EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aniara (ooppera)

Aniara on Karl-Birger Blomdahlin kaksinäytöksinen science fiction -teemainen ooppera. Se on sävelletty vuosina 1957–1959. Kantaesitys pidettiin Tukholman kuninkaallisessa oopperassa 31. toukokuuta 1959.Aniara Schott Music, viitattu 24.2.2024 Aniara on laadittu librettoon, jonka kirjoitti Erik Lindegren Harry Martinsonin Aniaran pohjalta. Ooppera kertoo ihmisten Marsiin evakuoimiseen tarkoitetun avaruusaluksen eksymisestä reitiltään ja katoamisesta loputtomalle avaruuslennolle. Aniara nousi aikakautensa menestyneimmäksi ruotsalaisesta oopperaksi. Teoksen partituurin kustansi Schott Music. Kantaesityksen johti Sixten Ehrling. Ooppera sai myös kansainvälistä huomiota.Sixten Ehrling Naxos, viitattu 24.2.2024 == Lähteet == Luokka:Ruotsinkieliset oopperat Luokka:1950-luvun musiikkiteokset
Anton Wilhelm Amo

Anton Wilhelm Amo (lat. Antonius Guilielmus Amo Afer ab Aximo in Guinea) (1703–1756) oli ensimmäinen tunnettu afrikkalaistaustainen filosofi Saksassa.Paulin J. Hountondji: "Afrikanische Philosophie. Myytti ja todellisuus. 2. painos Indiana University Press, Bloomington/Indianapolis 1996, s. 114. Hän syntyi Nkubeamissa lähellä Aximiaa nykyisessä Ghanassa. == Elämä ja työ == Amo tuli Eurooppaan epäselviä reittejä pitkin. Hän tuli Amsterdamista Brunswickin herttuan hoviin ja sai kasteen tämän suojeluksessa. Amo opiskeli Wittenbergissä ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi. Työskenneltyään Jenassa, Hallessa ja Wolfenbüttelissä hän palasi Afrikkaan. Norbert Lochner: Anton Wilhelm Amo. Ghanalainen tutkija 1700-luvun Saksassa. In: Übersee-Rundschau 10, numero 1 (1958), s. 22-31 = Anton Wilhelm Amo. Ghanalainen tutkija 1700-luvun Saksassa. In: Transactions of the Historical Society of Ghana 3 (1958), s. 169-179. == Vastaanotto == Viime vuosina Saksassa on ehdotettu julkisten aukioiden nimeämistä Amon mukaan, ja joissakin tapauksissa se on jo toteutettu (esim. Stuttgartissa).https://www.stuttgarter- zeitung.de/inhalt.signal-gegen-rassismus-stuttgart-benennt-nun-doch-einen- platz-nach-anton-wilhelm-amo.b03e1cc2-5ee3-444e-8977-eb002da3e55c.html. Häntä muistettiin useissa museonäyttelyissä, kuten "Anton Wilhelm Amo. Between the Worlds" Wittenbergissä vuonna 2024.https://www.wittenberg.de/kultur- tourismus/kultur/ausstellungen/sonderausstellung-anton-wilhelm-amo-zwischen- den-welten-/ == Lähteet == Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1703 syntyneet Luokka:Vuonna 1756 kuolleet
Henrik Johannesson

Henrik Johannesson (s. 1998) on ruotsalainen suunnistaja. EM-kilpailuissa Johannesson sijoittui seitsemänneksi pitkällä matkalla Rakveren EM- kilpailuissa vuonna 2022. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. http://runners.worldofo.com/henrikjohannesson.html Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 52:s vuonna 2022. https://orienteering.sport/worldcup-page/standings/?type=1&sex;=1&wc;_year=53 Nuorten MM-kilpailuissa Johannesson saavutti MM-pronssin keskimatkalla Unkarissa vuonna 2018. Hän on voittanut Stora Tuna OK:n joukkueessa Jukolan viestin neljä kertaa. https://www.is.fi/urheilu/art-2000009663875.html == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vorošilovin piiri (Donetsk)

Vorošilovin piiri () on yksi Ukrainan Donetskin yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se sijaitsee Donetskin keskustassa. Vuonna 1973 perustetun piirin pinta-ala on 9,8 neliökilometriä. Piiri on nimetty neuvostojohtaja Kliment Vorošilovin mukaan. Vorošilovin piiri sijaitsee Donetskin kaupungin keskustassa. Piirin naapurina on neljä muuta Donetskin kaupunkipiiriä, eli etelässä Leninin piiri, lännessä Kuibyševin piiri, pohjoisessa Kiovan piiri ja idässä Kalininin piiri. Donetskin kaupunki ja sen Vorošilovin piiri on ollut vuodesta 2014 Venäjän tai sen nukkevaltion miehittämä, ja siten Ukrainan laillisen hallinnon ulkopuolista aluetta. Piirin väestöarvio oli ennen vuonna 2014 alkanutta miehitystä noin 92 400 ihmistä., tai 94 168 (2001 ) tai 115 098 (VL 1989). Vorošilovin piiri sijaitsee Donetskin keskiosassa. Lännessä piirin naapurina on Donetskin Kuibyševin piiri, pohjoisessa Kiovan piiri. Idässä vastassa on Kalininin piiri ja etelässä Leninin piiri. Piirin alueella sijaitsevat muun muassa: 2012\. День молодежи в Донецке 002.jpg|Donetskin aluehallinnon rakennus. Opera theatre in donetsk 015.jpg|Donetskin oopperatalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vorošilovin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) Luokka:Donetskin piirit
Werner Janssen

Werner Janssen (1. kesäkuuta 1899 New York – 19. syyskuuta 1990 Stony Brook) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja säveltäjä.Werner Janssen Interview with Bruce Duffie Bruce Duffie, viitattu 24.2.2024 Janssen opiskeli Dartmouth Collegessa ja New England Conservatory of Musicissa. Hän sai myös Euroopassa opetusta orkesterinjohdossa Felix Weingartnerilta ja Hermann Schercheniltä sekä sävellyksessä Ottorino Respighiltä. Janssen työskenteli 1920-luvulla New Yorkissa pianistina kabareessä ja osallistui muun muassa Ziegfeld Folliesiin. Hän esiintyi usein vierailevana kapellimestarina Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Janssen esiintyi useita kertoja myös Helsingissä ja oli Jean Sibeliuksen mukaan tämän teosten taitavin tulkitsija.Music: Sibelius for Hollywood Time, viitattu 24.2.2024 American Praised for Conducting of Sibelius Works The New York Times, viitattu 24.2.2024 Hän saikin Sibelius-tulkinnoistaan Valkoisen Ruusun ritarikunnan tunnustuksen.Tulilintu Tampere Filharmonia, viitattu 24.2.2024 Vuonna 1934 Janssen kutsuttiin johtamaan New Yorkin filharmonikkoja ensimmäisenä yhdysvaltalaissyntyisenä henkilönä. Janssen toimi vuosina 1937–1939 Baltimoren sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja johti vuosina 1940–1952 HollywoodissaWerner Janssen, 91; Composer, Conductor Los Angeles Times 27.9.1990, viitattu 24.2.2024 omaa Janssen Symphony -orkesteriaan. Hän toimi orkesterien pääkapellimestarina myös Utahissa, Oregonissa ja San Diegossa. Säveltäjänä Janssen teki musiikin muun muassa elokuviin Blockade ja The General Dies at Dawn. Tunnetuin hänen säveltämänsä elokuvamusiikki on Yö Casablancassa -elokuvasta (1946). Janssen oli kuudella eri elokuvalla ehdolla parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi.Winners of Oscars for Best Original Score: all the nominated soundtracks from the history of the Academy Awards Classical Music, viitattu 24.2.2024 Janssen oli kolmesti naimisissa. Yhden avioliitoistaan hän solmi näyttelijä Ann Hardingin kanssa. Janssenilla oli poika ja kaksi tytärtä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Kiovan piiri (Donetsk)

Kiovan piiri () on yksi Ukrainan Donetskin yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piirin pinta-ala on 37,87 neliökilometriä. Donetskin kaupunki ja sen Kiovan piiri on ollut vuodesta 2014 Venäjän tai sen nukkevaltion miehittämä, ja siten Ukrainan laillisen hallinnon ulkopuolista aluetta. Sotatoimissa osapuolet ovat käyttäneet kansainvälisen oikeuden mukaan kiellettyjäkin aseita kuten asutuskeskuksissa kiellettyjä rypäleammuksia, ja taistelujen seurauksena on tullut myös siviiliuhreja. Piirin väestöarvio oli ennen vuonna 2014 alkanutta miehitystä noin 139 300 ihmistä., tai 139 177 (2001 ) tai 146 618 (VL 1989). Kiovan piiri sijaitsee Donetskin kaupungin pohjoisosassa. Kaakossa Kiovan piirin naapurina on Donetskin Kalininin piiri, etelässä Vorošilovin piiri ja lännessä Kuibyševin piiri. Luotessa kaupunkipiirin rajoittuu Donetskin alueen Pokrovskin piiriin ja pohjoisesa Donetskin piiriin; idässä vastassa on Makijivkan kaupunki. Piirin alueella sijaitsevat muun muassa: * Donetskin rautatieasema * Donetskin kansainvälinen lentoasema * Donbas Arena * RSK Olimpijskyi Вокзальная площадь - panoramio (3).jpg|Donetskin rautatieasemaa (2013). Donetsk Airport.jpg|Donetskin kansainvälinen lentoasema. Donetsk Donbass Arena 30.jpg|Donbas Arena. Donetsk ekspodonbass.jpg|Tapahtumahalli Ekspodonbass. Donetsk junost.jpg|Junost- teatteri/konserttisali. 2011-05-18 - panoramio.jpg|Viktorija-hotelli viereisine urheilukenttineen. Planetarium in Donetsk.jpg|Donetskin planetaario. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kiovan piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) *
Bittersweet Love

Bittersweet Love on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut David Millerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Lana Turner, Robert Lansing, Celeste Holm, Robert Alda, Scott Hylands ja Meredith Baxter-Birney. == Juoni == Bittersweet Love kertoo naimisiin menevästä ja sittemmin lasta odottavasta nuoresta pariskunnasta Michaelista ja Patriciasta, jotka saavat tietää olevansa sisaruspuolia. == Näyttelijät == == Tuotanto == Työnimillä Jill Came Tumbling After ja Birthmark kulkeneen elokuvan kuvaukset alkoivat 12. huhtikuuta 1976 ja päättyivät saman vuoden kesäkuun lopulla. Elokuva kuvattiin Kaliforniassa, kuten Los Angelesissa. == Ensi-ilta ja vastaanotto == Bittersweet Love sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 1976. Ilmestyttyään elokuva sai elokuvakriitikoilta sekalaisia arvioita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Bittersweet Loven traileri Youtubessa Luokka:Vuoden 1976 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat
Margareta Hallin

Gunhild Margareta Hallin (20. helmikuuta 1931 Karlskoga – 9. helmikuuta 2020 Vantör) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano) ja säveltäjä.Margareta Hallin Bach-Cantatas, viitattu 25.2.2024 Göran Gademan, Gunhild Margareta Hallin Svensk kvinnobiografiskt lexikon 21.10.2020, viitattu 25.2.2024 Hallin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Ragnar Hulténin johdolla ja teki debyyttinsä Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1955. Vuosina 1957 ja 1960 hän esiintyi Glyndebournen oopperafestivaalilla Yön kuningattaren roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilussa. Hallinin ohjelmistoon kuului tässä vaiheessa myös muun muassa Gildan (Rigoletto) ja Violettan (La traviata) roolit Giuseppe Verdin teoksissa. Vuonna 1959 Hallin loi Sokean runoilijattaren roolin Karl-Birger Blomdahlin oopperassa Aniara. Hän toisti roolin samana vuonna Edinburghissa ja vuonna 1960 Covent Gardenissa. Hallin esiintyi Anne Truloven roolissa Igor Stravinskyn Hulttion tien Ruotsin-ensiesityksessä. Hän loi Theresen roolin Lars Johan Werlen oopperassa Drömmen om Thérèse vuonna 1964 ja osallistui myös Hans Geforsin Christinan kantaesitykseen vuonna 1986. Hallin sai hovsångerskan arvonimen.Margareta Hallin Kungahuset, viitattu 25.2.2024 Hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1976, Ruotsin akatemian teatteripalkinto vuonna 1986 ja Hugo Alfvén -palkinto vuonna 2004. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1972. Hallinin sävellystuotannon joukossa on lauluja, kamarimusiikkia ja oopperoita, kuten Fröken Julie ja Den starkare. Hallin solmi ensimmäisen avioliittonsa viulisti- kapellimestari Inge Boströmin kanssa vuonna 1951. Avioliitosta syntyi tytär. Toisen avioliittonsa Hallin solmi näyttelijä Bengt Ekerotin kanssa. Avioliitosta syntyi poika. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Litteris et Artibus -palkitut Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ragnar Ulfung

Ragnar Ulfung (s. 28. helmikuuta 1927 Oslo) on norjalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori.Ragnar Ulfung Oxford Reference, viitattu 25.2.2024 Hän vietti suurimman osan urastaan Ruotsissa.Ragnar Ulfung Kirsten Flagstad Museum, viitattu 25.2.2024 Ulfung opiskeli Oslossa ja Milanossa. Debyyttinsä hän teki Oslossa 1952 tulkitsemalla Magadoffin roolin Gian Carlo Menottin Konsulissa. Ulfung lauloi vuosina 1955–1958 Göteborgin Stora Teaternissa ja vuosina 1958–1983 Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Vuosina 1977–1978 hän oli Göteborgin Stora Teaternin taiteellinen johtaja. Ulfung esiintyi lisäksi muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa ja Metropolitan-oopperassa. Hänet tunnetaan myös Monostatoksen roolista Ingmar Bergmanin elokuvassa Taikahuilu.Ragnar Ulfung Interview with Bruce Duffie Bruce Duffie, viitattu 25.2.2024 Ulfung on Pyhän Olavin ritarikunnan ritari. Hän sai Ruotsista hovsångaren arvonimen ja Litteris et Artibus -mitalin.Ragnar Ulfung Kungahuset, viitattu 25.2.2024 Catarina Ericson-Roos kirjoitti Ulfungin elämäkertateoksen Ragnar Ulfung: Jag måste sjunga annars dör jag (2024).Ragnar Ulfung - Jag måste sjunga annars dör jag Suomalainen kirjakauppa, viitattu 25.2.2024 == Lähteet == Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Bengt Rundgren

Bengt Rundgren (21. huhtikuuta 1931 Karlskrona – 27. syyskuuta 2008 Vallentuna) oli ruotsalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso.Rundgren, Bengt Bayerisches Musiker-Lexikon Online, viitattu 25.2.2024 Bengt Rundgren Nationalencyklopedin, viitattu 25.2.2024 Rundgren valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta vuonna 1962.Bengt Rundgren RTNworldList, viitattu 25.2.2024 Hän teki oopperadebyyttinsä Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannissa Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1962.Bengt Rundgren Naxos, viitattu 25.2.2024 Rundgren oli pysyvästi kiinnitettynä Tukholman kuninkaalliseen oopperaan vuoteen 1969 saakka ja tämän jälkeen Deutsche Oper Berliniin vuoteen 1998 saakka. Rundgrenin syvä bassoääni teki hänestä erityisen kysytyn Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin tulkitsijan, mutta hän tuli tunnetuksi myös Osminin (Ryöstö Seraljista), komtuurin (Don Giovanni) ja Sarastron (Taikahuilu) rooleista Mozartin teoksissa. Rundgren teki ensimmäisen esiintymisensä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1969 ja esiintyi myös muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla. Merkittäviä oopperataloja, joissa Rundgren vieraili, olivat esimerkiksi Metropolitan-ooppera, La Scala ja Covent Garden. Rundgren sai vuonna 1983 hovsångaren arvonimen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kalle Sarala

Kaarlo ”Kalle” Sarala (synt. Kellinsalmi; 20. kesäkuuta 1882 Kuusamo – 18. marraskuuta 1960 Pudasjärvi)Kalle Sarala KirjastoVirma. Viitattu 25.2.2024. oli suomalainen maanviljelijä, taloustirehtööri ja Maalaisliittoa edustanut poliitikko, joka vaikutti erityisesti kotikuntansa Pudasjärven asioihin. Hän oli kahdesti presidentinvaalin valitsijamiehenä. Sarala syntyi silloin Kuusamoon ja nykyään Posioon kuuluvassa Kynsijärven kylässä, mutta hänen ollessaan viisivuotias hänen isänsä osti Pudasjärven Sarakylästä Saralan tilan, jota hän sittemmin viljeli itse. Saralan koulutus rajoittui lyhyeen kiertokouluun. Hän oli Maalaisliiton Sarakylän paikallisosaston ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1908–1956 sekä Pudasjärven kuntakokouksen ja vuosina 1918–1957 kunnanvaltuuston jäsen. Hän oli myös muun muassa Oulun läänin Talousseuran johtokunnan ja valtuuston jäsen sekä vuodesta 1913 Sarakylän Osuuskassan ja vuodesta 1939 Pudasjärven Osuuskaupan hallintoneuvoston puheenjohtaja.70-vuotiaita (tilaajille) Helsingin Sanomat 20.6.1952, s. 6. HS Aikakone. Viitattu 25.2.2024. Kaikkiaan hänellä oli elämänsä aikana yli sata erilaista luottamustehtävää.Yli sata yh­teis­ten asioi­den hoitoon liit­ty­vää teh­tä­vää – Kalle Sarala oli monessa mukana Iijokiseutu 11.12.2016. Viitattu 25.2.2024. Saralan pitkäaikainen joskin toteutumaton tavoite oli muodostaa Sarakylästä ja sen lähikylistä itsenäinen kunta. Sarala oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925Oulun läänin pohjoisen vaalipiirin Keskuslautakunta Tornion Lehti 30.1.1925, s. 4. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.2.2024. ja 1931Ilmoitus. Lapin Kansa 3.2.1925, s. 1. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.2.2024.. Vuoden 1931 vaalissa hän oli Maalaisliiton valitsijamiehistä viimeinen, joka saatiin taivuteltua äänestämään kolmannella kierroksella pääministeri P. E. Svinhufvudia entisen presidentin K. J. Ståhlbergin sijasta. Sarala antoi ryhmäkokouksessa periksi vasta, kun kaikki muut olivat jo lupautuneet äänestämään Svinhufvudia ja hänet oli lisäksi saatu uskomaan, että Ståhlbergin valinnasta seuraisi välittömästi lapuanliikkeen suorittama verilöyly Helsingissä. Svinhufvud valittiin pienimmällä mahdollisella enemmistöllä äänin 151–149.Paavo Hirvikallio: Tasavallan presidentin vaalit Suomessa 1919–1950, s. 61–63. WSOY, Helsinki 1958. Myöhemmin Sarala tutustui presidentti Urho Kekkoseen. Sarala oli vanhoillislestadiolainen ja toimi myös maallikkosaarnaajana. Hän sai vuonna 1948 presidentin myöntämän taloustirehtöörin arvonimen.Pikku uutisia, Kaleva 15.2.1948, s. 3. Saralan kuoltua perustettiin vuonna 1961 lahjoitusvaroilla Kalle Saralan stipendirahasto, joka myöntää stipendejä pudasjärveläisille maa- ja kotitalouden opiskelijoille. Rahastoa hallinnoi vuoteen 2023 Pudasjärven Maamiesseuraliitto, joka oli myös perustettu Saralan johdolla.Esko Viitala: Kalle Saralan stipendirahaston kuulumisia Pudasjärveläinen 8.11.2023, s. 7. ==Lähteet== Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Pudasjärven kaupunginvaltuutetut‎ Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Aurdal (taajama)

Aurdal on taajama Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 658 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nord-Aurdal
Aurdalin kirkko

Aurdalin kirkko () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1737. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nord-Aurdal
Leira

Leira on taajama Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 941 vuonna 2023. Valdres folkehøgskule.JPG|Valdresin kansanopisto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nord-Aurdal
Ulnesin kirkko

Ulnesin kirkko () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Nord-Aurdal
Valdresin kulttuurihistoriallinen museo

Valdresin kulttuurihistoriallinen museo () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kulttuurihistoriallinen ulkomuseo. Se on perustettu vuonna 1901, ja sinne on kerätty noin sata rakennusta. Museolla on myös paikallisen kansanmusiikin arkisto. Valdres Folkemuseum, Nord- Aurdal.JPG|Rakennuksia Valdrestur 2022 sommer 34.jpg|Keittiövälineitä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kulttuurihistorialliset museot Luokka:Norjan ulkoilmamuseot Luokka:Nord-Aurdal
Valdresin kansanopisto

pienoiskuva|200px|Sisäänkäynti vuonna 2014. Valdresin kansanopisto () on Nord- Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kristillinen kansanopisto, joka on perustettu vuonna 1899. Sen omistaa Norjan NMKY-NNKY, ja siellä on vuosittain noin sata oppilasta. Opetustarjonta keskittyy talviliikuntaan ja ulkoaktiviteetteihin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kansanopiston verkkosivut Luokka:Kansanopistot Luokka:Norjalaiset oppilaitokset Luokka:Kristilliset oppilaitokset Luokka:Kristinusko Norjassa Luokka:Nord-Aurdal
Ragnhild Hemsing

Ranghild Hemsing (s. 15. helmikuuta 1988 Valdres) on norjalainen hardangerviulisti. Siskonsa Eldbjørg Hemsingin kanssa hän perusti vuonna 2013 klassisen musiikin Hemsing-festivaalin, joka järjestetään vuosittain Aurdalissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Căprianan luostari

Căprianan luostari on ortodoksinen munkkiluostari Moldovassa Căprianan kylässä Codrin metsäöalueella noin 40 km pääkaupunki Chișinăusta koilliseen. Luostarissa on kolme kirkkoa. Sitä pidetään Moldovan kirjakielen, musiikin ja arkkitehtuurin kehtona. Perimätiedon mukaan Aleksanteri Hyvä metsästi alueella 1400-luvulla, kun kauris kumarsi hänelle. Ruhtinas säästi kauriin ja nimesi paikan sen ja tyttärensä Anan mukaan (Capri-Ana), ja näki yöllä unta, että paikalle piti rakentaa mahtava luostari. Luostarin kolmesta kirkosta vanhin on Neitsyt Marian taivaaseen ottamisen muistolle pyhitetty kirkko. Se on Moldovan vanhin edelleen käytössä oleva kirkko, peräisin 1420-luvulta. Kirkkorakennus on rakennettu uudelleen monia kertoja edellisen tuhouduttua maanjäristyksissä. Nykyinen rakennus on maanalaisten osien tyylin perusteella Tapani Suuren ajoilta, mutta sitäkin on remontoitu ja muutettu useasti. Kommunistivallan aikoina 1962–1989 luostari oli maallisena kulttuuritalona, varastona ja sairaalana. 1990-luvulla luostarin aluleelta löytyi arkeologisissa kaivauksissa jäänteitä kirkosta Aleksanteri Hyvän ajoilta. File:Bise.jpg| Neitsyt Marian Taivaaseenottamisen kirkko. File:Capriana interior of the Dormition church.jpg| Sisäkuva File:Căpriana monastery in Moldova.jpg| Pyhän Yrjön talvikirkko File:Capriana 00307.jpg|Sisäkuva File:Căpriana Monastery (Apr 2016) 6.jpg| Vanha kaivo File:AIRM - Mănăstirea Căpriana - octombrie 2012 - 494354657255959.jpg|Vanhoja rakenteita == Lähteet == Luokka:Moldovan rakennukset ja rakennelmat
Kanta-astuja

Kanta-astuja on eläin, jonka takaraajassa kantapää on muodostunut siten, että kävellessä kantapää osuu maahan. Kanta-astujien jalkaterän luut ovat sen muotoiset, että ne tukevat kävelemistä. Ihminen ja muut kädelliset ovat kanta- astujia. Myös karhu on kanta-astuja. == Lähteet == Luokka:Selkärankaiset
Tuulivoima Venäjällä

Tuulivoima Venäjällä käsittelee tuulivoiman tuotantoa Venäjällä. Venäjällä on erinomaiset tuuliolosuhteet Kuolan niemimaan koko satojen kilometrien mittaisella pohjoisrannikolla, jossa keskituuli on 8,5 metriä sekunnissahttps://bellona.org/news/renewable-energy/2017-05-wind-energy- making-small-but-steay-gains-in-northwest-russia. Vuonna 2021 tuulivoima muodosti 0,72 prosenttia Venäjän sähköntuotantokapasiteetista ja 0,35 prosenttia sähkön kokonaistuotannosta.https://www.power-technology.com/data- insights/wind-power-in-russia/?cf-view Murmanskin alueella sijaitsee 202 MW:n tuulivoimapuisto lähellä Teriberkaa. Se koostuu 57 kappaleesta 3,55 MW:n tuulivoimalaitoksia.https://www.power-technology.com/marketdata/power-plant- profile-kola-wind-farm-russia/?cf-view Valtionyhtiö Rosatom valmistaa tuulivoimalaitoksia ja rakentaa tuulivoimapuistoja NovaWind-nimellä. Se tarjoaa yhtä yksinkertaista 2,5 MW:n tuulivoimalamallia, jossa on merkittävän lyhyt torni (75, 99 tai 135 metriä) joka kootaan pinottavista elementeistä. Lapojen halkaisija on 100 metriä. Tuulivoimalassa ei ole lainkaan vaihteistoa, vaan se toimii suoravedolla.https://novawind.ru/eng/production/wey25/ ==Lähteet== Luokka:Energia Venäjällä Luokka:Tuulivoima maittain
Teardown

Teardown on ruotsalaisen Tuxedo Labsin tekemä peli. Peli julkaistiin vuonna 2020 early access-vaiheessa, ja julkaistiin virallisesti 2022. Peli perustuu asioiden tuhoamiseen. Luokka:Vuoden 2020 videopelit Luokka:Ruotsissa kehitetyt videopelit
Ais-molliasteikko

Ais-molliasteikko on ais-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen variaatioon kuuluvat sävelet ais, his, cis, dis, eis, fis, gis ja ais. Ais- mollin rinnakkaissävellaji on Cis-duuri ja muunnossävellaji teoreettinen Ais- duuri. Koska kaikki sävelet ovat ylennettyjä, niin yleensä käytetään tämän enharmonista vastinetta, eli B-mollia. == Variaatioita == *Melodinen molli: ais, his, cis, dis, eis, fisis, gisis *Harmoninen molli: ais, his, cis, dis, eis, fis, gisis, ais *Pentatoninen molli: ais, cis, dis, eis, gis, ais == Ais- mollin säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == i ii° III iv v VI VII A♯m A♯m7 A♯sus2 A♯sus4 A♯m(maj7) B♯° B♯m7♭5 C♯ C♯maj7 C♯sus2 C♯sus4 C♯+ C♯maj7♯5 D♯m D♯m7 D♯sus2 D♯sus4 E♯m E♯m7 E♯sus4 E♯ E♯7 F♯ F♯maj7 F♯sus2 G♯ G♯7 G♯sus2 G♯sus4 G𝄪° G𝄪°7 ==Ais-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key ais \minor s16 \clef alto \key ais \minor s16 \clef tenor \key ais \minor s16 \clef bass \key ais \minor s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Ais-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Pirkko Soininen

Pirkko Soininen (s. 1969 Lahti) on suomalainen kirjailija ja vapaa toimittaja, joka on kirjoittanut sekä runoutta että proosaa. Hän sai esikoisrunoteoksestaan Murretut päivät (2013) Runo-Kaarina-palkinnon. Sen jälkeen hän on kirjoittanut Eppu Nuotion kanssa kolmiosaisen taidemaailmaan sijoittuvan rikosromaanin sekä neljä elämäkertaromaania suomalaisista naistaitelijoista ja -kirjailijoista. == Ura == Soininen opiskeli Turun yliopistosta, mistä hän valmistui maisteriksi yleisestä kirjallisuustieteestä. Hän on opiskellut lisäksi luovaa kirjoittamista Oriveden vapaassa kirjoittajakoulussa ja Kriittisessä korkeakoulussa. Soinisen esikoisteos oli runokokoelma Murretut päivät, josta hän voitti 2013 esikoisrunoilijoille tarkoitetun Runo-Kaarina-palkinnon. Soinisen toinen runokokoelma Avataan siiven alta ilmestyi 2016. Soinisen ja Eppu Nuotion yhdessä kirjoittama rikosromaani Nainen parvekkeella julkaistiin 2016. Nuotio oli ottanut Soiniseen yhteyttä tämän Tuulen naapurina -blogin kautta, kun hän tarvitsi kuvailua Turusta romaaniinsa Mutta minä rakastan sinua. He alkoivat kävellä yhdessä, ja Soininen ehdotti yhteisen kirjan tekemistä. Romaanin päähenkilö on dokumentaristi Salome Virta, joka alkaa etsiä Albert Edelfeltin teoksen Nainen parvekkeella sijaintipaikkaa. Soininen ja Nuotio kirjoittivat lopulta taidedekkarisarjasta kolmiosaisen. Sakset tyynyn alla (2018) liittyy Frederick William Elwellin maalaukseen ja Punainen vaate (2019) Elin Danielson-Gambogin omakuvaan. Soinisen oma ensimmäinen proosateos on vuonna 2018 julkaistu Ellen, joka kertoo taidemaalari Ellen Thesleffistä. Se on päiväkirjamuotoon kirjoitettu elämäkertaromaani, joka sijoittuu Thesleffin Firenzen-aikaan. Soininen kirjoitti Ellenin jälkeen elämäkertaromaanit Wivi Lönnistä, Maila Pylkkösestä ja Signe Branderista. Valosta rakentuvat huoneet (2021) kertoo arkkitehti Lönnin taistelusta aikansa sukupuoliroolien ja suvun paineiden keskellä. Kipulintu (2023) puolestaan on romaani runoilija Maila Pylkkösen traagisesta elämästä. Sen kehyskertomus sijoittuu Nikkilän mielisairaalaan. Samassa paikassa myös valokuvaaja Signe Brander muistelee elämäänsä romaanissa Signe (2024). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soinisen kotisivut Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
B-molliasteikko

B-molliasteikko on b-sävelestä alkava sävelasteikko. Luonnolliseen b-molliasteikkoon kuuluvat sävelet b, c, des, es, f, ges, as ja b. B-mollin rinnakkaissävellaji on Des-duuri ja muunnossävellaji B-duuri. Populaarimusiikin puolella, jossa käytetään paljon englanninkielistä sävelten nimeämistapaa, "b-mollilla" viitataan h-molliin, ja b-mollista käytetään nimeä bb-molli. Suomen kielessä taidemusiikin puolella, jossa on saksalainen nimeämiskäytäntö, Bb tarkoittaa lähtökohtaisesti kuitenkin kaksoisalennettua H:ta, josta rytmimusiikin puolella käytetään yleensä nimeä "Beses".https://www.theseus.fi/handle/10024/751050 B-mollia vastaa enharmonisesti ais-molli, jossa on seitsemän ylennystä. == Variaatioita == * Harmoninen molli: b, c, des, es, f, ges, a, b * Melodinen molli: b, c, des, es, f, g, a, b * Pentatoninen molli: b, des, es, f, as, b == B-molliasteikon säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == i ii° III iv v VI VII B♭m B♭m7 B♭sus2 B♭sus4 B♭m(maj7) C° Cm7♭5 D♭ D♭maj7 D♭sus2 D♭sus4 D♭+ D♭maj7♯5 E♭m E♭m7 E♭sus2 E♭sus4 Fm Fm7 Fsus4 F F7 G♭ G♭maj7 G♭sus2 A♭ A♭7 A♭sus2 A♭sus4 A° A°7 ==B-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key bes \minor s16 \clef alto \key bes \minor s16 \clef tenor \key bes \minor s16 \clef bass \key bes \minor s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. B-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Tunnettuja teoksia b-mollissa == * Chopin: Pianosonaatti nro 2, erityisesti sen kolmas osa, surumarssi * Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 22, b-molli (BWV 867) * Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 22, b-molli (BWV 891) * Adriano Celentano: Azzurro * The Killers: Somebody told me (Teknisesti h-molli siten, että kitarat on viritetty puolikkaalla alaspäin.) == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Kärkiastuja

Kärkiastuja on eläin, joka astelee kävellessään jalan kärjellä. Kärkiastujiin kuuluvat kavioeläimet ja sorkkaeläimet. Kärkiastujien jalat ovat pidemmät ja sirommat kuin varvasastujilla tai kanta-astujilla. == Lähteet == Luokka:Selkärankaiset
Suomen Hyönteistieteellinen Seura

Suomen Hyönteistieteellinen Seura ry on vuosina 1935–2022 toiminut hyönteistieteellinen yhdistys. Seuran tarkoituksena oli toimia hyönteisten tutkijoiden ja hyönteistieteen harrastajien yhdyssiteenä ja edistää hyönteisten tutkimusta. == Historia == Seura sai alkunsa vuonna 1935, kun osa Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen suomenkielisistä jäsenistä irtautui yhdistyksestä ja perusti oman seuran. Vuonna 2022 Helsingin Hyönteistieteellinen Yhdistys muutti sääntöjään ja nimi vaihtui Suomen Hyönteisseuraksi. Samalla Suomen Hyönteistieteellinen Seura siirsi varansa Suomen Hyönteisseuralle ja lakkautti toimintansa. Jäsenistö sai ilmoituksella siirtyä Suomen Hyönteistieteellisestä Seurasta uudistuneeseen Suomen Hyönteisseuraan. == Seuran julkaisuja == Seura julkaisi Annales Entomologici Fennici -lehteä eli Suomen hyönteistieteellistä aikakauskirjaa vuosina 1935–1989 sekä Acta Entomologica Fennica -monografiasarjaa vuosina 1947–1989. Yhdessä Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen, Suomen Perhostutkijain Seuran ja Turun Eläin- ja Kasvitieteellisen Seuran kanssa se osallistui Entomologica Fennica -lehden julkaisuun vuosina 1990–2019. == Organisaatio == Seuran asioita hoiti vuosikokouksessa valittu hallitus, johon kuuluivat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, sihteeri, rahastonhoitaja, kirjastonhoitaja ja kaksi muuta jäsentä. === Puheenjohtajat === * Uunio Saalas 1935–1954 * Esko Kangas 1955–1975 * Martti Markkula 1976–1980 * Olli Halkka 1981–1984 * Antti Jansson 1985–1990 * Antti Pekkarinen 1991–2003 * Ilkka Teräs 2004–2012 * Ilpo Mannerkoski 2013–2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset
Twisters

Twisters on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen katastrofielokuva, jonka on ohjannut Lee Isaac Chung ja käsikirjoittanut Mark L. Smith. Se on itsenäinen jatko-osa vuoden 1996 elokuvalle Twister. Pääosia esittävät Daisy Edgar-Jones, Glen Powell, Anthony Ramos, Maura Tierney, Brandon Perea ja Sasha Lane. Twisters sai maailmanensi-iltansa Lontoon Leicester Squarella sijaitsevassa Empire-elokuvateatterissa 8. heinäkuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se sai 12. heinäkuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2024 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset katastrofielokuvat
Texas Hold ’Em (kappale)

Texas Hold ’Em on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Beyoncén musiikkikappale tämän albumilta Cowboy Carter. Kappale julkaistiin 11. helmikuuta 2024 albumin ensimmäisenä singlenä yhdessä ”16 Carriages” -kappaleen kanssa. Singlejen julkaisu seurasi Super Bowl LVIII:n aikana esitettyä Verizonin mainosta, jossa Beyoncé vihjaili uudesta musiikista. Kappaletta ovat olleet Beyoncén lisäksi kirjoittamassa ja säveltämässä Elizabeth Lowell Boland, Megan Bülow, Brian Bates, Nathan Ferraro ja Raphael Saadiq, ja sitä on ollut tuottamassa Nathan Ferraro sekä Killah B. Kappaleesta julkaistiin bounce-vaikutteinen "Texas Hold ’Em (Pony Up) Remix" versio 4. huhtikuuta 2024. Vastaavia remix-versioita julkaistiin Beyoncén edellisen albumin Renaissancen kappaleista. == Menestys == Kappale nousi ensimmäiseksi yhdysvaltalaisella Billboard Hot 100 -musiikkilistalla ja ensimmäiseksi suosituimpia countrykappaleita luetteloivalla Billboardin Hot Country Songs -listalla. Beyoncésta tuli ensimmäinen musta nainen, joka on yltänyt countrylistan kärkeen. == Kappaleet == Texas Hold ’Em - Suoratoisto/digitaalinen lataus # # # Texas Hold ’Em (Pony Up) Remix - Suoratoisto/digitaalinen lataus # Texas Hold 'Em (Pony Up) Remix – 3.20 == Esiintyjät == * Beyoncé – laulu * Khirye Tyler – kosketimmet * Raphael Saadiq – rumpu ja basso * Rhiannon Giddens – banjo ja alttoviulu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 kappaleet Luokka:Beyoncé Knowlesin kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset countrykappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Erillinen pataljoona 14 (talvisota)

Erillinen pataljoona 14 (ErP 14) oli Kuhmon ja Sotkamon reserviläisistä ja alueen rauhanajan rajavartiostosta koottu Suomen puolustusvoimien pataljoona.Aarnio: s. 145-146 ==Varustaminen== Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Määrävahvuuksia ei kuitenkaan kaikilta osin saavutettu. ==Yksiköt== Aarnio: s. 148-153 *Komentaja + esikunta *Esikuntakomppania *1. komppania (1./ErP 14) komentajanaan luutnantti Oskari Peltola *2. komppania (2./ErP 14) komentajanaan luutnantti Jussi Kekkonen *3. komppania (3./ErP 14) komentajanaan luutnantti V.Halonen ==Komentaja(t)== * kapteeni Matti Murole ==Keskittäminen== Pataljoona perustettiin tulevalla toiminta-alueellaan Kuhmossa ja oli jo 9. lokakuuta 1939 toimintavalmiina. Kuhmon kertausharjoituskeskuksen komentajana oli everstiluutnantti Frans Ilomäki, josta tuli alueelle sijoitetun Ryhmä Ilomäen komentaja. Erillinen pataljoona 14 oli ryhmän keskeisin yksikkö.Aarnio: s. 148 Pataljoona kuului Pohjois- Suomen ryhmän (P-SR) suojajoukkoihin. Sodan alkaessa 30. marraskuuta se oli ryhmittyneenä itärajan tuntumaan Kuhmon suunnassa. === Kuhmon suunnan viivytysvaihe === Neuvostoliiton 54. vuoristodivisioona aloitti 30. marraskuuta hyökkäyksen, jolla se tunkeutui aina Kuhmon eteläpuolelle Jyrkänkoskelle. Ensimmäisen viikon viivytysvaiheessa keskeisin suomalaisyhtymä oli erillinen pataljoona 14. Kaikkiaan suomalaisia oli 1 200 miestä.Aarnio: s. 146 Prikaati Vuokon aloitettua 8. joulukuuta vastahyökkäykset, jolloin erillinen pataljoona 14 siirrettiin varmistustehtäviin.Aarnio: s. 153 ===Kuhmon suunnan vastahyökkäys === Tammikuun lopulla Kuhmon alueelle siirrettiin Suomussalmella voittoja saavuttanut Hjalmar Siilasvuon 9. divisioona.Aarnio: s. 161 Pataljoona osallistui tällöin käynnistyneiseen vastahyökkäykseen. == Katso myös == *Kuhmon taistelut == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Talvisodan suomalaiset jalkaväkipataljoonat Luokka:Kuhmo Luokka:Kainuun historia
Bombus polaris

Bombus polaris on yleinen arktinen kimalaislaji, jolla ei ole vielä vakiintunutta suomenkielistä nimeä. Bombus polaris on sosiaalinen kimalainen, joka pystyy selviytymään poikkeuksellisen alhaisissa lämpötiloissa, lähellä pakkasta. Sille on kehittynyt useita sopeutumia kylmissä olosuhteissa elämiseen. Sillä on paksumpi karvapeite kuin useimmilla muilla kimalaisilla ja se rakentaa hyvin eristettyjä pesiä. ==Taksonomia== Bombus polaris kuuluu Alpinobombus alasukuun. Alpinobombus alasuvun lajit esiintyvät arktisilla ja korkeilla alppialueilla. Euraasiassa elävä tunturikimalainen Bombus pyrrhopygus on erotettu vuoden 2015 jälkeen omaksi lajikseen Bombus polaris lajista, joka elää Pohjois-Amerikassa. == Lähteet == Luokka:Kimalaiset
Jasinja

Jasinja () on kaupunkityyppinen taajama Taka-Karpatian alueen Rah’ivin piirissä Länsi-Ukrainassa. Taajama sijaitsee Tonavan suurimman sivujoen Tiszan vesistöön kuuluvan Tšorna Tysa -joen (Чорна Тиса) varrella, maanteitse noin 235 kilometriä aluekeskus Užhorodista itään. Tammikuun keskilämpötila on -5,9 °C, heinäkuun +16,7 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 898 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Jasinjan väkiluvuksi 8 565 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 8 043. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 7 720 asukasta. Ensimmäinen historiallinen maininta Jasinjasta on vuodelta 1583. Hutsulien tasavalta julistettiin Jasinjassa 9. marraskuuta 1918; se oli osa lyhytaikaista (1918–1919) Länsi- Ukrainan kansantasavaltaa. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta sai 1947. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan, ja myös ennen tätä aluejakoa, kaupunki on osa Rah’ivin piiriä. Taajaman tunnetuimpiin nähtävyyksiin lukeutuu puinen kirkko vuodelta 1824. Se on Unescon maailmanperintöluettelon kohteen Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat osa, Jeesuksen ylösnousemuksen kirkko tai Jasinjan meidän Herramme ylösnousemuksen kirkko. Jasiňa, nádraží.jpg|Jasinjan rautatieasema. Закарпатський музей народної архітектури та побуту 101.JPG|Taka-Karpatian perinnerakentamisen museo. Вознесенська церква (Ясіня. Закарпаття.).jpg| Myh’ailo Syroh’manin johdolla 1824 rakennettu Jeesuksen ylösnousemuksen kirkko (Церква Вознесіння Господнього) Jasinjassa. Ясіня, Церква Вознесіння Господнього (Струківська) 2010 (5593).jpg|Samaa kokonaisuutta. Kőrösmező római katolikus temploma3.JPG| Katolinen Pietarin ja Paavalin kirkko. Лазещина (Плитоватий), Церква Преображення Господнього 2010 (5278).jpg|Vanhempi ortodoksinen kirkko. Jasinia ts 2.jpg| Toinen ortodoksinen kirkko. Kőrösmező - panoramio (5).jpg|Taajaman asuintaloja. Kőrösmező, Tisza - panoramio.jpg|Kävelysilta joen yli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Taka-Karpatian alue Luokka:Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Les Mureaux

Les Mureaux on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 40 km Pariisista luoteeseen. == Historia == pienoiskuva|vasen|Château de Becheville Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Vuonna 1888 sieltä löydettiin dolmen, joka on peräisin ajalta 3000 vuotta eaa. Rooman vallan aikana Mureaux’ssa oli samanlaisen jokisatama kuin Lutetiassa. Keskiajalla Mureaux'n kylä oli Meulanin kreivien linnoitus. Ranskan kuningatar Brabantin Maria asettui sinne asumaan vuosina 1285–1321 miehensä, Ranskan kuninkaan Filip III:n kuoleman jälkeen. 1600-luvun alussa Mathieu de Vion peri Mureaux'n herruuden ja perusti Bechevillen tilan. Vuonna 1811 Bechevillen tilasta tuli Pierre Darun omaisuutta. Hän toivotti serkkunsa Stendhalin tervetulleeksi linnaan, jossa hän vietti kolme viikkoa. Tuona aikana hän yritti lähestyä isäntänsä vaimoa Alexandrine Darua, siinä kuitenkin epäonnistuen. Tapahtumista hän kertoo kirjassaan Punaista ja mustaa, tosin käyttäen henkilöistä ja paikoista eri nimiä. Pierre Darun poika Napoléon Daru rakennutti vuosien 1850 ja 1860 välillä nykyisen Château de Bechevillen. == Teollistuminen == Vuonna 1843 Les Mureaux'n asema valmistui Ranskan ensimmäisen rautatien varrelle, joka yhdisti Pariisin ja Le Havren. Tuolloin matka täältä Pariisin Gare Saint-Lazaren asemalle kesti tunnin ja 15 minuuttia. Kuntaan perustettiin radan valmistumisen jälkeen tiilitehdas, paperitehdas ja valimo. Ensimmäiset vesilentokoneet testattiin kunnan vesillä vuonna 1912, jonka jälkeen niiden valmistus aloitettiin Charles Pélabonin perustamassa tehtaassa. Vuonna 1933 Charles Lindbergh ja hänen vaimonsa laskeutuivat Les Mureaux'hun. Vuodesta 1965 lähtien Les Mureaux'n tuotantolaitosta käytettiin ensimmäisen ranskalaisen raketin tuotantoon. Vuonna 1973 Ariane-ohjelma käynnistettiin. Raketit suunnitellaan ja koottaan Les Mureaux'n tehtaalla, jonka jälkeen kantorakettielementit lastataan proomuun. Sillä ne siirretään Seineä pitkin Le Havreen, ja lopuksi laivataan yli Atlantin valtameren Ranskan Guayanaan ja siellä Kouroussa olevaan Guayanan avaruuskeskukseen. Vuonna 1952 Renault perusti suuren tehtaan naapurikaupunki Flins-sur-Seineen. Tätä varten myös Les Mureaux’n kaupunkiin rakennettiin runsaasti asuntoja Renaultin tehtaan työntekijöille. == Olympialaiset == Junayhteyden valmistuttua Les Mureaux'sta tuli vapaa-ajanviettopaikka, jonne pariisilaiset saapuivat sunnuntaisin. Useita kartanoita, hotelleja ja tavernoja rakennettiin. Vuonna 1894 pursiseura Cercle de la Voile de Paris muutti Les Mureaux'hun taidemaalari Gustave Caillebotten aloitteesta. Vuonna 1924 Cercle de la Voile de Paris isännöi Pariisin olympialaisten purjehdustapahtumia Les Mureaux'ssa. == Tunnettuja kuntalaisia == *Frédéric Dard (1921-2000), kirjailija ja fiktiivisen komisario San Antonion luoja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yvelinesin kunnat
John Hugenholtz

Johannes Bernhardus Theodorus Hugenholtz, tunnettu myös nimillä John Hugenholtz ja Hans Hugenholtz (s. 31. lokakuuta 1914 Vledder Drenthe, Alankomaat – k. 25. maaliskuuta 1995 Bentveld, Pohjois-Holland) oli alankomaalainen arkkitehti. == Ura == Hugenholtz syntyi Vledderissä 31. lokakuuta 1914 rauhanaktivismia kannattaneeseen protestanttiseen pappisperheeseen, mutta perhe muutti hänen syntymänsä jälkeen ensin Purmerendiin vuonna 1918 ja Ammerstoliin 1924. Hugenholtz opiskeli lakimieheksi, mutta hän kiinnostui jo nuorena moottoriurheilusta. Hän työskenteli toimittajana kirjoittamalla erilaisia lehtiartikkeleita, joista osa käsitteli myös moottoriurheilua ja hän ajoi myös itse amatöörinä moottoripyöräkilpailuissa. Kilparatojen suunnittelutyön Hugenholtz aloitti 1940-luvulla, kun hän osallistui Zandvoortin radan suunnittelutyöhön. Hugenholtzin ohella alkuperäisen radan suunnittelijana on pidetty myös brittiläistä kilpa-autoilijaa Sammy Davisia. Radan myöhemmistä uudistustöistä on vastannut arkkitehti Jarno Zaffelli. Hugenholtz suunnitteli useita myös Formula 1 -sarjassa käytettyjä kilparatoja ja teki muutostöitä aikaisemmin käytössä olleisiin ratoihin: Zolder, Hockenheimring, Jarama, Ontario Motor Speedway ja Nivelles. Hugenholtzin suunnittelemista radoista tunnetuin on Japanissa sijaitseva Suzuka Circuit, jonka hän suunnitteli vuonna 1962 Hondan perustajan Sōichirō Hondan rahoittamana, koska Honda tarvitsi testiradan tuotantoautoilleen. Formula 1 -osakilpailu järjestettiin radalla ensimmäisen kerran vuonna 1987. Ajatuksen monimutkaisesta kahdeksikon muotoisesta radasta Hugenholtz sai lasten Scalextric-autoradoista. 1970-luvulla Hugenholtz suunnitteli kilparatojen käyttöön turva-aidan, joka koostui tukipylväistä ja ketjullisista aidoista, mutta käytäntö hylättiin myöhemmin sen aiheuttamien vaaratilanteiden vuoksi. == Kuolema == Hugenholtz ja hänen vaimonsa Marianne Sophie van Rheineck Leyssius joutuivat autokolariin Zandvoortissa 10. tammikuuta 1995, missä Sophie kuoli heti ja Hugenholtz itse kolarista saamiinsa vammoihin pari kuukautta myöhemmin. == Muuta == Hugenholtzin poika Hans Hugenholtz Jr. (s. 1950) on kilpa-autoilija. == Järjestötoiminta ja autojen suunnittelu == Hugenholtz perusti useita kilpa-autoyhdistyksiä ja toimi niiden johtotehtävissä: * Nederlandse Auto Race Club (NARC, 1936) perustaja. *Zandvoortin kilparatayhdistyksen johtaja (1949–1974). * Pariisin kilparatajärjestön Association Internationale de Circuits Permanents (1956) perustaja * Pionier Automobielen Club (1956) perustaja, joka muuttui myöhemmin Fédération Internationale des Voitures Anciennes (FIVA) järjestöksi. Hugenholtz osallistui myös Dutch Barkleyn (1948) ja Delfinon (1989) autojen suunnitteluun, mutta niitä ei koskaan laitettu sarjatuotantoon. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Formula 1 -taustavaikuttajat Luokka:Alankomaalaiset arkkitehdit
Q5 (yhtye)

Q5 on Seattlessa vuonna 1983 perustettu yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. Heidän ensimmäinen studioalbuminsa, nimeltään Steel the Light, julkaistiin vuonna 1984. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluu Floyd D. Rose, joka tunnetaan parhaiten kitaransoittoa mullistaneen vibrakampijärjestelmän kehittäjänä. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1989, ehtien julkaista yhteensä kaksi albumia. Vuonna 2014 yhtye palasi keikkalavoille uusitulla kokoonpanolla ja kiersi maailmaa aina vuoteen 2019 saakka. Yhtye julkaisi tässä välissä myös kolmannen albuminsa. Nykyään kokoonpanossa on enää yksi alkuperäisjäsen, laulaja Jonathan Scott K. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === * Jonathan Scott K. – laulu * Dennis Turner – kitara * Blake Turner – kitara * Chad Thomas – basso * Jarratt VanDyke – rummut === Entiset jäsenet === * Floyd D. Rose – kitara * Rick Pierce – kitara * Gary Thompson – rummut * Evan Sheeley – basso, koskettimet === Paluukiertueen jäsenet (2014-2019) === * Jonathan Scott K. – laulu * Rick Pierce – kitara * Dennis Turner – kitara * James Nelson – kitara * Evan Sheeley – basso * Jeffrey A. McCormack – rummut == Diskografia == === Studioalbumit === Albumi Tiedot Steel the Light Julkaisuvuosi: 1984 Levy-yhtiö: Music For Nations When the Mirror Cracks Julkaisuvuosi: 1985 Levy- yhtiö: Polygram New World Order Julkaisuvuosi: 2016 Levy-yhtiö: Frontiers Records === Demot === * 1983 – Demo * 1984 – Demo 1984 === Singlet === * 1985 – Steel the Light * 1986 – Living on the Borderline * 2016 – The Right Way Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet
Poikanen

Poikanen on sana, jota käytetään joidenkin eläinten lapsista. Joidenkin lajien osalta käytetään muita nimityksiä, kuten pentu, varsa, karitsa tai porsas. == Lähteet == Luokka:Biologia
Kynnäs

Kynnäs on tavallisesti pitkä särkkämuodostuma. Kynnäs on varsinkin meren ja laguunin erottava maakaistale. == Tunnettuja kynnäitä == * Kuurin kynnäs * Veikselin kynnäs * Monojoen suiston biosfäärialue == Lähteet == Luokka:Geomorfologia
Kuoleman kauppiaat

Kuoleman kauppiaat tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Kirjat== ;Romaanit * Kuoleman kauppiaat (suom. 1939, alkuteos Dynasty of death, 1938) Taylor Caldwellin kirjoittama romaani * Kuoleman kauppiaat (suom. 1985, alkuteos The Death Dealers, 1965), Mickey Spillanen kirjoittama romaani * Kuoleman kauppiaat (suom. 1990, alkuteos Red alert, 1990) Alistair MacLeanin ideaan perustuva Alastair MacNeillin romaani ;Tietokirja * Kuoleman kauppiaat (suom. 1978, alkuteos The Arms Bazaar, 1977), Anthony Sampsonin kirja kansainvälisestä asekaupasta ==Elokuvat== * Kuoleman kauppiaat (Borderline), William A. Seiterin ohjaama elokuva vuodeleta 1950 * Kuoleman kauppiaat (The True Story of Lynn Stuart) Lewis Seilerin ohjaama elokuva vuodelta 1958 * Kuoleman kauppiaat (Company of Killers), Jerry Thorpen ohjaama elokuva vuodelta 1970, alun perin televisiotuotanto * Kuoleman kauppiaat (The Gunrunner), Nardo Castillon ohjaama elokuva vuodelta 1984 * Kuoleman kauppiaat (The Death Merchants), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1991, useita ohjaajia * Teklords – Kuoleman kauppiaat (Tekwar: Teklords), George Bloomfieldin ohjaama elokuva vuodelta 1994, videolevitys ==Musiikkikappaleet== * Kuoleman kauppiaat (Masters of War) (suom. sanat Paleface), Bob Dylanin kappaleen suomenkielinen versio albumilta Dylan suomeksi * Kuoleman kauppiaat, Bastardsin kappale albumilta Studio 27.11.–2.12.82
Vaeltajalaji

Vaeltajalaji on eläinlaji, joka saattaa esimerkiksi ilmavirtauksen johdattamana ajautua kauas yleiseltä esiintymisalueeltaan. Poikkeuksellisen lämmin tuuli saattaa saada joidenkin perhoslajien yksilöt ajautumaan tuhansia kilometrejä tavalliselta esiintymisalueeltaan pohjoiseen. Suomeen saakka on ajautunut Kaspianmerellä ja Mustanmeren alueella esiintyviä perhoslajeja. Vaeltajalajeihin kuuluu myös muita hyönteisiä, kuten sudenkorentoja. Myös jotkut lintulajit saattavat satunnaisesti harhautua reitiltään ja ajautua kauas esiintymisalueiltaan tai muuttoreiteiltään. Suomessa on nähty harvinaisia lintuja, joista kaukaisimmillaan ovat tulleet Pohjois-Amerikasta tai Aasian arovyöhykkeeltä saakka. == Lähteet == Luokka:Biologia