EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bignonan departementti

Bignonan departementti () on departementti Ziguinchorin alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Bignona. Departementin pinta-ala on 5 295 neliökilometriä. Asukkaita on 276 800 henkeä (vuonna 2016, arvio). Bignonan departementti sijaitsee Ziguinchorin alueen pohjoisosassa. Se rajoittuu etelässä Oussouyen ja Ziguinchorin departementteihin, idässä Sédhioun alueeseen, pohjoisessa Gambiaan ja lännessä Atlantin valtamereen. Maisemaa leimaavat tasangot ja Casamancejoen sivuhaarojen muodostamat rämeet. Ilmasto on guinealaistyyppinen. Vuotuinen sademäärä on 1 000–1 200 millimetriä. Sadekausi kestää toukokuusta marraskuuhun. Seudulla on laajoja mangrovesoita ja huomattavat metsävarat. Departementti jakautuu Kataba 1:n, Sindianin, Tendouckin ja Tenghoryn arrondissementteihin. Kaupunkikuntia ovat Bignona, Diouloulou ja Thionck-Essyl. Maalaiskuntia on 16: Balingore, Coubalan, Diégoune, Djinaki, Djibidione, Kafountine, Kartiack, Kataba 1, Mangagoulack, Mlomp, Niamone, Oulampane, Ouonck, Sindian, Suelle ja Tenghory. Kaupunkiväestön osuus on 7,7 prosenttia. Asukkaat ovat dioloja, bainukeja, mandinkoja, balanteja, fulbeja, wolofeja, sererejä ja muita alueen kansallisuuksia. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko. Bignonan kautta kulkee Dakarista Ziguinchoriin johtava maantie N4, johon yhtyy Banjulista tuleva maantie N5. Jokiliikenteellä on paikoittain tärkeä merkitys. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maissi ja lehmänpapu. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat ja siipikarja. Muita elinkeinoja ovat metsien hyödyntäminen, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja matkailu. Vähäinen teollisuus jalostaa maatalous- ja keräilytuotteita. Palveluihin kuuluvat ala-, keski- ja ammattikoulut, kolme terveyskeskusta ja joukko terveysasemia. Saariston vesihuollon taso on heikko. Sähkö on noin viidesosassa kylistä. ==Lähteet== Luokka:Senegalin departementit Luokka:Ziguinchorin alue
Matti Malkamäki

Matti Malkamäki (o.s. Kangas, 17. helmikuuta 1867 Ylistaro – 17. toukokuuta 1937 Ylistaro) oli herännäisiin kuulunut eteläpohjalainen maanviljelijä. Malkamäki kuului 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen valtuuskuntaan.Henkilötietoja. 70 vuotta, Aamulehti, 18.02.1937, nro 47, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMatti Malkamäki, Lakeus, 18.05.1937, nro 111, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKarhumäen kristillisen kansanopiston..., Hengellinen kuukauslehti, 01.10.1938, nro 10, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ylistaron Untamalankankaalla syntynyt Malkamäki meni 1886 naimisiin herännäisyyden johtohenkilöihin kuuluneen maanviljelijä Juho Malkamäen tyttären Marian kanssa. Hän oli Malkamäen tilalla Karhumäen kylässä kotivävynä 14 vuoden ajan ja sitten talon isäntänä. Malkamäki oli mukana perustamassa Ylistaroon osuusmeijeriä ja oli pitkään Ylistaron kunnanvaltuuston jäsenenä. Hän kuului myös Karhumäen kristillisen kansanopiston johtokuntaan ja oli opiston rahaston- ja taloudenhoitajana opiston perustamisesta 1927 lähtien. Malkamäki oli mukana 1900-luvun alussa aktivistien toiminnassa ja jääkäriliikkeessä ja osallistui Etelä-Pohjanmaalla Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa. 1930-luvun alussa hän osallistui talonpoikaismarssiin 1930 ja oli Lapuan liikkeen valtuuskunnan jäsenenä edustaen siellä heränneitä. Malkamäki kuoli 70-vuotiaana kotonaan toukokuussa 1937 keuhkokuumeeseen. Suomen sisällissodan aikana kaatunut jääkärivänrikki Vilhelm Malkamäki oli Matti Malkamäen poika. Toinen poika Juhani Malkamäki (1888–1944) oli lääketieteen lisensiaatti, joka oli mukana jääkäriliikkeessä ja toimi myöhemmin kunnanlääkärinä ja oli Suomen Joutsenen lääkärinä 1935–1936 laivan purjehtiessa Etelä-Amerikan ympäri. Geni.com : Juhani Malkamäki == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Ylistaron kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kielokit

Kielokit (Uvularia) on myrkkyliljakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on viisi lajia. Ne ovat monivuotisia ruohoja, joita kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosissa. Sukuun kuuluvat puutarhaperennana viljellyt lajit keltakielokki (Uvularia grandiflora) ja hentokielokki (Uvularia perfoliata). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Uvularia Luokka:Myrkkyliljakasvit
Jättililjat

Jättililjat (Cardiocrinum) on liljakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Ne ovat kookkaiksi kasvavia sipulikukkia, joilla on vankan kukintovarren päässä liljamainen kukinto. Jättililjat esiintyvät luonnonvaraisina Himalajalla, Etelä-Kiinassa ja Japanissa. Sukuun kuuluvat koristekasvina viljellyt japaninjättililja (Cardiocrinum cordatum) ja himalajanjättililja (Cardiocrinum giganteum). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cardiocrinum * Suomen Lajitietokeskus: Jättililjat – Cardiocrinum Luokka:Liljakasvit
Klintoniat

Klintoniat (Clintonia) on liljakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on viisi lajia. Ne ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja, joiden kukintovana kasvaa ehyiden lehtien muodostamasta lehtiruusukkeesta. Klintonialajeista neljä esiintyy luonnonvaraisena Yhdysvalloissa ja Kanadassa, yksi laji (Clintonia udensis) Itä-Aasiassa. Sukuun kuuluvat puutarhaperennana viljellyt lajit keltaklintonia (Clintonia borealis) ja sarjaklintonia (Clintonia umbellulata). == Lajit == * Clintonia andrewsiana * keltaklintonia (Clintonia borealis) * vuoriklintonia (Clintonia udensis) * sarjaklintonia (Clintonia umbellulata) * Clintonia uniflora == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Clintonia * Suomen Lajitietokeskus: Klintoniat – Clintonia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Clintonia * ITIS: Clintonia * Flora of China: Clintonia Luokka:Liljakasvit
Nadir Rüstəmli

Nadir Rəşid oğlu Rüstəmli (s. 9. heinäkuuta 1999 Salyan, Azerbaidžan) on azerbaidžanilainen laulaja. Vuonna 2021 hän voitti The Voice of Azerbaidžanin toisen tuotantokauden. Hän edusti Azerbaidžania vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella Fade to Black. Rüstəmli kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin kymmenenneksi ja pääsi finaaliin. 14\. toukokuuta pidetyssä finaalissa Rüstəmli sijoittui 16:nneksi. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat
George R. Caron

George Robert "Bob" Caron (31. lokakuuta 1919 Brooklyn, New York – 3. kesäkuuta 1995 Denver, Colorado) oli yhdysvaltalainen sotilas.http://bobcaron.com/ Viitattu 18.2.2022. Hänen sotilasarvonsa oli kersantti. Caron toimi taka-ampujana Enola Gay -nimisessä pommikoneessa.Thomas & Witts, 1977/1981: s. 59 Hän käytti ainoita koneen ampuvia puolustusaseita, jotka olivat 2x 12,7 mm konekiväärit.https://www.atomicheritage.org/profile/george-bob-caron Viitattu 18.2.2022 Muusta koneen puolustuksesta huolehti ELSO-upseeri Jacob "Jake" Beser. Caron palkittiin Silver Star:illa eli Hopeatähdellä. Hän osallistui muiden taka-ampujien koulutuksiin ollen näiden esimiehenä.Thomas & Witts, 1977/1981: s. 34 Kersantti Bob Caron oli Hiroshiman atomipommin silminnäkijä, joka raportoi näkymistään koneen perässä - muille lentoon osallistuville. Niin ikään hän valokuvasi Kodak 20 -kameralla pommitettua kohdetta, josta tulikin tunnetuksi. Bob Caron kuvaili näkymiään täydeksi "helvetiksi". Hän raportoi käskystä koneen päällikölle, sekä pommituslennon johtajalle Paul W. Tibbetsille näkemäänsä. Näistä tehtiin myös äänitallenteita. Caron julkaisi postuumisti kirjan "Tuhannen auringon tuli", joka julkaistiin heti Caronin kuoleman jälkeen (ISBN 0-9639014-9-4). Atomipommilennolla Caron ampui arviolta 50 patruunaa koneen aseista, niiden kunnon varmistamiseksi. Patruunapesissä oli arviolta 2 000 patruunaa käytettäväksi. George R. Caronin aviopuoliso oli Katherine Marie Caron, ent. Younger.https://www.findagrave.com/memorial/467015/george-robert-caron Viitattu 18.2.2022. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *https://military-history.fandom.com/wiki/George_R._Caron ==Kirjallisuutta== * Caron, George R.; Meares, Charlotte E. (1995). Wallace Burke (toim.). Fire of a Thousand Suns. Web Publishing Company. ISBN 978-0963901491. * Knebel, Fletcher & Bailey II, Charles: Maailma palaa - Toinen maailmansota, 1. painos, III osa (Osio: Tie Hiroshimaan). Valitut Palat Oy. Alkuteos , Sélection du Reader's Digest, Pariisi, Ranska. ISBN: 951-9078-25-8. Otavan laakapaino, Keuruu, 1975. s. 400-426. * Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. WSOY, 1981. Alkuteos 1977. ISBN 951-0-10695-X. Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Molly Sterling

Molly Sterling (s. 8. maaliskuuta 1998) on irlantilainen laulaja. Sterlingin ura alkoi 2010-luvun alussa nuorten laulukilpailuista Tipp Teen Idol ja All Ireland Schools’ Talent Search. 27. helmikuuta 2015 Sterling voitti Irlannin karsintana vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun toimineen Eurosong 2015 -laulukilpailun kappaleella Playing with Numbers ja valikoitui näin maan edustajaksi kilpailuun. Sterling kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. ==Diskografia== ===EP:t=== Nimi Tiedot Strands of Heart * Julkaistu: marraskuu 2014 * Formaatti: digitaalinen lataus ===Singlet=== Nimi Vuosi Listasijoitus Irlanti (Irish Singles Chart)https://web.archive.org/web/20171201033059/http://www.chart- track.co.uk/index.jsp?c=p%2Fmusicvideo%2Fmusic%2Farchive%2Findex_test.jsp&ct;=240001&arch;=t&lyr;=2015&year;=2015&week;=22 "Playing with Numbers" 2015 77 "Fake the Cost" — "Plain Static" 2017 — "Stripped Down" 2018 — "Feeble" 2019 — ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/molly-sterling *https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-irlanti-molly-sterling-playing-with- numbers/ ===Viitteet=== Luokka:Irlantilaiset laulajat Luokka:Irlannin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolf Burgman

Adolf Burgman (19. kesäkuuta 1872 Sysmä – 15. lokakuuta 1941) oli suomalainen metsänhoitaja, pankinjohtaja ja metsäneuvos.60 vuotta. Pankinjohtaja Adolf Burgman, Helsingin Sanomat, 19.02.1932, nro 49, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAdolf Burgmanin kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 17.10.1941, nro 282, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDödsfall, Hufvudstadsbladet, 17.10.1941, nro 282, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotWikiaineisto : Kuka kukin oli 1961Billion Graves : Adolf Burgmanin hauta Hietaniemen hautausmaalla Burgmanin vanhemmat olivat sairaalan taloudenhoitaja Anders Victor Burgman ja Maria Fredrika Sevón. Burgman valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1894. Hän oli aluksi kirkollisvirkatalojen metsänjakotöissä ja teki metsämaiden mittausta ja arviointia eri puolella Suomea. Burgman oli Kuusankoski Oy:n ja sittemmin Kymin Oy:n metsäosaston johtajana 1899–1910. Tämän jälkeen Burgman oli Puutavara Oy Kymmene Ab ja Kumpp:in toimitusjohtajana vuoteen 1920 saakka, jolloin hän siirtyi liikeosaston johtajaksi ja metsäneuvokseksi metsähallitukseen. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1930 saakka, jolloin hänet valittiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi ja johtajaksi. Burgman hoiti näitä tehtäviä vuoteen 1938 saakka. Burgman oli Suomen Teollisuus- Hypoteekkipankin johtokunnan jäsenenä 1927–1938 ja hän oli puheenjohtajana tai jäsenenä useissa valtion ja eri yhtymien asettamissa komiteoissa. Burgman oli myös Veitsiluoto Oy:n tilintarkastajana 1930–1938 ja Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1908–1910.Metsänhoitaja Aarno Liuksialan piirtämä pilakuva, Lusto-Suomen metsämuseo (Finna) Adolf Burgman oli naimisissa vuodesta 1900 Saima Mathilda Blomfeltin kanssa. == Julkaisuja == * Oulun- Kajaanin-Nurmeksen rautatien merkitys metsätaloudelle: lausunto. Oulun kaupungin satamavaliokunta, Oulu 1925 * Valtion sahateollisuus. Yhteiskuntataloudellinen Aikakauskirja N:o 3, 1925 (Digitoituna Heldassa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Mikkelin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Harjula (Hyvinkää)

Harjula oli Hyvinkään kaupungin toinen elokuvateatteri, joka perustettiin vuonna 1912.https://www.hs.fi/kaupunki/hyvinkaa/art-2000006221835.html Se sijaitsi Hyvinkään keskustassa osoitteessa Hämeenkatu 33https://www.finna.fi/Record/hyvinkaa_mui.mui-26783 ja oli paikkakunnalle neljä vuotta aiemmin perustetun Arena-elokuvateatterin kilpailija. Harjula tuhoutui talvisodan pommituksissa eikä toimintaa enää jatkettu sotien jälkeen.https://www.hyvinkaa.fi/kaupunki-ja- hallinto/hyvinkaatietoa/historia/elokuvateatteri-arena/ Nykyään Harjulan paikalla sijaitsee elokuvateatteri Julia, jonka rakennus valmistui vuonna 1940. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään elokuvateatterit Luokka:Suomen entiset elokuvateatterit
Julia (Hyvinkää)

Julia 1&2 (entiseltä nimeltään Aulahttps://elokuvateattereita.blogspot.com/2016/02/julia-1-2.html) on Hyvinkään keskustassa osoitteessa Hämeenkatu 34 sijaitseva elokuvateatteri. Julian rakennus sijaitsee samalla paikalla kuin sodassa tuhoutunuthttps://www.hs.fi/kaupunki/hyvinkaa/art-2000006221835.html Harjulan elokuvateatteri. Elokuvateatterissa on kaksi salia, joihin nimen numerot 1 ja 2 viittaavat. Nykyisen nimensä Julia se sai vuonna 1986. Loppuvuodesta 2020 Julian ilmoitettiin lopettavan toimintansa.https://www.aamuposti.fi/paikalliset/3200831 Elokuvateatteri kuitenkin jatkaa toimintaansa kunnostettuna.https://www.aamuposti.fi/paikalliset/3328283 Julian läheisyydessä sijaitsee myös Hyvinkään vanhin toiminnassa oleva elokuvateatteri Kinoma. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Hyvinkään elokuvateatterit
Heikki Halonen

Heikki Halonen (2. lokakuuta 1882 Lapinlahti – 7. helmikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulunsoiton opettaja.Halosten taiteilijasuku : Heikki HalonenHeikki Halonen, Suomen musiikkilehti, 1.2.1932, nro 2, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTaiteilija Heikki Halonen, Helsingin Sanomat, 8.2.1932, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Heikki Halosen vanhemmat olivat Olli Halonen ja Miina Uotinen. Hänen isoveljensä oli taidemaalari Pekka Halonen. Heikki Halonen lähti 12-vuotiaana vuonna 1895 Helsinkiin opiskelemaan viulunsoittoa Robert Kajanuksen johdolla Filharmonisen seuran orkesterikouluun ja opiskeli koulussa vuoteen 1902 saakka. Hän esiintyi vuonna 1900 Pariisin maailmannäyttelyssä Helsingin Filharmonisen Seuran Orkesterin kiertueen mukana. Halonen jatkoi opintojaan Henri Marteaun oppilaana Genevessä ja professori Auerin johdolla Pietarissa, ja muun muassa Jean Sibelius odotti hänestä tulkitsijaa viulukonsertolleen. Halonen ei kestänyt odotusten luomia paineita vaan luopui solistin urastaan ja oli sitten viulunsoiton opettajana ja mukana orkestereissa. Orkesterikiertueiden mukana Halonen tarjosi ensimmäisiä kertoja klassisen musiikin konsertteja Suomen pikkukaupungeissa ja maaseudulla. Viimeksi Halonen oli ensiviulistina Helsingin kaupunginorkesterissa. Halonen oli niin sanotun Kotimaisen orkesterin konserttimestarina 1912–1914. Hän oli vuodesta 1913 alkaen viulunsoiton opettajana Helsingin musiikkiopistossa ja myöhemmin Konservatoriossa. Halonen kuoli aivoverenvuotoon helmikuussa 1932 Marian sairaalassa Helsingissä. Hän oli saanut vakavan aivohalvauksen jo kolme vuotta aiemmin mutta palasi kuitenkin silloin vielä orkesterityöhön. Heikki Halonen oli naimisissa Eeva Lappalaisen kanssa. Heillä oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Hämeenkatu (Hyvinkää)

Hämeenkatu on Hyvinkään pääkatu ja yksi tärkeimmistä Hyvinkään keskustan pääväylistä. Se alkaa Helsinki–Riihimäki-radan ylittävältä Hämeenkadun sillalta ja päättyy Mustaanmännistöön, jossa se muuttuu Ahdenkallioon vieväksi Ahdenkalliontieksi. Hämeenkadun varrella on koko Hyvinkään kaupungin radan itäinen puoli.http://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/hameenkatu.htm Sen varrella sijaitsevat muun muassa Ahjon talo ja Jussintori, Kirjastoaukio ja Kauppakeskus Willa, Hyvinkään kirkko, Donnerinpuisto ja Villateollisuuden muistomerkki sekä elokuvateatteri Julia sekä lukuisia yrityksiä. Pääradan länsipuolella Hyvinkään tärkeimpiä katuja ovat Uudenmaankatu ja Hyvinkäänkatu. Hämeenkatu muuttuu Uudenmaankaduksi Helsinki–Riihimäki-radan ylittävän sillan kohdalla. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään kadut
Donnerinpuisto

Donnerinpuisto on Ossian Donnerin mukaan nimetty pieni puisto Hyvinkään keskustassa Hämeenkadun varrella. Puistossa on suihkulähde sekä Hyvinkään villatehtaiden työntekijöiden aloitteesta vuonna 1956 pystytetty Villateollisuuden muistomerkki, joka kuuluu Suomen harvoihin obeliskeihin. Lisäksi puistossa sijaitsee Suomen sotien veteraaneja kunnioittava Terho Sakin suunnittelema Veteraanikivi. Kivi asetettiin paikoilleen vuonna 1992. Puistoa ja obeliskia kunnostetaan kesään 2023 asti. Puiston alapuolella olleen nurmikon paikalle rakennetaan myös pensaslabyrintti. == Lähteet == Luokka:Hyvinkään puistot
Hyvinkäänkatu

Hyvinkäänkatu on yksi Hyvinkään kolmesta pääkadusta Hämeenkadun ja Uudenmaankadun lisäksi. Vuoteen 1920 asti sen nimi oli Helsinginkatu.http://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/hyvinkaankatu.htm Katu alkaa Hyvinkään keskustasta rautatieaseman läheisyydestä ja kulkee keskustan halki ortodoksiselle kirkolle Kirjavantolpan kaupunginosaan. Hyvinkäänkadun varrella sijaitsee useita Hyvinkään vanhimmista rakennuksista, kuten sen alkupäässä sijaitseva vuonna 1877 rakennettu liikerakennus ja Hyvinkään rautatiemuseo ja sen yhteydessä olevat rakennukset. Lisäksi Hyvinkäänkadun ja Uudenmaankadun välissä sijaitsi vuoteen 2020 asti Hyvinkään yhteiskoulun lukio. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään kadut
Korostenin piiri

Korostenin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Žytomyrin alueella.. Korostenin piirin naapurina ovat pohjoisessa Valko-Venäjän Homelin alue, idässä Kiovan alue (Vyšhorodin ja Butšan piirit), etelässä Žytomyrin piiri, lounaassa Zvjahelin piiri ja lännessä Rivnen alueen Sarnyn piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Korosten (62 285 as., 2021). Korostenin piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyään se kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Žytomyrin alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Korostenin piirin pinta-alaksi tuli 10 892,2 neliökilometriä. Korostenin piiri oli heinäkuun 2020 jälkeen pinta- alaltaan suurin Ukrainan piireistä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Korostenin piirin väkiluvuksi 255 480 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 53,9 prosenttia piirin asukkaista (137 613 as.), eli neljän kaupungin (Korosten, Malyn, Ovrutš ja Olevsk) ja 12 kaupunkityyppisen taajaman väestö. Korostenskyi-Raion.png|Korostenin piiri oli ennen heinäkuuta 2020 paljon nykyistä piiriä pienialaisempi. Вокзал станції Коростень.jpg|Korostenin rautatieasema. Вокзал ст. Олевськ.jpg| Olevskin rautatieasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Korostenskyi raion (gki.com.ua) * Žytomyrska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 6. voluumin Žytomyrska oblast - artikkelit piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja piirien paikkakunnista) (ukrssr.com.ua) *
Renton kenkätehdas

Renton kenkätehdas oli kenkätehdas Hyvinkään keskustassa, nykyisessä Hangonsillan kaupunginosassa. Tehdas aloitti nimellä Hyvinkään Jalkinetehdas vuonna 1920 ja Onni K. Rentto ja hänen veljensä Kalle Rentto ostivat tehdasrakennuksen, entisen Väisäsen tehtaanhttp://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/suutarinkatu.htm vuonna 1939. Toiminta Rentto Oy:na alkoi vuonna 1942.Wanhan Kenkätehtaan tarina, Rentto.fi. Viitattu 4.2.2023. Vuonna 1984 Rentto työllisti tuhatkunta ihmistä viidessä kenkätehtaassa ja kolmessa neulomossa. 373 miljoonan markan liikevaihdosta noin 60 prosenttia tuli viennistä Neuvostoliittoon. Kenkien valmistus päättyi vuonna 1990. Renton kenkätehtaan rakennuksen suunnitteli rakennusmestari Heikki Siikonen ja se valmistui vuonna 1928. Tehtaan toiminnan loputtua sen tiloissa on ollut toimintaa mm. Hyvinkään kaupungilla. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään historia Luokka:Entiset suomalaiset yritykset
Vanhamylly

Vanhamylly on Hyvinkään kaupunginosa, joka sijaitsee Valtatie 3:n varrella noin 4 kilometriä Hyvinkään keskustan länsipuolella. Vanhamylly rajautuu Kuumolaan, jossa sijaitsee merkittävä yrityskeskittymä. Vanhamylly tunnetaan Vanhanmyllyn siirtolapuutarhasta. Luokka:Hyvinkään kaupunginosat
Raving Rabbids

Raving Rabbids on Ubisoftin luoma pelisarja, jossa on hullunkurisia rabbids hahmoja. Ensimmäinen peli oli nimeltään Rayman Raving Rabbids. Hahmoista on tehty myös oma televisiosarjansa nimeltään Rabbids Invasion. == Videopelit == * Rayman Raving Rabbids (2006) * Rayman Raving Rabbids 2 (2007) * Rayman Raving Rabbids TV Party (2008) * Rabbids Go Home (2009) * Raving Rabbids: Travel in Time (2010) * Raving Rabbids: Alive & Kicking (2011) * Rabbids Land (2012) * Rabbids Rumble (2012) * Rabbids Big Bang (2013) * Rabbids Invasion: The Interactive TV Show (2014) * Rabbids Crazy Rush (2016) * Mario + Rabbids Kingdom Battle (2017) * Rabbids Coding! (2019) * Rabbids: Party of Legends (2022) * Mario + Rabbids Sparks of Hope (2022) Luokka:Rayman Luokka:Ubisoft Luokka:Videopelisarjat
Axel Naesman

Axel (Aku) Rudolf Naesman, aiemmin Näsman (6. maaliskuuta 1890 Loviisa – 8. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Naesmanin vanhemmat olivat sahatyöläinen David Näsman ja Anna Antitytär ja puoliso Helvi Jussila. Naesman kävi koulua Loviisassa ja oli sitten töissä useilla eri sahoilla. Vuonna 1910 hän tuli vain 20-vuotiaana Fritz Arthur Juséliuksen Parikkalassa omistaman sahan ja sen tuotteiden Viipurista tehtyjen laivausten hoitajaksi. Viipuriin Naesman muutti 1913, Viipurin Sahan omistamien Vekrotniemen ja Inkilän sahojen hoitajaksi, toimien sittemmin niiden isännöitsijänä ja koko yhtiön metsäpäällikkönä. Kotkan lähettyville Sunilan sahan isännöitsijäksi Naesman siirtyi vuonna 1919 ja sieltä 1921 Aunuksen Puuliikkeen sahojen isännöitsijäksi Suojärvelle. Kun yhtiö myytiin Enso Gutzeitille vuonna 1937, Naemanista tuli Enso-Gutzeitin kaikkien sisämaassa sijainneiden sahojen tuotannosta vastaava johtaja, vuodesta 1940 sahalaitosten yli-isännöitsijä. Naesman johti Enso-Gutzeitin sahatoimintaa aina eläkkeelle jäämiseensä asti, vuoteen 1956. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen samana vuonna.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 14.7.1967, s. 9. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Pekka Kaartinen

Pekka ”Vinski” Kaartinen (s. 3. heinäkuuta 1958) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, entinen lapsinäyttelijä ja nykyinen Icehearts- yhdistyksen nuorisotyöntekijä. Helsinkiläisen vanginvartijan perheeseen syntynyt Kaartinen sai 11-vuotiaana pääroolin Raili Ruston ohjaamissa televisioelokuvissa Koko kaupungin Vinski (1969) ja Vinski ja Vinsentti (1970). Näyttelemistä enemmän Kaartista kiinnosti jalkapallo, jonka harrastamisen hän aloitti samoihin aikoihin Käpylän Pallossa. Hän siirtyi 15 vuoden iässä Helsingin Jalkapalloklubiin ja pääsi HJK:n liigajoukkueeseen 18-vuotiaana. Pian Virginian Danvillessä sijaitsevan Averett Collegen eurooppalaisen jalkapallon valmentaja, suomalainen Vesa Hiltunen kutsui Kaartisen Yhdysvaltoihin opiskelemaan ja pelaamaan koulunsa joukkueessa urheilustipendillä 1978–1981. Parin lukuvuoden jälkeen Kaartinen palkittiin Virginian parhaana ja alueellisen korkeakoululiigan taitavimpana pelaajana. Kaartinen pelasi ehtiessään koko ajan myös HJK:n joukkueessa. Kausina 1977–1981 hän pelasi Mestaruussarjassa yhteensä 51 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Kaudella 1980 hän teki viisi maalia ja oli runkosarjassa joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Miikka Toivolan jälkeen. Tämän jälkeen hän pelasi Suomessa I divisioonassa ja II divisioonassa ja edusti Grankulla IFK:ta sekä välillä kauden 1985 Finnairin Palloilijoita. Kaartinen suoritti liiketalouden MBA-tutkinnon vuonna 1985 Pohjois-Carolinan yliopistossa ja palasi Suomeen. Hän toimi parikymmentä vuotta öljy-yhtiö Esson tehtävissä Suomessa ja ulkomailla, kunnes siirtyi Espoon Oilers -salibandyseuran toiminnanjohtajaksi. Sen työpaikan hän menetti alaisensa tekemän kavalluksen sijaiskärsijänä. Vuonna 2013 Kaartinen kutsuttiin kasvattajaksi urheilupainotteista lastensuojelutyötä tekevään Iceheartsiin. Kaartinen pääsi jalkapalloansioistaan vuonna 1998 mukaan Averett University Cougar Club Hall of Fameen ja vuonna 2018 USA South Conference Hall of Fameen. Hän pelasi vuosina 1975–1978 kolme nuorten ja kolme poikien maaottelua. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Yle.fi: Elämä kuin elokuvasta Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malesian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Malesian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Malesiaa alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on osallistunut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 18-vuotiaiden turnaukseen vuonna 2012. Malesian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue sijoittui viiden joukkueen turnauksessa kolmanneksi. == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Malesian jääkiekko
Eteri Tutberidze

Eteri Georgijevna Tutberidze (, ; s. 1974 Moskova) on venäläinen taitoluisteluvalmentaja, joka valmentaa lähinnä nuoria naisia. Hänen valmennettavansa ovat menestyneet maailman huipulla 2010-luvun puolivälistä alkaen. Tutberidzen valmennusfilosofia perustuu kovaan työhön ja urheilijuuteen. Tutberidze aloitti luistelu-uransa esiintymällä yhdysvaltalaisissa luistelunäytöksissä 1990-luvulla. Hänen läpimurtonsa valmentajana tapahtui vuonna 2014, kun Julija Lipnitskajasta tuli kaikkien aikojen nuorin kultamitalisti. Vuonna 2018 Pyeongchangin talviolympialaisissa hänellä oli kaksi valmennettavaa huippupaikoilla, Alina Zagitova ja Jevgenija Medvedeva. Pekingissä 2022 kaikki kolme venäläistä huippuluistelijaa Anna Štšerbakova, Aleksandra Trusova ja Kamila Valijeva tulevat Tutberidzen tallista. Monet Tutberidzen huippuluistelijat ovat lopettaneet uransa alle 20-vuotiaina tai siirtyneet toisten valmentajien ohjaukseen. Tutberidzea on arvosteltu liian suuren työmäärän teettämisestä nuorilla urheilijoilla. Vladimir Putin palkitsi Tutberidzen Venäjän valtiollisella kunniamerkillä. Tutberidzen asema ei siitä huolimatta ole aivan kiistaton. Eritoten välit entiseen luistelulegendaan ja nykyiseen valmentajaan Jevgeni Pljuštšenkoon ovat koko lailla hyytävät. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Venäläiset taitoluisteluvalmentajat Luokka:Elävät henkilöt
Mongolian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Mongolian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Mongoliaa alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. 2000-luvun alussa joukkue osallistui alle 18-vuotiaiden Aasian ja Oseanian mestaruuskilpailujen 2. divisioonan turnauksiin. Vuonna 2000 joukkue sijoittui turnauksessa neljänneksi, eli viimeiseksi. Vuonna 2001 se voitti karsinnat vuoden 2002 kisojen 1. divisioonan turnaukseen pääsemiseksi. Muutamaa vuotta myöhemmin Mongolian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue osallistui kolmesti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin 3. divisioonassa. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailut === * 2008 – 3. divisioona, 5. * 2009 – 3. divisioona, 5. * 2010 – 3. divisioona, 5. == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Susan Fenimore Cooper

Susan Fenimore Cooper (17. huhtikuuta 1813 – 31. joulukuuta 1894) oli yhdysvaltalainen kirjailija, filantrooppi ja luonnonystävä. Susan Fenimore Cooper syntyi vuonna 1813 Scarsdalessa, New Yorkissa. Hän oli vanhempiensa James Fenimore Cooperin ja hänen vaimonsa Susan Augusta DeLanceyn toinen lapsi ja vanhin täysi-ikäiseksi elänyt. Hänen isänsä James Fenimore Cooper oli kirjailija ja Yhdysvaltojen romaanikirjallisuuden perustaja.Susan Fenimore Cooper . Sierra College. Viitattu 19.2.2022. Cooper oli filantrooppi. Vuonna 1873 hän perusti lastenkodin New Yorkin Cooperstowniin. Hänestä tuli varsin tarkka luonnontuntija, vaikkakaan hänellä ei ollut siihen koulutusta. Cooper kirjoitti myös kirjemuotoisen esseen naisten äänioikeudesta ja romaanin Elinor Wyllys (1846).Appletons' Cyclopædia of American Biography/Cooper, James Fenimore. Wikisource. Hänen tunnetuin teoksensa on Rural Hours (1850). Siinä hän kuvaa sanoin ja kuvin New Yorkin osavaltion pohjoisosien luontoa ja vuodenaikoja. Myös teoksen kuvitusta pidetään hänen tekemänään, joskaan asiasta ei ole suoria todisteita. Teoksen kuvia: File:Rural Hours - Blue Bird.jpg File:Rural Hours - Bald Eagle.jpg File:Rural Hours - Red-Headed Woodpecker.jpg File:Rural Hours - Crested Purple Finch.jpg File:Rural Hours - Cardinal Flower.jpg File:Rural Hours - Beck's Bidens.jpg File:Rural Hours - Climbing Fern.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Uuden-Seelannin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Uuden-Seelannin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Uutta-Seelantia alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on pelannut lähes koko historiansa ajan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailujen 3. divisioonassa. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2003 – 3. divisioona, 4. * 2004 – 3. divisioona, 3. * 2005 – 3. divisioona, 4. * 2006 – 3. divisioona, 4. * 2007 – 3. divisioona, 4. * 2008 – 3. divisioona, 3. * 2009 – 3. divisioona, 2. * 2010 – 3. divisioona, 1. * 2011 – 2. divisioona, 6. * 2012 – 3. divisioonan A-lohko, 2 * 2013 – 3. divisioonan A-lohko, 2. * 2014 – 3. divisioonan A-lohko, 6. * 2015 – 3. divisioonan B-lohko, 2. * 2016 – 3. divisioonan B-lohko, 1. * 2017 – 3. divisioonan A-lohko, 6. * 2018 – 3. divisioonan B-lohko, 1. * 2019 – 3. divisioonan A-lohko, 6. * 2020 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022 – 3. divisioonan B-lohko; Joukkue vetäytyi turnauksesta: 4. * 2023 – 3. divisioonan B-lohko; 1. * 2024 – 3. divisioonan A-lohko; 5. == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Se tavallinen tarina (elokuva)

Se tavallinen tarina on Veikko Kerttulan ohjaama ja käsikirjoittama televisioelokuva vuodelta 1972. Elokuva oli ensimmäinen MTV-teatterin tuottama värielokuva ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 21. lokakuuta 1972. Elokuva perustuu Hannu Salaman romaaniin Se tavallinen tarina (1961), jossa nuori Eeli muuttaa maalta kaupunkiin, tulee raskaaksi, hänelle tehdään abortti ja hän joutuu mielisairaalaan. == Palkinnot == * Veikko Kerttula voitti elokuvasta vuoden 1973 Jussi-gaalassa parhaan ohjauksen Jussi- palkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1972 suomalaiset elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Brandon Baddock

Brandon Baddock (s. 29. marraskuuta 1995 Vermillon, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Minnesota Wildin organisaatiota. Baddock on New Jersey Devilsin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2014. Pelipaikaltaan Baddock on vasen laitahyökkääjä. == Ura == Baddock pelasi junioriurallaan vuosina 2012-2016 WHL-joukkue Edmonton Oil Kingsissä, jossa toimi viimeisellä kaudellaan kapteenina. Viidellä kaudella joukkueessa pelannut Baddock teki yhteensä 255 runkosarjaottelussa tehot 54+49=103 sekä 46 pudotuspeliottelussa tehot 4+1=5. Kaudella 2013-2014 Oil Kings voitti WHL:n mestaruuden sekä pääsi pelaamaan Memorial Cup -turnauksessa, jonka se voitti myös. Baddock pelasi turnauksessa viidessä ottelussa jääden ilman tehomerkintöjä. New Jersey Devils varasi Baddocksin kuudennella kierroksella 161. pelaajana vuoden 2014 NHL:n varaustilaisuudessa. Kesäkuussa 2016 Baddock solmi hänet varanneen Devilsin kanssa kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen. Sopimuksen ensimmäisen vuoden hän pelasi lainalla ECHL- joukkue Adirondack Thunderissa. Hänet valittiin pelaamaan ECHL:n tähdistöottelussa. Seuraavien kahden kauden ajan Baddock pelasi Devilsin AHL- farmiseura Binghamton Devilsissä, jossa hän oli kaudella 2018-2019 koko liigan eniten rangaistusminuutteja kerännyt pelaaja. Heinäkuussa 2019 Baddock teki Devilsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 700 000 dollaria. Myös seuraavan kauden hän pelasi Binghamtonissa. Baddock siirtyi kaudeksi 2020-2021 Montreal Canadiensiin lokakuussa 2020 tehdylla yksivuotisella sopimuksella. Hän ei kuitenkaan saanut kutsua NHL-kokoonpanoon vaan pelasi kauden AHL:ssä Laval Rocketissa. Kauden 25 ottelussa syntyi tehot 2+3=5 sekä kertyi 64 rangaistusminuuttia. Heinäkuussa 2021 Baddock ja Canadiens allekirjoittivat yhden vuoden mittaisen arvoltaan 750 000 dollaria olevan jatkosopimuksen. Baddock debytoi NHL:ssä 30. joulukuuta 2021 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan. Hän sai jääaikaa 8.24 minuuttia. Helmikuussa 2022 Canadiens kauppasi Baddockin Minnesota Wildiin vaihdossa maalivahti Andrew Hammondiin. == Tilastot == 2011–2012 Edmonton Oil Kings WHL 1 0 0 0 0 - - - - - 2012–2013 Edmonton Oil Kings WHL 59 7 4 11 73 22 0 1 1 12 2013–2014 Edmonton Oil Kings WHL 56 6 11 17 128 13 1 0 1 6 2014–2015 Edmonton Oil Kings WHL 71 19 21 40 136 5 1 0 1 10 2015–2016 Edmonton Oil Kings WHL 68 22 13 35 143 6 2 0 2 14 2016–2017 Adirondack Thunder ECHL 21 0 4 4 15 4 0 1 1 2 2017–2018 Binghamton Devils AHL 53 3 4 7 109 - - - - - 2018–2019 Binghamton Devils AHL 67 3 7 10 154 - - - - - 2019–2020 Binghamton Devils AHL 50 6 9 15 114 - - - - - 2020–2021 Laval Rocket AHL 25 2 3 5 64 - - - - - 4 kautta yhteensä AHL 195 14 23 37 441 - - - - - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota Wildin pelaajat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thaimaan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Thaimaan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Thaimaata alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Nykyään joukkue pelaa maailmamestaruuskilpailuissa, 3. divisoonan B-lohkossa päävalmentajaan AHL:ssakin pelaajaurallaan kiekkoillut kanadalainen Rory Rawlyk. Joukkue pelasi muutamia kertoja alle 18-vuotiaiden Aasian ja Oseanian mestaruuskilpailuissa 2000-luvun taitteessa. Kun turnaus järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2002, Thaimaan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue sijoittui viidenneksi, eli viimeiseksi. Se hävisi kaikki ottelunsa turnauksessa. Joukkueen päävalmentajana on toiminut Prakpoom Thongaram apuvalmentajanaan Dechbadin Jittranont. Vuonna 2012 joukkue osallistui Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 18-vuotiaiden turnaukseen, jonka joukkue voitti. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2023 – 3. divisioonan B-lohko, 3. * 2024 – 3. divisioonan B-lohko, 3. == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Syvärinlahti

Syvärinlahti () on Venäjällä Leningradin alueella Laatokan etelärannassa sijaitseva leveäsuinen lahti. == Maantietoa == Syvärinlahti erottuu Laatokan rantaviivasta puhdaspiirteisenä ja kaarevana lahtena, joka jää Storoženskin niemen (мысом Стороженский) ja Gabovon niemen (мысом Габанов) väliin. Niemenkärkien välimatka on noin 22 kilometriä ja lahden pituus on noin 13 kilometriä. Vesillä liikkuva erottaa lahden kauempaa järveltä Voltši Nosin (мыс Волчий Нос) ja Voltšegon (Волчьего берега) korkeat rannat. Havaitsemista helpottaa myös Storoženskin majakka (Маяк Стороженский) ja Syvärin majakka (Маяк Свирский). Lahden syvyys on keskimäärin vain 3 metriä, mutta sen keskiosissa ovat syvyydet 10–15 metriä. Merikorttien 5 metrin syvyyskäyrä kulkee keskimäärin 8 kilometriä rannikolta. Järven pohja on soraa, hiekkaa ja lietettä ja se on pohjaltaan melko tasainen. Syvärin joki on laivaliikenteelle tärkeä reitti matkalla Volgan ja Vienanmeren vesistöalueille, joten lahden viitoitettu reitti ruopataan riittävän syväyksen varmistamiseksi säännöllisesti. Syvyysarvioihin vaikuttavat myös vedenpinnan korkeudet. Vuodenaikojen mukaan säännöstelemättömän Laatokan vedenpinta voi vaihdella 1,2 metriä ja kovalla tuulella yhdessä korkea- ja matalapaineiden kanssa voi vedenpinta nousta 0,9 metriä tai laskea 0,5 metriä hetkellisesti. Lahti on avoin länsi- ja pohjoistuulille, jotka nostavat lahdella korkean aallokon. Länsituulilta lahden eteläosaa suojaa Storoženskin niemen edustan riutta (ветра Стороженским). Lahteen laskee suuri joki Syväri ja pienet Zybets (Зубец), Piltšužnja (Пилчужня), Sitika (Ситиκа) ja Lamban (Ламбан). Lahdella ei ole luontaisia saaria. Syvärin tuomat sedimentit mataloittavat lahtea entisestään, joten ruoppaamisesta syntyneitä maamassoja on hyödynnetty rakentamalla niistä poikittaiset saaret joensuun eteen. Lisäksi Syvärin suistohaarojen väliin jää laajoja lietesaaria. Suurin suuhaara Lisja (Лися) erottaa vasemmalle puolelleen lietesaaret Gorgotuha, Lisi ja Oleni (остров Горготуха, Лисий и Олений). Vesiliikenteen haastavien tuuliolosuhteiden kontrolloimiseksi on Laatokan etelärantaan vuosina 1719—1731 rakennettu ensimmäinen niin kutsuttu Vanha Laatokan kanava (), joka sitten myöhemmin vuosina 1861—1866 korvattiin Laatokan uudella kanavalla (). Se alkaa Syvärin ja sen sivujoen Paksujoen uomista ja kulkee länteen Nevalle asti. Kanavalta on laivareitti myös Olhavanjokea ylös Ilmajärveen. == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ladoga (Laatokka), tietoa veneilijöille (ru) * Волховская губа (Olhavanlahden merikortti) Luokka:Laatokan lahdet
Arabiemiraattien alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Yhdistyneiden arabiemiraattien alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Yhdistyneitä arabiemiraatteja alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2012 joukkue osallistui Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 18-vuotiaiden turnaukseen, jossa joukkue sijoittui toiseksi. Turnaus järjestettiin Abu Dhabissa, ja siihen osallistui viisi joukkuetta. Joukkuetta on valmentanut suomalainen Matti Fagerström apuvalmentajanaan kanadalainen Kellin Carson. == Lähteet == Luokka:Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet Maajoukkue, alle 18-vuotiaiden
Sotaerakko

Sotaerakko on Rauni Mollbergin ohjaama draama- ja televisioelokuva vuodelta 1972. Elokuva perustuu talvisodan aikaisiin tositapahtumiin. Siinä metsätyömies Klemetin Heikki palaa majapaikkaansa metsätöistä ja löytää sen tyhjänä ja evakuoituna. Ainoastaan karja on jätetty evakuoimatta. Heikki jää tilalle hoitamaan karjaa sodan lähestyessä. == Palkinnot == * Rauni Mollberg voitti elokuvasta vuoden 1973 Jussi-gaalassa parhaan ohjauksen Jussi- palkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1972 suomalaiset elokuvat Luokka:Rauni Mollbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Claudius Torinolainen

Claudius Torinolainen oli Torinon piispa vuosina 814–839. Hän syntyi Espanjassa. Claudius on tunnettu ikonoklasmistaan. Claudiusta pidetään joskus protestantismin edeltäjänä.https://www.researchgate.net/publication/312369882_I_Claudius_Self- styling_in_early_medieval_debate_Self-styling_in_early_medieval_debate == Opit == Claudiukseen vaikutti hyvin paljon Augustinus. Hän opetti kuitenkin kirjoituksissaan, että pelkkä usko on tarpeeksi pelastumista varten. Hän vastusti paavin valtaa, rukouksia kuolleille ja katolisia perinteitä. Claudius vastusti myös pyhiinvaelluksia syntien anteeksiannon saamiseen ja uskoi, että kaikki piispat ovat tasa-arvoisia. Claudius havaitsi, että italialaiset kirkot olivat täynnä kuvia ja ”kuvanpalvojia”. Vaikka hänelle kerrottiin, että ihmiset eivät kunnioittaneet itse kuvia, vaan niissä kuvattuja ihmisiä, Claudius piti sitä silti pakanallisena käytäntönä ja väitti, että pakanat käyttivät samanlaisia argumentteja kuvien käyttöön. == Lähteet == Luokka:Katoliset piispat Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Torino
Jacques Lefèvre d’Étaples

Jacques Lefèvre d’Étaples tai Faber Stapulensis (n. 1455 – n. 1536) oli ranskalainen protestantismin edeltäjä, joka uskoi sola fide -oppiin ennen Martti Lutheria. Jacques oli Erasmus Rotterdamilaisen ystävä, ja heidän mielipiteissään oli hyvin paljon yhteistä.Chapter 1, p. 19 ff, of Lindberg, Carter. The Reformation theologians: an introduction to theology in the early modern period, Blackwell Publishing, 2002, , Hän syntyi Picardiessa ja oli tullit papiksi jo ennen kuin oli päässyt Pariisin yliopistoon. Hän opiskeli Firenzessä, Roomassa ja Venetsiassa. == Raamatun käännös == Stapulensis käänsi Uuden testamentin ranskan kielelle latinalaisesta Vulgatasta. Hän sai käännöksen valmiiksi vuonna 1524. Käännös kuitenkin kiellettiin Ranskassa, ja kaikki hänen raamatunkäännöksentä käskettiin poltettaviksi. Vuonna 1530 hän sai käännettyä Raamatun loppuun. == Opit == Faber Stapulensis opetti, että Raamattu on ainoa erehtymätön opin lähde ja että usko on tarpeeksi pelastumista varten. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset teologit Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Kristilliset filosofit Luokka:Renessanssifilosofit Luokka:Raamatun kääntäjät Luokka:Vuonna 1455 syntyneet Luokka:Vuonna 1536 kuolleet
Manillaköysi (elokuva)

Manillaköysi on Veli-Matti Saikkosen ohjaama ja käsikirjoittama sota- ja televisioelokuva vuodelta 1976. Elokuva perustuu Veijo Meren romaaniin Manillaköysi (1957). Siinä sotamies Joose Keppilä löytää sotarintamalta köyden, jonka hän kietoo ympärilleen tarkoituksenaan salakuljettaa sen kotiinsa pyykkinaruksi. == Palkinnot == * Erkki Pajala voitti elokuvasta vuoden 1977 Jussi-gaalassa Parhaan miespääosan Jussi-palkinnon. ==Aiheesta muualla== * Manillaköysi - Yle Areena == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1976 suomalaiset elokuvat Luokka:Jussi- palkitut elokuvat
Assaad Bouab

Assaad Bouab (s. 1980 Aurillac, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, jolla on marokkolaiset sukujuuret. Bouab on viettänyt lapsuutensa Rabatissa. 18-vuotiaana hän muutti Pariisiin, missä hän on opiskellut näyttelemistä. Ensimmäiset roolityönsä Bouab teki teatterissa. Suurelle yleisölle hän on tullut tutuksi France 2 -kanavan komediasarjasta Agentit (), joka on Netflixin välityksellä levinnyt ympäri maailmaa. Hän esittää sarjassa deittisovellusyrittäjä Hicham Janowskia. Muita televisiorooleja Bouabilla on ollut ranskalaisessa rikossarjassa Braquo, Netflix-sarjassa Messiah ja BBC:n minisarjassa Rakkauden lumo. Bouab on näytellyt myös elokuvissa Aavikon kuningatar ja Lain ulkopuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bart Swings

Bart Swings (s. 12. helmikuuta 1991) on belgialainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa yhteislähtökilpailussa Pekingissä 2022. Neljä vuotta aiemmin Pyeongchangin olympialaisissa hän saavutti samassa lajissa hopeaa. Swings on voittanut maailmanmestaruuden yhteislähdössä 2023 ja 2024 sekä saavuttanut MM-pronssia yleisluistelussa 2013 ja 2022, yhteislähdössä 2021 sekä 5 000 metrillä 2023. Hän voitti yhteislähdön Euroopan-mestaruuden 2020, 2022 ja 2024 sekä sai yleisluistelussa EM-hopeaa 2016 sekä EM-pronssia 2017 ja 2023. Hän voitti yhteislähdön maailmancupin kaudella 2022–2023. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset pikaluistelijat Luokka:Belgialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zjuzinon metroasema

Zjuzino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. joulukuuta 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Armenian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Armenian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Armeniaa alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkueen päävalmentajana on toiminut armenialainen Tigran Duztšakatjan. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2005 – 3. divisioonan karsinnat, 3. * 2008 – 3. divisioona, 5. == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Inga Marte Thorkildsen

Inga Marte Thorkildsen (s. 2. heinäkuuta 1976 Oslo) on norjalainen sosialistisen vasemmistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan lapsi-, tasa- arvo- ja sosiaaliministerinä vuosina 2012–2013, istui suurkäräjillä vuosina 2001–2013 sekä oli puolueensa varapuheenjohtaja vuosina 2012–2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Inga Marte Thorkildsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itävallan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Itävallan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Itävaltaa alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue olen pelannut lähes koko historiansa ajan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailujen 1. divisioonassa. Sitä ennen joukkue otti useasti osaa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin niiden B- ja C-sarjoissa. Kun C-sarjan turnaus järjestettiin viimeisen kerran vuonna 1998, Itävallan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue voitti turnauksen. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 1999 – B-sarja, 2. * 2000 – B-sarja, 2. * 2001 – 1. divisioona, 2. * 2002 – 1. divisioona, 3. * 2003 – 1. divisioona, 5. * 2004 – 1. divisioona, 3. * 2005 – 1. divisioona, 5. * 2006 – 1. divisioona, 5. * 2007 – 1. divisioona, 5. * 2008 – 1. divisioona, 2. * 2009 – 1. divisioona, 2. * 2010 – 1. divisioona, 6. * 2011 – 2. divisioona, 1. * 2012 – 1. divisioonan B-lohko, 3 * 2013 – 1. divisioonan B-lohko, 3. * 2014 – 1. divisioonan B-lohko, 2. * 2015 – 1. divisioonan B-lohko, 1. * 2016 – 1. divisioonan A-lohko, 6. * 2017 – 1. divisioonan B-lohko, 2. * 2018 – 1. divisioonan B-lohko, 2. * 2019 – 1. divisioonan B-lohko, 2. * 2020 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022 – 1. divisioonan B-lohko == Lähteet == Luokka: Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet
Plini

Plini Roessler-Holgate, joka tunnetaan myös mononyymisti nimellä Plini, on australialainen muusikko ja kitaristi. Hän aloitti uransa julkaisemalla musiikkia nimellä Halcyon, ennen kuin siirtyi käyttämään etunimeään. Steve Vai kuvaili häntä "poikkeuksellisen kitaransoiton tulevaisuudeksi", ja MusicRadar-sivusto nimesi Plinin vuoden 2017 parhaaksi progressiivisen rockin kitaristiksi. Plini on julkaissut kolme EP:tä (Other Things and Sweet Nothings vuonna 2013, The End of Everything vuonna 2015). Hänen debyyttialbuminsa Handmade Cities julkaistiin vuonna 2016. Vai kuvaili sitä "yhdeksi hienoimmista, eteenpäin suuntautuvista, melodisista, rytmisesti ja harmonisesti syvällisistä instrumentaalisista kitaralevyistä, mitä on koskaan kuullut". Sunhead-EP julkaistiin vuonna 2018. == Vaikutteet == Joe Satriani on eräs Plinin musiikillisista vaikutteista. Plini sanoi haastattelussa: "Pidin Joen soitossa erilaisena hänen kykynsä luoda yksinkertaisia ja tarttuvia melodioita ja ilmaista ne niin täydellisesti, ettei hänen tarvitse luottaa näyttäviin kohtiin ja hienoihin temppuihin (joita hän kuitenkin pystyy halutessaan tekemään pitää instrumentaalikappaleen muoto kiinnostavana). Toivottavasti pääsemme jonain päivänä jamittelemaan yhdessä!" Toisessa haastattelussa Plini totesi, että Satriani "on ollut minulle erittäin inspiroiva, joten on erittäin siistiä, kun minulle kerrotaan, että ihmiset voivat kuulla sen siellä". == Diskografia == === Albumit === * Handmade Cities (2016) * Impulse Voices (2020) === EP:t === * Pastures (Nimellä Halcyon) (2011) * Other Things (2013) * Sweet Nothings (2013) * I (split-EP Sithu Ayen kanssa) (2013) * The End of Everything (2015) * Sunhead (2018) === Singlet === * "Moonflower" (2012) * "1745 7381 3265 2578" (2013) * "Cloudburst" (2013) * "Atlas" (2014) * "Ko Ki" (2014) * "Every Piece Matters" (2016) * "Salt + Charcoal" (2018) * "Birds / Surfers" (2020) * "I'll Tell You Someday" (2020) * "Papelillo" (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Virallinen kotisivu Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Australialaiset muusikot Luokka:Australialaiset kitaristit