EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mudsina järv

Mudsina järv (myös Mutsina järv, Mugina järv) on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnassa sijaitseva järvi. == Maantietoa == Metsäinen järvi on 875 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Lähes kaikki sen rannoista ovat suomaata, mutta leveimmillään suot ovat pohjoispäässä ja eteläpään itä- ja länsirannoilla. Luoteisrannat ovat hyllyvää turvelauttaa. Järven keskisyvyys on 2,2 metriä, mutta sen syvänteessä on 4,7 metriä vettä. Järvellä ei ole saaria. Järven lounaispuolella sijaitsee Kõvvõrjärv ja järviä erottaa toisistaan matalat harjanteet. Järven rannat ovat autiot ja itärantaan tulee kaksi tietä. == Luontoarvoja ja sen luokittelu == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus. Vuonna 1977 on Aare Mäemets ilmoittanut teoksessaan Eesti NSV järved ja nende kaitse, että järveen ei muodostu lämpötilakerrostumista. Järvessä on mutapohja, mutta itärannoilla on paikoitellen hiekkapohjaa. Vedenväri on vihertävän keltaista ja sen näkösyvyys on 2,4 metriä. Läpivirtauksen takia veden viipymä on noin 18 vuorokautta (20 kertaa vuodessa). Ravinnepitoisuuksien suuruudesta seuraa runsas vesikasvillisuus (21 kasvilajia) ja runsas kalasto. Järvessä elää ainakin ahven, särki, hauki, suutari, kiiski, sorva, salakka ja made. Uudempi tieto on, että järvessä elää myös ruutana. == Vesistösuhteita == Mudsina järv kuuluu Kokõ ojan valuma-alueeseen, koska se on Kokõ ojan läpivirtausjärvi. Järveen tilee myös ojat eteläisestä Kõvvõrjärvestä ja lännestä tulevasta Tirgutaja kraavista, joka on Palojärven laskuoja. Kokõ ojan latvavedet laskevat järveen sen pohjoispäässä ja jatkavat matkaansa eteläpään lahdesta. Oja jatkaa ensin pienen lammen läpi ja sitten uomaansa padotun Kurvitsa järven läpi, jonka jälkeen se yhtyy Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen pinta-ala on 22,4 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Raudsepp, Erik: Kooraste Mudsina järv (video) Luokka:Kanepi Luokka:Põlvamaan järvet Luokka:Otepään ylänkö Luokka:Kokõn ojan valuma-alue
George MacDonald

George MacDonald (1824–1905) oli skotlantilainenMacDonald, George, Dictionary of National Biography (Wikiaineisto) runoilija. Hän toimi alussa papillisella uralla, sittemmin Lontoossa yksinomaan kirjallisella alalla. Merkittävimmät hänen teoksistaan ovat draama Within and without (1855), runoteokset Poems (1857), Phantastes, a faerie romance (1858), The hidden life, and other poems (1864) ja The disciple, and other poems (1867) ynnä romaanit David Elginbrod (1862). Adela Cathcart (1864), Annals of a quiet neigbourhood (1866) ja The seabord parish (1868).MacDonald, George, Tietosanakirja osa 5, palsta 1567, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 ==Suomennetut teokset== * Kalastaja ja kartanon neito: romaani (The Fisherman's Lady) suom. Juhani Nieminen, RV-kirjat, 1985 ISBN 951-605-940-6 * Markiisin salaisuus: romaani (The marquis' secret), suom. Juhani Nieminen, RV-kirjat 1986 ISBN 951-605-886-8 * Prinsessa Aurora (Little Daylight), suom. Pirjo Santonen, Karkkila: Kustannus-Mäkelä 1987 ISBN 951-873-108-X ===Suomennettuja runoja=== * Syksyn pilvet kiitää, kiitää sinen tuhoten, suom. Aila Meriluoto, teoksessa: Edith Holden: Luontopäiväkirja 1905, Otava 1989, s. 160MacDonald, George, Runotietokanta, viitattu 14.7.2020 * Tuuli ja kuu, suom. Aila Nissinen, teoksessa: Aarteiden kirja 3: Oli kerran, s. 76; 2. p., WSOY, 1966 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Skotlantilaiset kirjailijat Luokka:Skotlantilaiset papit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Erkki Ripatti

Erkki Tapio Ripatti (s. 26. huhtikuuta 1939 KeravaReijo Sippola ja Jarmo Kettunen (toim.): Tampereen kasvot, s. 95–96. Tampere: Kustannus Oy Sanasato, 1997.) on diplomi-insinööri ja Tampereen Puhelinosuuskunnan entinen toimitusjohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa viestintäneuvoksen arvonimen, vuonna 1991. Ripatti valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1964 pääaineenaan puhelintekniikka. Vuosina 1963–1965 hän työskenteli Posti- ja lennätinhallituksen verkkosuunnittelutoimistossa, vuosina 1965–1972 Oy Nokia Ab:n teleteknisen laboratorion päällikkönä ja vuosina 1973–1975 Nokian telekaapelien tuotepäällikkönä. Vuosina 1969–1972 hän toimi myös Nokian kansainvälisissä tehtävissä Lähi-idässä ja Etelä-Afrikassa. Ripatti toimi Tampereen Puhelinosuuskunnan toimitusjohtajana vuodesta 1975. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, kuten Puhelinlaitosten liiton hallituksen jäsenyys ja toiminta alan työnantajaliiton johdossa. Tampereen Puhelinosuuskunta oli vuonna 1991 Suomen toiseksi suurin alueellinen puhelinyhtiö, jonka liikevaihto oli noin 300 miljoonaa markkaa ja henkilökunnan määrä 720. Erkki Ripatista ensimmäinen viestintäneuvos HS Ihmiset, 22.11.1991. (Tilaajille) Eläkkeelle Ripatti jäi kesällä 2002.Soon jakaantuu tytäryhtiöihin. DigiToday, 22.8.2001. (Viitattu 15.7.2020) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viestintäneuvos Erkki Ripatti (1939–) Kansallisbiografia, Talousvaikuttajat. (Maksullinen, Viitattu 20.7.2020) Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Rokkanen

Sara Rokkanen (s. 1996) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa kaudella 2021–2022 kotkalaisseura Peli- Karhuja. Rokkanen siirtyi Vantaan Pussihukista espoolaisseura Tapiolan Honkaan vuonna 2014. Ensimmäisellä Korisliigan kaudellaan 2014–2015 hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Hän pelasi Hongassa vielä seuraavan kauden. Vuonna 2016 hän siirtyi Toledon yliopistoon ja pelasi siellä neljä kautta keskimäärin noin 18 minuutin peliajalla ja parhaimmalla kaudellaan yli 24 minuutin peliajalla. Kesällä 2020 hän siirtyi Espanjan liigassa edellisellä kaudella viimeiseksi sijoittuneeseen mutta pääsarjapaikkansa säilyttäneeseen CP Bembibreen. Hän edusti kaudella 2020–2021 myös ruotsalaista Helsingborgia ja Espanjan kakkossarjassa pelaavaa Andratxia. Kauden 2021–2022 hän aloitti Espanjan kakkossarjassa Maresmen joukkueessa mutta palasi joulukuussa Suomeen Peli- Karhujen joukkueeseen. Rokkanen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 22 ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kotkan rannikkoalue

Kotkan rannikkoalue (lyhenne KOTRA) oli Haminassa ja Kotkassa ollut Suomen merivoimien valmiusjoukko-osasto, jonka tehtävänä olivat alueensa valvonta ja vartiointi sekä varusmieskoulutus. Rannikkoalue perustettiin, kun Kotkan rannikkopatteristo siirrettiin maavoimista merivoimiin 1. heinäkuuta 1998. Vuoden 2007 alussa Kotkan rannikkoalue muuttui puolustusvoimien rakenneuudistuksessa joukko-osastosta Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköksi nimellä Kotkan rannikkopataljoona.Suomen puolustusvoimien joukko-osasto perinteet s. 296https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/katso-kuvia- lakkautettavista-varuskunnista/1885178#gs.eiqqmh] ==Komentajia== Rannikkoalueen komentajina olivatSuomen puolustusvoimien joukko-osasto perinteet s. 298: *komentaja Timo Junttila 1998-2000 *komentaja Sakari Martimo 2000 - 2002 *komentaja Tapio Maijala 2002 - 2004 *komentaja Veijo Taipalus 2004 - 2006 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen merivoimien historialliset joukko-osastot ja yksiköt‎
Nabiloni

Nabiloni on keinotekoinen kannabinoidi, jota käytetään pahoinvointilääkkeenä. Se toimii lääkkeenä sitoutumalla kannabinoidireseptoriin 1 (CB1-reseptoriin) reseptorin aktivoivana agonistina. Nabilonia käytetään joissakin maissa esimerkiksi vähentämään kemoterapian aiheuttamaa pahoinvointia ja oksentelua. Nabilonia käytetään lääkkeenä muun muassa Yhdysvalloissa ja joissakin EU- maissa. Suomessa nabiloni on erityisluvallinen lääke. Nabiloni tunnetaan myös kauppanimillä Cesamet ja Canemes. Yleensä nabilonia käytetään nieltyinä 1–2 milligramman (mg) kerta-annoksina 1–3 tuntia ennen kemoterapian aloittamista. Suositeltu päivittäinen maksimiannos nabilonia on yleensä 6 mg. 2.5 mg kerta- annokset eivät yleensä aiheuta euforiaa, korkeaa syketiheyttä ja ortostaattista hypotensiota (pystyasentoon liittyvää alhaista verenpainetta), mutta noin 5 mg annokset voivat. 3–8 mg annokset voivat aiheuttaa tetrahydrokannabinolin käytön kaltaisen päihtymyksen. Nabiloni vaikuttaa 8–12 tuntia. Nabilonin lääkekäytön tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat sedaatio, suun kuivuus ja sekavuus. Nabiloni voi lisätä ruokahalua. Päivittäisessä käytössä nabilonin sivuvaikutukset vähenevät noin kolmen päivän kuluessa. Ihmisillä nabilonin puoliintumisaika veressä on 2 tuntia. Joillakin sen aineenvaihduntatuotteilla tämä aika on pidempi. Nabilonin pitkän lääkevaikutuksen takia jotkin näistä aineenvaihduntatuotteista ovat todennäköisesti myös lääkinnällisesti aktiivisia. Nabiloni on valkea ja kiteinen aine. Sillä on kaksi kiraliakeskusta. Nabilonin kehitti Lilly Research Laboratories 1970-luvulla. Sen ensimmäiset kokeet ihmisillä tehtiin 1975. 1985 FDA hyväksyi nabilonin lääkekäytön Yhdysvalloissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *KEGG: Nabilone Luokka:Kannabinoidit
Roland Sallai

Roland Sallai (s. 22. toukokuuta 1997 Budapest) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Hän on pelannut Unkarin maajoukkueessa vuodesta 2016. Sallai aloitti pääsarjauransa kotimaassaan Puskás Akadémian joukkueessa kausilla 2014–2016. Hän pelasi kauden 2016–2017 lainalla italialaisseura Palermossa ja teki 21 Serie A -ottelussaan yhden maalin. Kauden 2017–2018 hän edusti Kyproksella APOEL:in joukkuetta ja pelasi Mestarien liigassakin kuusi ottelua. Elokuussa 2018 Sallai siirtyi Freiburgiin. Ensimmäisellä kaudellaan Bundesliigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen heti ensimmäisessä liigaottelussaan Wolfsburgia vastaan. Kaudella 2019–2020 Sallai pelasi 21 bundesliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia, joista toisen jälleen Wolfsburgia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 28 bundesliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia, joista kaksi joulukuussa vierasottelussa Schalkea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 31 bundesliigaottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kaksi huhtikuussa kotiottelussa Bochumia vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 19 bundesliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän teki 27 bundesliigaottelussa kolme maalia. Sallai pelasi useissa Unkarin nuorisomaajoukkueissa. Ensiesiintymisensä Unkarin A-maajoukkueessa hän teki toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Vuoden tauon jälkeen hän palasi maajoukkueeseen kesäkuussa 2017. Kesällä 2021 käydyissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua. Hän on huhtikuun 2024 loppuun mennessä pelannut 47 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia: syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Kreikkaa, syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Venäjää, maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Puolaa ja San Marinoa, lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Englantia, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Pohjois-Irlantia, kesäkuussa 2022 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Englantia, marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Kreikkaa, kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Liettuaa, syyskuussa 2023 ystävyysottelussa Tšekkiä sekä lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Serbiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robin Koch

Robin Koch (s. 17. heinäkuuta 1996 Kaiserslautern) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia. Koch nousi Eintracht Trierin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2014–2015. Vuonna 2015 hän siirtyi Kaiserslauterniin, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudella pelkästään reservijoukkueessa ja kaudella 2016–2017 edustusjoukkueessa 2. Bundesliigassa 24 ottelua. Seuraavan kauden alussa hän pelasi vielä kolme liigaottelua Kaiserslauternissa mutta siirtyi elokuussa 2017 pääsarjajoukkue Freiburgiin. Kaudella 2017–2018 Koch pelasi Bundesliigassa 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2018–2019 tilastoihin kertyi 24 liigaottelua ja yksi maali. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 32 liigaottelua, joista 31 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhden maalin. Saksan cupissa hän teki yhden maalin Freiburgin tappioon päättyneessä ottelussa Union Berliniä vastaan. Koch siirtyi kesällä 2020 englantilaisseura Leeds Unitediin. Hän pelasi kauden 2020–2021 aikana 17 valioliigaottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa, mutta jäi joulukuussa polvivamman vuoksi kolmeksi kuukaudeksi pois kentiltä. Seuraavalla kaudella hän oli häpyluuvamman vuoksi yli kolme kuukautta sivussa ja pelasi kaikkiaan 20 valioliigaottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 36 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Koch siirtyi kaudeksi 2023–2024 lainasopimuksella Bundesliigan Eintracht Frankfurtiin. Hän pelasi kauden aikana 31 bundesliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Konferenssiliigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Koch pelasi Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa viisi ottelua. Ikäluokan EM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Saksa saavutti kisoissa hopeaa. Ensimmäisen ottelunsa Saksan A-maajoukkueessa Koch pelasi lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan. Vuonna 2020 hän pelasi viisi maaottelua. Kesäkuussa 2021 hän pelasi kahdeksannen ja kesäkuussa 2024 yhdeksännen maaottelunsa. Avauskokoonpanossa hän on ollut kuusi kertaa. Hän kuului Saksan joukkueeseen kesällä 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa, muttei päässyt pelaamaan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ōno (Fukui)

Ōno () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Kuzuryūjoen yläjuoksulla. Kaupunki on rakentunut Ōnon altaalle, jota ympäröivät laajat vuoristoalueet Ryōhakuvuorilta, muiden muassa Arashimavuori. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ishikawan prefektuuriin, idässä ja etelässä Gifun prefektuuriin. Ōnossa on 32 529 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 872,43 neliökilometriä. Ōno kehittyi vuodesta 1576 lähtien Kanamori Nagachikan rakennuttaman Ōnon linnan aluskaupunkina. Kaupunki rakennettiin ruutukaavan mukaan, ja se on pitkälti säilyttänyt vanhan rakenteensa ja tunnelmansa, minkä vuoksi sitä on kutsuttu ”Hokurikun pikku- Kiotoksi”. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ōno sai vuonna 1954, kun Ōnon maaseutukaupunkiin liitettiin Shimoshōn maaseutukaupunki ja kuusi kyläkuntaa. Kaupungin alueella on lukuisia lähteitä, kuten Oshōzun lähde, joiden vettä on käytetty juomavedeksi ja teollisuuden tarpeisiin. Tärkeä perinteinen elinkeino on tekstiiliteollisuus, nykyisin etenkin keinokuitujen valmistus. Maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi vihanneksia ja mizuhiki-narua, Rokuroshin ylängöllä leikkokukkia. Kaupunki laajeni viimeksi vuonna 2005, kun siihen liitettiin Izumin kyläkunta. Ōnon nähtävyyksiin kuuluvat ympäröivät luonnonalueet, kuten Kuzuryūn laakso ja Manajoen laakso. Kaupungissa toimii Hatogayu-onsenin kuuma lähde ja useita laskettelukeskuksia. Osittain uudelleen rakennettu Ōnon linna tunnetaan ilmiöstä, jossa linna vaikuttaa syys-talviaikaan jäävän kellumaan Ōnon altaan peittävien pilvien ylle (tenkū no shiro). Osa kaupungin alueesta kuuluu Hakuvuoren kansallispuistoon. Ōnoa palvelee JR Nishi-Nihonin Etsumi-hoku-linja. == Kuvia == Tiedosto:Mount Arashima 2.jpg|Arashimavuori Tiedosto:Shimizu our waters.jpg|Oshōzun lähde Tiedosto:Hotokegozen watarhall 2002-06-10.jpg|Hotokegozenin vesiputous Tiedosto:Ono, Fukui prefecture city center area Aerial photograph.1977.jpg|Ōnon kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassa Tiedosto:越前大野駅.jpg|Echizen-Ōnon rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Fukuin prefektuurin kaupungit
Kwon Chang-hoon

Kwon Chang-hoon (s. 30. kesäkuuta 1994 Soul) on eteläkorealainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Kwon siirtyi kotimaastaan ranskalaisseura Dijoniin tammikuussa 2017. Hän pelasi 2,5 kauden aikana Ligue 1:ssä 61 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kauden 2018–2019 putoamiskarsintaottelussa Lensiä vastaan hän teki ensimmäisessä osaottelussa tasoitusmaalin pian kentälle tulonsa jälkeen mutta ei loukkaantumisen vuoksi pystynyt pelaamaan toisessa, Dijonin voittoon päättyneessä ottelussa. Kesällä 2019 Kwon siirtyi saksalaisseura Freiburgiin. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 23 ottelua, joista vain kuusi ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia. Kwon pelasi useissa Etelä-Korean nuorisomaajoukkueissa ja edusti maata Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016, missä hän teki kaksi maalia Fidžiä ja yhden Meksikoa vastaan. Etelä-Korean A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2015. Hän on kesäkuun 2020 loppuun mennessä pelannut 23 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vincenzo Grifo

Vincenzo Grifo (s. 7. huhtikuuta 1993 Pforzheim, Saksa) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Grifo siirtyi Hoffenheimiin kesällä 2012 ja pelasi joukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa lokakuussa 2012. Kevään 2014 hän pelasi lainasopimuksella 2. Bundesliigan Dynamo Dresdenissä ja kauden 2014–2015 lainalla niin ikään 2. Bundesliigassa pelanneessa FSV Frankfurtissa. Kaudet 2015–2017 hän edusti Freiburgia ja niistä ensimmäisen kauden 2. Bundesliigassa ja toisen pääsarjassa. Kauden 2017–2018 hän pelasi Bundesliigaa Borussia Mönchengladbachissa. Kesällä 2018 hän palasi Hoffenheimiin mutta pelasi jälkipuoliskon kaudesta 2018–2019 Freiburgissa. Syyskuun 2019 alussa hän siirtyi pysyvästi Freiburgiin. Grifo on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut 1. Bundesliigassa 174 ottelua ja tehnyt niissä 35 maalia. Toisella sarjatasolla hän on pelannut 77 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Mestarien liigassa muutaman minuutin yhdessä ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Eurooppa-liigan alkulohkossa kuusi ottelua ja teki niissä kaksi maalia, syyskuussa kotiottelussa Qarabağia ja lokakuussa kotiottelussa Nantesia vastaan. Grifo pelasi Italian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua ja teki niissä yhden maalin. Italian A-maajoukkueessa hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut kahdeksan maaottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän teki kaksi maalia marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Viroa vastaan ja samoin marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aktivointi (radioaktiivisuus)

Aktivoinnilla tarkoitetaan stabiilin aineen muuttamista radioaktiiviseksi ionisoivan säteilyn avulla. Näin syntynyttä ainetta kutsutaan keinotekoisesti radioaktiiviseksi erottaen sen luonnollisesta aktiivisuudesta. Aktivoinnissa hiukkas- tai sähkömagneettinen säteily vuorovaikuttaa stabiilin aineen ydinten kanssa aiheuttaen ydinreaktion, jonka lopputilan ytimet ovat radioaktiivisia. Reaktiossa tuloytimet voivat olla samaa alkuainetta mutta eri isotooppia kuin emoytimet, mutta ne voivat myös olla kokonaan eri alkuainetta. Aktivointia voidaan tehdä tarkoituksella, esimerkiksi luoden säteilylähteitä lääketiedettä ja teollisuutta varten. Aktivointia voi tapahtua myös tahattomasti esimerkiksi edellä mainittuja säteilylähteitä käytettäessä, kun niiden lähettämää säteilyä päätyy käyttö- tai säilytyspaikan rakennemateriaaleihin. Aktivoinnin mahdollisuus tuleekin ottaa erikseen huomioon säteilyturvallisuutta ajatellen, sillä syntyneet radioaktiiviset materiaalit voivat olla hyvinkin pitkäikäisiä, eli niillä voi olla pitkä puoliintumisaika. Erityisesti materiaalien aktivoituminen tulee ottaa huomioon, jos käytetään tai tuotetaan neutronisäteilyä tai muuta korkeaenergistä säteilyä. Neutronisäteilyä syntyy erityisesti ydinvoimaloissa ja korkeaenergistä säteilyä tavataan hiukkaskiihdyttimien yhteydessä neutronisäteilyn lisäksi. == Katso myös == * Neutroniaktivointi * Säteilyturvallisuus == Lähteet == Luokka:Radioaktiivisuus
Karl Reinhold von Willebrand

Karl Reinhold von Willebrand (25. huhtikuuta 1868 Vaasa – 28. helmikuuta 1937 Helsinki) oli yli-insinööri, joka on saanut ainoana itsenäisyyden aikana Suomessa ylijohtajan arvonimen, vuonna 1933. ==Henkilöhistoria== Von Willebrandin vanhemmat olivat piiri-insinööri, hovineuvos Fredrik Magnus von Willebrand ja Signe Estlander. Hän tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1886, valmistui filosofian kandidaatiksi 1889 ja insinööriksi 1892 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1902. Von Willebrand oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen nuorempi insinööri vuodesta 1899, vanhempi insinööri vuodesta 1900 ja yli- insinööri 1907–1932. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hänellä oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 15.7.2020.Aikalaiskirja. Kuka kukin on 1934, s. 740. Viitattu 15.7.2020. ==Julkaisuja== * Studier öfver hydraulikens teorier. Första delen, Om vattnets utströmning ur kärl, 1902 (väitöskirja) * Om vattnets inträder i kanaler, 1907 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * K. R. von Willebrandin ruumiinsiunaus. Helsingin Sanomat, 4.3.1937, s. 9. Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kõvvõrjärv (Kooraste)

Kõvvõrjärv (myös Kooraste Kõverjärv) on Viron Põlvamaalla Kanepin kunnassa sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 650 metriä pitkä, 330 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,2 hehtaaria. Järvi on keskiosastaan pitkän niemen kaventama ja väliin jäävän salmen leveys on alle 60 metriä. Sen keskisyvyys on 4,0 metriä ja syvimmässä kohdassa, järven koillisosassa, on 10,1 metriä vettä, ja sen lounaisosassa sitä on 5,2 metriä. Järven ympäristö on männikköä ja vain lounaisessa puoliskossa ovat rannat suomaata. Etenkin koillisen järvenosan itäranta on kalteva, koska siellä kohoaa lähes 20-metrinen mäki. Järvi on ilmeisen suosittu, sillä sen pohjois- ja itäpuolelta kulkevilta teiltä tulee rantaan useita polkuja. Se on kuitenkin asutuksen suhteen autio järvi. == Luontoarvoja ja luokittelua == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt. Aare Mäemets julkaisi teoksen Eesti NSV järved ja nende kaitse vuonna 1977. Siinä hän ilmoittaa, että järven vesi on lämpötilakerrostunut ja että sen näkösyvyys oli 3,8 metriä. Järvessä eli 33 vesikasvilajia, joista yksi on Virossa harvinainen jouhivita (katso vidat). Järvessä elää, vanhan tiedon mukaan, ainakin ahven, särki, ruutana, hauki, suutari, sorva, ruutana ja ankerias, ja kalojen lisäksi vielä jokirapu. == Vesistösuhteita == Kõvvõrjärv kuuluu Kokõ ojan valuma-alueeseen, jossa Kokõ oja on Võhandu jõen sivu-uoma. Järveen ei tule ojia ja sen valuma-alueen pinta-ala on 0,5 neliökilometriä. Eteläpuolella sijaitsee Linajärv, joka on umpijärvi. Kõvvõrjärven pohjassa on lähteitä ja järvestä lähtee lyhyt laskuoja Mudsina järveen, joka on vuorostaan Kokõ ojan läpivirtausjärvi. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Kanepi Luokka:Põlvamaan järvet Luokka:Otepään ylänkö Luokka:Kokõn ojan valuma-alue
Secapp

Secapp on suomalainen ohjelmistoyhtiö, joka kehittää ja tuottaa Secapp-nimistä sovellusta erilaisten organisaatioiden kriittisen viestinnän tarpeisiin. Sovelluksen kolme pääominaisuutta ovat viestintä, hälyttäminen ja raportointi. Secapp toimii niin nettiselaimella kuin Android- ja iOS-laitteilla. Secappilla lähetettiin vuonna 2019 yli neljä miljoonaa hälytystä ja sillä on yli 100 000 ammattikäyttäjää maailmanlaajuisesti. == Historia == Secapp Oy on perustettu vuonna 2011. Secapp-sovellus on saanut alkunsa Jyväskylän yliopiston, Kilpisen koulun, Keski-Suomen pelastuslaitoksen ja poliisin valmiusryhmän yhteisestä projektista. == Toiminta == === Suomessa === Suomessa Secapp Oy toimii valtakunnallisesti ja yrityksen kotipaikka on Jyväskylässä. Secapp Oy:n liikevaihto vuonna 2020 oli 2,0 miljoonaa euroa. Secapp-sovellusta käyttävät esimerkiksi sairaanhoitopiirit, pelastuslaitokset ja erilaiset yksityiset yritykset. Lisäksi Secappia käyttävät muun muassa oppilaitokset. COVID-19:ään liittyen Secappia käytetään esimerkiksi Kuopion yliopistollisessa sairaalassa tehohoidon valtakunnallisen tilannekuvan ylläpitoon. === Ulkomailla === Secapp on käytössä myös kansainvälisillä markkinoilla 12:ssa maassa, esimerkiksi Pohjoismaissa, Virossa, Saudi-Arabiassa, Japanissa ja Espanjassa. Saudi- Arabiassa teleyhtiö Saudi Telecom Company tarjoaa asiakkailleen Secapp- sovellusta Tari'-brändillä. == Saavutukset == Valtakunnallinen tuomaristo valitsi Secappin vuoden kasvuyritykseksi 2020 Kasvu Open -sparrausohjelmassa. Vuoden 2021 toukokuussa Secapp palkittiin Keski-Suomen Kauppakamarin Maineteko Maailmalla -palkinnolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Zhang Linli

Zhang Linli (, s. 6. maaliskuuta 1973) on kiinalainen kestävyysjuoksija. Zhang voitti 3 000 metrin juoksun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Soulissa 1992 ajalla 8.46,86. Seuraavana vuonna hän saavutti samalla matkalla hopeaa Itä-Aasian kisoissa sekä Stuttgartin MM-kisoissa ajalla 8.29,25. Hän juoksi 3 000 metrin maailmanennätyksen 8.22,06 Kiinan Kansallisten Kisojen alkuerissä Pekingissä 12. syyskuuta 1993. Wang Junxia rikkoi ennätyksen toisessa alkuerässä. Loppukilpailussa Zhang sijoittui kolmanneksi ennätyksellään 8.16,50. Zhang sijoittui lokakuussa 1993 toiseksi maratonin maailmancupissa San Sebastianissa. Joulukuisissa Manilan Aasian-mestaruuskilpailuissa hän saavutti 3 000 metrillä hopeaa ajalla 9.16,19. Seuraavana vuonna hän voitti 3 000 metrillä kultaa Hiroshiman Aasian kisoissa ajalla 8.52,97. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Camden 28

Camden 28 oli Vietnamin sodan vastainen ryhmä, jonka 28 jäsentä sai syytteet heidän murtauduttuaan kutsuntalautakunnan tiloihin Camdenissa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain keskusrikospoliisi (FBI) sai tietää iskusta jo etukäteen ja murtautujat saatiin kiinni verekseltään. Seuranneen oikeudenkäynnin valamiehistö kieltäytyi kuitenkaan antamasta heille tuomioita. ==Tausta== Camden 28 oli Vietnamin sodan vastainen ryhmä, johohn kuului vasemmistolaisia pappeja, nunnia ja satunnaisia maallikkoja. Ryhmän tarkoituksena oli iskeä kutsuntatoimistoa vastaan Camdenissa New Jerseyn osavaltiossa kutsuntaauttakuntien toiminnan häiritsemiseksi. Erityisenä tarkoituksena oli tuhota toimistolla olleet niin sanotut 1A-kutsuntakortit. Aivan kaikki eivät olleet iskun kannalla. Yksi heistä oli Robert Hart, joka otti yhteyttä Yhdysvaltain keskusrikospoliisiin (FBI). Hartista tuli FBI:n imiantaja ja hän jatkoi iskun suunnitteluun osallistumista. Hänen antamallaan yhteistyön ehtona oli kuitenkin se, että iskun suunnittelijoita ei laitettaisi vankilaan iskun suunnittelusta. ==Isku== Iskun toteutus aloitettiin varhain aamulla 21. elokuuta 1971. Ulkona oli vielä pimeää ja sen turvin ryhmän jäsenet murtautuivat kutsuntalautakunnan tiloihin liittovaltion rakennuksessa Camdenissa. He pääsivät rakennuksen sisälle, jossa he alkoivat käydä läpi toimiston papereita. Ryhmän jäsenten tietämättä rakennuksen ulkopuolella heitä tarkkaili noin 40 FBI:n agenttia. Ryhmän jäsenten toiminta rakennuksen sisällä videoitiin. Lopulta FBI:n agentit tulivat sisälle rakennukseen, jossa murtautujat pidätettiin. ==Oikeudenkäynti== Kaikki 28 pidätettyä halusivat tulla tuomituksi samassa oikeudenkäynnissä. Jokainen oli saanut seitsemän syytettä raskaista rikoksista (felony) ja heitä uhkasi korkeammillaan 40-vuoden vankeustuomiot. Tapauksesta tuli nopeasti tunnettu. Oikeudenkäynnin alkaessa toukokuussa 1973 se oli saanut jo laajaa huomiota kansan keskuudessa, jossa oikeudenkänti miellettiin eräänlaiseksi kansanäänestykseksi sodan puolesta tai vastaan. Syyttäjä tarjoutui lieventämään tuomioita tunnustuksesta, mutta kaikki 28 päättivät mennä koko oikeudenkäynnin läpi. 20. toukokuuta 1973 valamiehistö vapautti kaikki syytetyt syytteistään. Tapaus oli oikeudenkänytinä omalaatuinen. Vielä vuonna 1967 niin sanottu Baltimore Four oli todettu syylliseksi hyvin samankalitaisessa tapauksessa. Tapauksen Camden 28 syytettyjä vastaan oli olemassa myös hyvin selvät todisteet. Tuomio heijastelikin ennen kaikkea sodan kannatuksen romahtamista. ==Lähteet== Luokka:Vietnamin sodan vastustus Luokka:New Jerseyn historia Luokka:1971
Vinod Khanna

Vinod Khanna (6. lokakuuta 1946 Peshawar – 27. huhtikuuta 2017 Mumbai) oli intialainen näyttelijä ja poliitikko. Hän näytteli hindinkielisissä elokuvissa. Intian hallitus myönsi postuumisti Khannalle Dadasaheb Phalke Award -palkinnon vuonna 2018. == Valikoitu filmografia == * Mera Gaon Mera Desh (1971) * Hera Pheri (1976) * Amar Akbar Anthony (1977) * Muqaddar Ka Sikandar (1978) * Qurbani (1980) * Satyamev Jayate (1987) * Dayavan (1988) * Chandni (1989) * Dabangg (2010) * Dabangg 2 (2012) * Dilwale (2015) == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Filmfare Awards ** 1975: Paras miessivuosa – Haath Ki Safai ** 1999: Elämäntyöpalkinto *** Ehdokkuudet **** 1977: Paras miessivuosa – Hera Pheri **** 1977: Paras miespääosa – Shaque **** 1979: Paras miessivuosa – Muqaddar Ka Sikandar **** 1981: Paras miespääosa – Qurbani * Stardust Awards ** 2005: Vuoden roolimalli * Zee Cine Awards ** 2007: Elämäntyöpalkinto * Muut palkinnot ** 2018: Dadasaheb Phalke Award == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Caletesit

Caletesit tai Caletit () olivat yksi Gallian luoteisosiin asettuneiden belgien heimoista. He asuivat Seinen pohjoispuolella ja pystyivät tarvittaessa varustamaan 10 000 aseistettua miestä. Caletesit lähettivät joukkoja Alesiaan Vercingetorixin tueksi vuonna 52 eaa. ja liittyivät myös bellovakien johtamaan kapinaan Caesaria vastaan vuonna 51 eaa. Strabonin mukaan caletesit asuivat Seinen jokisuun lähellä, ja yleisin reitti Britanniaan kulki heidän maansa läpi. Caletesien pääkaupunki oli Juliobona, nkyinen Lillebonne. Pliniuksen mukaan caletesit viljelivät pellavaa ja olivat sen huomattavia tuottajia. == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Kelttiläiset kansat
Formula 1 -kauden 2020 talvitestit

Formula 1 -kauden 2020 talvitestit järjestettiin ennen kauden 2020 alkua. Testit koostuivat kahdesta kolmen päivän testijaksosta. Ensimmäinen testijakso ajettiin 19.-21. helmikuuta 2020 ja toinen 26.-28. helmikuuta 2020. Molemmat testijaksot järjestettiin Barcelonassa Circuit de Barcelona-Catalunyan radalla. Testijaksoihin osallistuivat kaikki kymmenen kauteen osallistuvaa tallia. Lisäksi talleilla oli mahdollisuus testata kaikkia viittä Pirellin tuottamaa kuivankelin rengasseosta. Mercedes testasi kehittämäänsä renkaiden ja ohjauksen asentoa muuttavaa DAS-järjestelmää. == Testien tulokset == Testien nopeimmat ajat ajettiin Pirellin tuottamalla C5 -renkaalla. Pirelli arvioi, että edellisvuoteen verrattaessa kierrosajat olivat jokaisella rengasseoksella 0,6-0,7 sekuntia nopeampia. Koko talvitestien nopeimman ajan ajoi Mercedeksen Valtteri Bottas. {| | Nopeimmat ajat Kuljettaja Valmistaja Aika Rengasseos Valtteri Bottas Mercedes 1.15,732 C5 Max Verstappen Red Bull Racing-Honda 1.16,269 C4 Daniel Ricciardo Renault 1.16,276 C5 Charles Leclerc Ferrari 1.16,360 C5 Lewis Hamilton Mercedes 1.16,410 C5 Esteban Ocon Renault 1.16,433 C5 Sergio Pérez Racing Point-BWT Mercedes 1.16,634 C5 Carlos Sainz Jr. McLaren-Renault 1.16,820 C5 Sebastian Vettel Ferrari 1.16,841 C5 George Russell Williams-Mercedes 1.16,871 C5 Daniil Kvyat AlphaTauri-Honda 1.16,914 C4 Robert Kubica Alfa Romeo Racing-Ferrari 1.16,942 C5 Romain Grosjean Haas-Ferrari 1.17,037 C4 Pierre Gasly AlphaTauri-Honda 1.17,066 C5 Kimi Räikkönen Alfa Romeo Racing-Ferrari 1.17,091 C5 Lance Stroll Racing Point-BWT Mercedes 1.17,118 C3 Nicholas Latifi Williams-Mercedes 1.17,313 C5 Kevin Magnussen Haas-Ferrari 1.17,495 C5 Alexander Albon Red Bull Racing-Honda 1.17,550 C4 Lando Norris McLaren-Renault 1.17,573 C2 Antonio Giovinazzi Alfa Romeo Racing-Ferrari 1.19,670 C3 Testien kilometrit ja kierrokset Kuljettaja Kierrokset Kilometrit Lewis Hamilton 466 2169 km Carlos Sainz Jr. 446 2076 km Charles Leclerc 442 2058 km Sergio Pérez 441 2054 km Valtteri Bottas 437 2034 km Max Verstappen 414 1926 km Sebastian Vettel 402 1872 km Romain Grosjean 399 1857 km Daniil Kvyat 399 1857 km George Russell 394 1835 km Esteban Ocon 376 1749 km Pierre Gasly 370 1722 km Daniel Ricciardo 367 1708 km Alexander Albon 366 1704 km Lando Norris 356 1658 km Nicholas Latifi 343 1596 km Lance Stroll 341 1587 km Antonio Giovinazzi 323 1505 km Kimi Räikkönen 300 1397 km Kevin Magnussen 250 1164 km Robert Kubica 112 521 km == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 2020
Waldon piirikunta

Waldon piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 39 715 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Belfastin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1827. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Steve Williams

Steve Williams (s. 13. marraskuuta 1953) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka sivusi 1970-luvulla neljä kertaa 100 metrin ja kerran 200 metrin käsiajanoton maailmanennätystä. Williams sivusi 100 metrin maailmanennätystä 9,9 s Westwoodissa 21. kesäkuuta 1974, Sienassa 16. heinäkuuta 1975, Berliinissä 22. elokuuta 1975 ja Gainesvillessä 27. maaliskuuta 1976. 200 metrin käsiajanoton maailmanennätystä 19,8 hän sivusi Eugenessa 7. kesäkuuta 1975. Williams voitti maailmancupissa 100 metriä ja 4 × 100 metrin viestin Düsseldorfissa 1977 sekä sijoittui pikaviestissä kolmanneksi Roomassa 1981. Williams voitti Zürichin Weltklasse -kilpailuissa 100 metriä 1977 ja 1978, 200 metriä 1975, 1978 ja 1980, Berliinin ISTAF-kilpailuissa 100 metriä 1975 ja 1978, Brysselin Memorial Van Damme -kilpailuissa 100 metriä 1977 sekä Oslon Bislett Gamesissa 100 metriä 1974. Williams juoksi sähköajanoton ennätyksikseen 100 metrillä 10,07 Zürichissä 16. elokuuta 1978 ja 200 metrillä 20,16 Stuttgartissa 26. elokuuta 1975. Sisäradoilla hän juoksi 60 metriä parhaimmillaan aikaan 6,64 Long Beachissa 6. tammikuuta 1979. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Washingtonin piirikunta (Maine)

Washingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 31 379 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Machiasin kaupunki. Piirikunta on perustettu 25. kesäkuuta 1789 ja on Manner- Yhdysvaltain itäisin piirikunta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Action progressiste indépendante

Action progressiste indépendante (API) oli Sudanin edistyspuolueesta eronnut poliittinen ryhmä Ranskan Sudanissa vuosina 1955–1956. Edistyspuoluetta yksinvaltaisesti johtaneeseen Fily Dabo Sissokoon tyytymättömät puolueen jäsenet perustivat maaliskuussa 1952 ryhmän nimeltä Action progressiste, joka vaati yhteistyötä kommunistiyhteyksistään luopuneen Sudanin liiton kanssa. Puolue menetti lisää jäseniä joulukuussa 1955, jolloin perustettiin Tidiani Traorén johtama API sekä Jean Silvandren ja Tiemoko Diarran Mouvement socialiste pour la défense des intérèts du Soudan. Kaikki kolme olivat lähinnä vaalijärjestöjä, joiden tarkoituksena oli saada johtajansa valituksi Ranskan kansalliskokoukseen. Tammikuun 1956 vaalitappion jälkeen Traoré ja Diarra perustivat Bloc démocratique soudanaisin, jonka tavoitteena oli saada Traoré valituksi kansalliskokoukseen kuolleen Mamadou Konatén tilalle. Heinäkuun 1956 vaaleissa Traoré tuli kolmanneksi, minkä jälkeen puolue yhdistyi Sudanin liittoon. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Knuutilankankaan koulu

Knuutilankankaan koulu on Oulussa, Knuutilan kaupunginosassa sijaitseva alakoulu. Koulun siivessä toimii myös Knuutilankankaan päiväkoti ja esiopetus. Rakennus valmistui vuonna 1988 arkkitehti Jouni Koiso-Kanttilan suunnittelemana ja peruskorjattiin 3,4 miljoonalla eurolla vuonna 2015. Oulunsuun kaupunginosassa sijaitseva Lämsänjärven koulu on ollut vuodesta 2006 hallinnollisesti sivukouluna osa Knuutilankankaan koulua. Koulu on mukana varhennettu kielenopetus (KIELO) -hankkeessa, jossa englannin kieltä aletaan opettaa varhaistetusti jo ensimmäisellä luokalla. Koulussa toimii moniammatillinen oppilashuoltoryhmä, johon kuuluvat rehtori, erityisopettaja, kouluterveydenhoitaja, koulukuraattori ja koulupsykologi. ==Lähteet== Luokka:Oulun peruskoulut Luokka:Knuutila
Yorkin piirikunta (Maine)

Yorkin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 207 641 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Alfredin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1636. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Marie-Anne Collot

thumb|Marie-Anne Collot, Etienne Falconet'n maalaus vuodelta 1773. Marie-Anne Collot (1748–1821) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Hänen appensa ja opettajansa oli kuvanveistäjä Etienne Falconet. Hänen tuotannostaan tunnetaan parhaiten muotokuvat. http://www.britishmuseum.org/collection/term/BIOG190163 Collot liikkui Ranskassa ollessaan piireissä, joihin kuului valistuskirjailijoita kuten Denis Diderot. Collot veisti Diderot'sta muotokuvan ja oli tämän kanssa kirjeenvaihdossa. http://artsandculture.google.com/asset/portrait-of-a-young-lady-marie-anne- collot/JgH9DvnS2Z4PSA Monet Collot'n varhaisimmista töistä ovat kadonneet. Ollessaan vuosina 1766–1778 Venäjällä yhdessä Étienne Maurice Falconet'n kanssa työstämässä Vaskiratsastajaa, hän tutustui hovipiireihin ja Katariina Suuri myönsi hänelle eläkkeen. Collot oli suunnitellut ja veistänyt ratsastajapatsaassa kuvatun Pietari Suuren kasvot. Ranskan suuri vallankumous mullisti myös taiteilijoiden elämän. Hänen aviomiehensä, moni ystävistään ja hänen opettajansa olivat kuolleet. Collot lopetti uransa vuoden 1791 paikkeilla, keskittyen perheeseensä ja eli rauhallista elämää Bordonnayn kylässä. == Valikoituja teoksia == File:Колло - Портрет великой княгини Натальи Алексеевны.jpg|Suuriruhtinatar Natalia Alexeievna File:Collot- Falconet, Mary Cathcart (cropped).jpg|Mary Cathcart File:Falconet-par- Collot.JPG|Étienne Maurice Falconet File:Pierre-Etienne-Falconet-par-Marie- Anne-Collot.JPG|Pierre-Etienne Falconet File: Model of head for Bronze Horseman by Marie-Anne Collot (c. 1773, GRM) by shakko.jpg|Malli Pietari Suuren päätä varten “Vaskiratsastaja”-patsaaseen == Lähteet == Luokka: Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka: Vuonna 1748 syntyneet Luokka: Vuonna 1821 kuolleet
Lost River (elokuva)

Lost River on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasia- ja draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Ryan Gosling. Elokuva on Goslingin debyytti ohjaajana. Elokuvan pääosia esittää Christina Hendricks, Saoirse Ronan, Iain De Caestecker, Matt Smith, Eva Mendes ja Ben Mendelsohn. Lost River sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2014. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Luettelo Mainen piirikunnista

Tämä on luettelo Mainen osavaltion piirikunnista. Mainessa on 16 piirikuntaa. Piirikunta Hallintokeskus Perustettu Androscogginin piirikunta Auburn 1854 Aroostookin piirikunta Houlton 1839 Cumberlandin piirikunta Portland 1760 Franklinin piirikunta Farmington 1838 Hancockin piirikunta Ellsworth 1789 Kennebecin piirikunta Augusta 1799 Knoxin piirikunta Rockland 1860 Lincolnin piirikunta Wiscasset 1760 Oxfordin piirikunta Paris 1805 Penobscotin piirikunta Bangor 1816 Piscataquisin piirikunta Dover-Foxcroft 1838 Sagadahocin piirikunta Bath 1854 Somersetin piirikunta Skowhegan 1809 Waldon piirikunta Belfast 1827 Washingtonin piirikunta Machias 1790 Yorkin piirikunta Alfred 1652 == Aiheesta muualla == * Maine
Acadian piirikunta

Acadian piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 62 045 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Crowleyn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1886. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Union démocratique ségovienne

Union démocratique ségovienne (UDS) oli Sudanin tasavallan (nykyisen Malin) Ségoun alueella vuosina 1958–1959 toiminut etninen bambarapuolue. Toisen maailmansodan jälkeen Ranskan Sudaniin syntyi alueellisia ja etnisiä puolueita kuten Union kayesienne, Union des marka-peul-samogo ja Union des dogons, jotka tukivat yleensä Fily Dabo Sissokon Sudanin edistyspuoluetta. 1950-luvun lopulla nämä pienpuolueet sulautuivat Sudanin liittoon tai ne julistettiin laittomiksi. Edistyspuolueeseen ja sittemmin Sudanin liittoon kuulunut Segun hallitsijoiden jälkeläinen Moussa Diarra erotettiin puoluesyistä virastaan lokakuussa 1958. Hän perusti sen jälkeen Ségoun demokraattisen liiton UDS:n, joka sai nopeasti kannatusta alueen bambaraväestön keskuudessa. UDS:n kannattajat hyökkäsivät helmikuussa 1959 Sakoïban kylästä palaamassa olleiden Sudanin liiton edustajien kimppuun, mikä johti väkivaltaisiin yhteydenottoihin Ségoun kaupungissa. Kaksi ihmistä sai surmansa, useita haavoittui ja Moussa Diarran talo poltettiin. Sisäministeri Madeira Keita lakkautti UDS:n ja sen johtajat lähetettiin kotiarestiin maan pohjoisosiin. Maaliskuun 1959 vaaleissa Sudanin liitto voitti kaikki lainsäädäntökokouksen edustajanpaikat. Osa UDS:n kannattajista jatkoi vastarintaa varsinkin Sakoïba-Fulalassa, josta tapahtumat olivat saaneet alkunsa. Ségoun poliisipäällikön mennessä pidättämään kylän merkkihenkilöä tämän poika ampui hänet. Pääministeri Modibo Keïta ja hänen varamiehensä Jean-Marie Koné saapuivat Ségouun, ja Sakoïba-Fulala ja osa Sakoïbasta päätettiin hävittää. Kyläläiset pidätettiin ja heitä piestiin kaupungin kaduilla. Sakoïban tapahtumat muodostivat merkkipaalun Sudanin tasavallan ja Malin tiellä kohti autoritaarista yksipuoluejärjestelmää. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Union dogon

Union dogon (myös Union des dogons) oli Sudanin tasavallassa (nykyisessä Malissa) vuosina 1947–1959 toiminut etninen dogonipuolue. Toisen maailmansodan jälkeen Ranskan Sudaniin syntyi alueellisia ja etnisiä puolueita, jotka tukivat yleensä Fily Dabo Sissokon Sudanin edistyspuoluetta. Vuonna 1947 perustettu Union des dogons pyrki edistämään dogonien vapautumista muiden heimojen ylivallasta. Edistyspuolue sai sen tuella useiden vuosien ajan neljä viidesosaa Bandiagaran piirin äänistä. Dogoneja edustanut Hamadoun Dicko valittiin edistyspuolueen listalta Ranskan kansalliskokoukseen. Sékou Kansain johtama Union dogon osallistui omalla listallaan vuoden 1956 kansalliskokousvaaleihin, mutta ei saanut yhtään edustajaa. Puolue hajosi vuosina 1956–1957. Kansain ja Sominé Dolon johtama Union populaire de Bandiagara tuki Sudanin liittoa ja sulautui myöhemmin siihen. Hamadoun Dickon Action dogon-peulh teki yhteistyötä edistyspuolueen kanssa. Fily Dabo Sissokon liityttyä Sudanin liittoon Dickon johtamat edistyspuolueen jäänteet kärsivät vuoden 1959 lainsäädäntökokouksen vaaleissa murskatappion. Union dogon lakkautettiin virallisesti saman vuoden toukokuussa. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Eric Verdonk

Eric Franciscus Maria Verdonk (28. toukokuuta 1959 Taihape – 3. huhtikuuta 2020 Auckland) oli uusiseelantilainen soutaja ja olympiamitalisti, joka kilpaili pääasiassa yksiköissä. Alankomaalaisille vanhemmille syntynyt ja äidinkielenään hollantia puhunutUuden-Seelannin olympiakomitea Verdonk voitti yksiköissä olympiapronssia Soulissa 1988. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 hän sijoittui neljänneksi ja Tasmanian MM-kilpailuissa 1990 pronssille. Verdonk kuoli syöpään 60-vuotiaana 3. huhtikuuta 2020.Olympedia == Lähteet == * * Profiili Uuden-Seelannin olympiakomitea * Profiili worldrowing.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Polvijärven kirjasto

Polvijärven kirjasto on Polvijärven kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto sijaitsee entisessä kansakoulurakennuksessa. Polvijärven kirjasto toimii osana Joensuun seutukirjastoa ja on mukana Vaara-kirjastojen kirjastokimpassa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös Polvijärven kirjaston lainaajien käytettävissä. Kirjaston naapurina on Polvijärven koulukeskus (Kirkonkylän koulu, Polvijärven yläkoulu ja Polvijärven lukio). Kirjaston yläkerrassa toimii Polvijärvi-seuran ylläpitämä Polvijärven esinemuseo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Polvijärven kirjasto (suomi.fi) Luokka:Polvijärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Ouessant

Ouessant (bretoniksi Eusa, englanniksi Ushant) on kunta ja samanniminen saari läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Ouessant on Ranskan läntisin kunta. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Manner-Ranskan läntisimmästä kohdasta, Le Conquetin kaupungista länteen. Ouessantia pidetään porttina Englannin kanaaliin, ja sen ohi purjehtii vuodessa yli 50 000 laivaa. Saaren ympärillä on kuusi majakkaa, joista tunnetuin on Créac'hin majakka. Majakan valokeila on yksi maailman voimakkaimmista, joka yltää jopa 125 kilometrin päähän. Majakan juurella on majakkamuseo; Musée des Phares et Balises. Toinen huomattava majakka on saaren itäosassa sijaitseva sotilasinsinööri Vaubanin vuonna 1695 suunnittelema Stiffin majakka, missä voi myös vierailla. Ouessantin vesialueelle on haaksirikkoutunut vuosien saatossa lukuisia aluksia. Vuonna 1896 Etelä-Afrikasta Englantiin matkalla ollut laiva SS Drummond Castlen ajoi karille ja upposi. Vuonna 1978 öljytankkeri Amoco Cadiz haaksirikkoutui Ouessantin lähellä, aiheuttaen yhden maailman pahimmista öljyonnettomuuksista saastuttaen Bretagnen rannikon. Saaren hautausmailla on paljon tuntemattomien merimiesten hautoja. Lisäksi moni saarelaisista on menettänyt omaisensa merelle, niin ettei ruumista ole koskaan voitu haudata siunattuun maahan. Saarelaiset ovat kehittäneet vertauskuvallisen hautaamisen, jota he kutsuvat nimellä proëlla. Siinä käsin tehty vaharisti korvaa ruumiin, ja vainaja saa näin symboliset hautajaiset. Tapa juontaa juurensa vuoteen 1734. Tiedosto:Carte-Ouessant.png|Ouessantin majakat Tiedosto:Le_Phare_du_Créac'h.JPG|Créac'hin majakka Tiedosto:Phare_du_Stiff.JPG|Stiffin majakka Tiedosto:Schaf_Ouessantschaf_050901.jpg|Ouessantinlammas ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Finistèren kunnat luokka:Ranskan saaret