EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Craig Mottram

Craig Mottram (s. 18. kesäkuuta 1980 Frankston, Victoria, Australia) on australialainen keski- ja pitkien matkojen juoksija. Juniorina Mottram harrasti triathlonia ja voitti lajissa Australian juniorimestaruuden. Hän kuitenkin halusi hoitaa myös opiskelunsa, eikä täyspainoinen harjoittelu ollut mahdollista, minkä johdosta hän päätti keskittyä pelkästään juoksuun ja otti yhteyttä valmentaja Bruce Scriveniin. Muutamassa kuukaudessa hänestä tuli Australian paras juniorijuoksija 3 000 metrillä ja helmikuussa 1999 hän juoksi alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen samaisella matkalla ajalla 8.02,77. Samana vuonna Mottram sai haavan jalkaansa, mikä pakotti hänet pitämään taukoa harjoittelusta, mutta seuraavana vuonna hän jo alitti 5 000 metrillä Sydneyn olympialaisten tulosrajan ja juoksi oman ennätyksensä. Mottramin kehitys eteni tehokkaasti. Vielä vuonna 2004 hän ei kyennyt haastamaan afrikkalaisjuoksijoita, ja oli Ateenan olympialaisissa 5 000 metrillä kahdeksas. Hän oli kuitenkin juossut samana kesänä 5 000 metrillä huippuajan 12.55,76 joka on kaikkien aikojen toiseksi paras ei-afrikkalaissyntyisen juoksijan juoksema tulos. Vuonna 2005 hän sai ajat putoamaan säännöllisesti alle 13 minuutin, ja Helsingin MM-kisoissa hän juoksi pronssille ajalla 13.32,96. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa kevättalvella hän juoksi ajan 12.58,19 ja sijoittui hopealle. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Mottram sijoittui 5 000 metrillä kolmanneksitoista. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän sijoittui 3 000 metrillä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa samana vuonna hän karsiutui 5 000 metrin loppukilpailusta juostuaan alkuerässä ajan 13.44,39. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Mottram karsiutui niin ikään 5 000 metrin loppukilpailusta. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli yhdestoista 3 000 metrillä ajalla 7.48,23. Mottram on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa. Hän asuu Melbournessa. ==Ennätykset== *mailin Oseanian ennätys 3.48,98 *2 000 metrin Oseanian ennätys 4.50,76 *3 000 metrin Oseanian ennätys 7.32,19 *2 mailin Oseanian ennätys 8.03,50 *5 000 metrin Oseanian ennätys 12.55,76 *10 kilometrin Oseanian ennätys 27.54 ===Henkilökohtaiset ennätykset=== Matka Aika Päiväys Paikka 1 500 m 3.33,97 18. elokuuta 2006 Zürich maili 3.48,98 29. heinäkuuta 2005 Oslo 2 000 m 4.50,76 9. maaliskuuta 2006 Melbourne 3 000 m 7.32,19 17. syyskuuta 2006 Ateena 2 mailia 8.03,50 10. kesäkuuta 2007 Eugene, Yhdysvallat 5 000 m 12.55,76 30. heinäkuuta 2004 Lontoo 10 000 m 27.34,48 4. toukokuuta 2008 Palo Alto 10 km (maantiejuoksu) 27.54 23. toukokuuta 2004 Manchester ==Lähteet== * Luokka:Australialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Australialaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mestitsi

Mestitsi () on määritelmän mukaan europidin ja intiaanin tai kahden mestitsin jälkeläinen erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Nykyään sanalla tarkoitetaan yleisesti kaikkia ihmisiä, joilla on sekä valkoihoisen että intiaanin perimää. Aiemmin käytössä oli myös tarkentavia nimityksiä eri sekoitussuhteille. Useissa Latinalaisen Amerikan maissa mestitsit muodostavat suurimman osan väestöstä, näitä maita ovat Kolumbia (58 %), Ecuador (65 %), El Salvador (90 %), Honduras (90 %), Meksiko (60 %), Nicaragua (69 %), Panama (70 %), Paraguay (95 %)The World Factbook - Ethnic groups CIA (2012) sekä Venezuela (68 %)Ethnic groups Richard A. Haggerty, ed. Venezuela: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1990. countrystudies.us. Näiden lisäksi eri ryhmäksi (”mixed-blood”) luokitellaan ei-latinalaisperäiset europidin ja intiaanin jälkeläiset. Kanadassa intiaanien ja eurooppalaisten jälkeläisistä polveutuvan väestön nimitys on métis, ja heillä on virallinen alkuperäiskansan asema; métis-väestön määrä on noin 300 000. Hondurasissa ja pienissä määrissä myös Meksikossa mestitsiväestöllä on perimässään myös negridisiä perintötekijöitä, ja yleisimmän luokituksen mukaan he ovat enemmänkin mulatteja (europidin ja negridin jälkeläinen) tai zamboja (intiaanin ja negridin jälkeläinen). Filippiineillä nimitystä ”mestiso” käytetään perinteisesti malaijilaisen ja espanjalaisen jälkeläisestä, mutta käsite on myöhemmin laajentunut käsittämään kaikkia perimältään sekoittuneita, jotka muodostavat väestöstä noin kaksi prosenttia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ihmisrodut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aérospatiale

Aérospatiale oli ranskalainen ilmailualan yritys, joka valmisti pääasiallisesti sekä siviili- että sotilaslentokoneita ja raketteja. Yrityksen pääkonttori sijaitsi Pariisin 16. arrondissementissa. (archive.org) == Historia == Yhtiö muodostettiin vuonna 1970, kun valtion omistamat Sud Aviation, Nord Aviation ja Société d'études et de réalisation d'engins balistiques (SÉREB) yhdistyivät. Vuonna 1992 Daimler-Benz Aerospace AG (DASA) ja Aérospatiale yhdistivät helikoptereiden valmistaneet osansa muodostaen Eurocopter Groupin. Vuonna 1999 Aérospatiale fuusioitui Matra Hautes Technologiesin kanssa lukuun ottamatta satelliitteja valmistavia toimintojaan muodostaen Aérospatiale-Matran. Tämä yksikkö valmistaa ohjuksia osana MBDA- yhtymää. Aérospatiale-Matra fuusioitui 10. heinäkuuta 2000 muiden eurooppalaisten yritysten kanssa muodostaen EADS-konsernin. == Tuotteet == * Bugatti EB110 urheiluauton kori === Lentokoneet === * ATR 42 syöttöliikenteen matkustajakone * ATR 72 syöttöliikenteen matkustajakone * Avion de Transport Supersonique Futur (ei toteutunut) * Potez Air Fouga C.M.170R Magister suihkuharjoituskone * Zephyr laivasto koulutus/sotilas * Concorde ylisooninen matkustajakone * Caravelle matkustajakone * Corvette matkustaja/kuljetus * Socata TB 30 Epsilon koulukone === Helikopterit === * Aérospatiale Alouette II helikopteri * Aérospatiale Alouette III helikopteri * Aérospatiale SA 321 -helikopteri * Gazelle helikopteri * Llama helikopteri * Puma helikopteri * Dauphin helikopteri === Ohjukset === *ASMP * Exocet ohjus * S2 (ohjus) === Avaruustoiminta === * Arabsat satelliitti * Ariane kantoraketti * Hermès avaruussukkula (ei toteutunut) * Spacebus -tietoliikennesatelliittiperhe ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Avaruusteknologiayhtiöt Luokka:Ranskalaiset lentokonevalmistajat
Mulatti

Mulatti on vanhentunut tai halventava nimitys kaukasoidin ja negridin jälkeläisestä. Sanan alkuperän uskotaan olevan peräisin espanjan muulia merkitsevästä sanasta mula, joka alkujaan tarkoittaa yleisesti mitä tahansa hybridiä. Ihonväri on polygeeninen ominaisuus. Kahden ihonväriltään äärimuodon (musta ja valkoinen) jälkeläisen ihonväri on lähes poikkeuksetta täsmälleen keskiarvo tummanruskean negridin ja vaaleanpunertavan europidin ihonväreistä, sillä polygeenisessä periytymisessä mikään geeni tai alleeli ei ole toiseen nähden dominoiva, vaan vaikutus on summautuvaa. Kun kaksi ääripään tyyppiä lisääntyy keskenään, syntyy yksilöitä, jotka edustavat keskiarvotyyppiä. Mulatin ja valkoihoisen jälkeläinen on tertseroni, ja tertseronin sekä europidin jälkeläinen kvarteroni. Näiden ryhmien ihonväri sen sijaan vaihtelee suuresti. Tämä aiheutuu siitä, että ihonväriin vaikuttavia geenejä on ainakin neljä. Varsinkin väestökirjanpidossa mulateiksi lasketaan monissa maissa muun muassa myös tertseronit ja kvarteronit. Latinalaisessa Amerikassa mulatit muodostavat valtaosan väestöstä Dominikaanisessa tasavallassa (73 %) ja Kuubassa (51 %). Muita merkittäviä mulattiväestönosuuksia on Brasiliassa (noin 38 %), Kolumbiassa (14 %) ja Panamassa (14 %). Meksikossa ja Hondurasissa mulatit ja jopa täysveriset negridit luokitellaan yleisesti mestitseiksi, vaikka sana varsinaisesti tarkoittaa europidin ja intiaanin jälkeläistä. Haitissa mulatit, jotka siellä olivat pääasiassa ranskalaisten kartanonherrojen ja mustien sisäorjatyttöjen jälkeläisiä, muodostivat itsenäistymisen jälkeen eräänlaisen eliittiryhmän, joka kohteli erittäin huonosti alempina pitämiään mustia maatyöläisorjien jälkeläisiä. Tästä tilanteesta johtui lopulta maaorjasukua olleen lääkäri François Duvalierin valtaannousu, joka lopulta suistui terroriin koska mulattieliitti ei hevin suostunut luopumaan etuoikeuksistaan. Rodulliseen perimään perustuvina nämä luokittelevat termit koetaan usein loukkaaviksi, etenkin niiden rasistisen historian vuoksi. Erityisesti Yhdysvalloissa tertseronin ja kvarteronin kaltaisia termejä käytettiin historiallisesti määrittämään, kuinka paljon negridiperimä oli ”puhdistunut” ja montako sukupolvea vielä tarvittiin, ennen kuin jälkeläisten voitiin katsoa olevan ”riittävän valkoisia” tullakseen luokitelluiksi valkoihoisiksi edes teoriassa. Rajapyykkien saavuttaminen ei ollut tae orjuudesta vapautumiselle, ja eräiden luokitusten mukaan valkoihoisuutta ei voitu koskaan saavuttaa. Termiin mulatti liitettiin 1700-luvun lopulla myös väitteitä hedelmättömyydestä ja mahdollisten jälkeläisten elinkelvottomuudesta tukemaan ja oikeuttamaan rotuerottelua sekä todistamaan musta- ja valkoihoisten ihmisten kuulumisesta eri lajeihin. Vastakkaisista todisteista ja argumenteista huolimatta näillä teorioilla oli Yhdysvalloissa runsaasti kannatusta vielä 1900-luvulla. == Katso myös == *Zambo == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ihmisrodut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Seututie 834

Seututie 834 on Muhoksen ja Ylikiimingin välinen seututie, joka yhdistää seututien 833 valtatiehen 22. Aikaisemmin tiehen kuului myös Ylikiimingin keskustaajamasta Joloksen kylään valtatielle 20 johtanut tieosuus. Tämä tieosuus muutettin 1990-luvulla yhdystieksi numero 8341. Tie alkaa Muhoksen kunnan Laukan kylästä Oulujoen etelärannalta, jossa se haarautuu valtatiestä 22. Tie ylittää Oulujoen ja johtaa Sanginjoen kylän, Ison Seluskanjärven sekä Karahkan kylän kautta Ylikiimingin taajamaan Ouluun. Tien pituus on noin 24,5 kilometriä. Sanginjokea seuraileva Sanginjoentie yhtyy siihen Sanginjoen kylällä. Lähes koko matkalla nopeusrajoitus on 80 km/h, asutusalueilla kuitenkin 60 km/h. Tien alku- ja loppupää on valaistu. Tien rinnalle sen pohjoispäähän rakennettiin 1980-luvun lopulla kilometrin pituinen kevyen liikenteen väylä koululaisten turvallisuuden vuoksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Muhoksen liikenne Luokka:Oulun liikenne 834 Luokka:Ylikiiminki
Novorossijsk

Novorossijsk () on kaupunki Venäjän Krasnodarin aluepiirissä Mustanmeren rannalla. Se on yksi Venäjän tärkeimmistä satamakaupungeista; siellä on Venäjän suurin rahtisatama. Novorossijsk on yksi harvoista kaupungeista, joille Neuvostoliiton aikana annettiin arvonimi sankarikaupunki. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui yhteensä 241 952 henkeä. ==Historia== Novorossijsk on perustettu vuonna 1838 Venäjän laivastotukikohdaksi entisen turkkilaisen linnoituksen paikalle. Vuonna 1942 Saksan armeija valtasi kaupungin, mutta neuvostoliittolaiset merimiehet, heidän joukossaan Leonid Brežnev, puolustivat yhtä kaupunginosaa 225 päivän ajan. ==Suursatama== Novorossijskin satama on rahtimääränsä suhteen Venäjän suurin merisatama. Sataman kautta kulki esimerkiksi tammi–kesäkuussa 2012 yhteensä 81,6 miljoonaa tonnia rahtia. Novorossijskin sataman satamatoimijoista keskeisin on Moskovan ja Lontoon pörsseissä noteerattu satamaoperaattori Novorossijski morskoi torgovyi port. Sen osuus oli esimerkiksi vuonna 2011 yhteensä 74,97 miljoonaa tonnia koko sataman kautta kulkeneesta 116,14 miljoonasta rahtitonnista. ==Laivastotukikohta== Vuonna 2003 presidentti Putin määräsi uuden Mustanmeren laivaston tukikohdan perustamisesta kaupunkiin. Tuolloin Venäjän laivastotukikohdan jatko Krimin Sevastopolissa oli epävarmaa. Uuden tukikohdan on määrä olla kokonaisuudessaan valmis 2020, jolloin siihen on käytetty 92 miljardia ruplaa (3 mrd. US$).http://en.rian.ru/russia/20100507/158920484.html ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Novorossijsk
Seututie 836

Seututie 836 on Oulun Ylikiimingin taajamasta Utajärven Sanginkylään johtava seututie. ==Reitti== Tie alkaa seututieltä 833 Ylikiimingin kirkonkylän itäpuolella, ja kulkee Jokelankylän, Vepsän ja Ylivuoton kylien kautta Utajärven kunnan Sanginkylään, jossa se liittyy seututiehen 837. Tien pituus on noin 42 kilometriä. Tien profiilissa ei ole suuria korkeuseroja. Suurimmat nousut ovat tien länsipäässä lähellä Ylikiimingin taajamaa Pylkönmäen hiihtokeskuksen luona sekä Vepsän Tervahaarassa. Muutoin tiellä ei ole mainittavia nousuja. Tie on kaksikaistainen päällystetty tie. Osuus Suoperästä Sanginkylään päällystettiin vasta 1990-luvun lopulla, jolloin myös pahimpia mutkia suoristettiin. Aiemmin päällystettyä osuutta ei ole sanottavasti oikaistu, päällystäminen tehtiin 1970-luvun lopulla. ==Käyttö== Tietä käyttävät Ylikiimingin itäosien kylien asukkaat, ennen muuta kesäisin myös monet kesäasukkaat. Se on myös Sanginkylän läntisimpien osien yhdystie Utajärvelle. Vapon turvekuljetukset tiellä alkoivat 1970-luvulla, sitä myöten kuljetetaan myös puutavaraa Ouluun ja se on lyhin läntinen reitti Paljakan hiihtokeskukseen Puolangalle. Koska tie seurailee Ylivuotolta Sangin Tervolankylään Kiiminkijokea, siltä on useita liittymiä joen urheilukalastuspaikkoihin. Sen sijaan Kiiminkijoen taakse tieltä pääsee vain Alavuoton sillan kautta. Myöskään etelään Oulujoen suuntaan tieltä ei ole läpimenoyhteyttä, joskin Aittokylän ja Kivijärven tiet siihen suuntaan risteävät. ==Kirjallisuutta== Tieyhteyksien ja asutuksen historiaa seututien 836 varrella: * Erkki Taskila (toim.), 1990. Vepsän viestejä vuosien varrelta. Kylähistoriaa Vepsänkylältä. 1990. 204 s. ISBN 952-90-2544-0 * Timo Sarkkinen (toim.), 1994. Ylivuoton kylähistoria. Ylivuoton maamiesseura ry. 240 s. ISBN 952-90-5786-5 * Esko Vesala ja Matti Savolainen (toim.), 2000. Sanginjärven kylähistoria. Sanginjärven kyläseura ry. 708 s. ISBN 952-91-2823-1 ==Aiheesta muualla== Luokka:Oulun liikenne 836 Luokka:Utajärven liikenne Luokka:Vepsä (Oulu) Luokka:Vuotto
Jacques Villeneuve (vanhempi)

Jacques Villeneuve vanhempi (s. 4. marraskuuta 1953 Quebec, Kanada) on kanadalainen autourheilija. Hän on Gilles Villeneuven veli ja Jacques Villeneuve nuoremman setä. == Ura == ===Alkuvaiheet=== Kilpailu-uransa Vileneuve aloitti vuonna 1976 osallistumalla Kanadan Honda Civic -kilpailuluokassa. Hänet palkittiin vuoden lopuksi vuoden tulokkaana. Samaan aikaan hän osallistui myös Sno-Pro-moottorikelkkakisoihin. Vuonna 1977 hän voitti Honda-luokan mestaruuden. Vuosina 1979–1981 Villeneuve osallistui Formula Atlantic -luokkaan. Vuonna 1979 hänet palkittiin vuoden tulokkaana ja ensimmäiset neljä voittoa tulivat vuonna 1980. Hän keräsi kyseiseltä ajanjaksolta yhteensä 8 voittoa ja kaksi mestaruutta (1980 ja 1981). ===Formula 1=== Vuoden 1981 lopuksi hän sai ensimmäisen Formula 1 -testinsä. Villeneuve ajoi Arrows-tallissa viimeiset kaksi kisaa. Formula 1 -luokan vastus oli kuitenkin kova eikä hän päässyt yhteenkään kilpailuun vanhentuneella autollaan. Vuodeksi 1982 Villeneuve ei saanut sopimusta mihinkään formulaluokkaan, ja hän ajoi Can-Am-urheiluautoja seuraavat kaksi vuotta voittaen vuoden 1983 CanAm -mestaruuden. Vuonna 1983 hän sai vaihteeksi tilaisuuden ajaa Formula 1 -autoa RAM Racing-tallissa. Kilpailuun pääseminen osoittautui kuitenkin jälleen kerran liian suureksi haasteeksi eikä hän päässyt kilpailuun. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Sija Pisteet 1981 Arrows Racing Team Arrows A3 Cosworth V8 USW BRA ARG SMR BEL MON ESP FRA GBR GER AUT NED ITA CAN DNQ CPL DNQ NC 0 1983 RAM Automotive Team March March RAM 01 Cosworth V8 BRA USW FRA SMR MON BEL DET CAN DNQ GBR GER AUT NED ITA EUR RSA NC 0 ===Muut sarjat=== Vuosina 1984–1986 Villeneuve nähtiin lähinnä CART-sarjassa, missä hän kolaroi usein mutta saavutti myös kohtuullista menestystä. Tähän päättyi hänen säännöllinen kilpailu-uransa autoissa. 1986–1999 hän ajoi moottorikelkkakisoissa voittaen useita kilpailuja. Lisäksi hänet nähtiin formulaveneen ratissa 1999. ==Kunniamaininnat== Villeneuven nimi on lisätty suoritustensa ansiosta Canadian Motorsport Hall of Fameen vuonna 2001. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 837

Seututie 837 johtaa Utajärven keskustasta Sanginkylän, Juorkunan ja Särkijärven kylien kautta Puolangan keskustaan, jossa se risteää seututien 800 ja kantatien 78 kanssa. ==Tien linjaus== 1960-luvulla asvaltoitu 69 kilometrin pituinen seututie on vanha kulkureitti Utajärven kirkonkylästä ns. Pohjanperien kyliin ja Puolangalle. Sille rakennettiin aikanaan myös yhteys Ylikiiminkiin Ylivuoton ja Vepsän kylien kautta, seututieltä 836. Siltä on sen sijaan vain metsäautotieyhteys itään, Sanginkylän Yli-Utoksen kautta seututielle 800, joka johtaa Puokion kautta Vaalasta Puolangalle. Seututeiden 837 ja 800 välisellä alueella onkin yhä suuria asumattomia metsä- ja suoalueita ==Käyttö== Tietä käyttävät ennen muuta Utajärven pohjoisosien kylien asukkaat reittinä kirkonkylälle ja eteenpäin, samoin kuin puolankalaiset. Erityisesti kesällä sen kautta kulkee paljon kesämökkiläisiä, talvisin se taas muodostaa myös lounaisen reitin Paljakan hiihtokeskukseen Puolangalla. Koska tie seuraa Kiiminkijoen yläjuoksua Juorkunan, Särkijärven ja Puolangan alueilla, joen virkistyskalastuspaikat ovat sen kautta helposti saavutettavissa. Tie on myös tärkeä kuljetusväylä Puolangan–Suomussalmen alueen Ouluun suuntautuvissa raakapuukuljetuksissa. ==Kuvia tien varrelta== Tiedosto:Seututie 837 Särkijärvellä.JPG|Tie Särkijärvellä etelään päin katsottuna. Tiedosto:Local road 837 Matkala.JPG|Tietä Sanginkylässä ns. Matkalan suoralla. Tiedosto:Local road 837 Juorkuna.JPG|Vanha tielinjaus Juorkunassa. Tiedosto:Local road 837 Toppinen.JPG|Tienviittoja seututien 836 risteyksessä. ==Aiheesta muualla== * Sanginjärven kylähistoria. Sanginjärven kyläseura ry. Sanginkylä 2000. Toim. Esko Vesala ja Matti Savolainen, 708 s. ISBN 952-91-2823-1 (Tien valmistumisen historiaa ja tienvarren asutusta Sangilla). Luokka:Puolangan liikenne 837 Luokka:Utajärven liikenne
Juorkuna

thumb|250px|Juorkunan nyttemmin jo suljettu kyläkauppa[http://www.juorkunankylaseura.fi/kylakauppa.html Kyläkauppa. Juorkunan kyläseura,] viitattu 5.12.2019. elokuussa 2008. Juorkuna, vanh. JuokunaHistoria. Juorkunan kyläseura, viitattu 5.12.2019., on noin 100 asukkaanJuorkuna. Juorkunan kyläseura, viitattu 5.12.2019. kylä samannimisen järven rannalla Kiiminkijoen yläjuoksulla Utajärven kunnassa Pohjois- Pohjanmaalla. ==Liikenne== Kylän läpi kulkeva Utajärven ja Puolangan välinen seututie 837 on alueen tärkein kuljetusväylä. Alueella ei ole erillisiä kevyen liikenteen väyliä, joten vilkasliikenteinen tie 837 on vaarallinen jalankulkijoille ja muulle kevyelle liikenteelle. Kylästä alkava Olvasjärventie johtaa Kivijärven ja Marttisjärven kyliin, ja sen sivuteitä pitkin on yhteys myös Pudasjärven Keinäsperään. ==Palvelut== * Matkailukeskus Rekihovi ==Tunnettuja juorkunalaisia== * Juorkunan Jussi on Kerttu Kauniskankaan Kansan Uutisissa käyttämä pakinoitsijanimimerkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Utajärven kylät
Kahvila

Kahvila on ravitsemisliike, jossa tarjoillaan yleensä kahvia, teetä, virvoitusjuomia ja pikkulämpimiä. == Historia == Kahviloiden juuret ovat Arabian niemimaalla ja Lähi-idässä islamilaisen kulttuurin piirissä, josta saatiin malli ensimmäisiin Eurooppaan 1600-luvun puolenvälin tienoilla perustettuihin kahviloihin. Noin sadan vuoden ajan kahvilat joko jäljittelivät pitkälle itämaisia esikuviaan tai olivat entisiä baareja ja majataloja, jotka olivat alkaneet tarjota suosiota saavuttanutta uutuusjuomaa kahvia ja muuttaneet nimensä kahviloiksi. Melko nopeasti kahviloiden kirjo alkoi kuitenkin laajeta ja eurooppalaisen kahvilakulttuurin omaleimaisuus kehittyä. Monet ensimmäisistä kahvia myyneistä yrittäjistä pyörittivät liiketoimintaansa liikuteltavista kojuista tai kaulassa kannettavilta tarjottimilta. 1700-luvulla puistoihin ilmaantui suosittuja kahvitelttoja ja -paviljonkeja. Silloin tällöin kahvilanpitäjät pyrkivät luomaan kahviloihinsa ylellisyyden ja hienostuneisuuden leimaa, mutta näyttäviä, suuria luksuskahviloita alkoi esiintyä vasta 1700-luvun lopulla. Ne saavuttivat täyden komeutensa vasta 1800-luvun puolella, jolloin parhaimmillaan kahvila saattoi olla sisustettu useaan kerrokseen. Porvarilliseen makuun kuuluva koristeellisuus ja mahtavuus lisääntyivät kahviloiden sisustuksessa vuosisadan mittaan. == Kahvilatyypit == Tyypillistä kahvilakulttuurille on ollut yhä uusien kahvilatyyppien kehittyminen. Kuitenkin myös kahviloiden vanhat muodot ovat usein säilyneet uusista tulokkaista huolimatta. Kahvilatyyppejä: * mangakahvila * nettikahvila * wieniläinen kahvila == Eri maissa == Suomen ensimmäinen kahvila, Kaffehus, perustettiin Turkuun vuonna 1743. Suomalaiset kahvilat ovat yleensä auki vain päiväsaikaan, eikä niissä läheskään aina myydä alkoholijuomia. Islamilaisissa maissa kahvilat ovat suosittuja kokoontumispaikkoja, joissa pelataan shakkia tai backgammonia. Venäläisistä kahviloista saa myös ruokaa ja alkoholia. Hollannissa ja muissa maissa joissa mietojen huumausaineiden käyttö on sallittua, joistakin kahviloista, joita kutsutaan coffee shopeiksi voi ostaa kannabistuotteita. ==Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalainen kahvilakulttuuri – onko sellaista? Verkkouutiset 5.5.2000. * Johanna Mursunen: Luovassa tilassa . Utain 27.4.2009. * Kai Ristola: 120-vuotias Fazerin kahvila pitää yllä eurooppalaista kahvilakulttuuria. Ylen uutiset 4.2.2011. *
Nettikahvila

thumb|250px|Nettikahvila Edinburghissa Nettikahvila on tila, jossa voi käyttää internetiä yleensä minuutti- tai tuntitaksalla. Usein nettikahviloissa ei ole lainkaan kahvitarjoilua. Myös tarjotun Internetyhteyden laatu vaihtelee. Suurimmassa osassa nettikahviloita ainoa tarjolla oleva palvelu on verkkoselain. Nettikahvilaa käyttävät yleensä henkilöt, joilla ei ole omaa tietokonetta sekä matkailijat. Jotkin nettikahvilat ovat erikoistuneet pelkiksi peliasemiksi. == Historia == Yksi Euroopan ensimmäisistä nettikahviloista perustettiin Helsinkiin syyskuussa 1993,. CompuCafé avautui aluksi Kluuvin kauppakeskukseen, ja siellä esiteltiin uusimpia tietokoneita ja laitteita yhteistyössä maahantuojien kanssa. Vuodenvaihteen jälkeen ravintola siirtyi lokakuussa 1994 Annankadun ja Eerikinkadun kulmaan. Uusissa tiloissa oli muun muassa olutrobotti, josta saattoi valuttaa etukäteen ostettua olutta magneettikorttia vilauttamalla. Baarin toiminta loppui lyhyeen, sillä asiakkaat tekivät pääasiassa muuta kuin kuluttivat rahojaan juomiin. Ravintolaketju otti tilan muuhun käyttöön loppuvuodesta 1995. ==Katso myös== *PC bang *Langaton hotspot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kahvilat Luokka:Internet-palveluntarjoajat
Porin maalaiskunta

Porin maalaiskunta () oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Se liitettiin vuonna 1967 toteutetun suuren kuntaliitoksen yhteydessä Porin kaupunkiin. Kunta sijaitsi nykyisessä Satakunnan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen naapurikunnat olivat Porin kaupunki sekä Ahlainen, Kullaa, Luvia, Noormarkku ja Ulvila. Porin maalaiskunta oli aikoinaan nykyisten Nakkilan, Noormarkun, Pomarkun, Siikaisten, Merikarvian, Ahlaisten ja Kullaan kanssa osa Suur- Ulvilaa. Porin maalaiskunta oli viimeisiä kuntia, joissa avattiin kunnankirjasto vuonna 1952. Nyt tämä kirjasto on yksi Meri-Porin aluekirjastoista Porin Pihlavan kaupunginosassa nimenään Pihlavan kirjasto. Se täytti 50 vuotta 19. joulukuuta 2002. Porin maalaiskuntaan kuuluivat nykyiset Meri-Porin kaupunginosat ja Yyterin hiekkaranta sekä nykyiset Porin rannikon eteläosan kylät Viasvedeltä Lyttylään ja Kokemäenjoen pohjoisrannan kylät Ruosniemestä Toukariin. Seurakunnallisesti Porin maalaiskunnan alue kuului vuoteen 1960 saakka Porin kaupunki- ja maaseurakuntaan, sen jälkeen Länsi- Porin ja Pihlavan seurakuntiin. Otavan iso tietosanakirja, osa 6, palsta 1220. Helsinki: Otava, 1963. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Porin maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960. Vuonna 1946 Porin maalaiskunnasta liitettiin Poriin alue, jossa oli 5 057 asukasta. == Kylät ja kulmakunnat== ===Maarekisterikylät=== * AittaluotoMaanmittaushallitus / Maanmittaushallituksen uudistusarkisto - Sarjat / MHA U Uudistuskartat ja -asiakirjat / A TURUN JA PORIN LÄÄNI / Porin maalaiskunta * Hyvelä () * Kokemäensaari (eli Kyläsaari, ) * Kuuminainen () * Lyttylä () * Pietniemi () * Preiviiki () * Rauma (eli Vähärauma, ) * Soodee () * Toukari () * Tuorsniemi () * Viasvesi * Vuollet * Yyteri () ===Kulmakuntia ja asuinalueita=== * Enäjärvi * Etu-Amerikka * Hannula * Harju * Huhtala * Järvikylä (ruots. Träsk) ) * Katiskalahti * Kivini (ruots. Kivins ) * Koliahde (ruots. Kolibacken ) * Kylänpää * Makholma (ruots. Maggholm ) * Metsäkulma (ruots. Västervassa ) * Metsämaa * Paarnoori (ruots. Barnöre ) * Pihlava (ruots. myös Svinhamn ) * Reikko (ruots. Sältingen ) * Rieskala (ruots. Mjösund ) * Riihikoski * Riitsarka * Uusiniitty (ruots. Udden ) * Varvinranta (ruots. Varvsstranden ) * Vasikkari * Viikeri (ruots. Vidkärr ) * Välimäki Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Porin maalaiskunnassa oli neljä taajamaa: Järvikylä (338 asukasta 1,7 neliökilometrillä), Kyläsaari (752 asukasta 3,2 neliökilometrillä), Pietniemi (253 asukasta 2,2 neliökilometrillä) ja Pihlava (2 806 asukasta 6,7 neliökilometrillä). Lisäksi osa Porin keskustan ja Ulasoorin taajamista sijaitsi maalaiskunnan puolella. Järvikylän ja Pietniemen taajamat ulottuivat osittain kaupungin puolelle. == Lähteet == *
Syöksykierre

thumb|Syöksykierre Syöksykierre on lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa nokka maata kohden suurella kohtauskulmalla pystyakselinsa ympäri pyörien. Koneen toinen siipi kantaa ja toinen sakkaa. Painuvan siiven kohtauskulma kasvaa ja nousevan siiven kohtauskulma pienenee. Ylisuurella kohtauskulmalla kone pyrkii jatkamaan pyörimistään ja seurauksena on autorotaatio (ei pidä sekoittaa vastaavaan termiin, kun käsitellään helikoptereita). Hieman pienemmällä kohtauskulmalla kone pyrkii itsestään lopettamaan pyörimisen siipien muuttuvien kohtauskulmien johdosta; painuvan siiven nostovoima kasvaa ja nousevan siiven nostovoima pienenee. Syöksykierteen oikaisu tapahtuu painamalla jalkaohjaimella sivuperäsin täysin pyörimiselle vastakkaiseen suuntaan, jolloin pyöriminen lakkaa. Tämän jälkeen pienennetään kohtauskulmaa eli tuodaan ohjainta eteenpäin sakkaustilan poistamiseksi ja turvallisen nopeuden saavuttua oikaistaan kone kiihtyvästä syöksystä. Alkavan syöksykierteen tunnistaminen ja oikaisu kuuluvat yksityislentäjän lupakirjan (PPL, private pilot's licence) koulutukseen. Muistisääntö on "vastajalkaa ja sauva eteen". Syöksykierteestä oikaisuun liittyy vakavasti otettava aistiharha vastakkaissuuntaisesta liikkeestä. Korvan kaarikäytävissä oleva neste jatkaa liikettään lentokoneen pyörimisen lakattua ja tämä aiheuttaa lentäjälle voimakkaan aistimuksen koneen pyörimisestä vastakkaiseen suuntaan. Lentäjä korjaa aistimuksen perusteella alkuperäisen liikkeen suuntaan ja joutuu näin juuri oikaistusta kierteestä uuteen saman suuntaiseen kierteeseen. Psykofysiologisilla testeillä lentäjiä valitessa pyritään karsimaan alalta pois ne ihmiset, joilla tällainen harha- aistimus on voimakas. Ilmailun alkuaikoina syöksykierre oli erityisen vaarallinen, koska monet konetyypit eivät oienneet siitä lainkaan ja monet muutkin oikenivat vain vaihtelevin oikaisutoimin (mm. moottoritehosta riippuen). Lentokone voidaan myös suunnitella sellaiseksi, ettei se mene syöksykierteeseen lainkaan. Tällaisia ovat mm. monet purjekoneet. Syöksykierrettä ei tule sekoittaa lattakierteeseen, joka on erittäin vaarallinen tila ja johtuu koneen painopisteen joutumisesta liian taakse pituusakselilla. == Aiheesta muualla == Luokka:Ilmailu
Vaahterat

Vaahterat (Acer) on saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluva kasvisuku. Se on aiemmin luokiteltu vaahterakasveihin (Aceraceae). Vaahteroiden sukuun kuuluu noin 150–170 lajia ja niitä kasvaa luontaisina läpi koko pohjoisen pallonpuoliskon aivan kylmimpiä ja kuumimpia alueita lukuun ottamatta. Ihmisten mukana levinneinä tulokkaina niitä tavataan myös muun muassa Etelä- Amerikassa ja Uudessa-Seelannissa. == Kuvaus == Vaahterat ovat kesävihantia, tavallisesti yksikotisia puita tai pensaita. Lehdet kasvavat vastakkain. Lehtilapa on yleensä liuskainen. Kukinto on terttumainen huiskilo. Hedelmä on kaksilohkoinen lohkohedelmä. Lohkoissa on pitkä lenninsiipi. Vaahteroiden syysasu on värikäs, minkä takia monia vaahteroita käytetään yleisesti puistopuina. == Lajeja ja alalajeja == * Acer argutum – suippuliuskavaahtera * Acer barbinerve – viitavaahtera * Acer buergerianum – kolmihammasvaahtera * Acer campestre – niverävaahtera * Acer capillipes – uurrekaarnavaahtera * Acer cappadocicum – kappadokianvaahtera * Acer carpinifolium – pyökkivaahtera * Acer circinatum – viinivaahtera * Acer cissifolium – kissusvaahtera * Acer crataegifolium – orapihlajavaahtera * Acer davidii – davidinvaahtera * Acer distylum – lehmusvaahtera * Acer glabrum – kääpiövaahtera * Acer griseum – kuparivaahtera * Acer heldreichii – heldreichinvaahtera * Acer hyrcanum – turkinvaahtera * Acer japonicum – hokkaidonvaahtera * Acer macrophyllum – oregoninvaahtera * Acer mandshuricum – mantsurianvaahtera * Acer maximowiczianum – nikonvaahtera * Acer micranthum – honshunvaahtera * Acer miyabei – miyabenvaahtera * Acer monspessulanum – ranskanvaahtera eli montpellierinvaahtera * Acer negundo – saarnivaahtera * Acer palmatum – japaninvaahtera * Acer pensylvanicum – pennsylvanianvaahtera * Acer pictum ** Acer pictum subsp. mono – idänvaahtera (syn. Acer mono) * Acer platanoides – metsävaahtera * Acer pseudoplatanus – vuorivaahtera * Acer pseudosieboldianum – koreanvaahtera * Acer rubrum – punavaahtera * Acer rufinerve – ruostevaahtera * Acer saccharinum – hopeavaahtera * Acer saccharum – sokerivaahtera * Acer sempervirens – kreetanvaahtera * Acer shirasawanum – hondonvaahtera * Acer sieboldianum – sirovaahtera * Acer spicatum – tähkävaahtera * Acer tataricum – tataarivaahtera eli pikkuvaahtera ** Acer tataricum subsp. ginnala – mongolianpikkuvaahtera eli mongolianvaahtera (syn. Acer ginnala) ** Acer tataricum subsp. semenovii – turkestaninvaahtera ** Acer tataricum subsp. tataricum – tataaripikkuvaahtera eli tataarivaahtera * Acer tegmentosum – amurinvaahtera * Acer triflorum – huntuvaahtera * Acer truncatum – liekkivaahtera * Acer tschonoskii – perhosvaahtera * Acer ukurunduense – kiinanvaahtera * Acer velutinum – nukkavaahtera == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Vaahterat (Acer) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vaahterakasvit

Vaahterakasvit (Aceraceae) on aiemmin omaksi heimokseen tunnistettu siemenkasviheimo, joka nykyisessä luokittelussa sisällytetään saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kladistisin perustein. Heimossa oli 160 lajia, jotka jakautuivat kahteen sukuun. Lajeista kaksi kuului sukuun Dipteronia ja loput vaahteroiden (Acer) sukuun. Vaahterakasveihin luokitellut lajit ovat kesävihantia puita tai pensaita, joiden lehdet ovat tavallisesti liuskaisia. Hedelmä on kaksilohkoinen lohkohedelmä, jolla on lenninsiivet. == Suvut == * Acer – vaahterat * Dipteronia * Luokka:Saippuamarjakasvit Luokka:Kasviheimot Luokka:Taksonomisesti vanhentuneet eliöryhmät
Sapindales

Sapindales on aitokaksisirkkaisten rosidien ryhmään kuuluva kasvilahko. Lahkon lajit ovat puita, pensaita tai ruohoja. == Heimot == Lahkossa on 9 heimoa, 479 sukua ja noin 6 570 lajia. * Biebersteiniaceae ** yksi suku (Biebersteinia) ja 5 lajia Kreikasta Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella * Kirkiaceae – vesipuukasvit ** yksi suku (vesipuut Kirkia) ja 8 lajia trooppisessa ja eteläisessä Afrikassa sekä Madagaskarilla * Rutaceae – ruutakasvit ** 161 sukua ja 2070 lajia enimmäkseen tropiikissa ** synonyymit: Amyridaceae, Aurantiaceae, Boroniaceae, Citraceae, Cneoraceae, Dictamnaceae, Disomaceae, Diplolaenaceae, Flindersiaceae, Fraxinellaceae, Jamboliferaceae, Pilocarpaceae, Ptaeroxylaceae, Pteleaceae, Spatheliaceae, Zanthoxylaceae * Meliaceae – mahonkikasvit ** 50 sukua ja 615 lajia tropiikissa ** synonyymit: Aitoniaceae, Cedrelaceae, Swieteniaceae * Simaroubaceae – kvassiakasvit ** 19–22 sukua ja 110 lajia enimmäkseen tropiikissa ** synonyymit: Ailanthaceae, Castelaceae, Holacanthaceae, Leitneriaceae, Quassiaceae, Simabaceae, Soulameaceae * Anacardiaceae – sumakkikasvit ** 81 sukua ja 873 lajia tropiikissa ja lauhkeassa vyöhykkeessä ** synonyymit: Blepharocaryaceae, Comocladiaceae, Julianaceae, Lentiscaceae, Pistaciaceae, Podoaceae, Rhoaceae, Schinaceae, Spondiadaceae, Vernicaceae * Burseraceae – tohtorinpuukasvit eli burserakasvit ** 19 sukua ja 755 lajia tropiikissa ** synonyymi: Balsameaceae * Sapindaceae – saippuamarjakasvit ** 140 sukua ja 1630 lajia lähes yleismaailmallisesti ** synonyymit: Aceraceae (vaahterakasvit), Aesculaceae, Allophylacaceae, Dodonaeaceae, Hippocastanaceae (hevoskastanjakasvit), Koelreuteriaceae, Ornithropaceae, Paviaceae, Xanthoceraceae * Nitrariaceae – natronmarjakasvit ** 3 sukua ja 16 lajia pohjoisen pallonpuoliskon kuivilla alueilla ja Australiassa ** synonyymit: Peganaceae, Tetradiclidaceae == Lähteet == *
Mobile

Mobile on epävakaaseen ja herkästi muuttuvaan tasapainotilaan perustuva veistoksellinen rakennelma, jossa liike on keskeinen osatekijä. Mobile on kineettisen veistoksen tyyppi, jossa tasapainotetut liikkuvat osat on ripustettu yhdeksi kokonaisuudeksi. Tavallisesti mobile riippuu ja liikahtelee vapaasti, mutta se voi toimia myös sähkön avulla. Mobilen varjoilla on usein merkitystä, koska ne kertaavat liikettä. Mobilesta ei kuvissa saa oikeaa käsitystä, koska niistä puuttuu liike. ==Calder ja muut mobiletaiteilijat== Useimmiten mobilella tarkoitetaan erityisesti sen tyyppisiä kineettisiä veistoksia, kuin Alexander Calder teki 1930-luvun alusta lähtien. Saman suuntaisia teoksia oli tehty Venäjän konstruktivismin piirissä, mutta Calder varsinaisesti antoi mobileille niiden nykyisen muodon ja teki ne tunnetuiksi. Ne myös saivat nimensä Calderin yhteydessä. Marcel Duchamp käytti mobile-sanaa Calderin kineettisistä veistoksista vuonna 1931.Tomkins, Calvin: Duchamp: A Biography, s. 294. Henry Holt and Company, Inc., 1996. ISBN 0-8050-5789-7 Sana tulee ranskan ja italian kautta latinasta. Calderin taustainnoittajina toimivat Piet Mondrianin ja Joan Mirón teokset. Hänen mobilensa ovat teräslangasta ja peltilevyistä tehtyjä rakennelmia, joiden osat riippuvat vapaasti ja ovat ilmavirran liikuteltavissa. Ne koostuivat kirkasvärisistä abstrakteista metallilevymuodoista, jotka oli yhdistetty metallilangalla. Värien suhteen Calder suosi päävärejä, etenkin punaista, ja lisäksi mustaa sekä valkoista. Osaset on kiinnitetty peräkkäin niin, että ne voivat liikkua vapaasti kukin omaan tahtiinsa ja pyörähdellä. Calder teki mobileitaan 1930-luvulta kuolemaansa (1976) asti. Calderin ja venäläisen Aleksandr Rodtsenkon ohella myös Man Ray ja Kari Huhtamo ovat tehneet mobileita. ==Mobilen sovelluksia== Mobilet ovat suosittu virike pienten lasten sängyn yläpuolella. Periaatteessa myös tuuliviirejä ja tuulikelloja voisi sanoa mobileiksi. Mobilet ovat lisäksi inspiroineet säveltäjiä mobilemaisesti liikahteleviin sävellyksiin. Muun muassa Frank Zappa on sanonut Calderin mobileiden toimineen joidenkin hänen sävellystensä mallina. == Katso myös == * Kineettinen taide * Kivien tasapainotus * Himmeli == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuvanveiston alalajit
Rukousnauha

Rukousnauha on useimmissa maailmanuskonnoissa rukousten lausumiskertojen laskemiseen käytetty helminauha. ==Historia== Ensimmäiset tarkat kuvaukset rukousnauhoista on löydetty hindujen patsaista vuosilta 185 eaa. – 320 jaa. Rukousnauhan käytön uskotaankin alkaneen esihistoriallisessa Intiassa, jossa hindut käyttivät aluksi pikkukiviä rukousten laskemiseen ja sittemmin helminauhaa. Intiasta rukousnauhan käyttö levisi Tiibetiin, Kiinaan, Japaniin, Persiaan ja Arabiaan. Buddhalaiset ja muslimit alkoivat myös käyttää rukousnauhaa. Buddhalaisuudessa se tunnetaan nimellä mala ja islamissa nimellä subha. Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä chotki. Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys prayer bead on lähtöisin noilta ajoilta. Bead perustuu anglosaksiseen sanaan bede, joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana. ==Kristinuskossa== Rukousnauhassa on solmuja ja se on useimmiten tehty villasta. Historiallisesti rukousnauhassa on sata solmua, mutta nykyään käytetään myös 50 ja 33 solmun nauhoja. Rukousnauhan päässä on yleensä punottu risti ja tietyin välein toistuu helmiä solmujen välillä. Tavallinen satasolmuinen rukousnauha jaetaan yleensä 25 solmun eriin, jotka erotellaan suuremmilla solmuilla. ==Katso myös== *Pyhän Mikaelin ruusukko ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Sondre Norheim

Sondre Norheim (10. kesäkuuta 1825 – 9. maaliskuuta 1897) oli hiihdon kehittäjä ja tunnettu talviurheilumies. Hän syntyi Øverbøssä, Morgedalissa, Telemarkissa, Norjassa. Hänen perheensä oli hyvin köyhä ja myöhemmin se muutti Kvævenin tilalle Øverbøn läheisyyteen. Sondre oli vain kaksivuotias, kun hänen äitinsä kuoli. Vuonna 1868 hän voitti ensimmäiset kansalliset hiihtokilpailut Kristianiassa (nyk. Oslo) voittaen nuoremmat kilpakumppaninsa ylivoimaisesti yhdessä muiden Telemarkista 200 kilometrin matkan matkustaneiden kumppaniensa kanssa. Noissa kilpailuissa Norheim esitteli maailmalla kehittämänsä välineet ja uuden käännöstyylin telemarkilaisen käännöksen. Myöhemmin hän esitteli christiania-parallelkäännöksen, joka vakiintui alppihiihdossa käytettäväksi. Sondre Norheimia pidetäänkin aiheellisesti nykyaikaisen hiihdon isänä. Hän kehitti muun muassa laskettelua sekä itse lajin että myös välineiden alalla. Hän muun muassa kehitti kannantaussiteen ja suksia, joissa oli leikatut sivut, jotta kääntyminen olisi helpompaa. Norheimin keksinnöt tekivät mahdollisiksi nykyaikana niinkin yksinkertaisilta tuntuvat asiat kuin suksilla kääntymisen ja hyppäämisen ilman, että sukset irtoaisivat jalasta. Norheimin ansiosta nykyaikana sana "slalom" (norj. slalåm, sla = rinne, tasainen pinta, låm = mäkeä alas tuleva latu) on yleismaailmallinen nimitys pujottelulle. Myöhemmin norjalaiset levittivät slalomia ja Telemark-hiihtoa Keski-Euroopan alppihiihtokeskuksiin. Norheim hyppäsi vuonna 1868 mäkihypyn ensimmäisen maailmanennätyksen Brunkebergissä 19 metriä kantaneella hypyllään. Olaf Haugann rikkoi ennätyksen vuonna 1879, kun hän hyppäsi 20 metriä. Vuosien 1952, 1960 ja 1994 talviolympialaisten olympiatuli sytytettiin Norheimin syntymäpaikassa Øverbøssä. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Rosenheim

Rosenheim on kaupunki, joka sijaitsee Inn- ja Mangfall-jokien yhtymäkohdassa Baijerissa Etelä-Saksassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 63 591. Sen pinta-ala on 37,22 neliökilometriä ja asukastiheys on 1 709 as./km2. Kaupungin pormestarina toimii Andreas März. Rosenheim on niin sanottu piiritön kaupunki () eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Rosenheim on tärkeä liikenteen solmukohta Münchenin (noin 60 km), Itävallan Salzburgin (80 km) ja Innsbruckin (noin 110 km) sekä Italiaan vievän Brennersolan (170 km) välillä. Kaupunki sijaitsee Alppien juurella ja sen alue on suosittua ulkoilu- ja patikointiseutua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin verkkosivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Ylä-Baijeri
Mobile (Alabama)

Mobile on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion keskeisiä kaupunkeja ja merkittävin satama. Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden pohjoisrannalla Mobilenlahdella. Kaupungin nimi juontaa juurensa paikalla asuneesta mobileintiaaniheimosta. == Historia == Kaupunki perustettiin 1702, joskin jatkuvien Mobilejoen tulvien vuoksi sen sijaintia muutettiin vuonna 1711. Kaupunki oli osa Ranskan Louisianaa. Pariisin sopimuksella 1763 Mobile siirtyi brittien hallintoon. Muutos aiheutti kaoottisen tilanteen, ja ranskankreolilainen väestö muutti sankoin joukoin länteen nykyisten Mississippin ja Louisianan osavaltioiden alueille. Amerikan vallankumoussotien yhteydessä 1780 Mobilen saivat espanjalaiset ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1814. Sen jälkeen siitä tuli Yhdysvaltojen Meksikonlahden rannikon toiseksi suurin satama. Alkoi puuvillabuumi. Kauppa ja merenkulku vilkastuivat suuresti. Vuonna 1860 saapui virallisesti viimeinen orjalaiva Clotilda ilman kapteenia. Mukana tulleet afrikkalaiset rantautuivat ja ryhtyivät asuttamaan lähiympäristöä, jossa onnistuivat säilyttämään kielensä ja kulttuurinsa 1900-luvulle asti. Yhdysvaltain sisällissodan aikana Mobile oli strategisesti tärkeä satamakaupunki etelävaltioille ja sen lähistöllä käytiin Mobilenlahden taistelu vuonna 1864. Toisen maailmansodan jälkeen Mobileen rakennettiin Brookleyn lentotukikohta. Kaupungissa sijaitsee myös yliopisto University of South Alabama. Alue on kuuluisa ostereistaan ja katkaravuistaan, joskin näiden tuotanto on taantunut. Elokuussa 2005 iski Hurrikaani Katrina alueelle. Mobile kärsi huomattavia vahinkoja, mutta säästyi täystuholta toisin kuin lännempänä sijaitsevat Biloxi, Gulfport ja New Orleans. == Väestö == Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Mobilen väkiluku on 187 041\. Asukkaista ilmoitetaan olevan tummaihoisia tai afroamerikkalaisia 53,1 % ja valkoihoisia 40,4 %. Lasten osuus on 21,5 %. Virallisen köyhyysrajan alla on 20,7 prosenttia väestöstä. Metropolialueella asui 430 197 ihmistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Garmisch-Partenkirchen

Garmisch-Partenkirchen on noin 27 000 asukkaan kaupunki, matkailu-, parantola- ja talviurheilukeskus Saksan Baijerin osavaltiossa. == Maantiede ja ilmasto == Garmisch-Partenkirchen sijaitsee 707 metriä merenpinnan yläpuolella, Baijerin osavaltion eteläosissa, lähellä Itävallan rajaa, Loisach-joen laaksossa Zugspitzen juurella. Garmisch ja Partenkirchen ovat eri puolilla jokea ja rautatietä. Partenkirchen on vanhempi ja perinteisempi, sen pääkadun sanotaan edelleen kulkevan vanhan roomalaistien linjausta pitkin ja sen varrella on perinteisiä baijerilaistaloja. Garmisch on modernimpi ja enemmän hiihtokeskuksille tyypilliseen iltaelämään keskittynyt alue. Paikkakunnalta on rautatieyhteydet Müncheniin ja Innsbruckiin sekä Zugspitzelle, Saksan korkeimmalle vuorelle. 2 962 metrin korkeudelle kohoava vuori on aivan kylän tuntumassa. Kaupungin sijainti vuoristossa vaikuttaa sen ilmastoon. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun asti. Keskimääräinen ylin lämpötila on vähintään +20 astetta heinä- ja elokuussa. Eniten sataa kesä-, heinä- ja elokuussa, yli 160 mm kuukaudessa. == Historia == Kaupungin historia alkaa sen läpi kulkeneesta roomalaisten tiestä ja tienvarren levähdyspaikasta nimeltä "Partanum". Vuonna 1330 kaupungin pohjoispuolelle perustettiin benediktiiniluostari. Vuonna 1361 Garmisch- Partenkirchenistä tuli virallinen markkinapaikka. Se oli tärkeä pysähdyspaikka Saksasta Italiaan kulkeville kauppiaille. 1500-luvun lopulla alueella käytiin lukuisia noitaoikeudenkäyntejä. Garmisch ja Partenkirchen olivat pitkään omat erilliset kylänsä, kunnes olympialaisten kynnyksellä Adolf Hitler määräsi kylien pormestarit yhdistämään kylät. Vuonna 1952 kaupunkiin perustettiin lasten reumasairauksiin erikoistunut klinikka, joka on nykyisin maailman suurin. Se hoitaa 2500 lasta vuodessa. == Matkailu == Garmisch-Partenkirchen on yksi Baijerin Alppien merkittävimpiä matkailu- ja urheilukeskuksia. Siellä on matkailijoille 10 000 vuodepaikkaa ja vierasyöpymisiä kirjataan vuosittain 1,2 miljoonaa.Aamulehden artikkeli 6.11.2003, viitattu 13.9.2010 Garmisch- Partenkirchenissä järjestettiin talviolympialaiset 1936. Se on lisäksi yksi neljästä perinteikkään ja arvostetun Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailupaikoista. Garmisch-Partenkirchenissa hypätään Mäkiviikon uudenvuodenpäivän osakilpailu, joka on kiertueen toinen heti Oberstdorfin jälkeen. Kaupungin liepeillä Schachenissa on Baijerin kuninkaan Ludvig II:n rakennuttama satumainen linna. Kasvitieteellisessä puutarhassa kasvaa etenkin Alppien lajeja. Kaupungissa vaikuttaneiden kuuluisuuksien, säveltäjä Richard Straussin ja kirjailija Michael Enden kunniaksi on pienet museot. Werdenfels- museon kokoelmat valottavat alueen historiaa 2000 vuoden ajalta. Aschenbrenner-museossa on pieniä posliiniesineitä. Garmisch-Partenkirchen on Lahden ystävyyskaupunki. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kaupungin verkkosivut * Luokka:Saksan talviurheilukeskukset
Hurrikaani Agnes

Hurrikaani Agnes oli Atlantin hurrikaanikauden 1972 tuhoisin hurrikaani. Se aiheutti suurimmat tuhonsa trooppisena myrskynä Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se aiheutti laajoja tulvia. Agnes surmasi yhteensä 122 ihmistä Yhdysvalloissa ja seitsemän Kuubassa ja aiheutti 10–12 miljardin dollarin vahingot (vuoden 2005 dollareissa.) == Myrskyn kehitys ja reitti == Agnes kehittyi trooppisesta matalapaineesta 14. kesäkuuta Karibianmerellä. 16. kesäkuuta siitä tuli trooppinen myrsky Agnes ja hurrikaani 18. kesäkuuta eteläisellä Meksikonlahdella. Agnes iski Floridan luoteisosiin 19. kesäkuuta kategorian 1 hurrikaanina, liikkui koilliseen ja heikkeni trooppiseksi matalapaineeksi Georgian yllä. Agnes saavutti trooppisen myrskyn voiman jälleen Pohjois-Carolinan yllä 21. kesäkuuta poistuessaan mantereelta jälleen Atlantin ylle. Siellä se voimistui lähelle hurrikaanin voimaa ja iski maihin lähellä New Yorkia 22. kesäkuuta. Myrsky yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa 23. kesäkuuta ja hävisi lopulta 25. kesäkuuta. == Vaikutukset == Agnes oli heikko hurrikaani iskiessään Floridaan, ja myrskyn tuulten ja aaltojen vaikutukset jäivätkin vähäisiksi. Suurimmat tuhonsa Agnes aiheuttikin Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa aiheuttaen laajoja rankkasateita. Yleisimmin vettä satoi 15–30 cm, mutta paikoin sitä tuli jopa 35–50 cm. Sateet aiheuttivat laajoja tulvia aina Virginiasta New Yorkin osavaltioon saakka, ja tulvia esiintyi myös läntisessä Carolinassa.Hurricane Agnes still ranks as Pa.'s worst disaster USA Today 2002 Agnes aiheutti 122 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa. Yhdeksän näistä kuoli Floridassa pääosin rajujen ukkosmyrskyjen vuoksi ja loput kuolemat liittyivät tulviin. Agnes aiheutti tulvia myös Kuubassa, jossa kuoli seitsemän ihmistä. Vuonna 2007 arvioitiin että myrskyn aiheuttamat aineelliset vahingot nousevat 10–12 miljardiin silloiseen dollariin, mikä tekee Agnesista seitsemänneksi kalleimman Yhdysvaltoihin iskeneen myrskyn.http://www.erh.noaa.gov/ctp/features/historical/agnes.php == Lähteet == Luokka:Vuoden 1972 luonnonmullistukset Agnes