EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bariumnitraatti

Bariumnitraatti (Ba(NO3)2) on barium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä esiintyy luonnossa pieniä määriä nitrobariittimineraalina. Yhdistettä voidaan käyttää pyrotekniikassa vihreän valon tuottamiseen ja muiden bariumyhdisteiden valmistamiseen. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bariumnitraatti on värittömiä tai valkoisia kiteitä. Sen alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste liukenee kohtalaisen hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Bariumnitraatti liukenee myös hieman metanoliin ja etanoliin. Kuumennettaessa bariumnitraattia yli sulamispisteensä se hajoaa muodostaen ensin bariumnitriittiä ja edelleen bariumoksidia, bariumperoksidia ja typen oksideja. Muiden nitraattien tavoin bariumnitraatti on hyvin vahva hapetin ja voi sytyttää helposti hapettuvat aineet palamaan. Monien muiden bariumyhdisteiden tavoin bariumnitraatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.Patrick M. Dibello, James L. Manganaro, Elizabeth R. Aguinaldo, Tariq Mahmood & Charles B. Lindahl: Barium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 28.6.2016Robert Kresse, Ulrich Baudis, Paul Jäger, H. Hermann Riechers, Heinz Wagner, Jochen Winkler & Hans Uwe Wolf: Barium and Barium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 28.6.2016 Viitattu 28.6.2016. ==Valmistus ja käyttö== Bariumnitraattia voidaan valmistaa liuottamalla metallista bariumia, bariumhydroksidia, -karbonaattia tai -oksidia typpihappoon. Teollisuudessa tavanomaisin tapa on bariumkarbonaatin liuottaminen. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä ja haihduttamalla vesi pois. Toinen tapa on bariumkloridin ja natriumnitraatin välinen reaktio ja bariumnitraatti erotetaan liuoksesta kiteyttämällä. :BaCO3 \+ 2 HNO3 → Ba(NO3)2 \+ H2O + CO2 :BaCl2 \+ 2 NaNO3 → Ba(NO3)2 \+ 2 NaCl Bariumnitraattia käytetään tuottamaan vihreää väriä muun muassa ilotulitteisiin ja merkkipanoksiin. Se toimii myös usein näiden ammusten polttoaineseoksissa hapettimena joko yksinään tai yhdessä kaliumkloraatin tai -perkloraatin kanssa. Muita käyttökohteita ovat bariumoksidin valmistus, optisen lasin valmistus sekä kaasujen poistaminen tyhjiöputkista. ==Lähteet== Luokka:Bariumyhdisteet Luokka:Nitraatit
Pyhän Mikaelin ja kaikkien enkelien kirkko (Beckwithshaw)

Pyhän Mikaelin ja kaikkien enkelien kirkko () on Grade II -luokan suojeltu anglikaaninen kirkkorakennus North Yorkshiressa. Suojeluperusteiden mukaan kirkko on esimerkki pienellä budjetilla tehdystä korkealaatuisesta suunnittelusta, lasimaalaukset ja kivikaiverrukset ovat huomattavia sekä se on esimerkki keskiluokkaisten maanomistajien paikallisyhteisöihin tekemistä investoinneista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:North Yorkshiren kirkot Luokka:Kivikirkot Luokka:Grade II -luokan rakennukset Englannissa
Lincoln Red Imps FC

Lincoln Red Imps Football Club on gibraltarilainen jalkapalloseura. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Gibraltar Football Leaguessa. Gibraltarin mestaruuden Lincoln on voittanut 23 kertaa. Lincoln Red Imps perusti vuonna 1976 Charlie Polson. Valmentajana toimi Charles Head. Joukkue aloitti Gibraltarin neljännestä divisioonasta. 1981 se nousi 2. divisioonaan ja kautta myöhemmin 1. divisioonaan. Kauden 1983–1984 päätteeksi seura nousi pääsarjaan. Lincoln voitti heti ensimmäisellä kaudella historiansa ensimmäisen mestaruuden. Lincoln voitti Gibraltarin mestaruuden vuosina 1989–1994 ja 2000. Vuosina 2003–2016 se voitti 14 peräkkäistä mestaruutta. == Mestaruudet == * Gibraltarin mestaruus (28) :: 1984–1985, 1988–1989, 1989–1990, 1990–1991, 1991–1992, 1992–1993, 1993–1994, 2000-2001, 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2020–2021, 2021–2022, 2022–2023, 2023–24 * Rock Cup (20) :: 1985–1986, 1988–1989, 1989–1990, 1992–1993, 1993–1994, 2001–2002, 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2014, 2015, 2016, 2021, 2021–2022, 2023–2024 == Lähteet == Luokka:Gibraltarilaiset jalkapalloseurat
Veljensä vartijat

Veljensä vartijat on Mauri Sariolan vuonna 1969 ilmestynyt Gummeruksen kustantama ihmissuhderomaani. Romaanin keskeisiä teemoja, joihin myös nimi liittyy, on miesten keskinäinen, aseveljeyteen perustuva toveruus ja avunanto. ==Juoni== Päähenkilö, toimittaja Lasse Porras, syyllistyy rattijuopumukseen ja tuomitaan kolmeksi kuukaudeksi työsiirtolaan. Romaani rakentuu tämän keskustapahtuman sekä päähenkilön ihmissuhteiden ympärille. Ensimmäinen luku kertoo Lasse Porraksen reaktioista esimiehensä, mutta samalla hänen tuestaan riippuvaisen henkilön moraalisesti kyseenlaiseen toimintaan. Päähenkilön voimakkaat reaktiot liittyvät hänen omassa elämässään kohtaamiinsa vaikeuksiin, joihin hänen itsensä on puolestaan haettava apua. Toisessa luvussa ajokorttinsa määräajaksi menettänyt Porras ajaa kortitta Suomen halki pohjoiseen tehdäkseen lehtiartikkelin matkailusta mutta myös tavatakseen matkalla kaksi ystäväänsä, nimismiehen ja lääkärin. Seuraavissa luvuissa kuvataan näiden ystävien toimintaa päähenkilön tilanteen helpottamiseksi. Kirjan keskivaiheilla, luvussa 12, Porras saapuu vaimonsa kyyditsemänä työsiirtolaan suorittamaan rangaistustaan. Seuraavat luvut kuvaavat työsiirtolan ilmapiiriä, vankeja ja henkilökuntaa sekä työskentelyolosuhteita sahalla ja metsätyömaalla. Työsiirtolassa ollessaan päähenkilö saa kirjeen, joka kertoo hänen nimismiesystävänsä olevan vuorostaan avun tarpeessa. Viimeisenä yönä ennen päähenkilön vapautumista vankien väliset suhteet kiristyvät ja Porras on joutumassa vaikeuksiin. Kirjan loppuosa käynnistyy luvussa 17 päähenkilön saapuessa työ- ja huvimatkallaan Travemünden pelikasinolle. Kasinolla hän tapaa naispuolisen tuttavansa ja lähtee kotiinpaluun sijasta tämän mukana Pariisiin. Matkalla heidän välilleen kehittyy rakkaussuhde. Päähenkilö yrittää suostutella vaikeuksiaan Ranskaan paennutta nimismiesystäväänsä palaamaan Suomeen ja joutuu tästä keskusteltaessa kohtaamaan myös oman toimintansa ristiriitaisuuden. Romaanin viimeisessä luvussa Porras palaa Pariisista ristiriitaisessa olotilassa: "Mies oli tyhjä kuin tyhjäksi puhallettu munankuori. Ja jokainen suihkukoneen moottoreissa palava polttoainekuutiosenttimetri vei vääjäämättömästi kotia kohden." ==Elämäkerrallisia elementtejä== Kuten Veljensä vartijat -romaanin päähenkilö, Mauri Sariola tuomittiin 1960-luvulla rattijuopumuksesta ja hän suoritti tuomion työsiirtolassa syksyllä 1963. Kyseessä oli Rihun saha Heinolassa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1969 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
BET Awards

BET Awards on vuosittain järjestettävä palkintogaala, jossa palkitaan afroamerikkalaisten ja muiden vähemmistöjen musiikki-, näyttely-, urheilu- ja viihdealaa. Palkinnot jakaa yhdysvaltalainen Black Entertainment Television -kanava, joka esittää tilaisuuden suorana televisiolähetyksenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkipalkinnot Luokka:Televisio-ohjelmapalkinnot
Renault Sport Trophy

Renault Sport Trophy on urheiluautosarja, jota organisoi Renault Sport. Sarja perustettiin vuonna 2015 ja se kuuluu osaksi Renault Sport Series -luokkaa. Sarjan kaikki kilpailut ajetaan Euroopassa. Sarjassa jokainen talli kilpailee sääntöjen mukaisilla Renault Sport R.S. 01 -mallin autoilla. Sarjaan kuuluu kolme eri kilpailulähtöä Endurance, Pro ja Am -luokan kilpailut. Viikonlopun ensimmäinen kilpailu on Endurance lähtö, joka on kestoltaan 70 minuuttia. Kilpailun aikana suoritetaan kuljettajan vaihto. Seuraavana päivänä ajetaan Pro ja Am -luokkien kilpailut. Kausi 2016 jäi sarjan viimeiseksi kaudeksi. == Mestarit == Kausi Endurance -luokan mestarit Eliitti -luokan mestari Prestige -luokan mestari Tallien mestari 2015 Dario Capitanio David Fumanelli Andréa Pizzitola Dario Capitanio Oregon Team Kausi Endurance -luokan mestarit Pro -luokan mestari Am -luokan mestari Tallien mestari 2016 Markus Palttala Fabian Schiller Pieter Schothorst Fabian Schiller Team Marc VDS EG 0,0 == Aiheesta muualla == * Sarjan viralliset kotisivut Luokka:Urheiluautosarjat Luokka:World Series by Renault
Eurooppa-liigan kausi 2016–2017

UEFA Europa Leaguen kausi 2016–2017 on jalkapallokilpailu Eurooppa-liigan kahdeksas kausi nykyisellä nimellään ja 46. UEFA:n järjestämä turnaus eurooppalaisille seurajoukkueille. Karsinnat alkoivat 28. kesäkuuta 2016. Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2017. Mestaruuden voitti englantilainen Manchester United, joka voitti loppuottelussa Ajaxin. ==Karsintakierrokset== ===Ensimmäinen karsintakierros=== ===Toinen karsintakierros=== ===Kolmas karsintakierros=== ==Play-off-kierros== Play-off-kierrokselle selviytyvät kolmannen kierroksen voittajat sekä 15 häviäjää Mestarien liigan kolmannelta karsintakierrokselta. ==Lohkovaihe== ===Lohko A=== ===Lohko B=== ===Lohko C=== ===Lohko D=== ===Lohko E=== ===Lohko F=== ===Lohko G=== ===Lohko H=== ===Lohko I=== ===Lohko J=== ===Lohko K=== ===Lohko L=== ==Pudotuspelit== ===1. kierros=== ===Neljännesvälierät=== ===Puolivälierät=== ===Välierät=== ===Loppuottelu=== Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2017 Friends Arenalla, Solnassa. ==Lähteet== Luokka:Eurooppa-liiga Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Jamie Cook

Jamie Robert Cook (s. 8. heinäkuuta 1985 Merseyside) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kitaristina. ==Arctic Monkeys== Cook oli nuorena toisen Arctic Monkeysin jäsenen, Alex Turnerin, naapuri. Yhdessä muiden jäsenten kanssa he perustivat yhtyeen vuonna 2001. Vielä yhtyeen alkuaikoina Cook osallistui taustalauluun, mutta myöhemmin ei niinkään. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viskoelastisuus

Viskoelastisuus on materiaalin ominaisuus, jossa yhdistyvät sekä viskositeettiset että elastiset ominaisuudet muodonmuutoksen aikana.Meyers and Chawla (1999): "Mechanical Behavior of Materials", 98-103. == Elastisuus vs. viskoelastisuus == thumb|Jännitys–venymä-käyrät: elastinen materiaali (a), viskoelastinen materiaali (b). Punainen alue on hystereesi-silmukka osoittaen menetetyn energian määrää (esim. lämpö) lataus- ja purkusykleissä. Kaava: \oint\sigma \, d \varepsilon , missä \sigma on jännitys ja \varepsilon on venymä.Meyers and Chawla (1999): "Mechanical Behavior of Materials", 98-103. == Viskoelastisuustyyppejä == Lineaarinen viskoelastisuus: :\epsilon(t)= \frac { \sigma(t) }{ E_\text{inst,creep} }+ \int_0^t K(t-t^\prime) \dot{\sigma}(t^\prime) d t^\prime tai :\sigma(t)= E_\text{inst,relax}\epsilon(t)+ \int_0^t F(t-t^\prime) \dot{\epsilon}(t^\prime) d t^\prime missä * t on aika * \sigma (t) on jännitys * \epsilon (t) on venymä * E_\text{inst,creep} ja E_\text{inst,relax} ovat hetkelliset elastisuuskertoimet * K(t) on viruminen * F(t) on relaksaatio === Maxwellin malli === Maxwellin malli voi edustaa viskoosivaimenninta ja elastista jousta kytkettyna sarjaan, kuten kuvassa näkyy. Malli voidaan esittää seuraavan yhtälön avulla: :\frac {d\epsilon} {dt} = \frac {d\epsilon_{D}} {dt} + \frac {d\epsilon_{S}} {dt} = \frac {\sigma} {\eta} + \frac {1} {E} \frac {d\sigma} {dt}. == Lähteet == Luokka:Jatkuvan aineen mekaniikka Luokka:Materiaalitiede
Oulun hätäkeskus

Oulun hätäkeskus on hätäkeskuslaitoksen vuoden 2014 uudistuksen mukaisen kuuden hätäkeskuksen järjestelmän mukainen Suomen pohjoisin hätäkeskus, joka aloitti toimintansa 8. marraskuuta 2011. Oulun hätäkeskuslaitos vastaa Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakunnan hätäpuheluista ja -tekstiviesteistä. == Lähteet == Luokka:Hätäkeskuslaitos Luokka:Oulu
Kimmo Sainio

Kimmo Sainio (s. 6. huhtikuuta 1979) on suomalainen radiojuontaja. Hän juonsi HitMix-radiokanavalla vuosina 2017–2020, kunnes hänet yllättäen irtisanottin. Aiemmin hän juonsi Metro FM:n aamua Juha Perälän kanssa. Sainio on juontanut aiemmin myös Radio Suomipopin keskipäivää. Sainio aloitti Ysäri-radiokanavalla helmikuussa 2021. Sainio työskenteli Bauer Medialla Bassoradion ja SuomiRäpin musiikkipäällikkönä vuosina 2021–2024. Sainio erosi alkuvuodesta 2024 puolisostaan Kristasta, jonka kanssa oli yhdessä 16 vuotta. Heillä on yhteinen lapsi, joka eron jälkeen asuu vuorotellen kummankin vanhemman luona. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset juontajat
Sadie Jones

Sadie Jones (s. 1967) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja. Jones aloitti uransa elokuvakäsikirjoittajana, mutta menestys oli vähäistä. Lopulta hän laajensi erään käsikirjoituksensa esikoisromaanikseen Kotiinpaluu (The Outcast), joka ilmestyi 2008. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme muuta romaania. BBC on tuottanut vuonna 2015 Jonesin esikoisromaanin Kotiinpaluu pohjalta samannimisen, 180-minuuttisen minisarjan, jonka on ohjannut Iain Softley ja johon Jones itse on laatinut käsikirjoituksen. Minisarja esitetään myös Suomessa kesällä 2016. == Romaanit == * Kotiinpaluu (The Outcast, 2008). Otava, 2016. * Small Wars, 2009. * The Uninvited Guests, 2012. * Ehkä rakkaus oli totta (Fallout, 2014). Otava, 2015. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivar Kaskas

Ivar Konstantin Kaskas (29. huhtikuuta 1841 Vanaja – 1. syyskuuta 1898 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Ivar Kaskas Kaskaksen vanhemmat olivat nimismies John Kaskas ja Maria Elisabeth Mikontytär. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1859 sekä yksityisesti taidemaalari R. W. Ekmanin johdolla. Hän opiskeli myös Tukholmassa kuninkaallisessa taideakatemiassa 1865–1867. Kaskas asui Suomeen palattuaan Hämeenlinnassa Pikkutorin varrella. Opiskeluaikanaan hän maalasi tarkkoja esineasetelmia sekä henkilötutkielmia ja maisemia usein yhdessä opiskelutoverinsa ja ystävänsä ahvenanmaalaisen taidemaalari K. E. Janssonin kanssa. Hämeenlinnaan asetuttuaan Kaskas teki maisemamaalauksia, joiden aiheet löytyivät Hämeenlinnasta ja sen lähiympäristöstä muun muassa Hattelmalan harjulta, Myllymäeltä, Aulangon torpalta ja Hämeen härkätien varrelta.Häme-Wiki : Ivar Kaskas == Teoksia == * Asetelma, malja, metsätorvi, plyymejä sekä vyö: öljymaalaus. 1864 * Asetelma, lamppu, ruukkuja ja kirja pöydällä: öljymaalaus. == Palkinnot == * II palkinto dukaattikilpailussa 1867 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ivar Kaskas Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Gregory Nava

Gregory Nava (s. 10. huhtikuuta 1949 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -⁠käsikirjoittaja ja -⁠tuottaja. Hän on tunnettu Yhdysvaltojen espanjan­kielisen väestönosan kuvaajana ja käsikirjoitus­yhteistyöstään vaimonsa Anna Thomasin kanssa. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajiksi elokuvasta Pako pohjoiseen (1983).Nava, Gregory (1949—) , St. James Encyclopedia of Popular Culture, The Gale Group 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Muita Gregory Navan ohjauksia ovat Siirtolaiset (1994) ja Unohdetut (2006). Gregory Nava syntyi meksikolais-baskilaiseen perheeseen San Diegossa 1949. Hän pääsi opiskelemaan elokuvaa Kalifornian yliopistoon ja valmistui sieltä 1976. Jo opiskeluaikana tehty lyhytelokuva Federico García Lorcan elämästä herätti kiinnostusta, ja Navan ensimmäinen pitkä elokuva The Confessions of Amans (1977) voitti esikoiselokuvapalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli vuoden 1983 Pako pohjoiseen, joka kertoo guatemalalaisen nuoren miehen ja naisen matkasta Meksikon halki siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Los Angelesiin. Se valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen National Film Registryyn. Vuoden 1997 elämäkertaelokuvan Selena nimiosan esittäjä Jennifer Lopez sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Lopez on pääosassa myös Navan elokuvassa Unohdetut (2006). ==Elokuvia== *The Confessions of Amans (1977) *Pako pohjoiseen (El Norte, 1983) *Kohtalon aika (A Time of Destiny, 1988) *Siirtolaiset (My Family, 1994) *Selena (1997) *Vain narrit rakastuvat (Why Do Fools Fall in Love, 1998) *Unohdetut (Bordertown, 2006) ==Lähteet== Luokka: Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka: Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Amerikanmeksikolaiset Luokka: Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Artturi Aarre

Artturi Anshelm Aarre (ent. Tilhimaa ja sitä ennen Fihlman, 31. lokakuuta 1887 Tampere – 10. syyskuuta 1922 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Artturi Aarre Aarteen vanhemmat olivat räätäli Anton Fabian Fihlman ja Gustava Filander. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905-1908 ja teki myös opintomatkan Pietariin 1906. Aarre osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910, 1911, 1912, 1913 ja 1920. Hän maalasi maisemia, kaupunkilaiselämää, henkilömuotokuvia ja asetelmia ekspressionistiseen tyyliin. Aarre työskenteli myös mainos- ja koristemaalarina sekä kuvittajana ja toimi lisäksi taidekriitikkona. Aarre kuoli keuhkotautiin 35-vuotiaana syksyllä 1922.Tampereen taidemuseo : Artturi Aarre cvTampereen taidemuseo : Artturi Aarre esittelyArtturi Aarre, Aamulehti, 14.09.1922, nro 212, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Artturi Aarre laati yhdessä työnjohtaja Hugo Heleniuksen kanssa pienoismallin kirjailija Minna Canthin Tampereella sijainneesta syntymäkodista. Fanny Davidson : Minna Canthin syntymäkoti, Suomen Kuvalehti, 06.05.1922, nro 18, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Omakuva (Harjoitelma) : öljymaalaus.1909 * Aamu : vesivärityö. 1915 * Korpea (Ylöjärvi) : öljymaalaus. 1915 * Vainioita (Kokemäki) : öljymaalaus. 1921 == Kirjallisuutta == * Artturi Aarre 1887-1922 ; kirjan toimitus ja artikkelit Marja-Liisa Linder. Tampereen taidemuseon julkaisuja 117. Tampere 2004 (12.6. - 22.8.2004 museossa pidetyn näyttelyn näyttelyjulkaisu) ISBN 9529549857 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Artturi Aarre Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Miguel Littin

Miguel Ernesto Littín Cucumides (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva Alsino, poika joka tahtoi lentää (1982, Yle TV1 21.11.1985). Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan El Chacal de Nahueltoro (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963. Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. Actas de Marusia (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi1976, Oscars.org. Viitattu 27.6.2016.. El Recurso del Método (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi- iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva La Viuda de Montiel, jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin. Nicaraguassa kuvattu Alsino, poika joka tahtoi lentää (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana1983, Oscars.org. Viitattu 27.6.2016. ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 Tierra del Fuego perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. Dawson, Isla 10 kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista. Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000. ==Elokuvia== *1969: El Chacal de Nahueltoro (”Nahueltoron shakaali”) *1971: Compañero Presidente (dokumentti) *1973: La Tierra Prometida (”Luvattu maa”) *1974: Actas de Marusia (”Kirjeitä Marusiasta”) *1978: El Recurso del método *1980: La Viuda de Montiel (”Montielin leski”) *1981: Alsino, poika joka tahtoi lentää (Alsino y el Condor) *1986: Acta General de Chile (dokumentti) *1990: Sandino *1994: Los náufragos (”Haaksirikkoutuneet”) *2000: Tierra del Fuego (”Tulimaa”) *2002: Los Caminos de la Ira; Cronicas Palestinas (dokumentti) *2002: El Abanderado *2005: La Ultima Luna (”Viimeinen kuu”) *2009: Dawson, Isla 10 *2014: Allende en su Laberinto (”Allende labyrintissaan”) ==Lähteet== Luokka: Chileläiset elokuvaohjaajat Luokka: Vuonna 1942 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Ilmari Heinonen

Ilmari August Heinonen (11. lokakuuta 1897 Helsinki – 15. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Heinosen vanhemmat olivat August Emil Heinonen, ent. Sjöholm (1872–1952) ja Maria Wilhelmiina Lindström (1879–1954).Geni.com : Ilmari August Heinonen Hän opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1926–1927 ja Vapaassa Taidekoulussa 1946–1947. Heinonen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930–1935. Heinosen töitä oli esillä ulkomailla Tallinnassa, Tartossa ja Moskovassa 1934 sekä Riiassa, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935. Hän toimi myös satama- ja matkasaarnaajana. == Teoksia == thumb|Heinosen suunnittelema Vakaumuksensa puolesta 1918 henkensä uhranneiden muistomerkki on paljastettu vuonna 1963 Ähtärin hautausmaalla. * Alttaritaulu, Vuoksenlaakson metodistikirkko 1932 * Alttaritaulu, Pyhäranta 1939 * Lasimaalaus, Pyhäranta 1940 * Alttaritaulu, Keitele 1940 * Alttaritaulu, Kurun Aure 1958 * Alttaritaulu, Luhalahti, 1959 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ilmari Heinonen Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Pat Summitt

Patricia Sue ”Pat” Summitt (o.s. Head, 14. kesäkuuta 1952 Clarksville, Tennessee – 28. kesäkuuta 2016 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja, koripalloilija, olympiavoittaja, maailmanmestari, Pan- Amerikan kisojen kultamitalisti ja NCAA:n moninkertainen mestarivalmentaja. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen. == Ura == Pelaajana Summitt (o.s. Head) saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Montréalissa vuonna 1976 ja kultaa vuoden 1975 Pan-Amerikan kisoista. Valmentajaksi siirryttyään Summitt teki pitkän uransa yliopistojoukkue Tennessee Lady Volunteersin päävalmentajana voittaen kahdeksan NCAA I:n eli yliopistomestaruutta. Summitt valittiin seitsemän kertaa kauden parhaaksi NCAA-valmentajaksi, ja hän on kumpikin sukupuoli mukaan lukien historian menestyneimpiä yliopistovalmentajia. Summitt toimi myös Yhdysvaltain naismaajoukkueen päävalmentajana ja saavutti tässä toimessa olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984, maailmanmestaruuden Etelä-Koreassa vuonna 1979 ja MM- sekä Pan-Amerikan kisojen hopeamitalit.The Naismith Memorial Basketball Hall of FameFIBA Hall of Fame Vuonna 2008 Summittille myönnettiin John R. Wooden Awardin valmentajapalkinto. Vuonna 2011 hänet valittiin Sports Illustratedin vuoden urheilijaksi, ja vuonna 2012 presidentti Barack Obama myönsi hänelle Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Vuonna 2000 Summitt nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2013 FIBA Hall of Fameen. Vuonna 2011 Summittilla diagnosoitiin Alzheimerin tautihttps://www.washingtonpost.com/sports/colleges/pat-summitt-tennessee- womens-basketball-coach-diagnosed-with-alzheimers- disease/2011/08/23/gIQADEuDZJ_story.html. Hän kuoli Tennesseen Knoxvillessä 64-vuotiaana 28. kesäkuuta 2016http://www.usatoday.com/story/sports/ncaaw/2016/06/28/pat-summitt-dies- age-64-tennessee-coach-obit-alzheimers/86406296/. == Lähteet == * Profiili The Naismith Memorial Basketball Hall of Fame * Profiili FIBA Hall of Fame * Pat Head Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Presidential Medal of Freedom
Wolf Alice

Wolf Alice on Lontoossa vuonna 2010 perustettu brittiläinen rockyhtye. Yhtyeen jäseniä ovat Ellie Rowsell (laulu, kitara), Joff Oddie (kitara, laulu), Theo Ellis (bassokitara) ja Joel Amey (rummut, laulu). ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * * * === EP:t === * Wolf Alice (2010) * Blush (2013) * Creature Songs (2014) === Singlet === * ”Fluffy” (2013) * ”She” (2013) * ”Moaning Lisa Smile” (2014) * ”Giant Peach” (2015) * ”Bros” (2015) * ”You're a Germ” (2015) * ”Freazy” (2015) * ”White / Leather / Leaving Yo” (2016) * ”Lisbon” (2016) * ”Yuk Foo” (2017) * ”Don't Delete the Kisses” (2017) * ”Beautifully Unconventionaö” (2017) * ”Heavenward” (2017) * ”Formidable Cool” (2018) * ”Sadboy” (2018) * ”Space & Time” (2018) * ”The Last Man on Earth” (2021) * ”Smile” (2021) * ”No Hard Feelings” (2021) * ”How Can I Make It OK?” (2021) ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset indie rock -yhtyeet Luokka:2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Oh Se-jong

Oh Se-jong (, 9. lokakuuta 1982 Soul – 27. kesäkuuta 2016 Soul) oli eteläkorealainen kaukalopikaluistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian talvikisojen kultamitalisti. Oh kuului Etelä-Korean olympiakultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen Torinossa 2006. Hän kilpaili olympiatasolla myös Salt Lake Cityssä 2002.Olympics at Sports-Reference.com Urallaan myös useita MM-mitaleita voittanut Oh kuoli 33-vuotiaana törmättyään moottoripyörällään u-käännöksen tehneeseen autoon Soulissa 27. kesäkuuta 2016.http://yle.fi/urheilu/3-8988239http://indianexpress.com/article/sports/sport- others/korean-olympic-champion-oh-se-jong-killed-in-motorcycle-crash-2880836 == Lähteet == * O Se-Jong Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Eteläkorealaiset kaukalopikaluistelijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Leif Andersson

Leif Andersson -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa: * Leif Andersson, suomalainen lääketieteen alan professori * Leif Andersson, suomalainen soutaja * Leif Andersson, ruotsalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti * Leif Andersson, ruotsalainen painija * Leif Erland Andersson, ruotsalainen astronomi * Leif Andersson, ruotsalainen jääkiekkoilija
Sangue bleu

Sangue bleu (”Sininen veri”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Nino Oxilian ohjaaman melodraaman pääosaa esittää elokuvadiiva Francesca Bertini. ==Juoni== Montvallonin ruhtinatar Elena epäilee, että hänen miehellään on suhde kreivitär Simone de la Croix’han. Ruhtinas ottaa mustasukkaisesta vaimostaan eron ja jättää tyttärensä Dianan hänen hoidettavakseen. Elena tutustuu näyttelijä Jacques Wilsoniin ja kreivitär de la Croix lavastaa heidät rakastavaisiksi. Ruhtinas riistää Dianan Elenalta, joka ajautuu aiemmin torjumansa Wilsoniin syliin. Näyttelijä tuhlaa Elenan omaisuuden ja pakottaa hänet ryhtymään kabareetanssijaksi. Elena kapinoi ja yrittää riistää henkensä näyttämöllä ”kuoleman tangon” aikana. Ruhtinas katuu ja vie Elenan takaisin heidän tyttärensä luokse. ==Näyttelijät== == Tuotanto, teema ja vastaanotto == Roomalaisen Celio Filmin tuottama elokuva oli suunniteltu vahvistamaan Francesca Bertinin tähtikulttia. Celio tuotti vuosina 1912–1914 25 elokuvaa, joissa näyttelijä esitti pääosia. Baldassarre Negronin jätettyä yhtiön Bertiniä ohjasi Nino Oxilia. Näyttelijää pidettiin yhtiön ”kruununjalokivenä” kunnes hän pian siirtyi Caesar Filmille. Sangue bleu on juonipainotteinen melodraama, jossa on myös yhteiskuntakriittisiä aineksia. Sen teemana on oikeudeton ja alistettu nainen, jonka epätoivoon ainoa ratkaisu on itsemurha. Hienovaraisesti kerrottu juoni päättyy diivaelokuville poikkeuksellisesti onnelliseen loppuun. Elokuvan ansioita ovat Bertinin karismaattinen näyttelijänsuoritus, Nino Oxilian taitava ohjaus ja kuvaaja Giorgino Riccin kauniit kuvakulmat. Ruhtinattaren esittämä hyväntekeväisyysnäytelmä on mukaelma Puccinin Madama Butterflysta ja aikoinaan paheksuntaa herättänyt tangokohtaus on lainattu Asta Nielsenin elokuvasta Kuilu (1910). Elokuva oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Aikalaiskriitikot kiittivät sen näyttelijäsuorituksia, näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota käsikirjoituksen heikkouksiin. Bertinille Sangue bleu oli jälleen yksi askel hänen diivamaineensa lujittamisessa. == Restaurointi ja DVD == Jean Desmetin kokoelmassa säilynyt Sangue bleu on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Bolognan elokuva- arkiston DVD:nä julkaisema värjätty ja sävytetty nitraattikopio on varustettu Daniele Furlatin musiikilla. Se sisältää hollannin lisäksi myös italian- ja englanninkielisen tekstityksen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Melodraamat Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1914 italialaiset elokuvat
Pako pohjoiseen (vuoden 1983 elokuva)

Pako pohjoiseen (El Norte) on Gregory Navan ohjaama brittiläis- yhdysvaltalainen, espanjankielinen independent-elokuva vuodelta 1983. Kolmeen osaan jakautuva elokuva kertoo nuoren orvoksi jääneen sisarusparin, Rosan ja Enriquen, elämästä ensin väkivaltaisessa kotimaassaan Guatemalassa ja sitten vaelluksella Meksikon halki siirtolaisiksi Kalifornian Los Angelesiin. Elokuvan käsikirjoitti ohjaaja Nava yhdessä vaimonsa Anna Thomasin kanssa, joka toimi myös elokuvan yhtenä tuottajana. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin saajiksi. Ehdokkuutta ei aiemmin ollut myönnetty independent-elokuvalle eikä espanjankieliselle käsikirjoitukselle. Elokuvan osarahoittajana oli Yhdysvaltojen julkisen palvelun televisiokanava PBS. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Navan ohjausta epävarmaksi, mutta pitää lopputulosta kuitenkin sydämellisenä ja koskettavana ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä. Myös ensi-illan jälkeen muun muassa The New Yorker -lehden Pauline Kael arvosteli sekä ohjauksen että käsikirjoituksen kömpelyyksiä, mutta piti kuitenkin useimpien kriitikoiden tavoin tarinan päähenkilöiden eeppistä kamppailua sankarillisen vaikuttavana.Brakel, Arthur: El Norte, Deracination and Circularity: An Epic Gone Awry , Bilingual Review 1.5.2004. Vaatii HighBeam- tilauksen. Vuonna 1995 Pako pohjoiseen valittiin Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 3.7.2016. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1983 brittiläiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Brittiläiset independent-elokuvat
Broby (täsmennyssivu)

Broby voi tarkoittaa seuraavia: ==Suomessa== * Siltakylä (), kylä Pyhtäällä * Broby, kylä Snappertunassa ==Ruotsissa== * Broby, Östra Göingen kunnan keskustaajama * Brobyn piiri, piiri Götenen kunnassa * Västra Brobyn piiri, piiri Åstorpin kunnassa * Östra Brobyn piiri, piiri Östra Göingen kunnassa ==Tanskassa== * Brobyn kunta, entinen kunta nykyisen Faaborg-Midtfynin kunnan alueella * Nørre Broby, taajama ja seurakunta Faaborg-Midtfynin kunnassa
Bro

Bro voi tarkoittaa seuraavia: == Paikannimenä == ===Suomessa=== * Bro, asuinalue Kirkkonummella ===Ruotsissa=== * Bro, taajama Upplands-Bron kunnassa * Bron kihlakunta, entinen kihlakunta silloisessa Uppsalan läänissä * Upplands-Bron kunta, kunta Tukholman läänissä ==== Ruotsin piirejä ==== * Bron piiri, piiri Lysekilin kunnassa * Bron piiri, piiri Gotlannin kunnassa * Bron piiri, piiri Upplands-Bron kunnassa * Bron piiri, piiri Säfflen kunnassa * Himmeta-Bron piiri, piiri Köpingin kunnassa === Ranskassa === * Bro-Gwened, historiallinen maakunta Bretagnessa == Henkilönnimenä == * Alexander Bro, Br0 (s. 2002) on tanskalainen Counter-Strike 2 -pelaaja * Jonny Bro, Joniveli, oik. Joni Vanhanen]] (s. 1982), suomalainen hip hop -artisti, tuottaja ja DJ * Sarah Bro (s. 1996), tanskalainen uimari ==Muita merkityksiä== * bro-fist, nyrkkitervehdys.
Buddy Ryan

James David "Buddy" Ryan (17. helmikuuta 1931 – 28. kesäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi 26 vuotta NFL-liigassa, Philadelphia Eaglesin ja Arizona Cardinals päävalmentajana sekä Chicago Bearsin ja Houston Oilersin puolustuksen koordinaattorina. Ryan voitti Super Bowlin vuosina 1969 ja 1985. Ryan oli lahjakas puolustuksen valmentaja ja hänet muistetaan etenkin kehittämästään 46-puolustuksesta, jolla Bears oli ylivoimainen 1980-luvun puolivälissä. ==Valmennusura== Ryanin ensimmäinen työ valmentajana alkoi vuonna 1961 Buffalon yliopistossa. Hänestä tuli New York Jetsin apuvalmentaja kaudelle 1968 ja kyseisenä kautena Jets voitti Super Bowl III:n. Ryan siirtyi apuvalmentajaksi Minnesota Vikingsiin kaudeksi 1975, josta hän kahden kauden jälkeen sai paikan puolustuksen koordinaattorina Chicago Bearsissa. Chicagossa hän tuli tunnetuksi poikkeuksellista ja aggressiivista puolustuksen kuvioista, joilla pyrittiin häiritsemään vastustajan pelinrakentajaa mahdollisimman paljon. Niin sanottu 46-puolustus toi Bearsille voiton Super Bowl XX:stä, ja Ryanin oppeja alettiin soveltaa NFL:ssä laajalti. Ryan sai ensimmäisen paikkansa päävalmentajana mestaruuden jälkeen Philadelphia Eaglesissa kaudella 1986. Ryan valmensi Eaglesia seitsemän vuotta edeten kolmesti pudotuspeleihin, mutta hän ei voittanut ainuttakaan pudotuspeliottelua. Ryan erotettiin päävalmentajan tehtävistä kauden 1990 päätteeksi, minkä jälkeen hän piti kolmen vuoden tauon valmentamisesta. Hän palasi puolustuksen koordinaattoriksi Houston Oilersiin kaudella 1993. Seuraavaksi kaudeksi Arizona Cardinals palkkasi hänet päävalmentajakseen. Ryan valmensi Cardinalsia kaksi vuotta, ja sai potkut huonon menestyksen vuoksi. Potkujen jälkeen Ryan jäi eläkkeelle. ==Yksityiselämä== Ryan oli Korean sodan veteraani. Hänellä oli kolme lasta: Rex, Rob ja Jim. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon valmentajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Bougainville (täsmennyssivu)

Bougainville voi tarkoittaa seuraavia: * Bougainville, saari Papua-Uudessa- Guineassa * Bougainvillen autonominen alue, autonominen alue Papua-Uudessa- Guineassa * Bougainville, kunta Sommen departementissa Ranskassa * Louis Antoine de Bougainville (1729–1811), ranskalainen löytöretkeilijä ja meriupseeri * Bougainville (L9077), Ranskan laivaston maihinnousualus * Bougainville-luokka, Ranskan laivaston alusluokka. ==Katso myös== * Ihmeköynnökset (Bougainvillea), kasvisuku
Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016

Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016 tapahtui 28. kesäkuuta 2016 Istanbulin Atatürkin kansainvälisellä lentoasemalla Turkissa, kun kolme hyökkääjää räjäytti itsensä lentokentän 2. terminaalissa. Iskussa kuoli 42 ihmistä, ja 239 haavoittui. Turkin viranomaiset kertoivat 30. kesäkuuta selvittäneensä terroristien kansallisuudet. He olivat Venäjältä, Uzbekistanista ja Kirgisiasta. Heistä julkaistiin myös valvontakameran ottamaa kuvaa ennen iskua. == Uhrit == Kansalaisuus Määrä 28 5 2 1 1 1 1 1 1 Yhteensä (9 eri kansalaisuutta) 41 == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Isis- järjestön terrori-iskut Luokka:Istanbulin historia Luokka:Terrori-iskut Turkissa Luokka:Vuoden 2016 terrori-iskut
Mikko Eskelinen

Mikko Eskelinen (s. 15. heinäkuuta 1972 Jyväskylä)http://www.mikkoeskelinen.com/mikkoeskelinen.php on suomalainen autourheilija. Eskelinen on voittanut urallaan kaksi rata-autoilun Suomen- mestaruutta vuosina 2008 ja 2009, yhden Viron mestaruuden 2008, yhden Espanjan GT-mestaruuden vuonna 2012 ja yhden Portugalin GT-mestaruuden vuonna 2013. Lisäksi Eskelinen on voittanut yhden rallin Suomen Cup -mestaruuden vuonna 2010 sekä Lamborghini Super Trofeo Aasian ratasarjan PRO-AM -luokan mestaruuden vuonna 2018. Hänellä on myös useita muita mitalisijoituksia Lamborghini Super Trofeo Europe- ja Lamborghini Super Trofeo Asia -sarjasta. Saavutuksia – 2020 – Lamborghini Super Trofeo Europe HOPEA - PRO-AM (8/10 podium): Tiimikaverina Elias Niskanen – 2019 – Lamborghini Super Trofeo Europe PRONSSI - AM (6/14 podium): Tiimikaverina Jake Rattenbury – 2018 – Lamborghini Super Trofeo Asia MESTARUUS - PRO-AM (12/14 podium): Tiimikaverina Juuso Puhakka – 2017 – Lamborghini Super Trofeo Asia HOPEA - PRO-AM (10/14 podium): Tiimikaverina: Maxx Ebenal – 2016 – Ralli SM-sarja: 5. SM1-luokka: Kartanlukijana: Arto Kapanen – 2015 – Lamborghini Super Trofeo Europe HOPEA & MM-PRONSSI - PRO-AM (9/14 podium): Tiimikaverina: Fredy Barth – 2014 – Lamborghini Super Trofeo Europe 4. - PRO-AM (7/14 podium): Tiimikaverina Dimitri Enjalbert – 2013 – Audi R8 GT3 Portugal SuperCars Series MESTARUUS: Tiimikaverina Cecar Campanico – 2012 – Audi R8 GT3 Spanish GT MESTARUUS (9/12 podium): Tiimikaverina Cecar Campanico – 2011 – Suomen MM-rallin tuotantoautojen luokan 7. sija (Mitsubishi Lancer Evolution X): Kartanlukijana: Arto Kapanen – 2010 – Rallin Suomi Cup MESTARUUS (Mitsubishi Lancer Evolution IX) ja FIA GT3 EM-sarjan 9. (Ford GT3) – 2009 – Lamborghini Gallardo GT3 SUOMENMESTARUUS (5/12 voittoa, 10/12 podium) – 2008 – BMW 320si 6/12 voittoa (9/12 podium), FIA ETCC Salzburg 7. ja 8. – 2008 – BMW 320si Super Touring SUOMEN- ja VIRONMESTARUUDET – 2006-2009 - Valikoituja Endurance- ja rallikilpailuja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikko Eskelinen Facebook-sivut *Mikko Eskelisen kotisivut Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuma (1919)

Kuma () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 29. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1920.Whitley, M. J., s. 160 == Palvelus == Alus upotettiin 11. tammikuuta 1944. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kuma- luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Kitakami (1920)

Kitakami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1921.Whitley, M. J., s. 160 == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta 1946. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kuma-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Viljami Kaasalainen

Viljami Kaasalainen (s. 15. lokakuuta 1995 Mikkeli) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Häntä valmentaa Antti Mero sr. Kaasalainen karsiutui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 100 metrin välierissä ja 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Hänet valittiin Amsterdamin EM- kilpailujen 2016 pikaviestijoukkueeseen. Hän jäi kuitenkin varajuoksijaksi. Kalevan kisoissa Kaasalainen sai kultaa 100 metrillä 2020 ajalla 10,35 sekä 400 metrillä 2022 ajalla 46,75 ja 2023 ajalla 46,23. Lisäksi hän on saavuttanut 400 metrillä hopeaa 2021. 200 metrin juoksussa Kaasalainen on voittanut pronssia vuoden 2023 Kalevan kisoissa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2022 ja 2023 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2023 ja hopeaa 2021 ja 2022. Kaasalainen voitti 100 metrin Suomen-mestaruuden 16-vuotiaiden sarjassa 2011 ja 19-vuotiaissa 2013. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 400 metrillä kultaa 2022 ja 2023 ja sai pronssia 2024 sekä sai 200 metrillä hopeaa 2023 ja pronssia 2024. Viestissä hän saavutti kultaa 2021, 2022 ja 2023 sekä hopeaa 2019 ja 2024. Sisäradoilla hän voitti 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 60 metrin juoksussa 2012. Ensimmäisessä aikuisten maaottelussaan hän oli viides 100 metrillä Tukholmassa 2013. Tampereella vuoden 2020 maaottelussa Kaasalainen otti lajivoiton sadalla metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 10,34 Turku 11. elokuuta 2020 200 m 20,90 Kööpenhamina 28. toukokuuta 2023 400 m 46,23 Lahti 29. heinäkuuta 2023 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 60 m 6,81 Jyväskylä 30. tammikuuta 2021 200 m 21,50 Helsinki 19. helmikuuta 2023 400 m 47,42 Bærum 11. helmikuuta 2024 400 m (ylipitkä rata) 47,18 Kuopio 19. helmikuuta 2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raptr

Raptr oli videopelien pelaajien yhteisöpalvelu. Raptr-ohjelmistoon sisältyi esimerkiksi käyttäjien välinen pikaviestintä ja Raptr In-Game Overlay -niminen osa, jonka avulla useita pelejä (esimerkiksi Call of Duty, Half-Life, TrackMania) saattoi pelata selaimen kautta Raptrissa.Raptr from Raptr, Inc. Should I Remove It. Viitattu 29.3.2016 Raptrin perusti Dennis ”Thresh” Fong vuonna 2007 myytyään Xfiren Viacomille. Palvelu suljettiin 2017. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ohjelmistot Luokka:Yhteisöpalvelut Luokka:Verkkopelipalvelut
Sosthene Moguenara

Sosthene Taroum Moguenara (s. 17. lokakuuta 1989 Sarh, Moyen-Chari, Tšad) on saksalainen pituushyppääjä. Hän edustaa TV Wattenscheid -seuraa ja on pituudeltaan 180 cm. Moguenara sijoittui neljänneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Ostravassa 2011 tuloksella 674, mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa. Moguenara sijoittui 2012 Helsingin EM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 666, mutta karsiutui loppukilpailussa Lontoon olympialaisissa. Hän oli kahdestoista Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 ja oli yhdeksäs Zürichin EM-kilpailuissa. Moguenara saavutti Prahan sisäratojen EM- kilpailuissa 2015 hopeaa tuloksella 683. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kymmenenneksi. Hän saavutti pronssia Birminghamin MM- hallikilpailuissa 2018 tuloksella 685, mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Moguenara hyppäsi ennätyksensä 716 cm Weinheimissa 28. toukokuuta 2016. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 686 cm Saarbrückenissä 11. tammikuuta 2015. Moguenara on voittanut Saksan-mestaruuden ulkoradoilla 2013 sekä sisäradoilla 2009, 2010, 2014 ja 2015. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tama (1920)

Tama () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 29. tammikuuta 1921.Whitley, M. J., s. 160 == Palvelus == Alus upotettiin 25. lokakuuta 1944. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kuma-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Kiso (1920)

Kiso () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 10. elokuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 3. lokakuuta 1921.Whitley, M. J., s. 160 ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kuma-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Ōi (1920)

Ōi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1921.Whitley, M. J., s. 160 == Palvelus == Alus upotettiin 19. heinäkuuta 1944. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kuma-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan risteilijät
Caroline Finkel

Caroline Finkel on brittiläinen historioitsija, joka on erikoistunut Osmanien valtakunnan historiaan. Hän opiskeli Lontoon yliopiston School of Oriental and African Studies-collegessa, jossa myös väitteli tohtoriksi Osmanien valtakunnan armeijan logistiikasta.SOAS Alumni profiles SOAS. Viitattu 29.6.2016 Tällä hetkellä hän työskentelee tutkijana kahdessa projektissa, joista toinen sijoittuu Ukrainaan ja toinen Turkkiin.Alumni Caroline Finkel SOAS. Viitattu 29.6.2016 Hänen ensimmäinen Osmanien valtakunnan historiaa käsittelevä teoksensa Osman's Dream (2005) on käännetty monelle kielelle. Turkinkielisestä versiosta on otettu kuusi painosta.Rüyadan İmparatorluğa Osmanlı Timaş Yayınları. Viitattu 29.6.2016 Vuonna 2011 hän julkaisi osaksi kirjoittamansa teoksen The Evliya Çelebi Way, joka kertoo osmaniseikkailijan ja matkakirjailijan Evliya Çelebin jalanjälkiä seuraavasta vaellus- ja ratsastusreitistä.Trekking in Turkey: The Evliya Celebi Way Viitattu 29.6.2016 ==Teoksia== * The Administration of Warfare: The Ottoman Military Campaign in Hungary, 1693–1606 (1988) * Osman's Dream: The History of the Ottoman Empire (2005) Yhdessä N. N. Ambraseys'n kanssa: * The seismicity of Turkey and adjacent areas : a historical review, 1500–1800 (1995) Yhdessä Kate Clowin ja Donna Landryn kanssa: * The Evliya Çelebi Way: Turkey's First Long-Distance Walking and Riding Route (2011) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
James Obiorah

James Chibuzor Obiorah (s. 24. elokuuta 1978 Jos, Nigeria) on nigerialainen peliuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.James Obiorah National Football Teams -sivustolla Obiorah edusti nigerialaisseurojen lisäksi belgialaista Anderlechtia, sveitsiläistä Grasshoppersia, venäläistä Lokomotiv Moskovaa, espanjalaista Cádizia, ranskalaisia Niortia ja Sporting Toulon Varia sekä itävaltalaista Grazer AK:ta. Maalimäärillä mitattuna hänen paras kautensa oli 2001, jolloin hän teki Lokomotiv Moskovalle 14 maalia 25 Venäjän liigan ottelussa. Kaudella 2002–2003 Obiorah teki Lokomotiv Moskovalle kaksi maalia Mestarien liigassa. Hän onnistui maalinteossa ensimmäisen lohkovaiheen kotiottelussa Barcelonaa vastaan 1. lokakuuta ja toisen lohkovaiheen vierasottelussa Real Madridia vastaan 11. joulukuuta. Obiorah pelasi Nigerian maajoukkuessa yhden ottelun vuonna 1998 ja kaksi ottelua vuonna 2002, joista toisen MM-kilpailuissa Englantia vastaan.James Obiorah BBC:n World Cup 2002 -sivustolla == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dariusz Kołodziejczyk

Dariusz Włodzimierz Kołodziejczyk (s. 25. toukokuuta 1962 Varsova, Puola) on puolalainen historioitsija ja Varsovan yliopiston professori. Hänen tutkimuksensa aiheita ovat diplomatian historia sekä Puolan ja Turkin/Osmanien valtakunnan yhteinen historia. Kołodziejczyk väitteli tohtoriksi 1990. Hän on työskennellyt Varsovan yliopiston historian instituutissa vuodesta 1988, professorina vuodesta 2013 alkaen.prof. dr hab. Dariusz Kołodziejczyk Varsovan yliopiston historian instituutti. Viitattu 29.6.2016 ==Teoksia== * Podole pod panowaniem tureckim. Ejalet Kamieniecki 1672-1699, Polczek 1994 * Ottoman- Polish Diplomatic Relations (15th-18th century), Leiden 2000 * Turcja, Trio 2000 * Defter-i Mufassal-i Eyalet-i Kamanice: The Ottoman Survey Register of Podolia (ca. 1681), Harvard University Press 2004 * The Crimean Khanate and Poland-Lithuania: International Diplomacy on the European Periphery (15th-18th Century), Leiden 2011 * Zaproszenie do osmanistyki. Typologia i charakterystyka zrodel muzulmanskich sasiadow dawnej Rzeczypospolitej: Imperium Osmanskiego i Chanatu Krymskiego, DiG 2013. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset historioitsijat Luokka:Puolalaiset professorit