EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Requiem (Verdi)

Giuseppe Verdi sävelsi sielunmessun Messa da Requiem ihailemansa Alessandro Manzonin muistolle vuosina 1873–1874. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Milanossa toukokuussa 1874 säveltäjän itsensä johdolla. Teos koostuu seitsemästä osasta. Kokoonpanoon kuuluu neljä solistia, orkesteri ja suuri kuoro. Alun perin Verdi oli säveltänyt kahdentoista muun säveltäjän kanssa messun Gioachino Rossinin muistolle. Messa per Rossinin esitys peruuntui aikanaan, mutta Manzonin kuoltua vuonna 1873 Verdi sävelsi tälle requiemin itsenäisesti. Alun perin Messa per Rossiniin sisältynyt Libera me kuullaan myös Manzonille sävelletyssä requiemissa. Sielunmessun teksti perustuu katoliseen latinankieliseen tekstikokoelmaan. == Osat == # Requiem et Kyrie (kuoro, solistit) # Dies irae #: Dies irae (kuoro) #: Tuba mirum (kuoro, basso) #: Mors stupebit (basso) #: Liber scriptus (mezzo-sopraano, kuoro) #: Quid sum miser (sopraano, mezzo-sopraano, tenori) #: Rex tremendae (solistit, kuoro) #: Recordare (sopraano, mezzo-sopraano) #: Ingemisco (tenori) #: Confutatis (basso, kuoro) #: Lacrymosa (solistit, kuoro) # Offertorium #: Domine Jesu Christe (solistit) #: Hostias # Sanctus (kaksoiskuoro) # Agnus Dei (sopraano, mezzo-sopraano, kuoro) # Lux aeterna (mezzo-sopraano, tenori, basso) # Libera me (sopraano, kuoro) #: Libera me #: Dies irae #: Requiem aeternam #: Libera me == Soitinnus == Teos on sävelletty seuraavalla kokoonpanolle: : Puupuhaltimet: piccolo, 3 huilua,2 oboeta, 2 klarinettia, 4 fagottia : Vaskipuhalimet: 4 käyrätorvea, 8 trumpettia, 3 pasuunaa, ofikleidi : Lyömäsoittimet: bassorumpu, patarumpu : Jousisoittimet: viulut I, II, alttoviulut, sellot, kontrabassot. Kolmas huilisti soittaa myös piccoloa. Harvinainen ofikleidi korvataan nykyisissä esityksissä usein tuuballa tai cimbassolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Giuseppe Verdin teokset Luokka:1870-luvun musiikkiteokset Luokka:Sielunmessut
Kuivakausi

Kuivakausi on sadekauden vastakohta. Päiväntasaajan seudulla on sadeaika kesällä ja kuivakausi talvella. Sanan aiemmin käytettyjä synonyymeja ovat pouta-aika, poudanaika, poutakausi, kuivuuskausi ja kuiva aika.Päivi Laine, Suomi tiellä sivistyskieleksi, Suomenkielisen maantieteen sanaston, kehittyminen ja kehittäminen 1800-luvulla s. 242 (väitöskirja) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ilmasto Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Stabat Mater (Rossini)

Stabat Mater on Gioacchino Rossinin sävellys kuorolle ja solisteille. Sen pohjana on Stabat Mater, katolinen hymni 1200-luvulta, joka käsittelee Marian kärsimystä. Rossinin teoksen alkuperäisversio esitettiin Madridissa vuonna 1832. Siihen sisältyi Giovanni Tadolinin säveltämiä osuuksia; Rossini kuitenkin sävelsi sittemmin uudelleen Tadolinin osuudet, ja uusittu versio esitettiin ensi kertaa vuonna 1842.The Ultimate Stabat Mater Website: Gioacchino Rossini == Lähteet == Luokka:Gioachino Rossinin teokset Luokka:1830-luvun musiikkiteokset Luokka:1840-luvun musiikkiteokset Luokka:Stabat Mater
Mikaševitšy

Mikaševitšy (, IPA: ; ; ) on 1785 perustettu kaupunki Luninetsin hallintopiirissä Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosassa. Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), Квадрограф, Minsk, 2008. Vuonna 2004 kaupungin asukasluku oli 13 800.Е.Л. Макаревич (toim.): Атлас автомобильных дорог (Atlas Avtomobilnyh Dorog), 2005. sivu 71. Издательство Янсеян, Minsk, 2005. ISBN 985-6501-12-1. Hallintopiirin itäosassa sijaitsevassa Mikaševitšyssä on avokaivoksena toimiva graniittikaivos. Kaivoksen lähelle on ruopattu myös pistoväylä lastaussatamalle, josta pääsee etelään Pripet-joelle. Itä-länsisuuntainen Brest–Homel-rata kulkee kaivoksen eteläpuolitse mutta kaupungin halki. Maantieyhteyksistä merkittävin on kaupungin pohjoispuolelta ohittava M10-valtatie (Brest–Kobryn–Pinsk–Homel). Lähin suurempi kaupunki on Pinsk, joka sijaitsee Mikaševitšyn länsipuolella linnuntietä noin 70 kilometrin päässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * WikiMapia- karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai * Kuvia kaupungista, Radzima.org , ja * Graniitti louhos Mikashevichi Luokka:Brestin alueen kaupungit
Savannikaijanen

Savannikaijanen, aikaisemmalta nimeltään oranssipääpapukaija (Agapornis pullarius) on päiväntasaajan seudulla Afrikassa elävä kaijalaji. Sen ruumis on vihreä, mutta sen otsa on koiraalla punainen, naaraalla oranssi ja nuorella linnulla keltainen. Savannikaijasen elinalue ulottuu lännessä Sierra Leonesta ja Guineasta aina Sudanin eteläosiin, Länsi-Etiopiaan, Länsi-Keniaan ja Luoteis-Tansaniaan, Zaireen, Angolaan ja São Tomélle. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Ghanasta 1758. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista ugandae on esiintymiseltään itäisempi.IBC == Lähteet == Luokka:Kaijaset
Sepelkaijanen

Sepelkaijanen, aikaisemmalta nimeltään sademetsäpapukaija (Agapornis swindernianus) on päiväntasaajan seudulla Afrikassa elävä kaijalaji, josta tunnetaan kolme alalajia. Läntisin nimialalaji swindernianus elää laikuittain Liberiassa, Norsunluurannikolla ja Ghanassa, alalaji zenkeri Kamerunissa, Gabonissa, Keski-Afrikan tasavallassa ja läntisessä Zairessa, sekä alalaji emini Zairen keski- ja itäosista Ugandan länsiosiin. Sen holotyypin kuvaili Heinrich Kuhl Liberiasta 1820.IBC Sepelkaijanen syö pääasiassa hedelmiä ja hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Kaijaset
Inkeroisten Terho

Inkeroisten Terho ry on urheiluseura Inkeroisissa, nykyisin Kouvolan kaupungissa. Seura on perustettu 15. helmikuuta 1914 ja seuran ohjelmaan kuuluvat suunnistus, hiihto ja yleisurheilu. Seurassa on harrastettu myös pesäpalloa. Vuonna 1921 käytiin Inkeroisten urheilukentällä ratkaiseva kokeiluottelu, jonka tuloksena pitkäpallosta siirryttiin lopullisesti pesäpalloon. ==Lähteet== * http://www.inkte.fi/ Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat
Celebesinriippukaija

Celebesinriippukaija (Loriculus stigmatus) on Indonesian Sulawesiin kotoperäinen kaija. Sen holotyypin kuvaili Salomon Müller Sulawesista 1843.IBC == Ulkonäkö ja koko == Celebesinriippukaija kasvaa 15 cm pitkäksi ja painaa aikuisena noin 30 grammaa. Yleisväri on vihreä, nokka on musta. Koiraalla on puneinen otsa. Molemmilla sukupuolilla on viininpunainen yläperä.Maroon-rumped Hanging Parrot World Parrot Trust == Lähteet == Luokka:Riippukaijat
Filippiinienriippukaija

Filippiinienriippukaija (Loriculus philippensis) on Filippiinienin kotoperäinen kaija. Lajista tunnetaan kymmenen eri saarille eriytynyttä alalajia. Sen holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Luzonilta 1776.IBC == Ulkonäkö ja koko == Filippiinienriippukaija kasvaa 14 cm pitkäksi, ja painaa aikuisena 32-40 grammaa. Se on yleisväriltään vihreä, otsa ja päälaki sekä yläperä ovat punaiset, ja selkää pitkin kulkee kullankeltainen raita.. Koiraalla on kurkussa oranssi läikkä, naaraalla on sinertävät posket.Philippine Hanging Parrot World Parrot Trust == Lähteet == Luokka:Riippukaijat
Irinej

Irinej (; 28. elokuuta 1930 Vidova, Jugoslavian kuningaskunta – 20. marraskuuta 2020) oli 45. Serbian ortodoksisen kirkon patriarkka, ortodoksisten serbien hengellinen johtaja. Hän aloitti patriarkkana 22. tammikuuta 2010.Vladika niški Irinej novi patrijarh Hänen koko arvonimensä on Hänen Pyhyytensä Pećin arkkipiispa, Belgradin ja Karlovciin metropoliitta, serbialaisten patriarkka Irinej. Vuosina 1975–2010 hän toimi Nišin piispanaEparchy of Niš: Нишка Епархија од пада у Турско ропство до данас . ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Serbialaiset papit Luokka:Patriarkat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Antero Takala

Antero Takala (s. 7. kesäkuuta 1939 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja ja Yleisradion entinen tv-kuvaaja. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1997. Takala asui 1950-luvulla Kouvolassa ja aloitti valokuvauksen paikallisessa kameraseurassa. Vuonna 1960 hän aloitti Yleisradiossa kameramiehenä. Takala jäi eläkkeelle Ylen pääkuvaajan tehtävästä vuonna 2002. Hän on toiminut freelance-valokuvaajana vuodesta 1960. Vuonna 1972 Takala toteutti televisiolle videoteoksen Romeo ja Julia, joka pohjautui kokonaan valokuviin. Balettiesityksestä otetut mustavalkoiset valokuvat kuvattiin videolle ja videokuva väritettiin tarkoitusta varten rakennetulla elektronisella efektilaitteella. Teknisin keinoin pysähtyneeseen kuvaan saatiin aikaan tanssin liike. Teoksen taustalla soi elektroakustinen musiikki. Vuonna 1974 Takalan Romeosta ja Juliasta tuli ensimmäinen videotaideteos, joka oli esillä suomalaisessa taidegalleriassa. (Arkistolinkki) Suomen toinen videotaideteos, Takalan Piha (1980), jatkoi teknisesti samaa linjaa. Kehittyneemmän tekniikan avulla kuvaan voitiin luoda herkempiä värisävyjä. Piha pohjautui Bo Carpelanin samannimiseen teokseen, joka kertoi 1930-luvun Helsingin Kruununhaan takapihoista ja niiden ihmisistä. Videokuvan pohjaksi Takala kuvasi mustavalkokuvia muun muassa omasta tyttärestään pojan vaatteisiin puettuna. Molemmat teokset kuuluvat Suomen valokuvataiteen museon kokoelmiin. Viimeisinä Yle-vuosinaan Takala koosti kahdelle DVD-levylle tallennetun historiikin 40 vuotta TV-kuvauksen historiaa (TV-tuotantopalvelut, 2001). Takalan valokuvat ovat klassisia mustavalkoisia valokuvia. Hän kuvaa filmille ja tekee kuvista hopeagelatiinivedokset, jotka digitoidaan. Digitoiduista kuvista tulostetaan näyttelyihin mustesuihkuvedokset. Takalan mukaan hänen valokuvansa eivät ole luontokuvia eivätkä dokumenttikuvia vaan fiktiota. "Vaikka aiheena on luonto, kuvat kertovat aika paljon minusta itsestäni." Takalan kuvista vuosilta 1960–2010 on koottu retrospektiivinen näyttely, joka oli esillä valokuvataiteen museossa keväällä 2010. Lisäksi kuvista on julkaistu kirja Mindscape – Mielenmaisema (Musta taide, 2010). Takala asuu Helsingin Katajanokalla.Katajanokkalaiset pelkäävät räjäytysten vaurioittavan talojaan, Helsingin Sanomat Hän on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen. ==Palkinnot ja tunnustukset== * valokuvataiteen valtionpalkinto 1967 ja 1973 * valtion taiteilija-apurahat: ½-vuotinen 1972, 1-vuotinen 1978 ja 3-vuotinen 1984–1986 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Antero Takala, Näin työskentelen(Arkistolinkki) * Antero Takala: Romeo ja Julia (1972) ja Piha (1980) (Arkistolinkki) * * Takala, Antero: Maisemasta mielenmaisemaan : elämäni kameran takana. Helsinki : Sémiosquare, 2016. ISBN 978-951-97491-6-7. Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset luontokuvaajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset elokuvaajat
Piinaava hiljaisuus

Piinaava hiljaisuus on Viikatteen vinyylisinglelevy. Alun perin vuonna 1997 yhtye nauhoitti Piinaava hiljaisuus-EP:n, jota ei ryhdytty promotoimaan. EP sisälsi yhteensä viisi kappaletta. Kappaleet "Revennyt esirippu" ja "Koiran tuokio" ilmestyivät split-singlellä, joka jaettiin KLV-yhtyeen kanssa. Kappale "Taivaallinen mies" ilmestyi Alakulotettuja tunnelmia -EP:llä. Loput kappaleet re-masteroitiin vuonna 2002 ja julkaistiin 7 tuuman vinyylinä 500 kappaleen rajoitettuna levynä. Kappale "Elonkorjuu" on ensimmäinen Viikatteelle ikinä sävelletty kappale. ==Kappaleet== # # ==Kokoonpano== * Kaarle Viikate (oik. Kalle Virtanen) – laulu, kielisoittimet * Simeoni Viikate (oik. Simo Kairistola) – lyömäsoittimet ==Aiheesta muualla== * Luokka:Viikatteen kappaleet Luokka:Vuoden 2002 kappaleet
Džidan piiri

Džidan piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 8 600 neliökilometriä. Asukkaita on 30 900 henkeä (vuonna 2009). Džidan piiri sijaitsee Burjatian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kabanskin, koillisessa Selengan ja idässä Kjahtan piireihin, etelässä Mongoliaan ja lännessä Zakamenskin piiriin. Maantieteellisesti piiri käsittää Džidan jokilaakson ja sitä reunustavan Borgoin suola-aron. Pinta-alasta 42 % on metsää. Piiriin kuuluu Džidan kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 22 maalaiskuntaa: Altsak, Armak, Beloozersk, Borgoi, Botsi, Bulyk, Dyrestui, Gegetui, Inzagatui, Jenhor, Naryn, Nižni Burgaltai, Nižni Itšetui, Nižni Torei, Ojer, Petropavlovka, Tsagan-Usun, Tsagatui, Verhni Burgaltai, Verhni Itšetui, Verhni Torei ja Želtura. Hallinnollinen keskus on Petropavlovkan kylä, josta on 240 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 37. Asukkaista 52,8 % on venäläisiä, 42,3 % burjaatteja, 1,7 % ukrainalaisia ja 1,6 % tataareja. Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon, lihan ja villan tuotantoon sekä viljakasvien viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta. Petropavlovkassa on taidegalleria. Kulttuurilaitosten yhteydessä toimii venäläisiä ja burjaattilaisia perinneyhtyeitä. Paikallislehtenä ilmestyy Džidinskaja pravda (”Džidan totuus”). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Džidan piiri Burjatian tasavallan sivustolla Luokka:Burjatian piirit
Susanin kääntymys

Susanin kääntymys (Miracle on 34th Street) on George Seatonin ohjaama yhdysvaltalainen jouluelokuva vuodelta 1947. Elokuvassa tavaratalon joulupukkina työskentelevä Kris Kringle joutuu oikeuden edessä todistamaan olevansa oikea joulupukki. Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa. Palkinnot tulivat parhaasta alkuperäistarinasta, parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta ja Edmund Gwennille parhaasta miessivuosasta roolistaan Kris Kringlenä. Elokuva valittiin vuonna 2005 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Susanin kääntymyksen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 kahdenkymmenen kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa helmikuussa 1949. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti uutuuselokuvan lapsellisen tarinan jakavan mielipiteitä: kyynikot ihmettelevät, minkä aatteellisen ryhmäkunnan tilauksesta joulupukkitarina on sepitetty, kun taas hän itse pyyhki kyyneliä katsoessaan. Hänestä tekijät ovat ansainneet Oscarinsa: ”Kyllä tässä elokuvassa tavallista hauskemmin on osoitettu, miten hullua nyky- yhteiskunnassa on olla hyvä, rakastaa lähimmäisiään.” Hän piti myös elokuvan puolidokumentaarisesta tyylistä, jossa tapahtumapaikkana on aito New Yorkin Macy’s-tavaratalo. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Vuoden 1947 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Jouluelokuvat Luokka:George Seatonin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Džida

Džida () on Jenisein vesistöön kuuluvan Selengan sivujoki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 567 kilometriä, valuma-alueen laajuus 23 500 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 60 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Hamar-Dabanin etelärinteiltä ja virtaa kohti itää Džidan harjanteen pohjoispuolella. Sen varrella sijaitsee Zakamenskin kaupunki, Petropavlovkan piirikeskus ja Džidan kaupunkimainen taajama. ==Lähteet== Luokka:Burjatian joet Luokka:Jenisein vesistö
Anssi Vesala

Anssi Vesala (s. 31. toukokuuta 1941 Sippola) on entinen suomalainen pesäpalloilija. Anssi Vesala voitti pesäpallossa Suomen mestaruuden Kouvolan Pallonlyöjäin joukkueessa vuosina 1966-69 ja valittiin myös jokaisena mestaruusvuotenaan Itä-Länsi -otteluun. Vuosi 1969 toi kaiken kukkuraksi lyöjäkuninkuuden ja valinnan Vuoden pesäpalloilijaksi sekä Suomen Cupin voiton. Ennen KPL:ää Vesala pelasi Saveron Virityksessä ja Utin Haukoissa, sekä Puna-Mustien mestaruussarjajoukkueessa vuodesta 1964. == Saavutukset == === Pelaajana === * 4 SM-kultaa: 1966, 1967, 1968, 1969 * 1 SM-hopea: 1970 * 4 Itä-Länsi-ottelua: 1966-1969 * Pesäpallon lyöjäkuningas: 1969 * Vuoden pesäpalloilija: 1969 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat- pelaajat-kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ == Lähteet == * http://www.kouvolanpallonlyojat.net/fi/seura/historia/kplnitalansipelaajat * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viisi orkesterikappaletta

Viisi orkesterikappaletta (, op. 16) on Arnold Schönbergin orkesteriteos vuodelta 1909.Classical Archives Se esitettiin ensimmäistä kertaa Lontoossa 3. syyskuuta 1912.Classical Composers Database Teoksesta on olemassa uusittu versio vuodelta 1949.Lamson Library == Osat == # Vorgefühle: Sehr rasch # Vergangenes: Mässige Viertel # Farben: Mässige Viertel # Peripetie: Sehr rasch # Das obligate Rezitativ: Bewegte Achtel == Lähteet == Luokka:Arnold Schönbergin teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
Claudio Nunes

Claudio Nunes (s. 23. maaliskuuta 1969 Rooma) on italialainen bridgenpelaaja. Hän on bridgen maailmanrankingin kolmonen. Hän pelaa usein yhdessä Fulvio Fantonin kanssa. Vuonna 2004 Nunes voitti World Team Olympiad -turnauksen joukkuetovereinaan Norberto Bocchi, Giorgio Duboin, Fulvio Fantoni, Lorenzo Lauria ja Alfredo Versace. Hän voitti Bermuda Bowlin vuonna 2005 samalla joukkueella kuin vuotta aikaisemmin. Hän voitti myös World Mind Sports Games -turnauksen vuonna 2008. Joukkueessa pelasi Norberto Bocchin tilalla Antonio Sementa. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset bridgenpelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veraisten kansakoulu

Veraisten kansakoulu on Lemun Verasten kylässä sijainnut kansakoulu. Koulu perustettiin vuoden 1910 tienoilla ja lakkautettiin vuonna 1974. Nykyään se on yksityisomistuksessa. ==Historia== Koulu perustettiin Verasten tilalle, jonka kunta osti vuonna 1909. Hirsirunkoinen, keltaiseksi maalattu yläkoulurakennus valmistui tontille vuonna 1910 ja se oli kunnan ensimmäinen varsinaiseen koulukäyttöön tehty rakennus. Koulunkäynti Veraisten koulussa alkoi seuraavana vuonna. Rakennuksessa sijaitsi kahden luokkahuoneen lisäksi opettajan asunto, jossa oli kolme huonetta sekä keittiö. 1930-luvulla toista luokkahuoneista käytettiin yhdistettynä voimistelusalina ja poikien puutyöverstaana. Veraisiin rakennettiin vuoden 1930 tienoilla myös hirsirunkoinen, satulakattoinen alakoulurakennus. Koulunkäynti siinä aloitettiin vuonna 1932. Tässä pienemmässä rakennuksessa oli yhden luokkahuoneen lisäksi keittola ja opettajan yhden huoneen ja keittiön käsittänyt asunto. Näiden rakennusten lisäksi tontilla on koulun ulkorakennus, jossa sijaitsivat tyttöjen ja poikien käymälät ja puuvaja. Ulkorakennuksessa oli ollut aikaisemmin myös rehuvaja sekä navetta, jossa opettajat olivat voineet pitää lehmää. Lehmiä ei koululla kuitenkaan enää ainakaan vuonna 1932 pidetty, vaan maito tuli naapuritaloista. Kouluun kuului myös erillinen saunarakennus ja puutarha, jossa kasvoi ainakin marjapensaita. Koulun vesi haettiin vielä 1930-luvulla suoraan koulun kaivosta ja sen kuivuessa läheisen Kuumalhon mäen rinteessä sijainneesta kaivosta. == Koulu nykyään == Veraisten koulu lakkautettiin vuonna 1974, jonka jälkeen koulusta muodostettiin Miiainen-niminen tila. Nykyään koulu on yksityiskäytössä. Vanha alakoulu on nykyään asunto- ja verstaskäytössä. Koulurakennukset ovat säilyneet hyvin vanhassa asussaan ja ne muodostavat Turun maakuntamuseon mukaan yhdessä paikallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kokonaisuuden. ==Lähteet== Luokka:Lemu Luokka:Maskun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Varsinais-Suomen kansakoulut
Viipurin Pallonlyöjät

Viipurin Pallonlyöjät oli 6. toukokuuta 1926 Viipurissa perustettu, pesäpalloilun erikoisseura.http://www.pesaysit.fi/download.php?taulu=viipurikohdeali&id;=34 VPL menestyi Suomen Mestaruuskilpailuissa hyvin, vaikkakin Suomen mestaruuteen sen rahkeet riittivät vain vuonna 1928 ja naisten puolella 1934. Miesten mestaruuden 80-vuotisjuhlaa juhlistettiin Lappeenrannan Pesä-Ysien ja Porin Pesäkarhujen välisellä naisten superpesisottelulla 7. kesäkuuta 2008 Viipurissa.http://www.ksml.fi/uutiset/urheilu/lappeenranta-ja-pori- superpesisottelussa-viipurissa/81176 Pallonlyöjäin miesjoukkue pelasi koko historiansa ajan korkeimmalla sarjatasolla, kunnes seura lopetti kilpailutoimintansa vuonna 1938. == Junioritoiminta == Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä A-pojat A-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 1 == Palkinnot ja huomionosoitukset == === Miesten Itä-Länsi-valinnat === * Gustaf Hartala (1932, 1933, 1934) * Ensio Häyrinen (1932) * Heikki Loikkanen (1932, 1933, 1934, 1935, 1936) * Viljo Pyykkö (1932, 1933, 1934) * Sulo Kirsi (1933) * Martti Hakola (1935, 1936, 1937) * Unto Liukkonen (1936, 1937, 1938) ==Katso myös== * http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/viipurin_pallonlyjt.xls ==Lähteet== Luokka:Entiset pesäpalloseurat Luokka:Viipurilaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1926 perustetut urheiluseurat
Syrakusan piiritys (214–212 eaa.)

Syrakusan piiritys ja taistelu (214–212 eaa.) tapahtui toisen puunilaissodan aikana. == Kohti taistelua == Vähän Cannaen taistelun jälkeen Hannibal valitsi pääpaikakseen Capuan, jossa hänen karaistunut sotajoukkonsa lepäsi. Rooman joukkojen johtaja Marcus Claudius Marcellus saavutti sillä aikaa pienempiä voittoja ja alkoi 214 eaa. piirittää Syrakusaa, joka oli vaihtanut puolia Hannibalin puolelle. == Piiritys == Syrakusa oli sekä maan että meren puolelta hyvin varustettu, ja sitä puolustettiin monella kekseliäällä keinolla, joita Arkhimedes kehitteli, joskin tarinat puolustuskeinoista ovat luultavasti paikoitellen liioiteltuja. Maan puolelta ryntäävää vihollista vastaan hänen kerrotaan asettaneen heittokoneita, jotka viskelivät nuolia ja keihäitä tai suuria kiviä tehden paljon vahinkoa. Meren puolella, jossa Marcellus itse johti rynnäkköä, kävi roomalaisille yhtä huonosti. Kaupungin muureilta pudoteltiin teräväpäisiä hirsiä, jotka lävistivät laivat, tai vedettiin rautakoukuilla laivan perä ilmaan, niin että keula upposi mereen. Väitetään jopa, että sellaisilla koneilla nostettiin muutamia laivoja ylös vedestä, heiluteltiin ilmassa ja viimein lyötiin rikki muureja vasten taikka heitettiin mereen ylösalaisin. Kun roomalainen laivasto poistui muurien luota etäämmäksi, käänsi Arkhimedes niitä kohti suuria polttopeilejä, jolloin muutamat laivat roomalaisten suureksi kauhuksi syttyivät tuleen keskellä merta. Piiritystä keski näin yli kaksi vuotta. == Valloitus == Kaupunki valloitettiin viimein yllätyshyökkäyksellä vuonna 212 eaa. Kaupungissa vietettiin eräänä yönä Artemis-jumalattaren juhlaa. Silloin Marcellus yhtäkkiä onnistui valtaamaan erään tornin, jota ei kyllin huolellisesti vartioitu. Sitä kautta pääsivät roomalaiset kaupunkiin. Marcellus käski, mikäli mahdollista, säästää asukkaiden hengen, ja halusi varsinkin saada Arkhimedeen elävänä käsiinsä. Mutta se toive ei toteutunut. Roomalainen sotamies tunkeutui tutkijan kammioon ja kehotti häntä seuramaan itseään. Arkhimedes, ollen tutkimuksiinsa vaipuneena ja kumartuneena tarkastelemaan hiekkaan piirrettyjä kuvioita, ei liikahtanut, vaan tarinan mukaan vastasi: "Älä riko minun ympyröitäni!" Ne olivatkin hänen viimeiset sanansa, sillä suuttunut roomalainen lävisti hänet heti miekallaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Jukka M. Heikkilän romaani Tyranni (1997) kertoo Syrakusan piirityksestä. Luokka:Antiikin Kreikan sotahistoria Luokka:Antiikin Syrakusa Luokka:Rooman taistelut Luokka:Piiritykset Luokka:200-luku eaa.
Biotuotetekniikka

Biotuotetekniikka tutkii ja kehittää uusiutuvista materiaaleista eli biomassasta kestäviä tuotantoratkaisuja teollisuuden tarpeisiin. Biomassaa saadaan esimerkiksi hakkuutähteestä, peltotuotannon ja elitarviketeollisuuden jätteistä sekä erikseen tarkoitukseen kasvatetuista kasveista, kuten levistä. ==Koulutus== Biotuotetekniikan koulutusta antaa Suomessa Aalto-yliopiston teknillinen korkeakoulu, Kemian ja materiaalitieteiden tiedekunta. Tutkinto- ohjelma aloitti syksyllä 2010. Opinnoissa hyödynnetään metsä- ja paperiteollisuuden alan osaamista entisen puunjalostustekniikan koulutusohjelman osalta. Opiskelijoilla on mahdollisuus erikoistua neljään eri pääaineeseen: kuitutuotetekniikka, biojalostamot, ympäristöasioiden hallinta tai uusiutuvien materiaalien tekniikka. Koulutuksen tarkoituksena on antaa valmistuville diplomi-insinööreille laaja osaamispohja toimia teollisuuden ja yhteiskunnan eri tehtävissä. == Lähteet == *Biotuotetekniikka, btt.aalto.fi Luokka:Biotekniikka
Sekundos (filosofi)

Sekundos (100-luku jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Sekundos eli Ateenassa ja hänet tunnettiin siitä, että hän oli tehnyt hiljaisuuslupauksen. == Elämä == Sekundos tunnetaan pelkästään tuntemattoman kirjoittajan 100- tai 200-luvulla kirjoittamasta Sekundoksen elämästä,Perry, B.: ”Secundus: The Silent Philosopher”. Teoksessa joka on säilynyt nykyaikoihin. Kerrotaan, että Sekundos lähetettiin jo pienenä pois kotoa opiskelemaan. Aikuisena hän päätti koetella sitä väittämää, että kaikki naiset ovat huoria. Niinpä hän palasi kotiin pukeutuneena pitkähiuksiseksi ja pitkäpartaiseksi kyynikkofilosofiksi, ja taivutteli äitinsä, joka ei tunnistanut häntä, makaamaan kanssaan rahasta. Vietettyään yön äitinsä kanssa kuitenkaan koskematta tähän, hän kertoi tälle, kuka oli. Hänen äitinsä hirtti itsensä häpeissään. Sekundos syytti omaa kieltään onnettomuudestaan, ja vannoi olevansa loppuelämänsä hiljaa. Tämän vuoksi häntä on pidetty myös pythagoralaisena filosofina, koska pythagoralaisilla oli tapana vaatia oppilailta viiden vuoden hiljaisuutta mielen kouluttamiseksi. Keisari Hadrianuksen kerrotaan määränneen Sekundoksen luokseen kuultuaan tämän vannomasta valasta, ja uhanneen teloituttaa tämän, jos tämä ei puhuisi. Sekundos kieltäytyi puhumasta. Hadrianus kuitenkin heltyi eikä surmauttanut miestä. Sekundos suostui kuitenkin vastaamaan kahteenkymmeneen kysymykseen kirjoittamalla vastaukset vahataululle. Kysymykset ja vastaukset on esitetty myös säilyneessä tekstissä. Sekundos antaa lyhyitä vastauksia sellaisiin kysymyksiin kuin ”mikä on kaikkeus?”, ”mikä on jumala?” ja ”mitä on kauneus?”. Tyypillinen vastaus on Sekundoksen vastaus seitsemänteentoista kysymykseen, ”mitä on köyhyys?”; Sekundos vastasi: On mahdotota sanoa, minkä verran Sekundoksen tarinassa on totuutta. Esitetyt kysymykset ja vastaukset ovat vain eräs esimerkki vastaavan tyyppisistä nykyaikaan säilyneistä kokoelmista, joihin kuuluu muun muassa samanlainen keskustelu Hadrianuksen ja Epiktetoksen välillä.Altercatio Hadriani Augusti et Epicteti philosophi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Life of Secundus the Philosopher Luokka:Kyynikot
Ehdottomasti ehkä

Ehdottomasti ehkä (Definitely, Maybe) on Adam Brooksin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2008. Romanttisen draamakomedian pääosassa on Ryan Reynolds. == Juoni == Elokuva alkaa, kun William Heyes (Reynolds) hakee kymmenvuotiaan tyttärensä Mayan (Abigail Breslin) koulusta. Koulussa lapsille on opetettu seksuaalisesta kanssakäymisestä, ja nyt Maya haluaa tietää, miten hänen isänsä ja äitinsä tapasivat. Will ei innostu ideasta, mutta Maya saa tahtonsa läpi ja Will kertoo koko sekavan tarinan, joka alkaa vuodesta 1992. Maya turhautuu tarinan puolessa välissä eikä halua kuulla lisää – hän pelkää, että hän ei pitäisikään äidistään, sillä vaihtoehtoja on kolme: ”Emily” (Elizabeth Banks), ”April” (Isla Fisher) ja ”Summer” (Rachel Weisz). == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Niobe (täsmennyssivu)

Niobe voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Niobe, kreikkalaisen mytologian hahmo *HMS Niobe, neljä Britannian Kuninkaallisen laivaston alusta *Niobe, Kriegsmarinen ilmatorjunta-alus *Niobe (1913), Reichsmarinen purjekoululaiva *71 Niobe, asteroidi ;Saksan keisarillinen laivasto *SMS Niobe (1849), koululaiva *SMS Niobe (1899), Gazelle-luokan kevyt risteilijä ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Niobe (1800), 38-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Niobe (1849), Diamond-luokan 28-tykkinen kuudennen luokan alus * HMS Niobe (1866), potkurisluuppi * HMS Niobe (1897), Diadem-luokan panssarikansiristeilijä
Kaisla (nimi)

Kaisla esiintyy suomen kielessä sekä etu- että sukunimenä. Nimi on luontoaiheinen ja johtuu vesikasvisuvun nimestä kaislat (Scirpus). ==Etunimi== Kaisla on naisen etunimi. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 2010 lähtien. Kaislan nimipäivä on 28. marraskuuta, joka on myös Heinin nimipäivä. Vuoden 2019 loppuun mennessä Kaisla on annettu etunimeksi noin 1760 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. == Tunnettuja Kaisla- nimisiä == Etunimen Kaisla tunnettuja kantajia ovat: * Kaisla Löyttyjärvi (s. 1972), näyttelijä * Kaisla Saarinen, televisiotoimittaja ==Sukunimi== Kaisla on myös sukunimi. Nimen kantajia oli Suomessa helmikuussa 2015 yhteensä 236. Tunnettuja nimenkantajia ovat: * Eila Kaisla, henkilöstöpalveluyhtiö Eilakaislan perustaja * Hille Kaisla (1914–1940), miekkailija ja talvisodan aikainen joukkueenjohtaja * Jan-Erik Kaisla (s. 1986), jääkiekkomaalivahti * Karl-Gustav Kaisla (1943–2012), jääkiekkoerotuomari * Väinö Kaisla (1890–1964), jääkärieläinlääkintäeversti ja eläinlääketieteen tohtori ==Kuvitteellisia Kaisloja== * Kaisla, televisiosarjassa Salatut elämät * Kaisla Helminen, televisiosarjassa Uusi päivä * Kaisla Sose, Mikko Töyssyn esittämä Vuoden sketsihahmo -kilpailun voittaja televisiosarjassa Putous ==Lähteet== Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Secundus

Secundus (lat.) tai Sekundos (kreik.) on antiikin aikainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Gaius Plinius Secundus (23-79 jaa.) eli Plinius vanhempi, roomalainen sotilas ja kirjailija * Gaius Plinius Caecilius Secundus (63-113 jaa.) eli Plinius nuorempi, roomalainen kirjailija * Pomponius Secundus (ensimmäinen vuosisata jaa.), roomalainen kenraali ja runoilija * Sekundos Tarantolainen (ensimmäinen vuosisata jaa.), kreikkalainen epigrammirunoilija * Sekundos Ateenalainen (100-luku), kreikkalainen sofisti * Sekundos (100-luku), kreikkalainen kyynikkofilosofi * Sekundos (100-luku), gnostilainen opettaja * Sekundos Ptolemaislainen (300-luku), varhaiskristillinen piispa == Lähteet == *
Hjalmar Bruno Walmqvist

Hjalmar Bruno Walmqvist (15. kesäkuuta 1866 Helsinki – 26. huhtikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri ja Helsingin poliisimestari. Walmqvistin vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Frans Erland Walmqvist (1830–1902) ja Hilda Christina Runeberg. Hänen nuorempi veljensä oli hovioikeuden auskultantti ja liikemies Torsten Walmqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingfors Lyceumista ja kävi sitten 1886–1889 Nikolain ratsuväkikoulun Pietarissa. Kornetiksi ylennetty Walmqvist palveli 39. Narvan, H. K. K. Suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitšin rakuunarykmentissä 1889–1891 ja Henkikaartin Grodnon Husaarirykmenttissä Puolassa vuodesta 1891. Hänestä tuli luutnantti 1893 ja aliratsumestari 1898. Vuonna 1905 ratsumestariksi ylennetty Walmqvist määrättiin samana vuonna erityistehtäviin Suomen kenraalikuvernöörin kansliaan Helsinkiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1906 ja everstiksi 1908. Walmqvist oli Turun vt. poliisimestarina 1910–1911 ja vakinaisena poliisimestarina 1911–1913. Helsingin poliisimestarina hän toimi 1913–1917. Walmqvist sai eron vakinaisesta palveluksesta kenraalimajurin arvoisena 1917. Suomen itsenäistyttyä Walmqvist alennettiin korpraaliksi, mutta hän sai takaisin kenraalimajurin arvonsa kenraali C. G. E. Mannerheimin puututtua asiaan. Walmqvistia oli arvosteltu venäläisten yhteistoimintamieheksi hänen toimiessaan Helsingin poliisimestarina sortovuosina. Walmqvist oli naimisissa 1919–1944 todellinen valtioneuvos Oskar Januschkoffskyn lesken Olga Scholtzin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni 1944 uusiin naimisiin Alma Maria Schultzin kanssa. Walmqvistilla ei ollut omia lapsia mutta hän adoptoi neljä Januschkoffskyn lasta ja lastenlasta. == Lähteet == * Biografiakeskus : kenraalit ja amiraalit : Hjalmar Bruno Walmqvist * Leo Nyholm : Släkten Walmqvist. Genos 54(1983), s. 101-110 Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Pankrates Ateenalainen

Pankrates Ateenalainen (; n. 140 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta ja eli Antoninusten aikana. Filostratos kertoo, että kun sofisti Lollianos (Publius Hordeonius Lollianus) oli vaarassa tulla ateenalaisten kivittämäksi eräässä leipämellakassa, Pankrates hiljensi väen huudahtamalla, ettei Lollianos ole ”leivänvälittäjä” (, artopōlēs) vaan ”sananvälittäjä” (, logopōlēs).Filostratos: Sofistien elämä (Vitae Sophistarum) 1.23. Alkifron mainitsee myös tämännimisen kyynikkofilosofin fiktiivisissä kirjeissään.Alkifron: Kirjeet III.55. == Lähteet == Luokka:Kyynikot
GPUGRID.net

GPUGRID.net on hajautetun laskennan hanke, joka toimii BOINC-alustalla. Hanke on aloitettu espanjalaisessa Pompeu Fabran yliopistossa. Hankkeessa tutkitaan molekyylibiologiaa. Hanketta voidaan ajaa perinteisen keskusprosessorin lisäksi CUDA-yhteensopivilla näytönohjaimilla. Luokka:Molekyylibiologia Luokka:Hajautetut järjestelmät
Pankrates

Pankrates () ja Pankratios () ovat antiikin kreikkalaisia nimiä, jotka voivat viitata seuraaviin henkilöihin: * Pankrates Aleksandrialainen, runoilija * Pankrates Arkadialainen, runoilija * Pankrates Ateenalainen (n. 140 jaa.), kyynikkofilosofi * Pankrates, epigrammirunoilija * Pankrates, runoilija tai muusikko * Katso myös Pyhä Pancratius == Lähteet == *
Popol vuh (täsmennyssivu)

Popol vuh voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Popol Vuh, vanha mayakansojen eepos * Popol Vuh, saksalainen 1970-luvulta 2000-luvulle vaikuttanut krautrock-yhtye * Popol Ace, alun perin nimellä Popol Vuh, norjalainen 1970-luvulla vaikuttanut progressiivisen rockin yhtye.
Nerf

Nerf-ase on vaahtomuovisia, pyöreitä tai tikanmuotoisia, suomeksi pehmonuoliksi kutsuttuja ammuksia ampuva leikkiase. Alun perin Nerf-nimellä alettiin valmistaa vuonna 1970 vaahtomuovista tehtyjä palloja, joita mainostettiin "maailman ensimmäisiksi viralliseksi sisäpelipalloiksi". Myöhemmin samasta materiaalista alettiin tehdä myös ammuksia ja niiden ampumiseen tarkoitettuja Nerf-aseita. Nerf on tehnyt eri sarjoja aseille, kuten Zombie Strike, N-Strike, N-Strike Elite, Super Soaker, Rebelle, Modulus, Rival jne. Lainaus: "Eye Protection: Mandatory, no exceptions." Nerf-sotiin on tehty muun muassa Nerf-luotiliivejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nerf Guns - Pics and Reviews of All Nerf Guns Luokka:Leikkikalut
Theagenes Patraslainen

Theagenes Patraslainen (; n. 160 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Peregrinos Proteuksen läheinen ystävä ja kotoisin Patraista Akhaiasta. Theagenes tunnetaan lähinnä Lukianoksen teoksessa Peregrinoksen polttoitsemurha esiintyvänä henkilönä. Hänet esitetään siinä ylistämässä Peregrinoksen päätöstä tehdä itsemurha polttamalla itsensä: Theagenes auttoi Peregrinosta sytyttämään hautajaisrovion, johon tämä heittäytyi.Lukianos: Peregrinoksen polttoitsemurha 36. Hän vertasi Peregrinoksen itsemurhaa intialaisten gymnosofistien samanlaiseen käytäntöön.Lukianos: Peregrinoksen polttoitsemurha 25. Lukianos -- joka suhtautui vihamielisesti Theageneeseen ja tämän edustamaan kyynisyyteen -- sanoo, että Theageneellä oli viidentoista talentin omaisuus, jonka tämä oli saanut koronkiskontaa harjoittamalla.Lukianos: Peregrinoksen polttoitsemurha 30. Galenos mainitsee Theageneen ja sanoo tämän opettaneen päivittäin Trajanuksen forumilla Roomassa suurille ihmisjoukoille.Galenos: Methodus medendi, 13.15. Galenos kertoo, kuinka Theagenes kuoli, kun hän sai väärää hoitoa maksatulehdukseen Statilius Attalukselta, joka toimi myös keisari Marcus Aureliuksen lääkärinä. == Lähteet == Luokka:Kyynikot
Józef Śliwiński

Józef Śliwiński (15. joulukuuta 1865, Varsova, Puola – 4. maaliskuuta 1930, Varsova, Puola) oli puolalainen pianisti, kapellimestari ja pedagogi. Hänen isänsä oli urkuri Jan Śliwiński. Józef Śliwińskin pianonsoitonopettajia olivat Juliusz Janotha, Kazimierz Hofman, Rudolf Strobl, Theodor Leschetizky (Wienissä 1886–1887) ja Anton Rubinstein (Pietarissa 1890–) Lisäksi Karol Mikuli opetti hänelle Chopinin teosten tulkintaa. Śliwiński konsertoi ympäri Eurooppaa muun muassa Wienissä, Varsovassa, Pietarissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän teki myös kolme kiertuetta Amerikassa 1894, 1902 ja 1903. Häntä arvostettiin myös Venäjällä, missä hän toimi opettajana Riiassa (1910–1914), Mitawassa, Rostovissa ja Saratovissa (1914–1918) konservatorion johtajana. Kapellimestaridebyyttinsä hän teki 1915 Varsovassa. Puolaan asettumisensa (1918) jälkeen hän toimi pianistina ja Varsovan filharmonisen orkesterin kapellimestarina. Hänen Chopin-soittoaan on tallennettu pianorullille Leipzigissa. Śliwiński kuoli kaksi päivää ennen kuin hänen soittoaan piti äänittää levylle. Nuoruudessaan ennen vuotta 1888 hän sävelsi joukon lauluja ja ennen vuotta 1892 joitakin muunnelmateoksia pianolle.The New Grove dictionary of music and Musicians, Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Puolalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Theagenes

Theagenes (, ”Jumalatarsyntyinen”) on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Theagenes Megaralainen (500-luku eaa.), Megaran tyranni * Theagenes Patraslainen (n. 160 jaa.), kyynikkofilosofi * Theagenes Rhegionlainen (500-luku eaa.), kirjailija ja varhainen Homeros- kriitikko * Theagenes Thasoslainen (400 eaa.), urheilija ja Olympian kisojen voittaja * Theagenes Thebalainen (300-luku eaa.), Theban joukkojen komentaja Khaironeian taistelussa * Theagenes (ajoitus tuntematon), historioitsija * Theagenes Knidoslainen (100-luku), grammaatikko, joka opetti Herodes Atticusta * Theagenes, toinen päähenkilö Heliodoros Emesalaisen romaanissa Etiopialainen kertomus (Aithiopika) == Lähteet == *
Marcel Leborgne

Marcel Leborgne (9. syyskuuta 1939 – 6. joulukuuta 2007) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän loi uransa Olympique Lyonnais'n joukkueessa. ==Ura== Leborgne aloitti jalkapallouransa Besançon Racing Clubin juniorijoukkueessa, mutta siirtyi jo 1956 Olympique Lyonnais'n organisaatioon. Keskikentällä pelannut Leborgne edusti Lyonia koko uransa ja oli voittamassa Coupe de Francen mestaruutta kahteen otteeseen. Hän oli mukana myös Lyonin edetessä Cup-voittajien Cupin välieriin kaudella 1963/64. Pelaajauransa jälkeen Leborgne toimi myös lyhyenaikaa Lyonin päävalmentajana maaliskuusta kesäkuuhun 1988. Hän oli Jean-Michel Aulas'n kauden kolmas päävalmentaja Lyonissa. Hänen johdollaan Lyon sijoittui kauden päätteeksi Division 2:ssa A-lohkon kakkoseksi, mutta hävisi nousukarsinnoissa SM Caenille. Leborgne kuoli 6. joulukuuta 2007 68-vuotiaana. Décès de Marcel Le Borgne ==Meriitit== * Coupe de France (2): 1964 Coupe de France Saison 1963–1964 , 1967 Coupe de France Saison 1966–1967 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Zakamensk

Zakamensk (, ) on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Džida-joen varrella 420 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ulan-Udesta lounaaseen. Kaupunki on Zakamenskin piirin keskus. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009). Zakamensk on saanut alkunsa vuonna 1933 perustetusta Gorodokin kaivostaajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1944. Nykyään kaupungissa toimii volframia ja molybdeeniä tuottava kombinaatti. ==Lähteet== Luokka:Zakamenskin piiri
Denis Papas

Denis Papas (s. 15. elokuuta 1937) on ranskalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. ==Ura== Papas aloitti pelaajauransa FC Villefranchessa vuonna 1947. Hän pelasi seurassa juniorivuotensa siirtyen 1957 FC Grenobleen, jossa hän juhli Division 2:n mestaruutta kaudella 1959/60. Hän siirtyi nousukauden jälkeen Olympique Lyonnais'een, jota edusti pääsarjassa yhden kauden. Vuonna 1962 Papas palasi Villefrancheen, josta vielä 1968 CS Cuiseaux'hon, jossa lopetti uransa vuonna 1971. Valmentajana Papas vaikutti Villefranchessa ja Cuiseaux'ssa vuosikausia. Lokakuussa 1987 hän siirtyi Olympique Lyonnais'n päävalmentajaksi, mutta joutui jättämään tehtävänsä jo maaliskuussa 1988. Hän toimi tämän jälkeen seurassa urheilutoimejohtajana, kunnes palasi vuonna 1989 Villefrancheen. Hän lopetti uransa seuran päävalmentajana vuonna 1998. ==Meriitit== * Division 2: 1960 Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kreskentios

Kreskentios (, tai Crescentius; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli todennäköisesti kotoisin Megalopoliista, Arkadiasta, vaikka joskus tämän ”suuren kaupungin” on ajateltu viittaavan mahdollisesti Roomaan. Kreskentios oli Justinos Marttyyrin aikalainen. Varhaiskristilliset kirjailijat puhuvat Kreskentioksesta luonteeltaan pahamaineisena. Tatianoksen mukaan häntä syytettiin kaikenlaisista rikoksista, eikä kyynikon toimi estänyt häntä olemasta rahan orjuuttama.Tatianos: Or. adv. Graec. Kreskentios hyökkäsi kristittyjä vastaan mitä kärkevimmin ja kutsui heitä ateisteiksi. Justinos pyrki kumoamaan tämän syytökset, ja sanoo myös, että Kreskentios juonitteli siitä syystä Justinoksen kuolemantuomiota.Justinos Marttyyri: Toinen apologia. Myös Eusebios Kesarealainen syyttää Kreskentiosta Justinoksen marttyyrikuolemasta.Eusebios Kesarealainen: Kirkkohistoria IV.16. Ei ole kuitenkaan tietoa siitä, oliko Kreskentios todella Justinoksen kuoleman taustalla. Teoksessaan Kronikka Eusebios ajoittaa Kreskentioksen hyökkäykset vuosiin 152-153. == Lähteet == Luokka:Kyynikot
Sosnogorskin piiri

Sosnogorskin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1979 perustetun piirin pinta-ala on 16 500 neliökilometriä. Asukkaita on 49 200 henkeä (vuonna 2009). Sosnogorskin piiri sijaitsee Komin tasavallan keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Ižman ja Petšoran, idässä Vuktylin, kaakossa Troitsko-Petšorskin ja etelässä Ust-Kulomin piireihin sekä lännessä Uhtaan. Piirin hallinnollinen keskus on Sosnogorskin kaupunki, josta on 345 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Nižni Odesin ja Voivožin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä 7 maalaiskuntaa: Irajol, Kerki, Malaja Pera, Poljana, Ust-Uhta, Verhneižemski ja Vis. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 75 % venäläisiä, 10 % komeja, 6 % ukrainalaisia ja 2 % valkovenäläisiä. Sosnogorsk on huomattava rautateiden risteysasema sekä kaasunjalostuksen ja sähköntuotannon keskus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sosnogorskin piirin sivusto *
Ferrari F10

Ferrari F10 oli Ferrari -tallin kaudella 2010 käyttämä kilpa-auto. Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi. == Formula 1 -tulokset == Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Pisteet Sijoitus Ferrari Ferrari V8 BHR AUS MAL CHN ESP MON TUR CAN EUR GBR GER HUN BEL ITA SIN JPN KOR BRA ABU rowspan="3" 396 rowspan="3" 3. Felipe Massa 2 3 7 9 6 4 7 15 11 15 2 4 4 3 8 Kesk. 3 15 10 Fernando Alonso 1 4 13 4 2 6 8 3 8 14 1 2 Kesk. 1 1 3 1 3 7 == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 2010 Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Alamedan piirikunnan seriffinvirasto

Alamedan piirikunnan seriffinvirasto (, lyhennettynä ACSO) toimii Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Virastolla on käytössään viisi poliisiasemaa ja kaksi vankilaa eri puolilla piirikuntaa. Sen päämaja sijaitsee piirikunnan pääkaupungissa, Oaklandissa. == Lähteet == Luokka:Alamedan piirikunta Luokka:Yhdysvaltain poliisitoimi
Hindulaisuuden historia

Hindulaisuus on kehittynyt Intiassa tuhansien vuosien aikana. Sillä ei ole yhtä perustajaa tai perustamisaikaa, vaan sen pohjana olevat pyhät kirjoituksetkin sisältävät vaikutteita monilta eri vuosisadoilta ja monista kulttuureista. Vanhimmat kerrostumat, kuten veden tärkeä sakraalinen vaikutus, lienevät peräisin Indus-kulttuurista (2600–1900 eaa.).Hindulaisuus Uskonnot Suomessa / Kirkon tutkimuskeskus ja Uusien uskonnollisten liikkeiden tutkijaverkosto USVA ry Veda-kaudella palvottiin lähinnä henkilöityneitä luonnonilmiöitä. Veda-kirjallisuus koottiin kokoelmaksi noin 1000–800 eaa. Klassisella kaudella palvonta keskittyi kahden jumaluuden Shivan ja Vishnun palvontaan, ja palvomista varten rakennettiin temppeleitä. Keskiajalla islam saapui Intiaan, ja hindulaisuus kehittyi monimuotoisemmaksi. Toisaalta voimistui persoonallisen jumalan antaumuksellista ja rakastavaa palvelua korostava bhakti-liike, toisaalta myös abstraktia filosofiaa korostettiin. Vuonna 1947, kun Pakistan ja Intia erotettiin toisistaan osin uskonnollisia rajoja pitkin, Intiasta tuli muodollisesti uskonnoton mutta käytännössä hindulaisuuden dominoima valtio.India-Pakistan: Troubled Relations BBC Toisaalta intialaisten muuttaminen ulkomaille, sekä Eurooppaan että Afrikkaan, on johtanut hindulaisten yhteisöjen syntymiseen eri puolille maailmaa. Britanniassa lasketaan elävän noin miljoona hindua, ja vuonna 2008 siellä on avattu Euroopan ensimmäinen hinduille suunnattu valtion rahoittama alakoulu.Europe's first state-funded Hindu school opens its doors Guardian 2008 == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Chimedbazaryn Damdinsharav

Chimedbazaryn Damdinsharav (; s. 21. maaliskuuta 1945 Guchin-Us Sum) on mongolialainen entinen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili kolmissa olympialaisissa, vuosina 1964, 1968 ja 1972. Damdinsharav osallistui kaksissa ensimmäisissä kisoissa vapaapainiin, mutta vuonna 1972 hänet nähtiin kreikkalais-roomalaisessa sarjassa. Hän voitti olympiapronssia alle 52-kiloisten vapaapainissa vuonna 1968. == Lähteet == *Damdinsharavin profiili sports-reference.com-sivustolla Luokka:Mongolialaiset vapaapainijat Luokka:Mongolialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Mongolialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hindulaisuuden suuntaukset

Hindulaisuuden suuntaukset jakaantuvat lukemattomiin eri oppitraditioihin, jotka eroavat siinä, mikä jumaluuden ilmentymä ja mitkä pyhät kirjoitukset ovat tärkeimpiä. Nykyisin suurimmat pääsuuntaukset ovat Vishnun palvontaan keskittyvä vaishnavismi, Shivan palvontaan keskittyvä shaivismi eli shivalaisuus sekä Devin (Suuren Jumalattaren palvontaan keskittyvä shaktismi.Hindulaisuus Uskonnot Suomessa / Kirkon tutkimuskeskus ja Uusien uskonnollisten liikkeiden tutkijaverkosto USVA ry Krishna-liike on tunnetuimpia uushindulaisuuden suuntauksia, ja se leviää etenkin Intian ulkopuolella. == Lähteet == *
Finarfin

Finarfin on J. R. R. Tolkienin kirjassa Silmarillion merkittävä haltiakuningas. Hän on Finwën nuorin poika, Fëanorin velipuoli, Fingolfinin pikkuveli sekä Finrodin, Angrodin, Aegnorin ja Galadrielin isä. Hän oli myös Gil-galadin isoisoisä. Finarfin osallistui Fëanorin yllyttämänä Alqualondën sukusurmaan, mutta kuultuaan Mandosin ennustuksen hän katui tekojaan eikä jatkanut matkaansa enää Keski-Maahan toisin kuin lapsensa. Finarfin sai armon valarilta ja jäi hallitsemaan niitä noldorin rippeitä jotka jäivät Amaniin. Luokka:Keski-Maan henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset kuninkaalliset pl:Lista Calaquendich#Finarfin
Orodreth

Orodreth (quen. Artaresto) on haltiaruhtinas J. R. R. Tolkienin kirjassa Silmarillion. Hän oli noldohaltia Angrodin, Galadrielin veljen, poika sekä Gil-galadin ja Finduilasin isä. Orodreth asui Keski-Maassa setänsä Finrod Felagundin valtakunnassa Nargothrondissa ja toimi sen kuninkaana Finrodin kuoltua. Orodreth menetti kuitenkin käytännön valtansa Túrinin tultua Nargothrondiin ja menehtyi lopulta valtakunnan tuhonneessa Tumhaladin taistelussa. Luokka:Keski-Maan henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset kuninkaalliset pl:Lista Calaquendich#Orodreth