EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pilvisirkku

Pilvisirkku (Oreothraupis arremonops) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Pilvisirkku kasvaa 20–21 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on musta, ja päälaella kulkee vaaleanharmaa juova. Leveät silmäkulmajuovat ovat valkoiset. Pilvisirkun selkä ja siivet ovat punaruskeat ja pyrstö on musta. Linnun rinta ja kyljet ovat punaiset ja vatsan keskiosat harmaat. ==Levinneisyys ja elintavat== Pilvisirkku elää Andien länsipuolella Kolumbiasta Ecuadoriin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät 1 200–2 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Pilvisirkku liikkuu metsien pohjakerroksessa tavallisesti muutaman linnun ryhminä. Sen ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset. == Lähteet == Luokka:Sirkkulit
Suomen Ympäristöoikeustieteen Seura

Suomen Ympäristöoikeustieteen Seura (SYS) on suomalainen oikeustieteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää ja tukea ympäristökysymysten oikeudellista tutkimusta ja kehittää yhteistyötä eri ympäristötieteiden tutkijoiden ja ympäristöalan viranomaisten kanssa Suomessa ja kansainvälisesti. Seura perustettiin vuonna 1980, ja se on Pohjoismaiden vanhin ympäristöoikeustieteellinen yhdistys. Seura toteuttaa tarkoitustaan muun muassa harjoittamalla julkaisutoimintaa, antamalla lausuntoja ja järjestämällä seminaareja. Seura on vuodesta 1980 alkaen julkaissut aikakauskirjaa Ympäristöjuridiikka. Seura on jäsen Tieteellisten seurain valtuuskunnassa sekä kansainvälisissä järjestöissä Centre international de droit comparé de l'environnement ja European Environmental Law Association (EELA). Seuralla on noin 450 aktiivista jäsentä. Jäsenten tehtävät liittyvät tavalla tai toisella ympäristöä koskeviin oikeudellisiin kysymyksiin, ja jäsenet ovat pääosin juristeja, mutta mukana on myös teknis- luonnontieteellisen tai muun koulutuksen saaneita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset Luokka:Ympäristöoikeus
Korvessa kulkevi

Korvessa kulkevi on oululaisen Whatevergroupin Elisa Viihteelle tuottama televisiosarja, jonka on ohjannut Jussi Hiltunen. Hän on ohjannut aiemmin muun muassa Ivalon. Sen ovat käsikirjoittaneet Aleksi Puranen, Antti Kairakari ja Oona Haapaniemi. Sen on tuottanut on Antti Kaarlela. Sarjassa näyttelevät keskeisimpiä rooleja muun muassa Olivia Ainali, Amira Khalifa, Saimi Kahri, Jakob Öhrman, Dennis Nylund ja Matti Onnismaa. Korvessa kulkevi -sarjan tapahtumat sijoittuvat Perämerellä olevaan pieneen saaren kalastajakylä, josta löydetään nuori poika, Aapo (Olavi Angervo) kuolleena. Aapo oli koulukiusatun Johannan (Olivia Ainali) ainoa ystävä, joten Johanna joutuu murhan pääepäillyksi. Kukaan pienessä yhteisössä ei halua uskoa hänen syyttömyyteensä, ja hän joutuu todistamaan sen. Paikallinen poliisi kutsuu etsivä, Ulla Penttisen (Amira Khalifa) apuun murhan selvittämiseen. Johanna saa Penttisen vakuuttuneeksi syyttömyydestään. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Korvessa kulkevi Ruutu-palvelussa Luokka:2020-luvun suomalaiset rikossarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Valdemar Scheel Hansteen

Valdemar Scheel Hansteen (15. tammikuuta 1897 Kristiania, Norja – 13. kesäkuuta 1980 Oslo, Norja) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1921 ja työskenteli muun muassa Henrik Bullin avustajana, ennen kuin perusti oman toimiston Stavangeriin 1929. Hansteenin tyyli perustui 1930-luvun funktionalismiin, mutta hän pyrki myös sopeuttamaan suunnitelmiaan paikallisen rakennuskulttuurin mukaan. Hansteenin isä oli arkkitehti Waldemar Hansteen. ==Töitä== Sjømannshjemmet i Stavanger.JPG|Stavangerin merimieskoti (1933) Hasvik Church (2015).jpg|Hasvikin kirkko (1955) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Pietarinruusu

Pietarinruusu (Rosa × majorugosa) on metsäruusun (Rosa majalis tai cinnamomea) ja kurtturuusun (Rosa rugosa) risteytyessä syntynyt risteymälaji. Lajin ovat kuvanneet Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan tutkijat Annikki Palmén ja Leena Hämet-Ahti Suomesta vuonna 1996.International Plant Names Index (IPNI) Metsä- ja kurtturuusun alkuperäiset levinneisyysalueet eivät ole päällekkäiset, mutta Itä-Aasiasta Tyynenmeren rannikolta kotoisin olevaa kurtturuusua kasvaa yleisenä tulokkaana metsäruusun levinneisyysalueella Euroopassa. Risteymä syntyy helposti kantalajien kasvaessa lähekkäin. Pietarinruusua käytetään koristekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Pietarinruusu (Rosa × majorugosa) Suomessa. Luokka:Ruusut
Euro Hockey Tour 2023–2024

Euro Hockey Tourin kausi 2023–2024 oli sarjan 28. kausi. Sarjassa pelasivat Suomen, Ruotsin, Sveitsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet. == Kokonaispisteet == == Karjala-turnaus == == Swiss Ice Hockey Games == == Beijer Hockey Games == == Betano Hockey Games == 2023–2024 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 2023–2024
Hattfjelldalin kirkko

Hattfjelldalin kirkko () on Hattfjelldalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko, joka valmistui vuonna 1868. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Suomenköynnösruusu

SuomenköynnösruusuSuomen Lajitietokeskus: Suomenköynnösruusu – Rosa (Beggeriana-Ryhmä) 'Pohjantähti' Viitattu 28.12.2023. (Rosa 'Pohjantähti', ruots. 'Polstjärnan') on Suomessa tunnettu talvenkestävä köynnösruusulajike. Pensaan vankkapiikkiset oksat kasvavat 3–5 metriä pitkiksi. Kukintona on monikukkainen huiskilo, jossa on valkoisia, tuoksuvia, löyhästi kerrannaisia, noin kolmen senttimetrin levyisiä kukkia. Suomenköynnösruusu periytyy puutarhuri Harald Wasastjernan 1930-luvulla tekemästä risteytyksestä. Kestävämpänä kantalajina on keskiaasialainen luonnonlaji beggerinruusu (Rosa beggeriana) ja toinen risteymän osapuoli on jokin jalostettu köynnösruusulajike. Mainittuja ehdokkaita ovat Rosa multiflora-risteymiin kuuluva lajike 'Gruss an Zabern' tai polyantharuusulajike 'Rose d'Orléans'.Simolan rosario.Österlenrosor == Lähteet == Luokka:Ruusut
Tarjanruusu

Tarjanruusu (Rosa 'Tarja Halonen')Suomen Lajitietokeskus: Tarjanruusu – Rosa (Blanda-Ryhmä) 'Tarja Halonen' Viitattu 10.11.2023. on Tarja Halosen mukaan nimetty ruusulajike. Tarjanruusu on osa tarhakanadanruusujen (Rosa Blanda- ryhmä) lajikeryhmää, joka periytyy kanadanruusun (Rosa blanda) risteymistä. Lajike on löydetty Helsingin kaupunginpuutarhurina 1900-luvun puolivälissä toimineen Bengt Schalinin puutarhasta ja se sai nykyisen nimensä Suomen ruususeuralta 2002.Suomen ruususeura: Vuoden 2013 ruusu ’Tarja Halonen’ Tarjanruusu on pystykasvuinen, noin 2–3 metriä korkeaksi kasvava pensas. Pensaan kukinta alkaa kesä-heinäkuun vaihteessa. Kukkanuput ovat punaiset, avonaiset kukat liilanroosan väriset, puolikerrannaiset ja tuoksuvat, keltaheteiset. Kiulukoita eli ruusunmarjoja, jotka ovat litteänpyöreitä ja oranssinvärisiä, muodostuu runsaasti. Lajike menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–IV.Suomalainen taimi, Tarjanruusu 'Tarja Halonen' == Lähteet == Luokka:Ruusut
OWL

OWL tai owl voi tarkoittaa seuraavia: * Overwhelmingly Large Telescope, teleskooppi * Overwatch League, elektronisen urheilun sarja * Maui Airlinesin ICAO-koodi * Old Welsh -kielen ISO 639-3 -tunniste * Curtiss O-52 Owl, yhdysvaltalainen tiedustelukone * HMS Owl (1913), brittiläinen Acasta-luokan hävittäjä * Openwall Project, palvelimiin tarkoitettu Linux-jakelu * Owl Scientific Computing, tieteelliseen työhön suunnattu ohjelmisto * Web Ontology Language, web-tekniikka
Massimiliano Sforza

Ercole Massimiliano Sforza (25. tammikuuta 1493 Milano – 25. toukokuuta 1530 Fontainebleau) oli Milanon herttua 1512–1515. Hän oli Milanon herttuan Lodovicon poika. Hän karkotti sveitsiläisten avulla ranskalaiset Milanosta 1512, mutta Frans I voitti hänet 1515 Marignanon taistelussa ja valloitti jälleen Milanon. Massimilianon veli oli Francesco II Sforza.Sforza, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1162. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 == Lähteet == Luokka:Milanon herttuat Luokka:Vuonna 1493 syntyneet Luokka:Vuonna 1530 kuolleet
Smyrna (Tennessee)

Smyrna on kaupunki Tennesseessa Yhdysvalloissa. Se on osa Nashvillen suurkaupunkialuetta. == Maantiede == Smyrna sijaitsee keskisessä Tennesseessa Nashvillen metropolialueen itäosassa noin 30 kilometriä Nashvillesta kaakkoon. == Historia == Rutherfordin piirikunnan alue oli ennen eurooppalaisten saapumista intiaaniheimojen kalastus- ja metsästysaluetta. Smyrnan historia ulottuu 1800-luvun alkuun. Se oli maalaiskylä, jonka asema virallistettiin 1869 ja uudelleen 1915. Smyrnan ympäristö oli strategisesti merkittävää Yhdysvaltain sisällissodan aikana ja alueella syntyi useita sotaan liittyviä tarinoita, joista tunnetuin on smyrnalaisen Sam Davisin tarina. Smyrnaan muutti useita teollisuusyrityksiä 1970-luvulla. Smyrnan historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Sam Davis Home. Historiallisen Nashville–Chattanooga-rautatien varrella sijaitsee 1873 valmistunut Smyrna Depot. Se on entinen rautatievarikko, joka on muutettu tapahtumakeskukseksi. == Talous ja liikenne == Smyrnassa on runsaasti valmistavaa teollisuutta, kuten Nissanin tuotantolaitokset. Vähittäiskauppa, opetusala ja terveydenhuolto työllistävät niin ikään. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Interstate 24. Smyrnassa toimii lentokenttä Smyrna Airport. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Smyrna, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Tennesseen kaupungit
Flammentanz

Rosa FlammentanzSuomen Lajitietokeskus: Rosa (Kordesii-Ryhmä) Flammentanz Viitattu 10.11.2023. on köynnösruusulajike, joka on luokiteltu joko kordesinköynnösruusuihin (Rosa Kordesiii-ryhmä) tai loistoköynnösruusuihin (Loistoköynnösruusu-ryhmä). Lajike on juurivesallinen ja rotevahaarainen pensas, jonka oksat kasvavat 2,5–3 metriä pitkiksi. Lehdessä on (5–) seitsemän tai yhdeksän lehdykkää, jotka ovat 4–6 senttimetriä pitkiä, leveän soikeita ja kirkkaanvihreitä. Flammentanzin kukinnossa on kolmesta seitsemään 6–8 senttimetriä leveää verenpunaista kerrannaista kukkaa. Kiulukat eli ruusunmarjat ovat kahden senttimetrin pituisia, pitkänomaisia, kaljuja. == Lähteet == Luokka:Ruusut
Niittykummunpuisto

Niittykummunpuisto () on puistoalue Niittykummun lounaisosassa kaakkoisessa Espoossa. Niittykummunpuisto on länsi–itäsuuntaisesti puolisen kilometriä pitkä, ja sen kävelyakselina on Niittykummunpolku. Puisto rajoittuu lännessä Gräsanojaan, joka on Suomenlahteen virtaava puro. Puron lähellä puiston länsiosassa sijaitsee Gräsanojan leikkipuisto, joka tunnetaan myös Bronto- puistona. Niittykummunpuiston keskiosa rajautuu kerrostaloihin. Idässä puisto yhtyy Niittypuistoon, joka on pieni viheralue Niittykummun metroaseman länsipuolella. Niittykummunpuiston viheryhteys jatkuu Gräsanojan vartta pohjoiseen Gräsankartanonpuistona ja edelleen Tonttumaan metsäisenä puistoalueena. Etelään viheryhteys jatkuu Gräsanlaaksona ja Gräsanniittynä, ja päättyy Haukilahden venesataman luoteiskulmaan. == Kuvia == Niittykummunpuisto Bronto-puisto Espoo 280923.jpg|Niittykummunpuiston epävirallinen nimi on Bronto-puisto. Niittykummunpuisto Espoo 280923.jpg|Niittykummunpolku kulkee puiston halki. Niittykummunpuisto itään Espoo 280923.jpg|Idän suunnassa puiston maisemaa hallitsee Niittyhuippu. Niittykummunpuisto länsiosa Espoo 280923.jpg|Lännessä puisto päättyy Gräsanojaan. == Lähteet == Luokka:Espoon puistot Luokka:Niittykumpu
Maarja Nuut

Maarja Nuut (s. 1986 Rakvere, Viro) on virolainen laulaja, viulisti, säveltäjä ja musiikkituottaja. Hänen musiikkinsa yhdistelee virolaista kansanmusiikkia elektroniseen musiikkiin. Soolouransa ohella hän muodostaa Hendrik Kaljujärven kanssa Maarja Nuut & Ruum -nimisen duon. Nuut syntyi Rakveressä Länsi-Virumaan maakunnassa kuoronjohtajaäidille. Hän alkoi soittaa viulua seitsemänvuotiaana, ja sittemmin hän opiskeli musiikkialaa Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa, Tarton yliopiston Viljandin kulttuuriakatemiassa ja Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän opiskeli aluksi taidemusiikkia, mutta vaihtoi sen kansanmusiikkiin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Virolaiset viulistit Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Kansanmuusikot Luokka:Elävät henkilöt
Reikäleipä

Reikäleipä on litteä leipä, jossa on reikä keskellä. Reikäleipä viittaa usein ruisreikäleipään, mutta toisinaan reikäleipää valmistetaan myös kaurasta. Etelä-Pohjanmaalla reikäleipää tehdään ruissekaleipänä. Kaupan reikäleivät on usein halkaistu sivuttain ja niiden pinta on jaettu osiin siten, että ne on helppo jakaa pienempiin osiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset leivät
Kultasilkkipuu

Kultasilkkipuu (Grevillea robusta) on proteakasvien heimoon kuuluva puu. Kultasilkkipuu kasvaa 8–40 m korkeaksi. Sen lehdet ovat 10–35 cm pitkiä, 9–15 cm leveitä, ja koostuvat 10–30 lehdykästä. 10–15 cm pitkät keltaiset kukinnot nousevat oksasta ylöspäin, niissä on 0–4 haaraa. Kultasilkkipuu kasvaa luonnonvaraisena Australian itärannikolla Queenslandissa. Sitä on istutettu monille alueille trooppisilla, subtrooppisilla ja lauhkeilla alueilla sen antaman varjon ja tuulensuojan takia. Siitä on tullut haitallinen vieraslaji monin paikoin, esimerkiksi Havaijilla, Mauritiuksella, Karibian saarilla ja Brasiliassa. Sen lehdet erittävät allelopaattisia yhdisteitä, jotka estävät muiden lajien kasvua. == Lähteet == Luokka:Proteakasvit
Olga (päärynä)

Pyrus 'Olga'Suomen Lajitietokeskus: Pyrus 'Olga' Viitattu 10.11.2023. on Venäjältä peräisin oleva päärynäpuulajike. Lajike on vuosisatoja vanhan suomalaisen päärynäpuun Yleisen Suomalaisen Päärynän ja ussurinpäärynäpuun (Pyrus ussuriensis) risteymä Habarovskista vuodelta 1920. Olga kasvaa suureksi puuksi, joka kukkii runsaasti ja säännöllisesti, on itsepölytteinen. Lehdissä on punainen syysväri. Hedelmät kypsyvät syyskuussa. Päärynä on pieni tai keskikokoinen, keltainen, malto on mehukas ja erittäin kirpeä. Suomessa Olga on mahdollisesti kaikkein talvenkestävin päärynälajike, joka menestyy kasvuvyöhykkeillä I–V. == Lähteet == Luokka:Päärynäpuut Luokka:Lajikkeet
Vittarville

Vittarville on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 89 asukasta vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 8,15 neliökilometriä. == Maantiede == Vittarvillen naapurikunnat ovat Bréhéville, Damvillers, Delut, Dombras, Jametz, Lissey ja Peuvillers. Kunnan pinta-ala on 8,15 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 190–236 metriä. Loison-joki virtaa Vittarvillen läpi. == Väestö == Vuonna 2020 Vittarvillen väkiluku oli 89. Luku on kasvanut kuudella asukkaalla vuodesta 2009, mutta vielä 1960-luvun lopulla asukkaita oli 103. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 53 prosenttia oli miehiä ja 47 prosenttia naisia. Tiedosto:Population - Municipality code 55572.svg|Vittarvillen väestönkehitys vuosina 1962–2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Kari Pulkkinen

Kari Pulkkinen (27. kesäkuuta 1946 Helsinki – 24. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän työskenteli tekstiili- ja muotialalla ja perusti valokuvastudio Ateljee Kolmosen. Pulkkinen kuvasi vaatekaupoille, suomalaiselle vaatetusteollisuudelle ja aikakauslehdille. Ateljee Kolmosen kaksi muuta perustajaa olivat Tomi Lamminen ja Jukka Tikkanen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Unni Wilhelmsen

Unni Elisabeth Wilhelmsen (s. 12. heinäkuuta 1971 Oslo) on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa To Whom It May Concern ilmestyi vuonna 1996 ja palkittiin Spellemannprisen-gaalassa vuoden albumina. Wilhelmsen sai samana vuonna myös parhaan naisartistin palkinnon. Häneltä on tähän mennessä ilmestynyt seitsemän studioalbumia, joista yksi on norjankielinen. Musiikkityyliltään Wilhelmseniä on verrattu Joni Mitchelliin ja Suzanne Vegaan. Vuonna 2013 Wilhelmsen aloitti kitaristina Di derre -yhtyeessä, jonka keulahahmo on Jo Nesbø. ==Albumit== * To Whom It May Concern (1996) * Definitely Me (1997) * Back In The Blonde (2000) * Disconnected (2001) * Hurricane's Eye (2002) * Til meg (2006) * 7 (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Norjalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Kaarlela

Antti Kaarlela on Oulusta kotoisin oleva suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on tehnyt uran viihdealalla ensin näyttelijänä ja sittemmin tuottajana. Vuonna 2022 Kaarlelan tuottama ja Rane Tiukkasen ohjaama Susikoira Roi -elokuva voitti Oulun kansainvälisten lasten ja nuorten elokuvafestivaalien pääpalkinnon. Kaarlelan tuottamia sarjoja ovat Ruutu+-palvelussa joulukuussa 2023 julkaistu Jussi Hiltusen ohjaama Elisa Viihde alkuperäissarja Korvessa kulkevi sekä Kaisa El Ramlyn ohjaama YLE alkuperäissarja Kriittinen piste (2024). Kriittisessä pisteessä Kaarlela toimi myös sarjan yhtenä käsikirjoittajana. Kaarlela toimii suomalaisen tuotantoalan edunvalvontajärjestö APFI:n (Audiovisual Producers Finland APFI ry.) hallituksen puheenjohtajistossa, edistäen suomalaista elokuva- ja televisiokulttuuria. Kaarlela toimii oululaisen Whatevergroupin toimitusjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Guineangalangali

Guineangalangali (Kaempferia galanga) on inkiväärikasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvattaa maavarresta lehtiruusukkeen, joka voi olla 45 cm korkea. Kukka on torvimainen, valkoinen, ja sen tyvessä on violetteja kuvioita. Maavarsi on sisältä valkea tai vihertävän valkoinen ja tuoksuva. Guineangalangalia kerätään luonnosta ruoaksi ja rohdoksi Intiassa, Malesiassa ja Kiinassa. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina. File:Kaemp galan 100614-3328 awr.jpg|Kukka File:Kaempferia galanga.jpg|Maavarsia File:Kaempferia galanga whole palnt.jpg|Lehtiruusuke == Lähteet == Luokka:Inkiväärikasvit
Visa Sippola

Visa Sippola (s. 1993 Helsinki) on suomalainen pianisti ja lääketieteellisen teknologian kehittäjä.Superlahjakkuus Visa Sippola hylkäsi neurokirurgin, lentäjän ja pianistin urat — nyt nuori yrittäjä uudistaa kirurgin työkaluja Helsingin yliopisto 3/2022, viitattu 10.11.2023 Sippolan isä on laivainsinööri Juha Sippola ja äiti arkkitehti Arja Sippola. Sippola aloitti pianonsoiton viisivuotiaana ja sai vuonna 2012 Maj Lind -pianokilpailun erikoispalkinnon parhaasta suomalaisen teoksen tulkinnasta. Hänen kilpailussa tulkitsemansa teos oli Einojuhani Rautavaaran Narcissus. Sippola opiskeli Ressun lukiossa ja sitten kolmen vuoden ajan Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän sai lääketieteen kandidaatin oppiarvon. Asepalveluksensa Sippola suoritti ilmavoimissa lentäjänä, minkä jälkeen hän suoritti yleisilmailun lupakirjan. Hän kuitenkin hylkäsi urat sekä ammattimaisena pianistina että ammattilentäjänä. Hän pääsi pyynnöstään neurokirurgi Juha Hernesniemen tutkimusryhmään ja työskenteli kallonsisäisten aneurysmien tutkimuksen parissa. Sippola päätti pään alueen kirurgisen poraamisen riskialttiuden takia kehittää tähän käyttöön aiempaa turvallisemman poran. Hän sai hankkeeseen Juha Hernesniemen tuen ja otti yhteyttä Aalto-yliopistoon. Tämän myötä vuonna 2017 perustettiin start up -yritys Surgify, jonka toimitusjohtaja Sippolasta tuli. Hänen kehittämäänsä uutta terää käytettiin potilastyössä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä ensimmäisen kerran vuonna 2021. Keksintö myös patentoitiin. Lisäksi Sippola pyrkii yritystoiminnassaan kehittämään kirurgian robotiikkaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Lääketieteen edustajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Piirto

Johannes Piirto (s. 1993) on suomalainen pianisti ja säveltäjä.Johannes Piirto Music Finland Composers & Repertoire, viitattu 11.11.2023Johannes Piirto Kaskisten musiikkikesä, viitattu 11.11.2023 Piirto opiskeli Sibelius- Akatemiassa pianonsoittoa Liisa Pohjolan, Antti Siiralan, Matti Raekallion ja Jussi Siiralan johdolla. Sävellysopetusta hän sai siellä Tapio Tuomelalta ja orkesterinjohdon opetusta Jorma Panulalta. Hän viimeisteli opintonsa Stefan Vladarin johdolla Universität für Musik und darstellende Kunst Wienissä. Lisäksi Piirto on osallistunut muiden muassa András Schiffin ja Dmitri Baškirovin pitämille mestarikursseille. Hän teki debyyttinsä orkesterin pianosolistina 10-vuotiaana tulkitsemalla oman sävellyksensä Allegro pianolle ja orkesterille Pori Sinfoniettan kanssa.Johannes Piirto Wiener Staatsoper, viitattu 11.11.2023 13-vuotiaana Piirto teki ensimmäisen esiintymisensä Mikkelin musiikkijuhlilla Valeri Gergijevin kutsumana. Vuonna 2007 hänet palkittiin Uuno Klami -sävellyskilpailun nuorten sarjassa orkesteriteoksestaan Lumière. Vuonna 2008 hän sai New Yorkissa Dorothy MacKenzie Artist Recognition Awardin. Laajempaa julkisuutta Piirto sai kantaesitettyään teoksensa Virta Musiikkitalon avajaisissa vuonna 2011. Seuraavana vuonna hänet palkittiin Maj Lind -pianokilpailussa. Piirto on esiintynyt kansainvälisesti solistina ja kamarimuusikkona merkittävissä konserttisaleissa ja tapahtumissa, kuten Bergen Festival, Herbstgold Festival, Harpa Reykjavik, Wiener Staatsoper, Volksoper Wien ja Wiener Konzerthaus. Hän on esiintynyt solistina useiden merkittävimpien orkestereiden ja kapellimestareiden kanssa, joista mainittakoon Camerata Salzburg, Sinfonia Lahti, Radion sinfoniaorkesteri, Sakari Oramo, Jukka-Pekka Saraste ja Anja Bihlmaier. Kamarimusiikin ja yksinlaulun alalla hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat lukeutuneet mm. Lilli Paasikivi, Mika Kares, Julian Rachlin, Sarah McElravy ja Natalia Gutman. Piirrolta on tilattu sävellyksiä muun muassa Suomalaiselle kamariorkesterille, Korsholman musiikkijuhlille ja Hetan musiikkipäiville. Piirto on toiminut Kamarikesä-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 2017-2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harald Heckmann

Harald Heckmann (1924 – 5. marraskuuta 2023 Kronberg im Taunus) oli saksalainen musiikkitieteilijä. Hän osallistui merkittävästi musiikkikirjastojen välisen yhteistyön kehittämiseen.Harald Heckmann (1924-2023) International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centres 10.11.2023, viitattu 11.11.2023 Heckmann toimi Saksan musiikkihistoriallisen arkiston johtajana Kasselissa vuosina 1954–1974 sekä Saksan radioarkiston johtajana ja hallituksen jäsenenä Frankfurtissa 1971–1991. Hän oli Saksan kansalliskirjaston musiikillisen neuvoa-antavan lautakunnan puhemies ja hallituksen jäsen vuosina 1982–1992. Heckmann toimi myös IAML:n (International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centres) pääsihteerinä vuosina 1959–1974 ja puheenjohtajana vuosina 1974–1976. Vuosina 1960–1980 Heckmann oli sihteeri ja vuosina 1980–2004 puheenjohtaja RISM:ssa (Répertoire international des sources musicales). Heckmann oli mukana perustamassa järjestöjä Répertoire international de littérature musicale (RILM) ja Répertoire international d'iconographie musicale (RIdIM). Hän oli vuoteen 1991 saakka RILM:n varapuheenjohtaja. Heckmann oli toimituskuntien puhemiehenä julkaisusarjoissa Documenta musicologica ja Catalogus musicus. Hänelle myönnettiin vuonna 2000 Bundesverdienstkreuz. Heckmann kuoli 98-vuotiaana kärsittyään vakavasta sairaudesta. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Dansk Melodi Grand Prix 2005

Dansk Melodi Grand Prix 2005 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2005. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 263 kappaletta. Ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia, jotka julkaistiin 9. joulukuuta. Finaali pidettiin 12. helmikuuta Forum Horsens -areenalla Horsensissa. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittaja valittiin puhelinäänestyksellä siten, että neljän Tanskan alueen puhelinäänten ja koko maan tekstiviestiäänten kärkikolmikot saivat pisteitä kaavalla 12-10-8. Kilpailun voitti Jakob Sveistrup kappaleella "Tænder på dig", joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä "Talking To You". Finaalia seurasi 1 918 000 katsojaa. ==Tulos== ===Ensimmäinen kierros=== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Tulos 1 Chi Hua Hua "Uhh la la la" Søren Poppe, Jan Lysdahl Putosi 2 Luna Park "I Believe in Love" Jascha Richter Toinen kierros 3 Tamra Rosanes "Peace, Understanding and Love" Tamra Rosanes Toinen kierros 4 Kandis "Lonnie fra Berlin" Johnny Hansen Putosi 5 Olsen Brothers "Little Yellow Radio" Jørgen Olsen, Niels Olsen Toinen kierros 6 Kim Schwartz "En smule af dig" Dennis Dehnhardt Putosi 7 Ditlev Ulriksen "Troublesome" Morten Remar, Ditlev Ulriksen Putosi 8 Jakob Sveistrup "Tænder på dig" Jacob Launbjerg, Andreas Mørck Toinen kierros 9 Sweethearts "I Must Be Crazy" Martin Brygmann, Pernille Højmark, Kim Kidholm Putosi 10 Marie Keis Uhre "Make a Wish" Gry Trampedach, Jesper Hofmann Toinen kierros ===Toinen kierros=== Numero Artisti Kappale Pisteet Sija 1 Luna Park "I Believe in Love" 16 3 2 Tamra Rosanes "Peace, Understanding and Love" 8 5 3 Olsen Brothers "Little Yellow Radio" 52 2 4 Jakob Sveistrup "Tænder på dig" 58 1 5 Marie Keis Uhre "Make a Wish" 16 3 Pistetaulukko Numero Kappale Jyllanti Fyn Sjælland Pääkaupunkialue Tekstiviestiäänestys Yht. 1 "I Believe in Love" 8 — — — 8 16 2 "Peace, Understanding and Love" — — — 8 — 8 3 "Little Yellow Radio" 10 10 12 10 10 52 4 "Tænder på dig" 12 12 10 12 12 58 5 "Make a Wish" — 8 8 — — 16 ==Lähteet== * *http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Denmark2005.html ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali DR:n sivuilla: Osa 1, Osa 2 Luokka:Eurovision laulukilpailu 2005 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Ia Genberg

Ia Gabriella Genberg (5. marraskuuta 1967 Tukholma) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen neljäs romaaninsa Yksityiskohdat (Detaljerna) on käännetty useille kielille ja se voitti Ruotsin arvostetun August- kirjallisuuspalkinnon vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Hintsanen

Pentti Pellervo Hintsanen (s. 11. toukokuuta 1932 Muolaa) on suomalainen eläköitynyt insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 11.11.2023. Hintsasen vanhemmat olivat maanviljelijä Oiva Hintsanen ja myymälänhoitaja Hilkka Pajula ja puolisot vuodesta 1952 Seija Arja-Maija Ijäs ja sitten Tuula Penttilä. Hintsanen kävi ammattikoulun 1945–1947, valmistui puusepäksi 1949, tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1953 ja valmistui rakennusinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1958. Hän oli Vammalassa alueellisen ammattikoulun puu- ja rakennustyön opettaja ja rakennusosaston johtaja 1958–1961, H. Saastamoinen Oy:n tuoteinsinööri ja jalostamo-osaston päällikkö Kuopiossa 1961–1964, Rakennusvalmiste Oy:n, vuodesta 1987 Parma Oy, teknillinen johtaja ja puuteollisuuden johtaja Forssassa 1964–1988 sekä yhtiön hallituksen jäsen vuodesta 1981. Novart-osakeyhtiön toimitusjohtaja Hintsanen oli 1989–1992. Hän oli myös Teräsbetoni Oy:n tarjouslaskija 1959 ja itsenäinen suunnittelija 1959–1961 ja hänellä oli työuransa aikana useita oman alansa ja muita asintuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Hintsanen sai 1985. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leah Lewis

Leah Marie Liang Lewis (s. 9. joulukuuta 1996 Shanghai) on kiinalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Georgia "George" Fanina CW-sarjassa Nancy Drew ja Ember Lumen Pixarin animaatioelokuvassa Elemental. == Elämäkerta == Lewis adoptoitiin orpokodista Shanghaissa, Kiinassa, kun hän oli kahdeksan kuukauden ikäinen ja kasvoi Windermeressä Floridassa. Hänen nuorempi, ei- biologisesti sukua oleva sisarensa Lydia adoptoitiin myöhemmin samasta orpokodista. Heidän vanhempansa Frederick ja Lorraine Lewis ovat molemmat kiinteistönvälittäjiä. == Filmografia == === Elokuva === * 2007 : Nanking ... Banner Girl * 2012 : Fred 3: Camp Fred ... Spoon * 2020 : The Half of It ... Ellie Chu * 2020 : How to Deter a Robber ... Heather Williams * 2023 : Elemental ... Ember Lumen === Televisio === * 2006 : The New Adventures of Old Christine ... Tess * 2006 : Paloozaville ... Leah * 2012 : Madison High ... Peyton Hall * 2015–2016 : Gamer's Guide to Pretty Much Everything ... Lika * 2016 : Best Friends Whenever ... Alex * 2018 : Light as a Feather ... Gabby Darwish * 2018 : The Good Doctor ... Katherine "Kitty" Kwon * 2018 : Charmed ... Angela Wu * 2018–2019 : Station 19 ... Shannon * 2019 : The Gifted ... Young Clarice * 2019–2023 : Nancy Drew ... Georgia "George" Fan * 2022 : Batwheels ... Cassandra Cain / Batgirl == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kiinalaiset näyttelijät
Kellokosken VPK

Kellokosken Vapaaehtoinen Palokunta ry. on Tuusulassa toimiva sopimuspalokunta. Palokunta on perustettu vuonna 1926. Hälytysosaston lisäksi palokunnassa toimii naisosasto, joka toimii myös hälytysmuonitusosastona sekä nuoriso-osasto. VPK ylläpitää Tuusulan Kellokoskella sijaitsevaa Männistön tanssilavaa. Palokunnan puheenjohtajana toimii Jussi Ojanne. Palokunnan päällikkönä toimii Heikki Aalto. == Aiheesta muualla == *Kellokosken Vapaaehtoinen Palokunta ry. *Männistön tanssilava *Keski-Uudenmaan Pelastuslaitos Luokka:Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokunnat Luokka:Kellokoski
Luettelo Tanskan kansallispuistoista

Luettelo Tanskan kansallispuistoista sisältää tietoja Tanskan viidestä kansallispuistosta. Kuva Nimi Alue Pinta-ala (km²) Perustettu Huom Thyn kansallispuisto Nationalpark Thy Nordjylland 243,7 2008 Mols Bjergen kansallispuisto Nationalpark Mols Bjerge Midtjylland 180 2009 Vattimeren kansallispuisto Nationalpark Vadehavet Syddanmark 1.459 2010 Unescon maailmanperintöä Vattimeren kansallispuistot Skjoldungernen kansallispuisto Nationalpark Skjoldungernes Land Sjælland 170 2015 Kuninkaallinen Nordsjællandin kansallispuisto Nationalpark Kongernes Nordsjælland Pääkaupunkialue 263 2018 Unescon maailmanperintöä Kronborgin linna == Lähteet == Tanska *
NGC 1277

NGC 1277 on linssimainen galaksi Perseuksen tähdistössä. Se kuuluu Perseus- galaksijoukkoon ja sijaitsee noin 73 Mpc:n eli 220 miljoonan valovuoden etäisyydellä Linnunradalta. Sen näennäinen magnitudi on noin 14,7. Sen löysi 4. joulukuuta 1875 Lawrence Parsons, Rossen neljäs Jaarli. Luokka:Galaksit
Thyn kansallispuisto

Thyn kansallispuisto (Nationalpark Thy) on luonnonsuojelualue Tanskassa Jyllannin niemimaan pohjoisosassa. Se sijaitsee Pohjanmeren rannalla. Puisto on perustettu vuonna 2008, ja se on Tanskan vanhin kansallispuisto. Siellä suojellaan ainutlaatuista dyynimaisemaa. Puistossa elää peuroja ja hylkeitä. Siellä voi nähdä myös merikotkan tai kurkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan kansallispuistot Luokka:Pohjois-Jyllannin alue
Oskar Sepre

Oskar Sepre (4. huhtikuuta 1900 Kabala, Viljandinmaa, Liivinmaan kuvernementti – 23. marraskuuta 1965 Tallinna, Neuvosto-Viro) oli virolainen kommunistipolitikko, joka oli keskeisiä hahmoja neuvostovaltaan siirryttäessä 1940-luvulla. Hän toimi maailmansodan aikana pakolaisuudessa toimineen Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajana vuosina 1942-1944. Oskar Sepre kävi koulunsa synnyinseudullaan Viljandinmaalla. Syksyllä 1917 hän muutti Tallinnaan, jossa hän osallistui kommunistien toimintaan ja jakoi maanalaisia ​​lehtisiä. Vuonna 1919 hän opiskeli Tallinnan lukiossa ja järjesti kouluun kommunistisen nuorisosolun. Hän oli yksi Viron kommunistisen nuorisoliiton organisoijista. == Maailmansotien välisen ajan Virossa kommunistipoliitikkona ja vankeudessa == Poliittisesti Sepre suuntautui kommunismiin, ja liittyi vuonna 1921 kiellettyyn Viron kommunistiseen puolueeseen. Oskar Sepre valittiin Vuoden 1924 Riigikogun vaaleissa II Riigikogun varajäseneksi, mutta Hans Heidemannin vangitsemisen jälkeen Seprestä tuli II Riikikogun jäsen Riigikoguun 10. maaliskuuta 1924 lähtien, mutta pysyi II Riigikogun jäsenenä vain 10. huhtikuuta 1924 saakka. Vuonna 1924 hänet tuomittiin niin sanotussa 149 prosessissa elinkautiseen vankeuteen, josta hän vapautui osana vuoden 1938 yleistä armahdusta muiden ajan tunnettujen virolaisten kommunistien kanssa eli mm. Hendrik Allikin, Peeter Petreen (Pedrae), Hermann Arbonin, Johannes Lauristinin ja Paul Keerdon kanssa. == Sotien ajan kansankomissaarien puheenjohtaja pakolaisuudessa == Neuvostoliiton miehitettyä Baltian maat ml. Viron kesäkuussa 1940 hänestä tulii Viron tasavallan pankkien ja suurteollisuuden kansallistamisen pääkomitean puheenjohtaja. Kun Viro oli liitetty osaksi Neuvostoliittoa Seprestä tuli 25. elokuuta 1940 alkaen aina vuoteen 1948 Neuvosto-Viron valtion suunnittelukomission puheenjohtaja ja samalla myös Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston (vuodesta 1946 ministerineuvoston) varapuheenjohtaja. Hän oli sotavuosien aikaan 17. kesäkuuta 1942 - 28. syyskuuta 1944 Neuvostoliitossa pakolaisuudessa toimineen Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajana, vaikka tuolloin natsi-Saksan joukot miehittivät Viron aluetta. == Sodan jälkeinen nomenklatuuran jäsen == Sotavuosien jälkeen vuodesta 1946 Oskar Sepre työskenteli useita vuosia Neuvosto-Viron tiedeakatemian taloustieteen instituutissa liikennetalouden osaston johtajana. Sepren suhde silloin valtaan nousseeseen Neuvosto-Viron kommunistijohtajaan Johannes Käbiniin eivät olleet parhaat mahdolliset, mikä selitti hänen vaatimatonta asemaa sodanjälkeisessä Neuvosto-Virossa. Hän kuoli 23. marraskuuta 1965 Tallinnassa saatuaan työnsä yhyteydessä sairauskohtauksen. ==Lähteet== Luokka:Viron kommunistisen puolueen poliitikot Luokka:Neuvostoliittolaiset kommunistit Luokka:Viron SNT:n ministerineuvoston puheenjohtajat Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Viron varapääministerit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Leskovac

Leskovac () on Serbian kaupunki ja Jablanican piirikunnan hallinnollinen keskus. Serbian eteläosassa sijaitsevassa Leskovacissa asuu vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 123 950 asukasta. Luokka:Serbian kaupungit
Richard Norman Shaw

Richard Norman Shaw (1831–1912) oli englantilainen arkkitehti, porvarillisen tyylin uranuurtaja. Hän opiskeli Lontoossa klassikko William Burnin oppilaana ja akatemian kouluissa, sittemmin, ulkomaanmatkoiltaan palattuaan (1857), kolme vuotta uusgoottilaisen rakennustyylin edustajan George Edmund Streetin oppilaana. Philip Webbin ja William Eden Nesfieldin ohella Shaw on 1800-luvulla ensimmäisiä, jotka vapautuivat akateemisesta tyylipakosta. Hän palasi englantilaisiin rakennusperinteisiin ja otti lähtökohdakseen koruttoman yksinkertaiset maalaistalot (cottages) korkeine savupiippuineen ja päätyineen, sileine tiiliseinineen, leveine ikkunoineen, maalauksellisine, kodikkaine aiheineen. Shaw’n keskeisiä töitä ovat suurehkot ja keskikokoiset maalaistalot (Leyeswood 1867, Lowther Lodge 1873, Adcote, Cragsiden linna ym.). New Zealand Chambersin toimistotalo Lontoossa (julkisivupilarien välisine ulokeikkunoineen) ratkaisi modernin liiketalon ongelman. Tyypillisiä ratkaisuja keskisluokkainen koti saa Bedford Parkin huviloissa. Parhaimpana Shaw’n työnä pidetään Lontoon pääpoliisin New Scotland Yardin taloa. Huomattavia kohtia Shaw’n rakennuksissa ovat talon keskushalli ulkoseinälle sijoitettuine tulisijasyvennyksineen, julkisivujen tiilimateriaali (tiileen veistettyine koristekuvioineen) ja ikkuna-arkkitehtuurin kehittäminen.Shaw, Richard Norman, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1172. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 == Shaw’n suunnittelemia rakennuksia== Cragside1.jpg|Cragside The Royal Geographical Society, Kensington.jpg|Lowther Lodger, The Royal Geographical Societyn rakennus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Lee Sung-jin

Lee Sung-jin (, s. 7. maaliskuuta 1985) on eteläkorealainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Lee osallistui Ateenan olympialaisiin 2004, joissa hän voitti kultaa joukkuekilpailusta ja saavutti hopeaa yksilökilpailusta. Lontoon olympialaisissa 2012 hän voitti kultaa joukkuekilpailusta ja sijoittui yksilökilpailussa kuudenneksi. MM-kilpailuissa Lee voitti kultaa joukkuekilpailusta ja yksilökilpailusta vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset jousiampujat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaikki anteeksi

Kaikki anteeksi on suomalainen neliosainen Elisa Viihteen alkuperäisdraamasarja, jonka julkaisu alkoi maksullisessa Ruutu+-suoratoistopalvelussa 13. marraskuuta 2023. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Antti Heikki Pesonen ja se perustuu Laura Mannisen samannimiseen vuoden 2018 romaaniin. Pesonen sai sarjasta ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta Kultainen Venla -gaalassa. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun draamasarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Melba

Melba on alun perin kanadalainen tarhaomenapuun lajike, joka on tunnettu 1900-luvun alusta lähtien. Lajike on saanut nimensä australialaisen sopraanon Nellie Melban mukaan. Melban toinen kantalajike on tunnettu kanadalainen McIntosh-lajike. Melba luokitellaan syysomenoihin. Omena on keskikokoinen, pyöreä tai heikosti luumunmuotoinen. Hedelmän pohjaväri on vaaleanvihreä, peiteväri kellanpunertava. Lajikkeesta tunnetaan myös variaatio 'Punainen Melba', jonka omena on kokonaan voimakkaanpunainen. Hedelmän tuoksu on vahvan persikkainen. Lajike on hyvin arka omenaruvelle. Melbaa käytettiin Piikkiön Yltöisten Puutarhantutkimuslaitoksen risteytyksissä 1950–60-luvuilla. Suomessa jalostettuja jälkeläislajikkeita ovat Jättimelba (Melba × Huvitus), Maikki, Make, Pirja, Samo (Melba × Huvitus) ja Vuokko (Melba × Huvitus). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Omenalajikkeet
Dekulakisaatio

Dekulakisaatio () oli Neuvostoliiton kampanja, joka sisälsi poliittisia vainoja, kuten pidätyksiä, karkotuksia ja miljoonien kulakkien ja heidän perheidensä teloituksia. Maatalousmaan uudelleenjakaminen alkoi vuonna 1917 ja kesti vuoteen 1933 asti, mutta oli aktiivisimmillaan ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana, vuodesta 1929 vuoteen 1932. Helpottaakseen takavarikointeja Neuvostoliiton hallitus Josif Stalinin johdolla ilmoitti ”kulakkien luokan likvidoinnista” 27. joulukuuta 1929. Yli 1,8 miljoonaa kulakkia karkotettiin vuosina 1930–1931. Kampanjan ilmoitettu tarkoitus oli taistella vastavallankumousta vastaan ja edistää sosialismia maaseudulla. Tämä politiikka toteutettiin samanaikaisesti kollektivisoinnin kanssa ja toi käytännössä kaiken maatalouden ja sen työntekijät valtion valvontaan. Dekulakisaatio, kollektivisointi ja muut sortotoimet yhdistettynä johtivat nälänhätään useilla alueilla ja vähintään 14,5 miljoonan ihmisen kuolemaan vuosina 1930–1937. Historioitsija Robert Conquestin arvion mukaan tähän lukuun sisältyy arviolta 5 miljoonaa kuollutta Holodomorin aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1920-luku Luokka:1930-luku Luokka:Neuvostoliiton historia Luokka:Poliittinen terrori
Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali

Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali (, ) on jokasyksyinen Norjan vanhin elokuvajuhla. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973 Drøbakissa, ja aluksi paikkakunta vaihteli. Vuodesta 1987 se on pidetty Haugesundissa. Festivaalin yhteydessä jaetaan norjalaiset elokuva-alan Amanda-palkinnot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Festivaalin verkkosivut Luokka:Haugesund Luokka:Elokuvajuhlat Luokka:Norjan elokuva
Antonovka

Antonovka on alun perin ukrainalainen tarhaomenapuun lajike, joka on tunnettu omenanviljelyn perusrunkona ja kantalajikkeena. Antonovka kuuluu myöhäisiin talviomenoihin, jonka hedelmät kypsyvät Suomen olosuhteissa vasta marraskuussa, varastokypsytyksessä. Lajikkeen hedelmä on suuri, vihreä tai vihreänkeltainen, peiteväritön. Ominaisuuksiltaan puu on leveäkasvuinen, suurisatoinen, terve ja erityisen pakkasenkestävä. Antonovkan jälkeläisiä ovat Suomessa viljelyyn valikoidut maatiaislajikkeet Lantun Talvi Sysmästä ja Yläkauttu Ruovedeltä. Antonovkan jalostettuja risteytysjälkeläisiä ovat Lepaan Liereä, joka on peräisin Hattulan Hinnonmäen koeasemalta 1920-luvulta. Juuso (Antonovka × Lobo) ja Konsta (Antonovka × Lobo) on jalostettu Piikkiön Puutarhantutkimuslaitoksella 1960-luvulla. == Lähteet == Luokka:Omenalajikkeet
Oster-salaliitto

Oster-salaliitto (, ”syyskuun salaliitto”) oli suunnitelma syrjäyttää Adolf Hitler ja Saksan natsihallinto vuonna 1938, mikäli Saksa olisi ryhtynyt sotaan Tšekkoslovakian kanssa Sudeettialueiden takia. Salaliittoa johtivat Abwehrin apulaispäällikkö, kenraalimajuri Hans Oster sekä muut korkea-arvoiset Wehrmachtin upseerit, jotka vastustivat hallintoa tai sen toimia. He suunnittelivat kaatavansa natsihallinnon hyökkäämällä valtakunnankansliaan ja palauttamalla monarkian Preussin prinssi Vilhelmin johdolla. Prinssi Vilhelm oli keisari Vilhelm II:n pojanpoika. Britannian pääministeri Neville Chamberlain neuvotteli pitkään Hitlerin kanssa ja myöntyi lopulta luovuttamaan Münchenin sopimuksella Saksalle alueita Tšekkoslovakiasta. Tämä tuhosi mahdollisuudet salaliiton onnistumiselle, sillä sota oli vältetty. Oster toimi asemassaan vuoteen 1943 asti, jolloin hänet asetettiin kotiarestiin muiden Abwehrin upseerien jäädessä kiinni juutalaisten auttamisesta pakenemaan Saksasta. Hitleriin vuonna 1944 kohdistetun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen Oster pidätettiin ja lähetettiin Flossenbürgin keskitysleirille, jossa hänet teloitettiin pastori Dietrich Bonhoefferin ja entisen Abwehrin johtajan Wilhelm Canariksen kanssa. == Lähteet == Luokka:Salamurhayritykset Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Vallankaappausyritykset Luokka:Salaliitot Luokka:1938
Haugesundin lentoasema

Haugesundin lentoasema () on Norjan Rogalandin läänissä, Karmøyn kunnassa Haugesundin lähellä sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1975, ja ensimmäinen matkustaja oli kuningas Olavi V, joka avajaisissa matkusti lentoasemalta Haugesundin urheilukentälle helikopterin kyydissä. Vuonna 2019 lentoaseman ylläpito siirtyi 20 vuoden ajaksi Avinorilta yksityiselle Lufthavndrift AS -yhtiölle osana Solbergin hallituksen aloittamaa kokeilua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan lentoasemat Luokka:Karmøy
Henkilökohtainen suoja-ase

Henkilökohtainen suoja-ase tai henkilökohtainen itsepuolustusase () on kerta- ja sarjatulta ampuva konepistoolimainen tuliase. Tämän tyyppinen ase ampuu kivääripatruunan mallista pienikaliiperista ja nopeaa ammusta, jonka tarkoitus on lävistää luotisuojausta hyvin. Asetyyppi on perinteisen konepistoolin ja isompikaliiperisen karbiinin välimuoto. Aseita käyttävät esimerkiksi varsinaisten taisteluiden ulkopuoliset tukijoukot, jotka eivät tarvitse kiväärin tehoista asetta, tai erikoisjoukot, jotka tarvitsevat sopivan kompaktin aseen ahtaita sisätiloja varten. == Historia == Kautta tuliaseiden historian on ollut erilaisia pienennettyjä aseita helpompaa käsiteltävyyttä tai erikoistehtäviä varten, mutta varsinainen nykyaikaisen "Personal defense weaponin" konsepti syntyi Naton hankkeessa korvata 9×19 mm Parabellum -kaliiperiset konepistoolit 1980-luvun lopulla. Hakusessa oli pienikokoinen konepistoolia tehokkaampi, mutta kivääriä heikkotehoisempi ase, joka lävistäisi hyvin kehittynyttä luotisuojausta. Tunnettuja esimerkkejä kilpailun tuotoksista ovat FN P90 ja HK MP7. Vuonna 1991 esiteltiin monella tapaa futuristinen FN P90, joka ampuu valmistajan omaa FN 5,7×28 mm -patruunaa. Vuonna 2001 esiteltiin kilpailija, Heckler & Koch MP7, joka ampuu niinikään valmistajan omaa HK 4,6×30 mm -patruunaa. Sen jälkeen on suunniteltu lukuisia Personal defense weapon -tyyppisiä aseita ympäri maailman. Naton hankkeesta huolimatta suoja-aseista ei tullut länsimaisissa asevoimissa täysin konepistoolin korvaajia, mutta erikoisjoukoissa ne ovat suosittuja. == Lähteet == Luokka:Aseet
Kolbein Falkeid

Kolbein Falkeid (19. joulukuuta 1933 Haugesund – 27. kesäkuuta 2021) oli norjalainen runoilija. Hänet tunnetaan muun muassa Vamp-yhtyeelle kirjoittamastaan "Tir n'a Noir" -viisusta sekä runokokoelmasta En annen sol (1989), jossa hän kuvailee tyttärensä menettämisen aiheuttamaa surua. Falkeid sai urallaan useita palkintoja, muun muassa Doblougin vuonna 1993 ja kunnia- Bragen vuonna 2011. Hänet nimitettiin Pyhän Olavin ritarikuntaan 2010. ==Teokset== * Gjennom et glass-skår (1962) * Vi (1966) * Dissonans (1968) * Gjenskinn (1971) * Reisenotater (1973) * Horisontene (1975) * Opp- og utbrudd (1978) * Vagabondering (1979) * Noen skritt unna (1980) * Robinson (1981) * Redningsførsøk (1983) * Trekket vestover (1984) * De andre (1984) * Gledepunkter (1985) * Kaffekjelens vinger (1988) * En annen sol (1989) * Bølgelengder (1990) * Gjest (1995) * Linedansere (1996) * Utrøstelig bøddel (1997) * De store strendenes samtale (1998) * Enslige utsikter (2000) * Utestengt (2001) * Samlede dikt (2003) * Vind, eple (2003) * Labyrint (2010) * Uvisshetens land (2011) * Øyet og virkeligheten (2014) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Din-i Ilahi

Din-i Ilahi (, suom. "Jumalan uskonto") oli 1500-luvun lopulla Suurmogulien valtakunnassa kehittynyt eklektinen uskonnollinen liike. Uskonnon kehitti mogulihallitsija Akbar. Uskonto oli valtaeliitin sisäinen liike, jonka tehtävä oli myös toimia Akbarin omana henkilökulttina. Koska vain Akbarin lähimmät tukijat kutsuttiin uskontoon, oli sen seuraajamäärä vain 19 henkeä. Uskontoa on pidetty paitsi valtapoliittisena henkilökulttina ja islamin harhaoppina, myös uskontojen välisiä siltoja rakentavana, sovittelevana hankkeena. == Uskomukset ja käytännöt == Luonteeltaan Din-i Ilahi oli ennen kaikkea ankara eettinen oppijärjestelmä, joka yhdisteli opinkappaleita useista eri maailmanuskonnoista. Uskonto tuomitsi synteinä esimerkiksi himokkuuden ja nautinnonhalun, panettelun ja ylpeyden. Hyveinä pidettiin harkitsevaisuutta, nautinnoista pidättäytymistä ja ystävällisyyttä. Din-i Ilahi omaksui käytäntöihinsä useita vaikutteita eri maailmanuskonnoista. Islamin suufilaisuutta mukaillen uskonto näki tavoiteltavana halun suuntaamista Jumalaan, minkä oletettiin lopulta myös puhdistavan sielun. Aikakautensa kristinuskoa mukaillen uskonto taas kannusti sille vihkiytyneitä selibaattiin. Kielto eläinten tappamiseen ja syömiseen puolestaan lienee omaksuttu jainalaisuudesta. Uskonnolla ei ollut papistoa. Sen rituaalit oli omaksuttu pitkälti zarathustralaisuudesta, jolle ominainen auringon palvonta oli keskeisessä osassa uskonnon harjoittamista. Hindulaisuudesta taas omaksuttiin ja mukailtiin uskontoon tapa resitoida auringon 1 000 sanksriitin kielistä nimeä osana palvontamenoja. Uskonnon keskushahmona oli hallitsija Akbar. Uskonnon jäseniksi otettiin vain Akbarin itsensä valitsemia mogulivaltakunnan korkeimpaan eliittiin kuuluvia henkilöitä. Akbar itse näki uskontonsa islamin oikeaoppisena uudelleenmuotoiluna. Hän myös väitti syntyneensä alun perin 1 000 vuotta ennen profeetta Muhammedia. Akbar esiintyikin uskonnossaan joko profeettana tai jopa jumalallisena hahmona. == Suhde muihin uskontoihin ja jälkivaikutus == Akbarin aikana uskonto nähtiin islamista kehittyneenä innovaationa tai harhaoppina. Liikettä arvosteltiin jo sen aikana ja Akbaria paheksuttiin pyrkimyksestä luoda uusi uskonto. Oppijärjestelmä oli niin vahvasti sidottu Akbarin henkilöön, että se käytännössä lakkasi olemasta Akbarin valtakauden päätyttyä. Uskonnon merkittävin jälkivaikutus lienee ollut se, että se osaltaan aiheutti Intian alueen muslimien piirissä islamin oikeaoppisuutta korostaneen vastareaktion. Toisaalta Din-i Ilahi on nähty myös uskontojen välisiä siltoja rakentavana hankkeena. Akbarin valtakaudella mogulivaltakunta on ollut uskonnollisesti heterogeeninen ja eripurainenkin valtio. Vaikka Akbarin henkilökohtainen uskonnollinen tausta oli islamissa, hän valtakaudellaan myös suvaitsi muita uskontoja ja pyrki vähentämään niiden välisiä jännitteitä. Yhdistelemällä eri uskontoja Akbarin voidaan ajatella tunnustaneen sen, että kaikki alueen uskonnot ovat tasavertaisia tapoja lähestyä hengellisiä kysymyksiä. == Lähteet == luokka:Suurmogulien valtakunta luokka:Islam Intiassa luokka:kultit