala-asteen kotisivut * Nallin sivukoulun kotisivut * [] ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin peruskoulut Luokka:Kontula
Työelämän tutkimusyhdistys

Työelämän tutkimusyhdistys ry on tieteellinen yhdistys, joka perustettiin 2003 jatkamaan ja uudistamaan Työpoliittisen yhdistyksen toimintaa. Yhdistyksen tehtävänä on edistää tieteellistä keskustelua, kehittää työelämän tutkijoiden ja työelämän ammattilaisten osaamista sekä tehdä tunnetuksi työelämän tutkimusta ja kehittämistä. Yhdistys julkaisee Työelämän tutkimus -lehteä ja järjestää vuosittain Työelämän tutkimuspäivät (Work Research Days/WRD) yhteistyössä Tampereen yliopiston Työelämän tutkimuskeskuksen kanssa. Yhdistys kuuluu jäsenenä työelämän tutkimuksen kansainvälisen kattojärjestön International Industrial Relations Associationiin ja Tieteellisten seurain valtuuskuntaan. Työelämän tutkimusyhdistyksen puheenjohtajana toimii professori Antti Saloniemi. Aikaisemmat puheenjohtajat: * Jukka Niemelä * Annikki Järvinen * Tapio Bergholm == Lähteet == * Työelämän tutkimusyhdistys ry:n kotisivu == Aiheesta muualla == * Työelämän tutkimisyhdistys ry:n kotisivu * Työelämän tutkimus - Arbetslivsforskning -lehti * Työelämän tutkimuspäivät Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset
Munch-museo

Munch-museo () on taidemuseo Oslossa. Museossa on maailmankuulun taidemaalarin ja -graafikon Edvard Munchin jälkeenjääneitä teoksia, jotka hän testamenttasi Oslon kaupungille vuonna 1940. Museo avattiin yleisölle vuonna 1963, jolloin Munchin syntymästä oli kulunut sata vuotta. ==Rakennus== === Vanha rakennus === Rakennuksen osoitteessa Tøyengata 53 Itä-Tøyenissä Oslossa ovat suunnitelleet arkkitehdit Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust suunnitteli myös museon kunnostuksen ja laajennuksen, joka vihittiin käyttöön vuonna 1994, jolloin Munchin kuolemasta oli kulunut 50 vuotta. Museossa ovat muun muassa näyttelytilat, valokuvaus- ja konservointitilat, toimistotiloja, kirjasto ja varastotilat. Museon keskellä on luentosali, jota käytetään myös näyttelyihin, konsertteihin, teatteri- ja elokuvanäytöksiin, ja uudessa osassa on museokauppa ja kahvila. === Uusi rakennus === Museo siirtyi uuteen rakennukseen Bjørvikassa Oslossa, joka avattiin 22. lokakuuta 2021. Uuden rakennuksen on suunnitellut Estudio Herreros. Uusi rakennus on viisi kertaa suurempi kuin vanha rakennus. Tarvetta uudelle rakennukselle on esitetty vuodesta 2004 lähtien, jolloin Tøyenissa sijaitsevasta museosta varastettiin teos. ==Kokoelmat== Edvard Munch testamenttasi Oslon kaupungille noin 1 100 maalausta, 15 500 grafiikanlehteä 700 aiheesta, 4 700 piirrosta sekä kuusi veistosta. Lisäksi testamenttiin kuului 500 painolevyä, 2 240 kirjaa, muistiinpanokirjoja, asiakirjoja, valokuvia, työkaluja ja huonekaluja. Munchsin laajan kirjekokoelman testamenttasi myöhemmin museolle hänen sisarensa Inger Munch, ja testamenttiin sisältyi myös huomattava määrä alkuperäisteoksia, etenkin 1880-luvulta. Nykyisin museon omistuksessa on lahjoitusten ja vaihtojen ansiosta runsaasti yli puolet Munchin maalauksista, kaikki grafiikan aiheet ja kaikki olemassa olevat painolaatat. Niiden ja laajan kirjaston ansiosta Munch-museo on kansainvälisesti ainutlaatuinen. Kokoelmien ansiosta museossa käy runsaasti niin koti- kuin ulkomaisiakin tutkijoita ja opiskelijoita. == Muutto == Ehdotukset museon siirtämisestä uuteen paikkaan on aiemmin aina tyrmätty, mutta 28. toukokuuta 2008 tehtiin päätös, että Munch-museo ja Stenersen-museo sijoitettaisiin yhteisiin tiloihin Bjørvikaan Akerselvan itäpuolelle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Munch- museo Luokka:Norjan taidemuseot Luokka:Oslon rakennukset ja rakennelmat
Houston Stewart Chamberlain

Houston Stewart Chamberlain (9. syyskuuta 1855 – 9. tammikuuta 1927) oli brittiläissyntyinen kirjailija, josta tuli yksi vaikutusvaltaisimmista pangermanististen ja antisemitististen liikkeiden teoreetikoista. Chamberlainin alaa olivat poliittinen filosofia, luonnontieteet ja hänen edesmenneen appensa Richard Wagnerin tutkiminen. Hänen kaksiosainen kirjansa Die Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts (1899) oli yksi 1900-luvun alun pangermanismin ja myöhemmin kansallissosialistisen rotuideologian perusteoksista. Chamberlain saksalaistui täysin ja muun muassa kirjoitti propagandaa entistä kotimaataan vastaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Chamberlainin terveys oli huono ja hieman maailmansodan päättymisen jälkeen hänen tilansa heikkeni jättäen kehon osittain halvaantuneeksi. Chamberlain ehti 1920-luvulla tapaamaan tuoreen natsipuolueen johtajan Adolf Hitlerin, jota hän piti saksalaisuuden suurena lupauksena. Hitlerin innoittamana Chamberlain liittyi natsipuolueeseen, joka puolestaan ylisti hänen Die Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts -kirjaansa puolueen evankeliumina. Chamberlain kuoli Bayreuthissa 1927. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset kansallissosialistit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Bjørvika

Bjørvika (muinaisnorjaksi Bœjarvík) on lahti Oslossa sisemmän Oslovuonon perällä Gamlebyenin ja Akersnesetin välissä. Se kuului aiemmin Oslon satama- alueeseen. Nykyisin se on suurelta osin täyttömaata. Keskiaikainen rantaviiva on osin palautettu idässä Medeltidsparkenissa. Pohjoisessa kulkevat kadut Grønland ja Grønlandsleiret pitkin vanhaa rantaviivaa. Lännessä on Dronningens gate. Vielä toisen maailmansodan jälkeen meri ulottui melkein Østbanenille. Luokka:Oslo Luokka:Oslonvuono
Rusorinnat

Rusorinnat (Sheppardia) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 10 lajia. == Rusorintoihin (Sheppardia) kuuluvia lajeja == * Angolanrusorinta (Sheppardia gabela) * Iringanrusorinta (Sheppardia lowei) * Kameruninrusorinta (Sheppardia polioptera) * Kongonrusorinta (Sheppardia bocagei) * Oliivirusorinta (Sheppardia sharpei) * Oranssirusorinta (Sheppardia aequatorialis) * Rubehonrusorinta (Sheppardia aurantiithorax) * Rusorinta (Sheppardia cyornithopsis) * Sinappirusorinta (Sheppardia gunningi) * Usambaranrusorinta (Sheppardia montana) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Sheppardia Luokka:Siepot
Kommutaattori

Kommutaattori tarkoittaa: * matemaattista operaatiota * Sähkötekniikassa (esim. sähkömoottoreissa) sähkövirran suunnan kääntäjää
Palmutaskut

Palmutaskut (Cichladusa) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. == Palmutaskuihin (Cichladusa) kuuluvia lajeja == * Palmutasku (Cichladusa ruficauda) * Täpläpalmutasku (Cichladusa guttata) * Viiksipalmutasku (Cichladusa arquata) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Cichladusa Luokka:Siepot
Brasiliankesalpinia

Brasiliankesalpinia eli brasilianneulapalkoCITES-lajiluettelo, Euroopan unionin virallinen lehti 12/2019. eli brasilpuu eli bresilja (Caesalpinia echinata, syn. Paubrasilia echinata) on hernekasvien heimon kesalpinioiden sukuun kuuluva kasvilaji. Myös nimillä brasilianpuu, bresiljapuu ja pernambukopuuhakusana Cæsalpinia, Tietosanakirja palsta 1420. Tietosanakirja Oy 1909 tunnettu laji on keski- ja eteläamerikkalainen puu, jota on käytetty väriaineen tuottamiseen. Se on saanut nimensä alun perin hehkuvaa hiillosta tarkoittavasta portugalinkielisestä sanasta brasil, jota käytettiin kuvaamaan puun aasialaisen sukulaislajin sappankesalpinian (Caesalpinia sappan) puuainesta. Portugalilaiset löysivät tätä puuta runsaasti Etelä-Amerikasta, alueelta, jolle he antoivat nimeksi Hehkupuun maa, Terra de Brasil.Wayne P. Armstrong: Brazilwood (Caesalpinia echinata) Pacific Horticulture 1992 == Ulkonäkö == Brasiliankesalpinian lehdissä on soikeita lehdyköitä pareittain. Keltaiset kukat kasvavat terttuina. Siemenkota on litteä, piikkinen ja sitruunan siemenen muotoinen. Kaarnassa kasvaa piikkejä. Nuoren puun rungosta suuri osa on valkoista ja pehmeää, mutta ydinpuu on punaista ja kiiltävää. Puun ikääntyessä ydinpuun osuus kasvaa. Puu kasvaa hitaasti, mutta jo 30-vuotiaasta puusta voidaan tehdä jousia.What is pernambuco Brasiliankesalpinia kukkii ja tekee hedelmiä elokuun lopulta maaliskuuhun.Arkive == Levinneisyys == Brasiliankesalpiniaa kasvaa Brasilian itäosissa. Se on luonnonvarainen Pernambucon, Bahian, Espirito Santon ja Rio de Janeiron osavaltioissa, mutta sitä on istutettu muuallekin. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi.IUCN == Käyttö == Brasiliankesalpinian ydinpuusta saadaan punaista väriainetta. Sitä on käytetty myös jousisoittimien jousien valmistamiseen. Puun siemenistä tehdään korujaSademetsien korut . Sitä on käytetty myös rohdoksena, ja sen käyttöä syöpälääkkeeksi on tutkittuUse of Pernambuco wood. Brasilianpuun kaupallista käyttöä on rajoitettu CITES-sopimuksellaBrasilianpuun tuonti, jälleenvienti ja varastot Ympäristöministeriö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Caesalpinia echinata * UNEP World Conservation Monitoring Centre Luokka:Hernekasvit Luokka:Puut Luokka:Uhanalaiset kasvit
Brittiläisten Neitsytsaarten lippu

Brittiläisten Neitsytsaarten lippu on Brittiläisten Neitsytsaarten käyttämä tunnus. Se otettiin käyttöön 15. marraskuuta 1960. Lipun pohja on sininen ja siinä on Ison-Britannian tunnus Union Jack. Vaakuna lipussa on Brittiläisten Neitsytsaarten vaakuna, jota symboloi Ursula-niminen pyhimys. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. == Aiemmat liput == Nykyinen Brittiläisten Neitsytsaarten alue kuului vuodesta 1625 lähtien Alankomaille ja oli osa Alankomaiden Neitsytsaaria. Saarten lippuna käytettiin Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanian trikoloria. Alue siirtyi Britannian hallintaan vuonna 1680, josta eteenpäin sen lippuna käytettiin Britannian (ja vuodesta 1801 Yhdistyneen kuningaskunnan) lippua. Vuosina 1833–1956 Brittiläiset Neitsytsaaret oli osa Brittiläisten Leewardsaarten siirtokuntaa ja käytti sen lippua. Vuonna 1956 Brittiläiset Neitsytsaaret sai oman lippunsa, jossa oli sinisellä pohjalla Union Jack ja Brittiläisten Neitsytsaarten vaakuna. Lippu ja vaakuna virallistettiin vuonna 1960, jolloin lippuun lisättiin vaakunan alle saarten motto. File:Flag of the Dutch West India Company.svg|Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanian lippu (käytössä Brittiläisillä Neitsytsaarilla 1625–1680) File:Flag of Great Britain (1707–1800).svg|Ison-Britannian lippu (1680–1801) File:Flag of the United Kingdom.svg|Yhdistyneen kuningaskunnan lippu (1801–1833) File:Flag of Leeward Islands (1952–1958).svg|Brittiläisten Leewardsaarten lippu (1833–1956) == Muut liput == Brittiläisten Neitsytsaarten kauppalippu on punainen ja siinä on samat tunnukset kuin kansallislipussa. Lisäksi Brittiläisten Neitsytsaarten kuvernöörillä on oma lippunsa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskelle on sijoitettu seppeleen reunustamaan valkoiseen ympyrään Brittiläisten Neitsytsaarten vaakuna. File:Civil Ensign of the British Virgin Islands.svg|Brittiläisten Neitsytsaarten kauppalippu File:Flag of the Governor of the British Virgin Islands.svg|Brittiläisten Neitsytsaarten kuvernöörin lippu ==Lähteet== Luokka:Britannian itsehallintoalueiden liput Lippu
Rodriguezinkaija

Rodriguezinkaija (Psittacula exsul) oli Mauritiuksen saaristossa elänyt kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Rodriguezinkaijan pituus oli noin 40 cm. Sen höyhenpuvun pääväri oli vaalean turkoosi, jossa oli harmahtava vivahde. Naamassa oli musta kaareva juova. Koiraan ylänokka oli punainen, alanokka musta, naaraan nokka oli kokonaan musta. Iiris oli keltainen ja koivet harmaat. == Esiintyminen == Rodriguezinkaija eli Mauritiuksen saaristossa Rodriguesin saarella. Se oli yleinen ja kesy vuosina 1691–1693, jolloin ranskalainen François Leguat asui saarella. Sen lihan sanottiin olevan hyvän makuista. Lajista on säilynyt vain kaksi museoyksilöä, joista viimeisen ampui herra Vandorous 14. elokuuta 1875. Molemmat yksilöt, naaras ja koiras, ovat Cambridgen yliopiston museossa. Sen jälkeen lajista on vain epävarmoja havaintoja ja sen uskotaan kuolleen sukupuuttoon. Katoamisen syynä olivat todennäköisesti metsästys ja elinympäristön hävitys. == Elinympäristö == Rodriguezinkaijat elivät metsissä. == Ravinto == Rodriguezinkaijat söivät ainakin erään oliivipuuta muistuttavan puun pähkinöitä. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust === Viitteet === Luokka:Kaijat (suku) Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut
Bakumatsu

Bakumatsu (jap. 幕末) viittaa Japanin historiassa Edo-kauden viimeisiin, kaoottisiin vuosiin, jolloin Tokugawa-shōgunaatin valtakausi päättyi. Vuosien 1853 ja 1869 välillä Japani lopetti sakokuksi kutsutun eristäytyneen ulkopolitiikkansa ja siirtyi feodaalisesta shōgunaatista keisarin johtamaan Meiji-hallintoon. Aikakautta leimasivat ishin shishiksi kutsuttujen keisaria kannattavien kansallismielisten ja shōgunia tukevien shinsengumi-miekkamiesten yhteenotot. Bakumatsun käännekohta oli Boshin-sota vuosina 1868–1869, jonka seurauksena valta saatiin palautettua keisarille. Yleisesti Bakumatsu oli levotonta aikaa ja silloin oli paljon taisteluja. == Lähteet == Luokka:Edo- kausi
Rick Moranis

Frederick Allan ”Rick” Moranis (s. 18. huhtikuuta 1953 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja muusikko. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Perhe on paras, Haamujengi, Kulti, kutistin kakarat, Avaruusboltsit, Pieni kauhukauppa ja The Flintstones – Kiviset ja Soraset sekä television sketsikomediasarjasta Second City Television (1981–1983). ==Elämäkerta== Moranis kävi high schoolin Torontossa ja työskenteli samalla osa-aikaisesti radioteknikkona. Esiinnyttyään ensin yökerhokoomikkona ja radion tiskijukkana Moranis liittyi Second City -komediaryhmään, jonka jäsenenä hän pääsi esiintymään Kanadan televisioon vuonna 1980. Hänen televisiohahmonsa oli Bob McKenzie, eräs kanadalaismiehen arkkityyppi, josta tehdyn elokuvan Strange Brew (1983) Moranis myös osittain kirjoitti ja ohjasi. Lähdettyään Second Citystä Moranis jatkoi elokuvanäyttelijänä, joka on usein esittänyt ymmällään olevia nörttimäisiä hahmoja. Moranisin tunnetuimpia rooleja ovat olleet esimerkiksi Louis Tullyn rooli kahdessa Haamujengi-elokuvassa, Seymour Krelboinin rooli musikaalissa Pieni kauhukauppa (1986) ja keksijä Wayne Szalinskin rooli elokuvassa Kulti, kutistin kakarat (1989) sekä sen jatko-osissa 1992 ja 1997. 1990-luvulla Moranis esitti häviäjästä voittajaksi nousevaa hahmoa elokuvissa Little Giants (1994) ja Koulun kauhu (1995) sekä Tahvo Sorasta elokuvassa The Flintstones – Kiviset ja Soraset (1994). Moranisin vaimo Anne Moranis kuoli syöpään vuonna 1991. Moranis kasvatti heidän kaksi lastaan yksin. Moranis ei ole näytellyt elokuvissa 1990-luvun jälkeen, mutta hän on tehnyt joitain äänirooleja. Hän on myös julkaissut countryalbumin The Agoraphobic Cowboy (2005) sekä omaa juutalaisuuttaan käsittelevän huumorilaulukokoelman My Mother’s Brisket & Other Love Songs (2013). Moranis on yli 20 vuoden näyttelemistauon jälkeen lupautunut Kulti, kutistin kakarat -elokuvasarjan neljänteen osaan Shrunk, jonka kuvauksia on valmisteltu 2020-luvulla. == Palkinnot == * Earle Grey Award (1995) * American Comedy Award (1990) * Emmy (1981) === Ehdokkuudet === * Emmy (1982) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Texasin yliopisto, Arlington

Texasin yliopisto, Arlington (, UT Arlington), on julkinen tutkimusyliopisto Arlingtonissa Texasissa Yhdysvalloissa. Sillä on yli 20 000 opiskelijaa, ja se on Texasin kolmanneksi suurin julkinen yliopisto. Siellä opiskeltavia aineita ovat arkkitehtuuri, kasvatustieteet, kauppatieteet, terveystieteet ja sosiaalityö. Luokka:Texasin yliopistot ja korkeakoulut
Bill Nunn

William Goldwyn ”Bill” Nunn III (20. lokakuuta 1952 Pittsburgh, Pennsylvania – 24. syyskuuta 2016 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Nunn muistetaan parhaiten Radio Raheemin roolista Spike Leen elokuvassa Do the Right Thing – kuuma päivä (1989). Hän esiintyi myös mm. elokuvissa Spider-Man (2002), Spider-Man 2 (2004) ja Spider-Man 3 (2007) sekä televisiosarjoissa New York Undercover ja Jeparit. == Ehdokkuudet == * Image Award (1996) == Yksityiselämä == Nunn oli naimisissa Donna-nimisen naisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Hän valmistui Morehouse Collegesta, Atlantasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet