EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jyrki Kiiskinen

Jyrki Juhana Kiiskinen (s. 11. kesäkuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja, joka on julkaissut runoja, romaaneita ja lastenkirjoja. Hänen tekstejään on käännetty yli 20 kielelle. ==Elämä ja ura== Koulutukseltaan Kiiskinen on humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta (1992). Hän on opettanut luovaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Oriveden Opistossa vuodesta 1990. Vuodesta 2014 hän on ollut Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulutuksen opettaja. Kiiskisen esikoisrunokokoelma Runoilija vaaran rinteillä ilmestyi vuonna 1989. Vuosina 1991–1994 hän toimi Nuori Voima -lehden vastaavana päätoimittajana. Hänelle ja Jukka Koskelaiselle myönnettiin vuonna 1992 Eino Leinon palkinto lehden kehittämisestä. Vuosina 1996–2001 Kiiskinen oli suomalaista kirjallisuutta englanniksi esitelleen Books from Finland -lehden päätoimittaja. Hän on myös kirjoittanut kolumneja Hufvudstadsbladetiin 1994–1997, Helsingin Sanomiin 2003–2014, Suomen Luontoon 2006–2014 ja Deko-lehteen 2009–2010. Kiiskiselle myönnettiin Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1993, Kalevi Jäntin palkinto 1995 kirjasta Suomies ja Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinto 2000 kirjasta Kun elän. Vuonna 2008 Kiiskinen sai Kääntäjäkarhu- palkinnon Göran Sonnevin teoksen Valtameri (Oceanen) suomennoksesta. Hänelle myönnettiin vuonna 2018 Suomi-palkinto tunnustuksena merkittävästä taiteellisesta urasta. Kiiskinen on saanut valtion viisivuotisen taiteilija- apurahan 1999 ja 2007 sekä kaudella 2019–2023, jolloin hän saa käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä. Kiiskinen oli Nuoren Voiman Liiton hallituksen jäsen 1990–1991, Eino Leinon Seuran hallituksen jäsen 1992–1996, valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 2001–2003 ja Suomen Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 2004–2007. Hän kuuluu Elävien runoilijoiden klubin perustajajäseniin. == Teokset== ===Runokokoelmat=== * * * * * * * * * ===Romaanit=== * * * * ===Lastenkirjat=== * * * * * ===Muut=== * * * == Suomennoksia == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jyrki Kiiskisen runoja Electric Verses -verkkoantologiassa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Eino Leinon palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
City on Fire

City on Fire () on Ringo Lamin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1987. Sen pääosassa on Chow Yun-fat. City on Fire oli Chow’n lopullinen läpimurto Aasiassa. Elokuva sai paljon huomiota 1990-luvun alussa, jolloin ilmestyi Quentin Tarantinon ohjaama ja käsikirjoittama Reservoir Dogs, jonka juoni on pohjiltaan sama ja sisältää paljon samoja kohtauksia kuin City on Fire. Etenkin kummankin elokuvan lopussa oleva ”Mexican standoff” eli kohtaus, jossa kaksi tai useampi henkilöhahmo osoittaa toisiaan aseella samaan aikaan. == Juoni == Elokuva kertoo Ko Chow -nimisestä poliisista, joka saa tehtäväkseen soluttautua jalokiviliikkeisiin erikoistuneeseen rikollisjärjestöön. Vaaralliseksi peitetehtävän tekee se, että viimeksi liigan ympyröissä pyörinyt poliisi menetti oitis henkensä jäätyään kiinni. Kotonakaan ei mene hyvin, sillä Chow ja hänen tyttöystävänsä ovat jatkuvasti riidoissa ja ero häämöttää jo. Chow ystävystyy liigan jäseneen, Fuhun. Fun avulla Chow pääsee yhä syvemmälle liigan toimiin ja lopulta hänet otetaan mukaan viimeiseen, suureen jalokiviryöstöön. == Näyttelijät == * Chow Yun-Fat – Ko Chow * Danny Lee – Fu * Yueh Sun – Lau * Carrie Ng – Hung * Roy Cheung – John Chan Luokka:Vuoden 1987 elokuvat Luokka:Hongkongilaiset rikoselokuvat Luokka:Hongkongilaiset toimintaelokuvat Luokka:Ringo Lamin ohjaamat elokuvat
Gaius Antonius

Gaius Antonius (k. 42 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli preettori vuonna 44 eaa. Hänen vanhempansa olivat Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja konsuli Lucius Antonius olivat Gaiuksen veljiä. Gaius oli aina Julius Caesarin ja vanhemman veljensä Marcuksen kannattaja. Vuonna 49 eaa. Gaius toimi Caesarin legaattina. Hänet lähetettiin kahden legioonan kanssa Illyriaan, jossa Pompeiuksen laivasto kuitenkin saartoi Gaiuksen Curictan saarelle. Gaius pakotettiin antautumaan ja hän jäi vangiksi. Gaius oli preettori (praetor urbanus) vuonna 44 eaa. Samana vuonna Marcus Antonius oli konsuli ja Lucius Antonius oli kansantribuuni. Marraskuussa 44 eaa. Gaius nimitettiin Makedonian maaherraksi. Gaius lähti Makedoniaan vuodenvaihteessa, vaikka senaatti oli kumonnut hänen nimityksensä joulukuussa. Gaiuksen edeltäjä Makedonian maaherrana oli Hortensius, joka vastusti Gaiuksen nimittämistä seuraajakseen. Hortensiuksen avustuksella Brutus sai Makedonian, Illyrian ja Kreikan hallintaansa. Maaliskuussa 43 eaa. Gaius joutui Apolloniassa Brutuksen piirittämäksi ja jäi tämän vangiksi. Cicero kehotti Brutusta teloittamaan Gaiuksen, mutta Gaius teloitettiin vasta seuraavan vuoden alussa. Tämä tapahtui joko Hortensiuksen ansiosta kostoksi siitä, että Marcus Antonius oli määrännyt Ciceron tapettavaksi proskriptioiden yhteydessä,Smith tai sitten hänet teloitettiin yritettyään lietsoa Brutuksen sotilaat kapinaan.Oxford Classical Dictionary, hakusana "Antonius (RE 20), Gaius" == Lähteet == * * Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology > v. 1, page 216 – G. Antonius ===Viitteet=== Luokka:Roomalaiset poliitikot
Steve Allen

Steve Allen (26. joulukuuta 1921 New York, New York, Yhdysvallat – 30. lokakuuta 2000 Encino, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen koomikko ja juontaja, joka oli The Tonight Show’n ensimmäinen juontaja vuosina 1954–1957. Allen kuoli 78-vuotiaana auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Jack Paar

thumb|Jack Paar ja Dick Cavett vuonna 1973. Jack Paar (1. toukokuuta 1918 Canton, Ohio, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2004 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juontaja, joka tunnetaan toisena The Tonight Show'n juontajana vuosina 1957–1962. Paar kuoli aivohalvaukseen vuonna 2004. Paarin edeltäjä The Tonight Show'sa oli Steve Allen ja seuraaja Johnny Carson, joka juonsi ohjelmaa 30 vuotta. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Ed McMahon

Edward Leo Peter ”Ed” McMahon Jr. (6. maaliskuuta 1923 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 23. kesäkuuta 2009 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juontaja, joka esiintyi uransa aikana muun muassa Johnny Carsonin sidekickinä ohjelmassa The Tonight Show. Hän on esiintynyt myös elokuvissa Terroristit, Mitäs me ryöstäjät, Full Moon High ja Neitsytperho. McMahonilla on tähti Hollywood Walk of Famella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Arx Fatalis

Arx Fatalis on Arkane Studiosin kehittämä tietokoneroolipeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille ja Xboxille. Pelin kehittäjä on kertonut sen alkuperäisen nimen olleen Ultima Underworld III, mutta Ultima Underworld -tuotemerkkiin ei saatu tekijänoikeuksia. == Pelaaminen == Pelin maailmassa aurinko ei enää lämmitä tarpeeksi, joten asukkaat ovat joutuneet etsimään suojaa maanalaisista luolista. Luolissa eläviä rotuja ovat peikot, goblinit, kääpiöt ja ihmiset. Paettuaan vankilasta pelin alussa pelaajan tehtävä on tuhota Akbaan kultti. == Vastaanotto == Metacritic-kerääjäsivustolla pelillä on 77/100 pistettä. GameSpot on antanut pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luolastoroolipelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox-pelit Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:Ranskassa kehitetyt videopelit Luokka:Fantasiavideopelit
K. A. Järventaus

Kustaa-Adolf (K.A.) Järventaus (sukunimi vuoteen 1905 Ockenström () oli suomalainen pappi, upseeri ja kirjailija. Järventaus pääsi ylioppilaaksi 1918 Oulun I lyseosta ja suoritti Kadettikoulun 1921 sekä teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1932. Järventaus toimi upseerina puolustusvoimien palveluksessa sekä myöhemmin vt. kirkkoherrana, vt. kappalaisena ja alkoholistihuoltolan apulaisjohtajana. == Teoksia == * Summan savut: Muistelmaromaani Suomen sodasta 1939-1940: Mukanaolleen omakohtaisia havaintoja ja kokemuksia. WSOY 1940 * Kadetti 117, romaani. Karisto 1940 * Vapiseva veljeskunta, romaani alkoholistielämästä. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1970 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Itsenäisyytemme ajan oululaista kaunokirjallisuutta * Kymenlaakson kirjailijat : Kustaa-Adolf Järventaus Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Current ratio

Current ratio on tunnusluku, joka mittaa yrityksen maksuvalmiutta noin vuoden aikajänteellä. Current ratiolla arvioidaan yrityksen mahdollisuutta selviytyä lyhytaikaisista veloistaan. Current ratio perustuu ajatukseen, että selvitäkseen lyhytaikaisista velvoitteistaan yritys voi käyttää rahoitusomaisuutensa ja lisäksi realisoida vaihto-omaisuutensa. Current ration tarkasteluperspektiivi on jonkin verran pidempi kuin quick ratiolla. == Laskentakaava == Current ratio lasketaan jakamalla lyhytaikaiset varat lyhytaikaisilla veloilla: :\mbox{Current ratio} = \frac{\mathrm{Lyhytaikaiset~varat}}{\mathrm{Lyhytaikaiset~velat}} = \frac{\mathrm{Rahoitusomaisuus + \mbox{vaihto- omaisuus}}}{\mathrm{Lyhytaikaiset~velat}} Lyhytaikaisina varoina huomioidaan rahoitusomaisuus ja vaihto-omaisuus. Rahoitusomaisuus koostuu rahoista ja pankkisaamisista, rahoitusarvopapereista ja lyhytaikaisista saamisista. :\mbox{Rahoitusomaisuus} = \mathrm{Rahat~ja~pankkisaamiset + rahoitusarvopaperit + lyhytaikaiset~saamiset} Lyhytaikaisilla saamisilla tarkoitetaan vuoden kuluessa erääntyviä saamisia. Rahoitusomaisuudesta on syytä vähentää vaikeasti perittävät ja epälikvidit erät. Epälikvidejä voivat olla esimerkiksi sijoitukset pörssin ulkopuolisiin yrityksiin. == Ohjearvot == Current ration ohjearvot ovat: * yli 2: hyvä * 1–2: tyydyttävä * alle 1: heikko Current ratio riippuu toimialasta. Current ratio on lähellä quick ratiota niillä toimialoilla, joilla vaihto-omaisuus on vähäinen. Current ration yleinen tavoitealaraja on 2. Silloin rahoitus- ja vaihto-omaisuuden tasearvo on kaksinkertainen lyhytaikaisiin velkoihin nähden. Tuolloin yrityksellä on 200 % rahoituspuskuri.Laitinen & Laitinen, s. 126 == Tulkinnan ongelmia == Rahoitusomaisuuteen sisältyvät arvottomat erät, kuten luottotappioiksi tulkittavat myyntisaamiset, voivat heikentää current ration käytettävyyttä.Yritystutkimus, s. 75 Current ration luotettavuutta heikentää olennaisesti vaihto-omaisuuden arvostus. Talousvaikeuksissa olevan yrityksen varasto saattaa täyttyä myymättömistä tavaroista, joiden arvo jää alle tasearvon tai joita ei voida realisoida lainkaan. Silloin current ratio voi näyttää hyvää ja paranevaa maksuvalmiutta vastoin todellista tilannetta. Monissa tapauksissa vaihto-omaisuuden yllättävä kasvu ja samanaikainen current ration nousu voivat olla merkki taloudellisten vaikeuksien alkamisesta. Edellä kerrotusta johtuu, että vaikeuksissa olevan yrityksen todellinen maksuvalmius voi olla current ration antamaa kuvaa heikompi. Taseasemansa varjelemiseksi se on saattanut jättää luottotappioista ja varaston epäkuranttiudesta aiheutuvia kuluja kirjaamatta. Current ration käytössä oletetaan, että vaihto-omaisuus on suhteellisen likvidi. Current ration käyttö on perusteltua, kun vaihto- omaisuus voidaan muuttaa nopeasti rahaksi. Tämä riippuu esimerkiksi yrityksen toimialasta. Current ration rinnalla onkin suositeltavaa käyttää Quick ratiota. == Katso myös == * Maksuvalmius * Quick ratio * Tilinpäätösanalyysi == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Tilinpäätösanalyysi
Kerkkoo

Kerkkoo on kylä Porvoossa, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen entisen Porvoon maalaiskunnan alueella. Kylä sijaitsee Porvoonjokilaakson kansallismaisemassa. Kerkkoossa on runsaasti kivikautisia asuinpaikkoja. Porvoonseudun vanhin löydetty asuinpaikka, Sointula, sijaitsee Kerkkoossa. Kerkkoon kivikautisia asuinpaikkoja on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuosina 1939, 1946 ja 2010. Kerkkoossa asuu yli 800 henkeä. Kuuluisia asukkaita ovat olleet olympiavoittajat Lauri Lehtinen, Tapio Rautavaara, Matti Järvinen, Tapani Niku sekä olympiamitalistit Yrjö Nikkanen, Kalle Jalkanen ja Heikki Lehmusto. Raine Lampinen voitti useita moottoripyöräilyn suomenmestaruuksia ja hänen poikansa Simo Lampinen rallin suomenmestaruuksia ja Jyväskylän suurajoja. Simo Lampisen harjoittelutie tunnetaan nykyisin nimellä Rallitie. ==Suksitehtaat== Kerkkoo on vanha teollisuuskylä, joka tunnetaan erityisesti suksi- ja urheiluvälineiden valmistuksesta. Parhaimmillaan 1950- ja 1960-luvuilla Kerkkoossa on toiminut kolme urheiluvälinetehdasta: Lampinen, Karhu ja Lempinen. Lampisen suksitehdas Emil Lampinen perusti suksitehtaan vuonna 1901. Se myytiin helsinkiläiselle Oy Urheilutarpeita Ab:lle vuonna 1916. Emil Lampinen perusti uuden suksitehtaan vuonna 1922. Kerko Sport Oy Urheilutarpeita Ab:n Arno Hohenthalin johdolla vuonna 1916 perustettu ja myöhemmin poikansa Rolf Hohenthalin jatkama urheiluvälineitä valmistanut yritys muutti vuonna 1966 nimensä Karhuksi ja edelleen vuonna 1973 Karhu-Titaniksi. Urheiluvälinevalmistuksen laajentuessa toiminta siirrettiin Karhu-Urheilulaitteet Oy:n nimen alaisuuteen. Karhu- Titanin luopuessa Karhu-Urheilulaitteet Oy:stä 1990-luvun alussa yrityksen nimi muutettin tuotteiden valmistuspaikkakunan mukaiseksi Kerko Sport Oy:ksi. Vuonna 2010 Kerko Sport siirsi toimintansa Porvoon seudulla Ölstensin alueelle, joka tarjosi sen hetkisen liiketoimintaan sopivammat tilat. Näin päättyi Karhu-liikuntatuotteisiin liittyvä Kerkkoossa vuodesta 1916 jatkunut toiminta. Lempisen suksitehdas Lempisen suksitehdas valmisti Lumikko-merkkisiä suksia. Kerkkoo on palkittu vuonna 2005 vuoden itä-uusmaalaisena kylänä aktiivisen yhdistys- ja yritystoiminnan ansiosta. Kerkkoo on valittu vuoden 2012 uusmaalaiseksi kyläksi. == Aiheesta muualla == * www.kerkkoo.fi === Viitteet === Luokka: Porvoon kylät Luokka:Vuoden itäuusmaalaiset kylät Luokka:Porvoon taajamat Luokka:Vuoden uusmaalaiset kylät
Robert Stalnaker

Robert Culp Stalnaker on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Massachusetts Institute of Technologyn Laurance S. Rockefeller -oppituolin filosofian professorina. Hän on käsitellyt muun muassa semantiikan filosofisia perusteita, pragmatiikkaa, filosofista logiikkaa, päätösteoriaa, peliteoriaa, ehtolauseiden teoriaa, mahdollisten maailmojen semantiikkaa, tietoteoriaa ja mielenfilosofiaa. Stalnaker väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1965. Hänen opettajiaan olivat Stuart Hampshire ja Carl Hempel. Ennen siirtymistään MIT:iin 1980-luvun lopulla Stalnaker opetti Yalen ja Illinois'n yliopistoissa sekä Cornellin yliopiston Sage School of Philosophyssä. Stalnaker on kirjoittanut kolme kirjaa ja lukuisia artikkeleita filosofisiin tiedejulkaisuihin. Hän piti John Locke -luennot Oxfordin yliopistossa vuonna 2007 aiheesta Our Knowledge of the Internal World. == Teoksia == * Inquiry (MIT Press, 1987). ISBN 0-262-69113-2 * Context and Content: Essays on Intentionality in Speech and Thought (Oxford University Press, 1999). ISBN 0-19-823707-3. * Ways a World Might Be: Metaphysical and Anti-Metaphysical Essays (Oxford University Press, 2003). ISBN 0-19-925149-5 == Aiheesta muualla == * Robert Stalnaker Massachusetts Institute of Technology * Robert Stalnakerin bibliografia Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Massachusetts Institute of Technologyn professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Madeline O’Brien

Madeline O'Brien (s. 5. huhtikuuta 2002) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka on näytellyt vuosina 2006–2007 elokuvissa The Legend of Lucy Keyes ja Gone Baby Gone. Hän aloitti näyttelemisen jo neljävuotiaana. ==Filmografia== *The Legend of Lucy Keyes (2006) – Anna Cooley *Gone Baby Gone (2007) – Amanda McCready ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Ylipää

Maria Mikaela Markuntytär Ylipää (s. 8. elokuuta 1981 Ylöjärvi) on suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti nimiroolistaan musikaalissa Kristina från Duvemåla (Helsinki 2012, Göteborg 2014, Tukholma 2015) sekä naispääosistaan elokuvissa Keisarikunta (2004) ja Pietà (2007). == Ura == Ylipää valmistui ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta vuonna 2000 ja näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005. Maria Ylipää on esiintynyt televisiosarjoissa Rikospoliisi Maria Kallio (2003), Tappajan näköinen mies (2011) ja Luottomies (2016) sekä musikaaleissa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Svenska Teaternissa ja Tukholman Cirkuksessa. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Kultaisen Venlan 2017 pääroolistaan rikossarjassa Aallonmurtaja. Ylipää on laulanut muun muassa Jukka Leppilammen, Jiri Kurosen ja Jarmo Savolaisen albumeilla sekä vuonna 2011 Dallapén albumilla Soittajan sussu. Keväällä 2009 hän oli mukana musiikkiteatteri UIT:n esityksissä. Hän on julkaissut yhteislevyn Emma Salokosken kanssa vuonna 2010 ja soololevyn Onerva vuonna 2013, joka koostuu Anna-Mari Kähärän sävellyksistä L. Onervan runoihin. Keväällä 2017 Ylipää perusti oman yhtyeensä Maria Ylipää ja Ystävät ja on tehnyt sen nimissä keikkoja.. == Palkinnot ja tunnustukset == *Vuonna 2007 Ylipää valittiin ensimmäiseksi Kirkon ulkomaanavun Toivon lähettilääksi yhdessä muusikko Juha Tapion kanssa. *Vuonna 2017 Ylipää palkittiin Kultainen Venla -palkinnolla parhaana naisnäyttelijänä sarjassa Aallonmurtaja. Hän on konsertoinut Waltteri Torikan ja Alexander Lycken kanssa. *Ylipää palkittiin vuonna 2019 Alfred Kordelinin säätiön kulttuuripalkinnolla. == Yksityiselämä == Maria Ylipään puoliso on muusikko Matti Pentikäinen ja heillä on kolme lasta. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2004 Keisarikunta Aila 2012 Miss Farkku-Suomi Kara 2015 Ollaan vapaita Selja 2016 Tappajan näköinen mies Marja Takala 2019 Baby Jane Piki 2019 Täydellinen joulu Riitta 2024 Luottomies: All in Harriet Mäkinen-Renwall Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 2003 Rikospoliisi Maria Kallio Silja Taskinen 2011 Tappajan näköinen mies Marja Takala 2011 Moska myyjä 2016–2018 Luottomies Harriet Mäkinen-Renwall 2017– Aallonmurtaja Tuula Aaltonen 2018 Ivalo Gunilla Lorenz 2021 Koskinen Ulla Lundelin 2022 Sijainen Ella Rönkä ;Ääniroolit == Teatteri == ;Helsingin Kaupunginteatteri * Cherbourgin sateenvarjot (2002) * Tuhkimo (2003) * Miss Saigon (2004) * Evita (2006) * Wicked (2010) ;Svenska Teatern * Spin (2005) * Kristina från Duvemåla (2012) * Chess (2018) * Next to Normal (2021) ;Tampereen Työväen Teatteri * Suruttomat (2004) ;Turun Kaupunginteatteri * Hiljaiset sillat -musikaali (2022) ;Göteborgsoperan * Kristina från Duvemåla (2014) ;Tukholman Cirkus- teatteri * Kristina från Duvemåla (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maria Ylipää -artikkelit. Yleisradio * Maria Ylipää Actors in Scandinavian Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyväsydäminen huora

Hyväsydäminen huora () on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo.Baldick 1990, s. 211 Hyväsydäminen huora on yleensä prostituoitu, joka on lempeä ja ymmärtäväinen. Hahmo antaa usein neuvoja päähenkilölle tai toimii tärkeänä sanansaattajana. Hyväsydäminen huora kuvataan tavallisesti traagisena hahmona, ja hänellä saattaa olla onneton kohtalo. == Esimerkkejä kirjallisuudessa ja elokuvissa == == Lähteet == *Chris Baldick: The Concise Oxford Dictionary of Literary Terms. Oxford University Press 1990. ISBN 0-19-811733-7 === Viitteet === Luokka:Perushahmot
Jorma Hovi

Jorma Kalevi Hovi (6. syyskuuta 1949 Asikkala – 19. helmikuuta 2017 Hollola)Kuolinilmoitus, Etelä-Suomen Sanomat 19.3.2017, s. A19 oli suomalainen laulaja. Hovi aloitti laulajanuransa 1960-luvun lopulla keikkailemalla lavoilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa oman yhtyeen kanssa ja Esko Könösen yhtyeessä 1974 ja 1979 sekä freelancer-keikkoja Taito Vainion ja Lasse Könösen ym. kanssa. Oman yhtyeen muodosti Mauri Hyökki (harmonikka), Pekka Nikunen (kitara), Martti Pekkanen (basso) ja Pekka Metsähuone (rummut). Mukana eri vaiheissa olivat Vesa Vilenius (harmonikka), Sulo Naumanen (basso), Kalevi Porala (harmonikka), Maija Rantanen (harmonikka), Tapio Liukkonen (puhallinsoittimet) ja Jerry Vainikka (rummut) ja moni muu. ==Radio ja Tv- esiintymiset== Ensimmäinen radionauhan Hovi teki 1973 ja niitä on kertynyt noin 20 kappaletta. Ne on äänitetty Lahdessa ja Helsingissä sekä suorina radioesiintymisinä. Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa ohjelmissa Suoraan MTV:stä (1976), Lauantaitanssit (1982), Hiski Salomaa -iltamat (1983), Joulupukinmaa (1991), Levyraati (1991), Solo Ry:n 25-vuotiskonsertti (1995) sekä PTV:ssä vuosina 1994 ja 1995. Vuonna 2012 Jorma Hovi oli uudelleen julkisuuden valokeilassa TV7:n ohjelmassa Pyhän hengen ilta. ==Levytykset ja videot== Levytyksiä on kertynyt kuuden pitkäsoiton verran, joista yksi on vielä julkaisematon – yhteensä yli 50 laulua. Ensimmäinen levytys oli 1978. Levytykset tehtiin lähinnä Pekka Nurmikallion Microfox-studiolla yhdessä Esko ja Lasse Könösen sekä Lahti-Set - yhtyeen kanssa. Lisäksi Jorma Hovi on useilla kokoelmalevyillä. Lauluista omia sanoituksia on muutama. Kahdesta kappaleesta on tehty musiikkivideo: Satamassa Yö ja Virran Tuomaa. Vuonna 2011 julkaistiin kolmas video: Myötätuuli. ==Diskografia== * Jorma Hovi (1978) * Kesällä kerran (1979) * Lemmenunelma (1982) * Nastolan Tyttö (2000) * Exodus (2001) * Satamassa Yö (2009) Konsertit: Muun muassa Lahden Sävelessä 11 vuoden ajan, Solo RY:n konsertteja, omat 15- ja 25-vuotistaiteilijakonsertit sekä hyväntekeväisyys-, kirkko-, muisto- ja harmonikkakonserttien solistina. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
The Seekers

The Seekers on australialainen folkyhtye. Se perustettiin vuonna 1962 Australian Melbournessa. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluu myös lähellä popmusiikkia olevia kappaleita. Yhtyeen toinen kitaristi Keith Potger perusti vuonna 1969 yhtyeen nimellä The New Seekers. == Jäsenet == * Judith Durham – laulu * Athol Guy – kontrabasso, laulu * Keith Potger – 12-kielinen kitara, banjo, laulu * Bruce Woodley – kitara, mandoliini, banjo, laulu == Diskografia == ===Studioalbumit === * Introducing the Seekers (1963) * The Seekers (1964) * Hide & Seekers (1964) * A World of Our Own (1965) * Come the Day (1966) * Seekers Seen in Green (1967) * The Seekers (1975) * Giving and Taking (1976) * A Little Bit of Country (1980) * Live On (1989) * Future Road (1997) * Morningtown Ride to Christmas (2001) * Back To Our Roots (2019) === Livealbumit === * Live at the Talk of the Town (1968) * 25 Year Reunion Celebration (1993) * 1968 BBC Farewell Spectacular (1999) * Night of Nights... Live! (2002) * Farewell (2019) * The Carnival of Hits Tour 2000 (2019) * Live in the UK (2021) === Kokoelmat === * The Seekers Sing Their Big Hits (1965) * Introducing the Seekers Big Hits (1967) * The Seekers' Greatest Hits (1968) * The Best of The Seekers (1968) * Capitol Collectors Series (1992) * The Silver Jubilee Album (1993) * A Carnival of Hits (1994) * Greatest Hits (2009) * The Golden Jubilee Album (2012) * Hidden Treasures - Volume 1 (2020) * Hidden Treasures – Volume 2 (2020) === CD-boksit === * The Seekers Complete (1995) * Treasure Chest (1997) * All Bound for Morningtown (2009) Luokka:Australialaiset folkyhtyeet Luokka:Australialaiset popyhtyeet
Simple Plan (albumi)

Simple Plan on Simple Planin studioalbumi. Se julkaistiin 12. helmikuuta 2008. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 19. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Listasijoitukset== Lista (2008) Sijoitus Australian ARIA albumilistahttp://www.ariacharts.com.au/pages/charts_display.asp?chart=1G50 6 Kanadan albumilistahttp://jam.canoe.ca/Music/Charts/ALBUMS.html 2 Espanjan albumilistahttp://Promusicae.es 13 == Arvostelut == * Metacritic: 51/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: C–Entertainment Weekly * Rolling Stone: Rolling Stone == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Simple Planin albumit Luokka:Max Martinin tuottamat albumit
Perhesiteet

Perhesiteet (Brothers & Sisters) on yhdysvaltalainen draamasarja. Sarjaa tehtiin viisi kautta vuosina 2006–2011. Sarja kertoo Los Angelesissa elävän yläluokkaisen Walkerin perheen ongelmista. Sarjan pääosissa ovat Sally Field, Calista Flockhart, Rachel Griffiths, Rob Lowe ja Emily VanCamp. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3. == Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Sarjan viralliset kotisivut * www.tv.com Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Primetime Emmy -palkitut ohjelmat Luokka:SAG-palkitut televisiosarjat Luokka:ABC:n televisio-ohjelmat
Julia Annas

Julia Annas (s. 1946) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Arizonan yliopiston filosofian professorina (Regents Professor). Annas on väitellyt tohtoriksi Harvardin yliopistosta. Aiemmin hän on toiminut St. Hugh's Collegessa Oxfordin yliopistossa. Annas on erikoistunut antiikin kreikkalaiseen filosofiaan, mukaan lukien antiikin etiikka, psykologia ja tietoteoria. Annas on American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisön jäsen sekä Oxford Studies in Ancient Philosophy -julkaisun perustaja ja aiempi päätoimittaja. == Julkaisuja == === Teoksia === * Plato: A Very Short Introduction (Oxford, 2003). * Ancient Philosophy: A Very Short Introduction (Oxford, 2000). * Voices of Ancient Philosophy: An Introductory Reader (Oxford, 2000). * Platonic Ethics, Old and New (Cornell, 1999). * The Morality of Happiness (Oxford, 1993). * Hellenistic Philosophy of Mind (California, 1992). * The Modes of Scepticism (Cambridge, 1985), yhdessä Jonathan Barnesin kanssa * An Introduction to Plato's Republic (Oxford, 1981). === Käännöksiä === * Platon, Valtiomies (Plato: Statesman, Cambridge, 1995, yhdessä Robin Waterfieldin kanssa) * Sekstos Empeirikos, Pyrrhonismin pääpiirteet (Sextus Empiricus: Outlines of Scepticism, Cambridge, 1994, yhdessä Jonathan Barnesin kanssa) * Aristoteles, Metafysiikka, kirjat M ja N (Aristotle's Metaphysics Books M and N, Oxford, 1976) === Artikkeleita === * "Aristotle and Kant on Morality and Practical Reasoning" (Aristotle, Kant & The Stoics, ed. S. Ergstrom and J. Whiting, Cambridge 1996) * "Virtue and Eudaimonism" (Virtue and Vice, ed. E. Paul, J. Jaul and F. Miller, Cambridge, 1998) * "Prudence and Morality in Ancient and Modern Ethics" (Ethics, January 1995) * "Epicurus on Agency" (Passions and Perceptions, Cambridge, 1993) * "The Good Life and the Good Lives of Others" (The Good Life and the Human Good, Cambridge, 1992) * "Plato the Sceptic" (Oxford Studies in Ancient Philosophy, Supp. Vol., 1992). == Aiheesta muualla == * Julia Annas Arizonan yliopisto Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1946 syntyneet
Isla Blair

Isla Blair (s. 29. syyskuuta 1944 Bangalore, Intia) on englantilais- skottilainen näyttelijä, joka on näytellyt 1960-luvun puolivälistä lähtien eri sarjoissa. Hänet muistetaan eräästä Sydämen asialla -sarjan vuoden 1998 jaksosta, jossa hänen roolihahmonsa oli Elaine Aubrey-niminen nainen. Hänellä ja Julian Gloverilla on vuonna 1969 syntynyt poika Jamie Glover. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
KS Górnik Zabrze

Górnik Zabrze Zabrzen kaupungissa Puolassa toimiva jalkapallojoukkue. Joukkue voitti Puolan mestaruuden 14 kertaa vuosien 1957 ja 1986 välillä. Vuonna 1970 se pelasi Cup-voittajien cupin loppuottelussa. == Saavutuksia == *Puolan mestaruus (14): 1957, 1959, 1961, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1971, 1972, 1985, 1986, 1987, 1988. *Puolan cup (6): 1965, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972. *Puolan supercup: 1988. *Puolan liigacup: 1978. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu * Górnik Zabrze (90minut.pl) Luokka:Puolalaiset jalkapalloseurat Luokka:Sleesian voivodikunta
Håkan Malmrot

Håkan Malmrot (29. marraskuuta 1900 – 10. tammikuuta 1987) oli ruotsalainen uimari. Hän oli erikoistunut rintauintiin. Malmrot voitti kaksi olympiakultaa, 200 ja 400 metrin rintauinneista Antwerpenistä 1920.http://www.ishof.org/honorees/80/80hmalmrot.html Molemmilla matkoilla hänen maanmiehensä Thor Henning sijoittui toiseksi ja Suomen Arvo Aaltonen kolmanneksi. Malmrot voitti molemmat matkat ylivoimaisesti. Hän voitti 200 metrin loppukilpailun 4,8 sekunnin ja 400 metrin 13,4 sekunnin erolla Henningiin. Malmrot edusti urallaan Örebro Simsällskapia. Malmrot voitti 200 metrin rintauinnissa kaksi Pohjoismaiden-mestaruutta. Hän oli nopein vuonna 1919 Kööpenhaminan PM-kisoissa ajalla 3.11,0 sekä 1922 Tukholmassa, jossa hänen voittoaikansa oli 3.02,2. Malmrot valittiin vuonna 1980 International Swimming Hall of Famen jäseneksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset uimarit Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Hakatanlahti

Hakatanlahti on Japaninmeren lahti Kyūshūn saarella Japanissa, Hakata-kun alueella joka on nykyisin osa Fukuokan kaupunkia. Se aukeaa Tsushiman salmeen, joka erottaa Japanin Korean niemimaasta. Lahti on alkujaan suojaisa luonnonsatama, mutta Fukuokan kaupungin laajetuessa osia siitä on täytetty rakennusmaaksi. Hakatanlahti on suojaisa satamapaikka lyhyen merimatkan päästä mantereelta, joten se on ollut luonnollinen invaasioiden kohde. Tunnetuimpia hyökkäyksiä ovat mongolien iskut 1200-luvulla. Näitä kutsutaan joskus myös Hakatanlahden taisteluiksi. Koreaa ja Kiinaa hallinneet mongolit Kublai-kaanin johdolla ytrittivät iskeä Japaniin marraskuussa 1274 ja uudelleen vuonna 1284. Molemmilla kerroilla taifuuni tuhosi lähes koko hyökkäävän laivaston. Myrskyjä alettiin myöhemmin kutsua nimellä kamikaze ("jumalan tuuli").Encyclopædia Britannica == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin maantiede Luokka:Tyynenmeren lahdet
Bert Bolin

Bert Rickard Johannes Bolin (15. maaliskuuta 1925 – 30. joulukuuta 2007) oli ruotsalainen meteorologi, joka toimi IPCC:n (Intergovernmental Panel on Climate Change) ensimmäisenä puheenjohtajana 1988–1997. Hän oli myös Euroopan avaruusjärjestö ESAn tieteellinen johtaja. Bolin väitteli Tukholman yliopistossa 1956, ja toimi opinahjossaan meteorologian professorina kolmenkymmenen vuoden ajan 1961–1990. Uransa alussa hän keskittyi numeerisen säänennustamisen ongelmiin, mutta jo 1950-luvun lopussa hän löysi tärkeimmäksi tutkimuskohteekseen hiilidioksidin määrän lisääntymisen ilmakehässä ja sen vaikutusten tutkimisen.The Independent Bolin julkaisi 170 tieteellistä artikkelia useista aiheista, etenkin ilmaston lämpenemisestä. Hän järjesti jo 1970-luvulla kansainvälisiä kokouksia, ja työryhmiä, jotka johtivat IPCC:n perustamiseen. Hän pyrki vaikuttamaan myös poliittisiin päätöksentekijöihin, ja toimi 1980-luvulla Ruotsin pääministerin tieteellisenä neuvonantajana.IPCC Kun IPCC sai Nobelin rauhanpalkinnon 2007, Bolin olisi ollut luonnollinen vastaanottaja, mutta hän oli jo liian sairas. Hän menehtyi vatsasyöpään saman vuoden joulukuussa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset meteorologit Luokka:Ruotsalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Tukholman yliopiston professorit
Sven Tito Achen

Sven Tito Achen (29. heinäkuuta 1922 Argentiina – 14. marraskuuta 1986) oli tanskalainen heraldikko. Achen toimi kustannusyhtiö Politikenin toimittajana 1953–1976, Heraldisk Selskabin puheenjohtajana 1965–1975, Heraldisk Tidsskriftin päätoimittajana 1960–1969 ja Kööpenhaminan humanistisen tutkimuskunnan julkaisukonsulenttina. Hän oli Académie Internationale d'Héraldique'n jäsen sekä Suomen Heraldisen Seuran kirjeenvaihtajajäsen. ==Teokset== Achenin pääteoksena voidaan ehkä pitää hänen kirjaansa Heraldikkens femten glaeder (1978, heraldiikan viisitoista iloa), jossa laaja tietämys saksalais-pohjoismaisesta heraldisesta perinteestä yhdistyy viihdyttävään esitystapaan. Achen aloittaa mm. kertomalla omasta, jo lapsena virinneestä heraldiikan harrastuksestaan kasvaessaan vanhan porvarisvaakunakulttuurin keskellä. Suomessa Sven Tito Achen on tullut tunnetuksi erityisesti hänen artikkelistaan suomalaisista kunnallisvaakunoista, joita hän piti maailman parhaina. Artikkeli on julkaistu Suomessa ensin tanskaksi ja myöhemmin englanniksi: *Den moderne finlandske kommunalheraldik - verdens bedste! Heraldica Fennica. Weilin+Göös, Espoo 1978 ISBN 951-35-1695-4 *The Modern Civic Heraldry of Finland – The World’s Best. Report of The XVIth International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences in Helsinki 16-21 August 1984, Edited by Tom C. Bergroth. Printed by Gummerus Oy 1986. ISBN 951-99640-4-5 Luokka:Heraldikot Luokka:Tanskalaiset toimittajat Luokka:Tanskalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Maria Persson

Maria Ann-Christin Persson (s. 9. kesäkuuta 1959 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten Peppi Pitkätossu -elokuvista ja tv-sarjasta joissa hän esitti Annika-nimistä naapurin tyttöä vuosina 1968–1970. Hän opiskeli myöhemmin teatterialaa, mutta päätyi kuitenkin sairaanhoitajaksi. Hän asuu nykyään erittäin vaatimattomasti pienellä eläkkeellä poikansa ja tämän tyttöystävän kanssa yhteisessä asunnossa Mallorcalla Espanjassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Lapsinäyttelijät Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. Howard Marshall

James Howard Marshall (24. tammikuuta 1905 Germantown, Pennsylvania, Yhdysvallat – 4. elokuuta 1995 Harris County, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen öljymiljardööri ja liikemies. Marshall loi omaisuutensa 1950-luvulla öljynjalostusteollisuudessa Koch Industries -yhtiön avulla. Marshall tapasi 1991 Anna Nicole Smithin strippiklubilla, jossa Smith oli töissä. Marshall kosi Smithiä useasti, mutta Smith kieltäytyi. Smith kuitenkin suostui kihlaukseen lopulta. Marshall meni naimisiin Smithin kanssa kesäkuussa, 1994. Smithin poika kantoi häissä sormusta ja Marshall oli maininnut haluavansa adoptoida hänet. Marshall oli 63 vuotta vanhempi kuin silloin 26-vuotias Smith. Marshall sairastui vakavasti vain 6 kuukautta häiden jälkeen. Kun Marshall joutui sairaalaan, hänen poikansa, Pierce ja Marshallin omaishoitaja määräsivät hänen hoidostaan ja tuloistaan täysin. Smith sai nähdä aviomiestään vain 30 minuutin vierailuilla ja Pierce esti Smithiä käyttämästä Marshallin rahoja. Marshall kuoli 14 avioliittokuukauden jälkeen, 4. elokuuta 1995. Smith ei saanut olla paikalla hänen viimeisinä hetkinään. Hänen sukunsa ja Anna Nicole Smith taistelivat pitkään oikeudessa Marshallin jättiperinnöstä. Pierce, Marshallin poika vastasi täysin isänsä varallisuudesta ja ei jättänyt Smithille perinnöstä yhtään. Smith haastoi Piercen oikeuteen tämän seurauksena. Oikeusjuttu jatkui myös Nicole Smithin kuoleman jälkeen. Pääosa varallisuudesta siirtyi oikeuskiistojen jälkeen James Howard Marshall II:lta hänen veljelleen J. Howard Marshallille (1939–2006), ja hänen kuoltuaan edelleen tämän vaimolle Elaine T. Marshallille (1942-). == Lähteet == Marshall, J. Howard Marshall, J. Howard Marshall, J. Howard
Bob Watson

Robert T. Watson eli Bob Watson on brittiläissyntyinen nykyään Yhdysvalloissa elävä tutkija, joka on paneutunut ilmakehän kemiaan ja sen muutoksiin (otsonikato, ilmaston lämpeneminen, paleoklimatologia). Watson väitteli kemiasta Lontoon yliopistossa vuonna 1973. Hän on työskennellyt Maailmanpankin ympäristöosaston johtajana sekä NASAn tiedeyksikössä Office of Mission to Planet Earth -hankkeen tutkimusjohtajana. Earth Institute Watson toimi Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n puheenjohtajana 1997–2002. Watsonin tilalle vaihdettiin Rajendra Pachauri, ja valintaa pidettiin poliittisena. New Scientist Julkisuudessa liikkui vihjailuja, että Yhdysvaltain hallitus halusi eroon suorapuheisesta Watsonista öljy-yhtiöiden painostuksen takia. ==Ilmastopolitiikka== Watsonin mukaan toiveet vakauttaa CO2-pitoisuus 450 ppm on haastavaa, koska päästöt kasvavat ja ilmastopolitiikka puuttuu. 450 ppm edellyttää, että päästöhuippu saavutetaan vuonna 2010.Paul Roberts, Kun öljy loppuu, Edita 2006 (The end of oil – On the edge of a perilous new world, Houghton Mifflin Company, New York 2004), s. 153 ==Politiikka== George W. Bush painosti IPCC:n vaihtamaan IPCC:n pääjohtajan Robert Watsonin. Hän onnistui. Uudeksi pääjohtajaksi valittiin Rajendra Pachauri huhtikuussa 2002. Watson oli kritisoinut Yhdysvaltojen vastahankaisuutta ilmastopolitiikassa. George Bush perui lupaukset hiilidioksidin säätelyyn ja torjui Kioton sopimuksen "tuhoisan virheellisenä". Bush hyökkäsi tieteellisiä perusteita vastaan ja vaati, että Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia (NAS) tutkisi IPCC:n päätelmät. Taktiikka epäonnistui. NAS vahvisti IPCC:n tulokset.Paul Roberts, Kun öljy loppuu, Edita 2006, s. 149 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Climate Change: the Challenge for Energy Supply Watsonin artikkeli *CV Luokka:Brittiläiset meteorologit Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Psykter

Psykter () on antiikin aikana käytetty keraaminen astia, jota käytettiin viinin jäähdyttämiseen yhdessä krateerin kanssa. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Varhaisin varsinainen psykter ajoitetaan arkaaiselle kaudelle noin vuoteen 520 eaa. Sitä ennen viinin viilentämiseen käytettiin amforaa. Psykter oli vaasityyppinä lyhytikäinen, ja niiden valmistus lakkasi jo klassisen kauden alkupuolella 400-luvun eaa. puoliväliin mennessä. Psykterin nimi palautuu kreikan viilentämistä tarkoittavaan sanaan psykhō (). Psykter upotettiin puoliksi avarasuiseen krateeriin eli viininsekoitusastiaan. Ei ole täysin varmaa, kumpaan maljoista on laitettu viini ja kumpaan viilentävää ainetta kuten lunta tai kylmää vettä. Vanhemman käsityksen mukaan viilentävä aine olisi ollut psykterissä, joka tällöin viilensi krateerissa olleen viinin. Nykyisin kuitenkin katsotaan, että viini olisikin ollut psykterissä ja viilentävä aine krateerissa. == Muoto == Psykter on sienenmuotoinen ja pyöreävatsainen, ja siinä on korkea ja kapeahko jalka. Näin se sopi upotettavaksi avarasuisen krateerin sisään. Tiedosto:Psykter.gif|Psykterin muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Psykter attico con scena di komos e cani, 525-500 ac ca. 02.jpg|Psykter, n. 525–500 eaa. Tiedosto:Pittore tysziewicz, psykter con zeus (o minosse) e pasifae, 470 ac ca., dalla banditaccia.jpg|Psykter, n. 470 eaa. Tiedosto:1075 - Keramikos Museum, Athens - 5th century BC psykter - Photo by Giovanni Dall'Orto, Nov 12 2009.jpg|Psykter, n. 400-luku eaa. Tiedosto:Psykter-amphora -1.jpg|Psykter-amforan muoto ulkoa ja sisältä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Cecil Womack

Cecil Womack (25. syyskuuta 1947 – 1. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen muusikko ja yksi musikaalisista Womackin veljeksistä. Vuonna 1983 hän perusti vaimonsa Linda Cooken kanssa yhtyeen nimeltä Womack & Womack. Yhtye julkaisi ensimmäisenä albumin Love Wars, joka ei kuitenkaan sisältänyt yhtyeen menestyneintä kappaletta ”Teardrops”. Yhtye toimi vuoteen 1993 asti. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ralf Parland

Ralf Thomas Friedrich Parland (21. kesäkuuta 1914 Viipuri – 22. toukokuuta 1995 Tukholma, Ruotsi) oli suomenruotsalainen runoilija, novelli- ja romaanikirjailija sekä toimittaja. Parland aloitti prosaistina mutta ryhtyi myös runoilijaksi esikoiskokoelmallaan Oavslutad människa. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1948 ja asui siellä Ruotsin kansalaisena kuolemaansa asti. Hän kirjoitti kolumneja ruotsalaisiin lehtiin kuten Dagens Nyheter, Nya Argus, Stockholms-Tidningen ja Perspectiv sekä käänsi teoksia ruotsiksi. Parlandin kääntämiä olivat muun muassa Johann Wolfgang von Goethen Nuoren Wertherin kärsimykset, Robert Musilin Kolme naista ja Olavi Paavolaisen Synkkä yksinpuhelu. Hän myös käsikirjoitti Nyrki Tapiovaaran kanssa Tapiovaaran ohjaaman elokuvan Herra Lahtinen lähtee lipettiin. Kirjoittamisen lisäksi hän soitti viulua ja toimi musiikkikriitikkona. Ralf oli Henry ja Oscar Parlandin nuorempi veli, ja Herman Parland on hänen nuorempi veljensä. Hän oli naimisissa 1938–1945 kirjailija Eva Wichmanin kanssa; hänen toinen puolisonsa oli Heli Gestrin ja kolmas ruotsalainen Helga Henschen. Thomas Parland oli hänen poikansa. __NOTOC__ ==Teokset== *Dusch, novelleja (1934) *Ebonit, novelleja (1937) *Avstånd (1938) *Abel y Aifars sånger (1941) *Mot morgondag (1942) *Mot fullbordan (1944) *Oavslutad människa (1946) *Himlens stenar (1947) *Nattens eldar (1949) *Relief (1950) *Brev till ett tomrum (1951) *Hårt ljus (1952) *Det blåser ur intet (1953) *Eros och elektronerna (1953) *De två vägarna (1954) *Eolita (1956) *Hem till sitt hav, novelleja (1957) *Hymner på Santsche-Pi (1959) *Tolv onklars resa, radiokuunnelma (1960) (Kahdentoista enon reissu, suom. Kirsi Kunnas 1960) *En apa för till himmelen (1961) *Zodiaken (1961) *Sonat för fallskärm och kalebass *En hundpredikan (1966) *Bländverket (1968) *Regnbågens död, novelleja (1970) *I (1973) ==Tunnustuksia== *Valtion kirjallisuuspalkinto 1953, 1956 *Längmanin kulttuurirahaston palkinto 1960 *Nils Ferlin -palkinto 1989 == Aiheesta muualla == * * * Parland, Ralf hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland. * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Boston (albumi)

Boston on yhdysvaltalaisen rockyhtye Bostonin debyyttialbumi vuodelta 1976. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa Epic Recordsin kautta 25. heinäkuuta 1976 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa CBS Recordsin kautta 3. joulukuuta 1976. Ilmestymisvuonnaan albumi saavutti kolmannen sijan Billboard 200-listalla, ja vuonna 2003 se saavutti 17-kertaisen platinamyynnin. Albumi on kaikkien aikojen myydyin debyyttialbumi Guns N' Rosesin Appetite for Destruction -albumin jälkeen. Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Tom Scholz, ellei toisin mainita # # # # # (säv. Tom Scholz, Brad Delp) # # # (säv. Brad Delp) == Kokoonpano == * Tom Scholz – kitara, klavinetti, bassokitara, urut * Brad Delp – laulu, kitara (kappale 8) * Sib Hashian – rummut (kappaleet 1–3 ja 5–8) * Jim Masdea – rummut (kappaleet 4) * Barry Goudreau – kitara (kappaleet 3 ja 8) * Fran Sheehan – bassokitara (kappaleet 3 ja 8) ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1976 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -albumit
Junalinnut

Junalinnut () on saksalaista ja suomalaista yhteistuotantoa oleva elokuva vuodelta 1998. Sen on ohjannut Peter Lichtefeld, ja siinä näyttelevät suomalaisista muun muassa Outi Mäenpää, Kati Outinen ja Kari Väänänen. Osa elokuvasta sijoittuu Suomen Lappiin. == Juoni == Dortmundilainen eristäytynyt olutrekankuljettaja Hannes (Joachim Król) on joukkoliikenteen aikatauluharrastaja, joka haaveilee matkasta lajin maailmanmestaruuskilpailuihin Inariin. Hän pyytää pomoltaan vapaata voidakseen osallistua kilpailuun, mutta tämä ei suostu miehen pyyntöön. Hannes lähtee kiivastuneena tästä huolimatta matkalle, ja kun pomo myöhemmin löydetään toimistostaan kuolleena, Hanneksesta tulee tietämättään pääepäilty murhasta. Matkalla Inariin Hannes tapaa suomalaisen Sirpan (Outi Mäenpää), joka ryhtyy miehen matkaseuraksi. Hanneksen ja Sirpan kintereillä seuraa komisario Franck (Peter Lohmeyer), joka on päättänyt saada epäilemänsä murhamiehen kiinni. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Arvostelu Leffatykki.com-sivustolla == Lähteet == Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1998 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1998 saksalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset monikieliset elokuvat
Legio III Augusta

Legio III Augusta oli roomalainen legioona. Octavianus perusti sen vuonna 43 eaa. Rooman kansalaissotaa varten. Legioona otti luultavasti osaa Filippoin taisteluun vuonna 42 eaa. Seuraavina vuosina se taisteli Octavianuksen ja toisen triumviraatin jäsenten komennossa Sisiliassa Sextus Pompeiusta vastaan. Vuonna 30 eaa. legioona sijoitettiin Afrikkaan, jossa se taisteli vuosina 17–24 numidialaisia ja muita alueen kansoja vastaan. Augusta kärsi suuria tappioita, ja yksi sen joukko-osastoista tuhoutui väijytyksessä. Legioonan komentaja Lucius Apronius rankaisi tällöin koko legioonaa decimatiolla, jolloin toverit surmasivat joka kymmenennen sotilaan. Sota Afrikassa jatkui vielä muutaman vuoden, kunnes Junius Blaesus viimein löi viholliskansat. Legioona oli tällöin ainoa, jota johti senaattori. Legioona kannatti Galbaa neljän keisarin vuonna 69, mutta saman vuoden tammikuussa oma pretoriaanikaarti surmasi hänet. Augusta siirtyi tällöin Vitelliuksen puolelle, joka kilpaili Othon kanssa keisariudesta. Tilanne vakiintui vasta vuoden lopussa Vespasianuksen noustua keisariksi ja legioonan siirryttyä tämän puolelle. Augusta ei ottanut osaa kansalaissotaan. Vuonna 75 Vespasianus siirsi legioonan Ammaedarasta Lambaesikseen. Legioona pysyi Afrikassa, jossa se vartioi Rooman rajaa berberikansoilta, jotka hyökkäsivät usein provinssiin. Vuonna 115 suuria Legio III Augustan joukko-osastoja lähetettiin Syyriaan, jossa ne ottivat osaa keisari Trajanuksen Parthian sotaan ja vuosina 132—136 legioonan joukkoja taisteli juutalaiskapinallisia vastaan Bar Kokhban kapinassa. 30 vuotta myöhemmin joukko-osastot ottivat osaa keisari Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan ja myöhemmin Marcus Aureliuksen aikana markomannien sotaan Pannoniassa. Vuonna 193 keisari Septimius Severus palkitsi legioonan sen ansioista kansalaissodan aikana vuonna 193 ja antoi sille lisänimen Pia Vindex (Uskollinen kostaja). Nimi viittaa siihen, että se olisi ollut mukana konfliktissa, mutta asia ei ole varmaa. Vuosina 211–222 legioona kärsi suuria tappioita afrikkalaisten kansojen hyökkäyksiä vastaan, joten sitä vahvistettiin vasta lakkautetun Legio III Gallican sotilailla. Vuonna 238 kuuden keisarin vuonna legioona lakkautettiin Gordianus kolmannen käskystä. 15 vuotta myöhemmin Valerianus perusti legioonan uudelleen ja antoi sille lisänimen Iterum Pia Iterum Vindex (Jälleen uskollinen, jälleen kostaja). Legioona taisteli nyt uudelleen Afrikassa. Pitkä sota kesti aina vuoteen 260 saakka, jolloin berberit voitettiin ja legioonan komentaja Gaius Macrinus Decianus pystytti voitonmonumentin Lambaesikseen. 30 vuotta myöhemmin tilanne riistäytyi taas käsistä, ja keisari Maximianus otti Numidian legioonat henkilökohtaisesti komentoonsa. Augusta pysyi Afrikassa 300-luvun loppuun ja 400-luvun alkuun asti, jonka jälkeen se katoaa lähteistä. == Lähteet == *Legio III Augusta Luokka:Roomalaiset legioonat