EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Paolo Iašvili

Paolo Iašvili (, 29. kesäkuuta 1894 - 22\. heinäkuuta 1937) oli georgialainen runoilija ja yksi georgialaisen symbolistisen liikkeen johtohahmoista. Neuvostoliiton aikana hänet pakotettiin sovinnaisuuteen ja hänen ystäviään kuoli Stalinin vainoissa, mikä vaikutti häneen syvästi. Iašvili teki itsemurhan Georgian kirjailijaliiton rakennuksessa. Iašvili syntyi Kutaisissa Länsi-Georgiassa, joka kuului silloin Venäjän keisarikuntaan. Hän sai koulutuksensa Kutaisissa, Anapassa ja Pariisissa. Georgiaan Iašvili palasi vuonna 1915, ja hänestä tuli yksi Siniset sarvet -symbolistiryhmän perustajista ja ideologeista. Hän toimitti myös kirjallisuuslehti Tsisperi qantsebia ("Siniset sarvet"). 1920-luvun alussa Iašvili, "loistava, tyylikäs, kultturelli ja viihdytävä puhuja, eurooppalainen ja hyvännäköinen", kuten hänen läheinen ystävänsä ja kääntäjänsä Boris Pasternak häntä kuvasi, nousi georgialaisen symbolisminjälkeisen ja kokeellisen runouden johtajaksi. Hänen omistautumisensa mystiikalle ja "puhtaalle taiteelle" hiipui Neuvostoliiton ideologisessa paineessa 1920-luvun lopulla, kun georgian kirjallisuuden klassikot käytännössä kiellettiin ja Georgian kirjailijaälymystö painostettiin alistumaan sosialistisille dogmille. Monet kirjailijat käytännössä hiljennettiin, ja Iašvilista tuli vesivoimainsinööri Valodia Džikian suhdetoiminnan hoitaja. Kun Lavrenti Berija tuli valtaan, hän palautti monia georgialaisia kirjailijoita takaisin hyväksytyiksi yrittäessään vetää heidät neuvostoideologian piiriin. Sosialismin istuttaminen entisiin symbolisteihin oli kivulias prosessi, mutta Iašvili joutui lopulta sopeutumaan Neuvostoliiton doktriineihin, ja hänen runoudestaan tuli yhä ideologisempaa. Berija jopa teki hänestä Transkaukasian SFNT:n keskuskomitean jäsenen. 1930-luvun suurten puhdistusten huipulla hän yritti epätoivoisesti pelastaa itsensä tunnustamalla "arvostelukyvyn häiriönsä" ja toistamalla uskollisuuttaan Stalinille ja Berijalle. Hän todisti ja hänen täytyi jopa osallistua julkisiin oikeudenkäynteihin, joissa useita hänen kumppaneitaan erotettiin kirjailijaliitosta, mikä käytännössä tuomitsi heidät kuolemaan. Berijan painostuksesta hän leimasi ranskalaisen kirjailijan ja entisen ystävänsä André Giden "petolliseksi, mustakasvoiseksi trotskilaiseksi rakiksi". Runoilija nujertui täysin, kun hänen ideaalinsa pettivät. Kun Berija vaati Iašvilia joko tuomitsemaan elinikäisen ystävänsä ja symbolistisen runoilijan Titsian Tabidzen tai joutumaan NKVD:n pidättämäksi ja kiduttamaksi, Iašvili meni Georgian kirjailijaliiton rakennukseen ja ampui itsensä kuoliaaksi 22. heinäkuuta 1937. Liiton kokous hyväksyi lauselman, jossa Iašvilin sanottiin teeskennelleen kirjailijaa osallistuessaan maanpetturuuteen ja vakoiluun, ja että hänen itsemurhansa oli "provokatiivinen teko, joka herättää inhoa ja suuttumusta jokaisessa kunnollisten neuvostokirjailijoiden tapaamisessa". == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Rose Marie

Rose Marie Mazzetta (15. elokuuta 1923 New York, Yhdysvallat – 28. joulukuuta 2017 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsitähtenä nimellä Baby Rose Marie, mutta tunnetaan nykyisin pääasiassa aikuisikänsä roolista Sally Rogersina The Dick Van Dyke Show’ssa. New Yorkissa syntyneen Marien isä oli italialainen ja äiti puolalainen. Hän esiintyi vuosina 1977–1981 revyyssä 4 Girls 4 ja oli vielä vanhoilla päivillään usein vierailevana tähtenä suosituissa televisiosarjoissa. Marie oli naimisissa Bobby Guyn kanssa vuodesta 1946, kunnes mies kuoli vuonna 1966. Hänellä on ollut vuodesta 2001 tähti Hollywood Walk of Famella, ja hän oli kolmesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Hollywood Walk of Fame
Nik Kershaw

Nicholas David "Nik" Kershaw (s. 1. maaliskuuta 1958 Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta) on 1980-luvulla suosiota saavuttanut brittiläinen laulaja- lauluntekijä. Kershaw syntyi Bristolissa ja sai vuonna 1983 levytyssopimuksen MCA Recordsilta. Debyyttisingle "I Won't Let the Sun Go Down on Me" ilmestyi pian ja sitä seurasi läpimurtokappale "Wouldn't It Be Good" (1984). Laulaja julkaisi MCA:lle kaikkiaan neljä albumia: Human Racing (1984), The Riddle (1984), Radio Musicola (1986) ja The Works (1989). "Wouldn't It Be Goodin" ohella on The Riddlen nimikappale ollut Kershaw'n suurin hitti. Kershaw kuului Live Aidin esiintyjiin heinäkuussa 1985. Hän muutti marraskuussa 2003 erilleen puolisostaan Sheristä, jonka kanssa hän oli mennyt naimisiin jo vuonna 1983. Parilla on kolme yhteistä lasta. == Diskografia == === Studioalbumit === * Human Racing (1984) * The Riddle (1984) * Radio Musicola (1986) * The Works (1989) * 15 Minutes (1998) * To Be Frank (2001) * You've Got to Laugh (2006) * No Frills (acoustic) (2010) * Ei8ht (2012) * Oxymoron (2020) ==Aiheesta muualla== * *Discogs Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miranda Richardson

Miranda Jane Richardson (s. 3. maaliskuuta 1958 Southport, Merseyside, Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Richardson on saanut Baftan 1992, kaksi Golden Globea, 1993 sekä 1995, ja hän on ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1992 elokuvasta Damage ja 1994 elokuvasta Tom ja Viv. Richardson on opiskellut Bristol Old Vic Theatre Schoolissa. Ennen elokuvissa menestymistään hän oli ennättänyt jo luoda huomattavan uran teatterissa; ensiesiintyminen tapahtui Queen's Theatressa Lontoossa vuonna 1981. Richardsonilla on ollut rooleja useissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat Ihana huhtikuu (1991), Päätön ratsumies (1999) ja Harry Potter ja liekehtivä pikari (2005). Hän on esiintynyt säännöllisesti myös televisiossa, esimerkiksi televisiosarjoissa Musta kyy, Maailma vailla loppua ja Eikä yksikään pelastunut. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fort-Liberté

Fort-Liberté (Kreoliksi: Fòlibète) on kaupunki Haitissa. Asukkaita oli vuoden 2003 väestönlaskennassa 30 110.Väestönlaskenta Institut Haïtien de Statistique et d'Informatique (IHSI), 7. elokuuta 2003. Fort-Liberté on myös samannimisen Haitin koillisosien hallinnollisen alueen, arrondissementin, pääkaupunki. Fort-Liberté on yksi maan vanhimmista kaupungeista, espanjalaisten vuonna 1578 perustama. Ranskalaisten suunnittelema kaupunki sijaitsee lahden rannalla, josta päästään vesitse moniin linnakkeisiin. Niistä kuuluisin on Fort Dauphin, joka rakennettiin 1732. Vuonna 1756 linnoituksessa syntyi silloisen komentajan poika, josta tuli sittemmin pitkään palvellut värikäs poliitikko ja kirjailija Vincent-Marie Viénot de Vaublanc. Haitin vallankumouksen aikana Napoléon Bonaparten lähettämät ranskalaiset joukot nousivat ensimmäiseksi maihin juuri Fort-Libertéssä. Kenraali Rochambeaun johtamat joukot hyökkäsivät kaupunkiin ja tuhosivat linnakkeen puolustajat.Profil de la Ville du Fort Liberté Joukot olivat saaneet tehtäväkseen valloittaa koko saari jälleen Ranskalle ja saattaa orjuus uudestaan voimaan. == Nimen vaiheita == Kaupunki on tunnettu useilla nimillä. Taíno-intiaanit ja espanjalaiset kutsuivat sitä nimellä Bayaha, mutta ranskalaiset antoivat sille nimen Fort-Dauphin, jotka se kantoi heidän poistumiseensa vuonna 1804, jonka jälkeen se sai nykyisen nimensä. Kun entinen Haitin armeijan kantaupseeri ja sittemmin Haitin presidentti Henri Christophe julistautui 1811 kuninkaaksi nimellä Henri I, hän nimesi kaupungin uudelleen kuninkuuttaan korostavalla nimellä Fort-Royal, mutta hänen kuoltuaan 1820 siitä tuli jälleen Fort-Liberté. == Aiheesta muualla == * Profil de la ville de Fort-Liberté Haiti Reference * Période Française Haiti Reference ==Lähteet== Luokka:Haitin kaupungit
Jack DeSena

John Patrick DeSena (s. 6. joulukuuta 1987 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta All That. ==Ura== All That sarjan aikana DeSena palkittiin Young Artist palkinnolla vuonna 2005. Sarjan jälkeen hän teki vain äänirooleja vuoteen 2008 asti animaatiosarjassa Avatar ja elokuvassa Aivan villit. Hän oli myös Jimmy Olsenin äänenä Batmanissä. Vuosina 2008-2009 DeSena oli pääosassa komediasarjassa Dorm Life. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yomi Media

Yomi Media oli suomalainen vuosituhannen vaihteen IT-kuplan aikana vaikuttanut uusmediayhtiö. Yhtiöllä oli konttorit Helsingissä, Jyväskylässä ja Turussa. Yomi Median päätuotteita olivat mobiilisovellukset ja verkkosivujen tuotanto. Yhtiön toimitusjohtaja oli Olli Väätäinen. Yomi Media perustettiin vuonna 1996, kun Kestel (Keski-Suomen Puhelin -konsernin tytäryhtiö) osti Yomi Oy:sta sen uusmediatoiminnot ja perusti uuden yrityksen. Yomi Median näkyvin ja käytetyin tuote oli Radiolinja Jukeboksi. Jukeboksi koostui verkkoselaimella käytettävästä matkapuhelimien soittoäänien sävellyskone Jukeboksi Harmoonista sekä kuvapiirturi Iconiumista. Kyseessä oli paljon kansainvälistä huomiota saanut edelläkävijätuote, jonka isänä pidetään sittemmin Microsoftilla vaikuttanutta Vesa-Matti Paanasta. Keväällä 2000 KSP-konserniin (Keski-Suomen Puhelin Oyj) kuuluvista Yomi Mediasta, Finncommercesta, Relatech Oy:stä ja Yomi Oy:stä muodostettiin Yomi Group, jonka osia olivat Yomi Fusion, Yomi Solution ja Yomi Vision. Vuonna 2002 koko KSP-konserni otti nimekseen Yomi Oyj. Tässä vaiheessa alkuperäisestä Yomi Mediasta ei ollut enää paljoa jäljellä. Yomi Oyj sulautui Elisa-konserniin, joka myi eräitä osia edelleen Digialle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Powerpoint-esitys yhtiöstä vuodelta 2000 * Yomi Oyj Pörssitiedon netissä Luokka:Entiset suomalaiset ohjelmistoyritykset
Soltaniyeh

thumb|270px|Öljeitün mausoleumi Soltaniyeh () on muinainen kaupunki Iranin Zanjanin provinssissa noin 240 kilometriä Teheranista luoteeseen. Se oli 1300-luvulla Persiaa hallinneen Il-kaanien valtakunnan pääkaupunki. Vuonna 2005 Soltaniyeh lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Soltaniyehin merkittävin jäännös on Öljeitün mausoleumi, joka on rakennettu vuosien 1302–1312 aikana. Rakennuksessa on vaikuttava kaksoiskupoli, joka on ensimmäisiä tällaisia Iranissa. Kupoli on koristeltu turkoosinsinisillä fajanssilaatoilla. == Historia == Arkeologisia todisteita ihmisasutuksesta on Soltaniyehin alueelta jo ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. , mutta asutuskeskuksen rakentaminen alkoi vasta il-kaanien aikana noin vuonna 1290. Neljäs mongolihallitsija Arghun halusi rakennuttaa alueelle kesäasunnon, sillä seutu tarjosi hyvät mahdollisuudet metsästämiselle. Vuonna 1303 juuri valtaan tullut Öljeitü päätti tehdä Soltaniyehista pääkaupungin ja vuoteen 1313 mennessä ensimmäinen rakennusvaihe oli valmis. Öljeitü aloitti luultavasti melkein pian valtaanastumisensa jälkeen mausoleumin rakentamisen. Il-kaanien käännyttyä šiialaisuuteen Öljeitü suunnitteli tekevänsä siitä pyhätön, johon siirrettäisiin Bagdadista Muhammadin seuraajan Ali ibn Abi Talibin ja tämän pojan Hasan ibn Alin ruumiit. Tämä suunnitelma ei toteutunut ja rakennuksesta tuli, kuten alkujaan kaavailtiin, Öljeitün hautarakennus. Öljeitün kuoltua vuonna 1316 Soltaniyeh alkoi menettää merkitystään. Myöhemmin se siirtyi paikallisten hallitsijoiden käsiin ja vuonna 1384 Timur Lenk tuhosi kaupungin säästäen kuitenkin Öljeitün mausoleumin. 1500- ja 1600-luvuilla Soltaniyeh rapistui lopullisesti rauniokaupungiksi. Vain pieni maalaiskylä on tämän jälkeen rakennettu raunioiden päälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soltaniyehin kotisivut *Soltaniyeh Unescon sivuilla Luokka:Arkeologiset kohteet Iranissa Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Iranissa Luokka:Zanjān (provinssi)
François Alexandre Frédéric de La Rochefoucauld-Liancourt

