EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kempeleen kotiseutumuseo

Kempeleen kotiseutumuseo on Kempeleen keskustaajamassa sijaitseva kotiseutumuseo. Museo on auki kesäkuusta elokuuhun. Museonäyttelyn lisäksi alueella järjestetään useita erilaisia tapahtumia, kuten laulutapahtumia sekä kesäteatteria. Museo perustettiin vuonna 1966, ja alun perin se toimi Kempeleen vanhan kirkon läheisyydessä. Vuonna 1980 museo siirtyi nykyiselle paikalleen Kirkkotielle kunnan ostamalle Marttilan tilalle. ==Historia== Vuonna 1733 rakennettiin Marttilan tilalle ruotuväkirykmentin komentajan virkatalo. Silloiset rakennukset olivat komeita, mistä syystä paikalliset kutsuivat taloa Hovilaksi. Ruotuväkilaitoksen lakkauttamisen jälkeen tila vuokrattiin. Vuonna 1886 asuinrakennus uusittiin. Hänen jälkeensä tilan vuokrasi liminkalainen talousneuvos F. P. Matturi 1907, ja vuonna 1939 hän osti tilan poikansa Aappo Matturin kanssa. Tilan viimeiset viljelijät olivat Aino ja Aappo Matturi, joilta kunta osti tilan peltoineen ja rakennuksineen vuonna 1975. ==Museoalue== Kempeleen kotiseutumuseo esittelee tyypillistä pohjoispohjalaista pihapiiriä. Erikoisuutena museoalueella ovat Suomen ainoat 1940-luvun tyyppitaloa edustava asevelitalo ja turpasmökki. Hirsinen päärakennus vuodelta 1886 koostuu pirtistä, neljästä kamarista, porstuasta ja kahdesta kuistista. Vuosisadan alussa Kempeleen Säästöpankki toimi "pankkikamarissa" noin 30 vuoden ajan. Hirsinen navettarakennus on vuodelta 1886, jonka sisustus on uusittu 1930-luvulla. Tallipuoli on vuodelta 1897, jossa on neljä erillistä huonetta: talli,- mankeli-, kalusto- ja traktorihuone. Rakennusryhmä kuuluu samaan kokonaisuuteen vanhan kirkon, Junttilan talon ja puutarhaoppilaitoksen vanhojen rakennusten kanssa. ===Museoalueelle siirretyt rakennukset=== * vanha asuinrakennus Oulun Hallituskadulta, joka toimii näyttelytilana sekä museonhoitajan työtilana * asevelitalo Sohjanasta (nykyinen Hakamaan alue) * vuonna 1870 Tyrnävällä rakennettu kalustohuone * 1900-luvun alussa rakennettu savusauna * vuonna 1857 Oulun Pikisaaressa rakennettu kala-aitta * Hemmilän varastoaitta 1880-luvulta * tuulimylly Tyrnävältä vuodelta 1892 * turpasmökki, joka rakennettu vanhan mallin mukaan 1980-luvun alussa. Turpasmökit kuuluivat vuosisadan vaihteen kempeleläismaisemaan. Erityisesti Honkasessa niitä oli runsaasti, vielä 1950-luvulle asti. ==Lähteet== Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Kempeleen rakennukset ja rakennelmat
Bassiknou

Bassiknou (myös Bassikounou, ) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Hodh Charguin alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee lähellä Malin rajaa 195 kilometriä alueen pääkaupungista Némasta kaakkoon. Kunnassa on 10 600 ja sen keskustaajamassa 9 900 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Bassiknoun moughataan pinta-ala on 16 500 neliökilometriä. Siihen kuuluu neljä kuntaa: Bassiknou, Dhar, Elmegva ja Vassala Viralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 88 400 asukasta, joista yli puolet asui Mberan pakolaisleirissä. ==Lähteet== Luokka:Hodh Charguin alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Amourj

Amourj () on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Hodh Charguin alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee 65 kilometriä alueen pääkaupungista Némasta etelään. Kunnassa on 6 400 ja sen keskustaajamassa 4 500 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Amourjin moughataan pinta-ala on 9 200 neliökilometriä. Siihen kuuluu kolme kuntaa: Amourj, Adel Bagrou ja BougadoumViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 94 600 asukasta. ==Lähteet== Luokka:Hodh Charguin alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Djiguenni

Djiguenni (myös Djigueni, ) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Hodh Charguin alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee lähellä Malin rajaa 220 kilometriä alueen pääkaupungista Némasta lounaaseen. Kunnassa on 14 000 ja sen keskustaajamassa 6 700 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Djiguennin moughataan pinta-ala on 3 900 neliökilometriä. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa: Aweinat Zbel, Beneamane, Djiguenni, Elmabrouk, Feireni, Ghlig Ehel Boyya ja Ksar ElbarkaViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 59 600 asukasta. ==Lähteet== Luokka:Hodh Charguin alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Timbédra

Timbédra () on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Hodh Charguin alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee 105 kilometriä alueen pääkaupungista Némasta länteen. Kunnassa on 17 800 ja sen keskustaajamassa 14 100 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Timbédran moughataan pinta-ala on 9 100 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kuntaa: Bousteila, Hassi Mhadi, Koumbi Saleh, Timbedra ja TouilViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 79 100 asukasta. Noin 50 kilometriä Timbédrasta etelään sijaitsevat muinaisen Ghanan pääkaupunkina pidetyn Koumbi Salehin rauniot. ==Lähteet== Luokka:Hodh Charguin alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Württembergin pietismi

Württembergin pietismi oli eräs pietismin suunnista, joka syntyi Saksan Württembergissä. Württembergin pietismin tunnetuin edustaja oli Johann Albrecht Bengel (1687–1752). Bengel ja Württembergin pietistit korostivat kiliasmia eli oppia tuhatvuotisesta valtakunnasta. Bengel ennusti sen alkavan vuonna 1836. Württembergiläisille oli keskeistä ajatus parempien aikojen toivosta ja vaikutti myöhemmin sosiaalivaltion syntyyn.Kakkuri 2014, s. 41 Württembergin pietismi oli lujin ja viimeisin pietistinen suuntaus Saksassa. == Oppi == Württembergin pietismissä ymmärrettiin hyvin konkreettisesti Raamatussa esiintyvä ajatus Jumalan valtakunnasta. Bengelin tulkinnan mukaan Raamattu oli linnake opille, historialle ja maailmanselitykselle. Sitä totetuttavaksi kansanliikkeeksi järjestäyduyttiin punaisten lippujen hulmutessa. == Historia == Opiskellessaan Tübingenin yliopistossa, Bengel perehtyi Arndten, Spenderin ja Francken teologiaan. Francken tavoin Bengel oli eksegeetti ja julkaisi muun muassa Uuden testamentin kreikankielisen laitoksen ja kirjoitti kommentaareja Raamatun kirjoihin. Bengelin vaikutuksesta ajatus tuhatvuotisesta valtakunnasta sai sijaa pietistien keskuudessa myös siellä, mihin württembergiläinen pietismi ei liikkeenä yltänyt. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pietismi Luokka:Baden-Württembergin historia
Venetmäen rautatieasema

Venetmäen rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Venetmäen kylässä Pieksämäellä Etelä-Savossa rataosalla . Asema avattiin rautatien valmistuessa vuonna 1918 Pyhäjärven läheisyyteen. Pysäkkirakennuksen on suunnitellut Thure Hellström ja se valmistui luultavasti 1917. Paltasen ja Naarajärven pysäkkirakennukset rakennettiin samoilla piirustuksilla. Rakennusta laajennettin vuonna 1930. Tavaraliikenne lopetettiin Venetmäen asemalle vuonna 1990 ja henkilöliikenne vuonna 1992. Asema avattiin uudelleen junien kohtauspaikkana vuonna 2002 ja muutettiin miehittämättömäksi vuonna 2007. Asemarakennukset siirtyivät Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007 ja edelleen yksityisille rautatieharrastajille, jotka perustivat Venetmäen asemasta yksityisen museoaseman vuonna 2008 . == Lähteet == Luokka:Pieksämäen rautatieliikennepaikat Luokka:Pieksämäen maalaiskunta
Vol. 2 (GG Caravanin albumi)

Vol. 2 on suomalaisen hip hop -yhtye GG Caravanin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. toukokuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Porukalla yksinäisyyttä vastaan – GG Caravanin spesiaalimeiningissä on positiivinen boogie Viitattu 11.7.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit
Emily Wilson

Emily Wilson (s. 26. elokuuta 2001) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Pohjois-Irlannin naisten maajoukkueessa 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2018. Wilson edustaa Pohjois-Irlannissa Crusaders Strikersia. == Lähteet == Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
H. J. Lindell

H. J. Lindell (1843 Rymättylä – 6. helmikuuta 1913) oli suomalainen Naantalissa asunut neulamestari. Hän teki viimeisenä Suomessa neuloja käsityönä.Kuollut ammattikunta ja sen viimeinen edustaja neulamestari Lindell, Seura, 21.07.1937, nro 29, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lindell oli nuorena maalaissepällä opissa mutta otti sitten eropassin ja lähti Naantaliin, jossa hän pääsi oppipojaksi neulamestari Roosin pajalle. Hän sai mestarikirjan 23-vuotiaana ja alkoi sitten harjoittaa neulasepän ammattia Naantalissa. Lindellin pajassa valmistettiin käsityönä nuppineuloja, hiusneuloja, hakaneuloja sekä lisäksi ongenkoukkuja. Neulojen raaka-aineena oli rauta- tai teräslanka ja nuppineulat viimeisteltiin keittämällä niitä kuumassa tinaseoksessa useita tunteja. Hakaneulojen valmistuksessa puolestaan tärkeää oli että neulojen karkaisu onnistui niin että ne pysyivät lukossa eivätkä katkenneet. Lindellin neuloja pidettiin hyvinä ja hänellä oli pajassaan ajoittain jopa puolisenkymmentä kisälliä apuna. Vuonna 1875 Lindell hankki täydet porvarioikeudet neulasepän ammatin harjoittamiseen Naantalissa. Hän toimi Naantalissa myös raatimiehenä ja muissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Lindell lähetti pajansa neuloja julkisiin näyttelyihin, joissa ne saivat kunniakirjoja ja mitaleja. Hänen neulojaan oli esillä muun muassa vuoden 1876 yleisessä teollisuusnäyttelyssä Helsingissä jossa ne saivat kunniakirjan. Myös ongenkoukuista Lindell sai kunniakirjoja kalastusvälineiden näyttelyissä. 1900-luvun puolella tehdasvalmisteiset neulat alkoivat syrjäyttää käsityönä tehtyjä neuloja ja viime vuosinaan Lindell keskittyi valmistamaan ongenkoukkuja. Lindellin kuoltua hänen pajansa kalusto siirrettiin lähes kokonaisuudessaan esille Naantalin museoon. Naantalin museo, Kotiseutu : Suomen kotiseutututkimuksen äänenkannattaja, 01.01.1920, nro 1, s. 49, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Kankoussa

Kankoussa (myös Kankossa, ) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Assaban alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee Karakorojoen varrella lähellä Malin rajaa 85 kilometriä alueen pääkaupungista Kiffasta etelään. Kunnassa on 15 200 ja sen keskustaajamassa 6 600 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Kankoussan moughataan pinta-ala on 10 600 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kuntaa: Blajmil, Hamed, Kankoussa, Sani ja TenahaViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 82 500 asukasta. ==Lähteet== Luokka:Assaban alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Caitlin McGuinness

Caitlin McGuinness (s. 30. elokuuta 2002) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Pohjois- Irlannin naisten maajoukkueessa 12 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2019. McGuinness edustaa kotimaassaan Cliftonvillea. Caitlin McGuinnessin isosisko Kirsty McGuinness on myös maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prosvita

Prosvita () tarkoittaa ukrainalaisia kulttuuriseuroja, joista ensimmäinen perustettiin vuonna 1868. Niitä toimi Ukrainassa 1860-luvun loppupuolelta 1940-luvulle ja Ukrainan ulkopuolella 1900-luvun alkuajoista lähtien. Ensimmäiset Prosvitat perustettiin Länsi-Ukrainassa Galitsiassa, ja siellä niiden toiminta oli kehittyneintä. Niiden alkuperäinen tarkoitus oli opetustoiminta, ja ne oli suunnattu älymystölle, mutta myöhemmin toiminta laajeni koko väestön keskuuteen ja toimintamuodot kehittyivät. Niissä kehittyi osuuskuntia ja muita yhteisöllisiä toimintamuotoja erityisesti ukrainalaisen nationalismin piirissä. Ensimmäisen Prosvitan perustivat 8. joulukuuta 1868 Lviviin nuoret populistit vastavoimaksi konservatiivisuudelle ja Halytsko- Ruska Matytsjan venäläismielisyydelle, ja se määriteltiin tieteelliseksi seuraksi. Perustamisajatuksen esitti Stepan Katšala, mutta jo vuonna 1870 sääntömuutoksen ansiosta toiminta muuttui yleistasoisemmaksi ja tieteellinen toiminta siirtyi Ševtšenkon seuralle, josta 1893 muotoutui Ševtšenkon tieteellinen seura. Kun liittymismaksu poistettiin ja kaikki jäsenet saivat kerran kuukaudessa seuran julkaisun, Prosvitan suosio kasvoi kansan keskuudessa. Seuran ensimmäisiä puheenjohtajia olivat Anatol Vah’njanyn (1868–1870), Juli Lavrivskyi (1870–1873), Volodyslav Fedorovytš (1873–1877) ja Omelian Ohonovskyi (1877–1894). Merkittäviä toimintamuotoja olivat koulujen kehittäminen, taistelu ukrainan kielen käytön puolesta kouluissa ja oppikirjojen julkaiseminen. Lvivin ulkopuolella seura osallistui lukuhuoneiden perustamiseen ja rahoittamiseen. Ajan myötä lukuhuoneet lisääntyivät, ja ne toimivat yhteydessä keskusseuraan. Muukin toiminta laajeni, ja niitä varten perustettiin erillisiä toimintayksiköitä, kuten maatalousosuuskuntia, meijereitä ja maatalousneuvontaorganisaatioita. Seuran julkaisutoiminta alkoi vuonna 1869. Seura julkaisi lehtiä, oppikirjoja ja sekä kauno- että tietokirjallisuutta. Rahoitus tuli jäsenmaksuista, lahjoituksista, paikallis- ja keskushallinnolta ja julkaisutoiminnan ja muun oman toiminnan tuotosta. Ensimmäinen maailmansota aiheutti suurta vahinkoa Galitsian Prosvitan omaisuudelle ja sitä kautta toiminnalle. Vuonna 1906 perustettu Kiovan Prosvita nousi johtoasemaan. Vallankumouksen jälkeen valtaan noussut sosialistinen hallinto piti seuroja kansallismielisinä vastarinnan keskuksina. Kommunistisen puolueen keskuskomitea otti ne vuonna 1920 valtion haltuun ja valvontaan. Kun toimenpide ei onnistunut tukahduttamaan niiden henkeä, Ukrainan paikallishallinto yritti lakkauttaa ne. Osa niistä jäi yhä aktiivisiksi neuvosto-Prosvitoina. Ukrainan ulkopuolelle muualle Neuvostoliittoon perustetut Prosvitat lakkautettiin. Saksan miehitettyä Ukrainan 1941 Prosvitat aktivoituivat lyhyeksi aikaa, mutta kun ne joutuivat Saksan siviilihallinnon käsiin, ne lakkauttivat itse toimintansa tai ne lakkautettiin. Seuroja oli perustettu muuallekin Eurooppaan ja Amerikan mantereelle, mutta Pohjois-Amerikassa toiminta ei päässyt vauhtiin. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalainen kulttuuri Luokka:Kulttuurijärjestöt
McGuinness

McGuinness on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Caitlin McGuinness (s. 2002), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * Kirsty McGuinness (s. 1994), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * Mairead McGuinness (s. 1959), irlantilainen poliitikko ja toimittaja * Martin McGuinness (1950–2017), pohjoisirlantilainen poliitikko
Toinen suuri herätys

Toisella suurella herätyksellä () tarkoitetaan Yhdysvalloissa 1800-luvulla alkunsa saanutta hengellistä liikehdintää. Toinen suuri herätys sai alkunsa presbyteerisestä kirkosta ja sitä levittivät pääasiassa metodistit ja baptistit.Dué 1998, s. 239 Uskonnollinen herääminen keskittyi erityisesti henkilökohtaisten syntien dilemmaan. Presbyteerinen ja kongregationalistinen kirkko menettivät runsaasti kannattajia, jotka kääntyivät metodisteiksi ja baptisteiksi. == Toiminta == Metodistit ja baptistit järjestivät 1800-luvulla ulkoilmakokouksia eniten lännessä, jossa rajoja ei vielä ollut määritelty. Ihmiset jättivät asuinpaikkansa kokoontuakseen keskustelemaan uskonnollisista kysymyksistä. Ensimmäinen kokous järjestettiin Loganin piirikunnassa Kentuckyssa, jossa James McGready saarnasi. Joukkotilaisuudet edistivät uskonnollista yhteenkuuluvuutta ja vahvistivat vaikeissa oloissa elävien ihmisten uskoa. Metodistien matkasaarnaajat julistivat yksinkertaista evankeliumia Amerikan syrjäseutujen asukkaille, joille he olivat usein ainoa yhteys kirkkoon. == Arvostelu == Monet protestanttiset teologit arvostelivat metodistien ja baptistien herätyksiä ylikorostuneesta yksilöllisyydestä. Liikkeillä ei arvostelun mukaan ollut myöskään riittävää tietoa kirkon, perheen ja valtion roolista eikä kasteen merkityksestä uskoville. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Herätysliikkeet Luokka:Kristilliset käsitteet Luokka:Kristinusko Yhdysvalloissa Luokka:Protestantismin historia
Tuva Hansen

Tuva Hansen (s. 4. elokuuta 1997) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2017 Espanjaa vastaan. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 38 naisten maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin syyskuussa 2022 Belgiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli Norjan ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi avauskokoonpanossa kaksi muuta ottelua. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikki neljä ottelua. Hansen on edustanut kotimaansa pääsarjassa Kleppiä kausina 2013 ja 2015–2020, Arna-Bjørnaria kaudella 2014 sekä kaudesta 2021 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen Brann. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuosina 2021 ja 2022. Tammikuussa 2023 hän siirtyi saksalaisseura Bayern Müncheniin, joka voitti kauden päätteeksi Saksan- mestaruuden. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Bundesliigassa 21 ottelua. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M’Bout

M’Bout (myös Mbout, ) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Gorgolin alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee 115 kilometriä alueen pääkaupungista Kaédista itään. Kunnassa on 11 400 ja sen keskustaajamassa 5 400 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). M’Boutin moughataan pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Siihen kuuluu yhdeksän kuntaa: Chelkhet Tiyab, Djadjbeni Gandega, Edebay Ehel Guelay, Lahrach, Mbout, Soufa, Tarenguent Ehel Moulay Ely, Tikobra ja Voum LegleitaViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 102 500 asukasta. ==Lähteet== Luokka:Gorgolin alue Luokka:Mauritanian kaupungit
Paltasen rautatieasema

Paltasen rautatieasema () on Suomen rataverkon entinen liikennepaikka Paltasen kylässä Pieksämäellä Etelä-Savossa rataosalla . Asema avattiin rautatien valmistuessa vuonna 1918. Pysäkkirakennuksen on suunnitellut Thure Hellström ja se valmistui luultavasti 1917. Venetmäen ja Naarajärven pysäkkirakennukset rakennettiin samoilla piirustuksilla. Rakennusta on laajennettu myöhemmin. Paltanen muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1987. Henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1992 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2005. Asemarakennus myytiin Paltasen kyläyhdistykselle vuonna 2006. == Lähteet == Luokka:Etelä-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Pieksämäen maalaiskunta Luokka:Pieksämäen rautatieliikennepaikat
Fizza

Fizza Oy on suomalainen pizza-automaattikonsepti. Ensimmäinen automaatti avattiin tammikuussa 2021 Kauniaisissa. Pizzat tehdään käsityönä yhtiön keskuskeittiössä Koivuhaassa. Automaatissa pizzoja säilytetään 3℃:n lämpötilassa . Yhtiö saavutti ensimmäisen toimintakuukauden jälkeen maailmanennätyksen lähes 4 800:lla myydyllä pizzalla kuukaudessa. Vuonna 2022 Fizza avasi ensimmäiset pizza-automaatit Ruotsissa ja Tsekissä. ==Lähteet== Luokka:Pizzeriat Luokka:Suomalaiset pikaruokaketjut
Intian laivasto

Intian laivasto (, ) on Intian asevoimien meripuolustuksesta vastaava puolustushaara. Intian laivastoon kuuluu noin 95 000 sotilasta ja siviilityöntekijää ja noin 135 palveluksessa olevaa alusta ja sukellusvenettä. Näiden lisäksi laivaston ilmavoimilla on noin 200 lentokonetta. Alusten lukumäärällä ja uppoumalla laskettuna laivastoa pidetään maailman viidenneksi suurimpana.Mazumdar 2009 s. 75-76 Laivasto jaetaan operatiivisesti läntiseen, itäiseen ja eteläiseen alueeseen. Läntisen alueen alaisuudessa on läntinen laivasto, joka on pääosin sijoitettu Mumbaihin ja Karwariin. Itäisen alueen alaisuudessa on Vishakapatmamiin sijoitettu itäinen laivasto. Kochiin sijoitettu eteläinen alue vastaa koulutuskeskuksista, joihin sisältyvät 1. koulutuslaivue. Laivueella on käytössään neljä alusta sekä rannikkovartioston ulkovartiolaivoista koottu osasto. Alueiden lisäksi on kolmen puolustushaaran yhteinen Andamaanien ja Nikobaarien alue. Laivaston ilmavoimien esikunta on Goassa ja siihen kuuluu noin 200 lentokonetta jaettuna 18 laivueeseen, jotka on sijoitettu kahdeksaan lentotukikohtaan. Sukellusveneosastoon kuuluu lippu- upseerin alaisuudessa 16 sukellusvenettä, jotka on jaettu laivastoille. == Kalusto == Merkittävin kalusto (kesä 2021)Waters 2022 s. 45 Tyyppi Nimi lukumäärä Uppouma (t) Miehistö Käyttöön Lentotukialus Projekti 1143.4 Vikramaditya 1 45 000 1 600 1987 Hävittäjä (DDG) Projekti 15A Kolkata 3 7 400 330 2014 Hävittäjä (DDG) Projekti 15 Delhi 3 6 700 350 1997 Hävittäjä (DDG) Projekti 61ME Rajput (Kasshin) 3 5 000 320 1980 Fregatti (FFG) Projekti 17 Shivalik 3 6 200 265 2010 Fregatti (FFG) Projekti 1135.6 Talwar 6 4 000 180 2003 Fregatti (FFG) Projekti 16A Brahmaputra 3 4 000 350 2000 Fregatti (FFG) Projekti 16 Godavari 1 3 850 315 1983 Korvetti (FSG) Projekti 28 Kamorta 4 3 400 195 2014 Korvetti (FSG) Projekti 25A Kora 4 1 400 125 1998 Korvetti (FSG) Projekti 25 Khukri 4 1 400 110 1989 Sukellusvene (SSBN) Arihant 1 7 500+ 100 2016 Sukellusvene (SSK) Projekti 75 Kalvari (Scorpène) 3 1 800 45 2017 Sukellusvene (SSK) Projekti 877EKM Sindhughosh (Kilo) 7 3 000 55 1986 Sukellusvene (SSK) Shishumar (Type 209) 4 1 900 40 1986 Maihinnousualus (LPD) Jalashwa (Austin) 1 17 000 405 1971 Maihinnousualus (LCU) 8 1 000 Projekti 61ME tullaan korvaamaan neljällä 8 100 tonnin projekti 15B Visakhapatnam -luokan aluksella lähiaikoina, kun ne valmistuvat Mazagon Dock Shipbuilders Limitedin telakalta. Ensimmäisen aluksen luovutus mahdollisesti loppuvuodesta 2021 tai alkuvuodesta 2022. Uudet projekti 17A Nilgiri -luokan fregatit ovat valmisteilla. Niistä ensimmäiset on laskettu vesille ja luovutetaan laivastolle vuoden 2022 aikana. Projektin 1135.6 korvettien määrä ollaan nostamassa kymmeneen, kunhan tilatut alukset valmistuvat. Ukrainan sota on aiheuttanut kuitenkin viiveitä Venäjällä valmistettavan parin aluksen aikatauluun. Goassa valmistettavat kahden aluksen kölit laskettiin 29. tammikuuta ja 18. kesäkuuta 2021. Alusten luovutuksen laivastolle odotetaan tapahtuvan vuoden 2027 aikana. Lisäksi laivastolla on viisi ulkovartiolaivaa ja kymmenen ohjusvenettä.Mazumdar 2009 s. 80 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Guro Bergsvand

Guro Bergsvand (s. 3. maaliskuuta 1994) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2021 Armeniaa vastaan. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 27 naisten maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia: ensimmäisessä maaottelussaan Armeniaa vastaan sekä lokakuussa 2021 Belgiaa, marraskuussa 2021 Armeniaa ja kesäkuussa 2022 Uutta-Seelantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle Norjan kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannen ottelun. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi kymmenisen minuuttia alkulohko-ottelussa Filippiinejä vastaan. Bergsvand on edustanut kotimaansa pääsarjassa Lyniä, Stabækiä ja kaudesta 2020 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen Brann. Hän voitti Norjan- mestaruuden vuosina 2021 ja 2022. Vuosina 2014–2017 hän pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Kalifornian yliopiston California Golden Bears -joukkueessa. Hän siirtyi tammikuussa 2023 englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 28 Englannin Superliigan ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, marraskuussa 2023 Manchester Unitedia vastaan. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francisca Nazareth

Francisca Ramos Ribeiro Nazareth Sousa eli Kika Nazareth (s. 17. marraskuuta 2002) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa 11. heinäkuuta 2022 mennessä 15 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, jotka molemmat kesäkuussa 2022 Kreikkaa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa maaliskuussa 2020. Nazareth edustaa kotimaassaan Benficaa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
R’Kiz

R’Kiz (myös Rkiz, ) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Trarzan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoispuolella 90 kilometriä alueen pääkaupungista Rossosta koilliseen. Kunnassa on 11 600 ja sen keskustaajamassa 5 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). R’Kizin moughataan pinta-ala on 5 140 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kuntaa: Bareina, Boutalhaya, Lexeiba, Rkiz ja TekaneViralliset nimimuodot: . Vuonna 2013 moughataassa oli 71 000 asukasta. ==Lähteet== Luokka:Mauritanian kaupungit Luokka:Trarzan alue
Telma Encarnação

Telma Raquel Velosa Encarnação (s. 11. lokakuuta 2001) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa 11. heinäkuuta 2022 mennessä 14 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia: kesäkuussa 2021 Nigeriaa, syyskuussa 2021 Israelia ja kesäkuussa 2022 Australiaa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2018. Encarnação edustaa kotimaassaan Marítimoa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Fabry

Charles Fabry (11. kesäkuuta 1867 Marseille, Ranska – 11. joulukuuta 1945 Pariisi) oli ranskalainen fyysikko, joka yhdessä Henri Buissonin kanssa löysi maapallon ilmakehän otsonikerroksen. ==Elämä ja ura== Fabry valmistui Pariisin yliopistosta vuonna 1892 ja liittyi Marseillen yliopiston henkilökuntaan vuonna 1894. Hänen varhaiset tutkimuksensa keskittyivät valon interferenssi- ilmiöihin. Hän mullisti nopeasti optiikan ja spektroskopian alat kehittämällä Fabry-Pérot-interferometrin yhdessä Alfred Pérot'n kanssa vuonna 1896. Tätä laitetta käytettiin laajalti valon aallonpituuksien mittaamiseen ja siihen liittyviin tutkimuksiin. Soveltaessaan sitä Auringon ja tähtien spektrien tutkimiseen Fabry osoitti, että auringon ultraviolettisäteilyä suodattaa yläilmakehän otsonikerros. Vuonna 1914 Fabry ja Buisson pystyivät kokeellisesti vahvistamaan valon Doppler-ilmiön laboratoriossa. Vuonna 1921 Fabrysta tuli Sorbonnen fysiikan professori ja myöhemmin Pariisin Institut d'Optique -instituutin ensimmäinen johtaja. Fabry sai muun muassa Lontoon Royal Societyn Rumford-mitalin vuonna 1918 ja Benjamin Franklin -mitalin Yhdysvalloissa vuonna 1921. Hän oli tuottelias kirjoittaja, joka kirjoitti tieteellisten artikkeleiden lisäksi myös populaariartikkeleita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:ranskalaiset fyysikot Luokka:ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Neidonkeidas

Neidonkeidas on virkistysuimala Lohjalla Uudellamaalla. Uimalan alkuperäinen rakennus vihkittiin käyttöön 18. syyskuuta 1970, ja sen suunnitteli arkkitehti Ossi Rajala. Rakennusta saneerattiin ja laajennettiin vuonna 1998. Uimalasta löytyy kuntoallas, terapia-allas, poreallas, lastenallas, kahluuallas, sekä syväallas. Syväaltaaseen pääsee hyppäämään hyppytornista. Lisäksi Neidonkeitaassa on vesiliukumäki ja kuntosali. Lohjan kaupunki järjesti virkistysuimalan nimestä kilpailun ja voittajaksi valittiin Ulla Savolaisen ja Terttu Ståhlbergin ehdottama nimi Neidonkeidas. == Lähteet == Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lohjan urheilu
R’Kiz (järvi)

R’Kiz (myös Rkiz) on Senegaljoen tulvajärvi Trarzan alueella Mauritaniassa. Järvi sijaitsee Sahelin ja Saharan siirtymävyöhykkeellä noin 30 kilometriä Senegaljoesta pohjoiseen. Sen pituus on 35 ja leveys 5 kilometriä. Järvi saa vetensä Senegaljoen tulviessa Laouvaja ja Sokam -nimisiä kanavia pitkin. Tulva alkaa heinäkuussa jatkuu marraskuuhun saakka. Vesi on alimmillaan maalis- kesäkuussa. Senegaljoen säännöstelyn ja kanavien umpeenkasvun takia tulva-alue on nykyään vain 10–20 prosenttia entisestä. Kosteikon kokonaispinta-alaksi on mainittu 129,7 neliökilometriä. Järvellä ja sen ympäristössä harjoitetaan kalastusta, viljellään vihanneksia ja riisiä, laidunnetaan karjaa sekä korjataan puutavaraa ja tuotetaan puuhiiltä. Se on myös tärkeä muuttolintujen talvehtimispaikka. Järven ja sen kanavien rannalla on useita kyliä. Sen pohjoispuolella sijaitsee R’Kizin kuntakeskus. ==Lähteet== Luokka:Mauritanian maantiede Luokka:Afrikan järvet Luokka:Senegalin vesistö
Kolvakuoriaiset

Kolvakuoriaiset (Pythidae) on pimikkökuoriaismaisten yläheimoon kuuluva kovakuoriaisheimo. Heimon suvuista Suomessa on tavattu vain Pytho-suvun lajeja.Laji.fi: Kolvakuoriaiset Pythidae Maailmanlaajuisesti heimoa edustavia sukuja esiintyy yli kymmenen laajasti eri mantereilla.Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pythidae ] Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.ITIS: Pythidae == Sukuja == * Priognathus * Pytho * Sphalma * Trimitomerus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Kolvakuoriaiset Heimo Pythidae * UniProt: Taxonomy - Pythidae * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pythidae * Ukrainian Biodiversity Information Network: Family: Pythidae Luokka:Erilaisruokaiset
Louise McDaniel

Louise McDaniel (s. 24. toukokuuta 2000) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Pohjois-Irlannin naisten maajoukkueessa kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2018. McDaniel edustaa Pohjois-Irlannissa Cliftonvillea. == Lähteet == Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joely Andrews

Joely Andrews (s. 2002) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Pohjois-Irlannin naisten maajoukkueessa seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2020. Andrews edustaa Pohjois-Irlannissa Glentorania. == Lähteet == Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dombasle-sur-Meurthe

Dombasle-sur-Meurthe on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Meurthejoen varrella, noin 16 kilometriä Nancyn kaupungista kaakkoon. Kaupungin teollistuminen alkoi 1800-luvun puolivälissä, jolloin valmistuvat kunnan kautta kulkevat Reinin–Marnen kanava sekä Pariisi-Strasbourg -rautatie. Ensimmäinen suolatehdas perustettiin vuonna 1865. Tekstiiliteollisuuden huippu koettiin vuonna 1950, jolloin se työllisti yli 1500 kaupunkilaista. Kaupungissa oli myös linna Château de Dombasle, jonka sisäänkäynnin viereen oli rakennettu kaksi puolustustornia. Linnan historia ulottuu 1300-luvulle saakka. Se kuitenkin raunioitui 1900-luvulla, ja lopulta se purettiin vuonna 1963. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Philippe Claudel (s. 1962), kirjailija Tiedosto:Guide pittoresque 061 Dombasle-sur-Meurthe cropped.jpg|Château de Dombasle vuonna 1838 Tiedosto:Production site for sodium carbonate near Dombasle-sur-Meurthe France (19630816513).jpg|Kalsiumkarbonaatin tuotantolaitos Tiedosto:Dombasle ancienne eglise.JPG|Entisen goottilaisen kirkon portaali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Meurthe-et-Mosellen kunnat
Thorkild Simonsen

Thorkild Simonsen (7. heinäkuuta 1926 Hjørring – 4. syyskuuta 2022) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan sisäministerinä vuosina 1997–2000. Tätä ennen hän oli Aarhusin pormestari vuosina 1982–1997. Simonsenilla oli maalarin ja opettajan koulutus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Thorkild Simonsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan sisäministerit Luokka:Tanskan pormestarit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Vitrimont

Vitrimont on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Lunévillen kaupungista länteen. Vitrimontissa sijaitsevalla 377 metriä korkealla Léomontin kukkulalla käytiin ensimmäisen maailmansodan alussa rajuja taisteluja. Taisteluissa yksistään yhtenä yönä 25.–26. elokuuta 1914 kukkula vaihtoi omistajaa kahdeksan kertaa. Tappiot olivat huomattavia, mutta saksalaisjoukot eivät päässeet läpi Nancyyn tässä taistelussa, eikä myöhemminkään koko sodan aikana. Léomontin taistelu on Ranskan ensimmäinen voitto vuosina 1914–1918. Vuonna 1922 taistelulle pystytettiin muistomerkki, jonka veisti kuvanveistäjä Gaston Broquet. Saksalaiset tuhosivat sen vuonna 1940, ja se veistettiin uudelleen vuonna 1950. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meurthe-et-Mosellen kunnat
McDaniel

McDaniel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Barry McDaniel (1930–2018), yhdysvaltalais-saksalainen oopperalaulaja * Bo Diddley (oik. Ellas McDaniel, 1928–2008), yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja ja kitaristi * Hattie McDaniel (1895–1952), yhdysvaltalainen näyttelijä * Louise McDaniel (s. 2000), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * Mildred McDaniel (1933–2004), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja * Ronna McDaniel (s. 1973), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Tariq Lamptey

Tariq Kwame Nii-Lante Lamptey (s. 30. syyskuuta 2000 Hillingdon, Lontoo, Englanti) on englantilais-ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.Tariq Lamptey Soccerway-sivustolla == Seurajoukkueura == === Chelsea === Lontoossa varttunut Lamptey on Chelsean kasvatti. Hän aloitti jalkapalloilun 5-vuotiaana länsilontoolaisessa Larkspur Roversissa, kunnes siirtyi vuonna 2008 Chelsean junioriakatemiaan. Aikuisten tasolla Lamptey teki debyyttinsä 29. joulukuuta 2019 Englannin Valioliigan ottelussa Arsenalia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle ottelun 59. minuutilla Fikayo Tomorin tilalle. Lamptey pelasi Chelseassa kaudella 2019–2020 myös kahdessa FA Cupin ottelussa Nottingham Forestia ja Hull Cityä vastaan. === Brighton & Hove Albion === Lamptey siirtyi 31. tammikuuta 2020 Englannin Valioliigan Brighton & Hove Albioniin vuoteen 2023 ulottuvalla sopimuksella. Hän teki ensimmäisen maalinsa Brightonin riveissä 1. marraskuuta 2020 pääsarjaottelussa Tottenham Hotspuria vastaan. Tammikuussa 2021 Lamptey teki Brightonin kanssa vuoteen 2025 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Brightonissa 88 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja antanut seitsemän maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa pelaamissaan neljässä ottelussa hän on syöttänyt yhden maalin. == Maajoukkueura == Ghanalaisille vanhemmille Englannissa syntynyt Lamptey edusti junioritasolla Englantia. Vuonna 2018 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Heinäkuussa 2022 Ghanan jalkapalloliitto tiedotti Lampteyn edustavan jatkossa maajoukkuetasolla Ghanaa. Lamptey valittiin Ghanan joukkueeseen vuoden 2022 MM-kisoihin, ja hän pelasi MM-turnauksessa kahdessa ottelussa Ghanan jäädessä alkulohkonsa viimeiseksi. Hän on syyskuun 2024 loppuun mennessä pelannut kaikkiaan kymmenen maaottelua. == Tilastot == Kausi Joukkue Sarja Ottelut Maalit 2019–2020 Chelsea Valioliiga 1 0 Brighton & Hove Albion Valioliiga 8 0 2020–2021 Brighton & Hove Albion Valioliiga 11 1 2021–2022 Brighton & Hove Albion Valioliiga 30 0 2022–2023 Brighton & Hove Albion Valioliiga 20 0 2023–2024 Brighton & Hove Albion Valioliiga 19 0 == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rambervillers

Rambervillers on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Mortagnejoen varrella, noin 27 kilometriä Épinalin kaupungista koilliseen. == Historia == 1200-luvulla Rambervillers oli Metzin piispoista riippuvainen kaupunki. Metzin piispa Jacques de Lorraine pystytti 1200-luvulla kaupungin ympärille muurin, jossa oli 24 puolustustornia. Torneista on yhä osa jäljellä. Vuonna 1552 Henrik II:n valtakaudella kaupunki tuli ranskalaisten hallintaan, palasi saksalaisen keisarikunnan hallintaan Ranskan uskonsodissa, ja lopulta vuonna 1766 siitä tuli osa Ranskaa. == Nähtävyyksiä == Rambervillersin renessanssityylinen kaupungintalo on valmistunut vuonna 1581. Sainte-Libairen kirkko on rakennettu 1400-luvulla. Se on omistettu Lorrainen ensimmäiselle marttyyrille Pyhän Libairelle. Kirkon urut ovat vuodelta 1850, ja ne on luokiteltu historialliseksi monumentiksi. Kaupungissa toimii yhä vuonna 1750 perustettu urkutehdas. Tiedosto:Rambervillers-Hôtel de Ville (1).jpg|Kaupungintalo Tiedosto:Rambervillers-Tour d'Anglemein.jpg|Tour d'Anglemein Tiedosto:Rambervillers-Tour de l'ancienne porterie du château (2).jpg|Entisen piispanlinnan portin torni ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vosgesin kunnat
Paul Wahl (1830–1875)

August Paul Wahl (1. lokakuuta 1830 Viipuri – 27. helmikuuta 1875 Varkaus) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Wahlin vanhemmat olivat samanniminen isä, kauppaneuvos Paul Wahl, ja Amalia Frankenhaeuser ja puoliso vuodesta 1858 Charlotte Louise Sesemann. Kauppaneuvos Fredrik Wahl oli hänen veljensä. Wahl oli Paul Wahl & Co -yhtiön osakas vuodesta 1850 ja yhtiön palveluksessa johtaja vuodesta 1872. Hän oli myös isänsä hankkiman Varkauden ruukin isännöitsijä. Wahl oli kollegiregistraattori 1860-luvun vaihteessa, kauppaneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1874. Wahl tunnettiin patruunana, joka huolehti ruukkiyhdyskunnastaan. Yhtiö perusti ruukin alueelle tehtaankoulun, harjoitti köyhäinhoitoa ja tuki 1865 perustetun ruukkiseurakunnan toimintaa. Wahlin kansansivistys- ja hyväntekeväisyystoimiin kuuivat myös ruukille perustetut kirjasto ja lukusali. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Fredrik Wahl

Friedrich (Fredrik) August Wahl (30. lokakuuta 1825 Viipuri – 9. kesäkuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Wahlin vanhemmat olivat kauppaneuvos Paul Wahl ja Amalia Frankenhaeuser ja puolisot vuodesta 1849 Anna Elisabeth Sesemann, vuodesta 1853 Olga Henriette Sesemann ja vuodesta 1880 Sophie Henriette Schönjaun. Isänsä kaima, kauppaneuvos Paul Wahl oli hänen veljensä. Fredrik Wahl oli isänsä liikkeen palveluksessa Viipurissa, vuodesta 1850 Paul Wahl & Co -yhtiön osakas ja yhtiön palveluksessa, toimien yhtiössä johtajana vuodesta 1872. Hän oli myös Viipurin kaupunginvanhin 1872–1875 ja Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1875, samoin kuin Viipurin kaasulaitoksen ja Viipurin merikoulun hallituksen jäsen ja Viipurin merimieshuoneen johtaja, minkä lisäksi hänellä oli muitakin luottamustoimia. Wahl toimi myös Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkonisäntänä ja oli Bremenin konsuli Viipurissa 1856–1868 sekä Alankomaiden varakonsuli vuodesta 1858 ja Ruotsin ja Norjan varakonsuli vuodesta 1867. Kauppaneuvoksen arvonimen Wahl sai 1877. Liiketoiminnan ongelmat saivat Wahlin tekemään itsemurhan kesällä 1883. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Frans Victor Martinson

Frans Victor Martinson (5. lokakuuta 1832 Kustavi – 7. helmikuuta 1909 Pietari) oli suomalainen kauppias ja liike- ja asiamies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Martinsonin vanhemmat olivat rusthollari Michael Martinsson ja Eva Andersintytär ja puoliso vuodesta 1866 Maria Matilda Emilia Baarman. Martinson oli harjoittelija Elias Arndt Jammermanin höyrylaivakonttorissa Turussa ja sitten Suomen höyrylaivakonttorin esimies eli useiden eri höyrylaivayhtiöiden asiamies Pietarissa 1860–1890. Hän oli myös kauppias ja Åbo Skeppswarf -yhtiön ja Wm Crichton & Co -yhtiön edustaja Pietarissa sekä ensin mainitun yhtiön osakas. Kauppaneuvoksen arvonimen Martinson sai 1880 ja oli vuodesta 1882 Ruotsi-Norjan kuninkaan nimittämänä Vasa-ritarikunnan ritari. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Vpered

Vpered () oli Münchenissä kerran kuussa ilmestynyt aikakauslehti, joka oli suunnattu ukrainalaisille työläisille. Lehteä julkaisi Ukrainan demokraattisen vallankumouspuolueen vasemmistosiipi huhtikuusta 1949 joulukuuhun 1959. Lehti käsitteli Neuvosto-Ukrainan kehitystä, kansainvälistä politiikkaa ja Ukrainasta ulkomaille muuttaneiden elämää näkökulmana demokraattinen sosialismi. Lehden päätoimittajia olivat Ivan Maistrenko, Vsevolod Holubnytšyi, Borys Levytskyi, E. Bobykevytš ja V. Ryvak. Lehden vakituisia avustajia olivat Hryhory Kostjuk ja Viktor Sabal (salanimenä V. Tšorny). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset aikakauslehdet Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet
Clube da Esquina

Clube Da Esquina on brasilialaisten popmuusikoiden Milton Nascimenton ja Lô Borgesin tupla-albumi vuodelta 1972. He toimivat albumin laulusolisteina, ja albumi on kreditoitu heidän nimiinsä huolimatta sen kollektiivisesta syntyprosessista isomman muusikkoryhmän yhteistyönä. Albumia pidetään yhtenä brasilialaisen popmusiikin (MPB, Música Popular Brasileira) merkittävimmistä levytyksistä. Se osaltaan vauhditti Milton Nascimenton uraa ja nosti Borgesin ohella esiin kitaristit Toninho Hortan ja Nelson Angelon sekä basisti Beto Guedesin. Albumin merkittävin ja jo tekoaikaan tunnetuin tekijä on Nascimento, mutta hänen nimeään ei esiinny levykannessa eikä hänen kuviaan paljoakaan sen runsaassa kuvamateriaalissa, koska haluttiin painottaa albuminteon kollektiivista luonnetta. Muusikkoryhmän ja albumin nimi Clube Da Esquina tarkoittaa ”kulmakunnan klubia”. Ryhmä muodostui Belo Horizonten kaupungin kaveripiiristä, joka vetäytyi vuonna 1971 puoleksi vuodeksi rannalla sijaitsevaan taloon säveltämään ja sanoittamaan albumia, esikuvanaan The Beatles. Valmiit kappaleet äänitettiin sitten studiossa muun muassa Eumir Deodaton sovituksina. Albumi syntyi Brasilian sotilasdiktatuurin vuosina, ja sensuuri yritti estää ainakin kärkevästi kantaa ottavan kappaleen “Paisagem Da Janela” (”Näkymä ikkunasta”) julkaisun. Clube Da Esquina valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään yhtenä harvoista ei-englanninkielisistä albumeista. ==Kappaleet== ===Levy 1, A-puoli=== # # # # # # ===Levy 1, B-puoli=== # # # # # ===Levy 2, C-puoli=== # # # # # ===Levy 2, D-puoli=== # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Brasilialaiset albumit
Märynummen teloitukset

Märynummen teloitukset tapahtuivat Halikon Märynummella Suomen sisällissodan loppuvaiheessa 13. toukokuuta 1918, jolloin valkoiset teloittivat noin 50 Someron seudulta kotoisin ollut punaista tai punaiseksi epäiltyä. Teloituksista vastuullisena pidetään ruotsalaisen kreivin Carl August Ehrensvärdin komentamaa Saariston vapaajoukkoa, mutta uhrien valikoinnin ja teloitusten käytännön järjestelyt hoitivat somerolaiset suojeluskuntalaiset Saariston vapaajoukon upseerien valvonnassa. Teloitettuja oli ilmeisesti yhteensä 49, vaikka joissakin lähteissä määräksi mainitaan 50–100. Nuorimmat teloitetut olivat 17-vuotiaita. == Tapahtumat == Toukokuun alussa noin 130 Forssassa vangittuna ollutta somerolaista punaista luovutettiin Someron suojeluskunnalle. Heidät kuljetettiin kotipitäjäänsä ja pidettiin vangittuna Someron nuorisoseuraintalolla. Kuulustelujen jälkeen osa määrättiin kevättöihin paikallisille maatiloille ja osa vapautettiin. Jäljelle jäänyt noin viidenkymmenen hengen joukko marssitettiin 12. toukokuuta Kuusjokelle, jossa heidät majoitettiin yöksi Kurkelan nuorisoseuraintalolle. Seuraavana aamuna matka jatkui kohti Halikkoa. Erään tiedon mukaan vangit oli tarkoitus siirtää Halikon asemalta rautateitse Turun vankileirille, mutta jostain syystä suunnitelmiin tuli muutos ja heidät päätettiin teloittaa Märynummella. Matkan aikana ammuttiin jo kaksi vartiomiesten kanssa riitaantunutta vankia. Vankikolonna pysähtyi noin kolme kilometriä Märynummen pohjoispuolella sijaitsevaan Perälän kylään. Vangit suljettiin latoon, josta heidät kuljetettiin teloituspaikalle 10 hengen ryhmissä ja ammuttiin yksitellen. Teloituspaikkana toimi vuonna 1901 lakkautetun venäläisen kasarmin tuntumassa sijannut metsikkö Auran ja Salon välisen maantien (nyk. seututie 224) varrella. Uhrit haudattiin paikalle kaivettuun joukkohautaan. Vuonna 1926 kasarmialueella aloitti toimintansa Halikon sairaala ja 1932 punaisten joukkohaudan yhteyteen perustettiin sairaalan hautausmaa. Joukkohaudalle pystytettiin puinen muistoristi, kunnen talvisodan jälkeen vuonna 1940 paikalle saatiin graniittinen muistomerkki. == Muuta == Märynummen teloituksista kerrotaan somerolaissyntyisen Olavi Nurmen vuonna 1982 omakustanteena julkaisemassa romaanissa Niin herkästi meni silloin ihmishenki. Kirjailija Leena Lander käsittelee tapahtumia vuonna 2010 ilmestyneessä romaanissaan Liekin lapset. == Kirjallisuutta == * * * == Lähteet == Luokka:Valkoinen terrori Luokka:Joukkosurmat Suomessa
Gay (kappale)

Gay on suomalaisen Benjaminin kesällä 2022 julkaistu kappale. Kappaleella lainataan Maija Vilkkumaan ”Ei”-kappaleen kertosäettä. Kappaleen on tuottanut Atso Soivio ja sen ovat kirjoittaneet Soivion ja Benjaminin itsensä lisäksi Maija Vilkkumaa, Iivari Suosalo ja Joonas Keronen. Kappaleesta julkaistiin Helsinki Priden alla 30. kesäkuuta 2022 kertosäe TikTok-palvelussa, jossa se alkoi levitä nopeasti. Samalla yleisö alkoi vaatia kuultavaksi kappaleesta kokonaista versiota. Kappaleen tekeminen oli aloitettu jo 1,5 vuotta aiemmin, mutta kertosäettä julkaistaessa siitä puuttui kuitenkin kokonaan vielä toinen säkeistö. Perjantaina 1. heinäkuuta 2022 Benjamin kirjoitti itse toisen säkeistön, jonka jälkeen kappale äänitettiin loppuun, miksattiin ja masteroitiin valmiiksi. Saman päivän iltana kappaleelle kuvattiin vielä Kaverikarimin ohjaama musiikkivideo. Musiikkivideo julkaistiin Benjaminin YouTube-kanavalla seuraavana aamuna 2. heinäkuuta 2022. Spotifyssa ja muissa suoratoistopalveluissa kappale julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. ”Gay” nousi YouTube-julkaisunsa jälkeen palvelussa Suomen katsotuimpien videoiden ja kuunnelluimpien kappaleiden ensimmäiselle sijalle. Benjamin on kertonut, että kertosäkeessä laulettava kohta ”ja Päivin silmät on sumeat jo” ei viittaa suoraan poliitikko Päivi Räsäseen, vaan sillä viitataan yleisesti sulkeutuneeseen ja ahdasmieliseen, valittavaan henkilöön (vrt. yhdysvaltalainen Karen-sanonta). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen musiikkivideo YouTubessa Luokka:Vuoden 2022 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Varsipolyypit

Varsipolyypit (Anthoathecata) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan niin makeista kuin merivesistäkin. ==Taksonomia ja anatomia== Varsipolyypit on perinteisesti jaettu kolmeen alalahkoon, jotka ovat Aplanulata, Capitata ja Filifera. Luokittelu on perustunut polyyppien morfologiaan ja molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella sen asema on kyseenalainen. Varsipolyypit eivät siis muodosta yhtenäistä ryhmää ja myös Filifera on parafyleettinen. Varsipolyyppien polyyppimuodot elävät pohjassa yksittäin tai haarautuneina yhdyskuntina. Polyypeillä ei ole suojanaan perisarkkia. Kaikilla varsipolyypeillä ei ole meduusavaihetta, mutta niillä joilla se on, on se muodoltaan korkea ja kellomainen. Sukupuolielimet sijaitsevat meduusan manubriumissa. ==Lähteet== Luokka:Polyyppieläimet