EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tshukudu

Tshukudu (tai chukudu) on käsin tehty kaksipyöräinen kulkuneuvo jota käytetään itäisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Ensimmäisen kerran niitä alettiin käyttää 1970-luvulla Mobutu Sese Sekon valtakaudella, kun Pohjois-Kivun köyhät maanviljelijät tarvitsivat kottikärryä nopeamman tavan kuljettaa tavaroita. Gomassa tshukudut ovat tärkeä osa paikallista taloutta. Niitä ohjaavat kuriirit jotka ansaitsevat elantonsa kuljettamalla maataloustuotteita, rakennustarvikkeita ja polttopuuta. ==Rakenne== Tshukudu muistuttaa ominaisuuksiltaan isokokoista potkulautaa. Ohjaaminen tapahtuu ohjaustangosta, ja vauhtia lisätään toisella jalalla maahan potkimalla. Kulkuneuvon päällä voi joko seistä tai istua polven varassa sille tarkoitetulla pehmusteella. Jarruttaminen tapahtuu painamalla jalalla takapyörää. Ylämäkeen mentäessä tai raskaan kuorman kanssa kulkuneuvoa kuljetetaan taluttaen. Tshukudun runko valmistetaan eukalyptuspuusta ja pyörät kovemmasta mumba-puusta. Myös kierrätettyjä varaosia muista ajoneuvoista saatetaan käyttää. Tavaran kuljetukseen soveltuvan tshukudun valmistus kestää noin kolme päivää, ja niitä myydään sadan dollarin hintaan. Parhaimmillaan tsuhkudu voi kuljettaa jopa 800 kilogramman kuormaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Meet the Chukudu: Congo’s home-made scooter | Africa on the move 26.09.2016, youtube.com, DW News Luokka:Kulkuneuvot Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan liikenne
Şuhut

Şuhut, tai Suhut on piirikunta ja kaupunki Turkin Afyonkarahisarissa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Şuhutin väkiluku oli 14 299. Suhutissa puhutaan kurdia, azeria ja turkkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afyonkarahisarin maakunnan piirikunnat
Semovente da 105/25

Semovente da 105/25 oli toisen maailmansodan aikana valmistettu italialainen rynnäkkötykki. Sen pääase oli 105/25-tykki ja se perustui M15/42-panssarivaunun pidennetylle alustalle. Tykki kuului oman aikansa tehokkaimpiin. Vaunuja ehdittiin valmistamaan vain 30 kappaletta Italian armeijalle, kun saksalaiset miehittivät maan Italian vaihdettua puolia. Saksalaiset tilasivat vaunuja lisää ja käyttivät niitä omissa yksiköissään Italin rintamalla. ==Suunnittelu ja piirteet== thumb|vasen|Semovente da 105/25 (oikealla) ja Semovente da 75/18 Ansaldon tehtaalla. 105/25 on jonkin verran matalampi. Italian asevoimat olivat alkaneet harkita P40-panssarivaunuun perustuvan semoventen eli rynnäkkötykin rakentamista, mutta maaliskuuhun 1943 mennessä oli päätetty keskittyä rynnäkkötykkien rakentamiseen. P40-vaunuja oli tästä syystä rajallisesti ja niinpä uuden rynnäkkötykin rakentamisessa päädyttiin sen sijaan käyttämään pidennettyä M15/42-vaunua. Pidennetty vaunu sai nimen M42L ja myöhemmin M43. Vaunuun perustuvaa rynnäkkötykkiä kokeiltiin ensimmäisen kerran helmikuussa 1943. Vielä saman kuukauden aikana armeija tilasi 30:n vaunun erän. Tilausta korotettiin vielä ensin 130:n kappaleeseen ja lopulta toukokuussa 200:n kappaleeseen. Vaunuja luovutettiin ennen Italian antautumista maailmansodassa 30 kappaletta. M43 oli pituudeltaan 5,1 metriä, 2,4 metriä leveä ja 1,7 metriä korkea. Uusi rynnäkkötykki painoi 15,4 tonnia. 105 mm tykki oli käyttöönotettaessa aikansa tehokkaimpien joukossa. Tykki liikkui sivusuunnassa 36° ja pystysyynnassa -10/+18°. Sen ammuksen lähtönopeus oli 512 m/s ja kantama 1 200 metriä. 14 kg onteloammus läpäisi 500 metrin päästä 100 mm panssaria. Moottori oli teholtaan 190 hevosvoiman bensiinikäyttöinen SPA 15 TB. Huippunopeus tiellä oli 38 km/h ja maastossa 20 km/h. Toimintasäde tiellä oli 200 km ja maastossa 130 km. ==Käyttö== Saksalaiset valtasivat suurimman osan 30 italialaisista Semovente da 105/25-vaunusta vuonna 1943. Neljä niistä tuhoutui taisteluissa saksalaisia vastaan Roomassa. Saksalaiset ottivat vaunut käyttöön jalkaväkidivisioonien panssarintorjuntapataljoonissa Italian rintamalla. Valtaamiensa 26 vaunun lisäksi he tilasivat uusia. 91 vaunua valmistui vuosina 1943–1944. Saksalaiset valmistuttivat myös versiota Semovente da 75/34 pienemmällä tykillä. Saksalaiset tunsivat vaunun lempinimellä dachshund eli mäyräkoira sen matalan siluetin mukaan. Saksalaisten käyttämissä vaunuissa oli italialainen maastokuviointi, mutta saksalaiset yksikkömerkinnät. ==Lähteet== Luokka:Italian asevoimat Luokka:Italialaiset rynnäkkötykit Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan panssarivaunut
Meksikonpunaorava

Meksikonpunaorava (Tamiasciurus mearnsi) on Meksikon Baja Californian osavaltion Sierra de San Pedro Mártirin vuoristometsissä tavattava punaorava. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi. ==Koko ja ulkonäkö== Meksikonpunaoravan ruumiin pituus on noin 201 mm. Naaraat ja urokset ovat saman kokoisia. Väritys on selkäpuolelta harmaa ja vatsapuolelta valkoinen. Kyljellä puolien välissä kulkee harmaa tai hiilenmusta raita. Selässä korvien takaa keskiselälle on ruskeahkoa karvoitusta. Jalat ovat harmaat tai kellertävän valkoiset. Korvissa on mustat korvatöyhtöt. Häntä on pääosin musta ja siinä on harmaa valkoine, harmaa tai kellertävä pää. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Meksikonpunaoravaa tavataan Meksikon Baja Californian osavaltiossa Sierra de San Pedro Mártirin vuorilla. Tunnettuja esiintymispaikkoja on alle viisi ja niillä on kokoa yhteensä noin 689 km². Lajia tavataan mänty- ja pihtametsillä 2 100–2 400 metrin korkeuksilla merenpinnasta. ==Elintavat== Meksikonpunaorava tunnetaan huonosti. Lähisukulaisistaan punaoravasta (Tamiasciurus hudsonicus) ja lännenpunaoravasta (Tamiasciurus douglasii) ei rakenna oravanpesiä, vaan se pesii jo olemassa olevissa onkaloissa. Pesäpuina tyoimivat ilmeisesti pystyyn kuolleet puut. Meksikonpunaoravan parittelevat mahdollisesti toukokuun paikkeilla. Meksikonpunaoravat käyttävät ravinnokseen jeffreymännyn käpyjä, harmaapihdan käpyjä ja silmuja, sekä harmaapihdoissa kasvavaa kääpää Cryptoporus volvatus. Ärsytettynä meksikonorava päästää viserryksen omaisen äänähdyksen. Kaksi muuta tunnettua äänähdystä on esimerkiksi säikähdettynä päästettävä haukahdus ja territoriaalinen kalistelu. Lajin mahdollisia petoeläimiä ovat kojootti (Canis latrans), punailves (Lynx rufus) ja petolinnut. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt meksikonpunaoravan erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Lajia tunnetaan vain alle viideltä eri esiintymispaikalta ja ihmisen toiminta on hävittänyt lajin elinympäristöä, sekä laskenut elinympäristöjhen laatua. Metsät ovat kärsineet hakkuista, laidunnuksesta ja metsäpaloista. Myös vuonna 1946 alueelle tuotu harmaaorava (Sciurus carolinensis) saattaa uhata lajia kilpailun kautta. Osa lajin levinneisyysalueesta kuuluu Sierra de San Pedro Mártirin kansallispuistoon. ==Lähteet== Luokka:Oravat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Yongey Mingyur Rinpoche

Yongey Mingyur Rinpoche (; s. 1975 Nepal) on nepalilainen tiibetinbuddhalaisuuden opettaja eli lama. Hän edustaa karma-kagyü- ja nyingma-linjaa. Titteli "rinpoche" tarkoittaa arvokasta. == Elämäkerta == Yongey syntyi lähellä Nepalin ja Tiibetin rajaa vuonna 1975. Hänen isänsä, Tulku Urgyen Rinpoche, oli tunnettu meditaatio-opettaja. Mingyur Rinponchen äiti, Sönam Chödrön, on sukua Tiibetin kuninkaille Songtsen Gampolle ja Trisong Detsenille. Mingyur Rinpoche on kertonut, että hän halusi alkaa meditoimaan 9-vuotiaana lievittääkseen muun muassa myrskyistä aiheutuvia pelkojaan sekä ihailtuaan isänsä meditoimista. Neljä vuotta myöhemmin hän lähti Intiaan kolmeksi vuodeksi tarkoituksenaan käydä läpi meditaatioretriitti. Täyttäessään 19 vuotta Yongey opiskeli tunnetun laman, Khenpo Kunga Wangchukin, alaisuudessa muun muassa buddhalaista keskitien traditiota ja logiikkaa. Vuotta myöhemmin häntä pyydettiin toimimaan Sherab Ling -luostarin apottina. Kesäkuussa 2011 Mingyur Rinpoche päätti lähteä omaehtoiseen retriittiin ja lähti kotoaan yön pimeydessä ilman rahaa, passia tai puhelinta. Taustalla oli pelko luisumisesta julkkismeditaatio-opettajaksi. Retriittinsä aikana Mingyur Rinpoche toimi pääsääntöisesti kiertävänä joogina. == Merkitys ja kirjallinen ura == Mingyur Rinpoche pyrkii tuomaan buddhalaisuuden sanomaa nykyajan yleisölle ja ylläpitää muun muassa omaa YouTube-kanavaa. Hän on kirjoittanut myös useita kirjoja: * In Love with the World: A Monk’s Journey Through the Bardos of Living and Dying (yhdessä Helen Tworkovin kanssa) * The Joy of Living: Unlocking the Secret and Science of Happiness (yhdessä Eric Swansonin ja Daniel Golemanin kanssa) * Joyful Wisdom: Embracing Change and Finding Freedom (yhdessä Eric Swansonin kanssa) * Turning Confusion into Clarity: A Guide to the Foundation Practices of Tibetan Buddhism (yhdessä Helen Tworkovin ja Matthieu Ricardin kanssa) * Ziji: The Puppy Who Learned to Meditate (yhdessä Torey L. Haydenin kanssa, kuvittanut: Charity Larrison) * Ziji and the Very Scary Man (yhdessä Torey L. Haydenin kanssa, kuvittanut: Charity Larrison) Mingyur Rinpoche on myös osallistunut tutkimuksiin, joissa on tutkittu meditaation vaikutusta aivoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mingyur Rinpochen YouTube-kanava Luokka:Nepalilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Lamat Luokka:Elävät henkilöt
María Espinoza

María del Rosario Espinoza (s. 27. marraskuuta 1987 La Brecha, Sinaloa, Meksiko) on meksikolainen taekwondon olympiavoittaja, hopea- ja pronssimitalisti. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset taekwondoinit Luokka:Meksikolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosa ’Celsiana’

Rosa ’Celsiana’ on Rosa Damascena-ryhmään eli kesädamaskonruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suuret, vaalean ruusunpunaiset, vanhetessaan valkoisiksi muuttuvat puolikerrannaiset kukat. Ruusu menestyy Suomessa maan etelä-osassa (II-vyöhyke). == Alkuperä == Rosa ’Celsiana’ oli tunnettu Hollannissa 1730-luvulla. Cels frères -kasvitarha toi sen 1800-luvun alussa Ranskaan, jossa se esiteltiin nimellä Rosa damascena ’mutabilis’. Ruusu sai nimensä ’Celsiana’ sen Ranskaan tuoneen tunnetun ranskalaisen kasvinjalostajan M. F. Celsin mukaan. Ruusun alkuperä on tuntematon, mutta kesädamaskonruusut, joihin se lajikkeena kuuluu, ovat peräisin Lähi-idästä ja ne on tunnettu Euroopassa tuhansia vuosia. Rooman valtakunnan häviämisen myötä damaskonruusut hävisivät Euroopasta, mutta ne palasivat 1200-luvulla takaisin ristiritarien mukana. Kesädamaskonruusuja pidetään Rosa Gallican (ranskanruusun) ja Rosa Phoenican (valkokukkaisen köynnösruusun) luonnossa syntyneenä risteymänä.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut - Suomen oloihin soveltaen suomentanut Hannele Vainio - Otava 1998 - Sivut 84-85 Kesädamaskonruusut kukkivat kerran kesässä. Syysdamaskonruusut kukkivat heinäkuussa ja toistamiseen syksyllä. == Kuvaus == ’Celsiana’ kasvaa Suomessa noin 1,2-1,5 metrin korkuiseksi, siroksi, pystyksi pensaaksi. Versoissa on erikokoisia piikkejä. Lehdet ovat tummanvihreät, himmeäpintaiset, sahalaitaiset. ’Celsiana’ kukkii runsaasti, Suomessa heinäkuussa noin kolme viikkoa. Kukat ovat puolikerrannaisia, vaalean ruusunpunaisia ja halkaisijaltaan 6-7 cm. Vanhetessaan kukat muuttuvat valkoisiksi, helmiäisen sävyisiksi. Terälehtiä on 9-16 kpl. Heteet ovat keltaiset ja selvästi näkyvissä. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä ruusun tuoksuinen. Syksyllä ruusuun muodostuu kiulukoita.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut - Suomen oloihin soveltaen suomentanut Hannele Vainio - Otava 1998 - Sivu 86 Viihtyy aurinkoisessa, lämpimässä kasvupaikassa, niukka- tai keskiravinteisessa maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I - II. == Lähteet == Luokka:Ruusulajikkeet
Ori and the Will of the Wisps

Ori and the Will of the Wisps on Moon Studiosin kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema tasohyppely-seikkailupeli. Peli on julkaistu Windowsille, Xbox Onelle, Xbox Series X/S:lle ja Nintendo Switchille. Peli on suora jatko- osa Ori and the Blind Forestille. == Pelaaminen == Pelissä kontrolloidaan Oria, joka seikkailun edetessä voi oppia tai löytää uusia liikkeitä ja taitoja. Pelissä on uusi Spirit Shard -järjestelmä, jossa erilaisilla löydettävissä olevilla henkisirpaleilla voi parantaa Orin taitoja. Peliin on korvattu edeltäjänsä Blind Forestin manuaalinen tallennusjärjestelmä uudella automaattisella tallennusjärjestelmällä. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10, ja Pelaaja-lehden arvostelussa 8/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Vuoden 2020 videopelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Fantasiavideopelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit Luokka:Metroidvania-pelit
Daniel Biga

Daniel Biga (s. 23. maaliskuuta 1940Biga, Daniel, BnF 7.7.2020, viitattu 4.1.2021 Nizza, Ranska) on ranskalainen runoilija. Hän edustaa 1960-luvun kapinallisia ja sai vaikutteita amerikkalaisilta beat-kirjailijoilta. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moon Studios

Moon Studios on itävaltalainen pelitalo. Yhtiön perusti vuonna 2010 Thomas Mahler ja Gennadiy Korol. Yhtiö työllisti vuonna 2020 yli 80 ihmistä 43 eri maasta. Moon Studios kehittää uutta toimintaroolipeliä, jonka julkaisina toimii Private Division. == Pelit == Vuosi Nimi Alusta(t) Julkaisija 2015 Ori and the Blind Forest Windows, Xbox One, Nintendo Switch Microsoft Studios 2020 Ori and the Will of the Wisps Windows, Xbox One, Xbox Series X/S, Nintendo Switch Xbox Game Studios == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Itävaltalaiset videopeliyritykset
Debra

Debra on naisen etunimi. Se on englanninkielisissä maissa tunnettu muunnos raamatullisesta nimestä Deborah (Debora). Suomessa Debra on harvinainen etunimi. Vuoteen 2021 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 20–30 tämännimistä naista. ==Tunnettuja Debroja== *Debra Daniel (s. 1991), mikronesialainen uimari *Debra ”Deb” Fischer (s. 1951), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja senaattori *Debra ”Debbie” Flintoff-King (s. 1960), australialainen aitajuoksija ja olympiavoittaja *Debra Granik (s. 1963), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja *Debra ”Deb” Haaland (s. 1960), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen *Debra Hill (1950–2005), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja *Debra ”Debbie” Lesko (s. 1958), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen *Debra Messing (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä *Debra Nails (s. 1950), yhdysvaltalainen filosofi ja professori *Debra Paget (s. 1933), yhdysvaltalainen näyttelijä *Debra Jo Rupp (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä *Debra Sapenter (s. 1952), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti *Debra Wilson (s. 1962), yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä *Debra Winger (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä ==Kuvitteellisia Debroja== *Debra Whitman, sivuhahmo Hämähäkkimies- sarjakuvissa ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Lumpini Stadion

Lumpini stadion (thaiksi: สนามเวทีมวยลุมพินี), joskus myös Lumpinee, on Thaimaan Bangkokissa sijaitseva nyrkkeilystadion. Se on Rajadamnern Stadionin ohellahttp://www.singpatong-sitnumnoi.com/muay-thai-titles/ toinen modernin thainyrkkeilyn päänäyttämöistä.https://southeastasiabackpacker.com/activities/muay-thai- boxing/muay-thai-bangkok/ Stadionilla on oma rankingsysteeminsä ja omat mestarinsa 14 eri painoluokassa.http://www.muaythai2000.com/en/index.php?page=champion&stadium;=1 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Thaimaan urheilupaikat Luokka:Bangkokin rakennukset ja rakennelmat
Teija Huusko

Teija Huusko (s. 1981) on turkulainen klassisen baletin opettaja ja kirjailija. Hänen esikoisteoksensa Balettia, Alina! on nuortenkirja, joka kertoo balettitanssijan urasta haaveilevasta 12-vuotiaasta Alinasta. Huusko vietti lapsuutensa Hämeenlinnassa, josta hän muutti jo nuorena baletin vuoksi Helsinkiin. Lukion jälkeen hän opiskeli Turussa biokemiaa, mutta kesken tohtoriopintojensa alkoi opettamaan balettia. Pian sen jälkeen Huusko aloitti opiskelun Turun ammattikorkeakoulussa, josta valmistui tanssinopettajaksi ja suoritti myöhemmin tanssipedagogiikan ylemmän korkeakoulututkinnon Savonia- ammattikorkeakoulussa. Hän on vuodesta 2011 lähtien opettanut Turun Seudun Tanssioppilaitoksessa klassista balettia ja lastentanssia ja toimii myös tuntiopettajana Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemiassa. Teoksessaan Balettia, Alina! Huusko kirjoittaa 12-vuotiaasta Alinasta, joka aloittaa uuden lukukauden uuden opettajan kanssa. Alina on ujo ja epävarma, mutta harrastus alkaa muuttua vakavammaksi ja hän tekee kaikkensa unelmiensa eteen. Kirjasarjan toinen osa Kohti valintakokeita, Alina julkaistiin vuonna 2021. == Teokset == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diyadin

Diyadin on piirikunta Turkin Agrissa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Diyadinissa väkiluku oli 18 172. == Lähteet == Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
François Billetdoux

François Billetdoux (1927 Pariisi, Ranska – 1991Billetdoux, François, BnF 28.12.2007, viitattu 4.1.2021) oli ranskalainen kirjailija, dramaturgi ja näyttelijä. Hän on saanut huomiota näytelmiensä ulkoisilla tehokeinoilla. Dialogiltaan ne muistuttavat Eugène Ionescoa ja Jean Anouilhia. Hänen näytelmiään Kahden kesken ja Mene Törpen luo on esitetty Suomessa 1960-luvulla.Billetdoux François, Ilona, tinfo.fi, viitattu 4.1.2021 ==Suomennetut näytelmät== * Kahden kesken, suom. Aili Palmén. Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.] (näytelmämoniste) * Mene Törpen luo : 4-näyt. näytelmä (Va donc chez Törpe), suom. Elina Hytönen. Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.] (näytelmämoniste) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Dramaturgit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Olof Henrik Helander

Olof Henrik Helander (16. heinäkuuta 1814 Saloinen – 1. kesäkuuta 1868 Pietarsaaren pitäjä) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Helanderin vanhemmat olivat kirkkoherra Anders Helander ja Anna Magdalena Kihlgren ja puoliso vuodesta 1839 Anna Charlotta Granberg (k. 1879). Helander tuli ylioppilaaksi 1835 ja vihittiin papiksi 1838. Hän toimi pappina Vaasassa, Raippaluodossa, Uudessakaarlepyyssä ja Munsalassa. Kortesjärven kappalainen hänestä tuli 1849 ja Pietarsaaren pitäjän kappalainen 1852, joskin hän astui virkaan siellä vasta 1854. Helander oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1867.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Olof Henrik Helander. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 4.1.2021.Helander, Olof Henrik. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. Viitattu 4.1.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Ruosterintasieppari

Ruosterintasieppari (Aphanotriccus capitalis) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Keski-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Ruosterintasieppari voi kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Ruosterintasiepparin pää on harmaa ja naaraalla se voi olla ruskehtava. Selkä ja siivet ovat oliivinvihreät ja siivissä on oransseja raitoja. Linnun kurkku ja rinta ovat ruskehtavan oranssit ja vatsa on väriltään keltainen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Ruosterintasiepparia tavataan Nicaraguasta ja Costa Ricasta. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat ja kosteat metsät useimmiten virtaavan veden läheisyydessä. Lajia tavataan alangoilta. Sen ravintoa ovat hyönteiset, joita se pyydystää lehtien alapinnoilta. Ruosterintasieppari pesii onttoihin puihin. Ruosterintasieppari luokitellaan vaarantuneeksi ja kannan kooksi arvioidaan 10 000-20 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Tyrannit Luokka:Uhanalaiset linnut
Leila Hatami

Leila Hatami (; s. 1. lokakuuta 1972 Teheran, Iran) on iranilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan työstään iranilaisissa elokuvissa, mukaan lukien hänen roolinsa Oscar-palkitussa elokuvassa Nader ja Simin: Ero, josta hän voitti parhaan näyttelijättären Hopeinen karhu -palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. Hatami syntyi Teheranissa. Hän on vaikutusvaltaisen iranilaisen ohjaajan Ali Hatamin ja näyttelijä Zari Khoshkamin tytär. Valmistuttuaan ylioppilaaksi hän muutti Sveitsin Lausanneen ja aloitti siellä konetekniikan opinnot. Hän vaihtoi pääaineensa ranskan kieleen, valmistui ja palasi Iraniin. Hatami on naimisisissa näyttelijä Ali Mosaffan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iranilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raphaële Billetdoux

Raphaële Marie Billetdoux (s. 28. helmikuuta 1951Marie Billetdoux, France Inter, viitattu 4.1.2021 Pariisi, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen aistilliset romaaninsa nousivat heti uran alussa myyntilistojen suosituimmiksi, ja niitä on myös suomennettu. Billetdoux’n isä on kirjailija François Billetdoux. Teos Minun yöni kauniimmat kuin teidän päivänne sai Renaudot-palkinnon. ==Suomennetut teokset== * Minun yöni kauniimmat kuin teidän päivänne (Mes nuits sont plus belles que vos jours), suom. Annikki Suni, Helsinki: Kirjayhtymä 1986 ISBN 951-26-2970-4 * Kuin kissantassun hipaisu (Prends garde à la douceur des choses), suom. Leena Rantanen, Helsinki: Kirjayhtymä 1986 ISBN 951-26-3140-7 * Aamun sinessä mustat linnut (Lettre d’excuse), suom. Annikki Suni, Helsinki: Kirjayhtymä 1989 ISBN 951-26-3308-6 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Holmsvattnet (Rånejoki, Norrbotten)

Holmsvattnet on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. == Maantietoa == Holmsvattnet on 2,7 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,22 neliökilometriä. Se sijaitsee Degervattnetin ohittavan tien varressa noin 3,5 kilometriä Rånejoesta länteen päin. Ympäristö on metsämaata ja lännessä kohoaa Holmsvattenberget yli 300 metrin korkeuteen. Mäen lähin huippu kohoaa 180 metriä järven vedenpinnasta. Järven kaakkoispuolella kohoaa Östiberget 100 metriä järven yläpuolelle. Järven koillispuolella on maasto alavaa ja soistunutta. Järvellä on yksi saari, joka on 220 metriä pitkä. Saaressa on vapaa-ajan asunto. Järven asutus sijaitsee sen lounaisrannassa, missä sijaitsee Holmsvattnetin kulmakunta. Vain sinne tulee teitä. Järven ainoa lahti on sen laskupuron luusua. == Luontoarvoja == Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (73,8 %), turve (7,8 %), hiekka tai sora (0,3 %), ja kallio (2,2 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä. == Vesistösuhteet == Holmsvattnet kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoki pääuoman lähialueeseen . Se laskee Rånejokeen ensin Höhyrbäckeniä ja alajuoksulla Selbäckeniä myöten. Järvi on lasku-uomansa lähdejärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 13,55 km². Järven luusuassa sen keskivirtaaman arvioidaan olevan 1,25 m³/s . Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa. == Lähteitä == === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Bodenin järvet
Balettia, Alina!

Balettia, Alina! on Teija Huuskon kirjoittama nuortenkirja, joka on suunnattu baletista kiinnostuneille varhaisnuorille. Kirjan päähenkilö on 12-vuotias ujo ja epävarma Alina, joka aloittaa uuden lukukauden balettikoulussa. Hänen harrastuksensa alkaa muuttua vakavampaan suuntaan ja hän alkaa haaveilla balettitanssijan urasta. Alina käy balettikoulussa, jossa hän aloittaa uuden lukukauden. Kouluun tulee uusi baletinopettaja. Samaan aikaan hänen paras ystävänsä Venla lopettaa baletin ja siirtyy soittamaan pianoa. Uuden lukukauden myötä luokalle tulee uusia oppilaita, kaksi uutta tyttöä ja poika, Jasper, johon kaikki tytöt ihastuvat. Lukukausi tuo mukanaan myös epävarmuutta, kilpailua ja monimutkaisia ystävyyssuhteita. Alina on turhautunut, koska hänen opettajansa ei Alinan mielestä huomaa häntä eivätkä hänen vanhempansa ymmärrä hänen balettiharrastuksensa vakavuutta. Jännitystä aiheutaa myös jouluna esitettävä Lumikuningatar-baletti, jossa joku tytöistä pääsee tanssimaan pääroolin Jasperin kanssa. Kirjan kirjoittanut Huusko on itse baletinopettaja ja kirja on saanut vaikutteita hänen omasta elämästään. Hän kertoo mieleensä tulevan usein omat lapsuuden ja nuoruuden muistot hänen opettaessaan balettia. Hän aloitti baletin harrastamisen nuorena ja on kertonut, että hänelle kirjat baletista olivat tuolloin tärkeitä innoituksen lähteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Nuortenkirjasarjat Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Suomalaiset kirjasarjat
Vitträsket (Rånejoki, Råneå, Sörbyn)

Vitträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. == Maantietoa == Vitträsket on 2,0 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,22 neliökilometriä. Se on muodostunut matalan kannaksen taakse ja kahden vuoren väliin. Sen pohjoispuolella kohoaa Vitträskberget 80 metrin korkeuteen järvestä ja lounaispuolella Knöppelberget saman verran. Molemmat vuoret näkyvät järvelle hyvin. Sen ympäristö on metsämaata, mutta järven itä- ja kaakkoisrannat ovat asuttuja. Siellä sijaitsee Sörbyn kylä ja sen pienet peltomaat. Kylän kautta kulkee Näätäsuvantoon (Mårdsel) johtava tie ja kannaksen yli kulkee Niemisuvantoon (Niemisel), Gunnarsbyniin ja Överstbyniin johtava tie. == Luontoarvoja == Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (58,1 %), turve (3,8 %), siltti (5,2 %) ja kallio (6,9 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä. == Vesistösuhteet == Vitträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaassa sijaitsevaan Degerseletin lähialueeseen ja sen laskuoja laskee suoraan järveen . Vitträsketin oma lähialue on pinta-alaltaan 5,3 km². Siihen tulee luoteesta päin kaksi puroa. Toinen laskee Långtjärnenistä ja toinen Stor- ja Lill- Halstjärnenistä. Järven erottaa Degerseletistä 400 metriä leveä kannas. Laskuojan keskivirtaaman arvioidaan olevan 0,032 m³/s . Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa. == Lähteitä == === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Bodenin järvet
Dadasaheb Phalke

Dhundiraj Govind Phalke (; 30. huhtikuuta 1870 Trimbak – 16. helmikuuta 1944 Nashik) eli Dadasaheb Phalke () oli intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan intialaisen elokuvan isänä. Hänen elokuvaansa Raja Harishchandra (1913) pidetään ensimmäisenä täyspitkänä intialaisena elokuvana. Intian valtion myöntämä Dadasaheb Phalke Award -elämäntyöpalkinto on nimetty hänen kunniakseen. == Valikoitu filmografia == * Raja Harishchandra (1913) * Mohini Bhasmasur (1913) * Satyavan Savitri (1914) * Lanka Dahan (1917) * Shri Krishna Janma (1918) * Kaliya Mardan (1919) * Buddhadev (1923) * Setu Bandhan (1932) * Gangavataran (1937) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Heavy Rotation

Heavy Rotation on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Anastacian albumit
Anastacia (albumi)

Anastacia on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === Rajoitetun painoksen DVD === # The Making of Anastacia # 2002 Europe Promo Tour # Photo Gallery == Lähteet== Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Anastacian albumit
Spirou

Spirou () on viikoittain julkaistava ranskalais-belgialainen sarjakuvalehti. Lehdessä on julkaistu useita suosittuja sarjakuvia, kuten Piko ja Fantasio, Lucky Luke, Johannes ja Pirkale sekä Strumffit (tunnettu myöhemmin Smurffeina). Lehteä julkaisee belgialainen Dupuis-kustantamo. Spirou on vanhin belgialainen sarjakuvalehti sekä vanhin ranskankielinen sarjakuvalehti, jota yhä julkaistaan. Se on myös yksi vanhimmista edelleen julkaistavista sarjakuvalehdistä. Ainoastaan vuonna 1924 aloittanut Il Giornalino ja vuonna 1937 aloittanut Detective Comics ovat vanhempia. Spiroun perusti vuonna 1938 Jean Dupuis, joka omisti katolisen kirjapainon Marcinellessa. Dupuis julkaisi paria perhelehteä, ja sai sitten ajatuksen ryhtyä julkaisemaan lapsille suunnattua lehteä. Perheyhtiössä mietittiin sopivaa nimeä uudelle lehdelle, ja lopulta päädyttiin vallonin sanaan spirou, joka tarkoittaa oravaa mutta myös nuorta viikaria. Spirou on myös lehden ensimmäisessä numerossa esiintyneen tunnetun sarjakuvahahmon nimi. Hahmo on nuori hissipoika, joka sai myöhemmin kumppanikseen Fantasio-nimisen hahmon. Suomeksi sarjaa julkaistaan nimellä Piko ja Fantasio. Toisen maailmansodan jälkeen Spirousta tuli Euroopan johtava sarjakuvalehti, jonka kanssa kykeni kilpailemaan suosiosta ainoastaan vuosina 1946–1993 julkaistu Tintin-lehti. Spiroun sarjakuvat ovat pääasiassa rentoon tyyliin piirrettyjä humoristisia seikkailusarjakuvia, joiden piirrostyyliä kutsutaan Marcinellen koulukunnaksi. Yvan Delporten päätoimittajakautta vuosina 1955–1968 on sanottu Spiroun kultakaudeksi. Delporte muun muassa antoi Peyon kehittämille Strumffeille oman sarjan ja auttoi André Franquinia suositun Niilo Pielinen -hahmon luomisessa. Dupuis-kustantamon johto erotti lopulta Delporten, koska häntä pidettiin liian vapaamielisenä ja radikaalina eikä hän juuri välittänyt lehden taloudesta. Vuonna 1977 Spiroun liitteenä julkaistiin jonkin aikaa Delporten luomaa Le Trombone Illustré -lehteä, joka esitteli monia satiirisia ja aikuisille suunnattuja sarjoja mutta joka lakkautettiin pian sen liian rohkean sisällön vuoksi. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset sarjakuvalehdet
Turpeenniemi

Turpeenniemi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Janne Turpeenniemi (s. 1989), jalkapalloilija *Juhani Turpeenniemi (1932–2020), jääpalloilija
Spirou (täsmennyssivu)

Spirou voi viitata seuraaviin: * Spirou, ranskalais-belgialainen sarjakuvalehti * Piko (), hahmo ranskalais-belgialaisessa Piko ja Fantasio -sarjakuvassa * Spirou Charleroi, belgialainen koripalloseura
Virheen havaitseminen ja korjaaminen

Virheen havaitseminen ja korjaaminen tarkoittaa informaatioteoriassa ja tietotekniikassa joukkoa menetelmiä, joilla virhetilanteet joko havaitaan tai ne korjataan automaattisesti. Eri menetelmiä ovat muun muassa: * pariteettibitti * tarkistussumma * virheenkorjauskoodi Tietoliikenneprotokollat kuten TCP voivat käyttää tarkistussummaa virheen havaitsemiseen ja käyttävät tiedon uudelleenlähettämistä tilanteen korjaamiseen. Jotkin menetelmät sisältävät riittävästi redundanssia tiedolle, jotta se voidaan korjata ilman uudelleen siirtoa. == Katso myös == * Hamming- koodi * Reed–Solomon-koodit * Muistivirhe * Redundanssi Luokka:Informaatioteoria Luokka:Virhetilanteet
Pariteettibitti

pariteetti parillinen pariton 00000000 00000001 10100011 10100010 11010010 11010011 11111111 11111110 Pariteettibitti (myös tarkistusbitti) on tietotekniikassa yksinkertainen tapa havaita tiedossa oleva virhe: pariteettibitti on joko 1 tai 0 riippuen siitä, onko tiedossa ykkösbittien määrä parillinen vai pariton. Menetelmässä voidaan käyttää parillisen tai parittoman määrän osoitusta. Menetelmä on hyvin yksinkertainen, mutta havaitsee ainoastaan osan mahdollisista virheistä. Menetelmä ei havaitse, mikäli parillinen määrä bittejä muuttaa tilaansa. == Katso myös == * Tarkistussumma * Virheenkorjauskoodi * EAN-13 == Lähteet == Luokka:Virhetilanteet
Niemiselet

Niemiselet (meänk. Niemisuvanto) on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. Järven pohjoisrannassa sijaitsee pieni kylä Niemisel. == Maantietoa == Niemiselet on 4,8 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 223 hehtaaria eli 2,23 neliökilometriä. Järven nimi viittaa suvantoon ( tarkoittaa suvantoa). Sen katsotaan leviävän Rånejoesta Lillstrykenin salmesta, joka on 50 metriä leveä, ja päättyvän Niemiholmin joen saareen. Saaren eteläpuolella virtaa Selstryken ja pohjoispuolella Mjösundet. Molemmat päättyvät pieniin koskiin. Järvi on muodostunut kapeaan ja loivarinteiseen laaksoon, jonka kummallakin sivulla kohoaa moreeniset vuoret. Järven koillispuolella kohoaa Ronningsvikberget 120 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja lounaispuolella Degerberget vastaavasti 110 metrin korkeuteen. Laaksossa esiintyy moreenikumpareita ja De Geer -moreeniharjanteita. Nämä vaikuttavat järven muotoihin niin, että rannoilla vuorottelevat monet niemet ja lahdet toisiaan, ja järvestä pilkistää pinnan yläpuolelle kahdeksan saarta. Niemiä ovat pohjoisrannalla Viknäsudden, Hendersudden, Sörsundsudden ja Skiftesudden, ja etelärannalta voidaan mainita Åtigårdsudden. Åtigårdsuddenin ja Sörsundsuddenin välissä on salmi Sörsund. Åtigårdsuddenin jatkeena on Hedholmenin saari ja salmen alapuolella Notholmen, Svedjeholmen ja Tomasholmen. Järven rannat ovat harvaan asuttuja ja paikoin on jälkellä peltopalstoja aktiiviljelyn ajoilta. Kumpaakin rantaa seuraa tie, jotka ylittävät joen Niemiselin ja alajuoksulla Orrbyn kohdalla. == Luontoarvoja == Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (64,3 %), turve (3,3 %), hiekka tai sora (1,5 %), siltti (7,9 %) ja kallioalue (6,3 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä. Järven lähialueella sijaitsee Snöbergetin luonnonsuojelualue (), joka sijaitsee järvelle näkyvällä vuorella. Sen huippu on ollut jääkauden jälkeen vedenkoskematonta aluetta, joten sen maaperä ei ole veden huuhtomaa ja siinä on paljon ravinteita jäljellä. Vuoren metsämaastossa on paljon vanhaa ja hakkaamatonta metsää jäljellä. Järveltä nousee vuorelle 2,5 kilometriä pitkä polku. == Vesistösuhteet == Niemiselet kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoki pääuomaan yhtenä sen vesireitin järvenä . Se on Rånejoen läpivirtausjärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 932 km². Järven omaa lähialuetta on vain 16,2 km², josta tulee vuorten metsäisiltä rinteiltä seitsemän puroa. Selbäckenin lähteenä on Stormyran Degerbergetin takaa. Järven luusuassa on sen keskivirtaama (MQ) noin 42,7 m³/s . Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa 24 kilometrin päässä Luulajassa. == Lähteitä == === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Luulajan järvet
Euroopan Buddhalainen Unioni

Euroopan Buddhalainen Unioni (lyh. EBU) on Euroopassa toimivien kansallisten buddhalaisten kattojärjestöjen kattojärjestö. Järjestöön voivat liittyä kansallisten kattojärjestöjen lisäksi myös yksittäiset yhdistykset. Järjestön päämaja sijaitsee Pariisissa. == Historia == Euroopassa elävien buddhalaisten yhteisestä järjestöstä oli ollut puhetta jo 1930-luvulla. Ensimmäinen kansainvälinen kongressi pidettiin Berliinissä vuonna 1933. Vielä ennen toista maailmansotaa ehdittiin järjestämään kaksi muuta kokoontumista: Lontoossa (1934) ja Pariisissa (1937). EBU:n perustamiskokous pidettiin Pariisissa vuonna 1975. Vuodesta 2008 alkaen EBU on ollut Euroopan neuvoston alaisuudessa toimivan kansalaisjärjestöjen konferenssin jäsen. == Toiminta == EBU:a johtava elin on hallitus, joka valitaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Hallituksen valitsee EBU:n yleiskokous. Hallituksen nykyinen puheenjohtaja on italialainen Stefano Davide Bettera. EBU:lla on 50 jäsenjärjestöä. Suomea EBU:ssa edustaa Suomen Buddhalainen Unioni. Unionin alaisuudessa toimii omia verkostoja, jotka keskittyvät omiin kiinnostuksenkohteisiinsa unionin näkökulmasta. Tämänhetkiset verkostot ovat AGM (yleiskokouksen järjestäminen), Buddhist Action Month (buddhalaisuuden levittäminen ja uskontojen välinen vuoropuhelu), Buddhist Teachers in Europe (Euroopassa toimivat opettajat), Buddhist Chaplaincy (hengellinen apu muun muassa sairaaloissa ja varuskunnissa), European Affairs (Euroopan kysymykset), EBU Events (tapahtumien järjestäminen), National Unions (kansallinen toiminta), Rainbow Sangha (seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt) ja Women (naiset). Unioni pyrkii tuomaan näkemyksiään esille Euroopan päättävissä elimissä kuten esimerkiksi Euroopan parlamentissa. Järjestön jäsenlehti on nimeltään European Buddhist Magazine. == Lähteet == Luokka:Buddhalaisuus maittain Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Uskonto Euroopassa
Rajadamnern Stadion

Rajadamnern Stadion (thaiksi: สนามมวยราชดำเนิน), joskus myös Ratchadamnoen, on Thaimaan Bangkokissa sijaitseva nyrkkeilystadion. Se on Lumpini Stadionin ohellahttps://southeastasiabackpacker.com/activities/muay-thai-boxing/muay- thai-bangkok/ toinen modernin thainyrkkeilyn päänäyttämöistä.http://www.singpatong-sitnumnoi.com/muay-thai-titles/ Stadionilla on oma rankingsysteeminsä ja omat mestarinsa 13 eri painoluokassa.https://www.siamfightnews.com/rajadamnern-champions ==Lähteet== Luokka:Thaimaan urheilupaikat Luokka:Bangkokin rakennukset ja rakennelmat
Paleotaide

Paleotaide esittää esihistoriallisia eliöitä sellaisina kuin ne tieteen mukaan olisivat voineet olla eläessään. Paleotaidetta tuottavaa taiteilijaa tai kuvittajaa voidaan nimittää paleotaiteilijaksi. Tunnettuja paleotaidekuvittajia ovat olleet Charles R. Knight, Rudolph Zallinger ja Zdeněk Burian. Paleotaidetta on tehty 1800-luvun alulta alkaen lähes yhtä kauan kuin esihistoriallisia eliöitä tutkiva paleontologia tieteenä on ollut olemassa. Ensimmäinen laajaa huomiota saanut paleotaiteellinen teos oli geologi Henry de la Bechen vuoden 1830 akvarellimaalaus Duria Antiquior, josta myytiin litografiapainoksia kaupallisesti. Ensimmäinen laajamittainen paleotaiteen julkinen näyttely oli vuonna 1854 avattu kuvanveistäjä Benjamin Waterhouse Hawkinsin dinosaurusveistosten näyttely Lontoon Crystal Palacessa. Koska paleotaide pyrkii esittämään muinaiset eliöt tieteen mukaisesti, paleotaiteellinen kuvasto on muuttunut ajan kuluessa suuresti tieteen kehittyessä uusien fossiililöytöjen ja teorioiden myötä. Paleotaiteessa on ollut historiansa aikana useita suuntauksia. Vuonna 2012 julkaistu kirja All Yesterdays aloitti uuden All Yesterdays -liikkeeksi kutsutun suuntauksen, jossa esihistoriallisten eläinten mahdollisia fossiilisissa luissa näkymättömiä spekulatiivisia ominaisuuksia on esitetty huomattavasti aiempaa rohkeammin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Protokaupunki

Protokaupunki on asutuskeskus, jossa on nähtävissä alkavaa kaupungistumiskehitystä. Protokaupunki on suuren kylän, kirkonkylän tai pikkukaupungin kokoinen. Kaupungin ja maaseutukylän piirteet yhdistyvät. Tunnettuja protokaupunkeja ovat kivikautinen Jeriko ja muinainen Çatal Hüyük nykyisessä Turkissa. Myös esihistoriallisessa Egyptissä ja Ubaid-kauden Sumerissa oli joidenkin tutkijoiden mielestä protokaupunkeja. Mutta noin vuodesta 4000 eaa alkaen Eridu oli ensimmäinen sumerilainen kaupunki.The Archaeology Coursebook: An Introduction to Themes, Sites, Methods and Skills By Jim Grant, Sam Gorin, Neil Fleming Euroopassa Tripoljen kulttuurin ihmiset rakensivat protokaupunkeja. Protokaupunki eroaa kaupungista siinä, että kaupunkisuunnittelua ei ole. Esimerkiksi kadut voivat puuttua, vaikka suuri määrä ihmisiä asuu asutuskeskuksessa. Yhteiskuntaluokkia voi olla tai yhteiskunta voi olla melko tasa-arvoinen. == Lähteet == Luokka:Muinainen Lähi- itä
Frederic Curzon

Ernest Frederic Curzon (4. syyskuuta 1899 Lontoo – 6. joulukuuta 1973 Bournemouth) oli brittiläinen light music -säveltäjä, urkuri ja kapellimestari.Frederic Curzon AllMusicFrederic Curzon NaxosFrederic Curzon: The Boulevardier for Piano Trio Edition Silvertrust Curzon opiskeli alun perin pianonsoittoa. Hän aloitti uransa mykkäelokuvien säestäjänä ja soitti 16-vuotiaasta asti Lontoon teattereissa. Hän myös johti säestäviä orkestereita. Curzon oli yksi ensimmäisistä sähköurkujen soittajista maassaan ja piti monia resitaaleja. Hän päätti erikoistua säveltämiseen saavutettuaan menestystä Robin Hood Suite -teoksellaan (1937). Muihin Curzonin keskeisiin teoksiin kuuluvat In Malaga -sarja ja jousiorkesterille sävelletty karakterikappale The Boulevardier (1940), josta on tehty monia sovituksia. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
May Swenson

May Swenson (1913 Logan, Utah, Yhdysvallat – 1989) oli yhdysvaltalainen runoilija.May Swenson, Poets.org, viitattu 4.1.2021 Swensonin vanhemmat olivat ruotsalaisia siirtolaisia. Perheen kotikieli oli ruotsi, joten englanti oli Swensonin toinen kieli. Hän opiskeli Utahin osavaltionyliopistossa Loganissa, jossa hän suoritti 1934 bachelor-tutkinnon. 1935 hän muutti New Yorkiin, missä hän asui lähes koko aikuisikänsä. Hän sai elantonsa toimittajana ja sekalaisista kustannusalan töistä. Swenson julkaisi esikoiskokoelmansa Another Animal 1954. Häntä on verrattu runoilijana E. E. Cummingsiin ja Gertrude Steiniin sekä myös Elizabeth Bishopiin, jonka kanssa hän oli kirjeenvaihdossa tämän kuolemaan saakka. Hän käänsi ruotsalaista runoutta englanniksi, muun muassa Tomas Tranströmerin runoja kokoelman Windows and Stones: Selected Poems of Tomas Tranströmer (1972), josta hän sai International Poetry Forumin palkinnon. Vuodesta 1966 hän omistautui pelkästään kirjoittamiselle ja oli muutamien yliopistojen poet-in-residence. Hän sai runsaasti palkintoja ja kunnianosoituksia. Harold Bloom kirjoittaa artikkelissaan Boston Review’ssa vuonna 1998, että Swenson on aliarvostettu runoilija.Harold Bloom They have the numbers; we, the heights, Boston Review, April/ May 1998 viitattu 4.1.2021 Antologiassa Vieras (WSOY 2009) on Pirkko Biströmin suomentama Swensonin runo "Kysymys".May Swenson, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta 2.12.2020, viitattu 4.1.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * May Swenson Society Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Amerikanruotsalaiset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Camembert Electrique

Camembert Electrique on progressiivisen rock-yhtye Gongin toinen albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Daevid Allen, ellei toisin mainita. === A-Puoli === # # # # # # === B-Puoli === # # # # # == Kokoonpano == * Daevid Allen (”Bert Camembert”) – kitara (ei kappaleessa 9), basso (kappale 9), laulu * Gilli Smyth (”Shakti Yoni”) – laulu, äänet (space whisper) * Didier Malherbe (”Bloomdido Bad De Grasse”) – huilu, saksofoni * Christian Tritsch (”Submarine Captain”) – basso (ei kappaleessa 9), kitara (kappale 9) * Pip Pyle – rummut ;Sessiomuusikot * Eddy Louiss (”Eddy Louiss”) – hammond-urut, piano (kappale 3) * Konstantin Simonovitch – phase piano (kappale 5) == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/camembert-%C3lectrique-mw0000056433 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Camembert Electrique discogs.com -sivustolla * Electrique progarchives.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Gongin albumit
Vikke

Vikke on suomalainen miehen etunimi. Se on Ludvigin ja Viktorin puhuttelumuoto, jota käytetään myös itsenäisenä, virallisena etunimenä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 160–170 Vikke-nimistä miestä. Vikke-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien ja kissojen nimipäiväkalentereissa. Niissä Vikkejen nimipäivä on 22. maaliskuuta. ==Kuvitteellisia Vikkejä== * Vikke Nilo, päähenkilö Kalle Päätalon romaanissa Viimeinen savotta ja siihen perustuvassa elokuvassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Vikke (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Naohiro Ikeda

Naohiro Ikeda (, myöhemmin Nakano, ), 17. tammikuuta 1940 Kashima – 3. tammikuuta 2021 Nagasaki) oli japanilainen lentopalloilija. Hän kuului Japanin joukkueeseen vuosien 1964 ja 1968 kesäolympialaisissa. Mexicossa 1968 hän oli joukkueessa pelaaja-valmentajana, mutta ei lopulta pelannut otteluakaan turnauksessa. Japanin joukkue saavutti Tokiossa 1964 pronssia ja Mexicossa 1968 hopeaa. Ikeda oli valmentajana mukana myös vuosien 1972, 1984 ja 1992 kesäolympialaissa. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset lentopalloilijat Luokka:Japanilaiset lentopallovalmentajat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Coral Springs

Coral Springs on kaupunki Browardin piirikunnassa, Floridassa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuonna 2019 133 759 asukasta, ja väestö on noussut vuodesta 2010 noin yhdeksällä prosentilla. Kaupungin maat ostettiin vuosien 1911 ja 1939 välillä ja Coral Springs perustettiin 10. heinäkuuta 1963. == Väestö == Coral Springsissä on 41 715 kotitaloutta, joista jokaisessa asuu keskimäärin 3,17 asukasta. 85,5 prosenttia kaupungin yli 1-vuotiaista asukkaista asuu nyt samassa asunnossa kuin vuosi sitten. 29,8 prosenttia asukkaista on syntynyt ulkomailla ja 38,3 prosenttia yli viisivuotiaista puhuu jotain muuta kieltä kuin englantia kotona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan kaupungit
Frederick Bridge

John Frederick Bridge (5. joulukuuta 1844 Oldbury, Worcestershire – 18. maaliskuuta 1924 Lontoo) oli brittiläinen urkuri, kuoronjohtaja ja säveltäjä.Sir Frederick Bridge Westminster AbbeyJohn Frederick Bridge HymnTime.com Bridge sai musiikkiopetusta John Gossilta. Lapsena hän oli kuoropoika, ja vuodesta 1869 hän oli Manchesterin katedraalin urkuri. Hänestä tuli vuonna 1875 Westminster Abbeyn varaurkuri ja -kuoromestari. Vuonna 1882 hän seurasi James Turlea sen urkurina ja kuoromestarina. Bridge johti myös Royal Choral Societya ja sävelsi sen käyttöön musiikkia. Hän esitti sen kanssa lisäksi uusia teoksia Edward Elgarilta, Ralph Vaughan Williamsilta ja Hubert Parrylta. Bridge lyötiin ritariksi vuonna 1897. Hän työskenteli virassaan Westminster Abbeyssa vuoteen 1918. Bridge vastasi musiikkijärjestelyistä monissa valtiollisissa tilaisuuksissa, kuten kruunajaisissa vuosina 1902 ja 1911. Hän myös toimi opettajana useissa oppilaitoksissa, kuten Royal College of Musicissa, Gresham Collegessa ja Lontoon yliopistossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Arthur Benjamin, Noel Gay, Edward Bairstow, Herbert Brewer, Landon Ronald ja Arnold Dolmetsch. Bridge oli kolmesti naimisissa ja sai kolme lasta. Hänet haudattiin Aberdeenshireen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Brittiläiset kuoronjohtajat Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet