EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Meliora

Meliora on ruotsalaisen rockyhtyeen Ghostin kolmas studioalbumi sekä yhtyeen ensimmäinen, jolla laulajana toimii Papa Emeritus II:n tilalle tullut Papa Emeritus III. Albumi julkaistiin 21. elokuuta 2015 levymerkillä Loma Vista Recordings. Albumin nimi on latinaa ja tarkoittaa vapaasti suomennettuna ”parempaa”.https://www.facebook.com/thebandghost/photos/a.132555346763270.19745.114358401916298/993195644032565/?type=1 Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. 12\. heinäkuuta 2015 albumilta vuosi myös epävirallisesti kappale "From the Pinnacle to the Pit", joka kuitenkin poistettiin myöhemmin samana päivänä IFPI:n tekemän tekijänoikeusvaatimuksen vuoksi.From the Pinnacle to the Pit – YouTube Kappale julkaistiin myöhemmin virallisesti Spotifyssa. Kappale "Absolution" julkaistiin 31. heinäkuuta 2015.Facebook Absolution Neljäs ennakkoon ilmestynyt kappale "Majesty" julkaistiin 7. elokuuta 2015.Facebook Majesty == Vastaanotto == Meliora sai hyvän vastaanoton, ja viihdesivusto Metacritic antoi albumille arvosanan 78/100, joka pohjautuu 11 arvostelun mediaaniin.Metacritic review Albumi nousi ilmestyessään suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1. Kappale ”He Is” nousi Suomessa radiosoittolistan sijalle 89. joulukuussa 2015. Kappaleen korkein sijoitus on helmikuulta 2016, jolloin se oli sijalla 65.Ifpi – He Is == Kappaleet == == Kokoonpano == * Papa Emeritus III – laulu * Nameless Ghouls – kaikki instrumentit === Tuotanto === * Klas Åhlund – tuottaja, äänittäjä * Andy Wallace – miksaaja * Necropolitus Cracoviensis Zbigniew M. Bielak – kansitaide == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy review * AntiHero Magazine: AntiHero Magazine review * Heavyblogisheavy.com: Heavyblogisheavy.com * Imperiumi.net: Imperiumi.net * Kaaoszine.fi: Kaaoszine * Metacritic: 78/100 * Metal Injection: Erittäin positiivinenMetal Injection * Pitchfork Media: 6.2/10Pitchfork Media * Soundi: * Sputnikmusic: 4.3/5Sputnik Music * V2.fi: Ghost: Meliora Viitattu 24.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ghostin albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Sössölandian Kultakurkut

Sössölandian Kultakurkut on lauluyhtye, jota olivat perustamassa Alangon veljekset Ilkka ja Ismo sekä Kosmonauts-solisti Jari ”Cyde” Hyttinen. 1990-luvun alussa yhtye esitti kapakoissa ja kadulla Jaakko Tepon kappaleita. Vuonna 1992 yhtyeessä vaikutti myös Raptori-yhtyeen Izmo Heikkilä. Saman vuoden itsenäisyysjuhlissa Kaapelitehtaalla yhtye hajosi, mutta on myöhemmin palannut. Mukana on ollut myös Alangon veljeksistä kolmas, huilisti Petri Alanko. Yhtye esiintyy nykyään melko harvoin. Se on esiintynyt vuosien varrella eri festivaaleilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa. Tutuksi ovat tulleet esiintymiset myös metroissa sekä katumuusikkoina. Yhtye esiintyi vuonna 2004 Gösta Sundqvistin muistokonsertissa. Ilkka Mattilan mukaan Sössölandian Kultakurkut löysi hittipotpurissaan Leavingsin riemukkuuden. Yhtye esiintyi Helsingin juhlaviikkojen Huvilan juhlakonserteissa elokuussa 2015. Yhtye on ollut mukana kahdella kokoelmalevyllä ja Jaakko Tepon DVD- levyllä Onnen kerjäläiset. Sössölandian Kultakurkut Ilkka Alanko ja Cyde Hyttinen vierailevat taustalaulajina neljällä raidalla Ismo Alangon albumilla Kun Suomi putos puusta (Seal on Velvet, 1990), muun muassa levyn nimikkoraidalla.Kun Suomi putos puusta -albumin kansilehtinen. == Diskografia == === Mukana kokoelmalevyillä === * Pörsämäen sanomat – tribuutti Jaakko Tepolle (2009) * Ralliraita – 20 legendaarista autobiisiä (2009) === Mukana DVD-levyillä === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sössölandian Kultakurkut Facebookissa Luokka:Suomalaiset lauluyhtyeet Luokka:Ismo Alanko
Eugenio Mena

Eugenio Esteban Mena Reveco (s. 18. heinäkuuta 1988 Viña del Mar, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa argentiinalaista Racing Clubia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == 3\. heinäkuuta 2013 Mena siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Santosiin, joka sisälsi myös osto-option. Hän onnistui nopeasti vakiinnuttamaan paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Seuraavana kesänä seura lunasti osto-optionsa Menasta.Santos paga Universidad de Chile e compra Eugenio Mena em definitivo Globo Esporte. Viitattu 2.6.2015. 14\. tammikuuta 2015 Menan sopimus mitätöitiin Santosin kanssa oikeuden päätöksellä, kun seura ei pystynyt suorittamaan pelaajalle rästiin kertyneitä palkkoja.TRT concede liminar, e Mena é o primeiro a se desvincular do Santos Globo Esporte. Viitattu 2.6.2015. Kymmenen päivää myöhemmin hän siirtyi toiseen brasililaisseuraan Cruzeiroon.Laterais têm acerto encaminhado com o Cruzeiro e serão anunciados Globo Esporte. Viitattu 2.6.2015. == Maajoukkueura == Mena teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa 7. syyskuuta 2010 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. 21. maaliskuuta 2012 hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa ottelussa Perua vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 55 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eugenio Menan tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Chileläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harri Mannonen

Harri Juhani Mannonen (s. 2. tammikuuta 1967) on suomalainen koripallovalmentaja ja urheilutoimittaja. Mannonen aloitti koripalloon tutustumisen pelaajana monien muiden länsikotkalaisten poikien tavoin Karhuvuoren urheilutalon valmistuttua. Hän pelasi parhaimmillaan divisioonatasolla.http://yle.fi/uutiset/suomalaiskaksikko_valmentaa_korisjoukkueita_tanskassa_ja_islannissa__besserwisseriys_tuli_lapi_jo_uran_alussa/8194222 Mannosen valmentajaura alkoi kaudella 1984–1985 Karhulan Veikkojen alle 15-vuotiaiden poikien joukkueen valmentajana. Kaudella 1993–1994 hän valmensi seuran miesten edustusjoukkuetta I-divisioonassa. Läpi uransa runsasti nuorten eri ikäluokkien ja erilaisten divisioonajoukkueiden valmentajana toiminut Mannonen nousi Korisliigavalmentajaksi kaudella 2000–2001 Kouvojen päävalmentajuuden myötä. Hän jatkoi Kouvoissa myös seuraavan kauden, ja kaudella 2002–2003 hän siirtyi Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajaksi yhden kauden ajaksihttp://yle.fi/urheilu/harri_mannonen_lrnmkyn_valmentajaksi/5944110.http://harrimannonen.com/cv/ Korisliigavalmentajuuksiensa jälkeen Mannonen valmensi Kouvojen nuoriso- ja kehitysjoukkueita.http://juniori.kouvot.fi/sitenews/view/-/nid/433/ngid/5/ Kesällä 2012 Mannonen ja Joonas Iisalo osallistuivat ensimmäisinä suomalaisvalmentajina 2,5-vuotiseen European Basketball Coaching Science (MSc) -ohjelmaan.http://www.basket.fi/uutiset/?x125709=13405460 Toukokuussa 2015 Mannonen siirtyi myös kouvolalaislähtöisen Pieti Poikolan johtaman Tanskan miesten maajoukkueen apuvalmentajaksi.http://www.kouvolansanomat.fi/Online/2015/05/26/Kouvolan%20miehet%20valmentavat%20koripallomaajoukkuetta%20Tanskassa/2015219093391/4 Tanskan maajoukkueessa Mannosen erityisenä vastuualueena on hyökkäyspeli. Heinäkuussa hän seurasi Poikolaa myös tämän valmentaman islantilaisseura UMF Tindastóllin apuvalmentajaksi. Hän valmensi Islannissa myös seuran 20- ja 16-vuotiaita naisia.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=33094848 Mannonen lähti Islannista jo lokakuussa, kun Poikola erotettiin toimestaan kahden voiton ja kahden tappion jälkeen. Seuran puoliammattilaispelaajat kokivat valmennuskaksikon harjoitteet liian raskaina.http://yle.fi/urheilu/poispotkittu_poikola_pelaajilla_ei_ollut_valmiutta_harjoittelukulttuurin_kehittamiseen/8420905?origin=rsshttp://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=35076383 Valmentajantyönsä ohella Mannonen on työskennellyt urheilutoimittajana muun muassa Urheilusanomissa.http://www.iltasanomat.fi/koripallo/art-1288869494812.html?pos=ok- trm-urhl == Lähteet == * Harri Mannonen FIBA Coaching Library === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Mannosen viralliset kotisivut harrimannonen.com Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mario Lavista

Mario Lavista (3. huhtikuuta 1943 México – 4. marraskuuta 2021Mario Lavista, compositor mexicano, fallece a los 78 años ) oli meksikolainen säveltäjä.The Living Composers Project: Mario Lavista Lavista oli säveltäjä Raúl Lavistan sisaruksenpoika. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa Méxicossa Adelina Benítezin ja Francisco Gyvesin johdolla. Vuosina 1963–1967 hän opiskeli analyysiä Rodolfo Halffterin sekä sävellystä Carlos Chávezin ja Héctor Quintanarin johdolla Méxicon kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Hän täydensi opintojaan Schola Cantorumissa, Pariisissa, vuoteen 1969 saakka; hän osallistui muun muassa Nadia Boulangerin pitämään seminaariin ja Darmstadtin Ferienkurselle. Lavista sai lukuisia palkintoja uransa aikana ja istui Meksikon taiteiden akatemian jäsenenä vuodesta 1987. Hän toimi musiikkipedagogina, toimitti musiikkilehtiä ja perusti improvisaatioyhtye Quantan. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa orkesteri-, kamari- ja pianoteoksia sekä näyttämö- ja elokuvamusiikkia. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset säveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Ana Silfa Finke

Ana Silfa Finke (s. 1949 Puerto Plata) on dominikaanilainen säveltäjä. Hän opiskeli Santo Domingon kansallisessa musiikkikonservatoriossa, josta hän valmistui Ramón Díazin piano- (1978) ja Manuel Simón sävellysluokalta (1980). Silfa Finken teoksia on Dominikaanisen tasavallan lisäksi esitetty myös Kolumbiassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Panamassa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa.The Living Composers Project: Ana Silfa Finke Silfa Finke on toiminut vuodesta 1998 lähtien Unescon kansainvälisen musiikkineuvoston jäsenenä. Hän on soittanut pianoa Dominikaanisen tasavallan kansallisen sinfoniaorkesterin säestyksellä ja myös toiminut saman orkesterin ohjelmistokoordinaattorina. Hän on opettanut kansallisessa musiikkikonservatoriossa sekä pianonsoittoa että sävellystä. == Teoksia == === Orkesterille === * Preludio y Toccata (1976) * Aspectos (sarja; 1980) * Canción (oboelle ja orkesterille; 1987) * Campanas de la tarde (sinfoninen runoelma; 1992; versio kuoroteoksesta) === Kamarikokoonpanoille === * Canon klarinetille ja fagotille (1974) * Ráfagas jousikvartetille (1974) * Poema viululle ja pianolle (1976) * Te traje una flor neljälle lyömäsoittimelle (1984) * Canción sin Palabras käyrätorvelle, kahdelle trumpetille, pasuunalle ja tuuballe (1996) * Canción huilulle ja pianolle (2001) === Kuorolle / ihmisäänelle === * Meciendo sopraanolle ja pianolle (1973) * La fuente sopraanolle ja pianolle (1976) * Campanas de la tarde sekakuorolle (1980) === Pianolle === * Canción sin Palabras No. 1 (1973) * Canción sin Palabras No. 2( 1973) * Estudio (1974) * Preludio-Interludio-Postludio (1974) * Preludio No. 1 (1974) * Canción sin Palabras No. 3 (1978) * Preludio para piano (1978) * Nocturno (1980) * Sorpresa No. 1 (1984) == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset säveltäjät Luokka:Pianistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andreas Pflüger

Andreas Pflüger (s. 23. elokuuta 1941 Basel) on sveitsiläinen säveltäjä. Hän on taidemaalari Karl Pflügerin poika. Hän sai diplominsa sävellyksessä ja kontrabassonsoitossa Baselin kaupungin musiikkiakatemiasta vuonna 1965. Tämän jälkeen hän opiskeli Portugalissa; lisäksi hän sai opetusta orkesterinjohdossa Igor Markevitchiltä Madridissa (1966–68) ja nykymusiikkissa Luis de Pablolta samassa kaupungissa (1966–68). Hän osallistui myös Darmstadtin Ferienkurselle.The Living Composers Project: Andreas Pflüger Pflüger on luennoinut musiikista monissa maissa. Hän on naimisissa viulisti Katharina Schamböckin kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa runsaasti kamari-, orkesteri- ja vokaalimusiikkia sekä oopperoita ja elokuvamusiikkia. Elokuvamusiikkia säveltäessään hän on käyttänyt pseudonyymiä Andy Benedict. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eemu Korpela

Eemu Korpela on suomalainen näyttelijä, joka oli Karri Palomäen roolissa Yle TV2:n draamasarjassa Uusi päivä. Syksyllä 2015 hän näytteli Tampereen Teatterin näytelmässä Skavabölen pojat. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen ilmaisutaidon lukiosta. Hän oli mukana koulunsa voittajajoukkuueessa Nelosella vuonna 2011 esitetyssä Stage-televisiosarjassa. == Filmografia == === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2012 Siinä näkijä missä tekijä Ilkka Lonkanen 2011–2015, 2016 Uusi päivä Karri Palomäki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Paul Dearing

Paul Dearing (2. maaliskuuta 1942 Carrington – 6. huhtikuuta 2015 Eleebana) oli australialainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Dearing kuului Australian maajoukkueryhmiin, jotka voittivat olympiahopeaa Méxicossa 1968 ja olympiapronssia Tokiossa 1964. Münchenissä 1972 Dearingin edustama Australia sijoittui viidenneksi.Olympics at Sports-Reference.com Dearing kuoli pitkällisen sairastamisen jälkeen 73-vuotiaana Eleebanassa 6. huhtikuuta 2015.http://www.theherald.com.au/story/2993743/triple-olympian-paul-dearing- passes-at-73/ == Lähteet == * Paul Dearing Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset maahockeypelaajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Noora Tulus

Noora Tulus (s. 15. elokuuta 1995) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää. Tulus pelasi KJT:ssä Suomisarjaa, 1. divisioonaa ja Mestistä kaudet 2010–2013. Seuraavalla kaudella hän debytoi SM-sarjassa KJT.ssä, kunnes siirtyi kesken kauden Espoo Bluesiin. Blues voitti Suomen-mestaruuden 2014 ja 2015. Tulus siirtyi Bluesista Luleå HF:ään keväällä 2016, ja voitti samana keväänä Ruotsin-mestaruuden. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden myös 2018, 2019, 2021, 2022, 2023 ja 2024. Tulus on pelannut SM-sarjassa 73 runkorjaottelua. Niissä hän on tehnyt 59 maalia ja antanut 72 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 14 ottelussa kaksi maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. Ruotsin pääsarjassa hän on pelannut 254 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 111 maalia ja antanut 214 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 73 ottelussa 31 maalia ja antanut 40 maalisyöttöä (tilanne kauden 2023–2024 jälkeen). Hän voitti kauden 2023–2024 Ruotsin liigan syöttö (39)- ja pistepörssin (61). Tulus kuului MM-pronssia saaneeseen Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen 2011. Hän pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa myös 2012. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului Suomen MM-joukkueeseen myös 2016, jolloin se sijoittui neljänneksi, ja MM-pronssijoukkueeseen 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021, olympialaisissa 2022 sekä MM-kilpailuissa 2024. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. 28.4.2024 mennessä Tulus on pelannut kaikkiaan 184 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 38 +92 =130. MM-kilpailuissa hän on pelannut (2024 kisat mukaan lukien) 51 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja antanut 22 maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelaamissaan 13 ottelussa antanut seitsemän maalisyöttöä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Howard Lee

Howard Stewart "Howie" Lee (13. lokakuuta 1929 Toronto – 13. marraskuuta 2014 Unionville) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Lee kuului Kanadan olympiapronssia Cortina d’Ampezzossa 1956 voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki kaksi maalia kahdeksassa pelaamassaan ottelussa.Olympics at Sports- Reference.com Lee kuoli 85-vuotiaana Unionvillessä 13. marraskuuta 2014.http://www.legacy.com/obituaries/thestar/obituary.aspx?n=HOWARD-STEWART- LEE&pid;=173160712 == Lähteet == * Howie Lee Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Reksaari

Reksaari on Rauman pohjoiseen saaristoon kuuluva saari, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Rauman keskustan pohjoispuolella. Nurmeksen sekä Omenapuumaan ohella se on yksi saariston kolmesta suuresta rannikkovyöhykkeen saaresta.Mustalampi, Elina: ”Kuuskajaskarin linnakesaaren maisemaselvitys ja matkailun kehittämismahdollisuudet” s. 77. Pro gradu -tukielma, Turun yliopisto, 2008. Reksaari on kaupungin vanhin matkailusaari, jonka palveluja nykyään ovat muun muassa vierasvenesatama, kahvila-ravintola, leirintäalue sekä matkailukäytössä oleva entinen kalastajatila. Lisäksi Reksaaressa on luontopolku ja uimaranta. Kesäaikana saarelle on säännöllinen vesibussiyhteys Poroholman leirintäalueelta Rauman keskustan tuntumasta.Reksaari Selkämeren kansallispuisto. Viitattu 3.6.2015. == Historia == Reksaaressa on jo rautakaudella sijainnut merkittävä kauppapaikka, jota pidetään vuonna 1442 perustetun Rauman kaupungin edeltäjänä.Korpinen, Juhani: ”Selkämeren kansallispuisto esittelee myös kulttuuriympäristöjä” teoksessa Satakunnan kulttuuriympäristöohjelma 2009-2015, s. 86–88. Lounais-Suomen ympäristökeskus, 2009. Vanhin saaressa sijaitseva muinaismuisto on 500-luvulta peräisin oleva Kartun kiukaaksi kutsuttu kivilatomus. Reksaareen liittyy myös perimätietoa kristinuskon saapumisesta Suomeen ja sen läntisintä niemeä kutsutaan Ristinperäksi.Reksaaren kappeli Raumakuvasto. Viitattu 3.6.2015. 1100-luvulla Reksaareen rakennettiin kappeli, eli niin sanottu Kartunkarin kirkko, joka paloi ilmeisesti vuoden 1577 jälkeen. Sen perustuksia on edelleen nähtävissä. Kappelin ympäristöstä on myös löydetty neljä ruumishautaa. 1500-luvun lopulta lähtien saarta käytettiin Rauman kuninkaankartanon hevoslaitumena ja myöhemmin vuonna 1699 se siirtyi Rauman kaupungin omistukseen. 1700- ja 1800-luvuilla kaupunki vuokrasi aluetta kaupunkilaisten käyttöön. Vakinainen asutus alkoi kuitenkin vasta 1800-luvun lopulla ja seuraavan vuosisadan alussa Reksaaressa oli neljä kalastajatorppaa. Ristinperä ja Huhdanperä olivat niistä vanhimmat ja juuri ennen vuosisadan vaihdetta rakennettiin Kartun sekä Rohelan torpat. Rohelan torppa piharakennuksineen on säilynyt nykypäivään saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Reksaaren luontosaari Rauman kaupunki. Luokka:Rauman nähtävyydet Luokka:Rauman saaret
Sari Kärnä

Sari Kärnä (s. 2. huhtikuuta 1988 Oulainen) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi SM-sarjassa kausilla 2004−2018. Hän on pituudeltaan 165 cm. Hän työskentelee rikostutkijana Tampereen poliisissa. Kärnä on Oulaisten Huiman kasvatti. Hän aloitti SM-sarjauransa Oulun Kärpissä 2004–2009. Hän pelasi Ilveksessä 2009–2015 voittaen Suomen-mestaruuden 2010 ja Euroopan cupin 2011. Hän pelasi Jyväskylän JYPissä kauden 2015–2016, jolloin seura voitti Suomen-mestaruuden. Kausilla 2016–2018 hän edusti jälleen Ilvestä. Hän päätti uransa SM-hopeaan 2018. Hänet nimettiin SM-sarjan All Stars -kentälliseen kausilla 2009–2010 ja 2015–2016.. Kärnä pelasi SM- sarjassa/liigassa kaikkiaan 296 runkosarjaottelua, joissa teki 147 maalia ja antoi 161 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki sadassa ottelussa 18 maalia ja antoi 26 maalisyöttöä. Kärnä pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2009–2010. Hän saavutti pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 2016 ja pronssijoukkueeseen 2017. Hän pelasi kaikkiaan 101 naisten maaottelua, joissa teki 16 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän pelasi 18 ottelua, joissa antoi yhden maalisyötön. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilma Vaattovaara

Vilma Vaattovaara (s. 10. maaliskuuta 1993 Oulainen) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti SM-sarjassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Vaattovaara pelasi SM-sarjaa Hämeenlinnan Pallokerhossa 2008–2011 ja Tampereen Ilveksessä 2011–2012. Kausilla 2012–2016 hän pelasi New Hampshiren yliopiston joukkueessa. Kausilla 2016–2018 hän edusti Ilvestä. Hän saavutti Suomen-mestaruuden HPK:ssa 2011 ja SM-hopeaa Ilveksessä 2018. Vaattovaara pelasi SM-sarjassa/liigassa 93 runkosarja- ja 19 pudotuspeliottelua. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 67 ottelua. Vaattovaara pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän sai MM- pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän oli turnauksessa kolmosmaalivahtina, eikä päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan naisten maaottelua. Vaattovaara opiskelee ja toimii sen ohessa valmentajana Isossa-Britanniassa. Hän on kertonut julkisesti kärsineensä alkoholi- ja mielenterveysongelmista opiskeluaikoinaan Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oriani-luokka

Oriani-luokka eli Poeti-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1935-1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. == Suunnittelu == Luokan alukset olivat toisinto Maestrale- luokasta, mutta niiden konetehoa oli kasvatettu ja ilmatorjunta-aseistusta muutettu. Tehonlisäys oli kuitenkin pettymys, koska se ei tuonut toivottua nopeuden lisäystä. Vanhentuneet 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekiväärein. Matapanin taistelusta selvinneiden alusten asejärjestelmää modernisoitiin, kun yksi torpedopakka korvattiin kahdella 37 millimetrin tykillä. Samalla asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykki, 120 millimetrin valaisutykki ja syvyyspomminheittimet. Ennen sodan päättymistä Orianille asennettiin Saksasta hankittu Seetakt-tutka. == Alukset == Oriani-luokan hävittäjätWhitley, M. J. s. 168 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo RN Alfredo Oriani OTO Livorno 28. lokakuuta 1935 30. heinäkuuta 1936 15. heinäkuuta 1937 luovutettu 1948 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä D'Estaing. Poistettu palveluksesta 1954. RN Vittorio Alfieri OTO Livorno 4. huhtikuuta 1936 20. joulukuuta 1936 1. joulukuuta 1937 upotettu Matapanin taistelussa 28. maaliskuuta 1942 RN Giosuè Carducci OTO Livorno 5. helmikuuta 1936 28. lokakuuta 1936 1. marraskuuta 1937 upotettu Matapanin taistelussa 28. maaliskuuta 1942 RN Vincenzo Gioberti OTO Livorno 2. tammikuuta 1936 19. syyskuuta 1936 27. lokakuuta 1937 sukellusvene HMS Simoomin upottama 9. elokuuta 1943 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Karmella Tsepkolenko

Karmella Semenivna Tsepkolenko (; s. 20. helmikuuta 1955 Odessa) on ukrainalainen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopintonsa Odessassa vuonna 1962. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä Oleksandr Krasotovin ja pianonsoittoa Ljudmila Ginzburgin johdolla A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa (1973–79). Filosofian tohtorin arvonsa Tsepkolenko sai Moskovan pedagogisesta valtionyliopistosta musiikkipedagogiikassa vuonna 1990.The Living Composers Project: Karmella Tsepkolenko Tsepkolenko on saanut useita palkintoja eri maista. Hän perusti vuonna 1995 Odessassa Uuden musiikin kaksi päivää ja kaksi yötä -festivaalin. Hän on toiminut sävellyksen professorina A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa ja johtanut myös workshopia pianisteille Bielissä. Tsepkolenkon tuotantoon kuuluu muun muassa runsaasti kamari- ja pianomusiikkia. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyhäniemi (Hirvas)

Pyhäniemi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa. Se sijaitsee Päljärven eli Pyhäniemenjärven (ven. Palgozero) länsirannalla 17 kilometriä Hirvaksesta pohjoiseen. Kylässä on 29 asukasta (vuonna 2013). Pyhäniemi on vanha karjalaiskylä, jonka kielimuoto edusti lyydin ja varsinaiskarjalan etelämurteen sekoitusta. Se mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. Kylän osia olivat Mägi, Pohd’agd’ ja Suviagd’. 1900-luvun alussa Pyhäniemi muodosti Mäntyselän volostin kyläkunnan, johon kuuluivat myös Juustjärvi ja sen lähikylät Keldaselkä (ven. Keldoselga), Semssinmäki (Semtšegora), Torasjärvi (Torosozero) ja Tšuunmäki (Tšumoigora). Vuonna 1905 Pyhäniemen kyläryhmässä oli 92 taloa, 775 asukasta ja koulu. Neuvostoaikana perustettiin Petrovskin piirin Pyhäniemen kyläneuvosto, johon kuului myös Kortaššin (ven. Kartaši) lyydiläiskylä. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 893 asukasta, joista 887 oli karjalaisia, viisi venäläisiä ja yksi suomalainen. Toisen maailmansodan jälkeen Pyhäniemi liitettiin Elmuksen kyläneuvostoon. Pyhäniemen kautta kulkee Hirvaksen ja Juustjärven välinen maantieGeneralnyi plan, s. 25.. Kylässä toimii Kontupohjan maatalousyrityksen karjatila sekä lohenkasvatuslaitos. Länsipuolella on käyttämättömiä kasvihuoneviljelmiä.Generalnyi plan, s. 22–23. Lähistölle suunnitellaan lomakylääGeneralnyi plan, s. 55.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kontupohjan piirin asutut paikat
Koikari

Koikari (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa. Se sijaitsee Suunujoen rannalla yhdeksän kilometriä Hirvaksesta maanteitse länteen. Kylässä on kaksi vakituista asukasta (vuonna 2013). Kylän nimi perustuu Suunujoessa sijainneeseen Koivukarin koskeen (ven. Berjozovyi porog). Ympäröivistä lyydiläiskylistä poiketen sen asukkaat puhuivat varsinaiskarjalan etelämurretta. 1900-luvun alussa Koikari kuului Mäntyselän volostin Lindjärven kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 40 taloa, 329 asukasta ja koulu. 1920-luvulla Koikari kuului Petrovskin piirin Päljärven kyläneuvostoon. 1930-luvulla se muodosti oman kyläneuvostonsa, johon kuuluivat myös Hokanmäen (ven. Fokina Gora), Jouhojan (Jevhoja), Jyrkänmäen (Jurkostrov), Kuivajärven (Suhoje Ozero), Sagarvojan (Krasnaja Retška) ja Sununsuun (Ussuna) kylät sekä Hirvaksen työläisasutus. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 1514 asukasta, joista 1155 oli karjalaisia, 176 venäläisiä, 12 suomalaisia ja 171 muiden kansallisuuksien edustajia. Toisen maailmansodan jälkeen Koikari kuului Jyrkänmäen kyläneuvostoon, joka vuonna 1962 liitettiin Hirvaksen taajamaneuvostoon. Koikarista oli kotoisin runoilija Fjodor Isakov. ==Lähteet== Luokka:Kontupohjan piirin asutut paikat
Maestrale-luokka (hävittäjä)

Maestrale-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän vuosina 1931–1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. == Alukset == Maestrale-luokan hävittäjätWhitley, M. J. s. 167 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Maestrale CNR Ancona 25. syyskuuta 1931 5. huhtikuuta 1934 2. syyskuuta 1934 miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943 Grecale CNR Ancona 25. syyskuuta 1931 17. kesäkuuta 1934 15. marraskuuta 1934 alusluettelosta 31. toukokuuta 1964 Libeccio Cantieri del Tirreno, Riva Trigoso 29. syyskuuta 1931 4. heinäkuuta 1934 23. marraskuuta 1934 sukellusvene HMS Upholderin upottama 9. marraskuuta 1941 Scirocco Cantieri del Tirreno 29. syyskuuta 1931 22. huhtikuuta 1934 21. lokakuuta 1934 haaksirikkoutunut 23. maaliskuuta 1942 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Organorautayhdisteet

Organorautayhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät raudan ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Näistä stabiilimpia ja tärkeimpiä ovat metalloseeni- ja karbonyylijohdannaiset. ==Ominaisuudet== Rauta muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla -II-+IV. Yksinkertaiset dialkyyli- tai trialkyylirautayhdisteet, joissa on raudan ja hiilen välinen σ-sidos, ovat hyvin epästabiileja johtuen niiden taipumuksesta muodostaa alkeeneja β-eliminaatiolla. Nämä johdannaiset ovat stabiileja lähinnä silloin, kun alkyyliryhmä on hyvin steerisesti estynyt kuten norbornyyliryhmä tetrakis(norbornyyli)rauta(IV):ssä. Lisäksi yhdisteitä stabiloivat muut π-orbitaalin kautta rautaan sitoutuvat ligandit, kuten alkeenit, erityisesti dieenit ja allyyliset alkeenit, karbonyylit ja fosfiinit. Aromaattisista raudan organometalliyhdisteistä tunnetaan bis(bentsyyli)rauta, mutta se on hyvin reaktiivinen. Tunnetaan myös organometalliyhdisteitä, joissa rauta on sitoutunut myös johonkin muuhun metalliin kuten LiFeMe4 ja K3FeR6. Stabiilimpia ovat raudan karbonyyliyhdisteet ja niin kutsutut sandwich- rakenteen omaavat ferroseenijohdannaiset. Rauta muodostaa erityisesti karbonyylikomplekseissa klustereita, joissa on sidoksia rauta-atomien välillä. Lisäksi runsaasti tutkittuja ovat organorautayhdisteet, joissa rauta on sitoutunut syklopentadieenin lisäksi johonkin muuhun ligandiin. Näillä on käyttöä orgaanisen kemian teollisuudessa katalyytteinä, koska erityisesti karbonyyliryhmä voidaan suhteellisen helposti syrjäyttää muilla orgaanisilla ligandeilla, minkä jälkeen rauta katalysoi sitoutuneen ligandin reaktioita. Alan M. Stolzenberg: Iron Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 3.6.2015 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Rautayhdisteet
Folgore-luokka (hävittäjä)

Folgore-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1929-1931 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. == Alukset == Folgore-luokan hävittäjätWhitley, M. J. s. 166 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Folgore OC Partenopei, Napoli 30. tammikuuta 1930 26. huhtikuuta 1931 1. heinäkuuta 1932 upotettu 2. joulukuuta 1942 Fulmine CNQ, Fiume 1. lokakuuta 1929 2. elokuuta 1931 14. syyskuuta 1932 upotettu 9. marraskuuta 1941 Baleno CNQ 1. lokakuuta 1929 22. maaliskuuta 1931 15. kesäkuuta 1932 uponnut 17. huhtikuuta 1941 Lampo OC Partenopei 30. tammikuuta 1930 26. heinäkuuta 1931 13. elokuuta 1932 upotettu 16. huhtikuuta 1941 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Juhani Koivisto

Juhani Koivisto (s. 20. huhtikuuta 1956) on tietokirjailija, libretisti ja Suomen Kansallisoopperan entinen päädramaturgi. Koivisto on opiskellut muun muassa Tampereen konservatoriossa, Joensuun yliopistossa ja Caenin yliopistossa Ranskassa. Hän väitteli tohtoriksi 1998 Pentti Haanpään 1930-luvun tuotannosta väitöskirjalla Leipää huudamme, kiviä annetaan (1998). Hän on toiminut musiikin teorian ja kitaransoiton opettajana, kulttuuritoimittajana sanomalehti Ilkassa ja vuodesta 1998 Kansallisoopperan viestintäosastolla päädramaturgina. Päädramaturgin tehtävästä Koivisto jäi eläkkeelle keväällä 2020. Väitöskirjan jälkeen Koivisto on julkaissut muun muassa Toivo Kuulan elämäkerran Tuijotin tulehen kauan (2008), joka oli Tieto- Finlandia -palkinnon ehdokkaana (uudistettu laitos 2018 nimellä Tähtiin kirjoitettu), Kansallisoopperan historian Suurten tunteiden talo (2011), lapsille suunnatun balettikirjan Baletin tähti, jonka on kuvittanut Ulla Sainio (2014) ja oopperanjohtaja Alfons Almin elämäkerran Alfons Almin taistelut (2016). Viimeksi hän on julkaissut Kuhmon Kamarimusiikin historian Kamarimusiikkia Kuhmossa, viisikymmentä ihmeellistä kesää (2019). Toivo Kuulasta kertova monologinäytelmä Ikuinen nuoruus sai kantaesityksensä Kajaanin Runoviikolla 2012, ja sitä esitti myös Kajaanin Kaupunginteatteri. Uusittu versio teoksesta on syksystä 2018 ollut Saaristo-oopperan ohjelmistossa nimellä Tähtiin kirjoitettu. Ilmajoen musiikkijuhlilla sai 2015 kantaesityksensä Koiviston kirjoittama ooppera Elämälle, jonka on säveltänyt Jaakko Kuusisto ja ohjannut Anna Kelo. Ooppera kertoo Oskar Merikannosta ja suomalaisen kulttuurin synnystä. Libretto Vangit sai toisen palkinnon Savonlinnan Oopperajuhlien kilpailussa 2017. Kansallisoopperassa sai tammikuussa 2019 kantaesityksensä Jaakko Kuusiston säveltämä ooppera Jää, jonka libreton Juhani Koivisto on kirjoittanut Ulla-Lena Lundbergin samannimisen romaanin mukaan. Kansallisoopperalle Koivisto on kirjoittanut ja ohjannut myös lapsille tarkoitetut lyhyet versiot oopperoista Taikahuilu (2016), Sevillan parturi (2017), Tuhkimo (2018) ja Carmen (2019). Koivisto toimii lehdistöpäällikkönä Kuhmon Kamarimusiikki -festivaalilla. Hän on ollt mukana festivaaleilla eri tehtävissä yli 30 vuoden ajan. == Kirjat == * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset dramaturgit‎ Luokka:Libretistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päljärvi (kylä)

Päljärvi eli Päläjärvi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven koillisrannalla 14 kilometriä kunnan keskuksesta Munjärvenlahdesta pohjoiseenGeneralnyi plan, s. 10.. Kylässä on 16 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 4.. Päljärven lyydiläiskylät mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. Kyläryhmään kuuluivat Peränkylä (ven. Severnoje Pjalozero), Suvikylä (Južnoje Pjalozero), Pälniemi (Navolok) ja Kudžankylä (Kutšinbor). 1900-luvun alussa ne muodostivat Munjärven volostin Päljärven kyläkunnan, johon kuuluivat myös Jouhoja (Jevhoja), Jyrkänmäki (Jurkostrov), Kanitša (Kanitševa Selga), Kuivajärvi (Suhoje Ozero), Kurhananselkä (Kurganova Selga), Sagarvoja (Krasnaja Retška), Sununsuu (Ussuna) ja Šuškenkylä (Šuški). Vuonna 1905 kyläryhmässä oli 55 taloa, 358 asukasta ja koulu. 1920-luvulla muodostettiin Petrovskin piiriin kuulunut Päljärven kyläneuvosto, jonka pohjoisosa liitettiin sittemmin Koikarin kyläneuvostoon. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 541 asukasta, joista 508 oli karjalaisia, 26 venäläisiä, yksi vepsäläinen ja kuusi muiden kansallisuuksien edustajia. Toisen maailmansodan jälkeen Päljärvi kuului Jyrkänmäen kyläneuvostoon, joka vuonna 1962 liitettiin Hirvaksen taajamaneuvostoon. Seuraavana vuonna Päljärvi siirrettiin Petrovskin kyläneuvostoon. Kylän ohi kulkee Suojun ja Hirvaksen välinen maantie. Sen lähellä sijaitsee dolomiittiesiintymäGeneralnyi plan, s. 14.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kontupohjan piirin asutut paikat
Raimonds Vējonis

Raimonds Vējonis (s. 15. syyskuuta 1966 Pihkovan alue, Neuvostoliitto) on latvialainen poliitikko. Hän aloitti Latvian presidentin viran 8. heinäkuuta 2015, ja pysyi virassa 8. heinäkuuta 2019 saakka. Aiemmin hän oli Latvian puolustusministeri. Vējonis edustaa Latvian vihreää puoluetta. Vējonis valittiin vuoden 2015 presidentinvaaleissa Latvian uudeksi presidentiksi. Valintansa myötä hänestä tuli EU-maiden ensimmäinen vihreää puoluetta edustava presidentti. Presidentinvaalin jälkeen Vējonis kertoi päätavoitteensa olevan Latvian kansallinen turvallisuus ja sen parantaminen. Hän kertoi haluavansa myös presidenttinä pitää esillä ympäristöasioita. Vējonis on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Uskonnokseen hän on ilmoittanut pakanuuden. Vējonis puhuu äidinkielensä latvian lisäksi sujuvasti englantia ja venäjää. ==Lähteet== Luokka:Latvian presidentit Luokka:Latvian ministerit Luokka:Puolustusministerit Luokka:Uuspakanat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
Silvio Vella

Silvio Vella (s. 8. helmikuuta 1967) on entinen maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.Silvio Vella National Football Teams -sivustolla Vella pelasi Maltan Valioliigassa 268 ottelua ja teki niissä 16 maalia edustaen Rabat Ajaxia ja Hiberniansia. Hän voitti mestaruuden Rabat Ajaxissa kaudella 1985–1986 sekä Hiberniansissa kausina 1994–1995 ja 2001–2002. Lisäksi Vella voitti Maltan Cupin Rabat Ajaxissa kaudella 1985–1986. Maltan maajoukkueessa Vella pelasi vuosina 1988–2000 yhteensä 90 A-maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän on maansa kaikkien aikojen tilastossa kahdeksantena pelattujen maaotteluiden määrässä (tilanne 27. marraskuuta 2014). == Saavutukset == Rabat Ajax * Maltan Valioliiga: 1985–1986 * Maltan Cup: 1985–1986 Hibernians: * Maltan Valioliiga: 1994–1995, 2001–2002 == Lähteet == Luokka:Maltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rauman pohjoinen saaristo

Rauman pohjoiseksi saaristoksi kutsutaan Rauman saariston pohjoisosaa, joka ulottuu Rauman kaupungin sekä Eurajoen kunnan alueille. Sen suurimpia saaria ovat Nurmes, Reksaari ja Omenapuumaa sekä Eurajoen Olkiluoto. Muita saaria ovat muun muassa Munakari, Kaunissaari, Kivi-Reksaari, Voitka, Pask-Aikko, Susikari ja Kalla. Merkittäviä vesialueita ovat Nurmeksen, Reksaaren ja Omenapuumaan keskelle jäävä Haapasaarenvesi, Olkiluodon edustan Olkiluodonvesi sekä Sorkanlahti. Osa saaristosta kuuluu myös Selkämeren kansallispuistoon.Selkämeren virtuaaliopas Selkämeren kansallispuisto. Viitattu 3.6.2015. == Kirjallisuutta == *Heljala, Minna: Saaristolaiselämää – Rauman pohjoisen saariston kalastustilat 1900–1960. Rauman museo, 1990. ISBN 951-96132-2-6. == Lähteet == Luokka:Suomen saaristot Luokka:Rauman saaret Luokka:Eurajoen saaret
Travis Konecny

Travis Konecny (s. 11. maaliskuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. == Ura == === Junioriura === Konecny varattiin Ottawa 67's:ään vuoden 2013 OHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä sijalla, jonka ansiosta hän voitti Jack Ferguson Awardin. Ensimmäisessä pelaamassaan OHL-ottelussa 20. syyskuuta 2013 hän sai tililleen heti kaksi syöttöpistettä. Hänet nimettiin samassa kuussa OHL:n kuukauden tulokkaaksi hänen tehtyään 11 pelissä neljä maalia ja viisi syöttöpistettä. Konecny pelasi vahvan kauden ja hänet palkittiin sen päätteeksi OHL:n vuoden tulokkaana Emms Family Awardilla. Hänet myös nimettiin liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2014–2015 alussa Konecny nimettiin Ottawa 67's:n kapteeniksi. Hän oli kauden päätteeksi joukkueen sisäisen pistepörssin toinen 68 pisteellään. === Seuraura === Konecny aloitti NHL:ssä kaudella toisen lupaavan tulokkaan Ivan Provorovin kanssa. Konecny teki vaikutuksen intohimoisiin Philadelphian faneihin, kun tappeli tulokaskaudellaan New York Rangersin Brandon Pirrin kanssa. Tulokaskaudellaan Konecny teki 70 pelissä tehot 11+17=28. Kaudella Konecny sai peliaikaa Flyersin ykkösketjussa Sean Couturierin ja Claude Giroux'n kanssa. Hänen pistesaldonsa oli 81 pelissä 24+23=47. Vuoden 2018 pudotuspeleissä Konecny teki yhden maalin Flyersin hävitessä Pittsburgh Penguinsille kuudessa pelissä. Konecny allekirjoitti kuuden vuoden ja 33 miljoonan dollarin (5,5 miljoonaa per kausi) arvoisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa 16. syyskuuta 2019. 30. joulukuuta hänet valittiin ensimmäistä kertaa NHL:n All-Star -tapahtumaan, joka pidettiin tammikuussa 2020. Valintansa aikana Konecnylla oli 34 pistettä 36:ssa pelistä. NHL:n kausi keskeytettiin 12. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi. Keskeytyksen aikaan Konecny johti Flyersin pistepörssiä 61 pisteellä 66 pelissä. Heinäkuussa 2024 Konecny solmi Flyersin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 70 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. === Maajoukkueura === Konecny teki debyyttinsä maajoukkuetasolla edustaessaan Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2014 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Kanada sijoittui kolmanneksi. Hän edusti Kanadaa myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jossa Kanada voitti kultaa. Vuonna 2017 jääkiekon MM-kisoissa Konecny edusti Kanadaa ensimmäistä kertaa miesten tasolla. Hän teki 10 pelissä tehot 0+8=8 Kanadan voittaessa hopeaa. == Lähteet == * * * Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Philadelphia Flyersin pelaajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat
Joe Kovacs

Joseph Mathias ”Joe” Kovacs (s. 28. kesäkuuta 1989 Nazareth, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kuulantyönnön kaksinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen olympiamitalisti. Kovacsin ennätys on syyskuussa 2022 Zürichissä työnnetty 23,23. Kovacsin valmentajana toimii hänen vaimonsa Ashley Kovacs. == Ura == Kovacs aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012. Ensimmäisen kerran hän työnsi yli 20 metriä samana vuonna. Vuonna 2014 Kovacs oli mukana Continental Cupissa, jossa hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 20,87. Heinäkuussa 2015 Kovacs työnsi Timanttiliigan osakilpailussa Monacossa voittotuloksen 22,56, mikä oli maailman pisin työntö 12 vuoteen.http://yle.fi/urheilu/nyt_ravahti_hirmutulos_- _pisin_kuulakaari_maailmassa_12_vuoteen/8164900 Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Kovacs saavutti kultaa. Hänen paras työntönsä kantoi 21,93, mikä riitti kultaan 19 senttimetrin erolla David Storliin. Rion olympialaisissa 2016 hän voitti olympiahopeaa tuloksella 21,78. Toukokuussa 2017 hän työnsi tuloksen 22,57, joka oli pisin työntö 14 vuoteen ja hän nousi tällä työnnöllä kaikkien aikojen listalla 9. sijalle. Kovacs saavutti MM-hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 21,66. Hän voitti maailmanmestaruuden Dohassa 2019 kaikkien aikojen kolmanneksi parhaalla tuloksella 22,91. Kilpailun mitalikolmikko mahtui sentin sisälle. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 22,65. Eugenen MM-kilpailussa 2022 Kovacs saavutti hopeaa tuloksella 22,89. 7\. syyskuuta 2022 Zürichissä Kovacs työnsi 23,23 ja nousi kaikkien aikojen tilastossa toiseksi 14 senttimetrin päähän Ryan Crouserin maailmanennätyksestä 23,37. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia tuloksella 22,12. Hän saavutti kolmannen peräkkäisen olympiahopeansa Pariisissa 2024 tuloksella 22,15. Kovacs on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 133 kilogrammaa. == Parhaat tulokset == 10 parhaan tuloksen keskiarvo 22,919 m Päivitetty 5.8.2024. # 23,23 m (1), Zürich 7. syyskuuta 2022 # 23,13 m (1), Eugene 25. toukokuuta 2024 # 22,93 m (1), Eugene 17. syyskuuta 2023 # 22,93 m (1), Westwood 18. toukokuuta 2024 # 22,91 m (1), Doha 5. lokakuuta 2019 # 22,89 m (2), Eugene 17. heinäkuuta 2022 # 22,89 m (1), Székesfehérvár 8. elokuuta 2022 # 22,87 m (2), Eugene 24. kesäkuuta 2022 # 22,72 m (1), Columbus 1. toukokuuta 2021 # 22,69 m (1), Nashville 29. huhtikuuta 2023 == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkona === * kuulantyöntö: 23,23 m (Zürich 2022) === Sisällä === * kuulantyöntö: 22,05 m (Geneva 2021) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Svetšnikov

Jevgeni Igorevitš Svetšnikov (; s. 31. lokakuuta 1996) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodissa. == Ura == Svetšnikov varattiin toisella kierroksella vuoden 2013 CHL:n varaustilaisuudessa Cape Breton Screaming Eaglesiin. Svetšnikov debytoi KHL:ssä jo 16-vuotiaana pelatessaan kaudella 2013–2014 Ak Bars Kazanissa. Svetšnikov liittyi Screaming Eaglesiin kaudeksi 2014–2015. Hän pelasi 55 pelissä, joissa teki 78 pistettä ja tuli valituksi QMJHL:n tulokkaiden tähdistöön sekä CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun. == Tilastot == 2012–2013 Bars Kazan Irbis Kazan MHL MHL-B 34 6 9 2 9 2 18 4 34 6 4 – 1 – 1 – 2 – 2 – 2013–2014 Ak Bars Kazan Bars Kazan KHL MHL 3 29 0 14 0 13 0 27 0 68 – 6 – 4 – 1 – 5 – 14 2014–2015 Cape Breton Screaming Eagles QMJHL 55 32 46 78 70 7 1 6 7 14 2015–2016 Cape Breton Screaming Eagles QMJHL 50 32 47 79 97 13 4 11 15 8 Grand Rapids Griffins AHL 0 0 0 0 0 2 0 1 1 0 2016–2017 Grand Rapids Griffins AHL 74 20 31 51 62 19 5 7 12 20 Detroit Red Wings NHL 2 0 0 0 0 – – – – – 2017–2018 Grand Rapids Griffins AHL 57 7 16 23 58 5 1 0 1 4 Detroit Red Wings NHL 14 2 2 4 8 – – – – – 2018–2019 Detroit Red Wings NHL 0 0 0 0 0 – – – – – 2019–2020 Grand Rapids Griffins AHL 51 11 14 25 61 – – – – – Detroit Red Wings NHL 4 0 0 0 2 – – – – – 2020–2021 Detroit Red Wings NHL 21 3 5 8 10 – – – – – Grand Rapids Griffins AHL 4 1 1 2 2 – – – – – 2021–2022 Winnipeg Jets NHL 72 7 12 19 38 – – – – – 2022–2023 San Jose Sharks NHL 59 8 6 14 26 – – – – – 2023–2024 Ak Bars Kazan KHL 31 8 5 13 26 2 1 0 1 0 7 kautta yhteensä NHL 172 20 25 45 84 – – – – – 5 kautta yhteensä AHL 186 39 62 101 183 26 6 8 14 24 2 kautta yhteensä KHL 34 8 5 13 26 2 1 0 1 0 == Lähteet == * * * Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat
Kevin Wimmer

Kevin Wimmer (s. 15. marraskuuta 1992 Wels) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Vasenjalkainen Wimmer on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.http://www.transfermarkt.co.uk/kevin- wimmer/profil/spieler/122675 Hän kuuluu myös Itävallan jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Wimmer aloitti uransa LASK Linzissä. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueen paidassa Itävallan Bundesliigassa vuosina 2011–2012 28 ottelua tehden niissä neljä maalia. Heinäkuussa 2012 Wimmer siirtyi Saksan 2. Bundesliigan 1. FC Kölniin. Hän pelasi seuran paidassa kahden 2. Bundesliiga-kauden aikana 35 ottelua onnistuen maalinteossa kahdesti. Kaudeksi 2014–2015 Köln nousi takaisin Bundesliigaan.http://www.transfermarkt.co.uk/kevin- wimmer/leistungsdatenverein/spieler/122675 Wimmer teki Bundesliiga-debyyttinsä elokuussa 2014 Hamburger SV:tä vastaan ja pelasi kauden aikana 32 ottelussa. Toukokuussa 2015 Wimmer siirtyi Englannin valioliigan Tottenham Hotspuriin.http://www.tottenhamhotspur.com/news/wimmer-completes-move-290515/ === Maajoukkueura === Wimmer on edustanut Itävaltaa niin alle 18-vuotiaissa kuin alle 21-vuotiaissakin. Debyyttinsä Itävallan jalkapallomaajoukkueessa hän teki marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.http://www.national-football-teams.com/player/54121/Kevin_Wimmer.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Denis Gurjanov

Denis Gurjanov (s. 7. kesäkuuta 1997 Toljatti, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. == Ura == Gurjanov on Lada Toljatin kasvatti. Seura varasi hänet vuorolla 42 vuoden 2014 KHL:n varaustilaisuudessa. Toljatin KHL-liigan kokoonpanossa Gurjanov pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2014–2015, pelaten kuitenkin suurimman osan kaudesta nuorten MHL-liigassa. Kesän NHL:n varaustilaisuudessa Gurjanov oli suurimpia eurooppalaisia lupauksia, ja Dallas Stars varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vuorolla 12. Gurjanov pelasi kauden 2015–2016 Toljatissa ja siirtyi tämän jälkeen kolmivuotisella tulokassopimuksella Dallas Starsin organisaatioon. Lokakuussa 2020 Gurjanov teki Starsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 5,1 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.nhl.com/news/denis-gurianov-two-year-contract- stars/c-319294902?tid=281072352 Kesäkuussa 2022 Gurjanov teki Starsin kanssa yksivuotisen ja 2,9 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/dallas-stars-denis-gurianov-extension-1.1809812 Helmikuussa 2023 Stars kauppasi Gurjanovin Montreal Canadiensiin vaihdossa Jevgeni Dadonoviin. https://www.tsn.ca/nhl/montreal-canadiens-acquire-denis-gurianov- evgenii-dadonov-dallas-stars-1.1924001 Heinäkuussa 2023 Gurjanov teki vapaana agenttina Nashville Predatorsin kanssa yksivuotisen ja 850 000 dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/predators-sign- forward-denis-gurianov-to-one-year-850k-deal/ Maaliskuussa 2024 Predators kauppasi Gurjanovin Philadelphia Flyersiin vaihdossa Wade Allisoniin. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/flyers-trade-wade-allison-to-predators- for-denis-gurianov/ Elokuussa 2024 Gurjanov palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella TsSKA Moskovaan. https://t.me/cska_hockey/20647 == Tilastot == 2014–2015 Lada Toljatti KHL 8 0 1 1 2 – – – – – 2015–2016 Lada Toljatti KHL 47 4 1 5 6 – – – – – 2016–2017 Texas Stars AHL 57 12 15 27 15 – – – – – Dallas Stars NHL 1 0 0 0 0 – – – – – 2017–2018 Texas Stars AHL 74 19 15 34 11 16 2 3 5 0 2018–2019 Texas Stars AHL 57 20 28 48 12 – – – – – Dallas Stars NHL 21 1 3 4 0 – – – – – 2019–2020 Dallas Stars NHL 64 20 9 29 13 27 9 8 17 2 Texas Stars AHL 2 3 0 3 0 – – – – – 2020–2021 Dallas Stars NHL 55 12 18 30 21 – – – – – 2021–2022 Dallas Stars NHL 73 11 20 31 16 5 0 0 0 0 2022–2023 Dallas Stars NHL 43 2 7 9 4 – – – – – Montreal Canadiens NHL 23 5 3 8 6 – – – – – 2023–2024 Milwaukee Admirals AHL 27 12 18 30 8 – – – – – Nashville Predators NHL 14 1 1 2 0 – – – – – Philadelphia Flyers NHL 4 0 0 0 0 – – – – – 7 kautta yhteensä NHL 298 52 61 113 60 32 9 8 17 2 5 kautta yhteensä AHL 217 66 76 142 46 16 2 3 5 0 2 kautta yhteensä KHL 55 4 2 6 8 – – – – – == Aiheesta muualla == * ==Lähteet== Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Dallas Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt