EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bromitrifluoridi

Bromitrifluoridi (BrF3) on bromin ja fluorin muodostama niin kutsuttuihin interhalogeeniyhdisteisiin kuuluva epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää bromaavana ja fluoraavana reagenssina sekä eräissä tapauksissa liuottimena. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bromitrifluoridi on väritöntä tai kellertävää pistävänhajuista nestettä. Kiinteänä se on punertavan keltaista. Yhdiste reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa disproportioituen bromihapoksi, vetybromidiksi ja vetyfluoridiksi. Yhdiste johtaa hieman sähköä ja sen sähkönjohtokyky on 8·10−3 Ω−1·cm−1. Sähkönjohtavuus johtuu dissosioitumisesta BrF2+\- ja BrF4--ioneiksi. Bromitrifluoridi on hyvin reaktiivinen yhdiste ja reagoi esimerkiksi useiden orgaanisen yhdisteiden kanssa bromaten tai fluoraten ne. Lisäksi yhdiste liuottaa useita fluorideja muodostaen BrF4--ioneja. Bromitrifluoridi on vahva hapetin.R. Frim & S. D. Ukeles: Bromine, Inorganic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 9.3.2016Webb I. Bailey & Andrew J. Woytek: Halogen Fluorides, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 9.3.2016 :3 BrF3 \+ 6 H2O → 2 HBrO3 \+ 9 HF + HBr Bromitrifluoridi on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti, ihoa, silmiä ja hengitysteitä. ==Valmistus ja käyttö== Bromitrifluoridia voidaan valmistaa bromin ja fluorin välisellä reaktiolla 20 °C:n lämpötilassa. Tuote puhdistetaan tislaamalla. :Br2 \+ 3 F2 → 2 BrF3 Bromitrifluoridia voidaan käyttää niin epäorgaanisten kuin orgaanisten fluoridien valmistamiseen. Se reagoi useiden halogeenialkaanien kanssa korvaten muut halogeeniatomit fluorilla. Sitä voidaan käyttää myös aromaattisten yhdisteiden bromaamiseen ja heterosyklisten yhdisteiden heteroatomien fluoraamiseen. Karbonyyliyhdisteiden kanssa se reagoi korvaten karbonyyliryhmän difluorimetaaniryhmällä.Shlomo Rozen & Revital Sasson: Bromine Trifluoride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 9.3.2016 ==Lähteet== Luokka:Bromiyhdisteet Luokka:Fluoriyhdisteet Luokka:Halogeeniyhdisteet
Mustapää (sukunimi)

Mustapää on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan sukunimi on huhtikuuhun 2023 mennessä ollut käytössä 296 suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuneella ulkomaalaisella. Nykyisenä sukunimenä se on 132 henkilöllä. ==Historiatietoa== Nimeä tavataan kirkonkirjoissa jo 1500-luvulla, eikä sen alkuperästä ole varmuutta. Muinaisina aikoina henkilön nimi määräytyi usein henkilökohtaisten tai ulkoisten ominaisuuksien perusteella. Mustapää (saks. Schwarzkopf, ransk. Lenoir, ital. Negrelli, lat. Niger, Nigellus, Nigrinus, engl. Black, unk. Fekete, ven. Tschernischev) saattaa viitata kantavanhemman hiusten väriin. Erään nimiteorian mukaan ensimmäinen Mustapää oli meren takaa tullut kauppias.Paavo Kyllönen, teoksessa == Tunnettuja Mustapäitä == * Soili Mustapää (s. 1956), kuvataiteilija ==Runoilijan salanimi== P. Mustapää (Pyhä Mustapää) oli Martti Haavion kirjailijanimi ja se viittasi Pyhään Mauritiukseen, jonka hahmon hän oli huomannut Mustapäiden killan ovessa Tallinnassa. ==Lähteet== Luokka:Sukunimet
Numero Zeron tapaus

Numero Zeron tapaus (Numero Zero) on Umberto Econ viimeinen hänen elinaikanaan julkaistu teos. Alkuteos ilmestyi tammikuussa 2015, ja Helinä Kankaan suomennoksen on WSOY julkaissut syyskuussa 2015. Teos on satiiri Italian mediamaailmasta. Sen tapahtumat sijoittuvat 1990-luvulle, aikaan jolloin sosiaalinen median valtakausi oli vielä edessä. Kirjan keskiössä ovat salaliittoteoriat. Päähenkilö, kertoja, Colonna on jättänyt opinnot kesken ja vaihtanut lyhyin väliajoin työpaikkaa. Hänen työnantajansa on vielä ilmestymätön sanomalehti, jonka tavoitteena on luoda sensaatioita. Sen keinoja ovat vallanpitäjien kiristys ja loanheitto, ja mukana ovat äärioikeistolainen salaseura, vapaamuurariloosi, CIA, terroristiryhmät. Mussolinia ei haudattukaan, vaan hänen ruumiinsa kopio. Tekeillä on ensimmäinen koenumero eli numero nolla, zero, ja Colonnan on tarkoitus kirjoittaa lehden teosta kirja.Kirjan kustantajan esittelysivu, Kirja.fi Lehden nimi on Domani, ’Huomenna’, mikä viittaa siihen, ettei se käsittele päivän uutisia vaan tähtää tuleviin tarinoihin. Sen kohdeyleisö on yksinkertainen, tietämätön lukijakunta, jolle sanaristikon vihjeeksi riittää ”Eevan puoliso”. Vaikka kirjassa ei mainitakaan Silvio Berlusconia nimeltä, on ilmeistä, että juuri hän on lehden omistajan esikuva. ==Arviot== Italiassa kirja nousi heti myyntilistojen kärkeen, mutta kriitikoiden näkemykset ovat enimmäkseen jokseenkin vaisuja. Tom Rachman kirjoittaa New York Timesissa, että kirja on nokkela ja älykäs, mutta siinä on myös hataria aineksia ja kummallisia harhapolkuja. Kirjoittajan innostus vie kuitenkin lukijan mukanaan. Jukka Petäjä arvioi kirjan monella tapaa ohueksi, sivuja on liikaa ajatusleikin käsittelyyn, teos ei kirjallisesti ”räjäytä pankkia, vaan saa holvissa aikaiseksi korkeintaan suutarin – – Lopputuloksena on sormiharjoituksia näppäimillä”. Täysin vastakkaista näkemystä kirjasta edustaa Kari Salminen Turun Sanomissa. Hän kysyy, pitikö itsestäänselvyydestä kirjoittaa kirja, ja vastaa, että piti: ”Pieni teos tulvii loisteliaasti ilmaistuja huomioita mediasta, ihmispsyykestä, historiasta, Italiasta ja tarinoista. Kovin paljon viisasta mahtuu vaatimattomaan mittaan.” == Lähteet == Luokka:Italialaiset romaanit Luokka:Vuoden 2015 kirjat Luokka:Umberto Econ teokset
Kari J. Ristolainen

Kari Jussi Ristolainen (s. 15. syyskuuta 1953 Kokkola) on suomalainen näyttelijä. ==Ura== Olli ja Helena Ristolaisen perheeseen syntynyt Kari J. Ristolainen opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1974–1978. Ammattiuransa hän aloitti Jyväskylän kaupunginteatterissa kaudella 1978–1979. Ristolaisen kiinnitys Oulun kaupunginteatteriin alkoi 1979. Ristolainen on näytellyt paitsi puhe- myös laulurooleja, äänialaltaan hän on tenori. Hänellä on ollut roolitehtäviä muun muassa musiikkinäytelmissä Annie Mestariampuja (1979), Sugar (1988), Can Can (1995), Petronella (2006) ja Poika Mancini (2014). Teatterin ohella Ristolainen on näytellyt sivuosia muutamissa televisio- ja elokuvatuotannoissa. Lisäksi hänellä on ollut joitakin radiotehtäviä. ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Iso vaalee (1983) *Lupaus (2005) ===Televisio=== *Isosisko ja pikkuveli (1977) *Ammattimies (2000) *Äiti ja Seija (2003) *Taivaan tulet (2010) ==Lähteet== *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983 – Yhteisö- ja henkilöhakemisto. Toim. Ilona Tainio. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1983. ISBN 951-30-5727-5. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Kansalliskirjasto Finna / Haku: Ristolainen, Kari J. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sjung svenska folk

Sjung svenska folk on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975 levymerkillä Ljudspår/MNW. Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # # # # == Kokoonpano == * Claes Palmkvist – trumpetti * Greg FitzPatrick – basso * Jan Zetterqvist – rummut * Lars Göransson – munniharppu * Lasse Holmberg – tenori-, alttosaksofoni * Lotta Sandberg – laulu * Rolf Wikström – laulu, kitara * Slim Notini – piano ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sjung svenska folk discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 esikoisalbumit Luokka:Rolf Wikströmin albumit
Volkswagen Polo V

Volkswagen Polo V (Typ 6R) on Volkswagenin Polo-mallin viides sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2009–2017. Se valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2010. == Volkswagen Polo (2009–2017) == Viidennen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2009. Malli oli edeltäjäänsä verrattuna 36 millimetriä pidempi, 32 millimetriä leveämpi ja 13 millimetriä matalampi. Paino oli kuitenkin hieman pudonnut edellismalliin verrattuna. Walter de’Silvan suunnittelemasta Polosta oli pyritty tekemään aikaisempaa urheilullisempi. Muotoilu on melko särmikästä ja urheilullista vaikutelmaa luovat viirusilmäiset ajovalot ja puskurin terävä alareuna. Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Joillain markkinoilla myytiin kolmi- ja viisiovisten hatchbackien ohella myös neliovista sedania. Intiassa sedan-korinen Polo tunnettiin nimellä Volkswagen Vento, ja samaa autoa myytiin myös Škoda Rapidina. Intiassa tuli myös vuonna 2016 myyntiin Poloon perustuva, Ventoa lyhyempi sedan-malli nimeltään Volkswagen Ameo. Kuudennen Polo-sukupolven sedan-versio on nimeltään Volkswagen Virtus. Vuonna 2010 esiteltiin edellisen sukupolven tapaan maasturimainen CrossPolo-versio, jossa on korotettu maavara, kattokaiteet sekä mustat muovilistat puskureissa, helmoissa ja pyöränkaarissa. Perusmallien tavoin se oli kuitenkin saatavissa ainoastaan etuvetoisena. Bensiinimoottoriksi Poloon oli aluksi valittavissa vapaasti hengittävät 1,2- (60/70 hv) ja 1,4-litraiset (86 hv) sekä turboahdetut 1,2 TSI (105 hv) ja 1,4 TSI (180 hv). Dieselvaihtoehdot olivat 1,2 TDI (75 hv) ja 1,6 TDI (75/90/105 hv). Poloa uudistettiin keväällä 2014. Ulkonäköpäivityksen sijasta suurimmat uudistukset kohdistuivat parempaan varusteluun ja korkeatasoisempaan viimeistelyn laatuun. Uusia varusteita olivat esimerkiksi mukautuva vakionopeudensäädin, sähköisesti säädettävä alusta ja kosketuksella toimiva multimedianäyttö. Suurimmat ja näkyvimmät ulkonäölliset muutokset olivat etu- ja takapuskureiden uudessa muotoilussa, joka kasvatti auton kokonaispituutta muutamalla sentillä. Vapaasti hengittävät 1,2- ja 1,4-litraiset bensiinimoottorit korvattiin uudella 1,0-litraisella (60/75 hv). 1,2 TSI:n teho kasvoi 110 hevosvoimaan ja sen rinnalle tuli myös 90-hevosvoimainen versio. Dieselvalikoimassa aiemmat moottorit korvasi 1,4-litrainen TDI (75/90 hv). == Kuvia == Tiedosto:VW Polo 1.4 Team (V) – Frontansicht, 20. Juni 2011, Velbert.jpg|Viisiovinen Volkswagen Polo V. Tiedosto:Volkswagen Polo Sedan 2.JPG|Volkswagen Polo V Sedan Tiedosto:VW CrossPolo 1.2 TSI Magmaorange.JPG|Volkswagen CrossPolo Tiedosto:VW Polo GTI (V) – Frontansicht, 14. April 2011, Velbert.jpg|Volkswagen Polo V GTI Tiedosto:VW Polo 1.2 TSI BlueMotion Technology Comfortline (V, Facelift) – Frontansicht, 17. Juni 2014, Düsseldorf.jpg|Facelift-mallin Volkswagen Polo V. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Polo 5 Luokka:B-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Veikko Ilmasti

Veikko Ilmasti (s. 1928) Koiviston poika ja Zhdanovin lupaus, Karelia-klubi, joulukuu 2005, s. 30. Viitattu 9.3.2016. on suomalainen keksijä ja yrittäjä, joka on saanut yli 40 patenttia erilaisille elektronisille laitteille. Hänen keksintöjensä pohjalle perustamiaan yrityksiä ovat vuonna 1960 aloitettu Labko Oy ja Aavi Technologies Ltd, jonka hän myi kiinalaisille.90-vuotiaan yrittäjäkonkarin viisi vinkkiä vientiyrityksille, Kauppalehti 2.3.2015. Viitattu 9.3.2016. Ensimmäisen patenttinsa Ilmasti sai viljan kosteusmittaristaan 1960 ja oli jo sitä ennen perustanut ensimmäisen yrityksensä Labkon. Muita tuotteita olivat puun kosteusmittari ja nestepintojen korkeusmittari. Ilmastin tuoreimmat patentit koskevat ilmanpuhdistustekniikkaa, ja niiden ympärille hän perusti vuonna 1991 Aavi Technologies -nimisen yrityksen.Taantuma näkyy tuotekehityksessä – patenttihakemusten määrä ehtyy. Yhtiön Kiinaan myynyt Veikko Ilmasti, 87, haki ensimmäisen patenttinsa jo vuonna 1960. Helsingin Sanomat 3.8.2015. Viitattu 9.3.2016.Ihamäki, Olli-Pekka: Suomalaiset onnistujat: Veikko Ilmasti tekee puhdasta ilmaa, Yle Uutiset 4.12.2014. Viitattu 9.3.2016. Muita Ilmastin keksintöjen pohjalle syntyneitä yhtiöitä ovat Moria Oy Ltd,Moria Oy Ltd, Hiukkasfoorumi. Viitattu 9.3.2016. Genano Oy,Bioterrorismi vauhdittaa vantaalaisyrityksen kasvua, Taloussanomat 13.11.2001. Viitattu 9.3.2016. Ilmasti Oy, Ion Blast Oy ja Ulmaelektro Oy. Koivistolta kotoisin oleva Ilmasti lähti jatkosotaan 12-vuotiaana, mutta hänet kotiutettiin jo kuukauden kuluttua.Tammelin, Lotta: Lukuisten keksintöjen mies, Yrittäjäsanomat 10/2011, s. 10. Viitattu 9.3.2016. Hän on näin yksi nuorimmista Suomen sotaveteraaneista. Ilmasti kävi Lahdessa teknillisen koulun ja toimi 1950-luvulla rakennusmestarina ja -tarkastajana. Vapaa-aikoinaan hän perehtyi elektroniikkaan ja alkoi kehitellä erilaisia sähköisiä mittalaitteita. Ilmastin sotakokemuksista on Kirsi Markkanen ohjannut vuonna 2009 ensiesitetyn televisiodokumentin Tosi tarina: Lapsisotilas.Tosi tarina: Lapsisotilas (artikkeli) Vintti, Yle.fi , Yle Vintti. Viitattu 9.3.2016. Ilmasti on muistellut lapsuuttaan ja yrittäjäuraansa myös julkaisemissaan kirjoissa. ==Teoksia== *Koiviston poika ja Zhdanovin lupaus : oma elämänkerta, Moria 2005, ISBN 952-91-9621-0 *Ystävät kalliit, kalliit ystävät, Edico 2011. ISBN 978-952-5708-70-7 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lapsisotilas, Tosi tarina. Dokumentti Yle Areenassa Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Lemmetty

__NOTOC__ Timo Jukka Lemmetty (s. 19. helmikuuta 1951 Kouvola) on suomalainen Espoossa asuva kirjailija ja kuvittaja. Lemmetty on kuvittanut lastenkirjoja vuodesta 1981. Lemmetty on tehnyt kuvitukset muun muassa Hannele Huovin Urpo ja Turpo sekä Raili Mikkasen Histamiini -teoksiin. Hän on kuvittanut myös Kaarina Helakisan James Bondén -kirjasarjaa sekä Jouko Varosen, Tuula Korolaisen, Leena Laulajaisen, Taru Mäkisen ja Kari Levolan teoksia, samoin kuin Teija Rekolan, Mikko Lensun ja Niina Hakalahden kirjoja. Lastenkirjojen ohella Lemmetty on kuvittanut oppikirjoja, ja esimerkiksi vuonna 2014 pohjoismaisena yhteistyönä julkaistun Pohjolan lasten Raamatun, jonka suomalaiset kuvittajat olivat Lemmetyn ohella Elina Warsta, Lena Frölander-Ulf ja Nadja Sarell. Hän on myös pitänyt yksityisnäyttelyitä ja osallistunut useisiin yhteisnäyttelyihin. Lemmetty syntyi varatuomari Matti Lemmetyn ja Kerttu Jaakkolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on Eeva Marita Lähteenmäki. Lemmetty kävi keskikoulun Rovaniemen yhteislyseossa ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1968-1970 ja Münchenin taideakatemiassa 1971. ==Kirjalliset teokset== Jukka Lemmetty on itse julkaissut seuraavat lastenkirjat: * Alpo löytää Alman, 2011 * Alpo löytää kotiin, 2010 * Illi ja langaton puhelin, 2010 * Leo Z ja aikakone, 1998 * Leo Z ja pillerinpyörittäjä, 1997 * Leo Z, 1996 ==Palkinnot== * Kuvittajat-yhdistyksen Kukko-palkinto vuonna 2007 * Amerin kulttuurisäätiön kuvituspalkinto 1984 ja 1989. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirjasampo: Jukka Lemmetty (Viitattu 9.3.2016) * Jukka Lemmetty haluaisi tavata Mikko Mallikkaan, HS 4.2.2013 (Viitattu 9.3.2016) * Lemmetyn kotisivut (10.7.2022) Luokka: Suomalaiset kuvittajat Luokka: Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka: Vuonna 1951 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Grovabreen

thumb Grovabreen on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Pinta-alaltaan 20 km² laajuinen jäätikkö on Norjan 21. suurin (lukuun ottamatta Huippuvuorten saaristoa), ja sijaitsee kahden kunnan, Jølsterin ja Førden, alueilla. == Lähteet == Luokka:Sognin ja Fjordanen läänin jäätiköt Luokka:Jølster Luokka:Førde
Elefsínanlahti

Elefsínanlahti (; myös Eleusiinlahti) on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden pohjoisosassa Attikan rannikolla Kreikassa. Lahden suulla oleva Salamiin saari erottaa sen muusta Saroninlahdesta erilliseksi järvimäiseksi vesialueeksi, johon on pääsy salmista saaren kummaltakin puolelta. Elefsínan kaupunki, josta lahti on saanut nimensä, sijaitsee sen pohjoisrannalla. Länsirannalla sijaitsee Néa Péramos ja itärannalla Skaramagkás. Luokka:Egeanmeri Luokka:Keski-Kreikka Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Epídavroksenlahti

Epídavroksenlahti (; myös Epidauroksenlahti) on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden eteläosassa Peloponnesoksen maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se käsittää Argoliin niemimaan ja Méthanan niemen välisen vesialueen. Lahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Epidauroksen kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla, sekä nykyisestä Epídavroksesta. Lahden rannalla antiikin Epidauroksen paikalla sijaitsee Archaía Epídavroksen kylä. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Peloponnesos
Epídavros Limirán lahti

Epídavros Limirán lahti (; myös Epidauros Limeran lahti) on lahti Egeanmereen kuuluvan Myrtóonmeren länsiosassa Peloponnesoksen niemimaahan kuuluvan Maléan niemen itärannikolla Kreikassa. Monemvasián saarimainen niemi työntyy lahteen. Muutoin lahdessa ei ole suurempia saaria. Lahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Epidauros Limeran kaupungista, joka sijaitsi lahden rannalla hieman Monemvasiásta pohjoiseen. thumb|none|240px|Epídavros Limirán lahtea, taustalla Monemvasián niemi ja kylä. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Peloponnesos
Ierissóksenlahti

Ierissóksenlahti () on lahti Egeanmeren pohjoisosissa Chalkidikín niemimaan itärannikolla Athoksen niemen juuressa Kreikassa. Se sijaitsee Ierissóksen kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahden ranta kuuluu Aristotéliin kuntaan. Lahden pohjois- ja itärannikolla on suojeltuja metsäalueita. Rannan lähellä sijaitsi muun muassa antiikin aikainen Stageiran kaupunki. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Kassándranlahti

Kassándranlahti () eli Toronaíoslahti (Κόλπος Τορωναίος, Kólpos Toronaíos) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Chalkidikín niemimaan kahden läntisimmän niemen Kassándran ja Sithonían välissä. Lahden pituus on noin 54 kilometriä ja leveys noin 24 kilometriä. Lahden länsiranta kuuluu Néa Propontídan ja Kassándran kuntiin, pohjoisranta Polýgyroksen kuntaan ja länsiranta Sithonían kuntaan. Lahdessa sijaitsee pieni Kélyfoksen saari. == Aiheesta muualla == Luokka:Chalkidikí Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Kaválanlahti

Kaválanlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvan Traakianmeren pohjoisrannikolla Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. pienoiskuva|vasen|Kaválanlahtea ja Kaválan kaupunki. Kaválanlahden pohjukassa sijaitsee Kaválan kaupunki, josta lahti on saanut nimensä. Lahden rannalla sijaitsee myös muun muassa Néa Péramoksen kaupunki. Kaválanlahden länsiranta kuuluu Pangaíon kuntaan, pohjoisranta Kaválan kuntaan ja itäranta Néstoksen kuntaan. Lahden edustalla sijaitsee Thásoksen saari. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Makedonia (Kreikka)
Kyparissiakóslahti

Kyparissiakóslahti () eli Kyparissíanlahti (Κόλπος Κυπαρισσίας, Kólpos Kyparissías) on lahti Joonianmeren itäosassa Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa. Kyparissiakóslahti muodostaa loivan puolikaaren, jonka pituus on noin 60 kilometriä. Lahden pohjoisosan ranta kuuluu Länsi- Kreikan alueen Eliksen alueyksikköön ja jakautuu Pýrgoksen, Andrítsaina- Kréstenan ja Zacháron kuntien kesken, kun taas eteläosan ranta kuuluu Peloponnesoksen alueen Messenian alueyksikköön ja Trifylían kuntaan. Lahden etelärannikolla sijaitsee sille nimensä antanut Kyparissían kaupunki. Alfeiós- joki laskee lahteen sen pohjoisrannikolla. Lahdessa ei ole saaria. Kauempana merellä sen edustalla sijaitsevat Strofadien saaret. thumb|none|240px|Kyparissiakóslahtea ja Zacháron kaupunki. == Aiheesta muualla == Luokka:Joonianmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Peloponnesos
Lakonianlahti

Lakonianlahti () on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksesta erkanevien Mánin ja Maléan niemimaiden välissä. Lahti on suunnilleen ylösalaisin käännetyn U-kirjaimen muotoinen, ja sen leveys itä-länsisuunnassa on noin 58 kilometriä ja pituus pohjois-eteläsuunnassa noin 44 kilometriä. Lahden rannat kuuluvat Lakonian alueyksikköön. Mánin niemimaa, joka käsittää lahden länsirannan, erottaa lahden Messenianlahdesta. Maléanniemi käsittää lahden itärannan. Evrótas-joki laskee lahteen sen pohjoisrannikolla. Lahden pohjukassa sijaitsee Gýtheion kaupunki. Lahden suulla sijaitsevat Elafónisoksen ja Kytheran saaret. == Aiheesta muualla == Luokka:Joonianmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Peloponnesos
Maliakóslahti

Maliakóslahti () on lahti Egeanmeren länsiosassa Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa. Maliakóslahti erkanee Pohjoisesta Euboianlahdesta ja työntyy Fthiotiin alueyksikön alueelle. Sen pohjoisranta kuuluu Stylídan kuntaan, länsiranta eli lahden pohjukka Lamían kuntaan ja eteläranta Kaména Voúrlan kuntaan. Spercheiósjoki laskee lahteen sen länsipäässä. Luokka:Egeanmeri Luokka:Keski-Kreikka Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Mégaranlahti

Mégaranlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden pohjoisosassa Kreikassa. Se sijaitsee Salamiin saaren länsipuolella Mégaran kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahdessa sijaitsee joitakin pieniä saaria, joista suurin on Revythoúsa. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Messenianlahti

Messenianlahti () on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksesta erkanevien Messenian niemimaan ja Mánin niemimaan välissä. Messenian niemimaa käsittää lahden länsirannikon. Itärannikon käsittävä Mánin niemimaa erottaa lahden Lakonianlahdesta. Kalamátan kaupunki sijaitsee Messenianlahden pohjukassa. Lahdessa ei ole saaria. == Aiheesta muualla == Luokka:Joonianmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Messenia
Moúdroksenlahti

Moúdroksenlahti () on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Límnoksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Sen länsirannikolla sijaitsee Néa Koútali ja itärannikolla Moúdros, josta lahti on saanut nimensä. Moúdroksenlahti toimi ympärysvaltojen laivaston tukikohtana niiden hyökkäyksessä Gallipolin taistelussa ensimmäisen maailmansodan aikana. == Lähteet == Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Límnos
Mýrtoksenlahti

Mýrtoksenlahti () on lahti Joonianmeressä Kefalonián saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se on toinen saaren kahdesta suuresta lahdesta etelärannikon Argostólinlahden ohella. Lahdella on Mýrtoksen ranta, joka on yksi Kefalonián tunnetuimpia rantoja ja suosituimpia turistikohteita. Se sijaitsee pienemmässä lahdelmassa Mýrtoksenlahden keskivaiheilla. Rannan pohjoispuolella Mýrtoksenlahteen työntyy pieni Ásoksen saarimainen niemi, jossa on linnoitus (Froúrio). == Lähteet == Luokka:Egeanmeri Luokka:Kefaloniá Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Pagasitikóslahti

Pagasitikóslahti (; myös Pagasainlahti) on lahti Egeanmeren länsilaidalla Thessalian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Pílion niemimaan kainalossa Magnesian rannikon ympäröimänä. Vóloksen kaupunki sijaitsee lahden pohjukassa sen pohjoisrannalla. Lahden rannalla sijaitsevat myös muun muassa Néa Anchíalos sekä Néa Anchíaloksen lentoasema. Lahdessa sijaitsevat saaret Alatás, Palaió Tríkeri ja Pythoú. == Aiheesta muualla == *
Petaliónlahti

Petaliónlahti () on lahti Egeanmeren länsiosassa Euboian saaren ja Attikan itärannikon välissä. Se yhdistää Eteläisen Euboianlahden muuhun Egeanmereen. Lahden itäosassa Euboian rannikolla sijaitsee Petalioí-saariryhmä. Sen suurimmat saaret ovat Megalónisos, Chersonísi, Lamperoúsa ja Tragonísi. Attikan rannikolla lahden länsirannalla sijaitsevat muun muassa Néa Mákri, Rafína ja Artémida. thumb|none|240px|Petaliónlahtea ja Artémidan kaupunki ilmasta nähtynä. Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Singitikóslahti

Singitikóslahti () eli Pyhänvuorenlahti (Κόλπος Αγίου Όρους, Kólpos Agíou Órous) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Chalkidikín niemimaan kahden itäisimmän niemen Sithonían ja Áthoksen välissä. Singitikóslahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Singoksen kaupungista, joka sijaitsi jossakin Sithonían niemellä. Lahden toinen nimi viittaa Áthokseen eli Pyhään Vuoreen. Lahden pituus on noin 48 kilometriä ja leveys noin 24 kilometriä. Lahden itärannalla sijaitsevat muun muassa ”Áthoksen portti” Ouranoúpoli sekä Áthoksen satama Dáfni. Lahdessa sijaitsevat muun muassa saaret Ammoulianí ja Diáporos. Luokka:Chalkidikí Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Strymonikóslahti

Strymonikóslahti () eli Orfanóksenlahti (Κόλπος Ορφανού, Kólpos Orfanoú; myös Orfaninlahti) on lahti Egeanmereen kuuluvassa Traakianmeressä Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. thumb|left|240px|Strymonikóslahtea ja Asprováltan kaupunki. Lahden länsiranta kuuluu Vólvin kuntaan, pohjoisranta Amfípolin kuntaan ja koillisranta Pangaíon kuntaan. Lahden rannalla sijaitsevat muun muassa kaupungit Asproválta, Néa Vrasná ja Stavrós. Strymónas- eli Strumajoki, josta lahti on saanut nimensä, laskee lahteen sen pohjoisosassa. == Aiheesta muualla == Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Makedonia (Kreikka)
Vantablack

thumb|Vantablack|alt= Vantablack on hiilinanoputkilla päällystetty pinta, joka vuonna 2016 on mustin tunnettu musta materiaali. Materiaalia valmistaa brittiläinen Surrey Nanosystems. Ensimmäinen versio Vantablackistä absorboi 99,965 prosenttia siihen osuvasta valosta. Vuonna 2016 julkaistun uudemman version absorboimaa osuutta ei ole kyetty lainkaan mittaamaan. Vantablackiä edeltävä mustin pinta absorboi 99,96 prosenttia. Materiaali tuotetaan epätasaiseen alumiinipintaan istuttamalla siihen 20 nanometrin halkaisijan hiilinanoputkia tiheäksi metsiköksi. Materiaaliin osuva fotoni kulkee putkien väliseen tilaan, jossa se heijastelee putkien välillä ja lopulta imeytyy aineeseen. Valon energia muuttuu lopulta lämmöksi. Putkien kasvatus voidaan tehdä noin 400 °C:n lämpötilassa, kun taas NASAn valmistamat mustat pinnat vaativat 750 °C:n lämpötilan. Tämä mahdollistaa materiaalien kuten alumiinin käytön pohjana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Three Shades of Black – Heijastuvuus-demonstraatio Vantablackin ja muiden mustien pintojen välillä. Luokka:Nanoteknologia
Aino Heikkinen

Aino Heikkinen-Mustonen on suomalainen tutkija, keksijä ja yrittäjä. Hän on tutkinut luokitellun lentotuhkan vaikutusta betoniin jo 1970-luvulla. Tämän kehitystyön tuloksena on syntynyt useita patentteja. Valmistuttuaan rakennusinsinööriksi Heikkinen-Mustonen toimi tutkijana Lujabetoni- konsernissa. Vuonna 1992 hän perusti oman betonialan yrityksen. Hän on toiminut CT Heikkinen Oy:n ja Fatec Oy:n toimitusjohtajana. Heikkinen-Mustonen on saanut kansainvälisiä ja suomalaisia palkintoja innovaatioistaan kierrätysaineiden käytöstä betonin valmistuksessa, esimerkiksi vuoden naiskeksijä -palkinto vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Koskenlasku

thumb|350px|Koskenlaskua Costa Ricassa Koskenlasku on harrastus ja urheilulaji, jossa venekunta ohjailee ilmatäytteistä lauttaa melojen tai airojen avulla koskea alas. Koskea lasketaan yleensä ilmalla täytetyllä kumiveneellä, joka on pituudeltaan 3,6–4,3 metriä ja leveydeltään 1,8–2,4 metriä. Lautta on tehty kumi- tai muovikankaasta, ja siinä on monta ilmalokeroa. Myös puisia soutuveneitä ja kahden hengen melottavia katamaraanilauttoja käytetään. Lauttaa ohjaillaan yhdenaikaisilla melontaliikkeillä tai siirtelemällä painoa puolelta toiselle. Venekunnalla, johon kuuluu lautan koon mukaan 4–12 jäsentä, on turvakypärät, märkäpuvut, pelastusliivit ja suojaavat jalkineet. Pitkille erävaelluksille voidaan ottaa mukaan ultrakevyitä reppulauttoja ja taitettavat melat. Laskettavat kosket luokitellaan kansainvälisen järjestelmän mukaisesti kuuteen luokkaan. Ensimmäiseen luokkaan kuuluvat rauhalliset joet, ja kuudenteen luokkaan kuuluvat rajut kosket, joihin pääsevät vain lajin huiput. Kansainvälinen koskenlaskuliitto IRF järjestää miesten ja naisten maailmanmestaruuskilpailut kahden vuoden välein. Niissä kuusihenkiset venekunnat kilpailevat pisteistä syöksyssä, pujottelussa ja aika-ajossa, ja kokonaiskilpailu ratkeaa yhteispisteiden perusteella. Syöksykilpailu käydään nopeassa koskessa, pujottelussa kierretään 12 porttia, ja aika-ajossa melotaan myötävirtaan melkein tunnin ajan. Koskenlasku on myös harrastus, ja monet kaupalliset toimijat järjestävät koskenlaskua erämaissa ympäri maailmaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kansainvälinen koskenlaskuliitto Luokka:Melonta
Sahagún

Sahagún on kunta Leónin maakunnassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan asukasluku on noin 2700 (2015).Instituto Nacional de Estadística Arkkitehtuurissa ja taiteessa mudéjar-tyylin katsotaan yleisesti syntyneen 1100-luvulla Sahagúnissa. == Kuvia == Iglesia de San Lorenzo en Sahagun.jpg|Iglesia de San Lorenzo Sahagun - Iglesia de San Tirso 06.JPG|Iglesia de San Tirso Sahagun - Iglesia de la Peregrina1.jpg|Santuario de la Peregrina Sahagun - Monasterio de San Benito2.jpg|Torre del reloj (Monasterio Real de San Benito) Sahagun - Arco de San Benito 2.jpg|Arco se San Benito (Monasterio Real de San Benito) Monasterio de Santa Cruz, Sahagún.jpg|Monasterio de Santa Cruz Estación de tren de Sahagún.jpg|Rautatieasema Monumento a Fray Bernardino.jpg|Fransiskaani Bernardino de Sahagúnin (1499–1590) patsas == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kastilia ja Leónin kunnat
Zahara de la Sierra

Zahara de la Sierra on kunta Cádizin maakunnassa Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Asukasluku on 1 355 (2024). Cádiziin on matkaa maanteitse noin 120 km ja Marbellaan noin 100 km. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Cádizin kunnat
Condé-sur-Vesgre

Condé-sur-Vesgre on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee 60 km Pariisista lounaaseen Vesgrejoen varrella, joka on Eurejoen sivujoki. Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvulta oleva kirkko Saint- Germain-de-Paris lasimaalauksineen. La Colonie nimisessä rakennuksessa yritettiin elää sosialistista yhteisöelämää Charles Fourierin teorioiden mukaan.Paris-Nice 2016 Tiedosto:Condé-sur-Vesgre Église.jpg|Saint-Germain-de- Paris Tiedosto:La bâtiment de La Colonie, Condé-sur-Vesgre.JPG|La Colonie ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Yvelinesin kunnat
Saksan Grand Prix 2016

Saksan Grand Prix 2016 oli Formula 1 -kauden 2016 kahdestoista osakilpailu, joka ajettiin 31. heinäkuuta Hockenheimringin moottoriradalla Hockenheimissa, Saksassa. == Kilpailu == Paalupaikalta kilpailuun starttasi Mercedeksen Nico Rosberg. Toisesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Lewis Hamilton ampaisi ensimmäiseen mutkaan kärkipaikalle. Red Bull-kuljettajat nousivat myös Rosbergin edelle lähdössä. Sebastian Vettel ohitti tallikaverinsa Kimi Räikkösen ja nousi viidenneksi ensimmäisessä mutkassa. Mutkassa 4 Jolyon Palmer törmäsi Felipe Massan autoon. Myöhemmin Massa joutui keskeytämään kilpailunsa. Nico Rosberg yritti ohittaa Max Verstappenin mutkassa 4, mutta painoi Verstappenin radalta ulos, ja sai viiden sekunnin aikarangaistuksen, jonka hän kärsi seuraavan varikkopysähdyksensä aikana. Valtteri Bottas pysähtyi ainoastaan kahdesti, ja tippui viimeisillä kierroksilla sijalta seitsemän yhdeksänneksi renkaiden sulaessa alle. Lewis Hamilton ajoi kilpailun voittoon. Daniel Ricciardo oli maalissa toinen ja Max Verstappen kolmas. Nico Rosberg ajoi neljänneksi, Sebastian Vettel viidenneksi ja Kimi Räikkönen kuudenneksi. ===Tulokset=== Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1\. 44 Lewis Hamilton Mercedes 67 1:30:44.200 2 25 2\. 3 Daniel Ricciardo Red Bull Racing-TAG Heuer 67 +6.996 3 18 3\. 33 Max Verstappen Red Bull Racing-TAG Heuer 67 +13.413 4 15 4\. 6 Nico Rosberg Mercedes 67 +15.845 1 12 5\. 5 Sebastian Vettel Ferrari 67 +32.570 6 10 6\. 7 Kimi Räikkönen Ferrari 67 +37.023 5 8 7\. 27 Nico Hülkenberg Force India-Mercedes 67 +70.049 8 6 8\. 22 Jenson Button McLaren-Honda 66 +1 Kierros 12 4 9\. 77 Valtteri Bottas Williams-Mercedes 66 +1 Kierros 7 2 10\. 11 Sergio Pérez Force India-Mercedes 66 +1 Kierros 9 1 11\. 21 Esteban Gutiérrez Haas- Ferrari 66 +1 Kierros 11 12\. 14 Fernando Alonso McLaren-Honda 66 +1 Kierros 13 13\. 8 Romain Grosjean Haas-Ferrari 66 +1 Kierros 20 14\. 55 Carlos Sainz Jr. Toro Rosso-Ferrari 66 +1 Kierros 15 15\. 26 Daniil Kvjat Toro Rosso- Ferrari 66 +1 Kierros 18 16\. 20 Kevin Magnussen Renault 66 +1 Kierros 16 17\. 94 Pascal Wehrlein Manor-Mercedes 65 +2 Kierrosta 17 18\. 9 Marcus Ericsson Sauber-Ferrari 65 +2 Kierrosta 22 19\. 30 Jolyon Palmer Renault 65 +2 Kierrosta 14 20\. 88 Rio Haryanto Manor-Mercedes 65 +2 Kierrosta 19 Kesk. 12 Felipe Nasr Sauber-Ferrari 57 Voimayksikkö 21 Kesk. 19 Felipe Massa Williams- Mercedes 36 Ripustukset 10 == Sijoitukset kilpailun jälkeen == Kuljettajien pisteet Sijoitus Kuljettaja Pisteet 1\. Lewis Hamilton 217 2\. Nico Rosberg 198 3\. Daniel Ricciardo 133 4\. Kimi Räikkönen 122 5\. Sebastian Vettel 120 Valmistajien pisteet Sijoitus Valmistaja Pisteet 1\. Mercedes 415 2\. Red Bull Racing 256 3\. Scuderia Ferrari 242 4\. Williams 96 5\. Force India 81 *Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty == Muuta == * Rio Haryanton uran viimeinen kilpailu. Luokka:Saksan Grand Prix Luokka:Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2016
Italian Grand Prix 2016

Italian Grand Prix 2016 oli Formula 1 -sarjan 14. osakilpailu kaudella . Kilpailu ajettiin 4. syyskuuta Monzan moottoriradalla. == Kilpailu == Paalupaikalta lähtenyt Mercedeksen Lewis Hamilton putosi lähdössä kuudenneksi. Nico Rosberg nousi kakkosruudusta kilpailun kärkeen, Ferrari -kuljettajat Sebastian Vettel ja Kimi Räikkönen perässään ennen Valtteri Bottasta, Daniel Ricciardoa ja Lewis Hamiltonia. Hamilton ohitti Ricciardon kierroksen 2 alussa. Felipe Nasr ja Jolyon Palmer kolaroivat keskenään, ja molemmat joutuivat myös keskeyttämään myöhemmin kilpailunsa. Nasr sai kolarista 10 sekunnin aikarangaistuksen. Kierroksella 10 Hamilton ohitti neljäntenä ajaneen Bottaksen. Mercedekset tekivät vain yhden varikkopysähdyksen, toisin kuin muut. Näin ollen Hamilton onnistui ohittamaan Ferrarit varikkopysähdyksien aikana. Daniil Kvjat sai varikon ylinopeudesta 5 sekunnin aikarangaistuksen ja keskeytti myöhemmin myös kilpailunsa. Daniel Ricciardo ohitti viimeisellä stintillä Valtteri Bottaksen superpehmeillä renkailla. Nico Rosberg ajoi voittoon, Lewis Hamilton toiseksi ja Sebastian Vettel kolmanneksi. Kimi Räikkönen oli maalissa neljäs ja Valtteri Bottas kuudes. ===Tulokset=== Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1\. 6 Nico Rosberg Mercedes 53 1:17.28,089 2 25 2\. 44 Lewis Hamilton Mercedes 53 +15,070 1 18 3\. 5 Sebastian Vettel Ferrari 53 +20,990 3 15 4\. 7 Kimi Räikkönen Ferrari 53 +27,561 4 12 5\. 3 Daniel Ricciardo Red Bull Racing-TAG Heuer 53 +45,295 6 10 6\. 77 Valtteri Bottas Williams-Mercedes 53 +51,015 5 8 7\. 33 Max Verstappen Red Bull Racing-TAG Heuer 53 +54,236 7 6 8\. 11 Sergio Pérez Force India-Mercedes 53 +1.04,954 8 4 9\. 19 Felipe Massa Williams-Mercedes 53 +1.05,617 11 2 10\. 27 Nico Hülkenberg Force India-Mercedes 53 +1.18,656 9 1 11\. 8 Romain Grosjean Haas-Ferrari 52 +1 Kierros 17 12\. 22 Jenson Button McLaren-Honda 52 +1 Kierros 14 13\. 21 Esteban Gutiérrez Haas-Ferrari 52 +1 Kierros 10 14\. 14 Fernando Alonso McLaren-Honda 52 +1 Kierros 12 15\. 55 Carlos Sainz Jr. Toro Rosso-Ferrari 52 +1 Kierros 15 16\. 9 Marcus Ericsson Sauber-Ferrari 52 +1 Kierros 19 17\. 20 Kevin Magnussen Renault 52 +1 Kierros 21 18\. 31 Esteban Ocon Manor-Mercedes 51 +2 Kierrosta 22 Kesk. 26 Daniil Kvjat Toro Rosso-Ferrari 36 Akku 16 Kesk. 94 Pascal Wehrlein Manor-Mercedes 26 Öljyvuoto 13 Kesk. 30 Jolyon Palmer Renault 7 Kolarivaurio 20 Kesk. 12 Felipe Nasr Sauber-Ferrari 6 Kolarivaurio 18 == Sijoitukset kilpailun jälkeen == Kuljettajien pisteet Sijoitus Kuljettaja Pisteet 1\. Lewis Hamilton 250 2\. Nico Rosberg 248 3\. Daniel Ricciardo 161 4\. Sebastian Vettel 143 5\. Kimi Räikkönen 136 Valmistajien pisteet Sijoitus Valmistaja Pisteet 1\. Mercedes 498 2\. Red Bull Racing 290 3\. Scuderia Ferrari 279 4\. Williams-Mercedes 111 5\. Force India 108 *Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty == Muuta == * Honda -moottorin ensimmäinen kilpailun nopein kierros sitten Portugalin GP:n 1992 Luokka:Italian Grand Prix Luokka:Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2016
Maorinpihkatippio

Maorinpihkatippio (Dacrydium cupressinum) on suuri, ainavihanta havupuu. Puu on endeeminen Uudessa-Seelannissa. Taksonomisesti se kuuluu eteläisen pallonpuoliskon podokarpuskasveihin. Maorit käyttävät siitä nimeä rimu. == Levinneisyys == Maorinpihkatippiota esiintyy koko Uuden-Seelannin alueella, Pohjois- ja Eteläsaarella sekä Stewartinsaarella. Lukumääräisesti puuta kasvaa eniten Eteläsaaren länsirannikolla, mutta suurimmat puut löytyvät yleensä Pohjoissaarelta Taupon läheisistä metsistä. == Ulkonäkö ja koko == Maorinpihkatippio on hitaasti kasvava puu, joka voi saavuttaa jopa 50 metrin pituuden, joskin luonnossa puut kasvavat yleensä 20–35 metrin pituisiksi. Tyypillisesti puu kasvaa viileänlauhkeissa sademetsissä. Yksittäisistä, jopa 61 metrin pituisista, puista on maininta historiasta Pohjoissaaren kansallispuistosta, mutta sittemmin nämä pitkät puut ovat tuhoutuneet. Puu elää noin 800–900 vuoden ikäiseksi. Maorinpihkatippion suora runko on yleensä noin 1,5 metriä halkaisijaltaan. Lehtiasento on kierteinen. Siementen kypsymisaika vie 15 kuukautta pölytyksen jälkeen. Kypsä käpy on punertava, hedelmää muistuttava, 6–10 mm pituinen ja sisältää yleensä yhden siemenen. Siemeniä levittävät käpyjä syövät linnut, sillä siemenet kulkeutuvat lintujen ruoansulatuselimistön läpi vahingoittumattomina. Maorinpihkatippion kävyt ovat tärkeä osa ruokavaliosta joillekin linnuille, erityisesti Kakapoille, joiden lisääntymissykli yhdistyy puun käpytuotantosykliin. == Lähteet == Luokka:Dacrydium
Acquiesce

”Acquiesce” on englantilaisen rock-yhtye Oasiksen kappale, jonka on säveltanyt ja sanoittanut Noel Gallagher. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen ensimmäisen Britanniassa julkaistun singlen ”Some Might Say” B-puolena huhtikuussa 1995. Se ilmestyi myöhemmin kokoelmalevyllä The Masterplan vuonna 1998. ==Kappaleet== ==Lähteet== Luokka:Oasiksen kappaleet Luokka:Vuoden 1995 kappaleet
Piano, rumpu ja kukka

Piano, rumpu ja kukka on vuonna 1984 ilmestynyt 22-Pistepirkon esikoisalbumi. Yhtyeen myöhemmästä tuotannosta poiketen se on, kahta cover-kappaletta lukuun ottamatta, suomenkielinen ja edustaa tyyliltään samaa minimalistista linjaa, jolla 22-Pistepirkko voitti Rockin SM-kilpailut vuonna 1982. Albumi julkaistiin uudelleen CD-muodossa vuonna 1995. == Muusikot == *Asko Keränen – laulu, basso, kitara, syntetisaattori, urut, melodica *P-K Keränen – kitara, rummut, urut, laulu *Espe Haverinen – rummut, kitara, basso, melodica, laulu *Kimmo Gröhn – syntetisaattori (A2, A3), saksofoni (B6) *Ari Vaahtera – kontrabasso (B6) *Salla – viulu (B6, B7) == Kappaleet == Kappaleet 22-Pistepirkko, ellei toisin mainita ;A-puoli # # # #(Times Toppers) # # ;B-puoli # # # # #(Cris Montes) # # ;CD-julkaisun bonuskappaleet # # # # #(Taylor) # == Lähteet == *22-PISTEPIRKKO: PIANO, RUMPU JA KUKKA Finnmusic. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Piano, rumpu ja kukka arkistoiduilla 22-Pistepirkon kotisivuilla (Archive.org) Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit Luokka:22-Pistepirkon albumit
Yrittäjän päivä

Yrittäjän päivä on 5. syyskuuta vietettävä tapahtuma. Sitä on vietetty Suomessa 1990-luvulta lähtien, ja päivän vietto on laajentunut valtakunnalliseksi tapahtumaksi. Vuonna 2008 Helsingin yliopisto katsoi päivän olevan kyllin vakiintunut ja päätti merkitä sen Yliopiston almanakkaan vuodesta 2010 alkaen. Yrittäjän päivä ei ole liputuspäivä. == Aiheesta muualla == *https://almanakka.helsinki.fi/fi/ Luokka:Vuosipäivät Luokka:Yrittäjyys Luokka:Syyskuu
Kristina Riska

Kristina Marita Riska (s. 11. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen keramiikkataiteilija, joka työskentelee Arabian Taideosastoyhdistyksen tiloissa Helsingin Arabiassa. Hänen puolisonsa vuodesta 1986 on arkkitehti Kimmo Friman (s. 1956). == Opinnot == Riska opiskeli vuosina 1979–1984 Taideteollisessa korkeakoulussa Kyllikki Salmenhaaran oppilaana. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1985 Riska toimi ensin Minni Lukanderin assistenttina ja sitten tanskalaisen Bente Hansenin ateljeessa harjoittelijana. == Toiminta taiteilijana == Vuosina 1986–1987 Riska oli vierailevana taiteilijana Arabian Taideosastolla. Riska on ollut alusta asti vahvasti suuntautunut taidekeramiikkaan ja hänen ominaislaatunsa taiteilijana nousi esiin jo näyttelyssä ”Hauras aika” Arabian galleriassa keväällä 1987. Esillä oli käsin rakennettuja korkeita ja ohuenohuita ruukkuja, jotka installoituna lähinnä toivat mieleen puiden rungot. Poikkeuksellinen mittasuhdemaailma, hauraus ja pintojen matta hehku ovat siitä asti olleet Riskan keramiikalle ominaisia. Vuonna 1991 hän esitteli 15-metrisen Meandra- teoksen, josta hän itse toteaa: ”Teos vapautti minut astiamuodosta, joka mahdollisti uudenlaisen lähestymistavan keramiikan muotoiluun.”Designmuseon muotoilijarekisteri Tuon jälkeen Riskan teoksissa oli paljon yhtymäkohtia arkkitehtuuriin – ne rakentuivat osista ja loivat tiloja, joissa valoilla ja varjoilla oli suuri osuus. Vuodesta 1993 Riska on työskennellyt vakinaisesti Arabian taideosastolla, ja sen myötä osallistunut myös Hackmanin Pro Arte -kokoelman kartuttamiseen. Vuonna 1996 ilmestyi hänen Loru-vatinsa. Yhdessä keramiikkataiteilija Kati Tuominen-Niittylän kanssa he suunnittelivat Hackmanista Iittalaksi muuttuneelle yritykselle suositun Koko-astiasarjan vuonna 2005. Samana vuonna he yhdessä kuvanveistäjä ja keraamikko Pekka Paikkarin kanssa toteuttivat Gekko-teoksen Kampin keskukseen Helsinkiin. Riskan muotokieli taiteilijana on muuttunut yhä elastisemmaksi – mutta hänen värimaailmansa on pysynyt koko ajan niukkana käsittäen valkoisen ja mustan lisäksi harmaan ja ruskean sävyjä. == Palkintoja == * 1995 valtion Suomi- palkinto * 1995 kultamitali, Faenza, Italia Premio Faenza kultamitali (International Ceramic Museum in Faenza, Italy) * 1998 kunniamaininta, Finnish Design 10-näyttely * 2002 hopeamitali, Mino, Japani (the International Ceramics Competition Mino Japan) * 2007 Suomen Kulttuurirahaston palkinto * 2008 kunniamaininta, Mino, Japani * 2022 taiteilijaeläke. == Lähteet == * Haastattelu, syyskuu 2002 * Arabian Taideosasto yhdistys ry. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * == Aiheesta muualla == * Art Arabia * Hostler Burrows Gallery, New York, USA * Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauli Jalassola

Pauli Johannes Jalassola (vuoteen 1935 Jakobsson, 23. lokakuuta 1916 Tampere – 28. tammikuuta 2003 Helsinki) oli insinööri ja teollisuusneuvos, joka teki elämäntyönsä kirjapainoalalla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1935 Tampereen yhteislyseosta ja valmistui insinööriksi 1943 Tampereen teknillisestä opistosta, pääaineena kemia. Valmistuttuaan hän aloitti Kuvateollisuus Oy:n teknisenä johtajana ja eteni toimitusjohtajaksi 1957. Vuonna 1964 hän siirtyi Yhteiskirjapaino Oy:n toimitusjohtajaksi. Yhteiskirjapaino Oy oli perustettu 1912 osuustoiminnallisten keskusliikkeiden kirjapainoksi. Sen osakkaita olivat Pellervo-Seura, Henkivakuutusyhtiö Suomi, Keskusosuusliike Hankkija, Osuuskassojen keskuslainarahasto ja Valio. Yhteiskirjapainossa tehtiin ensisijaisesti osakkaiden painotöitä, joita oli niin paljon, että toiminta oli alusta asti kannattavaa. Töiden hankkimisesta ei aiheutunut kustannuksia, ja konehankinnat perustuivat tiedossa oleviin tarpeisiin. Yhteiskirjapainolla oli vuodesta 1919 oma painotalo Dagmarinkadulla Etu-Töölössä. Jalassolan toimitusjohtajakaudella kirjapainon koneisto ja työmenetelmät uudistettiin kilpailukyvyn säilyttämiseksi. Yhtiö alkoi saada mainetta kauniilla painotuotteillaan. Myös ulkomailta, muun muassa Ruotsista ja Neuvostoliitosta alkoi tulla tilauksia. Vuonna 1975 yhtiön painama ratsastusurheilua käsittelevä teos sai Neuvostoliitossa kunniamaininnan työn korkeasta laadusta. Jalassolaa arvostettiin kirjapainoalalla, ja hän sai monia luottamustoimia alan järjestöissä. Hän toimi muun muassa Graafisen Keskusliiton ja Graafisen Työnantajaliiton hallituksissa. Kielitaitoisena hän edusti usein Suomea graafisen alan kansainvälisissä tilaisuuksissa. Hän oli Vientiyhdistys Finnprintin, Oy Papyrus Ab:n ja Oy Foto-Set Ab:n hallitusten jäsen ja kuului myös Suomen Työnantajain Keskusliiton edustajistoon. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1977. Sotien aikana hän toimi ilmatorjuntatehtävissä ja ansioitui Ilmatorjuntarykmentti 1:n patterin päällikkönä. Patteri hoiti ilmatorjuntaa Helsingin Lauttasaaressa ja nykyisen Tapiolan itäosassa Espoossa. Hän osallistui sodan jälkeen aktiivisesti maanpuolustustyöhön Helsingin Reserviupseerien ilmatorjuntakerhon johtotehtävissä. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni. Yhteiskirjapaino Oy:n toiminta loppui 1980-luvun lopussa. Pauli Jalassola kuoli 2003. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ystäväni avaruudesta

Ystäväni avaruudesta () on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota ABC-kanava tuotti vuosina 1978–1982. Suomessa sarjaa esitti alun perin Mainostelevisio vuonna 1979.Etelä-Suomen Sanomat 24.1.1979 s.17 (digi.kansalliskirjasto.fi -tietokanta) Sarjan päähenkilöt ovat kuvitteelliselta Ork-planeetalta kotoisin oleva avaruusolento Mork, jota näyttelee Robin Williams, ja Coloradossa asuva musiikkikaupan myyjä Mindy, jota näyttelee Pam Dawber. Robin Williams ei ollut tunnettu koomikko ennen kuin hän sai Morkin roolin. Morgan Fairchild näyttelee kolmessa sarjan ensimmäisen kauden jaksossa. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Boulderin kaupunkiin Coloradoon, jossa Mork ystävystyy Mindyn kanssa ja muuttaa tämän luokse asumaan. Ystäväni avaruudesta on Onnen päivien spin-off -sarja. Mork esiintyi ensimmäisen kerran Onnen päivien viidennen tuotantokauden jaksossa vuonna 1978. Katsojat pitivät hahmoa niin hauskana, että Morkille päätettiin tehdä oma sarja. Ajallisesti Ystäväni avaruudesta sijoittuu kuitenkin 1970-luvun loppuun ja 1980-luvun alkuun, toisin kuin Onnen päivät, joka kertoo 1950-luvun nuorista. Morkin käyttämä tervehdys sarjassa oli ”Nano nano!”, yhdistettynä samantyyppiseen käsimerkkiin, jolla vulkanuslaiset tervehtivät Star Trekissä. Suomessa sarjaa esitettiin Mainos- TV:n lauantai-iltapäivissä, joihin oli sijoitettu muitakin lasten ja nuorten sarjoja kuten Onnen päivät, Viisikko, Lassie ja Kummitustalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Televisiosarjat avaruusolennoista Luokka:ABC:n televisio-ohjelmat
Ksenontrioksidi

Ksenontrioksidi (XeO3) on ksenonin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdiste on yksi harvoista jalokaasuyhdisteistä. ==Ominaisuudet== Ksenontrioksidi on väritöntä kiteistä ainetta, joka hajoaa räjähdysmäisesti hapeksi ja ksenoniksi kuumennettaessa yli huoneenlämpötilan. Kiteet koostuvat molekyyleistä, jotka ovat muodoltaan trigonaalisia pyramideja. Ksenonin ja hapen välinen sidospituus ksenontrioksidissa on 1,76 Å. Yhdiste on myös erittäin voimakas hapetin ja sytyttää monet orgaaniset aineet palamaan. Ksenontrioksidi liukenee hyvin veteen, mutta liuetessaan myös reagoi erityisesti hieman emäksisissä olosuhteissa ksenaatti-ioniksi. (HXeO4-). Tämä ioni disproportioituu helposti perksenaatti-ioneiksi (XeO64-) ja ksenoniksi. Ksenontrioksidin vesiliuokset ovat myös hyvin voimakkaita hapettimia, mutta reaktio on kohtalaisen hidas.Gary J. Schrobilgen, David S. Brock & Hélène P.A. Mercier: Noble-Gas Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2012. Viitattu 10.3.2016 ==Valmistus== Tyypillisin tapa valmistaa ksenontrioksidia on hydrolysoida kontrolloidusti veden avulla ksenonheksafluoridia, ksenontetrafluoridia tai ksenonoksifluoridia. Tämä voidaan suorittaa esimerkiksi johtamalla ksenonheksafluoridihuurua veteen typpivirran avulla. Reaktiossa muodostuu sivutuotteena vetyfluoridia, joka saostetaan magnesiumoksidin avulla magnesiumfluoridina ja suodatetaan pois. Tämän jälkeen vesi haihdutetaan pois, jolloin muodostuu kiteistä ksenontrioksidia. :XeF6 \+ 3 H2O → XeO3 \+ 6 HF ==Lähteet== Luokka:Ksenonyhdisteet Luokka:Oksidit