EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Torsten Lindqvist

Torsten Ivan Lindqvist (2. joulukuuta 1925 Säffle – 3. marraskuuta 2002 Uppsala) oli ruotsalainen nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti. Lindqvist saavutti joukkuekilpailun olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä hän oli yksilökilpailussa yhdeksäs.Olympics at Sports-Reference.com MM- kilpailuista Lindqvist voitti joukkuekilpailun kultamitalin vuosina 1951 ja 1953 ja ylsi vuonna 1951 myös yksilökilpailussa pronssille. Hän oli kansainvälisen tason ydinfyysikko.http://sok.se/idrottare/idrottare/t/torsten- lindqvist.html == Lähteet == * Thorsten Lindqvist Bio, Stats ans Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Christian Ferras

Christian Ferras (17. kesäkuuta 1933 Touquet – 14. syyskuuta 1982 Pariisi)Christian Ferras , Legendary Violinists -sivusto. Alkuperäinen lähde: "Christian Ferras." Baker's Biographical Dictionary Of Musicians, Centennial Edition. Toim. Nicolas Slonimsky. Schirmer, 2001. oli ranskalainen viulisti, joka esiintyi jo teini-iästä lähtien monessa maassaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 8449. Ferras opiskeli ensin Charles Bistesin johdolla Nizzan konservatoriossa ja teki kaupungissa myös debyyttinsä orkesterin solistina 1942. Hän jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa opettajinaan viulunsoitossa René Benedetti ja kamarimusiikissa Joseph Calvet. Valmistumisvuonnaan 1946 hän antoi 13-vuotiaana ensikonserttinsa Pariisissa. Vuonna 1949 hän opiskeli vielä George Enescun johdolla ja voitti teini- ikäisenä toisen palkinnon Pariisin Long-Thibaud-kilpailussa, jossa hän esiintyi pianistinaan Pierre Barbizet. Siitä alkoi hänen menestyksekäs solistiuransa, johon sisältyi sekä orkesteriteoksia että kamarimusiikkia etenkin Barbizet’n kanssa. Lisäksi Ferras toimi vuodesta 1975 professorina Pariisin konservatoriossa. Ferras’n ohjelmistoon kuului varsinkin romanttisia konserttoja kuten hänen Herbert von Karajanin johdolla levyttämänsä Sibeliuksen viulukonsertto.WSOY:n Iso Tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1995, s. 384 Ferras lopetti konsertoinnin vuonna 1975, mutta antoi vielä yhden soolokonsertin elokuussa 1982. Kaksikymmentä päivää myöhemmin hän teki itsemurhan 49 vuoden iässä.The intense, searing performance of violinist Christian Ferras in works by Franck and Stravinsky. Medici-tv-sivusto. Viitattu 26.2.2016. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Itsemurhan tehneet
Aladár Kovácsi

Aladár Kovácsi (11. joulukuuta 1932 Budapest – 8. huhtikuuta 2010 Budapest) oli unkarilainen nykyaikaisen viisiottelun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Kovácsi voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Helsingissä 1952, missä hän oli yksilökilpailussa 12:s. MM-kilpailuista Kovácsi voitti joukkuekilpailun kultaa vuonna 1955 ja hopeaa 1958 yltäen vuonna 1955 myös yksilökilpailussa pronssille.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Aladár Kovácsi Bio, Stats ans Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Unkarilaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Intercontinental Exchange

Intercontinental Exchange, Inc. (ICE) on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka operoi 11 pörssiä (mukaan luettuna maailman suurinta arvopaperipörssiä New Yorkin pörssiä, NYSE), kuutta clearingtaloa, listautumistapahtumia rahoitus- ja raaka-ainemarkkinoilla Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Manner-Euroopassa, Aasiassa, Israelissa ja Kanadassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Adam Shell: ICE purchase of NYSE reflects changing times (20.12.2012) (usatoday.com) Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Bill Widén

Bill Ervind Alarik Widén (19. toukokuuta 1932 Korppoo – 15. toukokuuta 2006 Turku) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Åbo Akademin kirkkohistorian professori 1967–1995 ja rehtori 1978–1982. Hän on tutkinut muun muassa katekeesin historiaa Suomessa.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 194 Hän tutki myös yleistä historiaa mutta hänen panoksensa oli kuitenkin merkittävin kirkkohistorian alalla.Uppslagsverket.fi viitattu Widénin puoliso oli vuodesta 1958 filosofian tohtori Solveig Widén. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Åbo Akademin rehtorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Kangas-Lyly

Kangas-Lyly on Satakunnassa Karviassa Alkkiassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma- alueeseen. Kangas-Lyly on osa Vatajanjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 350 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Lylyharjun kankaan pienessä painanteessa Lylynevan itäpuolella. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee itäpäästä, missä painanne aukeaa alavalle suolle. Laskuoja on vain 30 metriä pitkä, sillä se laskee Plakkarilammiin, ennen kuin se jatkaa Lylyluomana puolitoista kilometriä ennen yhtymistään Kärppäluomaan. Plakkarilampi on kolmion muotoinen lampi, joka on noin 100 metriä pitkä. Matkalla laskuojaan yhtyy myös Lätäkkölammen laskuoja. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat noin viisi metriä korkeat ja viettävät selvästi veteen. Rannalla kasvaa kangasmetsää, mutta lampi on autio. Lammen molemmin puolin kulkee metsätiet, mutta rantaan ei ole tehty tietä. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee itäpuolella 400 metrin etäisyydellä. Neva-Lyly on toinen kahdesta lammesta Lylyharjulla. == Lähteet == Luokka:Vatajanjoen valuma-alue Luokka:Karvian järvet
Neva-Lyly

Neva-Lyly on Satakunnassa Karviassa Alkkiassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma- alueeseen. Neva-Lyly on osa Vatajanjoen valuma-aluetta. Lammen itärannalla on yleinen virkistäytymisalue ja rantaa kiertää pitkospuureitti. == Maantietoa == Lammen pituus on 600 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Se sijaitsee laajan suoalueen keskellä Salojennevan turvetuotantoalueen itäpuolella. Ympäröivä suo ei ole ojitettu eikä lampeen ole kaivettu turvetuotantoalueelta ojia, sillä lammella ei ole laskuojaa. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Lammen itärantaa reunustaa Lylyharju, mutta muuten rannat ovat suota. Eteläpäässä suo on avosuota, mutta muualla se on rämettä. Lammen ympäri kulkee 1,3 km pituinen pitkospuureitti, joka alkaa itärannalla sijaitsevalta yleiseltä virkistäytymisalueelta. Heti alueen parkkipaikan vieressä on uimapaikka, kota, nuotiokatos, ulkohuussi, vapaasti käytettävissä oleva tynnyrisauna, puuvarasto sekä ulkosalla pöytä ja penkki. Virkistäytymisalueelle johtaa kapea 2,2 km pitkä tie, joka erkanee yhdystieltä 13311. Kangas-Lyly on toinen harjun kupeessa sijaitsevista lammista. == Lähteet == Luokka:Vatajanjoen valuma-alue Luokka:Karvian järvet
Émile Gallé

Émile Gallé (1846–1904) oli ranskalainen lasitaiteilija, keraamikko ja huonekalusuunnittelija. Hän käytti runsasta väritystä sekä etsaus- ja kaiverrustekniikkaa. Gallé omisti pajan Nancyssa. Siellä hän teki fajansseja sekä intarsiakoristeisia huonekalusommitteluitaIso tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1932, palsta 1106. Gallé sai mainetta vuonna 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä tekemillään värillisillä, hiotuilla, kaiverretuilla lasiteoksilla, joista suuressa osassa on kasvikoristeet art nouveau- eli jugendtyyliin. Samoihin aikoihin yhdysvaltalaisen Louis Comfort Tiffanyn kanssa Gallé uudisti lasitaidetta, joka oli kangistunut perinteisiin kaavoihinOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 3651. Vuoden 1900 tienoilla Gallé oli keskiajan perinteisiin vetoavan ryhmän jäsenOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 4929. Gallé oli Ranskassa arts and crafts -liikkeen päähahmoOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 6293. Gallé tunnetaan varsinkin jugendmaljakoistaan, jotka on mielikuvituksellisesti koristeltu. Hänen maljakoissaan on nähty samaa jugendille ominaista ”värähtelevää jännitystä” kuin belgialaisen Maurice Maeterlinckin ja ranskalaisen Stéphane Mallarmén runoissaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 2414. Gallén isä oli keraamikko Charles Gallé.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Gallé, Émile == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset taiteilijat Luokka:Lasitaiteilijat Luokka:Jugend Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Mitä mieltä Suomessa saa olla

Mitä mieltä Suomessa saa olla. Suvaitsevaisto vs. arvokonservatiivit on professori Timo Vihavaisen, toimittaja Marko Hamilon ja kirjailija Joonas Konstigin toimittama kirjoituskokoelma, jonka julkaisi Minerva vuonna 2015. Teoksen muut kirjoittajat ovat kirjailija Timo Hännikäinen, viestinnän asiantuntija Heidi Marttila, matemaatikko Jukka Aakula ja sosiologi Erkki Lampén.Kansiteksti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Niemelä, Kyösti: Konservatiiveilla on selkeät viholliset. Helsingin Sanomat 31.3.2015. * Purokuru, Pontus: Nykyajan konservatiivi on valittava vässykkä. Kansan Uutiset 23.5.2015. Luokka:Suomalaiset politiikan tietokirjat Luokka:Vuoden 2015 kirjat
Ainaron alue

Ainaron alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Ainaro. Alueen pinta-ala on 804 neliökilometriä ja vuoden 2015 väkiluku oli 66 397\. Vuosina 2010–2015 Ainaron väkiluku kasvoi 12,2 prosenttia. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Baucaun alue

Baucaun alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Baucau. Alueen pinta-ala on 1 506 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 124 061\. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 11,1 prosenttia. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
HMS Charles (1668)

HMS Charles oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1668 vesillelaskettu 96-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1666 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett maaliskuuhun 1668 ja sen jälkeen Jonas Shish. Se laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1668. Valmistuskustannukset olivat 18 435 puntaa.Winfield 2009, s. 8 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 23. maaliskuuta 1668 päällikkönään John Cox, joka jätti aluksen 1. heinäkuuta. Aluksen päällikkönä oli 15. tammikuuta 1672 Sir John Harman, joka oli samalla kontra-amiraalina. Aluksella oli lippukapteenina William Holding. Alus osallistui 28. toukokuuta Solebayn taisteluun punaisen laivueen jälkiosastossa. Aluksen päälliköksi tuli 4. helmikuuta 1673 Sir John Chicheley, joka oli myös kontra-amiraalina lippukapteeninaan Richard Dickenson.Winfield, Rif 2009, s. 8–9 Alus osallistui 28. toukokuuta ja 4. kesäkuuta Schooneveldin taisteluihin punaisen laivueen jälkiosastossa. Se oli myös 11. elokuuta Texelin taistelussa punaisessa laivueessa. Aluksen päälliköksi tuli 15. toukokuuta Lawrence Wright, joka luopui tehtävästä 26. elokuuta. Se oli amiraali Sir John Holmesin lippulaivana Kanaalissa.Winfield, Rif 2009, s. 9 Alus nimettiin 21. lokakuuta 1687 HMS Saint Georgeksi, ja luokiteltiin 1691 90-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi. Alus rakennettiin uudelleen vuosina 1699–1701 Portsmouthissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen luokan sotalaivat Luokka:Kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivat Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
Bobonaron alue

Bobonaron alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Maliana. Alueen pinta-ala on 1 376 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 98 932. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Cova Liman alue

Cova Liman alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Suai. Alueen pinta-ala on 1 203 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 98 932. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Mia Vänskä

Mia Vänskä (s. 1972) on suomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa kauhukirjallisuutta. Vänskän esikoisteos Saattaja ilmestyi vuonna 2011. Se sai Helsingin kaupunginkirjaston 12 osumaa -tunnustuksen. Toinen teos Musta kuu ilmestyi vuonna 2012 ja kolmas, Valkoinen aura, vuonna 2014. Kaikki kirjat on kustantanut Atena. Vänskä on valmistunut Tampereen yliopistosta pääaineenaan englantilainen filologia. Hän työskentelee IT-alalla. ==Teokset== * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mia Vänskä Prosak-proosaklubilla (18.3.2014) Kirjastokaista-video. Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ermeran alue

Ermeran alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Gleno. Alueen pinta-ala on 768 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen asukasluku oli 127 283\. Ermera on asukasluvultaan Itä-Timorin toiseksi suurin alue. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Megafon Records

Oy Megafon Records Ltd on vuonna 1985 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö, joka käytti Megafon-levymerkkiä. Levymerkin julkaisut ilmestyivät parina aloitusvuotena. Yhtiö on lakannut vuonna 2003. == Historia == Megafon Records on Ulf ”Uffe” Ahrenbergin vuonna 1985 perustama levy-yhtiö juuri lopettaneen Oy VIP Music Ab:n jälkeen. Edellinen katalogi oli juuri myyty M & T Tuotannolle Veikko Samulin kanssa. Aiemmat lastenlevy Atsipoppaa ja Jonnan kymmenvuotiaana vuonna 1983 voittanut Syksyn sävel -hitti ”Minttu sekä Ville” olivat parin sadan tuhannen levyn kassamagneetteja. Jonna oli aikansa tunnetuin lapsitähti. Vasta jo Megafon Recordsin jo aloitettuna hiipui parin suomalaisen levyn mittainen Ahrenbergin yhteistyö Virgin Recordsin merkillä Suomessa, joka jäi Sleepy Sleepersin ja Zero Ninen mittaiseksi. Helena Miller pääsi Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Minä sekä kuu”, mutta kappale diskattiin, kun yleisölle jaettiin ilmaisia singlelevyjä. == Artisteja == * Caron * Eija Ahvo * Freeman * Hantta Krause * Helena Miller * Holy Dolls * Iris Flower Group * Jore Singapore * Jussi Halme * Jussi Kettu * Kaupungin Kaunein * Marilin * Alex * Rudi * Rumpu * Zero Nine ==Lähteet== * Megafon - Discografiaa Finnmusic.net * Megafon Records - Discografiaa Discogs * VIP - Discografiaa Discogs * Oy VIP Music Ab - Discografiaa Discogs * Suomalaisen musiikin historia Vip-Music ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt Luokka:Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
Lautemin alue

Lautemin alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Lospalos. Alueen pinta-ala on 1 813 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 64 135\. Lautem on pinta-alaltaan Itä-Timorin alueista toiseksi suurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itä- Timorin alueet
Liquiçán alue

Liquiçán alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Liquiçá. Alueen pinta-ala on 549 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 73 027\. Vuosina 2010–2015 Liquiçán väkiluku kasvoi 15,2 prosenttia. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Manatuton alue

Manatuton alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Manatuto. Alueen pinta-ala on 1 782 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 45 541\. Manatuto on väkiluvultaan Itä-Timorin pienin alue. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Hellanodikai

Hellanodikai (monikko, , ”Kreikkalaisten tuomarit”) olivat antiikin kreikkalaiset elisläiset virkamiehet, joiden tehtävänä oli Olympian kisojen järjestäminen ja tuomarointi. Nimitystä käytettiin myös muun muassa Nemean kisoissa sekä Epidauroksen Asklepieionin kisoissa. Olympiassa kisoista vastanneita virkamiehiä oli alun perin yksi (hellanodikos), ja virka oli perinnöllinen. Tästä virkamiehestä käytettiin myös nimitystä agōnothetēs (). Myöhemmin virkamiesten määrä lisääntyi ja tehtävästä tehtiin kiertävä niin, että jokaisesta Eliin heimosta valittiin arvalla yksi mies tehtävään. Vuodesta 348 eaa. lähtien näitä oli kymmenen. Hellanodikai tarkastivat ja hyväksyivät kisoihin osallistuneet urheilijat sekä valvoivat näiden harjoituksia ennen kisoja. He myös valvoivat kaikkia kisojen tapahtumia ja niihin liittyneitä seremonioita, toimivat tuomareina kilpailuissa, jakoivat palkinnot sekä pitivät virallista voittajien luetteloa. Heidän tehtävään oli kaikenlainen kisojen sääntöjen, perinteiden ja korkean tason ylläpito kisojen pitkän historian aikana. Kymmenestä tuomarista yksi toimi johtajana, ja muut yhdeksän valvoivat eri lajeja kolmen ryhmissä, yksi ryhmä viisiottelua, toinen hevosurheilulajeja ja kolmas muita lajeja. Hellanodikain käytössä olivat Olympiassa mahdollisesti ainakin Prytaneion ja Buleuterion sekä niin kutsuttu Kaakkoistalo, joka saattoi olla Hellanodikaion. == Lähteet == Luokka:Elis (kaupunki) Luokka:Hallinnon ammatit Luokka:Olympian kisat
Heroon (Olympia)

Heroon () oli antiikin aikainen tuntemattomalle heerokselle omistettu heroon Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa. Heroon rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450 eaa. Se oli alun perin lähellä sijainneen niin kutsutun Kreikkalaisen kylpylän hikoiluhuone (efidrotērion). Hellenistisenä ja roomalaisena aikana se muutettiin jollekin heerokselle eli sankarille pyhitetyksi muistomerkiksi, mutta tämän nimestä ei ole tietoa. Heroon sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen länsipuolella Theokoleon-rakennuksen eli pappien talon sekä Kreikkalaisen kylpylän välissä. Rakennus oli lähes neliönmuotoinen ja jakaantui kolmeen huoneeseen. Sen länsiosassa oli sisäänkäyntisali, jonka julkisivun puolella oli neljä pylvästä ja jonka koko oli noin 5 x 20 metriä. Itäosassa oli kaksi huonetta, joihin oli pääsy sisäänkäyntisalista. Huoneista pohjoisen puoleinen oli pyöreä tholos, jonka halkaisija oli noin 8 metriä. Sen sisällä oli pieni maasta ja tuhkasta tehty alttari, joka oli päällystetty stukkolla. Siihen oli kirjoitettu sana heeros. Etelänpuoleinen huone oli suorakulmainen. Kun rakennusta vielä käytettiin kylpylärakennuksena, hikoiluhuone sijaitsi ilmeisesti pyöreässä tilassa, kun taas etelänpuoleista huonetta käytettiin veden lämmitykseen. Rakennuksessa on ilmeisesti ollut pyramidinmuotoinen katto. == Lähteet == Luokka:Heroonit Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Manufahin alue

Manufahin alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Same. Alueen pinta-ala on 1 323 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 52 246. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Kreikkalainen kylpylä

Kreikkalainen kylpylä, myös Läntinen kylpylä, on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kylpylärakennuksesta Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa. Kylpylä rakennettiin alun perin arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuonna 480 eaa. Se oli alueen ensimmäinen kylpylä. Siitä käytetty nimi on nykyaikainen ja erottaa sen Olympian lukuisista myöhemmistä roomalaisella ajalla rakennetuista kylpylöistä. Rakennusta muutettiin ja laajennettiin sen historian aikana useassa vaiheessa. Kreikkalainen kylpylä hylättiin joskus ajanlaskun alun aikoihin, kun alueelle alettiin rakentaa roomalaisia kylpylöitä. Kylpylä sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen länsipuolella lähellä Kladeosjokea. Palaistran rakentamisen jälkeen kylpylä sijaitsi aivan sen lounaispuolella. Alkuperäinen rakennus koostui pitkänomaisesta suorakulmaisesta rakennuksesta, jonka koko oli noin 20,3 × 4,3 metriä. Siinä oli kaksi ovea ja toisessa päässä kaivo. Sen lounaispuolella oli uima-allas (kolymbētērion), jonka koko oli 20 × 16 metriä ja syvyys 1,6 metriä. Toisessa rakennusvaiheessa vielä 400-luvun eaa. aikana rakennuksen eteläkylkeen rakennettiin kylpyhuone, jossa oli rivissä 11 istuma-ammetta pohjois- ja itälaidoilla, ja jonka yhteydessä oli vedenlämmitystila. Kolmannessa vaiheessa 300-luvun eaa. lopulla rakennuksen länsipuolelle lisättiin huoneita, joissa oli 20 istuma-ammetta lisää sekä vesisäiliöitä ja tulipesiä veden lämmittämiseen. Samalla varhaisempi kylpylärakennus jaettiin pienemmiksi huoneiksi. Neljännessä vaiheessa ensimmäisellä vuosisadalla eaa. rakennuskokonaisuuden kaakkoiskulmaan rakennettiin suurempi hypokaustihuone, jonka koko oli noin 8 × 6 metriä, ja jossa oli eteläseinässä noin 3,2 metriä syvä apsis. Myöhempi niin kutsuttu Kladeoksen kylpylä rakennettiin aivan kreikkalaisen kylpylän länsipuolelle. == Lähteet == Luokka:Kylpylät Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Sikyonilaisten aarrekammio (Olympia)

Sikyonilaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös Aarrekammio I, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sikyonin kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Sikyonilaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550 eaa. Sen tarkoitus oli säilyttää sikyonilaisten Zeukselle ja Olympian pyhäkköalueelle antamia votiivilahjoja. Aarrekammion rakennuttajaksi mainitaan Myron Sikyonilainen. Rakennus oli Olympian lukuisista aarrekammioista varhaisin. Sikyonilaiset pystyttivät myös toisen Sikyonilaisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Delfoihin. Aarrekammio sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen pohjoislaidalla Kroniosvuoren etelärinteessä muiden aarrekammioiden yhteydessä, aarrekammioiden rivistön ensimmäisenä niitä varten tehdyn keinotekoisen tasanteen länsipäässä. Roomalaisena aikana aivan sen viereen rakennettiin Nymfaion. Aarrekammio muistutti pientä kreikkalaista temppeliä. Se edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli naos eli cella, joka avautui etelään, ja pronaos, jonka julkisivussa oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Rakennuksen leveys oli noin 6,4 metriä ja pituus noin 11,8 metriä. Toinen aarrekammion pronaoksen pylväistä sekä osa sen itäseinästä on kunnostettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Oecussen alue

Oecussen alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Pante Makasar. Alueen pinta-ala on 814 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 72 230\. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 12,8 prosenttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itä-Timorin alueet Luokka:Enklaavit ja eksklaavit
Viquequen alue

Viquequen alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Viqueque. Alueen pinta-ala on 1 877 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 77 402\. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 10,5 prosenttia. Viqueque on pinta-alaltaan Itä-Timorin suurin alue. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin alueet
Pygme

Pygme (, ’nyrkki’) voi viitata seuraaviin: * pygme, antiikin kreikkalaisnyrkkeily * pygme, antiikin kreikkalainen mittayksikkö == Lähteet ==
Fikti

Fikti on folkloristiikassa opettamis-, varoittamis-, selitys- tai huvittamistarkoituksessa keksitty uskomus, kertomus tai sanonta. Fikti on kertojan kannalta epätosi tai leikillinen, mutta se kerrotaan totena esimerkiksi lapsille. Fikteille tyypillistä on outo, äänihahmoltaan kammottava tai merkitykseltään absurdi nimi. Niihin liittyvä kertova aines on usein niukkaa, epämääräistä ja satunnaista. Tyypillisiä fiktejä ovat lasten pelotteluun kehitellyt näennäiset uskomusolennot tai esimerkiksi lasten seksuaalikysymyksen kiertämiseen käytetty haikarahahmo. Joskus myös aidot uskomusolennot, kuten näkki saattavat muuttua fiktiksi. == Lähteet == Luokka:Etnologia
Brunei ja Muara

Brunei ja Muara on Brunein pohjoisin piirikunta. Sen pääkaupunki on Bandar Seri Begawan, joka on myös koko Brunein pääkaupunki. Brunei ja Muara rajoittuu pohjoisessa ja idässä Etelä-Kiinan mereen, lännessä Tutongin piirikuntaan ja etelässä Malesiaan. Piirin pinta-ala on 571 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan piirikunnassa asui noin 307 000 asukasta. == Lähteet == Luokka:Brunein piirikunnat
Carl Westman

Ernst Carl Westman (1866–1936) oli ruotsalainen arkkitehti, yksi arvokkaan, koruttoman, kansallisen taiteen edustajista.Iso tietosanakirja, osa 15 vuodelta 1939, palsta 419 Westman, kuten myös Ragnar Östberg, kuului maansa kansallisromantiikan ja uudenaikaisen arkkitehtuurin pääedustajiin. Westmaniin vaikuttivat hänen uransa alussa amerikkalaisen Henry Hobson Richardsonin ja uuden englantilaisen arkkitehtuurin aatteet. Niinpä hän alkukaudellaan suunnitteli huviloita, joissa näkyy englantilaisia ja amerikkalaisia vaikutteita. Läpimurtonsa Westman teki Tukholmaan suunnittelemallaan Läkaresällskapetin rakennuksella 1905. Hänen päätöitään ovat Tukholman raatihuone, Röhssin museo Göteborgissa, Norrköpingin sairaala ja Tukholman Karoliininen sairaala. ==Kuvia Westmanin töistä== Gamla Djursholm 2013.jpg|Gamla Djursholm Svenskaläkarefsällskapet.JPG|Svenska läkaresällskapetin talo Diplomatstaden 2008 Amb 5.jpg|Bünsowska villan Thulinska villan 2015b.jpg|Thulinska villan Tammska villan jan 2016 03.jpg|Tammska villan Villa Högberga jan 2009 01.jpg|Högberga gård KTH-huset 02.JPG|Punaisen Ristin sairaala Umedalens sjukhus (M36).JPG|Umedalenin sairaala File:Beckomberga.jpg|Beckombergan sairaala Sankta Maria Sjukhus 2.jpg|Sankta Marian sairaala Röhsska museet June 2022 01.jpg|Röhssin museo == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Karamay

Karamay (, ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 290 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä luoteeseen. Kaupungin pinta-ala on 7 734 neliökilometriä ja väkiluku 391 008 (2010). Kaupungin nimi tulee uiguurin kielen sanasta musta öljy, joka viittaa öljykenttiin kaupungin alueella. Kaupunki on Kiinan tärkeintä öljyn tuotanto- ja jalostuskeskuksia. == Hallinnollinen jako == Piirikuntatasolla Karamay jaetaan neljään kaupunkipiiriin (numerointi kuten oheisessa kuvassa): ; kaupunkipiirit (4) * 1. Karamay (, ) * 2. Dushanzi (, ) * 3. Baijiantan (, ) * 4. Urho (, ) == Galleria == Devil's City.jpg|Kummituskaupunki, paikallinen nähtävyys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Xinjiangin kaupungit Luokka:Xinjiangin prefektuurit
Jamala

Susana Alimivna Džamaladinova (, ), tunnetaan kansainvälisesti taiteilijanimellä Jamala (, ), (s. 27. elokuuta 1983 Oš, Kirgisian SNT) on ukrainalainen Krimin tataareihin kuuluva laulaja. Vuonna 2009 Jamala voitti New Wave -laulukilpailun Latviassa. Vuonna 2011 hän sijoittui kolmanneksi Ukrainan euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Smile”. Vuonna 2016 hän voitti Ukrainan euroviisukarsinnat ja edusti maata kappaleella ”1944” vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa ja voitti sen. Kappale kertoo Stalinin aikaisesta krimintataarien karkottamisesta kotimaastaan eri puolille Neuvostoliittoa vuonna 1944. Jamala on lokakuusta 2023 lähtien ollut Venäjällä etsintäkuulutettujan listalla, ja marraskuussa hänet pidätettiin poissaolevana. Syynä on Venäjän sisäasiainministeriön mukaan Venäjän armeijan halventaminen ja väärän tiedon levittäminen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Džamalan kotisivut Luokka:Ukrainalaiset laulajat Luokka:Ukrainan euroviisuedustajat Luokka:Euroviisuvoittajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Krimin tataarit
Viktor Johan Gabriel Krogerus-Ritoniemi

Viktor Johan Gabriel Krogerus-Ritoniemi, sukunimi aik. Krogerus (26. joulukuuta 1850 Juuka – 15. toukokuuta 1933 Virolahti) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Viktor Johan Gabriel Krogerus- Ritoniemi Krogerus-Ritoniemen vanhemmat olivat Juuan kappalainen, varapastori August Wilhelm Krogerus (1804–1869) Luettu 23.2.2016. ja Maria Fredrika Strömmer. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1873. Krogerus-Ritoniemi vihittiin papiksi 1874. Hän toimi Kuolajärven kirkkoherrana 1888–1902 ja Virolahden kirkkoherrana vuodesta 1902 alkaen. Krogerus-Ritoniemi oli myös lääninrovastina ja hän sai rovastin arvon 1907. Krogerus-Ritoniemi oli naimisissa vuodesta 1879 Augusta Kumlinin kanssa. == Teoksia == Nimellä V. J. G. Krogerus: * Kirkonmenosta Suomen evankelis-lutherilaisessa seurakunnassa. Tutkimuksia jumaluus-opin alalla 2. Telén, Kuopio 1883 * Suomalaisen katkismuksen historia. Söderström, Porvoo 1884 * Lyhyt kristillisyyden oppikirja. Tekijä, Oulu 1894, 2. painos Tekijä, Helsinki 1899, 3. painos Tekijä, Oulu 1901 * Kehittäjä eli mitä opettaa tohtori M. Luther vähän katkismuksensa pääkappaleissa? ; opastus niiden tekstin kehittämisessä. Tekijä, Porvoo 1897 * Raamatun kertomusten sisällinen yhteys : lyhyitä raamatun kertomusten selityksiä. 1, Vanha Testamentti : 1 vihko Tuomarien aikaan asti. Tekijä, Oulu 1901 * Apostoolinen uskontunnustus ynnä siihen liittyvä tohtori Martti Luther'in selitys ; jäsentelyopastus. Tekijä, Virolahti 1906 Nimellä V. J. G. Ritoniemi: * Kirkkoneuvoston-käsikirja. Isak Julin, Tampere 1907 * Päivä Herran esikartanoissa. Isak Julin, Tampere 1909 Nimellä W. J. G. Krogerus-Ritoniemi: * Lyhyt opastus raamatun kertomuksiin. Isak Julin, Tampere 1911 * Kristillisyyden oppikirja ; liitteenä Martti Lutherin Vähä katekismus. 4. enennetty painos Gummerus 1912 * Lyhyt koulujen kristinoppikirja. Tekijä, Virolahti 1916 * Lyhyitä raamatunhistorian selityksiä ; kok. W. J. G. Krogerus-Ritoniemi ; noudattamalla Rainio-Sundvall uuden raamatunhistorian järjestystä. WSOY 1927 * Virolahden seurakunnan historia. Maaseudun kirjapaino, Hamina 1929 * Kuolajärven (Sallan) pitäjän historia. Oy Teksti, Helsinki 1930 == Suomennoksia == * A. Kolmodin : Onko kristinusko menettänyt kansoja kasvattavan merkityksensä ; suomentanut V. J. G. Ritoniemi. Gummerus 1908 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Virolahden historia Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Jani Leino

Jani Leino (s. 15. maaliskuuta 1990 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. ==Ura== ===Seuraura=== Leino on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2008, jonka jälkeen Leino siirtyi kaudeksi 2008–2009 Tapparan A-nuoriin. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Leino pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 10. helmikuuta 2009 kasvattajaseuraansa HPK:ta vastaan. Kaksi seuraavaa kautta Leino pelasi kokonaan Tapparan A-nuorissa, joiden paras maalintekijä hän oli kaudella 2009–2010 15 osumallaan. Kaudeksi 2011–2012 Leino siirtyi Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryn riveihin. Hän oli alkusarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 6+19=25. Kauden 2012–2013 päätteeksi Leino voitti Suomi- sarjan hopeaa ja eteni PYRY:n kanssa Mestiksen karsintoihin. Joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2013–2014 hän nousi PYRY:n varakapteeniksi. Huhtikuussa 2014 Leino teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kesken kauden 2014–2015, joulukuussa 2014 Leino jätti PYRY:n. Tammikuussa 2015 hän siirtyi KOO-VEE:n paitaan. Leino nousi kaudella 2015–2016 joukkueen varakapteeniksi. Hän pelasi kymmenen ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2016 Leino teki joukkueen kanssa loppukauden sopimuksen. Hän jakoi LeKin loppukauden sopimuspelaajista joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Antti Kauppilan kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2016–2017 Leino palasi taas PYRY:n riveihin. ==Muuta== Leinon pikkuveli Robert pelaa Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueessa. ==Tilastot== 2008–2009 Tappara A-SM 34 3 4 7 30 – – – – – Tappara SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – 2009–2010 Tappara A-SM 36 15 11 26 38 – – – – – 2010–2011 Tappara A-SM 40 2 13 15 22 – – – – – 2011–2012 PYRY Suomi- sarja 14 6 19 25 20 – – – – – PYRY Suomi-sarja Q 20 7 15 22 44 – – – – – 2012–2013 PYRY Suomi-sarja 38 17 33 50 80 – – – – – 2013–2014 PYRY Suomi-sarja 33 8 18 26 45 – – – – – 2014–2015 PYRY Suomi-sarja 14 3 4 7 4 – – – – – KOO- VEE Suomi-sarja 13 2 11 13 14 – – – – – KOO-VEE Suomi-sarja Q 4 1 2 3 2 – – – – – 2015–2016 KOO-VEE Suomi-sarja 30 8 15 23 10 – – – – – LeKi Mestis 19 2 4 6 10 – – – – – 2016–2017 PYRY Suomi-sarja 34 9 14 23 24 7 1 1 2 4 1 kausi yhteensä SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 19 2 4 6 10 – – – – – ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seksihullujen armoilla

__NOTOC__ Seksihullujen armoilla on punk rock -yhtye Seksihullujen toinen studioalbumi. Se julkaistiin marraskuussa 2013 levymerkillä Airiston punk- levyt. Albumista julkaistiin 1000:n kappaleen painos, joista 500 vinyylillä. == Vastaanotto == Soundin Ninni Luhtasaari antoi albumille neljä tähteä viidestä, mainiten tekstien kuvittuvan Jyrki Nissisen sarjakuviksi, ”vaikka ihan kaikista sanoista ei saakaan selvää”, ja kehuu albumin uudelleenkuunneltavuutta ja poikkeavuutta valtavirtapunkista. Keskisuomalaisen toimittaja Mikko Siltanen valitsi albumin vuoden 2013 kolmen parhaimman albumin joukkoon. Verkkomedia Nuorgamin sivustolla albumi ylsi vuoden 2013 parhaimpien albumeiden sijalle 88. == Kappaleet == #Seksihullujen armoilla #Earthin keikalla #Asun treeniksellä #Mikä mättää? #Tietäjä #Jokeri museossa #Mitä tapahtuu kuoleman jälkeen? #2-euron kanaa #Stripparin joulu #Runkku show #Juntti casino #Pettäjä oon #Vanha mies #Liaani puusta putoaa #Ilotalo konkassa #Kaljaviini #Digiboksi blues #Kortsu kingi == Arvostelut == * Soundi: == Aiheesta muualla == * Seksihullujen armoilla discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Seksihullujen albumit
Pekka Ilmakunnas

Pekka Jouko Ari Ilmakunnas (s. 14. marraskuuta 1952 Espoo) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on toiminut Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun (ent. Helsingin kauppakorkeakoulu) taloustieteen professorina vuodesta 1997, helmikuusta 2018 lähtien ollut emeritusprofessori. ==Elämä== Ilmakunnas kirjoitti ylioppilaaksi Viherlaakson yhteiskoulusta (1971). Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1974 (B.Sc.) ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1977 (M.Sc.). Jatko-opintoja hän suoritti vuosina 1978–1982, ja valmistui taloustieteen tohtoriksi (Ph.D.) Rutgersin yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1982. Ilmakunnas oli Helsingin kauppakorkeakoulun dosentti vuosina 1986-1997 ja on ollut Helsingin yliopiston taloustieteen dosentiksi vuonna 1995.Helsingin yliopiston taloustieteen oppiaineen dosentit Viitattu 15.7.2016 Ilmakunnas on työskennellyt muun muassa Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman johtajana 1992–1994, Suomen Pankin tutkimusyksikön johtajana 1994–1995 ja professorina Turun kauppakorkeakoulussa 1995–1997. ==Yksityiselämä== Pekka Ilmakunnaksen vaimo on Seija Ilmakunnas. ==Väitöskirjaohjaajana== Ilmakunnas on toiminut muun muassa seuraavien taloustieteilijöiden väitöskirjatutkimusten ohjaajana (tuoreimmat): * Karlo Kauko (2000) * Jukka Vesala (2001) * Ari Hyytinen (2001) * Mika Kortelainen (2002) * Petri Böckerman (2003) * Mika Maliranta (2003) * Satu Nurmi (2004) * Olli-Pekka Ruuskanen (2004) * Atso Andersen (2005) * Pekka Sääskilahti (2005) * Jouko Kinnunen (2005) * Ulla Kruhse-Lehtonen (2007) * Mikko Mäkinen (2007) * Antti Kauhanen (2007) * Jyrki Ali-Yrkkö (2008) * Sami Napari (2008) * Elisa Riihimäki (2009) * Katja Ahoniemi (2009) * Hanna Pesola (2011) * Torsten Santavirta (2011) * Simo Leppänen (2012) * Marko Melolinna (2013) * Elina Berghäll (2015) * Hanna Virtanen (2016) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ilmakunnaksen kotisivu * Ilmakunnaksen tutkimukset IDEASissa Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jernej Abramič

Jernej Abramič (17. joulukuuta 1964 Nova Gorica, Slovenian sosialistinen tasavalta, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen uransa lopettanut koskipujottelija. Abramič voitti Jugoslaviaa edustaessaan viisi MM- kilpailujen mitalia. Abramič edusti Sloveniaa vuoden 1996 olympialaisissa. Abramič oli K-1 luokassa seitsemäs. == Lähde == * Luokka: Slovenialaiset koskimelojat Luokka: Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Jugoslavialaiset koskimelojat
Fredrik Alexander Andersin

Fredrik Alexander Andersin (1. lokakuuta 1824 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1889 Säkkijärvi) oli suomalainen upseeri, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana eli ”postitirehtöörinä” vuosina 1872–1887. == Elämä == Fredrik Alexander Andersinin isä oli muun muassa Taipalsaaren ja Lemin nimismiehenä toiminut Adolf Enok Andersin (1765–1840). Käytyään Suomen kadettikoulun ja Venäjän yleisesikunta-akatemian, Andersin palveli keisarillisen armeijan riveissä insinööriupseerina osallistuen Krimin sotaan vuosina 1853–1856. Tämän jälkeen hän toimi Suomessa armeijan topografiayksikössä, kunnes hänet nimitettiin postitirehtööriksi vuonna 1872. Merkittävin Andersinin aikaansaama uudistus oli Postisäästöpankin perustaminen vuonna 1887. Hän kuoli 64-vuotiaana omistamassaan Niemenlautan kartanossa Karjalan kannaksen Säkkijärvellä. Andersinille myönnettiin muun muassa todellisen valtioneuvoksen arvonimi. Andersinin puoliso oli Sofie Johanna Harthin (1829–1905). Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat merenkulkuneuvos Ernst Andersin ja Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin. == Lähteet == Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
VIP Music

Oy VIP Music Ab on vuonna 1983 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö, joka käytti VIP Music, K-Tel ja VIP-levymerkkejä. Levymerkin julkaisut ilmestyivät parina aloitusvuotena. Yhtiön toiminta ajettiin alas vuonna 1985 ja katalogi myytiin M & T Tuotannolle. == Historia == VIP Musicin perustivat musiikin monitaituri Veikko Samuli, laulaja Raimo Rexi Kero ja CBS:n tuottaja Ulf Uffe Ahrenberg keväällä 1983 Helsingin Hämeentielle. Pääosa tuotantoa julkaistiin VIP-levymerkillä, mutta vajaa kymmenen albumia ilmestyi K-Telin logolla ja sarjanumerolla. Ensimmäinen singlejulkaisu oli Beritin Helli mua hiljaa ja albumijulkaisuna Beritin Tässä nyt ja näin, joka myi jo yli 25 000 kappaleen kultalevyrajan. Ensimmäisenä vuotena albumeja ilmestyi toistakymmentä. Alun suurimmaksi menestykseksi osoittautui Jonnan kymmenvuotiaana laulama vuonna 1983 voittanut Syksyn sävel -hitti Minttu sekä Ville, joka oli jouluna listaykkönen. Kappale sisältyy menestyneeseen lastenlaulukokoelmaan Atsipoppaa. Vuonna 1984 se sai lisäksi kultaa myyneen jatko-osan Atsipoppaa 2. Niistä koottiin myös kokoelma 16 kivaa lastenlaulua. Suurempi menestys oli keväällä 1984 julkaistu Jonnan albumi. Minttu sekä Ville -hitin ansiosta tv- mainostettu Jonna -albumi nousi puoleksi vuodeksi myyntilistoille ja sitä myytiin yli 50 000 kappaleen platinalevyrajan nopeasti. Vuoden 1984 Kevään Sävel -kilpailussa Matti Esko esitti hitin Lämmin hellä pehmoinen ja kevään albumi ylitti kultalevyrajan. Beritin uutuus albumi Sinä olet toisti kultalevymenestyksen. Syksyn Sävelessä hän lauloi duettona Matti Eskon kanssa Annappas kultani kerrankin. Vuoden 1985 Kevään Sävel -laulukilpailun kahdestatoista loppukilpailijasta kokonaiset viisi olivat Vip-Musicin artisteja. Kilpailun voittaja Petri Pettersson oli myös Vip-Musicin artisti. Jonnan toinen albumi oli Tykkään susta. Yhtiön rock-artisteista Maukka Perusjätkä, PIM, The Pin Ups ja Frank Robson eivät listoja heilutelleet. Vuonna 1985 jo telakoituneen yhtiön katalogi myytiin M & T Tuotannolle. Katalogin omistaa nykyisin Warner Music Finland Oy. VIP Musicin jälkeen Ulf Uffe Ahrenbergin vuonna 1985 perustama levy-yhtiö oli Megafon Records. Vasta jo Megafon Recordsin jo aloitettuna hiipui parin suomalaisen levyn mittainen Ahrenbergin yhteistyö Virgin Recordsin merkillä Suomessa. Tämän levymerkin tulo Suomeen jäi Sleepy Sleepersin ja Zero Ninen mittaiseksi. Uuden yhtiön Helena Miller pääsi myös Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella Minä sekä kuu, mutta kappale diskattiin, kun yleisölle jaettiin ilmaisia singlelevyjä. == Artisteja == * Annikki Tähti * Bamperos * Berit * Carita Holmström * Frank Robson * Horseshoe * Jonna * Jussi Halme * Karma * Matti Esko * Maukka Perusjätkä * Nisa * Petri Pettersson * PIM * The Pin Ups * Rexi * Veikko Samuli ==Lähteet== * VIP - Discografiaa Discogs * Oy VIP Music Ab - Discografiaa Discogs * Suomalaisen musiikin historia Vip-Music ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt Luokka:Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
Karma Chameleon

Karma Chameleon on Culture Club -yhtyeen kappale albumilta Colour by Numbers. Sen julkaisi Virgin Records vuonna 1983. Karma-yhtye julkaisi vuonna 1983 kappaleesta suomenkielisen version Beatles poika Tätä elämätä-albumilla. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset rockkappaleet Luokka:Brittiläiset uuden aallon kappaleet Luokka:Vuoden 1983 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Richard (1658)

Richard oli Englannin tasavallan ja myöhemmin kuninkaallisen laivaston vuonna 1658 vesillelaskettu 70-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1658.Winfield 2009 s. 27 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 1658 kontra-amiraali John Bournen lippulaivana ja sen päällikkönä oli 1660 Downsissa John Stoakes. Kuningasvallan palauttamisen jälkeen 23. toukokuuta 1660 aluksen nimeksi muutettiin HMS Royal James, jolloin se luokiteltiin ensimmäisen luokan linjalaivaksi. Aluksen yläkannelle tehtiin tykkiportit ja asennettiin tykit, jolloin tykkien määrä kasvoi 82:een. Toisessa Englannin–Hollannin sodassa alus osallistui kaikkiin kolmeen merkittävimpään meritaisteluun. Lowestoftin taistelussa 3. kesäkuuta 1665 alus toimi ruhtinas Rupertin lippulaivana samoin kuin neljän päivän taistelussa 4. kesäkuuta 1666. Alus osallistui myös Pyhän Jaakon päivän taisteluun 25. heinäkuuta. Alus oli Medwayssä Alankomaiden laivaston hyökätessä ankkuripaikalle 14. kesäkuuta 1667. Aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen valtaamisen, mutta Alankomaiden laivaston polttolaiva sytytti vedenpinnan yläpuolelle jääneet osat tuleen tuhoten aluksen lopullisesti. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivat Luokka:Ensimmäisen luokan sotalaivat Luokka:Woolwichin telakka
HMS Royal James (1671)

HMS Royal James oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1671 vesillelaskettu 102-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus oli laivastossa vain noin neljä kuukautta ennen tuhoutumistaan Solebayn taistelussa. == Valmistus == Alus tilattiin 22. huhtikuuta 1669 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Sir Anthony Deane. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1671. Valmistuskustannukset olivat 24 072 puntaa.Winfield, Rif s. 10 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1672 Sandwichin jaarlin sinisen laivueen amiraalin Edward Montagun lippulaivana päällikkönään Richard Haddock. Alus osallistui 7. kesäkuuta 1672 Solebayn taisteluun sinisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Alusta vastaan hyökkäsi ensin Alankomaiden laivaston Dolfijn ja sitten Groot Hollandia ennen kuin alus joutui polttolaiva Vreden maaliksi. Royal James tuhoutui seuranneessa tulipalossa lopulta upoten. Montagu sai surmansa, mutta aluksen päällikkönä ollut Richard Haddock pelastui. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen luokan sotalaivat Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
Mount Hamiguitan

Mount Hamiguitan on vuori Mindanaon saarella Etelä-Filippiineillä. Sen korkeus on 1 620 metriä. Vuoren vierelle on perustettu luonnonsuojelualue, jolla sijaitsee paljon kotoperäisiä eläin- ja kasvilajeja. Vuonna 2014 luonnosuojelualue otettiin mukaan Unescon maailmanperintöluetteloon. Luonnonsuojelualueen koko on melkein 17 tuhatta hehtaaria. Alueella elää muun muassa filippiinienkakadu ja filippiinienkotka. Kasvilajeista muun muassa Nepenthes hamiguitanensis viihtyy alueella. Kuva:Sir Arny(Philippine Eagle).jpg|Filippiinienkotka Kuva:Cacatua- haematuropygia.jpg|Filippiinienkakadu Kuva:Nepenthes hamiguitanensis.jpg|Nepenthes hamiguitanensis Kuva:Hamiguitan bonsai tree.JPG|Tyypillinen puu Mount Hamiguitanilla ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Filippiineillä Luokka:Aasian vuoret
HMS Royal James (1675)

HMS Royal James oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1675 vesillelaskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1673 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Daniel Furzer. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1675.Winfield, Rif s. 10 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1678 amiraali Sir Thomas Allinin lippulaivana päällikkönään John Wetwang, missä tehtävissä he olivat 28. elokuuta saakka. Aluksen päällikkönä oli 30. marraskuuta Sir William Jennings aluksen ollessa vartiolaivana Portsmouthissa. Alus oli 13. maaliskuuta 1683 alkaen kontra-amiraali Sir Richard Beachin lippulaivana. Alus palautettiin palvelukseen 6. tammikuuta 1691 amiraali Sir John Ashbyn lippulaivana päällikkönään Edward Stanley, joka kuoli 19. maaliskuuta 1693. Alus nimettiin 3. maaliskuuta HMS Victoryksi. Vuonna 1692 alus oli kontra- amiraali lordi John Berkeleyn lippulaivana. Se osallistui 19.–24. toukokuuta 1692 Barfleurin taisteluun. Huhtikuussa 1693 aluksen päälliköksi tuli Thomas Jennings ja kesäkuussa John Every, joka oli tehtävässä helmikuuhun 1694. Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 1694 Chathamin telakalta, missä työstä vastasi Robert Lee. Se laskettiin vesille 1695 ja palautettiin palvelukseen lokakuussa vara-amiraali Matthew Aylmerin lippulaivaksi päällikkönään Thomas Jennings. Tammikuussa 1696 aluksen päällikkönä oli Stafford Fairbourne, helmikuussa Gabriel Hughes ja toukokuussa Edward Whitaker. Alus poistettiin palveluksesta 6. joulukuuta 1697.Winfield, Rif s. 13 Helmikuussa 1702 alus palautettiin palvelukseen, mutta sitä ei miehitetty, päällikkönään David Greenhill. Helmikuussa 1703 aluksen päällikkönä oli Christopher Myngs ja se oli kontra-amiraali Sir John Mundenin lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta toukokuussa. Alus palautettiin palvelukseen joulukuussa 1704 päällikkönään John Hartnell. Se ankkuroitiin Amiraliteetin 26. tammikuuta 1705 antaman määräyksen mukaisesti ja miehistö siirrettiin HMS Royal Sovereignille. Alus poistettiin palveluksesta 16. helmikuuta. Alus oli telakalla huollettavana 1709–1714. Se nimettiin 27. elokuuta 1714 HMS Royal Georgeksi, mutta nimi palautettiin 9. syyskuuta 1715 HMS Victoryksi. Alus telakoitiin Portsmouthissa 16. maaliskuuta 1721 romutettavaksi. Alus tuhoutui osittain tulipalossa ja romutettiin. Romuttaminen saatiin päätökseen huhtikuussa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen luokan sotalaivat Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
Subak (keinokastelu)

Subak on keinokastelujärjestelmä, jota käytettiin Balilla, Indonesiassa riisiviljelyillä. Subak edustaa Tri Hita Karana-filosofiaa, jossa luonto, henkimaailma ja ihminen tuodaan yhteen. Subak-järjestelmässä vesi valuu temppelien läpi. Subak valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2012. Suojellun alueen koko on lähes 20 tuhatta hehtaaria. Suojeltuun osaan Balin kulttuurimaisemasta kuuluu viisi riisipengermää ja niiden temppelit ja kastelujärjestelmät. Subak-järjestelmä muodostuu kyläläisten yhdessä omistamista ja kunnossapitämistä kanavista, tunneleista ja padoista, joiden avulla voidaan kasvataa riisiä jyrkillä, mutta hedelmällisillä tulivuorenrinteillä. Järjestelmä on noin tuhat vuotta vanha. Saarella on kaikkiaan noin 1200 subakinhoitokuntaa, ja kuhunkin kuuluu 50–400 viljelijää. ==Lähteet== Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Indonesiassa Luokka:Keinokastelu
HMS Royal James

HMS Royal James voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia: *HMS Royal James, 82-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva (ex - Richard) *HMS Royal James (1671), 102-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva *HMS Royal James (1675), 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Vat Phou

Vat Phou () on raunioitunut hindutemppelikompleksi Etelä-Laosissa. Se sijaitsee Mekong-joen läheisyydessä. Vat Phoun nähdään kuvaavan hyvin Khmerien valtakuntaa, joka oli vallassa 802–1431. Rakennukset ovat 1200-1400-luvuilta. Myöhemmin siitä tuli merkittävä Theravada-buddhalaisuuden temppeli. Se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon 2001. Alueen koko on noin 39 tuhatta hehtaaria. Kuva:Krishna Kills Kamsa Wat Phu 0518.jpg|Krishnaa kuvaava patsas Kuva:Champasak, Laos, Wat Poo 39.JPG Kuva:Wpfacade02a.jpg Kuva:Champasak VatPhou2 tango7174.jpg Kuva: Champassak, Site de Vat Phou relief au palais des Femmes .jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Laosissa Luokka:Hindutemppelit Luokka:Buddhalaiset temppelit