EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Esme Morgan

Esme Beth Morgan (s. 18. lokakuuta 2000 Sheffield) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Morgan on pelannut Superliigassa Manchester Cityn joukkueessa kaudesta 2017–2018 alkaen. Kauden 2019–2020 hän edusti lainasopimuksella Evertonia. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 40 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen Evertonille. Morgan on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa ja ollut alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni. Hänet nimettiin Englannin naisten maajoukkueeseen syyskuussa 2021 mutta pian tämän jälkeen hän sai jalkavamman, joka piti hänet poissa kentiltä lähes vuoden ajan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa lokakuussa 2022 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abbey-Leigh Stringer

Abbey-Leigh Stringer (s. 17. toukokuuta 1995 Nuneaton) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Yhdysvaltain USL Superliigassa pelaavaa DC Power FC:tä. Stringer on pelannut Englannin pääsarjassa Birmingham Cityn joukkueessa vuoteen 2018 saakka ja sen jälkeen Evertonissa vuoteen 2021. 2021-2024 hän pelasi West Ham Unitedissa. Vuonna 2015 hän pelasi lainalla Aston Villassa. Hän on pelannut pääsarjassa kaikkiaan 77 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Stringer on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi muun muassa alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2013 Englannin yltäessä hopealle ja alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chantelle Boye-Hlorkah

Chantelle Boye-Hlorkah (s. 8. syyskuuta 1995) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan pääasiassa hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia. Boye-Hlorkah nousi Evertonin junioreista edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana vuonna 2013. Loukkaantumiset pitivät häntä sivussa, ja hän palasi pääsarjatasolle muutaman välivuoden jälkeen kaudella 2017–2018. Hän on pelannut Evertonissa kaikkiaan 57 liigaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Boye-Hlorkah on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danielle Turner

Danielle Turner (s. 10. syyskuuta 1991 Warrington) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja on toiminut joukkueen kapteenina. Turner pelasi vuonna 2012 lainasopimuksella islantilaisseura Stjarnanissa. Englannissa hän on koko liigauransa ajan edustanut Evertonia. Hän on pelannut Englannissa kaikkiaan 73 liigaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Turner on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Megan Finnigan

Megan Finnigan (s. 2. huhtikuuta 1998) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka on pelannut myös puolustajana. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia. Finnigan nousi Evertonin junioreista edustusjoukkueeseen vuonna 2015 mutta paha loukkaantuminen piti hänet sivussa, kunnes kaudesta 2017–2018 alkaen hän on kuulunut joukkueen vakiokokoonpanoon. Hän on pelannut kaikkiaan 64 liigaottelua ja teki ensimmäisen liigamaalinsa kaudella 2020–2021. Finnigan on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konstanty Ildefons Gałczyński

Konstanty Ildefons Gałczyński (1905 Varsova, Puola – 1953 Varsova, Puola) oli puolalainen kirjailija. Gałczyński oli 1930-luvulla Berliinissä Puolan kulttuurilähettiläs. Hän oli vastarintaliikkeen jäsen, ja toisen maailmansodan päätyttyä hän muutti joksikin aikaa ulkomaille mutta palasi 1946 Puolaan. Uran alkukauden modernismin jälkeen hänen tuotannossaan oli 1930-luvulla uskonnollinen ja isänmaallinen vaihe. 1940-luvulla näytelmissä kuvastui moraalinen rappio ja keinottelu. Hän yhdisti teoksissaan kollaasimaisesti aineksia eri lähteistä. Hän kirjoitti romaaneja, näytelmiä ja runoja. Gałczyńskin puoliso oli Natalia Gałczyński.Kotisivu, kigalczynski.pl ==Suomennettu näytelmä== * Vihreä hanhi (Zielona ges), suom. ja sov. Ari Koskinen, Helsinki: Yleisradio 1970 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Gabrielle George

Gabrielle "Gabby" George (s. 2. helmikuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja on pelannut kaksi maaottelua Englannin naisten maajoukkueessa. George on pelannut Superliigassa Evertonin joukkueessa vuodesta 2014 alkaen. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 62 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, kaudella 2018–2019. George on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut kaksi maaottelua, syyskuussa 2018 Kazakstania ja marraskuussa 2018 Itävaltaa vastaan. Georgen serkku Jesse Lingard on maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandr Galitš

Aleksandr Galitš (1919 Jekaterinoslav, Neuvosto-Venäjä – 1977 Pariisi, Ranska) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, ja hän kirjoitti myös lauluja. Galitš opiskeli Moskovassa Gorkin kirjallisuusinstituutin teatterikoulussa. Tuotannossaan hän käsitteli vankileirejä, neuvostojärjestelmän uhreja ja ironiseen sävyyn kansalaisten arkea. Hänet erotettiin 1971 Neuvostoliiton kirjailijaliitosta. Hän siirtyi 1974 Norjaan, sieltä Länsi-Saksaan ja Pariisiin. Galitšin runot levisivät samizdat-kirjallisuutena, ja lännessä ne saivat julkisuutta 1960-luvulta alkaen. Neuvostoliiton hajottua hänen kirjailijanmaineensa palautui. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Poppy Pattinson

Poppy Olivia Pattinson (s. 30. huhtikuuta 2000) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia. Pattinson on edustanut Englannin pääsarjassa Sunderlandia, Bristol Cityä ja kesästä 2020 alkaen Evertonia. Kauden 2017–2018 hän pelasi Manchester Cityn reservijoukkueessa. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 34 ottelua. Pattinson on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loistoröllinurmikka

Loistoröllinurmikka (Eragrostis spectabilis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllinurmikoiden (Eragrostis) sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä kasvaa luonnossa ainakin Pohjois-Amerikassa Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Loistoröllinurmikkaa käytetään myös koristeheinänä. Loistoröllinurmikan lehdet voivat kasvaa noin 25 cm pitkiksi ja ovat noin 1 cm leveitä. Lehdet muodostavat epäsäännöllisiä mättäitä. Lehtien joukosta kohoaviin varsiin kehittyvät harsut, röyhymäiset kukinnot, joissa on punertavanvioletteja kukkia. Kukintoja muodostavat varret kasvavat noin 60 cm korkeiksi. Kukinnan jälkeen kukinnot tuleentuvat ruskehtaviksi. Loistoröllinurmikkaa kasvaa avoimilla ja tavallisesti myös hiekkaisilla tai kallioisilla kasvupaikoilla. Tavallisesti loistoröllinurmikkaa kasvaa luonnossa maanteiden ja rautateiden varsilla sekä aidanvierillä. Kasvatettuna loistoröllinurmikka kasvaa täydessä auringon valossa hyvin vettä läpäisevässä maaperässä, jonka kosteus voi vaihdella kuivasta keskikosteaan. Tavallisesti laji kasvaa parhaiten hiekkaisessa tai soraisessa maaperässä. Loistoröllinurmikka kestää hyvin kuivuutta. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Eragrostis spectabilis == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Eragrostis spectabilis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eragrostis spectabilis * Flora of North America: Eragrostis spectabilis Luokka:Röllinurmikat
Salla Hakanpää

Salla Hakanpää (s. 1987) on suomalainen sirkustaiteilija ja vapaasukeltaja. Hän on erikoistunut köysiakrobatiaan. Hakanpää on valmistunut Turun Taideakatemian sirkuslinjalta vuonna 2010. Hakanpää on Zero Gravity Company -nykysirkusryhmän perustajajäsen. Hän on tehnyt yhteistyötä myös nykysirkusryhmä WHS:n kanssa. Teoksissaan Salla Hakanpää on käyttänyt ilma- akrobatian lisäksi vettä elementtinä, esimerkiksi DIVE-esityksessä Hakanpää esiintyy veden alla sukeltaen. Pinta-teoksen työryhmälle (Salla Hakanpää, Ville Walo, Ainu Palmu, Tuuli Kyttälä, Anne Jämsä, Teemu Liakka, Matias Boettge) myönnettiin vuoden 2013 Sirkuksen lumo -palkinto. Hakanpää oli ehdokkaana Kulttuurin tulevaisuus -kategoriassa Suomen 100-vuotisjuhlavuonna 2017 järjestetyssä Vuosisadan Kulttuurigaalassa. Hakanpää on kilpaillut Suomen vapaasukellusjoukkueessa vuodesta 2017 alkaen. Hänellä on hallussaan vapaasukeltamisen Suomen ennätys pituussukeltamisesta stereoräpylöillä, DYN- bifins (Dynamic Apnea With Bifins), 157 m. == Teoksia == * Zero Gravity Company: Ydin (2011) * Pinta (2013), sooloteos, ohjaus Ville Walo, palkittu Sirkuksen lumo -palkinnolla *Zero Gravity Company: Toisin sanoen (2015) * DIVE (2016), sooloteos *The Veil Project (2020), sooloteos ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Salla Hakanpään verkkosivut * Zero Gravity Companyn verkkosivut Luokka:Vapaasukeltajat Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirkko Myllyniemi

Lea Pirkko Annikki Ristilä (o.s. Myllyniemi; 11. elokuuta 1923 Peräseinäjoki – 27. maaliskuuta 2016 Kauhajoki)Ristilä Lea Pirkko Annikki, Kauhajoen hautausmaa, Kauhajoki, alue 26, rivi 5, paikat 019-020, viitattu 27.9.2023Kauhajoen seurakunta, kuolleet, Pirkko Annikki Ristilä, 92 v., Kauhajokilehti, 2016, No 30, sivu 4, julkaistu 27.4.2016 oli suomalainen kuulantyöntäjä, joka edusti Kauhajoen Karhua. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti kuulantyönnön pronssia vuonna 1947. Ennätyksekseen Ristilä, silloisella nimellään Myllyniemi, työnsi tuloksen 11,13 metriä vuonna 1947. Pirkko Ristilä toimi Kauhajoella kansakoulun opettajana 1950-luvulla ja kansalaiskoulun yläasteen opettajana vuodesta 1964. Ristilän sisko Sanni Turtola oli myös kuulantyöntäjä. Ristilän puoliso oli Vilho Eemil Ristilä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lucy Graham

Lucy Graham (s. 10. lokakuuta 1996) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja on pelannut Skotlannin maajoukkueessa. Graham on aiemmin edustanut Skotlannissa Forfar Farmingtonia ja Hiberniania, Ruotsissa Mallbackensia sekä Englannissa Bristol Cityä, kunnes hän kesällä 2019 siirtyi Evertoniin. Hän on pelannut Englannin Superliigassa kaikkiaan 50 ottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Graham on pelannut Skotlannin nuorisomaajoukkueissa. Skotlannin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2017 Unkaria vastaan. Maaliskuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut naisten maajoukkueessa kymmenen maaottelua. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arwidson (yritys)

Oy Arwidson Ab, vuoteen 1993 Arwidson & Co Oy oli suomalainen vuosina 1911–2019 toiminut autonosia, lisätarvikkeita, moottoripyöriä ja moottoripyörätarvikkeita maahantuonut teknisen tukkukaupan yritys. Yhtiö joutui konkurssiin 2019.Täydentäviä yhtiötietoja : Aktiebolaget Arwidson & Co Oy, Pörssitieto G. Kock Ruotsalainen Herman Fredrik Arwidson perusti yrityksen Turkuun vuonna 1911 alun perin koneliikkeeksi. Vuonna 1919 yrityksen osti Gustaf Allan Rosenqvist (1885–1961), joka oli vuonna 1911 perustanut yhdessä Carl Severin Andréen (1873–1932) kanssa Turkuun moottoriveneitä ja Andros- polttomoottoreita valmistaneen Ab Andrée & Rosenqvist Oy:n. Vuonna 1922 Arwidson & Co siirtyi Turusta Helsinkiin Lönnrotinkatu 7:ään ja yritys aloitti samalla autonosien ja -lisävarusteiden sekä moottoripyörien maahantuonnin. Gustaf Allan Rosenqvist oli Arwidson & Co:n toimitusjohtajana 1919–1955. Hänen poikansa Armas Rosenqvist (1911–1987) aloitti toimitusjohtajana 1956 ja hänen aikanaan yritys kasvoi suurimmaksi alallaan Suomessa. Vuonna 1963 Arwidson aloitti japanilaisten Yamaha-moottoripyörien maahantuonnin. Armas Rosenqvistin jälkeen toimitusjohtajana oli hänen poikansa Jarmo Rosenqvist. Vuonna 1980 Arwidsonin toiminta siirtyi Lönnrotinkadulta Espoon Yli-Suomenojalle. Yritys aloitti 1980-luvulla myös Applen atk-tuotteiden markkinoinnin Suomessa. Vuodesta 2005 alkaen Arwidson toimi Teollisuustie 8:ssa Kirkkonummella. Yamaha-moottoripyörien tuonti myytiin Keskolle vuonna 2003. Vuonna 2006 Arwidson paljasti autovaraosakaupan tukkuliikkeiden laittoman kartelliyhteistyön kilpailuvirastolle. Arwidson-konserni kärsi loppuvaiheissa pitkään talousvaikeuksista ja yhtiön konkurssi alkoi maaliskuussa 2019.Kartellin ilmiantaja välttyi itse sakoilta, Yle Uutiset 6.7.2006 Varaosakartelli jälleen oikeudessa – haussa suuret vahingonkorvaukset, Taloussanomat 25.9.2013 Arwidsonin tytäryhtiöitä olivat: * Arwidson Automotive Oy, perustettu 1980, harjoitti autovaraosien, autotarvikkeiden ja vanteiden tukkukauppaa. Tytäryhtiö toimi 1990-luvulta alkaen myös Venäjällä ja Baltian maissa ja vuodesta 2003 alkaen Ruotsissa. Tytäryhtiö myytiin vuonna 2010 Örumille. * Maston Oy, harjoitti teknisten aerosolituotteiden maahantuontia * Oy Kolorit Ab * All Right Europe Oy, aikaisemmin All Right Finland Oy, perustettu 1986, harjoitti moottoripyörien ja moottorikelkkojen varaosien, tarvikkeiden ja varusteiden maahantuontia. Tytäryhtiö oli viime vuosinaan raskaasti tappiollinen. Se myytiin vuonna 2016 SGN Group Oy:lle ja nimeksi muuttui Arwidson Moto Oy. Tämä yhtiö poistettiin kaupparekisteristä 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jarmo Rosenqvist : Kuinka Arwidson rakastui pingviiniin? (Käsittelee Arwidsonin it-historiaa ja Linuxin sekä avoimen lähdekoodin ohjelmien käyttöä yrityksessä vuoteen 2004 saakka) * Arwidsonin mainos vuodelta 1937, Almanakka vuodeksi 1937 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän, Helsingin horisontin mukaan, 01.01.1937, s. 60, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Entiset suomalaiset tukkukaupat
Alisha Lehmann

Alisha Lehmann (s. 21. tammikuuta 1999) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Kauden 2021–2022 alusta alkaen hän on edustanut Englannin Superliigassa pelaavaa Aston Villaa. Tätä ennen hän edusti saman sarjan West Ham Unitedia ja Evertonia. Hän on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2017. Lehmann siirtyi sveitsiläisseura Young Boysista Englantiin West Ham Unitedin joukkueeseen kesällä 2018. West Ham ylsi keväällä 2019 FA Cupin loppuotteluun. Lehmann pelasi seurassa 2,5 kauden aikana 42 liigaottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Tammikuussa 2021 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Evertoniin. Lehmann on pelannut Sveitsin nuorisomaajoukkueissa ja saavutti vuonna 2015 hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Sveitsin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran lokakuussa 2017 Japania vastaan. Hän on pelannut ennen vuoden 2023 MM-kilpailuja 39 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicoline Sørensen

Nicoline Haugård Sørensen (s. 15. elokuuta 1997) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja on pelannut Tanskan maajoukkueessa. Sørensen on kotimaassaan edustanut Brøndbytä sekä Ruotsissa Rosengårdia heinäkuusta 2013 vuoden 2014 loppuun ja Linköpingiä kesästä 2017 kesään 2018. Englantiin Evertonin joukkueeseen hän siirtyi Brøndbystä kesällä 2020. Hän on pelannut Englannin Superliigassa 40 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista ensimmäisen lokakuussa 2020 West Ham Unitedia, toisen helmikuussa 2021 Readingia, kolmannen huhtikuussa 2023 Tottenham Hotspuria ja neljännen kolme viikkoa myöhemmin Readingia vastaan. Sørensen pelasi Tanskan nuorisomaajoukkueissa. Tanskan naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2016 Islantia vastaan. EM-kilpailuissa 2017 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ottelussa. Heinäkuun 10. päivään 2023 mennessä hän on pelannut naisten maajoukkueessa 50 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Maaleista ensimmäisen hän teki maaliskuussa 2017 Venäjää vastaan, yhden syyskuussa 2017 Unkaria vastaan, yhden maaliskuussa 2018 Islantia vastaan, yhden elokuussa 2019 Maltaa vastaan, yhden lokakuussa 2019 Georgiaa vastaan, kaksi marraskuussa 2019 jälleen Georgiaa vastaan ja yhden huhtikuussa 2021 Irlantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kumma juttu

Kumma Juttu on Hannu Peltomaan ohjaama suomalainen fantasia- ja lastenelokuva vuodelta 1989. Hannu Peltomaa kertoo halunneensa tehdä uuden suomalaisen lastenelokuvan, koska hän kokee tärkeänä, että lapsille tehdään elokuvia heidän omalla kielellään. Elokuvassa joukko lapsia näkee sattumalta kellarin ikkunasta, kun vanhojen tavaroiden kauppias huumataan. Kun kauppias tokenee, hän kertoo olevansa nimeltään Ukko Perinteinen ja huumaajiensa olevan pahuuden kätyreitä, jotka estävät häntä taikuuden avulla etsimästä Vilhelmiina-nimistä ystäväänsä. Ukko antaa lapsille taikapiikit ja he ryhtyvät yhdessä etsimään Vilhelmiinaa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Suomalaiset fantasiaelokuvat
Katherine LaNasa

Katherine LaNasa (s. 1. joulukuuta 1966 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Big Love, Imposters, Miehen puolikkaat ja Satisfaction. Filmirooleja hänellä on ollut esimerkiksi elokuvissa Alfie (2004) ja Ystävänpäivä (2010). LaNasan nykyinen aviopuoliso on näyttelijä Grant Show. Aikaisemmin hän on ollut naimisissa näyttelijä Dennis Hopperin ja näyttelijä French Stewartin kanssa. LaNasalla on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rikke Sevecke

Rikke Læntver Sevecke (s. 15. kesäkuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja on pelannut Tanskan maajoukkueessa. Sevecke edusti kotimaassaan Brøndbytä heinäkuuhun 2019 saakka. Hän pelasi kauden 2019–2020 Ranskassa FC Fleury 91:n joukkueessa ja siirtyi kesällä 2020 englantilaisseura Evertoniin. Ranskan liigassa hän pelasi 16 ottelua tekemättä maaleja ja Englannin liigassa hän on toistaiseksi pelannut 31 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Sevecke pelasi Tanskan nuorisomaajoukkueissa muun muassa alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2013 ja 2015. Tanskan naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 Islantia vastaan. Kesäkuun 2022 loppuun mennessä hän on pelannut naisten maajoukkueessa 38 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, yhden elokuussa 2019 Maltaa vastaan, yhden syyskuussa 2020 Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan, yhden kesäkuussa 2021 Australiaa vastaan ja yhden syyskuussa 2021 Maltaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grace Clinton

Grace Clinton (s. 31. maaliskuuta 2003) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Evertonia ja pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 2020–2021. Clinton on pelannut Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harha-askel (vuoden 1964 elokuva)

Harha-askel on Erik Häkkisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen yhteiskunnallinen draamaelokuva vuodelta 1964. Elokuva oli Häkkisen ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö ja sen yleisömenestys jäi varsin heikoksi. Elokuvassa Matti on viettämässä joulua perheensä kanssa ja hän alkaa muistella kesäpäivää, jolloin hän teki syrjähypyn 18-vuotiaan prostituoidun kanssa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1964 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Qajitbein linnoitus

Qajitbein linnoitus on Egyptin mamelukkisulttaani Qajitbein 1470-luvulla rakennuttama merilinnoitus Aleksandriassa tuolloin jo raunioituneen Faroksen majakan paikalla. Valmistuttuaan se oli yksi Välimeren huomattavimmista merilinnoituksista. ==Historia== thumb|vasen|Sisätiloja. Al-Ašraf Saif al-Din Qajitbei oli Egyptiä vuosien 1468 ja 1496 välillä hallinnut burdži-mamelukki. Qajitbein kautta on usein pidetty burdži-mamelukkien kultakautena. Qajitbei palautti keskushallinnon aseman ympäri valtakuntaa ja elvytti näin maan talouselämää. Hän tuli tunnetuksi myös useista suurista rakennushankkeistaan. Osa niistä tähtäsi maan rajojen turvaamiseen. Vakavan uhan nähtiin usein tulevan mereltä. Suurimman uhan ulkomailla muiodostivat tuolloin Turkin osmanit. Qajitbein linnoitus päätettiin rakentaa puolustamaan rannikkokaupunki Aleksandriaa. Qajitbein mukaan nimetyn linnoituksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1477 paikalla, jossa aikanaan oli sijainnut tunnettu Faroksen majakka, mutta joka tuolloin oli jo raunioina. Linnoituksen rakennustyöt valmistuivat vuonna 1479. Valmistuttuaan Qajitbein linnoitus oli yksi koko Välimeren alueen vaikuttavimmista merilinnoituksista. Mamelukit ylläpitivät linnoituksella paitsi puolustavaa varuskuntaa, mutta myös vankilaa, johon päätyi hallitsijan vastustajia. Sulttaani Qansuh al-Ghauri vahvisti edelleen vartuskuntaa, mutta linnoitus ei lopulta pysäyttänyt Egyptin 1500-luvulla vallanneita osmaneija. Osmanit jatkoivat linnoituksen ylläpitämistä omilla varuskunnillaan. Napoléon Bonaparten sotartkellä Egyptiin vuonna 1798 ranskalaiset sotilaat valtasivat linnoituksen sitä puolustavilta turkkilaisilta. Ranskalaiset löysivät linnoituksesta ristiretkien kautisia aseita ja olettivat niiden olevan peräisin Ludvig IX:n Egyptiin suuntautuneelta ristiretkeltä. Ranskalaisten sittemmin lähdettyä Egyptin halltisijaksi nousi Muhammad Ali vuonna 1805. Muhammad Ali uudisti linnoituksen puolustuksia ja toi sille myös uudenaikaisia aseita, kuten rannikkotykkejä. Linnoituksella taisteltiin jälleen Urabi- kapinan aikana. Britit pommittivat Aleksandriaa ja etenkin Qajitbein linnoitusta mereltä 11. heinäkuuta 1882. Pohjois- ja länsimuuri vaurioituivat tulituksessa. Erityisen suuria vahinkoja kärsi länsimuuri. Linnoitus oli sittemmin paljolti käyttämättömänä vuoteen 1904, jolloin osiin linnoitusta tehtiin korjaustyötä. Suurempia entisöintejä tehtiin kuningas Faruqin kaudella, kun linnoitus haluttiin muuttaa kuninkaalliseksi lomakohteeksi. ==Lähteet== Luokka:Linnoitukset Luokka:Aleksandrian rakennukset ja rakennelmat
Anu Torikka

Anu Torikka (s. 1948 Joensuu) on suomalainen taidegraafikko ja kuvaamataidon opettaja. Torikka on opiskellut kuvataiteita Suomen Taideakatemian koulussa 1967–1968 ja valmistunut kuvaamataidonopettajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta. Taideterapeutiksi hän valmistui Inartes Instituutista vuonna 2006. Hän on opiskellut myös Unkarin Kuvataidekorkeakoulussa Budapestissa vuosina 1976–1977. == Näyttelyt ja julkinen työ == Anu Torikka on pitänyt yli 30 yksityisnäyttelyä vuodesta 1973 alkaen ja osallistunut noin 140 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn. Hän on tehnyt myös yli kymmenen tilateosta ja koostetta. Torikka on toiminut opettajana Lasten ja nuorten kuvataidekoulussa Joensuussa vuosina 1979–1992 ja 1996–2010. Torikka on tehnyt Joensuun Penttilänrantaan kahden asunto-osakeyhtiön kadunvastaiseen aitaan julkisen taideteoksen. Teos on toteutettu graafisen betonin menetelmällä betonielementteihin. Taideteoksen aihe on vuonna 1988 toimintansa lopettaneen Penttilän sahan alue, toiminta ja ihmiset. Teos Sahalle valmistui vuonna 2016. === Valokuvia teoksesta Sahalle === Sahalle by Anu Torikka 1.JPG| Sahalle, lyhyempi muuri, Joensuu, 2016. Sahalle by Anu Torikka 2a.JPG|Sahalle, pitkän muurin vasen pää, Joensuu, 2016. Sahalle by Anu Torikka 2b.JPG|Sahalle, pitkän muurin keskiosa, Joensuu, 2016. Sahalle by Anu Torikka 2c.JPG|Sahalle, pitkän muurin oikea pää, Joensuu, 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anu Torikan kotisivut Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kuvaamataidonopettajat
Laura Clarke

Laura Mary Clarke OBE (s. 3. kesäkuuta 1978) on brittiläinen diplomaatti, joka toimii tällä hetkellä Pitcairnsaarten kuvernöörinä sekä Yhdistyneen kuningaskunnan Uuden-Seelannin suurlähettiläänä. Clarke ylennettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuoden 2020 lopulla. Hän on naimisissa uusiseelantilaisen Toby Fisherin kanssa. Parilla on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset poliitikot Luokka:Pitcairnsaaret Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jäinen saari

Jäinen saari on Erik Häkkisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Elokuva perustuu Mika Waltarin novelliin Jäinen saari, joka on julkaistu kokoelmassa Kuun maisema (1953). Elokuvan yleisömenestys oli varsin heikko, ja se jäi Häkkisen viimeiseksi pitkän näytelmäelokuvan ohjaustyöksi. Elokuvassa keuhkotautia sairastava opiskelijatyttö menee erakoituneen taiteilijan luokse tehdäkseen hänestä tutkimusta. Jonkin ajan kuluttua heidän välilleen syntyy rakkaussuhde. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1964 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Ernest K. Gann

Ernest K. Gann (1910 Lincoln, Yhdysvallat – 1991 San Juan Island, Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja lentäjä. Hänen teostensa aihepiiri liittyy lentämiseen ja pelkoihin. Gann opiskeli teatterialaa Yale School of Dramassa mutta siirtyi sitten Broadwaylle. 1930-luvulla hän toimi näytöslentäjänä, sitten armeijan huoltojoukoissa lentäjänä ja myöhemmin American Airlinesin palveluksessa. Gann jatkoi lentämistä vielä kirjailijana menestyttyäänkin. Hän kuoli munuaissairauteen.Ernest K. Gann, Nebraska Center for Writers, Creighton University, viitattu 5.4.2021 (Archive.org) ==Suomennetut teokset== * Lentävät huimapäät (Blaze at noon), suom. J. Maanpää, Jyväskylä: Gummerus 1950 * Paluuta ei ole (The high and the mighty), suom. Pentti Järvinen, Helsinki: Tammi 1954 * Onnensoturi (Soldier of Fortune), suom. Tapio Hiisivaara, Helsinki: Tammi 1955 * Laiva Honoluluun (Twilight for the Gods), suom. Meri Utrio, Helsinki: Tammi 1958 * Laiska Ethel (The trouble with Lazy Ethel), suom. Meri Utrio, Helsinki: Tammi 1960 * Saari taivaalla (Island in the Sky), suom. Meri Utrio, Helsinki: Tammi 1962 * Tyttö ja lentäjä (The Aviator), suom. Pirjo Leppänen, Helsinki: Tammi 1981 ISBN 951-30-5340-7 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Lémeré

Lémeré on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 53 kilometriä Toursin kaupungista lounaaseen. Kunnan nähtävyys on vuonna 1420 rakennettu linna Château du Rivau. Sen rakennutti Kaarle VII:n kamariherra Pierre de Beauvau. Vuonna 1429, satavuotisen sodan loppupuolella, ja juuri ennen Orléansin piiritystä, Jeanne d'Arc joukkoineen tulivat hakemaan hevosia Le Rivausta, joka oli tunnettu siellä kasvatettujen sotahevosten laadusta. Linna pysyi Beauvaun suvun hallussa 247 vuotta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indre-et-Loiren kunnat
Janet Cardiff

Janet Cardiff (15. maaliskuuta 1957, Brussels, Ontario, Kanada) on kanadalainen ääni- ja moniaistillisia teoksia tekevä taiteilija. Cardiff tekee teoksensa usein puolisonsa George Bures Millerin kanssa. Cardiff tuli tunnetuksi äänikävelyillään 1995. Pariskunta työskentee Grindrodissa, Kanadassa. Cardiff ja Miller osallistuvat 2021 Helsinki biennaaliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Janet Cardiffin ja George Millerin kotisivut Luokka:Kanadalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vasili Nemirovitš-Dantšenko

Vasili Ivanovitš Nemirovitš-Dantšenko (, 5. tammikuuta 1845 Tbilisi – 18. syyskuuta 1936 Praha) oli venäläinen kirjailija. Vasili Nemirovitš-Dantšenko syntyi armeijan upseerin perheeseen. Hänen äitinsä oli armenialainen. Vasilin veli Vladimir oli tunnettu teatteriohjaaja. Nemirovitš-Dantšenko opiskeli kadettikoulussa ja Pietarin yliopistossa ja oli 1870-luvun alussa karkotettuna Arkangelissa. Nemirovitš-Dantšenko oli hyvin tuottelias kirjailija. Hän on julkaissut noin 250 kirjaa. Niistä suuri osa on matkakirjoja, jotka kuvaavat Pohjois-Venäjää, Uralia, Volgan aluetta, Kaukasiaa, Eurooppaa, Amerikkaa ja Afrikkaa. Nemirovitš-Dantšenko oli ensimmäisiä venäläisiä sotakirjeenvaihtajia. Hän osallistui Turkin sotaan, Venäjän–Japanin sotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan ja kirjoitti romaaneja Kaukasian valloituksesta. Nemirovitš-Dantšenkon romaanien ja kertomusten sankareita ovat vahvat ja rohkeat ihmiset, jotka toimivat aktiivisesti muiden hyväksi. Hän oli aikanaan suosittu isänmaallinen ja humanistinen kirjailija, joka ei tuotannossaan yltänyt suuriin saavutuksiin. Nemirovitš-Dantšenko muutti ulkomaille vuonna 1922. Hän asui ensin Berliinissä ja asettui sitten Prahaan. Hän kirjoitti siellä muistelmiaan ja sai ikänsä puolesta erilaisia kunnianosoituksia. ==Suomennettuja teoksia== * Hyljätty kaivos (Zabytyi rudnik). Helsinki: Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, 1899. * Laupiaan vihamiehen lähde: Itämainen satu. Suom. Santeri Grönberg. Teoksessa Poimintoja: Valikoima venäläisten kirjailijain kertomuksia 1. Hamina: Uusi Kansan-kirjapaino, 1903. * Majurin holhokit (Maior Bobkov i ego siroty). Suom. Emil Mannstén. Helsinki: Otava, 1902. ;Novelleja * Laupiaan vihamiehen lähde, antologiassa: Poimintoja: valikoima venäläisten kirjailijain kertomuksia. 1, Hamina: Uusi Kansan- kirjapaino O. y. 1903 * Hylätty kaivos, antologiassa: Yhdeksäs "Hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte, toim. V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1942 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Jason Robertson

Jason Robertson (s. 22. heinäkuuta 1999 Arcadia, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsissa. Robertson saavutti vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuissa Yhdysvaltain maajoukkueessa MM-pronssimitalin. https://teamusa.usahockey.com/news_article/show/1167986-usa-downs- germany-6-1-to-win-bronze-at-men-s-worlds Robertsonin veli Nicholas on myös NHL-jääkiekkoilija. Heidän äitinsä on filippiiniläinen. Dallas Stars varasi Robertsonin toisella kierroksella numerolla 39 vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuudessa. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi kaudella . Robertson teki Starsin kanssa nelivuotisen ja 31 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen syksyllä 2022. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Dallas Starsin pelaajat Luokka:Dallas Starsin varaamat pelaajat
Operaatio Babylift

Operaatio Babylift oli Yhdysvaltojen Vietnamin sodan lopulla toteuttama operaatio 4. – 14. huhtikuuta 1975, jolla Etelä-Vietnamista evakuoitiin noin 2 600 vietnamilaista orpolasta Yhdysvaltoihin. Operaation kriitikot esittivät kysymyksiä esimerkiksi sen poliittisista tarkoitusperistä, mutta presidentti Gerald R. Fordin hallinto julisti sen kuitenkin virallisesti onnistuneeksi. Operaatioon liittyi myös 138 ihmisen hengen vaatinut lentotapaturma operaation ensimmäisellä lennolla. ==Tausta== Pohjois-Vietnam oli aloittanut uuden offensiivin Etelä-Vietnamissa keväällä 1975 ja etelävietnamilaiset asevoimat olivat romahtaneet nopeasti. Kommunistien joukot etenivät nopeasti. Tuolloin jo Vietnamin sotaan vain hyvin rajallisesti osallistuneet amerikkalaiset alkoivat suunnitella esimerkiksi amerikkalaisen henkilökunnan evakuointeja Etelä-Vietnamista. Rajallisia evakuointilentoja oli alettu tehdä huhtikuun alussa, vaikka vielä yleistä evakuointikäskyä ei oltu annettu. Kysymykseen tuli tällöin myös laajalti uutisoitu operaatio Babylift, jonka aikana amerikkalaiset evakuoivat Etelä-Vietnamista vietnamilaisia orpolapsia. ==Operaatio== Yhdysvaltain presidentti Gerald R. Ford julkisti tiedon operaation aloituksesta 3. huhtikuuta ja ensimmäinen evakuointilento siihen liittyen tehtiin seuraavana päivänä. Ensimmäinen lento päättyi lento- onnettomuuteen. Tân Sơn Nhứtin lentotukikohdalta ilmaan lähtenyt Lockheed Galaxy-kuljetuskone syöksyi maahan. 138 matkustajaa saivat surmansa. Suurin osa heistä oli vietnamilaisia lapsia. Lennolla ollut kapteeni Mary Therese Klinker oli yksi sodassa suhteellisen harvoista kaatuneista amerikkalaisista sairaanhoitajista. Kysymyksiä uhrien korvauksista käsiteltiin sittemmin oikeusistuimissa aina 1980-luvulle saakka. Onnettomuudesta huolimatta operaatio jatkui alun perin suunnitellut 10 päivää. 5. huhtikuuta presidentti Ford ja hänen vaimonsa Betty Ford olivat median mukana ottamassa vastaan 325:n orpolapsen lentoa San Franciscossa. Lehdistössä uutisoitiin laajalti erään liikemiehen kustantaneen kyseisen 250 000 dollarin tilauslennon. Viimeiset lennot tehtiin 14. huhtikuuta. Pohjois-Vietnam valtasi Etelä-Vietnamin pääkaupunki Saigonin vain 16 päivää myöhemmin. ==Seuraukset== Operaation kautta Yhdysvaltoihin adoptoitiin yhteensä 2 600 lasta. Gerald R. Ford julisti operaation onnistuneeksi. Operaatio herätti Yhdysvalloissa kritiikkiä liittyen sen toteutukseen ja operaation saamaan julkisuuteen. Operaatio oli toteutettu sillä odotuksella, että Pohjois-Vietnamin voitto sodassa johtaisi ilmiselvästi verilöylyyn, jollainen ei lopulta toteutunut. Operaation taustalla nähtiin poliittisia vaikuttimia. Presidentti Fordin hallintoa syytettiin operaation käyttämisestä sympatioiden herättämiseksi Etelä-Vietnamin hallintoa kohtaan ja näin ajettaisiin Fordin haluama hätäapupaketti Etelä-Vietnamille Yhdysvaltain kongressissa. Epäilyjä esitettiin myös siitä, että kaikki lapset eivät välttämättä edes olleet orpoja. Joillekin vanhemmille operaatio saattoi olla tapa saada lapsensa turvallisesti maasta pois heitä orvoiksi väittämällä. ==Lähteet== Luokka:Vietnamin sota Luokka:1975 Luokka:Gerald Fordin presidenttikausi
Matilda Nurmi

Matilda Nurmi (s. 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Kansallisessa Liigassa Oulu Nice Soccerin joukkueessa kausina 2018–2019 ja Jyväskylän Pallokerhon joukkueessa kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi edellisenä kautena mestaruuden voittaneeseen Åland Unitediin. Ennen kauden 2023 alkua hän on pelannut Liigassa 44 ottelua. Hän on Turun Palloseuran kasvatti. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PEPPOL

PEPPOL (Pan-European Public Procurement Online) on kokoelma teknisiä määrityksiä, jotka pyrkivät vakioimaan rajat ylittäviä sähköisiä hankintaprosesseja. PEPPOLia ylläpitää OpenPEPPOL-yhdistys. Se sisältää mm. verkkolaskutuksen. Teknisten määrittelyjen lisäksi PEPPOLiin kuuluu myös tietojen toimitukseen käytettävä verkko. PEPPOL alkoi samannimisenä Euroopan unionin kehitysprojektina toukokuusta 2008 elokuuhun 2012 Competitiveness and Innovation-ohjelmassa. EU rahoitti PEPPOL-ohjelmaa yli 15 miljoonalla Eurolla. Ohjelman päätyttyä sen työtä jatkamaan perustettiin Belgiaan OpenPEPPOL- yhdistys. == Hallinto == PEPPOLia hallinnoi OpenPEPPOL-yhdistys. Sen korkein päättävä elin on yleiskokous, joka valitsee pääsihteerin ja hallituksen, jotka vastaavat käytännön toimista. Muutokset valmistellaan työryhmissä, jotka on jaettu tarkempiin tehtäviin ja joiden omistajana toimii hallituksen jäsen. Työryhmät toimivat vapaaehtoispohjalta, joskin monet niiden jäsenistä on varsinaisesti lähetetty työryhmään joko työnantajansa tai asiakkaansa puolesta. == Käyttö == PEPPOLia käytetään laajasti Euroopan valtioissa. Sitä on harkittu myös Australian ja Uuden-Seelannin sähköisen laskutuksen ratkaisuksi * Tanska: Kaikkien julkisten organisaatioiden on tuettava sähköistä laskutusta PEPPOLin kautta. * Irlanti: Julkisten organisaatioiden on tuettava sähköistä laskutusta, johon Irlanti on valinnut PEPPOLin teknologiaksi. * Norja: Sähköinen laskutus on pakollista julkisille organisaatioille. PEPPOLia suositellaan ja sitä käytetään laajasti. * Itävalta: Sähköinen laskutus on pakollista liittohallinnolle. PEPPOL on yksi tuetuista teknologioista. * Ruotsi: PEPPOLin hyväksyminen on pakollista julkissektorille.. * Saksa: Julkisten toimijoiden on hyväksyttävä sähköiset laskut PEPPOLin kautta. * Singapore: Ensimmäinen PEPPOL Authority Euroopan ulkopuolella toukokuussa 2018. Kansallinen sähköisen laskutuksen ohjelma perustuu PEPPOL-teknologiaan. == Aiheesta muualla == * PEPPOL.eu * PEPPOL directory == Viitteet == Luokka:Liiketalous
Lydecken

Lydecken on sukunimi, jonka kantajia ovat muun muassa seuraavat suomalaiset henkilöt: * Arvid Lydecken (1884–1960), lastenkirjailija * Charlotte Lydecken (1833–1916), koulunjohtaja * Jalmari Lydecken (1875–1959), lääkäri ja lahjoittaja, Arvid Lydeckenin veli * Kivi Lydecken (1927–1989), lääkäri
Selma Viktorsson

Selma Viktorsson (s. 30. heinäkuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut liigatasolla Åland Unitedin joukkueessa kausina 2017–2021. Kausittain hänelle on kertynyt liigaotteluita kaksi, kolme, neljätoista, viisi ja kolmetoista. Maaleja hän ei ole tehnyt. Kaudella 2020 Åland United voitti sekä liigamestaruuden että Suomen Cupin. Kaudella 2021 joukkue voitti jälleen Suomen Cupin. Viktorsson pelasi maaliskuussa 2019 kolme EM-karsintaottelua Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Micheál Martin

Micheál Martin (; s. 1. elokuuta 1960 Cork, Irlanti) on irlantilainen poliitikko, joka on toiminut Irlannin varapääministerinä joulukuusta 2022 alkaen sen jälkeen, kun hän toimi alkukauden pääministerinä hallitussopimuksen mukaisesti. Martinista tulee jälleen pääministeri tammikuussa 2025. == Poliittinen ura == Martin on toiminut Irlannin parlamentin jäsenenä vuodesta 1989 asti, jolloin hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen ensimmäistä kertaa. Sen jälkeen Martin on toiminut muun muassa maansa tiede- ja koulutusministerinä (1997–2000), terveys- ja lapsiasioista vastaavana ministerinä (2000–2004), yritys-, kauppa- ja työllisyysministerinä (2004–2008) sekä ulkoministerinä (2008–2011). Martin valittiin keskusta-oikeistolaisen Fianna Fáil -puolueen puheenjohtajaksi tammikuussa 2011. Hänen edeltäjänsä oli talouskriisin heikon hoitamisen vuoksi puheenjohtajuudesta luopunut Brian Cowen. Tammikuussa 2020 Irlannin presidentti Michael D. Higgins hajotti tuolloisen pääministerin Leo Varadkarin pyynnöstä maan parlamentin alahuoneen. Samalla ilmoitettiin, että seuraavat parlamenttivaalit järjestettäisiin ennenaikaisesti 8. helmikuuta. Parlamenttivaaleissa pääministeripuolue Fine Gael sijoittui kolmanneksi, Fianna Fáilin ja Sinn Féinin taakse. Hallitusneuvotteluista ennustettiin vaikeita, sillä sekä Fine Gael että Fianna Fáil olivat ennen vaaleja kieltäytyneet yhteistyöstä vasemmistolaisen ja kansallismielisen Sinn Féinin kanssa muun muassa puolueen IRA-kytkösten takia. Ääntenlaskennan aikana Micheál Martin kuitenkin sanoi, ettei sulje pois yhteistyötä kummankaan kilpailijan kanssa. Neljän kuukauden neuvottelujen jälkeen uuden hallituksen päätyivät muodostamaan Fianna Fáil ja Fine Gael yhdessä vihreiden kanssa, ja uudeksi pääministeriksi nousi Martin. Fianna Fáil ja Fine Gael ovat olleet vuorotellen maan johdossa 1920-luvulta lähtien, ja ne muodostivat yhteishallituksen tuolloin ensimmäistä kertaa. Martin toimi pääministerinä 17.12.2022 asti, jonka jälkeen paikalle palasi edellisen hallituksen pääministeri ja alkukauden tánaisten paikalla ollut Leo Varadkar. Vaalien suurin voittaja Sinn Féin jätettiin hallituksen ulkopuolelle. Martin on Irlannin pääministeri Simon Harrisin jälkeen tammikuusta 2025 alkaen.Meri Naski, Micheál Martin nousee Irlannin pääministeriksi, Yle.fi uutiset 23.1.2025, viitattu 23.1.2025 == Yksityiselämä == Martin on ollut naimisissa Mary O'Shean kanssa vuodesta 1989. Heillä on ollut viisi lasta, joista kaksi on menehtynyt. Heidän poikansa Micheál Aodh Martin (s. 1994) on gaelilaisen jalkapallon pelaaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irlannin pääministerit Luokka:Irlannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hubert Hurkacz

Hubert Hurkacz (s. 11. helmikuuta 1997 Wrocław) on puolalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listalla kaksinpelissä sijalla 8 tammikuussa 2024 ja nelinpelissä sijalla 30 kesäkuussa 2022. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ATP-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä. Vuonna 2018 Hurkacz eteni karsintojen kautta Ranskan avointen toiselle kierrokselle, missä hävisi Marin Čilićille. Myös Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi Čilićille toisella kierroksella. Vuonna 2019 hän saavutti ensimmäisen ATP- turnausvoittonsa Winston-Salemissa, missä voitti loppuottelussa Benoît Pairen. Wimbledonissa hän eteni kolmannelle kierrokselle. Tammikuussa 2021 Hurkacz voitti Delray Beachin turnauksen. Australian avoimissa hän hävisi avauskierroksella Mikael Ymerille viisieräisen ottelun. Maalis-huhtikuussa hän voitti Miamin ATP Masters 1000 -turnauksen. Hän voitti turnauksessa mm. maailmanlistan sijalla 11 olleen Denis Shapovalovin, sijalla viisi olleen Stéfanos Tsitsipásin ja välierissä sijalla kahdeksan olleen Andrei Rublevin. Loppuottelussa hän voitti maailmanlistan sijalla 31 olleen Jannik Sinnerin. Voiton myötä Hurkacz nousi maailmanlistalla sijalta 37 sijalle 16. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anni Miettunen

Anni Miettunen (s. 19. lokakuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Kansallisessa Liigassa Oulu Nice Soccerissa kausina 2014–2017, FC Hongassa kausina 2017–2019 ja Åland Unitedissa kausina 2020–2021 sekä eri joukkueissa toisella sarjatasolla Ykkösessä. Kauden 2021 loppuun mennessä hän on pelannut Liigassa 140 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Hän voitti liigamestaruuden kausina 2017 ja 2020 sekä Suomen Cupin kausina 2020 ja 2021. Kaudella 2022 Miettunen pelaa Ruotsin pääsarjassa Umeå IK:n joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marwa Elselehdar

Marwa Elselehdar () on ensimmäinen egyptiläinen ja arabialainenhttps://english.ahram.org.eg/NewsContent/1/0/137050/Egypt/0/Navigating- AIDA-IV-through-new-Suez-Canal-on-openi.aspx naispuolinen merikapteeni. Hän valmistui The Arab Academy for Science, Technology & Maritime Transport -oppilaitoksesta vuonna 2013 ja oli ensimmäinen nainen, joka valmistui merenkulku- ja teknologialaitokselta. Huhtikuusta 2021 alkaen hänen asemansa on ollut ensimmäinen perämies aluksella Aida IV. Toukokuussa 2021 hän suorittaa viimeiset kokeet saadakseen merikapteenin arvon. Elselehdar on tullut tunnetuksi, kun häntä ryhdyttiin syyttämään Ever Given -aluksen juuttumisesta Suezin kanavaan, vaikka hän oli tapahtuman aikaan satojen kilometrien päässä kanavasta. Haastatteluissa Elselehdar on kertonut siitä, miten hän on kohdannut alalla paljon seksismiä.https://www.bbc.com/news/world- middle-east-56615521 Hänen nimissään pidetään Twitter-tilejä ja hänestä levitetään valeuutisia. Syyksi hän arvelee kansallisuuttaan sekä sitä, että hän on nainen miesvaltaisella alalla.https://www.hs.fi/talous/art-2000007900429.html Elselehdar on kulkenut Suezin kanavan läpi useita kertoja, kuten elokuussa 2015, uudistetun kanavan avajaispäivänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ever Given * Suezin kanava Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Merikapteenit Luokka:Elävät henkilöt
Monica Hagström

thumb|right|200px|2024 (FC Gintra) Monica Hagström (s. 20. elokuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kansallisessa Liigassa Gamlakarleby BK:ssa kaudella 2017 ja Åland Unitedissa kaudesta 2019 alkaen. Kaudella 2018 hän edusti ruotsalaisseura Umeåta mutta pääsi kentälle vain yhdessä liigaottelussa. Ennen kauden 2023 alkua Hagström on pelannut Kansallisessa Liigassa 102 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän voitti kaudella 2020 liigamestaruuden ja Suomen Cupin. Kaudella 2021 hän saavutti SM-pronssia ja voitti Suomen Cupin, ja kaudella 2022 hän uusi nämä saavutukset. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanni Ojanen

Sanni Ojanen (s. 21. elokuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Kansallisessa Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2017–2020. Hän pelasi Ilveksessä 83 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kahdella viimeisellä kaudella hän oli joukkueen kapteeni. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Liigassa pelaavaan Åland Unitediin. Hän pelasi kaudella 2021 Liigassa 21 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän saavutti SM-pronssia ja voitti Suomen Cupin. Kaudella 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki 23 ottelua alusta loppuun ja teki niissä kaksi maalia. Saavutuksena oli jälleen SM- pronssia ja Suomen Cupin voitto. Ojanen on pelannut Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikolai Telešov

Nikolai Dmitrijevitš Telešov (, 10. marraskuuta 1867 Moskova – 14. maaliskuuta 1957 Moskova) oli venäläinen kirjailija. Nikolai Telešov syntyi kauppiasperheeseen. Hän valmistui Moskovan käytännöllisestä kauppakorkeakoulusta vuonna 1884. Vuosina 1899–1916 Telešovin luona kokoontui kirjallisuuskerho Sreda, jonka toimintaan osallistui Venäjän kuuluisimpia kirjailijoita. Vallankumouksen jälkeen hän työskenteli muun muasssa valistusasiain kansankomissariaatissa ja sai VSFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1938. Telešov kirjoitti lähinnä realistisia ja filosofisia kertomuksia ja novelleja. Neuvostoaikainen pienoisromaani Natšalo kontsa (1933) kertoo vuoden 1905 vallankumoustapahtumista. Muistelmateos Kirjailijan muistiinmerkintöjä (Zapiski pisatelja) on ainutlaatuinen Moskovan kirjallisuuselämän kuvaus. ==Suomennettuja teoksia== * Kirjailijan muistiinmerkintöjä (Zapiski pisatelja). Suom. S. Seraste. Jyväskylä: Gummerus, 1946. ;Novelleja * "Kaksintaistelu" ("Duel"). "Maassa maan tavalla" ("Protiv obytšaja"). Suom. Santeri Grönberg. Teoksessa Poimintoja: Valikoima venäläisten kirjailijain kertomuksia 1. Hamina: Uusi Kansan-kirjapaino, 1903. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet