EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joensuun Kalevaiset

Joensuun Kalevaiset oli Joensuulainen urheilun yleisseura. Seura on perustettu 7. joulukuuta 1913Suomen Urheilulehti 18. joulukuuta 1913, mutta se rekisteröitiin 7.12.1923 nimellä Voimistelu- ja Urheiluyhdistys Joensuun Kalevaiset. Myöhemmin se lyheni muotoon Joensuun Kalevaiset, jolla nimellä se rekisteröitiin 23.1.1952.Yhdistysnetti Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Kustaa Levälahti ja sihteerinä lyseolainen Veikko Raatikainen.Kilpailukutsu kansallisiin vapaaurheilukilpailuihin Suomen Urheilulehdessä no 37 1913/14 11. kesäkuuta 1914, sivu 689. Seuran maineikkaimpia urheilijoita on ollut Aksel Lihr, joka menestyi pikaluistelussa ja pyöräilyssä. Kalevaiset liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin vuonna 1931 ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se kuului. Piirin jäsenenä Kalevaiset oli vuoteen 1956 saakka. Palloliiton puitteissa Kalevaiset harjoittivat sekä jalka- että jääpalloa, jalkapalloa ainakin jo vuonna 1927Jukka Joutsi - yleisiä juttuja futiksesta. Myös pesäpallo kuului seuran ohjelmistoon. Miehet osallistuivat lajin SM-kilpailuun kaudella 1928 ja naiset pääsivät puolivälieriin saakka vuonna 1933. == Junioritoiminta == Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä A-pojat A-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 1 == Lähteet == Luokka:Joensuulaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Entiset suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Entiset suomalaiset jääpalloseurat Luokka:Entiset pesäpalloseurat
Valkovatsakukastaja

Valkovatsakukastaja (Dicaeum hypoleucum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkovatsakukastajaa tavataan Filippiineillä. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Manganiitti

Manganiitti on mineraali, joka kuuluu mangaanimalmimineraaleihin. Se muodostaa tummia massoja, mutta on toisinaan kiteistä. Kemiallinen kaava on MnO(OH). == Esiintyminen == Manganiittia esiintyy hydrotermisissä juonissa ja kuumissa lähteissä. Sitä esiintyy samoissa paikoissa kalsiitin, baryytin, psilomelaanin ja pyrolusiitin kanssa. Sitä on löydetty Saksasta, Italiasta ja Yhdysvalloista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Manganite Mineral Data * Mindat: Manganite * Handbook of Mineralogy: Manganite (pdf) Luokka:Oksidimineraalit Luokka:Malmimineraalit
Intiankukastaja

Intiankukastaja (Dicaeum erythrorhynchos) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Intiankukastajaa tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Harmaakukastaja

Harmaakukastaja (Dicaeum concolor) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaakukastajaa tavataan Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Lajin on kuvattu olevan suurimmaksi osaksi yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Pikkukukastaja

Pikkukukastaja (Dicaeum pygmaeum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pikkukukastajaa tavataan Filippiineillä. Sitä on kuvattu yleiseksi, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Celebesinkukastaja

Celebesinkukastaja (Dicaeum nehrkorni) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Celebesinkukastajaa tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Valkokurkkukukastaja

Valkokurkkukukastaja (Dicaeum erythrothorax) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkokurkkukukastajaa tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Molukkienkukastaja

Molukkienkukastaja (Dicaeum vulneratum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Molukkienkukastajaa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kukastajat
Margariitti

Margariitti on mineraali, joka on tyypiltään hauraskiille. Nimi tullee kreikan helmeä tarkoittavasta sanasta. Kemiallinen kaava on CaAl2(Al2Si2)O10(OH)2. == Esiintyminen == Margariittia esiintyy metamorfisissa kivilajeissa. Sitä esiintyy samoissa paikoissa joidenkin jalokivien kanssa, kuten smaragdi, korundi, turmaliini ja andalusiitti. Samoissa paikoissa esiintyviä mineraaleja ovat myös kloriitti ja kalsiitti. Margariittia on löydetty Itävallasta, Kreikasta, Turkista, Yhdysvalloista, Skotlannista ja Venäjältä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Margarite Mineral Data * Mindat: Margarite * Handbook of Mineralogy: Margarite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Viirikehrääjä

Viirikehrääjä (Macrodipteryx longipennis) on kehrääjien heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan trooppisessa Afrikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan viirikehrääjä voi kasvaa 20-23 cm pitkäksi. Väritykseltään sekä koiras että naaras ovat kauttaaltaan harmahtavan ruskean kirjavia. Niskassa ja kaulassa on punaruskea juova ja pyrstö on punaruskea. Lisääntymisaikana viirikehrääjäkoiraille kasvaa siipiin hyvin pitkä ruoti, jonka päässä on sulka. Tämä sulka ja ruoti surkastuvat pois lisääntymiskauden jälkeen. ==Levinneisyys ja elintavat== Viirikehrääjää tavataan pesimäaikana Mauritaniasta Kongoon ulottuvalta alueelta. Pesimäajan päätyttyä viirikehrääjät muuttavat pohjoiseen ja itään. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoiset ruohomaat, metsät ja puita kasvavat savannit usein vesialueiden lähellä. Laji on yöaktiivinen ja pyydystää ravinnokseen lentäviä hyönteisiä. Lajin pesimäkausi on sadekaudella tyypillisesti maalis-kesäkuussa. Pesivät yksinään tai pieninä löyhinä ryhminä. Viirikehrääjät eivät rakenna pesää vaan naaras munii maahan. Munia on 1 tai 2 ja ne ovat väriltään vaaleanpunertavia. ==Lähteet== Luokka:Kehrääjät
Tero Suominen

Tero Suominen (s. 1. huhtikuuta 1971 Humppila) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan vasempana laitapuolustajana tai keskikentän pohjalla. Pelaajana hänet tunnettiin periksiantamattomuudestaan sekä kovasta laukauksestaan. ==Ura== Suominen aloitti uransa 16-vuotiaana Turun Toverien riveissä II divisioonassa vuonna 1987. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki kolme maalia TuTon noustessa I divisioonaan. Suominen kutsuttiin myös poikamaajoukkueeseen. Kolmen Turussa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi FF Jaroon. Suominen saavutti joukkueen kanssa nousun Futisliigaan ensi yrittämällä, tehden voittomaalin toisessa liigakarsintaottelussa Kokkolan Pallo-Veikkoja vastaan. Hän pelasi Jarossa yhteensä seitsemän kauden ajan ja 158 ottelun verran, ollen joukkueensa avainpelaajia. Vuonna 1996 hän esiintyi Jaron kanssa Intertoto Cupissa, jossa he sijoittuivat lohkonsa kolmanneksi, voittaen muun muassa Dinamo Bukarestin vierasottelussa. Vuonna 1998 Suominen siirtyi Vaasan Palloseuraan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 21 ottelussa VPS:n sijoittuessa Veikkausliigassa toiseksi. Toisella kaudella Suominen menetti avauspaikkansa, eikä esiintynyt kuin muutamassa sarjaottelussa. Hän pelasi myös lainalla Kakkosen Närpes Kraftissa. Kahden vuoden jälkeen hän palasi takaisin Ykköseen pudonneen Jaron riveihin. Hän oli mukana nostamassa pietarsaarelaisia takaisin Veikkausliigaan kaudella 2001 ja pelasi viimeiset pääsarjaottelunsa 2002, ollen aloituskokoonpanossa kaikissa paitsi yhdessä pelissä. Yhteensä Suominen pelasi 195 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Pääsarjauransa jälkeen hän pelasi Kakkosta Kokkolan Pallo- Veikoissa ja Jakobstads Bollklubbissa sekä Kolmosta Pedersöre FF:ssä ja Jaron reservijoukkueessa. Suominen on edustanut poikamaajoukkueita sekä nuorten maajoukkuetta kumpaakin kolmesti. Hänet valittiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Veikkausliigan legendat
Ross Barkley

Ross Barkley (s. 5. joulukuuta 1993 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa. Barkley on 189 senttimetriä pitkä. == Seurajoukkueura == Barkley on Evertonin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011−2012. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainasopimuksella Mestaruussarjan Sheffield Wednesdayssa ja Leeds Unitedissa. Hän pelasi Evertonissa kaikkiaan 150 valioliigaottelua, joissa sekä teki että syötti 21 maalia. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Chelseaan, jossa voitti samana keväänä FA Cupin pelattuaan yhdessä ottelussa. Kaudella 2018−2019 hän oli voittamassa Eurooppa-liigaa, jossa pelasi 12 ottelua ja teki kaksi maalia. Syyskuussa 2020–2021 hän solmi loppukauden mittaisen lainasopimuksen Aston Villan kanssa, jossa pelasi 24 valioliigaottelua. Chelseassa hän pelasi kaikkiaan 58 valioliigaottelua, joissa hän teki viisi ja syötti yhdeksän maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi OGC Nicessa 27 Ligue 1:n ottelua. Hän teki neljä maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Lutoniin kesällä 2023. Hän pelasi seurassa seuraavan kauden aikana 32 valioliigaottelua, joissa hän teki viisi ja syötti neljä maalia. Hän siirtyi Valioliigan Aston Villaan 5.9 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2024. == Maajoukkueura == Barkley pelasi useissa Englannin ikäkausimaajoukkueissa. Hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2010. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Englannin maajoukkueessa 6. syyskuuta 2013 EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan.http://www.transfermarkt.co.uk/en/england_moldova/index/spielbericht_2262076.html Hän pelasi Englannin kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2014. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan syyskuussa 2015 ja toisen runsas kuukausi myöhemmin Liettuaa vastaan. Hän kuului Englannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016 muttei päässyt pelaamaan. Vuonna 2019 pelatuissa EM-karsinnoissa hän teki maaliskuussa kaksi maalia Montenegroa ja lokakuussa kaksi maalia Bulgariaa vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi lokakuussa 2019. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/ross-barkley/profil/spieler_131978.html === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Västerlandet

Västerlandet on saari Porkkalanselän itäosassa, Inkoon kunnan alueella. Saari on osa Sommarnin saariryhmää, johon kuuluu myös Sommarn, Blekan ja Norrklobben. Karttakoordinaatit: P:6646225 I:346542 == Historia == Saariryhmä kuului Neuvostoliiton vuokraamaan Porkkalan alueeseen vuosina 1944 - 1956. == Lähteet == http://www.paikkatietoikkuna.fi/web/fi/kartta?coord=346542.4_6646221.241&zoomLevel;=9 http://www.histdoc.net/historia/hanko.html Luokka:Suomen merialueiden saaret
Erkka Filander

Erkka Filander (s. 1993) on suomalainen runoilija. Hän voitti vuonna 2013 kaikkien aikojen nuorimpana Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon esikoisrunoteoksellaan Heräämisen valkea myrsky (Poesia). Filanderin esikoisteos on romantiikan innoittamaa runoutta. Siinä ei ole sijaa kyynisyydelle tai ironialle, vaan se on nuoruuden ja elämänilon ylistystä, lähimpänä esikuvanaan brittiläiset romantikot John Keats ja Percy Bysshe Shelley. ==Tuotanto== * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Heräämisen valkea myrsky Poesian verkkosivulla * Torso Poesian verkkosivulla * Adoraatio Poesian verkkosivulla Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajat
Vain elämää – kausi 2

Vain elämää – kausi 2 on Vain elämää -televisiosarjan toisen tuotantokauden ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2013. Kokoelma julkaistiin perjantaina ja jo seuraavan viikon maanantaina sen kerrottiin myyneen yli 78 000 kappaletta, eli triplaplatinaa. Sittemmin albumia on myyty yli 97 000 kappaletta. Kokoelma nousi julkaisuviikollaan ykkössijalle Suomen virallisella albumilistalla, iTunesin albumilistalla sekä Spotifyn top- listalla. ==Kappaleet== == Kokoelman kappaleet listoilla == {|class="wikitable" Esittäjä Kappale Latauslista Singlelista Radiolista Anna Abreu ”Kylmästä lämpimään” 1 3 7 Anna Abreu ”Poplaulajan vapaapäivä” 29 17 – Jukka Poika ”Lautalla” 11 – – Jukka Poika ”Mitä silmät ei nää” 23 – 56 Laura Närhi ”En mitään, en ketään” – – 54 Laura Närhi ”Hymypoika” – – 100 Laura Närhi ”Siipeen jos sain” 15 – – Pauli Hanhiniemi ”Siideripissis” 14 – 16 == Lähteet == Luokka:Vain elämää -kokoelmalevyt Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Sommarn

Sommarn on saari Porkkalanselän itäosassa, Inkoon kunnan alueella. Saari on Sommarnin saariryhmän pääsaari, saariryhmään kuuluvat myös Västerlandet, Blekan ja Norrklobben. Karttakoordinaatit: P:6646136 I:346792 == Historia == Saariryhmä kuului Neuvostoliiton vuokraamaan Porkkalan alueeseen vuosina 1944–1956. == Lähteet == * http://www.paikkatietoikkuna.fi/web/fi/kartta?coord=346792.4_6646136.241&zoomLevel;=9 * http://www.histdoc.net/historia/hanko.html Luokka:Suomen merialueiden saaret
Ron Stewart

Ron Stewart (11. heinäkuuta 1932 – 17. maaliskuuta 2012) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä vuosina 1952–1973 ja toimi valmentajana 1975–1978. Ammattilaisurallaan hän pelasi yli 1300 ottelua. Stewartia ei urallaan arvostettu taitojensa vuoksi vaan taklauksiensa ansiosta ==Pelaajaura== Stewart pelasi valtaosan junioriurastaan Toronto Marlborosissa. Viimeisellä juniorikaudellaan hän edusti Marlborosin lisäksi Barrie Flyersia ja Guelph Biltmoresia. Biltmoren kanssa Stewart voitti Memorial Cupin. Stewart siirtyi ammattilaiseksi Toronto Maple Leafsin joukkueeseen kaudeksi . Stewart edusti Maple Leafsia 13 kautta ja pelasi seuran paidassa 838 runkosarjaottelua ja 82 pudotuspeleissä. Tuona aikana seura voitti Stanley Cupin 1962, 1963 ja 1964. Stewart valittiin NHL:n tähdistöotteluun 1955, 1962, 1963 ja 1964. Kauden aikana Stewart kaupattiin Boston Bruinsiin. Bostonissa Stewart ehti pelata vain kaksi kautta, kun St. Louis Blues varasi hänet vuoden 1967 laajennusvarauksessa. Blues kauppasi Stewartin jo avauskaudella New York Rangersiin. Vuonna 1970 Stewart tappeli humalassa joukkue- ja asuintoverinsa maalivahti Terry Sawchukin kanssa, mikä johti Sawchukin kuolemaan. Kuolinvuoteellaan Sawchuk otti vastuun tapahtuneesta itselleen ja Stewart vapautettiin kaikista syytteistä. Kaudella Rangers kauppasi Stewartin Vancouver Canucksiin, jossa hän pelasi 42 ottelua ennen kuin hänet myytiin takaisin Rangersiin. Kausi jäi Stewartin viimeiseksi. Hänet myytiin kauden aikana New York Islandersiin, jossa hän lopetti uransa. ==Uran jälkeen== Pelaajauransa jälkeen Stewart ryhtyi valmentajaksi. Vuonna 1975 hän sai vuoden pestin New York Rangersin valmentajana. Hän valmensi vielä pääsarjatasolla Los Angeles Kingsiä 1977–1978. Myöhemmin hän valmensi ja johti useita junioriseuroja läntisessä Kanadassa. Ron kuoli 79-vuotiaana 17. maaliskuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kotkan keskustaajama

Kotkan keskustaajama on tilastollinen taajama Kymenlaakson maakunnassa ja Kotkan–Haminan seutukunnassa Suomenlahden pohjoisrannalla. Taajama kuuluu lähes kokonaan Kotkan kaupunkiin, mutta ulottuu hyvin pieneltä osin myös Haminan kaupungin puolelle. Taajamassa on 51 704 asukasta (31.12.2017), joista 51 691 asuu Kotkassa ja 35 Haminassa. Vuoden 1960 väestönlaskennassa silloisen Kotkan kaupungin taajamia olivat Keskusta, Etukylä, Hietanen, Hirssaari, Lankila, Metsola, Ristinalus, Ruonala-Munsaari ja Sutela. Kotkaan myöhemmin liitetyn Karhulan kauppalan taajamia olivat Keskusta, Halla-Tiutinen ja Otsola. Samaan aikaan Karhulan kanssa Kotkaan liitetyssä Kymin kunnassa olivat tuolloin Pihkoo-Kaukolan, Saksalan ja Tavastilan taajamat. Karhulan ja Kymin lisäksi Kotkan kaupunkiin kuuluu nykyään entinen Haapasaaren kunta, jossa ei ollut lainkaan taajamia vuonna 1960. Vuoden 2017 taajamarajauksen perusteella Kotkan kaupungissa on kaksi taajamaa, joista toinen on juuri Kotkan keskustaajama ja toinen on Halla-Tiutinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotka-Haminan keskustaajama vuoden 2010 rajauksen mukaan (PDF, kartassa keltaisella viivalla rajattu "Kaupunkiseudun keskustaajama") * Lounaispaikka (YKR-taajamarajaukset vuosilta 1980, 1990, 2000 ja 2009 aineistossa Yhteiskunta > Asuminen ja rakentaminen) Luokka:Kymenlaakson maakunnan taajamat Luokka:Kotka Luokka:Suomen kuntakeskukset
Vuoden jääkiekkoilija

Vuoden jääkiekkoilija on Urheilutoimittajain Liiton vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto vuoden parhaalle suomalaiselle jääkiekkoilijalle. Vuoden jääkiekkoilija on valittu vuodesta 1948 lähtien. Eniten valintoja on Teemu Selänteellä; kymmenen. == Vuoden jääkiekkoilija == Vuosi Pelaaja Joukkue 1948 Matti Rintakoski TBK 1949 Unto Wiitala Karhu-Kissat 1950 Aarne Honkavaara Ilves 1951 Keijo Kuusela Hämeenlinnan Tarmo 1952 Aarne Honkavaara (2.) Ilves 1953 Ossi Kauppi TBK 1954 Unto Wiitala (2.) Karhu-Kissat 1955 Yrjö Hakala TBK 1956 Unto Wiitala (3.) Karhu-Kissat 1957 Teppo Rastio Ilves 1958 Yrjö Hakala (2.) Tappara 1959 Esko Niemi Tappara 1960 Heino Pulli TK-V 1961 Raimo Kilpiö Ilves 1962 Juhani Lahtinen Ilves 1963 Raimo Kilpiö (2.) RU-38 1964 Juhani Lahtinen (2.) Ilves 1965 Jarmo Wasama Ilves 1966 Lasse Oksanen Ilves 1967 Urpo Ylönen (1.–2.) TuTo 1968 Urpo Ylönen (1.–2.) TuTo 1969 Seppo Lindström TuTo 1970 Urpo Ylönen (3.) TuTo 1971 Ilpo Koskela Jokerit 1972 Jorma Valtonen Ässät 1973 Antti Leppänen Tappara 1974 Veli-Pekka Ketola Ässät 1975 Pekka Marjamäki Tappara 1976 Seppo Repo TPS 1977 Pertti Koivulahti Tappara 1978 Veli-Pekka Ketola (2.) Ässät 1979 Pekka Rautakallio Ässät 1980 Jukka Porvari Tappara 1981 Timo Nummelin TPS 1982 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1983 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1984 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1985 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1986 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1987 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1988 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1989 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1990 Jari Kurri (1.–9.) Edmonton Oilers 1991 Esa Tikkanen Edmonton Oilers 1992 Markus Ketterer Jokerit 1993 Teemu Selänne Winnipeg Jets 1994 Saku Koivu (1.–2.) TPS 1995 Saku Koivu (1.–2.) TPS 1996 Teemu Selänne (2.–6.) Mighty Ducks of Anaheim 1997 Teemu Selänne (2.–6.) Mighty Ducks of Anaheim 1998 Teemu Selänne (2.–6.) Mighty Ducks of Anaheim 1999 Teemu Selänne (2.–6.) Mighty Ducks of Anaheim 2000 Teemu Selänne (2.–6.) Mighty Ducks of Anaheim 2001 Sami Kapanen (1.–2.) Carolina Hurricanes 2002 Sami Kapanen (1.–2.) Carolina Hurricanes 2003 Jere Lehtinen Dallas Stars 2004 Miikka Kiprusoff Calgary Flames 2005 Niklas Bäckström Kärpät 2006 Teemu Selänne (7.–8.) Mighty Ducks of Anaheim 2007 Teemu Selänne (7.–8.) Anaheim Ducks 2008 Valtteri Filppula Detroit Red Wings 2009 Niko Kapanen Ak Bars Kazan 2010 Antti Niemi Chicago Blackhawks 2011 Mikael Granlund HIFK 2012 Teemu Selänne (9.) Anaheim Ducks 2013 Tuukka Rask Boston Bruins 2014 Teemu Selänne (10.) Anaheim Ducks 2015 Teuvo Teräväinen Chicago Blackhawks 2016 Patrik Laine Tappara / Winnipeg Jets 2017 Pekka Rinne (1.–2.) Nashville Predators 2018 Pekka Rinne (1.–2.) Nashville Predators 2019 Marko Anttila Jokerit 2020 Miro Heiskanen Dallas Stars 2021 Aleksander Barkov Florida Panthers 2022 Mikko Rantanen (1.–2.) Colorado Avalanche 2023 Mikko Rantanen (1.–2.) Colorado Avalanche 2024 Aleksander Barkov (2.) Florida Panthers == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkopalkinnot
Kollywood

Kollywood eli tamilinkielinen elokuvateollisuus on Intian Tamil Nadun pääkaupunkiin Chennaihin keskittyvä elokuvateollisuus. Useimmat elokuvastudiot sijaitsevat Kodambakkamin kaupunginosassa, mistä tulee nimi Kollywood. == Historia == Ensimmäinen tamilinkielinen mykkäelokuva oli Keechaka Vadham, jonka teki R. Nataraja Mudaliar vuonna 1917 ja se esitettiin ensimmäisen kerran tammikuussa 1918. Ensimmäinen puhuttu elokuva oli tamilin- ja telugunkielinen Kalidas, joka sai ensi-iltansa 31. lokakuuta 1931, vain seitsemän kuukautta Intian ensimmäisen puhutun elokuvan Alam Aran ilmestymisen jälkeen. Seuraavana vuonna ilmestynyt Kalava oli ensimmäinen kokonaan tamilinkielinen täyspitkä elokuva. == Elokuvakoulut == Chennaissa sijaitseva M.G.R. Government Film and Television Training Institute oli ensimmäinen elokuvakoulu Etelä-Intiassa. Instituutti kuuluu myös koko Intian vanhimpiin elokuvakouluihin. == Katso myös == * Intialainen elokuva * Bollywood (hindinkielinen elokuvateollisuus) * Mollywood (malajalaminkielinen elokuvateollisuus) * Ollywood (orijankielinen elokuvateollisuus) * Tollywood (telugunkielinen elokuvateollisuus) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Nuotio, HT: ”Kollywoodista kotikatsomoihin – tamilit tulevat!” Filmihullu 4/2020. == Aiheesta muualla == Luokka:Intian elokuva Luokka:Elokuvalajityypit Luokka:Chennai
British Columbia Hockey League

British Columbia Hockey League (BCHL) on kanadalainen Brittiläisen Kolumbian provinssissa pelattava juniorijääkiekkoliiga. Se kuuluu Kanadan jääkiekkoliittoon ja on Canadian Junior Hockey Leaguen osa. BCHL perustettiin vuonna 1961 Vernonissa ja siihen kuuluu nykyään yhteensä 16 joukkuetta. Joukkueet pelaavat kahdessa konferenssissa: Coastal- ja Interior- konferenssissa. BCHL:n pudotuspelien voittaja voittaa Fred Page Cupin ja jatkaa pelaamaamistaan Western Canada Cupista yhdessä Alberta Junior Hockey Leaguen, Manitoba Junior Hockey Leaguen ja Saskatchewan Junior Hockey Leaguen voittajien kanssa. ==Joukkueet== Island-divisioona Joukkue Kaupunki Kotiareena Liittyi BCHL:ään Alberni Valley Bulldogs Port Alberni Weyerhauser Arena 1998 Cowichan Valley Capitals Duncan Island Savings Centre 1980 Nanaimo Clippers Nanaimo Frank Crane Arena 1972 Victoria Grizzlies Victoria Bear Mountain Arena 1967 Powell River Kings Powell River Hap Parker Arena 1988 Mainland-divisioona Joukkue Kaupunki Kotiareena Liittyi BCHL:ään Chilliwack Chiefs Chilliwack Prospera Centre 1996 Coquitlam Express Coquitlam Poirier Sport & Leisure Complex 2001 Langley Rivermen Langley Langley Events Centre 1990 Prince George Spruce Kings Prince George Prince George Coliseum 1972 Surrey Eagles Surrey South Surrey Arena 1976 Interior-divisioona Joukkue Kaupunki Kotiareena Liittyi BCHL:ään Merritt Centennials Merritt Nicola Valley Memorial Arena 1961 Penticton Vees Penticton South Okanagan Events Centre 1961 Salmon Arm Silverbacks Salmon Arm Shaw Centre 2001 Trail Smoke Eaters Trail Cominco Arena 1987 Vernon Vipers Vernon Wesbild Centre 1961 West Kelowna Warriors West Kelowna Royal Lepage Place 1994 Luokka:Kanadan jääkiekkosarjat
Viveka Anderberg

Viveka Kristina Elisabet Anderberg (s. 11. lokakuuta 1950 Västerhaninge) on ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hän opiskeli Statens musikdramatiska skolassa Tukholmassa. Hän esiintyi vuonna 1984 elokuvassa Ronja ryövärintytär.Svensk Filmdatabas: Viveka Anderberg Laulajana Anderberg on äänialaltaan sopraano. Hän laulaa Karl-Birger Blomdahlin avaruusoopperan Aniara levytyksellä Caprice-levymerkillä (CAP 22016: 1-2).ArkivMusic: Blomdahl: Aniara - A Space Opera / Westerberg, Hoel, Anderberg, Saeden, Arvidson, Haugan, Swedish Radio Symphony Orchestra == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mašina vremeni

Mašina vremeni () on venäläinen yhtye, joka on uransa aikana kokeillut monia eri tyylilajeja bluesista hard rockiin. Vuonna 1969 Moskovassa perustetun kokoonpanon ainoa alkuperäinen jäsen on sen johtaja Andrei Makarevitš. Yhtyeen ensimmäisillä levytyksillä kuultiin coverversioita muun muassa Bob Dylanin ja The Mamas & the Papasin esittämistä kappaleista. Vuosi 1980 oli yhtyeen historian onnistunein. Silloin se sai olympialaisiin valmistautuvalta neuvostohallinnolta rohkaisua ja julkaisi optimistisen hitin "Povorot" (Käännekohta), joka oli listaykkösenä 18 kuukauden ajan. Vielä tämän jälkeen yhtyettä kuitenkin alettiin virallisesti paheksua, kunnes perestroikan aika 1980-luvun lopussa muutti tilanteen. Yhtye alkoi tehdä TV-esiintymisiä ja kiersi myös Yhdysvalloissa vuonna 1988.AllMusic: Mashina Vremeni. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Mašina vremeni jatkoi toimintaansa julkaisemalla säännöllisesti uusia albumeja ja pitämällä konsertteja suurille yleisöille. Koska yhtyeen jäsenistössä on tapahtunut runsaasti vaihdoksia, on myös sen tyyli vaihdellut paljon. Vaikutteita on saatu muun muassa venäläisten laulaja-lauluntekijöiden eli bardien perinteestä ja itämaisesta musiikista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.allmusic.com/artist/mashina- vremeni-mn0001995657/discography AllMusic: Yhtyeen diskografia] Luokka:Venäläiset rockyhtyeet
Lucienne Schmith-Couttet

Lucienne Schmith-Couttet (o.s. Schmith, 27. marraskuuta 1926 Chamonix – 4. lokakuuta 2022) oli ranskalainen alppihiihtäjä, nelinkertainen MM-mitalisti. Hänen puolisonsa oli James Couttet. Schmith-Couttet sijoittui St. Moritzin olympialaisissa 1948 syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä kymmenenneksi sekä pujottelussa 20:nneksi. Hän sai Aspenin MM-kilpailuissa 1950 pronssia suurpujottelussa. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Åressa 1954 ja sai lisäksi pronssia syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Ranskan 1. panssaridivisioona

1\. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka perustettiin toisessa maailmansodassa vuonna 1943 Pohjois-Afrikassa ja se otti osaa sotatoimiin Länsi-Euroopassa osana Ranskan 1. armeijaa. Yhtymä lakkautettiin 1999, jolloin sen perinteet siirrettiin 1. mekanisoidulle prikaatille. == Perustaminen == Kenraali de Laminant määräsi divisioonan perustettavaksi 1. toukokuuta 1943defence.gouv.fr Mascarassa Ranskan Algeriassa, jolloin sen komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Jean Touzet du Vigier. == Palvelus == Divisioona nousi Garbo Forcen mukana maihin Provencessa 15. elokuuta 1944, jolloin se kuului kenraali Jean de Lattre de Tassignyn Ranskan 1. armeijaan. Se osallistui Toulonin ja Marseillen vapauttamiseen ja oli ensimmäinen liittoutuneiden osasto, joka saavutti Rhônen 25. elokuuta, Reinin 19. marraskuuta ja Tonavan 21. huhtikuuta 1945. Divisioona lakkautettiin 31. maaliskuuta 1946. Yhtymä perustettiin uudelleen 1948 ja se sijoitettiin 1951 Trieriin Saksaan. Divisioona osallistui Persianlahden sotaan ja se lähetettiin Bosniaan 1992 osana UNPROFORia. Se kuului IFORiin 1995 ja muodosti Mostariin sijoitetun eteläisen monikansallisen divisioonan esikunnan elokuusta marraskuuhun 1997. Ranskan maavoimia uudelleen järjesteltäessä 1999 divisioona hajotettiin 1. heinäkuuta ja sen perinteet siirrettiin 1. mekanisoidulle prikaatille, joka lakkautettiin 21. heinäkuuta 2015. Ranskan 1. divisioona perustettiin uudelleen 1. heinäkuuta 2016. Divisioonaan kuuluu kolme prikaatia sekä ranskalais-saksalaisen prikaatin ranskalaiset osat ja osa Scorpion Forcesta yhdessä 3. divisioonan kanssa. Lisäksi divisioonaan on liitetty Ranskan emämaan ulkopuolelle sijoitetut yksiköt. == Kokoonpano == Divisioonan vahvuus oli kesällä 2016 noin 26 000 henkeä. Siihen kuuluu Besançoniin sijoitetun esikunnan lisäksi seuraavat joukkoyksiköt: *1. tykistörykmentti () Bourogne, jonka kalustona MLRS-raketinheittimet *19. pioneerirykmentti () Besançonissa *132. sotakoirapataljoona () Suippesissa *7. panssariprikaati, Besançon *9. merijalkaväkiprikaati, Poitiers *27. vuoristoprikaati, Varces *Ranskalais-saksalainen prikaati, Müllheim, Saksa == Lähteet == 01
Georges Franju

Georges Franju (12. huhtikuuta 1912 Fougères, Ranska – 5. marraskuuta 1987 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän oli myös yhdessä Henri Langlois’n kanssa Ranskan elokuva-arkiston Cinematheque Françaisen perustaja,Pajukallio, Arto: Elokuvakerhojen hengessä. Tv & radio, Helsingin Sanomat 15.11.2013, s. C 1. Hän työskenteli vuoteen 1949 Institut de Cinematographie Scientifiquessa, jolloin hän ohjasi ensimmäisen yhdeksästä dokumenttielokuvastaan Eläinten veri (Le Sang des Bêtes) pariisilaisesta teurastamosta. ==Filmografia== ;Pitkät elokuvat * Pakkopaita 1958 * Silmät ilman kasvoja 1960 * Valokeila murhaajaan 1961 * Therese, myrkyttäjätär 1962 * Judex – salaperäinen kostaja 1963 * Thomas l’imposteur 1965 * La Faute de l'abbé Mouret 1970 * Nuits rouges 1974 ;Lyhytelokuvat * Le Métro - yhdessä Henri Langlois’n kanssa 1935 * Eläinten veri 1949 * En passant par la Lorraine 1950 * Hôtel des Invalides 1951 * Le Grand Méliès 1952 * Les Poussières 1954 * Navigation marchande 1954 * À propos d'une rivière ou Le Saumon atlantique 1955 * Mon chien 1955 * Le Théâtre national populaire 1956 * Sur le pont d’Avignon 1956 * Monsieur et Madame Curie 1956 * Notre-Dame, cathédrale de Paris 1957 * La Première Nuit 1958 * Les Rideaux blancs 1965 === Télévision === ;Televisioelokuvat * La Ligne d’ombre 1973 * Nuits rouges 1974 * La Discorde 1978 * Le Dernier Mélodrame 1979 ;Sarjat * Service des affaires classées 1968 * L'Homme sans visage 1975 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Ranskan 1. kevyt mekanisoitu divisioona

1\. kevyt mekanisoitu divisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. Sen perustaminen aloitettiin 1931 ja divisioona lakkautettiin 1940. == Perustaminen == Divisioonan perustaminen aloitettiin 1931 ratsuväen ensimmäisenä panssaroituna divisioonana. 4. ratsuväkidivisioonan mekanisointi eteni hitaasti ja vuonna 1936 mekanisoidut osat saivat uudet nimet, mutta divisioonan nimi säilyi. Tämä antoi väärän kuvan uudesta divisioonasta. Divisioonan kalustona oli konekiväärein varustetut AMR 35 -panssarivaunut sekä raskaammat Somua S-35 ja Hotchkiss H35 -vaunut. Tykistö ja jalkaväki olivat täysin motorisoidut ja osa jalkaväestä mekanisoitu varustettuna puolitelavaunuin. == Palvelus == Saksan hyökättyä Ranskaan toukokuussa 1940 divisioonaan kuuluivat 1. ja 2. kevyt mekanisoitu prikaati sekä 74. tykistörykmentti. Divisioona osallistui ratuväkiarmeijakunnan osana Hannutin taisteluun, jossa Saksan XVI armeijakunta löi puolustukseen ryhmittyneet ranskalaisetForty, George & Duncan, John s. 152. Sotatoimien päätyttyä divisioona lakkautettiin. == Lähteet == * === Viitteet === 01 Luokka:Ranskan maavoimat
Jeanette

Jeanette, myös Jeannette, on alkujaan ranskalainen naisen etunimi. Lyhemmän Jeanne-nimen tavoin Jeanette on feminiinimuoto Johannes-nimen ranska­lai­sesta vastineesta Jean ja siten samalla Johanna-nimen ranskan­kielinen vastine. Ranskaksi nimi lausutaan /žanet/, missä ž on š:ää (suhu-s):ää vastaava soinnillinen äänne. Suomessa nimi Jeanette on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 974:lle ja Jeannette noin 150 nais­puoliselle henkilölle. Jeanetten nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 15. marraskuuta. == Tunnettuja Jeanetteja ja Jeannetteja == * Jeannette D. Ahonsou (s. 1954), togolainen kirjailija * Jeannette Altwegg (1930–2021), brittiläinen taitoluistelija * Jeanette Anderson (s. 1991), yhdysvaltalainen koripalloilija * Jeanette Biedermann (s. 1980), saksalainen laulaja ja näyttelijä * Jeanette Björkqvist (s. 1973), suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailijasve * Jeanette Campbell (1916–2003), argentiinalainen uimari * Jeanette Flores (s. 1968), venezuelalainen näyttelijä * Jeanette Granberg Stjernström (1825–1857), ruotsalainen näytelmäkirjailija ja kääntäjä * Jeanette Gustafsdotter (s. 1965), ruotsalainen poliitikko ja ministeri * Jeanette Kessler (1908–1972), brittiläinen alppihiihtäjä * Jeanette Kwakye (s. 1983), brittiläinen pikajuoksija * Jeanette Marty (s. 1975), sveitsiläinen jääkiekkoilija * Jeanette Myburgh (s. 1940), eteläafrikkalainen uimari * Jeannette Ng, hongkongilais-brittiläinen fantasiakirjailija * Jeanette Nilsen (s. 1972), norjalainen käsipallomaalivahti * Jeanette Ottesen (s. 1987), tanskalainen uimari * Jeannette Rankin (1880–1973), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko * Jeanette Snellman (1817–1878), suomalainen säätyläisnainen, Kuopion rouvasväenyhdistyksen perustaja * Jeannette Sorrell (s. 1965), yhdysvaltalainen cembalisti ja kapellimestari * Jeanette Sterke (s. 1934), tšekkiläis-australialainen näyttelijä * Jeanette Thompson (s. 1965), yhdysvaltalainen konsertti- ja oopperalaulaja * Jeanette Winterson (s. 1959), brittiläinen kirjailija * Jeanette Witziers-Timmer (1923–2005), alankomaalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja * Jeannette Yango (s. 1983), kamerunilainen jalkapalloilija == Kuvitteellisia Jeanetteja ja Jeannetteja == * Jeanette Robbins, sivuhahmo televisiosarjassa Dynastia == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
City-Sámit

City-Sámit ry on Suomen pääkaupunkiseudulla asuvien saamelaisten yhdistys, joka on perustettu vuonna 1988. Yhdistyksen tavoitteena on edistää kaupunkisaamelaisten kielellisten ja kulttuuristen oikeuksien toteutumista sekä lisätä eteläisessä Suomessa asuvien saamelaisten yhteydenpitoa ja yhteenkuuluvuutta. Yhdistys myös tekee tunnetuksi saamelaista kulttuuria sekä pääkaupunkiseudun asukkaille että alueen matkailijoille. Yhdistys on ilmoittanut, että siihen kuuluu 120 jäsentä, joista 114 on varsinaisia jäseniä ja 10 lapsijäseniä sekä lisäksi 66 kannattajajäseniä. Runsaat puolet Suomen 8 000 saamelaisesta asuu kotiseutualueensa ulkopuolella, Suur-Helsingin alueella tuhatkunta. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi 1988–2004 Hans Morottaja, sitten Nina Nuorgam ja Irja Seurujärvi-Kari.20-vuotishistoriikki, City-Samit ry Seuran puheenjohtaja oli vuodesta 2012 vuoteen 2016 Pentti Pieski. Hänen jälkeensä toimessa aloitti Hanna Helander. Keväällä 2017 puheenjohtajana aloitti Inka Musta. City-Sámit ry sai vuonna 2013 Suomen Kulttuurirahastolta 100 000 euron apurahan saamen kielen ja kulttuurin elvyttämiseen pääkaupunkiseudulla, lasten ja nuorten toiminnan jatkumisen turvaamiseen sekä pohjoissaamenkielisen kielipesän suunnitteluun ja toteutukseen. ==Máttabiegga- kielipesä== Yhdistyksen Máttabiegga-kielipesä (suom. Etelätuuli) aloitti toimintansa Helsingin Länsi-Pasilassa marraskuussa 2013. Se on suunnattu 1–6-vuotiaille lapsille pohjoissaamenkielen elvytykseen. Kahdeksanpaikkaisessa kielipesässä lapset oppivat kielen kielikylvyn kautta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset saamelaisten järjestöt
Femforce

Femforce oli yhdysvaltalaisen naispuolisia supersankareita käsittelevä kustannusyhtiö AC Comicsin sarjakuvalehti. Bill Black ja Mark Heike tekivät lehden ensimmäisen Femforce Special -numeron vuonna 1984. Femforce kokosi yhteen lakkautettuja ja nostalgisia supersankarihahmoja: Miss Victory (Holyoke), Blue Blueteer/Nightveil (ent. Phantom Lady), Rio Rita (Fiction House), Tara (monien 1940–1950-luvun viidakkoaiheisten naishahmojen inspiroima ympäristönsuojelija), Miss Masque (Nedor), Buckaroo Betty (uusi hahmo, Haunted Horsemanin tytär, uusi versio MU:n Ghost Riderista) ja useita muita hahmoja. Luokka:Supersankarisarjakuvat Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva
Petaliitti

Petaliitti on hohkasilikaatteihin kuuluva silikaattimineraali. Se on saanut nimensä kreikankielisestä sanasta, joka tarkoittaa lehteä. Kemiallinen kaava on LiAlSi4O10. Petaliitti on litiummalmi ja sitä käytetään samoihin tarkoituksiin maasälvän kanssa. Sen kovuus Mohsin kovuusasteikolla on 6, joten se on pehmeämpi kuin jalokivet. Viirun väri on valkoinen. Kuumennettaessa sitä liekki on karmiininpunainen. == Esiintyminen == Petaliittia esiintyy graniiteissa ja samoista paikoista löytyy usein myös muun muassa turmaliineja ja topaaseja. Sitä on löydetty Ruotsista, Zimbabwesta, Yhdysvalloista ja Brasiliasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Petalite Mineral Data * Mindat: Petalite * Handbook of Mineralogy: Petalite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Prehniitti

Prehniitti on inosilikaattihin kuuluva silikaattimineraali. Se on saanut nimensä hollantilaisen everstin Hendrik von Prehnin mukaan. Kemiallinen kaava on Ca2Al2Si3O10(OH)2. Väri on valkoinen tai vihreän tai keltaisen sävyinen. Kidejärjestelmä on ortorombinen. Viiru on valkoinen. == Esiintyminen == Prehniittiä esiintyy metamorfisissa ja basalttisissa kivissä. Sitä on löydetty Skotlannista ja Australiasta. == Kuvia prehniitista == Image:prehnite- pf-0002.jpg|Smaragdin muotoon leikattu prehniitti, 1,85 cm x 1,42 cm, 4,6 g. Image:prehnite-pp-0134.jpg|Pyöreähkö keltainen riipusmainen prehniitti, 2,4 cm x 1,8 cm, 5,5 g. Image:prehnite-ps-0100-DV00003.jpg|Botryoidaalinen prehniitti sirpale, 12,0 cm x 11,0 cm, 646 g. Image:prehnite- ps-0107-DV00018.jpg|Prehniittisen nodulin kappale, 11,0 cm x 7,0 cm, 338 g. Image:prehnite-ps-0128.jpg|Viipaloitu prehniittifragmentti, jossa kalsiittisydän, halkaisija 9,0 cm. Image:Prehnite_HMNH1.jpg|Prehniittia, New Haven, Connecticut, USA. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Korukivet
Adrian Lux

Adrian Lux (oikealta nimeltään Prinz Adrian Johannes Hynne) (s. 1. toukokuuta 1986 Tukholma) on ruotsalainen musiikintuottaja ja DJ. Hän tuottaa pääasiassa house -genren musiikkia. Nykyisin hänen levy-yhtiönään on Ultra Records. == Diskografia == === Studioalbumit === *Adrian Lux (2012) === Singlet === Vuosi Single Listat Albumi SWE AUS BEL (Vl) BEL (Wa) NED 2010 "Teenage Crime" 49 35 53 50 97 Adrian Lux 2011 "Boy" (feat. Rebecca & Fiona) – – – 85 – Adrian Lux "Alive" (feat. The Good Natured) – – 112 – – Adrian Lux 2012 "Burning" (feat. Dante) – – – – – Adrian Lux 2013 "Damaged" 57 – – – – TBA == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Ruotsalaiset musiikkituottajat Luokka:Ruotsalaiset DJ:t Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivotuimmat

Toivotuimmat on Reijo Viidan kokoelma-albumi, jonka on koonnut tamperelainen Salix Ay. Levyyn on koottu Viidan suosikkikappaleita vuosien varrelta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Reijo Viidan albumit
Guia Circuit

Guia Circuit tai Circuito da Guia on katurata Macaossa. Radalla järjestetään Macaon Grand Prix -kilpailut. == Lähteet == *WTCR Race of Macau fiawtcr.com *Guia Circuit macau.grandprix.gov.mo === Viitteet === Luokka:Kiinan moottoriradat * Luokka:Macaon rakennukset ja rakennelmat
Liikuntakeskus Hukka

Liikuntakeskus Hukka on Oulun Heinäpäässä sijaitseva yksityinen liikuntakeskus. Alun perin Oulun Squashhallit Oy -nimellä toimineen yrityksen perustivat veljekset Jouko ja Seppo Rounaja vuonna 1976. Rakennus on vuosien varrella kokenut useita laajennuksia ja on tällä hetkellä kooltaan n. 14 000 neliötä. Hukasta löytyvät liikuntatilat: *5 ryhmäliikuntasalia *3 kuntosalia *7 sulkapallokenttää *4 tenniskenttää *3 squashkenttää *2 pingispöytää == Aiheesta muualla == * Hukan kotisivut Luokka:Suomalaiset kuntokeskukset Luokka:Oulun urheiluhallit
Silppu

Silppu () on tutkan harhauttamiseksi käytettävää ainetta, jota sirotellaan lentokoneen tai muun kohteen ympärille jotta kohdetta ei voisi seurata tutkalla. Yleisimmin käytettävät silput valmistetaan hienojakoisesta alumiinista tai metallinsekaisesta lasikuidusta tai muovista. Se on muodoltaan kuidunpätkiä. Jotta silppu aiheuttaisi mahdollisimman voimakkaan tutkakaiun, kuidunpätkät leikataan puoleen käytettävän tutkan aallonpituudesta. Suomessa käytettävä silppu on useimmiten 20 mikrometrin lasikuitua, jossa on muutaman mikrometrin paksuinen alumiinipinnoite. Silppu näkyy myös säätutkien kuvissa pitkulaisina nauhoina, jotka leviävät ja liikkuvat tuulen mukana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tutkatekniikka Luokka:Ilmasodankäynti
Piikkis

Piikkis on suomalainen sketsisarja. Sarjaa tehtiin ensimmäisen kerran vuonna 1964 Yle TV1-kanavalle. Ohjelman ohjasi Ere Kokkonen. Sarjassa näytteli suomalaisen televisioviihteen alkuaikojen kehityksessä mukana olleen VEK- ryhmän jäsen Matti Kuusla. Sarja sai jatkoa vuosina 1975 ja 1987, jolloin Kuusla teki samannimistä ohjelmaa Mainostelevisiolle. ==Juoni== Sarjassa hämmennettiin fiktiota ja faktaa. Ohjaaja Kokkonen muistelee Toopelivisio -kirjassa, että "sarjassa esitettiin oikeille ihmisille kysymyksiä, jotka editointivaiheessa vaihdoimme päinvastaisesti.". Esimerkiksi eräässä sketsissä haastateltiin raitiovaunun rahastajaa, jolta kysyttiin näkyykö raitiovaunuissa juopuneita, ja miten heitä kohdellaan. "Juopunut" -sanan tilalle vaihdettiin sana "kansanedustaja". Tämän seurauksena Ohjelmatoiminnan säännöstöön lisättiin ohje, ettei haastattelun osia saa irrottaa asiayhteydestään. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:1960-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:1970-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:1980-luvun suomalaiset sketsisarjat
Lionel Daunais

Noël Ferdinand Lionel Daunais (31. joulukuuta 1901 Montreal – 18. heinäkuuta 1982 Montreal) oli kanadalainen baritoni ja säveltäjä.The Canadian Encyclopedia: Lionel Daunais Hän aloitti opintonsa kotimaassaan ja voitti siellä Montrealin laulukilpailussa ensipalkinnon. Kesäkuussa 1926 Daunais sai Prix d'Europen, jonka turvin hän täydensi opintojaan Pariisissa. Eräs hänen opettajansa oli Darius Milhaud. Kapellimestari Désiré Inghelbrechtin kuultua Daunaisia tämä pääsi debytoimaan Algerissa.Canadian Music Centre: Lionel Daunais: Biography Palattuaan vuonna 1930 Kanadaan Daunais debytoi Montrealin Société d’Opérettessa Mireillen ja André Messagerin La Basochen esityksissä. Hän teki yhteistyötä Anna Malenfantin, Ludovic Huotin ja Allan McIverin kanssa. He muodostivat Trio Lyriquen, jolle Daunais kirjoitti lähes sata kevyttä laulua. Vuonna 1936 Daunais perusti Charles Goulet’n kanssa Variétés lyriquesin, joka toimi vuoteen 1955 saakka. Daunais osallistui sen toimintaan baritonina ja johtajana. Hän esiintyi oopperoissa, kymmenissä opereteissa ja teki huomattavaa työtä tuottajana. Vuonna 1959 hän sai Canada Councililta apurahan, jonka turvin hän saattoi valmiiksi lapsille suunnatun laulukokoelman. Vuosina 1961–2 Daunais esiintyi 250 radio-ohjelman sarjassa CBC:lle Trio Lyriquen kanssa. Vuosina 1970–1 CBC lähetti 13 radio-ohjelman sarjan, joka oli omistettu säveltäjän vokaaliteoksille. Daunais sekä sävelsi että sanoitti lauluja. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös kuoroteoksia. Daunais kuului vuodesta 1972 Opéra du Québecin johtokuntaan. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, joihin lukeutuvat Canadian Music Council Medal (1972), Prix de musique Calixa-Lavallée (1977), Prix Denise-Pelletier (1982) ja ottaminen Canadian Songwriters Hall of Fameen. Vuonna 1978 Daunaisista tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Kanadalaiset lauluntekijät‎ Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Platichthys

Platichthys on oikeasilmäkampelojen heimoon (Pleuronectidae) ja Pleuronectinae-alaheimoon kuuluva kalasuku. ==Lajit== Sukuun kuuluu seuraavat neljä lajia: * Platichthys bicoloratus (Basilewsky, 1855) * Platichthys flesus (Linnaeus, 1758) – Kampela * Platichthys solemdali Momigliano, Denys, Jokinen & Merilä, 2018 – Itämerenkampela * Platichthys stellatus (Pallas, 1787) – Tähtikampela ==Lähteet== Luokka:Oikeasilmäkampelat
Moombahton

Moombahton on yhdysvaltalaisen DJ:n ja tuottajan Dave Nadan Washington D.C.:ssä vuonna 2009 kehittämä musiikkityyli, joka yhdistää housemusiikkia ja reggaetonia. Musiikillisesti moombahton syntyi kun Nada (oik. David Villegas) soitti dutch house -alatyyliin kuuluvia tanssihittejä reggaetonin hitaammalla (108 bpm) rytmillä. Moombahtonille tyypillisiä elementtejä ovat tukevat bassoraidat, kaksiaskelinen syke ja nopeat rumpufillit. Toisinaan käytetään myös a cappella rap-sämplejä ja lähes aina kappaleissa on reggaeton- vaikutteita. Moombahton-artisteja ovat muun muassa Valentino Khan, Dillon Francis, Disgraceland, Jay Fay, Pickster One ja Bro Safari. Dave Nada tekee nykyisin musiikkia yhdessä Matt Nordstromin kanssa nimellä Nadastrom. == Lähteet == Luokka:Fuusiomusiikin tyylilajit Luokka:Housen tyylilajit
Ari Luusua

Ari Luusua (s. 5. maaliskuuta 1988 Simo) on uransa vuonna 2021 lopettanut suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti Taivalkosken Metsä-Veikkoja. Aikaisemmin hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa ja Ski Team Mäenpäätä. Luusua kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2011. Luusua sijoittui 30 parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2012 sijoituttuaan vuoden 2011–2012 Tour de Skihin kuuluneessa Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi. Kyseisen Tour de Skin lopputuloksissa hän sijoittui 47:nneksi. Parhaimmillaan hän oli yhdeksäs Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2016. Pitkien matkojen Ski Classics -sarjassa Luusua sijoittui kahdesti kolmen parhaan joukkoon. Kauden 2020–2021 kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Luusua sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi. Luusua on saavuttanut neljä SM-mitalia, kaikki perinteisellä hiihtotavalla: kultaa sprintissä 2018, hopeaa 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 2017 sekä pronssia 3,75 kilometrin matkalla 2012 ja 50 kilometrillä 2018. Syyskuussa 2021 Luusua ilmoitti yllättäen lopettavansa uransa. Kesäkuussa 2022 uutisoitiin Luusuan saaneen neljän vuoden urheilun toimintakiellon dopingin takia. Hän oli antanut positiivisen dopingnäytteen 20. heinäkuuta 2021. Antidopingasioiden kurinpitolautakunta antoi toimintakiellon maaliskuussa 2022. Luusua valitti päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakuntaan, joka kuitenkin piti alkuperäisen päätöksen voimassa. Pekka Vähäsöyrinki valmensi Luusuaa vuodesta 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut suomalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut hiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jami Wallenius

Jami Wallenius (s. 20. tammikuuta 1967 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin peliurallaan eleettömänä ja suoritusvarmana puolustajana. ==Ura== Wallenius aloitti uransa II divisioonassa kasvattajaseurassaan Turun Tovereissa vuonna 1985. Kaudeksi 1988 joukkue nousi I divisioonaan ja kahden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vietetyn vuoden aikana Wallenius esiintyi 36 ottelussa. TuTo putosi vuonna 1989 takaisin II divisioonaan ja 1990 Wallenius pelasi kaikissa paitsi yhdessä sarjaottelussa. Hän siirtyi Futisliigassa pelanneeseen FF Jaroon kaudeksi 1991. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueensa avainpelaajia, mutta kahdella seuraavalla kaudella hänen vastuunsa väheni tasaisesti. Vuodeksi 1994 Wallenius palasi kotikaupunkiinsa uudelleen nimettyyn Ykköseen nousseeseen FC Inter Turkuun. Hän saavutti toisella kaudellaan joukkueensa kanssa nousun Veikkausliigaan ja oli myös mukana nostamassa FC Interiä takaisin liigaan kaudella 1998. Wallenius edusti FC Interiä kahdeksan kauden ajan ja esiintyi joukkueessa yhteensä 189 kertaa, tehden yhden maalin. Veikkausliigassa hän pelasi urallaan yhteensä 190 ottelua, joissa hän viimeisteli kaksi maalia. Pelaajauransa jälkeen Wallenius on toiminut FC Interin yhteistyöseurojen VG-62:n sekä FC Sinimustien valmentajana. Vuodesta 2004 eteenpäin hän on toiminut myös FC Interin valmennusryhmässä. Hänet valittiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011. Toukokuussa 2016 Walleniuksesta tuli Interin päävalmentaja Job Dragtsman erottua tehtävistään. Wallenius palasi apuvalmentajaksi elokuun alussa, kun Shefki Kuqista tuli Interin uusi päävalmentaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Veikkausliigan legendat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat