EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stennesin kapina

Stennesin kapina oli Saksassa toimineen puolisotilaallisen Sturmabteilungin eli (SA:n) Berliinin osaston kapina omaa NSDAP-puoluettaan vastaan. Kapinaa johti Berliinin osaston komentaja Walther Stennes. ==Tausta== Vuoden 1930 valtiopäivävaalien alla SA:n ja puoluejohdon välillä oli riitaa. SA vaati, että johtaville SA-jäsenille taataan lupaavat paikat vaalilistoilla, mutta puoluejohtaja Adolf Hitler ei suostunut siihen. Tällöin Berliinin SA ryhtyi lakkoon: Walther Stennes ei tuonut 30. elokuuta 1930 joukkoaan suojaamaan Joseph Goebbelsin vaalikampanjatapahtumaa Berliinin Sportpalastissa. Päivää myöhemmin hänen SA-miehensä miehittivät natsipuolueen piiritoimiston ja sen sanomalehden toimituksen. Hitler tuli kiireesti Münchenistä Berliiniin ja palautti rauhan. Stennes halusi, että puolue kaappaisi vallan Saksassa vallankumouksella. Tämä suunnitelma vaaransi Hitlerin mielestä NSDAP:n olemassaolon, koska viranomaiset saattaisivat kieltää puolueen vallankumouksellisena liikkeenä. ==Tapahtumat== Stennes aloitti uuden kapinan 1. huhtikuuta 1931, kun hänen SA-joukkonsa miehitti väkivaltaisesti NSDAP:n Berliinin toimitilan (Gauleitungin) Hedemannstrassella. Kapinalliset ottivat rakennuksen haltuunsa muutamaksi päiväksi. Stennes ei kuitenkaan onnistunut houkuttelemaan kapinaan suurempia osia SA:sta. Berliinin poliisi lopetti miehityksen. Jälkiselvittelyissä Stennes ja noin 500 SA-miestä erotettiin NSDAP:sta. SA:n johtaja Ernst Röhm lakkautti kapinaan osallistuneet viisi Pohjois-Saksan SA-osastoa. Sturmabteilung (SA), 1921-1923/1925-1945. Historisches Lexicon Bayerns. Viitattu 3.5.2023. ==Arviointia== Joidenkin todisteiden mukaan Stennes sai palkkion kapinastaan keskustapoliitikko, kansleri Heinrich Brüningilta. Maksajan tavoitteena oli kylvää hajaannusta natsipuolueeseen.Evans, Richard J. (2003) The Coming of the Third Reich. New York: Penguin Press. Sivu 273. ISBN 0-14-303469-3 ==Lähteet== Luokka:1931 Luokka:Sturmabteilung
Montenegron parlamenttivaalit 2012

Montenegron parlamenttivaalit 2012 toimitettiin 14. lokakuuta 2012 Montenegrossa. Vaaleissa annettiin 362 712 ääntä, joista 5 764 hylättiin. Äänestysprosentti oli 69,4. Montenegroa ennen vaaleja hallinnut puolue Eurooppalainen Montenegro -koalitio voitti vaalit. == Tulokset == Paikat jakautuivat seuraavasti: * Eurooppalainen Montenegro -koalitio: 39 paikkaa * Demokraattinen rintama: 20 paikkaa * Sosialistinen kansanpuolue: 9 paikkaa * Positiivinen Montenegro: 7 paikkaa * Bosniakkipuolue: 3 paikkaa * Kroatialainen kaupunkilaisvaihtoehto: 1 paikka. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2012 Luokka:Vuoden 2012 vaalit
Janne Ojala (toimittaja)

Johan Adolf (Janne) Ojala (5. marraskuuta 1876 Vaasa – 1. toukokuuta 1918 Tuulos) oli suomalainen toimittaja ja kirjaltaja. Hän työskenteli Turussa ilmestyneen ruotsinkielisen Arbetet-työväenlehden ensimmäisenä päätoimittajana vuonna 1909 ja kirjoitti myöhemmin lehteen kuolemaansa saakka. Turun ruotsalaisessa työväenyhdistyksessa (ÅSAF) vaikuttanut Ojala oli näkemyksiltaan radikaali ja vallankumouksellinen anarkosyndikalisti, joka tunnettiin kansanomaisista ja valittesevia näkemyksiä kyseenalaistavista kirjoituksistaan. Ojala jäi sisällissodan loppuvaiheessa valkoisten vangiksi ja teloitettiin.Bondestam 2022, s. 35, 317-319.Bondestam 2022, s. 80, 87. == Elämä == Vaasassa syntynyt Ojala muuttti vuonna 1889 perheensä mukana Hankoon, jossa hän hankki latojan ammatin. Ojala työskenteli eri puolilla maata ja oli myös neljä vuotta kirjaltajana Tukholmassa. Asepalveluksensa jälkeen hän työskenteli Turussa Sosialistin kirjapainossa ja eteni sen apulaisfaktoriksi. Ojalasta sanotaan tulleen sosialisti ja antimilitaristi asevelvollisuusaikanaan, mutta todennäköisesti hän omaksui anarkosyndikalismin jo Tukholmassa. Suurlakon jälkeen Ojala muodosti ÅSAF:n radikaalin ydinryhmän yhdessä Walter Borgin, Ludvig Lindströmin ja William Lundbergin kanssa. He perustivat Arbetet-sanomalehden, jonka päätoimittajanä Ojala oli vuoden 1909.Bondestam 2022, s. 28, 31. Jätettyään tehtävänsä hän jatkoi lehden ammatillisen osaston toimittamista. Ojala toimi myös lehden pakinoitsijana nimimerkillä ”Jean”. Lahjakkaana kirjoittajana tunnetun Ojalan ajatuksilla oli merkittävä vaikutus Arbetetin linjaan, sillä hänen ansiostaan lehti sai vahvasti syndikalistisen sävyn. Lokakuussa 1910 Ojala sai 6 kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta lainattuaan ruotsalaisesta Social- Demokratenista Venäjän keisariparin Tukholman vierailua käsitelleen jutun.Bondestam 2022, s. 40. Vuodenvaihteessa 1918 pidetyssä Suomen ruotsalaisen työväenliiton liittokokouksessa turkulaiset toivat esille vallankumouksellista linjaansa, joka Gunnar Mörnin mukaan herätti pientä kauhistusta helsinkiläisten keskuudessa. Myöhemmin tammikuussa Ojala ja Lundberg osallistuivat Helsingissä pidettyyn SDP:n puolueneuvoston kokoukseen, jossa radikaalit ainekset junttasivat päätöksen vallankumoukseen ryhtymisestä. Turussa oli jo aikaisemmin perustettu ryhmä, joka Pariisin kommuunin innoittamana kutsui itseään kommunardeiksi ja oli laatinut vallankumousmanifestin.Bondestam 2022, s. 283. Ojalan sisällissodan aikaisesta toiminnasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta jossakin vaiheessa hän päätyi Turun punakaartin mukana Tampereelle.Bondestam 2022, s. 303. Työväenlehdissä marraskuussa 1919 julkaistun ÅSAF:n jäsenten kuolinilmoituksen mukaan Ojala teloitettiin 1. toukokuuta 1918 Tuuloksessa. K. H. Wiik mainitsee myöhemmin teloituspaikaksi Riihimäen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Suomalaiset anarkistit Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Montenegron parlamenttivaalit 2009

Montenegron parlamenttivaalit 2009 järjestettiin ennenaikaisesti 29. maaliskuuta 2009. Vaaleissa valittiin Montenegron parlamenttiin 81 edustajaa. Vaalien äänikynnys oli 3 %. == Tulokset == Puolueet saivat paikkoja seuraavasti: Puolue Paikat Eurooppalainen Montenegro 48 Sosialistinen kansanpuolue 16 Uusi serbidemokratia 8 Muutoksen liike 5 Pienpuolueet 4 == Lähteet == Parlamenttivaalit 2009 Luokka:Vuoden 2009 vaalit
Montenegron parlamenttivaalit 2006

Montenegron parlamenttivaalit 2006 järjestettiin Montenegrossa 10. syyskuuta 2006. Vaaleissa Sosialistisen demokraattisen liiton ja sosiaalidemokraattien yhteislista Paremman Montenegron puolesta -koalitio sai lähes puolet äänistä sekä enemmistön 81 paikasta. == Tulokset == Tulokset olivat seuraavat: Puolue Kannatus Paikkoja Paremman Montenegron puolesta 48,6 % 41 Serbilista 14,7 % 12 SNP-NS-DSS 14,1 % 11 Muutoksen liike 13,1 % 11 Liberaali- ja bosniakkipuolue 3,8 % 3 Muut 5,8 % 3 SNP-NS-DSS tarkoittaa sosialistien, kansanpuolueen ja demokraattisen serbipuolueen yhteislistaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2006 Luokka:Vuoden 2006 vaalit
Montenegron parlamenttivaalit 2002

Montenegron parlamenttivaalit 2002 järjestettiin Montenegrossa 20. lokakuuta 2002. Vaaleissa oli 340 050 äänestäjää, äänestysprosentti oli 72. Voittanut puolue oli Eurooppalainen Montenegro. == Tulokset == Puolueiden paikkajako oli seuraava: * Eurooppalainen Montenegro: 39 paikkaa * Yhdessä muutosten puolesta: 30 paikkaa * Montenegron liberaali liitto: 3 paikkaa * Albanialaiset yhdessä: 2 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2002 Luokka:Vuoden 2002 vaalit
Liettuan parlamenttivaalit 2020

Liettuan parlamenttivaalit 2020 järjestettiin Liettuassa vuonna 2020. Vaalien ensimmäinen kierros toimitettiin 11. lokakuuta 2020 ja toinen kierros 25. lokakuuta 2020. Vaaleissa valittiin 141 edustajaa Seimasiin, Liettuan yksikamariseen parlamenttiin, nelivuotiskaudelle. Vaaleissa oli 5 prosentin äänikynnys. == Paikkajako == Vaalien jälkeinen paikkajako: * Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit: 50 paikkaa * Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto: 32 paikkaa * Liettuan tasavallan liberaalien liike: 13 paikkaa * Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue: 13 paikkaa * Vapauspuolue: 11 paikkaa * Työväenpuolue: 10 paikkaa * Muut: 12 paikkaa. == Lähteet == Luokka:Liettuan vaalit Luokka:Vuoden 2020 vaalit
Liettuan parlamenttivaalit 2016

Liettuan parlamenttivaaleissa 2016 valittiin uudet 141 edustajaa Liettuan parlamenttiin, Seimasiin. Valituista 30 oli naisia, ehdokkaista puolestaan noin kolmannes. Vaalit voitti maanviljelijät ja vihreät, joka sai 54 paikkaa. Kotimaan unioni sai 31 paikkaa, sosiaalidemokraatit 17, liberaalit 14, puolalaispuolue ja järjestys ja oikeus -puolue kahdeksan, työväenpuolue kaksi ja vihreät, Liettuan lista sekä keskusta saivat yhden. Myös neljä sitoutumatonta valittiin Seimasiin. == Lähteet == Luokka:Liettuan vaalit Luokka:Vuoden 2016 vaalit
Liettuan parlamenttivaalit 2012

Liettuan parlamenttivaalit 2012 toimitettiin Liettuassa 14. ja 28. lokakuuta 2012. Vaaleissa valittiin 141 uutta edustajaa Liettuan yksikamariseen parlamenttiin, Seimakseen. Valituista 34 oli naisia. Vaaleissa sai eniten paikkoja Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue. == Tulokset == Paikat jakautuivat seuraavasti: * Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue: 38 paikkaa * Liettuan kristillisdemokraatit: 33 paikkaa * Työväenpuolue: 29 paikkaa * Järjestys ja oikeus: 12 paikkaa * Liettuan tasavallan liberaalien liike: 11 paikkaa * Liettuan puolalaisten vaalitoiminta: 8 paikkaa * Rohkeuden tapa: 7 paikkaa * Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto: 1 paikka * Lisäksi valittiin kolme sitoutumatonta. == Lähteet == Luokka:Liettuan vaalit Luokka:Vuoden 2012 vaalit
Guðni Ágústsson

Guðni Águstsson (s. 9. huhtikuuta 1949) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 1999–2007 Islannin maatalousministerinä ja vuosina 2007–2008 puolueensa puheenjohtajana. Guðni syntyi Brúnastaðirin tilalla Hraungerðishreppurissä Lounais-Islannissa. Hän suoritti maataloustutkinnon Hvanneyrissä vuonna 1968. Vuosin 1976–1987 hän työskenteli maidontarkastajana. Vuosina 1980–1982 hän toimi edistyspuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana. Vuonna 1987 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1989–1990 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä. Vuosina 1990–1993 hän toimi Búnaðarbanki-pankin sekä sen maatalouslainaosaston hallitusten puheenjohtajana. Vuosina 1995–1999 hän toimi Alþingin 3. varapuhemiehenä sekä maatalousvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1998–1999 hän toimi maatalouslainarahaston hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 1999–2007 hän toimi maatalousministerinä. Vuosina 2002–2007 hän toimi edistyspuolueen varapuheenjohtajana ja vuosina 2007–2008 puheenjohtajana. Vuonna 2008 Guðni erosi Alþingistä; hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Eygló Harðardóttir. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Puolueiden puheenjohtajat
Liettuan parlamenttivaalit 2008

Liettuan parlamenttivaalit 2008 toimitettiin Liettuassa 12. ja 26. lokakuuta 2008. Edustajia valittiin Seimakseen, Liettuan parlamenttiin, 141. Vaaleihin osallistui 16 puoluetta ja 18 sitoutumatonta ehdokasta. Samalla järjestettiin kansanäänestys siitä, pitäisikö Ignalinan ydinvoimalaitosta käyttää siihen asti, kunnes uusi ydinvoimalaitos pystytään rakentamaan. Vaaleissa annettiin n. 800 000 hyväksyttyä ääntä. Äänestysprosentti oli 32,37. == Tulokset == Paikkajako oli seuraava vaalien 2008 molempien kierroksien jälkeen: *Liettuan kristillisdemokraatit: 45 paikkaa *Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue: 25 paikkaa *Kansallinen ylösnousemuksen puolue: 16 paikkaa *Järjestys ja oikeus: 15 paikkaa *Liettuan tasavallan liberaalien liike: 11 paikkaa *Työväenpuolue ja nuoriso -liitto: 10 paikkaa *Liberaali ja keskustalainen liitto: 8 paikkaa *Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto: 3 paikkaa *Liettuan puolalaisten vaalitoiminta: 3 paikkaa *Uusi unioni: 1 paikka *Lisäksi neljä sitoutumatonta. == Lähteet == Luokka:Liettuan vaalit Luokka:Vuoden 2008 vaalit
Magnús Stefánsson

Magnús Stefánsson (s. 1. lokakuuta 1960) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 1995–1999 ja 2001–2009 sekä Islannin sosiaaliministerinä vuosina 2006–2007. Magnús syntyi Reykjavíkissä. Vuonna 1990 hän suoritti kaupan alan tutkinnon Samvinnuháskolinnissa (nykyinen Bifröstin yliopisto). Vuosina 1982–1985 hän toimi Ólafsvíkin kunnansihteerinä. Vuosina 1987–1988 hän työskenteli merimiehenä. Vuosina 1990–1995 hän toimi Grundarfjörðurin kunnanjohtajana. Vuonna 1995 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 2001–2003 hän toimi Alþingin ympäristövaliokunnan puheenjohtajana sekä ETYJin parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 2003–2006 hän toimi budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2006–2007 hän toimi sosiaaliministerinä. Vuosina 2007–2008 hän toimi Alþingin 5. varapuhemiehenä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit
Liettuan parlamenttivaalit 2004

Liettuan parlamenttivaalit 2004 järjestettiin Liettuassa 10. ja 24. lokakuuta 2004 kahtena kierroksena. Vaaleissa valittiin 141 edustajaa Liettuan yksikamariseen parlamenttiin. Vaaleissa äänesti n. 1,2 miljoonaa ihmistä, ja äänestysaktiivisuus oli noin 46,1 prosenttia (ensimmäinen kierros). == Tulokset == Paikkajako vaalien jälkeen oli seuraava: * Työväenpuolue: 39 paikkaa * Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue-Uusi unioni-Sosiaaliliberaali puolue: 31 paikkaa * Liettuan kristillisdemokraatit: 25 paikkaa * Liberaali ja keskustalainen liitto: 18 paikkaa * Järjestys ja oikeus: 11 paikkaa * Liettuan talonpoikien puolue: 10 paikkaa * Liettuan puolalaisten vaalitoiminta: 2 paikkaa * Lisäksi viisi sitoutumatonta. == Lähteet == Luokka:Liettuan vaalit Luokka:Vuoden 2004 vaalit
Lars Mittankin katoaminen

Lars Joachim Mittank (s. 9. helmikuuta 1986 Berliini)Tim Brinkhof, What Happened To Lars Mittank, The German Tourist Who Vanished Near A Bulgarian Airport? All That's Interesting 20.1.2022, viitattu 3.5.2023 oli saksalainen mies, joka katosi lomamatkalla Bulgarian Kultahietikolla 28-vuotiaana 8. heinäkuuta 2014.Pipsa Havula, He katosivat kuin maan nieleminä – kolme selkäpiitä karmivaa katoamis­mysteeriä maailmalta Ilta-Sanomat 6.6.2020, viitattu 3.5.2023 Mittank joutui 6. heinäkuuta 2014 neljän muun saksalaisen kanssa baarissa tappeluun riitaannuttuaan näiden kanssa jalkapalloa koskeneista asioista. Mittank oli Werder Bremenin kannattaja ja muut tappelijat FC Bayern Münchenin kannattajia. Mittankin toisesta korvasta repesi tappelun seurauksena tärykalvo. Lisäksi häneltä vahingoittui leuka. Mittank poistui baarista ennen ystäviään, eivätkä ystävät nähneet häntä ennen seuraavaa aamua, jolloin Mittank kertoi joutuneensa jälleen hakatuksi. Mittank kävi lääkärin pakeilla ja sai kefuroksiimia. Hänen alkuperäinen lähtöpäivänsä Bulgariasta olisi ollut 7. heinäkuuta, mutta hän ilmoittikin ystävilleen jäävänsä maahan aiottua pidemmäksi aikaa, jotta hänen tärykalvonsa kestäisi lennon. Matkalla mukana olleet ystävät lähtivät, jolloin Mittank jäi yksin Bulgariaan. Hän vaikutti tämän jälkeen ahdistuneelta ja vainoharhaiselta. Mittank piilotteli hotellin hississä ja kurkisteli ikkunoista. Lisäksi hän väitti äidilleen, että häntä jahdattiin; hän pyysi äitiään kuolettamaan pankkikortit, kertoi etsivänsä piilopaikkaa ja kysyi äidiltään, mitä kefuroksiimi on. Mittank matkusti 8. heinäkuuta 2014 taksin kyydissä Varnan lentoasemalle aikomuksenaan paluu kotiin Saksaan. Hän sai lentoaseman lääkäriltä luvan nousta koneeseen, mutta alkoi täristä lentoa odottaessaan. Mittank jätti omaisuutensa lentoasemalle ja totesi, ettei halua kuolla sinne. Hän ryntäsi yllättäen ulos, juoksi pysäköintialueen läpi, kiipesi korkean aitauksen yli ja poistui metsään. Tämän jälkeen hänen vaiheistaan ei ole saatavilla varmaa tietoa. Mittankista on kuitenkin ilmoitettu havaintoja eri maista. Erilaisissa spekulaatioissa hänen on esitetty muun muassa ottaneen yliannostuksen, joutuneen psykoosiin tai kadonneen aloittaakseen "uuden elämän". Mittankilla ei ollut tiedossa olevaa historiaa psykiatrisista sairauksista. Häntä on kutsuttu "Youtuben kuuluisimmaksi kadonneeksi henkilöksi", koska lentokentän valvontakameran nauha hänestä levisi pitkin internetiä. == Lähteet == Luokka:2010-luvun katoamistapaukset Luokka:Bulgarian historia Luokka:2014
Kyrkans Ungdom

Kyrkans Ungdom (lyhenne KU) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä toimiva ruotsinkielinen kirkollinen herätysliike. Kyrkans Ungdom toimii erityisesti lähetystyön ja evankelioinnin parissa yhteistyössä Porvoon hiippakunnan seurakuntien kanssa. Järjestön toiminta on järjestäytynyt 12 piiriin ja siihen kuuluu noin 1 720 jäsentä. Järjestö julkaiseen Kummin-lehteä sekä Julglädje-joululehteä. Järjestön toimintaan kuuluu kesäleirien järjestäminen sekä vuosittainen Juhannusjuhla. Järjestön toimisto sijaitsee Uudessakaarlepyyssä. == Osastot == Järjestöön kuuluvat seuravat osastot: * Kokkola: Ungdomkretsen i Karleby * Kokkola: Ungdomkretsen i Karleby, Öja * Kruunupyy: Kyrkans Ungdom i Kronoby * Kruunupyy: Kyrkans Ungdom i Nedervetil * Mustasaari: Kyrkans Ungdom i Solf och Sundom * Pedersöre: Kyrkans Ungdom i Pedersöre * Uusikaarlepyy: Kyrkans Ungdom i Munsala * Uusikaarlepyy: Kyrkans Ungdom i Nykarleby * Vöyri: Kyrkans Ungdom i Maxmo == Puheenjohtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet KU:n puheenjohtajina:Ekstrand 2020, s. 270 * 1920–1935: Anders Sandbacka * 1936–1953: Max von Bonsdorff * 1954–1961: Selim Melin * 1962–1965: Thure Eriksson * 1965–1968: Gustav Stenbäck * 1968–1972: Sven Domars * 1972–1980: Allan Store * 1980–1982: Erik Vikström * 1983: Lars- Johan Sandvik * 1983–1990: Gustav Björkstrand * 1991–1995: Hans Häggblom * 1996–2000: Helena Skrifvars * 2001–2005: Stefan Myrskog * 2006: Lars-Johan Sandvik * 2007–2015: Sixten Ekstrand * 2016-2019: Marcus Henricsson * 2020: Vilhelm Kankkonen * 2021– Rebecka Stråhlman == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon liittyvät järjestöt Luokka:Porvoon hiippakunta Luokka:Uusikaarlepyy
Sturla Böðvarsson

Sturla Böðvarsson (s. 23. marraskuuta 1945) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 1999–2007 Islannin liikenneministerinä ja vuosina 2007–2009 Alþingin puhemiehenä. Sturla syntyi Ólafsvíkissä. Hän valmistui puusepäksi Reykjavíkin ammattikoulusta vuonna 1966 ja rakennustekniikan kandidaatiksi Islannin teknillisestä opistosta vuonna 1973. Vuosina 1974–1991 hän toimi Stykkishólmurin kunnanjohtajana. Vuosina 1978–1985 hän toimi Stykkishólmurin ammattikoulussa opettajana. Vuosina 1990–1994 hän istui Stykkishólmurin kunnanvaltuustossa. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1991–1992 ja 1995–1999 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä, vuosina 1992-1995 Alþingin 4. varapuhemiehenä. Vuonna 1998 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. Vuosina 1999–2007 hän toimi liikenneministerinä. Vuosina 2007-2009 hän toimi Alþingin puhemiehenä. Vuosina 2014–2018 hän toimi jälleen Stykkishólmurin kunnanjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit
Latvian parlamenttivaalit 2014

Latvian parlamenttivaalit 2014 toimitettiin Latviassa vuonna 2014. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan, Latvian parlamenttiin. Vaalit voitti Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”. == Tulokset == Paikkajako oli seuraava: * Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”: 24 paikkaa * Yhtenäisyys: 23 paikkaa * Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto: 21 paikkaa * Kansallinen liittouma: 17 paikkaa * Sydämestä Latvian puolesta: 7 paikkaa * Latvian alueiden liitto: 6 paikkaa. Pienpuolueista suurimmat olivat Latvian venäläisunioni ja Latvian puolesta yhtenäistynyt. == Lähteet == * Research Gate. Viitattu 3.5.2023. Parlamenttivaalit 2014 Luokka:Vuoden 2014 vaalit
Latvian parlamenttivaalit 2011

Latvian parlamenttivaalit 2011 toimitettiin Latviassa 17. syyskuuta 2011 noin vuosi edellisten vaalien jälkeen. Koska maan hallitus ei halunnut käsitellä Ainārs Šlesersiin kohdistuvaa korruputioskandaalia, maan presidentti päätti järjestää kansanäänestyksen siitä, tulisiko parlamentin jatkaa. Koska 94,3 % äänesti vastaan, järjestettiin uudet vaalit. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan. Valituista 21 oli naisia. Vaalit voitti Harmoniakeskus. == Tulokset == Tulokset seuraavassa taulukossa. Puolue Kannatus Paikkoja Muutos Harmoniakeskus 28,4 % 31 +2 Zatlersin Reformipuolue 20,8 % 22 - Yhtenäisyys 18,3 % 20 -13 Kansallinen liittouma 13,9 % 14 +6 Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto 12,2 % 13 -9 == Lähteet == Parlamenttivaalit 2011 Luokka:Vuoden 2011 vaalit
Tournain messu

Tournain messu () on vanhin säilynyt polyfoninen messu. Se on omistettu Neitsyt Marialle, ja se on koottu useiden säveltäjien eri paikoissa ja eri aikoina tekemästä musiikista. Säveltäjät ovat tuntemattomia, ja teoksen vaikuttaa koonneen yksittäinen kirjuri.La Messe de Tournai De Caelis, viitattu 3.5.2023 Teoksen on katsottu olevan peräisin 1300-luvun ensimmäiseltä puoliskolta.Tournai Mass Medieval Music & Arts Foundation, viitattu 3.5.2023 Tournain messua on kuvattu sekä arkaaiseksi että uraauurtavaksi; sen on tulkittu havainnollistavan ars antiquasta ars novaan siirtymisen vaikutuksia. Teoksesta ovat tehneet levytyksiä muiden muassa Laurence Brisset'n johtama Ensemble De Caelis (Ricercar, 2008) ja Marcel Pérès'n johtama Ensemble Organum (Harmonia Mundi, 2006).Ensemble Organum, Marcel Pérès: Messe de Tournai Harmonia Mundi Store, viitattu 3.5.2023 Teos on saanut innoitusta Avignonin paavillisen kappelin muusikoiden työstä. Samalta aikakaudelta kuin Tournain messu ovat peräisin Sorbonnen, Toulousen ja Barcelonan messut. Ensimmäisen yksittäisen säveltäjän laatiman yhtenäisen messun teki vasta Guillaume de Machaut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Messut Luokka:Keskiajan musiikki Luokka:Ranskan musiikki
Latvian parlamenttivaalit 2010

Latvian parlamenttivaalit 2010 toimitettiin Latviassa 2. lokakuuta 2010. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan. Ehdokkaita oli 1 234 ja puolueita 13. Valituista 19 oli naisia. Alun perin tarkoituksena oli, että edustajat istuvat tavallisen nelivuotiskauden, mutta seuraavia vaaleja aikaistettiin, ja ne pidettiinkin jo seuraavana vuonna. == Tulokset == Paikkamäärät puolueittain vuoden 2010 vaalien jälkeen: * Yhtenäisyys: 33 paikkaa * Harmoniakeskus: 29 paikkaa * Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto: 22 paikkaa * Paremman Latvian puolesta: 8 paikkaa * Kansallinen liittouma: 8 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2010 Luokka:Vuoden 2010 vaalit
Walther Stennes

Walther Stennes (12. huhtikuuta 1895 Fürstenberg, Nordrhein-Westfalen – 19. toukokuuta 1983 Lüdenscheid, Nordrhein-WestfalenKirjallisuudessa on usein virheellisesti merkitty kuolinpäiväksi 18. toukokuuta 1989 ja Fürstenberg kuolinpaikaksi.) oli saksalainen poliitikko ja SA-johtaja. Stennes oli ammattisotilas ja toimi luutnanttina ensimmäisessä maailmansodassa koko sodan ajan. Sodan jälkeen hän perusti kotiseudulleen salaisen Freiwilligen Kompanie Stennes -nimisen joukko-osaston, jonka nimi muutettiin pian muotoon Freikorps Hacketau. 1920-luvun puolivälissä hän johti monien eri nationalististen järjestöjen nuorten miesten laitonta sotilaskoulutusta. Ryhmä ei jäänyt kiinni mahdollisesti poliittisia vastustajia kohtaan tekemistään veritöistä. Stennes oli SA-järjestössä Berliinin osaston päällikkö ja järjesti vuonna 1931 Stennesin kapinan oman puolueensa NSDAP:n johtajia Hitleriä ja Goebbelsia vastaan.Sturmabteilung (SA), 1921-1923/1925-1945. Historisches Lexicon Bayerns. Viitattu 3.5.2023. Stennes vaati, että puolue ottaisi väkivalloin vallan Saksassa. Asiaa vauhdittaakseen hänen SA-joukkonsa miehitti 1. huhtikuuta 1931 väkivaltaisesti NSDAP:n Berliinin toimitilan (Gauleitungin) Hedemannstrassella. Kapinalliset pitivät rakennusta hallussaan muutamia päiviä. Hän ei kuitenkaan onnistunut houkuttelemaan mukaan suurempaa kapinallisryhmää. Berliinin poliisi lopetti miehityksen. Hitler käski Goebbelsia karkottamaan kaikki Stennesin kannattajat puolueesta. Chronik 1931. Lebendiges Museum Online. Viitattu 3.5.2023. Sen jälkeen Stennes toimi NSDAP:tä vastaan puolueen ulkopuolella “renegeettinatsien” johtajana. Natsien valtaannousun 1933 jälkeen Stennes vangittiin. Hänet vapautettiin puolisen vuotta myöhemmin. Pian sen jälkeen hän muutti vaimonsa ja tyttärensä kanssa Alankomaiden ja Englannin kautta Kiinaan. Siellä hän toimi Tšiang Kai-šekin Kuomintang-liikkeen sotilaallisena neuvonantajana vuoteen 1949 asti. On väitetty, että Stennesillä oli kontakti Tokion Saksan-suurlähetystössä toimineeseen Neuvostoliiton vakoojaan Richard Sorgeen ja olisi ilmoittanut hänelle vuonna 1941 Saksan uhkaavasta hyökkäyksestä Neuvostoliittoa vastaan.Jay Taylor: The Generalissimo. Chiang Kai-shek and the Struggle for Modern China. 2009, Sivu 181. ISBN 9780674060494. Hän palasi Saksaan vuonna 1949. ==Arviointia== Joidenkin todisteiden mukaan Stennes sai palkkion vuoden 1931 kapinastaan keskustapoliitikko, kansleri Heinrich Brüningilta. Maksajan tavoitteena oli kylvää hajaannusta natsipuolueeseen.Evans, Richard J. (2003) The Coming of the Third Reich. New York: Penguin Press. Sivu 273. ISBN 0-14-303469-3 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:SA-johtajat Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Latvian parlamenttivaalit 2006

Latvian parlamenttivaalit 2006 toimitettiin Latviassa 7. lokakuuta 2006. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan. Valituista 19 oli naisia. Vaalit olivat ensimmäiset EU- ja Nato-Latvian vaalit. Vaalikaudella 2002–2006 toimi kolme eri hallitusta. Vaaleihin osallistui 1 024 ehdokasta ja 19 puoluetta. == Tulokset == Vuoden 2006 parlamenttivaalien voittaja oli ensimmäistä kertaa Latvian historiassa hallitusta johtava puolue. Kansanpuolueen auttoi voittoon nopea talouskasvu. Paikkamäärät puolueittain vaalien 2006 jälkeen: * Kansanpuolue: 23 paikkaa * Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto: 18 paikkaa * Jaunais laiks (): 18 paikkaa * Harmoniakeskus: 17 paikkaa * Latvian ensimmäinen puolue / Latvian tapa: 10 paikkaa * Isänmaan ja vapauden puolesta: 8 paikkaa * Ihmisoikeuksien puolesta: 6 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2006 Luokka:Vuoden 2006 vaalit
Latvian parlamenttivaalit 2002

Latvian parlamenttivaalit 2002 toimitettiin Latviassa 5. lokakuuta 2002. Vaaleissa annettiin lähes miljoona ääntä ja äänestysprosentti oli noin 72. Vaaleissa valittiin Saeimaan sata edustajaa, joista 21 naisia. Enemmistö valituista oli 41–60-vuotiaita. == Tulokset == Paikkamäärät vuoden 2002 vaalien jälkeen: * Jaunais laiks eli Uusi aika: 26 paikkaa * Ihmisoikeuksien puolesta: 25 paikkaa * Kansanpuolue: 20 paikkaa * Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto: 12 paikkaa * Latvian ensimmäinen puolue: 10 paikkaa * Konservatiivinen liitto isänmaan ja vapauden puolesta: 7 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2002 Luokka:Vuoden 2002 vaalit
Latvian parlamenttivaalit 1998

Latvian parlamenttivaalit 1998 toimitettiin Latviassa 3. lokakuuta 1998 ennenaikaisesti parlamentin hajoamisen vuoksi. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan. Valituista 17 oli naisia. Vaaleissa annettiin noin 960 000 ääntä, ja äänestysprosentti oli 71,9. Suurin puolue oli tuolloin uusi Kansanpuolue, jonka Andris Šķēle oli perustanut. Pääministeriksi tuli kuitenkin Latvian tien Vilis Krištopans. == Tulokset == Paikkajako oli seuraava vuoden 1998 jälkeen: * Kansanpuolue: 24 paikkaa * Latvian tie: 21 paikkaa * Konservatiivinen liitto isänmaan ja vapauden puolesta: 17 paikkaa * Kansallinen harmoniapuolue: 16 paikkaa * Sosiaalidemokraatit: 14 paikkaa * Uusi puolue: 8 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 1998 Luokka:Vuoden 1998 vaalit
Geilenkirchenin Nato-lentotukikohta

Geilenkirchenin Nato-lentotukikohta on lentotukikohta Geilenkirchenissä, Nordrhein-Westfalenissa Saksassa. Se on sotilasliitto Naton Boeing E-3 Sentry -lentokoneiden päätukikohta, ja toinen kahdesta NATO Airborne Early Warning & Control Force -tukikohdista. == Historia == Tukikohta sijaitsee muutamia kilometrejä Geilenkirchenistä länteen, aivan Saksan ja Alankomaiden rajan tuntumassa. Lentokentän rakensi Yhdistyneen Kuningaskunnan ilmavoimat toisen maailmansodan jälkeen. Sitä käytettiin Yhdistyneen kuningaskunnan tukikohtana vuodesta 1953 vuoteen 1968, jolloin se siirrettiin Saksan ilmavoimille. Länsi- Saksa piti siellä sijoitettuna Yhdysvaltojen tukemaa ohjusyksikköä. Kun Nato päätti perustaa Geilenkircheniin ilmatilavalvontaa hoitavan NATO Airborne Early Warning & Control Force -yksikön E-3A Sentry -koneille, täytyi kenttä päivittää koneen vaatimukset täyttäväksi. Vuonna 1980 ensimmäiset E-3A-yksiköt aloittivat siellä toimintansa, ja 1980-luvulta asti alue on ollut siinä tehtävässä. == Naton E-3-osasto == E-3A-osasto on Naton ensimmäinen operatiivinen lentävä yksikkö, jossa on monikansallinen miehitys. Organisaatio koostuu pääkonttorihenkilöstöstä ja toiminnallisista elementistä. Jokaista niistä komentaa eversti, joista jokainen on eri Naton jäsenmaista. Yksikkö käyttää neljäätoista Boeing E-3A Sentry -AWACS-lentokonetta, joista kaikki on rekisteröity Luxembourgiin. Vain osa koneista on aina Geilenkirchenissä, muut ovat muissa osaston tukikohdissa. Monikansalliset lentomiehistöt koostuvat useiden Nato-maiden sotilaista. == Lähteet == Luokka:Saksan ilmavoimien lentotukikohdat Luokka:Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Nato
Hyde Park Corner

Hyde Park Corner on risteys ja aukio Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Sitä ympäröivät Hyde Park luoteessa, Mayfair koillisessa, Green Park idässä, Buckinghamin palatsin puutarha kaakossa, Belgravia lounaassa ja Knightsbridge lännessä. Risteyksessä kohtaa kuusi katua: Park Lane pohjoisesta, Piccadilly koillisesta, Constitution Hill kaakosta, Grosvenor Place etelästä, Grosvenor Crescent lounaasta ja Knightsbridge lännestä. Sen tuntumassa sijaitsee Hyde Park Cornerin metroasema. Hyde Park Cornerin keskellä on suuri nurmen peittämä kiertoliittymä, jossa on useita muistomerkkejä. Niistä huomattavin on Decimus Burtonin suunnittelema riemukaari Wellington Arch, joka pystytettiin Wellingtonin herttuan kunniaksi. Aukiolla on myös Wellingtonin herttuan ratsastajapatsas, lordi Byronin patsas sekä australialaisten ja uusiseelantilaisten sotilaiden muistomerkit. Aukion pohjoispuolella sijaitsee Wellingtonin herttuan taidekokoelmia esittelevä Apsley House. Ennen Wellington Archin rakentamista 1825–1827 paikalla sijaitsi tulliportti, johon Lontoon leviäminen lännessä oli väliaikaisesti pysähtynyt. Burton suunnitteli riemukaaren lisäksi koko risteyksen ympäristön uudelleen, jotta Buckinghamin palatsi sai arvolleen sopivan sisäänkäynnin. Katujärjestelyjä muutettiin uudelleen 1870-luvulla ja jälleen vuosina 1960–1962, jolloin kiertoliittymä sai nykyisen muotonsa. == Lähteet == Luokka:Lontoon aukiot Luokka:Lontoon kadut
Vesa Rantama

Vesa Rantama (s. 1984 tai 1985Rantama tekee runoudesta helposti lähestyttävää. Journalisti.fi. Viitattu 3.5.2023.) on suomalainen toimittaja ja kirjallisuuskriitikko. Rantama on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkiä vuodesta 2007 alkaen. Freelancetoimittajana hän on kirjoittanut muun muassa Helsingin Sanomiin, Parnassoon ja Kiiltomatoon. Kirjallisuuslehti Tuli & Savun päätoimittajana hän toimi 2016–2017. Sen jälkeen hän on toiminut Nuori Voima -lehden päätoimittajana, josta tehtävästä hän on virkavapaalla vuodet 2022–2023. Hänet valittiin Suomen arvostelijain liiton puheenjohtajaksi vuosiksi 2022–2023.Kirjallisuuskriitikko Vesa Rantamasta Suomen arvostelijain liiton uusi puheenjohtaja ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leicester Squaren metroasema

Leicester Square on Lontoon metron Piccadilly- ja Northern-linjojen asema West Endissä, lähellä Leicester Squareä. Piccadilly-linjalla se sijaitsee Piccadilly Circusin ja Covent Gardenin asemien välissä ja Northern-linjalla Tottenham Court Roadin ja Charing Crossin asemien välissä. Leicester Squaren ja Covent Gardenin asemat sijaitsevat lähempänä toisiaan kuin mitkään muut Lontoon metron asemat. Asemalle on sisäänkäyntejä sekä Charing Cross Roadilta että Cranbourne Streetiltä. Alkuperäinen metroasema avattiin 15. joulukuuta 1906 osana Great Northern, Piccadilly & Brompton Railwayn uutta linjaa (nykyinen Piccadilly-linja), joka ulottui aluksi Finsbury Parkista Hammersmithiin. Vuonna 1907 asemalle alkoi liikennöidä myös Charing Cross, Euston and Hampstead Railway (osa nykyistä Northern-linjaa), joka ulottui Charing Crossista Golders Greeniin. Leicester Squaren junalaitureiden seinät koristeltiin 1930-luvulla filmikuvioinnilla, sillä aseman ympäristössä on useita elokuvateattereita, esimerkiksi Odeon. Elokuvateatterien ohella lähistöllä sijaitsee useita teattereita sekä National Portrait Gallery. == Lähteet == Luokka:City of Westminsterin metroasemat
Gotthilf Hagen

Gotthilf Heinrich Ludwig Hagen (3. maaliskuuta 1797 Königsberg – 3. helmikuuta 1884 Berliini) oli saksalainen rakennusinsinööri, joka erikoistui vesirakentamiseen.Hagen, Gotthilf. Salmonsenin sanakirja. Runeberg.org. Fysiikassa hänen nimensä on liitetty Hagenin–Poiseuillen yhtälöön. Hagen opiskeli aluksi matematiikkaa ja tähtitiedettä ja hän edisti luonnontieteiden tutkimusta Königsbergin yliopistossa osana, mutta siirtyi vesi-insinöörin ammattiin ja työskenteli vuonna 1826 satamarakennustarkastajana Königsbergin lähellä Pillaussa. Hän oli vuoteen 1849 asti vesitekniikan opettaja Saksan rakennusakatemiassa (Bauakademie) ja siirtyi vuonna 1850 Saksan kauppaministeriöön, jossa hän johti pääasiassa satamarakentamista. Hän sai ylennyksen Oberbaudirector-tehtävään vuonna 1860 ja edelleen Oberlandesbaudirectoriksi vuonna 1869. Hänen tehtäviinsä kuului Preussin ja muiden saksankielisten maiden suurten hydrauli- ja satamarakenteiden tarkastaminenGotthilf Hagen 1797-1884. Gelehrtenfamilie-koenigsberg. Viitattu 3.5.2023.. Hän eläköityi vuonna 1875. Vuosina 1854–1856 Hagen suunnitteli ja johti Ala-Saksissa Jaden merisataman rakentamista. Hän julkaisi useita tieteellisiä tutkielmia ja useita vesirakennusteknisiä uraauurtavia selostuksia. ==Teoksia== *Handbuch der Wasserbaukunst (kolmiosainen, 1841–1874) *Der Marne-Rheinkanal (1847) *Über Flut und Ebbe in der Ostsee (1857–1859) *Über die Bewegung des Wassers in Strömen (1868) *Über die Bewegung des Wassers in cylindrischen, nahe horizontalen Leitungen (1870) *Untersuchungen über die gleichformige Bewegung des Wassers (1876) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Bulgarian kansalliskokous

Bulgarian kansalliskokous () on Bulgarian yksikamarinen parlamentti. Viimeisimmät parlamenttivaalit pidettiin vuonna 2023. Kansalliskokouksessa istuu 240 parlamentaarikkoa. Kansalliskokous valitsee pääministerin ja presidentti hyväksyy hänet, ja valinnan jälkeen hän alkaa muodostaa hallitusta. Parlamenttivaaleissa on aina neljän prosentin äänikynnys. Kansalliskokouksen uusrenesanssityylinen rakennus on arkkitehti Konstantin Jovanovićin suunnittelema, ja se rakennettiin vuosina 1884-1886. Rakennus on ulkoisesti säilytetty alkuperäisen näköisenä. == Lähteet == Luokka:Kansalliset parlamentit Luokka:Bulgarian politiikka
Christofer Elgh

Christofer Elgh (s. 2. heinäkuuta 1969 Åmål, Dalsland, Ruotsi) on ruotsalainen säveltäjä. Hän on opiskellut säveltämistä muun muassa Sven-David Sandströmin, Salvatore Sciarrinon ja Kent Olofssonin opastuksella. Hän on säveltänyt noin sata teosta, esimerkiksi kamarimusiikkia, orkesterimusiikkia, tanssiesityksiä, elokuvamusiikkia ja viisi kamarioopperaa. Hänen kamarioopperaansa Valerie's Voice on esitetty Kööpenhaminassa, Malmössä ja Tukholmassa. Vuonna 2023 se esitettiin Stadttheater Giessenissä, Saksassa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaj Laxén

Kaj Laxén (4. heinäkuuta 1943 Jääski – 28. kesäkuuta 2021 Arboga) oli suomalainen toimittaja ja ammattiyhdistysvaikuttaja. Jatkosodan aikana Jääsken Ensossa syntynyt Laxén työskenteli vuonna 1965 toimittajana Svenska Demokratenissa, 1965-1966 Arbetarnas bildningsförbundin opintosohteerinä, 1966-1970 Finlands Svenska Arbetarförbundin liittosihteerinä, 1970-1973 Arbetarbladetin päätoimittajana, 1973 SDP:n lehdistösihteerinä, 1973-1980 Suomen Metallityöväen Liiton kansainvälisten asioiden sihteerinä, 1980-1990 Suomen Tukholman-suurlähetystön työvoima-avustajana ja 1990-2003 Pohjoismaiden metalliliittojen yhteistyöjärjestön Nordiska metallin pääsihteerinä. Hän kuoli kesäkuussa 2021 kesäpaikassaan Mälaren-järven Valenin saaressa. Kai Laxénin puoliso oli Marianne Laxén. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Tomi Saari

Tomi Saari (s. 21. tammikuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija. Saari edusti urallaan kasvattajaseuraansa Seinäjoen Maila-Jusseja, Koskenkorvan Urheilijoita, Nurmon Jymyä. Saari saavutti neljä SM-pronssia kaudella 1995, kaudella 1997, kaudella 2004 ja kaudella 2007. https://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2021/02/Saari-Tomi.xlsx Hän pelasi ulkokentällä kakkosvahtina.https://www.pesistulokset.fi/ottelut/10681#lineup Saari pelasi 312 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhdeksän kunnaria ja 89 tavallista juoksua, toi 150 juoksua ja keräsi 922 kärkilyöntipistettä. Saari pelasi 51 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kahdeksan tavallista juoksua, toi 23 juoksua ja keräsi 114 kärkilyöntipistettä. Saari pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden tavallisen juoksun, toi neljä juoksua ja keräsi 17 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mawlid

Mawlid () on islamissa juhlittu pyhän hahmon syntymäpäivä ja erityisesti profeetta Muhammedin syntymäpäivä (). Perimätiedon antama Muhammedin syntymäpäivä on Rabi-kuun 12. päivä, jolloin Muhammedin katsotaan myös kuolleen. Sitä alettiin laajemmin juhlia vasta 1200-luvulla. Egyptissä šiialaiset fatimidit juhlivat hoviseremonioin jo 1000-luvulla neljää syntypäivää: Alin, Muhammedin, Fatiman ja hallitsevan kalifin. Myös monien suufilaisten pyhimysten syntymäpäiviä juhlistetaan. == Katso myös == * Suufilaisuus * Islamilaiset pyhäpäivät == Lähteet == Luokka:Islamilainen kalenteri Luokka:Islamilaiset juhlapäivät
Bernhard Rövenstrunck

Bernhard Rövenstrunck (10. maaliskuuta 1920 Essen – 22. syyskuuta 2010 in Albstadt) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari, oboisti ja urkuri.Biografia. b-roevenstrunck.de. ==Nuoruus== Rövenstrunck opiskeli Witte- konservatoriossa Essenissä musiikin teorian ja sävellyksen, oboen ja pianon oppiaineissa. Tammikuussa 1938 Rövenstrunck hyväksyttiin Folkwangin yliopistoon Essenissä sen jälkeen, kun sen johtaja Hermann Erpf oli päässyt siitä sopimukseen NSDAP-puoluepiirin johdon kanssa. Gestapon omienkin lausuntojen mukaan säveltäjä oli ollut Gestapon vainon, kuulustelun ja rangaistuksen kohteena vuodesta 1940 lähtien; hänen papereissaan hänen kohdallaan oli merkintä »p.u.« (politisch unzuverlässig, poliittisesti epäluotettava). Rövenstrunck kutsuttiin asepalvelukseen 2. lokakuuta 1940 ja kuusi viikkoa myöhemmin hänestä tuli oboisti jalkaväen musiikkijoukkoissa. Syksyllä 1941 pataljoonan komentaja ilmoitti hänelle, että hänet luovutetaan Gestapolle, koska Gerleven benediktiiniläisluostarista oli löydetty hänen tekemäänsä kapinallisuuttta sisältäviä kirjeitä. Komentaja ei kuitenkaan luovuttanut häntä. Elokuusta 1944 lähtien säveltäjä työskenteli länsirintamalla. Pian sodan päätyttyä hän sai työpaikan kapellimestarina ja urkurina Buchaussa. Vuosina 1958–1980 Rövenstrunck toimi kitaransoiton ja sävellyksen yliopisto-opettajana Trossingenin valtion musiikkiakatemiassa. Vuodesta 1955 lähtien hän oleskeli usein Espanjassa, erityisesti Kataloniassa; hän tutki siellä katalonialaista talonpoikaismusiikkia. Tulokset on koottu hänen teokseensa Singularitats de la Cançó Popular Catalana. Vuosina 1960–1968 hän vieraili usein Prahassa ja Brnossa, mikä johti useisiin tilausteoksiin tšekkiläisille kokoonpanoille ja orkestereille, kuten balettiin vuonna 1962. Ulmin kaupunginkirjasto luetteloi säveltäjän kaikki teokset (käsikirjoitukset, kopiot ja vedokset) vuosina 1974–1994. Prahalainen musiikkitieteilijä Jaromir Palach aloitti säveltäjästä monografian vuonna 1993; Palachin kuoleman jälkeen 1994 monografia jäi kuitenkin kesken. Vuonna 2004 Institut d'Estudis Catalans loi täydellisen luettelon Rövenstrunckin musiikillisista ja musiikkitieteellisistä teoksista sekä "hänen panoksestaan ​​katalaanikulttuuriin". Rövenstrunck kuoli 90-vuotiaana 22. syyskuuta 2010 Albstadt-Trossingenissa. == Merkitys == Bernhard Rövenstrunckin sävellykset edustavat melko modernia tyyliä, jossa on satunnaisia ​​kaikuja kaksitoistasävelistä musiikkia. Hänen julkaisunsa Singularitats de la Cançó Popular Catalana antaa merkittävän panoksen Katalonian alueen kulttuuriin. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset oboistit Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Tadanori Koshino

Tadanori Koshino (; s. 3. huhtikuuta 1966 Shiranuka) on japanilainen judoka. Hän kilpaili 60 kilogramman sarjassa. Koshino osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992. Hän saavutti olympiapronssia voittaen neljä ottelua ja häviten olympiavoiton saaneelle Yhdistyneen joukkueen Nazim Hüseynoville Maailmanmestaruuskilpailuissa Koshino sai kultaa Barcelonassa 1991 ja oli hopealla Belgradissa 1989. Hän voitti Aasian kisoissa Pekingissä 1990 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa Damaskoksessa 1988. Japanin mestaruuden Koshino voitti vuosina 1989–1991. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charing Crossin metroasema

Charing Cross on Lontoon metron Bakerloo- ja Northern-linjojen asema Charing Crossin risteyksessä, Trafalgar Squaren tuntumassa. Bakerloo-linjalla se sijaitsee Piccadilly Circusin ja Embankmentin asemien välissä ja Northern- linjalla Leicester Squaren ja Embankmentin asemien välissä. Asemalle on sisäänkäynnit Trafalgar Squareltä, Mallilta ja Strandiltä. Aseman lähistöllä sijaitsee Trafalgar Squaren lisäksi monia muita Lontoon nähtävyyksiä, kuten National Gallery, National Portrait Gallery, South Africa House, Canada House, St Martin-in-the-Fields, Nelsonin patsas, Admiralty Arch ja Covent Garden. Alkuperäinen metroasema avattiin Trafalgar Square -nimisenä 10. maaliskuuta 1906 osana Baker Street & Waterloo Railwaytä (nykyinen Bakerloo-linja). Vuonna 1907 asemalta alkoi liikennöidä Golders Greeniin Charing Cross, Euston and Hampstead Railway (osa nykyistä Northern-linjaa). Vuosina 1979–1999 asemalle kulkivat myös Jubilee-linjan junat ennen kuin linjan reittiä jatkettiin Green Parkista Stratfordin asemalle asti. Jubilee-linjan käytöstä poistettuja asemalaitureita käytetään nykyään kuvauspaikkana, jossa on kuvattu kohtauksia muun muassa televisiosarjaan Erikoisjoukkue ja elokuviin Creep (2004), 28 viikkoa myöhemmin (2007) ja 007 Skyfall (2012). == Lähteet == Luokka:City of Westminsterin metroasemat
Juan Bautista Comes

Juan Bautista Comes (1568–1643) oli espanjalainen säveltäjä.Juan Bautista Comes HOASM, viitattu 3.5.2023 Comes opiskeli Ginés Pérez de la Parran johdolla. Hän oli maestro de capilla tuomiokirkossa Lleidassa ja Valencian Colegio del Patriarcassa. Vuosina 1613–1619 ja uudelleen vuodesta 1632 hän toimi samassa asemassa Valencian tuomiokirkossa. Comes oli lisäksi toinen maestro de capilla hovissa Madridissa vuosina 1619–1629. Suuri osa Comesilta säilyneestä kirkkomusiikista on monelle kuorolle sävellettyä. Näihin teoksiin kuuluu kolmelle neliääniselle kuorolle sävelletty Hodie Christus natus est. Comes sävelsi myös hengellisiä villancicoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1568 syntyneet Luokka:Vuonna 1643 kuolleet
Sasha Calle

Sasha Calle (s. 7. elokuuta 1995 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat)Sasha Calle, Rotten Tomatoes, viitattu 7.8.2023. on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näyttelee Terästyttöä elokuvassa The Flash (2023). == Elämä == Calle on äitinsä puolelta kolumbialaista sukua. Hän on suorittanut kandidaatintutkinnon (Bachelor of Fine Arts) American Musical and Dramatic Academy -oppilaitoksessa Los Angelesissa vuonna 2017.Jessica Vacco-Bolaños‍: Meet Sasha Calle, the Multitalented Colombian Actress Cast as the New Supergirl, Entertainment Weekly, 3.6.2021, viitattu 3.5.2023.Behind the Wheel – AMDA Alumna Sasha Calle on Working the Angles and Getting the Big Break on “The Young & the Restless”, American Musical and Dramatic Academy, 27.8.2019, viitattu 3.5.2023. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2023 The Flash The Flash Terästyttö === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2018–2021 Tunteita ja tuoksuja The Young and the Restless Lola Rosales Abbott == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bulgarian parlamenttivaalit 2023

Bulgarian parlamenttivaalit 2023 toimitettiin Bulgariassa 2. huhtikuuta 2023. Vaaleissa valittiin Bulgarian kansalliskokoukseen 240 edustajaa. Ehdokkaita oli 5 579 ja listoja 651. Sitoutumattomia ehdokkaita oli kaksi. Kyseessä oli viidennet vaalit kahden vuoden aikana. == Tulokset == Paikat jakautuivat seuraavasti: * GERB - Demokraattisten voimien liitto: 69 paikkaa * Jatkamme muutosta - Demokraattinen Bulgaria: 64 paikkaa * Herätys: 37 paikkaa * Oikeuksien ja vapauksien liike: 36 paikkaa * BSP Bulgarian puolesta: 23 paikkaa * On sellainen kansa: 11 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2023 Luokka:Vuoden 2023 vaalit
Bulgarian parlamenttivaalit 2022

Bulgarian parlamenttivaalit 2022 toimitettiin 2. lokakuuta 2022 kuuden kuukauden hallituskauden jälkeen. Vaaleissa valittiin 240 edustajaa Bulgarian kansalliskokoukseen. Vaalit olivat neljännet kahden vuoden sisällä, ja äänestysaktiivisuus oli 39,4 %. Vaalikampanja oli vaalien alla melko pientä ja sosiaaliseen mediaan keskittynyttä. Vaaleissa oli neljän prosentin äänikynnys. == Tulokset == Tulokset olivat seuraavat: * GERB: 67 paikkaa * Jatketaan muutosta: 53 paikkaa * Oikeuksien ja vapauksien liike: 36 paikkaa * Herätys: 26 paikkaa * Bulgarian sosialistinen puolue: 25 paikkaa * Demokraattinen Bulgaria: 20 paikkaa * Bulgarian nousu: 12 paikkaa. == Lähteet == Parlamenttivaalit 2022 Luokka:Vuoden 2022 vaalit
Mugunghwa-ritarikunta

Mungunghwa-ritarikunta () on eteläkorealainen ritarikunta, joka perustettiin 13. elokuuta 1949. Se on Etelä-Korean korkein mahdollinen kunnianosoitus. Ritarikunta perustuu melko pitkälti taiwanilaiseen loistavan jaden ritarikuntaan. Kunnianosoitusta myönnetään vain nykyisille ja entisille maan presidenteille, ulkomaalaisille valtionpäämiehille sekä näiden puolisoille poikkeuksellisista Etelä-Korean turvallisuuden ja intressien hyväksi tehdystä työstä. Perinteisesti Etelä-Korean presidentille on myönnetty kunnianosoitus melko pian virkaan astumisen jälkeen. Monet eteläkorealaiset pitävät tätä sopimattomana eivätkä siksi näe ritarikuntaa yhtä arvokkaana kuin sen alapuolella oleva kansakunnan perustamisen ritarikunta. Roh Moo-hyun kieltäytyi ottamasta sitä vastaan tässä vaiheessa ja hyväksyi sen vasta virkakautensa lopussa vuonna 2008 symbolisena kiitoksena kansalta. Ritarikunnassa on vain yksi luokka: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Etelä-Korean kunniamerkit
Mölkälampi

Mölkälampi on metsäjärvi Ilomantsin keskustan itäpuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 24,6 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 73 kilometriä itään. Mölkälammen maastossa käytiin talvisodan aikana kiivas taistelu. == Maantiede == Mölkälammen pituus etelästä pohjoiseen on 800 metriä. Allas on melko tasaleveä, suurin leveys lännestä itään on noin 400 metriä. Järvessä on kolme luotoa. Noin yhdeksän hehtaaria Mölkälammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 16,5 metriä, sijaitsee keskellä järveä. Mölkälampea reunustaa metsä- ja suomaa. Järven länsipuolella sijaitsee Mölkäkangas ja luoteispuolella Mölkäsuo. Etelärannalla on muutama pientalo. Mölkälammen itäpuolella sijaitsee Nuorajärven Karpanjärvi. Järviä erottavan kannaksen kapeimmat kohdat ovat noin 50-metrisiä. Mölkälammen vesitilavuus on 2 144 000 kuutiometriä. Mölkälampi (04.922.1.045) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). == Lähteet == Luokka:Ilomantsin järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue