EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maksim Tarasov

Maksim Vladimirovitš Tarasov (, s. 2. joulukuuta 1970 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hän edusti uransa aikana maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa, Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostamaa yhdistynyttä joukkuetta ja Venäjää. Tarasov sai nuorten MM-hopeaa vuonna 1988 ja voitti seuraavana vuonna nuorten Euroopan-mestaruuden. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti Tokion MM-kisoissa 1991 sijoituttuaan pronssille tuloksella 585. Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 580. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän oli kolmas. Barcelonan MM-hallikisoissa 1995 hän sijoittui seitsemänneksi ja samana vuonna Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli hopealla Serhi Bubkan takana. Pariisin MM-hallikisoissa 1997 hän saavutti pronssia ja Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hopeaa. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän voitti kultaa ja oli ykkönen myös Moskovassa käydyssä GP-finaalissa sekä Johannesburgin maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän voitti kultamitalin Sevillan MM- kisoissa MM-kisaennätyksellä 602 ja uusi GP-finaalin voittonsa Münchenissä. Uransa viimeisissä arvokilpailuissa Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 hän sijoittui pronssille. Tarasovin ennätys on vuonna 1999 Ateenassa hypätty 605, jolla hän on ulkoratojen kaikkien aikojen maailmantilastoissa toisena Bubkan takana yhdessä Dmitri Markovin ja Renaud Lavillenien kanssa. == Katso myös == *Luettelo kuusi metriä ylittäneistä seiväshyppääjistä == Lähteet == Luokka:Venäläiset seiväshyppääjät Luokka:Neuvostoliittolaiset seiväshyppääjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hank Aaron

Henry Louis “Hank” Aaron (5. helmikuuta 1934 Mobile – 22. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan oikea takakenttämies, joka pelasi 23 kautta Major League Baseball (MLB) -sarjassa vuosina 1954–1976. Hän pelasi 21 kautta Milwaukee/Atlanta Bravesissä ja kaksi kautta Milwaukee Brewersissä. Hän oli vuonna 1957 voittamassa World Seriesiä. Samana vuonna hän voitti National Leaguen (NL) arvokkaimman pelaajan palkinnon. Aaron pelasi ensimmäisen ottelunsa 13. huhtikuuta 1954 Milwaukee Bravesissä ja viimeisensä 3. lokakuuta 1976 Milwaukee Brewersissä. Häntä pidetään yhtenä baseballin legendaarisimmista nimistä, ja hänet otettiin ensimmäisenä kelpoisuusvuotenaan Baseball Hall of Fameen vuonna 1982. Sporting News nimesi hänet vuonna 1999 lajin historian 5. suurimmaksi pelaajaksi, ja samana vuonna lajin seuraajat äänestivät hänet MLB:n vuosisadan tähdistökentälliseen. Afroamerikkalaisen Aaronin vanhemmat olivat Herbert ja Estella Aaron. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista myös Tommie ryhtyi baseballpelaajaksi. Hänelle myönnettiin kesäkuussa 2002 Presidential Medal of Freedom. Hän teki peliuransa aikana kaikkiaan 755 kunniajuoksua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
George M. Leader

George Michael Leader (17. tammikuuta 1918 – 9. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Leader syntyi Pennsylvanian Yorkissa Guy ja Beulah Leaderin perheeseen. Hän opiskeli York High Schoolin jälkeen Pennsylvanian yliopistossa. Hän avioitui vuonna 1939 Mary Jane Stricklerin kanssa. Leader oli toisen maailmansodan veteraani. Leader toimi Pennsylvanian osavaltion kuvernöörinä vuosina 1955–1959. Hän ei voinut asettua ehdolle uudelle kaudelle lain asettaman rajoituksen vuoksi. Hän kuitenkin oli ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi mutta hävisi vaalin republikaani Hugh Scottille. Delawaren entinen kuvernööri Elbert N. Carvel kuoli 6. helmikuuta 2005, jolloin Leaderista tuli varhaisin elossa ollut Yhdysvaltain osavaltion entinen kuvernööri (hänen kautensa oli 1950-luvulla). Fyysiseltä iältään hän ei kuitenkaan ollut vanhin. == Lähteet == Luokka:Pennsylvanian kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Wendy Wu

Wendy Wu (Wendy Wu: Homecoming Warrior) on yhdysvaltalainen nuortenelokuva vuodelta 2006. Se tuotettiin tilaustyönä lapsille suunnatulle televisiokanava Disney Channelille. Elokuvan pääosassa on Brenda Song, joka on lisäksi näytellyt monissa Disney Channelin tuotannoissa. Wendy Wussa hänen hahmonsa on hieman hienosteleva, parin kaverinsa kanssa viihtyvä Wendy. Tuntuu, että hänen kaikki asiansa olisivat hyvin, mutta elämään astuukin yllättäen hämäräperäinen Shen (Shin Koyamada), joka sotkee Wendyn elämän. Wendy saakin tietää olevansa soturi, ja sen jälkeen Wendyn elämä menee uudelle raiteelle. == Tarina == Wendyn veli Peter Wu (Justin Chon) alkaakin pian pitää Sheniä ihan kivana kaverina, mutta Wendy haluaa hänet pois elämästään. Wendyn viisas isoäiti tietää Shenin salaisuudesta ja haluaisi Wendystä soturin, koska hänen oma äitinsäkin oli aikoinaan tuo sama soturi. Pian Wendy saa tietää Yan Losta, pahiksesta, jota vastaan hänen pitäisi taistella. Wendy alkaa treenata kovaa. Shenistä ja hänestä on alkanut tulla yhä läheisempiä. Niinpä Wendy järkyttyy, kun saa kuulla, että kohtalo on määrännyt Shenin kuolevan taistelussa. Taisteluiltana, jona Wendy ei aiokaan taistella, vaan meneekin koulun juhliin, koska siellä hänet kruunattaisiin tanssiaisten kuningattareksi. Wendyn isoäiti kuitenkin avaa hänen silmänsä ja pyytää häntä taistelemaan pahuutta vastaan, ja sen jälkeen taistelu alkaa. Taistelusta tulee kova, ja Wendy huomaa, että Yan Lo on ottanut hänen vihamiehensä hahmon. Hyvä kuitenkin voittaa pahan Yan Lon, joka kuolee. Shen saa jäädä Wendyn luo, ja kaikki päättyy lopulta onnellisesti. Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Kungfuelokuvat
Mike Connors

thumb|250px|Mike Connors vuonna 1968. Krekor J. Ohanian eli Mike Connors (15. elokuuta 1925 Fresno, Kalifornia – 26. tammikuuta 2017 Tarzana, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Joe Mannixin pääroolia television rikossarjassa Mannix vuosina 1967–1975. Connorsilla oli armenialaista taustaa. Hän syntyi Fresnossa, Kaliforniassa, ja valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista (UCLA). Hänellä oli rooleja myös elokuvissa, ja varhaisella urallaan 1950-luvulla hänet tunnettiin taiteilijanimellä Touch Connors. Kyseessä oli lempinimi, jonka hän sai jo nuorena koripalloilijatovereiltaan. Muita televisiosarjoja, joissa Connors esiintyi, olivat Tightrope (1959–1960) ja Today’s F.B.I. (1981–1982). Hänet palkittiin vuonna 1970 Golden Globella. Hän meni 10. syyskuuta 1949 naimisiin Mary Lou Willeyn kanssa, ja parille syntyi kaksi lasta. Connors kuoli 91-vuotiaana Kalifornian Tarzanassa 26. tammikuuta 2017. Hän oli sairastanut leukemiaa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ilolanjoki

Ilolanjoki () on Itä-Uudellamaalla sijaitseva pieni joki, joka on Ilolanjoen vesistöalueen laskujoki. Sen katsotaan saavan alkunsa Myrskylässä sijaitsevasta Järvelänjärvestä. Joki kulkee Askolan ja Porvoon alueella ja laskee Suomenlahteen Porvoossa Pienen Pernajanlahden pohjukkaan. Joen valuma- aluetta on myös Pukkilassa ja Loviisassa. Joen pituus Järvelänjärvestä Pieneen Pernajanlahteen on 37 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 309 neliökilometriä. Ilolanjoessa ja sen sivupuroissa on ollut useita pieniä myllyjä, Postimäenkoskessa jo keskiajalta lähtien. Postimäenkoskessa on ollut myös saha, joka toimi 1960-luvulle. Joen koskia on perattu 1700-luvulta alkaen, viimeksi vuoden 1952 suuren tulvan johdosta vuonna 1955. Joessa on ollut myös pieni meritaimenkanta. ==Katso myös== *Ilolanjoen vesistö ==Lähteet== * == Viitteet == Luokka:Suomen joet Luokka:Myrskylän joet Luokka:Askolan joet Luokka:Porvoon joet *
Uinti kesäolympialaisissa 1956

Vuoden 1956 kesäolympialaisissa, Australian Melbournessa, uitiin yhteensä 13 uintimatkaa. Miehet kilpailivat seitsemässä ja naiset kuudessa lajissa. Uutena uintimuotona ohjelmassa oli rintauinnista omaksi lajikseen erotettu perhosuinti. ==Mitalistit== ===Miehet=== Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 100 m vapaauinti Jon Henricks AUS 55,4 John Devitt AUS 55,8 Gary Chapman AUS 56,7 400 m vapaauinti Murray Rose AUS 4.27,3 Tsuyoshi Yamanaka JPN 4.30,4 George Breen USA 4.32,5 1500 m vapaauinti Murray Rose AUS 17.58,9 Tsuyoshi Yamanaka JPN 18.00,3 George Breen USA 18.08,2 100 m selkäuinti David Theile AUS 1.02,2 John Monckton AUS 1.03,2 Frank McKinney USA 1.04,5 200 m rintauinti Masaru Furukawa JPN 2.34,7 Masahiro Yoshimura JPN 2.36,7 Kharis Junitšev SOV 2.36,8 200 m perhosuinti William Yorzyk USA 2.19,3 Takashi Ishimoto JPN 2.23,8 György Tumpek HUN 2.23,9 4 × 200 m vapaauintiviesti Australia Kevin O'Halloran John Devitt Murray Rose Jon Henricks 8.23,6 Yhdysvallat Richard Hanley George Breen William Woolsey Ford Konno 8.31,5 Neuvostoliitto Vitali Sorokin Vladimir Strušanov Gennadi Nikolajev Boris Nikitin 8.34,7 ===Naiset=== Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 100 m vapaauinti Dawn Fraser AUS 1.02,0 Lorraine Crapp AUS 1.02,3 Faith Leech AUS 1.05,1 400 m vapaauinti Lorraine Crapp AUS 4.54,6 Dawn Fraser AUS 5.02,5 Sylvia Ruuska USA 5.07,1 100 m selkäuinti Judith Grinham GBR 1.12,9 Carin Cone USA 1.12,9 Margaret Edwards GBR 1.13,1 200 m rintauinti Ursula Happe GER 2.53,1 Éva Székely HUN 2.54,8 Eva-Maria ten Elsen GER 2.55,1 100 m perhosuinti Shelley Mann USA 1.11,0 Nancy Ramey USA 1.11,9 Mary Sears USA 1.14,4 4 × 100 m vapaauintiviesti Australia Dawn Fraser Faith Leech Sandra Morgan Lorraine Crapp 4.17,1 Yhdysvallat Sylvia Ruuska Shelley Mann Nancy Simons Joan Rosazza 4.19,2 Etelä-Afrikka Jeanette Myburgh Susan Roberts Natalie Myburgh Moira Abernathy 4.25,7 ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. Australia 8 4 2 14 2\. Yhdysvallat 2 4 5 11 3\. Japani 1 4 0 5 4\. Iso-Britannia 1 0 1 2 4\. Saksa 1 0 1 2 6\. Unkari 0 1 1 2 7\. Neuvostoliitto 0 0 2 2 7\. Etelä-Afrikka 0 0 1 1 == Lähteet == * == Aiheesta muualla == Luokka:Kesäolympialaiset 1956 1956 Olympialaiset 1956
Bijapur

Bijapur () on kaupunki Intian Karnatakan osavaltiossa, 530 km Bangaloresta luoteeseen. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli 326 360 asukasta. Bijapur oli keskiajalla Bijapurin sulttaanikunnan pääkaupunki, ja niiltä ajoilta vanhassa kaupungissa (citadel) on upeita temppeleitä. Gol Gumbazin kupolia sanotaan maailman toiseksi suurimmaksi (suurin on Pietarinkirkossa). Tiedosto:Bijapur street.JPG|Katu Bijapurissa. |Agri College. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bijapurin kunnan kotisivu Luokka:Karnatakan kaupungit pl:Bidźapur
Viking Supply Ships

Viking Supply Ships AB (vuoteen 2015 Rederi AB Transatlantic) on ruotsalainen varustamo, jonka osake on listattuna Tukholman pörssissä. Viking Supply Ships on keskittynyt offshore-liiketoimintaan. == Historia == Viking Supply Shipsin historia alkaa vuodesta 1946, kun Berndt Rasmussen perusti Excelsior- varustamon. Alkuvuosina yhtiön laivasto koostui lähinnä tankkereista. Excelsior jätti tankkeritoiminnot vuoden 1973 lopulla ja liiketoiminnan painopiste siirtyi offshore-tukialuksiin. Offshore-liiketoimintaa varten yhtiö perusti Viking Supply Ships -markkinointiorganisaation 1974. Viking tilasi ruotsalaisen Rederi AB Transatlantic -yhtiön kanssa muodostetun yhteisyrityksen kautta kolme jäänmurtajaa vuonna 1998. Lopulta Rederi AB Transatlantic muutti nimensä Viking Supply Ships AB:ksi vuonna 2015. Norjalaisyhtiö Kistefos omistaa enemmistön Viking Supply Shipistä (78,6 % osakkeista ja 74,9 % äänistä 31. tammikuuta 2018). Kistefosista tuli yhtiön omistaja Rederi AB Transatlanticin hankittua vuonna 2010 omistukseensa TransViking -yhteisyrityksen osakkeet. == Liiketoiminta == Viking Supply Shipsin ydinosaamista on arktisen alueen offshore- ja jäänmurtajatoiminta. Yhtiön laivasto koostuu kolmesta AHTS-jäänmurtajasta, neljästä jääluokitellusta AHTS-aluksesta, yhdestä tavanomaisesta AHTS-aluksesta sekä viidestä offshore-tukialuksesta (PSV-alus). Konsernin ruotsalainen emoyhtiö on Viking Supply Ships AB, jonka varsinainen liiketoiminta on sen tanskalaisen tytäryhtiön Viking Supply Ships A/S:n alla. Konsernin pääkonttori on Ruotsin Stenungsundissa, mutta liiketoiminta on ollut keskitettynä vuodesta 2013 Viking Supply Ships A/S:n Kööpenhaminan ja Kristiansandin konttoreihin, jolla puolestaan on paikallistoimistot Stenungsundissa ja Moskovassa. Rahtilaivausta yhtiö harjoitti vuoden 2017 loppuun saakka TransAtlantic-nimellä. Konserni oli tehnyt edellisenä vuonna päätöksen luopua kokonaan rahtilaivaustoiminnasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viking Supply Ships Luokka:Ruotsalaiset varustamot Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt
Arja Puikkonen

Arja Marjatta Puikkonen (o.s. Santanen, s. 26. lokakuuta 1948 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija ja sanataiteen opettaja. Puikkonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän työskenteli kirjastossa ja suoritti kirjastoalan tutkinnon vuonna 1974. Vuosina 1973–1978 Puikkonen työskenteli Helsingin kaupungin vesiensuojelulaboratorion tutkijana, kirjastonhoitajana ja informaatikkona. Hän opetti luovaa kirjoittamista Kirkkonummen kansalaisopistossa vuosina 1986–2005 ja oli sanataideopettaja Kirkkonummen sanapajassa 1994–2010 ja Espoon kulttuuritoimessa 1994–2009. Puikkonen on myös ollut Nuoren Voiman Liiton kriitikko. Puikkosen teoksista on palkittu esikoisteos novellikokoelma Siskokulta (Otavan novellikilpailu 1983) sekä lastenkirja Haloo, kuuleeko kaupunki (Finlandia Junior -palkinto 2003). Helsingin kirjamessuilla 2002 hän sai Rakkaudesta kirjaan -palkinnon. Puikkoselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. Hän asuu Kirkkonummella Veikkolassa. == Teokset == *Siskokulta, novelleja, 1983, Otava *Mauri, romaani, 1985, Otava *Kunnes elämä erottaa, romaani, 1987, Otava *Ystäväni Nikolas, lastenromaani, kuvitus Elina Vanninen, 1990, Otava *F. Jokinen ja vintin väki, lastenromaani, kuvitus Leena Lumme, 1995, Otava *Haloo, kuuleeko kaupunki, lastenromaani, 2003, Otava *Minä ja Mozart, lastenromaani, 2006, Otava *Zum zum, lastenromaani, 2008, Otava *Sydän saappaanvarressa, nuortenromaani, 2010, Otava *Haapaneitty, mettäntyttö, musiikkisatu, 2011, Nemo *Vastalaukkaa, nuortenromaani, 2014, Otava *Käsikirja mielikuvituksen matkaajille: kirjoittamisen seikkailuopas (yhdessä Emma Puikkosen kanssa), Kirjapaja, 2015 * Äänihäkki (yhdessä Emma Puikkosen kanssa) nuortenromaani, kuvitus Paula Mela. Otava 2017 *Mustarastas, Karisto, 2017 * Liitopoika, Karisto 2019 * Löytölintu (yhdessä Emma Puikkosen kanssa), kuvitus Paula Mela. Otava 2020 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kynsihyyppä

Kynsihyyppä (Vanellus spinosus) on hyyppien sukuun kuuluva kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné 1758. Tuntee myös tieteellisen nimen Hoplopterus spinosus. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 25–27 cm, siipien kärkiväli 69–81 cm ja paino 127–159 g. Räkättirastaan kokoinen pitkäjalkainen kahlaaja, jonka höyhenpuku on selkäpuolelta ruskea, rinta musta, maha valkoinen, sekä kaula, niska ja posket valkoiset. Päälaki on musta. Koivet ovat mustat, samoin nokka. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Tavallisin ääni on hellittämättä inttävä ’kik’. == Esiintyminen == Pesii laikuittaisesti, Euroopassa vain paikoin Kreikassa, Balkanilla ja Turkissa. Lähi-idässä pesii paikoin Israelissa, Jordaniassa, Syyriassa ja Irakissa. Pääosa kynsihyypistä pesii Afrikassa Saharan ja päiväntasaajan välissä sekä Niilin laaksossa ja suistossa. Maailman populaation koko on 130 000–180 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Eurooppalaiset populaatiot ovat muuttolintuja, jotka talvehtinevat Afrikassa. == Elinympäristö == Alavien maiden aukeat suot, tulvaniityt, jokien rannat ja suistot sekä järvenrannat. Etiopiassa ja Turkissa voi pesiä myös vuoristossa 2700 metrin korkeuteen saakka. == Lisääntyminen == Koiras raaputtaa maahan muutamia kuoppia, joista naaras valitsee yhden pesäksi. Munia on lähes aina 4. Pesyeitä voi olla kesän aikana 2. Haudonta-aika on 22–24 päivää, molemmat puolisot hautovat. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään 7–8 viikon ikäisinä, jonka jälkeen ne pian itsenäistyvät. == Ravinto == Maassa elävät pienet selkärangattomat, pääasiassa hyönteiset. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 === Viitteet === Luokka:Hyypät
Mysteeri (täsmennyssivu)

Mysteerillä tarkoitetaan yleensä jotain salaperäistä tai arvoituksellista asiaa. Muita merkityksiä: * Mysteeri, mysteerio, uskontoon liittyvä yliluonnollinen ilmiö, esimerkiksi sakramentti * Mysteerinäytelmä, raamatullisia aiheita käsittelevä kirkkonäytelmä * Mysteeriuskonnot, antiikin uskontoja, joissa pyhiin toimituksiin liittyi salaperäisiä menoja * Mysteeriteatteri, Helsingin seudulla toimiva teatteriryhmä * Knut Hamsunin teos Mysteerioita vuodelta 1892 * Aki Sirkesalon ja Lisa Nilssonin single Mysteriet - Mysteeri, vuodelta 2003 ==Katso myös== * Anomalia pt:Mistério (desambiguação)
Edmund Barton

Edmund Barton (18. tammikuuta 1849 – 7. tammikuuta 1920) oli australialainen poliitikko ja tuomari. Hän oli myös Australian korkeimman oikeuden ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1903–1920. Barton toimi Australian ensimmäisenä pääministerinä 1901–1903, minkä myötä hänestä tuli kansallissankari. Hänen merkittävin saavutuksensa oli Australian itsenäistymisliikkeen johtaminen 1890-luvulla. Hänet valittiinkin maan ensimmäiseksi pääministeriksi, mutta hän jätti tehtävän siirtyäkseen Australian korkeimman oikeuden tuomariksi. ==Varhaisvuodet== Barton syntyi Sydneyn esikaupungissa Glebessä. Hän oli pörssivälittäjä William Bartonin ja Mary Louise Bartonin yhdeksäs lapsi. Hän opiskeli oikeustiedettä Sydneyn yliopistossa ja valmistui erinomaisin arvosanoin. Hänestä tuli asianajaja vuonna 1871. Hän pelasi myös krikettiä ja eräällä pelimatkalla Newcastleen vuonna 1870 hän tapasi tulevan vaimonsa Jane Mason Rossin. He avioituivat vuonna 1877. Vuonna 1879 Barton oli erotuomari Australian ja Englannin välisessä krikettiottelussa. Kiistanalaisen tuomion jälkeen katsojat ryntäsivät kentälle ja syntyi kansainvälisen kriketin ensimmäinen mellakka. Barton auttoi rauhoittamaan tilanteen ja sai runsaasti huomiota. ===Aluepolitiikka=== Vuonna 1876 Barton oli Sydneyn yliopiston vaalipiirissä ehdolla Uuden Etelä-Walesin parlamentin alahuoneeseen, mutta häntä ei kuitenkaan valittu kuin vasta kolmannella kerralla vuonna 1879. Vaalipiiri kuitenkin lakkautettiin jo heti seuraavana vuonna ja Bartonista tuli Wellingtonin vaalipiirin edustaja vuosiksi 1880–1882. Itä-Sydneyn vaalipiirin edustajana hän toimi vuosina 1882–1887. Tässä vaiheessa Barton ei pitänyt tarpeellisena korostaa vapaakauppamyönteisyyttään. Vuonna 1882 hänestä tuli parlamentin puhemies ja vuonna 1887 hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneeseen. Tammikuussa 1889 hänestä tuli George Dibbsin hallituksen oikeuskansleri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian pääministerit Luokka:Australian ulkoministerit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Jacques Hadamard

Jacques Salomon Hadamard (8. joulukuuta 1865 – 17. lokakuuta 1963)Jacques Salomon Hadamard oli ranskalainen matemaatikko. Hän todisti alkulukulauseen vuonna 1896. Hadamard opiskeli École Normale Supérieuressa ja ryhtyi poliittisesti aktiiviseksi Dreyfusin tapauksen yhteydessä; kapteeni Alfred Dreyfus oli hänen velipuolensa. Hänen opiskelijoitaan olivat muiden muassa Maurice Fréchet, Paul Lévy, Szolem Mandelbrojt ja André Weil. Hadamardin mukaan on myös nimetty Hadamardin matriisi. Hänelle myönnettiin Grand Prix des Sciences Mathématiques vuonna 1892 ja Prix Poncelet vuonna 1898. Hän kuoli Pariisissa 97-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset matemaatikot Luokka:Ranskan juutalaiset Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Berkley Bedell

Berkley Warren Bedell (5. maaliskuuta 1921 – 7. joulukuuta 2019Former Iowa Congressman Berkley Bedell dead at 98 after suffering stroke) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Bedell syntyi Spirit Lakessa, Iowassa. Hän valmistui Spirit Lake High Schoolista vuonna 1939 ja opiskeli sen jälkeen Iowa State Universityssä. Hän oli toisen maailmansodan veteraani. Bedell istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Iowan 6. vaalipiiristä vuosina 1975–1987. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 1986 sairastuttuaan Lymen tautiin. Hän perusti vuonna 1998 merkittävän vaihtoehtolääkintäkeskuksen. Hän uskoi vaihtoehtolääkinnän menetelmiin ja uskoi eturauhassyövästä toipumisensa olleen sen ansiota.http://www.nfam.org/NFAM/aboutus.htm == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Ѷ

Ѷ on kyrillinen kirjain, jota käytettiin muinaisissa kyrillisessä aakkostossa vastaamassa kreikan kielen ypsilonia. Kirjainta käytettiin aikoinaan venäjän, serbin ja romanian kyrillisissä aakkostoissa, mutta se hävisi niistä 1800-luvun tienoilla. Sen sijaan kirkkoslaavissa kirjain on yhä käytössä. Luokka:Kyrilliset kirjaimet
Deanna Durbin

Edna Mae ”Deanna” Durbin (4. joulukuuta 1921 Winnipeg, Kanada – 17. huhtikuuta 2013Date of death of Edna David per Social Security Death Index, search.ancestrylibrary.com; accessed April 11, 2018. Neauphle-le-Château, Ranska) oli kanadalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa James ja Ada olivat maahanmuuttajia Lancashirestä, Englannista. Heillä oli myös toinen lapsi, tytär Edith, josta tuli opettaja. Durbin sai sopimuksen Metro-Goldwyn- Mayerilta vuonna 1935. Hän tuli Hollywood-uransa aikana tunnetuksi varsinkin heleästä lauluäänestään. Hänelle myönnettiin jo vuonna 1938 Oscar- kunniapalkintoihin kuulunut niin sanottu Juvenile Award. Durbinin tunnettuja elokuvia ovat muiden muassa Se alkoi Eevasta (1941), Tuli ja tuhka (1944) ja En antaudu (1945). Hän eli 1950-luvun alusta alkaen enimmäkseen poissa julkisuudesta. Muiden muassa Anne Frank ja Winston Churchill nimesivät Durbinin suosikkifilmitähdekseen. Durbinilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli naimisissa kolmeen otteeseen; kolmas avioliitto alkoi vuonna 1950 ja päättyi vasta puolison kuolemaan 1. maaliskuuta 1999. Deanna asui ennen kuolemaansa Sveitsissä. Hän kuoli 91-vuotiaana huhtikuussa 2013. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Deanna Durbinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa *Eräs ääni valloittaa maailman, Kuva, 20.07.1938, nro 15, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Sylvia Ruuska

Sylvia Eliina Ruuska (4. heinäkuuta 1942 Berkeley, Kalifornia – 7. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen uinnin olympiamitalisti. Ruuska voitti Melbournen olympialaisissa 1956, vain 14-vuotiaana, kaksi mitalia. Hän ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä hopealle ja henkilökohtaisessa 400 metrin vapaauintikilpailussa pronssille. Rooman olympialaisissa 1960 hän ui alkuerissä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa uinut Yhdysvaltain joukkue voitti kultaa. Urallaan Ruuska ui sekauinnissa useita maailmanennätyksiä. 27. kesäkuuta 1958 hän ui 400 metrin sekauinnissa ajan 5.46,6, joka oli matkan ensimmäinen virallinen maailmanennätys. Sylvia Ruuskan isä Weikko Ruuska oli suomalaissyntyinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Time-lehden artikkeli Sylvia Ruuskasta vuodelta 1959 * Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Between Fire and Ice

Between Fire and Ice on kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin seitsemäs soololevy ja Organ Fusion Bandin ensimmäinen levy. Organ Fusion Band soitti myös useita keikkoja levyn kokoonpanolla sekä kitaristi Pekka Nylundin kanssa, ennen levyn valmistumista nimellä Jang Vans. "Fraktaali symmetria" on omistettu basisti "Joe" Veronalle. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Jukka Gustavson. # Liplatusta, kimmellystä, putputusta – ja onhan siinä kyljessä nimikin: Ramses – Lauttasaaren prinssi # Walkin' & Talkin' # Fraktaali symmetria # Ai ai ai vapaus on päässyt karkuun # Between Fire & Ice # Start & Run # I'm a Bluesman # Syrjäännyt == Kokoonpano == * Jukka Gustavson – koskettimet, ääni, tuottaja * Juha Verona – basso * Pentti Lahti – puupuhaltimet * Rami Eskelinen – rummut \+ * Martin Brushane – studiotekniikka * Juha Verona – tuottaja == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio Viitattu 6.1.2019 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Jukka Gustavsonin albumit
Uusi realismi (filosofia)

Uusi realismi oli 1900-luvun alkupuolen tietoteoriaan keskittynyt filosofinen suuntaus, jonka muodostivat ennen kaikkea kuusi yhdysvaltalaista filosofia: Edward Gleason, Edwin Holt, Walter Marvin, William Montague, Ralph Barton Perry ja Walter Pitkin. Uusi realismi suuntautui idealismia ja erityisesti hegeliläisyyttä vastaan, ja pyrki erottamaan metafysiikan tietoteoriasta. Uutta realismia voidaan pitää naiivin realismin muotona. Uudet realistit hylkäsivät tietoteoreettisen subjektivismin eli sen, että kaikki tietomme olisi fenomenologista ja koskisi maailmaa vain sellaisena kuin se näyttäytyy meille. Ryhmä katsoi, että kun ihminen on tietoinen jostain oliosta, olisi virhe sanoa, että silloin olisi olemassa kaksi tosiasiaa – tieto oliosta mielessä, ja mielen ulkopuolinen olio itsessään. Uudet realistit katsoivat, että ne esineet, joista jotakin tiedetään tai ei tiedetä, voivat olla olemassa riippumatta siitä, oltiinko niistä tietoisia tai ei. Uudet realistit uskoivat siis objektiivisen todellisuuden olemassaoloon. Perry oli uuden realismin ensimmäisiä edustajia teoksellaan The Ego-Centric Fredicament (1910). Laajemmaksi filosofiseksi liikkeeksi uusi realismi muodostui edellä mainitun ryhmän julkaistua artikkelin "The Program and First Platform of Six Realists" (The Journal of Philosophy, 1910) sekä teoksen The New Realism (1912). Brittiläisistä filosofeista uutta realismia kannattivat mm. Bertrand Russell, G. E. Moore, T. P. Nunn, Samuel Alexander ja George Stout, ja yhdysvaltalaisista mainittujen lisäksi mm. F. J. E. Woodbridge, G. S. Fullerton ja E. B. McGilvary. Kriittinen realismi oli myöhempi realistinen liike, joka suuntautui muun muassa uutta realismia vastaan. == Lähteet == Luokka:Realismi Luokka:Tietoteoria
Uusi realismi

thumb|250px|Jean Tinguely, Eos xk (3), 1965. Uusi realismi () (myös uusrealismi, uudet realistit, Nouveau Realisme tai Nouveaux realistes) on taidesuuntaus, jonka perustivat vuonna 1960 Ranskassa taidekriitikko Pierre Restany ja taidemaalari Yves Klein. Suuntauksen jäsenet pyrkivät saattamaan elämän ja taiteen lähemmäs toisiaan. He sanoivat näkevänsä maailman kuvana, josta ottavat osia ja sijoittavat ne osaksi teoksiaan. Dadaistien ja Marcel Duchampin antitaiteen tavoin uusrealistit pyrkivät käyttämään arkisia, tosielämän esineitä taiteessaan. Assemblaasin ja valmisesineiden käyttö oli tyypillistä uusrealisteille. Uudet realistit olivat mannereurooppalainen vastine englantilaiselle ja amerikkalaiselle pop-taiteelle, joka oli syntynyt Englannissa 1950-luvun lopulla. Ryhmässä olivat Yves Kleinin lisäksi muun muassa Arman, François Dufrêne César, Christo, Raymond Hains, Martial Raysse, Mimmo Rotella, Daniel Spoerri ja Jean Tinguely ja myöhemmin Niki de Saint Phalle. == Suomessa == Uusrealistien taidetta nähtiin Suomessa ainakin Ars 69 -näyttelyssä. Pierre Restany kutsuttiin esitelmöimään Helsinkiin ja Arsissa olivat esillä ryhmästä Arman ja César. Manner-Euroopan pop-taiteen virtaukset eivät kuitenkaan herättänet voimakasta vastakaikua Suomen taiteessa, vaan sikäläisinä esikuvina pidettiin pikemminkin popin amerikkalaisia suuntauksia. == Uusrealistien muotokuvia == Tiedosto:Arman by Lothar Wolleh.jpg|Lothar Wolleh, Arman (Armand Pierre Fernandez). Tiedosto:Villiglé by Lothar Wolleh.jpg|Lothar Wolleh, Jacques Villeglé. Tiedosto:Niki_de_Saint_Phalle_by_Lothar_Wolleh.jpg|Lothar Wolleh, Niki de Saint Phalle, 1970. Tiedosto:Tinguely by Wolleh.jpg|Lothar Wolleh, Jean Tinguely, 1970. == Katso myös == * Realismi * Pop-taide Luokka:Taidesuuntaukset
Marion Barry

Marion Shepilov Barry, Jr. (6. maaliskuuta 1936 Itta Bena, Mississippi – 23. marraskuuta 2014 Washington) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Syntyjään mississippiläinen Barry kasvoi Memphisissä, Tennesseessä. Hän pääsi Booker T. Washington High Schoolista vuonna 1954 ja valmistui sen jälkeen LeMoyne-Owen Collegesta vuonna 1958 sekä Fisk Universitystä vuonna 1960. Hän oli Eagle Scout ja muutti Washingtoniin vuonna 1965. Kaupunginvaltuuston jäsenenä ollessaan 9. maaliskuuta 1977 hän joutui ammutuksi mutta toipui hyvin. Hän toimi vuosina 1979–1991 Washingtonin toisena pormestarina; ura katkesi tilapäisesti koko Yhdysvaltoja kuohuttaneeseen huumausaineskandaaliin, joka syntyi, kun poliisi löysi 18. tammikuuta 1990 Barryn ja hänen naisystävänsä hallusta kokaiinia. Barry sai lokakuussa 1990 kuuden kuukauden vankeustuomion mutta onnistui jatkamaan poliittista uraansa, ja hän toimi Washingtonin pormestarina toistamiseen vuosina 1995–1999. Barry oli diabeetikkohttp://www.dlife.com/dLife/do/ShowContent/inspiration_expert_advice/famous_people/marion.html http://www.washingtonpost.com/wp- dyn/content/article/2005/10/28/AR2005102801028.html ja toipunut eturauhassyövästä.http://archive.is/20120526075547/findarticles.com/p/articles/mi_m1355/is_n20_v94/ai_21250335 Hän kuoli washingtonilaisessa sairaalassa 78-vuotiaana 23. marraskuuta 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Washingtonin (DC) pormestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Yli rajojen

Yli rajojen (Beyond Borders) on vuonna 2003 valmistunut draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Martin Campbell. Pääosissa ovat Angelina Jolie ja Clive Owen. Elokuvassa tuoreeseen avioliittoonsa pettynyt yhdysvaltalaisnainen ihastuu Lontoon seurapiirijuhlissa kriisialueelta toiselle sukkuloivaan komeaan mutta arroganttiin lääkäriin ja tuppautuu mukaan tämän avustusmatkalle tutustuakseen mieheen paremmin. Elokuva seuraa pariskuntaa ympäri maailmaa 15 vuoden ajan, 1980-luvun puolivälistä vuosituhannen vaihteen paikkeille. == Roolit == ==Vastaanotto== Videohound's Golden Movie Retriever -oppaassa valitetaan ettei elokuva oikein inspiroi, paitsi Angelina Jolieta itseään, joka ryhtyi sittemmin YK:n pakolaisavun hyvän tahdon lähettilääksi ja adoptoi pojan Kambodžasta."Beyond Borders." VideoHound's Golden Movie Retriever, edited by Michael J. Tyrkus, 2020 ed., Gale, 2020, p. 201. [link.gale.com/apps/doc/CX7928804071/GVRL?u=wikipedia&sid;=bookmark- GVRL&xid;=b2c985f8 Gale eBooks]. Viitattu 6.5.2022. Keskisuomalaisessa kriitikko moitti, että elokuva yrittää paketoida yhteen politiikan, maailmanparantamisen ja romantiikan, mutta lopputulos jää laihaksi hyvistä aikeista huolimatta: ”Elokuva rakkaustarina ei oikein vakuuta, ja melodraama ontuu vieläkin pahemmin.” ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Martin Campbellin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat
Vilho Askola

Vilho Askola (9. marraskuuta 1906 Pietari – 27. huhtikuuta 1994 Nurmijärvi) oli nurmijärveläinen taidegraafikko. Hänet muistetaan muun muassa suomalaista maisemaa kuvaavista puupiirroksistaan. Askolan kotikieli oli suomi, ja suurimman osan elämästään hän asuikin Suomessa. Ollessaan 20-vuotias Askola aloitti opiskelunsa Taideteollisessa keskuskoulussa Helsingissä, opiskeli siellä 1927–1929, ja sen jälkeen hän jatkoi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1929–1931. Hänen ensimmäinen kansainvälinen näyttelynsä oli Moskovassa vuoden 1934 puolivälissä. Nurmijärvelle Askola lähti vuonna 1941, jossa asui myös hänen aviopuolisonsa Pirkko. Heillä oli yksi tytär. Vilho Askola on myös kirjoittanut kirjoja. Vuonna 2006 tuli kuluneeksi sata vuotta Vilho Askolan syntymästä, ja Nurmijärven museo julkaisi juhlavuodesta internetsivut. ==Lähteet== *Kuvataiteilijamatrikkeli == Kirjallisuutta == * *Sormunen, Irja: Nurmijärven pitäjän historia 1900–1970, III osa, 1974 *Askola, Vilho – Hervo, Erkki & Pietilä, Tuulikki: Puupiirros, 1982 *Askola, Vilho – Oja, Onni: Puupiirtäjän taiteen taipaleelta, 1985 *Jäntti, Y. A. – Vehmas, E. J.: Suomen taiteen vuosikirja, 1946 ==Aiheesta muualla== * Vilho Askolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. *Vilho Askola Valtion taidemuseon kokoelmissa *Vilho Askolan juhlavuoden sivut * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Todd Akin

Todd Akin (5. heinäkuuta 1947 New York – 3. lokakuuta 2021Ex-US Rep. Todd Akin, sunk by ‘legitimate rape’ remark, dies) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Missourin toisesta vaalipiiristä 3. tammikuuta 2001 – 3. tammikuuta 2013. Newyorkilaissyntyinen Todd Akin muutti myöhemmin St. Louisiin ja opiskeli John Burroughs Schoolissa. Sieltä päästyään hän valmistui Worcester Polytechnical Institutesta Massachusettsissa. Hän pääsi Missourin edustajainhuoneeseen vuonna 1988 ja tuli valituksi uudelleen viisi kertaa. Akin sairasti useiden vuosien ajan syöpää ja kuoli lokakuussa 2021. Hän oli kesäkuusta 1975 naimisissa vaimonsa Lullin kanssa. Akin sanoi vuonna 2012 ollessaan senaattoriehdokkaana että oikeasta raiskauksesta ei voi tulla raskaaksi, mihin presidentti Obamakin jyrähti. Republikaanit peruivat tukensa häneltä ja hän menetti 5 miljoonan dollarin rahoituksen.YLE.fi == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Frank Borman

Frank Frederick Borman II (14. maaliskuuta 1928 Gary, Indiana – 7. marraskuuta 2023 Billings, Montana) oli yhdysvaltalainen astronautti, joka toimi komentajana Kuun ensimmäistä kertaa kiertäneellä Apollo 8 -lennolla joulukuussa 1968. Lisäksi hän osallistui Gemini 7 -lennolle 1965. Borman toimi vuoteen 1986 Eastern Air Linesin toimitusjohtajana. Yhdysvaltain kongressi on myöntänyt hänelle vuonna 1978 Congressional Space Medal of Honor -kunniamerkin. Hänet on lisäksi otettu vuonna 1993 Astronaut Hall of Fameen, ja hän kuuluu myös National Aviation Hall of Fameen. Hän oli vuonna 1968 Time- lehden Vuoden henkilö. Borman meni vuonna 1950 naimisiin Susan Bogbeen kanssa. Parille syntyi kaksi poikaa. Hänen omaelämäkertansa Countdown: An Autobiography of Frank Borman on vuodelta 1988. Hänellä on ollut eturauhassyöpä.http://www.gihealth.com/html/education/celebProstateca.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Official NASA biography * Spacefacts biography of Frank Borman Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat
Andrew Young

Andrew Jackson Young, Jr. (s. 12. maaliskuuta 1932) on yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti ja demokraattipoliitikko. Young syntyi afroamerikkalaiseen perheeseen New Orleansissa, Louisianassa. Hän aloitti opintonsa Dillard Universityssä, mutta siirtyi sitten Howardiin, josta hän valmistui vuonna 1951. Young istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Georgian viidennestä vaalipiiristä vuosina 1973–1977. Young toimi vuosina 1977–1979 Yhdysvaltain ensimmäisenä mustana YK-suurlähettiläänä, ja vuosina 1982–1990 hän toimi Atlantan pormestarina. Hän on tunnettu mustien oikeuksien puolustaja ja julkaisi vuonna 1996 teoksen An Easy Burden: The Civil Rights Movement and the Transformation of America. Youngille on myönnetty ihmisoikeuksien eteen tehdystä työstä Presidential Medal of Freedom. Hän voitti vuonna 1978 myös Spingarn Medalin. Hän sairastui syksyllä 1999 eturauhassyöpään, joka onnistuttiin havaitsemaan jo taudin varhaisessa vaiheessa.http://www.ncccusa.org/news/99news126.html ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Atlantan pormestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Jimmy Carterin hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Presidential Medal of Freedom
Aryeh Eldad

Aryeh Eldad (‎, s. 1. toukokuuta 1950) on israelilainen plastiikkakirurgi ja poliitikko. Hän edustaa knessetissä Kansallista uskontopuoluetta. Eldad on väitellyt lääketieteen tohtoriksi Tel Avivin yliopistosta. Hän oli Israelin puolustusvoimien ylilääkäri vuosina 1997–2000. == Lähteet == * Henkilötiedot knessetin virallisella sivulla Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelilaiset lääkärit Luokka:Plastiikkakirurgit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Black Country derby

Black Country Derby on englantilainen jalkapallon paikallisottelu, joka pelataan West Bromwich Albionin ja Wolverhampton Wanderersin kesken. Ottelusarja on alallaan yksi maailman vanhimmista ja eniten vihamielisiä tunteita herättävä paikalliskamppailu. == Historia == Ensimmäinen Black Country Derby pelattiin 2. tammikuuta 1886, kun joukkueet kohtasivat FA Cupissa West Bromwichin silloisella kotikentällä Stoney Lanella. Albion voitti kamppailun numeroin 3–1 ja on koko ottelusarjan yli 120-vuotisen historian ollut niskanpäällä cupotteluissa, sillä 11 joukkueiden kesken pelatusta FA Cupin ottelusta Wolves on pystynyt vain kerran kukistamaan verivihollisensa kahden ottelun päättyessä tasan. Liigaotteluissa joukkueet ovat sitä vastoin olleet erittäin tasaväkisiä, sillä 140 liigakohtaamisesta molemmat joukkueet ovat voittaneet 51 ottelua ja 38 kertaa on päädytty pistejakoon. Yksi Black Country Derbyn erityispiirteitä on ollut joukkueiden samankaltainen historia ja tasavahva menestys. Molemmat joukkueet perustettiin 1870-luvun lopussa ja ovat vuonna 1888 aloitetun Englannin Liigan perustajajäseniä. Englannin pääsarjassa Albion on pelannut 71 kautta ja Wolves 60 kautta. Liigamestaruuksia Wolvesilla on kolme Albionin yhtä vastaan. FA Cup mestaruudet ovat 5–4 Albionin hyväksi ja Liigacupin voittoa Wolverhamptonissa on juhlittu kahdesti, West Bromwichissa kerran. West Bromwich ja Wolverhampton eivät ole naapurikaupunkeja, vaan niiden välissä sijaitsee Walsall, josta myös tulee perinteikäs liigajoukkue, Walsall FC. Walsall FC:n menestys on kuitenkin ollut vuosien saatossa sen verran vaatimattomampaa, että sille ei ole kehittynyt yhtä merkittävää paikalliskilpailijan statusta. Luokka:Wolverhampton Wanderers FC Luokka:Jalkapallon derby-ottelut
Akvaariorakkaus

Akvaariorakkaus on vuonna 1993 valmistunut Claes Olssonin ohjaama suomalainen elokuva. Se perustuu Anna-Leena Härkösen romaaniin Akvaariorakkautta. ==Juoni== Elokuva kertoo tarjoilijasta Saarasta, joka on seksuaalisuudestaan tietoinen ja sillä miehiä härnäävä. Saara tapaa toimittajan nimeltään Joni, jonka luokse hän muuttaa asumaan. ==Näyttelijät== *Tiina Lymi *Nicke Lignell *Minna Pirilä *Satu Silvo *Sanna Saarijärvi *Antti Virmavirta *Maria Sid ==Palkinnot ja tunnustukset== Elokuva on saanut seuraavat Jussit: *naispääosa: Tiina Lymi *musiikki: Yari *lavastus: Minna Santakari == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Claes Olssonin ohjaamat elokuvat
Seven Seals

__NOTOC__ Seven Seals on Primal Fearin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2005. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Rajoitettu digipak === # * # #Seven Seals (video) == Kokoonpano == * Ralf Scheepers – laulu * Stefan Leibing – kitara * Tom Naumann – kitara * Mat Sinner – basso, taustalaulu * Randy Black – rummut == Arvostelut == * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Emeritus review * Imperiumi: 8-/10Primal Fear – Seven Seals Viitattu 29.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Primal Fearin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Panu Pekkanen

Panu Pekkanen (28. kesäkuuta 1932 Kotka – 16. heinäkuuta 1986) oli suomalainen suomentaja. Hänen suomennostyönsä vaihtelevat aikuisten romaaneista runoihin ja lastenkirjoihin. Kenties parhaiten hänet tunnetaan useiden J. R. R. Tolkienin teosten runojen suomentajana. Pekkanen syntyi Kotkassa, mutta perhe muutti ilmeisesti jo hänen lapsuudessaan Helsinkiin, missä hän kävi koulunsa. Hänen vanhempansa olivat luennoitsija August Pekkanen ja Sylvi Kaplas. Pekkanen valmistui 1958 Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi, ja vuodesta 1961 lähtien hän toimi WSOY:llä kielentarkastajana. Hän oli naimisissa Pirkko Laitisen kanssa vuosina 1957–1973. Pekkanen kuoli 54 vuoden ikäisenä vuonna 1986. Hänen 1950-luvun lopulla alkanut uransa suomentajana ehti kestää hiukan yli neljännesvuosisadan. Myös Pekkasen nuorempi sisar Hilkka Pekkanen toimii suomentajana. Pekkasen loppuelämän kestänyt työ J. R. R. Tolkienin teosten parissa sai alkunsa 1970-luvulla, kun hän liittyi Kersti Juvan ja Eila Pennasen avuksi kääntämään Tarun sormusten herrasta (1973–1975) runoja. Sen jälkeen hän suomensi runot ja säkeet myös Silmarillionista (1979), Hobitista (1985) ja Keskeneräisten tarujen kirjasta (1986). Lisäksi hän käänsi kokonaisuudessaan Tolkienin lyhyistä satukirjoista Maamiehen ja lohikäärmeen (1978), Sepän ja Satumaan (1983) sekä Herra Blissin (1983). Juvan kanssa suomennosyhteistyö jatkui myös Richard Adamsin Ruohometsän kansassa (1975) ja useissa A. A. Milnen Nalle Puh -tarinoissa, joihin Pekkanen käänsi säemuotoiset osuudet. Pekkasen kokonaan omia suomennoksia ovat muun muassa George Orwellin Eläinten vallankumous (1969), Wil Huygenin ja Rien Poortvlietin Suuri tonttukirja (1978) sekä Tove Janssonin Outo vieras Muumitalossa (1980). Pekkanen suomensi 1970-luvulla myös Charles M. Schulzin Tenavat-sarjakuvaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomentajat Luokka:Sarjakuvien suomentajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Mihail Devjatjarov

Mihail Talgatovitš Devjatjarov (, s. 25. helmikuuta 1959 Tšusovoi, Permin aluepiiri, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut venäläinen maastohiihdon olympiavoittaja. Devjatjarov voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan olympiakultaa Calgaryssa 1988 ennen Pål Gunnar Mikkelsplassia. Hän kuului samoissa kisoissa myös Neuvostoliiton hopeajoukkueeseen 4 × 10 kilometrin viestissä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Devjatjarov saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Marco Albarellon ja Thomas Wassbergin jälkeen sekä hopeaa Neuvostoliiton viestijoukkueen jäsenenä. Devjatjarov voitti urallaan kaksi maailmancupin kilpailua: olympiakilpailun Calgaryssa sekä 15 kilometrin kilpailun Murmanskissa vuonna 1984. == Lähteet == * Mihail Devjatjarov FIS:n tietokannassa Luokka:Neuvostoliittolaiset maastohiihtäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elsa Nyström

Elsa Maria Nyström (27. tammikuuta 1890 Helsinki – 22. tammikuuta 1979 Espoo) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Svenska Teaternissa 1922–1958. Nyström esitti yhdessä Toivo Niskasen kanssa ensi kerran Suomessa tangoa julkisesti 2. marraskuuta 1913 Apollo-teatterissa Helsingissä.Tanssi.net Nyströmille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955. == Filmografia == *Pikajuna pohjoiseen, 1947 *Katupeilin takana, 1949 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Afeidas (Ateenan kuningas)

Afeidas oli kreikkalaisessa mytologiassa Oksynteksen poika, joka seurasi isäänsä Attikan kuninkaana. Hänen lyhyeksi jääneen – vain vuoden mittaisen – valtakautensa jälkeen kuninkaaksi nousi hänen veljensä Thymoites. Luokka:Ateenan kuninkaat
Afeidas

Afeidas viittaa seuraaviin myyttisiin kuninkaisiin kreikkalaisessa mytologiassa: * Afeidas, Ateenan kuningas ja Oksynteksen poika * Afeidas, Tegean kuningas ja Arkaan poika.
Holly Johnson

William Holly Johnson (s. 9. helmikuuta 1960) on brittiläinen popmuusikko ja kuvataiteilija. Hän nousi kuuluisuuteen Frankie Goes to Hollywood -kokoonpanon jäsenenä 1980-luvulla. Johnson syntyi Liverpoolissa, Englannissa, vaikka joidenkin lähteiden mukaan syntymäpaikka olisi ollut Khartum; kyseessä on ilmeisesti Johnsonin itse haastattelun välityksellä levittämä vitsi. Hän jätti Frankie Goes to Hollywoodin vuonna 1987 ja halusi siirtyä tekemään soolomateriaalia. Yhtyeen ja levy-yhtiön välinen sopimus ei sitä sallinut, joten Holly päätti viedä asian oikeuteen. Pitkän oikeusprosessin jälkeen Holly pääsi irti levytyssopimuksesta, mutta samalla tuli antaneeksi kaikki FGTH:n julkaisuoikeudet levy-yhtiölle. Johnsonin ensimmäinen sooloalbumi Blast (1989) julkaistiin MCA Recordsin kautta, ja se oli huomattava menestys. Listaykköseksi nousseelta ja platinaa myyneeltä albumilta nousivat hitit "Love Train", "Americanos", "Atomic City" ja "Heaven's Here". Huhtikuussa 1993 hän ilmoitti julkisuuteen kärsineensä jo jonkin aikaa HIV-tartunnasta. Johnsonin omaelämäkerta A Bone In My Flute on vuodelta 1994. 1990-luvun loppua kohden hän menestyi taidemaalarina, jonka teoksia on ollut esillä muun muassa Tate Liverpoolissa ja Royal Academyssä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edmund White

Edmund Valentine White III (s. 13. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on ollut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1996. White syntyi Cincinnatissa, Ohiossa, ja kasvoi suurilta osin Chicagossa. Cranbrook Schoolin käytyään hän opiskeli Michiganin yliopistossa ja työskenteli sitten toimittajana New Yorkissa. Hän asui vuodesta 1983 vuoteen 1990 Ranskassa . Whiten tunnetuin romaani lienee oman seksuaalisuuden etsimistä käsittelevä A Boy's Own Story (1982). White itse on avoimesti homoseksuaali, ja monet hänen kirjoistaan sivuavat kyseistä aihetta. Hän on lisäksi myöntänyt kärsivänsä HIV-tartunnasta. White on ranskalaisen Ordre des Arts et des Lettres'n Officier ja American Academy of Arts and Sciencesin jäsen. Hänen tuotantonsa ei rajoitu proosaan, vaan häneltä on lisäksi ilmestynyt muun muassa näytelmä Terre Haute (2006). Hänelle on myönnetty homokirjallisuuden arvostettu Lambda-palkinto. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thymoites (Ateenan kuningas)

Thymoites () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oksynteen poika ja Attikan myyttinen kuningas, joka seurasi valtaistuimelle veljeään Afeidasta. Hänet syrjäytti vallasta Melanthos, johon loppui myös kekropidien valtakausiPausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.18.9 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Ateenan kuninkaat
Nikolai Bažukov

Nikolai Serafimoviš Bažukov (, s. 23. heinäkuuta 1953 Troitsko-Petšorsk, Komin tasavalta, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut entinen venäläinen maastohiihtäjä, olympiavoittaja. Etniseltä taustaltaan hän on komi. Bažukov saavutti 15 kilometrin olympiakultaa Innsbruckissa 1976 voitettuaan toiseksi tulleen maanmiehensä Jevgeni Beljajevin vajaalla kolmella sekunnilla. Samoissa kisoissa hän kuului lisäksi Neuvostoliiton pronssijoukkueeseen 4 x 10 kilometrin viestissä sekä sijoittui 30 kilometrillä viidenneksi. Lahden MM- kilpailuissa 1978 Bažukov sijoittui yhdeksänneksi sekä 15:llä että 50 kilometrillä. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Vasili Rotšev, Jevgeni Beljajev ja Nikolai Zimjatov. ==Lähteet== * Nikolai Bažukov FIS:n tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset maastohiihtäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thymoites

Thymoites () viittaa seuraaviin myyttisiin kuninkaisiin kreikkalaisessa mytologiassa: * Thymoites, Ateenan kuningas ja Oksynteksen poika * Thymoites, Troijan prinssi.