EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Egoreactor

Egoreactor on suomalaisen stoner rock -yhtye Spihan esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Rock Frequency. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Henry Lee Rock – laulu * Daemon P.A. Volume – kitara * Junza – kitara * Bomber – bassokitara * Ringo Deathstar – rummut, lyömäsoittimet * Mr. Ilectric – kosketinsoitin === Vierailevat muusikot === * Ville Tuomi – taustalaulu (kappale 5) * Jyrki – taustalaulu (kappale 5) * Jan Rechberger – lyömäsoittimet === Muut tekijät === * A. Karjalainen – kansikuva * M. Eriksson – kansikuva * T. Tyynismaa – kansikuva * A. Roukala – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: http://www.desibeli.net/arvostelu/495 * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/spiha-egoreactor * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=777 == Aiheesta muualla == * Egoreactor finnmusic.net -sivustolla * Egoreactor discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 esikoisalbumit Luokka:Spihan albumit
Tooth Helmet

__NOTOC__ Tooth Helmet on suomalaisen stoner rock -yhtye Spihan EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Freakophonic Records. == Kappaleet == #Sheaster #New Beginning #For Rest #Heaven Demon (feat. End of the Century Groove) === B-puoli === # * Freedomfuel #I Ain't The One #Egoreactor #Mau Mau Territory == Kokoonpano == * Henry Lee Rock – laulu * Daemon P.A. Volume – kitara * Juice Allroots – kitara * Bomber Fagerholm – bassokitara * Mike Camaro – rummut * Sergei Voodoo – kosketinsoitin === Vierailevat muusikot === * Jim Therapy – huuliharppu (kappaleet 1 ja 4) * Tomi Koivusaari – sitar (kappale 2) * Jan Rechberger – darabuka (kappale 2) == Aiheesta muualla == * Tooth Helmet finnmusic.net -sivustolla * Tooth Helmet discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2001 EP:t Luokka:Spihan albumit
Ranskan väliaikainen hallinto

Ranskan väliaikainen hallinto (, GPRF) oli väliaikainen hallinto, joka hallitsi Ranskaa Vichyn Ranskan romahtamisesta aina Ranskan neljännen tasavallan perustamiseen asti. Väliaikainen hallinto perustettiin elokuussa 1944 ja se päättyi 14. lokakuuta 1946. Väliaikaisen hallinnon johdossa toimi Charles de Gaulle. Hallinnossa toimivat Ranskan kommunistinen puolue, joka oli yksi tärkeimmistä vastarintaliikkeeseen osallistuneista poliittisista voimista, kristillisdemokraattinen Mouvement Républicain Populaire ja Työväeninternationaalin ranskalainen osasto. Kommunistien ja sosialistien vahvasta asemasta huolimatta väliaikainen hallinto hyväksyi Neuvostoliiton vastustaman Marshallin suunnitelman. Tätä on pidetty Kylmän sodan alkamisena Ranskassa. ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan historia
Nuclear Barbarians

__NOTOC__ Nuclear Barbarians on suomalaisen metalliyhtye Steel Mammothin EP- levy. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Ektro Records. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut ja sovittanut Steel Mammoth. # # # # # == Kokoonpano == * Garfield Steel – laulu, kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, grafiikka, kansikuva * Juicyifer – kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, taustalaulu * Rema 7000 – rummut, lyömäsoittimet, huilu, taustalaulu === Tuotanto === * Krypt – äänittäjä, miksaaja, masteroija, kitara (kappale 4) * Mouseleum – masteroija * Lord Black Sotanörsu – layout, grafiikka * Heavy Salminen – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Nuclear Barbarians discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2007 EP:t Luokka:Steel Mammothin albumit
Carlos Grossmüller

Carlos Javier Grossmüller (s. 4. toukokuuta 1983) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa CA Cerroa. Hän on pelannut Euroopassa viisi kautta, Schalken ja US Leccen joukkueissa. == Seurajoukkueura == Grossmüller aloitti uransa uruguaylaisessa Ombussa, josta hän siirtyi vuonna 2002 maan suurseuraan Danubio F.C.:hen. Hän kävi lainalla toisessa uruguaylaisseurassa CA Fénixissä, kunnes tie kävi vuonna 2007 Eurooppaan FC Schalke 04:n riveihin. Hänen ensimmäinen maalinsa Bundesliigassa, vapaapotkumaali SV Werder Bremeniä vastaan valittiin kuukauden maaliksi Saksan televisiossa. Vuonna 2010 hän siirtyi Serie A:han US Leccen riveihin. Kahden Lecce-kauden hän palasi kotimaahansa. == Maajoukkueura == Grossmüller pelasi ensimmäisen maaottelunsa Uruguayn jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2003. Hän on pelannut Los Charrúasissa yhteensä neljä maaottelua. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/carlos- grossmueller/profil/spieler_50791.html * http://www.national-football- teams.com/player/18769/Carlos_Grossmueller.html Luokka: Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka: Elävät henkilöt Luokka: Vuonna 1983 syntyneet
Atomic Mountain

__NOTOC__ Atomic Mountain on suomalaisen metalliyhtye Steel Mammothin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Ektro Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rema 700 000 – rummut, laulu, lyömäsoittimet, huilu, laulu (kappale 9) * Juicyifer – kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, laulu * Garfield Steel – laulu, kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, murinalaulu === Vierailevat muusikot === * Ilkka Vekka – lyömäsoittimet, bassokitara === Muut tekijät === * Krypt – äänittäjä, miksaaja, masteroija * War Marshall Garfenheim – logo, grafiikka * Karelian Jackhammer Partawarrior – layout, graafinen suunnittelu * Närhi – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Atomic Mountain finnmusic.net -sivustolla * Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Steel Mammothin albumit
Sybil

Sybil on Joseph Sargentin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka ensiesitettiin vuonna 2007. John Pielmeier laati käsikirjoituksen Flora Rheta Schreiberin romaanin Sybil (1973) pohjalta. Sybil-romaani on perustuu todellisen Shirley Ardell Masonin elämäntarinaan, jolloin häneltä oli diagnosoitu dissosiatiivinen identiteettihäiriö. Sybil on genreltään draama, ja sen pääosissa ovat Jessica Lange tohtori Cornelia Wilburina ja Tammy Blanchard Sybil Dorsettina. ==Juoni== Sybil sijoittuu 1950-luvun New Yorkiin, missä Columbian yliopiston taideopiskelija Sybil Dorsett (Tammy Blanchard) lähetetään psykiatri Cornelia Wilburin (Jessica Lange) hoitoon hänen oudon käytöksensä vuoksi. Sybilin lähettänyt tohtori Atcheson (Ron White) uskoo, että Sybil kärsii hysteriasta, mutta tohtori Wilbur päätyy eri diagnoosiin. Tohtori Wilburin hoidossa Sybil tunnustaa, että hän kokee usein muistikatkoksia ja eikä voi selittää mitenkään aikaa, jota hän ei muista. Wilbur auttaa häntä palauttamalla mieleen hänen lapsuutensa, jolloin hän kärsi häiriintyneen Hattie-äidin (JoBeth Williams) käsissä fyysistä, psyykkistä ja seksuaalista hyväksikäyttöä sekä väkivaltaa. Tämä johti lopulta siihen, että Sybilille alkoi muodostua kuusitoista erilaista identiteettiä eri luonteenpiirteineen. Tohtori Wilbur tajuaa, että Sybil kärsii jakautuneesta persoonallisuushäiriöstä, joka on seurausta lapsuudessa koetuista kauheuksista. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Sybilin kuvaukset alkoivat 22. tammikuuta vuonna 2006. Sybil kuvattiin Kanadan Nova Scotian Halifaxissa ja Dartmouthissa. Kuvaukset päättyivät 16. helmikuuta 2006. ==Julkaisu ja vastaanotto== Sybil esitettiin ensimmäisen kerran 28. toukokuuta vuonna 2007 Italiassa. Valmistusmaassaan Yhdysvalloissa televisioelokuva esitettiin ensi kerran 7. kesäkuuta vuonna 2008 CBS-kanavalla. Sybil sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. ==Palkinnot ja palkintoehdokkuudet== Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Vuosi Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos 2009 PRISM-palkinto Paras televisioelokuva tai minisarja 2009 PRISM-palkinto Paras roolisuoritus televisioelokuvassa tai minisarjassa Jessica Lange 2009 PRISM-palkinto Paras roolisuoritus televisioelokuvassa tai minisarjassa Tammy Blanchard ==Aiempi filmatisointi== Sybil-romaanin pohjalta on tehty vuonna 1976 minisarja, Tie uuteen elämään, jonka pääosissa ovat Joanne Woodward tohtori Cornelia Wilburina ja Sally Field Sybil Dorsettina. Tie uuteen elämään esitettiin ensi kerran NBC-kanavalla, ja se voitti Emmy-palkinnon. 198-minuuttisen minisarjan 132-minuuttinen elokuvaversio nähtiin Suomessakin teatterilevityksessä 1979 ja julkaistiin suomenkielisin tekstein videokasetilla”Tie uuteen elämään / Sybil – tie uuteen elämään”, Video-opas 95, WSOY 1994.. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Zac Rinaldo

Zac Rinaldo (s. 15. kesäkuuta 1990 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Pelipaikaltaan Rinaldo on vasen laitahyökkääjä. Rinaldon vahvuuksiin kuuluvat vahva luisteleminen, fyysisyys, energisyys sekä tappeleminen. Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Columbus Blue Jacketsin pelaajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emma Forsayth

Emma Forsayth, syntyjään Emma Coe, (26. syyskuuta 1850 Apia – 1913 Monaco) oli laajan kauppaimperiumin johtaja Melanesiassa 1800-luvun lopulla. 1880-luvulla vain muutama valkoihoinen kävi kauppaa Melanesiassa. Eurooppalaiset alkoivat kuitenkin perustaa sinne plantaaseja ja värvätä niissä tarvittavaa työvoimaa ja orjia. Emma Forsaythin isä oli amerikkalainen merimies Jonas Coe, joka karkasi laivasta vuonna 1838 jäädäkseen Samoaan. Paikallisten naisten kanssa tekemistään lapsista isä huolehti tarkasti, ja esimerkiksi Emma lähetettiin kouluun San Franciscoon. Sieltä palattuaan Emma meni 19-vuotiaana naimisiin nuoren skotin James Forsaythin kanssa. Emma Forsayth työskenteli aluksi Samoalla saksalaisen Godeffroyn kauppayrityksen palveluksessa, mutta vuonna 1880 hän perusti oman kauppayrityksen, joka toimi samalla tavalla kuin Godeffroy. Tarkoituksena oli ostaa viljavaa maata ja perustaa plantaaseja kookospähkinöiden, puuvillan, kaakaon ja hirssin tuottamiseksi. Vuonna 1884 koko Samoan saaristo joutui Saksan keisarikunnan haltuun nimellä Saksan Uusi- Guinea, mutta Forsayth säilytti omistuksensa Yhdysvaltojen kansalaisuutensa ansiosta. Lopulta hän meni naimisiin saksalaisen upseerin Karl Paul Kolben kanssa säilyttääkseen toimintavapautensa ja omaisuutensa. Vuonna 1909 hän myi yrityksensä eräälle saksalaiselle ostajalle kolmen ja puolen miljoonan Saksan markan hinnasta. == Lähteet == Luokka:Samoan historia Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Anjalankosken Kiekko

Anjalankosken Kiekko Ry (lyh. AaKoo) on kouvolalainen jääkiekkoseura. Sen miesten joukkue pelaa III-divisioonaa. AaKoon kotihalli on entisen Anjalankosken kaupungin Inkeroisissa sijaitseva Anjalankosken jäähalli joka tunnetaan myös nimellä Hornankattila. Joukkue on pelannut parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa vuosina 1999–2003. AaKoon C-juniorit ovat pelanneet puolestaan parhaimmillaan SM-sarjassa asti kaudella 2001–2002. Tuosta joukkueesta Aapo Lampinen ja Valtteri Skyttä pelasivat myöhemmin Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa asti. == Kasvatit pääsarjatasolla == *Iiris Falck *Olli Korhonen *Mikko Kurvinen *Väinö Liikonen *Lisette Täks == Edustusjoukkueessa pelanneet ammattilaiskiekkoilijat == * Sami Heikkinen * Timo Härkönen * Ville Immonen * Harri Issula * Tatu Kattelus * Tapani Keränen * Mihail Korsunov * Mikko Kurvinen * Sami Lekkerimäki * Timo Nurmberg * Mikko Outinen * Kimmo Paakki * Jari Suorsa * Harri Tyllinen * Seppo Viinamäki == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut *Joukkuekortti Leijonat.fi -sivustolla Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat Luokka:Anjalankoski Luokka:Vuonna 1989 perustetut urheiluseurat
Mihail Korsunov

Mihail Korsunov (s. 1. helmikuuta 1963 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen, sittemmin Virossa vaikuttanut, entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi suurimman osan urastaan Suomen alemmissa sarjoissa. Pääsarjauraa Korsunov loi Neuvostoliiton mestaruussarjassa ja Viron pääsarjassa. ==Ura== ===Seuraura=== Korsunov syntyi Moskovassa ja hänen kasvattajaseuransa oli Krylja Sovetov.EliteProspects Hän siirtyi Neuvostoliiton mestaruussarjassa pelaamansa kauden jälkeen sarjatasoa alemmas virolaiseen Talleks Tallinnaan kaudeksi 1986–1987. Kaudeksi 1991–1992 Korsunov siirtyi Suomeen ja I-divisioonajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+35=68, joilla Korsunov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kahdella seuraavalla kaudella hän oli FoPS:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1993–1994 Korsunov oli myös joukkueen paras maalintekijä 24 osumallaan. Kauden 1994–1995 hän pelasi Imatran Ketterässä. Kauden 1996–1997 Korsunov pelasi Viron pääsarjaa Kreenholm/Narva 2000:n ja Kohtla-Järve Centralin joukkueissa. Hän voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 35+29=64.Eurohockey.net Kaudeksi 1997–1998 Korsunov palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue KooKoohon, jonka toiseksi paras maalintekijä hän oli Raine Pulkkisen kanssa 21 osumallaan. Kaudella 1998–1999 Korsunov jatkoi uraansa samassa sarjassa pelanneessa Anjalankosken Kiekossa. Joukkue siirtyi kaudeksi 1999–2000 pelaamaan I- ja II- divisioonien välille perustettua Suomi-sarjaa. Tuolloin hän voitti AaKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+23=42. Korsunov päätti pelaajauransa kevääseen 2001. Pelaajauransa jälkeen Korsunov toimi 2000-vuosikymmenen ja 2010-lukujen vaihteessa KooKoon A- ja B-nuorten apuvalmentajana. ===Maajoukkueura=== Korsunov edusti Viroa B-sarjan MM- kilpailuissa vuonna 1998, C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä C2-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1994. Viimeisimpänä mainittu turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi C-sarjaan. Vuoden 1996 turnauksessa hän toimi Viron kapteenina. Korsunov pelasi myös vuoden 1999 pääsarjan MM-kilpailujen karsinnoissa. Korsunov edusti myös Neuvostoliittoa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti kultaa. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Virolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Csanád Szegedi

Csanád Szegedi (s. 22. syyskuuta 1982 Miskolc) on unkarilainen europarlamentaarikko ja entinen uusnatsi, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen edustajana. Vuonna 2007 Szegedi oli perustamassa Magyar Gárda -nimistä uusnatsijärjestöä, joka tunnuksissaan ja univormuissaan otti vaikutteita maassa 1930–1940-luvuilla toimineelta kansallissosialistiselta Nuoliristi-puolueelta. Unkarin viranomaisten kiellettyä Magyar Gárdan vuonna 2009 Szegedi liittyi Jobbikin jäseneksi ja tuli vielä samana vuonna valituksi Euroopan parlamentiin. Szegedin poliittinen agenda muodostui lähinnä juutalais- ja romanivastaisuudesta. Hän muun muassa väitti juutalaisten ja romanien olevan unkarilaisten vastaisessa liitossa, jonka tarkoituksena on saada heidät vähemmistön asemaan. Vuonna 2012 protestantiksi kasvatettu Szegedi sai selville oman juutalaistaustansa. Hänen isoäitinsä oli ollut toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirillä ja isoisä puolestaan työleirillä. Saman vuoden heinäkuussa Szegedi ilmoitti luopuvansa kaikista tehtävistään Jobbik-puolueessa, mutta jatkoi kuitenkin europarlamentaarikkona. Nykyään hän käyttää juutalaista nimeä Dovid Szegedi ja harjoittaa uskontoaan aktiivisesti. Hänestä kertoo Keep Quiet -niminen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blacklist

Blacklist voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Blacklist (The Blacklist), yhdysvaltalainen televisiosarja * Blacklist, yhdysvaltalainen yhtye * Blacklist, yhdysvaltalaisen Sara Paretskyn rikosromaani vuodelta 2003 * musta lista, , luettelo esim. kielletyistä tai ei-toivotuista henkilöistä tai yrityksistä
Halssilan kirkko

Halssilan kirkko on Jyväskylän seurakunnan Huhtasuon alueseurakunnan kirkkorakennus Jyväskylän Halssilan kaupunginosassa. Arkkitehdit Hannele Arantola, Antti Eskelinen ja Erkki Kantonen suunnittelivat metsäiselle kalliolle kirkon, joka valmistui 1969. Se toimii myös seurakuntakeskuksena, ja siellä on muun muassa kerho- ja nuorisotiloja. Rakennus on kaksikerroksinen. Kirkkosalissa on noin 200 istumapaikkaa, lisätilat yhdistettynä paikkamäärä kaksinkertaistuu. Vuonna 2018 kirkko suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Jyväskylän seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2021 myydä Halssilan kirkon Järvi-Suomen asunnot Oy:lle purettavaksi ja uudisrakentamista varten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Halssilan kirkko Jyväskylän seurakunnan sivulla Luokka:Jyväskylän kirkot Luokka:Suomen kivikirkot
Passio (ravintola)

thumb|right|250px|Ravintola Passio. Passio Keittiö ja Baari on helsinkiläinen laaturavintola, joka sijaitsee Kalevankadulla Kampissa. Ravintolan keittiömestarina toimii Jesse Vottonen Ravintolan perusti Panimoravintola Huvilan toimitusjohtaja ja olutmestari Jussi Hukkanen kahden muun osakkaan kanssa keväällä 2014. Ravintola on saanut erinomainen arvion esimerkiksi TripAdvisorin runsaalta 300 arvioijalta sijoittuen 2. sijalle runsaasta tuhannesta palvelussa arvioidussa helsinkiläisestä ravintolasta. Myös talouslehti Kauppalehden Optio luokitteli Passion Helsingin kärkiravintoiden joukkoon. Passio tarjoaa kotimaisten pientuottajien antimia höystettynä maailman mausteilla. Juomissa panostetaan käsityöläisyyteen ja laatuun. Oluet toimitti vuoden 2017 alkuun asti Panimoravintola Huvila ja viinit tulevat eurooppalaisilta pientiloilta. Nyttemmin oluet toimittaa Helsinkiläinen Ohrana Krouvi Panimo Korkeavuorenkatu 27:stä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Passio keittiö ja baari (passiodining.fi) * Kings of Casual Dining (nordicdesignstar.com) * Ohrana Krouvi Panimo (ohranabrewery.fi) Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Kamppi
İsmet Atlı

İsmet Atlı (1931 Kozan – 4. huhtikuuta 2014 Kozan) oli turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, vapaapainija ja olympiavoittaja. Atlı voitti vapaapainissa sarjan 87 kg olympiakultaa Roomassa 1960. MM-kilpailuista hän saavutti vapaapainissa yhden hopean ja yhden pronssin ja kreikkalais- roomalaisella tyylillä yhden pronssin. Lisäksi hän sijoittui vuoden 1952 kesäolympialaisissa viidenneksi, vuoden 1956 kesäolympialaisissa neljänneksi, vuoden 1953 MM-kilpailuissa neljänneksi, vuoden 1955 MM-kilpailuissa viidenneksi ja vuoden 1962 vapaapainin MM-kilpailuissa neljänneksi. Välimeren kisoista Atlı paini sarjavoiton vuonna 1951.Olympics at Sports- Reference.comiat.uni-leipzig.de Atlı kuoli Kozanissa 4. huhtikuuta 2014. == Lähteet == * İsmet Atlı Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com * Atli, Ismet (TUR) iat.uni-leipzig.de === Viitteet === Luokka:Turkkilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Turkkilaiset vapaapainijat Luokka:Turkkilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Le Mansin 24 tunnin ajo 1923

Le Mansin 24 tunnin ajo 1923 oli historian ensimmäinen Le Mansin 24 tunnin ajo. Se ajettiin 26.–27. toukokuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat André Lagache ja René Léonard. ==Tulokset== Sija Luokka Nro Kuljettajat Auto Moottori Kierrokset 1 3.0 9 André Lagache René Léonard Chenard et Walcker Sport Chenard et Walcker 3.0L I4 128 2 3.0 10 Raoul Bachmann Christian d'Auvergne Chenard et Walcker Sport Chenard et Walcker 3.0L I4 124 3 2.0 23 Paul Gros Raymond de Tornaco Bignan 11HP Desmo Sport Bignan 2.0L I4 120 4 3.0 8 Capt. John F. Duff Frank Clement Bentley 3 Litre Sport Bentley 3.0L I4 112 5 2.0 24 Philippe de Marne Jean Martin Bignan 11HP Commercial Bignan 2.0L I4 112 6 8.0 1 André Dills Nicolas Caerels Excelsior Albert 1er Excelsior 5.3L I6 112 7 3.0 11 Fernand Bachmann Raymond Glaszmann Chenard & Walcker Tourisme Chenard & Walcker 3.0L I4 110 8 5.0 7 Gérard de Courcelles André Rossignol Lorraine-Dietrich B3-6 Lorraine-Dietrich 3.4L I6 108 9 8.0 2 Gonzaque Lécureul "Flaud" Excelsior Albert 1er Excelsior 5.3L I6 106 10 1.5 28 Max de Pourtealés Sosthene de la Rochefoucauld Bugatti Brescia 16S Bugatti 1.5L I4 104 11 3.0 17 "Migeot" Eugène Verpault Brasier TC4 Brasier 2.1L I4 99 12 1.1 34 Lucien Desvaux Georges Casse Salmson VAL3 Salmson 1.1L I4 98 13 3.0 16 "Belbue" Paul Torchy Delage DE 11HP Delage 2.1L I4 98 14 3.0 19 Charles Montier Albert Ouriou Montier Speciale (Ford Model T) Montier 2.0L I4 97 15 1.1 33 Maurice Benoist Luis Ramon Buenovinci Salmson VAL3 Salmson 1.1L I4 93 16 2.0 21 M. Cappé Jean Dourianou Georges Irat 4/A3 Georges Irat 2.0L I4 93 17 3.0 14 Jean de Marguenat Gaston Delalande Rolland-Pilain B22 Rolland-Pilain 2.3L I4 92 18 1.1 35 Maurice Boutmy Jérôme Marcandanti Amilcar CV Amilcar 1.0L I4 89 19 5.0 5 Robert Bloch "Stalter" Lorraine-Dietrich Lorraine-Dietrich 3.4L I6 88 20 3.0 12 Edouard Probst "Redon" Berliet VH 12HP Berliet 2.6L I4 88 21 3.0 15 Louis Sire Georges Guignard Rolland-Pilain R Rolland-Pilain 2.2L I4 84 22 1.5 29 Louis Pichard René Marie Bugatti Brescia 16S Bugatti 1.5L I4 82 23 2.0 25 Jean Pouzet Edmond Pichon Rolland-Pilain RP Rolland-Pilain 1.9L I4 80 24 2.0 24 Jules Robin Gérard Mariner Rolland-Pilain RP Rolland-Pilain 1.9L I4 80 25 1.5 30 Louis Balart Charles Drouin Corre La Licorne Corre La Licorne 1.4L I4 80 26 2.0 27 Léon Molon Lucien Molon Vinot Deguingand BP 10HP Vinot Deguingand 1.8L I4 77 27 3.0 18 "Maillon" Léopold Jougeut Brasier TB4 Brasier 2.1L I4 76 28 2.0 20 Albert Colomb W. Lestienne Corre La Licorne EV 12CV Corre La Licorne 2.0L I4 74 29 2.0 22 "Milhaud" Pierre Malleveau Georges Irat 4/A3 Georges Irat 2.0L I4 73 30 1.1 32 Lucien Erb Robert Battagliola S.A.R.A. ATS S.A.R.A. 1.1L I4 57 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: ==Lähteet== 1923 Luokka:Vuoden 1923 urheilu
Konotop

Konotop () on Sumyn alueella, Koillis-Ukrainassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2013 alun asukasluku oli kaupungin osalta 88 787 ja koko kaupunkipiirin osalta 93 006; kaupunkipiirissä asui tällöin runsas 4 200 maaseutuasukasta. Lisäksi Konotop on 30 840 asukkaan (vanhan) Konotopin piirin keskus. Heinäkuussa 2020 Ukrainassa tehtiin suuri piirijaon uudistus; Konotopista tuli tällöin osa uutta, laajempaa Konotopin piiriä (198 238 as., 2021). Kuva:Konotop station.jpg|Konotopin rautatieasema. Kuva:Вознесенська церква Конотоп.JPG|Ortodoksinen kirkko. Kuva:Konotop (UKBF) AN1820895.jpg|Konotopin sotilaslentokenttä (UKBF). ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Konotopin kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla (rada.gov.ua) * Lyhyesti Konotopin kaupungista Sumyn alueen sivustolla Luokka:Sumyn alueen kaupungit Luokka:Konotopin piiri
Šostka

Šostka () on Sumyn alueella, Ukrainan pohjoisosissa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2021 alun asukasluku oli 73 197 (2013: 79 058). Se on Šostkan piirin hallintokeskus. Kaupunkiin johtaa luoteesta, Venäjän Brjanskin alueen rajalta Novhorod-Siverskyin kautta saapuva ja kaakossa M02-valtatielle ja Šostkan piirin Hluh’iviin jatkava kantatie P65. Kuva:Володимира св. церква.jpg|Ortodoksinen kirkko. Kuva:Р. Шостка.jpg|Šostkajoki. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla (rada.gov.ua) Luokka:Šostkan piiri Luokka:Sumyn alueen kaupungit
SS Emmy Friederich

SS Emmy Friederich oli saksalainen rahtialuksesta muutettu tankkeri toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Russell and Companyltä Greenockista Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Se laskettiin vesille 27. lokakuuta 1904, ja se valmistui vielä samana vuonna.clydesite.co.uk == Palvelus == Aluksen omistajina olivat aluksi brittiläiset laivanvarustajat, ja sen nimi oli SS Borderer. Vuonna 1929 aluksen osti hampurilainen Reederei Eugen Friederich -varustamo, joka muutti sen toukokuussa 1930 tankkeriksi. Emmy Friederich lähti 16. lokakuuta 1939 Tampicosta Meksikosta lastinaan jäähdytysaineita Saksan laivaston Atlantilla purjehduksella olevan taistelulaivan Admiral Graf Speen ammusvarastojen jäähdytysjärjestelmään. Yhdysvaltain laivaston puolueettomuudenvalvontaristeilyllä olevat alukset, kuten lentotukialus USS Ranger ja raskas risteilijä USS San Francisco, määrättiin etsimään alus ja seuraamaan sitä.wrecksite.eu Britannian kuninkaallisen laivaston kevyt risteilijä HMS Orion ja Kanadan kuninkaallisen laivaston hävittäjä HMCS Saguenay havaitsivat 24. lokakuuta aluksen Jukataninsalmessa. Kevyt risteilijä HMS Caradoc pysäytti aluksen, jolloin Emmy Friederichin miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen viholliselle. == Lähteet == Luokka:Tankkerit
Kuoleman vaellus

Kuoleman vaellus on taiteilija Magnus Enckellin symbolistinen lyijykynä- ja vesivärityö paperille vuodelta 1896. Kooltaan työ on 50,5 cm × 67,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1926. Akvarellissaan Kuoleman vaellus Magnus Enckell tarkastelee ohi kiiruhtavaa kuolemaa etäältä, ikään kuin ulkopuolisena. Kuolema-hahmo kulkee siinä aukealla talvimaisemassa, yksinäisenä, kohmeisena, paljain käsin ja jaloin. Luonnosmaisesti maalattu kuolema on pukeutunut synkkiin mustiin vaatteisiin ja luo realistisen, läheisen tunnun talven hiljaista maisemaa vasten. Aika on jähmettynyt koskemattomaan lumen pintaan ja hiljaisuuteen, mutta kuolema ei levähdä vaeltaessaan. Enckellin vaeltava kuolema aihe oli tuttu Suomessa, varsinkin sen itäosissa. Siellä eli voimakkaana kuva personoidusta kuolemasta, joka kulki kylästä kylään, milloin ruton milloin horkan, ruven tai tautiukon lailla. Sen Magnus Enckell kuvaa tässä työssään tutuksi, mutta kuitenkin niin ei-toivotuksi vieraaksi talvimaisemaan. Keväällä 1896 Enckell oleskeli usean kuukauden ajan Pietarissa. Aivan varmaa ei ole, onko akvarelli maalattu tuon matkan aikana vai jo vähän sitä ennen; kuitenkin tiedetään, että se valmistui kevättalvella 1896. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla. Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Magnus Enckellin maalaukset Luokka:Symbolistiset maalaukset
Maksim Gorkin muotokuva

Maksin Gorkin muotokuva on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan öljyvärimaalaus, 70 × 89cm, kankaalle vuodelta 1906. Tämä Ateneumin taidemuseon hallussa oleva työ on Lydia Keirknerin testamenttilahjoitus museolle vuonna 1945. Aseli Gallen-Kallela maalasi useita maalauksia Maksim Gorkista vuonna 1906. Maksim Gorki oli joutunut pakenemaan Venäjältä tuona vuonna ja sai turvapaikan Gallen-Kallelan luota yhdessä näyttelijä Maria Andrejevan kanssa. Gallen- Kallelaa ja Gorkia yhdisti osallistuminen Mir iskusstva -liikkeen syntyyn Pietarissa 1890-luvun loppuvuosina. Liikkeen johtoajatus oli taiteen vapaus, ja siihen osallistui sekä venäläisiä että suomalaisia taiteilijoita. Tässä Ateneumin taidemuseon hallussa olevassa Maksim Gorkin muotokuva -maalauksessa Gorki istuu hieman kumarassa mustiin pukeutuneena. Hän katsoo surumielisen oloisena taiteilijaa, joka luo hänestä varsin eleettömän työn. Maksim Gorkista on muotokuva myös ainakin Turun taidemuseolla. Gorki ja Andrejeva matkasivat Suomesta edelleen ulkomaille. Gallen-Kallela ja Gorki tapasivat viimeisen kerran luultavasti Pietarissa vuonna 1917 suomalaisen taidenäyttelyn avajaisissa juuri ennen vallankumouksen puhkeamista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian kokoelmissa: Maksim Gorkin muotokuva. Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Akseli Gallen-Kallelan maalaukset Luokka:Muotokuvamaalaukset
Heksafluoripropeeni

Heksafluoripropeeni (C3F6) on propeenin fluorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa fluoria sisältäviä polymeerejä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa heksafluoripropeeni on väritön ja ilmaa tiheämpi kaasu. Toisin kuin monet muut fluorialkeenit heksafluoripropeeni on suhteellisen pysyvää eikä polymeroidu itsestään helposti. Se kuitenkin reagoi helposti nukleofiilien kuten ammoniakin ja alkoholien kanssa. Ilma hapettaa sen heksafluoripropyleenioksidiksi. Kuumennettaessa yli 600 °C:n lämpötilaan heksafluoripropeeni hajoaa muodostaen oktafluori-2-buteenia ja perfluori- isobuteenia.Subhash V. Gangal: Perfluorinated Polymers, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 11.4.2014Günter Siegemund, Werner Schwertfeger, Andrew Feiring, Bruce Smart, Fred Behr, Herward Vogel & Blaine McKusick : Fluorine Compounds, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 11.4.2014 == Valmistus ja käyttö == Heksafluoripropeenin valmistamiseen on useita tapoja. Teollisesti käytettyjä ovat muun muassa klooridifluorimetaanin ja tetrafluorieteenin kuumentaminen 600-900 °C:n lämpötilaan alennetussa paineessa ja inertin kaasun läsnä ollessa, 1,2,3-triklooripropaanin tai 3-klooripentafluori-1-propeenin fluoraus ja dehalogenointi, tai fluoroformin, natriumheptafluoributyraatin, klooritrifluorieteenin, tai 1-kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaanin pyrolyysi. Heksafluoripropeenia käytetään polymeerien valmistamiseen. Tyypillisesti siitä valmistettavat polymeerit ovat homopolymeerejä, joissa on mukana myös jokin toinen monomeeri. Näitä elastomeerejä voidaan käyttää muun muassa sähkökaapelien päällystämiseen. Usein käytettyjä muita monomeereja ovat tetrafluorieteeni ja 1,1-difluorieteeni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ChemBlink: Hexafluoropropylene Luokka:Alkeenit Luokka:Organohalidit Luokka:Fluoriyhdisteet
Kuutinvuoren kalliomaalaus

Kuutinvuoren kalliomaalaus sijaitsee Saimaalla Lietveden Koskenselän länsirannalla Kuutinvuoressa Puumalassa Etelä-Savossa. Maalauksen löysi Reino Parkkinen jo vuonna 1945, mutta ilmoitti siitä vasta vuonna 2005. Se ajoitetaan väljästi kivikauteen. == Kallio ja sen sijainti == Saimaan Koskenselkä sijaitsee Puumalan niemen länsipuolella. Koskenselästä erkanee länteen Miettulanlahti, jonka länsirannalla Kuutinvuori sijaitsee. Kuutinvuoren ranta putoaa veteen osittain jyrkänteenä, jota jääkauden jäätiköt ovat hionneet. Hiotun pinnan alla on taimia kasvava vino terassi. Maalauksen näkee vain vedestä veneellä tai järven jäällä seisten. Kallio erottuu kaukaa katsoen Puumalan ja Anttolan väliseltä maantieltä Miettulanlahden ylittävältä penkereeltä. Maalauskalliolta pohjoiseen sijaitsee toinen pystykallio. Siihen on hakttu ainakin kaksi nimeä "Voima" ja "Rapid". Ne ovat olleet Gustaf Cederberg & Co:n hinaajia. == Maalaus == Terassin yläoulella on löytynyt maalauksia kahdelta eri korkeudelta. Alemmat jäljet ovat väriltään kellertäviä ja niistä voi erottaa kirjaimia. Ylempää, noin 6,5−7 metriä järven vedenpinnan yläpuolella, löytyvät esihistorialliset maalaukset. Ne ovat melko kuluneita ja sään haalistamia. Tunnistettu maalausalue on kooltaan 50×70 senttimetriä suuri. Alue rajoittu alhaalta kalliossa olevaan poikittaiseen halkeamaan. Maalausalueen alaosasta erottuu kuvioita paremmin. Selvemmin erottuu kaksi ihmishahmoa, jotka on maalattu tikku-ukkomaisesti sormenpaksuisella vedoilla. Niidenkin jäljet ovat heikkoja. Eräät ovat havainneet kolmannen kuvion olevan hirvieläimen tai pitkänomiasesti maalatun kalan. Maalauksen yläosa on pahoin puuroutunut, eikä sieltä erotu kuvioita. Maalauksen alla olevan vinon terassin korkeus jää 3,3 metriä maalauksen alapuolella, joten maalausta ei ole voitu tehdä terassilta käsin. Tällöin ainoa järkevä vaihtoehto on maalata veneessä istuen tai järven jäällä seisoen. Tämä mahdollistaisi maalauksen ajoittamisen muinaisen Saimaan vedenpinnan korkeuden mukaan. ==Lähteet== * * * Muinaistaideyhdistys: Kuutinvuori * Luukkonen, Ismo: Kuutinvuori * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Puumala Luokka:Etelä- Savon historia
Regulares

Regulares (Fuerzas Regulares Indígenas) on vuonna 1911 perustettu Espanjan asevoimien yksikkö, joka alun perin toimi Espanjan Marokossa. Sen vapaaehtoiset oli värvätty paikallisesta väestöstä ja upseeristo koostui espanjalaisista. Vuonna 1956 tapahtuneeseen Marokon itsenäistymiseen saakka Regulares muodosti Espanjan Afrikan armeijan yhdessä muukalaislegioonan kanssa. Nykyään se koostuu kahdesta seremoniallisesta rykmentistä, joiden sotilaat ovat suurimmaksi osaksi kotoisin Marokon rannikolla sijaitsevista Espanjalle kuuluvista Ceutan ja Melillan kaupungeista.Al Tuma, Ali: "A European army with tarbuch: 100 years of Spanish Regulares" We Are Here.eu. Viitattu 11.4.2014. == Historia == Regulares on historiansa aikana osallistunut muun muassa Rifin sotaan vuosina 1920–1926 sekä Espanjan sisällissotaan 1936–1939, jossa se taisteli kenraali Francon johtamien kansallismielisten puolella toisen tasavallan hallitusta vastaan. Tasavaltalaiset käyttivät sodan aikana Regulares-joukoista nimitystä ”maurit” (”moras”). Myös sisällissodan käynnistänyt sotilaskapina alkoi Regularesin ja muukalaislegioonan Marokossa sijainneista tukikohdista. Vuonna 1934 kenraali Franco käytti joukkoja Pohjois-Espanjassa tapahtuneen Asturian kaivoslakon veriseen kukistamiseen.Durgan, Andy: "The Asturian Miners Strike -1934" London Metropolitan University. Viitattu 11.4.2014. Marokon itsenäistymisen yhteydessä Regularesin sotilaat siirtyivät vastaperustetun Marokon kuninkaallisen armeijan riveihin.Modern Royal Moroccan Army Royal Moroccan Armed Forces. Viitattu 11.4.2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjan asevoimat Luokka:Espanjan sisällissota Luokka:Espanjan sotahistoria
Saksan 3. vuoristodivisioona

Saksan 3. vuoristodivisioona () oli Itävallan Graziin sijoitettu Saksan maavoimien yhtymä. Se oli lähes koko toisen maailmansodan etulinjassa lukuun ottamatta Norjan suojaamista 1940–1941. == Perustaminen == Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen Wehrkreis XVIII perusti 1. huhtikuuta 1938 Grazissa aiemmasta Itävallan maavoimien 5. ja 7. divisioonista Saksan maavoimien 3. vuoristodivisioonan.Mitcham, Samuel W Jr. s. 265 == Historia == Syyskuussa 1939 divisioona osallistui Puolan offensiiviin osana Etelän armeijaryhmän 14. armeijaa, mutta se siirrettiin jo ennen sotatoimien päättymistä Ranskan vastaiselle rajalle. Vuonna 1940 divisioona osallistui Norjan valtaukseen, jolloin vuoristorykmentti 138 valtasi Trondheimin ja divisioonan loppuosa Narvikin. Divisioona kävi 9. huhtikuuta alkaen pitkällisen taistelun kaupungin ja sataman hallinnasta ollen jo lähes luovuttamassa ennen kuin liittoutuneet vetäytyivät alueelta kesäkuussa Ranskan puolustuksen romahdettua. Divisioona siirrettiin 1941 Lappiin, jossa se osallistui kesäkuussa operaatio Hopeaketussa hyökkäykseen Neuvostoliittoon. Se kuitenkin epäonnistui tavoitteessaan vallata Murmansk. Divisioona palasi täydennettäväksi Saksaan, mutta vuoristojääkärirykmentti 139 jäi Suomeen. Divisioona palasi Norjaan vuonna 1942, missä se oli armeijan reservinä.Lexikon der Wehrmacht Divisioona siirrettiin elokuussa itärintamalle, jossa se oli Pohjoisen armeijaryhmän reservinä Leningradin lähistöllä osallistuen kaupungin piiritykseen. Divisioona siirrettiin marraskuussa Etelän armeijaryhmään, joka oli vaarassa romahtaa Volgalla kärsityn tappion seurauksena. Divisioona osallistui Stalingradin saarron purkuyrityksiin. Vuosina 1943-1944 divisioona kärsi suuria tappioita taistellessan Donetskissa, Miusissa, Melitopolissa ja Nikopolin sillanpäässä. Elokuussa se joutui taistelemaan etenevää puna- armeijaa ja selustassa hyökkäävää Romanian armeijaa vastaan. Kärsittyään raskaita tappioita divisioonan jäänteet peräytyivät Karpaattien itäosiin. Sodan lopun divisioona taisteli Unkarissa ja Slovakiassa, kunnes se lopulta antautui puna-armeijalle Ylä-Sleesiassa Deutsch-Brodissa nykyisessä Tšekissä toukokuussa 1945 osana 1. panssariarmeijaa.Mitcham, Samuel W Jr. s. 265-266 == Komentajat == Divisioonankomentajina olivat: *kenraaliluutnantti Eduard Dietl perustamisesta – 14. kesäkuuta 1940 *kenraaliluutnantti Julius Ringel 14. kesäkuuta – 23. lokakuuta 1940 *kenraaliluutnantti Hans Kreysing 23. lokakuuta 1940 – 8. elokuuta 1943 *eversti Mönch 8.–10. elokuuta 1943 *kenraaliluutnantti Egbert Picker 10.–26. elokuuta 1943 *kenraalimajuri Siegfried Rasp 26. elokuuta – 10. syyskuuta 1943 *kenraaliluutnantti Egbert Picker 10.–29. syyskuuta 1943 *kenraaliluutnantti August Wittmann 29. syyskuuta 1943 – 3. heinäkuuta 1944 *kenraaliluutnantti Paul Klatt 3. heinäkuuta 1944 – antautumiseen 1945 ==Lähteet== * === Viitteet === 03 Luokka:Saksan sotilasyksiköt Suomessa 1940–1945
Bogdan Bogdanović (koripalloilija)

Bogdan Bogdanović (, s. 18. elokuuta 1992 Belgrad) on serbialainen koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Bogdanović pelasi juniorina koripalloa Zitko Basketin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi FMP Zeleznikiin. Hän pelasi FMP:n kanssa muun muassa nuorten Euroliigaa kaudella 2009–2010. Vuonna 2010 Bogdanović siirtyi KK Partizaniin, jossa hän debytoi Euroliigassa kaudella 2012–2013. Samana kautena hänen vastuunsa lisääntyi ja hän yli kaksinkertaisti pistekeskiarvonsa Serbian liigassa 9,8 pisteeseen ottelua kohden. Bogdanović voitti Partizanin kanssa Serbian-mestaruuden vuosina 2011–2014 sekä Adrianmeren liigan vuosina 2011 ja 2013. Kaudella 2013–2014 hänet valittiin Euroliigan nousevaksi tähdeksi. Kesällä 2014 Bogdanović osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Phoenix Suns varasi hänet tilaisuuden 27:ntena pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt NBA:han vaan teki kesällä 2014 monivuotisen sopimuksen turkkilaisen Fenerbahçen kanssa. Heinäkuussa 2017 Bogdanović siirtyi NBA:han, Sacramento Kingsiin.http://www.nba.com/kings/news/kings-sign-bogdan-bogdanovic Vuonna 2020 hän siirtyi Atlanta Hawksiin. === Maajoukkueet === Junioritasolla Bogdanović edusti maansa juniorimaajoukkueita alle 18- ja alle 19-vuotiaissa. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2011. Vuonna 2013 hän pelasi ensimmäiset aikuisten arvokisansa, kun hän oli mukana Serbian maajoukkueessa EM-kilpailuissa. Bogdanović teki turnauksessa keskimäärin 9,4 pistettä ottelua kohden. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Bogdanović saavutti vuoden 2014 MM-kilpailuista, joissa Serbia sijoittui Yhdysvaltain jälkeen hopealle. Myös Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Serbia saavutti Yhdysvalloille hävittyään hopeaa. Vuoden 2017 EM-kilpailuista Serbia saavutti jälleen hopeaa hävittyään loppuottelussa Slovenialle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroliigan pelaajaprofiili Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bogdan Bogdanović

Bogdan Bogdanović -nimisiä henkilöitä ovat: * Bogdan Bogdanović, serbialainen koripalloilija * Bogdan Bogdanović, serbialainen arkkitehti
Rio 2

Rio 2 on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu 3D-elokuva, jonka on ohjannut Carlos Saldanha. Elokuva on jatko-osa vuoden 2011 elokuvalle Rio. Maailmanlaajuisesti elokuva sai ensi-iltansa 20. maaliskuuta 2014, ja Yhdysvalloissa ja Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 11. huhtikuuta 2014. ==Tarina== Blu ja Jewel asuvat Rio de Janeirossa 3 lapsen Carlan, Bian ja Tiagon kanssa. Eräänä päivänä he lähtevät lomalle Amazonin sadenmetsään ja Blu tapaa tulevan appiukkonsa Eduardon sekä Jewelin lapsuudenystävän Roberton. Samalla Nigel juonii jotain, eikä huomaa, että nuolimyrkkysammakko Gabi on ihastunut häneen. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen näyttelijä Suomalainen näyttelijä Rooli Jesse Eisenberg Antti Lang Blu Anne Hathaway Kiti Kokkonen Jewel Leslie Mann Raili Raitala Linda Bruno Mars Petrus Kähkönen Roberto Jemaine Clement Ville Tiihonen Nigel George Lopez Toni Wahlström Rafael Will.i.am Henrik ”Iso H” Rosenberg Pedro Jamie Foxx Kimmo ”Elastinen” Laiho Nico Kristin Chenoweth Sari Ann Moilanen Gabi Rodrigo Santoro Samuel Harjanne Tulio Rita Moreno Miitta Sorvali Mimi-täti Jake T. Austin Henri Piispanen Fernando Tracy Morgan Sasu Moilanen Luiz Bebel Gilberto Miitta Sorvali Eva Rachel Crow Henna Haverinen Carla Pierce Gagnon Sampo Kovalainen Tiago Amandla Stenberg Juulia Rönkkö Bia Philip Lawrence Henri Piispanen Felipe Andy García Jarmo Mäkinen Eduardo Natalie Morales Anni Hautala Uutistenlukija Miguel Ferrer Markus Bäckman Iso Pomo == Lähteet == http://www.skenet.fi/artikkeli/14/04/rio-2 == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Rio movies Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:3D-elokuvat
Pauli Vuorisalo

Pauli Juhani Vuorisalo (16. huhtikuuta 1944 Kankaanpää – 21. joulukuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän edusti niin sanottua pariisilaista koulukuntaa, joka teki kuvataiteita hyvin laaja-alaisesti. Vuorisalon tuotanto käsittää piirroksia ja grafiikkaa, guasseja, keramiikkaa, lasitöitä sekä taidetekstiilejä, kuten gobeliineja. Lisäksi hän kirjoitti runoja. Vuonna 1965 hän oli mukana perustamassa Kankaanpään taidekoulua. == Taiteilijanura == Vuorisalo syntyi Kankaanpäässä. Hän osallistui 16-vuotiaana yhteisnäyttelyyn Porissa vuonna 1960, jolloin hän myös liittyi Porin Taiteilijaseuran jäseneksi. Sen jälkeen Vuorisalo opiskeli Suomessa sekä 1969–1974 Pariisissa, jonne hän kertoi paenneensa suomalaisen taidemaailman ahdasmielisyyttä. Vuosina 1987 ja 2011 Vuorisalo oli Arabian vierailevana taiteilijana ja teki 1980-luvulla myös kangasmallikokoelman Marimekolle. Vuosina 1991–1992 hän oli Maailman luonnonsäätiön Suomen rahaston Taide ja ekologia -kampanjan taiteilija. Vuorisalo on myös suunnitellut lasimaljakkosarjan Iittalalle. Vuonna 1992 hän kuvitti Edgar Allan Poen novellikokoelman Korppi ja kultakuoriainen ja muita kertomuksia (WSOY). Vuorisalon teoksia on muun muassa Amos Andersonin taidemuseon, Ateneumin, Didrichsenin taidemuseon, Designmuseon, Arabian tehtaan museon sekä Satakunnan museon kokoelmissa. Niitä on myös Ranskan valtion ja useiden yritysten kokoelmissa, sekä useissa koti- ja ulkomaisissa yksityiskokoelmissa. Hänen viimeinen näyttelynsä oli Helsingissä Kulttuurikeskus Sofiassa vuonna 2012. Joulukuussa 2017 Vuorisalolla todettiin syöpä, ja hän menehtyi vain viikkoa myöhemmin Haartmanin sairaalassa Helsingissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Gennadios Skholarios

Gennadios Skholarios (; n. 1400–1473) oli bysanttilainen teologi, filosofi ja Konstantinopolin patriarkka vuosina 1454–1464. == Elämä ja teokset == Gennadios oli maallikkonimeltään Georgios Kurtesios Skholarios (Γεώργιος Κουρτέσιος Σχολάριος). Hän otti nimen Gennadios ryhtyessään munkiksi. Hän oli oppinut sekä kreikkalaisessa että latinankielisessä kirjallisuudessa. Filosofiassaan Gennadios oli omaksunut aristotelismin. Hän kirjoitti Aristoteles-kommentaareja, muun muassa kommentaarit teoksiin Kategoriat ja Tulkinnasta, sekä kommentaarin Porfyrioksen teokseen Eisagoge. Näissä hän hyödynsi varhaisempia latinankielisiä kommentaareja. Gennadios katsoikin olevansa häntä edeltäneitä bysanttilaisia kommentaattoreita etevämpi, koska kykeni hyödyntämään esimerkiksi Tuomas Akvinolaisen teoksia sekä latinaksi käännettyjä Avicennan ja Averroeksen kommentaareja. Gennadios myös käänsi Tuomaan teoksia kreikaksi. Gennadios vastusti Georgios Gemistos Plethonin ajattelua ja kirjoitti tätä vastaan. Hän katsoi Plethonin vievän ajattelullaan pohjan paitsi Aristoteleelta myös koko kristilliseltä uskolta -- Plethon katsoi, ettei Aristoteleen Jumala ole maailman luoja ja kannatti kristinuskon sijaan hellenististä polyteismiä. Kirkollisissa toimissaan Gennadios kannatti aiemmin idän ja lännen kirkkojen yhdistymistä ja hyväksyi yhdistymisen Firenzen kirkolliskokouksessa. Konstantinopoliin palattuaan hän kuitenkin muutti mieltään. Kirkkojen yhdistyminen raukesi Konstantinopolin valtauksen myötä. Vuosi valtauksen jälkeen Gennadioksesta tuli Konstantinopolin patriarkka. Näin hän oli ensimmäinen tässä virassa osmaanien vallan alla toiminut. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Teosten laitokset === * === Muuta kirjallisuutta === * * * Gill, Joseph: "George Scholarius". Teoksessa * * Luokka:Bysanttilaiset filosofit Luokka:Konstantinopolin patriarkat
Johannes Siinailainen

__NOTOC__ Johannes Siinailainen (Johannes Skolastikko, Johannes Klimakos; , "Portaiden Johannes"; n. 525 Syyria – 30. maaliskuuta 606 Siinai) oli bysanttilainen munkki ja Siinain vuoren luostarin igumeni, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan Portaat (Klimaks). Häntä kunnioitetaan pyhänä sekä ortodoksisessa että katolisessa kirkossa. Johannes oli kotoisin Syyriasta. Hän sai hyvän koulutuksen ja ryhtyi munkiksi kuusitoistavuotiaana. Hän muutti Siinain erämaahan ja eli erakkona jonkin matkan päässä Siinain luostarista. Vuonna 600, 75-vuotiaana, luostarin munkit nostivat hänet luostarin igumeniksi. Hän toimi tässä tehtävässä neljä vuotta, kunnes vetäytyi erakoksi odottamaan kuolemaansa. Erakkomajassaan hän kirjoitti teoksensa Portaat ohjeeksi muille munkeille. Teos on ollut suosittu luostarielämän ja -asketismin käsikirja sekä idässä että lännessä.Seppälä, Johannes: "Esipuhe". Teoksessa Johannes Siinailainen 1985, s. 5–6. Teoksensa ansiosta Johannes sai lisänimen Klimakos. Ortodoksinen kirkko kunnioittaa suuren paaston neljättä sunnuntaita Johannes Siinailaisen sunnuntaina. Katolisessa kirkossa Johanneksen muistopäivä on tämän kuolinpäivä 30. maaliskuuta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennetut teokset === * == Aiheesta muualla == * * Hakkarainen, Jarmo: Pyhittäjä Johannes Siinailainen - pyhän hiljaisuuden opettaja. Ortodoksi.net. * Pyykkönen, Hannu: Johannes Siinailainen. Ortodoksi.net. Luokka:Bysanttilaiset kirjailijat Luokka:Kristityt munkit Luokka:Pyhät Luokka:Vuonna 525 syntyneet Luokka:Vuonna 606 kuolleet
Pablo Cortizo

Pablo Cortizo (s. 1. syyskuuta 1989) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa kyproslaista AO Ayia Napaa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuosina 2013-2014 Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Perussa. Cortizon kasvattajaseura on Ferro Carril Oeste. Hänet tunnetaan hyvästä tekniikasta ja pelinäkemyksestä. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/pablo- cortizo/leistungsdaten/spieler_66317.html Luokka: Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka: Vuonna 1989 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Hapatusruukku

Hapatusruukku eli käymisruukku on elintarvikkeiden hapattamiseen käytetty astia. Sen erikoismuoto on vesilukollinen käymisruukku, jossa ilman kulkeutuminen ruukun sisälle on estetty vesilukolla. Ruukussa voidaan valmistaa esimerkiksi hapankaalia. luokka:Astiat Luokka:Keittiövälineet
Suomuvatsamuura

Suomuvatsamuura (Pittasoma michleri) on töpökkien heimoon varpuslintu ==Levinneisyys== Suomuvatsamuuraa tavataan Costa Ricassa, Kolumbiassa ja Panamassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Töpökät
Pierre Issa

Pierre Issa (s. 11. syyskuuta 1975) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Nykyisin Issa toimii Olympiakos FC:n urheilujohtajana. Hänet muistetaan parhaiten hänen kahdesta omasta maalistaan Ranskaa vastaan vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoissa. Hän pelasi Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueessa yhteensä 47 ottelua. == Seurajoukkueura == Issa aloitti ammattilaisuransa toisen kotimaansa Ranskan USL Dunkerquessa, josta matka jatkui maan suurseuraan Olympique de Marseilleen 1995. Hän pelasi kuusi kautta Marseillessa, ennen kuin hän Chelsea-lainan kautta siirtyi Watford FC:hen. Seuraavana vuonna Issa siirtyi Libanoniin Olympic Beirutin (myöh. Tripoli SC) riveihin. Heti ensimmäisellä kaudellaan Libanonissa hän voitti sekä maan liigan että cupin. Seuraavana vuonna hän sai kuitenkin lähteä uusien omistajien myötä. Tämän jälkeen Issa siirtyi Kreikkaan, jossa hän viettikin loppu-uransa: ensin Ionikos F.C.:ssä ja viimeiset neljä kautta OFI Kreetassa. Issa lopetti uransa vuonna 2009. == Maajoukkueura == Pierre Issa kuului Etelä- Afrikan jalkapallomaajoukkueeseen vuosien 1998 että 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa. Yhteensä hän pelasi Bafana Bafanassa 47 ottelua ilman maaleja. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/pierre- issa/profil/spieler_28950.html === Viitteet === Luokka: Eteläafrikkalaiset jalkapalloilijat Luokka: Vuonna 1975 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Rosvomuura

Rosvomuura (Pittasoma rufopileatum) on töpökkien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rosvomuuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja sen arvellaan olevan vähenemässä nopeasti. ==Lähteet== Luokka:Töpökät