Vihreä gorilla

Vihreä gorilla on huumoriyhtye Lapinlahden Lintujen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi helmikuussa 1987. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, jolla soittivat rumpali Hannu Lemola ja basisti Pekka Pohjola. Pohjola ei tosin liittynyt yhtyeen vakituiseksi jäseneksi, sillä hän ei halunnut sitoutua pitkiin kiertueisiin. Kitaristia albumilla ei ole, mitä yhtyeen pääasiallinen säveltäjä Pekka Hedkrok on myöhemmin pitänyt virheenä. Lapinlahden Lintujen alkuvuosien tuotteliain lauluntekijä Ari ”Arvid” Kettunen ei Vihreällä gorillalla enää säveltänyt yhtä aktiivisesti kuin ennen, ja hän oli moniin kappaleisiinsa tyytymätön. Myös Hedkrok piti albumin tuotantoa ja kappalemateriaalia epätasaisena. Kaupallisesti albumi menestyi hyvin. == Albumin vaiheet == === Tausta === Lapinlahden Lintujen ensimmäiset albumit olivat menestyneet hyvin,Rossi 2023, s. 94–96, 111. ja vuonna 1986 yhtye alkoi tehdä pitkiä konserttikiertueita.Rossi 2023, s. 114. Tammikuussa 1987 Yle TV2 esitti Lapinlahden Lintujen viihdeohjelman Kyllä elämä on ihanaa, joka oli yhdistelmä konserttitaltiointia ja studiossa kuvattuja sketsejä.Rossi 2023, s. 123–124. Ohjelmassa kuultiin jo muutamia tuolloin julkaisemattoman Vihreän gorillan kappaleita, kuten ”Pikkumiesten laulu” ja ”Heti mulle kaikki tänne nyt”. Ohjelma sai kriitikoilta kielteisen vastaanoton, ja yhtyekin oli siihen tyytymätön. Yhtyeen suosiota se kuitenkin lisäsi ja toi seuraavalla albumille näkyvyyttä. === Säveltäminen ja äänitykset === Yhtyeen jäsenet olivat vuoden 1986 mittaan kirjoittaneet uusia sanoituksia, jotka annettiin pianisti Ari ”Arvid” Kettusen ja kosketinsoittaja Pekka ”Peku” Hedkrokin sävellettäviksi.Rossi 2023, s. 125. Kettunen, joka yhtyeen alkuvuosina oli ollut tuotteliain lauluntekijä,Rossi 2023, s. 87. sävelsi kappaleita aiempaa vähemmän, kun taas Hedkrok oli hyvin tuottelias. Osan kappaleista Kettunen ja Hedkrok sävelsivät yhteistyössä. Kettusen mukaan häneltä ei enää syntynyt ”mielenkiintoisia biisejä samaa tahtia kuin aiemmin”, joten yhtye levytti toimivimmat kappaleet, jotka enimmäkseen olivat Hedkrokin tekemiä. Hedkrokin mukaan Kettusen tuotteliaisuutta laskivat runsas päihteidenkäyttö ja orastava masennus, tunne siitä että ”hän on jo antanut kaikkensa”. Vihreä gorilla äänitettiin yhtyeen esikoislevyn tapaan Finnvox-studiolla. Äänittäjänä työskenteli Risto Hemmi ja tuottajana Pedro Hietanen. Albumi äänitettiin noin 2–3 viikossa. Ensimmäisellä viikolla äänitettiin pohjat ja sen jälkeen laulut ja erilaiset kokonaisuutta täydentävät yksityiskohdat. Hemmin mukaan nopea aikataulu teki Vihreästä gorillasta ”dokumentaarisen” ja kappaleet äänitettiin ”sellaisina kuin ne on studioon tuotu”. Yksittäisestä kappaleesta tehtiin vain muutamia ottoa, ja Hemmi muistelee Hietasella olleen ”selkeä näkemys, mihin kunkin taidot riittävät ja millaiseen tasoon pitää päästä”. Hedkrokin mielestä tämä oli kuitenkin virhe, ja monet Lapinlahden Lintujen alkuvuosien kappaleet ”ovat vain prototyyppejä ja luurankoja”. Vasta konserteissa ne alkoivat ”herätä henkiin ja löytää kunnolla olemuksensa”.Rossi 2023, s. 126. Vihreä gorilla oli ensimmäinen Lapinlahden Lintujen albumi, jolla soitti rumpali Hannu Lemola.Rossi 2023, s. 119, 126. Lemola oli liittynyt yhtyeeseen edellisenä keväänä, ja hänen soittonsa oli alkuperäistä rumpalia Jan Noposta rock-tyylisempi.Rossi 2023, s. 119. Bassoa albumilla soittaa sessiomuusikko Pekka Pohjola, eikä levyllä kuulla lainkaan sähkökitaraa. Kettunen muistaa Pohjolan olleen ”mukava ja lempeä mies”, jolla kuitenkin oli vaikea alkoholiongelma. Pohjola kertoi Kettuselle, että olisi mielellään liittynyt Lapinlahden Lintujen vakinaiseksi jäseneksi elleivät konserttikiertueet olisi olleet niin raskaita.Rossi 2023, s. 127. Aiemilla albumeilla tenorisaksofonia oli soittanut Timo Eränkö, ja Vihreällä gorillalla mukaan liittyi Markku Toikan alttosaksofoni. Tämä aiheutti kitkaa Erängön ja Toikan välille. Toikka arvelee tämän johtuneen siitä, että alttosaksofonista lähtee tenoria kovempi ja korkeampi ääni. Matti Jaaranen lomaili äänitysten aikana Aasiassa eikä osallistunut studiosessioihin. Jaaranen oli samasta syystä ollut poissa myös esikoisalbumin äänityksistä.Rossi 2023, s. 87–88. Vihreän gorillan takakanteen merkittiin Matti Jaarasen soittimeksi ”matkoilla”. === Julkaisu === Vihreä gorilla ilmestyi helmikuussa 1987. Se julkaistiin LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina Parlophone-levymerkillä. Singlenä julkaistiin ”Tavallinen jörndonner” B-puolenaan ”Pikkumiesten laulu”.Rossi 2023, s. 384. Kappaleista ”Tavallinen jörndonner”, ”Heti mulle kaikki tänne nyt” ja ”Pikkumiesten laulu” julkaistiin myös musiikkivideot. == Musiikki == Vihreän gorillan musiikkia hallitsee Lemolan ja Pohjolan svengaava yhteissoitto. Myös kosketin- ja puhallinsoittimet sekä Heikki ”Hiski” Salomaan soittama banjo ovat vahvasti esillä. Elämäkerturi Timo Rossi (2023) kuvailee albumin äänimaailmaa ”miellyttävän kotikutoiseksi ja riisutuksi”. === A-puoli === Albumin aloittaa Ari Kettusen sekä Pekka Hedkrokin yhdessä säveltämä ja Erängön sanoittama ”Tavallinen jörndonner”. Kappaleen sanoituksissa rakastunut mies yrittää tehdä tavoittelemaansa naiseen vaikutuksen kömpelöillä kielikuvilla ja vertauksilla. Naista verrataan ruokaan, aikaan, kaiken mittaan ja maailmankaikkeuteen,Järvelä 2012, s. 34. mutta itseään kertojahahmo kutsuu vähätellen ”tavalliseksi Jörn Donneriksi”. Donner oli vuonna 1985 antanut Levyraati-ohjelmassa tylyn arvion Lapinlahden Lintujen esikoissinglestä: ”Kyllä tämmöinen itsestään kuolee.”Rossi 2023, s. 95. Sanoitus ei kuitenkaan viittaa tähän, vaan Eränkö käytti Donnerin nimeä, koska tämä tunnettiin kovana naistenmiehenä. Sävellys oli Hedkrokin mielestä ”täyttä paskaa”, epäonnistunut yhdistelmä Kettusen rockia ja hänen itse säveltämiään keveämpiä osuuksia.Rossi 2023, s. 129–130. Heikki Salomaan laulama ja sanoittama ”Heti mulle kaikki tänne nyt” on albumin tunnetuimpia kappaleita.Lyytinen 2003, s. 116–117. Sanoitus kuvaa modernin ihmisen itsekkyyttä ja epäluuloisuutta, ja Timo Rossi kuvailee arjen havaintoja luettelevaa tekstiä naivistiseksi. Hietanen näki kappaleessa kaupallista potentiaalia ja piti myös Salomaan laulusuorituksesta. Ari Kettusen mielestä Salomaan sanoitus ei luettavana tekstinä vaikuttanut erityisen hyvältä, mutta Hedkrokin sävellykseen yhdistettynä se ”heräsikin yhtäkkiä henkiin” ja sai ”syvempää merkitystä”.Rossi 2023, s. 128. ”Raakaa lihaa” on rumpujen ja basson yhteissoitolle rakentuva kappale, jonka sanoitus kertoo koulupojan ihastuksista ja pettymyksistä. Seksuaalisuus kuvataan kiduttavana häkkinä, jonka ovi ei koskaan aukea ja joka erottaa kertojan himoitsemistaan naisista.Järvelä 2012, s. 37. Erängön ja Salomaan sanoittaman kappaleen laulaa Markku Toikka. Albumin nimikappaleen säestys koostuu lähinnä rummuista ja eläinten ääniä jäljittelevästä murahtelusta. Loppupuolella säestykseen liittyy bassokitara. Erängön kirjoittama sanoitus kertoo miehestä, joka kyllästyy elämään yhteiskunnan normien mukaisesti ja joutuu näytteille Korkeasaareen. Kappaleen sävelsivät Kettunen ja Hedkrok yhdessä. ”Tuula tulee” on Erängön ja Salomaan sanoittama hurjasta naisesta kertova kappale. Myös Kettunen ja Hedkrok osallistuivat sanoittamiseen. Salomaa piti tekstiä epäonnistuneena ja sen nimihahmoa epäuskottavana luomuksena vailla kiinnekohtaa todellisuuteen. Salomaan mielestä vain Kettusen sävellys pelasti kappaleen,Lyytinen 2003, s. 134. mutta Kettunen on pitänyt sitä ”hyvin mitättömänä”.Rossi 2023, s. 129. Hedkrokin mukaan kappale ”kyhäiltiin häthätää kasaan ilman aitoa harkintaa”. Markku Toikan laulama ”Öisten katujen levoton harhailija” kertoo laskuhumalaisen miehen häpeästä ja itseinhosta. Synkkiin säkeistöihin luo kontrastia koko yhtyeen kuorona laulama kertosäe, jossa kannustetaan luottamaan tulevaisuuteen. Mikko Kivisen kirjoittaman sanoituksen taustalla oli todellinen tapahtuma. === B-puoli === B-puolen avauskappale, Kettusen ja Hedkrokin yhteistyössä säveltämä ”Koiranelämää”, on Kettusen mielestä ”ihan täytebiisi”. Mikko Kivisen laulamassa kappaleessa vastuuttomasta elämästä, ja kertoja esittää siinä erilaisia groteskeja toiveita, kuten holtittoman irstailun ja juopottelun sekä lakanoiden kastelemisen.Järvelä 2012, s. 64. Timo Erängön sanoittama ”Pikkumiesten laulu” käsittelee huonoa itsetuntoa ja miehistä egoa. Sanoituksen syntyjuuret ovat jo Erängön lapsuudessa, jolloin hän näki kotinsa ikkunasta kadulla liikkuneen pienikasvuisen miehen. Myös Eränkö itse jäi aikuisena melko lyhyeksi, ja ”Pikkumiesten laulussa” hän kehottaa lyhyitä miehiä taistelemaan oikeuksiensa puolesta. Sanoituksessa käsitellään yleisemmin myös kaikkia niitä miehiä, jotka eivät täytä maskuliinisen ihanteen vaatimuksia.Järvelä 2012, s. 26. Hedkrok lauloi kappaleen albumille, mutta konserteissa sen esitti aina Jaaranen.Rossi 2023, s. 127–128. Vuoden 2002 kokoelma-albumille Kaikkien aikojen parhaat kappale levytettiin uudelleen Jaarasen laulamana. Hedkrokin säveltämä ”Puissa on Absalom” on Timo Rossin mukaan kaikista Lapinlahden Lintujen kappaleista tyylillisesti lähimpänä progressiivista rockia. Tapio Liinojan sanoitus rakentuu surrealististen kielikuvien ympärille ja kertoo jännittyneen nuoriparin ensimmäisestä yrityksestä harrastaa seksiä. Kappaleen tarinassa on Liinojan omiin kokemuksiin perustuvia aineksia, sillä hän oli oikeastikin polttanut takamuksensa lämpöpatteriin kesken rakastelun. Hänen kumppaninsa ei tosin ollut parturi, vaan kampaamoteema perustui Raamatun hahmoon. Liinoja oli 1970-luvulla työskennellyt Loimaan Lehden kesätoimittajana, ja vanhempi kollega oli kutsunut häntä Absalomiksi pitkän, selkään ulottuvan hiuspehkon takia.Rossi 2023, s. 128–129. ”Viimeinen hissityttö” on Timo Erängön sanoittama ja Heikki Salomaan laulama kappale. Kappaleen kertojahahmo on rakastunut Stockmannin työntekijään ja käy joka päivä matkustamassa hissillä voidakseen olla tämän lähellä. ”Unohtunut uistin” on nopeatempoinen kappale, jossa kaikki jäsenet vuorotellen laulavat. Hysteeriseen sävyyn esitetyt säkeistöt luetteloivat erilaisia arjen epäkohtia ja huolia, kuten vessapaperin loppumista ja maanantaina podettua päänsärkyä.Järvelä 2012, s. 22. ”Tupakanmittainen muisto” on todelliseen rakkaustarinaan perustuva haikea muistelma, jonka sanoituksen Salomaa kirjoitti puolessa tunnissa samalla kun Hedkrok sävelsi sitä pianolla. Kappaleesta tuli siksi polveileva. Elämäkerturi Jukka Lyytinen (2003) pitää sitä Vihreän gorillan ”piiloon jääneenä helmenä”. 2000-luvun alussa Salomaa totesi ”Tupakanmittaisen muiston” olleen nuoren miehen tekstiä, jollaista hän ei enää kyennyt kirjoittamaan.Lyytinen 2003, s. 133. Albumin päättävä ”Aarre arvokkain” oli Matti Jaarasen ensimmäinen Lapinlahden Linnuille sanoittama kappale, joka syntyi hänen turhautumisestaan jatkuvaan kiireeseen ja yhteiskunnan vaatimuksiin. Hedkrokin sävellys on Kaj Chydeniuksen tuotantoa ja 1970-luvun poliittista laululiikettä muistuttava marssi. Jaaranen, joka oli toivonut ”rankkaa rokkibiisiä” ja suunnittellut laulajaksi Salomaata, pettyi kuultuaan valmiin kappaleen. Hedkrok sen sijaan pitää ”vallanvastaista” kappaletta yhtenä suosikeistaan. == Vastaanotto == Vihreä gorilla nousi Suomen virallisen listan sijalle 3 ja pysyi myydyimpien 40 levyn joukossa 14 viikkoa. Timo Rossin mukaan Vihreä gorilla ”jatkoi Lintujen nousujohteista uraa” ja ”laadullisesti levy asettui kelvolliseksi jatkumoksi” Lapinlahden Linnuille ja Jepille.Rossi 2023, s. 130. Single ”Tavallinen jörndonner” ei noussut listoille, mutta sen B-puoli ”Pikkumiesten laulu” lienee nykyään albumin tunnetuin kappale.Rossi 2023, s. 127, 384. Hedkrok ja Kettunen ovat myöhemmin pitäneet Vihreää gorillaa epätasaisena albumina sekä tuotantonsa että kappalemateriaalinsa puolesta. Monikaan albumin kappale ei pysynyt konserttien ohjelmistossa pitkään. Hedkrokin mukaan ”meillä saattoi niihin aikoihin tulla kuvitelmia, että mistä tahansa biiseistä tulee meidän käsittelyssä aina hyviä, mutta sehän ei todellakaan pitänyt paikkaansa.” Kettusen mielestä kokonaisuudesta tuli kuitenkin ”ihan hyvä – ainakin siihen yritettiin hakea hyvää fiilistä, mikä edellislevyltä jäi puuttumaan.” Kettunen on ylistänyt myös Lemolan ja Pohjolan panosta.Rossi 2023, s. 126–127. Hedkrok oli useimpiin kappaleisiin tyytyväinen mutta totesi albumista opitun, että ”lintulevyillä täytyy olla kitara mukana täydentämässä”. == Julkaisun jälkeen == Vihreän gorillan julkaisun yhteydessä järjestettiin 24. ja 25. helmikuuta Tavastialla kaksi loppuunmyytyä konserttia. Vierailevina muusikoina konserteissa esiintyivät kitaristi Pekka ”Rekku” Rechardt, basisti Pekka Pohjola ja trumpetisti Simo Salminen. Samassa kuussa yhtye perusti oman osakeyhtiön Kestoviihde oy, jolle hankittiin toimisto Vuorikadulta Helsingin ydinkeskustan liepeiltä. Yhtyeelle hankittiin myös oma keikkabussi ja pestattiin vakituiset roudarit Paavo ”Puosu” Liesinen, Lenni ”Lennu” Roininen ja Lars-Thomas ”Kråkan” Kråkström.Rossi 2023, s. 130–131. Lapinlahden Linnut soitti vuoden 1987 aikana 226 konserttia, ja esimerkiksi heinäkuussa esiintymisiä oli joka päivä.Rossi 2023, s. 134. Mikko Kivisen mukaan keikkapaikoista ”ehkä sata oli kannattavia”, mutta kiertämisessä oli ”se hyöty, että sen jälkeen tiesimme, mihin kannattaa mennä”.Rossi 2023, s. 135. Seuraavana vuonna ilmestyi yhtyeen neljäs albumi Lauluja Nuppilasta, jolla jatkoi sama kokoonpano. Vanhoista yhteistyökumppaneista mukana olivat muiden muassa Pekka Pohjola ja Jan Noponen.Rossi 2023, s. 143. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Pekka Hedkrok, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sovittaneet Lapinlahden Linnut. ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # # == Kokoonpano == === Lapinlahden Linnut === * Ari Kettunen – piano, laulu, lyömäsoittimet * Tapio Liinoja – laulu (9), lyömäsoittimet * Heikki Salomaa – banjo, huuliharppu, laulu (1, 2, 10, 11), lyömäsoittimet * Timo Eränkö – tenorisaksofoni, laulu (5, 11), lyömäsoittimet * Matti Jaaranen - matkoilla * Mikko Kivinen – laulu (1, 7, 11), lyömäsoittimet * Markku Toikka – alttosaksofoni, laulu (1, 3, 6, 11, 12), lyömäsoittimet * Hannu Lemola - rummut, laulu (11), lyömäsoittimet * Pekka Hedkrok - kosketinsoittimet, piano, laulu (4, 8), lyömäsoittimet === Vierailijana === * Pekka Pohjola - basso === Tuotanto === * Kråkan - kiitokset * Puosu - kiitokset * Pedro Hietanen - tuottaja * Risto Hemmi - äänitys (Finnvox-studiot) * Jan Kaila - kannen suunnittelu, kuvat ja toteutus * Lapinlahden Linnut - kannen suunnittelu * Leena Rantanen - kannen kuvat ja toteutus * Imudico - kustantaja == Lähteet == * * * === Viitteet === Vihreä gorilla Luokka:Lapinlahden Lintujen albumit Luokka:Pedro Hietasen tuottamat albumit