EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anna Kaitila

Anna Augusta Helena Kaitila, o.s. Forsgren (12. heinäkuuta 1876 Korpilahti – 17. marraskuuta 1959 Orimattila ) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Kaitilan vanhemmat olivat kanttori-urkuri Viktor Teodor Forsgrén ja Edla Augusta Silfvenius ja puoliso vuodesta 1902 Teuvo Kaitila. Anna Kaitila toimi kansakoulunopettajana 1895–1904 ja oli viimeksi opettajana Orimattilan Kaitalassa 1900–1904. Hän oli Orimattilan kunnanvaltuuston jäsen 1933–1957 ja toimi Helsingin Sanomien ja Etelä-Suomen Sanomien paikallisena avustajana. Hän avusti pitkään myös Nuori Suomi -albumia. Kaitila oli Orimattilan Marttayhdistyksen puheenjohtajana yli 50 vuotta. Hän toimi aktiivisesti Kansallisessa Edistyspuolueessa ja oli muun muassa puolueen kansanedustajaehdokkaana. == Teoksia == * Viertolan tuvassa. Raittiuden Ystävien vuorokeskusteluja n:o 15. Raittiuden ystävät, Helsinki 1906 * Valkeus voittaa. Raittiuden Ystävien vuorokeskusteluja n:o 16. Raittiuden ystävät, Helsinki 1906 * Sohvi-emännän tuvassa. Marttayhdistyksen kirjasia. Helsinki 1908 * Iltapakina Honkalassa. Huviohjelmien avuksi n:o 14. Karisto 1910 * Kotitoimia : vuoropuhelu, kirjoittanut A. K. Marttayhdistyksen kirjasia. Helsinki 1910 * Perintö : 3-näytöksinen näytelmä. Raittiuden ystävien näytelmiä n:o 5. Raittiuden ystävät, Helsinki 1917 * Kevään koittaessa : kaksiosainen raittiusnäytelmä. Edistysseurain kustannus, Helsinki 1919 * Korpivuoren komeroista : kolmiosainen lastenkeskustelu. Lasten sarja 22. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1923 * Orimattilan Marttayhdistys 1906–1936. Lahti 1936 * Vaali lieden valkeata : vuorokeskustelu. Pellervo-seura, Helsinki 1937 * Valitut runot, koonnut ja toimittanut Aarne Rahunen. Pellervo-seura, Helsinki 1946 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka: Suomalaiset runoilijat Luokka: Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Orimattilan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Sarapeukaloinen

Sarapeukaloinen (Cistothorus platensis) on hyvin laajalla alueella Pohjois- ja Etelä-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan sarapeukaloinen on noin 9,5-11 cm ja on pienin Pohjois- Amerikassa tavattava peukaloislaji. Lajin ulkonäkö vaihtelee suhteellisen paljon alueittain, mutta yleisväritykseltään laji on selästään ruskea. Selässä ja päässä on tummempia viiruja.Viirujen tiheys, leveys vaihtelevat huomattavasti alalajeittain. Vatsa on väritykseltään valkoinen tai okranruskea. == Levinneisyys ja elinympäristö == Sarapeukaloista tavataan hyvin laajalla alueella Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Lajin elinalue ulottuu Pohjois-Amerikassa Kanadasta Yhdysvaltojen Itärannikolle ja Meksikoon. Yhdysvalloissa laji muuttaa talveksi etelämmäksi. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Andeilla alueella, joka ulottuu Venezuelasta, Kolumbian, Ecuadorin ja Perun kautta Boliviaan. Lisäksi lajia tavataan Chilen, Argentiina ja Uruguayn alangoilta, Falklandsaarilta, osasta Brasiliaa ja Guayanasta. Sarapeukaloisen elinympäristöä ovat suoalueiden ruohikot ja kaislikot. Yleensä lajia ei kuitenkaan tavata osmankäämejä kasvavilta soilta tai alueilta, joissa on syvää seisovaa vettä. Talvisin lajia voi tavata myös hieman kuivemmilta seuduilta. == Elintavat == Sarapeukaloiset ovat arkoja lintuja, jotka viettävät piileskelevää elämää saraikossa ja kuullaan useammin kuin nähdään. Häirittynä laji juoksee maata pitkin karkuun. Hermostuneena se keikuttaa pyrstöään ylös ja alas sekä liikuttaa siipieään hyvin nopeasti. Yhdysvalloissa linnut saapuvat pesimäalueelleen toukokuussa ja aloittavat pesimisen kesäkuussa. Pesimäkausi kestää syyskuulle. Koiraat pesivät usein kahden tai useamman naaraan kanssa samanaikaisesti. Linnut puolustavat hyvin aggressiivisesti reviiriään ja voivat tuhota lähellä sijaitsevat muiden sarapeukaloisten ja myös muiden lintulajien pesät. Lajilla on pesimäkauden aikana kaksi tai jopa kolme pesuetta. Naaras munii 6-7 valkoista munaa, joita vain se hautoo. Myös poikasten ruokinta hyönteisillä ja hämähäkeillä jää pääosin naaraiden vastuulle. Munien hautominen kestää noin kaksi viikkoa. Sarapeukaloisten ravinto koostuu hyönteisistä ja hämähäkkieläimistä. == Lähteet == Luokka:Peukaloiset
HMCS Margaree

HMCS Margaree (viirinumero H49) oli Kanadan laivaston River-luokan hävittäjä, joka oli alun perin Britannian Kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä HMS Diana. Alus palveli toisessa maailmansodassa. == Siirto Kanadalle == Kanadan hallitus aloitti keskustelun 25. kesäkuuta 1940 uponneen HMCS Fraserin korvaamisesta. Diana oli huollettavana telakalla Lontoossa, kun sen siirto Kanadalle vahvistettiin. Alus poistettiin Kuninkaallisen laivaston palveluksesta ja se siirrettiin 6. syyskuuta 1940 Kanadan laivastolle nimellä HMCS MargareeWhitley, M. J. s. 102. == Palvelus == Margaree päätti lokakuun alussa koulutuksensa ja se lähti 17. lokakuuta Londonderrystä Pohjois- Irlannista liitettynä saattueeseen OL8. Alus oli saattueen ainoa suoja ennen sen liittymistä suurempaan saattueeseen Halifaxin matkaa varten. Alus törmäsi 22. lokakuuta rahtialus MV Port Fairyn kanssa, jolloin hävittäjä upposi vieden mukanaan 142 henkeä aluksen päällikkö mukaan lukien. Rahtialus pelasti 42 henkeä. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:D-luokan hävittäjistä muutetut Kanadan River-luokan hävittäjät Luokka:Kanadalaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
Sheila Mello

Sheila Chesed de Almeida Mello (São Paulo, 23. heinäkuuta 1978) on brasilialainen tanssija, näyttelijä ja malli. Hän oli tunnettu sekä klassisen baletin että nykytanssin esittäjänä ennen liittymistään vuonna 1998 É o Tchan -ryhmään, jossa korvasi ryhmästä eronneen Carla Perezin. Sheila Mello on esiintynyt elokuvissa Segurança Nacional (2007) ja Alphaville 2007 d.C. (2007). ==Aiheesta muualla== *Sheila Mellon viralliset sivut * Luokka:Brasilialaiset tanssijat Luokka:Brasilialaiset mallit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Brežnev

Vladimir Brežnev (5. maaliskuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto – 20. maaliskuuta 1996) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Brežnev oli pelipaikaltaan puolustaja, ja kätisyydeltään vasenkätinen. Brežnev pelasi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa kansainvälisiä otteluita kahdeksan kauden aikana yhteensä 57 ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Brežnev pelasi vuosina 1961, 1965 ja 1966. Seuratasolla hän edusti kahta ensimmäistä kautta lukuun ottamatta TsSKA Moskova -jääkiekkoseuraa, pelaten 350 ottelua tehden niissä 45 maalia. Brežnev valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1965. ==Saavutukset== * kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1965, 1966 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Chidlovskin sivut Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
The Definitive Collection (Sammy Davis Jr.)

The Definitive Collection on Sammy Davis Jr.:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Se sisältää hänen kaikki suosituimmat hittinsä kolmelta vuosikymmeneltä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit
The Definitive Collection

The Definitive Collection on useiden eri artistien kokoelmalevyjen nimi: * The Definitive Alice Cooper, Alice Cooperin albumi * The Definitive Collection, Billy Ray Cyrusin albumi * The Definitive Collection, Cameon albumi * Definitive Collection, Europen albumi * The Definitive Ray Charles, Ray Charlesin albumi * The Definitive Rock Collection, White Lionin albumi * The Definitive Collection, Michael Jacksonin albumi * The Definitive Collection, Sammy Davis Jr.:n albumi * The Definitive Simon & Garfunkel, Simon & Garfunkelin albumi * Definitive Collection, Led Zeppelinin albumi
Who’s That Girl (elokuva)

Who’s That Girl on James Foleyn ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomediaelokuva vuodelta 1987. Sen pääosissa olivat Madonna ja Griffin Dunne.LeVasseur Se on uusi versio Howard Hawksin klassikkokomediasta Hätä ei lue lakia (1938). == Rooleissa == == Soundtrack == Elokuvan soundtrack on Who’s That Girl. == Arvostelut == Erkki Huhtamo kuvasi elokuvaa ensi-illan jälkeen Filmihullussa degeneroituneeksi toisinnoksi 1930-luvun screwball- komediasta. Hänen mielestään elokuva oli ”veltosti ”ohjattu”” ja ”kehnosti näytelty.Huhtamo 1987 Tapani Maskulan arvostelu elokuva televisioesityksen yhteydessä 1992 oli myönteinen. Hän kirjoitti: ”Mitä enemmän teoksiinFoleyn Elossa todistamaan ja Who’s That Girl tulee ajallista etäisyyttä, sitä selvemmin ne paljastavat ansionsa pinnallisten muotikuohujen alta.” Hän piti sitä ”riemastuttavana” versiona Hätä ei lue lakia -elokuvasta. Hän valitti kuitenkin, ettei kaikkia hauskoja oivalluksia pystytä kytkemään tyydyttäväksi kokonaisuudeksi.Maskula 1992 Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen teilaa elokuvan erittäin kevyeksi komedianlatuskaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:James Foleyn ohjaamat elokuvat
Nils-Arvid Bringéus

Nils-Arvid Bringéus (29. maaliskuuta 1926 – 21. huhtikuuta 2023) oli Lundin yliopiston kansatieteen professori ja Ruotsin kirkon pappi. ==Bibliografia== * Sägnen om Örkelljunga kyrkklocka 1949 * Begravning 1949 * Kyrkans tjänare i Örkelljunga pastorat 1950 * Folkminnen från Örkelljungabygden 1953 * Klockringningsseden i Sverige 1958 * Järnplogen som innovation 1962 * Brännodling 1963 * Tradition och förändring i 1800-talets skånska lanthushållning 1964 * Gunnar Olof Hyltén-Cavallius som etnolog 1966 * Unnarydsborna 1967 * Skördegudstjänst 1969 * Studiet av innovationer 1969 * Svensk begravningssed 1969 * Källkritiska problem inom etnologisk forskning 1975 * Årets festseder 1976 * Människan som kulturvarelse 1976 * Kistebrev som förlagor till sydsvenska bonadsmålningar 1977 * Bouppteckningar som etnologisk källa 1977 * Sydsvenskt bonadsmåleri 1978 * Brödsmulor 1978 * Folkliga bildframställningar av de olika samhällsstånden 1978 * Att läsa för maten 1979 * Matkultur i Skåne 1981 * Bildlore 1981 * Örkelljunga hembygdsförening 1931-1981, 1981 * Sydsvenska bonadsmålningar 1982 * Resekörare och besekrämare 1983 * Lärkesholm och von Reiserska stiftelsen 1984 * Det etnologiska ämnesområdet 1985 * Svensk begravningssed i historisk belysning 1986 * Livets högtider 1987 * Mat och måltid 1988 * Julträd 1991 * Hjelmsjö 1992 * Ingeborrarps friluftsmuseum 1992 * Karlin och kulturen 1992 * Rya gamla kyrka 1993 * Ur släktens sekretärer 1993 * Bonadsmålningar av Nils Lundbergh 1994 * Skånska kistebrev 1995 * Örkelljunga kyrka 1997 * Folklig fromhet 1997 * Vallfärder till S:t Olof 1997 * Från klocksägen till kommunvapen 1998 * Årets festdagar 1999 * Kistebrev tryckta i Jönköping 1999 * Gästgiveriet i Örkelljunga 2000 * Herrskap och hushållning på Kiviks Äsperöd 2000 * Landshövdingen på Lärkesholm 2001 * Kistebrev tryckta av Lars Gullbransson i Varberg 2002 * Sven Erlandssons bonadsmålningar i Håcksviks klockaregård 2002 * Örkelljungabilder 2002 * Västsvenska kistebrev 2003 * Rune Brännborn 2003 * Lyckan kommer, lyckan går 2004 * Julstugor och sommarlag 2005 * Den kyrkliga seden 2005 * Carl Wilhelm von Sydow som folklorist 2006 ==Palkinnot== *Lengertzin kirjallisuuspalkinto 2001 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset etnologit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Štšutšinsk

Štšutšinsk () on kaupunki Kazakstanin pohjoisosassa Akmolan alueella. Se on Štšutšinskin piirin keskus. Vuonna 1998 kaupungin asukasluku oli 47 900http://www.shuchinsk.net/ . Štšutšinsk on ollut kaupunki vuodesta 1939. ==Tunnettuja henkilöitä== * Vladimir Smirnov, hiihtäjä * Nikolai Tšebotko, hiihtäjähttp://www.fis- ski.com/de/606/615.html?type=biog&competitorid;=9829&sector;=CC ==Lähteet== * Ski site Stsutsinsk
My Enemy

My Enemy on yhdysvaltalaisen, 1980-luvulla maailmanmaineeseen nousseen glam metal -yhtye Skid Row’n single vuodelta 1995. Se on ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, Subhuman Racelta. Nimikappaleen ovat kirjoittaneet rumpali Rob Affuso, basisti Rachel Bolan ja kitaristi Scotti Hill. Kappale on julkaistu myös kokoelmalla 40 Seasons: The Best of Skid Row. Tuohon versioon kappaletta oli kuitenkin paranneltu ja miksattu. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Sebastian Bach – laulu * Dave Sabo – kitara * Scotti Hill – kitara * Rachel Bolan – bassokitara * Rob Affuso – rummut == Aiheesta muualla == * Discogs * Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Skid Row’n kappaleet
Omatoimivaihtari

Omatoimivaihtari on opiskelija, joka suorittaa korkeakoulututkintoa kotimaansa oppilaitoksessa ja lähtee ulkomaille määräaikaisesti opiskelijavaihtoon omatoimisesti. Tällöin opiskelija järjestää opiskelupaikan itse. Omatoiminen vaihtopaikan järjestäminen tekee opiskelijasta omatoimivaihtarin (kansainvälinen termi ”free-mover”). Suomessa omatoimivaihtareita koskevat samat opintosuunnitelmaa ja hyväksilukua sekä opintojen tasoa ja määrää koskevat säännöt kuin muitakin väyliä vaihtoonlähdössään hyödyntäviä opiskelijoita. Muita opiskelijavaihdon väyliä ovat esimerkiksi Erasmus-ohjelma ja Nordplus sekä korkeakoulujen väliset kahdenväliset vaihtosopimukset. Omatoimisesti ulkomaille lähtevä opiskelija voi valita kohteensa vapaasti, mutta joutuu yleensä hoitamaan käytännön järjestelyt, hakuprosessin ja rahoituksen itsenäisesti. Opiskelija ottaa itse suoraan yhteyttä toivomaansa yliopistoon ja tiedustelee mahdollisuutta hakea määräaikaista opiskeluoikeutta vaihto-ohjelmien ulkopuolella. Omatoimivaihtaruus muistuttaa opiskelijavaihtoa sikäli, että opinnot on yleensä mahdollista hyväksilukea suomalaisessa korkeakoulussa suoritettavaan tutkintoon edellyttäen, että asiasta on etukäteen sovittu oman korkeakoulun kanssa. Omatoimivaihtareiksi luetaan myös ulkomaan opintoja välittävien organisaatioiden, kuten Asia Exchangen ja Kilroy Educationin, kautta opiskelemaan lähtevät henkilöt. Nämä organisaatiot toimivat linkkeinä opiskelijoiden ja valikoitujen vastaanottavien yliopistojen välillä helpottaen opiskelijoiden ulkomaille lähtöä. Lähettävän korkeakoulun näkökulmasta näidenkin organisaatioiden kautta ulkomaille lähtevät opiskelijat eivät osallistu korkeakoulun omiin vaihto-ohjelmiin vaan järjestävät opiskelupaikkansa itse. Näin ollen kyseiset opiskelijat ovat omatoimivaihtareita. Korkeakouluopiskelu on maksullista lähestulkoon joka puolella maailmaa pohjoismaita lukuun ottamatta. Ulkomaiset korkeakoulut perivät useimmiten lukukausimaksuja niin paikallisilta kuin ulkomaisiltakin opiskelijoilta. Omatoimivaihtarin tulee varautua lukukausimaksuihin ja niiden kattamiseen kokonaan tai osittain voi anoa ns. free mover –stipendejä lähes kaikissa Suomen korkeakouluissa. Lisäksi stipendejä voi anoa myös eri säätiöiltä ja rahastoilta. Kela maksaa korotettua ulkomaan opintotukea opintojen edetessä suunnitellusti. ==Aiheesta muualla== *Maailmalle.net *Teknillisen korkeakoulun kuvaus omatoimivaihtarille * Asia Exchange Luokka:Kansainvälinen koulutus
Breakin’ Down

Breakin’ Down on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Skid Row’n toinen singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, Subhuman Racelta. Kappale on elokuvan Paholaisarmeija soundtrackilla. Singlestä on julkaistu kolme painosta. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Sebastian Bach – laulu * Dave Sabo – kitara * Scotti Hill – kitara * Rachel Bolan – bassokitara * Rob Affuso – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Skid Row’n kappaleet
Into Another

Into Another on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtyeen, Skid Row'n singlejulkaisu vuodelta 1995. Kappale on kolmas singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta studioalbumilta, Subhuman Racelta. Kappale oli yhtyeen viimeinen singlejulkaisu ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1996. Vuonna 1999 uudelleenkasattu yhtye on julkaissut vain kaksi singleä. Tämä single on myös viimeinen, jolla laulaa Sebastian Bach. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Sebastian Bach – laulu * Dave Sabo – kitara * Scotti Hill – kitara * Rachel Bolan – bassokitara * Rob Affuso – rummut == Aiheesta muualla == * Discogs * Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Skid Row’n kappaleet
Oleydong Sithsamerchai

Oleydong Sithsamerchai (; s. 17. heinäkuuta 1985 Bangkok) on thaimaalainen korsisarjan nyrkkeilijä. Urallaan Sithsamerchai on voittanut WBC-liiton mestaruuden. Sithsamerchai debytoi ammattikehässä vuonna 2002. Vuonna 2007 Sithsamerchai voitti WBC-liiton haastajaottelussa Omar Soton ja pääsi haastamaan mestari Eagle Den Junlaphan, jonka voitti kaikin tuomariäänin. Mestaruutta Sithsamerchai puolusti 11 kertaa onnistuneesti, kunnes hävisi vasta seitsemättä ammattinyrkkeilyotteluaan otelleelle Kazuto Iokalle teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1566056 Tämän jälkeen Sithsamerchai ei ole päässyt suurten liittojen mestaruusotteluihin. == Aiheesta muualla == *boxrec.com == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maja Wasander

