EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Siirtolaisuus Australiaan

Siirtolaisuus Australiaan on tuonut Australiaan miljoonia siirtolaisia kaikkialta maailmasta.Australia’s Migration Program ==Siirtolaisuus ennen ja nykyään== Ensimmäiset ihmiset saapuivat Australiaan noin 50 000 vuotta sitten.When did modern humans get to Australia? Eurooppalainen siirtolaisuus maahan alkoi maan kolonisaation myötä vuodesta 1788. Alkujaan maa toimi brittien rangaistussiirtokuntana.1788: British settlement begins in Australia Australian liittovaltio synnytettiin vuonna 1901 ja maa omaksui heti White Australia -politiikan joka kielsi ei-eurooppalaista alkuperää olevien ihmisten muuton maahan. Valtaosa maahanmuuttajista tulikin maahan aina vuodesta 1788 toiseen maailmansotaan asti Brittein saarilta. Politiikkaa alettiin lieventää toisen maailmansodan jälkeen, purkaa vuonna 1966 ja se lakkautettiin kokonaan vuonna 1973, jonka jälkeen maan siirtolaisuuspolitiikka on perustunut monikulttuurisuuteen.End of White Australia Policy Heti toisen maailmansodan jälkeen maahan saapui runsaasti siirtolaisia ympäri Eurooppaa, erityisesti Etelä- ja itäisestä Euroopasta. Postwar Immigration DriveAustralian migration history timeline: 1945-1965 White Australia -politiikan loppumisesta lähtien Aasiasta on tullut merkittävin maahanmuuttajien lähtöalue.Migration to Australia: From Asian Exclusion to Asian Predominance Nykyään maahanmuuttajien osuus väestöstä kuuluu kehittyneen maailman suurimpiin ja on huomattavasti suurempi kuin esim. Yhdysvalloissa.OECD Data: Foreign-born population ==Pakolaiset== Australia on allekirjoittanut pakolaisten asemaa koskevan yleissopimuksen, ja se on uudelleensijoittanut runsaasti kiintiöpakolaisia.Refugee resettlement to Australia: what are the facts? 2010-luvun alkupuolelta alkaen Australian politiikka, joka koskee luvattoman veneellä saapuvien henkilöiden pidättämistä vankileireille, on herättänyt arvostelua ihmisoikeusjärjestöjen taholta.Human Rights Watch: Australia: 8 Years of Abusive Offshore Asylum ProcessingAmnesty: Australia 2020 ==Suurimmat maahanmuuttajaryhmät vuonna 2020== Alla olevaan taulukkoon on koottu kaikki yli 100 000 maahanmuuttajan lähtömaat. Kiinan lukuun ei sisälly siirtolaiset Hongkongista, Macaosta tai Taiwanilta, vaan ne on tilastoitu erikseen. Lähde: Australian Bureau of Statistics (2020) Syntymäpaikka Arvioitu lukumäärä Syntynyt Australiassa 18 043 310 Ulkomailla syntyneiden kokonaismäärä 7 653 990 980 360 721 050 650 640 564 840 310 050 270 340 200 240 177 840 177 460 146 950 132 590 131 830 111 530 111 030 110 160 104 760 103 710 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Journeys to Australia Luokka:Australialainen yhteiskunta Australia
R. D. Burman

Rahul Dev Burman (; 27. kesäkuuta 1939 Kalkutta – 4. tammikuuta 1994 Bombay) oli intialainen elokuvamusiikin säveltäjä. Burmania pidetään yhtenä Intian elokuvateollisuuden parhaimmista musiikin säveltäjistä. 1960-luvulta 1990-luvulle Burman sävelsi musiikkikappaleita satoihin elokuviin. Burman teki merkittävää työtä vaimonsa Asha Bhoslen sekä Kishore Kumarin kanssa ja teki monia kappaleita, jotka tekivät näistä laulajista kuuluisia. Hän sävelsi myös lukuisia kappaleita, mukaan lukien joitain hänen uransa ikimuistoisimmista kappaleista, kälylleen Lata Mangeshkarille. Hänet tunnettiin myös lempinimellä Pancham Da, ja hän oli säveltäjä Sachin Dev Burmanin ainoa poika. Burman oli pääasiassa aktiivinen hindinkielisen elokuvateollisuuden säveltäjänä, ja hän toimi myös laulajana muutamissa sävellyksissä. Hän vaikutti seuraavan sukupolven intialaisiin säveltäjiin, ja hänen kappaleensa ovat edelleen suosittuja Intiassa ja ulkomailla. Elokuvan Shalimar (1978) soundtrack-albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Filmfare Awards ** 1983: Paras musiikki – Sanam Teri Kasam ** 1984: Paras musiikki – Masoom ** 1995: Paras musiikki – 1942: A Love Story *** Ehdokkuudet **** 1972: Paras musiikki – Caravan **** 1973: Paras musiikki – Amar Prem **** 1974: Paras musiikki – Yaadon Ki Baaraat **** 1975: Paras musiikki – Aap Ki Kasam **** 1976: Paras musiikki – Khel Khel Mein **** 1976: Paras musiikki – Sholay **** 1976: Paras mieslaulaja – ”Mehbooba Mehbooba” (Sholay) **** 1977: Paras musiikki – Mehbooba **** 1978: Paras musiikki – Hum Kisise Kum Naheen **** 1978: Paras musiikki – Kinara **** 1979: Paras musiikki – Shalimar **** 1981: Paras musiikki – Shaan **** 1982: Paras musiikki – Love Story **** 1984: Paras musiikki – Betaab **** 1985: Paras musiikki – Jawaani **** 1986: Paras musiikki – Saagar == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Intialaiset säveltäjät Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Hugo Lakomaa

Hugo Evald Lakomaa, vuoteen 1935 Larsson (3. kesäkuuta 1885 Isokyrö – 18. elokuuta 1957 Savonlinna) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Lakomaan vanhemmat olivat rakennusmestari Aksel Larsson ja Maria Sundqvist ja puoliso vuodesta 1913 Ester Castrén. Lakomaa tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta 1905 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1909. Hän työskenteli 1909–1911 apulaisinsinöörinä satama-, kanava-, laivaväylä- ja rautatietyömailla ja oli sitten tie- ja vesirakennushallituksen hydrografisen toimiston palveluksessa. Vuosina 1913–1919 Lakomaa toimi usean eri yksityisen yrityksen palveluksessa, rakennuspäällikkönä Kotkan sataman työmaalla, johtajana Lauttausväylien Perkaus -yhtiössä, lauttauspäällikkönä Kiurujoella, mukana rautatien rakentamisessa Outokummusta Juojärvelle ja samalla päällikkönä malmikuljetuksissa Viipuriin. Vuonna 1919 Lakomaa meni Enso- Gutzeitin palvelukseen, ensin Vuoksenniskalle tehtaan hoitajaksi, mutta jo seuraavana vuonna yhtiön Saimaan vesikuljetuksista ja laivaston kunnossapidosta vastaavaksi laivastopäälliköksi Savonlinnaan. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1947 asti ja oli myös yhtiön omistamien konepajojen toimitusjohtaja kahteen eri otteeseen. Tehtävästä eläköidyttyään Lakomaasta tuli vielä 63-vuotiaana Savonlinnan Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja kymmenen vuoden ajaksi. Lakomaa oli useita vuosia Savonlinnan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Hänelle anottiin teollisuusneuvoksen tai merenkuluneuvoksen arvonimeä ja vuonna 1939 hän sai ensin mainitun. Sotilasarvoltaan Lakomaa oli reservin majuri (1940).Kuka kukin on 1954, s. 444. Viitattu 28.1.2022.Teollisuusneuvos Hugo Lakomaa 70-vuotias. Helsingin Sanomat, 3.6.1955, s. 6. Lentokonesuunnittelija Aarne Lakomaa oli Hugo Lakomaan ja Ester Castrénin poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Lockheed Martin X-59 QueSST

Lockheed Martin X-59 QueSST ("Quiet SuperSonic Technology") on yhdysvaltalainen kokeellinen yliäänilentokone, joka on kehitetty Lockheed Martinin Skunk Worksilla NASAn Low-Boom Flight Demonstrator-projektia varten. X-59:n tulee lentämään noin 1 770 kilometriä tunnissa, se on noin 1,4 kertaa äänen nopeus. Matkalentokorkeus on 17 kilometriä. X-59 esiteltiin ensikerran julkisesti 12. tammikuuta 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * X-59 QueSST Lockheed Martinin sivustolla * X-59 QueSST NASAn sivustolla * X-59 QueSST NASAn sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset experimental-ilma-alukset
Elämän koulu

Elämän koulu on Tiisu-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 28. elokuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Tiisu: Elämän koulu Viitattu 28.1.2022. * Helsingin Sanomat: Uusi suomirock- tulokas Tiisu on kestämättömän näsäviisas esittäessään nokkelampaa kuin on Viitattu 28.1.2022. * Soundi: Tiisu: Elämän koulu Viitattu 28.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit
III (Tiisun albumi)

III on Tiisu-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 14. tammikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Tiisu: III Viitattu 28.1.2022. * Kulttuuritoimitus: Tiisun viiden vuoden levytystauon jälkeen syntynyt kolmosalbumi III askeltaa kiehtovasti kohti aikuisuutta Viitattu 28.1.2022. * Soundi: Levyarvio: Viisastelevaa venkoilua ja kohtuutonta kohkausta – Tiisun irvikuva arjesta tavoittaa siitä jotain olennaista Viitattu 15.12.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2022 albumit
Energian tasajakautumisperiaate

Energian tasajakautumisperiaatteen eli ekvipartitioteoreeman mukaan termisessä tasapainossa olevan klassisen järjestelmän energia on jakautunut tasaisesti kaikkien vapausasteiden kesken, niin että keskimääräinen energia vapausastetta kohti on ½kT, missä T on järjestelmän lämpötila ja k on Boltzmannin vakio. Esimerkiksi ideaalikaasun hiukkasilla ei oleteta olevan sisäistä rakennetta, joten niillä on kolme vapausastetta, yksi kutakin avaruuden dimensiota kohti, ja näin ideaalikaasun keskimääräinen energia hiukkasta kohti on 3/2kT. Ekvipartitioteoreema on hyödyllinen monissa tapauksissa, mutta se ei päde silloin kun vapausasteen virittämiseen tarvittava energia on suurempi kuin järjestelmän lämpötila. Tässä tapauksessa havaitaan että vapausaste on "jäätynyt", eikä se vaikuta järjestelmän ominaislämpökapasiteettiin. Tämä johtuu siitä että vapausasteen virittämiseen tarvitaan tietty minimimäärä energiaa, sillä viritykset ovat kvantittuneita. Erityisesti matalissa lämpötiloissa järjestelmän ominaislämpökapasiteetin laskemiseen täytyy tämän vuoksi käyttää kvanttimekaniikkaa. Kvanttimekaanisessa systeemissä energian jakautumista eri vapausasteiden kesken kuvaa fermionisille hiukkasille Fermin- Diracin statistiikka ja bosonisille hiukkasille Bosen-Einsteinin statistiikka. == Lähteet == Luokka:Statistinen mekaniikka
Pietro Guarneri I

Pietro Guarneri (1655 Cremona - 1720 Mantova) oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isänsä oli viulunrakentaja Andrea Guarneri, jonka nuorin poika ja oppilas hän oli. Dilworth, J: The Bromptons Book of Violin and Bow Makers, 2012, s. 249 == Elämänvaiheita == Pietro Guarneri työskenteli aluksi isänsä verstaassa ja lähti sieltä arviolta vuonna 1677. Hän asettui Mantovaan vuonna 1683, missä sai töitä paikallisesta ruhtinashovista viulunrakentajana ja muusikkona. Hän perusti viulunrakennuksen alalla pienen, mutta merkittävän Mantovan koulunkunnan. Häneltä ovat saaneet vaikutteita Tomasso Balestrieri ja Camillo Camilli. Dilworth, J: The Bromptons Book of Violin and Bow Makers, 2012, s. 249-250 == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://www.theviolinsite.com/violin_making/guarneri.html Luokka: Italialaiset soitinrakentajat Luokka: Vuonna 1655 syntyneet Luokka: Vuonna 1720 kuolleet Luokka: Guarneri-suku
Villar Focchiardo

Villar Focchiardo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaVillar Focchiardo Sapere.it Villar Focchiardo Enciclopedia Treccani . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 792 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Villar Dora

Villar Dora () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaVillar Dora Sapere.it Villar Dora Enciclopedia Treccani . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 792 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Villar San Costanzo

Villar San Costanzo () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassaVillar San Costanzo Sapere.it Villar San Costanzo Enciclopedia Treccani . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cuneon maakunnan kunnat
KMA

KMA oli 2000-luvun vaihteessa toiminut suomalainen nu metal -yhtye. Vuosina 2001–2002 se julkaisi albumin ja neljä singleä. KMA tunnetaan myös vuoden 2001 Kesäkumi-kappaleesta ”Kuuma kissa”, jonka se teki yhdessä Marikon kanssa. == Jäsenet == *Toni Lähde – laulu *Jaakko Luomanen – kitara *Harto Luomanen – basso *Oskari Vilmunen – rummut == Diskografia == === Albumit === *Ääripäät (2001) === Singlet === *Pommeja (2001) *Julma maailma (2001) *Levottomat jalat (2002) *Lieskat roviollani (2002) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet Luokka:Nu metal -yhtyeet
Deceivers

Deceivers on Arch Enemyn yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "House of Mirrors", "Deceiver, Deceiver", "Handshake With Hell", sekä "In The Eye Of The Storm". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * (Fight Cover) # (Picture Cover) == Kokoonpano == * Alissa White-Gluz - laulu * Michael Amott - kitara * Jeff Loomis - kitara * Sharlee D’Angelo - basso * Daniel Erlandsson - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10Levyarvostelu: Arch Enemy - Deceivers Viitattu 27.8.2022. * Inferno: Kaikki täsmäiskut osuvat maaliin – arviossa Arch Enemy Viitattu 28.9.2022. * Kaaoszine: Hyvää melodista death metalia – Arviossa Arch Enemyn uusi albumi ”Deceivers” Viitattu 12.8.2022. * Soundi: Arvio: Arch Enemy on hionut Deceiversillä perussoundinsa liki täydelliseksi – yksi ilahduttava yllätyskin on mukana Viitattu 12.8.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Deceivers Discogsissa * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Arch Enemyn albumit
2,3-lutidiini

2,3-lutidiini (C7H9N) eli 2,3-dimetyylipyridiini on pyridiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa 2,3-lutidiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 6,57.2,3-lutidiinin 2-asemassa sijaitsevan metyyliryhmän protonit ovat poikkeuksellisen happamia ja äärimmäisen voimakas emäs kykenee ottamaan protonin vastaan. 2,3-lutidiinia esiintyy hieman kivihiilitervassa. Synteettisesti yhdistettä valmistetaan vedyttämällä akryylinitriilin ja metyylietyyliketonin kondensaatiotuotetta metallikatalyytin läsnäollessaShinkichi Shimizu, Nanao Watanabe, Toshiaki Kataoka, Takayuki Shoji, Nobuyuki Abe, Sinji Morishita & Hisao Ichimura: Pyridine and Pyridine Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000.. 2,3-lutidiinia voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten kinoliinihapon ja lansopratsolin valmistamiseen. ==Lähteet== Luokka:Pyridiinit
Lutidiini

Lutidiini eli dimetyylipyridiini voi tarkoittaa jotain kuudesta isomeerisesta yhdisteestä: *2,3-lutidiini (2,3-dimetyylipyridiini) *2,4-lutidiini (2,4-dimetyylipyridiini) *2,5-lutidiini (2,5-dimetyylipyridiini) *2,6-lutidiini (2,6-dimetyylipyridiini) *3,4-lutidiini (3,4-dimetyylipyridiini) *3,5-lutidiini (3,5-dimetyylipyridiini)
Arttu Pohjola

Arttu Pohjola (s. 7. kesäkuuta 2001 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Lahden Hiihtoseuraa. Pohjola voitti mäkihypyn pienmäen SM-kilpailussa kultaa vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Áskell Löve

Áskell Löve (20. lokakuuta 1916 – 29. toukokuuta 1994) oli islantilainen kasvitieteilijä ja -systemaatikko, joka tutki erityisesti arktisen alueen kasvistoa sekä sen taksonomiaa. Áskellista käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Á.Löve. Áskell syntyi 1916 Reykjavíkissa, ja vuodesta 1937 alkaen hän opiskeli kasvitiedettä Lundin yliopistossa Ruotsissa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi kasvitieteessä vuonna 1942 sekä seuraavana vuonna genetiikassa. Vuonna 1945 Áskell avioitui kurssikaverinsa Doris Wahlénin (myöh. Doris Löve) kanssa, ja he muuttivat Islantiin. Islannissa Áskell toimi Islannin yliopiston kasvitieteen ja kasvien ravinnetalouden instituutin johtajana 1945–1951. Sitten Lövet muuttivat Pohjois-Amerikkaan ja Áskellista tuli Manitoban yliopiston kasvitieteen professori. Vuodesta 1956 alkaen Áskell toimi Montrealin yliopiston tutkimusprofessorina ja vuosiksi 1964–1974 hän siirtyi biologian professoriksi Coloradon yliopistoon Boulderiin. Professuuriensa lisäksi Áskell osallistui Euroopan kasvilajiston kokoavan Flora Europeana -projektin tekemiseen ja kirjoitti monografioita Islannin kasvistosta, muun muassa teoksen Íslenzk Ferðaflóra (1970, toinen painos 1975). Luokka:Islantilaiset tieteilijät Luokka:Kasvitieteilijät Luokka:Islantilaiset professorit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Suomen startup-yhteisö

Suomen startup-yhteisö ry:n tavoitteena on "rakentaa Suomesta maailman paras startup- ja kasvuyritystoiminnan ekosysteemi". Yhdistys itse uskoo, että kasvuyhtiöistä muodostuu vuoteen 2030 mennessä Suomen talouden uusi tukijalka, joka vastaa kooltaan koko metsä- tai metallisektoria. 100 suomalaista kasvuyritystä ja pääomasijoittajaa perustivat yhdistyksen lokakuussa 2021. Yhdistyksen toimitusjohtajaksi valittiin Riikka Pakarinen ja ensimmäisiin jäsenyrityksiin esimerkiksi Aiven, Smartly Solutions, Supercell ja Wolt. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjäjärjestöt
Ratahelokki

Ratahelokki (Oenothera scandinavica) on horsmakasveihin ja helokkeihin kuuluva kasvilaji.Suomen Lajitietokeskus: Ratahelokki – Oenothera scandinavica Viitattu 28.1.2022. Sen on kuvannut uutena lajina vuonna 2007 puolalainen Krzysztof Rostański Pohjoismaista tallennetuista helokkinäytteistä. Lajin tyyppi on kerätty 1920-luvulla Ruotsin Skånesta. Ratahelokki on oletettavasti alkuperältään risteymä, jonka kantalajit ovat iltahelokki (Oenothera biennis) ja karheahelokki (Oenothera depressa).Rostański, K. 2007: Three new species of Oenothera from the Nordic countries. Flora Nordica Notes 32. Ann. Bot. Fennici 44: 393–396. Kantalajit ovat kotoisin Yhdysvalloista ja Kanadasta, niitä esiintyy tulokaslajeina Pohjoismaissa. Suomessa ratahelokki on harvinainen satunnaislaji, jota on havaittu 1900-luvulta 2000-luvun alkuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Ratahelokin (Oenothera scandinavica) levinneisyys Suomessa. Luokka:Helokit
Adolf Hitler Uunona

Adolf Hitler Uunona (s. 1954) on namibialainen kansalaisoikeusaktivisti ja poliitikko, joka voitti aluejohtajan asemasta käydyt paikallisvaalit Ompundjan vaalipiirissä Namibiassa ylivoimaisella 85 % ääniosuudella joulukuussa 2020. Hän edustaa keskustavasemmistolaista SWAPO-puoluetta, joka nousi valtaan vuonna 1990. Saksalaiset nimet ovat suosittuja Namibiassa, sillä valtio oli Saksan siirtomaa vuosina 1884–1915. Uunona kertoo, että hänen vaimonsa kutsuu häntä Adolfiksi. == Lähteet == Luokka:Namibialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doris Löve

Doris Benta Maria Löve, o.s. Wahlén (2. tammikuuta 1918–25. helmikuuta 2000) oli ruotsalainen kasvitieteilijä, joka oli erikoistunut systematiikkaan sekä arktisen alueen kasvistoon. Lövestä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä D.Löve. Löve syntyi Kristianstadissa Ruotsissa vuonna 1918 ja opiskeli kasvitiedettä vuodesta 1937 alkaen Lundin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi kasvitieteessä vuonna 1944. Löve avioitui samassa yliopistossa hänen kanssaan opiskelleen islantilaisen Áskell Löven kanssa, ja valmistuttuaan he muuttivat Islantiin. Lövet muuttivat kuitenkin 1951 Islannista Kanadaan Winnipegiin, sieltä Montrealiin 1955 ja edelleen Yhdysvaltoihin Boulderiin vuonna 1965 Áskell Löven työn myötä. Doris Löve ei kuitenkaan saanut omaa virkaa niistä yliopistoista, joissa hänen miehensä työskenteli. Vuonna 1962 Löve järjesti useiden muiden tutkijoiden kanssa pohjoisen Atlantin alueen kasvistoa käsittelevän tieteellisen konferenssin North Atlantic Biota and their History. Vuonna 1974 Lövet muuttivat San Joséhen Kaliforniaan. Löve on julkaissut yhdessä miehensä Áskell Löven kanssa lukuisia tutkimuksia kasvien ploidioista sekä taksonomiasta. Lövejä pidetään sytotaksonomian luojina. Hän käänsi teoksia 12 kielestä englanniksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Vuorten taa

Vuorten taa on Mara Ballsin debyyttialbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: MARA BALLS: Vuorten taa Viitattu 28.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2016 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset albumit
Elävä kivi

Elävä kivi on Mara Ballsin toinen, 5. toukokuuta 2017 julkaistu sooloalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Aapo Palonen – bassokitara, kongat * Antti Palmu – rummut * Maria Mattila – kitara, laulu * Sami Sippola – saksofoni * Sini Mäenpää – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Mara Balls: Elävä kivi Viitattu 28.1.2022. * Helsingin Sanomat: Mara Balls muistuttaa, ettei kitarasankarin tarvitse olla mies Viitattu 28.1.2022. * Soundi: Eeppinen ja räkäinen kakkosalbumi pihalle – Mara Balls on vimmaisen ristiriitainen Viitattu 28.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Suomalaiset albumit
Mika Ritalahti

Mika Ritalahti (s. 20. joulukuuta 1963 Rauma) on suomalainen elokuvatuottaja. Ritalahti on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta Taiteen maisteriksi ja Diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta. Ritalahti perusti 1994 Silva Mysterium -tuotantoyhtiön yhdessä veljensä Niko Ritalahden kanssa. Ritalahti opetti elokuvatuotantoa Taideteollisessa korkeakoulussa ensin lehtorina 2004–2005, sittemmin Elokuva- ja TV-tuotannon vt. professorina vuosina 2006–2007 ja määräaikaisena professorina vuosina 2008–2012, jolloin Taideteollinen korkeakoulu yhdistyi Aalto Yliopistoksi Kauppakorkeakoulun ja Teknillisen korkeakoulun kanssa. Ritalahti toimi dekaanina vuosina 2008–2009 Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän on Euroopan elokuva-akatemian äänestävä jäsen. Vuonna 1997 Ritalahti sai Parhaan Elokuvan Jussi-palkinnon tuottamastaan Sairaan kaunis maailma -elokuvasta (ohjaus Jarmo Lampela). Samana vuonna hänet valittiin vuoden elokuvatuottajaksi. Ritalahden tuottama elokuva Pahanhautoja sai maailman ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 2022. Elokuva on myyty ympäri maailman. == Filmografia == === Tuottajana === * Routasydän (1993) * Jäänmurtaja (1997) * Sairaan kaunis maailma (1997) * Thomas (2008) * Maata meren alla (2009) * Kaiken se kestää (2017) * Diva of Finland (2019) * Pahanhautoja (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelämantereen keittiö

Etelämantereen keittiö tarkoittaa Etelämantereella väliaikaisesti asuvien noin 4 000 tutkijan ja tukihenkilöstön sekä kymmenien tuhansien vuosittaisten turistien ruokakulttuuria. Ruokahuolto Etelämantereella on aina ollut haasteellista. Etelämantereella ei voi viljellä maata, kasveja ei ole ja eläinlajeja on vähän, ruokaa on vaikea valmistaa ainaisessa kovassa pakkasessa ja ilman polttopuita, ja juomakelpoisen veden valmistus jäästä on vaivalloista. Entisaikojen naparetkeilijät olivat riippuvaisia hylkeiden lihasta, ja joskus syötiin myös pingviinejä, kihuja ja pahimmassa hädässä rekikoiria. Kuivalihasta, rasvasta ja marjoista valmistettua pemmikaania tuotiin mukana. Hylkeen rasvapitoisesta lihasta saatiin ruokaöljyä sekä paljon arvokasta energiaa ympäristössä, jossa retkeilijän energiantarve on kaksinkertainen normaaliin verrattuna. Vaarana olivat ruoan riittämättömyyden lisäksi C-vitamiinin puutteesta aiheutuva keripukki sekä liiasta maksansyönnistä aiheutuva A-vitamiinimyrkytys. Nykyisin metsästys on Etelämantereella rajoitettua, ja ruoka tuodaan muualta. Ruokalähetyksiä saapuu kerran vuodessa, ja ruoan pitää riittää tutkimusasemalle koko vuodeksi. Tämän vuoksi kokeilta vaaditaan kykyä selviytyä niukalla valikoimalla usein vanhentunutta ruokaa. Esimerkiksi munista ja hedelmistä joudutaan kuukausien kuluessa heittämään mädäntyneet pois, eikä pakastettu lihakaan säily ikuisesti. Ruokalähetyksiin kuuluu perusruoka-aineiden lisäksi myös herkkuja, kuten viiniä, viiriäistä, laadukasta juustoa ja espressokahvia. Hydroviljelyn avulla on saatu tuotettua hiukan tuoreita kasviksia, mutta sen vaarana on vierasmikrobien tuominen mantereelle. Ruokaa valmistetaan Etelämantereella samoin menetelmin kuin muuallakin, tosin lähinnä vain sisätiloissa. Polttoainetta käytetään mahdollisimman säästeliäästi. Kullakin tutkimusasemalla noudatetaan yleensä aseman hallinnoiman maan omaa ruokakulttuuria. Tutkijat ovat kutsuneet tutkimusasemilla saatavaa ruokaa laadukkaaksi laitosruoaksi, samankaltaiseksi kuin yliopistokahviloiden ruoka. Kaloreita tutkijat nauttivat tarpeen mukaan. Koska tutkimusasemien työ tehdään lähinnä sisätiloissa, energiantarve ei ole yhtä suuri kuin entisaikoina. ==Lähteet== Luokka:Ruokakulttuuri Luokka:Etelämanner
London (metalliyhtye)

London on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka Nikki Sixx perusti vuonna 1978. Sixx lähti yhtyeestä ja perusti myöhemmin Mötley Crüen yhdessä Tommy Leen, Mick Marsin sekä Vince Neilin kanssa. == Diskografia == === Studioalbumit === * Non-Stop Rock (1985) * Don't Cry Wolf (1986) * Playa Del Rock (1990) * Call That Girl (2018) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Afrikanemeropuu

Afrikanemeropuu (Lovoa trichilioides) on mahonkikasvien (Meliaceae) heimoon, emeropuiden (Lovoa) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suuri ja ainavihanta puulaji, jolla on tumma latvus. Afrikanemeropuu voi kasvaa 45 metriä korkeaksi. Puun runko on yleensä suora ja oksaton jopa 25 metrin korkeuteen asti. Rungon halkaisija voi olla suurimmillaan 1,2 metriä, mutta joskus jopa kaksi metriä. Afrikanemeropuu muodostaa metsän latvuskerrosta ja sitä kasvaa siellä täällä ainavihannissa sekä lähes ainavihannissa metsissä merenpinnan tasosta 1200 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa trooppisessa Afrikassa Sierra Leonesta Angolaan ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan ulottuvalla alueella. Afrikanemeropuuta kerätään luonnosta paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin sekä puutavaraksi. Joskus lajia istutetaan myös teiden varsille. Afrikanemeropuun puutavara on arvokasta ja sitä tuotetaan myyntiin. Sydänpuun väri vaihtelee keltaisenruskeasta harmaanruskeaan ja sydänpuun ympärillä on 3–7 cm paksu, selvästi erottuva kerros vaaleanruskeaa tai -harmahtavaa pintapuuta. Puutavara on hyvin arvostettua muun muassa ylellisten huonekalujen valmistuksessa, sisustuksessa, paneloinneissa, parketeissa sekä puukoristeluissa. Paikallisesti puutavaraa käytetään myös talojen rakentamiseen, kulkuvälineisiin, työkaluihin sekä kanoottien valmistukseen. Puutavara sopii lisäksi useisiin muihinkin käyttökohteisiin, kuten leluihin, kuljetuslaatikoihin tai ratapölkyksi ja sitä käytetään myös polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen. Afrikanemeropuu on kostean tropiikin puulaji ja kasvaa alueilla, joilla vuoden keskilämpötila vaihtelee 20°C–29°C välillä ja vuotuinen sademäärä on 1000–2800 mm. Laji suosii kosteita kasvupaikkoja, jotka eivät kuivu, eivätkä tulvi. Luonnossa afrikanemeropuu kasvaa usein happamassa maaperässä. Nuoret puut kasvavat parhaiten hieman varjossa, mutta vanhemmiten ne suosivat valoisampia kasvupaikkoja. Afrikanemeropuu kasvaa hitaasti varsinkin aluksi; taimet kasvavat siementen itämisen jälkeen kahdessa vuodessa metrinkorkuisiksi ja kolmessa vuodessa 1,5 metriä korkeiksi. Hitaan alun jälkeen taimien kasvu nopeutuu ja seitsemässä vuodessa puut voivat kasvaa yhdeksänmetrisiksi. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Lovoa trichilioides === Viitteet === == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Lovoa trichilioides * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lovoa trichilioides Luokka:Mahonkikasvit Luokka:Puut
Hasnat Khan

Hasnat Ahmad Khan (; s. 1958 Pakistan) on brittiläis-pakistanilainen sydänkirurgi, joka tunnetaan Walesin prinsessa Dianan entisenä miesystävänä. Pari seurusteli vuosina 1995–1997. Mediassa esitettyjen tietojen mukaan Diana oli rakastunut lontoolaisessa sairaalassa tapaamaansa Khaniin. Heidän kulttuuriset taustansa olivat kuitenkin niin erilaisia, että suhde ei johtanut avioliittoon. Khanin on myös kerrottu halunneen vältellä julkisuuden valokeilaa. Khan ja Diana erosivat kesäkuussa 1997. Diana ja hänen uusi miesystävänsä Dodi Al-Fayed kuolivat paparazzien jahtaamana auto- onnettomuudessa elokuussa 1997. == Khan populaarikulttuurissa == Vuonna 2013 valmistunut Diana-elokuva kertoo Hasnat Khanin ja prinsessa Dianan romanssista. Pääosia näyttelevät Naomi Watts ja Naveen Andrews. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirurgit Luokka:Pakistanilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katarina Nyman

Katarina Nyman (KTM, FM) on Suomen Nordisk Filmin elokuvalevityksen johtaja. Hän toimii elokuva-alan yhdistysten keskusjärjestön Suomen Filmikamarin hallituksen puheenjohtajana sekä Suomen elokuvatoimistojen liiton (SEL) hallituksen puheenjohtajana. Nyman on tuonut vuodesta 2007 toista sataa kotimaista elokuvaa suomalaisiin elokuvateattereihin. ==Palkintoja ja tunnustuksia== * Elokuva-alan hopeinen ansiomerkki. * CJ’s Top Women In Global Distribution – 2022. * CJ’s Top Women In Global Distribution – 2023 - Celluloid Junkie == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Marit Berger Røsland

Marit Berger Røsland (s. 21. syyskuuta 1978 Fet) on norjalainen juristi ja oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ETA- ja EU-ministerinä vuosina 2017–2018. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marit Berger Røsland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Anatolian siirros

Pohjois-Anatolian siirros on Anatolian pohjoisosassa sijaitseva 1 500 kilometrin mittainen siirrosvyöhyke. Sen reitti kulkee itä-länsisuunnassa Erzincanin, Suşehrin, Ilgazin ja Gereden kaupunkien kautta. Lännessä se esiintyy İzmitinlahtena, kulkee siitä avautuvan Marmaranmeren alitse ja ulottuu aina Egeanmeren pohjoisosiin saakka. Pohjois-Anatolian siirrosvyöhykkeessä Anatolian laatta liukuu jatkuvasti länteen Euraasian laattaa vasten Afrikan ja Arabian laattojen työntöpaineessa, mistä aiheutuu maanjäristyksiä. Vuonna 1939 Erzincanissa tapahtunutta maanjäristystä on seurannut idästä länteen siirrosvyöhykettä pitkin edenneiden maanjäristysten sarja (vuosina 1942, 1943, 1944, 1951, 1967 ja 1999). Seuraavan järistyksen ennustetaan tapahtuvan 2000-luvun aikana pääkaupunki Istanbulissa tai sen lähellä. == Lähteet == Luokka:Seismologia Luokka:Anatolia
Sytiviermänjoki

Sytiviermänjoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä virtaava 24 kilometriä pitkä joki, joka laskee Korpijärveen. == Joen kulku == Joki alkaa laajalta Pienisuolta (), jota kutsuttiin vanhoissa suomalaiskartoissa Kitsunrimmiksi. Suo sijaitsee aivan Uuksunjoen valuma- alueen vedenjakajalla. Suon ympäristössä on joitakin järviä, joista yksi toimii joen lähdejärvenä. Se on Sytiviermänjärvi (), jonka korkeus on 159 metriä mpy. Joki alkaa virtaamaan luoteeseen päin poikkeamatta suunnasta yhtään ennen saapumistaan lähelle Ylä-Mielunjärveä. Neljä kilometriä ennen järveä, se kaartaa lievästi mutkitellen kohti länttä ja laskee sitten järven itärannan kapeaan lahteen. Joki jatkaa järven pohjoispäästä pari kilometriä ja laskee Ala-Mielunjärveen. Täällä järvi kapenee leveäksi joeksi, joka kaartaa länteen päin ja laskee Korpijärven itäosaan Venäjän puolella. Сютивиермянйоки 2.jpg|Näkymä sillalta Mutasen joen suuntaan. Сютивиермянйоки 4.jpg|Sytiviermänjoen ylittävä silta, jossa aitaus Suomen rajan suuntaan. Сютивиермянйоки 3.jpg|Sama silta == Sytiviermänjoen valuma-alue == Sytiviermänjoen kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella ja Korpijärven alueella se sijaitsee. Kummatkin vesistöalueet päätyvät Jänisjokeen, joka virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Sytiviermänjoen valuma-alueen pinta-alaksi on ilmoitettu 93 neliökilometriä (km²) ja sen sivujoen Mutasen pituudeksi 32 kilometriä ja valuma-alueen pinta-alaksi 173 km² . Vaikka Mutanen on ilmoitettu Sytiviermänjoen sivujoeksi, on se tätä pitempi ja valuma-alueeltaan laajempi. Toinen erikoisuus on Korpijärven asema bifurkaatiojärvenä. Järvestä laskee pohjoiseen Onnenvirta, joka luetaan kuuluvaksi Korpijärven alueeseen, ja lounaaseen laskee Kanavajoki, joka yhtyy siellä Juuvanjokeen. Molemmat vesireitit johtavat lopulta samaan Jänisjokeen. Joki saavuttaa Ala- Mielunjärven samalla, kun siihen yhtyy idästä tuleva Mutasen joki. Mutasen valuma-alue on kuvattu omassa artikkelissaan. Sytiviermänjoen valuma-alueella on melko vähän sivu-uomia. Niitä kaksi lyhyttä laskee Ylä-Mielunjärveen, yksi etelärantaan ja toinen koillisosan lahteen. Joen pitkään uomaan yhtyy ylempänä vain neljä lyhyttä sivupuroa, joiden valuma-alueilla ei ole järviä. Lopulta tullaan Sytiviermänjärvelle, josta joki alkaa. Sytiviermänjärveen laskee ylempää pieniä suopuroja. Ne alkavat pienistä suojärvistä, joita on alle kymmenen. Suurin niistä on Iso Kitjunjärvi () ja siitä kauempana erillään oleva Pieni-Kitjunjärvi (). Näiden lähellä sijaitsevat vielä esimerkiksi Iso- Kitjunlampi ja Pieni-Kitjunlampi. Suojärvet sijaitsevat noin 20 metriä korkeammalla kuin Sytiviermänjärvi. == Huomioita == == Lähteet == * Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Luovutettujen alueiden joet
Andrus Junolainen

Andrus Junolainen on virolainen liikemies, joka toimii R&M; Finlandin toimitusjohtajana sekä Viron kunniakonsulina Turussa ja Varsinais-Suomessa vuoden 2021 alusta lähtien. Kunniakonsulin toimistona toimii Varsinais-Suomen Viro-keskus ry:n konttori. Junolaisen edeltäjä kunniakonsulin tehtävässä oli Keijo Virtanen, joka toimi Viron kunniakonsulina 2001–2020. == Lähteet == Luokka:Virolaiset liikemiehet Luokka:Elävät henkilöt
Kolosenjärvi

Kolosenjärvi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Mutanen laskee Mutaseen (järvi). == Maantietoa == Kolosenjärvi on 2,9 kilometriä pitkä, noin 900 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 160 hehtaaria. Järvi on lähes tasaleveä, mutta sen rantaviiva mutkittelee pienien niemien ja lahtien mukaisesti. Ainoa merkittävä piirre järvessä on kolmiomainen lahti, josta laskujoki saa alkunsa. Järvi on autio metsäjärvi, jonka ympäristössä esiintyy pieniä suoalueita. Järveen ei ole kuitenkaan johdettu soilta kuivatusoja. Järvessä ei ole saaria eikä sen rantaan tule teitä. == Vesistösuhteita == Kolosenjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella ja Korpijärven alueella se sijaitsee. Kummatkin vesistöalueet päätyvät Jänisjokeen, joka virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Mutasen joki on erämaajoki, jolla on pituutta 32 kilometriä ja valuma-aluen pinta-alaa 173 neliökilometriä. Kolosenjärvi sijaitsee joen keskijuoksulla, joten sen valuma-alue on noin 100 neliökilometriä . Joella on kartoissa uoman eri kohdissa ainakin kolme nimeä. Alajuoksu on nimeltään Mutanen ja yläjuoksusta käytetään nimiä Ramajoki tai Vuotsijoki . Yläjuoksulla sijaitsee Vuotsijärvi, joka laskee suoraan Kolosenjärveen, joka laskee seuraavaksi Mutasenjärveen. Muita merkittäviä tulevia puroja ei ole. Mutanen laskee ensin Ala-Mielunjärven pohjoispäähän, mistä jatkaa joki eteenpäin Suomen puolelle Korpijärveen. Korpijärvi on bifurkaatiojärvi, jonka vuoksi se kuuluu edellä mainittuihin kahteen vesistöalueeseen. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Sytiviermänjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet
Pirkko Koskenkylä

Pirkko-Liisa Koskenkylä (ent. Penttilä, ent. Jäppinen, o.s. Harju, s. 1945 Vihti) on suomalainen televisiotoimittaja ja kirjailija. Hän teki pitkän uran Mainostelevisiossa, jossa hän oli mukana muun muassa Tänään kotona-, Suvipitäjä 80- ja Loma-TV-ohjelmien teossa.Koskenkylä, Pirkko-Liisa, Ritva radio- ja tv-tietokanta, Kavi. Viitattu 28.1.2022.Pirkko Koskenkylä, Airut- Kustannus. Viitattu 28.1.2022.) Pirkko Koskenkylä menetti äitinsä kolmevuotiaana ja varttui isovanhempiensa luona Vihdin Metsäkylässä. Hän kävi oppikoulunsa Järvenpäässä ja opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa, kunnes työelämä vei mukaansa Yleisradiolle tehtyjen radiojuttujen myötä. Pian Kyllikki Stenros kutsui Koskenkylän Mainostelevisioon tekemään vuonna 1965 aloittamaansa Tänään kotona -makasiiniohjelmaa. Vuosina 1972–1977 Koskenkylä laskee toimittaneensa ja juontaneensa 230 ohjelmasarjan jaksoa, joita ei kuitenkaan ole säilynyt. Hänet tunnettiin tuolloin nimellä Pirkko Jäppinen. Pirkko Koskenkylä avioitui vuonna 1995 venealan yrittäjän Pekka Koskenkylän kanssa. He veneilivät useita vuosia ympäri maailmaa ja asettuivat sitten Etelä-Ranskan Provenceen rakentamaansa taloon. Pirkko Koskenkylä on julkaissut useita muistelma- ja matkakirjoja sekä romaaneja muun muassa oman Airut- kustantamonsa kautta. ==Kirjoja== *Mielenkiintoinen tuttavuus, Otava 1999. *Kauas on pitkä matka, Otava 2001. *Swanien isä – Pekka Koskenkylän elämä aallon harjalla, Tammi 2009. *Pohjantuuli 1–6, romaanisarja, Airut 2012–2015. *Unelmasta totta, matkakirja, Airut 2013. *Koti Provencessa, omaelämäkerta, Airut 2016. *Tänään kotona, huomenna maailmalla, omaelämäkerta, Airut 2017. *Mikään ei ole pysyvää, rakkausromaani, Airut 2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskansuomalaiset
Tuomas Huumo

Tuomas Huumo (s. 1968) on suomen kielen ja suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori Turun yliopistossa. Huumon asiantuntijuusalueet ovat suomen kieli, kognitiivinen kielitiede, merkitysoppi, lauseoppi ja vertaileva kielitiede. Hän toimi Tarton yliopiston vierailevana suomen kielen professorina vuosina 2006–2011 ja jatkoi virassa lisäksi osa-aikaisesti 2011–2015. Huumo on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2012.Jäsenet Suomalainen tiedeakatemia == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Derrisjuuret

Derrisjuuret (Derris) on hernekasveihin kuuluva suku, jossa on 64 lajia. Niitä esiintyy Intian valtamereltä Tyynenmeren laidalle, Afrikan itärannikolla, Madagaskarissa ja Intian valtameren muilla saarilla, Intiassa ja Kaakkois- Aasiassa, Australiassa ja Oseanian saarilla. Useimmat derrisjuuret ovat liaaneja, mutta muutamat puita. == Lajeja == Suvun suomeksi nimetyt kaksi lajia ovat:Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: DerrisSuomen Lajitietokeskus: Derrisjuuret – Derris * derrisjuuri (Derris elliptica) * rannikkoderrisjuuri (Derris trifoliata) == Lähteet == Luokka:Hernekasvit
Ennu Oka

Ennu Oka (16. heinäkuuta 1913 Turku – 11. maaliskuuta 1940 Kärstilä, Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen kuvanveistäjä. Oka kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1932–1934 ja hän toimi sittemmin vt. opettajana tässä koulussa. Ennu Okan taiteilijan debyytti on Turussa 1932, hänen töitään oli näytteillä Kööpenhaminassa 1953.KuvataiteilijamatrikkeliSuomalaisen kuvataiteen bibliografia : Puro, Weikko JR 13:n II pataljoonassa alikersanttina palvellut Ennu Oka kaatui talvisodassa 11. maaliskuuta 1940 Viipurin maalaiskunnan Kärstilässä.Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet : Ennu Oka SAHA3 Kuolinasiakirja: Oka, Ennu Ennu Okan sotilaskantakortti Myös hänen vanhempi veljensä JR 32:ssa palvellut luutnantti Orvo Oka kaatui talvisodan alkupäivinä 1. joulukuuta 1939 Valkjärven Viiniojalla.Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet : Orvo Oka == Teoksia == thumb|upright|Halon kantaja, 1940, Turku. * Poika ja kala, pronssiveistos. 1938 WAMblog 3.4.2018 : Vieraalla maalla kaukana * Turun hautausmaan Ylösnousemuskappelin hiekkakivireliefit ja muut kuvanveistotyöt. 1939–1941, Jussi Vikaisen kanssa Turun ja Kaarinan seurakunnat : Ylösnousemuskappeli * Halon kantaja, veistos Turun työväentalon ulkoseinällä, Ursininkatu 5. 1940. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Lyijypuut

Lyijypuut (Leucaena) on hernekasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 23 alkuperäisenä Amerikassa esiintyvää lajia. Ne ovat puita tai pensaita, joita esiintyy mantereen keskiosissa Yhdysvaltojen Teksasista Väli-Amerikan kautta Venezuelaan ja Peruun. Suvun tunnetuin laji on muun muassa koristepuuna käytetty lyijypuu (Leucaena leucocephala), joka on kotoisin Meksikosta. Se on levinnyt ja luonnonvaraistunut lämpimille alueille ympäri maailman ja kuuluu nykyisin maailmanlaajuisesti haitallisimpiin vieraslajeihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leucaena * Suomen Lajitietokeskus: Lyijypuut – Leucaena Luokka:Hernekasvit
Timimounin maakunta

Timimounin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharassa. Sen hallinnollinen keskus on Timimoun. Maakunnan pinta-ala on 65 203 neliökilometriä. Asukkaita on 122 000 henkeä (vuonna 2008, väestönlaskenta). Adrarin maakunnasta erotettu Timimoun sai täyden itsehallinnon vuonna 2021. Se käsittää neljä piirikuntaa eli daïraa, joihin kuuluu kymmenen kuntaa: * Aougroutin piirikunta ** Aougrout ** Deldoul ** Metarfa * Charouinen piirikunta ** Charouine ** Ouled Aïssa ** Talmine * Timimounin piirikunta ** Ouled Said ** Timimoun * Tinerkoukin piirikunta ** Ksar Kaddour ** Tinerkouk. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Bordj Badji Mokhtarin maakunta

Bordj Badji Mokhtarin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharassa. Sen hallinnollinen keskus on Bordj Badji Mokhtar. Maakunnan pinta- ala on 120 026 neliökilometriä. Asukkaita on 16 400 henkeä (vuonna 2008, väestönlaskenta). Adrarin maakunnasta erotettu Bordj Badji Mokhtar sai täyden itsehallinnon vuonna 2021. Se käsittää yhden piirikunnan eli daïran, johon kuuluu kaksi kuntaa: * Bordj Badji Mokhtarin piirikunta ** Bordj Badji Mokhtar ** Timiaouine. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Mikael Diakoni

Mikael diakoni oli diakoni Etiopian ortodoksisessa kirkossa 1500-luvulla. Vuonna 1534 Mikael Diakoni matkusti Wittenbergiin ja tapasi Martti Lutherin, uskonpuhdistuksen johtajan. Lutherin kanssa työskentelevät uskonpuhdistajat viittasivat Mikaeliin "vaeltavana arabina" ja pahoittelivat sitä, ettei tämä osannut sujuvaa italiaa tai kreikkaa. Tapaamisen aikana he vertasivat luterilaista messua Etiopian kirkon käyttämään messuun ja totesivat olevansa samaa mieltä keskenään. Diakoni Mikael vahvisti myös Augsburgin tunnustuksen "hyväksi uskontunnustukseksi". Sellaisenaan luterilaiset kirkot aloittivat ystävyyssuhteen Etiopian ortodoksisen kirkon kanssa. ==Lähteet== Luokka:Etiopialaiset henkilöt Luokka:Orientaaliortodoksinen kirkko Luokka:Uskonpuhdistus Saksassa
Siteki

Siteki pieni kaupunki Swazimaan itäosassa Lubombon piirissä ja toimii piirin pääkaupunkina. Siteki sijaitsee noin 619 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Lähimmät kaupungit ovat 65 km päässä lännessä sijaitseva Manzini sekä 69 km päässä luoteessa sijaitseva Vuvulane. Mosambikin rajalle Mhlumenin raja-asemalle on matkaa 28 km. Vuoden 2013 arvion mukaan Sitekissä asui 6381 ihmistä. Siteki on yksi Swazimaan ensimmäisimpiä kaupunkeja. == Lähteet == * Simelane, S. V., The importance of participatory governance: the case of Siteki town council, 2016, KwaZulu-Natalin yliopisto (väitöskirja, s. 12) Luokka:Swazimaan kaupungit
Curious

Curious on skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä 25. tammikuuta 2022. Se sisältyy uutena kappaleena yhtyeen kokoelma-albumille Hits to the Head. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja Alex Kapranos, ja sen tuotannosta vastaa hänen lisäksi Julian Corrie ja Stuart Price. ”Curious” edustaa Franz Ferdinandin popimpaa puolta. Sen B-puoleksi on digitaalisiin julkaisuihin lisätty yhtyeen vanha hittikappale ”No You Girls” (2009), joka onkin tyyliltään samankaltainen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa, ja sen on ohjannut sekä tuottanut Andy Knowles. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Alex Kapranos – laulu, sanoitukset, tuotanto * Bob Hardy – basso * Audrey Tait – rummut * Dino Bardot – kitara * Julian Corrie – koskettimet, tuotanto, taustalaulu == Lähteet == Luokka:Franz Ferdinandin kappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet
Alise-Sainte-Reine

Alise-Sainte-Reine on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon. Kunnan alueella käytiin vuonna 52 eaa. Alesian piiritys. Siinä roomalaiset sotajoukot löivät Julius Caesarin johdolla Vercingetorixin johtamat gallialaiset. Tuolta ajalta on yhä jäljellä raunioita. Napoleon III juhlisti taistelualueella tehtyjä arkeologisia kaivauksia pystyttämällä vuonna 1865 yli 6 metriä korkean Vercingetorixia kuvaavan veistoksen. Alueelle on rakennettu myös piirityksestä kertova museo MuséoParc Alésia vuonna 2012. Tiedosto:Statue_de_Vercingétorix.jpg|Vercingetorixin patsas Tiedosto:Museo_Parc_Alésia_2019.jpg|MuséoParc Alésia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Interslaavi

Interslaavi (medžuslovjansky/меджусловјанскы) on rakennettu kansainvälinen apukieli. Sen kielioppi on yksinkertaistettu versio muinaiskirkkoslaavista, mutta sen sanasto perustuu pääasiassa nykyaikaisiin slaavilaisiin kieliin. Se on tarkoitettu slaavilaisten kansojen väliseksi suoraksi viestintäkieleksi. Kieltä kirjoitetaan joko latinalaisilla tai kyrillisillä aakkosilla. Interslaavin kielen ovat kehittäneet kielitieteilijä Jan van Steenbergen ja ohjelmoija Vojtěch Merunka vuosina 2006–2017. Sillä on noin seitsemän tuhatta puhujaa. Kieltä puhutaan elokuvassa Kirjava lintu.»Tietyn ihmisryhmän tai kansallisuuden syyttelyn elokuva välttää kirjan tavoin jättämällä tapahtumapaikkansa nimeämättä sekä käyttämällä interslaavin kieltä.» == Aakkoset == Interslaavin latinalaiset ja kyrilliset aakkoset: Kyrillinen Latinalainen Ääntäminen Latinalainen Kyrillinen Ääntäminen Latinalainen Kyrillinen Ääntäminen A a А а [a] H h Х х [x] P p П п [p] B b Б б [b] I i И и [i] R r Р р [r] C c Ц ц [ts] J j Ј ј [j] S s С с [s] Č č Ч ч [tʃ] K k К к [k] Š š Ш ш [ʃ] D d Д д [d] L l Л л [l] T t Т т [t] Dž dž Дж дж [dʒ] Lj lj Љ љ [ʎ] U u У у [u] E e Е е [e] M m М м [m] V v В в [v] Ě ě Є є [je] N n Н н [n] Y y Ы ы [ɪ] F f Ф ф [f] Nj nj Њ њ [ɲ] Z z З з [z] G g Г г [g] O o О о [o] Ž ž Ж ж [ʒ] == Kielinäyte == YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla: ;Latinalaisin aakkosin: »Vsi ljudi rodet se svobodni i ravni v dostojnosti i pravah. Oni sut obdarjeni razumom i svěstju i imajut postupati jedin k drugomu v duhu bratstva.» ;Kyrillisin aakkosin: »Вси људи родет се свободни и равни в достојности и правах. Они сут обдарјени разумом и свєстју и имајут поступати једин к другому в духу братства.» ;Suomeksi: »Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.» == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen nettisivu * Yhteinen tietoportaali * Monikielinen sanakirja Luokka:Kansainväliset apukielet Luokka:Slaavilaiset kielet
Liwonde

Liwonde on Malawin yhdeksänneksi suurin kaupunki (2018). Se sijaitsee Malawijärven laskujoen Shiren yläjuoksulla, maan eteläisellä alueella. Kaupungin itäosa sijaitsee Shirejoen itäpuolella Machingan piirikunnassa ja länsiosa Balakan piirikunnassa joen vastarannalla. Vuoden 2018 väestönlaskennassa Liwonde kaupungin itäosan väkiluku oli 23 374 ja länsiosan 13 047, eli yhteensä 36 421. Liwonden kautta kulkee esimerkiksi Malawin päätieyhteyksiin kuuluva valtatie M3. Se ylittää Shirejoen Kamuzu- säännöstelypatoa seuraavaa siltaa pitkin. Silta yhdistää samalla kaupungin itäisen ja läntisen osan. Liwonde sijaitsee Malawille ja Mozambikin pohjoisosalle tärkeän rautatien varrella. Tämän rautatien kautta on tavarajunayhteys esimerkiksi Mosambikin pohjoisosassa sijaitsevaan Nacalan satamaan. Heti kaupungin koillispuolelta alkaa 580 neliökilometrin laajuinen Liwonden kansallispuisto. Esimerkiksi virtahevoistaan ja afrikannorsuistaan tunnetun kansallispuiston ylläpidosta vastaa African Parks -suojelujärjestö, joka on siirtänyt alueelle myös esimerkiksi gepardeja ja leijonia. File:Liwonde Ferry across Shire River.jpg| Arkistokuva Shirejoen ylittävästä lautasta. File:Southeast area of Liwonde.JPG|Kadunvarsinäkymä Liwonden kaakkoisosasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Malawin kaupungit