EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomuvatsamanikki

Suomuvatsamanikki (Lonchura kelaarti) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Suomuvatsamanikkia tavataan Intiassa ja Sri Lankassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Hannu Valtonen (kirjailija)

Hannu Valtonen on suomalainen upseeri, museonjohtaja ja ilmailukirjailija. Hän on toiminut Keski-Suomen ilmailumuseon johtajana. Vuonna 2006 hän väitteli Jyväskylän yliopistosta tohtoriksi museologiasta aiheenaan Tavallisesta kuriositeetiksi. Kahden Keski-Suomen Ilmailumuseon Messerchmitt Bf 109-lentokoneen museoarvo. Kirjailijana hän on ollut tuottelias, ja lisäksi hän on suomentanut useita ilmailukirjoja.} Hannu Valtonen kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1962. Hän suoritti Kadettikurssin numero 51 Ilmasotalinjan ja Taistelukoulun Esiupseerikurssin numero 32. Hän on esiupseeri ja toiminut lentoupseerina ilmavoimissa vuosina 1964 ja 1967–1980. ==Kirjallinen tuotanto== *Luftwaffe Suomessa - in Finland 1941-1944. Tuusula: tekijät, 1976 (Ossi Anttosen kanssa) *Lento-osasto Kuhlmey: Saksan Luftwaffe Suomen tukena kesällä 1944. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 2. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1991. *Lapin lentokoneenhylyt: yli 20 vuotta pohjoista lentokonearkeologiaa. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 4. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1993. *Pohjoinen ilmasota: Suomeen liittyviä sotatoimia syksystä 1944 kevääseen 1945. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 5. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1996. *Luftwaffen pohjoinen sivusta: Saksan ilmavoimat Suomessa ja Pohjois-Norjassa 1941-1944. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 6. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1997. *Luftwaffe-kuvasto: Saksan ilmavoimat Suomessa ja Pohjois- Norjassa 1941-1944 = Luftwaffe-pictorial : the German Air Force in Finland and northern Norway 1941-1944. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 7. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1998. *Messerschmitt BF 109 ja Saksan sotatalous. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 8. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1999. *Tavallisesta kuriositeetiksi: kahden Keski-Suomen ilmailumuseon Messerschmitt Bf 109 -lentokoneen museoarvo. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 9. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 2006. *Hylkyretkiä Pohjolaan. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 2009 - (Keski- Suomen ilmailumuseon julkaisuja 10, ) *Albatrosista Pilatukseen: Suomen sotilaslentokoneet 1918-2010. Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 11. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 2010. (Timo Heinosen kanssa) } ==Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotahistorioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Suomumanikki

Suomumanikki (Lonchura punctulata) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Suomumanikkia tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Valkovatsamanikki

Valkovatsamanikki (Lonchura leucogastra) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkovatsamanikkia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä ja Thaimaassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Tiikerisalamanteri

Tiikerisalamanteri (Ambystoma tigrinum) on Ambystoma-sukuun kuuluva pyrstösammakkolaji. Se liikkuu öisin. Normaalia suuremmat yksilöt saattavat tappaa pienempiä yksilöitä. Laji jaettiin aiemmin kuuteen alalajiin. Niistä viisi luetaan nykyään kuuluvaksi toiseen lajiin Ambystoma mavortium, jolloin tiikerisalamanterista jää jäljelle vain aiemmin alalajina pidetty idäntiikerisalamanteri (A. t. tigrinum). == Ulkonäkö ja koko == Tiikerisalamanterin pääväri on musta tai ruskea ja siinä on keltaisesta oliivinvihreän vaihtelevia pilkkuja tai läikkiä. Kuviot vaihtelevat suuresti populaatioiden välillä. Pää on suuri ja silmät ovat pienet. == Levinneisyys ja elinympäristö == Tiikerisalamanteria tavataan New Yorkista itärannikkoa pitkin etelässä Floridaan ja lännessä Nebraskaan, Kansasiin ja Etelä-Texasiin. Sitä ei elä Appalakeilla. Sitä esiintyy aavikolla, ruohostomailla ja myös metsissä. == Lisääntyminen == Koiraan siittiöt sijaitsevat siittiökotelossa, jonka avulla se siirtää ne parittelun aikana naaraaseen. Naaras munii keväällä veteen, paikkaan, missä on oksia tai ruohoa. Toukat saattavat talvehtia vedessä. == Ravinto == Tiikerisalamanteri syö selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia eläimiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Faunatar: Tiikerisalamanteri (Ambystoma tigrinum) (pdf) * http://www.sammakkolampi.net/maasalamanterit/ambystoma.html * UniProt, Taxonomy: Ambystoma tigrinum Luokka:Salamanterieläimet Luokka:Lemmikkieläimet
Kita-ku (Osaka)

Kita-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se muodostaa nimensä mukaisesti (”pohjoinen”) Osakan keskustan pohjoisosan. Suuralue rajautuu jokiin kolmelta sivulta: pohjoisessa Yodogawaan, idässä Ōkawaan ja etelässä Tosaborigawaan. Sen länsipuolella on Fukushiman suuralue. Kitan suuralueen pinta-ala on 10,33 neliökilometriä ja siellä on 113 135 asukasta (vuonna 2012). Osakan rautatieasema sijaitsee Kitan suuralueella. Se on huomattava liikenteen solmukohta, jota palvelevat myös Hankyū- ja Hanshin-rautatiet. Aseman ympärille on kohonnut korkeiden rakennusten toimistokaupunginosa huvittelumahdollisuuksineen ja suurine tavarataloineen. Aivan tämän alueen eteläpuolella Dōjima- ja Tosaborijoen välissä on Nakanoshiman pitkänomainen saari, jolla sijaitsee useita merkittäviä rakennuksia, kuten kaupungin hallintorakennuksia ja pankkeja, sekä Nakanoshiman puisto. Suuralueen itäosan merkittäviin nähtävyyksiin kuuluu Tenjinbashin pitkä ostoskäytävä, joka johtaa Ōsaka Tenman-gūn pyhäkölle. Ōgawa-joen varsi alueen itäreunalla on vuorostaan keväisin suosittu kirsikankukkien katselupaikka. Historiallisesti Kitan alueella sijaitsi yksi Osakan kolmesta vanhasta kaupunginosasta, Tenmagumi, ja alueella on edelleen perinteistä käsityökulttuuria. Kitan suuralueella on useita museoita. Nakanoshiman saarella sijaitsevat Itämaisen keramiikan museo, Osakan tiedemuseo ja Osakan kansallinen taidemuseo; lisäksi Kitassa toimivat Osakan lastenmuseo, Osakan asuntomuseo ja Japanin rahapajan museo. Nakanoshiman saarella on myös vuonna 1918 rakennettu punatiilinen Ōsaka-shi chūō kōkaidō (Osaka City Central Public Hall). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kitan suuralueen internetsivut Luokka:Osakan suuralueet
Super-Suikkis

Super-Suikkis oli Seinäjoella vuoden 1971 paikkeilla muodostettu rockyhtye, joka voitti Nuorison taidetapahtuman big band -sarjan ja pian sen jälkeen pop- yhtyeitten Suomen-mestaruuden vuonna 1972. Sen kantavana voimana oli aluksi Esko ”Suikki” Jääskä, ja hänen lähdettyä perustamaan uutta Bestsellers Orchestraa Super-Suikkiksen johdossa jatkoi saksofonisti Martti Jalava. Super- Suikkis oli jatkoa vuonna 1967 perustetulle pienemmälle Suikkis-kokoonpanolle. Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra olivat kokoonpanoltaan noin kymmenjäsenisiä ja sisälsivät myös puhallinsektion. Ohjelmistona oli cover- versioita vastaavanlaisella kokoonpanolla esiintyneiden kansainvälisten esikuvien musiikista, kuten Blood, Sweat & Tears, Chicago ja monet soul- laulajat. Vuodenvaihteessa 1972–1973 Super-Suikkiksessa soittivat trumpetisti ja sovittaja Jääskän lisäksi Irma Risku (trumpetti), Veli-Matti Vaivila, Jukka Hirvonen ja Martti Jalava (saksofonit), Mikko Jääskä (kitara), Harri Hyvönen (sähköurut), Paavo Sillanpää (basso), Juhani Kaukosalo (rummut), Peppi Seraidaris (lyömäsoittimet) sekä Jorma Heikkilä (laulu). Toisinaan laulusolistina toimi Suikki Jääskän vaimo Raya eli Raija Jääskä. Helsingin Sanomien Julius Heikkilä kirjoitti maaliskuussa 1973 Suikkiksen erikoisen pukeutumisen tuovan mieleen jazz-eksentrikko Sun Ran, mutta musiikin olevan helposti popiksi tunnistettavaa, etupäässä cover-versioita muiden kappaleista. Tuolloin ohjelmistossa oli erityisen monta afrorock-yhtye Osibisan kappaletta. Super-Suikkiksen ja Bestsellers Orchestran eri puolille Suomea hajaantuneita entisiä muusikoita kokoontui syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä kuusi päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns (SOB). Super-Suikkiksen musiikkia kuullaan Sibelius-akatemian rytmimusiikin tutkimusyksikön vuonna 2009 julkaisemalla kokoelma-albumilla Lakeuden tango ja Bothnia Punk.Saija-Leena Rantanen: Eteläpohjalaista rytmimusiikkia viime vuosisadalta, UCS Seinäjoen yliopistokeskuksen tiedotuslehti, toukokuu 2009. Viitattu 6.1.2014. Arkistoitu versio ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Henri Guisan

Henri Guisan (21. lokakuuta 1874 Mézières – 7. huhtikuuta 1960 Pully) oli sveitsiläinen sotilas, joka toimi Sveitsin armeijan kenraalina ja ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana. Sveitsi oli koko sodan ajan puolueeton, mutta valmistautui torjumaan mahdollisen Saksan ja sen liittolaisten hyökkäyksen. Guisan opiskeli useissa yliopistoissa Sveitsissä ja ulkomailla, ja suoritti tutkinnon maataloustieteessä, mutta ryhtyi lopulta sotilasuralle. Hänet ylennettiin vuonna 1921 everstiksi Sveitsin armeijassa ja nimitettiin 1926 1. divisioonan, 1932 toisen armeijakunnan ja 1933 ensimmäisen armeijakunnan komentajaksi. Guisan valittiin kenraaliksi ja nimitettiin ylipäälliköksi elokuussa 1939, aivan maailmansodan puhkeamisen alla. Hän kohosi lähes kansallissankariksi pidettyään 25. heinäkuuta 1940 upseereilleen kannustuspuheen symbolisesti merkittävällä Rütlin ylängöllä, jossa Sveitsin vanha valaliitto legendan mukaan perustettiin vuonna 1291. Sveitsin jäätyä akselivaltiojen ympäröimäksi Guisan laati niiden hyökkäyksen varalta puolustussuunnitelman, jossa vihollisen hyökätessä raja-alueet olisi hylätty ja armeija olisi vetäytynyt Alppien muodostamalle luonnolliselle puolustuslinjalle turvatakseen maan sisäosat. Sveitsiin ei kuitenkaan hyökätty sodan aikana. Guisan vetäytyi palveluksesta vuonna 1945.Henri Guisan Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 6.1.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsiläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Vaaleanpunaisen pantterin poika

Vaaleanpunaisen pantterin poika on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Blake Edwardsin ohjaama elokuva. Tämä oli Blake Edwardsin viimeinen Vaaleanpunainen pantteri -elokuvaohjaus. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vaaleanpunainen pantteri -elokuvat Luokka:Vuoden 1993 brittiläiset elokuvat Luokka:Blake Edwardsin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat
My Soul for His Glory

__NOTOC__ My Soul for His Glory on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Hoath Torog – laulu * Gargantum – kitara * Reaper – kitara * Horns – rummut, bassokitara * Hellwind Inferion – laulu (kappale 3) === Tuotanto === * Helgorth – grafiikka * Evisc – valokuvat == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10 * Metal Crypt: 4.25/5 Metal Crypt: Album review * The Metal Observer: 9.5/10 The Metal Observer: Album review * Metal Underground: Metal Underground: Album review ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * My Soul for His Glory discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Behexenin albumit
Bestsellers Orchestra

Bestsellers Orchestra (BSO) oli Seinäjoella vuoden 1974 paikkeilla muodostettu yhtye, jonka kantavana voimana oli perustamansa Super-Suikkis-yhtyeen jättänyt Esko ”Suikki” Jääskä. Bestsellers Orchestra oli Super-Suikkiksen tavoin kokoonpanoltaan iso, parhaimmillaan 21 muusikkoa taustalaulajineen, puhallinsektioineen ja kaksine rumpaleineen. Ohjelmistona oli cover-versioita ”afro-rock”-yhtyeiden kuten Santanan ja Osibisan kappaleista.Yrjö ”Ylli” Koskimäki, Pohjalaisia musiikintekijöitä -sivusto, Porstuakirjastot. Viitattu 10.1.2016. Bestsellers Orchestran laulusolistina toimi Esko Jääskän vaimo Raija, taiteilijanimeltään Raya.Raya Jääskä, Discogs.com Raya ja Bestsellers Orchestra julkaisi yhden singlen 1974 ja toisen 1984.Bestsellers Orchestra, Discogs.com Yhtyeen jäseniä vuoden 1984 levytyksessä olivat Teija Jääskä ja Birgitta Viitamäki (laulu), Martti Åkerman ja Matti Järvinen (rummut), Ari Yli-Peltomaa (bassokitara), Yrjö Koskimäki ja Pertti Pitkäkoski (kitara), Esko Jääskä, Pentti Keskimäki, Timo Laitila, Juha Latva-Pietilä ja Juha Haapamäki (puhaltimet) sekä Mikko Jääskä ja Lauri Kukko (kosketinsoittimet).Changes in the Wind / Do You Know, Fono.fi-äänitetietokanta Super-Suikkiksen ja Bestsellers Orchestran eri puolille Suomea hajaantuneita entisiä muusikoita kokoontui syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä kuusi päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns (SOB). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
One Song

One Song on norjalaisen hip hop-duo Envyn kappale. Se julkaistiin heidän The Magic Soup and the Bittersweet Faces-debyyttialbumin ensimmäisenä ja ainoana singlenä. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana versiona 10. kesäkuuta 2011. Se pääsi Norjan singlelistan 19. sijalle. Kappaleelle on tehty myös neljän minuutin ja kolmenkymmenen sekunnin pituinen video, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 2. elokuuta 2011. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus * 1. "One Song" - 3:57 ==Listasijoitukset== Lista Sijoitus Norja (VG-lista) 19 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Nico & Vinzin kappaleet
Kansainvälinen majakkaliitto

Kansainvälinen majakkaliitto IALA (, aiemmin International Association of Lighthouse Authorities, ) on voittoa tuottamaton, hallituksista riippumaton kansainvälinen teknillinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää merenkulun turvallisuutta, taloudellisuutta ja suorituskykyä. Viitoitusjärjestelmä on kuvattu liitteessä A. Tarkoituksensa toteuttamiseksi järjestö vaikuttaa merenkulun turvalaitteiden kehittämiseen ja yhtenäistämiseen maailmanlaajuisesti. Merenkulun turvalaitteella tarkoitetaan tässä yhteydessä mitä tahansa aluksen ulkopuolista laitetta, järjestelmää tai palvelua, jota käytetään parantamaan yksittäisen aluksen tai koko alusliikenteen turvallista ja tehokasta navigointia. Kansainvälinen majakkaliitto on perustettu vuonna 1957 luomaan pysyvä organisaatio teknillisille majakkakonferensseille, joita oli kutsuttu koolle vuodesta 1929 alkaen. Sittemmin IALA:n toiminta on laajentunut myös muihin visuaalisesti havaittaviin merenkulun turvalaitteisiin, kuten vesiväylien merkintään poijujen ja loistojen avulla sekä radionavigaatiojärjestelmiin. Järjestö vaikuttaa myös alusliikennepalvelun (VTS), AIS-järjestelmän sekä elektronisten navigaatiojärjestelmien kehittämiseen ja standardointiin. Kansainvälisen majakkaliiton toimipaikka sijaitsee Saint Germain en Layessä Ranskassa, 19 km länteen Pariisin keskustasta. ==Jäsenet== IALA tarjoaa puitteet tietojen ja kokemusten vaihtoon merenkulun turvalaitteista vastaaville viranomaisille, valmistajille, konsulteille, tieteellisille järjestöille ja oppilaitoksille. Vuonna 2014 järjestössä oli kansallisina jäseninä 77 merenkulun turvalaitteista vastaavaa viranomaista, 111 alan teollisuutta, jälleenmyyntiä ja konsultointia edustavaa teollisuusjäsentä, 49 liitännäisjäsentä kuten satamaa, tieteellistä järjestöä tai julkista laitosta sekä 43 kunniajäsentä. Suomesta kansallisena viranomaisjäsenenä on Liikennevirasto, joka on myös IALA:n johtokunnan jäsen. ==Julkaisut== IALA julkaisee merenkulun turvalaitteita koskevia suosituksia, ohjeistuksia ja käsikirjoja. Suositukset () ovat kansainvälisiin standardeihin rinnastettavissa olevia yksityiskohtaisia ohjeita IALA:n jäsenistölle kuinka jokin IALA:n tavoitteisiin liittyvä menettelytapa tai prosessi tulisi toteuttaa taikka miten merenkulun turvalaitteet on suunniteltava, kuinka ne pidetään toiminnassa ja kuinka niitä hallitaan. Esimerkkinä suositus E-106, joka koskee valoa heijastavan materiaalin käyttöä merenkulun viitoitusjärjestelmään kuuluvissa turvalaitteissa. Ohjeistukset () antavat yksityiskohtaisia, perusteellisia tietoja ja näkökulmia jostain tietystä aiheesta. Ne kuvailevat vaihtoehtoisia toteutustapoja, parhaita käytäntöjä ja antavat ehdotuksia toteutustavoista. Käsikirjat () tarjoavat sekä jäsenistölle, ulkopuolisille että alan kouluttajille yleiskuvan jostain laajemmasta aiheesta. Esimerkkejä käsikirjoista ovat mm. Navguide, jonka liite A sisältää merenkulun viitoitusjärjestelmän kuvauksen, ja VTS-käsikirja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Merenkulku Luokka:Kansainväliset järjestöt
Behexen / Satanic Warmaster

Behexen / Satanic Warmaster on saman nimisten black metal -yhtyeiden split- albumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate. == Kappaleet == Behexen # # Satanic Warmaster # * # == Kokoonpanot == Behexen * Hoath Torog – laulu * Reaper – kitara, bassokitara * Gargantum – kitara * Horns – rummut Satanic Warmaster * Satanic Tyrant Werwolf – kaikki instrumentit * Vholm – rummut == Arvostelut == * The Metal Crypt: 4.25/5 http://www.metalcrypt.com/pages/review.php?revid=4437 == Aiheesta muualla == * * Behexen / Satanic Warmaster discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 split-albumit Luokka:Satanic Warmasterin albumit Luokka:Behexenin albumit
Nightside Emanations

__NOTOC__ Nightside Emanations on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Debemur Morti Productions. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut Hoath Torog. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Hoath Torog – laulu, grafiikka * Shatraug – kitara * Wraath – kitara * Horns – rummut ;Vierailevat muusikot * L. Lepokorpi – intro * Gargantum – kitarasoolo (kappale 5) ;Tuotanto * Anssi Kippo – tuottaja * Tore Stjerna – miksaaja, masteroija * Helgorth – grafiikka, layout * K. Lehto – grafiikka, valokuvat * Henkka Virsell – äänittäjä == Arvostelut == * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy: Album review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: Kaaoszine: Levyarvio * Lammaszine: Lammaszine: Levyarvio * Soundi: ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Behexenin albumit
Pesäpallon naisten Suomen Cup 1990

Pesäpallon Suomen Cup järjestettiin naisille 12.kerran kesällä 1990. Kilpailun voitti Viinijärven Urheilijain SM-sarjajoukkue. == 1. kierros == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Alajärven Ankkurit 13–20 Lappajärven Veikot Fera, Rauma 6–12 Kankaanpään Maila Vuokatin Veto 8–13 Sotkamon Jymy Sievin Sisu 8–22 Reisjärven Pilke Ylistaron YNsU 3–32 Ylihärmän Junkkarit Heinolan Maila- Pojat 3–25 Vantaan Pesis Leppävirran Viri 1–21 Jyväskylän Kiri (ss) Haapajärven Kiilat 7–3 Roi-Pesis, Rovaniemi Kyrön Voima 5–2 Vaasan Maila Jyväskylän Lohi 17–12 Imatran Pallo-Veikot Vihdin Pallo (mk) 1–16 Karinaisten Kunto == 2. kierros == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Vantaan Pesis 0–4 Ykköset, Helsinki Reisjärven Pilke 13–15 Ylihärmän Junkkarit Kyrön Voima 2–28 Kauhajoen Karhu Karinaisten Kunto 2–18 Kokemäen Kova-Väki Kankaanpään Maila 11–14 Pesäkahut, Pori Jyväskylän Lohi 3–39 Pesä Ysit, Lappeenranta Sotkamon Jymy 17–11 Viinijärven Urheilijat (ys) Haapajärven Kiilat 13–29 Lappajärven Veikot Jyväskylän Kiri (ss) 15–5 Saarijärven Pullistus == 3. kierros == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Lappajärven Veikot 7–8 Kauhajoen Karhu Ylihärmän Junkkarit 0–21 Lapuan Virkiä Kokemäen Kova-Väki 11–5 Mansen Pesäpallo Pesäkahut, Pori 3–24 Ikaalisten Tarmo Pesä Ysit, Lappeenranta 2–11 Roihu, Helsinki Ykköset, Helsinki 3–21 Vihdin Pallo Sotkamon Jymy – Jyväskylän Kiri Jymy luovutti Jyväskylän Kiri (ss) – Viinijärven Urheilijat Kiri luovutti == Puolivälierä == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Kauhajoen Karhu 1–16 Lapuan Virkiä Kokemäen Kova-Väki 1–9 Ikaalisten Tarmo Roihu, Helsinki 2–16 Vihdin Pallo Viinijärven Urheilijat 15–3 Jyväskylän Kiri == Välierä == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Ikaalisten Tarmo 12–18 Lapuan Virkiä Vihdin Pallo 3–6 Viinijärven Urheilijat == Loppuottelu == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Huom! Lapuan Virkiä 2–3 Viinijärven Urheilijat Cup-mestarit 1990: Tiina Tammiruusu, Eeva Karttunen, Ulla Räsänen, Anu Turpeinen, Erna Kentala, Virpi Lappalainen, Marjut Huhtakangas, Sirpa Tikka, Outi Peippo ja Jutta Reijonen. == Lähteet == * Pesäpalloliitto: Pesäpallon vuosikirja 1991 ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1990 pesäpallo Luokka:Pesäpallo cup-kaudet
Pentti Kettunen (professori)

Pentti Olavi Kettunen (7. tammikuuta 1932 Savonlinna – 9. marraskuuta 2022 Kangasala)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 20.11.2022, s. B 30 oli suomalainen professori ja tekniikantutkija. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulun metalliteknologian professoriksi vuodesta 1969. Virka muuttui materiaaliopin professuuriksi vuonna 1973. Kettusen tutkimuskohteita olivat materiaalien – erityisesti metallien, komposiittien ja puun – rakenne ja lujuusominaisuudet, ja hän tutki metalli- ja materiaalioppia, esimerkiksi MHD-generaattorin elektrodi- ja eristemateriaaleja.Facta 2001, osa 8, p. 314. WSOY 1981. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1996.Forstén, Bo-Eric: Pentti Kettunen toi materiaalitieteen Tampereelle. Materia 1/2010, s. 6–7. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pentti Kettusen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Raya

Raya (oik. Raija Jääskä, o.s. Alenius, s. 1947) on suomalainen laulaja ja musiikkiteatterin esiintyjä. 1970-luvulla Raya näytteli muun muassa Tampereen Popteatterin musikaaleissa West Side Story ja Jesus Christ Superstar. Hän toimi laulusolistina pop-yhtyeissä kuten Matthews, Pastori Pohjalainen & Defiers, Apostolit, Woodoo, Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra. Raya kiinnitettiin vuonna 1967 Lassi Kossilan tanssiorkesterin kakkossolistiksi. Vuonna 1969 Danny otti hänet ohjelmatoimistonsa D-Tuotannon listoille ja mukaan sen kesän Danny Show -kiertueelle. Samana vuonna Scandia julkaisi Rayan Jaakko Salon orkesterin kanssa tekemän esikoissinglen Syliis saat mun puristaa / Pois tieni kääntyy. Levyn a-puolen suomenkielinen versio Dusty Springfieldin kappaleesta ”I Close My Eyes And Count To Ten” nousi pieneksi hitiksi. Levytysura ja yhteistyö Dannyn kanssa päättyi kuitenkin pian Stump-lehdessä julkaistuihin bikinikuviin. Toisen singlensä Raya pääsi tekemään 1974. ”Mies, joka myi maailman” / ”Suostun kun rock´n´roll soi” -julkaisun a-puoli on Vexi Salmen suomennos David Bowien laulusta ”The Man Who Sold the World”. 1970-luvun alkupuolella Raya lauloi aviomiehensä Suikki Jääskän rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra solistina. Vuodesta 1978 hän esiintyi Seinäjoen kaupunginteatterin musiikkinäytelmissä Lemmenlakko, Monte Christon kreivi ja Puhtaana käteen. Jyväskylän kaupunginteatterissa hän esiintyi näytelmässä Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen. 1990-luvulla hän on tehnyt ääninäyttelijän työtä Disney-animaatiossa Leijonakuningas. Vuonna 1982 Raya sijoittui kahdeksanneksi MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa diskotyylisellä laululla ”Harhaa”. Sen singlejulkaisun b-puolella on kappale ”Aika vie haavat”. Vuonna 1984 Raya, Suikki ja Bestsellers Orchestra julkaisi omakustanteena singlen Do You Know / Changes In The Wind.Changes in the Wind / Do You Know, Fono.fi -äänitetietokanta ===Dubbaukset=== : Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta luettelostaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raya Jääskä Discogs.com-tietokannassa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Whore of Bethlehem

Whore of Bethlehem on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Hammer of Hate. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Lord Angelslayer – bassokitara, laulu * Ritual Butcher – kitara * Sinisterror – rummut === Muut tekijät === * Taneli Hatakka – miksaaja, masteroija * Chris Moyen – grafiikka * Helgorth – grafiikka (kuva-LP) == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10 * Maelstromzine.com: 7.5/10 http://www.maelstromzine.com/ezine/review_iss52_3752.php?sid=4733l9efat3kinc0fbqiroin40&page;_rs=1 * Metalcrypt.com: 4.25/5 http://www.metalcrypt.com/pages/review.php?revid=2957 * Sputnikmusic: http://www.sputnikmusic.com/review/26146/Archgoat-Whore-of- Bethlehem/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Archgoatin albumit
Pertti Kettunen

Pertti Eemil Kettunen (s. 19. syyskuuta 1935 Kuopio) on suomalainen professori ja taloustieteilijä. Hän oli 1972–1993 Jyväskylän yliopiston taloustieteen professori ja alan ensimmäinen professori Jyväskylässä. Hän tutki yritystoimintaa ja erityisesti pienyrityksiäFacta 2001, osa 8, p. 314. WSOY 1981. sekä laskentatointa ja rahoitusta. Ennen vakinaistamista hän oli vuodesta 1969 vt. professori.WSOY Iso Tietosanakirja, osa 4, s. 296. WSOY 1995. ==Julkaisuja== *Rahoitus, 1971 *Yrityksen tavoitteet ja toiminta, 1972 *Laskentatoimen perusteista, 1976 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Vänttinen

Eino Julius Vänttinen (13. huhtikuuta 1897 Joroinen – 24. elokuuta 1973 Loimaa) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. Vänttinen osallistui vuoden 1918 sotaan Karjalan ryhmän toisessa divisioonassa ja kävi tämän jälkeen Viipurin 2. upseerikokelaskurssin. Tämän jälkeen hän palveli Viestirykmentissä ja kävi Kadettikoulun kuuntelukurssin 1922-1923 sekä kapteenikurssin 1928. Hän jatkoi Viestirykmentissä komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. Talvisodan sytyttyä hän komensi Erillinen pataljoona 5:ttä. Välirauhan aikana hän toimi mm. JR 4:n komentajana. Jatkosodan syttyessä hänet määrättiin mm. Käkisalmen suunnalla taistelleen Jalkaväkirymentti 43:n komentajaksi. Hyökkäysvaihene päätyttyä rykmentti lakkautettiin ja Vänttinen siirrettiin koulutustoimiston päälliköksi ja toimi sittemmin koulutuskeskuksen ja aliupseerikoulun johdossa. Vuoden 1944 torjuntataistelujen alettua Vänttinen nimitettiin väliaikaisesti JR 49:n komentajaksi. Sodan jälkeen hän toimi linnoitusupseerina, henkilötäydennyskeskuksen päällikkönä ja JR 1:n aliupseerikoulun johtajana sekä pataljoonankomentajana. Myöhemmin Vänttinen on toiminut mm. opettajana Loimaalla. Ylennykset: vänrikki 12.8.1919, luutnantti 16.5.1921, kapteeni 1928, majuri 30.11.1932, everstiluutnantti 29.11.1940. == Lähteet == *http://www.raunohaapala.com/muistoja-loimaasta/opettajia/ *http://www.genealogia.fi/hakem/luettelo052s.htm === Viitteet === Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Coriano

Coriano on Riminin maakunnassa, Emilia-Romagnan alueella sijaitseva italialainen kunta. == Historia == Coriano on kokenut vuosisatojen aikana useita hallitsijoita. Se on ollut umbrien, etruskien ja roomalaisten siirtokuntana. Myöhemmin Corianon valloittivat sekä Malatestan - että Borgian suvut, venetsialaiset, Espanjan armeija ja Kirkkovaltio. Vuonna 1528 paavi Klemens VII lahjoitti Corianon Sassatellin perheelle Imolasta palkkioksi avusta Malatestan sukua vastaan. http://www.comune.coriano.rn.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/168 Kunnan kotisivut Syyskuussa vuonna 1944 Corianossa käytiin Toiseen maailmansotaan liittynyt taistelu, jossa liittoutuneiden tarkoituksena oli vapauttaa Rimini sekä Pohjois-Italia. Taistelu oli verinen ja siinä kuoli 1940 brittisotilasta liittolaisineen, jotka ovat haudattuina paikalliseen hautausmaahan. == Nähtävyydet == Corianon ympäristö on kaunista maaseutua oliivilehtoineen, vehnäniittyineen ja lukuisine viinitarhoineen. Aluetta kutsutaan seitsemän linnan kunnaksi, ja siellä onkin nähtävyytenä seitsemän keskiaikaista linnaa. Tärkein niistä on kunnostettu Corianon linna. Muita linnoja ovat Cerasolo, Passano, Mulazzano, Besanigo, Monte Tauro ja Vecciano. == Lähteet == Luokka:Emilia-Romagnan kaupungit Luokka:Riminin maakunnan kunnat
The Light-Devouring Darkness

The Light-Devouring Darkness on Archgoatin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2009. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Lord Angelslayer – bassokitara, laulu * Ritual Butcherer – kitara * Sinisterror – rummut ;Tuotanto * Thorncross – kansikuva * Helgorth – grafiikka (kuva-LP) == Arvostelut == * Blabbermouth: 5.5/10 Blabbermouth: CD review * Imperiumi: 7½/10 * Sea of Tranquility: Sea of Tranquility: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Archgoatin albumit
Sumitomo Life seimeihoken

Sumitomo Life Seimei Hoken (住友生命保険相互会社 Sumitomo Seimei Hoken Sōgo-gaisha, Sumisei) on vuonna 1907 perustettu japanilainen keskinäinen henkivakuutusyhtiö. Yhtiö on osa Sumitomo-yritysryvästä. Sen pääkonttori on Osakassa ja toinen merkittävä konttori Tokiossa. Kaikkiaan sillä on 71 toimistoa ja 1516 aluetoimipistettä. Sumitomo on Japanin neljänneksi suurin henkivakuutusyhtiö. Vuonna 2013 se laajensi toimintaansa ulkomaille ostamalla vähemmistöosakkuuden indeonesialaisesta yhtiöstä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset yritykset Luokka:Vakuutusalan palveluntarjoajat
Suikki Jääskä

Esko ”Suikki” Jääskä (s. 12. tammikuuta 1950)Suikki Jääskä, Pohjalaiset musiikintekijät -sivusto], Porstuakirjastot. Viitattu 10.1.2016. on suomalainen muusikko, äänittäjä, musiikkistudioyrittäjä, musiikkiteknologian opettaja sekä yksi Provinssirock-festivaalin perustajista.Ampuja, Eetu: Provinssirockin perustaja ihmettelee: mihin rock katosi Provinssista? Ilta- Sanomat. Viitattu 5.7.2016 Hän toimi 2007–2018 Seinäjoen Rytmi-instituutin hallituksen puheenjohtajana. Jääskä on neljän vuosikymmenen ajan tehnyt musiikkiäänityksiä liikkuvalla studioautollaan eri puolilla Suomea. Hän on tallentanut etenkin suomalaisten kuorojen ja hengellisen musiikin esittäjien ohjelmistoa.Referenssit , Master Recording. Viitattu 6.1.2014 Jääskä on muusikkona enimmäkseen itseoppinut, mutta otti joitakin trumpettitunteja kapellimestari Antti Vainiolta. Hän on varsinaiselta ammattikoulutukseltaan hammaslaborantti. 1970-luvun alkupuolelta Suikki Jääskä muistetaan Seinäjoen seudulta isojen, puhallinsektioin varustettujen rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra perustajana, johtajana ja trumpetistina. Näiden yhtyeiden entisiä muusikoita kokoontui Jääskän aloitteesta syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä Jääskä ja viisi muuta päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns (SOB). Suikki Jääskä toimii aktiivisesti eteläisen Afrikan musiikkia ja tanssia Suomessa edistävässä yhdistyksessä Good People ry.Good People , Globalmusic.fi. Viitattu 6.1.2014. Vuonna 1990 hän oli yksi Seinäjoen populaarimusiikin keskuksen Rytmi-instituutin perustajia.Suikki Jääskä iloitsee kaksikymppisen Rytmi-instituutin suosiosta, Yle Pohjanmaa 2.9.2010. Viitattu 6.1.2014. Hän on toiminut pitkään instituutin hallituksessa.Hallinto , Rytmi-instituutti. Viitattu 6.1.2014. 1990-luvulta alkaen Jääskä opetti musiikkiteknologiaa Sibelius-Akatemiassa.Suikki Jääskä , Kokkolan Ooppera. Viitattu 6.1.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jääskän Master Recording -studion verkkosivusto *Suikki Jääskä Fono.fi-äänitetietokannassa Luokka:Suomalaiset trumpetistit Luokka:Suomalaiset musiikkiäänittäjät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keyence

Keyence on vuonna 1974 perustettu japanilainen teknologia-alan yritys, joka valmistaa monenlaisia antureita, sensoreita ja mittalaitteita. Vuonna 2012 sillä oli 25 tytäryhtiötä eri puolilla maailmaa. Yhtiö oli Forbesin innovatiivisimpien yritysten luettelossa sijalla 36. Yhtiön perustaja Takemitsu Takizaki on Forbesin listojen mukaan Japanin 7. rikkain mies. Hän johtaa yhtiötä edelleen 68-vuotiaana. Yhtiö on panostanut tuotekehitykseen, ja niinpä sillä on paljon patentteja. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset pörssiyhtiöt Luokka:Japanilaiset elektroniikkayhtiöt
Angelcunt (Tales of Desecration)

Angelcunt (Tales of Desecration) on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Necropolis Records. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Lord Angelslayer – bassokitara, laulu * Ritual Butcherer – kitara * Blood Desecrator – rummut === Muut tekijät === * Thorncross – kansikuva * Riddo Ridberg – tuottaja, äänittäjä, miksaaja == Arvostelut == * The Metal Crypt: 4.25/5 http://www.metalcrypt.com/pages/review.php?revid=2957 == Aiheesta muualla == * * Angelcunt (Tales of Desecration) discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 EP:t Luokka:Archgoatin albumit
Kansai denryoku

Kansai denryoku () eli Kepco () on vuonna 1951 perustettu japanilainen voimayhtiö, joka toimii Kansain alueella. Se tuottaa, siirtää ja jakelee sähköä eri puolilla Japania noin 13 miljoonalle asiakkaalle. Yhtiöllä on 165 voimalaa, joiden voimanlähteenä ovat vesivoima, ydinvoima, lämpövoima ja uudistuvat energianlähteet. Kepcon pääkonttori sijaitsee Osakassa ja sillä on kolme ydinvoimalaa Fukuin prefektuurissa: * Takahaman ydinvoimalaitos, Takahamassa * Mihaman ydinvoimalaitos, Mihamassa * Ōin ydinvoimalaitos, Ōissa Kepco sai vuonna 2021 ensimmäisenä ydinvoimayhtiönä Japanissa luvan käyttää Mihaman ydinvoimalaitoksen kolmosreaktoria yli 40 vuoden käyttöiän. Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen pitkä käyttöikä on ollut mahdollista vain kiristyneiden turvallisuusvaatimusten täyttämisen jälkeen. Kepcolla on sijoituksia myös Suomeen rakenteilla oleviin Ilmattaren tuulivoimapuistoihin. Yhtiö omistaa 15 % Piiparinmäen sekä 49 % Alajärven (Louhukangas ja Möksy) tuulivoimapuistosta. == Skandaalit == Yhtiö on ollut osallisena korruptioskandaalissa Japanissa. Yhtiö otti vastaan lahjuksia Takahaman varapormestarilta vuosikymmenien ajan yli kolmen miljoonan euron edestä. Skandaali aiheutti lopulta sekä hallituksen puheenjohtajan vaihdon (2019) että toimitusjohtajan vaihdon (2020). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yrityksen internetsivut Luokka:Japanilaiset pörssiyhtiöt Luokka:Energiayhtiöt
Angelslaying Black Fucking Metal

Angelslaying Black Fucking Metal on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Hammer of Hate. EP koostuu yhtyeen julkaisematta jääneelle esikoisalbumille nauhoitetuista kappaleista. Levystä julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Lord Angelslayer – bassokitara, laulu * Ritual Butcherer – kitara * Blood Desecrator – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 EP:t Luokka:Archgoatin albumit
Heavenly Vulva (Christ’s Last Rites)

Heavenly Vulva (Christ's Last Rites) on Archgoatin kolmas EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Debemur Morti Productions. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Satanic Tyrant Werwolf – laulu, tuottaja, äänittäjä * Angelslayer – bassokitara, laulu * Ritual Butcherer – kitara * Sinisterror – rummut ;Tuotanto * Teemu Velin – äänittäjä * Chris Moyen – kansikuva == Arvostelut == * Heavy Metal Tribune: Heavy Metal Tribune review * Imperiumi: 8½/10 * The Metal Observer: The Metal Observer: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2011 EP:t Luokka:Archgoatin albumit
The Aeon of the Angelslaying Darkness

The Aeon of the Angelslaying Darkness on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Debemur Morti Productions. == Kappaleet == === CD 1 === ==== Jesus Spawn (Demo 1991) ==== # # # # # # ==== Hymns to Darkness (ennenjulkaisematon albumi 1993) ==== # * # # # # # ==== Angelcunt (Tales Of Desecration) (Mini LP 1992) ==== # * # # # # # # ==== Selections from "Whore of Bethlehem" (2006) ==== # * # # Kokonaiskesto: 48:53 === CD 2 === ==== Live in Krakow, Poland 27 October 2005 ==== # # # # # # # # # # # ==== Live in Houston, TX 16 July 2009 ==== # * # # # ==== Live in Helsinki, Finland 18 November 2007 ==== # * # # Kokonaiskesto: 49:50 == Arvostelut == * Metal.de: Metal.de: Review ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * The Aeon of the Angelslaying Darkness discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2010 kokoelma-albumit Luokka:Archgoatin albumit
Neotherapsida

Neotherapsida on terapsidien kladi, johon kuuluvat Anomodontia sekä Theriodontia. Anomodontia on kuollut sukupuuttoon, mutta Theriodontia käsittää myös nisäkkäät esivanhempineen. Anomodontian ja Theriodontian väliset sukulaisuussuhteet eivät kuitenkaan ole vielä kovin hyvin selvillä, joten Neotherapsidan todellinen koostumus voi poiketa nykyisestä käsityksestä.Phylogenetic interrelationships and pattern of evolution of the therapsids: testing for polytomy Tom S. Kemp, Museum of Natural History and St John’s College, Oxford, OX1 3PW, U.K., 11. lokakuuta 2008 Theriodontia: Introduction Synapsida - Mammals and their extinct relatives Tree of Life Web Project (ToL) The Fossil Non-mammalian Synapsid Collection at The Field Museum Using the tree for classification ==Luokittelu== *Kladi: Synapsida (synapsidit) **Kladi: Sphenacodontia ***Lahko: Therapsida (terapsidit) ****Kladi: Neotherapsida *****Alalahko: Anomodontia ******Yläheimo: Anomocephaloidea ******Osalahko: Venyukovioidea ******Osalahko: Dicynodontia (dikynodontit) *******Heimo: Pylaecephalidae *******Heimo: Endothiodontidae *******Kladi: Therochelonia *****Kladi: Theriodontia ******Alalahko: Gorgonopsia *******Heimo: Gorgonopsidae ******Alalahko: Therocephalia *******Heimo: Lycosuchidae *******Kladi: Scylacosauria ********Heimo: Scylacosauridae ********Kladi: Eutherocephalia *********Heimo: Akidnognathidae *********Yläheimo: Baurioidea ******Alalahko: Cynodontia (kynodontit) *******Kladi: Cynognathia *******Kladi: Probainognathia ********Heimo: Tritheledontidae (Ictidosauria) ********Heimo: Tritylodontidae ********Luokka: Mammalia (nisäkkäät) A comprehensive taxonomic revision of Dicynodon (Therapsida, Anomodontia) and its implications for dicynodont phylogeny, biogeography, and biostratigraphy Journal of Vertebrate Paleontology, 2011 On the affinities of Tetraceratops insignis, an Early Permian synapsid E. Amson & M. Laurin, Acta Palaeonto−logica Polonica 56 (2): 301–312., 2011 Taxonomic revision of therocephalians (Therapsida: Theriodontia) from the Lower Triassic of Antarctica AMERICAN MUSEUM NOVITATES 5. maaliskuuta 2012 The radiation of cynodonts and the ground plan of mammalian morphological diversity The Phylogenetic Relationships of Eucynodontia (Amniota: Synapsida) Journal of Mammalian Evolution syyskuu 2010, Vuosikerta 17, Numero 3, sivut 151-176 Therapsida - Mammals and extinct relatives Tree of Life Web Project (ToL) ===Fylogenia=== Rubidge & Sidor (2001): ==Lähteet== Luokka:Terapsidit
Kajaanin seurakunta

Kajaanin seurakunta () kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kuopion hiippakuntaan. Seurakunta perustettiin vuonna 1651. Vuoden 2024 lopussa Kajaanin seurakuntaan kuului 24 315 jäsentä, mikä oli noin 66,7 prosenttia Kajaanin asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan. ==Historiaa== Nykyisen Kajaanin seurakunnan alue kuului alun perin Paltamon vanhaan emäseurakuntaan. Kajaanin linnan ympärille syntyi aikaa myöten kylä, jolle myönnettiin kaupunkioikeudet 1651. 1655 Kajaani erotettiin Paltamosta omaksi kirkkoherrakunnakseen. 1786 kirkkoherran virka kuitenkin lakkautettiin ja Kajaani määrättiin jälleen Paltamon kappeliseurakunnaksi. Vuonna 1897 sekä Kajaanin kaupunki että Kajaanin maalaiskunta erotettiin omaksi kirkkoherrakunnaksi (ei ollut olemassa erikseen Kajaanin kaupunkiseurakunta- eikä Kajaanin maaseurakunta -nimistä seurakuntaa). Päätös realisoitui kuitenkin vasta vuonna 1927. Tällöin osia seurakunnasta liitettiin vastaperustettuun Vuolijoen seurakuntaan. Vuonna 2007 Kirkkohallitus päätti, että Vuolijoen seurakunta lakkaa itsenäisenä seurakuntana ja se liitetään osaksi Kajaanin seurakuntaa. Vuolijoen kuntakin liitettiin samassa yhteydessä valtioneuvoston päätöksellä osaksi Kajaanin kaupunkia. ==Toiminta-alueet== Vaikka hallinnollisesti Kajaanin seurakunta onkin yksi yhtenäinen alue, on se jaettu neljään toiminnalliseen alueeseen. Nämä ovat Lehtikangas, Linnantaus, Vuohenki ja Vuolijoki-Otanmäki. ==Toimipisteet== Kajaanin seurakunnalla on kaksi kirkkoa: Kajaanin kirkko ja Vuolijoen kirkko. Lisäksi on Lehtikankaan seurakuntakeskus, Linnantauksen seurakuntakeskus, Nakertajan seurakuntakoti, Otamäen seurakuntatalo sekä Vuolijoen seurakuntatalo. Leiri- ja kurssikeskuksia on kaksi: Männistön leirikeskus Vuolijoella sekä Joutenlammin kurssikeskus Salmijärvellä. == Herätysliikkeet == Kajaanin seurakunta kuuluu Kainuun länsiosien tavoin yhtenäiseen vanhoillislestadiolaisuuden kannatusalueeseen. Vanhoillislestadiolaisuus vaikuttaa Kajaanissa kohtalaisesti. Muulle Kainuulle tyypillisesti Kajaanissa vaikuttaa pohjavireenä myös herännäisyys, mutta erillisenä liikkeenä se ei ole kovin voimakas. Kajaanissa on jossain määrin kannatusta myös kansanlähetykselle. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kajaanin seurakunnan kirkkoherroina: * 1655–1679: Jacobus Petri Teudscovius e Tysk * 1680–1704: Johan Antilius * 1705–1713: Gabriel Erici Cajanus * 1714–1719: Zacharias Forbus * 1721–1727: Anders Hildén * 1728–1732; Isaacus Rothovius * 1733–1746: Lars Henrik Backman * 1747–1763: Johan Frosterus * 1764–1781: Olof Westzynthius * 1782–1786: Gabriel Mathias Lescelius === Kappeliseurakunta === * 1787–1796: Johan Wichman * 1796–1807: Simon Johan Castrén * 1807–1813: Anders Wichmann * 1814–1844: Johan Reinhold Appelgren * 1845–1863: Gustaf Fredrik Högman * 1865–1877: Frans Napoleon Salonius * 1881–1893: Johannes Zakarias Hartman * 1894–1925: Johannes Väyrynen === Kirkkoherrat === * 1929–1952: Max Alfrd Vilhelm Katavisto * 1952–1967: Lauri Ruskomaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kajaanin seurakunta (seurakunnan viralliset kotisivut) Luokka:Kajaanin seurakunnat Luokka:Kuopion hiippakunnan seurakunnat
Dōjimajoki

Dōjimajoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren pohjoispuolelta, yhtyy Tosaborijokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen. Jokea rakennettiin vuonna 1688. Sen rantakosteikkoja kuivatettiin rakennusmaaksi. Joen yli tehtiin viisi siltaa: Oe, Watanabe, Tamino, Tamae ja Funatsu. Oe- ja Watanabe-siltojen välisellä alueella aloitettiin tärkeät riisimarkkinat Dōjiman riisitorilla. == Lähteet == Luokka:Osaka Luokka:Japanin joet
Tosaborijoki

Tosaborijoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren eteläpuolelta, yhtyy Dōjimajokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen. Keskustassa kulkeva joki on tärkeä Osakan kaupunkikuvalle, ja se valaistaan iltaisin katuvalojen tyyppisillä lampuilla. Myös joen yli kulkeva Nishikibashin silta on näyttävä sinisessä juhlavalaistuksessaan. == Lähteet == Luokka:Osaka Luokka:Japanin joet
Team Finland

Team Finland on verkosto, jonka toimintamalli pohjautuu vuoden 2011 hallitusohjelmaan. Team Finland -verkosto edistää Suomen ja suomalaisten yritysten menestymistä maailmalla. Verkosto kokoaa yhteen yritysten kansainvälistymistä, Suomeen suuntautuvia ulkomaisia investointeja ja Suomen maakuvaa edistävät valtiorahoitteiset toimijat ja niiden tarjoamat palvelut. == Toiminnan ohjaus == Team Finland -toimintaa ohjaa valtioneuvosto ja sen laatima hallitusohjelma, erityisesti kilpailukykyä ja työllisyyttä koskeva kärkihanke. === Johtoryhmä === * puheenjohtaja Ilona Lundström, osastopäällikkö, työ- ja elinkeinoministeriö * varapuheenjohtaja Nina Kopola, pääjohtaja, Business Finland * Timo Vuori, johtaja, Elinkeinoelämän keskusliitto * Pauli Heikkilä, toimitusjohtaja, Finnvera Oyj * Minna-Mari Kaila, osastopäällikkö, maa- ja metsätalousministeriö * Lenita Toivakka, kansainvälisten asioiden johtaja, Keskuskauppakamari * Jaana Korhonen, ylijohtaja, Kainuun ELY-keskus * Harri Jaskari, johtaja, Suomen Yrittäjät * Jaana Palojärvi, kansainvälisten asiain johtaja, opetus- ja kulttuuriministeriö * Nina Vaskunlahti, taloudellisten ulkosuhteiden alivaltiosihteeri, ulkoministeriö ;Asiantuntijajäsenet * Risto Vuohelainen, johtaja, Business Finland * Mari Hakkarainen, neuvotteleva virkamies, työ- ja elinkeinoministeriö * Juha Markkanen, Team Finland -suurlähettiläs, ulkoministeriö ;Sihteeri * Reijo Kangas, johtaja, Business Finland Lähde ==Team Finland -verkoston organisaatiot== Seuraavat organisaatiot ovat osa Team Finland -verkostoa: * Business Finland * Finnvera * Ulkoministeriö * ELY- keskukset ja TE-toimistot * Finnfund * Finnpartnership * EastCham Finland * Patentti- ja rekisterihallitus * Suomen Teollisuussijoitus * Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit * Elinkeinoelämän keskusliitto * Geologian tutkimuskeskus GTK * Ilmastorahasto * Keskuskauppakamari * Maa- ja metsätalousministeriö * Opetus- ja kulttuuriministeriö * Viexpo-osuuskunta * Ruokavirasto * Saksalais- suomalainen kauppakameri * Suomalais-ruotsalainen kauppakamari * Suomen Akatemia * Suomen Yrittäjät * Työ- ja elinkeinoministeriö * VTT ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Team Finlandin kotisivu Luokka:Valtioneuvosto Luokka:Suomen talous Luokka:Kansainvälistymisen edistämisorganisaatiot
Ruusupargo

Ruusupargo (Pagrus major) eli punahammasahven on hammasahvenien heimoon kuuluva kala. Sitä tavataan Tyynenmeren luoteisosassa lähellä Japania. Kala kasvaa tyypillisesti noin 30 cm pitkäksi. Ruusupargo elää avomerellä yleensä 15–60 metrin, joskus jopa 200 metrin syvyydessä. Japanissa se on ruokakalojen kuningas (hammasahvenet yleisesti 鯛 tai (Sparidae), ruusupargo 真鯛 madai (Pagrus major)). Maalis-huhtikuussa se tulee kutemaan Japanin rannikoille, ja erityisesti punertavia kutuasuisia kaloja arvostetaan saaliina. Sitä on kasvatettu 1980-luvulta alkaen. Nykyisin noin 75 prosenttia ruoaksi myydyistä ruusupargoista tulee kalankasvattamoista. ==Lähteet== Luokka:Hammasahvenet
Pesäpallon suomensarja 1980

Pesäpallon suomensarja pelattiin 36. kerran kaudella 1980. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Haminan Palloilijat, Kauhajoen Karhu ja Vimpelin Veto nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1981. Lohkojen kakkoset, kolmoset ja neloset nousivat uuteen ykkössarjaan kaudeksi 1981, eli todellisuudessa säilyttivät paikkansa toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Sijoille 5-10 päätyneet joukkueet pysyivät Suomensarjassa, ts. putosivat kolmanneksi ylimmälle sarjatasolle. Maakuntasarjaan ei pudonnut yhtään joukkuetta. ==Suomensarja== Suomen pesäpallokausi 1980 Miesten Mestaruussarja Naisten Mestaruussarja Miesten suomensarja Miesten Maakuntasarja Suomen Cup ===Itälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Haminan Palloilijat 18 15 0 3 218–92 30 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 14 2 2 199–102 30 Puurtilan Kisa-Pojat 18 12 2 4 214–134 26 Riihimäen Pallonlyöjät 18 11 0 7 170–151 22 Lammin Luja 18 10 1 7 161–151 21 Saaren Urheilijat 18 7 0 11 128–160 14 Oranssipaidat 18 5 2 11 162–223 12 Tohmajärven Urheilijat 18 5 1 12 123–139 11 Ilomantsin Urheilijat 18 5 0 13 118–176 10 Outokummun Partio 18 1 2 15 96–261 4 Uusinta noususta SM-sarjaan: Hamina – Hongikko 8–0. ===Etelälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kauhajoen Karhu 18 16 0 2 202–69 32 Lohjan Kisa-Veikot 18 14 1 3 180–78 29 Vaasan Maila 18 12 0 6 206–122 24 Loimaan Palloilijat 18 12 0 6 159–108 24 Ulvilan Pesä-Veikot 18 11 0 7 141–140 22 Helsinki-Pesis 18 9 0 9 144–141 18 Vähänkyrön Viesti 18 8 0 10 138–129 16 Seinäjoen Maila-Jussit 18 4 2 12 92–170 10 Mynämäen Vesa 18 2 1 15 82–222 5 Ulasoorin Karhut 18 1 0 17 82–247 2 ===Länsilohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Vimpelin Veto 18 16 0 2 269–64 32 Oulun Lippo 18 13 2 3 164–100 28 Kokkolan Kiri 18 12 0 6 156–142 24 Nurmon Jymy 18 11 0 7 161–137 22 Sotkamon Jymy 18 8 1 9 156–136 17 Kempeleen Kiri 18 7 2 9 151–166 16 Alajärven Ankkurit 18 6 0 12 131–171 12 Muhoksen Pallo-Salamat 18 6 0 12 101–153 12 Vetelin Urheilijat 18 5 1 12 101–180 11 Kajaanin Pallokerho 18 3 0 15 80–221 6 ==Lähteet== * Suomen Pesäpalloliitto, Timo Siukonen - Ritva Wright : Pesäpallo kalenteri 1981 * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1980 pesäpallo
Data (täsmennyssivu)

Data voi tarkoittaa seuraavia asioita: * data, tieto * Data, androidi Star Trek -universumissa * DATA, U2-yhtyeen laulajan Bonon perustama hyväntekeväisyysjärjestö.