François Alexandre Frédéric de La Rochefoucauld-Liancourt (11. tammikuuta 1747 La Roche-Guyon – 27. maaliskuuta 1827 Pariisi) oli ranskalainen herttua, upseeri ja yhteiskunnallinen uudistaja. De La Rochefoucauld-Liancourt valittiin vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen, jossa hän yritti turhaan puolustaa monarkiaa hallintomuotona samalla kun edisti sydäntään lähellä olleita sosiaalisia uudistuksia. Kaksi päivää ennen Bastiljin valtausta, 12. heinäkuuta 1789, hän varoitti Ludvig XVI:ta Pariisin tilanteesta, ja kuninkaan kysyttyä, oliko se kapina, hän vastasi, että kyseessä oli vallankumous: "Non, sire, c'est une révolution". La Rochefoucauld'sta tuli 18. heinäkuuta perustuslakia säätävän kansalliskokouksen puhemies. Kun hänet oli asetettu Normandiaan sijoitetun sotilasosaston johtoon, hän tarjosi kuninkaalle turvapaikkaa Rouenissa. Epäonnistuttuaan tässä yrityksessä hän avusti kuningasta suurella rahasummalla. Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Ranskalaiset herttuat Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1747 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet
Pysäköintikiekko

Pysäköintikiekko on pysäköintiaikaa osoittava lakisääteinen merkitsemisväline, joka sijoitetaan auton tuulilasin sisäpuolelle näkyvälle paikalle. Pysäköinnin alkamisaika voidaan ilmoittaa myös sähköisellä etäluettavalla pysäköintikiekkopalvelulla tai -järjestelmällä.HE 180/2017 vp, s. 199. Pysäköintikiekko osoitetaan näyttämään seuraavaa tasa- tai puolituntista riippuen siitä, kumpi ajankohta on seuraava. Aikaa ei saa muuttaa pysäköintikiekon voimassaoloaikana, ja kiekkoja saa olla kerrallaan näkyvissä ainoastaan yksi.FINLEX 1319/2015 §3 Pysäköintikiekko asetetaan näkyviin pysäköitäessä niille pysäköintialueille, joilla sen käytöstä säädetään liikennemerkillä. Suomessa tieliikennelain (729/2018) 40 §:n mukaan pysäköijän on ilmoitettava pysäköintinsä alkamisaika selkeästi havaittavalla tavalla. Traficomin ohjeissa todetaan seuraavasti: ”Pysäköintiajan alkamisen voi ilmoittaa vapaasti eli ei tarvita pysäköintikiekkoa tms. laitetta. Pysäköinnin alkamisaika on kuitenkin ilmoitettava selkeästi havaittavalla tavalla”. == Historia == Vuoden 1990 asetuksessa pysäköntikiekolla oli Suomessa tarkasti määrätty ulkomuoto ja väritys sekä se, kumpaan suuntaan kiekon numeroiden piti edetä. Kiekossa sai olla vain suomen- tai/ja ruotsinkieliset tekstit, eli kuvassa oleva kiekko saksankielisellä tekstillä ei olisi kelvannut suomalaisessa autossa.FINLEX 924/1990 Pysäköintikiekon muotoa koskevat säädökset kumottiin vuonna 2015 annetulla asetuksella. == Lähteet == *Liikenne- ja viestintäministeriön asetus pysäköintikiekosta ja sen käyttövelvollisuudesta FINLEX 1319/2015 *Liikenneministeriön päätös pysäköintikiekon käyttämisestä FINLEX 924/1990 (laki kumottu 16.11.2015) === Viitteet === == Aiheesta muualla == kiekko Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Einar Böök

Emil Einar Böök (10. marraskuuta 1874 Helsinki – 2. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipoliitikan kehittäjä.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Einar Böökin vanhemmat olivat yliopettaja, dosentti ja professori Emil Böök ja Eugeni Charlotta Amalia Augusta Paldani. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1895, filosofian maisteriksi 1897 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1902. Böök opiskeli lisäksi oikeus- ja taloushistoriaa Münchenin yliopistossa Saksassa.Henkilötietoja, Aamulehti, 09.11.1924, nro 261, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 09.11.2024 Böök oli aluksi kuusi vuotta asianajajana. Hän toimi muun muassa Helsingin kaupungin työasiain ja sosiaalilautakunnan sihteerinä 1907–1917, kunnallisen keskustoimiston johtajana 1917, sosiaalihallituksen ylitirehtöörinä 1918–1922 ja sosiaalihallituksen lakkauttamisen jälkeen sosiaaliministeriön työ- ja huoltoasiain osaston, sittemmin huoltoasiainosaston osastopäällikkönä ja esittelijäneuvoksena 1923–1942. Lisäksi Einar Böök toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun eli nykyisen Tampereen yliopiston opettajana vuosina 1942–1946. Böök oli sosiaaliministerinä Cajanderin II hallituksessa 1924. Virkamieshallituksessa hän ei edustanut mitään puoluetta vaan oli muodollisesti ammattiministeri, vaikka olikin Kansallisen edistyspuolueen jäsen. Keskeisiltä osiltaan Böökin ansiona pidetään Suomessa 1930-luvulla toteutettua laajaa sosiaalilainsäädäntöä, joka saattoi Suomen sosiaalihuollon muuhun Eurooppaan verrattuna ajanmukaiselle tasolle. Böök edusti Suomea lukuisissa asunto- ja työttömyyskongresseissa. Hän käsitteli kirjoituksissaan asuntopoliittisia kysymyksiä, tontinvuokrauspolitiikkaa ja muita kysymyksiä sekä erityisjulkaisuissa että aikakauskirjoissa ja sanomalehtien palstoilla. Böökin isä Emil Böök oli tunnettu kasvatustieteilijä ja Helsingfors lyceumin eli "Böökin lyseon" pitkäaikainen rehtori. Böökin ja tämän puolison Hilja Maria Ahomäen poika Eero Böök oli yksi Suomen menestyksekkäimmistä shakinpelaajista ja shakin ensimmäinen suomalainen kansainvälinen mestari. Toinen poika, vänrikki Tauno Pyökki (1914–1939) kaatui talvisodassa Summassa. == Teoksia == * * * * * * == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomen sosiaaliministerit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Heather Hogan

Heather Hogan (s. 10. lokakuuta 1985 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Biografia== Hogan kiinnostui näyttelemisestä oltuaan usein katsomassa vanhemman veljensä Jeremyn koe-esiintymisiä. Hän ryhtyi esiintymään teattereissa 5-vuotiaana Los Angelesissa ja Orangen piirikunnassa. Tämän myötä Hogan myöhemmin ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä, musiikkia ja tanssimista Orange County High Schoolissa. ===Ääninäyttelijänä=== Ensimmäisen ääniroolinsa Hogan teki jo 9-vuotiaana elokuvassa Maa aikojen alussa 2 ja jatkoi samaa rooliaan elokuvien jatko-osissa Maa aikojen alussa 3 sekä Maa aikojen alussa 4. Seuraavan kerran hän teki äänirooleja videopeleihin, joista ensimmäinen oli vuonna 2003 Tales of Symphonia. Nykyisin Hogan toimii Aavetytön äänenä animaatiosarjassa Legion of Super Heroes. ==Aiheesta muualla== * Voice Chasers * TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melun

Melun on Pariisin esikaupunkialueen kaakkoisosissa sijaitseva kunta, noin 41 kilometriä Pariisin keskustasta, Seine-joen rannalla. Kaupungissa on 37 663 asukasta (2006). Melun on Seine-et-Marnen departementin pääkaupunki. Melunin asukkaita kutsutaan ranskaksi nimellä Melunais. Kaupungin nimi tunnetaan vuodelta 52 eaa. latinankielisessä muodossa Melodunum. Sen nykyinen muoto periytyy 500-luvulta, jolloin sitä kutsuttiin nimellä Metlosedum. Normannit ryöstivät seudun 845. Melunin linnasta tuli kuninkaallinen residenssi kapetinkien aikana. Hugo Capet lahjoitti Melunin suosikilleen, Vendômen kreiville. Robert II:n hallitessa Champagnen herttua Odo osti kaupungin, mutta kuningas otti sen takaisin varakreivilleen vuonna 999. Kuningas Robert kuoli linnassa heinäkuussa 1031. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Ranskan kaupungit Luokka:Seine-et-Marnen kunnat
Timothy Zahn

Timothy Zahn (s. 1. syyskuuta 1951 Chicago) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen pienoisromaaninsa voitti Hugo-palkinnon vuonna 1984. == Teokset == Blackcollar: * The Blackcollar (1983) * The Backlash Mission (1986) * The Judas Solution (2006) Cobra: * Cobra (1986) * Cobra Strike (1986) * Cobra Bargain (1988) Conquerors Trilogy: * Conquerors' Pride (1994) * Conquerors' Heritage (1995) * Conquerors' Legacy (1996) Tähtien sota: Thrawn- trilogia: * Imperiumin perillinen (Heir to the Empire, 1991) * Hämärän laivue (Dark Force Rising, 1992) * Keisarin käsky (The Last Command , 1993) Tähtien sota: Hand of Thrawn: * Specter of the Past (1997) * Vision of the Future (1998) Muita Tähtien sota -teoksia: * Survivor's Quest (2004) * Outbound Flight (2006) * Allegiance (2007) * Choices of One (2011) Dragonback: * Dragon and Thief (2003) * Dragon and Soldier (2004) * Dragon and Slave (2005) * Dragon and Herdsman (2006) * Dragon and Judge (2007) *Dragon and Liberator (ilmestyy 2008) Muita romaaneja: * A Coming of Age (1985) * Triplet (1987) * Spinneret (1985) * Deadman Switch (1988) * War Horse (1990) * The Icarus Hunt (1999) * Angelmass (2001) * Manta's Gift (2002) * Green and the Gray (2004) * Night Train to Rigel (2005) Novellikokoelmia: * Cascade Point and Other Stories (1986) * Time Bomb and Zahndry Others (1988) * Distant Friends and Other Stories (1992) * Star Song and Other Stories (2002) * Night Train to Rigel (2005) * The Third Lynx (2007) == Aiheesta muualla == * Heikki Kauma: Imperiumin perillinen. Kalaksikukko 1.8.1997. * Thrawn-trilogia. Tähtiensota.net. Luokka:Yhdysvaltalaiset novellikirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tantalidit

Tantalidit viittaavat kreikkalaisessa mytologiassa Tantaloksen jälkeläisiin. Tantaloksen rikottua jumalia vastaan sai hänen sukukuntansa kärsiä aina viidenteen sukupolveen asti pitkästä ketjusta väkivaltaa, rikoksia ja onnettomuuksia. Tärkeimmät haarat tantalideista olivat niobidit, Tantaloksen tyttären Nioben ja Amfionin jälkeläiset, sekä pelopidit, Tantaloksen pojan Pelopsin ja Hippodameian jälkeläiset. Luokka:Kreikkalainen mytologia
...Where the Shadows Lie

__NOTOC__ ...Where the Shadows Lie on Battleloren esikoisalbumi, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2002. Julkaisun jälkeen kitaristi Tommi Havo jätti yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Hänen tilalleen tuli Jussi Rautio. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kaisa Jouhki – laulu * Patrik Mennander – laulu * Tommi Havo – kitara * Jyri Vahvanen – kitara * Miika Kokkola – basso * Henri Vahvanen – rummut * Maria – koskettimet \+ * Jyrki Myllärinen – klassiset kitarat == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit Luokka:Battleloren albumit
Tatuoitu loppuelämän

Tatuoitu loppuelämän () on vuonna 1965 valmistunut japanilainen yakuza- elokuva, jonka on ohjannut Seijun Suzuki. Luokka:Rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1965 japanilaiset elokuvat
Sword’s Song

__NOTOC__ Sword’s Song on Battleloren toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2003. Kuten muillakin yhtyeen levyillä, myös Sword’s Songilla sanoitukset perustuvat J. R. R. Tolkienin tuotantoon. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kaisa Jouhki – laulu * Patrik Mennander – laulu * Jussi Rautio – kitara * Jyri Vahvanen – kitara * Miika Kokkola – basso * Maria – koskettimet == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * The Metal Crypt: The Metal Crypt: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Battleloren albumit
Berliinin teknillinen yliopisto

Technische Universität Berlin (TUB, TU Berlin), suomeksi Berliinin teknillinen yliopisto, on Berliinissä sijaitseva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1879, ja se kuului Länsi-Berliinin puolelle. Yliopistossa opiskelee yli 31 000 opiskelijaa, ja se on siten Saksan suurimpia teknillisiä yliopistoja. Lähes viidennes, 18,5 prosenttia, opiskelijoista on ulkomaalaisia. Yliopiston kasvattien ja professorien joukossa on kahdeksan nobelistia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Viralliset sivut Luokka:Berliini Luokka:Saksan yliopistot
Right Now (Jannan albumi)

__NOTOC__ Right Now on suomalaislaulaja Jannan esikoisalbumi, joka julkaistiin Suomessa 20. kesäkuuta 2007 ja Japanissa 10. lokakuuta 2007. Albumin on tuottanut Janna, Tuomo Prättälä, Aki Haarala sekä Antti Hynninen. Albumilta on julkaistu singlenä kappale "Take Your Time", joka on voittanut Radio Helsingin kesähittiäänestyksen. Tuomon kanssa duetoitu kappale "Ferris Wheel" nousi Japanissa radioiden 10 soitetuimpien kappaleiden joukkoon. == Kappaleet == == Albumilla esiintyvät muusikot == * Janna Hurmerinta – laulu, syntetisaattori (2), kosketinsoittimet (8), piano (10) ja taustalaulu * Tuomo Prättälä – kosketinsoittimet (1, 3, 7), piano (3, 7), laulu (7) ja taustalaulu * Mikko Kaakkuriniemi – rummut * Heikki Laine – basso * Tero Tuovinen – basso (10) * Aki Haarala – kitara (1, 4, 5) * Ilmari Pohjola – torvet (4, 6) * Jose Mäenpää – torvet (4, 6) * Janne Huttunen – torvet (1, 8, 9) * Janne Toivonen – torvet (1, 7, 8, 9) ja trumpetti (5) * Antti Hynninen – torvet (4, 6, 7) ja saksofoni (5) * Abdissa Assefa – lyömäsoittimet * Jukka Heikkinen – piano (2,5), kosketinsoittimet (2, 4, 5, 6, 9) ja urut (8) * Marja Viitasaari – viulu (10) * Eeva Salminen – viulu (10) * Jussi Tuhkanen – viulu (10) * Tiia Makkonen – sello (10) * Teuvo Lampinen == Arvostelut == * Rumba: Rumba.fi * Soundi: Soundi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Albumin arvosteluita Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Jannan albumit
Third Age of the Sun

__NOTOC__ Third Age of the Sun on Battleloren kolmas studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2005. Kuten muillakin levyillä, myös tällä lyriikkojen aiheet liittyvät J. R. R. Tolkienin tuotantoon. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 38. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === Digipakin bonuskappaleet === # * # # == Kokoonpano == * Kaisa Jouhki – laulu * Tomi Mykkänen – laulu * Jussi Rautio – kitara * Jyri Vahvanen – kitara * Timo Honkanen – basso * Henri Vahvanen – rummut * Maria – koskettimet == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: 10–/10Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Battleloren albumit
John Milius

John Milius (s. 11. huhtikuuta 1944 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. John Milius on yksi ”Movie Brats” -joukkoon nimetyistä, 1970-luvulla kuuluisuuteen nousseista elokuvantekijöistä George Lucasin, Francis Ford Coppolan, Martin Scorsesen, Steven Spielbergin ja Brian De Palman kanssa. Miliuksen tuotanto on ollut laaja ja monipuolinen. Hänen kuuluisimpiin käsikirjoituksiinsa kuuluvat Ilmestyskirja. Nyt sekä Likainen Harry ja hänen menestynein ohjauksensa on Conan barbaari. Miliuksen käsialaa ja tuotantoa on myös HBO:n televisiosarja Rooma. Milius on tunnettu Hollywoodissa suorasanaisuudestaan sekä militaristisista ja konservatiivisista mielipiteistään. Juutalaistaustainen Milius on itse kuvaillut itseään ”zen- anarkistiksi”. Hänen persoonallisuutensa, mielipiteensä ja elokuviensa vaihteleva menestys on ollut syynä siihen, että häneltä ovat loppuneet välillä työt. Vuorostaan Milius ei ylistä Hollywoodia, vaan arvostelee sen asenteellisuutta, vaihtelevia virtauksia ja tuotantokoneiston vaikutusta luovaan työhön. Hän odottaa päivää, jolloin elokuvapiratismi kaataa suuret tuotantoyhtiöt.Ken P.: Interview == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Rotten Tomatoes: John Milius Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Watson

James Watson -nimisiä henkilöitä ovat: * James D. Watson (s. 1928), yhdysvaltalainen biokemisti, toinen DNA:n rakenteen selvittäjistä, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja * James Lopez Watson (1922–2001), yhdysvaltalainen tuomari ja poliitikko * James S. Watson (1882–1952), yhdysvaltalainen lakimies ja tuomari.
Jools Holland

Julian Miles ”Jools” Holland OBE (s. 24. tammikuuta 1958) on brittiläinen kosketinsoittaja ja televisiojuontaja. Holland perusti maaliskuussa 1974 Squeeze-yhtyeen, jonka kosketinsoittajana hän oli vuoteen 1980. Hänen ensimmäinen soololevytyksensä on vuodelta 1978. 1980-luvulla hän juonsi The Tube -musiikkishow’ta Paula Yatesin kanssa. Squeeze, joka oli hajonnut vuonna 1982 Hollandin lähdettyä, teki yllättäen paluun vuonna 1985, ja Holland toimi jälleen yhtyeen kosketinsoittajana vuoteen 1990. Hän on juontanut omaa Later... with Jools Holland -ohjelmaansa yhtämittaisesti vuodesta 1992 lähtien. Hänellä on myös vuonna 1987 perustettu oma rhythm & blues -orkesterinsa. Holland esiintyi tammikuussa 2005 yhtyeineen Eric Claptonin kanssa tapaninpäivän 2004 tsunamia seuranneessa hyväntekeväisyyskonsertissa Cardiffin Millennium Stadiumilla. Hän meni 29. elokuuta 2005 naimisiin Christabel McEwenin kanssa, ja hänet nimitettiin syyskuussa 2006 Kentin Deputy Lieutenantiksi. Hollandin omaelämäkerta Barefaced Lies and Boogie Woogie Boasts julkaistiin lokakuussa 2007. == Aiheesta muualla == * Jools Hollandin viralliset kotisivut * Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Brittiläiset juontajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tom Feeney

Thomas Charles "Tom" Feeney III (s. 21. toukokuuta 1958) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Floridaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 2003 vuoteen 2009. Hänet valittiin edustajainhuoneeseen vuosina 2002, 2004 ja 2006, mutta vuonna 2008 hän hävisi demokraatti Suzanne Kosmasille. Feeney syntyi Pennsylvaniassa ja sai lakimiehen koulutuksen. Hän on Oviedon pitkäaikainen asukas Floridassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jake Burns

John ”Jake” Burns (s. 21. helmikuuta 1958 Belfast) on pohjoisirlantilainen muusikko, joka on toiminut Stiff Little Fingers -yhtyeen perustajajäsenenä, laulajana ja kitaristina vuodesta 1977 lähtien. Kun Stiff Little Fingers oli hajonneena vuosina 1982–1987, Burns pyöritti omaa Jake Burns and the Big Wheel -kokoonpanoaan. Stiff Little Fingers teki paluun ja jatkaa uraansa yhä, Burns vakituisena jäsenenään. Jake Burns and the Big Wheel puolestaan on hajonnut. Burnsiltä on ilmestynyt myös sooloalbumi Drinkin’ Again 27. maaliskuuta 2006. Hän asuu Chicagossa, Yhdysvalloissa puolisonsa Shirley Sextonin kanssa. Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gary Numan

Gary Anthony James Webb (s. 8. maaliskuuta 1958 Hammersmith, Lontoo, Englanti), taiteilijanimeltään Gary Numan, on brittiläinen muusikko. Numan kuuluu synthpopin pioneereihin. Hän aloitti musikaalisen uransa Tubeway Army -yhtyeen keulakuvana 1970-luvulla. Numanin tunnetuimpien singlejulkaisujen joukkoon lukeutuvat muun muassa ”Are ’Friends’ Electric?” (1979) ja ”Cars” (1979). Numan jatkaa yhä uraansa: 2000-luvulla menestystä saavuttivat muun muassa singlet ”Rip” ja ”Crazier”. Hän osallistui 6. marraskuuta 2006 tosi-TV- show’hun The Raceen. Numanilla on vaimonsa Gemma O’Neillin kanssa kolme tytärtä nimiltään Raven, Persia ja Echo. Häneltä on ilmestynyt omaelämäkerta Praying to the Aliens (1997). == Albumit == === Tubeway Army === *Tubeway Army (1978) *Replicas (1979) === Sooloalbumit === *The Pleasure Principle (1979) *Telekon (1980) *Dance (1981) *I, Assassin (1982) *Warriors (1983) *Berserker (1984) *The Fury (1985) *Strange Charm (1986) *Metal Rhythm (1988) (New Anger Yhdysvalloissa) *Automatic (1989) (Bill Sharpen kanssa nimellä Sharpe & Numan) *Outland (1991) *Machine + Soul (1992) *Sacrifice (1994) (Dawn Yhdysvalloissa) *Human (1995) (Michael R. Smithin kanssa) *Exile (1997) *Pure (2000) *Jagged (2006) *Dead Son Rising (2011) *Splinter (Songs from a Broken Mind) (2013) *Savage (Songs from a Broken World) (2017) *Intruder (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Englantilaiset kosketinsoittajat Luokka:Englantilaiset rocklaulajat Luokka:Synthpop-muusikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yefim Bronfman

Yefim Bronfman (; s. 10. huhtikuuta 1958) on klassinen pianisti. Hän syntyi Taškentissa, Uzbekistanissa, mutta muutti 15-vuotiaana Israeliin ja on nykyisin Yhdysvaltain kansalainen. Bronfman teki kansainvälisen debyyttinsä vuonna 1975 Zubin Mehtan johtaman Montrealin sinfoniaorkesterin kanssa. Hän esiintyi Carnegie Hallissa ensimmäistä kertaa vuonna 1989 ja antoi vuonna 1991 Isaac Sternin kanssa sarjan resitaaleja. Hän on voittanut Grammy-palkinnon Béla Bartókin pianokonserttojen levytyksillään. Bronfman levytti Bartókit Esa- Pekka Salosen ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa; hän on muutoin tehnyt yhteistyötä muiden muassa Mstislav Rostropovitšin kanssa. Hänen tulkitsemiensa säveltäjien joukkoon lukeutuvat Sergei Rahmaninov, Dmitri Šostakovitš ja Ludwig van Beethoven. Luokka:Israelilaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franz-Paul Decker

Franz-Paul Decker (22. kesäkuuta 1923 Köln, Saksa – 19. toukokuuta 2014 Montreal, Kanada) oli saksalais-kanadalainen kapellimestari. Decker syntyi Kölnissä ja opiskeli kotikaupunkinsa Hochschule für Musikissa. Hän teki debyyttinsä johtamalla Kölnin oopperaa 22-vuotiaana ja tapasi vuonna 1948 iäkkään Richard Straussin. Decker oli musiikillisena johtajana Rotterdamin filharmonikoille (1962–1968), Montrealin sinfoniaorkesterille (1967–1975), Barcelonan sinfoniaorkesterille (1985–1991) ja Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterille. Decker johti muun muassa Wagneria, R. Straussia, Bruckneria, Regeriä ja Mahleria. Hän tulkitsi myös wieniläisklassikoiden sekä espanjalaisten ja latinalaisamerikkalaisten säveltäjien töitä. Hän johti useiden kanadalaisten säveltäjien teosten kantaesityksiä. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Michala Petri

pienoiskuva|Michala Petri vuonna 2013. Michala Petri (s. 7. heinäkuuta 1958, Kööpenhamina) on tanskalainen nokkahuilutaiteilija. Hän teki debyyttinsä solistina vuonna 1969. Petri aloitti nokkahuilunsoiton 3-vuotiaana. Hän levytti vuosina 1979–1987 Philips Recordsille, ja hänen nykyinen levy-yhtiönsä on BMG. Hän on esiintynyt useiden maailman kuuluisimpiin lukeutuvien orkesterien kanssa. Petri on naimisissa kitaristi Lars Hannibalin kanssa. Tanskan kuningatar nimesi hänet vuonna 1995 Dannebrogin ritariksi, ja hänelle on myönnetty Léonie Sonning -musiikkipalkinto vuonna 2000. Luokka:Tanskalaiset huilistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meredith Brooks

Meredith Ann Brooks (s. 12. kesäkuuta 1958 Oregon City, Oregon) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisestä hittisinglestään ”Bitch” (1997), joka toi esittäjälleen kaksi Grammy-ehdokkuutta. Brooks syntyi Oregonissa ja valmistui 15-vuotiaana Corvallis High Schoolista. Hän muutti 1980-luvulla Los Angelesiin ja levytti vuosikymmenten vaihteessa A&M; Recordsille The Graces -yhtyeen kanssa. Brooksin kansainvälistä menestystä seurasi debyyttialbumin Blurring the Edges (1997) julkaisu. Hän jatkaa uraansa yhä, mutta ei ole saavuttanut niin huomattavaa menestystä kuin singlellään ”Bitch”. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Mancina

Mark Mancina (s. 9. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hän syntyi Santa Monicassa, Kaliforniassa, ja hän on voittanut uransa aikana kolme Grammy-palkintoa sekä Ivor Novello -palkinnon. Mancina on ollut 9. toukokuuta 1999 alkaen naimisissa Jill Meyerin kanssa. == Elokuvia == * Speed – kuoleman kyydissä (1994) * Bad Boys (1995) * Ammattitappajat (1995) * Twister (1996) * Con Air – lento vapauteen (1997) * Tarzan (1999) * Training Day (2001) * Karhuveljeni Koda (2003) * Lentsikat (2013) == Lähteet == Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Don Davis

Donald Romain ”Don” Davis (s. 4. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hänen tunnetuimmat sävellystyönsä ovat Matrix- elokuva jatko-osineen (1999–2003). Davis syntyi Anaheimissa Kaliforniassa, ja aloitti yhdeksänvuotiaana trumpetinsoiton. Hän opiskeli Los Angelesissa Kalifornian yliopistossa. Davis on tehnyt työtä elokuvien ohella televisioon ja voittanut uransa aikana kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1990 ja 1995. Hän on ollut 1986 lähtien naimisissa Megan Jeanne MacDonaldin kanssa. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paweł Korzeniowski

Paweł Korzeniowski (s. 9. heinäkuuta 1985 Oświęcim) on puolalainen uimari, jonka päämatka on 200 metrin perhosuinti. Korzeniowski voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2005. Samalla matkalla hän voitti mestaruuden pitkän radan EM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2010. ==Saavutukset== * 2001 ** Nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut – hopeaa, 200 m perhosuinti * 2002 ** Nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut – hopeaa, 1 500 m vapaauinti * 2003 ** Maailmanmestaruuskilpailut – 8. sija, 1500 m vapaauinti ** Euroopan-mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – pronssia, 200 m perhosuinti ** Nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut – kultaa, 200 m perhosuinti; pronssia, 400 m vapaauinti * 2004 ** Kesäolympialaiset – 4. sija, 200 m perhosuinti ** Euroopan-mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – hopeaa, 200 m perhosuinti; pronssia, 200 m ja 400 m vapaauinti * 2005 ** Maailmanmestaruuskilpailut – kultaa, 200 m perhosuinti ** Euroopan- mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – kultaa, 200 m perhosuinti; hopeaa, 400 m vapaauinti ** Kesäuniversiadit - kultaa, 200 m perhosuinti * 2006 ** Euroopan- mestaruuskilpailut (pitkä rata) – kultaa, 200 m perhosuinti ** Euroopan- mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – kultaa, 200 m perhosuinti; pronssia, 200 m vapaauinti * 2007 ** Maailmanmestaruuskilpailut – 6. sija, 200 m perhosuinti ** Euroopan-mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – kultaa, 400 m vapaauinti; hopeaa, 200 m perhosuinti; pronssia, 200 vapaauinti * 2008 ** Kesäolympialaiset – 6. sija, 200 m perhosuinti ** Maailmanmestaruuskilpailut (lyhyt rata) – pronssia, 200 m perhosuinti ** Euroopan-mestaruuskilpailut (pitkä rata) – hopeaa, 200 m perhosuinti * 2009 ** Maailmanmestaruuskilpailut – hopeaa, 200 m perhosuinti ** Kesäuniversiadit – kultaa, 200 m perhosuinti ** Euroopan-mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – hopeaa, 200 m perhosuinti * 2010 ** Euroopan-mestaruuskilpailut (pitkä rata) – kultaa, 200 m perhosuinti * 2011 ** Maailmanmestaruuskilpailut – 6. sija, 200 m perhosuinti ** Euroopan- mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – pronssia, 400 m vapaauinti * 2012 ** Kesäolympialaiset – 7. sija, 200 m perhosuinti * 2013 ** Kesäuniversiadit – kultaa, 100 m perhosuinti; pronssia, 200 m vapaauinti ** Maailmanmestaruuskilpailut – hopeaa, 200 metrin perhosuinti ** Euroopan- mestaruuskilpailut (lyhyt rata) – hopeaa, 200 m perhosuinti * 2014 ** Euroopan-mestaruuskilpailut (pitkä rata) – pronssia, 200 m perhosuinti ** Maailmanmestaruuskilpailut (lyhyt rata) – pronssia, 200 m perhosuinti == Lähteet == *Tulokset ja ennätykset swimrankings.net -sivustolla === Viitteet === Luokka:Puolalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Scalzi

John Michael Scalzi II (s. 10. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen kirjailija. == Henkilöhistoria ja palkinnot == Scalzi syntyi Kaliforniassa. Hänen ensimmäinen romaaninsa Old Man's War (2005) oli huomattava menestys ja toi kirjoittajalleen Hugo-ehdokkuuden. Elokuussa 2006 hänelle myönnettiin parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinto. Jo ennen uraansa tieteiskirjallisuuden parissa Scalzi oli tehnyt useita julkaisuja; aivan ensimmäinen niistä oli The Rough Guide to Money Online lokakuussa 2000. Kirjailija on pitänyt internetissä blogia vuodesta 1998. Scalzi voitti vuonna 2013 Hugon teoksellaan Redshirts Scalzi on tehnyt Tor-kustantajan kanssa sopimuksen kolmestatoista kirjasta, joista ensimmäinen on vuonna 2017 julkaistu The Collapsing Empire. Vuonna 2020 julkaistu The Last Emperox voitti Dragon Awards -palkinnon. == Teokset == ===Old Man's War -sarja=== * Old Man's War (2005) * The Ghost Brigades (2006) * The Last Colony (2007) * Zoe's Tale (2008) * The Human Division (2013) === Lock In -sarja === * Lock In (2014, Tor Books) * Head On (2018, Tor Books) === The Interdependency -sarja === * The Collapsing Empire (2017, Tor Books) * The Consuming Fire (2018, Tor Books) * The Last Emperox (2020, Tor Books) ===Muita=== * The Android's Dream (2006), Seiun-palkinto * Redshirts (2012), Hugo-palkinto * The Kaiju Preservation Society (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Internet book list: Author Information: John Scalzi * Scalzin kotisivut (Kotisivuilta löytyy muun muassa Scalzin blogi) * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Hugo-palkinnon saajat
Seweryn Gancarczyk

Seweryn Gancarczyk (s. 22. marraskuuta 1981 Dębica) on puolalainen jalkapalloilija. Kotimaansa seurojen lisäksi hän on edustanut ukrainalaisjoukkueita, muun muassa FK Metalist Harkovaa. Pelipaikaltaan Gancarczyk on puolustaja. Gancarczyk aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999 Podkarpacie Pustynian joukkueessa, jossa hän pääsi pelaamaan yhden ottelun- Vähäisen luoton takia hän siirtyi kolmen vuoden päästä pelaamaan Hetman Zamośćin joukkueeseen. Siellä hän pelasi 19 ottelua mutta ei tehnyt yhtään maalia. Sen jälkeen hän on noussut nopeasti maansa kärkipelaajien joukkoon. Hän oli mukana MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt kertaakaan kentälle. Maajoukkueessa hän on pelannut kolme ottelua mutta ei ole tehnyt yhtään maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://90minut.pl/kariera.php?id=2735 * http://mundial.onet.pl/72713.11,1247938,96469,druzyna_osoba.html * http://mundial.wp.pl/kat,51358,wid,8310612,wiadomosc.html?ticaid=14ac0 Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jerry Pournelle

Jerry Eugene Pournelle (7. elokuuta 1933 – 8. syyskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, esseisti ja lehtimies. Hän kirjoitti pitkään tietokonelehti Byteen ja toimi vuosina 1973–1974 Yhdysvaltain tieteis- ja fantasiakirjailijoiden puheenjohtajana. Pournelle syntyi Shreveportissa Louisianassa, ja palveli Korean sodassa. Hänelle myönnettiin parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinto 1973 ja Prometheus-palkinto 1992. Toistuvista ehdokkuuksistaan huolimatta Pournelle ei voittanut ainuttakaan Parhaan romaanin Hugo-palkintoa. == Palkintoja == National Space Society (NSS) myönsi hänelle Robert A. Heinlein muistopalkinnon. Heinlein Society myönsi hänelle Larry Nivenin kanssa Robert A. Heinlein -palkinnon. == Teoksia == * Fallen Angels, yhdessä Larry Niven ja Michael F. Flynn kanssa (1992), Prometheus-palkinto == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Gordon R. Dickson

Gordon Rupert Dickson (1. marraskuuta 1923 – 31. tammikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän syntyi Kanadassa, mutta muutti 13-vuotiaana Minneapolisiin. Hän opiskeli Minnesotan yliopistossa ja palveli Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1943–1946. Dickson on saanut Hugo- ja Nebula- palkinnot. == Childe sykli == Dickson on parhaiten tunnettu Childe sykli -sarjastaan, joka on merkittävimpiä esimerkkejä sotaa käsittelevästä tieteiskirjallisuudesta. Useiden sarjan osien keskiössä on sotataitoinen Dorsai-heimo, joskin isoa osaa näyttelee myös planeetanlaajuinen uskovaisten heimo ja valtava ”Viimeinen Tietosanakirja”. Dickson, pitkäaikainen astmaatikko, kuoli 77-vuotiaana talvella 2001. == Suomennettuja teoksia == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Gordon R. Dickson Science Fiction Awards Database -sivustolla * Santikko, Sauli: Erehtymisen taito. Aikakone 26.10.1999. Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Hugo-palkinnon saajat
Silvio Narizzano

Silvio Narizzano (8. helmikuuta 1927 Montréal, Québec – 26. heinäkuuta 2011) oli kanadalainen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuvat Georgy Girl – keinoista paras (1966) ja Kirstullinen seteleitä (1970). Narizzanolle myönnettiin vuonna 1966 Bafta-palkinto, ja hänellä oli myöhempiä ehdokkuuksia vuosina 1967, 1974 ja 1981. Narizzano oli vuonna 1966 ehdolla Berliinin Kultaisen karhun ja vuonna 1971 Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Lynn Redgrave

Lynn Rachel Redgrave OBE (8. maaliskuuta 1943 – 2. toukokuuta 2010) oli brittiläinen näyttelijä. Kuulun Redgraven näyttelijäsuvun jäsenenä hänellä oli sisaruksina Corin ja Vanessa Redgrave. Lontoossa syntyneelle Redgravelle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus. Hän sai kaksi Golden Globea ja kaksi Oscar-ehdokkuutta. 1967–2000 hän oli naimisissa John Clarkin kanssa, josta liitosta heillä on kolme yhteistä lasta. Redgraven tunnetuimpia elokuvia ovat Georgy Girl – keinoista paras (1966) ja Gods and Monsters (1998). Lynn Redgrave toipui 2000-luvun alussa rintasyövästä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Viralliset kotisivut Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Fjodor Tolbuhin

Fjodor Ivanovitš Tolbuhin (, 16. kesäkuuta 1894 Jaroslavl – 17. lokakuuta 1949 Moskova) oli venäläinen sotilas ja Neuvostoliiton marsalkka (1944). Tolbuhin komensi Stalingradin taistelussa armeijaa sekä 1943–1945 armeijaryhmää, jolloin hän valtasi muun muassa Sevastopolin ja eteni Romaniaan, Bulgariaan ja Jugoslaviaan. Hän osallistui Rodion Malinovskin apuna Budapestin ja Wienin valtaukseen ja komensi Itävallan miehitysjoukkoja. Vuosina 1946–1949 Tolbuhin oli Belgradissa venäläisen sotilaskomission puheenjohtajana. Luokka:Neuvostoliiton marsalkat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Sadako Ogata

Sadako Ogata (; 16. syyskuuta 1927 Tokio – 22. lokakuuta 2019Sadako Ogata, ex-U.N. high commissioner for refugees, dies at 92)Sadako Ogata. Woman in Law, s. 220–226. Google Books. Viitattu 28.11.2015. oli japanilainen diplomaatti, joka toimi vuosina 1990–2000 UNHCR:n johtajana. Ogata suoritti yliopisto- opintonsa Sophia-yliopistossa Japanissa ja oli vuodesta 1968 alkaen useiden Japanin delegaatioiden jäsenenä YK:ssa. Hän osallistui Rooman klubiin toimintaan, ja hänelle myönnettiin vuonna 2001 Indira Gandhin rauhanpalkinto. Ogata nimitettiin lokakuussa 2003 Japanin kansainvälisen yhteistyön toimiston johtoon. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kaulusmangabi

Kaulusmangabi eli valkomangabi (Cercocebus torquatus) on häntäapinoiden heimoon kuuluva kädellinen. Sen ruumis on 55–65 cm pitkä, häntä on noin 60–70 cm ja painoa on 6–12 kg. Sen valkoiset silmäluomet erottuvat tummista kasvoista selvästi kun se sulkee silmänsä. Kaulusmangabi elää läntisen Afrikan rannikkometsissä Nigerian länsisoista Gabonin eteläosiin. Aikaisemmin sitä on uskottu elävän lännessä Beninissä asti, mutta siellä sitä ei ole nähty 1980-luvun jälkeen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia erittäin uhanalaisena, koska siihen vaikuttaa voimakkaasti elinympäristön katoaminen ja metsästys. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Marakattiapinat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Stalin-linja

Stalin-linja (ven. Линия Сталина) oli Neuvostoliiton strateginen puolustusasema ennen toista maailmansotaa ja sen alkuvaiheessa. Stalin-linja alkoi Suomenlahdelta ja jatkui Peipsijärven ja Velikajajoen kautta Väinäjoen latvoille, sieltä edelleen Pripetin soiden itäpuolitse Dneprille ja Kiovan länsipuolitse lounaaseen Dnestrille, seurasi sen itärantaa Odessan länsipuolella ja päätyi Mustaanmereen. Stalin-linjan linnoittaminen oli aloitettu jo 1920-luvulla ja saatu valmiiksi ennen sodan puhkeamista. Se ei muodostanut yhtenäistä linnoitettua asemaa, vaan linnoitteet oli sijoitettu painopisteittäin tärkeimmille suunnille. Osittain rakenteet olivat jo vanhentuneita. Stalin-linjan itäpuolista tieverkostoa oli pyritty kehittämään suurten joukkojen ja materiaalimäärien siirtoihin soveltuvaksi. Vuonna 1941 Stalinin linjan piti muodostaa neuvostojoukkojen vetäytymisen takaraja, mutta saksalaiset pystyivät yllätyksellään läpäisemään sen jo elokuussa. Linja oli nimetty Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin Josif Stalinin mukaan. ==Katso myös== * Zaslauje – Stalin-linjan ulkomuseo Minskin luoteispuolella ==Aiheesta muualla== *Kuvia Stalin-linjasta Luokka:Neuvostoliitto toisessa maailmansodassa Luokka:Neuvostoliiton asevoimat Luokka:Toisen maailmansodan puolustuslinjat