EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fawzia Fuad

Fawzia Fuad (5. marraskuuta 1921 – 2. heinäkuuta 2013) oli egyptiläinen prinsessa, josta tuli Mohammad Reza Pahlavin ensimmäisenä puolisona Iranin shaahitar vuodesta 1939 vuoteen 1948. Fawzia oli kuningas Farukin nuorin sisar. Hän eli suojatun lapsuuden ja kävi koulunsa Sveitsissä. Egyptin ja Iranin väliset diplomaattiset suhteet alkoivat heti Egyptin itsenäistymisen jälkeen ja diplomaattista avioliittoa pidettiin molempien osapuolten mukaan hyvänä. Iranin perustuslaki tosin vaati, että šaahin perillisillä tulee olla iranilainen äiti, mutta tämä vaatimus poistettiin avioliiton mahdollistamiseksi. Avioliitto Persian kruununprinssin järjestettiin vuonna 1938, kihlauksen julkistamisen aikaan sulhanen ei ollut nähnyt morsiamesta edes valokuvaa. Häät järjestettiin ensin Kairossa, sitten Teheranissa, ja pariskunta muutti persialaiseen palatsiin. Tytär Shahnaz Pahlavi syntyi 27. lokakuuta 1940. Vuonna 1941 Reza Pahlavin isä luopui vallasta ja Fawzia ja Reza Pahlavi olivat maansa shaahipari. Fawzia ei viihtynyt Iranissa eikä oppinut paikallista kieltä. Hän sairasteli malariaa ja muita tauteja, ja lähti suurlähettilään ehdotuksesta Kairoon hoitamaan terveyttään vuonna 1945. Vuonna 1948 ilmoitettiin shaahiparin ottaneen avioeron. == Kunnianosoituksia == * Hyveiden ritarikunta (Egypti, 1939) * Auringon ritarikunta (Iran, 1940) Lähde: == Lähteet == Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Pahlavin hallitsijasuku Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Éva Földy

Éva Földy (o.s. Kóczián, s. 25. toukokuuta 1936 Budapest) on unkarilainen, 1950- ja 1960-luvuilla menestynyt pöytätennispelaaja. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja kuusi Euroopan-mestaruutta. Maailmanmestaruuden hän voitti sekanelinpelissä vuonna 1955 Kálmán Szepesin parina. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Hopeaa 1961 ** Pronssia 1954, 1955, 1959 * Naisten nelinpeli ** Pronssia 1967 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1955 ** Pronssia 1953, 1963 * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1954 ** Pronssia 1953, 1963, 1967 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1958, 1960, 1964 ** Pronssia 1966 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1966 ** Hopeaa 1958, 1960 * Sekanelinpeli ** Hopeaa 1958 * Naisten joukkuekilpailu ** Kultaa 1960, 1966 ** Hopeaa 1964 Lähde: == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tutulus (koru)

Tutulus (monikko ) oli vaatteisiin tai nahkavöihin kiinnitettävä pronssista tai kullasta valmistettu pronssikauden korutyyppi. Niitä esiintyi erityisesti varhaisella pronssikaudella periodilta II alkaen roomalaiselle rautakaudelle saakka. Niiden esiintyminen alkoi yhdessä vyölevyn käytön kanssa. Tutulus saatettiin kiinnittää korvakoruina korviin, hameen helmoihin, vaatteisiin rintakoruina ja fibuloina, vöihin ja jopa hevosten valjaisiin koristeiksi. Huomaa, että tutulus voi olla toisessa yhteydessä myös naisen kampaus tai hattu. Korut saattoivat olla litteitä ympyräkiekkoja, joihin koristely seurasivat keskeisten ympytöiden väliin jääviä segmenttejä. Keskellä saattoi olla nipukka tai kohouma, jolla oli joskus paljonkin pituutta. Tutuliksen pinta saattoi olla myös kartiomaisesti porrastetu koristeludensa rytmittämänä. Suurimmat tutulukset olivat halkaisijaltaan 4–8 senttimetriä, mutta niitä oli käytössä myös 0,7–2 senttimetrisiäkin. Korutyypin levintä kattaa suuren osan Eurooppaa ja sitä esiintyy myös idässä Aasiassa. Molzbachin tytön hadasta löytyi yhteensä 43 tutulusta, jotka olivat kaikki sormustimen kokoisia. Gürteldosen Kronshagen.jpg|Edessä vasemmalla vyökulho ja vyötutulus, takana pienet vyörasiat. Kronshagenin kätkö Rendsburg-Eckernfördenissä Pohjois- Saksassa. Ajoitus 900 eaa. Tutulus.svg|Tutuluksessa saattoi olla torvimainen uloke (periodilta III) 0315A3 Roman tutulus brooch (FindID 106440).jpg|Roomalainen tutulus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * NumisWiki: Tutulus fibula (valokuvia) * Tanskan kansallismuseo: The woman and the belt plate * Nyberg, Jenny (valok.): Tutulus(valokuva), Historiska museet * Steinar: XP Deus user finds 3000 year old Tutulus (valokuvia) * British Museum: tutulus brooch (valokuva) Luokka:Pronssikauden esineet Luokka:Rautakausi
Isabella Aragonialainen (Portugali, 1271–1336)

Isabella Aragonialainen (myös Elisabet Aragonialainen; 1271–1336) oli espanjalainen prinsessa, josta tuli Dinis I:n puolisona Portugalin kuningatar. Isabella oli Aragonian kuningas Pietari III:n tytär. Hän omisti elämänsä köyhien auttamiselle, perusti orpokoteja ja suojia kodittomille. Legendan mukaan hänen kätkemänsä leipä muuttui ruusuiksi, jolloin hän vältti rangaistuksen köyhien salaisesta ruokkimisesta. Isabella tunnettiin myös rauhantekijänä. Hän sovitteli poikansa Alfonso IV:n ja aviomiehensä välisiä kiistoja, kun Alfonso syytti isäänsä aviottomien poikiensa suosimisesta. Hänen tyttärensä Constanza (1290–1313) avioitui Kastilian kuningas Ferdinand IV:n kanssa. Isabella julistettiin pyhäksi vuonna 1625. == Lähteet == Luokka:Portugalin kuninkaalliset Luokka:Portugalilaiset pyhimykset‎ Luokka:Vuonna 1271 syntyneet Luokka:Vuonna 1336 kuolleet
Angelica Rozeanu

Angelica Rozeanu (15. lokakuuta 1921 Bukarest, Romania – 21. helmikuuta 2006 Haifa, Israel) oli romanialainen pöytätennispelaaja, joka oli 1950-luvulla lajinsa menestynein nainen. Hän voitti 17 maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta EM-kisojen alettua vasta hänen uransa loppupuolella. Maailmanmestaruuksistaan hän voitti kuusi naisten kaksinpelissä peräkkäisinä vuosina 1950–1955. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955 ** Pronssia 1948 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1953 (parina Gizella Farkas), 1955, 1956 (parina Ella Zeller) ** Hopeaa 1939, 1950, 1951 ** Pronssia 1954, 1957 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1951 (parina Bohumil Váňa), 1952, 1953 (parina Ferenc Sidó) ** Pronssia 1937, 1948, 1950 * Naisten joukkuekilpailu ** Kultaa 1950, 1951, 1953, 1955, 1956 ** Hopeaa 1952, 1957 ** Pronssia 1939, 1948 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Pronssia 1958 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1958 (parina Ella Zeller), 1960 (parina Maria Alexandru) * Sekanelinpeli ** Hopeaa 1960 ** Pronssia 1958 * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1958 Lähde: == Lähteet == Luokka:Romanialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Karen Young (kanadalainen laulaja)

Karen Elizabeth Young (s. 19. kesäkuuta 1951 Montreal) on kanadalainen laulaja, lauluntekijä, kitaristi ja lyömäsoittaja.The Canadian Encyclopedia: Karen Young Young varttui Quebecin provinssin Hudsonissa, aloitti kitaransoiton 14-vuotiaana ja teki pienen folkhitin "Garden of Ursh" (Reprise Records) 19-vuotiaana. Hän perusti vuonna 1975 Bug Alley Bandin, joka aluksi oli folktrio, mutta siirtyi sitten jazziin. Kokoonpanon pääpaikkana oli Montreal sen hajoamisvuoteen 1979 saakka. Kokoonpanoon kuuluivat Karen Egan -nimellä esiintyneen Youngin ohella Mike Pinsonneault, Steve Cole ja David Thompson, sittemmin myös laulaja Liz Tansey. Yhtye palasi yhteen konsertoidakseen festivaalin yhteydessä Kaliforniassa vuonna 1981. Young opiskeli laulamista Jane Ellisonin johdolla. Bug Alley Band -uransa jälkeen Young jatkoi työskentelyään muissa kokoonpanoissa. Hän niitti mainetta yhteistyöllään basisti Michel Donaton kanssa. Yhdessä kaksikko voitti Félix- palkinnon vuonna 1988 vuoden jazzalbumista. Kaksikko myös kiersi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Young on opettanut Montrealin yliopistossa. Young on kuoronjohtaja Berkley E. Chadwickin sisaruksen lapsenlapsi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karen Young

Karen Young on seuraavien henkilöiden nimi: * Karen Young, yhdysvaltalainen näyttelijä * Karen Young, romanttisten romaanien kirjailija * Karen Young, yhdysvaltalainen laulaja * Karen Young, brittiläinen laulaja * Karen Young, kanadalainen laulaja * Karen Young, irlantilainen kriketinpelaaja
Indra Nooyi

Indra Nooyi (s. 28. lokakuuta 1955) on PepsiCo:n hallituksen puheenjohtaja, pää- ja toimitusjohtaja. Hän syntyi ja opiskeli Madrasissa, Intiassa (B.A./B.Sc.) ja jatkoi opintojaan Yalessa Yhdysvalloissa (MBA). Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 11. Talousjulkaisu Fortune sijoitti hänet talouselämän yhdysvaltalaisten naisvaikuttajien 2. sijalle samana vuonna. Hän on pyrkinyt ohjaamaan yrityksen tuotantoa vähemmän epäterveelliseen suuntaan. Vuonna 2018 kansainvälinen krikettiliitto nimitti hänet tärkeään johtotehtävään. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat
Savitaulu

Savitaulu (Akkadi: ṭuppu(m) 𒁾) (Google Books) oli muinaisessa Lähi-idässä käytetty kirjoitusväline, erityisesti nuolenpääkirjoitukseen, pronssikaudella ja rautakaudella. Sumerilainen kulttuuri aloitti ensimmäisenä savitaulujen käyttämisen kirjoitusalustoina noin 3500 eaa., ja Mesopotamian kulttuurit jatkoivat kirjoitusmenetelmän käyttöä aakkoskirjoituksen yleistymiseen asti noin 100 eaa. Savitauluissa merkit painettiin tai piirrettiin pehmeään saveen ruokokynällä. Kirjoituksen tultua valmiiksi savitaulut kuivattiin auringossa, mutta ne saatettiin myös polttaa koviksi uunissa. Usein savitaulut ovat kuitenkin säilyneet sattumalta, koska ne ovat palaneet onnettomuuksien tai konfliktien aiheuttamissa tulipaloissa.World History Encyclopedia: Cuneiform, viitattu 22.3.2023. == Savitaulujen merkitys tutkimukselle == Savitaulujen löytyminen ja tulkitseminen mullistivat muinaisen Lähi-idän kulttuurien tutkimisen 1800-luvulla, koska ennen savitaulujen tulkitsemista Raamattua pidettiin ihmiskunnan vanhimpana kirjallisena teoksena. == Katso myös == * Hammurabin laki == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Muinainen Lähi-itä Luokka:Arkeologiset esinetyypit Luokka:Kirjoituksen historia
Gizella Farkas

Gizella "Gizi" Farkas (18. marraskuuta 1925 Miskolc, Unkari – 17. kesäkuuta 1996 Wien, Itävalta) oli unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi 1940- ja 1950-luvuilla. Hän voitti kymmenen maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan- mestaruutta EM-kisojen alettua vasta hänen uransa loppupuolella. Maailmanmestaruuksistaan hän voitti kolme naisten kaksinpelissä peräkkäisinä vuosina 1947–1949 ja jäi tämän jälkeen neljä kertaa peräkkäin hopealle Romanian Angelica Rozeanulle hävinneenä. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1947, 1948, 1949 ** Hopeaa 1950, 1951, 1952, 1953 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1947 (parina Gertrude Pritzi), 1949 (parina Helen Elliot), 1953 (parina Angelica Rozeanu) ** Hopeaa 1950 ** Pronssia 1951, 1952, 1954 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1947 (parina Ferenc Soós), 1949, 1950,(parina Ferenc Sidó) 1954 (parina Ivan Andreadis) ** Pronssia 1952, 1953, 1959 * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1947, 1948, 1950, 1954 ** Pronssia 1949, 1953 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Pronssia 1958, 1960 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1958 (parina Zoltán Berczik) * Naisten joukkuekilpailu ** Kultaa 1960 Lähde: == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Jeannette Sorrell

Jeannette Sorrell (s. 1965 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen cembalisti ja kapellimestari. Hänen opettajiensa joukossa olivat Roger Norrington, Leonard Bernstein ja Gustav Leonhardt. Hän sai taiteilijadiplominsa Oberlinin konservatoriosta vuonna 1990 ja opetti sen barokkiesitysinstituutissa tämän jälkeen vuoteen 1994 saakka. Hän on esiintynyt eri maissa resitalistina ja lisäksi konserttosolistina muun muassa Ohion kamariorkesterin kanssa.Bach-Cantatas.com: Jeannette Sorrell (Harpsichord, Conductor) Sorrell perusti vuonna 1992 Clevelandin barokkiorkesterin eli Apollo's Firen. Hän on vieraillut useiden johtavien yhdysvaltalaisorkestereiden kapellimestarina. Hänen saamiensa tunnustusten joukossa on Erin Body -palkinto vuodelta 1994. Hän on levyttänyt muiden muassa Johann Sebastian Bachin tuotantoa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset cembalistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andreea Chițu

Andreea Stefania Chițu (s. 7. toukokuuta 1988 Bolintin-Vale) on romanialainen judon Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Chițu saavutti alle 52 kg:n painoluokassa MM-hopeaa Tšeljabinskissa 2014 hävittyään loppuottelussa Majlinda Kelmendille ja Astanassa 2015, jolloin hävisi finaalissa Misato Nakamuralle. Hän sai samassa sarjassa MM-pronssia Pariisissa 2011 ja sijoittui viidenneksi Rio de Janeirossa 2013. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi ja Lontoossa 2012 yhdeksänneksi Chițu voitti 52-kiloisissa kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa Tšeljabinskissa 2012, hopeaa Budapestissa 2013 ja Prahassa 2020 sekä pronssia Montpellier’ssa 2014 ja Kazanissa 2016 sekä sijoittunut seitsemänneksi Tel Avivissa 2018. Chițu saavutti alle 23-vuotiaiden EM- kilpailujen 57 kg:n painoluokassa kultaa 2010 sekä hopeaa 2008 ja 2009. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai 52-kiloisissa pronssia 2006 ja alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa samassa sarjassa pronssia 2004. Chițu on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa viisi turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental open -kilpailuissa hänellä on neljä voittoa ja kuusi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Romanian-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset judokat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käärmesaari (Espoo)

Käärmesaari on Espoon ja Helsingin yhteinen ulkoilusaari. Se sijaitsee Miessaarenselän merialueella nelisen kilometriä Haukilahden venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Käärmesaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on runsaat kaksi kilometriä.Käärmesaari Espoon opaskartalla Käärmesaaren pinta-ala on 8,2 hehtaaria. Saaren pohjoinen ranta on melko jyrkkä ja sen havupuuvaltaiset metsät ovat levittäytyneet aivan rannan kupeeseen. Itärannan syvää poukamaa reunustavat jyrkät kallioseinämät. Saaren eteläosa on avomeren suuntaan kurottavaa paljasta, suhteellisen loivasti kohti merta laskevaa kalliomaata. Käärmesaaren läntisellä rannalla on yhtäältä punaista sileää graniittikalliota, toisaalta rantaniittyjä ja tervalepikoita. Luoteisrannan mäntyvaltainen tasanne antaa kesäisen auringonlaskun suuntaan. Saaren keskiosassa kasvaa lähinnä mäntyä, alueella on myös kallioita ja niiden välisiä painanteita. Espoon ja Helsingin välinen raja kulkee aivan Käärmesaaren itäpuolitse. Käärmesaaren ja Lauttasaaren Länsiulapanniemen välissä sijaitsevat Käärmekarit, Läntinen Käärmeluoto ja Pohjoinen Käärmeluoto. Ne kuuluvat Helsingin hallinnolliseen alueeseen. Lauttasaaren rannat häämöttävät Käärmesaaren itärannalta pari kilometriä itäkoilliseen. Käärmesaaren eteläpuolella sijaitsee pitkänomainen kallioluoto Långgrundet. Luoteen suunnassa lähempänä Espoon manneraluetta sijaitsevat muun muassa Vehkasaari, Korkeasaari ja Tvijälp. Käärmesaaren ruotsinkielistä nimeä Ormholm on käytetty ainakin 1600-luvulta alkaen. Nimensä mukaisesti saarella on ollut käärmeitä. Suomenkielinen käännös Käärmesaari otettiin kartoille 1930-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi * Käärmesaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength * Geologiset retkeilykohteet Etelä-Espoossa - omatoimisia retkeilykohteita Luokka:Espoon saaret Luokka:Westend
Ida Flodin

Ida Emilia Basilier Flodin Aavatsmark (29. huhtikuuta 1870 Oulu – 27. kesäkuuta 1957 Oslo, Norja) oli suomalaissyntyinen norjalainen laulaja. Flodinin isä oli suomalainen virkamies Frithiof Flodin (1828–1921) ja äiti Fanny Virginia Basilier (1842–1897).Flodin oli sopraano ja lauloi muun muassa Tivoli Opera Eldorado Theaterissa Kristianiassa (Oslo), sillä hän oli liittynyt ruotsalaiseen seurueeseen 1890-luvun puolivälissä. Flodin vihittiin 1898 norjalaisen upseerin ja kansanedustaja Ivar Aavatsmarkin (1864–1947) kanssa Helsingin Saksalaisessa kirkossa. Ivar ja Ida Aavatsmark saivat kuusi lasta, joista viisi eli aikuisikään. Tytär Fanny Aavatsmark (myöhemmin MacTaggart) oli toimittaja ja asui lähes koko aikuisikänsä Skotlannissa. Flodin lauloi neidon roolin Jean Sibeliuksen yksinäytöksisen oopperan Jungfrun i tornet (Neito tornissa) kantaesityksessä Helsingissä 7. marraskuuta 1896.Jean Sibeliuksen näyttämömusiikki, Sibelius.fi, viitattu 29.4.2018 Sibelius 150: Neitsyt tornissa -oopperan orkesteriversion ensiesitys soi radiossa. Yle 6.1.2015, viitattu 29.4.2018 Aavatsmarkit on haudattu perhehautaan Oslon Läntiselle hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Ella Zeller

Ella Zeller (myöh. Constantinescu, s. 26. marraskuuta 1933 Moldova Nouă, Romania) on romanialainen pöytätennispelaaja, joka menestyi varsinkin 1950-luvulla. Hän voitti viisi maailmanmestaruutta sekä vuonna 1958 alkaneissa EM-kilpailuissa yhden Euroopan-mestaruuden. Kaksinpelissä hän ylsi parhaimmillaan kolmasti MM-pronssille. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Pronssia 1956, 1957, 1963 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1955, 1956 (parina Angelica Rozeanu) ** Pronssia 1957 * Sekanelinpeli ** Pronssia 1956 * Naisten joukkuekilpailu ** Kultaa 1953, 1955, 1956 ** Hopeaa 1952, 1957, 1963 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1958 (parina Angelica Rozeanu) ** Hopeaa 1964 (parina Maria Alexandru) * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1958 Lähde: == Lähteet == Luokka:Romanialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo diplomaattisista edustustoista Pohjois-Koreassa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Pohjois-Koreassa. Tällä hetkellä Pyongyangissa on 24 suurlähetystöä. Lisäksi Pohjois-Koreassa on 2 konsulaattia ja 2 muuta edustustoa. ==Suurlähetystöt== pienoiskuva|oikea|Ranskan, Saksan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystöt sijaitsevat kaikki entisessä Itä-Saksan suurlähetystön kompleksissa Pyongyangissa === Pyongyangissa === * *Diplomatic list, Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Bulgaria *Diplomatic list, Ministry of Foreign Affairs and International Cooperation of the Kingdom of Cambodia * *Diplomatic list, Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Cuba *Czech Embassy in Pyongyang Korea, Ministry of Foreign Affairs of the Czech Republic * *List of embassies at the website of German Federal Foreign Office, page 78 *Ministry of External Affairs, India *Embassy of Indonesia *Iranian embassy * * *Ministry of Foreign Affairs & Trade * *Embassy of Pakistan * *Polish embassy in Pyongyang * *Diplomatic list, Ministry of Foreign Affairs of the Russian Federation * * * * ==Toimistot== * (Ranskan yhteistyötoimisto) * (Sveitsin yhteistyötoimisto) ==Pääkonsulaatit== ===Chongjinissa=== * * ==Akkreditoidut suurlähetystöt== ===Pekingissä=== * * * * * *Embassies/Consulates of Cameroon *Misiones en Asia, Ministerio de Relaciones Exteriores, Republica de Chile * *http://www.mvep.hr/hr/predstavnistva/dmkurh-u-svijetu/demokratska-narodna- republika-koreja-peking,321.html#p * * *Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Hungary - Missions Abroad, Asia *Embassy of Iceland in Beijing - Relations with North Korea * * * *Ministry of foreign affairs of the Republic of Macedonia *Ministry of foreign affairs of Malta * * *Ministry of Foreign Affairs of Peru * * * * *Embassies of Sierra Leone *Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Slovenia * * *Ministerio de Asuntos Exteriores y de Cooperación de España * * *Tunisian Ministry of Foreign Affairs *Ministry of People's Power for External Relations of the Bolivarian Republic of Venezuela * * ===Soulissa=== * * * * * *Ministry of Foreign Affairs of Finland * * * * *Corea del Norte * * * * *Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Turkey - Turkish Representations Abroad ===Tokiossa=== * * * ===Hanoissa=== * * ==Lähteet== Pohjois-Koreassa Diplomaattiset edustustot
Monica Ungureanu

Elena Monica Ungureanu (s. 9. tammikuuta 1988 Craiova) on romanialainen judon EM-mitalisti. Hän edustaa CSM Cluj-Napoca -seuraa. Ungureanu saavutti 48 kg:n painoluokassa pronssia alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2004 ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2006. Hän sijoittui samassa sarjassa seitsemänneksi Astanan MM-kilpailuissa 2015. Hän saavutti 48-kiloisissa EM- pronssia Kazanissa 2016 ja Varsovassa 2917. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui jatkosta ensimmäisen ottelun jälkeen. Ungureanu on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa neljä turnausvoittoa ja kaksi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental open -kilpailuissa hänellä on kaksi voittoa, kaksi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Romanian-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset judokat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mariko Härkönen

Mariko Härkönen (s. 1970 Tokio, Japani) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. ==Palkinnot== Lähde:Mariko Härkösen sivu * Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan: **Tampereen lyhytelokuvafestivaalit: Kotimaisen kilpailun erikoispalkinto sekä napinpainajat - palkinto 1998 * Bear it and Grin – lyhytelokuva: **Rennes´in lastenelokuvajuhlat, Ranska: Élephant d´or - pääpalkinto 1998 * Huippuhetki – lyhytelokuva: **Kettupäivät: Kunniamaininta 1999 * Turilas & Jäärä – animaatiosarja: **Laonin kansainvälinen lasten ja nuorten elokuvafestivaali, Ranska: Pääpalkinto 2002 **Valtion elokuvataidetoimikunnan laatutuki 2001 **Taiteen valtionpalkinto 2001 **Kettupäivät: Kunniamaininta 2001 * Kosminen kulkuri – lyhytelokuva: **Wilmette ICFilmFest, Yhdysvallat: pääpalkinto 2012 ==Filmografia== * 1993 Viiniä, rakas äiti (meidän on vielä rokattava) (lyhyt, käsikirjoituksen valvonta) * 1994 Nisula (lyhyt, ohjaaja, käsikirjoittaja) * 1996 Sirpaleita (lyhyt, props) * 1997 Tiina, tule takaisin (lyhyt, tuottaja) * 1997 Maraton (lyhyt, tuotannon johto) * 1997 Skin Deep (lyhyt, tuotannon johto) * 1997 Graceland (lyhyt, näyttelijä) * 1998 Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan (lyhyt, ohjaaja, dramaturgi, tuottaja, animoija, nuket) * 2001 Turilas ja Jäärä (ohjaaja, käsikirjoittaja) * 2007 Ekspansio (lyhyt, ohjaaja, käsikirjoittaja, animaatio) * 2010 Kosminen kulkuri (lyhyt, ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Taiteen valtionpalkinnolla palkitut Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Izabella Cywińska

Maria Izabella Cywińska-Michałowska (25. maaliskuuta 1935 – 23. joulukuuta 2023) oli puolalainen teatteri- ja elokuvantuottaja sekä taiteilijakriitikko. Hän toimi 1989–1990 kulttuurin ja taiteen ministerinä. Vuosina 2008–2011 hän oli Varsovan Ateneum-teatterin taiteellinen johtaja. Hänen puolisonsa on Janusz Michałowski. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Puolalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Abigél Joó

Abigél Joó (s. 6. elokuuta 1990 Budapest) on unkarilainen judon Euroopan- mestari. Hän on kilpaillut alle 78 kg:n sarjassa vuodesta 2010 lähtien. Joó voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Wienissä 2010 kukistettuaan loppuottelussa alankomaalaisen Marhinde Verkerkin ja Tšeljabinskissa 2012, jolloin voitti finaalissa Ranskan Audrey Tcheuméon. EM-pronssia hän on saavuttanut joukkuekilpailussa Miskolcissa 2009 sekä alle 78 kg:n painoluokassa Budapestissa 2013, Montpellier’ssa 2014 ja Varsovassa 2017. Lisäksi hän on sijoittunut viidenneksi Istanbulissa 2011 sekä seitsemänneksi Bakun Euroopan kisoissa 2015 ja Kazanin EM-kilpailuissa 2016. Joó sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 viidenneksi ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 seitsemänneksi. Hän oli seitsemäs Pariisin MM-kilpailuissa 2011. Joó saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia alle 70 kg:n sarjassa 2008 ja 2009. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 70-kiloisissa 2009 sekä 78-kiloisissa 2010, 2011 ja 2012 sekä sai pronssia 63-kiloisissa 2007. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti 70 kg:n painoluokassa kultaa 2008 ja 2009 sekä 63-kiloisissa pronssia 2007. Alle 17-vuotiaiden EM- kilpailuissa hän saavutti pronssia 63 kg:n sarjassa 2006. Joó on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental open -kilpailuissa hänellä on kolme voittoa, yksi kakkossija ja neljä kolmossijaa. Hän voitti kultaa Kazanin universiadeissa 2013. Hän on voittanut aikuisten sarjassa yhdeksän Unkarin-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset judokat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punaisten Tampereen-päämajan räjähdys 1918

Suomen sisällissodan Tampereen taistelun aikana punaisten Hämeen rintaman (pohjoisen rintaman) päämajassa, Tampereen teknillisessä opistossa, tapahtui 28. maaliskuuta 1918 räjähdys, jolla nähdään olleen merkitystä koko sodan lopputulokseen. Punaisten Satakunnan rintaman rintamapäällikkö Kustaa Salminen räjäytti vahingossa käsikranaattilaatikon, minkä myötä räjähdyksessä kuoli ja haavoittui punaisten johtajia. Myös punaisten pohjoisen rintaman ylipäällikkö Hugo Salmela sai räjähdyksessä surmansa. Salminen itse kuitenkin säilyi hengissä onnettomuudesta.Kustaa Salmisen henkilötiedot Suomen sotasurmat 1914-1922 -tietokanta. Kimmo Lehtimäki ja Timo Malmi ovat tutkineet räjähdystä käsitteleviä kirjoituksia, ja he ovat selvittäneet, että alun perin Hugo Salmelan kerrottiin kuolleen esikuntaan lentäneestä valkoisten tykistön kranaatista. Kertomus Kustaa Salmisen aiheuttamasta räjähdyksestä ja Salmelan kuolemasta perustuu heidän mukaansa kansanedustaja Emil Saarisen salanimellä Arvid Luhtakanta 1938 julkaisemaansa teokseen Suomen punakaarti kirjoittamaansa tarinaan. Sen liitti J. O. Hannula samana vuonna ilmestyneeseen teokseensa Suomen vapaussodan historia täydennettyyn laitokseen, ja sen jälkeen kertomusta on esitetty eri versioin tapahtuman kuvauksena. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissota Luokka:Räjähdysonnettomuudet Suomessa Luokka:Tampereen historia Luokka:Pyynikinrinne
Ølbyn Nordhøj

Ølbyn Nordhøj on hautakumpu Skandinavian pronssikaudelta, joka sijaitsee Køgessä Ølbyn pohjoispuolella Sjællannissa Tanskassa. Se ajoitetaan kaivauslöytöjensä vuoksi Monteliuksen periodille II eli noin 1500–1300 eaa. == Historiaa == Hautakumpu kuului maanviljelijän Peder Pedersen maatilaan ja hän oli käyttänyt kumpua lisämaan ottamiseen. Hautakummusta oli jo käytetty vajaa puolet, kun hän vuonna 1880 otti yhteyttä kansallismuseoon, joka oli silloin nimeltään Museet for de nordiske Oldsager. Sieltä saapui museon tarkastajan Sophus Müllerin ja hän havaitsi kummun keskeltä hyvin säilyneitä puun- ja kaarnan kappaleita. Nämä kuuluivat tammiarkkuun, josta löytyi puoliksi säilynyt naisen luuranko. Naista alettiin kutsua nimellä Ølbyn nainen (). Vuonna 1901 tehtiin alueelle inventointiretki ja vuonna 1941 hautakumpu rauhoitettiin vuoden 1937 rauhoituslakiin vedoten. Kummusta on otettu valokuva vuonna 1982, jossa sen ympäristöä viljellään ahkerasti, mutta kumpu kasvaa pensaikkoa ja nittykasveja. == Hautakumpu == Nordhøj on ollut pyöreäpohjainen hautakumpi, jonka halkaisija oli vuonna 1901 26 metriä ja korkeus 3,25 metriä. Muitakin mittauksia tunnetaan: halkaisija 28,3 metriä ja korkeus 4,5 metriä (vuonna 1880) ja halkaisija 30 metriä ja korkeus 5 metriä (1941). Vuonna 1901 kirjoitettiin muistiin, että kummun lakiosa oli tasainen ja että kummun pohjoisosassa oli suoritettu arkeologiset kaivaukset. Puoliksi kaivetun hautakummun keskikohdasta löytyi lahoamassa oleva tammiarkku, joka oli vuonna 1880 mitattuna 2,5 metriä pitkä ja 0,63 metriä leveä. Arkussa oli luurangon ympärillä odotettavissa olevissa kohdissa koruja ja muita esineitä, joiden perusteella voitiin osittain rekostruoida naisvainajan vaatetusta. Luurangon luut olivat pehmenneet lähes tahnaksi ja vain pääkallo otettiin talteen . Kummusta on löytynyt myös polttohautaus, joka on ajoitettu roomalaiselle rautakaudelle. Siinä vainajan tuhkat ja palaneet luunkappaleet oli koottu hautauurnaan, joka sijoitettiin kummun lakipisteeseen tammiarkun yläpuolelle. == Lähteet == Luokka:Tanskan muinaisjäännökset Luokka:Skandinavian pronssikauden hautakummut Luokka:Muinaishaudat
Tine Sundtoft

Tine Sundtoft (s. 9. huhtikuuta 1967 Lillesand) on norjalainen virkailija ja konservatiivipuolueen poliitikko. Hän toimi työnantajajärjestö Næringslivets Hovedorganisasjonin alueellisena johtajana 1995–2005, Länsi-Agderin läänin hallintojohtajana 2005–2013 ja ilmasto- ja ympäristöministerinä 2013–2015. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1967 syntyneet
Hyppylanka

Hyppylanka on elekroniikassa ja sähköalalla käytetty termi hyvin lyhyelle johtokytkennälle kontaktipinnasta toiseen, joissa välietäisyydet ovat yleisesti korkeintaan muutamissa senttimetrissä. Sillä yhdistetään sähkökontaktipinta toiseen laitteen sisällä käyttäen esimerkiksi "jumpperia" tai kuparijohtoa. Hyppylanka on sinänsä harhaanjohtava ilmaisu, koska kyseessä ei ole lanka, vaan mikä tahansa vaadittavan virran tarvitsema sähköjohde oli kyseessä tasa- tai vaihtovirta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 3. Laitteen rakentaminen Luokka:Elektroniikan komponentit
Pyhän Katariinan luostari (Tallinna)

Pyhän Katariinan luostari oli Tallinnassa nykyisessä Virossa aikanaan toiminut dominikaanien kerjäläisveljien luostari. Luostari perustettiin vuonna 1246 ja sen toiminta lakkasi uskonpuhdistuksen myötä vuonna 1525. Hieman myöhemmin luostari tuhoutui tulipalossa ja näihin päiviin saakka on säilynyt vain luostarin itäsiipi. ==Historia== Kerjäläisveljestöt saapuivat nykyiseen Viroon kristinuskon leviämisen myötä. Vaatimatonta ja liikkuvaa elämää viettäneet kerjäläisveljet saarnasivat kansankielellä ja heillä oli suuri osuus tavallisen kansan käännyttämisessä. Vilhelm Modenalainen suosi kerjäläisveljistöistä dominikaaneja eli mustia veljiä, jotka pyrkivät jo vuonna 1229 tai 1239 perustamaan luostarin Tallinnan Toompealle. Pyhän Katariinan luostarin perustamisessa onnistuttiin kuitenkin lopulta vasta vuonna 1246 Tallinnan alakaupunkiin. Luostari oli kolmilaivainen, 60 metriä pitkä ja pinta-alaltaan 1 219 neliömetriä. Koonsa puolesta se oli Vanhan- Liivinmaan suurimpia kirkkoja. 1500-luvun alussa luostarissa toimi noviisit mukaan luettuna 30 veljeä. Veljet kävivät uskonnollisista palveluksistaan kauppaa, saaden kaupungin varakkaammalta väestöltä vastineeksi hyödykkeitä, kuten kalaa, sipulia, persiljaa, pippuria, viiniä, munia, voita, ja heiniä, joita saatettiin myydä edelleen eteenpäin. Puolella tynnyrillisellä voita saattoi saada 40 messua. Luostarin toiminta lakkasi uskonpuhdistuksen ja luterilaisuuden saapumisen myötä. Luostari suljettiin vuonna 1525 ja se otettiin Tallinnan kaupunginraadin haltuun. Luostari oli kuusi vuotta tyhjillään, jonka jälkeen se tuhoutui tulipalossa. Sittemmin luostarin raunioille rakennettiin uusia rakennuksia. Vuosina 1841-1844 luostarin entisen ruokalan paikalle rakennettiin Tallinnan Pietarin ja Paavalin kirkko. Nykypäiviin saakka alkuperäisestä luostarista on säilynyt vain luostarin itäsiipi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Viron luostarit Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Dominikaaniluostarit Luokka:Tallinnan historia Luokka:Viron keskiaika
Marguerite Barankitse

Marguerite ”Maggy” Barankitse (s. 1957 Ruyigi, Burundi) on burundilainen opettaja ja ihmisoikeusaktivisti, joka perusti Maison Shalom -nimisen järjestön. Sen kautta Barankitse auttanut noin 30 000 lasta ensin Burundin sisällissodan aikana ja sen jälkeen löytämään turvaa ja koulutusta. == Nuoruus == Marguerite Barankitse syntyi Ruyigin kaupungissa vuonna 1957. Hänet kasvatettiin tutsina. Hän oli kuusivuotias, kun hänen isänsä kuoli. Barankitse opiskeli opettajaksi Rusengossa ja teki jatko-opintoja Lourdesissa Ranskassa. Palattuaan Burundiin hän alkoi opettaa Ruyigissä ranskaa yläkoululaisille. Barankitse oli 23-vuotias, kun hän adoptoi yhden orvoksi jääneen oppilaansa ja seuraavina vuosina neljä oppilasta lisää. Barankitse opiskeli 1980-luvun lopulla hallintotiedettä Sveitsissä. Hän palasi sieltä Ruyigiin, jossa hän sai paikan hiippakunnan sihteerinä. == Burundin sisällissodan hyväntekijä == Barankitse asui Ruyigiin lähistöllä, kun Burundin ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin Melchior Ndadayen murha käynnisti hutujen ja tutsien välisen sisällissodan, jossa kuoli yli 300 000 ihmistä. Kun tutsikapinalliset lähestyivät 24. lokakuuta 1993 Ruyigiä, Barankitse haki adoptiolastensa kanssa turvaa arkkipiispan asunnosta. Kaupungissa tapettiin 24. lokakuuta 72 ihmistä. Kapinalliset olisivat halunneet tappaa Barankitsenkin hutujen auttamisesta, mutta kukaan kapinallisista ei halunnut tappaa toista tutsia. Hänelle kuitenkin kostettiin riisumalla hänet alastomaksi ja sitomalla tuoliin. Verilöylyn jälkeen Barankitse pystyi pelastamaan 25 lasta ja ottamaan nämä suojiinsa. He saivat turvapaikan saksalaiselta avustustyöntekijältä, jonka luona he asuivat seitsemän kuukautta. Kun sisällissota raaistui entisestään, Barankitsen luokse alkoi tulla lisää lapsia lähistöltä. Kun Barankitsen orpolasten määrä kasvoi, hän joutui laajentamaan organisaationsa. Näin sai alkunsa Maison Shalom, joka sai alkuun tilapäismajoituksen Ruyigin hiippakunnan rakennuksista. Barankitse laajensi vuonna 1994 toimintaa myös Gisuruun ja Buteziin. Maison Shalomin kautta Barankitse oli kesäkuuhun 2016 mennessä huolehtinut noin 30 000 lapsen turvasta ja koulutuksesta. Maison Shalomin on tukenut myös HIV:n vastaista työtä ja perheiden yhdistämistä. Se on myös pyrkinyt auttamaan naisia ja lapsia, jotka palaavat Tansanian pakolaisleireiltä. Barankitsen työ on tunnustettu ympäri maailmaa. Hänet on palkittu muun muassa Pohjoinen–etelä-palkinnolla (2000), Neljän vapauden palkinnolla (2004) ja Nansen-palkinnolla (2005). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mainson Shalom International Luokka:Burundilaiset henkilöt Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Csilla Bátorfi

Csilla Bátorfi (s. 3. maaliskuuta 1969 Szombathely) on unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi varsinkin nelinpelissä. Hän voitti yhdeksän Euroopan-mestaruutta, joista yhden kaksinpelissä, ja saavutti kaksi MM- pronssia. Hän osallistui viisiin olympialaisiin vuosina 1988–2004 ja sijoittui parhaimmillaan neljänneksi naisten nelinpelissä Krisztina Tóthin parina Sydneyssä 2000. Bátorfi voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuosina 1987, 1992 ja 2001. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten nelinpeli ** Pronssia 1995 * Naisten joukkuekilpailu ** Pronssia 1987 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1986 ** Pronssia 2002 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1988 (parina Edit Urban), 1990 (parina Gabriella Wirth), 1994, 2000 (parina Krisztina Tóth) ** Hopeaa 1992, 2003, 2005 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1994 (parina Zoran Primorac) ** Pronssia 1992 * Naisten joukkuekilpailu ** Kultaa 1986, 1990, 2000 ** Hopeaa 1996, 1998 ** Pronssia 1994 Lähde: == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigrid Kaag

Sigrid Kaag (s. 2. marraskuuta 1961 Rijswijk, Alankomaat) on hollantilainen diplomaatti ja poliitikko. Hän edustaa D66-puoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Kaag syntyi vuonna 1961 Rijswijkissa. Vuonna 1980 hän aloitti arabian kielen ja filologian opinnot Utrechtin yliopistossa. Vuonna 1985 hän muutti Egyptiin, jossa hän aloitti Lähi-idän politiikkaa Kairon amerikkalaisessa yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1987. Tämän jälkeen hän muutti Isoon-Britanniaan ja valmistui Oxfordin yliopistosta maisteriksi pääaineenaan kansainväliset suhteet. Kaag on naimisissa Anis al- Qaqin kanssa. Tämä toimi 1990-luvulla Jasser Arafatin johtamassa hallituksessa. Kaagilla on neljä lasta. Uskonnolliselta vakaamukseltaan Kaag on katolilainen. Hän myös harjoittaa uskoaan, vaikka D66:llä on puolueena perinteisesti ollut melko nihkeä suhtautuminen uskontoon. == Ura diplomaattina == Kaagin ura diplomatian ja YK:n parissa alkoi vuonna 1990, kun hän aloitti Alankomaiden ulkoministeriön YK-osastossa. Vuonna 2004 hän toimi YK:n neuvonantajana Khartumissa ja Nairobissa. Vuosina 2015–2017 Kaag toimi YK:n Libanonin erikoiskoordinaattorina. Tätä ennen hän on toiminut myös muissa YK:n tehtävissä kuten kemiallisten aseiden kieltojärjestössä, jonka tavoite oli hankkiutua eroon Syyrian kemiallisista aseista. == Poliittinen ura == Vuonna 2017 Kaag nousi Rutten III:n hallituksen ulko- ja kehitysapuministeriksi. Syyskuussa 2020 Kaag valittiin D66-puolueen puheenjohtajaksi. Hän voitti vastaehdokkaansa Ton Visserin saatuaan 95,7 % jäsenistön äänistä. Vuoden 2021 vaaleissa Kaag oli puolueensa pääministeriehdokas ja ilmoitti pyrkivänsä maan ensimmäiseksi naispuoliseksi pääministeriksi. Kaag ilmoitti eroavansa ulkoministerin virastaan 17. syyskuuta 2021 ns. Afganistanin pakolaiskriisin jäljiltä. Alankomaiden parlamentti oli aiemmin virallisesti tuominnut hänen toimintansa ulkoministerinä Talibanin kaapatessa valta Afganistanissa ja sen jälkeisessä pakolaiskriisissä. Kaag kertoi eronsa yhteydessä hyväksyvänsä parlamentin kritiikin. Tammikuun 2022 alussa Kaag nousi Rutten IV:n hallituksen valtiovarainministeriksi. Syyrian presidentti Bašar al-Assad on väitetysti sanonut Kaagin olevan "enemmän mies kuin yksikään mies". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset poliitikot Luokka:Alankomaalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nadia Desdemona Lioce

Nadia Desdemona Lioce (29. syyskuuta 1959 Foggia) on italialainen vasemmistoterroristi. Hän kuului terroristijärjestö Nuove Brigate Rosseen ("Uudet punaiset prikaatit"), joka oli aktiivinen vuosina 1999–2003. Lioce oli osallinen pääministeri Massimo D'Aleman avustajan Massimo D'Antonan (1948–1999) murhaan vuonna 1999 ja Silvio Berlusconin taloudellisen neuvonantajan Marco Biagin (1950–2002) murhaan 2002. Lioce pidätettiin junassa Rooma–Firenze 2. maaliskuuta 2003. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *La Repubblica: Chi è Nadia Desdemona Lioce (2.3.2003) Luokka:Italialaiset terroristit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emilie Gardberg

Emilie Gardberg (s. 1976 Turku) on suomalainen kulttuurihallinnon ammattilainen. Hän aloitti viisivuotiskauden Taideyliopiston Sibelius- Akatemian dekaanina tammikuussa 2021. Gardberg toimi aiemmin Suomen Lontoon- instituutin johtajana vuodesta 2018. Gardberg valmistui musiikkipedagogiksi Turun AMK:n taideakatemiasta 2001 ja taiteiden maisteriksi (MA) Columbian yliopistosta 2008. Gardberg työskenteli Turun musiikkijuhlien toiminnanjohtajana 2008–2012Historia. Turun musiikkijuhlat. ja Turun filharmonisen orkesterin intendenttinä 2012–2017Emilie Gardberg Turun filharmonisen orkesterin intendentiksi . Turun Sanomat.. Syksyllä 2017 Gardberg oli stipendiaattina yhdessä maailman johtavista ajatushautomoista Wilson Centerissä WashingtonissaEmilie Gardberg. Winson Center. ja toimi sen jälkeen Wiurilan kartanon kehitysjohtajana.Emilie Gardberg vaihtoi orkesterin kartanoon. Turun Sanomat. Gardberg on vieraillut luennoitsijana useissa korkeakouluissa opettamassa taidehallintoa ja johtajuutta. Hän toimi Suomen vanhimman yhdistyksen Turun Soitannollisen Seuran (perustettu 1790) hallituksen puheenjohtajana vuosina 2010–2016.Emilie Gardberg Turun soitannollisen seuran uusi puheenjohtaja. Festivals.fi Gardberg on tekstiilitaiteilija Barbro Gardbergin veljentytär.Barbro Gardbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Babette Haag

Babette Haag (s. 31. lokakuuta 1967 München, Baijeri) on saksalainen lyömäsoittaja, joka on erikoistunut marimbaan.Bach-Cantatas: Babette Haag Haag syntyi huilistin ja harpistin tyttärenä. Hän aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana. 17-vuotiaana hän kuuli marimballe sävelletyn konserton, mikä sai hänet innostumaan ennemmin lyömäsoitinten opiskelusta kuin uran luomisesta pianistina. Vuosina 1988–1994 hän opiskeli korkeakoulutasolla patarumpujen ja lyömäsoitinten soittoa Freiburgissa ja Breisgaussa. Haag aloitti solistisen uransa kaudella 1992–1993 ja on myös ollut patarumpalina eri orkestereiden jäsenenä. == Levytyksiä == * Magic Drums (1998) * Impressions for Harp and Marimba (Arparimba-duon osana; 1999) * Magic Marimba (2002) * Melodies for Percussion (2005) * Pas de Deux (2006) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lyömäsoittajat Luokka:Marimbansoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yvonne Naef

Yvonne Naef (s. 9. marraskuuta 1957) on sveitsiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän opiskeli musiikkitiedettä ja laulamista Zürichissä, Baselissa ja Mannheimissa. Voitettuaan lukuisia opiskelijapalkintoja hän sai ensimmäistä kertaa laajempaa huomiota vuonna 1987 sijoituttuaan toiselle sijalle oratorio- ja yksinlaululuokassa Ateenan Maria Callas -kilpailussa.Yvonne Naef. Bach-Cantatas Uransa alkupuolella Naef esitti muiden muassa Rosinan (Sevillan parturi, Gioacchino Rossini), Adalgisan (Norma, Vincenzo Bellini) ja Carmenin roolit (Carmen, Georges Bizet) ollessaan oopperatalojen jäsenenä Sankt Gallenissa ja Wiesbadenissa. Suurta henkilökohtaista suosiota Naef saavutti vuonna 1994 Gaetano Donizettin oopperan Anna Bolena uudessa tuotannossa Monte Carlon oopperassa. Hän tulkitsi teoksessa Giovanna Seymourin roolin. Seuraavana vuonna hän esiintyi ensimmäistä kertaa Giuliettan roolissa Hoffmannin kertomukset -teoksessa Milanon La Scalassa. Hän on esiintynyt festivaaleilla muun muassa Bayreuthissa ja Salzburgissa. Hän on myös kysytty konserttilaulaja, jonka ohjelmisto kattaa teoksia Johann Sebastian Bachista Dmitri Šostakovitšiin. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Alexandru

Maria Alexandru (o.s. Golopenta, 30. joulukuuta 1939 Plugova – 27. marraskuuta 2024"Doliu în tenisul de masă românesc: A murit multipla campioană Maria Alexandru) oli romanialainen pöytätennispelaaja, joka osallistui MM- kilpailuihin jo 13-vuotiaana vuonna 1953 ja oli EM-mitaleilla vielä vuonna 1980. Hän voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta sekä neljä Euroopan- mestaruutta, joista yhden kaksinpelissä. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Hopeaa 1963 ** Pronssia 1969 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1961 (parina Georgeta Pitică), 1973 (parina Miho Hamada), 1975 (parina Shoko Takahashi) ** Hopeaa 1969 (parina Eleonora Mihalca) ** Pronssia 1957 * Sekanelinpeli ** Hopeaa 1971 (parina Antun Stipančić) ** Pronssia 1967 * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1957, 1963, 1969 ** Pronssia 1961 Lähde: === EM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1966 ** Hopeaa 1976 ** Pronssia 1970, 1972 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1960 (parina Angelica Rozeanu), 1978 (parina Liana Mihuț ** Hopeaa 1964 (parina Ella Zeller), 1974 (parina Alice Grófová), 1980 (parina Liana Mihuț) ** Pronssia 1968, 1970, 1972 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1960 (parina Gheorge Cobirzan) ** Hopeaa 1968 (parina Dorin Giurgiuca) ** Pronssia 1966, 1974 * Naisten joukkuekilpailu ** Pronssia 1978, 1980 Lähde: == Lähteet == Luokka:Romanialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Iselin Nybø

Iselin Nybø (14. toukokuuta 1981 Randaberg) on norjalainen liberaalipuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2013–2017. Lisäksi hän toimi Norjan tutkimus- ja korkeakouluministerinä vuosina 2018–2020 sekä elinkeinoministerinä 2020–2021. Tätä ennen hän oli toiminut Randabergin ja Stavangerin kunnanvaltuustoissa. Ammatiltaan Nybø on juristi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Iselin Nybø Norjan suurkäräjien verkkosivuilla * Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Larry Csonka

Larry Csonka (s. 25. joulukuuta 1946 Stow, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän oli pelipaikaltaan blokkaava keskushyökkääjä eli fullback. Csonka pelasi vuosina 1968–1979. Hän oli voimakas ja isokokoinen pelaaja. Csonka muistetaan erityisesti ajoilta Miami Dolphinsissa, jossa hän voitti kaksi kertaa Super Bowlin. Hänet on valittu Pro Football Hall of Fameen ja College Football Hall of Fameen. ==Pelaajaura== Csonka edusti yliopistourallaan Syracusen yliopistoa. Miami Dolphins varasi hänet vuonden 1968 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Csonka oli Dolphinsin avainpelaajia joukkueen edetessä NFL-liigan loppuotteluun kolmesti peräkkäin 1972, 1973 ja 1974. Näistä kaksi viimeistä Dolphins voitti ja Csonka valittiin Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1974. Dolphinsissa pelatessaan Csonka valittiin viidesti liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin. Kaudeksi 1975 Csonka lähti kilpailevaan WFL-liigaan Memphis Southmenin joukkueeseen, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna NFL-liigan New York Giantsiin. Uransa viimeisen kauden 1979 Csonka pelasi vielä Dolphinsissa. == Uran jälkeen == Ammattilaisuransa jälkeen Csonka on muun muassa toiminut kykyjenetsijänä ja näyttelijänä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Snake Eater ja televisiosarjassa American Gladiators. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Larry Csonkan kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mária Mednyánszky

Mária Mednyánszky (7. huhtikuuta 1901 Budapest – 20. joulukuuta 1978 Budapest) oli unkarilainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 1920- ja 1930-luvuilla 18 maailmanmestaruutta, joista viisi naisten kaksinpelissä, seitsemän naisten nelinpelissä ja kuusi sekanelinpelissä. Mednyánszkyn äiti kuoli hänen ollessaan yhdeksänvuotias ja isä hänen ollessaan 16-vuotias. Hän aloitti pöytätenniksen pelaamisen 22-vuotiaana työtovereidensa kanssa tauoilla budapestilaisessa pankissa. == Saavutukset == === MM-mitalit === * Naisten kaksinpeli ** Kultaa 1926, 1928, 1929, 1930, 1931 ** Hopeaa 1932, 1933 * Naisten nelinpeli ** Kultaa 1928 (parina Fanchette Flamm), 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935 (parina Anna Sipos) ** Hopeaa 1929, 1936 * Sekanelinpeli ** Kultaa 1926, 1928 (parina Zoltán Mechlovits) 1930, 1931 (parina Miklós Szabados), 1933 (parina István Kelen), 1934 (parina Miklós Szabados) ** Hopeaa 1932, 1936 ** Pronssia 1929, 1935 * Naisten joukkuekilpailu ** Hopeaa 1934, 1935 Lähde: == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Matkalla avaruuteen (vuoden 2018 televisiosarja)

Matkalla avaruuteen (Lost in Space) on yhdysvaltalainen seikkailuhenkinen tieteissarja. Se on uudelleenkäynnistys vuosina 1965–1968 esitettyyn samannimiseen tieteissarjaan, joka pohjautui vuonna 1812 julkaistuun romaaniin The Swiss Family Robinson. Sarjan tuottajina toimivat Matt Sazama ja Burk Sharpless. Sen ensimmäinen kausi julkaistiin Netflixissä huhtikuussa 2018. Sarjan toinen tuotantokausi tuli Netflixiin jouluaattona 2019. Sarjan kolmas tuotantokausi tuli Netflixiin ensimmäinen joulukuuta 2021. == Juoni == Maapallon muuttuessa elinkelvottomaksi, ihmiset päättävät lähettää siirtokunnan asuinkelvolliselle planeetalle Alfa Centaurille. Siirtokuntalaisia kuljettava alus joutuu hyökkäyksen kohteeksi, ja aluksen henkilöstö täytyy evakuoida. Robinsonin perhe haaksirikkoutuu vieraalle planeetalle ja he joutuvat taistelemaan selviytyäkseen erilaisista vaaroista. == Näyttelijät == == Tuotanto == Vuonna 2014 kerrottiin Dracula Untold -elokuvan tuottajina toimineiden Matt Sazamanin ja Burk Sharplessin käsikirjoittavan uudelleenkäynnistystä 1960–luvulla esitettyyn Matkalla avaruuteen -sarjalle. Netflix antoi sarjalle vihreätä valoa marraskuussa 2015. 2016 kesäkuussa Netflix tilasi 10–osaisen ensimmäisen kauden sarjasta. Ensimmäisen kauden kuvaukset alkoivat Vancouverissa tammikuussa 2017. === Julkaisu === Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin Netflix-palvelussa 13. huhtikuuta 2018. 31\. maaliskuuta 2018 esitettiin sarjan pilottijakso Washingtonin Awesome Con -tapahtumassa, jonka jälkeen pidettiin Q&A; (Kysy ja vastaa) -hetki Matt Sazaman ja Burk Sharplessin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matkalla avaruuteen Netflix.comissa * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat televisiosarjat‎ Luokka:Post-apocalypse- televisiosarjat