Ester Maria Hjelt, kirjailijanimeltään Maja Wasander (23. marraskuuta 1885 Vaasa – 29. tammikuuta 1960 Helsinki), oli suomenruotsalainen psykologi ja nuortenkirjailija. ==Henkilöhistoria== Hjeltin isä oli professori Hjalmar Hjelt ja äiti Hedvig Forsblom. Hänellä oli ottolapsi Ingmar. Hjelt tuli ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian maisteriksi 1910. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui Åbo Akademista 1930 ja väitteli 1948.Kuka kukin oli. Wikisource. Hän opiskeli psykologiaa muun muassa Saksassa, ja hän oli merkittävä soveltavan psykologian pioneeri Suomessa. Hjelt työskenteli 1922–1927 työntekijöiden valintatestejä suorittaneessa Valtionrautateiden psykoteknillisessä laboratoriossa ja myöhemmin muun muassa Åbo Akademin sovelletun sielutieteen dosenttina vuodesta 1947. Hän toimi myös opettajana ja ammatinvalinnanohjaajana muun muassa Turussa, Inkoossa ja Helsingissä. Uransa alkuvuosina Hjelt toimi opettajana Porvoossa ja Turussa. == Teokset == ===Omalla nimellä=== * Två kombinationstests, tillämpande på finländska skolbarn. Finska Vetenskaps-Societeten, Helsingfors 1930 (väitöskirja). * Praktisk psykologi i samhällslivet. Söderström, Helsingfors 1938. * Lannistumaton: Maikki Fribergin elämäkerta. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta suomentanut Tyyni Tuulio. Gummerus 1945. ===Lastenkirjoja nimellä Maja Wasander=== * I tonåren. Schildt, Helsingfors 1918. * Lyckliga år: En berättelse om Gunnel och hennes syskon. Söderström, Lovisa 1919. * Klosterliv. Söderström, Helsingfors 1935. * I solskenet. Söderström, Helsingfors 1936. == Lähteet == * * Svenskösterbottniska författare: Ester Hjelt === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka: Suomalaiset psykologit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Silkkitilhet (suku)

Silkkitilhet (Ptilogonys) on silkkitilhien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Silkkitilhien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Silkkitilhiin kuuluvia lajeja == * Isosilkkitilhi (Ptilogonys caudatus) * Tuhkasilkkitilhi (Ptilogonys cinereus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Ptilogonys Luokka:Silkkitilhet
Alkumetsä

Alkumetsä () on Robert Holdstockin fantasiaromaani, joka julkaistiin vuonna 1984. Se on myös samannimisen kirjasarjan ensimmäinen teos. Kirjan tapahtumat sijoittuvat ikivanhaan ja salaperäiseen Ryhopen metsään, jossa asuu myyttisiä alkuolentoja. Romaani on suomennettu vuonna 1985. Luokka:Vuoden 1984 kirjat Luokka:Englantilaiset fantasiaromaanit
William Schallert

William Joseph Schallert (6. heinäkuuta 1922 Los Angeles, Kalifornia – 8. toukokuuta 2016 Pacific Palisades, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän työskenteli pitkällä urallaan sekä elokuvissa että televisiossa. Hän toimi Screen Actors Guildin puheenjohtajana vuosina 1979–1981 ja oli vuonna 1980 ehdolla Daytime Emmy -palkinnon saajaksi. Elokuviin, joissa Schallert esiintyi, lukeutuvat Speedway – vauhtihullut (1968) ja Colossus – koneiden valta (1970).Elonet.fi Schallert opiskeli Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa. Hänen isänsä, Edwin Schallert, kirjoitti näyttämötaiteesta Los Angeles Timesiin.William Schallert on TV.com Schallert oli vuodesta 1949 naimisissa Rosemarie Diann Waggnerin kanssa. Parilla oli neljä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
The Invite

The Invite on Emmin neljäs albumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumin nimikkokappaleesta "The Invite" kuvattiin musiikkivideo. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltäneet Emmi ja Antti Vuorenmaa, sanoittanut Emmi sekä sovittanut Vuorenmaa, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Emmi – laulu * Antti Vuorenmaa – kitara, taustalaulu, mandoliini, urut, pedal steel -kitara, lyömäsoittimet, bassokitara (kappale 3), tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mikko Kaakkurinniemi – rummut * Jari Kanninen – klavinetti * Sara Puljula – kontrabasso * Jari Kanninen – pianot === Vierailevat muusikot === * Kukka Lehto – viulu (kappale 5) * Panu Syrjänen – saksofoni (kappale 2) === Tuotanto === * Pauli Saastamoinen – masteroija * Kristiina Männikkö – valokuvat * Taina Tirkkonen – graafinen suunnittelu, design == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Invite discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Emmin albumit
Tyson Ballou

Tyson Brett Ballou (s. 14. marraskuuta 1976 Garland, Texas) on yhdysvaltalainen miesmalli. Ballou aloitti mallin uransa 15-vuotiaana poseeramalla lehdissä ja esiintymällä muotinäytöksissä Texasissa. Muutettuaan New Yorkiin hän työskenteli Ford Models -mallitoimiston palveluksessa. Myöhemmin Ballou siirtyi IMG-mallitoimistoon, jonka kautta hän onnistui luomaan itselleen menestyksekkään uran. Ballou on työskennellyt tunnettujen muotitalojen kuten Calvin Kleinin, Tommy Hilfigerin, Giorgio Armanin ja Dolce & Gabbanan mainoskampanjoissa. == Aiheesta muualla == *Mostbeautifulman.com *Selectmodel.co.uk *Nymag.com Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brian Levinson

Brian Matthew Levinson (s. 27. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä Predator 2:ssa (1990). Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Matilda ja lasten kapinaBlockbuster.com: Brian Levinson (1996) Michael Wormwoodin roolissa. Hän ei ole enää aikuisiällään työskennellyt elokuvissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keef Hartley Band

Keef Hartley Band oli 1960-luvun lopulla perustettu jazzrockyhtye, jonka keulakuva oli Keef Hartley. Keef Hartley perusti nimeään kantavan yhtyeen, jonka ensimmäinen pitkäsoittolevy Halfbreed ilmestyi vuonna 1969. Yhtyeeltä ilmestyi vielä viisi albumia ennen hajoamista vuonna 1972: Battle Of NW6 (1970), DERAM SML1054), The Time Is Near (1970, DERAM SML1071), Overdog (1971, DERAM SDL2), Little Big Band (1971, DERAM SDL4) ja Seventy Second Brave (1972, DERAM SDL9). Yhtyeen alkuperäiskokoonpano oli: Keef Hartley, rummut; Miller Anderson, kitara ja laulu; Gary Thain, basso; Peter Dines, urut ja Spit James, kitara. Myöhemmin yhtyeessä soittivat muun muassa Mick Weaver, urut; Henry Lowther, trumpetti, viulu; Jimmy Jewell, saksofoni; Johnny Almond, huilu; Jon Hiseman ja Harry Beckett. Keef Hartley Band oli yksi harvoista brittibändeistä, joka esiintyi Woodstockin festivaaleilla 1969. Yhtyeen musiikkia on verrattu Colosseumiin, Blood, Sweat and Tearsiin ja Chicagoon. Keef Hartley itse oli aikaisemmin soittanut muun muassa John Mayall & the Bluesbreakersissa. == Diskografia == * Halfbreed (1969) * Battle Of NW6 (1969) * The Time Is Near (1970) * Overdog (1971) * Little Big Band (1971) * Seventy Second Brave (1972) * Not Foolish Not Wise (1999) == Lähteet == *Alex Gitlin Home Page Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet
Timo Antila

Timo Antila (s. 22. syyskuuta 1980 Jurva) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Jurvan Urheilijoita ja häntä ovat valmentaneet isänsä Erkki Antila ja Heikki Ikola. Antila sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa Hochfilzenissä 2000 viestissä neljänneksi ja pikamatkalla seitsemänneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Pokljukan MM-kisoissa 2001 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Suomen viestijoukkueeseen. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli pikamatkalla 19:s, 12,5 km:n takaa-ajossa 32:s ja 20 km:n matkalla 41:s. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen sekaviestijoukkueeseen. Maailmancupissa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Ruhpoldingin pikakilpailussa kaudella 2003–2004. Antila oli 41:s Vancouverin olympialaisissa 2010 kymmenen kilometrin pituisessa sprinttikilpailussa ja 52:s 12,5 kilometrin pituisessa takaa- ajossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivo parasta ja pelkää pahinta

Toivo parasta ja pelkää pahinta on rap-artisti Petoksen 14. huhtikuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Se julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta. == Taustaa == Albumi nousi ilmestymisviikollaan (16/2010) Suomen virallisen albumilistan sijalle 48.Petos: Toivo Parasta Ja Pelkää Pahinta (ÄKT) Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban albumilistalla levy nousi samalla viikolla sijalle 6. Vartiainen Rumban Albumilistan ykköseksi (Rumba 21.4.2010) Albumin kappaleesta "Synkkä Sörkka" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2009.Video: Petos - Synkkä sörkka (Redrum187 30.10.2009) Videolla zombiet kulkevat pitkin Helsinkiä ja käyvät vartijan kimppuun. Videolla esiintyy myös rap-artisti Pikkupiru. "Alibi-ainesta" -kappale löytyy myös vuonna 2008 julkaistulta Redrum-187 kokoelmalta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Biitit == * Petos: 1, 2, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 12 * Hullukoira: 5 * ADR Lavey: 6 * R2: 9 == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Redrum-187: Redrum-187 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Synkkä Sörkka" -musiikkivideo YouTubessa * Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla * Albumin arvostelu Noise -sivustolla * Albumin arvostelu Redrum-187 -sivustolla Luokka:Petoksen albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Anton Strålman

Anton Strålman (s. 1. elokuuta 1986 Tibro, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SHL-seura HV71:tä. Strålman oli voittamassa maailmanmestaruutta Ruotsin joukkueessa MM-kisoissa 2017. ==Ura== Strålman aloitti jääkiekon Skövde IK:n junnuissa. Hän myöhemmin jatkoi Skövden edustukseen I-divisioonaan ja HockeyAllsvenskaniin. Vuonna 2005 Toronto Maple Leafs varasi hänet kevään varaustilaisuudessa. Samana kesänä Strålman siirtyi Skövdestä Timrå IK:hon Ruotsin Elitserieniin. Strålman pelasi kaksi kautta Timråssa ennen kuin teki sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa kesällä 2007. Strålman liittyi Toronton organisaation farmijoukkueeseen Toronto Marliesiin kaudeksi 2007–2008. Kauden aikana hänet nostettiin NHL:ään, jossa hän pelasi 50 ottelua. Strålmanin uran toinen NHL-kausi ei sujunut yhtä hyvin, ja hänet ensiksi sijoittettiin takaisin farmiin ja kauden jälkeen myytiin Calgary Flamesiin. Calgary myi Strålmanin ennen seuraavan kauden alkua Columbus Blue Jacketsiin. Hän pelasi Blue Jacketsissa kaksi kautta. Marraskuussa 2011 Strålman siirtyi New York Rangersiin. Rangersin paidassa Stanley Cup -finaaleihin päättyneen kauden 2013–2014 jälkeen Strålman siirtyi Tampa Bay Lightningiin viisivuotisella ja yhteisarvoltaan 22,5 miljoonaan dollarin sopimuksella. Kesällä 2019 Strålman teki kolmivuotisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Heinäkuussa 2021 Panthers kauppasi Strålmanin, Uladzislau Kaljatšonakin ja vuoden 2024 toisen kierron kierroksen varausvuoron Arizona Coyotesille ja sai vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2023.https://www.sportsnet.ca/nhl/article/coyotes-acquire-stralman- kolyachonok-panthers/ Kaudeksi Strålman teki sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:HV71:n pelaajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Saarinen (nyrkkeilijä)

Mikko Vihtori Saarinen (4. huhtikuuta 1946 Salo – 29. joulukuuta 2022Kuolinilmoitus. Salon Seudun Sanomat 29.1.2023, s. 6.) oli suomalainen nyrkkeilijä. Saarinen edusti Suomea Münchenin 1972 olympialaisissa alle 71 kilon sarjassa. Hän karsiutui toisella kierroksella. EM-kilpailuissa hän karsiutui vuonna 1969 toisessa ja vuonna 1971 ensimmäisessä ottelussaan. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1969 ja 1970 sekä saavutti PM- pronssia vuonna 1972. Saarinen edusti seuratasolla Salon Viestiä ja Halikon Hakoniskoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1969–1972 sekä saavutti SM- pronssia vuonna 1968. Vuonna 1970 hän sai Ville-patsaan raskaimpien sarjojen parhaana suomalaisnyrkkeilijänä. Saarinen nyrkkeili ammattilaisena Elis Askin tallissa vuosina 1972–1973. Hän voitti kaikki viisi otteluaan. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Petolahden vaakuna

Petolahden vaakuna oli Petolahden kunnan tunnus. Vaakunan perunankukat viittaavat perunanviljelyyn ja sahakoro vanhaan lankkujen sahaukseen. Vaakunan selitys kuuluu seuraavasti: ”Sinisessä kentässä alapuolelta sahakoroinen hirsi; saatteena ylä- ja alapuolella perunankukka; kaikki hopeaa, kukkien emiöt kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Petolahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen 15. heinäkuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. tammikuuta 1968. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973, kun Petolahti ja Bergö yhdistyivät Maalahden kuntaan. == Lähteet == * * Petolahti Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Luokka:Petolahti
Keef Hartley

Keith "Keef" Hartley (8. maaliskuuta 1944 Preston – 26. marraskuuta 2011 Preston) oli brittiläinen rumpali. Keef Hartleyn muusikon ura alkoi Rory Storm And The Hurricanes -yhtyeessä, kun hän korvasi Beatleseihin siirtyneen Ringo Starrin. Yhtyeen hajottua Hartley pestattiin The Artwoodsin rumpaliksi. Yhtyeessä soitti myös myöhemmin Deep Purplen urkurina tunnettu Jon Lord. Hartley soitti yhtyeen ainoalla albumilla Art Gallery (1966). Hartley palkattiin John Mayall & the Bluesbreakers -yhtyeeseen, jossa hän soitti ainakin kahdella albumilla, Crusade ja Diary Of A Band. Hartley perusti nimeään kantavan yhtyeen Keef Hartley Band, ja yhtyeen ensimmäinen albumi Halfbreed ilmestyi 1969. Samana vuonna he esiintyivät Woodstockin festivaaleilla. Yhtye julkaisi tämän jälkeen vielä viisi albumia, kunnes hajosi vuonna 1972. Yhtyeen musiikki oli progressiivista jazzrockia. 1971 Hartley esiintyi Little Big Band -nimisen kokoonpanon kanssa, joka teki yhden albumin Little Big Band. 1973 Hartley levytti sooloalbumin Lancashire Hustler. 1974 Hartley perusti yhtyeen Dog Soldier, joka julkaisi yhden albumin, Dog Soldier (1975). Tämän jälkeen Hartley teki töitä musiikkialalla, kunnes jäi eläkkeelle ja muutti takaisin sukunsa pariin Prestoniin. Vuonna 2007 häneltä julkaistiin haamukirjailijan kirjoittama muistelmateos Halfbreed (A Rock and Roll Journey That Happened Against All The Odds). Keef Hartley oli intiaanifani ja perehtyi tarkoin intiaanikulttuuriin. Hän esiintyi usein pohjoisamerikkalaiseen intiaaniasuun pukeutuneena, joskus täysissä soturin juhlatamineissa ja sotamaalauksessa. == Lähteet == *Keef Hartleyn kotisivu *Alex Gittlin === Viitteet === Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Jouko Leppä

Jouko Matti Leppä (s. 16. huhtikuuta 1943 Heinola) on suomalainen painonnostaja. Leppä edusti Suomea kolmien olympiakisojen painonnostokilpailuissa. Münchenissä 1972 hän sijoittui neljänneksi raskaassa sarjassa (yli 110 kg). Hänen yhteistuloksensa 572,5 kg oli sama kuin itäsaksalaisella Gerd Bonkilla mutta Bonk oli Leppää kevyempi ja sai siksi pronssimitalin. Lepän tulokset eri nostomuodoissa olivat 205 kg punnerruksessa, 157,5 kg tempauksessa sekä 210 kg työnnössä. Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 hän jäi ilman tulosta. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa kuudenneksi vuonna 1975. EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa neljänneksi vuonna 1972, seitsemänneksi vuonna 1973 sekä kuudenneksi vuosina 1975 ja 1976. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1975. Seuratasolla Leppä edusti Heinolan Iskua. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1972, 1974 ja 1975 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1971 ja 1973. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Pohjolan Othello”. Vuonna 1975 Leppä teki uransa parhaat tulokset: 165 kg tempauksessa, 222,5 kg työnnössä sekä 387,5 kg kahden työntömuodon yhteistuloksessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steve Angello

Steve Angello (oik. Steve Angello Josefsson Fragogiannis , s. 22. marraskuuta 1982 Ateena, Kreikka) on ruotsin-kreikkalainen DJ ja musiikkituottaja. Hänellä on oma levy-yhtiö Size Records. Hän on naimisissa ruotsalaisen malli ja TV- persoona Isabel Adrianin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä (s. 2010 ja 2012). == Biografia == Angello syntyi vuonna 1982 Kreikan pääkaupungissa Ateenassa. Hänen isänsä on kreikkalainen ja äitinsä ruotsalainen. Hänen isänsä oli usein mukana erilaisissa rikoksissa ja hän kuoli Angellon ollessa teini-ikäinen. Hän muutti myöhemmin Tukholmaan, jossa hän tutustui DJ:nä toimimiseen. Hän aloitti muokkaamalla vanhoja hip hop- ja breakbeat-klassikoita, mutta siirtyi myöhemmin houseen. Angello kuului vuosina 2008–2013 Swedish House Mafia -nimiseen DJ-kokoonpanoon yhdessä Axwellin ja Sebastian Ingrosson kanssa. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsalaiset DJ:t Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Ruotsalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nigerian energiapolitiikka

Nigerian energiapolitiikka kertoo Nigerian energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. Nigeria on OPEC:n jäsen. IEA:n mukaan Nigeria oli vuonna 2007 maailman 4. suurin öljynviejämaa (112 Mt) ja 10. suurin maakaasun viejämaa (21 mrd. kuutiota). Vuonna 2007 Nigeriasta vietiin 104 Mt jalostettuja öljytuotteita (7. sija).IEA Key world energy statistics 2009 ==Tuotanto ja vienti== EnergiantuotantoKey world energy statistics 2006 Sähkön Energian Energian Väestö kulutus CO2 tuotanto vienti (milj.) (TWh) Mt Mtoe Mtoe 2004 129 13 48 229 130 2007 148 20 51 232 124 Nigeriassa asui 129 miljoonaa ihmistä vuonna 2004 ja 148 miljoonaa ihmistä vuonna 2007. Sähkön kulutus ilman siirtohäviöitä oli 13 TWh vuonna 2004 ja 20 TWh vuonna 2007 eli 22 % Suomen kulutuksesta. Nigerian energian vienti oli 124 Mtoe vuonna 2007. Primaarienergian kulutus oli 99 Mtoe vuonna 2004 ja 107 Mtoe vuonna 2007. Primaarienergian kulutus on kolminkertainen Suomeen verrattuna. Nigerian hiilidioksidipäästöt olivat 51 Mt hiilidioksidia vuonna 2008, jolloin Suomen vastaavat päästöt olivat 64 Mt. ==Luonnonvarat== IEA:n mukaan vuonna 2007 Nigerian raakaöljyn vienti oli 112 Mt öljyä. Nigeria oli vuonna 2007 maailman neljänneksi suurin raakaöljyn viejämaa Saudi-Arabian (339 Mt), Venäjän (256 Mt) ja Iranin (130 Mt) jälkeen. Arvopaperi-lehti arvioi Nigerian levottomuuksien osaltaan nostaneen raaka-öljyn hinnan uudelle ennätystasolle 100 dollariin tammikuussa 2008, koska Nigeria on Afrikan suurin öljyntuottaja.Öljyn hinta kävi 100 taalassa Arvopaperi 3.1.2008 Nigeriassa on uraanikaivoksia.l energy [revolution, a sustainable world energy outlook] Greenpeace, EREC s. 27 IEA:n mukaan vuonna 2008 Nigerian maakaasun vienti oli 21 mrd. kuutiota. ==Shell== Naomi Kleinin mukaan Shell porasi vuosina 1950–1993 öljyä 30 mrd. dollarin edestä Nigerin suistosta. Puolet Nigerin hallituksen öljytuloista on Shell-yhtiöltä. Ken Saro-Wiwan johtama ogonien eloonjäämisliike MOSOP vaati Shelliltä korvauksia. Kenraali San Abacha määräsi asevoimat ogoneita vastaan. Ogonit syyttivät Shelliä hallinnon taloudellisesta ja moraalisesta tuesta ja mielenosoitusten kukistamisesta Nigerian asevoimien avulla Shellin rahoittamana. Shell vetäytyi 1993 alueelta vastalauseiden vuoksi. Ken Saro Wiwa pidätettiin 22. toukokuuta 1994 ja teloitettiin 10. marraskuuta 1995.Naomi Klein, No logo, tähtäimessä brändivaltiaat, WSOY 2001, s. 470, 542–546 == Lähteet == Luokka: Nigeria Luokka:Energiapolitiikka Afrikassa Luokka:Nigerian talous
Tennis kesäolympialaisissa 2004

Vuoden 2004 kesäolympialaisten tennis järjestettiin 15.–22. elokuuta 2004 Ateenassa. Kilpailuihin osallistui 170 urheilijaa 52 eri maasta. ==Mitalistit== Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miesten kaksinpeli Nicolás Massú Mardy Fish Fernando González Miesten nelinpeli Fernando González Nicolás Massú Nicolas Kiefer Rainer Schüttler Mario Ančić Ivan Ljubičić Naisten kaksinpeli Justine Henin-Hardenne Amélie Mauresmo Alicia Molik Naisten nelinpeli Li Ting Sun Tiantian Conchita Martínez Virginia Ruano Pascual Paola Suárez Patricia Tarabini ==Mitalitaulukko== 1 2 0 1 3 2 1 0 0 1 2 1 0 0 1 4 0 1 0 1 4 0 1 0 1 4 0 1 0 1 4 0 1 0 1 8 0 0 1 1 8 0 0 1 1 8 0 0 1 1 ==Lähteet== * Luokka:Kesäolympialaiset 2004 2004 Luokka:Vuoden 2004 tennis
Juhani Avellan

Juhani Kari Kalervo Avellan (31. joulukuuta 1945 Riihimäki – 28. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen painonnostaja. Avellan edusti Suomea kolmien olympiakisojen painonnostokilpailuissa. Münchenissä 1972 hän sijoittui alle 82,5 kilogramman sarjassa kahdeksanneksi kolmen työntömuodon yhteistuloksella 467,5 kg, Montréalissa 1976 viidenneksi kahden työntömuodon yhteistuloksella 330 kg sekä Moskovassa 1980 kahdeksanneksi tuloksella 332,5 kg. Hän saavutti yhteistuloksen MM- ja EM-pronssia Moskovassa vuonna 1975. Lisäksi hän sijoittui MM-kilpailujen yhteistuloksissa kahdeksanneksi vuonna 1971, kuudenneksi vuonna 1974 sekä viidenneksi vuonna 1977. Avellanin viides sija 1977 oli kisojen paras suomalaissijoitus. EM-kilpailujen yhteistuloksissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1974. Hän saavutti EM-mitaleja myös yksittäisissä nostomuodoissa. Avellan voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1971, 1973 ja 1977. Hän nosti työnnön maailmanennätyksen 192,5 kg vuonna 1970 ja 193,5 kg vuonna 1971 sekä tempauksen maailmanennätyksen 153,5 kg vuonna 1971. Avellanin edustamia seuroja olivat Kauhajoen Karhu, Porin Pyrintö, Oikaraisen Isku, Helsingin Atleettiklubi, Herakles ja Helsingin Tarmo. Hän voitti yhdeksän Suomen mestaruutta vuosina 1970–1982. Avellan valittiin Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) parhaaksi urheilijaksi vuosina 1974, 1975 ja 1977. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Howard K. Smith

Howard Kingsbury Smith (12. toukokuuta 1914 Ferriday, Louisiana – 15. helmikuuta 2002 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiotoimittaja ja yksi niin sanotun Murrow’s Boysin jäsenistä. Toimittajanuransa Smith aloitti United Press Internationalilla Lontoossa syyskuussa 1939, toisen maailmansodan juuri alettua. Seuraavassa tammikuussa hän siirtyi Berliiniin ja siellä alkuvuodesta 1941 paikalliseen CBS:n toimistoon. Berliinin hän jätti 6. joulukuuta samana vuonna, viimeisenä yhdysvaltalaisena kirjeenvaihtajana. Tämän jälkeen hän Sveitsistä käsin raportoi tapahtumista miehitetyssä Euroopassa ja 1944–1945 seurasi liittoutuneiden etenemistä. Berliiniin Smith palasi toukokuussa 1945. Sodan jälkeen Smith jatkoi CBS:n ulkomaankirjeenvaihtajana radiossa ja televisiossa. Vuonna 1960 hän toimi puheenjohtajana ensimmäisessä järjestetyssä Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden televisioväittelyssä John F. Kennedyn ja Richard Nixonin välillä. Hän myös voitti useita palkintoja dokumenteistaan. Smithin ura oli nousujohteinen, mutta vuonna 1962 hän joutui ongelmiin vahvojen mielipiteidensä takia. Smith vastusti jyrkästi rotuerottelua ja olisi halunnut päättää aihetta käsittelevän dokumenttinsa Who Speaks for Birmingham? lainaukseen Edmund Burkelta: ”The one thing necessary for the triumph of evil is for good men to do nothing” (). Sitaatti leikattiin pois valmiista ohjelmasta, ja raivoissaan ollut Smith valitti asiasta CBS:n hallituksen puheenjohtajalle William S. Paleylle. Lounastapaamisen päätteeksi Smith erotettiin työstään. Hän kommentoi myöhemmin asiaa sanoen: ”jos haluat tulla erotetuksi, niin tee se tyylillä”. Smith siirtyi ABC:lle, mutta myös siellä hän ajautui ongelmiin uutisoinnistaan Richard Nixonin tappiosta Kalifornian kuvernöörinvaalissa 1962, ja tulevina vuosina häntä alettiin enenevässä määrin pitää ennustamattona uutiskommentaattorina. 1970-luvulla hän esiintyi useissa elokuvissa cameoroolissa. Niiden joukossa olivat muun muassa Valtapeli (1972), Kasvot kuvaruudussa (1976) ja Kolmannen asteen yhteys (1977). Smith jäi eläkkeelle ABC:ltä vuonna 1979, ja hän kuoli vuonna 2002. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * the Museum of Broadcast Communications: Howard K. Smith . * Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotakirjeenvaihtajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tithonos

Tithonos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan kuninkaan Laomedonin ja nymfi Strymon kaunis poika ja Priamoksen veli.Homeros: Ilias 20.434–460 (engl. käännös). Joissain yhteyksissä hänet mainitaan Laomedonin veljenä,Maurus Servius Honoratus: ad Aeneid i.489 (lat.).. tai Kefaloksen ja Eoksen poikana.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.14.3 (engl. käännös). Eos rakastui Tithonokseen ja sieppasi tämän mukaansa. Jumalatar pyysi Zeusta tekemään rakastajansa kuolemattomaksi, minkä toiveen ylijumala toteuttikin. Pian kuitenkin selvisi, että Eos oli unohtanut pyytää ikuista nuoruutta, kun vanheneva Tithonos kuihtui kuihtumistaan. Lopulta, kun Tithonos ei pystynyt enää liikuttamaan itseään, Eos katsoi parhaaksi sulkea tämän huoneeseen, jonne lopulta jäi Tithonoksesta jäljelle vain loputtomasti pälättävä ääni.Homeros: Homeeriset hymnit: Afroditelle 218–238 (engl. käännös).Hesiodos: Jumalten synty 984–992 (engl. käännös). Tithonoksen ja Eoksen suhteesta syntyivät Memnon ja Emathion.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.12.4 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Arvo Ala-Pöntiö

Arvo Matias Ala-Pöntiö (20. syyskuuta 1942 Himanka – 7. lokakuuta 1997 Tampere) oli suomalainen painonnostaja. Ala-Pöntiö edusti Suomea kaksien olympiakisojen painonnostokilpailuissa. Münchenissä 1972 hän sijoittui alle 75 kilogramman sarjassa 13:nneksi ja Montréalissa 1976 samassa sarjassa viidenneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa viidenneksi vuonna 1974 ja kuudenneksi vuonna 1975. EM-kilpailujen yhteistuloksissa hän oli kahdeksas vuonna 1972, yhdeksäs vuonna 1974 sekä kuudes vuosina 1975 ja 1976. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1971 ja 1975. Seuratasolla Ala- Pöntiö edusti Tampereen Pyrintöä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1970, 1971, 1975 ja 1976. Ala-Pöntiön uran parhaat tulokset 75 kilon sarjassa olivat 140 kg tempauksessa, 180 kg työnnössä, 320 kg kahden nostomuodon yhteistuloksessa sekä 415 kg kolmen nostomuodon yhteistuloksessa. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Moniveto

Moniveto voi tarkoittaa seuraavia asioita: *moniveto, junan vetämistä useammalla veturilla, katso kaksinveto *moniveto, eräs vedonlyöntipeli, katso urheiluvedonlyönti
Timesitheus

Gaius Furius Sabinius Aquila Timesitheus (noin 190? – 243) oli roomalainen sotilas, hallintomies, ja myöhemmin pretoriaanikaartin prefekti keisari Gordianus III:n aikana.Cambridge Ancient History s. 34–35 == Elämä == Timesitheus oli luultavasti kotoisin Rooman valtakunnan itäisistä provinsseista, Kreikasta, Vähästä-Aasiasta, Syyriasta tai Arabiasta. Timesitheuksen urasta kerrotaan LyonistaCorpus inscriptionum Latinarum (CIL), XIII 1807 ja RoomastaCorpus inscriptionum Latinarum (CIL), VI 1611 löydetyistä piirtokirjoituksissa.Southern s. 305 Hän kuului ritarisäätyyn ja aloitti uransa keisari Elagabaluksen aikana Hispaniaan sijoitetun auxilia- kohortin prefektinä, minkä jälkeen hän palveli virkamiehenä Ylä- ja Ala- Germanian hallinnossa. Hän toimi myös Arabian provinssin maaherrana vuonna 218 ja 222. Vuonna 224 Timesitheus toimi prokuraattorina, jolloin hän huolehti perintöveron keräämisestä sekä kreikkalaisiin kisoihin liittyvistä varoista. Vuonna 232 hän oli vastuussa keisari Severus Alexanderin Persiaa vastaan suunnatun sotaretken kassasta, minkä jälkeen hän toimi ainakin neljässä virassa, joista viimeisin oli Aquitanian ja Lugdunensiksen provinssien prokuraattorin virka.Potter s. 230 Lyonista löytynyt piirtokirjoitus mainitsee myös, että hän toimi Syria Palaestinan maaherrana Alexanderin Persian sotaretken aikana vuonna 231/232 ja huolehti Rooman armeijan muonituksesta.Pollard s. 186 Maximinus Thraxin kaudella Timesitheuksen ura koki takaiskun mutta hän palveli yhä keisaria Rooman itäisissä provinsseissa. Vuonna 238 Maximinusta vastaan kapinoitiin ja Timesitheus liittyi vastarintaan keisaria vastaan. Levottomuuksien jälkeen keisariksi julistettiin heinäkuun 238 lopulla vain 13-vuotias Marcus Antonius Gordianus. Timesitheus nousi taas suosioon ja vuoden 240 lopulla tai 241 alussa hänet nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi. Vallan vahvistamiseksi Gordianus otti Timesitheuksen tyttären Furia Sabinia Tranquillinan vaimokseen kesällä 241. Samaan aikaan valtakunnan rajoille kertyi ongelmia. Tonavan alajuoksulla gootit, karpit, ja sarmaatit tekivät ryöstöretkiä Daakian, Moesian ja Traakian provinsseihin. Itärajalla Persian kuningas Ardašir I hyökkäsi Pohjois- Mesopotamiaan valloittaen Duran ja Hatran. Hänen poikansa Sapor jatkoi isänsä työtä kuninkaana ja valloittajana. Persialaisia vastaan suunnatun sotaretken komentajaksi valittiin Timesitheus. Roomalaiset kokosivat armeijansa ja lähtivät itään vuonna 242. Matkalla kukistettiin Moesiaa ryöstelleet germaani- ja sarmatialaisheimot. Vuoden 242 lopulla Rooman armeija saapui Antiokiaan ja keväällä 243 sotaretki persialaisia vastaan alkoi. Timesitheus ylitti Eufratin Zeugmassa ja valtasi Carrhaen. Sitten armeija kääntyi pohjoiseen, valtasi Edessan ja kukisti Saporin johtaman persialaisarmeijan Rhesainan taistelussa. Rooman armeija menestyi hyvin mutta yllättäen Timesitheus kuoli, luultavasti vuoden 243 toisella puoliskolla. Kuoleman syyksi on epäilty salamurhaa mutta todennäköisesti Timesitheus kuoli sairauteen. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Pretoriaaniprefektit Luokka:Vuonna 243 kuolleet Luokka:190-luvulla syntyneet
Rakkaustarina

Rakkaustarina (Love Story) on yhdysvaltalainen romanttinen elokuva vuodelta 1970. Se kertoo nuoresta parista (Ali MacGraw ja Ryan O’Neal), joka joutuu kohtaamaan vakavan sairauden, kuoleman ja anteeksiantamisen vaikeuden. Arthur Hillerin ohjaaman elokuvan on käsikirjoittanut Erich Segal, joka muokkasi käsikirjoituksesta myös samana vuonna ilmestyneen romaanin Love story: Rakkauskertomus. Rakkaustarina sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta vuoden 1970 gaalassa:1970 Academy Awards Winners and History Filmsite * Paras elokuva – Howard G. Minsky * Paras ohjaus – Arthur Hiller * Paras naispääosa – Ali MacGraw * Paras miespääosa – Ryan O’Neal * Paras miessivuosa – John Marley * Paras alkuperäinen käsikirjoitus – Erich Segal * Paras musiikki – Francis Lai (voitto) == Näyttelijät == ==Jatko-osa== Elokuva sai heikkona pidetyn jatko- osan Oliverin tarina (1979). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1970 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Arthur Hillerin ohjaamat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Parhaan musiikin Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat