EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Esquilino

Esquilino on Rooman viidestoista rione, jota ympäröivät lännessä Monti, pohjoisessa Castro Pretorio sekä idässä ja etelässä Aurelianuksen muuri. Sen koko on noin 158 hehtaaria, väkiluku 23 700 ja väestötiheys 15 000 asukasta neliökilometrillä (2013) – se on väkiluvultaan suurin Rooman rioneista. Kaupunginosa sijaitsee Esquilinuksen kukkulalla. Esquilinon pohjoisosaa hallitsee rationalistista arkkitehtuuria edustava Rooman päärautatieasema Roma Termini, jota käyttää päivittäin keskimäärin 480 000 matkustajaa. Kaupunginosan keskellä on Piazza Vittorio Emanuele II, Rooman suurin arkadien reunustama aukio, jonka alueella sijaitsevat keisari Severus Alexanderin nymfaion ja Porta Alchemica, 1600-luvulla eläneen alkemistin talon ovi. Aukion koilliskulmassa on Pyhän Eusebiuksen kodin paikalle vuonna 750 perustettu Sant’Eusebion kirkko. Lähistöllä sijaitsee myös keisari Gallienukselle omistettu riemukaari, joka oli alun perin portti Serviuksen muurissa. Esquilinon eteläosassa kohoaa Santa Croce in Gerusalemmen kirkko, jonka Pyhä Helena perusti 300-luvun alussa Jerusalemista pyhäinjäännöksenä tuomiaan ristin palasia varten. Paavi Benedictus XIV muutti rakennuksen julkisivun nykyiseen muotoonsa 1743. Antiikin aikoina paikalla sijainneesta Septimius Severuksen palatsista on vielä jäljellä Castrensen amfiteatteri, jonka roomalaiset jättivät osaksi Aurelianuksen muuria. Esquilinon itärajalla Aurelianuksen muurissa on myös kaksi Rooman valtakunnan ajoilta säilynyttä kaupunginporttia: keskiajalla linnoitettu Porta Tiburtina sekä kahden akveduktin läpikulkupaikkana toiminut Porta Maggiore. == Rajat == Esquilinon rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat: * Monti: Piazza di San Giovanni in Laterano → Via Merulana → Piazza Santa Maria Maggiore * Castro Pretorio: Via Gioberti → Via Giovanni Giolitti → Piazza dei Cinquecento → Via Marsala → Porta Tiburtina * Tiburtino: Aurelianuksen muuri (Viale di Porta Tiburtina → Via di Porta Labicana → Viale dello Scalo San Lorenzo) * Prenestino-Labicano: Aurelianuksen muuri (Piazzale Labicano → Via Casilina) * Tuscolano: Aurelianuksen muuri (Viale Castrense) File:Porte majeure rome interieur.jpg|Porta Maggiore File:Santa Croce in Gerusalemme.JPG|Santa Croce in Gerusalemme File:Orto s Croce e mura 1120340.JPG|Castrensen amfiteatteri == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman kaupunginosat
Orvo Lehmus

Orvo Kalervo Lehmus (27. elokuuta 1914 Tampere – 20. kesäkuuta 2007) oli suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos. Hän toimi Suomen Unilever- yhtiöiden ensimmäisenä suomalaisena pääjohtajana 1963–1978. Orvo Lehmus eteni aluksi kotikaupungissaan Tampereella Systema-konttorikoneliikkeen juoksupojasta sivumyymälän hoitajaksi. Sotien jälkeen hän toimi Suomen Gallupin haastattelijana ja pääsi sitten mainostoimisto SEKin yhteystehtäviin. Hän suoritti 1947 Suomen Myynti- ja Mainoskoulussa mainoshoitajatutkinnon. Lehmuksen Unilever-ura alkoi 1940-luvun lopulla Lahden Vientikerman ja S. W. Paasivaaran Margariinitehtaan mainospäällikkönä, josta hän eteni ensin Paasivaaran ja sitten Turun Saippuan markkinointijohtajaksi. Hän toimi 1950- ja 1960-luvun vaihteessa Unileverin tehtävissä myös Englannissa ja Tanskassa. Vuonna 1963 hänet nimitettiin Suomen Unilever-yhtiöiden pääjohtajaksi, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1978 saakka. Hänen toimikaudellaan Unileverin menestystuotteita olivat muun muassa Flora-margariini, Pepsodent- hammastahna, Rexona-saippua, Omo- ja Surf-pesuaineet sekä kansainväliseksi merkkituotteeksi noussut, Suomessa kehitetty Timotei-tuotesarja. Lehmus toimi aktiivisesti elinkeinoelämän järjestöissä kuten Mainoshoitajain yhdistyksessä, Suomen Myynti- ja Mainosyhdistyksessä sekä Mainostajien liitossa. Hän kuului myös Mainos-TV:n hallintoneuvostoon sekä Elintarviketeollisuusliiton, Kemian keskusliiton ja Suomen Teollisuusliiton hallitukseen.Lehmus, Orvo, Kuka kukin on 1978. Vuonna 1975 Lehmus sai Mainonnan monitaho -palkinnon ja teollisuusneuvoksen arvonimen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Unilever
Gustav Fechner

Gustav Theodor Fechner (19. huhtikuuta 1801 Groß Särchen, Pyhä saksalais- roomalainen keisarikunta – 18. marraskuuta 1887 Leipzig, Saksin kuningaskunta) oli saksalainen luonnontutkija, filosofi ja psykologi. Fechner tunnetaan kokeellisen psykologian alkuvaiheissa kehitetyn psykofysiikan uranuurtajana. Filosofina hänet tunnetaan erityisesti panpsyykkisen maailmankuvan kehittäjänä. Fechner toi ensimmäisenä kvantitatiivisia tutkimusmenetelmiä psykologian alueelle. Fechner syntyi pappisperheeseen. Hän opiskeli aluksi Soraussa (nykyisen Puolan alueella). Vuonna 1817 hän opiskeli lääketiedettä Dresdenissä ja vuodesta 1818 lähtien Leipzigin yliopistossa. Hän vietti loppuelämänsä Leipzigissa, jossa hänestä tuli fysiikan professori vuonna 1834. Fechner sai hermoromahduksen 1839 kaksisuuntaisen mielialahäiriön seurauksena. Hän kärsi myös syömishäiriöstä ja väliaikaisesta sokeudesta. Hän sai pitää professorin tittelinsä ja sai eläkettä yliopistolta, mutta menetti oppituolinsa jonkin ajan kuluessa Wilhelm Weberille. Toivuttuaan 1846 hän jatkoi luennointia eri aiheista, kuten mielen ja ruumiin suhteesta vuoteen 1875 asti. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Saksalaiset luonnontieteilijät Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Leila Lotti

Leila Kyllikki Lotti (s. 7. tammikuuta 1945 Hattula) on suomalainen valtiotieteen lisensiaatti, yritysjohtaja ja kamarineuvos. ==Henkilöhistoria== Leila Lotti syntyi maanviljelijä Reino Jalmari Lotin ja emäntä Kaino Annikki Nikkilän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1966 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1969 ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1970 Turun yliopistosta. Hän teki 35-vuotisen uran Suomen Gallup Oy:n (nyk. TNS Gallup) eri tehtävissä (1970–2005) ja toimii yhä Suomen Gallupin säätiön johtajana.Leila Lotti, LinkedIn. Viitattu 4.12.2014. Lotti työskenteli myös yhtiön toimitusjohtajana 1989–2001.Salo, Irmeli: Hyvin tutkittu on puoliksi kaupattu, arvio kirjasta Tehokas markkina-analyysi, Talouselämä 4.12.2001, viitattu 3.12.2014. Lotti on Alfred Kordelinin säätiön hallituksen puheenjohtaja.Hallitus , Alfred Kordelinin säätiö. Viitattu 4.12.2014. Hän on julkaissut useita markkinatutkimusalan oppikirjoja ja kymmeniä tutkimusraportteja Gallupin tekemien kyselytutkimusten pohjalta. Hänelle myönnettiin 1990 Mainonnan monitaho -palkinto.Niiniluoto, Markku: Reklaamista markkinointiviestintään. Mainoshoitajain viisi vuosikymmentä 1941–1991. MAT ry 1991. ==Teoksia== *Markkinointitutkimuksen käsikirja, Weilin + Göös 1994. *Tehokas markkina- analyysi, WSOY 2001. *Osaamista ostamassa : opas markkinatietojen hankintaan, Mainostajien liitto 2003. *Suomen Gallupista, päivää! Suomalaista arkea 60-luvulla. TNS Gallup Oy 2006. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Auckland City FC

Auckland City Football Club on uusiseelantilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 2004. Sen kotistadionina toimii Kiwitea Street, jonka nykyinen yleisökapasiteetti on 3 500\. Seuran edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjastasolla Uuden-Seelannin jalkapalloliigassa. == Saavutukset == ===Kansalliset=== * Uuden-Seelannin jalkapalloliiga (5): 2005, 2006, 2007, 2009, 2014 ===Kansainväliset=== * OFC Champions League (6): 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014 == Aiheesta muualla == * Seuran virallinen kotisivusto Luokka:Uusiseelantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 2004 perustetut urheiluseurat Luokka:Aucklandin urheilu
Ylöjärven työväentalo

Ylöjärven työväentalo oli Ylöjärvelle Soppeenmäkeen vuonna 1939 valmistunut työväentalon rakennus, jonne johtaa Työväentalontie.Ylöjärven ydinkeskustan osayleiskaavan muutos, Selvitys historiallisen ajan maisemasta ja rakennetusta kulttuuriympäristöstä, Ylöjärvi.fi PDF Se purettiin joulukuussa vuonna 2014. Hirret oli alun perin peräisin Kuljun työväentalosta. Rakennus siirtyi Ylöjärven kunnan omistukseen vuonna 1991, jolloin se oli hyvässä kunnossa. Sen hoito jäi huonoksi, ja kaupunki päätti purkaa sen. Hirret siirtyvät uuteen käyttöön Ikaalisiin.Ylen uutiset. viitattu 4.12.2014 Pirkanmaan maakuntamuseon mielestä talo ja sen historia ovat ainutlaatuisia. Talossa on sen kunnan omistukseen siirtymisen jälkeen kokoontunut muun muassa Ylöjärven eläkeläisten yhdistys. Ylöjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja kokoukset järjestettiin ensi alkuun Ylöjärven työväenopiston nykyisessä toimitalossa Sauriossa. Vuodesta 1918 alkaen kokoonnuttiin yksityiskodeissa ja tilaisuuksia järjestettiin Mutalan työväentalolla (rv 1907), Vahantaan työväentalolla ja kesäaikaan Ahveniston ladossa. Kun työväentalo valmistui, se oli pitkään aktiivisessa käytössä, kokousten, harrastustoiminnan pitopaikkana, jossa toimivat näytelmäkerhot ja opintokerhot, ja järjestettiin tansseja. Se oli myös tiedonvälityksen keskeinen paikka.Ylöjärven työväentalon muistotilaisuus, Vasenkaista.fi Ylöjärven osayleiskaavan muutosehdotuksessa vuodelta 2011 rakennus esitetään suojeltavaksi. Kaupunginvaltuuston kokouksessa tammikuussa 2013 esitettiin säilytystä puoltava Museoviraston lausunto: ”Museovirasto pitää valitettavana, jos tämä Suomessa viimeinen vielä näin aktiivisessa käytössä oleva työväentalo puretaan. Museoviraston mielestä rakennus on tyydyttävässä kunnossa ja vielä peruskorjattavissa asukkaiden käyttöön.”Valtuustoaloite, Ylöjärvi.fi Museoviraston suojelun taas esti, että rakennusta on kunnostettu 1970-luvulla.Ylöjärven Uutiset 20.2.2013 == Lähteet == Luokka:Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Työväentalot
Maxim (Helsinki)

Maxim on Finnkinon elokuvateatteri Kluuvikadulla Helsingissä. Teatteri on toiminut vuodesta 1909 elokuvateatterikäytössä ensin nimellä Olympia (vuoteen 1923), sitten Piccadilly-nimellä ja vuodesta 1931 alkaen nimellä Maxim. Nykyinen rakennus valmistui vuonna 1974. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eliel Muoniovaara.Kluuvikatu 3 Korttelit.fi. Viitattu 28.1.2016. Maxim on Suomen vanhin elokuvateatteri. Toinen kahdesta salista on suojeltu. Saleissa on yhteensä 249 paikkaa. Teatterin ohjelmisto on yleensä painottunut laatuelokuvaan. Maximissa on saanut ensi-iltansa moni Ingmar Bergmanin elokuva, ja siellä on järjestetty Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhla useana vuonna vuoteen 2013. == Historia == Alkuperäinen rakennus valmistui elokuvateatteriksi. Siinä oli yksi sali ja 551 katsojapaikkaa, ja se oli aikanaan Suomen suurin elokuvateatteri. Salin korkeus oli kahdeksan metriä ja istuimet mahonkia. Suunnittelija oli arkkitehti David Frölander-Ulf. Vanha rakennus purettiin huonokuntoisena vuonna 1972, ja nykyinen valmistui vuonna 1974. Saleja rakennettiin yksi lisää. Kakkossalissa käytettiin vanhan salin koristepaneeleja ja kristallilamppuja. Vuonna 1997 uusi omistaja, Sandrew Metronome, remontoi teatterin. Molemmat salit saivat uudet istuimet ja esitystekniikan, vaikkakin Museoviraston suojelemassa kakkossalissa uudistus oli hillitympää. Nykyisen rakennuksen omistaa Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen. === Remontti ja hotellisuunnitelmat === Loppuvuodesta 2014 kerrottiin suunnitelmista rakentaa Maxim-taloon Kämp Groupin hotelli, jonka tieltä Maxim 1 -sali oli määrä purkaa. Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen irtisanoi vuokrasopimuksen Finnkinon kanssa. Toukokuussa 2015 suunnitelmat kuitenkin muuttuivat siten, että vanhat salit piti säilyttää ja lisäksi piti vielä rakentaa kolmas sali, jotta Maximissa olisi ollut jatkossa 640 paikkaa. Viimeinen remonttia edeltävä elokuvanäytös oli tammikuussa 2016. Molemmat salit kunnostettiin ja talotekniikka uusittiin. Teatteriin lisättiin myös kaksi baaria, jotka palvelevat elokuvakävijöitä. Hotellisuunnitelmista luovuttiin syksyllä 2016 hankkeen osoittauduttua ennakkoarvioita kalliimmaksi. Keväällä 2017 kerrottiin Finnkinon palaavan vuokralaiseksi. Maxim avattiin jälleen helmikuussa 2018, joskin ilman suunniteltua kolmatta salia. Aiempi kahden salin yhteenlaskettu paikkamäärä 601 oli pudonnut 249 paikkaan. === Europa Cinemas -jäsenyys=== Vuonna 2014 Maxim liittyi osaksi eurooppalaista Europa Cinemas -verkostoa. Jäsenyyden edellytyksenä on, että teatterin esitettämistä elokuvista merkittävä osa tulee olla eurooppalaisia ei- kansallisia tuotantoja. Muita verkostoon kuuluvia elokuvateattereita ovat Helsingissä Kino Engel, Korjaamo Kino ja Orion sekä Espoossa Kino Tapiola, Lahdessa Kino Iiris, Tampereella Niagara ja Kuopiossa Kino Kuvakukko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin elokuvateatterit Luokka:Kluuvi Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Pirkanmaan maakuntamuseo

Pirkanmaan maakuntamuseo on alueellinen toimija, joka tukee museoiden toimintaa sekä kulttuuriperinnön säilyttämistä toiminta-alueellaan. Museo on solminut Museoviraston kanssa yhteistyösopimuksen, jonka mukaisesti se antaa asiantuntija-apua muun muassa arkeologiaan, korjausrakentamiseen ja suojelukysymyksiin liittyvissä asioissa.http://vapriikki.fi/maakuntamuseo/ Yksikön toimitilat sijaitsevat Museokeskus Vapriikissa Tampereella. == Lähteet == Luokka:Vapriikki Luokka:Suomen alueelliset vastuumuseot
FS Flamant (P676)

Flamant (runkonumero P676) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgista Constructions Mécaniques de Normandielta (CMN), missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 1994. Se laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1997.Marine Nationale - Flamant == Palvelus == Alus on sijoitettu Cherbourgiin.netmarine.net - Flamant == Lähteet == Luokka:Flamant-luokan ulkovartioalukset
Barbro

Barbro on ruotsalainen naisen etunimi, Barbara-nimen muunnelma. Suomessa nimi Barbro on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 786 henkilölle, joista yli puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Barbaran nimipäivä suomen­ruotsalaisessa kalenterissa on 4. joulukuuta. == Tunnettuja Barbro-nimisiä == * Barbro Ahonen, o.s. Lindström (s. 1953), suomalainen pikajuoksija * Barbro Alving (1909–1987), ruotsalainen toimittaja * Barbro Bergqvist (s. 1939), suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi * Barbro Boldt (1913–1992), suomalainen kirjastoneuvos * Barbro von Essen-Holmqvist (1915–1990), suomenruotsalainen runoilija * Barbro Gardberg (1924–2011), suomalainen tekstiilitaiteilija * Barbro Holmberg (s. 1952), ruotsalainen poliitikko ja ministeri * Barbro Christina Hästesko- Fortuna (1698–1771), suomenruotsalainen lääkäri ja maanomistaja * Barbro Kulvik (s. 1943), suomalainen teollinen muotoilija * Barbro Kvåle (s. 1992), norjalainen maastohiihtäjä * Barbro Lindgren (s. 1937), ruotsalainen kirjailija * Barbro Martinsson (s. 1935), ruotsalainen maastohiihtäjä * Barbro Mattsson (s. 1955), suomalainen korkeushyppääjä * Barbro Mörne (1903–1987), suomenruotsalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja * Barbro Smeds (s. 1950), suomenruotsalainen kirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja * Barbro Sundback (s. 1945), ahvenanmaalainen poliitikko * Barbro Svensson, Lill-Babs (1938–2018), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä * Barbro Svinhufvud (1909–1991), ruotsalainen toimittaja * Barbro Tano (s. 1939), ruotsalainen maastohiihtäjä * Barbro Teir (s. 1963), suomenruotsalainen toimittaja * Barbro Westerholm (1933–2023), ruotsalainen lääkäri, tutkija ja poliitikko == Lähteet == Luokka:Etunimet
Lepidobotryaceae

Lepidobotryaceae on pieni, kaksi- tai kolmelajinen kasviheimo, joka muodostaa koppisiemenisten Celastrales-lahkon yhdessä kelaskasvien (Celastraceae) kanssa.Stevens 2001–, viitattu 4.12.2014 == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat puita, joiden puu on fluoresoivaa. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä, ja lapa niveltyy ruotiin. Lapa on yksinkertainen, ehytlaitainen, ja sen tyvessä on yksi pitkä korvakkeentapainen stipelli, varsinaiset korvakkeet ovat harvinaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia, hede- ja emikasvit ovat erikseen. Kukinto on terminaalinen ja tiheä; usein kukinto näyttää sijaitsevan lehteä vastapäätä, sillä se joutuu sivuun lehtihangasta rotevan hankaverson takia. Kukat ovat pieniä. Verhiö ja teriö ovat samankokoisia ja erilehtisiä. Heteitä on kymmenen ja ne ovat pituudeltaan kahdenlaisia, tyveltään yhtyneitä ja sijaitsevat kahdessa kiehkurassa: pidemmät kohdakkain terälehtien kanssa, lyhyemmät verholehtien kanssa. Mesiäinen sijaitsee hedetorven sisäpuolella. Kaksi tai kolme yhteenkasvanutta emilehteä muodostaa sikiäimen; vartalot ovat joko toisistaan enemmän tai vähemmän erillään ja luotit pallomaisia tai vartalo on lyhyt ja luotti liuskainen. Siemenaiheita on kaksi kussakin emilehdessä kärki-istukassa. Hedelmä on liiteluomainen kota, jonka sisäkerros eli endokarppi on erillinen; kodan keskipylväs on pysyvä. Siemenet ovat vaipallisia. Lehden ja kannan välinen nivel ja korvakemainen stipelli lavan tyvellä viittaavat siihen, että näennäisesti yksinkertaiset lehdet ovat todellisuudessa yksilehdykkäisiä; lehti on ollut alun perin kerrannainen, mutta on sitten surkastunut niin, että vain yksi lehdykkä on jäänyt jäljelle. == Levinneisyys == Heimon lajit ovat levinneet sekä Afrikkaan että Amerikkaan. Lepidobotrys staudtii kasvaa Kongossa ja Ruptiliocarpon caracolito hajanaisesti Keski-Amerikasta Peruun ulottuvalla alueella.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/lepidobotryaceaemap.gif == Luokittelu == Heimo kuuluu Celastrales-lahkoon kelaskasvien (Celastraceae) ollessa lahkon toinen heimo. Heimossa on kaksi lajia, jotka on mainittu edellä. Ainakin lajilla Ruptiliocarpon caracolito on spirotriterpenoidi- yhdisteitä, mikä on ainutlaatuista koppisiemenisillä. Aikaisemmin heimoa, tai ainakin Lepidobotrys-sukua, on pidetty käenkaalikasvien (Oxalidaceae) sukulaisena (sekä Cronquist 1981 että Takhtajan 1997). == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * kuvia: http://www.plantsystematics.org/cgi- bin/dol/dol_terminal.pl?taxon_name=Lepidobotryaceae&rank;=family Luokka:Celastrales Luokka:Kasviheimot
Lancasterin Filippa

Lancasterin Filippa (port. Felipa de Lencastre); (31. maaliskuuta 1360 Leicester, Englannin kuningaskunta – 19. heinäkuuta 1415 Sacavém, Portugalin kuningaskunta) oli englantilainen herttuatar ja Portugalin kuningatar vuosina 1387–1415. == Suku == Filippan isä oli englantilainen Lancasterin herttua Juhana Gent, jonka veljestä tuli Henrik IV, Englannin ensimmäinen Lancaster- suvun kuningas. Hänen äitinsä oli Lancasterin herttuatar Blanche. == Avioliitto == Avioliitto, joka solmittiin 2. helmikuuta 1387 jo 26-vuotiaan Filippan ja Portugalin kuninkaan Juhana I:n välillä, järjestettiin Englannin ja Portugalin välisen liittouman vahvistamiseksi Ranskaa ja Kastiliaa vastaan. Heille syntyi yhdeksän lasta (joittenkin tietojen mukaan 12), joista kuusi kasvoi aikuisikään. Vanhin poika oli Edvard I ja toiseksi vanhin poika oli prinssi Henrik Purjehtija. Heille syntyi kahdeksan lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä lapsina. * Branca (13. heinäkuuta 1388 – 6. maaliskuuta 1389), kuoli alle vuoden ikäisenä * Afonso (1390–1400), kuoli 10-vuotiaana * Duarte, Edvard I (1391–1438), isänsä seuraaja Portugalin valtaistuimella, runoilija ja kirjailija * Pedro, Coimbran herttua (1392–1449), oli yksi aikansa valistuneimmista ruhtinaista, valtionhoitaja veljenpoikansa, tulevan kuningas Afonso V:n alaikäisyyden aikana. Hänestä tuli Sukkanauharitarikunnan ritari, johon hänen vanhempansa kuuluivat, kuoli Alfarrobeiran taistelussa * Henrik Purjehtija, Viseun herttua (1394–1460), sijoitti omaisuutensa navigointiin, merenkulkuun ja kartografiaan liittyvään tutkimukseen * Isabel (1397–1471), avioitui Burgundin herttua Filip III:n kanssa ja loi uuteen kotimaahansa hienostuneen ja oppineen hoviin, heidän kolmanneksi vanhin poikansa oli Burgundin viimeinen herttua Kaarle Rohkea. * João, Portugalin konnetaabeli (1400–1442), Kastilian kuningatar Isabella Katolilaisen isoisä * Fernando, infante Santo (1402–1443), kuoli vankeudessa Fésissä == Perintö == Filippa toi Portugalin hoviin anglosaksien ja normannien perinteen aristokraattisesta koulutuksesta, ja huolehti lastensa hyvästä opetuksesta. Filippan ja Juhanan lapsia kutsutaan portugalin "loistavaksi sukupolveksi", ja heidän aikansa oli Portugalin historian kultakautta. Filippan ansiosta kauppasuhteet Englannin kanssa olivat kuninkaallisessa suojeluksessa, ja Porton satamassa käytiin kauppaa jolla englantilaiset ostivat viiniä, korkkia, suolaa ja öljyä ja myivät turskaa ja tekstiilejä. == Lähteet == Luokka:Englannin kuninkaalliset Luokka:Portugalin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1360 syntyneet Luokka:Vuonna 1415 kuolleet
FS Cormoran (P677)

Cormoran (runkonumero P677) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Lorientista Leroux et Lotz Navalilta (LLN), missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1994. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1997.Marine Nationale - Cormoran == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Brestiin, mistä se siirrettiin 27. kesäkuuta 2007 Cherbourgiin.netmarine.net - Cormoran == Lähteet == Luokka:Flamant-luokan ulkovartioalukset
FS Pluvier (P678)

Pluvier (runkonumero P678) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgista Constructions Mécaniques de Normandielta (CMN), missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1995. Se laskettiin vesille 2. joulukuuta 1996 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1997.Marine Nationale - Pluvier == Palvelus == Alus on sijoitettu Cherbourgiin.\- Pluvier == Lähteet == Luokka:Flamant-luokan ulkovartioalukset
Lundayeh

Lundayeh eli lun bawang on pohjoisborneolainen kieli, jota puhutaan Borneon saaren pohjoisosassa. Sitä puhuu äidinkielenä ihmistä Borneon Malesiaan kuuluvassa osassa ja Indonesiaan kuuluvassa osassa. == Lähteet == Luokka:Pohjoisborneolaiset kielet Luokka:Malesian kielet Luokka:Indonesian kielet Luokka:Brunein kielet
Lasikotilo

Lasikotilo (Vitrina pellucida) on Suomessa yleinen pienehkö maakotilolaji. == Koko ja ulkonäkö == Lasikotilon litistyneen pallomainen kuori on 4,5-6,0 mm leveä. Tuoreena kuori on läpinäkyvä, korkeintaan hieman vihertävä, mutta vanhat kuoret samenevat vihertävänvalkeiksi. Kuoren pinta on kiiltävä ja sileä ja kuori itsessään on ohut ja hauras. Napa on erittäin pieni. Kierteitä on kolme ja ne laajenevat voimakkaasti suurta suuaukkoa kohti. Suuaukolla ei ole paksuuntunutta huulta eikä hammasmaisia ulokkeita. Itse eläin on noin 10 mm pitkä, väriltään harmaa ja sen pää ja tuntosarvet ovat muuta ruumista tummemmat. s. 33 sekä 239-241SUB Göttingen: AnimalBase == Levinneisyys == Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta ainakin Keski-Aasiaan. Suomessa se on yksi yleisimmistä maakotilolajeista ja esiintyy koko maassa. == Elinympäristö ja elintavat == Reheväkasvuiset, kosteat paikat ovat lasikotilon ominta elinympäristöä. Se viihtyy myös kulttuuriympäristöissä, mutta välttelee pelkkiä havupuita kasvavia metsiä. Laji sietää kuivempaa ympäristöä kuin muut heimonsa edustajat. Ravinnokseen lasikotilot käyttävät pääasiassa kasviperäistä materiaalia, mutta saattavat myös saalistaa muita kotiloita. Näin tapahtuu etenkin aikaisin keväällä, jolloin hyvin kylmää sietävät lasikotilot käyttävät ravinnokseen vielä talvihorroksessa olevia kotilolajeja. Lasikotilo elää noin vuoden, mutta elinkierron sijoittuminen vuodenaikojen suhteen vaihtelee alueittain. Esimerkiksi joillakin alueilla vain munat talvehtivat, toisilla aikuiset kotilot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lasikotilo - Vitrina pellucida Suomen Lajitietokeskus laji.fi Luokka:Maakeuhkokotilot
Silokotilo

Silokotilo (Cochlicopa lubrica) on yleinen ja laajalle levinnyt kotilolaji. Se kuuluu taksonomisesti ongelmalliseen sukuun ja lajin erottaminen lähisukulaisistaan on hankalaa. == Koko ja ulkonäkö == Silokotilon sukkulamaisen kuoren leveys on 2,4-2,9 mm ja korkeus 5,0-7,5 mm. Kuoren muoto ja koirasgenitaalit muuntelevat huomattavasti, mikä vaikeuttaa lajin erottamista lähisukulaisistaan. Kuori on sileä, voimakkaasti kiiltävä, läpikuultava ja sen väri vaihtelee ruskean eri sävyissä. Pulleita kierteitä on noin 5,5 ja viimeinen niistä kapenee suuaukkoa kohti. Kuoren kärki on pyöristynyt. Napaa ei ole. Suuaukko on munanmuotoinen, yläreunasta kulmikas ja sitä reunustaa hieman paksuuntunut huuli. Itse eläin on musta. s. 33 sekä 105-107Terrestrial Mollusc Tool SUB Göttingen: AnimalBase Normaalisti kuoren kierteet kiertyvät oikealle, mutta Tervolasta tunnetaan silokotilopopulaatio, jonka yksilöiden kuoret kiertyvät vasemmalle. vasen|pienoiskuva|Cochlicopa lubrica == Levinneisyys == Silokotilo on levinneisyydeltään jokseenkin kosmopoliitti, jota tavataan joko alkuperäisenä tai vieraslajina ympäri maailmaa. Suomessa sitä tavataan koko maassa ja pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta se on yleisimpiä kotilolajeja. == Elinympäristö ja elintavat == Laji kelpuuttaa jokseenkin kaikenlaiset elinympäristöt. Laji viihtyy rehevissä ympäristöissä, mutta myös kuivilla mäntykankailla ja sietää jopa tulvia. Keskieurooppalaisten havaintojen mukaan osa kotiloista on erikoistunut kuiviin ja avoimiin, osa kosteisiin ja varjoisiin ympäristöihin. Laji lisääntyy useimmiten niin, että kukin yksilö hedelmöittää itse itsensä. Kotilo tuottaa keväällä noin 20 munaa, jotka se laskee kosteaan maaperään. Munat kuoriutuvat parin viikon kuluttua ja kehitys aikuiseksi kestää 21-24 kuukautta. Silokotilo elää noin 3 vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Maakeuhkokotilot
Telharmonium

Telharmonium eli Dynamophone oli Thaddeus Cahillin (1867–1934) keksimä varhainen syntetisaattori, jonka ensimmäinen versio kehitettiin vuonna 1897. Cahill kehitti Telharmoniumista kolme eri versiota; koska vahvistinteknologia ei ollut vielä kovin kehittynyt, viimeisimmät Telharmonium-instrumentit painoivat 200 tonnia. Viimeisin Telharmoniumeista romutettiin Cahillin kuoleman jälkeen vuonna 1962. Telharmonium tuotti ääntä äänipyörien, eli magneettien ja kelojen, avulla, hieman samaan tapaan kuin myöhemmät Hammond- urut. Cahillin suurempi idea oli kuitenkin musiikin levittäminen puhelinverkon avulla: vastaanottopäässä musiikki vahvistettiin yksinkertaisella puhetorvivahvistimella. Luokka:Kosketinsoittimet Luokka:Sähköiset soittimet
Whopper

Whopper on pikaruokaketju Burger Kingin hampurilainen. Se sisältää avotulella grillatun naudanlihapihvin, salaattia, tomaattia, sipulia, suolakurkkua, ketsuppia ja majoneesia. Whopperia on valmistettu vuodesta 1957. Whopper lienee Big Macin tunnetuin kilpailija hampurilaisissa. == Lähteet == Luokka:Burger Kingin tuotteet Luokka:Hampurilaiset
Julkisselvitys

Julkisselvitys tarkoittaa konkurssimenettelyn jatkamista valtion varoilla. Julkisselvityksen tarkoitus on torjua harmaata taloutta ja talousrikollisuutta. Julkisselvitys on vaihtoehto sille, että konkurssi muuten raukeaisi konkurssipesän varojen vähyyden vuoksi. Selvitys voidaan myös käynnistää silloin, kun pesän varat riittäisivät konkurssiin, mutta on tarpeen selvittää velallisen, pesänhoitajan tai velkojien toimia ja väärinkäytöksiä. Julkisselvityksellä pyritään siihen, että väärinkäytökset ja epäselvyydet eivät pääse hautautumaan selvittämättömiin konkurssipesiin. Yleisin julkisselvitykseen siirtymisen peruste on ollut talousrikosten selvittäminen. Julkisselvityksessä konkurssimenettely siirtyy velkojien ja pesänhoitajan hallinnosta julkisselvittäjälle. Julkisselvityksestä päättää konkurssituomioistuin. Julkisselvittäjän määrää konkurssiasiamies. Selvitykseen siirryttäessä velkojien oikeus määrätä konkurssipesän omaisuudesta lakkaa ilman, että velallisen määräysvalta palautuisi. Konkurssimenettely jatkuu julkisselvityksenä, ja konkurssin oikeusvaikutukset pysyvät katkeamattomina voimassa. Mahdollinen velkojaintoimikunta lakkaa. Päätösvalta ja hallinto kuuluvat julkisselvittäjälle, joka saa konkurssipesään kuuluvan omaisuuden haltuunsa. Julkisselvittäjän tehtävät ovat lähtökohtaisesti samat kuin pesänhoitajalla. Julkisselvittäjä ei kuitenkaan tarvitse toimiinsa velkojien suostumusta, eikä velkojilla ole oikeutta osallistua päätöksentekoon. Velallisen asema julkisselvittäjän tulee ottaa huomioon samalla tavoin kuin konkurssipesän pesänhoitajankin, sillä sekä konkurssissa että julkisselvityksessä velallinen jää vastuuseen jäännösveloistaan. Julkisselvitys perustuu 1.9.2004 voimaan tulleeseen konkurssilakiin (KonkL 120/2004). Julkisselvityksestä aiheutuvat konkurssimenettelyn kustannukset maksetaan valtion varoista siltä osin kuin konkurssipesän varat eivät niihin riitä.Konkurssilaki 20.2.2004/120, luku 11, Finlex Ensisijaisesti kustannukset katetaan konkurssipesän varoista. Tavanomaisesti julkisselvittäjänä toimii siihen asti toiminut pesänhoitaja. Julkisselvitys päättyy joko siihen, että julkisselvittäjä laatii konkurssipesän lopputilityksen, tai siihen, että pesänhallinto palautetaan ja siirrytään takaisin normaaliin konkurssimenettelyyn. Lopputilityksen yhteydessä jako-osuudet maksetaan velkojille, jos pesän varat siihen riittävät. Normaalimenettelyyn voidaan siirtyä, jos se on perusteltua ja konkurssipesän varat sittenkin riittävät konkurssin kustannuksiin. Syynä voi olla esimerkiksi se, että konkurssipesän toimintaa voidaan jatkaa tai se voidaan myydä kokonaisuutena. Siirtyminen normaalimenettelyyn on kuitenkin harvinaista. Vuoteen 2013 mennessä näin oli käynyt kerran. Talvivaara Sotkamo Oy:n julkisselvitys on Suomen tähänastisista suurinJarmo Koponen: Konkurssiasiamies Helena Laine: Talvivaara Sotkamo olisi historian suurin julkisselvitys Yle uutiset 6.11.2014. Päivitetty 7.11.2014Viranomaiset setvivät Talvivaara Sotkamon vararikon Turun Sanomat 28.11.2014. == Katso myös == * Konkurssi ==Lähteet== Luokka:Liiketalous Luokka:Talousrikollisuus Luokka:Maksukyvyttömyys
Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto

Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto on Suomen Kirjailijaliiton vuodesta 1949 myöntämä tunnustuspalkinto. Palkinnon arvo on ollut 10 000 euroa vuodesta 2008. ==Palkinnon saajat== * 1949 Lauri Pohjanpää * 1950–1951: palkintoa ei jaettu * 1952 Väinö Linna * 1953 Huugo Jalkanen * 1954 Heikki Asunta * 1955 Simo Puupponen (Aapeli) * 1956 L. Onerva * 1957 Matti Hälli * 1958 Juha Mannerkorpi * 1959 Elina Vaara * 1960 Martti Wallenius * 1961 Helvi Hämäläinen * 1962 Juhani Konkka * 1963 Ilmari Turja * 1964 Toivo Lyy * 1965 Alli Valli * 1966 palkintoa ei jaettu * 1967 Matti Hälli * 1968 palkintoa ei jaettu * 1969 Einari Vuorela * 1970 Helvi Erjakka * 1971 Jaakko Haavio * 1972 Väinö Linna * 1973 Sulo Karpio * 1974 Erkki Vala * 1975 Ilmari Turja * 1976 Tuuli Reijonen * 1977 Viljo Kajava * 1978 Caj Westerberg * 1979 Kaarlo Isotalo * 1980 Martti Larni * 1981 Timo Töyrylä * 1982 Jussi Talvi * 1983 Annikki Kariniemi * 1984 Anja Vammelvuo * 1985 Leo Kalervo * 1986 Sirkka Selja * 1987 Kerttu-Kaarina Suosalmi * 1988 Reino Rinne * 1989 Viljo Kajava * 1990 Eila Pennanen * 1991 Iris Kähäri * 1992 Eeva-Liisa Manner * 1993 Veikko Huovinen * 1994 Helena Anhava * 1995 Hannu Salama * 1996 Mirkka Rekola * 1997 Martti Joenpolvi * 1998 Aila Meriluoto * 1999 Anni Polva * 2000 Jorma Kurvinen * 2001 Teuvo Saavalainen * 2002 Antti Hyry * 2003 Eila Kivikk’aho * 2004 Juhani Syrjä * 2005 Veijo Meri * 2006 Anu Kaipainen * 2007 Eeva Kilpi * 2008 Paavo Haavikko * 2009 Kirsi Kunnas * 2010 Lassi Nummi * 2011 Laila Hirvisaari * 2012 Risto Ahti * 2013 Olli Jalonen * 2014 Kaari Utrio * 2015 Markku Into * 2016 Marja-Leena Mikkola * 2017 Kaiho Nieminen * 2018 Hannu Mäkelä * 2019 Sirkka Turkka * 2020 Joni Skiftesvik * 2021 Riitta Jalonen * 2022 Maarit Verronen * 2023 Jani Saxell * 2024 Leena Krohn Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Martin Fritz

Martin Fritz (s. 24. lokakuuta 1994) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa seuratasolla WSV Murauta. Fritz debytoi yhdistetyn maailmancupissa tammikuussa 2013 Seefeldissä ollen 47. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2014 Lahdessa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa ollen 26. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Val di Fiemmessä helmikuussa 2016. Hän oli palkintokorokkeella ensimmäistä kertaa Otepäässä tammikuussa 2019 oltuaan kolmas. Fritz voitti nuorten MM-kultaa joukkuekilpailusta Val di Fiemmestä helmikuussa 2014 ja oli noissa kisoissa myös normaalimäen ja viiden kilometrin hiihdon kilpailussa pronssilla. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Fritz sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kahdestoista. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=NK&competitorid;=149550&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Itävaltalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Titanoseenidikloridi

Titanoseenidikloridi (C10H10TiCl2) on metalloseeneihin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja lisäksi yhdistettä on tutkittu syövän hoidossa. ==Ominaisuudet== Titanoseenidikloridi on huoneenlämpötilassa kirkkaanpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen, mutta hydrolysoituu helposti vedessä akvakompleksiksi. Titanoseenidikloiridi liukenee niukasti bentseeniin ja dietyylieetteriin ja runsaammin etanoliin, tolueeniin ja kloroformiin.Ahmad F. Houri, Amir H. Hoveyda, Delia Miguel, Araceli G. Campagña, José Justicia & Juan M. Cuerva: Dichlorobis(cyclopentadienyl)titanium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2013. Teoksen verkkoversio Viitattu 4.12.2014 Titanoseenin rakenteessa titaani-ioni on koordinoitunut kahteen syklopentadienyyliligandiin ja kahteen kloroligandiin. Yhdisteen rakenne ei ole metalloseeneille tyypillinen sandwich-rakenne, vaan se on vääntynyt ja muistuttaa vääristynyttä tetraedriä. ==Valmistus ja käyttö== Titanoseenidikloridia voidaan valmistaa kuumentamalla syklopentadienyylinatriumia titaanitetrakloridin kanssa dietyylieetterin tai tetrahydrofuraanin toimiessa liuottimena. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kuumentaa titaani(IV)kloridia ja syklopentadieeniä dioksaaniliuoksessa dietyyliamiinin läsnä ollessa 60-80 °C:n lämpötilaan. Titanoseenidikloridia käytetään orgaanisen kemian prosesseissa katalyyttinä. Esimerkiksi yhdessä alkyylialumiiniyhdisteiden kanssa se muodostaa niin kutsutun Ziegler–Natta- katalyytin, jota käytetään alkeenien polymeroinneissa. Muita orgaanisia reaktioita, joissa käytetään titanoseenidikloridia ovat muun muassa hydro- ja karbometalloinnit, Lewis-happamana katalyyttinä, karbonyyliyhdisteiden additioreaktioissa, deoksygenointireaktioissa ja pinakolikytkentäreaktioissa. Titanoseenidikloridilla on todettu olevan eläinkokeissa muun muassa keuhkosyöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia ja sen tutkimus syöpälääkkeeksi on edennyt vaiheen II farmakologisiin tutkimuksiin. Yhdisteen vaikutusmekanismista ei ole varmuutta, mutta se voi johtua yhdisteen kyvystä muodostaa additiotuotteita syöpäsolujen DNA:n kanssa. ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Titaaniyhdisteet
Cecilia Payne-Gaposchkin

Cecilia Helena Payne-Gaposchkin () oli brittiläinen tähtitieteilijä, joka päätteli, että vety on tähtien (ja siten koko universumin) yleisin alkuaine. Hänen tutkimuksensa ovat olleet pohjana koko ydinreaktiotutkimukselle. ==Elämä== Payne-Gaposchkin opiskeli Cambridgen yliopistossa Englannissa, mutta siellä ei silloin vielä myönnetty tutkintoja naisille. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän väitteli Harvardin yliopiston ensimmäiseksi tähtitieteen tohtoriksi. Vaikka hänen tulkintansa tähtien spektreistä olivat oikeita, hänen ohjaajansa Henry Norris Russell ei myöntänyt hänelle tutkintoa ennen kuin hän oli lisännyt kirjaansa jälkikirjoituksen, jossa todetaan päätelmien olevan ”selvästi epätosia”. Siihen aikaan oli nimittäin vallitseva käsitys, että rauta on tähtien pääasiallinen rakennusaine. Myöhemminkin Russell kollegoineen jarrutti hänen urakehitystään. ==Lähteet== * Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Brittiläiset tähtitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät
Čestmír Kožíšek

Čestmír Kožíšek (s. 9. marraskuuta 1991 Jilemnice) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa LSK Lomnice nad Popelkou -seuraa. Kožíšek on erikoistunut lentomäkiin. Hän debytoi mäkihypyn maailmancupissa vuonna 2009 Vancouverissa. Ensimmäiset pisteensä henkilökohtaisessa kilpailussa Kožíšek saavutti tammikuussa 2013 lentomäkikilpailussa Vikersundissa ollen 23. Kožíšekin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 13. helmikuulta 2013 Harrachovin lentomäestä. Hänen ennätyksensä on samassa kisassa hypätty 197.5 metriä. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=JP&competitorid;=108867&type;=result&category;=WC&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=30&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Tšekkiläiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jordi Torras

Jordi Torras Badosa (eli Torras; s. 24. syyskuuta 1980 Sant Vicenç dels Horts) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa FC Barcelona Futsalia ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Torrasin pelipaikka on ala tai fixo eli cierre. Torras on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin, joissa hän on voittanut kaksi MM-hopeaa sekä yhden MM-kullan vuodelta 2004. EM-kilpailut Torras on voittanut neljästi putkeen vuosina 2005, 2007, 2010 ja 2012. Vuoden 2012 EM-kisoissa Torras oli kisojen paras maalintekijä ja hänet palkittiin Golden Shoella. Hänellä on myös yksi EM-pronssi vuodelta 2014. Seuratasolla Torras on edustanut vuodesta 2010 lähtien jälleen kasvattajaseuraansa FC Barcelona Futsalia. Ennen hän edusti muun muassa niin ikään espanjalaista Inter Movistaria. Torras on voittanut mm. neljästi Espanjan mestaruuden ja kahdesti UEFA Futsal Cupin. == Lähteet == * http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=215243/index.html Luokka:Espanjalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Magneettijääkaappi

Magneettijääkaappi on tutkimus- ja kehitysvaiheessa oleva magnetokalorista ilmiötä hyödyntävä jääkaappiteknologia. Magnetokalorinen ilmiö havaittiin 1881. Kun lämmöneristyksellä suojattua tavanomaisesti paramagneettista ainetta altistetaan ulkoiselle magneettikentälle sen lämpötila nousee (kuitenkin joidenkin aineiden kohdalla lämpötila laskee). Ulkoisen magneettikentän poistamisen yhteydessä ilmiö tapahtuu käänteisesti eli lämpötila laskee. Ilmiön valjastaminen jääkaappeihin perustuu termodynamiikan lakeihin. Esimerkiksi kun rautatanko altistetaan magneettikentälle siinä syntyy järjestystä, joka entropian sääntöjen mukaan synnyttää epäjärjestystä muualla. Magneettijääkaappien etuina on hiljaisuus verrattuna kompressoreihin perustuviin jääkaappeihin. Keraamisiin jäähdytinmagneetihin perustuvat magneettijääkaapit ovat pitkäikäisempiä kuin kompressoriin perustuvat jääkaapit ja niissä ei käytetä fluorattuja hiilivetyjä, mitkä ovat kasvihuonekaasuja. Magneettista jäähdytystä käytetään usein kun pyritään saada lähelle absoluuttista nollapistettä (–273,15 °C) olevia lämpötiloja. Magnetokalorinen ilmiö on ennalleen palautuva (reversiibeli) prosessi, mikä on yksi syistä pieneen energiankulutukseen verrattuna normaaleihin jääkaappeihin. Magneettijääkaappi toimii neljässä eri vaiheessa. Magneettijääkaappien prototyypeissä käytetään keraamisia magneetteja, jotka on tehty muun muassa 1. lantaanimanganiittiyhdisteitä, missä on pieniä määriä kalsiumia ja 2. strontium, rauta, boorista ja neodyymiyhdisteitä. Amesin tutkimuslaitoksessa Texasissa on tutkittu gadoliniumin ja piin ja germaniumin seoksia, mutta ne ovat kalliita ja korroosiolle herkkiä. Edellisistä syistä johtuen ne eivät ole kaupallisille markkinoille ajateltuina materiaaleina parhaiten soveltuvia. Magneettijääkaappien aineiden tutkimisessa on keskeistä, että löytyy sopiva aineyhdistelmä, jonka Curien lämpötila on mahdollisimman lähellä huoneenlämpöä. Esimerkiksi raudan magneettisuus katoaa 770 °C, mikä on sen Curie-piste. Tämän lämpötilan jälkeen magneettisuus vaikuttaa heikosti rautaan, koska se on paramagneettista. Magnetokalorinen ilmiö on voimakkaimmillaan juuri Curien lämpötilan alapuolella. Jäähdytysaineena lämmönvaihtimissa on mahdollista käyttää muun muassa vettä. Kuten usein uusilla tuotteilla, – mikäli magneettijääkaapit ovat ylipäätänsä mahdollisia – niiden hinnat lienevät korkeita alussa. Ne yleistynevät mahdollisesti ensin suurissa kylmiöissä ja pakastealtaissa ja siitä pikku hiljaa kohti tavallista kuluttajaa. Toteutuessaan ne vähentäisivät energiankulutusta ja viilennyskustannuksia noin 20 prosentilla. == Katso myös == *Magneettinen jäähdytys ==Lähteet== Luokka:Keittiökoneet Luokka:Kylmätekniikka Luokka:Säilytyskalusteet
Bateria

Dione Alex Veroneze (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Bateria; s. 16. joulukuuta 1990 Palmitos) on brasilialainen futsalpelaaja, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona Futsalia. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa. Vasenjalkainen Bateria on pelipaikaltaan ala eli laitapelaaja. Vuonna 2011 hän siirtyi kotimaansa Krona Joinvillestä espanjalaiseen Inter Movistariin. Interiä Bateria edusti vuodet 2011–2014, jona aikana hän voitti kahdesti Espanjan cupin. Vuonna 2014 Bateria siirtyi toiseen Espanjan suurseuraan, FC Barcelona Futsaliin, jossa hän pelaa numerolla 10. Bateria on myös pelannut Brasilian futsalmaajoukkueessa, jossa hän on voittanut Grand Prixin. == Lähteet == * http://bateriafutsal.blogspot.fi/p/curriculo.html Luokka:Brasilialaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Kinberg Batra

Anna Maria Kinberg Batra (s. 14. huhtikuuta 1970 Skärholmen) on ruotsalainen poliitikko ja Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja vuosina 2015–2017. Aiemmin hän toimi myös puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana 2010–2015. Kinberg Batra syntyi Skärholmenissa ja kasvoi Djursholmissa. Hän on opiskellut Tukholman kauppakorkeakoulussa vuosina 1991–2000 suorittaen civilekonom -tutkinnon. Lapsuudessaan Kinberg Batra asui myös Alankomaissa ja puhuu hollantia. Hän on opiskellut hollannin ja ranskan kieltä myös Tukholman yliopistossa vuosina 1989–1991. Valmistuttuaan kauppakorkeakoulusta Kinberg Batra työskenteli viestintäkonsulttina PR-toimisto Primella vuosina 2000–2005. Samaan aikaan hänellä oli oma PR- ja viestintäalan yritys. Kinberg Batra työskenteli viestintäjohtajana Tukholman kauppakamarissa 2005–2006. Valtiopäiville hänet valittiin vuoden 2006 vaaleissa. Vuoden 2010 vaalien jälkeen Kinberg Batra toimi puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana. Fredrik Reinfeldtin ilmoitettua eroavansa Maltillisen kokoomuksen puheenjohtajan paikalta vuoden 2014 vaalitappion jälkeen häntä alettiin pitää Reinfeldtin todennäköisenä seuraajana. Virallisesti Kinberg Batra valittiin puolueen uudeksi puheenjohtajaksi tammikuussa 2015 Solnassa järjestetyssä ylimääräisessä puoluekokouksessa. Nimitysvaliokunta oli aiemmin antanut esityksen, ja hänellä oli myös melkein kaikkien puolueen piirijärjestöjen kannatus. 25\. elokuuta 2017 Kinberg Batra ilmoitti eroavansa puolueen johdosta ja myöhemmin syyskuussa hän ilmoitti luopuvansa politiikasta kokonaan. Kinberg Batra oli Maltillisen kokoomuksen ensimmäinen naispuheenjohtaja. Kinberg Batra on naimisissa koomikko David Batran kanssa. Heillä on yksi tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kinberg Batran kotisivut * Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reetta Korhonen

Reetta Korhonen (s. 1986) on suomalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Hänet tunnettaneen parhaiten laulukilpailuohjelmasta The Voice of Finland sekä vuoden 2013 Euroviisuista, joissa hän oli Suomen edustajan Krista Siegfridsin taustalaulajana. Korhonen syntyi Kajaanissa ja kasvoi Hyvinkäällä. Opiskeltuaan Vierumäellä liikunnanohjaajaksi hän muutti Helsinkiin. Korhosen näyttämöura alkoi musikaalista Saturday Night Fever, sen jälkeen hän on esiintynyt musikaaleissa High School Musical 1&2, Muskettisoturit ja Legally Blonde sekä Aladdinin kaksikielisessä versiossa. Vuosina 2014-2015 Korhonen on kiinnitettynä Svenska Teaternin huipputuotannossa Mamma Mia!, sekä ensemblessa että Alin understudyna. Hän on esiintynyt myös mm. Elisan, Valintatalon ja Veikkauksen televisiomainoskampanjoissa sekä Lordin euroviisukappaleen "Hard Rock Hallelujah!"-musiikkivideolla. Korhonen on myös taustalaulaja ja osa Leri Leskisen ja Jussi Chydeniuksen kokoamaa PopUp a capella- yhtyettä.http://popupsingers.com/jas enet/reetta/ Laulu- ja näyttelijänuran lisäksi Korhonen toimii joogaopettajana. Hän tekee myös ääninäyttelijän töitä ja esiintyy mm. Winx-klubi-animaatiosarjan Bloom-keijuna ja Littlest Pet Shop animaatiosarjan Brittany ja Whittany Biskittinä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arfakinparatiisiharakka

Arfakinparatiisiharakka (Astrapia nigra) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Arfakinparatiisiharakkaa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saaren luoteisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Paratiisilinnut
Jyrmysjärvi

Jyrmysjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen taajamassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 14,6 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 400 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 500 metriä pitkä laskuoja Kourajärveen. Järvellä on vain yksi tulo-oja, josta virtaa järveen suovettä. Järvi on patoutunut harjun taakse ja laskuoja juoksee sen ylitse. Harjua ja samalla järven pohjoisrantaa seuraa Mouhijärveltä Laviaan kulkeva tie. Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa lukuun ottamatta pohjoisrannan harjujaksoa. Rannat ovat tiheään rakennettuja. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Jyrmisjärvi". == Aiheesta muualla == * Jyrmysjärveä koskevia aineistoja Suodenniemen Topoteekissa == Lähteet == Luokka:Suodenniemen järvet Luokka:Mouhijärven alue
Valkijärvi (Suodenniemi)

Valkijärvi eli Valkjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 650 metriä pitkä laskuoja Kourajärven Vanhankirkonlahteen. Järveen ei ole tulo-ojia. Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi peltoa. == Aiheesta muualla == * Valkijärveen liittyviä aineistoja Suodenniemen Topoteekissa == Lähteet == Luokka:Suodenniemen järvet Luokka:Mouhijärven alue
Suodenjärvi

Suodenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 170 metriä. Järvellä on kaksi luusuaa. Toinen sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä Kirkko-oja Toinen on luoteeseen laskeva 400 metriä pitkä laskuoja Palojärveen. Kaksi laskuojaa tekee siitä bifurkaatiojärven. Järven rantaviiva on 3,1 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on useita loma- asuntoja, jonne johtaa tiet Suodenniemeltä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Suodejärvi". Vuonna 1892 anottiin lupaa perata järvi tukintuittoa varten. == Lähteet == Luokka:Suodenniemen järvet Luokka:Mouhijärven alue Luokka:Bifurkaatiojärvet