EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1992

Vuoden 1992 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 26. heinäkuuta - 9\. elokuuta 1992 Pavelló Club Joventut de Badalonassa, Barcelonassa, Espanjassa. Tämä oli 19- kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 336 osanottajaa 78 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille. ==Mitalistit== Tapahtuma Kultaa Hopeaa Pronssia Kevyt kärpässarja −48 kg Rogelio Marcelo Daniel Petrov Jan Quest Kevyt kärpässarja −48 kg Rogelio Marcelo Daniel Petrov Roel Velasco Kärpässarja 48-51 kg Choi Chol-Su Raúl González István Kovács Kärpässarja 48-51 kg Choi Chol-Su Raúl González Tim Austin Kääpiösarja 51-54 kg Joel Casamayor Wayne McCullogh Mohammed Achik Kääpiösarja 51-54 kg Joel Casamayor Wayne McCullogh Li Gwang-Sik Höyhensarja 54-57 kg Andreas Tews Faustino Reyes Hocine Soltani Höyhensarja 54-57 kg Andreas Tews Faustino Reyes Ramaz Paliani Kevytsarja 57-60 kg Oscar de la Hoya Marco Rudolph Hong Sung-Sik Kevytsarja 57-60 kg Oscar de la Hoya Marco Rudolph Namjilyn Bayarsaikhan Kevyt välisarja 60-63,5 kg Héctor Vinent Mark Leduc Jyri Kjäll Kevyt välisarja 60-63,5 kg Héctor Vinent Mark Leduc Leonard Doroftei Välisarja 63,5-67 kg Michael Carruth Juan Hernández Sierra Aníbal Santiago Acevedo Välisarja 63,5-67 kg Michael Carruth Juan Hernández Sierra Arkhom Chenglai Kevyt keskisarja 67-71 kg Juan Carlos Lemus Orhan Delibaş Robin Reid Kevyt keskisarja 67-71 kg Juan Carlos Lemus Orhan Delibaş György Mizsei Keskisarja 71-75 kg Ariel Hernández Chris Byrd Chris Johnson Keskisarja 71-75 kg Ariel Hernández Chris Byrd Lee Seung-Bae Raskas keskisarja 75-81 kg Torsten May Rostislav Zaulitšni Zoltán Béres Raskas keskisarja 75-81 kg Torsten May Rostislav Zaulitšni Wojciech Bartnik Raskassarja 81-91 kg Félix Savón David Izonritei Arnold Vanderlyde Raskassarja 81-91 kg Félix Savón David Izonritei David Tua Superraskas sarja +91 kg Roberto Balado Richard Igbineghu Svilen Rusinov Superraskas sarja +91 kg Roberto Balado Richard Igbineghu Brian Nielsen ==Mitalitaulukko== 1\. 7 2 0 9 2\. 2 1 1 4 3\. 1 1 1 3 4\. 1 1 0 2 5\. 1 0 1 2 6\. 0 2 0 3 7\. 0 1 1 2 7\. 0 1 1 2 7\. 0 1 1 2 7\. 0 1 1 2 11\. 0 1 0 1 12\. 0 0 3 3 13\. 0 0 2 2 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 14\. 0 0 1 1 ==Lähteet== *Boxing at the 1992 Barcelona Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com Luokka:Kesäolympialaiset 1992 1992
Beauty Shop

Beauty Shop on Bille Woodruffin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2005. Se on spin-off Barbershop-elokuvista. Queen Latifahin esittämä Gina nähtiin ensimmäisen kerran elokuvassa Barbershop 2: Back in Business. == Juoni == Gina Norris (Queen Latifah) on leskeksi jäänyt kampaaja, joka muutti Chicagosta Atlantaan, että hänen tyttärensä Vanessa (Paige Hurd) voisi käydä yksityistä musiikkikoulua. Gina on näyttänyt kykynsä kampaajana, mutta kun hänen itsekeskeinen pomonsa Jorge (Kevin Bacon) moittii hänen tekemisiään, hän ottaa lopputilin ja perustaa oman kauneussalongin. Hän palkkaa useita kampaajia ja myös hänen kapinallinen kälynsä Darnelle (Keshia Knight Pulliam) saa töitä salongista. Liike saa monenlaisia asiakkaita, muun muassa ammattiurheilijoiden vaimoja ja varakkaita vaaleita naisia. Gina palkkaa myös Joen (Djimon Hounsou), afrikkalaisen sähkömiehen. Entinen pomo Jorge on kateellinen, koska hänen salonkinsa menettää asiakkaita Ginalle, ja palkkaa terveystarkastajan etsimään keinon sulkea Ginan liike. Pian Ginan salonkiin murtaudutaan ja lähes kaikki tuhotaan. Kun Willie (Lil’ JJ) onnistuu kuvaamaan tarkastajan ja Jorgen keskustelun, hän näyttää videon Ginalle. Myöhemmin sinä iltana Gina menee vanhalle työpaikalleen ja kertoo Jorgelle tietävänsä tämän salaisuuden. Hänen mukanaan on kaksi miestä, jotka leikkaavat Jorgen hiukset pois. Myöhemmin heidän suosikkiradiojuontajansa Helen ilmestyy salonkiin siistimisen tarpeessa. Saatuaan hyvää palvelua Helen mainostaa Ginan salonkia lähetyksessään. == Näyttelijät == ;Erikoisesiintymiset == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Bille Woodruffin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro- Goldwyn-Mayerin elokuvat
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1996

Vuoden 1996 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin 20. heinäkuuta - 4\. elokuuta 1996 Alexander Memorial Coliseum, Atlantassa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 20. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 355 osanottajaa 97 eri maasta. Tapahtumia oli 12, jotka kaikki järjestettiin ainoastaan miehille. ==Mitalistit== Tapahtuma Kultaa Hopeaa Pronssia Kevyt kärpässarja −48 kg Daniel Petrov Mansueto Velasco Rafel Lozano Kevyt kärpässarja −48 kg Daniel Petrov Mansueto Velasco Oleg Kirijuhin Kärpässarja 48-51 kg Maikro Romero Bulat Žumadilov Zoltan Lunka Kärpässarja 48-51 kg Maikro Romero Bulat Žumadilov Albert Pakejev Kääpiösarja 51-54 kg István Kovács Arnaldo Mesa Raimkul Malahbekov Kääpiösarja 51-54 kg István Kovács Arnaldo Mesa Vichairachanon Khadpo Höyhensarja 54-57 kg Somluck Kamsing Serafim Todorov Pablo Chacón Höyhensarja 54-57 kg Somluck Kamsing Serafim Todorov Floyd Mayweather Jr. Kevytsarja 57-60 kg Hocine Soltani Tontšo Tontšev Leonard Doroftei Kevytsarja 57-60 kg Hocine Soltani Tontšo Tontšev Terrance Cauthen Kevyt välisarja 60-63,5 kg Héctor Vinent Oktay Urkal Bolat Nijazymbetov Kevyt välisarja 60-63,5 kg Héctor Vinent Oktay Urkal Fethi Missaoui Välisarja 63,5-67 kg Olég Saítov Juan Hernández Sierra Daniel Santos Välisarja 63,5-67 kg Olég Saítov Juan Hernández Sierra Marian Simion Kevyt keskisarja 67-71 kg David Reid Alfredo Duvergel Jermahan Ibraimov Kevyt keskisarja 67-71 kg David Reid Alfredo Duvergel Karim Tulaganov Keskisarja 71-75 kg Ariel Hernández Malik Beyleroǧlu Mohamed Bahari Keskisarja 71-75 kg Ariel Hernández Malik Beyleroǧlu Rhoshii Wells Raskas keskisarja 75-81 kg Vasíli Žírov Lee Seung-Bae Thomas Ulrich Raskas keskisarja 75-81 kg Vasíli Žírov Lee Seung-Bae Antonio Tarver Raskassarja 81-91 kg Félix Savón David Defiagbon Luan Krasniqi Raskassarja 81-91 kg Félix Savón David Defiagbon Nate Jones Superraskas sarja +91 kg Volodymyr Klytško Paea Wolfgramm Duncan Dokiwari Superraskas sarja +91 kg Volodymyr Klytško Paea Wolfgramm Aleksei Lezin ==Mitalitaulukko== 1\. 4 3 0 7 2\. 1 2 0 3 3\. 1 1 2 4 4\. 1 0 5 6 5\. 1 0 3 4 6\. 1 0 1 2 6\. 1 0 1 2 6\. 1 0 1 2 9\. 1 0 0 1 10\. 0 1 3 4 11\. 0 1 0 1 11\. 0 1 0 1 11\. 0 1 0 1 11\. 0 1 0 1 11\. 0 1 0 1 16\. 0 0 2 2 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 17\. 0 0 1 1 ==Lähteet== *Boxing at the 1996 Atlanta Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com Luokka:Kesäolympialaiset 1996 1996
Kansallispikakirjoitus

Kansallispikakirjoitus () oli Albrecht ja Felix von Kunowskin 1800-luvun lopulla laatima saksankielinen pikakirjoitusjärjestelmä.Johnen, s. 172. Järjestelmän pääperiaatteena oli, että vokaalit merkitään alaspäin menevillä piirroilla ja konsonantit ylöspäin menevillä.Räty, s. 10. Tarkoituksena oli saada järjestelmä, jolla kolmen ns. vokaalin kirjoittavan järjestelmän (Arends, Roller ja Brauns) käyttäjät olisi saatu yhteen Stolze–Schrey- järjestelmän esimerkin mukaisesti. Yritys epäonnistui, ja kolmen järjestelmän lisäksi saatiin neljäs. Kansallispikakirjoituksesta tuli kuitenkin melko suosittu, ja ennen ensimmäistä maailmansotaa se oli kolmanneksi suosituin saksankielinen järjestelmä Gabelsbergerin ja Stolze–Schreyn jälkeen: vuonna 1913 sillä oli 382 pikakirjoitusyhdistystä, joissa oli yhteensä yli 12 000 jäsentä.Johnen, s. 175. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Pikakirjoitus
Erkki Hämäläinen

Erkki Hämäläinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Erkki Einari Hämäläinen, Erkki Hämä (1934–2012), suomalainen kirjailija ja suomentaja * Erkki Juhani Hämäläinen, Hyeena Hämäläinen (1944–1999), suomalainen jännityskirjailija * Erkki Hämäläinen, Kouvolan Pallonlyöjien huoltaja
Rudolf Baláž

Rudolf Baláž (20. marraskuuta 1940 – 27. heinäkuuta 2011) oli slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1963, ja piispanvihkimyksensä hän sai 19. maaliskuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Ján Sokol ja Ján Chryzostom Korec. Baláž oli 14. helmikuuta saanut nimityksen Banská Bystrican hiippakunnan piispaksi.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Rudolf Baláž Baláž johti hiippakuntaansa, kunnes kuoli 70-vuotiaana heinäkuussa 2011. == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Stearns

F.B. Stearns Co oli yhdysvaltalainen Clevelandissä vuosina 1899–1930 toiminut autonvalmistaja, jonka tuotteet olivat korkealaatuisten autojen maineessa. Yrityksen ensimmäinen auto oli tuohon aikaan tyypillinen "buggy". Sen voimanlähteenä oli makaava moottori, joka oli sijoitettu lattian alle. Voimansiirrossa oli planeettavaihteisto sekä ketjuveto, ja auton pyörät olivat polkupyörän pyörien kaltaiset. Vuonna 1901 markkinoille tuli ohjauspyörällä varustettu malli. Sen moottorissa oli yksi suuri sylinteri, jonka halkaisija oli 159 mm ja iskun pituus 178 mm. Seuraavana vuonna markkinoilla oli auto, jossa oli kaksisylinterinen, 5,5-litrainen ja 25-hevosvoimainen moottori. Auton hinta oli 3 000 dollaria. Vuoden 1905 Stearnseissa oli eurooppalaisia vaikutteita; edessä oli Mercedes-tyylinen jäähdytin. Moottorissa oli venttiilikoneiston kautta ohjatut imuventtiilit. Sylinteriryhmät olivat parivaletut ja tarjolla oli sekä neli- että kuusisylinterinen muunnelma. Nelisylinterisen iskutilavuus oli 8,75 litraa ja suurin teho 60 hevosvoimaa. Voimansiirrossa oli joko ketju- tai akseliveto. 4 600 dollarin hintaisen auton huippunopeus oli lähes 100 km/h. Kuusisylinterisen mallin takimmainen sylinteripari oli upotettu rintapeltiin. 13-litraisella, 90-hevosvoimaisella moottorilla varustetun auton huippunopeus oli lähes 145 km/h ja sen voimansiirrossa oli ketjuveto. Vuonna 1909 esiteltiin 30-hevosvoimaisella yksilohkomoottorilla varustettu kaupunkiauto, jonka tunnusomainen piirre oli jäähdyttimen kennoston ympärillä oleva valkoinen nauha. Urheiluautojen tuotannosta luovuttiin vähitellen ja huomio siirtyi tavanomaisiin automalleihin. Vuonna 1914 tuli 5,1-litraisella nelisylinterisellä tai vaihtoehtoisesti 6,8-litraisella kuusisylinterisellä Knight- kaksoisluistiventtiilimoottorilla varustettu malli, jossa oli sähköinen käynnistysmoottori sekä sähkövalot. Vuonna 1917 esiteltiin ajanmukainen Stearns, jossa oli 5,4-litrainen V8-moottori. 1920-luvun alussa tuotannon painopiste oli neli- ja kuusisylinterisissä malleissa. Vuonna 1925 yritys siirtyi Willys-Overlandin omistukseen ja nelisylinterisen mallin tuotanto päättyi seuraavana vuonna. Stearnsien valmistus jatkui vuoteen 1930 asti. Loppuvaiheessa valikoimassa oli hinnaltaan 2 095 dollarin 27,3-hevosvoimainen kuusisylinterinen sekä suuri 6,3-litraisella rivikahdeksikolla varustettu malli. Halvin muunnelma maksoi 5 500 dollaria. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:1800-luvun autot Luokka:1900-vuosikymmenen autot Luokka:1910-luvun autot Luokka:1920-luvun autot Luokka:1930-luvun autot Luokka:Autonvalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Volgan vesivoimalaitos

Volgan vesivoimalaitos () on Euroopan suurin vesivoimala. Se sijaitsee Euroopan suurimman joen, Volgan alajuoksulla Etelä-Venäjällä Volgogradin kaupungin yläpuolella, noin 400 kilometriä ylävirtaan joen suulta Kaspianmeressä. Volgan vesivoimalaitos on alin Volgan-Kaman jokisysteemin suurten voimalapatojen ja tekojärvien sarjassa. Sen pato salpaa yläpuolelleen 540 kilometrin pituisen ja yli 3 000 neliökilometrin laajuisen Volgogradin tekojärven. Voimalan nykyinen kokonaisteho on 2 650 megawattia. Voimala kuuluu RusHydro-energiayhtiön vesivoimaloihin. == Historia == Voimalaitos rakennettiin osana suurten kommunististen rakennushankkeiden sarjaa, joka käynnistettiin Neuvostoliiton ministerineuvoston ja Josef Stalinin päätöksellä elokuussa 1950. Rakennustyö alkoi 1952, ja voimala käynnistettiin vaiheittain vuosina 1958–1961. Rakennustöihin kerättiin kymmenin tuhansin Komsomol- nuorisoa koko neuvostovaltiosta. Volžskin kaupunki voimalan kohdalla joen itärannalla syntyi rakentajien asutuskeskukseksi. Vuonna 1959 valmistui 500 kVn korkeajännitelinja laitoksesta Moskovaan. Myöhemmin laitokselta rakennettiin maailman ensimmäinen korkeajännitteinen, 800 kV:n tasajännitelinja Donbassin teollisuusalueelle. Laitos toimi myöhemminkin useiden vesivoimainnovaatioiden koepaikkana. Voimalaitoksella oli keskeinen osa Ala-Volgan alueen ja Donbassin talouskehityksessä ja Keski- ja Etelä- Venäjän talousalueiden energiaverkon rakentumisessa. Patoaltaiden rakentaminen teki myös Volgan ala- ja keskijuoksut navigointikelpoisiksi Kaspianmereltä Astrahanista Saratoviin. Hankkeeseen liittyi myös Volgan vasemman puolen keinokasteluprojekteja, erityisesti Länsi-Kazakstanin alueella. == Teknisiä tietoja == Voimalaitokseen liittyvän patorakennelman pituus 4,9 kilometriä. Joen ylittävä suora betonirakenteinen osuus on 725 metriä pitkä ja 44 m leveä, ja siihen liittyy 3,2 km maapatoa, joka on enimmillään 47 m korkea. Vedenpintojen ero on noin 15 m. Padon yli on maantie- ja rautatieyhteydet. Padon yhteyteen on rakennettu sen ohittava kalatie. Voimalaitoksen nykyteho on 2 592,5 MW ja vuosituotanto 11 626 GWh. Generaattoreita on yhteensä 22, yksikköteholtaan 115–125,5 MW. Sähkö ohjataan lähinnä Volgogradin, Moskovan ja Donbassin tarpeisiin. Volgariver hydro stations.png|thumb|Volgan vesivoimalaitos alimpana Volga Hydroelectric Station 002.JPG|Ilmakuva alueen yltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Volžskaja GES RusGidron sivusto Luokka:Venäjän vesivoimalaitokset Luokka:Volgan vesistö Luokka:Volgogradin alue Luokka:Venäjän padot
Abdul Fatah Younis

Abdul Fatah Younis (1944 Jebel Akhdar, Libya – 28. heinäkuuta 2011 Benghazi, Libya) oli libyalainen kenraali, maan sisäministeri ja helmikuusta 2011 Libyan hallitusta vastaan taistelevien kapinallisten Siirtymäajan kansallisen neuvoston joukkojen pääesikunnan päällikkö. Jotkut kapinallisista pitivät Younisia vastuullisena vuoden 2006 verilöylystä Bengasissa Italian lähetystön edustan Muhammed-pilakuvien vastaisia mielenosoittajia vastaan. Torstaina 28. heinäkuuta 2011 Younis kutsuttiin kuultavaksi kapinallisten pääkaupunkiin Bengasiin etulinjasta Bregasta. Hänet vangittiin tuntemattomaan paikkaan Bengasissa ja hänet ja hänen avustajiinsa kuuluneet eversti ja majuri teloitettiin samana iltana epäselvissä oloissa. Väitteiden mukaan Younisia syytettiin yhteyksistä Gaddafin hallintoon. Kapinallisneuvoston johtaja Mustafa Abdul Jalil sanoi torstain lehdistötilaisuudessa tappajien kuuluneen Gaddafia kannattavaan ryhmään ja varoitti kapinallisten keskuudessa toimivia "aseellisia ryhmiä". Hän sanoi surmat tehneen kapinallisryhmän johtajan pidätetyn.http://english.aljazeera.net/news/africa/2011/07/2011728202129941725.html Myöhemmin kapinallisministeri Ali Tarhouni sanoi Younesin surmaajien kuuluneen kapinallisiin kuuluvaan islamistiseen Obaida Ibn Jarrah -prikaatiin, ja tekijöiden olevan vapaana. Libyan hallituksen tiedottaja Moussa Ibrahim sanoi tappajien kuuluneen al-Qaidaan ja sen olevan vahvin kapinallisryhmä.http://www.bbc.co.uk/news/world-africa-14352662 Jo 24. päivä heinäkuuta Al Bawaba Media oli julkaissut uutisen, jonka mukaan Younis oli saanut surmansa 10 päivää aiemmin Bregasta käydyssä taistelussa, "epäselvissä olosuhteissa".http://www.albawaba.com/main-headlines/report-head-rebel-forces- army-libya-killed-384482 == Lähteet == Luokka:Libyalaiset poliitikot Luokka:Sisäministerit Luokka:Kenraalit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Porin triviaalikoulun nuottikirjat

Porin triviaalikoulun nuottikirjat on vuonna 1725 käsin kopioitu, Porin triviaalikoululle kuulunut kokoelma pääosin 4-äänistä hengellistä vokaalimusiikkia. Kokoelma koostuu neljästä eri äänialojen kirjasta: Discantus, Altus, Tenor ja Bassus . == Löytyminen == Nuottikirjat löysi Porin lyseon lehtorina vuosina 1890–1917 toiminut Eeli Granit-Ilmoniemi. Porissa kanttorina 1906–1908 toiminut Heikki Klemetti tutustui nuottikirjoihin Porin lyseon kirjastossa ja esitteli ne Säveletär-lehden artikkelissa "Musiikkihistoriallinen muistomerkki" vuonna 1908. Suomen Laulu esitti konserteissaan Klemetin johdolla muutamia nuottikirjojen sävellyksiä. == Sisältö == Nuottikirjat sisältävät 76 moniäänistä vokaalisävellystä, jotka ovat pääosin hengellisiä musiikkia. Sävellysten tekstit ovat suurimmaksi osaksi latinaksi ja ruotsiksi. Mukana on joitakin saksankielisiä tekstejä. Ainoa suomenkielinen teos on Melchior Vulpiuksen Matteus-passio. Sävellykset ovat pääosin neliäänisiä, mutta mukana on myös muutamia sävellyksiä 3-8 äänelle. Vulpiuksen passion lisäksi säveltäjä on mainittu ainoastaan kappaleelle Alleneste Gud I himmelrijk (Hieronymus Praetorius). Vain pieni osa muista nuottikirjojen säveltäjistä on tunnistettu, muun muassa Gallus Dressler, Jacobus Gallus, Giovanni Gastoldi, Friedrich Weißensee, Hans Leo Hassler ja Daniel Friderici. Nuottikirjojen musiikki on 1500-luvun loppupuolelta 1600-luvun puoliväliin sijoittuvaa Itämeren alueen protestanttisten koulujen ohjelmistoa . Nuottikirjoissa onkin monia samoja kappaleita kuin Piae Cantiones -kokoelmassa, esimerkiksi Cedit hiems eminus, Jucundare jugiter ja Gaudete, gaudete Christus est natus. ==Levytys== Imatran seurakunnan kanttorin Johannes Vesterisen johtama Sonus Borealis-yhtye on vuonna 2008 levyttänyt nuottikirjojen musiikkia. == Aiheesta muualla == * Porin triviaalikoulun äänikirjojen digitoidut näköispainokset PDF-formaatissa: ** 1: Discantus ** 2: Altus ** 3: Tenor ** 4: Bassus * Säveletär 1908, N:o 13 & 14 Heikki Klemetti: Musiikkihistoriallinen muistomerkki *Vanhan musiikin laulu- ja soitinyhtye Sonus Borealis/Musiikkia Porin Triviaalikoulun nuottikirjasta == Lähteet == Luokka:Keskiajan musiikki Luokka:Laulukirjat Luokka:Suomalainen kirkkomusiikki
Natalja Ištšenko

Natalja Sergejevna Ištšenko (, s. 8. huhtikuuta 1986 Smolensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen taitouimari, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Ištšenko voitti Venäjän joukkueessa joukkueohjelman olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Lontoossa hän voitti myös pariuinnin olympiakultaa parinaan Svetlana Romašina.Olympics at Sports- Reference.com Ištšenko on voittanut MM-kilpailuista 19 maailmanmestaruutta ja kaksi hopeaa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 Ištšenko voitti kuusi maailmanmestaruutta. Seitsemännessä lajissa, teknisessä joukkueuinnissa, hän ei kilpaillut. Ištšenko on myös 12-kertainen Euroopan mestari, minkä lisäksi hänellä on kaksi EM-hopeaa. Urheilu-uransa jälkeen Ištšenko on toiminut urheilun apulaisministerinä Kaliningradin alueella. Kansainvälinen uintiurheiluliitto FINA nimesi hänet uinnin kunniagalleriaan 2023. == Lähteet == * Nataliya Ishchenko Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset taitouimarit Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Creem

Creem oli yhdysvaltalainen rock-musiikkiin keskittynyt aikakauslehti. Sen perustivat elokuussa 1969 Barry Kramer ja Tony Reay. Lehti kutsui itseään ”Amerikan ainoaksi rock ’n’ roll -lehdeksi”. Lehti lakkautettiin vuonna 1989, mutta se toimi pienemmässä muodossa vielä lyhyen aikaa 1990-luvun alussa. Lehden kriitikoihin lukeutuivat muun muassa Lester Bangs, Ben Edmonds, Rob Tyner, Robert Christgau, Lenny Kaye, Patti Smith sekä The Dictators -yhtyeen perustaneet Richard Blum ja Andy Shernoff. Lehden musiikkitoimittajia oli myös Cameron Crowe, joka myöhemmin tuli tunnetuksi elokuvaohjaajana. Hän teki myöhemmin omaelämäkerrallisen elokuvan Melkein julkkis, joka perustuu hänen omiin kokemuksiin musiikkitoimittajana Rolling Stone- ja Creem-lehdissä. 1970-luvun puolivälissä Creemin levikki oli yli 200 000, mikä teki siitä Yhdysvaltojen toiseksi suurimman rocklehden Rolling Stonen jälkeen. Lehdellä oli valtava merkitys niin sanotun protopunkin ja glamrockin esille tuomisessa ja punkin synnyssä. Creem antoi varhaista näkyvyyttä artisteille, kuten Lou Reed, David Bowie, New York Dolls, ja erityisesti Detroitissa toimiville yhtyeille, kuten Stooges, MC5 ja Alice Cooper. 1980-luvulla lehti huomioi myös sellaisia yhtyeitä kuin R.E.M., Motörhead, The Smiths ja The Cure, ennen kuin muu valtamedia huomasi ne. Creemin logon suunnitteli Bob Wilson, joka myös kirjoitti säännöllisesti ilmestyvää sarjakuvaa Mike ja Barney. Lehteen piirsi myös underground-sarjakuvataiteilija Robert Crumb. Creemin valokuvaajana toimi Robert Matheu. Vuonna 2019 julkaistiin Creem-dokumenttielokuva nimeltä CREEM: America's Only Rock 'n' Roll Magazine. Alice Cooper viittasi myöhemmin lehteen kappaleessaan ”Detroit City” laulaessaan ”But the Riff kept a Rockin', the Creem kept a-talkin'”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto . Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkilehdet
Chamberlin

Chamberlin on sähkömekaaninen kosketinsoitin, joka on Mellotronin edeltäjä. Sen suunnitteli ja patentoi wisconsinilainen keksijä Harry Chamberlin vuosina 1948–1956, jolloin myös ensimmäinen malli ilmestyi. Vaikka suurin osa Champerlin-malleista on kosketinsoitinpohjaisia, niin niistä on valmistettu useita erilaisia malleja, mukaan lukien rumpukoneita kuten esimerkiksi ensimmäinen, vuonna 1948 ilmestynyt malli Champerlin 100 Rhythmate.Ensimmäinen kosketinsoitinpohjainen malli oli Champerlin 200, joka ilmestyi vuonna 1951 ja jota valmistettiin vuoteen 1959 mennessä noin 100 kappaletta. Vuonna 1962 ilmestynyt malli 600/660 Music Master on hyvin samanlainen kuin seuraavana vuonna ilmestynyt Mellotron MK I. == Lähteet == Luokka:Kosketinsoittimet
Rob Sheffield

Rob Sheffield (s. 2. helmikuuta 1966) on yhdysvaltalainen musiikkitoimittaja ja kirjailija. Hän työskentelee nykyisin Rolling Stone -lehdessä, jossa hän kirjoittaa levyarvosteluja sekä esseitä popmusiikista. Sitä ennen hän työskenteli Blender-lehdessä. Musiikkiarvostelujensa lisäksi Sheffield on kirjoittanut kaksi kirjaa. Luokka:Yhdysvaltalaiset kriitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joulu Connecticutissa

Joulu Connecticutissa (Christmas in Connecticut) on vuoden 1992 elokuva, jonka ohjasi Arnold Schwarzenegger. Hän teki elokuvaan myös cameoroolin esittämällä miestä, joka istuu uutisauton edessä. Elokuvan päänäyttelijöinä nähtiin Dyan Cannon Elizabethina, Kris Kristofferson Jefferson Jonesina ja Tony Curtis Mr. Yardleynä. Elokuva oli uusintaversio vuoden 1945 elokuvasta Naisreportteri rakastuu. == Juoni == Elokuva kertoo televisiopersoonasta Elizabeth Blanesta (Dyan Cannon) joka juontaa viikoittaista televisiosarjaa joka käsittelee ruoanlaittoa, avioliittoa ja kodinhoitoa, siinä on vain ongelma ettei hän tiedä näista asioista yhtään mitään ja ei osaa laittaa ruokaa, vaan avustaja on luonut kaikki hienot ruuat joita ohjelmassa esitellään. Ohjelman tuottaja Alexander Yardley (Tony Curtis) näkee televisiosta ohjelman jossa kerrotaan Jefferson Jonesista (Kris Kristofferson) joka on pelastanut lapsen lumimyrskystä ja on menettänyt kotinsa tulipalossa. Tuottaja päättää että Jeffersonille etsitään uusi kotia ja tehdään jouluillallinen suorassa lähetyksessä. Sitä varten palkataan Elizabethille perhe, mutta suora televisolähetys luo omat haasteensa. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Jouluelokuvat Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Tiedekeskus Corpus

thumb|250px|Tiedekeskus Corpus kertoo ihmisestä. Tiedekeskus Corpus on Alankomaissa Haagin lähellä Oegstgeestissa sijaitseva tiedekeskus, jossa esitellään ihmisruumista ja sen toimintaa kokemuksellisesti. Kuulokkeiden kautta kävijä saa selostuksen toiminnoista, joiden läpi hän kulkee.Kurkistus korvien väliin, Helsingin Sanomat 29.7.2011 sivu B 8 Museo on avattu 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Corpusexperience.nl Luokka:Tiedekeskukset Luokka:Alankomaiden museot
Köynnöshortensia

Köynnöshortensia (Hydrangea anomala subsp. petiolaris) on hortensioiden sukuun kuuluva köynnöskasvi, joka luokitellaan huntuhortensian (Hydrangea anomala) alalajiksi. Sitä pidetään toisinaan omana lajinaan Hydrangea petiolaris. == Levinneisyys ja kasvupaikat == Köynnöshortensia kasvaa alkuperäisenä Japanissa, Sahalinissa ja Korean niemimaalla. Sen luonnonvaraisia kasvupaikkoja ovat tuoreet ja kosteat, keski- tai runsasravinteiset havu- ja lehtimetsät. == Kuvaus == Köynnöshortensia voi kasvaa yli 10 metrin korkuiseksi. Sen haaroissa on kiipimäjuuria, joilla se kiinnittyy esimerkiksi puunrunkoihin tai kallioihin. Lehtilapa on 4–10 cm pitkä, leveänpuikea ja lyhytsuippuinen, hammaslaitainen ja päältä melkein kalju. Alapuoli on suonihangoista tavallisesti karvainen. Tyvi on pyöreä tai herttatyvinen. Kukinto on litteä, 15–25 cm leveä tasohuiskilo. Kukintojen reunoissa on noin 30 mm leveitä valkoisia neuvottomia laitakukkia. Kaksineuvoiset kukat ovat pieniä. Suomessa köynnöshortensia kasvaa yleensä 3–5 metrin korkuiseksi ja sen kukinta-aika on yleensä heinäkuusta syyskuuhun. == Käyttö == Koristekasvina köynnöshortensia menestyy puolivarjoisessa tai varjoisessa paikassa tuoreehkossa, multavassa, runsasravinteisessa ja hapahkossa maassa. Sitä voidaan kasvattaa köynnöksenä kiipeilemään puihin, kiviin, muureihin tai seiniin tai vapaasti kasvavana pensasmaisena yksilönä. Istutuksen jälkeen se on hidaskasvuinen. Suomessa köynnöshortensia menestyy vyöhykkeillä I–III. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puutarha.net: Köynnöshortensia (Hydrangea anomala subsp. petiolaris) Luokka:Hortensiat Luokka:Köynnökset
Corpus

Corpus (='ruumis', pl. corpora) viittaa muun muassa seuraaviin: __NOTOC__ == Uskonto == * Corpus Christi eli Pyhän ruumiin juhlapäivä, katolisen kirkon juhlapäivä ==Oikeustiede== * Habeas corpus, tuomioistuinmenettely, jossa tutkitaan onko pidätys tai vangitseminen tapahtunut oikein * Corpus delicti, se kokonaisuus, josta rikoksen olemassaolo riippuu ==Biologia== * Corpus callosum eli aivokurkiainen, aivojen osa * Corpus cavernosum, sukuelimien osa * Corpus luteum eli keltarauhanen, umpieritysrauhanen nisäkkäillä * Corpus gastricum, mahalaukun tieteellinen nimitys ==Tekstejä== * Corpus Inscriptionum Etruscarum, etruskien tekstien indeksi * Corpus Reformatorum, uskonpuhdistuksen tekstejä * Corpus Juris Civilis lyhennetään toisinaan Corpus ==Taide ja tiede== * Corpus, Sebastian Santa Marian albumi * Corpus Delicti (yhtye), tunnetaan myös nimellä Corpus * Corpus Callosum, elokuva vuodelta 2007 * Corpus (sculpture), Kristusta esittävä Gian Lorenzo Berninin veistos * Tiedekeskus Corpus, Hollannissa Haagin lähellä oleva ihmisen elintoimintoja esittelevä keskus * Corpus Christi College (Cambridge), Cambridgen yliopiston college * Corpus Christi College (Oxford), Oxfordin yliopiston college ==Maantiede== * Corpus separatum, YK:n suunnitelma vuodelta 1947 Palestiinan jakamiseksi * Corpus Christi, kaupunki Yhdysvaltojen Texasissa ==Katso myös== *Korpus
Juan Gabriel

Alberto Aguilera Valadéz taiteilijanimeltään Juan Gabriel (7. tammikuuta 1950 Parácuaro, Meksiko – 28. elokuuta 2016 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli meksikolainen laulaja-lauluntekijä, joka esitti meksikolaisia rancheroita, balladeita, mariacheja ja popmusiikkia. == Elämä == Alberto Aguilera Valadéz syntyi tammikuussa 1950. Hän oli kymmenlapsisen perheen nuorimmainen, ja hänen isänsä kuoli jo ennen hänen syntymäänsä. Äiti muutti pian tämän jälkeen työskentelemään taloudenhoitajana Ciudad Juáreziin, missä Alberto Valádez joutui 5-vuotiaana sisäoppilaitokseen. Hän oppi koulun johtajan Juan Contrerasin ohjauksessa käsityötaitoja. Hän jätti koulun 13-vuotiaana ja tienasi tämän jälkeen ensimmäiset palkkansa myymällä tekemiään pöytiä, tuoleja ja koreja.Lannert, s. 74. Vuonna 1965 Valadéz esiintyi paikallisessa televisio-ohjelmassa, jonka juontaja antoi hänelle taiteilijanimelle Adán Luna. Seuraavana vuonna hän esiintyi uudelle taiteilijanimellään ensimmäistä kertaa ciudadjuárezilaisessa kabareeteatterissa nimeltä Noa Noa. Seuraavien vuosien aikana Valadéz pyrki saamaan levytyssopimusta ja esiintyi useasti Ciudad Juárezissa, Malibú-yökerhossa. Vuonna 1971 hän teki RCA Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka myöhemmin siirtyi BMG:lle, ja vaihtoi nimensä Juan Gabrieliksi kunnioittaakseen Juan Contrerasia ja isäänsä Gabriel Aguileraa.Lannert, s. 76. Gabriel levytti vielä vuonna 1971 ensimmäisen hittikappaleensa, ”No Tengo Dineron”. Seuraavien 15 vuoden aikana hän levytti 15 albumia, ja niitä on myyty 20 miljoonaa kappaletta. Hän kirjoitti kappaleita myös muille latinoartisteille, kuten Angélica Maríalle, Gualberto Castrolle ja Enriqueta Jiménezille, ja kansainvälisille muusikoille, kuten José Josélle, Luis Miguelille ja Rocío Dúrcalille. Vuonna 1975 Gabriel esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan, Nobleza Rancherassa. Gabriel ajautui BMG:n kanssa sopimuskiistoihin vuonna 1985 eikä suostunut levyttämään ainuttakaan albumia, ennen kuin kiista saataisiin ratkaistua. Tuona aikana hän sävelsi ja tuotti muiden artistien kanssa. Esimerkiksi vuonna 1988 hän sävelsi ja tuotti albumin Desde Andalucia, josta tuli Isabel Pantojan suosituin albumi. Gabriel ja BMG pääsivät sopuun vuonna 1994, jolloin hän teki popalbumin Gracias Por Esperar. Kaksi vuotta myöhemmin BMG julkaisi Gabrielin 25-vuotisen uran kunniaksi 25-levyisen retrospektiivin 25 Anniversarios, Solos, Duetos, y Bersiones Especiales. Vuonna 1995 ASCAP nimesi Gabrielin vuoden lauluntekijäksi, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Billboardin latinalaisen musiikin kunniagalleriaan. Vuonna 2002 Gabriel sai tähden Hollywood Walk of Famelle. Gabriel kuoli 66-vuotiaana kotonaan Kalifornian Santa Monicassa 28. elokuuta 2016. Hän oli kärsinyt terveysongelmista. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Juan Gabrielin kotisivut Luokka:Meksikolaiset laulajat Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Albert Ramos

Albert Ramos Viñolas (s. 17. tammikuuta 1988 Barcelona) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 17 toukokuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kolme ATP-haastajaturnausta. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän otti Båstadissa vuonna 2016. Heinäkuussa 2011 Ramos selviytyi Sveitsin avoimissa ensimmäistä kertaa urallaan ATP- turnauksen puolivälieriin. Grand Slam -turnauksissa Ramos on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Ranskan avoimissa 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Espanjalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elisabeth Haich

Elisabeth Haich (1897 – 1994) oli joogi, tarot-korteista kiinnostunut okkultisti, henkinen opettaja ja useiden henkisten kirjojen kirjoittaja. Haich syntyi ja varttui Budapestissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän pakeni Sveitsiin ja perusti yhdessä Selvarajan Yesudianin kanssa Euroopan vanhimman joogakoulunTästä koulusta ja sen vaikutuksista Sveitsiin voit lukea Jean- François Mayer'in kirjasta Les nouvelles voies spirituelles : enquête sur la religiosité parallèle en Suisse, Nationales Forschungsprogramm 21--Kulturelle Vielfalt und Nationale Identität, L'Âge d'Homme, 1993, ISBN 2825104124, 9782825104125, s. 195.. Hänen tunnetuimmassa kirjassaan Vihkimys Haich kuvailee entistä elämäänsä, oppiaikaansa Ptahhotepin kanssa ja perehtymistään joogaan muinaisessa Egyptissä. == Teoksia == * Vihkimys * Raja-jooga * Terveys ja jooga * Joogaa joka päivälle * Seksuaalivoima ja jooga * Tarot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Conversations with Elisabeth Haich and Ptahotep *Elisabeth Haich bio Luokka:Henkiset opettajat Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Taidekeskus KulttuuriKauppila

Taidekeskus KulttuuriKauppila on vuonna 2006 perustettu taidekeskus. KulttuuriKauppila sijaitsee Iissä Oulun lähellä. Taidekeskuksessa järjestetään opetusta, taidekursseja ja näyttelyitä. Taidekeskuksessa on ollut kesänäyttely vuodesta 2007, parittomina vuosina myös ART Ii Biennaali. Kesänäyttelyissä on ollut esillä muiden muassa Kuutti Lavosen, Anni Rapinojan ja Eija-Liisa Ahtilan teoksia. KulttuuriKauppilassa toimii myös taiteilijaresidenssi. ==Taustaa== KulttuuriKauppilan perustivat Helena Kaikkonen, Sanna Koivisto ja Antti Ylönen. Vanha Kauppilan kansakoulu ja Sanna Koiviston ateljee olivat tuhoutuneet tulipalossa 2003. KulttuuriKauppilan perustamisneuvottelut aloitettiin samana vuonna ja taidekeskus avattiin marraskuussa 2006. Taidekeskuksen perustajilla on työtilat KulttuuriKauppilan ateljeetalossa. == Lähteet == * Taidekeskus KulttuuriKauppilan kotisivut == Aiheesta muualla == * Taidekeskus KulttuuriKauppila * ART Ii Biennaali Luokka:Ii KulttuuriKauppila
Antonio Adolfo Pérez y Aguilar

Antonio Adolfo Pérez y Aguilar (20. maaliskuuta 1839 – 17. huhtikuuta 1926) oli elsalvadorilainen roomalaiskatolinen pappi. Hän syntyi San Salvadorissa ja sai nimityksen San Salvadorin hiippakunnan piispaksi 13. tammikuuta 1888.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Antonio Adolfo Pérez y Aguilar Hänen edeltäjänsä oli vuonna 1885 kuollut José Luis Cárcamo y Rodríguez.Catholic- Hierarchy.org: Archdiocese of San Salvador 11\. helmikuuta 1913 San Salvadorista tuli arkkihiippakunta ja Pérez y Aguilarista sen arkkipiispa. Hän toimi tehtävässään, kunnes kuoli 87-vuotiaana huhtikuussa 1926. Hänen seuraajakseen nimitettiin 22. joulukuuta 1927 Alfonso Belloso. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Fernando Sáenz Lacalle

Fernando Sáenz Lacalle (16. marraskuuta 1932 – 28. huhtikuuta 2022) oli Espanjassa syntynyt, El Salvadorissa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 9. elokuuta 1959. Hänet nimitettiin Santa Anan hiippakunnan vihkipiispaksi ja Tabboran titulaaripiispaksi 22. joulukuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Fernando Sáenz Lacalle 3\. heinäkuuta 1993 Sáenz Lacalle nimitettiin El Salvadorin armeijan apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. kesäkuuta 1997. Hänet nimitettiin San Salvadorin arkkipiispaksi 22. huhtikuuta 1995. Hän jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 2008, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin José Luis Escobar Alas.Catholic-Hierarchy.org: Archdiocese of San Salvador == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Didier Ratsiraka

Didier Ratsiraka (4. marraskuuta 1936 Vatomandry Toamasinan lähellä – 28. maaliskuuta 2021Madagascar : l’ancien président Didier Ratsiraka est mort ) oli Madagaskarin presidentti. Didier Ratsiraka syntyi korkean malagassivirkamiehen perheeseen. 1950-luvulla hänen isänsä työskenteli Tamataven maakunnan kuvernöörinä. Etniseltä taustaltaan hän on betsimisaraka. Ratsiraka kävi lyseon Pariisissa, valmistui vuonna 1963 Brestin merenkulkuoppilaitoksesta ja palveli aliupseerina Madagaskarin laivastossa. Vuosina 1965–1969 hän suoritti tietoliikenneinsinööri-instituutin ja merisotakorkeakoulun Toulonissa. Vuosina 1970–1972 Ratsiraka työskenteli sotilasasiamiehenä Madagaskarin Ranskan lähetystössä. Vuonna 1972 hänestä tuli Gabriel Ramanantsoan sotilashallituksen ulkoministeri. Kesäkuussa 1975 Madagaskarin sotilasjohto nimitti Ratsirakan maan presidentiksi. Hänen valintansa vahvistettiin saman vuoden joulukuussa järjestetyssä kansanäänestyksessä. Vuonna 1976 hän perusti johtamansa Madagaskarin vallankumouksen eturintama (Antokon’ny Revolisiona Malagasy, AREMA) -nimisen puolueen. Presidenttinä Ratsiraka ryhtyi ajamaan sosialistista politiikkaa ja kansallisti teollisuuden, mikä ennen pitkää johti maan talouden romahtamiseen. Myöhemmin talouselämää alettiin vapauttaa, mutta poliittinen ja sotilaallinen valta pysyi tiukasti Ratsirakan käsissä. Vuoden 1991 virkamieslakko pakotti Ratsirakan luovuttamaan vallan väliaikaiselle hallitukselle. Ratsiraka hävisi vuoden 1993 presidentinvaalit Albert Zafylle, mutta vuonna 1997 hänet valittiin jälleen presidentiksi. Joulukuun 2001 presidentinvaaleissa Ratsiraka ja hänen kilpailijansa Marc Ravalomanana ilmoittautuivat molemmat voittajiksi. Ratsiraka julisti poikkeustilan ja merinalaissyntyisen Ravalomananan kannattajat aloittivat levottomuudet, joita lietsottiin maan keskiosan ja rannikkoväestön välisillä ristiriidoilla. Huhtikuussa 2002 Madagaskarin korkein oikeus vahvisti Ravalomananan vaalien voittajaksi 51 prosentin ääntenenemmistöllä. Yhdysvaltojen ja Ranskan tunnustettua hänen hallituksensa Ratsiraka pakeni Ranskaan heinäkuussa 2002. Joulukuussa 2003 hänet tuomittiin poissaolevana viiden vuoden vankeuteen maan sisäisen yhtenäisyyden hajotuspyrkimyksistä. ==Lähteet== Luokka:Madagaskarin presidentit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Menabe

Menabe oli kuningaskunta Madagaskarin länsirannikolla 1600-luvun loppupuolelta 1800-luvun puoliväliin. Sakalavat asettuivat 1600-luvulla asumaan Mangoky- ja Manambalojokien välisen alueelle kuningas Andriandahifotsyn johdolla. Vuosien 1660–1685 tienoilla hallinnut Andriandahifotsy alisti sakalavasoturiensa avulla alueella asuneet vazimbat, vezot ja antanandrot ja pakotti myös sisämaan kuningaskunnat maksamaan hänelle veroa. Uusi kuningaskunta sai nimen Menabe. Sitä ennen alue tunnettiin nimellä Ansakuabe. Andriandahifotsyn kuoltua hänen kaksi poikaansa taistelivat vallasta. Voitolle jäi Tsimanongarivo, kun taas Tsimanatona siirtyi pohjoisemmaksi, jossa hän valloitti itselleen alueen, jonne syntyi Boinan kuningaskunta. Orjakaupalla rikastunut Menabe hajosi 1700-luvulla sisäisiin ristiriitoihin, mutta yhdistyi uudelleen vuosisadan lopussa. Naapurivaltakunta Merina valloitti Menaben 1800-luvun puolivälissä. ==Lähteet== Luokka:Afrikan entiset valtiot Luokka:Madagaskarin historia
Helena Kaikkonen

Helena Kaikkonen (s. 1959 Ii) on suomalainen tekstiilitaiteilija. __NOTOC__ Kaikkonen on opiskellut Norjassa tekstiilitaiteen ja muotoilun laitoksella sekä Taideteollisessa korkeakoulussa. Kaikkosen töissä luonto on tärkeä elementti niin aiheiden kuin materiaalinkin osalta. Kaikkonen tekee myös tila- ja ympäristötaideteoksia. Helena Kaikkosen työhuone sijaitsee Oulun Pikisaaressa Vanhalla Villatehtaalla. == Julkiset teokset == * Lehto, pellava/metsätähdet, Oulun Kaupungin sairaalan Hiljaisuuden huone, Oulu 2002 * Natura- sarja, pellavakuitu/kasvit, Ylläs, Hotelli Ylläs Saaga, 2003 * Seitit, puuvillaharso/pellavakuitu/pigmentti/rautalanka, Ylläs, Hotelli Ylläs Saaga, 2003 * Vetten laulu- sarja, Imatra, Ukonniemen lomakylä, 2004-2005 * Taimitarha, pellava/silkki, Kempele, Kokkokankaan seurakuntakeskus, 2005 * Julkisia teoksia myös Nordea pankki Ii, Iin kunta, Neste Oy, Tyrnävän kunta ja Valtarin koulu Ii == Lähteet == * Helena Kaikkosen kotisivu === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset nykytekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John C. Reiss

John Charles Reiss (13. toukokuuta 1922 Red Bank, New Jersey – 4. maaliskuuta 2012 Lawrenceville, New Jersey) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän opiskeli Seton Hallin yliopiston Immaculate Conception -seminaarissa ja sai pappisvihkimyksensä piispa William A. Griffiniltä 31. toukokuuta 1947. Hän sai vuonna 1954 tohtorinarvon kanonisessa laissa Amerikan katolisesta yliopistosta. Reiss nimitettiin 21. lokakuuta 1967 Trentonin vihkipiispaksi ja Simidiccan titulaaripiispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi George W. Ahr, jota avustivat Walter W. Curtis ja James J. Hogan. Vuonna 1980 Reissistä tuli Trentonin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1997. Hänen seuraajakseen nimitettiin John Mortimer Smith. Reiss kuoli 89-vuotiaana maaliskuussa 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Catholic-Hierarchy.org: Bishop John Charles Reiss Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Aksu Palmén

Aksu Palmén on suomalainen ääninäyttelijä, joka on dubannut muun muassa Remya Rottatouillessa, Muumipeikkoa, Nuorta Muumipappaa, Paavo Pesusientä, Zukoa, Välkkysmurffia, Heliaa, Royta, Prinssi Nereusta ja Donatelloa. Hän on myös dubannut Näin koulutat lohikäärmeesi 1–3. == Äänirooleja== Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Teen Wolf

Teen Wolf voi tarkoittaa seuraavia: * Teen Wolf, eli ihmissusi teini-iässä, Rod Danielin ohjaama elokuva vuodelta 1985 * Teen Wolf, elokuvaan perustuva animaatiosarja vuosilta 1986–1987 * Teen Wolf, elokuvaan perustuva, vuonna 2011 alkanut televisiosarja == Katso myös == * Teen Wolf Too, elokuvan jatko- osa vuodelta 1987.
Antti Ylönen (kuvataiteilija)

Antti Ylönen (s. 1957 Juva) on iiläinen kuvanveistäjä ja keraamikko. Ylönen on opiskellut Vapaassa Taidekoulussa ja Oriveden Opiston kuvataidelinjalla. Ylösellä on ollut useita näyttelyitä niin Suomessa ja Suomen ulkopuolella. Antti Ylösen työtilat sijaitsevat Taidekeskus KulttuuriKauppilassa. Lisäksi hänellä on kotistudio Iin Illinsaaressa. == Julkisia teoksia == thumb|Ympäristötaideteos Aika palaa, 2014, Ii. * Uni/Dream, puu, Japani, Haramachin konserttitalo, 2003 * Ajan virta, 4000- vuotta vanha puu, Oulun kaupunki, 2005 * Mediation, puu, Oulunsalo, Oulunsalon kirjasto, 2003 * Balance, puu/teräs, Turkki, 1994 * Crenatus, puu/rauta, Oulunsalon kunta, 1994 == Lähteet == * Antti Ylösen kotisivut * Ylönen Kuvataiteilijamatrikkelissa == Aiheesta muualla == * Antti Ylösen kotisivut * Taidekeskus KulttuuriKauppila Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dan Haggerty

Dan Haggerty (syntyjään Gene Jajonski; 19. marraskuuta 1941 Pound, Wisconsin – 15. tammikuuta 2016 San Fernando Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti roolistaan elokuvassa ja televisiosarjassa The Life and Times of Grizzly Adams. == Elämä == Haggerty aloitti uransa sijaisnäyttelijänä ja eläintenkouluttajana, ja lisäksi hän näytteli pienissä rooleissa sekä hoiti elokuvassa Easy Rider – matkalla käytettyjä moottoripyöriä. Kuuluisuuteen Haggerty nousi roolistaan vuoden 1974 pienen budjetin independent-elokuvassa The Life and Times of Grizzly Adams. Elokuva perustui vuonna 1972 ilmestyneeseen romaaniin ja kertoi miehestä, joka karkasi erämaahan jouduttuaan syyttömänä syytetyksi murhasta ja joka ystävystyy matkallaan orvon karhunpennun kanssa. Elokuva oli menestys, ja sitä seurasi NBC:n televisiosarja, jonka pääosassa Haggerty jatkoi molempien tuotantokausien ajan, 1977–1978. Vuonna 1982 Haggerty esiintyi vielä samassa roolissa televisioelokuvassa The Capture of Grizzly Adams. Tämän jälkeen hänen urakehityksensä pysähtyi, kun hän jäi kiinni kokaiinin hallussapidosta. Vapauduttuaan 90 päivän vankilatuomiostaan Haggerty esiintyi enää lähinnä suoraan videolle menneissä kauhuelokuvissa. Vuonna 1989 hän tuotti kauhuelokuvan Elves, jonka pääosassa hän myös esiintyi. Vuonna 1991 hän avasi oman ravintolansa, Haggerty’s Bistron, Studio Cityssä ja alkoi markkinoida omaa grillikastikettaan. Haggerty esiintyi 1990- ja 2000-luvuilla muutamissa elokuvissa. Haggerty sai televisioansioistaan tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1994. Haggerty oli kahdesti naimisissa. Hän nai Diane Rookerin vuonna 1959, ja he erosivat vuonna 1984. Pari sai kaksi lasta. Toisen vaimonsa, Samanthan, kanssa hän meni naimisiin vuonna 1984. Samantha kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 2008. Heillä oli yksi lapsi. Haggerty kuoli 74-vuotiaana kotonaan Kalifornian San Fernando Valleyssa 15. tammikuuta 2016. Hän oli sairastanut syöpää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Iisalmen Visa

Iisalmen Visa on vuonna 1904 perustettu iisalmelainen urheiluseura. Seura jakaantuu neljään eri jaostoon, joita ovat: hiihto, painonnosto, suunnistus ja yleisurheilu. ==Yleisurheilu== Iisalmen Visa tarjoaa kaikenikäisille mahdollisuuden toimia seurassa joko lajin harrastajana, ohjaajana, valmentajana, yleisurheilutuomarina tai monipuolisissa vapaaehtoistoiminnan tehtävissä. Koulutusta ohjaajaksi, valmentajaksi ja tuomariksi järjestetään. Kilpailuja järjestetään useimmiten vähintään pari kertaa kuukaudessa. Harjoittelu- ja kilpailupaikkana toimii kesäisin Sankariniemen stadion ja talvisin halli, joka sijaitsee Iisalmen väestönsuojassa. ==Lähteet== *Iisalmen Visan nettisivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Iisalmelaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1904 perustetut urheiluseurat
Yes (täsmennyssivu)

Yes voi tarkoittaa esimerkiksi: == Musiikissa == * Yes, yhtye ** Yes, yhtyeen ensialbumi ** The Yes Album, yhtyeen kolmas albumi * Yes, Pet Shop Boysin albumi * Yes, Mika Nakashiman albumi * Yes, Morphinen albumi * Yes!, Chad Brockin albumi ** "Yes!", albumin kappale * Yes!, k-osin albumi * "Yes", McAlmontin ja Butlerin kappale * "Yes", Tim Mooren kappale * "Yes", kappale the Manic Street Preachersin kolmannelta albumilta The Holy Bible * "Yes", kappale Coldplayn vuoden 2008 albumilta Viva la Vida or Death and All His Friends * "Yes", kappale LMFAO:n vuoden 2009 albumilta Party Rock * "Yes", kappale vuoden 1987 elokuvan Dirty Dancing – kuuma tanssi soundtrackilta, esittänyt Merry Clayton * "Yes", kappale Black Sheepin vuoden 2009 albumilta A Wolf In Sheep's Clothing == Muuta == * 7707 Yes, päävyöhykkeen asteroidi
Amistad (elokuva)

Amistad on vuonna 1997 ilmestynyt Steven Spielbergin ohjaama elokuva. Se perustuu tositarinaan vuonna 1839 Amistad-nimisellä orjalaivalla tapahtuneesta kapinasta, jossa laivan lastina olleet orjat ottivat aluksen hallintaansa ja yrittivät purjehtia takaisin Afrikkaan. Amistad ajautui kuitenkin Yhdysvaltojen rannikolle ja joutui takavarikkoon. Orjien kohtalosta käytiin pitkää oikeudenkäyntiä lakituvassa. Elokuvan käsikirjoitus perustuu löyhästi tositapahtumiin ja niistä William A. Owensin tekemään historiantutkimukseen Black Mutiny: The Revolt on the Schooner Amistad. == Tarina == Elokuva alkaa Amistad-nimiseltä orjalaivaltalta joka on kuljettamassa orjia Havannasta orjamarkkinoilta plantaasille. Laivan ruumassa oleva Cinque (Djimon Hounsou) onnistuu vapauttamaan itsensä kahleista ja vapauttaa sen jälkeen vankitoverinsa. He hyökkäävät yhdessä laivan miehistöä vastaan ja tappavat kaikki muut paitsi kaksi miehistöstä, omistajan ja hänen apulaisensa, jotta nämä voisivat purjehtia heidät takaisin Afrikkaan. He kuitenkin huijaavat orjia ja kuljettavat aluksen vaivihkaa Yhdysvaltain vesille jossa Yhdysvaltain laivasto vangitsee heidät lähellä Connecticutia kahden kuukauden purjehduksen jälkeen. Orjat joutuvat Yhdysvaltain tuomioistuimeen jossa heitä puolustaa nuori asianajaja Roger Baldwin (Matthew McConaughey) joka aluksi perustaa puolustuksen omistusoikeuteen ja siihen että orjat ovat ihmisiä joten he eivät voi olla omaisuutta. Sen jälkeen tulee mukaan abolitionisti ja entinen orja Theodore Joadson (Morgan Freeman) ja he muuttavat puolustustaktiikkaa. He alkavat selvittää mitä kieltä afrikkalaiset puhuvat jotta he löytäisivät heille tulkin, ja pystyisivät paremmin puolustamaan heitä. Vuonna 1839, johon elokuvan tapahtumat sijoittuvat, oli kansainvälinen orjakauppa kielletty sopimuksilla. Kuitenkin ne, jotka jo olivat orjia ja heidän lapsensa pysyivät orjina. Oikeudenkäynnissä keskitytään siihen olivatko syytetyt afrikkalaiset syntyneet orjista, jolloin he olisivat olleet syyllisiä murhiin, vai oliko heidät laittomasti siepattu Afrikasta, jolloin heillä olisi ollut oikeus puolustautua sieppaajiaan vastaan. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Steven Spielbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Steven Spielbergin tuottamat elokuvat Luokka:Elokuvat rasismista Luokka:DreamWorksin elokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta Luokka:Oikeussalidraamat