EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Patrick (sukunimi)

Patrick on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Butch Patrick (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä * Danica Patrick (s. 1982), yhdysvaltalainen autourheilija * Deval Patrick (s. 1956), yhdysvaltalainen poliitikko, Massachusettsin ent. kuvernööri * Gail Patrick (1911–1980), yhdysvaltalainen näyttelijä * James Patrick (s. 1963), kanadalainen jääkiekkoilija * John Patrick (1898–1959), yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja * John Patrick (1905–1995), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija * John Patrick (s. 1870), skotlantilainen jalkapalloilija * John Patrick (s. 1974), yhdysvaltalainen meteorologi * John Patrick (s. 1898), pohjoisirlantilainen poliitikko * John Patrick (s. 1954), yhdysvaltalainen Mainen osavaltiossa toimiva poliitikko * John R. Patrick (s. 1945), yhdysvaltalainen liikemies ja IBM:n entinen varapuheenjohtaja * Lester Patrick (1883–1960), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja * Lynn Patrick (1912–1980), kanadalainen jääkiekkoilija * Marcus Patrick (s. 1974), brittiläinen näyttelijä * Nicholas Patrick (s. 1964), brittiläis- yhdysvaltalainen insinööri ja astronautti * Nolan Patrick (s. 1998), kanadalainen jääkiekkoilija * Quentin Patrick, Hugh C. Wheelerin ja Richard Wilson Webbin yhteinen kirjailijanimimerkki * Robert Patrick (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä * Ruth Patrick (1907–2013), yhdysvaltalainen kasvitieteilijä ja limnologi * Tara Patrick, Carmen Electra (s. 1972), yhdysvaltalainen malli, televisioesiintyjä ja laulaja * Tera Patrick, oik. Linda Ann Hopkins (s. 1976), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Petr Vakoč

Petr Vakoč (s. 11. heinäkuuta 1992 Praha) on tšekkiläinen pyöräilijä. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Omega Pharma-Quick Step -tallissa 2014 ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään sittemmin Deceuninck–Quick-Step, vuoteen 2019. Uransa kaksi viimeistä kautta, 2020–2021, hän edusti Alpecin- Fenix-tallia. Vakoč saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia maantieajossa. Hän voitti Brabantse Pijl -kilpailun 2016. Vuodesta 2023 lähtien Vakoč on kilpaillut gravelpyöräilyssä, jossa hän on voittanut kaksi UCI Gravel World Series -kilpailua. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2010 :Tour du Pays de Vaud (juniorit), 2a-etapin voitto ;2011 :Aika-ajon alle 23-v. Tšekin-mestaruus ;2013 :Slovakian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto :Vuelta a la Comunidad de Madrid (alle 23-v.), kokonais- ja pistekilpailun sekä 1. etapin voitto :Czech Cycling Tour, pistekilpailun ja 4. etapin voitto :EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa :Grand Prix Kralovehradeckeho kraje, voitto ;2014 :Puolan ympäriajo, 2. etapin voitto ;2015 :Euroopan kisat, maantieajossa pronssia :Maantieajon Tšekin-mestaruus :Czech Cycling Tour, kokonaiskilpailun voitto :Tour du Poitou-Charentes, nuorten kilpailun voitto :Britannian ympäriajo, 2. etapin voitto ;2016 :Tour du Haut Var, nuorten kilpailun voitto :Tour La Provence, nuorten kilpailun voitto :Classic Sud-Ardèche, voitto :La Drôme Classic, voitto :Strade Bianche, viides :Brabantse Pijl, voitto :EM- kilpailut, viides ;2017 :Cadel Evans Great Ocean Race, kuudes :Brabantse Pijl, toinen ;2023 :Gravel Adventure, voitto :La Monsterrato, voitto :Gravelpyöräilyn EM-kilpailut, kuudes == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konrad Hildén

Konrad Eemil Hildén (12. marraskuuta 1869 Hämeenlinna – 16. huhtikuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kansakouluntarkastaja. Hildénin vanhemmat olivat värjäri, kauppias Emanuel Hildén ja Kustaava Penttilä. Hän pääsi ylioppilaaks 1888 Hämeenlinnan lyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1894. Hildén opiskeli kasvatusoppia myös Saksassa Jenan, Giessenin ja Leipzigin yliopistossa sekä Venäjällä Pietarin lapsitutkimuslaitoksessa.Kansakouluntarkastaja Kaarlo Vaulon muistokirjoitus Konrad Hildénistä (Aarni Penttilä -sivusto). Hildén toimi opettajana oppikouluissa ja opettajaseminaareissa. Viimeksi hän oli Heinolan opettajaseminaarin johtajana ja sen jälkeen koulutoimen ylihallituksen kansakoulujen ylitarkastajana 1912-1916. Konrad Hildén oli naimisissa vuodesta 1898 Anna Maria Elisabet Fagergrenin kanssa. Heidän poikansa oli Jyväskylän yliopiston suomen kielen professori Aarni Penttilä (vuoteen 1919 Hildén). == Teoksia == * Ciceron valtio-opilliset mielipiteet teoksessa Kertomus Joensuun klassillisesta lyseosta lukuvuonna 1897–1898. Joensuu 1898 * Uno Cygnaeus Suomen kansakoulutoimen järjestäjänä: Esitelmä Raahen seminaarirakennusten vihkimätilaisuudessa Lokakuun 12 p:nä 1899. Tekijä, Raahe 1899 * Äidinkielen opetusta koskevia kysymyksiä: Keskusteltaviksi esitetty. Tekijä, Heinola 1903 * Heinolan seminaari 1899-1909: 10-vuotiskertomus. Kertomus lukuvuodelta 1908–1909. Heinola 1909 * Lisiä äidinkielen opetusoppiin: Matkahavaintojen puitteissa. Helsinki 1910 == Toimitustöitä == * Valistuksen lukukirja kansakouluja varten: Ylemmän kansakoulun ensimäistä ja toista lukuvuotta varten. Toimittivat Konr. Hildén ym. Valistus, Helsinki 1906, 16. ja myöhemmät painokset nimellä Valistuksen lukukirja kansakouluja varten: Yläkansakoulun ensimäistä ja toista lukuvuotta varten. Valistus, Helsinki 1921, 33. painos uudistanut Aarni Penttilä Valistus, Helsinki 1941, 42. painos 1952 * Valistuksen isänmaallinen lukukirja: Ylemmän kansakoulun kolmatta ja neljättä lukuvuotta varten. Toimittivat Konr. Hildén ym. Valistus, Helsinki 1907, 12. ja myöhemmät painokset nimellä Valistuksen isänmaallinen lukukirja: Yläkansakoulun kolmatta ja neljättä lukuvuotta varten. Valistus, Helsinki 1924, 21. painos uudistanut Aarni Penttilä Valistus, Helsinki 1944, 25. painos 1950 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Friberg

Friberg on ruotsinkielinen sukunimi. Suomessa oli 27. huhtikuuta 2020 Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 688 Fribergiä. Tunnettuja Friberg-nimisiä henkilöitä ovat: * Adam Friberg (s. 1991), ruotsalainen tietokonepelaamisen ammattilainen * Arnold Friberg (1913–2010), yhdysvaltalainen taidemaalari * Bobbie Friberg da Cruz (s. 1982), ruotsalainen jalkapalloilija * Eino Friberg (1901–1995), suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjojen kääntäjä * Erik Friberg (s. 1983), ruotsalainen pokerinpelaaja * Frans Friberg (1892–1921), suomalainen jääkärikapteeni * Jere Friberg (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija * Karoliina Friberg (s. 1994), suomalainen lentopalloilija * Louise Edlind Friberg (s. 1946), ruotsalainen näyttelijä ja poliitikko * Maikki Friberg (1861–1927), suomalainen kirjailija ja feministi * Max Friberg (s. 1992), ruotsalainen jääkiekkoilija * Naemi Friberg (1869–1958), suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja * Niklas Friberg (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija * Ralf Friberg (s. 1936), suomalainen poliitikko, toimittaja ja diplomaatti Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Friberg: * Salli Karuna, alk. Friberg (1902–1987), suomalainen näyttelijä * Niilo Vapaavuori, alk. Friberg (1899–1949), suomalainen päätoimittaja ja pakinoitsija * Onni Petäys, alk. Friberg (1885–1946), suomalainen hovioikeudenneuvos ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos * Tuure Vapaavuori, alk. Friberg (1905–1977), suomalainen lähetysjohtaja ja kirjailija == Lähteet == Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kohokirjoitin

Kohokirjoitin on käsikäyttöinen laite, jolla tehdään koholla olevista kirjaimista muodostuvia etikettejä tarrataustaiselle muovinauhalle. Tunnetuin kohokirjoittimien tuotemerkki on Dymo. Laite perustuu korkopuristukseen ja kaksi värikerrosta sisältävään muovinauhaan: kirjainkuvion puristaminen tuo nauhan päällimmäisen värikerroksen alta esiin toisen värin kirjainten kohdalle, jolloin tekstistä tulee helposti luettavaa. Kohokirjoittimen keksi 1950-luvun lopulla yhdysvaltalainen Rudolph Hurwich (1921–2014), joka perusti keksintönsä pohjalle Dymo-nimisen pörssiyhtiön. Dymon sai vuonna 1978 omistukseensa ruotsalainen Esselte, joka myi sen amerikkalaiselle Newell Rubbermaid -yhtiölle vuonna 2005.Entrepreneur-Humanitarian Rudolph Hurwich Dies at 92, Berkeley Daily Planet 11.9.2014. Viitattu 16.4.2016. Kohokirjoittimet ovat 1990-luvulta alkaen korvautuneet sähköisesti toimivilla tarrakirjoittimilla. Kohokirjoittimella tehty etiketti saattaa kuitenkin säilyttää luettavuutensa tarrakirjoitinetikettiä paremmin: jos värit haalistuvat tai etiketin pinta likaantuu, kohokuvio voi silti olla luettavissa. Käsikäyttöinen kohokirjoitin ei myöskään ole riippuvainen paristoista tai verkkovirrasta tarrakirjoitinten tapaan.The Dymo Label Maker, Obsolete Mag -blogi 31.5.2010. Viitattu 16.4.2016. ==Kirjoittimen toimintaperiaate== Kohokirjoitin on muodoltaan pistoolia muistuttava käsityökalu, jonka näkyvin osa on kahdesta päällekkäisestä levystä muodostuva kirjasinkiekko. Kiekon ylälevyn sisäpinnassa on kirjoitusmerkkien muotoisia painaumia ja alalevyn sisäpinnassa vastaavia kohoumia. Muovinauha kulkee kiekon levyjen välitse, ja kädensijasta puristamalla kiekon ylä- ja alalevy puristuvat yhteen ja taivuttavat muovinauhaan kirjainmerkin muotoisen kuvion. Taivutus tuo muovinauhasta esiin alemman värikerroksen kirjainten kohdalta, jolloin tekstiin saadaan eri väri kuin etikettinauhan pohjaväri. Kirjoitusmerkit ovat kiekossa aakkos- ja numerojärjestyksessä, ja kulloinkin tarvittava merkki valitaan kiekkoa käsin pyörittämällä. Kohokirjoittimilla kirjoittaminen on näin paljon hitaampaa kuin ne syrjäyttäneillä tarrakirjoittimilla, joissa yleensä on QWERTY-näppäimistöä muistuttava tai aakkosjärjestyksessä oleva näppäimistö. ==Kohokirjoitinteksti populaarikulttuurissa== Kohokirjoitinten kulmikkaat ja karkeat suuraakkoset ja niille selkeän kehyksen muodostava teippipinta olivat suosittu typografinen tyylikeino erityisesti 1980- ja 1990-luvulla suositussa grunge-tyylin graafisessa suunnittelussa. Kirjainten pohjalta suunniteltiin muun muassa kirjaintyypit nimeltä Punch-label ja Plastique. ==Lähteet== Luokka:Toimistovälineet Luokka:Tulostaminen
Harmaaorvakka

Harmaaorvakka (Phlebiopsis gigantea) on pinnanmyötäisesti kasvava sienilaji, joka on myös Suomen metsissä yleisesti tavattu. Se on vaaleanharmaan sävyinen, sileä tai pienikyhmyinen, korkeintaan puolen millimetrin paksuinen mutta voi olla hyvin leveä. Se on sukunsa ainoa laji Pohjoismaissa. Harmaaorvakka kasvaa erityisesti havupuiden kannoilla ja sahapinnoilla, joten se ei itsessään ole vaarallinen metsän tuhoajalaji. Sen sijaan sitä voi lisätä metsänhakkuun yhteydessä kantoihin juurikääpien torjumiseksi. == Lähteet == Luokka:Phanerochaetaceae Luokka:Orvakat Luokka:Metsätuhot
Southland (alue)

Southland (maoriksi Murihiku) on hallinnollinen alue Uudessa-Seelannissa. Eteläsaaren eteläosien lisäksi alueeseen kuuluu myös Stewartinsaari. == Maantiede == Hallinnollisen alueen kokonaispinta-ala on 34 347 km², joista 1 735 km² Stewartinsaarella. Geologisesti Eteläsaarella sijaitseva alue jakautuu läntiseen, vuoristoiseen ja vuonojen peittämään alueeseen, eteläiseen peltojen peittämään tasamaahan ja pohjoiseen, vuoristoiseen alueeseen. == Hallinnollinen jako == Southlandin hallinnollinen alue jakautuu kolmeen piirikuntaan: Gore, Invercargill sekä Southland. == Väestö == Asutus alueella on harvaa ja painottuu pääasiassa kahteen alueen suurimpaan asutuskeskukseen, Invercargilliin ja Goreen. Koko alueen arvioitu asukasmäärä on (vuonna ). Vähäistä asukastiheyttä ( as./km²) selittää osaltaan alueen kansallispuistojen suuri yhteenlaskettu pinta-ala; Stewartinsaari on lähes 85%:sti kansallispuistoa ja alueen lounaisosassa sijaitseva Fiordlandin kansallispuisto on myös käytännössä asumatonta seutua. Suurimmat asutuskeskukset (yli 1000 as.) Nimi Asukkaita % alueen asukkaista Invercargill % Gore % Winton % Te Anau % Bluff % Riverton % == Luonto == Alueella sijaitsee kaksi kansallispuistoa; Fiordland sekä Rakiura. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden-Seelannin alueet
Oulun kihlakunnan kruununmakasiini

Oulun kihlakunnan kruununmakasiini on Oulun Myllytullin kaupunginosassa sijaitseva puurakenteinen kruununmakasiini, joka korjattiin ravintola-, näyttely- ja toimistotiloiksi 1990-luvun alkupuolella. Oulun kihlakunnan kruununvouti Johan Gustaf Liljeqvist valmisteli viljamakasiinin rakentamista Iin, Limingan, Muhoksen ja Oulun kihlakuntien yhteiskäyttöön. Makasiinin rakennuspiirustukset teki yleisten rakennusten intendentinkonttorissa arkkitehti A.F. Granstedt vuonna 1841. Kuvernööri Robert Wilhelm Lagerborgin päätöksellä makasiini tuli kuitenkin vain Oulun, Kiimingin ja Ylikiimingin käyttöön. Makasiini toimi 1900-luvun alkupuolelle asti laina- ja veroviljamakasiinina. Myöhemmin rakennuksessa on varastoitu puutavaravaraa ja jätepaperia sekä sota-aikana ruokaa. Oulun kaupunki sai rakennuksen haltuunsa vuonna 1984. Saman vuoden Myllytullin asemakaavamuutoksen yhteydessä sekä kihlakunnan makasiini että viereinen tiilinen kruununmakasiini suojeltiin. Kaupunki myi kruununmakasiinin Oulun rakennusmestariyhdistykselle sadallatuhannella markalla vuonna 1990. Yhdistys peruskorjasi makasiinin vuosina 1991–1992 arkkitehti Kari Parkkisen suunnitelmien mukaan. Onnistuneesta käyttötarkoituksen muutoksesta yhdistykselle myönnettiin Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, vuonna 1993. Rakennuksessa on toiminut eri ravintoloita muun muassa Pub Kruunu ja hiiri. Uki Arkkitehdit on toiminut rakennuksessa vuodesta 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Myllytulli Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Salibandyn Superfinaali

Superfinaali oli suomalaisen salibandyn pääsarjan Salibandyliigan vuosittainen loppuottelu, joka pelattiin ensimmäisen kerran 16. huhtikuuta 2016. Superfinaali eroaa finaalisarjasta siten, että mestaruus ratkeaa yhdessä ottelussa. Viimeisen kerran Superfinaali järjestettiin kauden 2017–2018 päätteeksi. == Superfinaali 2016 == == Superfinaali 2017 == == Superfinaali 2018 == == Lähteet == Luokka:Salibandyliiga
Ihoärsytystestit

Ihoärsytystestit ovat toksikologisia testimenetelmiä, joiden avulla tutkitaan kemikaalien aiheuttamia haittoja ihmisen iholle. Testimenetelminä käytetään tällä hetkellä Draizen kaniinitestiä sekä joitakin in vitro -testimenetelmiä. In vitro -menetelmien tarkoituksena on korvata Draizen kaniinitesti kemikaalitestauksessa ja ne ovat ECVAMin validoimia. In vitro -menetelmät perustuvat RhE-teknologiaan (Reconstructed human Epidermis), jossa ihmisen keratinosyyteistä on rakennettu keinoihoa. Keratinosyytit muodostavat monikerroksisen epidermiksen, jonka päällä on marraskesi suojaavana kerroksena. ECVAMin rekisteröimiä kaupallisia testimenetelmiä ovat EpiSkin™, EpiDerm™ ja SkinEthic™. Ihoärsytystestit perustuvat vapautuvien tulehdusvälittäjäaineiden mittaamiseen altistuskokeissa. Todellisessa tilanteessa ihmisen altistuessa ihoa ärsyttäville aineille ne aiheuttavat palautuvan inflammaatioreaktion altistuneeseen kudokseen. Tällöin ihosolut vapauttavat tulehdusvälittäjäaineita, jotka laajentavat verisuonia ja saavat ne läpäisevämmäksi. Tulehdusvälittäjäaineet houkuttelevat paikalle immuunisoluja kuten mast-soluja ja neutrofiileja. Lisäksi ne stimuloivat ihon hermopäätteitä aiheuttaen kutinan tunteen. Kemikaalit voivat aiheuttaa ärsytystä toistuvan altistumisen seurauksena eli ne ovat kumulatiivisesti ärsyttäviä aineita. Toiset kemikaalit aiheuttavat ärsytystä kerta-altistumisen seurauksena, jolloin ne luokitellaan akuutisti ärsyttäviksi aineiksi. ==Lähteet== Luokka:Toksikologia Luokka:In vitro -toksikologia
Salibandyn Superfinaali 2016

Salibandyn Superfinaali 2016 oli järjestyksessä ensimmäinen salibandyn Superfinaali. 16. huhtikuuta naisten Salibandyliigan loppuottelussa vastakkain olivat Classic ja NST. Miesten Salibandyliigan finaalissa olivat vastakkain Classicin miesten edustusjoukkue ja Esport Oilers. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 salibandy Luokka:Salibandyliiga
Rasvaliukoisuus

Rasvaliukoisuus (lipofiilisyys) on kemiallisen aineen kyky liueta rasvoihin, öljyihin, lipideihin ja poolittomiin liuottimiin. Rasvaliukoiset aineet liukenevat toisiin rasvaliukoisiin aineisiin, kun taas vesiliukoiset aineet liukenevat vesiliukoisiin aineisiin. Rasvaliukoisuus (jakaantumiskerroin) on tärkeä parametri muun muassa uusien lääkkeiden arvioinnissa. Rasvaliukoisuutta mitataan esimerkiksi vesi-oktanoli-jakaantumiskertoimen määrityksellä. == Lähteet == Luokka:Toksikologia
Spiroyhdisteet

Spiroyhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden bisyklisessä rakenteessa kahta rengasrakennetta yhdistää vain yksi hiiliatomi ja tätä atomia kutsutaan spiroatomiksi. Spiroyhdisteissä rengas voi olla koostunut täysin hiiliatomeista tai se voi olla myös heterosyklinen. Spirorakenteisia alkaaneja kutsutaan usein spiraaneiksi. Mikäli spiroyhdisteen renkaat ovat erilaisia, yhdiste voi olla kiraalinen ja optisesti aktiivinen. Spirosyklisessä yhdisteessä spiroliitoksella liittyneet renkaat eivät ole samassa tasossa. ==Spiroyhdisteiden nimeäminen== Spiroyhdisteiden nimeämiseen käytetään kahta tapaa. Spirosyklisen yhdisteen hiiliatomit voidaan numeroida alkaen pienimmästä renkaasta ja numeroiden suuruus kasvaa myötäpäivään. Numeroilla ilmaistaan mahdollisten substituenttien paikkaa. Mikäli renkaita on vain yksi, ilmoitetaan yhdisteen nimi muodossa, jossa ensin tulee liite spiro ja tämän jälkeen hakasuluissa molempien renkaiden atomien lukumäärä lukuun ottamatta spiroatomia. Loppuosa nimetään koko yhdisteen sisältämien hiiliatomien lukumäärän mukaisesti. Esimerkiksi kahdesta syklopentaanista muodostuneen spiroyhdisteen nimi on spiro[4.4]nonaani. Nimi voidaan myös muodostaa lisäämällä spirosyklisen yhdisteen suuremman renkaan perään liite spiro ja tämän jälkeen pienemmän renkaan nimi. Esimerkiksi sykloheksyyli- ja syklobutyylirenkaista muodostuneen spiroyhdisteen nimi olisi sykloheksaanispirosyklobutaani. Mikäli rengas on heterosyklinen, annetaan heterosykliselle renkaalle nimi systemaattisen tavan mukaisesti. Esimerkiksi happea sisältävät renkaat ilmaistaan liitteellä oksa- ja typpeä sisältävät renkaat liitteellä atsa. Mikäli spirorakenteita on yhdisteessä useampia tulee spiroliitteen eteen lukumäärää ilmaiseva liite esimerkiksi di-, tri- tai tetra. Tämän jälkeen hakasuluissa ilmoitetaan spiroatomeja yhdistävien hiiliatomien määrä pienimmästä renkaasta alkaen kiertosuuntana myötäpäivä. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Tortona

Tortona on kunta Pohjois-Italiassa Alessandrian maakunnassa Piemonten alueella. Se sijaitsee 30 kilometriä Alessandriasta itään Scriviajoen varrella, joka on Pojoen sivujoki. Milano – Sanremo 2016 ==Historia== Tortona sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla suurten liikenneväylien risteyskohdassa. mikä on houkutellut vuosisatojen aikana kaupunkiin useita valloittajia. Kaupungin ovat vallanneet muiden muassa 1100-luvulla Fredrik I Barbarossa, 1400-luvulla Ludovico Sforza ja 1800-luvulla Napoleon Bonaparte. ==Tunnettuja kaupunkilaisia== *Giovanni Cuniolo; pyöräilijä joka oli alansa pioneeri ja Lombardian ympäriajon voittaja. *Luigi Malabrocca; pyöräilijä joka sai urallaan kahdesti Italian ympäriajon mustan paidan, Maglia neran, joka annetaan kilpailussa viimeiseksi maaliin tulleelle. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Alessandrian maakunnan kunnat
Ataulf

Ataulf myös Atawulf, latinaksi Ataulphus (k. 415) oli visigoottien kuningas 410-415. Hän oli Alarikin lanko ja seurasi tätä kuninkaana. Ataulf johti visigootit eteläiseen Galliaan 412 ja meni vuonna 414 naimisiin keisari Theodosius I:n tyttären Galla Placidian kanssa. Vuonna 415 visigootit joutuivat vetäytymään Pyreneiden niemimaalle ja Ataulf murhattiin samana vuonna Barcelonassa.Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 64 == Lähteet == *Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Vuonna 415 kuolleet
Kyllä BBC hoitaa

Kyllä BBC hoitaa (W1A) on brittiläinen BBC Two -kanavan tuottama komediasarja, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut John Morton. Sarja on jatkoa pseudodokumenttisarjalle 2012: Olympiaseikkailu, joka oli kertovinaan BBC:n työstä vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Sarjan alkuperäisnimi tulee BBC:n pääkonttorin postinumerosta (W1A 1AA). Hugh Bonneville ja Jessica Hynes esittävät sarjassa samoja rooleja kuin sen edeltäjässä, ja David Tennant esiintyy molemmissa kertojana. Sarja ensiesitettiin Britanniassa maalis- huhtikuussa 2014 ja toinen tuotantokausi seuraavan vuoden huhti-toukokuussa. Yleisradio esitti sarjan molemmat tuotantokaudet lauantain alkuillassa ja Yle Areenassa maalis-toukokuussa 2016.Kyllä BBC hoitaa, Yle. Viitattu 16.4.2016. == Juoni == Ian Fletcher (Hugh Bonneville) on saanut ylennyksen BBC:n arvojohtajaksi vedettyään onnistuneesti läpi yhtiön olympialaisprojektin. Hänen uusi tehtävänsä on ”selventää, määritellä tai arvioida uudelleen yhtiön ydintehtävä läpi kaikkien toimintojen ja asemoida yhtiö tulevaisuutta silmällä pitäen”. Sarja satirisoi nykyajan työelämän loputtomia palavereja, abstraktia bisnesjargonia, avokonttorien ahtautta, ylipalkattujen johtajien ja ammattitaidottomien alaisten välisiä suhteita, poliittista korrektiutta sekä jatkuvia organisaatiomuutoksia. == Näyttelijät == Cameorooleja omana itsenään sarjassa tekevät muun muassa kirjailija Salman Rushdie ja näyttelijä Olivia Colman. ==Lähteet== Luokka:2010-luvun brittiläiset komediasarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Jussi Valtakoski

Jussi Valtakoski (17. tammikuuta 1923 Tampere – 4. syyskuuta 2010 Turku)Jussi Valtakoski, Turun hautausmaa, hauta 01U.01.02.07.9, Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän hautatoimi, viitattu 3.1.2022 oli suomalainen näyttelijä ja talousjohtaja. Valtakoski teki pitkän uran Turun kaupunginteatterissa, ensin näyttämötaiteilijana ja sittemmin taloushallinnossa. ==Ura== Jussi Valtakosken vanhemmat olivat teatterinjohtaja Aku Valtakoski (ent. Wallenius) ja näyttelijä Elvi Majanen. Valtakoski aloitti näyttelijänuransa Turun Teatterissa kaudella 1945–1946 ja jatkoi Turun kaupunginteatteriksi nimensä muuttaneen teatterin palveluksessa vuodesta 1946. Vuosina 1957–1965 hän työskenteli sekä taloushallinnossa että näyttämötaiteellisissa tehtävissä ja vuodesta 1965 hallinnollisena johtajana. Vuonna 1977 Valtakoski toimi Turun kaupunginteatterin vt. taiteellisena johtajana. Turun teatterikerhon säätiö myönsi hänelle tunnustuspalkinnon elämäntyöstä keväällä 2008. Jussi Valtakoski näytteli muun muassa Shakespeare-klassikoissa Kesäyön unelma, Kuinka äkäpussi kesytetään ja Venetsian kauppias. Robert Kiljanderin komediassa Sanny Kortmanin koulu hänellä oli pastorin rooli ja suomalaisessa kansannäytelmässä Pohjalaisia hän näytteli Jussia. Valtakoski näytteli Ludwig Weissauerin osan Yleisradio TV2:n näytelmäsarjassa Sodan ja rauhan miehet vuonna 1978. ==Lähteet== *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950 *Teatterin maailma - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965 *Suomen teatterit ja teatterintekijät - Yhteisö- ja henkilöhakemistö, toim. Martin, Timo; Niemi, Pertti; Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1974, ISBN 951-30-2505-5 *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, toim. Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1983, ISBN 951-30-5727-5 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Ritva Valtakoski

Ritva Maria Valtakoski (o.s. Aaltonen, 27. toukokuuta 1930 Turku – 24. toukokuuta 2022 Turkuhttps://www.hs.fi/muistot/art-2000008923811.html) oli suomalainen näyttelijä. Turun kaupunginteatterissa uransa tehnyt Valtakoski näytteli puheroolien ohella musikaaleissa. ==Ura== Ritva Valtakosken vanhemmat olivat Antero ja Senja Aaltonen. Valtakosken pitkä kiinnitys Turun kaupunginteatteriin alkoi 1955. Hän näytteli muun muassa naispääosan, Elizan, musikaalissa My Fair Lady vastanäyttelijänään Esko Vettenranta. Musikaalia esitettiin lähes 90 kertaa ja se sai yli 50 000 katsojaa. Operetissa Viktoria ja hänen husaarinsa Valtakoski näytteli Viktorian kamarineitsyttä, Riquettea. Molièren komediassa Saituri hän tulkitsi Mariannea. Valtakosken rooleja olivat niin ikään Kustaava Hella Wuolijoen draamassa Niskavuoren nuori emäntä, Liisi Robert Kiljanderin komediassa Sanny Kortmanin koulu ja Kauniin myllärinvaimon nimiosa. Valtakosken sivurooleista mainittakoon Hämeen tyttö Kalle Holmbergin ohjaamassa Seitsemässä veljeksessä, joka oli eräs 1970-luvun suomalaisen näyttämötaiteen helmiä. ==Filmografia== ===Televisiotuotannot=== *Seitsemän veljestä (1976) ==Lähteet== *Teatterin maailma - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965 *Suomen teatterit ja teatterintekijät - Yhteisö- ja henkilöhakemistö, toim. Martin, Timo; Niemi, Pertti; Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1974, ISBN 951-30-2505-5 *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, toim. Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1983, ISBN 951-30-5727-5 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Riva Valtakosken muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Luettelo toksikologian julkaisuista

Luettelo toksikologian alan julkaisuista: *Anil Aggrawal's Internet Journal of Forensic Medicine and Toxicology *Aquatic Toxicology *Archives of Environmental Contamination and Toxicology *Archives of Toxicology *Carcinogenesis(julkaisu) *Chemical Research in Toxicology *Chemico-Biological Interactions *Clinical Toxicology *Critical Reviews in Toxicology *Cutaneous and Ocular Toxicology *DNA Repair (julkaisu) *Drug and Chemical Toxicology *Drug Metabolism and Disposition *Drugs (julkaisu) *Environmental Toxicology and Pharmacology *Food and Chemical Toxicology *Human & Experimental Toxicology *Immunopharmacology and Immunotoxicology *Inhalation Toxicology *International Journal of Toxicology *Journal of Analytical Toxicology *Journal of Applied Toxicology *Journal of Exposure Science and Environmental Epidemiology *Journal of Immunotoxicology *Journal of Medical Toxicology *Journal of Toxicology and Environmental Health *Nanotoxicology (julkaisu) *Neurotoxicity Research *NeuroToxicology (julkaisu) *Neurotoxicology and Teratology *Phytotherapy Research *Regulatory Toxicology and Pharmacology *Reproductive Toxicology *Toxicologic Pathology *Toxicological Sciences *Toxicology (julkaisu) *Toxicology and Applied Pharmacology *Toxicology and Industrial Health *Toxicology in Vitro *Toxicology Letters *Toxicology Mechanisms and Methods *Toxicon *Toxin Reviews *Xenobiotica Luokka:Toksikologia
CFD

CFD voi tarkoittaa: *Hinnanerosopimus (), eräs johdannaissopimuksilla käytävä kaupan tyyppi *Numeerinen virtausdynamiikka (), virtausmekaniikan osa-alue
Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games

Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games on urheilupeli Nintendo 3DS:lle ja Wii U:lle. Pelin kehityksestä vastasi Sega Sports R&D; yhteistyössä Arzestin ja Spike Chunsoftin kanssa. Peli on viides Mario & Sonic -pelisarjassa ja samalla myös ensimmäinen, josta on myös tehty kolikkopeli-versio. ==Pelaaminen== Pelaajat ohjaavat eri hahmoja Marion ja Sonicin pelisarjoista vuoden 2016 Rion kesäolympiapeleissä. Pelissä on tuki amiibo -sarjan NFC figuureille. ==Pelattavat hahmot== Nintendo-hahmot: *Super Mario *Luigi *Prinsessa Peach *Prinsessa Daisy *Bowser *Bowser Jr. *Donkey Kong *Diddy Kong (uusi hahmo sarjassa) *Yoshi *Birdo (uusi hahmo sarjassa) *Wario *Waluigi *Koopalings (uudet hahmot sarjassa) *Nabbit (uusi hahmo sarjassa) *Prinsessa Rosalina (uusi hahmo sarjassa) *Dry Bones (uusi hahmo sarjassa) *Dry Bowser (uusi hahmo sarjassa) *Toad (uusi hahmo sarjassa) [Wii U yksinoikeus hahmo] *Boom Boom (uusi hahmo sarjassa) [Wii U yksinoikeus hahmo] Sega-hahmot: *Sonic the Hedgehog *Miles "Tails" Prower *Knuckles the Echidna *Amy Rose *Dr. Eggman *Shadow the Hedgehog *Silver the Hedgehog *Blaze the Cat *Vector the Crocodile *Metal Sonic *Espio the Chameleon (uusi hahmo sarjassa) *Cream the Rabbit (uusi hahmo sarjassa) *Eggman Nega (uusi hahmo sarjassa) *Rouge the Bat (uusi hahmo sarjassa) *E-123 Omega (uusi hahmo sarjassa) *Sticks the Badger (uusi hahmo sarjassa) *Babylon Rogues (uudet hahmot sarjassa) *The Deadly Six (uudet hahmot sarjassa) Luokka:Vuoden 2016 videopelit Luokka:Wii U -pelit Luokka:Nintendo 3DS -pelit Luokka:Kolikkopelit Luokka:Mario-urheilupelit Luokka:Sonic the Hedgehog -pelit Luokka:Kesäolympialaiset 2016 Luokka:Olympia- aiheiset pelit
Jinzhong

Jinzhong () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shanxin maakunnan keskiosassa. Kaupungin pinta-ala on 16 408 neliökilometriä ja väkiluku noin 3,25 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 30 kilometriä maakunnan pääkaupunki Taiyuanista kaakkoon. Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Taiyuanin ja Yangquanin, koillisessa Shijiazhuangin, idässä Xingtain, kaakossa Handanin, etelässä Changzhin ja Linfenin, sekä lännessä Lüliangin prefektuuritason kaupunkeihin. == Hallinnollinen jako == Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan yhteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja yhdeksään piirikuntaan. Jinzhongin hallinnollinen jako piirikuntatasolla # Nimi Kiinan kirjoitusmerkit Pinyin Väkiluku (2010) Pinta-ala (km²) 1 Yuci (kaupunkipiiri) 榆次区 Yúcì Qū 635 651 1 312 2 Jiexiu (kaupunki) 介休市 Jièxiū Shì 406 517 743 3 Yushe 榆社县 Yúshè Xiàn 134 648 1 694 4 Zuoquan 左权县 Zuǒquán Xiàn 161 314 2 020 5 Heshun 和顺县 Héshùn Xiàn 144 178 2 195 6 Xiyang 昔阳县 Xīyáng Xiàn 227 896 1 948 7 Shouyang 寿阳县 Shòuyáng Xiàn 211 014 2 108 8 Taigu 太谷县 Tàigǔ Xiàn 298 783 1 050 9 Qixian (Qin piirikunta) 祁县 Qí Xiàn 265 310 853 10 Pingyao 平遥县 Píngyáo Xiàn 502 712 1 262 11 Lingshi 灵石县 Língshí Xiàn 261 402 1 202 == Galleria == Kuva:榆次迎宾街.jpg|Kaupunkimaisemaa Yucin kaupunkipiirissä. Kuva:常家庄园东艮吉堡门 20130212.jpg|Changin suvun kartano Yucin kaupunkipiirissä. Kuva:Bilin compound.JPG|Qiaon suvun aidattu asuma-alue Qin piirikunnassa. Kuva:平遥城楼.JPG|Kaupunkimuuri Pinyaon piirikunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Travelchinaguide.com: Jinzhong Travel Guide Luokka:Shanxin kaupungit Luokka:Shanxin prefektuurit
Luettelo jousiammunnan olympiamitalisteista

Jousiammunta on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1972, ja tätä ennen se oli olympialajina vuosina 1900, 1904, 1908 ja 1920. Menestynein maa olympialaisten jousiammunnassa on Etelä-Korea. == Nykyiset tapahtumat == === Miesten yksilökilpailu === === Miesten joukkuekilpailu === === Naisten yksilökilpailu === === Naisten joukkuekilpailu === == Poistetut tapahtumat == === Pariisi 1900=== 33 metrin Au Cordon Doré 50 metrin Au Cordon Doré 33 metrin Au Chapelet 50 metrin Au Chapelet Sur la perche à la herse Sur la perche à la pyramide ===Saint Louis 1904=== Kaksoisamerikkalaiskierros Kaksoisyorkilaiskierros Joukkuekierros Kaksoiskolumbialaiskierros Kaksoiskansalliskierros Joukkuekierros ===Lontoo 1908=== Mannermainen tyyli Kaksoisyorkilaiskierros Kaksoiskansalliskierros === Antwerpen 1920 === Liikkumaton pieni lintu, yksilökilpailu Liikkumaton iso lintu, yksilökilpailu Liikkuva lintu, 28 metriä, yksilökilpailu Liikkuva lintu, 33 metriä, yksilökilpailu Liikkuva lintu, 50 metriä, yksilökilpailu Liikkumaton pieni lintu, joukkuekilpailu Liikkumaton iso lintu, joukkuekilpailu Liikkuva lintu, 28 metriä, joukkuekilpailu Liikkuva lintu, 33 metriä, joukkuekilpailu Liikkuva lintu, 50 metriä, joukkuekilpailu ==Lähteet== Jousiammunta Luokka:Jousiammunta olympialaisissa
Toivo Vilppula

Toivo Henrik Vilppula (1888 – 2. elokuuta 1941 Kangasala ) oli suomalainen pankkimies ja urheilujohtaja, joka toimi muun muassa Työväen Urheiluliiton puheenjohtajana vuosina 1928–1937. Hän oli myös valtion liikuntaneuvoston jäsen vuodesta 1939 lähtien. Vilppula ei ollut itse milloinkaan kilpaurheilija. Varsinaisen työuransa hän teki Helsingin Työväen Säästöpankin palveluksessa, jonka kamreerina Vilppula työskenteli vuodesta 1921 aina kuolemaansa saakka. Luottamustehtäviä hän hoiti TUL:n lisäksi myös Kansaneläkelaitoksessa ja Elannossa, lisäksi Vilppula toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna. Hän oli myös Stadion-säätiön johtokunnan jäsen. == Ura urheilujohtajana == Helsingin Jyryn johtokuntaan kuulunut Vilppula oli mukana jo joulukuussa 1918 järjestetyssä helsinkiläisten työläisurheilijoiden kokouksessa, jossa valittiin toimikunta valmistelemaan TUL:n perustamista. Järjestön perustavassa kokouksessa 26. tammikuuta 1919 Vilppula valittiin TUL:n ensimmäiseen liittotoimikuntaan. Varapuheenjohtajaksi hän tuli vuoden 1927 liittokokouksessa, jolloin Vilppulan tavoin sosialidemokraatteihin lukeutunut Väinö Mikkola syrjäytti äänestyksessä istuvan puheenjohtajan Eino Pekkalan, joka edusti kommunisteja. Puheenjohtajaksi Vilppula nousi jo vuoden kuluttua heinäkuussa 1928, kun Mikkola yllättäen menehtyi keuhkokuumeeseen. Heidän aikanaan valta TUL:ssa siirtyi kommunisteilta sosialidemokraateille, mikä lopulta johti järjestön hajoamiseen ja Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean perustamiseen vuonna 1929. Vilppula luopui TUL:n puheenjohtajuudesta marraskuussa 1937 järjestetyssä liittokokouksessa, jolloin hänen tilalleen valittiin Urho Rinne. Seuraavana keväänä Vilppula, Rinne ja Arvi E. Heiskanen valittiin neuvottelemaan yhteistyöstä porvarillisen SVUL:n edustajien J. W. Rangellin, Urho Kekkosen ja Jussi Tossavaisen kanssa, mikä lopulta johti vuonna 1939 niin sanotun yhteistoimintasopimuksen syntyyn, jonka jälkeen molempien liittojen urheilijat kilpailivat ensimmäistä kertaa yhdessä. Toivo Vilppula kuoli sydänkohtaukseen 53-vuotiaana elokuussa 1941 kesäpaikassaan Kangasalla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujohtajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Luettelo Korikobrissa pelanneista koripalloilijoista

__notoc__ Tämä on luettelo lapualaisessa Korikobrissa pelanneista koripalloilijoista. Luettelossa on mainittu kaikki Korikobrien miesten edustusjoukkueessa Suomen pääsarjassa vähintään yhden pisteen tehneet pelaajat. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi pääsarjaan noustuaan, kaudesta 2012–2013 lähtien, nimellä (Lapuan) Korikobrat kunnes vaihtoi nimensä kesken kauden 2014–2015 muotoon Kobrat. Peliaikaa pääsarjassa saaneet mutta pisteittä jääneet pelaajat: Samuel Kujala, Matias Salo ja Joonas Tanninen. Luettelo päivitetty kauden 2015–2016 jälkeen. ==A== ==B== * Givi Bakradze * Damen Bell- Holter * Perttu Blomgren * Jeffrey Bonds * Chris Braswell * Darien Brothers ==C== * Paul Carter * Dominique Coleman * Chris Commons * Aubrey Conerly ==D== * Cole Dickerson * Emil Osmanu Djeen ==E== ==F== * Kyle Fogg ==G== * Trae Golden ==H== * Samuel Haanpää * Trey Hampton * Lasse Hintsala * Bryan Holmes * Frank Holmes * Aleksi Huuskonen * Roni Hyvärinen ==I== ==J== * Cory Johnson * Lamont Jones ==K== * Nick Kellogg * Lawrence Kinnard * Marcus Kitts ==L== * Cedric Latimer * Marcel Liukko * Stephen Lumpkins ==M== * Dom Morris ==N== * Juho Nenonen ==O== ==P== * Panu Peltokangas * Jesse Perry * Archili Puluzashvili ==Q== ==R== * Pyry Rainamaa * Brad Reese * D. J. Richardson * Austen Rowland ==S== * Jussi Salo ==T== * Joonas Tanninen * Dwight Tolbert * Jussi Turja * Ville Turja ==U== * Henry Umoru ==V== * Tuomas Viertola ==W== * Damon Williams ==X== ==Y== ==Z== ==Å== ==Ä== ==Ö== * Niko Övermark == Lähteet == * Kobrat Suomen Koripalloliitto Korikobrissa pelanneet Korikobrissa pelanneet
Terrence C. Carson

Terrence Connor Carson (s. 19. marraskuuta 1958 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija ja ääninäyttelijä.T. C. Carson Biography (1958-) filmreference.com Viitattu 17.4.2016 Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Key West ja Living Single. Carson tehnyt äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin vuodesta 1995 lähtien. Muun muassa animaatiosarjoihin Life with Louie ja Star Wars: The Clone Wars, sekä God of War -pelisarja, jossa hän on Kratosin äänenä. Hän on julkaissut albumin Truth vuonna 2000. == Albumit == * Truth (2002) * Live in Beverly Hills (2014) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
August Bade

August Herman Bade (7. huhtikuuta 1832 TallinnaToisen lähteen mukaan syntymäpäivä olisi 26. maaliskuuta – 12. maaliskuuta 1906 Pietari) oli Virossa syntynyt suomalainen insinööri, tehtailija ja valtiopäivämies.Biografiska uppgifter om Hantverks- och Fabriksföreningens i Helsingfors Fullmäktige och Sekreterare (1917), Pörssitieto G. Kock Bade kävi reaalikoulua Tallinnassa ja Helsingissä sekä harjoitti ammattiopintoja Venäjällä, Ruotsissa, Saksassa, Ranskassa ja Englannissa. Hän oli naimisissa tehtailija Oskar Peter Osbergin sisaren Marie Adelheid Osbergin (1840–1917) kanssa,Georg-Wilhelm Wallgren : Släkten Osberg i Finland. Genos 4(1933), s. 30-36 (Suomen Sukututkimusseura) omistaen vaimonsa veljen Oskar Peter Osbergin kanssa Helsingin Sörnäisissä toimineen konepajayhtiö Osberg & Baden. Bade muutti vuonna 1882 Venäjälle, jossa hän toimi Nobel-veljesten öljy-yhtiön yli-insinöörinä ja oli myöhemmin pietarilaisen M. Bade & Co-kauppaliikkeen osakkaana. Bade oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1877 ja edusti Helsinkiä porvarissäädyssä valtiopäivillä 1877–1878. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Oskar Osberg

Oskar Peter Osberg (28. huhtikuuta 1836 Arensburg, Viro – 14. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja tehtailija.Georg-Wilhelm Wallgren : Släkten Osberg i Finland. Genos 4(1933), s. 30-36 (Suomen Sukututkimusseura) Osbergin vanhemmat olivat ruotsalainen kupariseppä Karl August Osberg (1807–1863) ja Anna Juliana Jürgenfeld (1806–1869). Perhe muutti Virosta Helsinkiin vuonna 1840, ja Karl August Osberg perusti Mikonkadulle vuonna 1845 oman kuparisepänverstaan. Oskar Peter Osberg kävi Helsingin teknillisen reaalikoulun ja opiskeli sitten kahden vuoden ajan Englannissa. Osberg jatkoi isänsä perustaman yrityksen toimintaa yhdessä lankonsa August Baden kanssa. Osberg & Bade -niminen konepaja toimi aluksi Mikonkadulla Helsingissä. Vuonna 1863 Osberg ja Bade hankkivat vuokraoikeuden Sörnäisissä sijainneeseen Näkin huvila-alueeseen ja ostivat alueella toimineen ajoneuvotehtaan, jonka olivat perustaneet everstiluutnantti Carl Otto Ramstedt ja Nicolai Smith vuonna 1854. Osberg & Baden konepajan toiminta laajeni uudessa sijaintipaikassa nopeasti, ja erityisesti Venäjän–Turkin sodan aikana vuosina 1877–1878 se valmisti suuret määrät patruunalaatikoita ja kuormastovaunuja Venäjän armeijalle. Konepaja valmisti 1870-luvulla myös tavaravaunuja vuonna 1873 valmistuneen Hanko–Hyvinkää-radan omistajayhtiölle. Konepajan palveluksessa oli 1870-luvulla parhaimmillaan noin 1 000 työntekijää. Konepajalla 25. lokakuuta 1875 tapahtunut tulipalo ja Turkin sodan päättymisen jälkeen seurannut lamakausi saattoivat konepajayhtiön talousvaikeuksiin. Konepajan osti vuonna 1882 pidetyssä konkurssihuutokaupassa Osbergin veli, senaatinkanslisti Julius Rudolf Osberg (1842–1910). Konepajan toiminta jatkui nyt Osbergin konepajan nimellä ja Oskar Peter Osberg johti konepajaa yksin Baden muutettua Venäjälle vuonna 1882. Konepajan osti vuonna 1892 Siltarakennus Oy, mistä sai alkunsa Kone- ja Siltarakennus Oy. Osberg oli vielä vuoteen 1899 saakka uudessa yhtiössä johdon varamiehenä. Hän kuoli Helsingissä vuonna 1901 maksasairauteen. Oskar Peter Osbergin puolisona oli vuodesta 1864 Olga Helena Clopatt (1844–1906), jonka isä oli Sveitsistä Suomeen muuttanut konditoriamestari Conrad Clopatt. Heidän ainoa lapsensa oli tytär Karin, jonka puoliso oli urheiluvaikuttaja ja palomestari Gösta Wasenius. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Japanin aika

Japanin aika eli JST (kansainvälisesti käytetty lyhenne; , myös ) on Japanin aikavyöhyke. Se on UTC+9 eli yhdeksän tuntia edellä koordinoitua yleisaikaa, UTC:tä. Japanissa ei käytetä erillistä kesäaikaa, joten sama aika on käytössä ympäri vuoden. == Lähteet == Luokka:Aikavyöhykkeet Aika
Jalmari Etholén

Sulo Jalmari Etholén (7. huhtikuuta 1901 Helsinki – 3. lokakuuta 1992 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 21.10.1992, s. A 6 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille)) oli suomalainen yleisurheilija, joka tunnettiin erityisesti pikajuoksijana. Hän oli 1920-luvun jälkipuoliskolla yksi Suomen nopeimmista pikajuoksijoista, mutta koska Etholén edusti Työväen Urheiluliiton seuraa, ei hän milloinkaan päässyt kilpailemaan esimerkiksi SM-kilpailuissa. == Urheilu-ura == Helsingin Kallion kaupunginosassa syntynyt Etholén edusti koko uransa ajan Helsingin Kullervoa. 100 ja 200 metrillä hän voitti yhteensä kuusi TUL:n mestaruutta vuosina 1925–1929, lisäksi Etholén saavutti Kullervon joukkueessa yhdeksän pikaviestien mestaruutta. Useimmiten hänen kanssaan juoksivat Ville Mankki, Väinö ja Niilo Mäkelä tai Kustaa Wall. Sivulajissaan korkeushypyssä Etholén voitti neljä TUL:n mestaruutta vuosien 1923–1928 välillä. Hän menestyi myös kansainvälisesti, vuoden 1925 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa Etholén voitti 100 metriä ajalla 11,3 ja 200 metriä ajalla 23,2. Lisäksi hän voitti Frankfurtissa TUL:n joukkueessa kolme viestiä (4 × 100 metriä ajalla 44,0, 10 × 100 metriä ajalla 1.51,8 ja 400 + 300 + 200 + 100 metriä ajalla 2.07,8) ja sijoittui kolmanneksi vuoden 1931 työläisolympialaisissa Wienissä. Etholénin hallussa olivat samaan aikaan 100 ja 200 metrin (10,9 ja 22,5), pituushypyn (696) ja korkeushypyn (186) TUL:n ennätykset. Lähimpänä koko maan kärkeä Etholén oli 100 metrillä, jonka SE- tulos oli tuolloin 10,8. Vuonna 1929 hän juoksi Nürnbergissä järjestetyissä Saksan työläisurheiluliiton Arbeiter-Turn- und Sportbundin juhlakisoissa tuloksen 10,7. Ajanottoa ei kuitenkaan pidetty luotettavana, joten sitä ei hyväksytty TUL:n ennätykseksi. Myöskään viralliseksi Suomen ennätykseksi aika ei TUL:n urheilijan tekemänä olisi kelvannut. Etholén lopetti aktiiviuransa vuoteen 1929, vaikka osallistuikin vielä TUL:n viestijoukkueessa vuoden 1931 työläisolympialaisiin. Hän toimi kisoissa myös TUL:n joukkueenjohtajana. == Työelämä == Jalmari Etholén työskenteli aluksi sorvarina, kunnes vuonna 1928 siirtyi TUL:n palkkalistoille. Hän kiersi eri puolilla maata ns. urheiluneuvojana aina vuoteen 1931 saakka, jolloin TUL joutui irtisanomaan henkilökuntaansa menetettyään valtionavustukset. Samana vuonna Etholén oli koulutusmatkalla Oripäässä, jossa hän oli lähellä joutua äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen muiluttamaksi. Paikallinen poliisi kuitenkin onnistui pelastamaan Etholénin parikymmenhenkisen miesjoukon kynsistä. Sosialidemokraattien ja kommunistien välisessä TUL:n sisäisessä valtataistelussa hän oli tiukasti sosialidemokraattien puolella. Vuonna 1927 hänet valittiin myös TUL:n liittotoimikuntaan. Irtisanomisensa jälkeen Etholén perusti Helsinkiin oman polkupyöräkorjaamon, jota hän piti lähes 50 vuoden ajan 1980-luvun alkuun saakka. Vuonna 1951 hänet valittiin myös Polkupyöräkauppiasliiton puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Ammatillinen opettajakoulutus

Ammatillinen opettajakoulutus on ammattikorkeakoulujen ja ammatillisten oppilaitosten opettajaksi aikoiville suunnattu koulutus. Koulutuksen tuloksena opiskelija saa yleisen pedagisen kelpoisuuden myös muualle kuin ammattillisiin oppilaitoksiin ja ammattikorkeakouluihin. Koulutus kestää tyypillisesti työn ohessa 1-2 vuotta. Opintoja järjestetään myös verkko- ja monimuoto-opintoina. Opintojen laajuus on 60 opintopistettä. Ammatillisiin opettajankoulutukseen kuuluu opetusharjoittelun lisäksi kasvatustieteen opintoja, ammattipedagogiikan opintoja ja muita opintoja. Opinnoilla saavutetaan tiedot ja taidot opiskelijoiden oppimisen ohjaamisessa ja opetusalan kehittämisessä. Opetus järjestetään opetus- ja kulttuuriministeriön vahvistamisessa opettajankoulutusohjelmissa. Koulutukseen voi kuulua kehittämistyö, jossa opiskelija osoittaa koulutuksen aikana syntynyttä osaamistaan ja soveltaa sitä esimerkiksi työyhteisönsä kehittämiseen. Ammatillisessa opettajakorkeakoulussa voi suorittaa Ammatillisen opettajankoulutuksen, Ammatillisen erityisopettajankoulutuksen tai Ammatillisen opinto-ohjaajankoulutuksen. == Ammatillista opettajakoulutusta järjestävät oppilaitokset == Ammatillista opettajankoulutusta järjestävät: * HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulu * Hämeen ammattikorkeakoulu * Jyväskylän ammattikorkeakoulu * Oulun ammattikorkeakoulu * Tampereen ammattikorkeakoulu * Åbo Akademi (ruotsinkielinen). == Opiskelijavalinta == Ammatilliseen opettajakoulutukseen järjestetään yhteishaku ilman pääsykoetta. Opiskelijat valitaan ala kohtaisissa kiintiöissä. Opiskelupaikkoja oli vuoden 2016 haussa tekniikan alalla (492), sosiaali-, terveys- ja liikunta-alalla (312) ja yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala (238). Kaikkiaan aloituspaikkoja oli 1590. Suurimmat koulutuksen järjestäjät ovat Hämeen ammattikorkekoulu ja Jyväskylän ammattikorkeakoulu, joilla omolemmilla oli 360 aloituspaikkaa vuonna 2016. Hakukelpoisuus edellyttää pääsääntöisesti hakijalta soveltuvaa korkeakoulututkintoa ja kolmen tai viiden vuoden työkokemusta. Vuoden 2016 opiskelijavalinnassa hakija sai maksimissaan 40 pistettä seuraavista osa- alueista: tutkinnot (9 pistettä), Kasvatustieteelliset perusopinnot (5), Ammatillinen ja pedagoginen täydennyskoulutus (3), Työkokemus (muu kuin opetustyö) (6), Opetus- ja/tai ohjauskokemus oppilaitoksesta (10), Koulutus- ja/tai ohjauskokemus elinkeinoelämästä (3), Yrittäjäkokemus (2), Koulutukseen ja/tai kasvatukseen liittyvä yhteiskunnallinen aktiivisuus (2). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ammattikorkeakoulu * Opettaja Luokka:Suomen koulutus Luokka:Opetus Luokka:Ammattikorkeakoulututkinnot
Julius Rudolf Osberg

Julius Rudolf Osberg (19. tammikuuta 1842 Helsinki – 28. huhtikuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvos, senaatin protokollasihteeri ja helsinkiläisen Osbergin konepajan omistaja.Georg-Wilhelm Wallgren : Släkten Osberg i Finland. Genos 4(1933), s. 30-36 (Suomen Sukututkimusseura) Osbergin vanhemmat olivat ruotsalainen kupariseppä, tehtailija Karl August Osberg (1807–1863) ja Anna Juliana Jürgenfeld (1806–1869). Perhe muutti Virosta Helsinkiin 1840 ja Karl August Osberg perusti Mikonkadulle vuonna 1845 oman kuparisepänverstaan. Julius Rudolf Osberg pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1862 ja hän opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1870. Osberg sai varatuomarin arvon 1872. Osberg toimi Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1871–1874, kopistina 1874–1880, kanslistina 1880–1885, registraattorina 1885 ja protokollasihteerinä 1885–1896. Hän erosi virasta 1896 omasta pyynnöstään ja sai valtioneuvoksen arvon 1899. Osberg osti vuonna 1882 konkurssihuutokaupasta talousvaikeuksiin joutuneen suuren helsinkiläisen Osberg & Baden' konepajan jonka omistajina olivat olleet hänen veljensä insinööri Oskar Osberg ja lankonsa insinööri August Bade. Konepajan toiminta jatkui nyt Osbergin konepajan nimellä ja Oskar Osberg johti konepajaa yksin Baden muutettua Venäjälle vuonna 1882. Julius Rudolf Osberg oli konepajan omistajana vuoteen 1892 saakka jolloin konepajan osti Siltarakennus Oy ja tästä sai alkunsa Kone- ja Siltarakennus Oy. Julius Rudolf Osberg oli uudessa yhtiössä osakkeenomistajana ja yhtiön hallituksen jäsenenä. Osberg omisti vuosina 1877–1898 Porvoon Veckjärvellä sijaitsevan Domargårdin kartanon. Hän lahjoitti kartanon 1898 kahdelle tyttärelleen ja muutti asumaan Helsinkiin. Osberg sairasti diabetesta ja hän kuoli Helsingissä 1910. Julius Rudolf Osberg oli naimisissa vuodesta 1873 Adèle Therese Schiefnerin (1845–1915) kanssa jonka isä oli konsuli Ignatz Schiefner. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet