EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Marjaana Heikkinen

Marjaana Heikkinen (o.s. Väisänen, ent. Huovinen, s. 19. huhtikuuta 1967 Vehmersalmi) on suomalainen vammaisurheilija, joka kilpailee keihäänheiton F34-luokassa. Hän edustaa Siilinjärven Ponnistusta ja asuu Siilinjärvellä. Aiemmin hänen seuransa oli Kuopion Reipas. Häntä on valmentanut vuodesta 2021 Olavi Parjanen. Aiemmin hänen valmentajanaan toimivat Kimmo Kinnunen ja Arttu Dahlström. Heikkinen vammautui vuonna 2008 niskaleikkauksen komplikaatioiden vuoksi ja joutui pyörätuoliin. Hän harrasti keihäänheittoa nuorena ja aloitti sen uudelleen kesällä 2009. Vuonna 2012 hän voitti EM-hopeaa keihäänheitossa ja pronssia kuulantyönnössä. Lontoon paralympiakisoissa 2012 Heikkinen saavutti pronssia keihäänheitossa tuloksella 19,47. Hän oli samoissa kisoissa kuulantyönnössä neljäs tuloksella 7,64. Vuonna 2013 Heikkinen voitti keihäänheitossa MM-hopeaa ja vuonna 2014 EM-pronssia. Rion paralympiakisoissa 2016 Heikkinen saavutti hopeaa keihäänheitossa tuloksella 18,42. Samana vuonna 2016 hän voitti Euroopan mestaruuden Italian Grossetossa. Vuoden 2017 MM- kisoissa Lontoossa hän voitti hopeaa tuloksella 18,71. Vuonna 2018 Heikkinen voitti Euroopan mestaruuden Berliinissä ja samana kesänä heitti Euroopan ennätyksen 19,58 Lapinlahdella. Vuoden 2019 MM-kisoissa Heikkinen voitti kolmannen MM-hopean tuloksella 18,52. Tokion paralympiakisoissa vuonna 2021 Heikkinen saavutti pronssia tuloksella 17,47 ja samana vuonna EM-kultaa Puolassa. Pariisin MM-parayleisurheiluissa 2023 hän saavutti jo 13. arvokisamitalinsa, pronssia tuloksella 16,90 metriä. Pariisin paralympialaisissa 2024 Heikkinen sijoittui kuudenneksi. Koulutukseltaan Heikkinen on diakonissa-sairaanhoitaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marjaana Heikkinen kansainvälisen paralympialiiton sivuilla Luokka:Suomalaiset paralympiamitalistit Luokka:Suomalaiset vammaisurheilijat Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shopska-salaatti

Shopska-salaatti tunnetaan myös nimellä bulgariansalaatti (bulgariaksi, makedoniaksi ja serbiaksi Шопска салата, kroatiaksi ja bosniaksi Šopska salata, romaniaksi Salata bulgărească, tšekiksi Šopský salát, albaniaksi Salat Shope ja unkariksi Sopszka saláta); on bulgarialaista alkuperää oleva ruokalaji. Se kehitettiin 1970-luvulla Sunny Beachin lomaparatiisin nimikkoruuaksi. Shopska on suosittu salaatti eri puolilla Balkania ja Keski- Eurooppaa. Salaattiin kuuluu yleensä muun muassa kurkkua, tomaattia, paprikaa ja sipulia sekä kastikkeeseen valkoviinietikkaa, öljyä ja mausteita. Salaatin päällä on sirenejuustoraastetta. Sitä tarjoillaan myös rakian kanssa. Shopska on hieman samanlainen kuin kreikkalainen salaatti. == Aiheesta muualla == * Shopska-salaatti (bulgariansalaatti ) Luokka:Bulgarialainen keittiö Luokka:Salaattiruoat
Jacques Schulz

Jacques Arno Schulz (s. 1. huhtikuuta 1967 Heidelberg, Länsi-Saksa) on saksalainen urheilutoimittaja. == Ura == Schulz tunnetaan parhaiten siitä, että hän selosti Formula 1-kilpailuja Sky Deutschland-TV-kanavalla yhdessä entisen F1-kuljettajan Marc Surerin kanssa vuodesta 1996 vuoteen 2012 asti. Mediauransa vuonna 1991 aloittanut Schlulz kommentoi Eurosport-kanavalla F1-kilpailuja vuonna 1993, kunnes siirtyi silloin Premiere-nimellä toimineelle Sky Deutschlandille selostamaan vuonna 1996. Yhdessä Surerin kanssa Schulz selosti kanavalla 289 Grand Prix´iä vuosina 1996-2012. Hänen ensimmäinen kilpailunsa oli Saksan Grand Prix 1996 ja viimeinen kilpailu Brasilian Grand Prix 2012. Helmikuussa 2013 hän ilmoitti vetäytyvänsä kommentoimasta henkilökohtaisista syistä. Hänen tilalleen tuli Sascha Roos. Schulz tuli tunnetuksi siitä, että aina kolarin sattuessa hän huusi kovaan ääneen "Unfall" (). Schulz on selostanut myös jääkiekkoa Sky Deutschlandille vuosina 2009-2010. == Lähteet == Luokka:Urheilutoimittajat Luokka:Urheiluselostajat Luokka:Saksalaiset urheilualan henkilöt Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Interbau

Interbau oli Länsi-Berliinissä vuonna 1957 järjestetty kansainvälinen rakennusnäyttely, jossa esiteltiin modernia arkkitehtuuria. Sen yhteydessä rakennettiin Hansaviertelin kaupunginosa.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 361–364, 366. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Interbau oli vastaveto Itä-Berliinissä muutamaa vuotta aiemmin rakennetulle Stalinallee-edustuskadulle, jonka rakentaminen miellettiin propagandistiseksi eleeksi. Interbaun tarkoituksena oli osoittaa, että Länsi-Berliini jälleenrakennettaisiin sodan tuhojen jäljiltä kansainvälisen modernin arkkitehtuurin mukaisesti. Samalla Interbau merkitsi irtautumista natsi-Saksan mahtailevasta arkkitehtuurista. Interbaun yhteydessä yli 50 eri kansallisuuksia edustanutta arkkitehtia sai suunnitella rakennuksia Länsi- Berliiniin. Monet tulivat maista, jotka olivat olleet sodassa Saksaa vastaan, tai he olivat natsien vallan aikana ulkomaille paenneita saksalaisia. Joukossa olivat muun muassa Walter Gropius, Max Taut, Oscar Niemeyer ja Alvar Aalto. Interbau-näyttelyyn kävi tutustumassa lähes miljoona kävijää, joista arviolta kolmannes oli itäberliiniläisiä ja muita Itä-Saksan kansalaisia. Tuohon aikaan rajan pystyi vielä ylittämään Berliinin kaupungissa suhteellisen vapaasti. Hansaviertelin ohella Interbaun yhteydessä rakennettiin Tiergartenin kongressihalli sekä Le Corbusierin suunnittelema Unité d’Habitation -tyyppinen Corbusierhaus. Jälkimmäinen oli suurin näyttelyn rakennuksista. Se rakennettiin erilleen Berliinin olympiastadionin lähelle, koska se ei mahtunut Hansaviertelin kokonaisuuteen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Berliinin historia Luokka:Messut (tapahtumat) Luokka:Modernistinen arkkitehtuuri Luokka:1957
Kalev (etunimi)

Kalev on virolainen miehen etunimi. Se oli nimiehdokkaana vuonna 1882. Ensimmäisen kerran sitä annettiin lapsille 1920-luvulla. Suomalainen nimi Kalevi perustuu nimeen Kalev. == Tunnettuja Kalev-nimisiä == * Kalev Ermits (s. 1992) virolainen ampumahiihtäjä * Kalev Katus (1955–2008), virolainen professori, Viron väestöntutkimuslaitoksen johtaja == Lähteet == * Kustaa Vilkuna: Etunimet, artikkeli Kalevi. Luokka:Etunimet
La Grave

La Grave on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence- Alpit-Rivieran alueella. Kunnan näkymiä hallitsee liki 4 000 metriä korkea vuori La Meije. Se valloitettiin Alppien vuorista viimeisenä vuonna 1877. La Gravessa järjestetään kylässä lomiaan viettäneelle säveltäjä Olivier Messiaenille omistettu musiikkifestivaali. Tour de France 2014 La Grave on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksiList of The Most Beautiful Villages of France , Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Corbusierhaus

Corbusierhaus on asuinkerrostalo Berliinin Westendin kaupunginosassa, lähellä Berliinin olympiastadionia. Sen suunnitteli maailmankuulu arkkitehti Le Corbusier vuoden 1957 Interbau-arkkitehtuurinäyttelyä varten.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 361. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Talo rakennettiin 1956–1958.Unité d'Habitation Typ Berlin & Corbusier-Haus Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 5.8.2014. Talo edustaa Le Corbusier’n kehittämää niin sanottua Unité d’Habitation -mallia, jonka mukaisia kerrostaloja hän oli jo aiemmin suunnitellut Marseilleen ja Nantesiin. Talon oli tarkoitus olla ikään kuin itsenäinen puutarhakaupunki, jossa olisi asukkaille tarpeelliset palvelut. Corbusierhaus on 17-kerroksinen ja 140 metriä pitkä. Siinä on yli 500 asuntoa, joista suurin osa on kaksikerroksisia. Se on sijoitettu erilliselle kukkulalle olympiastadionin lähelle, koska kokonsa vuoksi se ei olisi sopinut Hansaviertelin kaupunginosaan, johon muut Interbau-talot tehtiin. Talo on suunnattu auringon mukaan ja rakennettu kiilanmuotoisten tukien varaan. Alkuperäinen idea ei ole täysin toteutunut, koska rakennuksen myymäläkerroksen liikkeet ovat pääosin lopettaneet ja useat asunnoista ovat jatkuvasti tyhjillään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Talon kotisivu Luokka:Berliinin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Le Corbusier’n suunnittelemat rakennukset Luokka:Saksan asuinrakennukset
Le Monêtier-les-Bains

Le Monêtier-les-Bains on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunta on ollut tunnettu kylpyläpaikka jo roomalaisten ajoista. Tour de France 2014 ==Urheilu== Kunta on osa Serre Chevalierin laskettelukeskusta. Le Monêtier-les-Bains oli etapin lähtöpaikkana vuoden 1996 Ranskan ympäriajossa. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Mont-Dauphin

Mont-Dauphin on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. 1600-luvun lopulla Vauban suunnitteli Mont- Dauphinin linnoituksen, ja se on kuulunut vuodesta 2008 saakka Unescon maailmanperintöluetteloon osana Vaubanin suunnittelemia linnoituksia. Tour de France 2014 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Jana Borodina

Jana Borodina s. 21. huhtikuuta 1992) on venäläinen kolmiloikkaaja. Borodina saavutti pronssia Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 14,36. http://www.all-athletics.com/node/359856?results=by-event&event;=10229529 Borodina on voittanut juniorien maailmanmestaruuden ja nuorten Euroopan mestaruuden. Borodinan ennätys kolmiloikassa on ulkoradoilla 14,41 ja sisäradoilla 14,22. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tauentzienstrasse

Tauentzienstrasse (Tauentzienstraße) on vilkas ostoskatu Berliinin keskustan länsisosassa. Se kulkee Wittenbergplatzilta Breitscheidplatzille, mistä eteenpäin se jatkuu Kurfürstendammina, tosin ei yhdensuuntaisesti. Katu sijaitsee osin Schönebergin ja osin Charlottenburgin kaupunginosan alueella. Tauentzienstrasse oli alkujaan osa pitempää Gürtelstrassea, jonka osat nimettiin vuonna 1864 kuninkaallisella määräyksellä Napoleonin sodissa ansioituneiden preussilaisten kenraalien mukaan. Nämä kadut muodostavat niin sanotun kenraalikulkueen (Generalszug). Tauentzienstrasse sai nimensä kenraali Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzienilta.Tauentzienstraße Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 4.8.2014. ”Kenraalikadut” suunniteltiin eteläisen Berliinin läpi kulkevaksi valtaväyläksi, ja niiden esikuvina käytettiin Pariisin bulevardeja.Tauentzienstraße Berlin.de. Viitattu 5.8.2014. Tauentzienstrassesta tuli kuitenkin aluksi tavallinen asuinkatu. Kadun varrella avattiin vuonna 1907 suosittu KaDeWe-tavaratalo, mistä alkoi sen kehitys liikekaduksi. Kadun keskikäytävä oli aiemmin varattu raitiovaunuille, mutta nykyisin se on puistokäytävänä. Sitä koristaa vuonna 1987 Berliinin kaupungin 750-vuotisjuhlien yhteydessä pystytetty taiteilijapari Matschinsky-Denninghoffin suunnittelema suuri abstrakti veistos Berliini, joka symboloi kaupungin silloista kahtiajakoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin kadut
Risoul

Risoul on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence- Alpit-Rivieran alueella. Se tunnetaan ennen kaikkea hiihtokeskuksestaan, missä on 108 rinnettä ja 56 hiihtohissiä. Tour de France 2014 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Aleksis Salusjärvi

Aleksis Salusjärvi (s. 1980) on suomalainen kirjallisuus- ja kuvataidekriitikko. Hän on toiminut kulttuuritoimittajana Yleisradiossa ja kirjallisuuslehti Kiiltomato.netin päätoimittajana. Aiemmin Salusjärvi toimi Kritiikin Uutisten päätoimittajana vuodesta 2010. Hän toimi vuoden 2017 kaunokirjallisuuden Finlandia-palkintolautakunnan puheenjohtajana. Hän on ollut myös Tanssiva karhu -runopalkinon raadin puheenjohtaja. Salusjärvi on valmistunut maisteriksi pääaineenaan kirjoittaminen ja suorittanut taidekritiikin jatko-opintoja Jyväskylän yliopistossa. Hän sai tammikuussa 2020 Kari Sajavaara -tunnustuspalkinnon työstään poikien ja miesten lukutaidon parantamiseksi muun muassa Sanat haltuun -hankkeessa.Vuonna 2023 Salusjärvelle myönnettiin Suomen PEN:in sananvapauspalkinto. Salusjärven puoliso on runoilija Aura Nurmi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Salusjärven kolumneja Ylen sivuilla * Kylätasku, Taneli: Aleksis Salusjärvi tapaa jatkuvasti syrjäytyneitä miehiä, jotka eivät todellakaan ole tyhmiä: ”Olen törmännyt valtavaan määrään lahjakkuutta, jota ei ole tunnistettu” Kirkko ja kaupunki. 26.5.2020. * Ala-Kivimäki, Petteri: Hylätyn kansan kynttilä HS.fi. 9.5.2019. Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrícia Mamona

Patrícia Mbengani Bravo Mamona (s. 21. marraskuuta 1988 Lissabon) on portugalilainen kolmiloikan Euroopan-mestari. Mamona sijoittui Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Lignanossa 2005 kolmiloikassa viidenneksi ja karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä. Saman vuoden Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli kolmiloikassa seitsemäs ja eteni 100 metrin aitajuoksussa välieriin. Hän sijoittui kolmiloikassa neljänneksi Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja karsiutui loppukilpailusta saman ikäluokan EM-kilpailuissa Hengelossa 2007. Mamona sijoittui Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 2009 kolmiloikassa viidenneksi ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 kahdeksanneksi. Hän sai samassa lajissa 2011 hopeaa Shenzhenin universiadeissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Daegun MM- kilpailuissa. Mamona saavutti kolmiloikassa pronssia Helsingin EM-kilpailuissa 2012 silloisella Portugalin ennätystuloksella 14,52.http://www.all- athletics.com/node/359856?results=by-event&event;=10229529 Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Göteborgin sisäratojen EM- kilpailuissa 2013 hän loikki kahdeksanneksi. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Mamona sijoittui neljänneksi. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Mamona sijoittui 2015 Prahan sisäratojen EM- kilpailujen kolmiloikassa viidenneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 maansa ennätystuloksella 14,58 m. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kuudenneksi Portugalin ennätystuloksella 14,65. Belgradin EM- hallikilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa tuloksella 14,32. Lontoon MM- kilpailuissa 2017 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui neljänneksi ja saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 ennätyksellään 14,53. Mamona loikki Portugalin ennätyksen 14,66 Monacossa heinäkuussa 2021. Muutamaa viikkoa myöhemmin järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän paransi ennätyksen lukemiin 15,01 saavuttaen hopeaa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi ja saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa viidenneksi. Hän saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 pronssia tuloksella 14,16. Mamona on hypännyt pituutta ulkona 623 (2019) ja hallissa 640 (2020), juossut 200 metriä 24,42 (2010) ja 100 metrin aidat 13,53 (2010) sekä kerännyt seitsenottelussa 5293 pistettä (2011) ja hallissa viisiottelussa 4081 pistettä (2009). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Portugalilaiset kolmiloikkaajat Luokka:Portugalilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lina Wertmüller

Lina Wertmüller (14. elokuuta 1928 Rooma – 9. joulukuuta 2021 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu erityisesti 1970-luvun komedioistaan. Vuonna 1976 Oscar-ehdokkaaksi parhaasta ohjauksesta pääsi ensimmäistä kertaa naisen ohjaama elokuva. Kyseessä oli Wertmüllerin ohjaustyö Mies joka osti elämänsä. Elokuva oli myös kolmen muun Oscar- palkinnon ehdokkaana. Huomiota herättäneiden yhteiskunnallisten komediateostensa ansiosta Wertmülleria verrattiin 1970-luvulla Federico Felliniin, jonka avustajana hän oli aiemmin ollut. Hänen myöhempi tuotantonsa jäi vähemmän tunnetuksi muun muassa levitysvaikeuksien vuoksi. Suomen suurin elokuvafestivaali Helsinki International Film Festival – Rakkautta & Anarkiaa sai alun perin nimensä Wertmüllerin elokuvasta Rakkautta ja anarkiaa. ==Filmografia (ohjaajana)== Vuosi Elokuva Suomenkielinen nimi 1963 I basilischi 1965 Questa volta parliamo di uomini 1967 Non stuzzicate la zanzara 1968 Il mio corpo per un poker Balladi Belle Starrista 1972 Mimì metallurgico ferito nell'onore Mafian uhri 1973 Film d'amore e d'anarchia - Ovvero "Stamattina alle 10 in via dei Fiori nella nota casa di tolleranza..." Rakkautta ja anarkiaa 1974 Tutto a posto e niente in ordine 1974 Travolti da un insolito destino nell'azzurro mare d'agosto 1975 Pasqualino Settebellezze Mies joka osti elämänsä 1978 La fine del mondo nel nostro solito letto in una notte piena di pioggia Sateinen yö 1978 Fatto di sangue fra due uomini per causa di una vedova. Si sospettano moventi politici Verikosto Sisiliassa 1983 Scherzo del destino in agguato dietro l'angolo come un brigante da strada 1984 Sotto... sotto... strapazzato da anomala passione 1986 Un complicato intrigo di donne, vicoli e delitti Camorra – napolilainen kosto 1986 Notte d'estate con profilo greco, occhi a mandorla e odore di basilico 1989 In una notte di chiaro di luna 1989 Il decimo clandestino 1990 Sabato, domenica e lunedì Donna Rosan keittiö 1992 Io speriamo che me la cavo 1996 Ninfa plebea 1996 Metalmeccanico e parrucchiera in un turbine di sesso e politica 1999 Ferdinando e Carolina 2004 Peperoni ripieni e pesci in faccia ==Teoksia== * Wertmüller, Lina 1977. The screenplays of Lina Wertmüller. New York: Quadrangle. ISBN 0-8129-0685-3 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Heerstrasse

Heerstrasse on Berliinin läpi kulkevan itä–länsi-suuntaisten katujen akselin läntinen jatke. Se ulottuu Theodor-Heuss-Platzilta aina kaupungin länsirajalle saakka, kulkien Westendin, Wilhelmstadtin ja Staakenin kaupunginosien alueella. Westendin alueella kulkeva osa kadusta rakennettiin jo vuonna 1874 yhdistämään Charlottenburg ja Pichelsberg.Heerstraße Lexikon: Charlottenburg- Wilmersdorf von A bis Z. Berlin.de. Viitattu 5.8.2014. Pääosa Heerstrassea rakennettiin vuosina 1903–1911, jotta pääkaupungin varuskunnille saataisiin suora kulkuyhteys Döberitziin perustetulle harjoitusalueelle, ja sen nimi oli alkujaan Döberitzer Heerstrasse. Heerstrasse on Saksassa yleisnimitys leveille teille, jotka on rakennettu armeijan maavoimien () joukkojensiirtoja varten, usein rajojen yli. Kertoman mukaan itse keisari Vilhelm II määräsi kadun suoran kulun ja hän myös osallistui sen avajaisiin vuonna 1911. Katu tuli osaksi Berliinin kaupunkia vuoden 1920 alueliitoksessa ja sai nimekseen An der Heerstrasse, joskin vanha nimi esiintyi virallisissa kartoissa vielä pitkään tämän jälkeen. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1950, jolloin Heerstrasseen liitettiin myös Kaiserdamm-kadun länsipää Theodor-Heuss-Platzin ja Preussenalleen väliltä.Heerstraße Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014. Heerstrasse on 10,8 kilometrin pituisena yksi Berliinin pisimmistä kaduista. Se on yksi Berliinin tärkeimmistä sisääntuloväylistä ja sitä pitkin pääsee Hampurin suuntaan johtavalle maantielle. Kadun varrella sijaitsee muun muassa Heerstrassen brittiläinen sotilashautausmaa. ==Lähteet== Luokka:Berliinin kadut
Aeolosaurus

Aeolosaurus oli dinosauruksiin kuulunut suku, joka eli liitukaudella. Siihen kuuluvia lajeja olivat A. rionegrinus, A. colhuehuapensis ja A. maximus. Suvun lajit olivat kasvinsyöjiä ja ainakin 14 metriä pitkiä. Aeolosaurus oli läheistä sukua gondwanatitanille. Aeolosauruksen jäänteitä on löydetty Brasiliasta ja Argentiinasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://ageofdinosaurs.com/dinosaurs/aeolosaurus.htm * http://dinosaurs.about.com/od/herbivorousdinosaurs/p/Aeolosaurus.htm Luokka:Sauropodit
Pavel Trenihin

Pavel Aleksandrovits Trenihin (, s. 24. maaliskuuta 1986 Serov) on venäläinen pikajuoksija. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Trenihin oli mukana Venäjän Euroopan mestaruuden voittaneessa 4x400 metrin viestijoukkueessa. http://www.all-athletics.com/node/351497?results=by-event&event;=204595 Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hopeaa 4x400 metrin viestijoukkueessa ja pronssia 400 metrillä http://sports.espn.go.com/espn/wire?section=trackandfield&id;=9010153 Trenihin 400 metrin ennätys 45,00 on juostu Lontoon olympialaisissa 2012. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl-Liebknecht-Strasse

thumb|pysty=1.25|Eri aikakausien rakennuksia Karl-Liebknecht-Strassen varrella. Edessä vasemmalla tuomiokirkko 1900-luvun alusta, taaempana oikealla keskiaikainen Mariankirkko ja 1960-luvulla rakennettu televisiotorni. Karl- Liebknecht-Strasse (Karl-Liebknecht-Straße) on katu Berliinin historiallisessa keskustassa. Se alkaa Unter den Lindenin jatkeena Schlossbrücke-sillalta, kulkee Spreeinselin saaren poikki ja jatkuu Alexanderplatzin ohi. Torstrassen risteyksestä eteenpäin kadun nimi on Prenzlauer Allee. Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Berliinin tuomiokirkko, keskiaikainen St. Marienkirche sekä Berliinin televisiotorni. Paikalle rakennettiin vuosina 1887–1888 Kaiser- Wilhelm-Strasse-niminen katu, joka korvasi eräitä Berliinin keskustan vanhoja katuja. Se sai nimensä Saksan keisarin Vilhelm I:n mukaan. Kadun nimi muutettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 Liebknechtstrasseksi Saksan kommunistisen puolueen perustajiin kuuluneen Karl Liebknechtin mukaan.Kaiser-Wilhelm-Straße Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014. Itä-Berliinin keskustan katujärjestelyjä muutettiin vuonna 1969, jolloin kadun nimeksi tuli Karl-Liebknecht-Strasse ja siihen yhdistettiin Alexanderplatzin ohi historialliselle Prenzlaun tulliportille kulkenut Prenzlauer Strasse. Kadun vanha loppupää jäi sivuun uudesta linjauksesta ja nimettiin Rosa-Luxemburg-Strasseksi Rosa Luxemburgin mukaan.Liebknecht Straße Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014.Prenzlauer Straße Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014. Kumpikin katu on saanut pitää nimensä myös Saksan yhdistymisen jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin kadut
Berliinin ilmasillan muistomerkki

Berliinin ilmasillan muistomerkki (Luftbrückendenkmal) on arkkitehti Eduard Ludwigin suunnittelema muistomerkki vuoden 1948 Berliinin ilmasillalle, joka pelasti neuvostojoukkojen saartaman Länsi-Berliinin nääntymiseltä. Muistomerkki on sijainnut vuodesta 1951 Berliinissä Tempelhofin lentoaseman sisäänkäynnin edustalla.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 328. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin.Luftbrückendenkmal Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 5.8.2014. Muistomerkin kopiot on sijoitettu Frankfurt am Mainiin ja Celleen. Teräsbetonista valmistettu muistomerkki on 20 metriä korkea. Sen voidaan tulkita esittävän tyyliteltyä siltarumpua, jonka läpi kulkee kolme kaarevaa palkkia. Ne symboloivat ilmasillan kolmea ilmakäytävää. Muistomerkin pronssiseen jalustaan on kirjoitettu Berliinin saarron aikana surmansa saaneiden 41 brittiläisen ja 31 amerikkalaisen lentäjän sekä kuuden saksalaisen avustajan nimet. Niiden yllä on teksti ”Sie gaben ihr Leben für die Freiheit Berlins im Dienste der Luftbrücke 1948/1949” (”He antoivat henkensä Berliinin vapauden puolesta palvellessaan ilmasiltaa 1948/1949”). Länsiberliiniläiset antoivat muistomerkille lempinimen Hungerkralle (”Nälkäkäpälä”). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin muistomerkit de:Luftbrückendenkmal el:Μνημείο για την Αερογέφυρα eo: Aerponta monumento sv:Luftbrückendenkmal
M/S Elias Lönnrot

M/S Elias Lönnrot on vuonna 1986 valmistunut dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä S/S Elias Lönnrot -siipirataslaivasta. Se on tehnyt kesäisin risteilyjä Keurusselällä. Kesällä 2014 siihen tuli kuitenkin tekninen vika, ja risteilyt päättyivät. Liikennöitsijä Suomen Hopealinja Oy irtisanoi vuokrasopimuksensa Keuruun kaupungin kanssa.Yle, uutiset Laiva saatiin korjattua ajokuntoon ja se on edelleen yksi Keuruun tunnetuimpia matkailukohteita. Kesäkaudella 2020 liikennöitsijänä toimii Pappilan Pidot Oy. Keuruun kunta rakennutti laivasta jäljennöksen toimittaja Jorma Tuomi-Nikulan tekemän pienoismallin mukaan. ==Lähteet== Luokka:Sisävesilaivat Luokka:Siipiratasalukset‎
Tegelin linna

thumb|250px|Tegelin linna, arkkitehti Karl Friedrich Schinkel 1820–1824 Tegelin linna on historiallinen aateliskartano Berliinin Tegelin kaupunginosassa. Alkujaan renessanssityylisen kartanon rakennutti Brandenburgin vaaliruhtinas Joakim II:n hovisihteeri Hans Bretschneider metsästysmajakseen vuonna 1558.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 381. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin.Schloss Tegel, Humboldt- Schloss Berlin.de. Viitattu 5.8.2014. Vaaliruhtinas Fredrik Vilhelm teki siitä myöhemmin oman metsästyslinnansa. Rakennus vaihtoi sittemmin monta kertaa omistajaa, kunnes päätyi vuonna 1766 Humboldtin suvun haltuun. Veljekset Wilhelm ja Alexander von Humboldt viettivät siellä lapsuutensa, ja Wilhelm asui siellä uudelleen vuodesta 1797 alkaen. Rakennus sai nykyisen ulkonäkönsä Karl Friedrich Schinkelin suunnittelemana vuosina 1820–1824. Hän otti vaikutteita sekä antiikin Kreikan arkkitehtuurista että italialaisista huviloista. Hän myös lisäsi rakennuksessa entuudestaan olleelle tornille vastineen jokaiseen neljään nurkkaan tehden rakennuksesta täysin symmetrisen. Wilhelm ja Alexander von Humboldt on kumpikin haudattu linnan puutarhaan. Schinkel suunnitteli hautamuistomerkin vuonna 1829 kuollutta Wilhelm von Humboldtin vaimoa Carolinea varten. Humboldtin suku omistaa Tegelin linnan edelleen, ja se tunnetaan myös nimellä Humboldt-Schloss. ==Lähteet== Luokka:Berliinin linnat Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Friedrichsfelden linna

Friedrichsfelden linna on aateliskartano Berliinin Friedrichsfelden kaupunginosassa. Talon rakennutti Brandenburgin vaaliruhtinaskunnan laivaston komentajana toiminut hollantilainen seikkailija Benjamin von Raule vuonna 1695 kesäasunnokseen. Sen suunnitteli arkkitehti Johann Arnold Nehring. Raulelle kävi myöhemmin huonosti, minkä jälkeen kartano vaihtoi useasti omistajaa ja sai nykyisen nimensä Preussin kuningas Fredrik I:n mukaan. Vuodesta 1731 siellä asui kuningas Fredrik II Suuren veli, prinssi August Ferdinand. Friedrichsfelden linna sai nykyisen asunsa herttuatar Katharina von Holstein- Beckin vuonna 1800 teettämien muutosten myötä. Myöhemmin rakennus oli pitkään von Treskowin suvun omistuksessa. Puna-armeija hääti heidät miehittäessään Berliinin toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Rakennus säilyi sodasta ilman merkittäviä vaurioita. Friedrichsfelden linnan puistoon perustettiin vuonna 1955 Itä-Berliinin eläintarha.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 382–383. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Päärakennus restauroitiin 1970-luvulla ja sen tuhoutunut alkuperäinen sisustus korvattiin muista Brandenburgin linnoista tuoduilla esineillä. Se on nykyään Berliinin kaupunginmuseon käytössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Linnan kotisivu Luokka:Berliinin linnat
Wallace Jones

Wallace Clayton Jones (14. heinäkuuta 1926 Harlan, Kentucky – 27. heinäkuuta 2014 Lexington, Kentucky) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. NBA:ssa Jones pelasi kolme kautta vuosina 1949–1952. Isona laitahyökkääjänä pelannut Jones pelasi Lontoossa 1948 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Jonesin varasi NBA:han vuoden 1949 varaustilaisuudessa kahdeksannella vuorolla Washington Capitols. Hän pelasi NBA:ssa kolme kautta Indianapolis Olympiansin joukkueessa vuosina 1949–1952.Basketball-Reference.com Jones kuoli Lexingtonissa 88 vuoden ikäisenä 27. elokuuta 2014.http://www.nytimes.com/2014/07/29/sports/29jones.html?_r=0 == Lähteet == * Wally Jones Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Wah Wah Jones NBA & ABA Statistics Basketball-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Fritz Thyssen

Fritz Thyssen (1873–1951) oli Thyssen-sukuun kuulunut saksalainen teollisuusmies 1900-luvun alkupuolella. Hänen isänsä oli tehtailija August Thyssen ja poika sai vuonna 1928 johdettavakseen suuren kaivos- ja terästeollisuusyrityksen Vereinigte Stahlwerke. Thyssen oli yksi varhaisista Adolf Hitleriä taloudellisesti tukeneista tehtailijoista. Hitlerin valtaannousun jälkeen Thyssenistä tuli valtion tutkimuslaitoksen johtaja. Vuoden 1935 aikoihin hän kuitenkin alkoi epäillä natsihallinnon mielekkyyttä. Hän erosi vuonna 1938 julkisista tehtävistään vastalauseena juutalaisvainoille, vaikka hänen yrityksensä toisaalta hyötyi sotavarustelusta. Toisen maailmansodan sytyttyä Thyssen pakeni vuonna 1940 Saksasta, jolloin hän menetti kansalaisuutensa ja omaisuutensa. Hänet pidätettiin Ranskassa 1940 ja passitettiin Dachaun keskitysleirille. Sodan jälkeen hän muutti Argentiinaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Natsivaltaa vastustaneet saksalaiset
FBI-beat

FBI-beat (aiemmin Markus Törmälä & FBI-beat) on suomalainen tanssiorkesteri, joka perustettiin vuonna 1997.http://www.auraviihde.fi/index.php?page=artist&id;=209&show;=default Yhtyeen pääasiallinen solisti on kosketinsoittaja Miikka Törmälä, mutta levyillä kuullaan myös komppikitaristi Jere Vilkkisen laulua. Keikoilla Vilkkisen ja Törmälän lisäksi laulaa joskus soolokitaristi Markus Törmälä. == Jäsenet == * Markus Törmälä – soolokitara, laulu * Jere Vilkkinen – laulu, komppikitara, pasuuna * Miikka Törmälä – laulu, koskettimet, basso == Entiset jäsenet == * Miikka Raenniemi – rummut, laulu (1997–2012) *Juha Kangassalo – rummut, lyömäsoittimet, laulu (2012-2020) *Matias Sassali - rummut, laulu *Veeti Hietala - rummut == Diskografia == * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset tanssiorkesterit
Köpenickin linna

Köpenickin linna on aiemmin Hohenzollernien käytössä ollut linna Berliinin Köpenickin kaupunginosassa, Dahmejoen rannalla. Linnan rakennutti silloinen Brandenburgin kruununprinssi ja tuleva Preussin kuningas Fredrik I vanhan metsästysmajansa paikalle vuosina 1677–1681. Hollantilaistyylistä barokkia edustaneen rakennuksen suunnitteli Rutger van Langervelt. Sitä laajennettiin vuosina 1682–1688 Johann Arnold Neringin suunnitelmien mukaan kahdella siipirakennuksella. Linnan sisätilat ovat ylelliset ja täynnä upeita kattomaalauksia sekä koristeellisia stukkotöitä. Linnan vaakunsalissa pidettiin vuonna 1730 kruununprinssi Fredrikin (tuleva kuningas Fredrik II Suuri) ja hänen ystävänsä Hans Hermann von Katten sotaoikeudenkäynti, kun heitä syytettiin maanpakoyrityksen valmistelusta.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 384. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Köpenickin linna on nykyisin Berliinin taideteollisuusmuseo Kunstgewerbemuseumin sivutoimipiste, jossa esitellään renessanssin, barokin ja rokokooajan koriste-esineitä ja huonekaluja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin linnat Luokka:Barokin arkkitehtuuri
Västmanlandin metsäpalo

Västmanlandin metsäpalo syttyi Ruotsissa Västmanlandin läänissa Salan ja Surahammarin kuntien rajalla sijaitsevalta hakkuuaukealta 31. heinäkuuta 2014. Kyseessä on maan suurin metsäpalo vuosikymmeniin, ja se levisi vain kuuden päivän aikana 150 neliökilometrin laajuiselle alueelle. Palo vaati yhden kuolonuhrin. Metsäpalon tieltä evakuoitiin noin 1 200 ihmistä muun muassa Fagerstan kunnassa sijaitsevista Västervålan ja Ängelsbergin kylistä. Sammutukseen tuli apua myös ulkomailta, esimerkiksi Ranska lähetti paikalle kolme sammutukseen tarkoitettua lentokonetta. Palo saatiin sammutettua 11. elokuuta ja pelastustoimet lopetettiin kuukautta myöhemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Västmanlandin lääninhallituksen virallinen tiedossivusto metsäpalosta Luokka:2010-luvun maastopalot Luokka:Vuoden 2014 luonnonmullistukset Metsäpalo 2014 Luokka:Tulipalot Ruotsissa
Glienicken linna

Glienicken linna () on Berliinin Wannseen kaupunginosassa sijaitseva entinen Hohenzollernien pienehkö palatsi. Se sijaitsee Berliinistä Potsdamiin johtavan maantien varrella, vain kivenheiton päässä Potsdamin rajasta, Haveljoesta ja Glienicker Brücke -sillasta. Glienicken linna tehtiin Preussin prinssi Kaarlen asunnoksi. Sen suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel vuonna 1825. Schinkel suunnitteli tarvittavat muutostyöt paikalla sijainneeseen kartanoon, jonka oli aiemmin omistanut kansleri Karl August von Hardenberg. Rakennukseen lisättiin vielä vuonna 1829 kaksi lisäsiipeä palvelusväkeä varten. Arkkitehtuuri perustuu italialaisiin esikuviin, sillä prinssi Kaarle oli kiinnostunut Italiasta. Kaikkiaan 116 hehtaaria käsittävän englantilaistyylisen puiston suunnitteli Peter Joseph Lenné. Glienicken linnassa toimii nykyään ravintola.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 395. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. ==Lähteet== ==Aiheesta lisää== * Glienicke Villa, virallinen kotisivu (englanniksi) Luokka:Berliinin linnat Luokka:Saksan palatsit Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Taleb Nematpour

Taleb Nematpour (, s. 19. syyskuuta 1984) on iranilainen kreikkalais- roomalaisen tyylin painija, maailman- ja Aasian mestari sekä Aasian kisojen kultamitalisti. Nematpour voitti 84 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Budapestissa 2013. Hän voitti samassa sarjassa myös Aasian kisojen kultaa vuonna 2010 ja yhden mitalin kutakin väriä Aasian- mestaruuskilpailuista.iat.uni-leipzig.de Vuoden 2014 toukokuussa Nematpour antoi maailmancupissa Teharanissa positiivisen dopingnäytteen, ja hänet asetettiin kilpailukieltoon anabolisten steroidien käytöstä.http://www.aamulehti.fi/Urheilu/1194910296492/artikkeli/painin+maailmanmestari+jai+kiinni+dopingista.html ==Lähteet== *Profiili FILA:n tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Iranilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut iranilaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut painijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gorkin puisto (Moskova)

Gorkin puisto (, Park Gorkogo) on Moskovan kaupungin keskuspuisto. Moskvajoen varrella sijaitseva puisto on perustettu 1928 ja se nimettiin kirjailija Maksim Gorkin mukaan vuonna 1932. Puiston pääsuunnittelija oli avantgarde arkkitehti K. S. Melnikov. Noin 250 hehtaarin laajuiseen puistoon kuuluvat muotopuutarha, Vorobjovy goryn luonnonsuojelualue, Moskovan valtionyliopiston viheralueet ja Neskuchnyn puutarha. Puistossa vierailee arkipäivisin noin 40 000 ihmistä, viikonloppuisin ja juhlapyhinä noin 250 000. == Lähteet == Luokka:Moskovan puistot
Babelsbergin linna

thumb|275px Babelsbergin linna on Potsdamissa Saksassa sijaitseva entinen Hohenzollernien linna. Se sijaitsee Haveljoen rannalla Babelsbergin kukkulalla suoraan vastapäätä Berliinin puolella olevaa Glienickeä. Linnan rakennutti vuonna 1833Schloss babelsberg Stiftung Preussische Schlössen und Gärten Berlin-Brandenburg. Viitattu 5.8.2014. tuleva Preussin kuningas ja Saksan keisari Vilhelm I kesäasunnokseen. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel englantilaisen maalaiskartanon tyyliin. Rakennus edustaa uustudorilaista arkkitehtuuria. Se sisältää runsaasti erkkereitä, torneja, sakaroita ja loggioita. Sisätilat ja ikkunat on tehty uusgoottilaiseen tyyliin. Linnan suunnittelua jatkoivat Schinkelin jälkeen Ludwig Persius ja Johann Heinrich Strack, jotka suunnittelivat useita sivurakennuksia. Kaikilla arkkitehdeilla oli vaikeuksia täyttää prinssi Vilhelmin puolison, prinsessa Augustan toiveet koristeellisemmista tiloista. Strack suunnitteli vuosina 1844–1849 rakennetun torniin päättyvän lisäsiiven. Tornin sisälle sijoitettiin kahden kerroksen korkuinen tanssiaissali. Linnaa ympäröivän puiston suunnitteli alun perin Peter Joseph Lenné, mutta hänen työttään jatkanut Hermann von Pückler-Muskau toteutti oman näkemyksensä.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 396. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Linna on tällä hetkellä suljettuna yleisöltä kunnostustöiden vuoksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Potsdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan linnat
Arttu Vattulainen

Arttu Juhani Vattulainen (s. 3. joulukuuta 1991 Joensuu) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Tuomo Lehtinen. Kalevan kisoissa Vattulainen on saavuttanut 5 000 metrillä kultaa vuonna 2018 ja hopeaa 2015 sekä 10 000 metrillä kultaa vuosina 2015 ja 2016, hopeaa vuonna 2020 sekä pronssia 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 000 metrillä pronssia 2015. Viestijuoksun SM-kisoista Vattulainen on saavuttanut Joensuun Katajassa 4 × 1 500 metrillä kultaa 2015, hopeaa 2011 ja 2014 sekä pronssia 2013 ja 2018. Lisäksi hänellä on 4 × 800 metrin viestistä hopeaa vuodelta 2018 ja pronssia 2015. Maastojuoksun SM- kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 4 kilometrillä 2018 sekä 12 kilometrillä 2014 ja 2017. Joukkuekilpailussa hän sai kultaa 4 kilometrillä 2018 ja 12 kilometrillä 2014. Puolimaratonilla hän sai hopeaa vuonna 2020 ja maratonilla kultaa 2023. Vattulainen kilpaili 5 000 metrillä Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2015. Aikuisten Suomi–Ruotsi-maaotteluun Vattulainen osallistui ensimmäisen kerran 5 000 ja 10 000 metrillä Tukholmassa 2015. Vattulainen sijoittui 10 000 metrillä 18:nneksi Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän edusti Suomea Berliinin EM- kilpailuissa 2018 10 000 metrillä sijoittuen niin ikään 18:nneksi. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän keskeytti maratonilla. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 m 3.46,62 (Joensuu, 2014) * 3 000 m 8.05,17 (Joensuu, 2016) * 5 000 m 13.46,75 (Loughborough, 2018) * 10 000 m 28.48,43 (Lontoo, 2018) * puolimaraton 1.05.11 (Dresden, 2021) * maraton 2.13.29 (Bad Loipersdorf, 2021) Lähteet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gladys Cherono

Gladys Kiprono Cherono (s. 12. toukokuuta 1983) on kenialainen kestävyysjuoksija. Cherono voitti 5 000 metrin juoksun Kenian-mestaruuden 2012. Saman vuoden Porto-Novon Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 15.40,04 ja 10 000 metrillä ajalla 32.41,40. Hän voitti 10 000 metriä Kenian MM-karsinnoissa 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän sai samalla matkalla hopeaa ajalla 30.45,17. Hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 2014 ajalla 67.29. Kenia voitti myös joukkuekilpailun. Vuonna 2015 hän voitti Berliinin maratonin ajalla 2.19.25. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.25,13 Getafe 8.7.2004 3 000 m 8.34,05 Tukholma 22.8.2013 5 000 m 14,47,12 Zürich 29.8.2013 10 000 m 30.29.23 Ostrava 27.6.2013 10 km 30.56 Ottawa 23.5.2015 Puolimaraton 1.06.07 Ra’s al-Khaima 12.2.2016 Maraton 2.19.25 Berliini 27.9.2015 == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritola

Ritola on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Essi Ritola (s. 1997), suomalainen pesäpalloilija * Juho Ritola (1871–1959), suomalainen hiihtäjä * Marko Ritola (s. 1979), suomalainen pika-aitajuoksija ja pikajuoksija * Marko Ritola, suomalainen muusikko ja lauluntekijä * Matti Ritola (1902–1967) suomalainen maastohiihtäjä * Mattias Ritola (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija * Merja Ritola (s. 1970), suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja * Ville Ritola (1896–1982), suomalainen kestävyysjuoksija.
Selma Tötterman

Selma Evelina Tötterman (6. heinäkuuta 1853 Lammi – 1. kesäkuuta 1902 Reposaari) oli suomalainen näyttelijä. Hän kuului SuomalaisenTeatterin varhaisimpiin näyttelijöihin. ==Elämä ja ura== Selma Töttermanin vanhemmat olivat kauppias Erik Wilhelm Tötterman ja Selma Olivia Breitholtz. Selma Töttermanin ensimmäinen aviopuoliso oli mikkeliläinen kauppias Karl Axel Lindström (1850–1892). Pariskunta avioitui elokuussa 1878, ja liitosta syntyi tytär Helmi Lindström (1879–1907). Töttermanin toinen puoliso oli Robert Georg Jankowsky. Tötterman suoritti näyttämöopintoja Kaarola Avellanin johdolla. Hän liittyi Suomalaiseen Teatteriin heinäkuussa 1872.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 334 ja 335 Ura jäi lyhyeksi, sillä hän lopetti jo vuonna 1876. Alkuun hänen ilmaisuaan hankaloitti ujous. Oskari Vilho listasi kesällä 1874 näyttelijöiden heikkouksia: Töttermania hän piti kelvollisena, mutta liialliseen tunteiluun taipuvaisena.Näyttelijänä Suomessa, s. 75 ja 105 Töttermanin vahvimpia näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat Jane (Maria Tudor) ja Regissa (Sven Dyringin koti). ==Lähteet == *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930 *Koski, Pirkko: Näyttelijänä Suomessa, WSOY 2013, ISBN 978-951-0-39549-3 Suomen näyttelijäliiton satavuotisjuhlakirja. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Aspelin-Haapkylä, Eliel: Suomalaisen teatterin historia: Puhenäyttämön alkuvuodet ja Suomalainen Ooppera, 1872–79, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1907 Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Dobroljot

Dobroljot () on venäläinen Aeroflotin hallinnoima halpalentoyhtiö. Se on perustettu 2013 ja suoritti ensimmäiset lentonsa 1. kesäkuuta 2014. Yhtiön tukikohtana on Moskovan Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema. Muut kohteet ovat Volgograd ja Krimillä sijaitseva Simferopol. Yhtiön toimitusjohtajana on Vladimir Gorbunov. Dobroljotin lentolaivastoon kuuluu yksi venäläisvalmisteinen lyhyen matkan Suhoi Superjet 100 -matkustajakone, jossa on paikat 98 matkustajalle, sekä kaksi yhdysvaltalaista Boeing 737-800NG -matkustajakonetta, kummankin kapasiteetti 189 matkustajaa. Kuusi Boeingia oli tilauksessa, ja yhtiön lentoreitistöä suunniteltiin laajennettavaksi, kunnes läntiset talouspakotteet Itä-Ukrainan kriisin vuoksi aiheuttivat sen, että yhtiön oli ajettava toimintansa alas 3. elokuuta 2014. Yhtiö ei kuitenkaan ole konkurssitilassa, vaan voi tulevaisuudessa periaatteessa jatkaa, mikäli talouspakotteet puretaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset lentoyhtiöt Luokka:Halpalentoyhtiöt Luokka:Entiset Aeroflotin jaostot
Tötterman

Tötterman voi tarkoittaa: * Albert Theodor Tötterman (1838–1913), suomalainen pääkonsuli ja todellinen valtioneuvos * August Tötterman (1833–1907), suomalainen teologi ja professori * August Emil Konstantin Tötterman (1865–1943), suomalainen kirjatyöntekijä ja valtiopäivämies * C. G. Tötterman (1836–1895), suomalainen lähetyssaarnaaja * Erik Alfred Tötterman (1834–1899), suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos * Richard Tötterman (1926–2020), suomalainen suurlähettiläs, kansliapäällikkö, valtiosihteeri ja juristi * Selma Tötterman (1853–1902), suomalainen näyttelijä
Kiinalainen teehuone (Potsdam)

Kiinalainen teehuone on Potsdamissa Sanssoucin palatsin puistossa sijaitseva rokokootyylinen paviljonki. Paviljonki rakennettiin vuosina 1755–1764 Preussin kuningas Fredrik Suuren määräyksestä noin 700 metrin päähän Sanssoucin palatsista sen lounaispuolelle. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Johann Gottfried Büring. Se oli tarkoitettu ylelliseksi huviretkien viettopaikaksi. Euroopan hoveissa oli 1700-luvun puolivälissä muodissa kaikki näennäisesti kiinalaisuuteen viittaava eli chinoiserie. Paviljonki on apilanlehden muotoinen ja sen sisäseiniä koristavat kullatut konsolit. Paviljongin ulkopuolta koristivat Johann Peter Benckertin ja Johann Gottlieb Heimüllerin toteuttamat kullatut veistokset, joiden hahmot eivät tosin näytä erityisen itämaisilta. Katon päällä olevan tampuurin huipulla on päivänvarjoa pitelevää kiinalaista esittävä kullattu patsas. Sisäkatossa on suuri kattomaalaus, joka esittää vallatonta kiinalaista seuruetta. Kiinalaisen teehuoneen alkuperäinen sisustus ei ole säilynyt.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 408–409. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Sanssoucin puistoon rakennettiin seuraavina vuosina eräitä muitakin kiinalaistyylisiä rakennuksia, kuten Büringin suunnittelema keittiörakennus ja Carl von Gontardin 1770-luvun alussa suunnittelema pagodia jäljittelevä lohikäärmetalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Potsdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Rokokoon arkkitehtuuri
Yhdeksän elämää

Yhdeksän elämää: Pyhää etsimässä nykypäivän Intiassa ( on vuonna 2009 ilmestynyt William Dalrymplen matkakirja Intiasta ja sen uskonnoista. Teoksen on suomentanut Laura Lahdensuu ja sen on julkaissut suomeksi Basam Books vuonna 2011. == Aiheesta muualla == * Teoksesta kirjailijan kotisivulla . Luokka:Matkakirjat Luokka:Brittiläiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Pfaueninsel

Pfaueninsel (kirjaimellisesti ”Riikinkukkosaari”) on pieni saari Haveljoessa Berliinin lounaisnurkassa Wannseen kaupunginosan alueella, aivan Potsdamin rajan vieressä. Saarella on entinen Hohenzollernien huvilinna Schloss Pfaueninsel. Saarelle ei johda siltaa vaan sen ja mantereen välillä liikennöi lautta. Pfaueninselin pinta-ala on 67 hehtaaria.Pfaueninsel Stiftung Preussische Schlössen und Gärten Berlin-Brandenburg. Viitattu 5.8.2014. ==Historia ja rakennukset== Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II rakennutti saarelle linnan, koska oli nuorena käyttänyt sitä salaisena tapaamispaikkana rakastajattarensa, kreivitär Wilhelmine von Lichtenaun kanssa.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 393. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Johann Gottlieb Brendelin suunnittelema linna valmistui vuosina 1794–1797 ja sitä täydennettiin vuosina 1806–1807.Pfauensinsel Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 5.8.2014. Valkoisen rakennuksen tunnusmerkkeinä on kaksi pittoreskia tornia, joita yhdistää pieni kävelysilta. Rakennuksesta on suora näköyhteys Potsdamin Marmoripalatsiin. Sisustus on harvinainen säilynyt esimerkki varhaisklassismin aikakauden suunnittelusta. Joukossa on paljon jäljennöksiä antiikin taiteesta ja jopa ”tahitilainen kabinetti”, jossa on bambusta tehty maja. Monet linnassa käyneet kuvailivat sitä erikoiseksi keitaaksi vieraassa ympäristössä. Fredrik Vilhelm III rakennutti Pfaueninselille vuosina 1824–1832 useita lisärakennuksia, jotka suunnitteli Karl Friedrich Schinkel. Näiden rakennusten joukossa on muun muassa uusgoottilainen kavaljeeritalo (Kavalierhaus), johon liitettiin erään purku-uhan alla olleen danzigilaisen patriisitalon julkisivu. Saarelle syntyi muitakin erikoisia rakennuksia. Palmutalo tuhoutui vuonna 1881 tulipalossa. Puutarhan suunnitteli Peter Joseph Lenné vuosina 1816–1834.NSG und NATURA 2000-Gebiet Pfaueninsel Berlin.de (Internet Archive). Viitattu 5.8.2014. Koko Pfaueninsel julistettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 1924. Nykyisin saari on suosittu turistikohde. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliini Luokka:Saksan saaret