EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tuliasemapaino

Tuliasemapainolla tarkoitetaan raskaan aseen painoa aseen ollessa taisteluvalmis, jolloin siitä on poistettu esimerkiksi mahdolliset aseen kuljettamiseen liittyvät välineet. Tuliasemapaino ilmoitetaan usein raskaille aseille, joita ovat muun muassa: *Tykki *Ohjus *Panssarintorjuntatykki *Kranaatinheitin *Ilmatorjuntatykki Tuliasemapainon yksikkönä on yleensä joko kilogramma tai tuhat kilogrammaa eli tonni. Luokka:Aseet
Zildjian

Zildjian on yhdysvaltalainen symbaaleja valmistava yritys. ==Historia== Zildjianin juuret ulottuvat aina 1600-luvulle saakka. Zildjian-suvun jäsenet olivat valmistaneet Istanbulissa symbaaleja vuodesta 1618 lähtienhttp://zildjian.com/About/History/Background . Massatuotannon käynnisti Avedis Zildjian III (oik. Armand Zildjian). Hän syntyi Samatyassa, Turkissa vuonna 1889. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1909 ja alkoi aluksi työskennellä makeistehtaassa Bostonissa. Hän oppi alan salat nopeasti, ja perusti oman makeisyrityksensä. Vuonna 1927 Avedis sai sedältään Aram Zildjianilta kirjeen, jossa hän pyysi Avedista jatkamaan suvun perinteitä siirtymällä sedän symbaaliliikkeen johtoon. Toisen maailmansodan aikaan Armand teki symbaaleja Yhdysvaltain armeijalle. == Nykyään == Nykyään Zildjianilla on tehdas Massachusettsin Quincyssä ja Meducticissa Kanadassa. Yrityksen päämaja on Norwellin kaupungissa Massachusettsissahttp://zildjian.com/Support/Contact- Us . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Sisu Akselit

Sisu Akselit Oy on hämeenlinnalainen kuorma-autojen, sotilasajoneuvojen ja terminaalitraktorien akselistojen valmistamiseen erikoistunut yritys. Sisu Akselit on erikoistunut erityisesti suhteellisen alhaisiin valmistusmääriin. Tämä onnistuu moduloimalla akselistojen rakenteita siten että samoja komponentteja voidaan hyödyntää useissa eri sovelluksissa. Jäykkien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen valikoimaan kuuluu kantavuudet 10, 13, 14 ja 16 tonnia. Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen kantavuudet ovat 10 ja 14 tonnia. Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen ei-vetävien akselistojen kantavuudet ovat 9, 10 ja 12 tonnia. Sotilasajoneuvokäyttöön tarkoitettujen akselistojen kantavuudet ovat vastaavat. Terminaalitraktorikäyttöön tarkoitetut akselistot perustuvat samaan perusrakenteeseen, mutta niiden kantavuudet on luokiteltu ylemmäs ajoneuvojen alhaisempien nopeuksien takia. Kaikki vetävät akselistot on varustettu napavälityksellä, eli akselistojen navoissa on planeettavaihteet. Yhtiön liikevaihto on noin 33 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 110. == Historia == Alueen teollisuus sai alkunsa Vanaja-merkkisten kuorma- ja linja- autojen valmistuksesta. Vanaja liitettiin myöhemmin Sisuun ja lakkasi merkkinä olemasta. Sisun akselistovalmistuksen juuret juontuvat Fleminginkadun tehtaalle Helsinkiin. Valmistus siirrettiin Hämeenlinnaan vuonna 1985. Historia on omistusjärjestelyjen osalta yhteneväinen Sisu Auton kanssa vuoteen 2000, jolloin yritys myytiin pääomasijoittajille. Sisu Auto ei siis omista enää minkäänlaista osuutta yrityksestä, vaikka onkin yhä yksi merkittävimmistä asiakkaista. Peräkärryakselistojen valmistus lopetettiin 2000-luvun alkuvuosina. Peräkärryvalmistaja KOME kuitenkin edelleen kokoaa näitä akselistoja Sisu Akselien toimittamista osista. Erotuksena Sisu Akselien omiin tuotteisiin, näistä akselistoista käytetään nimeä SISUX. Luokka:Ajoneuvoteollisuuden osatoimittajat Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt Luokka:Käikälä
Heta

Heta on suomalainen naisen etunimi. Se tulee alun perin saksalaisesta nimestä Hedwig, joka johtuu taistelua ja sotaa tarkoittavista sanoista. Suomeen se on tullut ruotsin kautta muuttuen samalla lyhyempään muotoon Heta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Heta on Suomessa annettu 2 535 henkilölle. Hetan nimipäivää vietetään 15. lokakuuta, joka oli alun perin pyhän Hedwigin muistopäivä. == Tunnettuja Hetoja == * Heta Gylling (aik. Häyry, o.s. Lehtonen), filosofi * Heta Haanperä, teatteriohjaaja * Heta Halonen, laulaja ja vuoden 2022 tangokuningatar * Heta Hyttinen, toimittaja ja juontaja * Heta Korpivaara, koripalloilija * Heta Kuchka, kuvataiteilija * Heta Olmala, jalkapalloilija * Heta Pyrhönen, kirjallisuustieteilijä ja professori * Heta- Leena Sierilä, toimittaja ja uutistenlukija * Heta Tuuri, korkeushyppääjä * Heta Veikkola, kilpakävelijä * Heta Välimäki, sosiaalidemokraattinen poliitikko * Heta Äijänen, suomalainen koripalloilija == Kuvitteellisia Hetoja== *Niskavuoren Heta, Hella Wuolijoen romaanisarjan henkilö * Heta (), André Franquinin sarjakuvassa Heiska ja Heta ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Portugalin Grand Prix 1989

Portugalin Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. syyskuuta 1989 Estorilin radalla Portugalissa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Gerhard Berger, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Ruotsalainen Stefan Johansson ajoi Onyx-tallin autolla kolmanneksi, mikä oli tallin ensimmäinen ja ainoa palkintosijoitus. Lisäksi palkintosija oli Johanssonin viimeinen. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 28 Gerhard Berger Ferrari 71 1:36.48,546 2 9 2 2 Alain Prost McLaren-Honda 71 + 32,637 4 6 3 36 Stefan Johansson Onyx-Ford 71 + 55,325 12 4 4 19 Alessandro Nannini Benetton-Ford 71 + 1.22,369 13 3 5 23 Pierluigi Martini Minardi-Ford 70 + 1 krs. 5 2 6 3 Jonathan Palmer Tyrrell- Ford 70 + 1 krs. 18 1 7 12 Satoru Nakajima Lotus-Judd 70 + 1 krs. 25 8 7 Martin Brundle Brabham-Judd 70 + 1 krs. 10 9 30 Philippe Alliot Larrousse- Lamborghini 70 + 1 krs. 17 10 15 Mauricio Gugelmin March-Judd 69 + 2 krs. 14 11 29 Michele Alboreto Larrousse-Lamborghini 69 + 2 krs. 21 12 24 Luis Perez-Sala Minardi-Ford 69 + 2 krs. 9 13 25 René Arnoux Ligier-Ford 69 + 2 krs. 23 14 8 Stefano Modena Brabham-Judd 69 + 2 krs. 11 Kesk. 6 Riccardo Patrese Williams-Renault 60 Ylikuumeneminen 6 Kesk. 5 Thierry Boutsen Williams-Renault 60 Ylikuumeneminen 8 Kesk. 1 Ayrton Senna McLaren-Honda 48 Kolari 1 DSQ 27 Nigel Mansell Ferrari 48 Hylättiin/Kolari 3 Kesk. 9 Derek Warwick Arrows-Ford 37 Ulosajo 22 Kesk. 11 Nelson Piquet Lotus-Judd 33 Kolari 20 Kesk. 21 Alex Caffi Dallara-Ford 33 Kolari 7 Kesk. 20 Emanuele Pirro Benetton-Ford 29 Jousitus 16 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Judd 25 Moottori 24 Kesk. 10 Eddie Cheever Arrows-Ford 24 Ulosajo 26 Kesk. 22 Andrea de Cesaris Dallara-Ford 17 Sähköt 19 Kesk. 31 Roberto Moreno Coloni- Ford 11 Sähköt 15 DNQ 4 Johnny Herbert Tyrrell-Ford Karsiutui DNQ 26 Olivier Grouillard Ligier-Ford Karsiutui DNQ 39 Pierre-Henri Raphanel Rial-Ford Karsiutui DNQ 38 Christian Danner Rial-Ford Karsiutui DNPQ 41 Yannick Dalmas AGS-Ford Esikarsiutui DNPQ 37 Jyrki Järvilehto Onyx-Ford Esikarsiutui DNPQ 18 Piercarlo Ghinzani Osella-Ford Esikarsiutui DNPQ 33 Oscar Larrauri EuroBrun-Judd Esikarsiutui DNPQ 40 Gabriele Tarquini AGS-Ford Esikarsiutui DNPQ 17 Nicola Larini Osella- Ford Esikarsiutui DNPQ 35 Aguri Suzuki Zakspeed-Yamaha Esikarsiutui DNPQ 34 Bernd Schneider Zakspeed-Yamaha Esikarsiutui DNPQ 32 Enrico Bertaggia Coloni-Ford Esikarsiutui == Muuta == *Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.15,468 *Nopein kierros: Gerhard Berger – 1.18,986 (kierroksella 49) *Nigel Mansellille näytettiin mustaa lippua, mutta tämän jälkeen hän ehti vielä kuitenkin kolaroida Ayrton Sennan kanssa. *Alain Prostin 150. Grand Prix *Pierluigi Martinin ensimmäinen kilpailun johtokierros *McLaren varmisti seitsemännen kuljettajien mestaruutensa *Ligierin 200. Grand Prix *Ferrari saavutti 2400 MM-pisteen rajan *Onyxin ensimmäinen ja ainoa palkintosija (3.) *Minardin ensimmäinen kilpailun johtokierros * YLE esitti kilpailun koosteena TV2:lla selostajina Markku Pentikäinen ja Juha Varjosaari. == Lähteet == * Helsingin Sanomat 24.9.1989 Luokka:Formula 1 -kausi 1989 Luokka:Portugalin Grand Prix
Panssarimies

Panssarimies on sotilasarvo, joka on samanarvoinen kuin sotamies. Panssarimiehiä koulutetaan vain Parolannummella Panssariprikaatissa, tarkemmin Hämeen Panssaripataljoonan Panssarivaunukomppaniassa sekä Parolan pataljoonan huoltokomppaniassa. Suurin osa panssarimiehistä koulutetaan panssarivaunun miehistöksi, mutta joistakin koulutetaan panssarivaunuasentajia, moottoripyörälähettejä, lääkintämiehiä yms. Panssarivaunukomppanian panssarimiesten arvomerkkilaattojen pohja on musta, kun taas huoltokomppanian panssarimiehillä on sininen arvomerkkilaatta. Luokka:Sotilasarvot
Leena Kaartinen

Leena Kaartinen (s. 4. helmikuuta 1942 Imatra) on suomalainen lastenlääkäri ja kirjailija, joka vuodesta 1971 on työskennellyt enimmäkseen kehitysmaissa, Afganistanissa ja Etiopiassa, naisiin ja lapsiin kohdistuvan perusterveydenhuollon parissa. Hän on myös yksi suomalaisista Afganistanin asiantuntijoista.Kristillisdemokraattinen viikkolehti, 27.3.2002, Afganistanissa janotaan koulutusta Time-lehti valitsi hänet vuoden 2005 eurooppalaisten sankarien joukkoon kuvaten häntä eläväksi määritelmäksi sisulle.Suomen Washingtonin suurlähetystö, 13.10.2005, Suomalainen lastenlääkäri Time Europe Magazinen sankarit -listalla (tiedote) ==Teokset== * Lääkärinä Afganistanissa, 1978 * Sairaala sissisodassa, 1979 * Olet vapaa, Johannes, 1984 * Matkaan taas, 1985 * Makai-tyttö Afganistanista, 1989 * Lastenlääkärin sotapäiväkirja, 1996 * Talebaanien takana. Naisten- ja lastenlääkärinä Afganistanin Hasaramaassa, 2002 * Näkemiin Hasaramaa! Vuoristolääkärin viimeinen vuosi Afganistanissa, 2007 * Pakolainen, 2010 * Leena tahtoo maailmalle. Miten minusta tuli lumikenttien lääkäri, 2022 == Lähteet == * Tiedot teoksista: Linda, yliopistokirjastojen yhteistietokanta ==Aiheesta muualla== * Time, 10.10.2005 , Exceptional Healing: Pediatrician Leena Kaartinen has made a career of helping people in dangerous locales * Apu, 13.10.2005, Leena kaartisen rikas elämä * Kepa r.y, 4.5.2005, VOX: Leena Kaartinen * OMsuomi, 2.2.2005, Keski-Aasia muutoksen keskellä, Leena Kaartinen (haastattelu, mp3) * Lahden kaupunginkirjasto, Leena Kaartisen profiili Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Päijät-Hämeen aluevaltuutetut
Iravadindelfiini

Iravadindelfiini eli kaakkoisaasiandelfiini (Orcaella brevirostris) on harvinainen delfiinilaji, joka elää Etelä-Aasian rannikoilla ja jokisuissa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on australiandelfiini. Lajia tavataan niin harvoin ettei sen lukumääristä ole tarkkaa tietoa, mutta sitä pidetään todennäköisesti varsin uhanalaisena. Iravadindelfiinin levinneisyysalue on laaja mutta pirstaleinen, ja patojen rakennus sekä pyydystys eläintarhoihin on lisännyt lajin katoamisen uhkaa.WWF Iravadindelfiini vaeltaa 7–10 yksilön laumoina, mutta niitä nähdään myös pareina tai kolmikkoina. Ne uiskentelevat hitaasti, paitsi silloin kun ne syöksyvät saaliin perään. Iravadindelfiini poikkeaa muista delfiineistä muotonsa takia: sen pää on pyöreä, eikä sillä ole ulkonevaa nokkaa. Se kasvaa 200–275 cm pitkäksi ja painaa 90–200 kg.ARKive Iravadindelfiinit synnyttävät tyypillisesti poikasen joka toinen vuosi.WDCS == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Iravadindelfiini (Orcaella brevirostris) *ITIS: Orcaella brevirostris *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Orcaella brevirostris, Irrawaddy dolphin *Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Orcaella brevirostris *Whale and Dophin Conservation Society alueellisia suojeluohjelmia Intiassa, Indonesiassa, Myanmarissa ja Australiassa. Luokka:Delfiinit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Doros

Doros oli kreikkalaisessa mytologiassa Hellenin ja nymfi Orseiksen poika ja doorilaisten myyttinen kantaisä. Hänen veljensä olivat Ksuthos ja Aiolos.Apollodoros: Kirjasto 1.7.3 (engl. käännös) Hänellä oli tytär nimeltä Ksanthippe, joka meni myöhemmin naimisiin Pleuronin kanssa.Apollodoros: Kirjasto 1.7.7 (engl. käännös) Kun Hellen jakoi maansa poikiensa kesken, Doros sai Peloponneksoksen viereisen alueen, ja kutsui sen asukkaita doorilaisiksi. Heimo vaelsi Fthiasta Makedonian ja Dryopian kautta Peloponnesokselle.Herodotos, Herodotoksen historia 1.56.1 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Tiina Häkämies

Tiina Katariina Nummenmaa (o.s. Häkämies) (s. 3. lokakuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen juontaja, laulaja ja PR-henkilö. Nummenmaa tuli tunnetuksi 1990-luvun loppupuolella Pets-tyttöduon toisena puoliskona, Sini Laisman lisäksi. He tutustuivat Miss Hawaiian Tropic -kauneuskilpailussa. Koulutukseltaan Nummenmaa on ylioppilas, tradenomi ja parturi-kampaaja. Vuodesta 2008 Nummenmaa on ollut julkisuudessa hyväntekeväisyysjärjestö Hope – Yhdessä & Yhteisesti ry:n perustajana ja puheenjohtajana toimimisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Still ’Eavy, Still Proud

Still 'Eavy, Still Proud on Uriah Heepin vuonna 1990 julkaistu kokoelma- albumi. ==Kappaleet== ===Alkuperäinen versio=== A-puoli # # # # B-puoli # * # # # # # ===Uusintapainos=== # # # # #*Kappaleet 1–4 äänitetty konsertissa marraskuussa 1989. # # # #*Kappaleet 5–7 äänitetty konsertissa Moskovassa, joulukuussa 1987. # # # # #*Kappaleet 9–11 äänitetty The Ridge Farm -sessioissa 1981. # # # Luokka:Vuoden 1990 kokoelma-albumit Luokka:Uriah Heepin kokoelma-albumit
Kertomuksia kaatopaikalta

Kertomuksia kaatopaikalta on suomalainen Yleisradion vuonna 1993 valmistunut kuusiosainen ympäristökasvatuksen opetussarja. Sarjassa on oikeaa liikkuvaa kuvaa sekä animaatiota. Sarja on esitetty Yle TV1-kanavalla Koulutelevision ohjelmistossa. Ensimmäisen kerran sarja esitettiin loka-marraskuussa 1993. Sarja on esitetty ensiesityksen jälkeen uusintana vuosina 1994, 1995 (Koulu- TV:n ruotsinkielisellä ohjelmapaikalla nimellä Sagor från en soptipp), 1998 ja 2003. Sarja on julkaistu Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena. ==Juoni== Sarja kertoo kaatopaikalla elävistä esineistä ja jätteistä, jotka keskustelevat eri aineiden ekologisesta kierrosta. Jokaisessa osassa kaatopaikalle päätynyt esine tai jäte kertovat kukin oman elämätarinansa. Yksi sarjan päähenkilöistä on Janne-nimisen pojan apina-pehmolelu, joka tarinan mukaan päätyi kaatopaikalle vahingossa. Sarjan edetessä pehmolelu pohtiikin usein löytääkö Janne enää häntä vai onko kaatopaikka hänen viimeinen paikkansa. Sarjan viimeisessä jaksossa kaatopaikan työntekijä nappaa pehmolelun talteen. Janne ja hänen äitinsä ovat kierrätysmyymälässä tutkimassa tavaroita. Janne avaa myymälässä myynnissä olevan arkun kannen, jonka alta paljastuu erilaisia tavaroita, ja tavaroiden joukosta löytyy myös hänen hukkaamansa apina-pehmolelu. Jälleennäkeminen on onnellinen hetki, ja apina toteaakin "Ei tarvinut jäädä kaatopaikalle.". ==Jaksot== Jakso Jakson nimi Jaksojen kuvaukset Ensiesitys (Yle TV1, Koulu-TV) 1\. Isomummun aarre Peilin kertomus miten päätyi kaatopaikalle. 18.10.1993 2\. Heilutaan hetki, hajotaan pois Omenat kertovat elämäntarinansa. 25.10.1993 3\. Vanha lapaspariskunta Lapanen ja Lapaska kertovat elämäntarinansa. 1.1.1993 4\. Muovimuki juurillaan Seurataan muovimukin elämänkaarta valmistusprosessista käyttöön ja jälleen kaatopaikalle. 8.11.1993 5\. Vaaniva vaara Seurataan pariston elämänkaarta käyttötarkoituksestaan kaatopaikalle. 15.11.1993 6\. Innostunut uusio Perehdytään uusiopaperinenäliinan tarinaan valmistusprosessista kaatopaikalle. 22.11.1993 ==Näyttelijät== ===Kaatopaikalla elävät henkilöt=== ===Muita henkilöitä=== Luettelo ei sisällä sarjan kaikkia näyttelijöitä. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Nuortensarjat Luokka:Suomalaiset animaatiosarjat Luokka:Suomalaiset opetusohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Live in Moscow (Uriah Heepin albumi)

Live in Moscow on brittiläisen rockyhtye Uriah Heepin livealbumi vuodelta 1988. Se äänitettiin joulukuussa 1987 Moskovan olympiastadionilla, silloisessa Neuvostoliitossa järjestetyissä konserteissa. Uriah Heepistä tuli ensimmäinen länsimaalainen Neuvostoliitossa esiintynyt rockyhtye.http://www.uriah- heep.com/newa/heepstory14.php Uriah Heep story yhtyeen kotisivuilla Yhtye esiintyi stadionilla 7.–16. joulukuuta yhteensä kymmenen kertaa.http://www.uriah-heep.fi/ Konserttien yhteenlaskettu yleisömäärä oli 180 000 katsojaa. Tätä ennen Neuvostoliitossa olivat esiintyneet pop-tähdet Cliff Richard vuonna 1976,The Official Cliff Richard Website, A Year in The Career: 1976. 2006-2023 Cliff Richard Organisation. Elton John vuonna 1979 ja Billy Joel elokuussa 1987.Gary Graff: 35 Years Ago: Billy Joel Makes History With Soviet Union Shows Ultimate Classic Rock. 26.7.2022. Viitattu 8.10.2023. (englanniksi) Albumilla laulaa yhtyeen uusi vokalisti, kanadalainen Bernie Shaw. Myös kosketinsoittaja Phil Lanzon oli uusi jäsen ja albumilla soittava kokoonpano pysyi koossa vuoteen 2007 saakka. Kappaleet ”Mister Majestic”, ”Corina” ja ”Pacific Highway” olivat aiemmin julkaisemattomia. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # ===Vuonna 1998 julkaistun remasteroidun version bonuskappaleet=== # * # # ==Kokoonpano== *Mick Box - kitara, laulu *Lee Kerslake - rummut, laulu *Trevor Bolder - bassokitara, laulu *Phil Lanzon - kosketinsoittimet, laulu *Bernie Shaw - laulu ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1988 konserttitallenteet Luokka:Uriah Heepin konserttitallenteet
Radarsat

Radarsat on kanadalainen kaukokartoitussatelliittien (SAR-tutkasatelliittien) sarja, jossa toistaiseksi on kaksi satelliittia: vuonna 1995 avaruuteen laukaistu Radarsat (1) ja 14. joulukuuta 2007 laukaistu Radarsat 2 http://www.space.gc.ca/asc/eng/media/news_releases/2007/1214.asp . Radarsat 3 oli vuonna 2007 esisuunnittelussa - siitä on kaavailtu useamman satelliitin konstelaatiota, jonka vuoksi mission nimityskin on Constellation. Satelliitit ovat Kanadan valtion omaisuutta, niiden kehityksen on rahoittanut Kanadan avaruusjärjestö (CSA). ==Radarsat== Ensimmäisen Radarsat-satelliitin kanadalaiset toteuttivat Yhdysvaltain avaruusteollisuuden kanssa. ==Radarsat 2== Toisen Radarsat-satelliitin pääurakoitsijaksi CSA valitsi Italian avaruusteollisuuden pyrkien kustannussäästöihin ja yhteistyöhön länsi- eurooppalaisen avaruusteollisuuden kanssa. Sen toteutus Euroopan avaruusjärjestön puitteissa ei kuitenkaan onnistunut. ==Radarsat Constellation== Kanadan avaruusjärjestö on antanut Radarsat Constellation Mission (RCM) -ohjelman ensimmäisen kuuden miljoonan Kanadan dollarin arvoisen urakan Magellan Aerospacen Winnipegissä toimivalle divisioonalle, Bristol Aerospacelle, ja MacDonald, Dettwiler and Associates (MDA) yhtiölle, joka toimii Vancouverissa. RCM tulee olemaan C-taajuuskaistan tutkasatelliittijärjestelmä. Se seuraa merialuetta (laivaliikenne, jää, öljyvuodot), sitä voi käyttää katastrofien tukena ja sillä voi seurata ekosysteemiä, esim. metsiä. Satelliitit, kolme kappaletta kaikkiaan, laukaistaan vuosina 2014, 2015 ja 2016. Ne perustuvat aiemman CASSIOPE- ohjelman satelliitin runkorakenteeseen ja elektroniikkaan. http://www.spacemart.com/reports/Magellan_Aerospace_Awarded_Contract_For_RADARSAT_Constellation_Mission_999.html ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * CSAn Radarsat-2 sivusto * CSAn Radarsat (1) sivusto Luokka:Kaukokartoitussatelliitit
Upon Pallo

Upon Pallo viittaa lahtelaiseen urheiluseuraan: * FC Kuusysi, entinen Upon Pallon jalkapallojaosto * Upon Pallo, Upon Pallon jääkiekkojaosto
Kalevan kisat 1969

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1969 Helsingissä 16.–18. elokuuta. Kisapaikkana oli Olympiastadion. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Naisten lajeissa oli ohjelmassa ensimmäistä kertaa 100 metrin aitajuoksu (80 metrin aitajuoksun tilalla) ja pisin aitamatka oli 200 metriä. Moniotteluna oli tuolloin vielä 5-ottelu (lajeina 100 metrin aitajuoksu, kuulantyöntö, korkeushyppy, pituushyppy ja 200 metrin juoksu). ==Mitalistit== ===Miehet=== Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 100 m Ossi Karttunen 10,7 Juhani Kotikoski 10,9 Jorma Ehrström 11,0 200 m Ossi Karttunen 21,2 Jorma Ehrström 21,5 Juhani Kotikoski 21,6 400 m Juhani Kotikoski 47,7 Jaakko Tuominen 48,2 Olavi Laakso 48,6 800 m Markku Aalto 1.50,6 Raimo Karsikas 1.50,8 Pekka Vasala 1.51,3 1 500 m Pekka Vasala 3.46,5 Matti Tuura 3.47,3 Reino Ahvenainen 3.47,6 5 000 m Lasse Virén 14.10,2 Rune Holmén 14.27,8 Paavo Hyvönen 14.28,6 10 000 m Ossi Bäckmand 30.06,0 Seppo Tuominen 30.07,2 Paavo Hyvönen 30.24,0 110 m aidat Ari Salin 14,2 Matti Harri 14,2 Antti Lanamäki 14,6 400 m aidat Jaakko Tuominen 51,7 Pauli Haapasalo 52,2 Heimo Jokinen 52,9 3 000 m esteet Hannu Partanen 8.49,4 Jouko Kuha 8.52,8 Tapio Mikkola 8.53,6 Maraton Pentti Rummakko 2.23.13,8 Kalevi Ihaksi 2.23.17,8 Kalle Hakkarainen 2.27.30,0 Korkeushyppy Antero Tapola 206 Aaro Alarotu 203 Reijo Vähälä 203 Seiväshyppy Erkki Mustakari 510 Risto Ivanoff 510 Auvo Pehkoranta 490 Pituushyppy Pertti Pousi 768 Hannu Kyösola 764 Kari Palmén 756 Kolmiloikka Pertti Pousi 15,91 Esa Rinne 15,72 Kaj Helminen 15,68 Kuulantyöntö Matti Yrjölä 19,19 Seppo Simola 18,75 Tapio Rauhala 17,68 Kiekonheitto Jouko Montonen 57,74 Pentti Kahma 57,46 Antti Jouppila 56,88 Moukarinheitto Kauko Harlos 65,76 Paavo Kärki 63,44 Raimo Savinainen 62,02 Keihäänheitto Jorma Kinnunen 89,72 Pauli Nevala 85,14 Pekka Paltila 80,38 Kymmenottelu Hannu Kyösola 7267 Timo Tuominen 7179 Hannu Sainio 7131 ===Naiset=== Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 100 m Mona-Lisa Strandvall 11,8 Pirjo Wilmi 12,1 Marika Eklund 12,2 200 m Mona-Lisa Strandvall 24,6 Pirjo Wilmi 25,0 Marika Eklund 25,0 400 m Eeva Haimi 55,3 Mona-Lisa Strandvall 55,4 Pirjo Wilmi 55,5 800 m Eeva Haimi 2.11,4 Pirjo Vihonen 2.12,4 Sirkka Ikäläinen 2.14,2 1 500 m Pirjo Vihonen 4.37,0 Rauni Partanen 4.40,4 Sirkka Ikäläinen 4.41,5 100 m aidat Sirkka Norrlund 14,3 Orvokki Manninen 14,8 Ulla Lempiäinen 15,2 200 m aidat Sirkka Norrlund 28,1 Orvokki Manninen 29,3 Paula Summanen 29,5 Korkeushyppy Ritva Bister 161 Pirkko Heikkilä 158 Eila Aaltonen 158 Pituushyppy Pirkko Helenius 581 Sirpa Niiranen 579 Hannele Harju 559 Kuulantyöntö Christine Huttunen 13,89 Marjatta Kuuluvainen 13,38 Tuula Vuotila 13,13 Kiekonheitto Marjatta Kuuluvainen 47,08 Sirkka Kauppinen 45,80 Marja-Leena Karttunen 42,64 Keihäänheitto Arja Mustakallio 51,62 Kaisa Launela 49,86 Sirpa Toivola 48,72 5-ottelu Pirkko Helenius 4054 Auli Virta 3896 Eila Aaltonen 3810 ==Lähteet== * Mitä-Missä- Milloin 1970, Kustannusosakeyhtiö Otava, 1969 * Luokka:Kalevan kisat Luokka:Vuoden 1969 yleisurheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Saukonoja

Saukonoja on kylä Liedon kunnassa. Se sijaitsee etelään päin kunnan keskustasta. Kylässä oli Saukonojan ala-aste, jossa oli 44 oppilasta lukuvuonna 2016–2017. Koulu lopetti toimintansa vuoden 2017 kesäkuussa, samana vuonna kuin koulu täytti 90 vuotta. == Lähteet == Luokka:Liedon kylät
Kevytvene

thumb|200px|Kevytvene Europa-jolla, peräsin ja kölipainoton evä keltaisella Kevytvene on painokölitön purjejolla. Ilman oikaisevaa painoköliä kevytvene voi kaatua, mutta kellukkeet pitävät jollan pinnalla. Purjehtija voi nostaa kaatuneen jollan pystyyn omin avuin. Kevytveneet on pääasiassa tarkoitettu päiväpurjehdukseen suojaisille vesialueille ja sisävesille. Kevytveneet soveltuvat erinomaisesti purjehduksen harjoitteluun ja kilpailemiseen, ja suurimmalla osasta niistä retkeily on lähes mahdotonta päiväretkiä lukuun ottamatta. On kuitenkin olemassa retkijollia, kuten Wayfarerthe Cruising Life - the many joys of Wayfarer Cruising as seen through a variety of logs, Wayfarer International , SCAMP, Ilur ja Navigator, joissa voi nukkua ja joilla voi tehdä usean päivän retkipurjehduksia. Monet näistä on lisäksi suunniteltu harrastelijaveneenrakentajille, jotka voivat rakentaa niitä puuvanerista tai jopa aidosta puusta. Kevytvenekilpailu on ratapurjehdusta valvotuissa olosuhteissa suojaisilla vesialueilla rantojen läheisyydessä. Pienin lapsille sekä opetteluun että kilpapurjehdukseen tarkoituttu kevytvene on yhden hengen optimistijolla ja Suomen suurin kevytvene on neljällä miehistöllä purjehdittava E Scow. Nopeimpia kevytveneitä ovat monirunkoiset katamaraanit ja trimaraanit. Yksirunkoisista kevytveneistä nopeimpia ovat ns. skiff-veneet. Näihin kuuluu mm. olympialuokka 49er ja sen junioriversio 29er, jotka ovat suosittuja kilpaveneitä myös Suomessa. Kevytveneitä on Suomessa n. 16.000 kappaletta eli enemmän kuin matkapurjehdittavia köliveneitä tai moottoripurjehtijoita.Veneilyn määrä ja taloudelliset vaikutukset Suomessa - Merenkulkuhallituksen julkaisuja 5/2005 ==Kevytveneet olympialaisissa== Suurin osa Olympialaisissa käytettävistä purjeveneistä ovat jollia. Olympiakomitea päättää mitä jollatyyppejä käytetään. Vuoden 2012 Olympialaisissa olivat käytössä seuraavat jollaluokat *470: Kahden hengen jolla, miehet ja naiset * 49er: kahden hengen jolla, avoin * Laser: yhden hengen jolla miehet * Finnjolla: yhden hengen jolla, avoin * Laser Radial: yhden hengen jolla, naiset ==Muita Suomessa tunnettuja jollia== * 29er jolle (kahden hengen) * 405 * 420 * 505 * A-jolle * Europajolla * Flying Dutchman (kahden hengen) * Flying Junior (kahden hengen) * Formula 18 (katamarani, kahden hengen) * Hobie Cat (katamarani, kahden hengen) * Lightning (kolmen hengen) * Moth * OK-jolla * Olympiajolla * Optimisti * Oslojolla * Scout 430 * Tornado (katamaraani) * Vikla (kahden hengen) * Wayfarer (kahden hengen) * Windmill (kahden hengen) * Zoom 8 ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Luokka:Purjealustyypit
Kaikki elämän aamut (elokuva)

Kaikki elämän aamut on Alain Corneaun ohjaama ranskalainen musiikkielokuva. Se perustuu Pascal Quignardin romaaniin. Elokuva kertoo kahden barokkisäveltäjän, Sainte-Colomben ja Marin Marais’n suhteesta ja heidän erilaisesta suhtautumisestaan elämään ja taiteeseen. Kummankin säveltäjän musiikki sai elokuvan kautta uutta kansainvälistä huomiota. Musiikkitaustan elokuvaan tuotti Jordi Savall yhtyeineen. Marais’n ja Sainte-Colomben lisäksi elokuvassa kuului François Couperinin ja Jean-Baptiste Lullyn musiikkia. Elokuva voitti seitsemän César-palkintoa. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Elokuvasta tuli kansainvälinen menestys, ja Suomessakin se sai 77 868 teatterikatsojaa, mikä nosti sen vuoden 1992 ensi-iltaelokuvista 24:nneksi eniten katsotuksi. Se julkaistiin myös VHS-kasettina, ja Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa hienostuneeksi, surumieliseksi ja runolliseksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Helsingin Sanomien videoarvostelijan Harri Uusitorpan Kaikki elämän aamut vakuutti perehtyneisyydellään ja määrätietoisuudellaan, joka hänestä värittää kaikkia elokuvan tasoja. Saman lehden Hannu Marttila kirjoitti: ”Musiikkielokuva ei voi olla täysin huono, jos sen musiikki on kyllin hyvää kantamaan yli kuolleiden hetkien ja onttojen repliikkien.” ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Teemalauantai: Barokkinen Depardieu * Tous les matins du monde , analyse par Agnès Lefillastre, Centre national de documentation pédagogique, marraskuu 2003 Luokka:Vuoden 1991 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Musiikkielokuvat
Srečko Katanec

Srečko Katanec (s. 16. heinäkuuta 1963 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. ==Ura pelaajana== Keskikentällä pelannut Katanec edusti seuratasolla Jugoslaviassa vuosina 1980–1988 Olimpija Ljubljanaa, Dinamo Zagrebia ja Partizania. Hän saavutti Partizanin riveissä Jugoslavian-mestaruuden vuonna 1987. Vuonna 1988 Katanec siirtyi Saksaan Stuttgartin riveihin. Hän oli johdattamassa seuraa UEFA Cupin loppuotteluun vuonna 1989. Samana vuonna Katanec siirtyi Sampdoriaan Italiaan. Hän saavutti seurassa Cup-voittajien cupin voiton vuonna 1990 ja Italian-mestaruuden vuonna 1991 sekä Euroopan cupin loppuottelupaikan vuonna 1992. Katanec pelasi Jugoslavian maajoukkueessa vuosina 1983–1990 31 ottelua ja teki niissä 5 maalia. Hän edusti Jugoslaviaa vuoden 1984 EM- kisoissa ja vuoden 1990 MM-kisoissa. Katanec oli myös voittamassa Jugoslavian riveissä olympiapronssia vuoden 1984 kesäolympialaisissa. Slovenian maajoukkueessa hän pelasi vuonna 1994 viisi ottelua ja teki niissä yhden maalin. ==Ura valmentajana== Katanec valmensi Slovenian alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 1996–1998 ja Goricaa vuonna 1998. Slovenian maajoukkueen päävalmentajaksi hän siirtyi vuonna 1998. Katanec johdatti Slovenian vuoden 2000 EM-kisoihin ja vuoden 2002 MM-kisoihin. Hän jätti tehtävänsä vuonna 2002 riitaannuttuaan joukkueen tähtipelaajan Zlatko Zahovičin kanssa. Vuosina 2002–2003 Katanec valmensi kreikkalaista Olympiakosia. Makedonian maajoukkueen päävalmentajaksi hänet nimitettiin vuonna 2006. Katanec sai potkut Makedonian maajoukkuevalmentajan tehtävistä huhtikuussa 2009, kun joukkue oli hävinnyt Alankomaille MM2010-karsinnoissa 4–0. Lisäksi Katanec oli ajautunut riitoihin joidenkin maajoukkuepelaajien kanssa. Katanec wirft hin Kesäkuussa 2009 Katanec siirtyi Arabiemiirikuntien maajoukkueen päävalmentajaksi. Srecko Katanec appointed coach of UAE Hänen johdollaan maan menestys MM2014-karsinnoissa jäi vaisuksi ja Katanec sai potkut syyskuussa 2011. UAE coach Srecko Katanec sacked after dismal defeat to Lebanon Tammikuun alussa 2013 Katanec palasi kotimaansa Slovenian maajoukkueen päävalmentajaksi. Slowenien: Katanec wieder slowenischer Nationaltrainer Katanec jätti tehtävänsä lokakuussa 2017, kun Slovenia ei ollut selvinnyt hänen johdollaan arvokisoihin.Srecko Katanec to step down as Slovenia coach Syyskuussa 2018 Katanec allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Irakin maajoukkueen kanssa.Katanec excited to lead Iraq Hän luotsasi Irakin pudotuspeleihin Aasian mestaruuskisoissa 2019.Katančev Irak izpadel v osmini finala Menestyksestä huolimatta Katanec erosi tehtävistään heinäkuussa 2021 maksamattomien palkkojen vuoksi.Srečko Katanec je imel dovolj iraških obljub == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Esittely *Haastattelu Luokka:Slovenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Slovenialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jugoslavialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Revonlahden taistelu

Revonlahden taistelu oli 27. huhtikuuta 1808 käyty Suomen sodan taistelu Ruotsin ja Venäjän välillä. Ruotsalaisten voitettua yhdeksän päivää aikaisemmin Siikajoen taistelun Klingspor jatkoi vetäytymistä kohti Oulua venäläisten tiukasti seuraamana. Venäläiset olivat leiriytyneet Revonlahdelle kenraali Bulatovin johdolla, jolloin eversti Cronstedt valmistautui hyökkäämään ajaakseen heidät pois. Cronstedt eteni 1 800 miehen voimalla huhtikuun 26. ja 27. päivän välisenä yönä. Samaan aikaan hieman pohjoisempana Adlercreutz hyökkäsi pienellä joukolla venäläistä vartiota vastaan. Tämä yhteenotto pysähtyi aluksi paikoilleen, mutta Adlercreutz onnistui kuitenkin irtautumaan taistelusta. Seuranneena päivänä ruotsalaiset hyökkäsivät kahdella kiilalla kylään leiriytyneitä venäläisiä vastaan. Oikea sivusta pyyhkäisi yli kaiken venäläisen vastarinnan ja eteni joen vartta pitkin kohti kylää. Samaan aikaan vasen sivusta valmistautui hyökkäämään pappilaa vastaan, jonne Bulatov oli asettanut esikuntansa ja keskittänyt joukkonsa. Pappilan valtaus osoittautui ruotsalaisille vaikeaksi palaksi venäläisten tehtyä kiivasta vastarintaa. Kello kymmenen aikaan ruotsalaiset joukot kuitenkin rynnäköivät pappilaan, jossa tapahtui yhteenoton verinen lopputaistelu. Taistelun päätyttyä 94 ruotsalaista oli saanut surmansa, ja yli 600 venäläistä oli joko kuollut, haavoittunut tai joutunut sotavangiksi. Voitto Revonlahdella merkitsi Ruotsin perääntymisvaiheen päättymistä, ja alkoi ruotsalaisten koko vuoden 1808 kesän kestäneen vastaoffensiivin vuoro kohti etelää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen sodan taistelut Luokka:Revonlahti Luokka:Vuoden 1808 sotahistoria Luokka:Pohjois-Pohjanmaan historia
S/2000 J 11

S/2000 J 11 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä epäsäännöllinen kuu. Kuu löydettiin vuonna 2000 ja se luokiteltiin Himalia-ryhmän jäseneksi. Kuu katosi löytymisensä jälkeen ja sen on arveltu törmänneen Himaliaan luoden Jupiterille uuden renkaan. == Lähteet == Luokka:Jupiterin kuut
Laomedeia

Laomedeia on Neptunuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2002. Se tunnetaan myös nimellä S/2002 N 3 ja sai nykyisen nimensä 13. elokuuta 2002 kreikkalaisen mytologian nereidin, Laomedeian, mukaan. == Lähteet == Luokka:Neptunuksen kuut
S/S Bolheim

S/S Bolheim oli saksalainen rahtilaiva, joka joutui talvisodan aikana 10. joulukuuta 1939 Mäntyluodon edustalla Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen S-1:n tykkituleen. Tulituksessa laivan sähköttäjä kuoli heti ja päällikkö myöhemmin saamiinsa vammoihin. Talvisodan alkaessa Bolheim oli purkamassa lastiaan Mäntyluodon satamassa. Neuvostoliitto ilmoitti, että vieraiden maiden alusten oli kahden päivän kuluessa poistuttava Suomen aluevesiltä ja sen jälkeen niitä kohdeltaisiin vihollisaluksina. Bolheimin päällikkö Hildesheim olisi tämän vuoksi halunnut keskeyttää laivan lastin purkamisen, mutta satamaviranomaiset vaativat Suomelle tärkeän lastin purkamista loppuun. Neuvostoliiton asettama määräaika oli kulunut umpeen kun Bolheim lähti Mäntyluodosta propsilastissa 10. joulukuuta kohti Ruotsia. Alkumatkassa Bolheim oli mukana kahden suomalaisen ja toisen saksalaisen laivan kanssa saattueessa, jota suojasi kaksi suomalaista partioalusta. Saattue hajosi puolenpäivän maissa Bolheimin jatkaessa matkaa yksin. Kello 14.50 S-1, jonka päällikkö oli kapteeniluutnantti Tripolskij, nousi pintaan noin 150 metrin etäisyydellä Bolheimista. Vene sukelsi uudestaan, mutta palasi taas pintaan noin kymmenen minuutin kuluttua ja ampui tykillään neljä laukausta kohti laivaa. Komentosillalle osunut ammus surmasi laivan sähköttäjän ja haavoitti päällikköä. Laivan miehistö poistui alukselta pelastusveneissä perämiehen johdolla ja he lähtivät soutamaan kohti Mäntyluotoa. Sukellusvene jatkoi Bolheimnin tulitusta ampuen siihen 15–20 laukausta. Laiva ei kuitenkaan uponnut kokonaan, vaan ajelehti propsilastin kannattamana Suomen rannikon suuntaan. Sitä yritettiin myöhemmin hinata matalammille vesille, mutta siinä vaiheessa alus upposi 38 metrin syvyyteen. Hylyn sijaintipaikka on 61,26 astetta pohjoista leveyttä ja 21,40 astetta itäistä pituutta. Bolheimin miehistö ei myrskyn takia päässyt rantautumaan Mäntyluotoon, vaan he ajelehtivat kahden vuorokauden ajan merellä kunnes pääsivät maihin Merikarvialla. Aluksen päällikkö kuoli vammoihinsa täällä ja muu miehistö palasi myöhemmin Saksaan Haaparannan ja Tukholman kautta. Bolheim oli rakennettu vuonna 1913 Rotterdamissa Hollannissa ja sen omisti hampurilainen laivanvarustaja August Bolten. Aluksen vetoisuus oli 3 324 brt, pituus 100,9 metriä, leveys 14,7 metriä ja syväys 6,8 metriä. Laivalla oli 1 300 hevosvoiman trippelihöyrykone kahdella höyrykattilalla. == Lähteet == * Seppo Salosen merihistoria-sivut: S/S Bolheim * Warsailors.com keskustelu Bolheim Bolheim
Ymir (kuu)

Ymir eli Saturnus XIX on Saturnuksen taannehtivaan suuntaan kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2000http://planetarynames.wr.usgs.gov/Page/Planets#SaturnianSystem, jolloin se sai väliaikaisen nimen S/2000 S 1. == Lähteet == Luokka:Saturnuksen kuut
S/S Achill

S/S Achill oli Lontoossa rekisteröity pirtulaiva, joka upposi spriilastissa Selkämerellä Säpin länsipuolella 6. elokuuta 1933. Laivan miehistö pelastettiin ohikulkeneeseen laivaan, ja osa aluksen lastista ajautui myöhemmin Suomen rannikolle. 500 tonnin Achill lähti Danzigista 28. heinäkuuta 1933 kohti Pohjanlahtea. Virallinen matkan päämäärä oli papereissa Ruotsin Skellefteå, mutta todellisuudessa oli tarkoitus toimittaa spriilasti Suomen rannikolle. Laiva sai matkan aikana myrskyssä vuodon useiden pohjaniittien irrottua, ja se alkoi vähitellen täyttyä vedellä niin, että sen miehistö joutui lopulta lähettämään hätämerkkejä aluksen ollessa Säpin länsipuolella Suomen aluevesien ulkopuolella. Pohjoiseen Vaasaan matkalla ollut saksalainen höyrylaiva Orlando huomasikin hätämerkit ja käänsi kurssinsa kohti syvällä vedessä ajelehtivaa Achillia. Laivan 13 hengen miehistö, joista viisi oli englantilaisia ja kahdeksan virolaisia, siirtyi tavaroineen Orlandoon. Achillia yritettiin aluksi hinata kohti Suomen rannikkoa, mutta hinausköysi katkesi pian ja Achill jäi ajelehtimaan upoten lopulta kokonaan. Vaasaan tultaessa Achillin miehistön jäsenet olivat humalassa nautittuaan matkan varrella Achillista mukaanottamiaan viinapulloja. Heitä kuulusteltiin merivartiolaitoksen Pohjanlahden piirin esikunnassa, mutta laivan päällikkö Fullerton piti kiinni kertomuksestaan, jonka mukaan laiva oli ollut kappaletavaralastissa matkalla Skellefteåån. Koska Achill oli uponnut Suomen aluevesien ulkopuolella, eivät viranomaiset voineet tehdä muuta kuin toimittaa miehistön pois maasta. Achillin lastina olleita pirtukanistereita ajelehti pian Luvian saaristoon niin, että meren pinta oli paikoin niitä täynnä. Pirtua kerättiin merestä useiden päivien aikana noin 10 000 litraa, lisäksi löydettiin Achillin pelastusvene ja muuta laivalta peräisin olevaa esineistöä. Achill-laivassa arvioidaan olleen noin 80 000 litran pirtulasti, joten suurin osa lastista jäi kuitenkin laivan hylkyyn. == Lähteet == * Seppo Salosen merihistoriasivut: S/S Achill Achill Achill Achill Achill Achill Achill Achill
Espanjan Grand Prix 1989

Espanjan Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. lokakuuta 1989 Jerezin radalla Espanjassa. Kilpailun voitti paalupaikalta startannut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden kuudes ja koko uran kahdeskymmenes. Onyx-tallin suomalaiskuljettaja JJ Lehto ajoi uransa ensimmäisen GP-startin, mutta kilpailu päättyi kuitenkin hänen osaltaan keskeytykseen vaihdelaatikon petettyä. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 1 Ayrton Senna McLaren- Honda 73 1:47.48,264 1 9 2 28 Gerhard Berger Ferrari 73 + 27,051 2 6 3 2 Alain Prost McLaren-Honda 73 + 53,788 3 4 4 4 Jean Alesi Tyrrell-Ford 72 + 1 krs. 9 3 5 6 Riccardo Patrese Williams-Renault 72 + 1 krs. 6 2 6 30 Philippe Alliot Larrousse-Lamborghini 72 + 1 krs. 5 1 7 22 Andrea de Cesaris Dallara-Ford 72 + 1 krs. 15 8 11 Nelson Piquet Lotus-Judd 71 + 2 krs. 7 9 9 Derek Warwick Arrows-Ford 71 + 2 krs. 16 10 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 71 + 2 krs. 13 Kesk. 10 Eddie Cheever Arrows-Ford 61 Moottori 61 Kesk. 20 Emanuele Pirro Benetton-Ford 59 Ulosajo 10 Kesk. 21 Alex Caffi Dallara-Ford 55 Moottori 23 Kesk. 7 Martin Brundle Brabham-Judd 51 Ulosajo 8 Kesk. 15 Mauricio Gugelmin March-Judd 47 Kolari (Pérez Sala) 26 Kesk. 24 Luis Pérez Sala Minardi-Ford 47 Ulosajo 20 Kesk. 5 Thierry Boutsen Williams-Renault 40 Polttoainepumppu 21 Kesk. 26 Olivier Grouillard Ligier-Ford 34 Moottori 24 Kesk. 23 Pierluigi Martini Minardi-Ford 27 Ulosajo 4 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Judd 23 Voimansiirto 19 Kesk. 37 Jyrki Järvilehto Onyx-Ford 20 Vaihdelaatikko 17 Kesk. 18 Piercarlo Ghinzani Osella-Ford 17 Vaihdelaatikko 25 Kesk. 19 Alessandro Nannini Benetton-Ford 14 Ulosajo 14 Kesk. 8 Stefano Modena Brabham-Judd 11 Sähköt 12 Kesk. 17 Nicola Larini Osella-Ford 6 Jousitus 11 Kesk. 12 Satoru Nakajima Lotus-Judd 0 Kolari (Capelli) 18 DNQ 25 René Arnoux Ligier-Ford Karsiutui DNQ 39 Pierre-Henri Raphanel Rial-Ford Karsiutui DNQ 38 Gregor Foitek Rial-Ford Karsiutui DNPQ 40 Gabriele Tarquini AGS- Ford Esikarsiutui DNPQ 36 Stefan Johansson Onyx-Ford Esikarsiutui DNPQ 31 Roberto Moreno Coloni-Ford Esikarsiutui DNPQ 29 Michele Alboreto Larrousse-Lamborghini Esikarsiutui DNPQ 35 Aguri Suzuki Zakspeed-Yamaha Esikarsiutui DNPQ 41 Yannick Dalmas AGS-Ford Esikarsiutui DNPQ 34 Bernd Schneider Zakspeed-Yamaha Esikarsiutui DNPQ 33 Oscar Larrauri EuroBrun-Judd Esikarsiutui DNPQ 32 Enrico Bertaggia Coloni-Ford Esikarsiutui == Muuta == *Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.20,291 *Nopein kierros: Ayrton Senna – 1.25,779 (kierroksella 55) *Ayrton Sennan 20. voitto ja 40. paalupaikka *McLarenin 80. voitto *Lamborghinin ensimmäiset MM-pisteet *JJ Lehdon ensimmäinen Grand Prix *Philippe Alliotin paras lähtöruutu == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1989 1989 Luokka:Jerez de la Frontera
M/S Ceres

M/S Ceres oli suomalainen rahtilaiva, joka kallistui lastin siirryttyä ja upposi myrskyssä Selkämerellä 10. lokakuuta 1973. Onnettomuudessa hukkui aluksen päällikkö. Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama Ceres oli matkalla 1 500 tonnin paperi- ja selluloosalastissa Kemistä Rostockiin Saksaan. Laivassa oli lisäksi kansilastina 240 tonnia selluloosapaaleja. Voimakkaan 20 m/s puhaltavan pohjoismyrskyn aikana tämä kansilasti pääsi liikkumaan, ja laiva alkoi kallistua. Kansilasti saatiin osittain sidotuksi uudelleen, mutta pian voimakas merenkäynti irrotti sen uudelleen, ja aaltojen virratessa kannelle lastiruuman luukkujen kansipeitteet repeytyivät irti ja myös laivan kakkosruumaan pääsi vettä sen puisten kansiluukkujen hajottua. Laivan kallistuma paheni ja päällikkö Björn Walter Hamberg päätti suunnata kurssin kohti lähintä satamaa Mäntyluodossa, jossa lasti oli tarkoitus sitoa uudestaan. Kallistuma kasvoi kuitenkin matkan aikana niin, että alukselta lähetettiin hätäsanoma kello 10.20, ja kello 11.30 päällikkö määräsi pelastusveneet ja -lautat laskettavaksi vesille. Laivan kallistuma oli jo 40 astetta, kun 19 miehistön jäsentä pääsi siirtymään pelastusveneeseen ja lautalle. Viimeksi laivalle jääneet perämies ja päällikkö olivat jo tulleet laivan kannelle, kun päällikkö ilmoitti hakevansa vielä navigointihytistä laivan paperit. Hän ei kuitenkaan palannut kannelle, kun laiva alkoi upota kello 12 aikaan. Muu miehistö pelastettiin tunnin kuluttua paikalle saapuneeseen M/S Seebergiin, joka kuljetti heidät Mäntyluotoon. Ruotsalainen meripelastushelikopteri ja merivartioston veneet etsivät vielä tuloksetta päällikköä merestä aina pimeän tuloon saakka. 1 763 dwt:n M/S Ceres oli rakennettu Hollannissa vuonna 1952. Aluksen pituus oli 76 metriä, leveys 11 metriä, syväys 4,9 metriä, koneteho 1 100 hevosvoimaa ja matkanopeus 11 solmua. Aluksessa oli kolme ruumaa, ja sen kansirakennus sijaitsi perässä. == Lähteet == * Seppo Salosen merihistoriasivut: M/S Ceres Ceres Ceres Ceres Ceres Ceres
Vasile Pușcașu

Vasile Pușcașu (s. 1956) on romanialainen entinen painija, joka kilpaili vapaapainissa 100 kilon sarjassa. Pușcașu saavutti pronssia Los Angelesin olympiakisoista 1984. Neljä vuotta myöhemmin Soulissa hän voitti kultaa kaadettuaan finaalissa Neuvostoliiton Leri Habelovin. Kirkkaimman MM-mitalinsa Pușcașu saavutti Clermont-Ferrandista 1987 otettuaan hopeaa. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirta

Pirta eli kaide pitää kangaspuiden loimilangat halutulla etäisyydellä toisistaan eli pirran avulla loimeen saadaan haluttu tiheys. Pirta on luhaan kiinnitettävä (yleensä metallinen) kehikko, jossa on tasavälein ohuita säleitä eli piitä. Loimilangat pujotellaan säleiden väliin. Pirran numero ilmaisee, kuinka monta piinrakoa on kymmenellä senttimetrillä (esim. pirta nro 40 > 40 lankaa/10 cm). Jos loimen tiheydeksi halutaan esimerkiksi 4 lankaa/cm, valitaan pirta numero 40 ja pujotetaan kuhunkin rakoon yksi loimilanka. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää pirtaa numero 20 (kaksi loimilankaa/rako), pirtaa numero 80 (yksi loimilanka joka toiseen rakoon) jne. Suomen kieleen on pirrasta juontunut sanonta ”sopia jonkun pirtaan”, joka tarkoittaa jonkin sopimista jollekulle. == Katso myös == * Pirtanauha == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kudonta
Gradski stadion pod Goricom

Gradski stadion pod Goricom on urheilustadion Montenegron pääkaupungissa Podgoricassa. Stadion avattiin vuonna 1945 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 2000-luvulla tehtyjen laajennus- ja korjaustöiden jälkeen noin 17 000 istumapaikkaa.Montenegro Football Temples of the World. Viitattu 17.12.2007. Stadion, kuten kaupunkikin, on saanut nimensä lähistöllä sijaitsevan kukkulan mukaan ja sen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”kaupunginstadion Gorican (kukkulan) juurella”. Stadionia käytetään pääasiassa jalkapalloiluun, ja se toimii seurajoukkue Budućnostin sekä Montenegron maajoukkueen kotistadionina. Maajoukkue pelasi stadionilla historiansa ensimmäisen ottelun 24. maaliskuuta 2007 Unkaria vastaan.Montenegro – Hungary 2:1 (0:1) Football Association of Montenegro. Viitattu 17.12.2007. Budućnostin lisäksi myös muut montenegrolaiset seurajoukkueet käyttävät stadionia pelatessaan Mestarien liigan ja Uefa-cupin otteluita, sillä se on maan ainoa Euroopan jalkapalloliiton vaatimukset täyttävä stadion. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * World Stadiums Luokka:Montenegron jalkapallostadionit Luokka:Podgorican urheilu
John J. Gilligan

John Joyce Gilligan (22. maaliskuuta 1921 Cincinnati, Ohio – 26. elokuuta 2013 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä. Gilligan valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1964. Hän istui siellä vuoteen 1967, jolloin menetti paikkansa Robert Taftille. Vuosina 1971–1975 Gilligan toimi Ohion kuvernöörinä. Hän hävisi uudelleenvalinnan Jim Rhodesille. Gilliganilla oli neljä lasta, joista yksi on Kansasin kuvernöörinä toiminut Kathleen Sebelius. ==Lähteet== Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Susan Bullock

Susan Margaret Bullock (s. 9. joulukuuta 1958 Cheshire, Englanti) on brittiläinen dramaattinen sopraano. Hänen menestyksekkäin roolinsa on ollut Richard Straussin Elektra-oopperan nimirooli, jota hän on esittänyt Milanon La Scalassa, Dresdenissä, Stuttgartissa, Lontoon Covent Gardenissa ja Hongkongissa. Bullock opiskeli Cheadle Hulme Schoolissa, Lontoon yliopiston Royal Holloway Collegessa, Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa ja kansallisessa oopperastudiossa. Hänen kykynsä huomattiin 1984, kun hän voitti Kathleen Ferrier Award -palkinnon, minkä seurauksena hänelle tarjottiin rooleja Englannin kansallisoopperasta. Bullock on esittänyt myös Richard Wagnerin oopperoiden Brünnhilden roolia ja Tristan ja Isolde -oopperan Isolden roolia Frankfurtin oopperassa, Venetsian La Fenicessa ja Tokion Kansallisteatterissa. Hänen ohjelmistoonsa kuuluvat myös Alban Bergin Wozzeck- oopperan Marien rooli, Giuseppe Verdin Macbeth-oopperan Lady Macbeth ja Benjamin Brittenin Peter Grimes -oopperan Ellen Orford. Susan Bullock on laulanut usein myös monien sinfoniaorkestereiden solistina. Hän on esiintynyt Berliinin filharmonikoiden solistina Engelbert Humperdinckin oopperassa Hannu ja Kerttu ja Lontoon Filharmoniaorkesterin solistina hän lauloi Richard Wagnerin Preludin ja Lemmenkuolon Esa-Pekka Salosen johdolla. Hän on esittänyt myös Arnold Schönbergin Erwartung-teosta BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa ja samaa teosta Suomessa Radion sinfoniaorkesterin solistina joulukuussa 2007. Ensimmäisen resitaalinsa Bullock lauloi 2005 Lontoon kuulussa kamarimusiikkisalissa Wigmore Hallissa. Bullock on levyttänyt BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa Ernest Chaussonin Kuningas Arthur -oopperan Genièvren roolin ja Paul Hindemithin oopperan Pyhä Susanna. Pianisti Malcolm Martineaun kanssa hän on levyttänyt Richard Wagnerin Wesendonk-laulut ja Sergei Prokofjevin Viisi Anna Ahmatovan runoa. ==Lähteet== * RSO:n konsertin 12.12.2007 käsiohjelma Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helena Engman

Helena Sofia Engman (s. 16. kesäkuuta 1976 Piitime) on ruotsalainen kuulantyöntäjä. Ulkoratojen arvokilpailuissa Engman sijoittui seitsemänneksi Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja kahdeksanneksi Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Hän karsiutui loppukilpailusta EM-kisoissa 2006, MM-kisoissa 2007 ja MM- kisoissa 2009. Vuoden 2003 Universiadeissa hän sijoittui kuudenneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 Birminghamissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2008, EM-kilpailuissa 2009 ja EM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Ruotsin mestaruuden Engman voitti ulkoradoilla vuosina 2003 ja 2005–2012 sekä sisäradoilla vuosina 2003–2013. Engmanin ennätys ulkoradoilla on 18,17 m (työnnetty 10.8.2010 Göteborgissa) ja sisäradoilla 18,13 m (18.1.2008 Nordhausen). Ruotsin ennätystä hän paransi viidesti ulkoradoilla ja neljästi sisäradoilla. Engmanin ulkoratojen Ruotsin ennätyksen rikkoi Fanny Roos elokuussa 2017 tuloksella 18,20. Sisäratojen ennätystä Fanny Roos sivusi maaliskuussa 2017 ja rikkoi sen helmikuussa 2019. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt