Joan Miró

Joan Miró i Ferrà (20. huhtikuuta 1893 Barcelona – 25. joulukuuta 1983 Palma de Mallorca) oli katalonialainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja keraamikko. Mirón töitä on kuvattu surrealistisiksi, lapsenomaisiksi, katalonialaista kansallisylpeyttä ilmentäviksi ja alitajuntaa peilaaviksi. Time-lehden kriitikon Robert Hughesin mukaan Miró on eräs niistä vuosien 1880 ja 1900 välillä syntyneistä taiteilijoista, jotka muokkasivat uudelleen kulttuuria ja tietoisuutta. Mirón tuotantoon sekoittuu useita osia modernismin kaikkein rohkeimmista taidesuuntauksista – kubismin maalaustaide, surrealismin runous ja dadan opit – ja ne muuntuvat omaksi, katsojille tutuksi tyyliksi, joka on kuitenkin välittömästi tunnistettavissa hänen omakseen. == Elämä == === Nuoruus ja opiskelu === Mirón isä oli tarragonalaisen sepän poika, josta tuli Barcelonassa kulta- ja kelloseppä. Hänen äitinsä puolestaan oli huonekalupuusepän tytär Palma de Mallorcasta. Miró aloitti piirustuksen opiskelun seitsemänvuotiaana. Hän suostui kuitenkin myöhemmin vanhempiensa vaatimuksesta hankkimaan itselleen ”kunnon ammatin” ja opiskeli kauppakoulussa kirjanpitäjäksi. Samaan aikaan hän opiskeli kuvataidetta Barcelonan taideakatemiassa maisemamaalari Modest Urgellin sekä koriste- ja taideteollisuuden professori Josep Pascó i Mensan johdolla. Päätettyään kolmivuotisen taidekoulutuksen Miró ryhtyi vanhempiensa tahdon mukaan kirjanpitäjäksi. Kärsittyään hermoromahduksen hän jätti yrityselämän. Kahdeksantoistavuotias Joan lähetettiin perheen vasta ostamalle maatilalle Mont-roig del Campin pikkukaupunkiin, joka sijaitsee vajaat sata kilometriä Barcelonasta lounaaseen. Miró toipui sairaudestaan ja alkoi vaeltaa ympäristössä maalaamassa. Maaseutuympäristö vaikutti paljon varsinkin hänen varhaistuotantonsa kehitykseen. Muutettuaan Pariisiin hän palasi seudulle kesäisin. Vuosina 1912–1915 Miró opiskeli Francese d’Assís Galí Fabran yksityisakatemiassa. Barcelonan taidekouluissa hän tutustui katalonialaiseen kansantaiteeseen ja sen yhtymäkohtiin juuri kehittymässä olevaan modernin taiteeseen. Hän tutustui myös Barcelonan useisiin kirkkoihin, joiden 800–1100-luvulta peräisin olevasta sisustuksesta hän sai vaikutteita myöhempiin teoksiinsa. Opiskeluaikoinaan hän ihaili myös Antoni Gaudín arkkitehtuurin voimakkaita art nouveau -muotoja. === Varhaistuotanto === Miróa rohkaisi jo varhain taidekauppias Josep Dalmau, jonka taidegalleriassa hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Barcelonassa 1918. Vuonna 1917 hän oli tavannut Francis Picabian. Vuosina 1913–1917 Mirón töissä oli vaikutteita Paul Cézannelta ja fauvisteilta. Niissä kuvatut objektit ovat lähellä toisiaan, ja ne loistavat kirkkain ja murretuin värein nauhamaisten kuvioiden muodostaessa eräänlaisia dekoratiivisia ornamentteja. Vuosien 1916–1917 varhaistuotannon tärkeitä teoksia ovat Asetelma ja ruusu, E. C. Ricartin muotokuva, V. Nubiolan muotokuva, Prades, kylä sekä, Ciurana, polku. Vuonna 1918 Miró perusti yhdessä ystäviensä kanssa ryhmän ”Agrupació Courbet” (), jonka nuoret taiteilijat vastustivat katalonialaisen taiteen konservatiivista traditiota. Samoina aikoina alkoi Mirón niin sanottu ”yksityiskohtainen kausi”. Sanaa alkoi käyttää eräs Courbet-ryhmän taiteilijatovereista. Tätä vaihetta on kutsuttu myös ”runolliseksi realismiksi”. Taiteilija vietti jälleen kesiä vanhempiensa maatilalla Mont-roigissa, jossa syntyneissä maisemissa on syvä perspektiivi, ja ne ovat tulvillaan metodisesti maalattuja yksityiskohtia. Tämän kauden teoksia ovat Vihannespuutarha ja aasi sekä Vaunun jäljet. === Pariisi ja Ranska === Miró saapui Pariisiin vuonna 1920 ja jakoi siitä lähtien aikansa Espanjan ja Ranskan välillä. Hän tapasi Pariisissa Pablo Picasson, jota ei ollut aikaisemmin tavannut mutta jonka äiti oli perheen tuttava Barcelonassa. Picasso osti Mirón hänelle esittelemän maalauksen ja auttoi tätä tutustumaan taiteilijapiireihin. Miró tutustui myös runoilijoihin Max Jacob, Pierre Reverdy ja Tristan Tzara, joiden kanssa osallistui dada-ryhmien toimintaan. Taidekauppias Dalmau järjesti Mirón ensimmäisen yksityisnäyttelyn Pariisissa 1921, ja Mirón teoksia oli esillä Salon d’Automnessa 1923. Vuosina 1921–1922 Miró loi maalauksen Maatila, joka on runollisen realismin vaiheen paras saavutus. Maalauskangas, joka on kooltaan 132–147 senttimetriä, sisältää koko maailmankaikkeuden: sen täyttävät arkiset esineet, joilla on symbolisia merkityksiä, jotka jättävät kuvan avoimeksi lukuisille tulkinnoille. Amerikkalainen kirjailija Ernest Hemingway osti maalauksen, koska hän näki siinä vaikutelmia katalonialaisesta maisemasta ja mentaliteetista: Seuraavat kaksi maalausta Kynnetty pelto (1923–1924) ja Katalonialainen maisema (Metsästäjä) (1923–1924) todistavat taiteilijan kehittyneen nopeasti todellisen elämän tarkkailijasta ja jäljittelijästä epätavallisten mielikuvien ja symbolien toteuttajaksi. Realistisia kuvioita pakottavat vääristyneet muodot, joita geometriset hahmot, lieriöt, ympyrät, kolmiot ja viivat venyttävät, paisuttelevat ja vääntävät. Muistetut unet, erityisesti ne, joita hän näki mentyään nukkumaan nälkäisenä, tulivat inspiraation lähteiksi. Hän tunnusti myöhemmin, että nälkäisen hallusinaatiot olivat hänen muusansa. Verrattuna eetterin, kokaiinin, alkoholin, morfiinin tai seksin käyttöön Mirón nälän hallusinaatiot näyttävät melkein munkin paastolta. === Surrealistien ryhmään === Miró tapasi vuonna 1924 André Bretonin, Paul Éluardin, Louis Aragonin ja muita surrealistiryhmän jäseniä. Samana vuonna julkaistiin surrealismin manifesti. Breton uskoi Mirón löytäneen keinon kuvata elämän ”runollista todellisuutta” sellaisilla tavoilla, joita Bretonin manifestissa kuvattiin mutta joita Breton ei pystynyt täysin kuvittelemaan. Mirón yksityisnäyttely Pariisin Galerie Pierressä vuonna 1925 oli huomattava surrealistinen tapahtuma. Miró oli samana vuonna mukana surrealistien ensimmäisessä yhteisnäyttelyssä Galerie Pierressä. Hän matkusti Hollantiin vuonna 1928 ja aloitti maalaussarjan hollantilaisten mestarien innostamana. Miró maalasi useita töitä surrealistien tapaan. Melko pieni Harlekiinin karnevaali (1924–1925) oli hänen tuotantonsa surrealistisen vaiheen huipentuma. Mirón maalausten maailmassa luuttomat, leijuvat ja amorfiset oliot vaihtavat muotoaan ja asemiaan tilassa ja maailmankaikkeudessa. Kuviolla ja objekteilla, kuten kala, hyönteinen, tikapuut, liekit, tähdet, lieriöt, ympyrät ja pallot on todellisuudessa vastaavat hahmonsa, mutta maalauskankaalla heiluvat värilliset varjot juhlien lomapäivää. Ajan kuluessa Mirón maalaukset tulivat yhä abstraktimmiksi ja hänen muotonsa orgaanisemmiksi. Mirón kuvallisten idiomien sanasto sai muotonsa 1920-luvun loppuun mennessä. Siinä on merkkejä, jotka osoittavat tilan (horisonttiviiva, aurinko ja tähdet kuvan yläreunassa; aaltoja tai kasvikimppuja alaosassa), ja viestintuojien apumerkkejä, jotka viestivät ja yhdistävät tilan eri osia: lentävä lintu, juokseva jänis, taivaaseen suuntautuvat tikkaat, aistihavaitsemisen elimiä – silmä ja korva, ihmisen hahmo, jolla on valtavat jalat. Esimerkiksi Henkilö, joka heittää kivellä lintua (1926); Kuuta haukkuva koira (1926); Maisema (jänis) (1927). Taiteilija kokeili 1930-luvulla erilaisia materiaaleja. Hän teki assemblaaseja löytämistään materiaaleista ja esineistä ja maalasi, piirsi ja teki kollaaseja paperille, kovalevylle, hiekkapaperille ja kuparille. luonnoskollaasiensa mukaan hän loi vuosina 1932–1936 sarjan kuvia. Hän irrotti osia luetteloista ja aikakauslehdistä, kuvia koneista ja arkiesineistä, järjesti ja liimasi niitä paperille ja käytti kollaaseja tulevissa maalauksissaan, joiden sommitelmissa nuo tekniset osat ja kappaleet saivat lievästi muotoillut hahmot, jotka muistuttavat eläinten elimiä, ihmisten raajoja ja sikiöitä. Nämä kirkkain värein maalatut työt ovat Mirón kaikkein abstrakteimpia teoksia, kuten Maalaus (1933) ja Sommitelma (1933). Vuonna 1934 Miró palasi jälleen Pariisiin. Sen vuoden alusta hän ei pystynyt piirtämään muuta kuin hirviöitä, ja ihmisistä tuli hampaiden ja sukupuolielinten groteskeja hahmoja. Espanjan sisällissodan puhkeaminen ja fasismin nousu Euroopassa vahvistivat hänen pelkojaan. Hän teki tasavaltalaisille propagandajulisteita kuvaamalla katalonialaisen talonpojan nostetun nyrkin. === Kansainvälistä tunnustusta === Espanjan sisällissodan puhjettua kesäkuussa 1936 Miró palasi Pariisiin ja jäi Ranskaan vuoteen 1940 asti. Vuonna 1937 hän maalasi suuren paneelin Niittäjä Espanjan tasavallan paviljonkiin Pariisin maailmannäyttelyssä. Katalonialaista talonpoikaa esittävä maalaus tuhottiin paviljongin purkamisen jälkeen.Janis Mink, s. 66 Eräs tämän kauden merkittävistä töistä on Asetelma jossa vanha kenkä (1937). Arjen esineet – pullo, leipä, ketun purema omena ja vanha kenkä – säteilevät epätodellista valoa, joka saa kuvan näyttämään Ilmestyskirjan kohtaukselta. Miró totesi tuolloin haastattelussaan: ”Olen pessimistinen, olen järkyttävän pessimistinen.” ”En hyväksy illuusioita. Taistelu kaikkea sellaista vastaan, joka edustaa hengen puhdasta arvoa, tulee olemaan väkivaltaisempi kuin koskaan.” Toisen maailmansodan puhjettua 1940 Miró muutti perheineen Normandian rannikolle Varengevillen kylään, jossa hän alkoi tehdä guassisarjaa Tähtikuviot. Kylään oli annettu pimennysmääräys, joka vaikutti kirkkaaseen ja vaikuttavaan maalaussarjaan Constellations (Tähtikuviot). Tähdet, kuunsirpit, kiekot, silmät, linnut ja eläimet, ihmishahmot ja jotkut epämääräiset muodot joko lähestyvät toisiaan tai jättävät avoimen tilan. Miró itse myöntää luoneensa nämä guassimaalaukset yön, tähtien, Bachin ja Mozartin musiikin vaikutuksen alaisina. Ne herättivät hänessä monenlaisia runollisia assosiaatioita, jotka kuvastuvat teosten nimissä, kuten: Satakielen laulu keskiyöllä ja aamusade (1940), Salakirjoitusta ja tähtikuvio rakkaudessa naisen kanssa ja Aamun herääminen (1941). Saksan joukkojen edetessä Ranskaan toukokuussa Mirón onnistui paeta vaimonsa ja tyttärensä kanssa Pariisiin ja sieltä Espanjaan. Perhe matkusti Palma de Mallorcaan, missä Miró oli viettänyt lapsuutensa kesiä isovanhempiensa kanssa. Sodan viimeisenä vuonna 1944 Miró loi keraamikkoystävänsä Josep Llorens i Artigasin kanssa keramiikkaa, jossa on uutta ilmaisun kiihkeyttä. Maljakoita on tehty usein tahallisen epämuodostuneiksi ja sirpaloituneiksi. === Toisen maailmansodan jälkeen === Vuosina 1940–1970 taiteilija saattoi toteuttaa unelmansa monumentaalitaiteesta, joka oli tapa ”saavuttaa ihmisiä”. Vuonna 1947 hän matkusti ensimmäistä kertaa Yhdysvaltoihin ja teki seinämaalauksen Cincinnati Terrace Hilton -hotelliin. 3 × 10 metrin kokoinen suuri maalaus valmistui New Yorkissa, jossa Miró asui yhdeksän kuukautta. Hän tapasi siellä muun muassa maanpaossa olevia taiteilijatovereitaan, esimerkiksi Marcel Duchampin. Hän asettui vuonna 1956 asumaan Palma de Mallorcalle huvilaan, jossa oli suuri ateljee. Sen suunnitteli hänen ystävänsä arkkitehti Josep Lluís Sert. Hän teki siellä yhteistyössä vanhan ystävänsä, mestarikeraamikko Josep Llorens Artigasin kanssa kaksi teosseinää Unescon päämajaan Pariisiin (1956–1958). Seinät ovat kolme metriä korkeita ja 15 ja 7,5 metriä leveitä. Hallitseva Aurinkoseinä ja intiimimpi Kuuseinä kirkkaine väreineen ovat vahva vastakohta rakennusten harmaalle betonille.The Wall of the Sun ja The Wall of the Moon, Joan Miró and Josep Llorens Artigas. Unesco Tästä teoksesta Mirólle myönnettiin Guggenheim International Award vuonna 1958 ja hänen matkustettuaan keväällä 1959 kolmatta kertaa Yhdysvaltoihin palkinnon ojensi Valkoisessa Talossa presidentti Eisenhower. Miró innostui vuonna 1952 Pariisissa näkemästään Jackson Pollockin näyttelystä, mutta puhtaaseen abstraktioon hänellä ei ollut kiinnostusta. Mirón teoksia oli ensimmäisessä Kasselin documentassa 1955. Seuraavana vuonna Miró keskeytti maalaamisen ja aloitti sarjan monumentaalisia keramiikkaseinämaalauksia, jotka somistavat muun muassa Harvard Harkness Centerin ruokasalia (1960–1961), Kauppakorkeakoulun rakennusta Sankt Gallenissa Sveitsissä (1964), Fondation Maeghtin aitaa Saint- Paul-de-Vencessa Barcelonan lentoasemaa (1970) sekä Osakan maailmannäyttelyn lasipaviljonkia (1970). Vuosina 1950–1970 Miró kiinnostui myös kuvanveistosta, jonka parissa hän työskenteli tiiviisti 1960-luvulla. Hän teki veistosten mallit löytämistään materiaaleista, joko ihmisen tekemistä tai luonnonmateriaaleista. Ne valettiin toisinaan myöhemmin pronssiin. Tämän kauden maalaukset tulivat jälleen ”tyhjemmiksi”: Nainen auringossa (1950), Katalonialainen talonpoika kuunvalossa (1968), triptyykki Sininen I, II ja III (1961) ja Kiurun siipi (1967). Näitä töitä luonnehtii muutaman puhtaan värin käyttö, suuret, yksinkertaiset muodot sekä poikkeuksellinen lakonisuus yhdistettynä runollisen ilmaisun energiaan. 1960-luvulla Mirón tyyli kehittyi karskimmaksi ja villimmäksi. Hän koki Francon Espanjan ilmapiirin yhä tukahduttavampana ja halusi tuoda vuoden 1968 Pariisin opiskelijamellakoista kapinallista henkeä. Eräästä maalauksestaan 75-vuotias taiteilija selitti, että sen nimi selvittää kaiken: Toukokuu 1968. Myöhemmin hän kertoi maalauksesta, että draama ja odotus ovat tasapainossa: ”se oli se, mitä unohtumattomassa nuorten kapinassa oli ja mitä siitä jäi jäljelle...” Elämänsä lopulla Francon aikana Miró eristäytyi eräänlaiseen vapaaehtoiseen maansisäiseen karkotukseen, mikä ei kuitenkaan tarkoittanut ettei hän olisi ottanut kantaa. Noina vuosina Miró vastusti Francon hallituksen yrityksiä saada hänet edustamaan hallitusta ulkomailla. Hän kieltäytyi osallistumasta valtion järjestämiin taidenäyttelyihin. Kenraali Francon kuoltua vuonna 1975 Mirólta kysyttiin, mitä hän oli tehnyt Espanjaa lähes 40 vuotta hallinneen diktaattorin vastustamiseksi. Taiteilija vastasi: ”Vapaita ja väkivaltaisia asioita.” Miro kuoli joulupäivänä 1983 Palma de Mallorcassa. Hänet on haudattu sukuhautaan Montjuïcin hautausmaalle Barcelonassa.Mink, s. 93 == Tuotanto == === Kokonaisuus === thumb|200px|Fundació Joan Miró -säätiön edustalla oleva veistos Kuu, aurinko ja yksi tähti. Mirón tuotanto kattaa noin 500 veistosta, 2 000 öljymaalausta, 3 500 grafiikan työtä ja 400 keraamista työtä. Lisäksi hän teki keramiikkaseiniä ja seinävaatteita julkisiin tiloihin, kuvitti kirjoja ja suunnitteli tuotemerkkejä. === Muu tuotanto === Miro teki yhteistyötä vuonna 1926 Max Ernstin kanssa suunnitellen lavasteita Djagilevin Ballets russesiin. Hän myös suunnitteli 1978 groteskeja nukkeja kokeellisen teatteriryhmän La Clacan kanssa esitykseen Bogeyman (joka viittaa Francoon). Miró suunnitteli jalkapallon MM-kisoihin 1982 julisteen. Espanjan valtion matkailutoimisto on vuodesta 1983 käyttänyt Mirón maalaamaa aurinkoa maan matkailumainonnassa. Espanjan suurin pankki La Caixa on vuodesta 1980 käyttänyt Miron työstä otettua aihetta (sininen meritähti, keltainen ja punainen piste) logonaan. Aihe on poimittu seinävaatteesta, jonka pankki tilasi taiteilijalta 1970-luvun lopussa. Mirón suunnittelema seinävaate World Trade Centerissä New Yorkissa (1974) tuhoutui syyskuun 11. päivän iskuissa vuonna 2001. Eräs Mirón suunnittelemista yhteiskunnallisista teoksista on hänen Amnesty Internationalille vuonna 1977 tekemänsä mielipidevankeja puolustava juliste. === Museot === Fundació Joan Miró säätiö avattiin vuonna 1975 Centre d’Estudis d’Art Contemporanissa Barcelonassa.Fundació Joan Miró Taiteilijan ateljee Palma de Mallorcassa muutettiin 1992 hänen museokseen. Siellä on nähtävillä taiteilijan ateljeet ja työskentelymenetelmiä, kuten myös melko paljon pysyvien kokoelmien teoksia. Ateljeissa kiinnittää huomiota valkoisilla seinillä olevat graffitin kaltaiset piirustukset, jotka ovat Miron ajatusten pohjalta syntyneitä nopeita luonnoksia, jotka näyttävät luolamaalauksilta mutta joista tuli myöhemmin pronssiveistoksia tai keramiikkatöitä. Mont-roig del Campin vanhassa kirkossa on vuodesta 2004 toiminut Centre Miró. Keskus havainnollistaa varsinkin Mirón varhaistuotantoon vaikuttaneita keskeisiä maisemia ja piirteitä. == Vaikutus == === Yhdysvalloissa === Mirón ensimmäinen huomattava museotason retrospektiivinen näyttely järjestettiin MoMA:ssa New Yorkissa 1941. Miró kehitti uuden relaationaalisen kuvatilan, jossa hahmot ja niiden ympäristö on kuvattu outoina, jopa epärealistisina. Tämä non-objektiivinen maalaus vaikutti paljon abstrakteihin ekspressionisteihin. Myös abstrakti värikenttämaalaus sai vaikutteita Mirón leveistä siveltimenvedoista ja puhtaista väreistä. Surrealistien vaikutus oli New Yorkissa suuri toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Miró vaikutti esimerkiksi Jackson Pollockin taiteen myöhäisvaiheen muodostumiseen. Pollockin lisäksi Mirón taide vaikutti muun muassa Georgia O´Keeffen, Robert Morherwelliin, ja Arshile Gorkyn tuotantoon. Louise Bourgeois oli hänen ystävänsä. === Pohjoismaissa === Varsinkin Mirón grafiikkaa on nähty Suomessa eri näyttelyissä 1950-luvulta alkaen. Teoksia on ollut Suomessa ja lähialueilla Ateneumissa Solomon R. Guggenheim -museon kokoelmien näyttelyissä 1957 ja 1994–1995 sekä Taidekeskus Retretin surrealisminäyttelyssä 1987. Mirón näyttelyitä on ollut Wäinö Aaltosen museossa 1991, Malmön taidehallissa 1993, Moderna museetissa 1998, Venäläisessä museossa 2004, Kumussa 2007, ARKENin modernin taiteen museossa Tanskassa ja Henie-Onstad taidekeskuksessa Oslossa 2010. Keväällä 2011 Espoon Emma-taidemuseossa oli Mirón kuvanveistoon painottuva näyttely. Mirón kuvien fantasiamaailma on innostanut ainakin seuraavia suomalaisia taiteilijoita: Ole Kandelin, Ernst Mether-Borgström, Rolf Sandqvist, Max Salmi, Kauko Lehtinen, Antti Vuori ja Kari Huhtamo. == Vastaanotto == Miroa on ylistetty eräänä modernin taiteen mestareista. Arvostuksen ohella hänen taidettaan on myös kritisoitu. Esimerkiksi taidekriitikko Robert Hughes arvioi seuraavasti Mirón toisen maailmansodan jälkeistä tuotantoa, jonka teosten koko kasvoi ”amerikkalaisiin mittoihin”: Huges toteaa, että Miróon viitataan aina ”suurena espanjalaisena taiteilijana”, joka on hänen mielestään teknisesti totta mutta kulttuurisesti väärin. ”Hän oli katalonialainen taiteilija ja ero oli hänelle hyvin merkittävä, kuten jokainen, joka katalonialaisia tuntee ja tietää.” Miró oli Hughesin mielestä syvästi alueellinen taiteilija, jonka ”kansainvälisyys” oli hänen mielestään Taidekriitikko Hilton Kramer totesi vuonna 2002 New Yorkissa järjestetystä Mirón kuvanveistoon painottuvasta näyttelystä, että taiteilijan kuvallisten ja veistoksellisten motiivien valikoima koostuu miehistä, naisista, linnuista ja seksistä. Myöhäistuotannossa seksuaaliset mielikuvat eivät ole painopiste, vaan röyhkeyteen asti nerokas kirkkaiden värien käyttö. == Luettelo tärkeimmistä teoksista == === Maalaukset === Vuosi Teos Tekniikka Kokoelma Kaupunki 1916 Asetelma ruusun kera öljy pahville yksityiskokoelmaJoan Miró. Still Life with Rose. Olga's Gallery 1917 E. C. Ricartin muotokuva öljy ja painokuva kankaalla yksityiskokoelmaJoan Miró. Portrait of E.C. Ricart. Olga's Gallery 1917 V. Nubiolan muotokuva öljy kankaalle Folkwang-museoJoan Miró. Portrait of V. Nubiola. Olga's Gallery Essen 1917 Prades, kylä öljy kankaalle Guggenheim-museoJoan Miró. Prades, the Village. Olga's Gallery New York 1917 Ciurana, polku öljy kankaalle yksityiskokoelmaJoan Miró. Ciurana, the Path Olga's Gallery 1917 Nord-Sud öljy kankaalle yksityiskokoelmaJoan Miró. North-South. Olga's Gallery 1918 Vihannespuutarha ja aasi öljy kankaalle Moderna museetJoan Miró. The Vegetable Garden with Donkey Olga's Gallery Tukholma 1918 Vaunun jäljet öljy kankaalle yksityiskokoelmaJoan Miró. The Waggon Tracks. Olga's Gallery 1919 Omakuva Autopotrait öljy kankaalle Musée PicassoJoan Miró. Self-Portrait. Olga's Gallery Pariisi 1921 Seisova alastonmalli Grand nu debout öljy kankaalle Perls GalleriesJoan Miró. Standing Nude. Olga's Gallery New York 1921 Maatila La Ferme öljy kankaalle National Gallery of ArtJoan Miró. The Farm Olga's Gallery Washington 1921 Portrait d'une danseuse espagnole öljy kankaalle Musée Picasso Pariisi 1923 Kynnetty pelto Camp llaurat öljy kankaalle Guggenheim-museo New York 1924 Katalonialainen maisema Paysage catalan (Le Chasseur) öljy kankaalle Museum of Modern ArtJoan Miró. Catalan Landscape (The Hunter). Olga's Gallery New York 1924 La Famille musta- ja punaliitu hiekkapaperille Museum of Modern Art New York 1924 Maternité öljy kankaalle yksityiskokoelmaJoan Miró. Maternity. Olga's Gallery 1925 Harlekiinin karnevaalit Le Carnaval d'Arlequin öljy kankaalle Albright-Knox Art GalleryJoan Miró. Harlequin's Carnival. Olga's Gallery Buffalo 1926 Henkilö, joka heittää kivellä lintua öljy kankaalle Museum of Modern ArtJoan Miró. Person Throwing a Stone at a Bird Olga's Gallery New York 1926 Kuuta haukkuva koira öljy kankaalle Philadephian taidemuseoJoan Miró. Dog Barking at the Moon. Olga's Gallery Philadelphia 1927 Maisema (jänis) öljy kankaalle Guggenheim-museoJoan Miró. Landscape (The Hare). Olga's Gallery New York 1927 Le Cheval de cirque öljy kankaalle Hirshhornin taidemuseo ja veistospuutarha, Smithsonian-instituuttiJoan Miró. The Circus House Olga's Gallery ja Musée communal des beaux-arts d'Ixelles Washington ja Bryssel 1928 Intérieur hollandais I öljy kankaalle Museum of Modern ArtJoan Miró. Dutch Interior I. Olga's Gallery New York 1928 Intérieur hollandais II öljy kankaalle Guggenheim-museo Joan Miró. Dutch Interior II. Olga's Gallery New York 1928 Intérieur hollandais III öljy kankaalle Metropolitan Museum of ArtDutch Interior. Olga's Gallery New York 1928 Danseuse espagnole kollaasi Pompidou-keskus Pariisi 1930 Peinture, la magie de la couleur öljy kankaalle Menil Collection Houston 1930 Peinture öljy ja laasti kankaalle Fondation Beyeler Basel 1933 Sommitelma Composition öljy kankaalle Bernin taidemuseoJoan Miró. Composition Olga's Gallery Bern 1933 Composition, concentration plastique öljy kankaalle Lille Métropole Musée Villeneuve-d'Ascq 1934 Etana, nainen, kukka ja tähti Escargot, femme, fleur et étoile öljy kankaalle Museo del Prado Madrid 1937 Asetelma jossa vanha kenkä Nature morte au vieux soulier öljy kankaalle Museum of Modern ArtJoan Miró. Still Life with Old Shoe. Olga's Gallery New York 1938 Tähti hyväilee mustan rintaa Une étoile caresse le sein d'une noire öljy kankaalle Tate Modern Lontoo 1939–1941 Sarja Sommitelmia tempera, guassi, öljyväri, pastelli paperille Fundació Joan Miró ja Museum of Modern Art Barcelona ja New York 1940 Satakielen laulu keskiyöllä ja aamusade guassi Perl Galleries Joan Miró. The Nightingale's Song at Midnight and the Morning Rain. Olga's Gallery New York 1941 Salakirjoitusta ja tähtikuvio rakkaudessa naisen kanssa guassi Art Institute of ChicagoCiphers and Constellations, in Love with a Woman Olga's Gallery Chicago 1941 Tähtikuvio: aamun herääminen guassi yksityiskokoelmaJoan Miró. Constellation: Awakening at Dawn. Olga's Gallery 1942–1949 Nainen, lintu, tähti Femme, oiseau, étoile pastelli, värikynä, tärpätti, guassi, liitu ja öljy kankaalle yksityiskokoelma Luzern ja Pariisi 1961 Triptyykki Sininen I, II ja III öljy kankaille Pompidou-keskusBlue II Olga's GalleryBlue III Olga's Gallery Pariisi 1968 Personnage devant le soleil akryyli Fundació Joan Miró Barcelona 1968–1973 Toukokuu 1968 Mai 1968 öljy kankaalle Fundació Joan MiróJoan Miró. May 1968. Olga's Gallery Barcelona 1972 Femme et oiseau à l'aube öljy kankaalle yksityiskokoelma 1974 L'Espoir du condamné à mort öljy kankaalle Fundació Joan Miró Barcelona === Veistokset === Vuosi Teos Materiaali Sijainti Kaupunki 1933 Personnage et parapluie puu, kuivat lehdet ja sateenvarjo Fundació Joan Miró Barcelona 1967 Oiseau solaire pronssi Museum of Modern Art New York 1968 Oiseau lunair Carraran marmori Fondation Maeght Saint-Paul-de-Vence 1961–1981 Labyrinthe pronssi, marmori, keramiikka, betoni Fondation Maeght Saint-Paul-de-Vence 1967 Montre du vent pronssi Fundació Joan Miró Barcelona 1967 La Caresse d'un oiseau maalattu pronssi Fundació Joan Miró Barcelona 1973 Femme verre pronssi Parc Cultural Viera i Clavijo Santa Cruz de Tenerife 1974 Chien pronssi Fundació Joan Miró Barcelona 1978 Ensemble monumental maalattu polyesterihartsi La Défense Paris 1981 Le soleil, la lune et une étoile betoni ja pronssi Washington street Chicago 1981 Femme pronssi Kaupunginhotelli Barcelona 1983 Femme et oiseau sementti ja keramiikka Parc Joan Miró Barcelona === Keramiikkaseinät === Vuosi Sijainti Kaupunki 1950 Harvardin yliopisto Cambridge 1958 Unescon pääkonttori Pariisi 1964 Kauppakorkeakoulu Sankt Gallen 1964 Labyrintti Fondation Maeght Saint-Paul (Alpes-Maritimes) 1970 Barcelonan lentoasema, Terminaali 2 El Prat de Llobregat 1970 Maailmannäyttelyn paviljonki Osaka 1971 Wilhelm Hack -museo Ludwigshafen 1972 Elokuvateatteri Pariisi 1976 IBM:n toimitilat Barcelona 1980 Uusi kongressipalatsi Madrid 1983 Parc del Mar Palma de Mallorca == Lähteet == * * *Buesa, Jaime, Joan Miró, Taide 1965, No 1, s. 17–23, 43 * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Joan Miro Kattava teoskokoelma WikiPaintingsissa * Joan Mirón veistoksiin keskittyvä näyttely EMMA - Espoon modernin taiteen museossa 4.3.–12.6.2011. * Miró Exhibition Tate Modern 14.4.–11.9.2011 * Epäviralliset kotisivut (paljon teoskuvia) Luokka:Espanjalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:70.9 Yleinen taidehistoria Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit