EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vissarion Šebalin

Vissarion Jakovlevitš Šebalin (; 11. kesäkuuta (J: 29. toukokuuta) 1902 Omsk, Venäjä – 29. toukokuuta 1963 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja sävellyksenopettaja. Šebalinin vanhemmat olivat opettajia. Hän opiskeli musiikkia aluksi Omskissa. Moskovaan hän matkusti 20-vuotiaana, koska Šebalinin professori Omskissa oli suositellut tätä näyttämään ensimmäisiä sävellyksiään Nikolai Mjaskovskille ja Reinhold Glièrelle. Molemmat pitivät hänen töistään. Šebalin valmistui Moskovan konservatoriosta 1928. Hänen diplomityönsä oli ensimmäinen sinfonia, jonka hän omisti opettajalleen Mjaskovskille. Hän omisti myös viimeisen viidennen sinfoniansa Mjaskovskin muistolle. 1920-luvulla Šebalin oli paikallisen Modernin musiikkiyhdistyksen jäsen ja hän osallistui myös moskovalaisten muusikkojen informaaliin piiriin elli "Lamm:in ryhmään". Ryhmä nimettiin konservatorion professori Pavel Lammin mukaan, jonka asunnossa se kokoontui. Šebalin oli myös Dmitri Šostakovitšin läheinen ystävä. Valmistumisensa jälkeen Šebalin työskenteli konservatoriossa professorina ja hänestä tuli myös Gnesinin musiikki-instituutin sävellysluokan johtaja 1935. Hän oli eräs Moskovan säveltäjäliiton perustajista ja sen puheenjohtaja 1941-42, Moskovan konservatorion rehtori 1942-48 sekä myös Moskovan keskusmusiikkikoulun taiteellinen johtaja vaikeina sotavuosina. Šebalin joutui poliittiseen epäsuosioon Andrei Ždanovin taiteilijoihin suuntaamassa puhdistuksessa 1948, missä häntä syytettiin mm. Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin kanssa "formalisteiksi". Šebalinin sävellysoppilaita olivat muun muassa Lydia Auster, Edison Denisov, Grigori Frid, Tihon Hrennikov, Karen Hatšaturjan ja Alexandra Pahmutova. Vissarion Šebalin sävelsi monentyylistä musiikkia, kuten oopperaa, sinfonioita, jousikvartettoja, trioja ja sonaatteja, kuoromusiikkia, romansseja, lauluja, sekä musiikkia teatteriin, radioon ja elokuviin. Hänet on haudattu Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
The Divide

The Divide voi viitata: * The Divide - Elizabeth Kayn romaanisarja, sarjan ensimmäinen teos suomennettu nimellä Rajalla * The Divide, William Overgardin vuonna 1980 julkaistu romaani * The Divide, tieteiselokuva vuodelta 2012 * "The Divide", kappale Miss Kittinin albumilta On the Road * "The Divide", kappale Tenacious D:n albumilta The Pick of Destiny
Haywire

Haywire voi viitata: ;Kirjallisuus, elokuva ja televisio * Haywire, yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 2011 * Haywire, yhdysvaltalainen komediasarja * Charles ”Haywire” Patoshik, kuvitteellinen henkilö televisiosarjassa Pako * Haywire, Brooke Haywardin kirja, teoksesta tehtiin myös televisioelokuva ;Musiikki * Haywire, Chris LeDouxin albumi vuodelta 1994 * Haywire, Josh Turnerin albumi vuodelta 2010 * Haywire, kanadalainen rockyhtye
Kosti Meriläinen

Kosti Meriläinen (15. lokakuuta 1886 Kurkijoki – 11. tammikuuta 1938) oli suomalainen taidegraafikko, taidemaalari ja pilapiirtäjä. Meriläinen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Taideteollisuuskeskuskoulun iltakursseilla. Hän teki opintomatkoja Tanskaan, Italiaan ja Itävaltaan. Meriläinen maalasi maisema- ja henkilökuvia, mutta hänen vahva lajinsa oli taidegrafiikka, erityisesti etsaus. Hänen graafinen tuotantonsa käsittää noin 200 teosta. Hän osallistui Marraskuun ryhmän taiteilijapiirin näyttelyihin. Lisäksi hän ansaitsi sivutuloja kuvittajana ja pilapiirtäjänä. Hänen pilapiirroksiaan julkaistiin Kurikka-lehdessä ja Tuulispäässä sekä ruotsinkielisissä pilalehdissä. Meriläisen boheemiin ystäväpiiriin kuuluivat muun muassa Jalmari Ruokokoski ja Ilmari Aalto. ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Marraskuun ryhmä Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Zydeco

Zydeco on cajunmusiikista erityisesti toisen maailmansodan jälkeen pääosin Louisianassa Yhdysvalloissa kehittynyt ja levinnyt kansanmusiikkityylilaji. Zydeco on yleensä nopeatempoista ja tanssimusiikiksi tarkoitettua. Laulutekstit ovat enimmäkseen ranskankielisiä. Zydeco on saanut vaikutteita etenkin jazzista, bluesista sekä rhythm and blues -musiikista. Tanssiyhtyeeseen kuuluu yleensä vähärivinen harmonikka, kitaroita, basso, rummut sekä metallinen pyykkilauta. Zydecon tunnettuja edustajia ovat muun muassa Clifton Chenier ja Rockin Dopsie. ==Lähteet== Luokka:Harmonikka Luokka:Kansanmusiikki Luokka:Tanssimusiikki Luokka:Louisiana
Terra Nova

Terra Nova () voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Terra Nova, laiva jota Robert Falcon Scott käytti viimeisellä matkallaan Etelämantereelle vuosina 1911–1912 * Terra Nova, yhdysvaltalainen televisiosarja vuodelta 2011 * Terra Nova, Rosanna Leocatan ja Gaetano Evolan suunnittelema lautapeli vuodelta 2006 * Terra Nova, islantilainen Primera Travel Groupin omistama matkatoimisto * Terra Nova, Newfoundlandista käytetty nimitys, käsitti usein myös Labradorin rannikon.
Gustaf Vilhelm Wilén

Gustaf Vilhelm Wilén (26. heinäkuuta 1835 Turku – 3. tammikuuta 1919 Turku)G. W. Wilén †, Turun Lehti, 1919, No 1, sivu 2, julkaistu 4.1.1919† G. W. Wilén, Karjala, 1919, No 4, sivu 7, julkaistu 5.1.1919 oli turkulainen kirjanpainaja ja lahjoittaja.Otavan Iso tietosanakirja osa 9 palsta 1522 Wilén aloitti 12-vuotiaana kirjankustantajan, kirjanpainajan ja sanomalehtimiehen J. W. Lilljan kirjapainossa juoksupoikana edeten vuonna 1850 varastonhoitajaksi ja sittemmin kirjakauppa-apulaiseksi 1854. Vuosina 1859–1860 hän työskenteli Leipzigissa tunnetuimmissa kirjankustannus- ja kirjakauppaliikkeissä. Kun Lillja joutui taloudelliseen pulaan, Wilén nousi J. W. Lillja & Kumpp. yrityksen toimeenpanevaksi johtajaksi, ja vuonna 1865 Lilljan kirjapaino siirtyi hänen omistukseensa sekä vuonna 1873 koko kirjavarasto päätyi Wilénin haltuun. Kirjapaino toimi kirjankustantajana ja sanomalehdenkustantajana. J. F. Granlundin kuoltua Wilén osti entisen Frenckellin kirjapainon Turussa ja liitti sen yritykseensä. Wilén julkaisi muun muassa lehtiä Åbo Underrättelser ja Sanomia Turusta. Kaikkiaan kustannustoiminta kattoi yli 800 eri kirjaa. Vuosina 1880–1897 Wilén teki huomattavia kirjalahjoituksia lukuisille laitoksille ympäri maan. Täyttäessään 70 vuotta, hän jakoi kansakouluoppilaille 10000 kappaletta Uutta Testamenttia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Suomalaiset lehdenkustantajat Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Tomskin valtionyliopisto

Tomskin valtionyliopisto () on Siperian Tomskissa sijaitseva suuri yliopisto. Se on Siperian vanhin yliopisto, joka aloitti toimintansa 1888, aluksi lääketieteen alalla. Yliopistossa on 22 tiedekuntaa tai instituuttia sekä haaraosastoja neljällä muulla paikkakunnalla. Siellä opiskelee noin 23 000 opiskelijaa. Yliopistolle on Venäjällä myönnetty sekä kansallisen tutkimusyliopiston että johtavan yliopiston status. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yliopiston sivusto Luokka:Venäjän yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Tomskin alue
Sapotillapuu

Sapotillapuu eli makeasapotillapuu (Manilkara zapota) on ikivihreä, alun perin Keski-Amerikassa kasvava puu. Siitä saadaan chicle-massaa, jota käytetään purukumin raaka-aineena. Nykyään sapotillapuu on levinnyt myös Afrikkaan ja Aasiaan. == Ulkonäkö ja koko == Sapotillapuu kasvaa avomaalla 18 metriä, metsässä jopa 30 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat ikivihreät, vahapintaiset, noin 10 cm pitkät ja 3 cm leveät. Kukat ovat pienet, kellomaiset. Hedelmät ovat 5–10 cm pitkiä, pyöreitä tai soikeita. Hedelmät ovat raakoina kumimaisia ja härmän peitossa, kypsän hedelmän hedelmäliha muistuttaa päärynää. Sapotillapuusta on jalostettu viljelylajikkeita.http://www.virtualherbarium.org/tropicalfruit/Sapodilla.html == Levinneisyys == Sapotillapuu kasvaa luonnonvaraisena Jukatanilla ja muualla Etelä-Meksikossa sekä Belizessä ja Guatemalassa.Manilkara zapota (Sapotaceae) National Tropical Botanical Garden (myös kuvia) == Käyttö == Sapotillapuun tärkein tuote on sen maitiaisneste, joka sisältää 15 % luonnonkumia ja 30 % hartsia. Puun eri osista on myös tehty yrttiteetä, joita on käytetty yskän ja vatsavaivojen lievitykseen. Sapotillapuun kypsiä hedelmiä syödään jälkiruokana.Sapotilla Trade wind fruit Niistä tehdään hilloa tai sorbettia, ja mehua, josta voidaan käyttää etikkaa.Manilkara zapota A tree species reference and selection guide International Center for Research in Agroforestry Siemenessä on saponiinia ja sapotiniinia. Yli 6 siemenen syöminen aiheuttaa oksennusta ja vatsakipua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sapotillapuu eli makeasapotillapuu (Manilkara zapota) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Manilkara zapota * United States Department of Agriculture (USDA): Manilkara zapota Luokka:Sapotillakasvit Luokka:Puut
Pavel Semenov

Pavel Semenov (s. 24. helmikuuta 1987) on venäläinen salibandyn pelaaja. Hän pelaa virolaisessa Jõgeva SK Tähessä. Semenov kuuluu myös Venäjän salibandymaajoukkueeseen. Luokka:Venäläiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. W. Lillja

Johan Wilhelm Lillja (29. elokuuta 1817 Dragsfjärd – 18. helmikuuta 1878 Turku) oli suomalainen kirjakauppias, kustantaja ja toimittaja.Otavan Iso tietosanakirja osa 5, palsta 653 Lilljan isä Juhana Reinhold Lillja oli ruukin pehtorina Euraa Kauttualla. Hänen äitinsä oli Gustava Gezelius ja puoliso vuodesta 1844 Selma Ottiliana von Knorring. Poika lähetettiin vuonna 1828 opintielle Rauman katedraalikouluun, mutta opinnot keskeytyivät isän kuoleman takia. Hän oli merimiehenä ja sai sitten paikan Johan Christopher Frenckellin Turun kirjakaupasta. Vuonna 1850 hän meni Frenckellin kirjakauppaan osakkaaksi ja hankki liikkeen omistukseensa 1856. Jo ennen tätä Lillja perusti 1841 kustannusliikkeen ja kirjapainon, joka oli Suomen suurin. Kirjakauppaan hän perusti myös yksityisen lainakirjaston 1851, josta tuli lähes 50 000 niteen kokoelmana suurin kirjasto Suomessa. Hän osti 1850 Åbo Underrättelser -lehden ja sen kirjapainon ja oli lehdessä toimittajana 1860–1865. Erään Venäjän Puolan-politiikaa koskevan varomattoman kirjoituksensa vuoksi hän joutui lyhyeksi aikaa Turun linnaan vankilaan 1865.Nordisk familjebok, palsta 531, Runeberg-projekti. Hän myi kirjapainon 1865 Gustaf Vilhelm Wilénille.Otavan Iso tietosanakirja osa 9, palsta 1522. Lillja perusti lehden Sanomia Turusta 1851 ja julkaisi myös Kristillisiä Sanomia, jonka 1 300 kappaleen painos oli aikanaan aikakauslehtien suurin Suomessa. Hän laati myös Suomen ensimmäisen matkailuoppaan Handbok för resande i Finland (1858). Kirjallisuusluettelon Bibliographia Fennica hodierna Lillja pani alulle jo 1846 ja julkaisi siitä vielä kaksi osaa 1848 ja 1858. Monista menestyksekkäistä toimistaan huolimatta Lillja teki vararikon vuonna 1862. == Kirjallisuutta == * Olavi Autero : J. W. Lillja 1817-1878 : kirjamiehestä poliittiseksi taistelijaksi. Historiallisia tutkimuksia 172. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1993 ISBN 9518915792 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Suomalaiset lehdenkustantajat Luokka:Suomalaiset kirjakauppiaat Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Olli Tasanen

Olavi Ensio ”Olli” Tasanen (19. maaliskuuta 1937 Messukylä – 14. tammikuuta 2019 Tampere)Kuolinilmoitus, Aamulehti 3.2.2019, s. B15 oli suomalainen pilapiirtäjä, kuvittaja ja mainospiirtäjä. Tamperelainen Tasanen työskenteli Postissa ja kirjapainossa kunnes päätyi Mainos Lehmus -mainostoimistoon. Sen sisaryrityksenä toimi huumorijulkaisujen tuottaja Kustannusosakeyhtiö Lehmus. Olli Tasanen kuvitti neljä Lehmuksen kustantamaa kirjaa. Vuonna 1968 Tasanen siirtyi Lehtimiehet Oy:öön taittamaan Hymyä ja Vip-miestenlehteä. 1970-luvulla Tasanen yleni Lehtimiesten taiteelliseksí johtajaksi. Pilapiirroksia hän piirsi etenkin Vip-lehteen, joka ilmestyi vuodesta 1968 vuoteen 1973. Tasanen suunnitteli myös muun muassa postikortteja ja rakennusten muistolaattoja. ==Teoskuvituksia== thumb|upright|Tasasen suunnittelema Palomäen uimalaitoksen muistokivi ja -laatta Tampereella (2004). * Pasanen, Pertti (Spede): Papukaija G. Pula-ahon seikkailut. Kustannusosakeyhtiö Lehmus 1964. * Esko Lehmus (toim.): Nauru autolle. Kustannusosakeyhtiö Lehmus 1964. * Paavo Mäkilä (toim): Naurusille. kaskuja naisista, miehistä ja siitä - rakkaudesta. Kustannusosakeyhtiö Lehmus 1965. * Bruno O'ya: Anteeksi, oletteko näyttelijä?, Pop-Kirjat Ky 1977. * Heikki Myllö & Arno Tanhuanpää (toim.): Hymyä luuriin. Kasku- ja asiakirja puhelimesta. Puhelinlaitosten liitto 1981. * Heikki Takala: Tervettä peliä sairauspoissaolojen vähentämiseksi. Tietosykli, Helsinki 1989. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Virtuoosi

Virtuoosi on musiikissa teknisesti poikkeuksellisen taiturimainen esiintyjä: soittaja, laulaja tai kapellimestari. Sanan alkuperä juontaa italian termistä virtuoso, mikä tarkoitti perin pohjin koulutettua muusikkoa, erityisesti säveltäjää tai musiikin teoreetikkoa 1500- ja 1600-luvuilla. Virtuooseiksi alettiin kutsua erityisen taidokkaita soitin- ja laulusolisteja 1700-luvulla, jolloin ooppera ja soitinkonsertto olivat suosittuja musiikkimuotoja. Musiikkiharrastuksen levittyä myös porvariston keskuuteen 1800-luvulla erityisesti resitaalien yleistyessä virtuoosimaisia muusikkoja tarvittiin enemmän ja nimitys yleistyi. Termille alkoi samalla tulla myös negatiivista sävyä, koska sillä saatettiin viitata myös teknisesti taitavaan, mutta samalla musiikillisesti köyhään ja yleisöä kosiskelevaan esitystapaan. Nykyisin sanaa käytetään usein silti myös esiintyjistä, joiden tekninen osaaminen loistaa yhdessä vahvan musiikillisen tulkintakyvyn kanssa. ==Lähteet== Luokka:Muusikot Luokka:Musiikkitermit
Konesaumakatto

Konesaumakatoksi tai rivisaumatuksi peltikatoksi kutsutaan peltikattoa, jonka peltirivit on saumattu toisiinsa erityisellä saumauskoneella. Kattotyypin kolmas nimitys on saumakatto, joka saumauskoneiden myötä muuntui nykyisin yleisesti käytettävään muotoon konesaumakatto. Konesaumattu peltikatto koostuu noin 53,5 senttimetriä leveistä peltiriveistä, jotka on saumattu toisiinsa vesitiiviisti. Sauma on aina kaksinkertainen eli tuplasauma., Internet Archive, arkistoitu 22.3.2019, viitattu 16.11.2021. Saumatun peltikaton paras ominaisuus lienee se, ettei siihen tarvitse tehdä yhtään reikää pellin läpi. Peltirivit kiinnittyvät kattoruoteisiin kiinnikkeillä (kiinnitysliuskoilla) eli klammereilla, jotka jäävät rivien välisen sauman sisään. Myös kaikki läpiviennit kuten savupiipun juuri ja ilmastointikartiot saadaan saumattua yhtenäiseksi muun kattopellin kanssa. Kattosillat ja tikkaat sekä lumiesteet kiinnitetään katon pystysaumoihin, katetta rikkomatta. Konesaumakaton pellin paksuus on 0,5 tai 0,6 mm. Pellin pitää olla peltiseppälaatua eli pehmeää. Pellin ja sen pinnotteen pitää kestää pakkasmuokkausta ja sinkkipitoisuuden on oltava vähintään 275 g/m2. Jos kattoa yritetään tehdä paksummasta tai jäykemmästä materiaalista siitä ei tule vedenpitävää. Rivipeltien saumoihin, vaakasaumoihin ja jiireihin on laitettava ”maalia” eli tiivistysmassaa. Massa valmistettiin ennen sinkkivalkoisesta ja pellavaöljystä / vernessasta. Konesaumakaton jäljitelmänä esiintyvä lukkosaumakatto havittelee samanlaista ulkonäköä pystysaumaisten rivipeltien osalta, mutta näiden kattojen käytännöllinen toimivuus ovat kuitenkin aivan eri luokkaa. Saumattu peltikatto tarkoittaa nimenomaan sitä, että vierekkäiset rivipellit sekä mahdollisesti harjalla toisensa kohtaavat peltikatteet saumataan tuplana toisiinsa kiinni. === Erikoistyökalut ja ammattitaito konesaumakaton osalta === Konesaumakatot tehdään pitkälti käsityöpohjalta, vaikkakin nykypäivän teknologia on tuonut tullessaan myös toimivia työkaluja. Toisin kuin muut peltikatteet, konesaumakatto vaatii aivan omat erikoistyökalut eri työvaiheisiin. Erikoistyökalujen lisäksi konesaumakaton asentamiseen tarvitaan kattopeltisepän ammattipätevyys ja kokemusta käytännön tasolla kattotöiden suhteen. == Lähteet == * Pural-pinnoite *Uudenmaan Peltityö Oy === Viitteet === == Aiheesta muualla== * Luokka:Vesikatto
Francisco Tanzer

Francisco Tanzer (oik. Franz Herbert Leopold Tänzer, 12. syyskuuta 1921 Wien, Itävalta – 25. lokakuuta 2003 Düsseldorf, Saksa) oli itävaltalaissyntyinen, myöhemmin saksalainen kirjailija ja runoilija. Tanzerin perhe muutti Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun alta ensin Portugaliin ja myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa vuosina 1945–1947, sijoitettuna Saksaan. Tanzer opiskeli Columbian yliopistossa. Hän asui Saksassa, Düsseldorfissa vuodesta 1955 lähtien. ==Teoksia== *Das Ehepaar, lyhyt romaani (1947, myöhemmin näytelmänä) *Agnus Dei, lyhyt romaani (1955) *Stimmen, Tagebuch, Novellen, Gedichte (Hermansen-Verlag, 1979) *Die Befreiung, romaani *Zeichen und Zeilen (1999) *Blätter, runokokoelma (Grupello, 2001) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Slavomír Bartoň

Slavomír Bartoň (22. tammikuuta 1926 Lipůvka - 16\. tammikuuta 2004 Brno) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat kova laukaus ja johtajan ominaisuudet. Bartoň aloitti uransa vuonna 1943 Tšekkoslovakian alasarjoista ja pelasi pääsarjassa ensimmäistä kertaa vuonna 1948, kun SK Zbrojovka Židenice otti hänet riveihinsä. Bartoň pelasi joukkueessa kahdella kaudella yhteensä yhdeksäntoista peliä tehden 18 pistettä, kunnes lähti Dukla Prahaan. Parin kauden jälkeen hän kuitenkin meni takaisin vanhaan seuraansa, jonka kautta HC Kometa Brnoon. Bartoň edusti Kometa Brnoa vuosina 1953-1962 ja oli mainetta kerännyt keskushyökkääjä. Hän ehti jo siirtyä valmentajaksi italialaiseen SG Cortinaan vuonna 1962, mutta tuli vielä pelaamaan kolme ottelua kotimaansa sarjassa HC Zlinin joukkueessa. Bartoň pelasi Tšekkoslovakian liigassa yhteensä 213 ottelua, joissa hän teki 247 pistettä eli pelasi koko uransa yli pisteen per ottelu -tahtia. Bartoň pelasi maajoukkueessa ensimmäisissä arvokisoissaan Oslon olympialaisissa 1952. Hän teki tuolloin kahdeksan maalia turnauksessa, jossa Tšekkoslovakia sijoittui neljänneksi. Bartoň oli MM-kisoissa vuosina 1953, 1955, 1957 ja 1958 voittaen kaksi pronssimitalia vuosilta 1955 ja 1957. Bartoň teki neljä maalia ja syötti yhden Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956, joissa Tšekkoslovakia oli viides. Bartoň ryhtyi pian peliuransa jälkeen valmentajaksi ja oli muun muassa Italian ja Puolan maajoukkueiden peräsimessä. Hän myös valmensi useiden vuosien ajan HC České Budějovicea 1960- ja 1970-luvuilla. == Tilastot == 1948-1949 SK Zbrojovka Židenice Tšekkoslovakian liiga 7 10 0 10 1949-1950 SK Zbrojovka Židenice Tšekkoslovakian liiga 12 8 0 8 1950-1951 Dukla Praha Tšekkoslovakian liiga 10 9 0 9 1951-1952 Dukla Praha Tšekkoslovakian liiga 9 13 0 13 OL 9 8 0 8 2 1952-1953 SK Zbrojovka Židenice Tšekkoslovakian liiga 16 18 0 18 MM 4 6 0 6 1953-1954 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 8 13 4 17 1954-1955 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 10 12 4 16 MM 8 11 0 11 1955-1956 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 18 20 11 31 OL 7 4 1 5 4 1956-1957 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 26 22 21 43 MM 7 8 2 10 1957-1958 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 22 22 9 31 MM 3 1 0 1 1958-1959 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 22 13 4 17 1959-1960 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 22 14 4 18 1960-1961 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 26 12 4 16 1961-1962 HC Kometa Brno Tšekkoslovakian liiga 2 0 0 0 1964-1965 HC Zlin Tšekkoslovakian liiga 3 0 0 0 15 kautta yhteensä Tšekkoslovakia 213 186 61 247 == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Vallan kääntöpuoli

Vallan kääntöpuoli (The Ides of March) on George Clooneyn ohjaama poliittinen draamaelokuva vuodelta 2011. ==Tuotanto== Elokuvan kuvitteellisen demokraattipoliitikko Morrisin puheisiin päätyi paljon George Clooneyn toimittajaisän ajatuksia: tämä on pyrkinyt kongressiin vuonna 2004. Poika- Clooney hyödynsi esimerkiksi isänsä jo 1970-luvulla kirjoittamia lehtiartikkeleita. Jotkut totesivat Morrisin hahmon muistuttavan sittemmin skandaaliin sekaantunutta John Edwardsia, joskin ohjaajan mukaan hahmoon on poimittu paloja useista eri ihmisistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == ===Arvostelut=== * Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:George Clooneyn ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat
Akutan Zero

Akutan Zero, myös Koga's Zero ja Aleutian Zero oli japanilainen Mitsubishi A6M Reisen-hävittäjä, joka teki pakkolaskun Akutan Islandille, Alaskaan toisen maailmansodan aikana.http://www.history.com/news/the-akutan-zero-how-a- captured-japanese-fighter-plane-helped-win-world-war-ii Amerikkalaiset joukot saivat sen vahingoittumattomana haltuunsa heinäkuussa 1942 ja siitä tuli ensimmäinen Yhdysvaltojen toisen maailmansodan aikana haltuunsa saama Zero- hävittäjä. Kone korjattiin ja yhdysvaltalaiset lentäjät tekivät sillä koelentoja, joiden ansiosta kyettiin kehittämään keinoja Keisarillisen Japanin laivaston käyttämien Zero-hävittäjien tuhoamiseksi. 3\. kesäkuuta vuonna 1942 lento-aliupseeri Tadayoshi Koga nousi ilmaan lentotukialus Ryūjōlta A6M2 malli 21 -hävittäjällään osallistuakseen hyökkäykseen Aleuteilla sijaitsevaa Dutch Harboria vastaan. Ammuttuaan alas PBY Catalina -lentoveneen hän joutui kiväärituleen. Paluulennolla Kogalle tuli ongelmia koska kaksi luotia maasta ammutusta kivääritulesta oli lävistänyt koneen polttoaineletkut. Koga ilmoitti laskeutuvansa Akutan Islandille, joka oli määrätty hätälaskupaikaksi. Koga ei saavuttanut lentokenttää vaan suoritti pakkolaskun hiekalle, jolloin kone kääntyi nurin ja pilotti sai surmansa. Viisi viikkoa myöhemmin Yhdysvaltain laivaston PBY Catalina huomasi ylösalaisin olevan koneen ja laivasto nouti koneen tutkittavaksi. Tätä sotasaalista pidetään eräänä Tyynenmeren rintaman merkittävimmistä, koska Yhdysvaltain suorittamat koelennot paljastivat sekä Zeron vahvuudet että heikkoudet hävittäjänä. Tämän ansiosta liittoutuneet pystyivät opettamaan hävittäjälentäjilleen parempia taistelutaktiikoita Zeroja vastaan. Akutan Zeroa on kuvailtu lähes mittaamattoman arvokkaaksi sotasaaliiksi ja yhdeksi tyynenmeren sodan merkittävimmäksi sotasaaliiksi. Japanilaisen historioitsijan Masatake Okumiyan mukaan Akutan Zeron menettäminen "ei ollut vähemmän merkityksellistä" kuin japanilaisten tappio Midwayn taistelussa ja, että sillä oli suuri merkitys Japanin lopullisen kukistumisen edistämisessä. Toisaalta John Lundstrom on yksi niistä, jotka kyseenalaistavat Akutan Zeron merkityksen sille, että Zeron heikkoudet kyettiin selvittämään. Akutan Zero tuhoutui harjoitusonnettomuudessa 1945. Osia koneesta on säilytetty useissa eri museoissa Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Yksittäiset lentokoneet Luokka:Japanilaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1940-luvun hävittäjälentokoneet
Humppa-Veikot (vuoden 1966 albumi)

Humppa-Veikot (julkaistu numerolla Scandia SLP 511) on vuonna 1966 ilmestynyt Kullervo Linnan Humppa-Veikkojen singlekokoelma. Levylle on koottu yhtyeen vuosina 1959−1964 levyttämiä kappaleita. Kaikissa kappaleissa on laulusolistina Teijo Joutsela. Finnlevy julkaisi levyn uudelleen 1980-luvulla numerolla Helmi HLP 833. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Humppa-Veikot discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1966 kokoelma-albumit Luokka:Humppa-Veikkojen albumit
Alternative TV

Alternative TV oli brittiläinen punk rock-yhtye. Se perustettiin alun perin vuonna 1976 Lontoossa.http://www.sputnikmusic.com/bands/Alternative-TV/19148/ ==Diskografia== ===Albumit=== *The Image Has Cracked (1978, Deptford Fun City, LP, DLP01) *What You See Is What You Are (1978, Deptford Fun City, LP, DLP02) (live LP, shared with Here & Now) *Vibing Up The Senile Man (Part One) (1978, Deptford Fun City, LP, DLP03) *Live At The Rat Club '77 (1979, Crystal Records, LP, CLP1) *Action Time Vision (1980, Deptford Fun City, LP, DLP05) *Scars On Sunday (1980, Weird Noise, CAS, WEIRD001) (split with The Good Missionaries) *An Ye As Well (1980, Conventional, CAS, CON14) (split with The Good Missionaries) *Strange Kicks (1981, I.R.S., LP, SP70023) *Peep Show (1987, Anagram Records, LP, GRAM32) (uudelleenjulkaisu CD:lle 1996, Overground, OVER54CD) *Splitting In 2 – Selected Viewing (1989, Anagram, LP, GRAM40) (kokoelma) *Dragon Love (1990, Chapter 22, LP, CHAPLP51) *Live 1978 (1993, Overground, CD, OVER29) *The Image Has Cracked – The Alternative TV Collection (1994, Anagram, CD, CDPUNK24) (compilation) *My Life As A Child Star (1994, Overground, CD, OVER39CD) (uudelleenjulkaisu 1995, Feel Good All Over, CD, FGAO16) *The Radio Sessions (1995, Overground, CD, OVER44CD) *The Industrial Sessions 1977 (1996, Overground, CD, OVER49CD) *Vibing Up The Senile Man – The Second Alternative TV Collection (1996, Anagram, CD, CDMGRAM102) (kokoelma) *Punk Life (1998, Overground, CD, OVER70CD) *Revolution (2001) *Black and White: Live (2009, Bongo Beat, CD) *Opposing Forces (2015) ===Singlet=== *"Love Lies Limp" (1977, S. G. Records Unltd, 7" flexi) *"How Much Longer" (1977, Deptford Fun City, 7", DFC02) *"Life After Life" (1977, Deptford Fun City, 7", DFC04) *"Action Time Vision" (1978, Deptford Fun City, 7", DFC07) *"Life"/"Love Lies Limp" (1978, Deptford Fun City, 7", DFC05) *"The Force Is Blind" (1979, Deptford Fun City, 7", DFC10) *"The Ancient Rebels" (1981, I.R.S., 7", PFP1006) *"Communicate" (1981, I.R.S., 7", PFP1009) *"Welcome To The End Of Fun" (1986, Noiseville Records, 12", VOO1T) *Love/Sex EP (1986, Noiseville Records, 12", VOO2T) *"My Baby's Laughing (Empty Summer's Dream)" (1987, Anagram, 12", ANA36) *The Sol EP (1990, Chapter 22, 12", 12CHAP46) *"Best Wishes" (1994, Feel Good All Over, 7", FGAO6) *"Purpose In My Life" (1995, Feel Good All Over, 7", FGAO22 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset punkyhtyeet
What It Feels Like for a Girl

”What It Feels Like for a Girl” on yhdysvaltalaisen popartisti Madonnan kappale, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2001 singlenä hänen kahdeksannelta studioabumiltaan Music. Madonnan ja Guy Sigsworthin kirjoittama kappale kuvailee naisen paineita mukautua kohteliaisiin ja alistuviin sosiaalisiin normeihin. ”What It Feels Like for a Girl” sai useimmilta kriitikoilta positiivisia arvioita. Musiikillisesti kappaleen alkuperäinen albumiversio edustaa pop- ja trip hop -tyylilajeja. Madonnan entisen aviomiehen Guy Ritchien ohjaaman musiikkivideon yhteydessä käytetty remix sen sijaan on pikemminkin trance-sävytteinen. ”What It Feels Like for a Girl” menestyi kohtuullisesti virallisilla listoilla, sijoittuen kymmenen parhaan joukkoon muun muassa Itävallassa, Kanadassa, Tanskassa, Suomessa, Italiassa, Japanissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Espanjassa kappale sijoittui parhaimmillaan listan ensimmäiseksi. Yhdysvalloissa single sijoittui Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan 23. sijalle. Sen sijaan Billboard Hot Dance Club Songs -listalla kappale saavutti kärkisijan. Madonna esitti kappaleen Drowned World Tourilla vuonna 2001 espanjankielisenä versiona. Lisäksi kappale nähtiin samalla kiertueella videoesityksenä. Televisiosarjan Glee jaksossa ”The Power of Madonna” kuultiin näyttelijöiden versio kappaleesta. == Aiheesta muualla == *"What It Feels Like for a Girl" Mad-Eyesin sivuilla Luokka:Madonnan kappaleet Luokka:Vuoden 2001 kappaleet
Teijo Joutsela ja Humppa-Veikot

Teijo Joutsela ja Humppa-Veikot on Scandia-levy-yhtiön vuonna 1969 julkaisema Humppa-Veikot -yhtyeen singlekokoelma. Levy sisältää yhtyeen levytyksiä vuosilta 1959−1964. Kaikissa kappaleissa on laulusolistina Teijo Joutsela. ==Kappaleet== * Romantiikkaa ruusutarhassa * Jazztyttö * Karjalan Katjuusa * Irja * Vanhan kartanon kehräävä rukki * Kevätlinnut * Meksikon ruusu * Aropaimen * Troikka kiitää * Pieni polku * Mitä teet polvellas, rakas Hans? * Lola pieni * Heili Karjalasta * Ansarikukka * Pihapihlaja * Pieni punainen mökki * Pustan poika * Revontulten maa Luokka:Vuoden 1969 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset albumit
Koodi (albumi)

Koodi on suomalaisen popartistin Robinin esikoisalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2012. Albumilla on kymmenen kappaletta, joista avaussinglenä julkaistiin 16. tammikuuta "Frontside Ollie". Albumi myi päivässä triplaplatinaa, eli 60 000 kappaletta. Huhtikuuhun 2012 mennessä albumi on myynyt yli 80 000 kappaletta., eli nelinkertaista platinaa. Sittemmin albumi on ylittänyt jo 100 000:n myydyn albumin rajan. Levy ei kuitenkaan ole päässyt Suomen viralliselle albumilistalle hintansa takia. Sitä on myyty huokeammalla hinnalla, jonka johdosta se meni suoraan ilmestyttyään Mid price -listalle. Albumista julkaistiin 30. toukokuuta 2012 uusi Deluxe-versio, joka sisältää Koodi-albumin kappaleiden lisäksi yhteensä yhdeksän remixiä albumin kappaleista "Frontside Ollie", "Faija skitsoo", "Räjäytät mun pään" ja "Ei tarvii esittää". Albumia on luonnehdittu pop/rock-henkiseksi. Äänitykset valmistuivat loppuvuodesta 2011. == Kappaleet == # # # # # # # # # # http://www.discogs.com/Robin-Koodi/master/416624 ===Deluxe-version bonuskappaleet=== # * Frontside Ollie (Jaakko Salovaara Remix) #Frontside Ollien (Betterbye & uneunit Dubstep Remix) #Frontside Ollie (Wildzide Remix by Here) #Faija skitsoo (Duckface Remix) #Faija skitsoo (OP Beats Remix) #Räjäytät mun pään (Kevät mix made by Pekko Haimi) #Räjäytät mun pään (Mimi Kato Remix) #Ei tarvii esittää (Silly Hats Remix) #Ei tarvii esittää (FBOTI Remix) == Arvostelut == * Nuorgam: 64/100Nuorgam * Smackthejack.net: Smackthejack.net ==Singlet== Vuosi Kappale Lataus- lista Single- lista Radio Top 20 -lista 2012 ”Frontside Ollie” 1 1 – 2012 ”Faija skitsoo” – – – 2012 ”Hiljainen tyttö” – – – == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Robinin viralliset kotisivut Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Robin Packalenin albumit Luokka:OP Beatsin tuottamat albumit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ajoneuvovarikko

Ajoneuvovarikko oli Tampereen Kalkussa sijainnut puolustusvoimien varikko, joka on vuodesta 2007 kuulunut Millog Oy:lle. Varikko vastaa ajoneuvojen ja kuljetusvälineiden käyttöönotosta, joukoille jakamisesta ja kokonaiselinkaarenhallinnasta järjestelmävastuuvarikkona. Ajoneuvoihin lukeutuvat puolustushallinnon pyöräajoneuvot, hinattavat laitteet ja säiliöt. Joukko-osaston perinnepäivä on 14. lokakuuta. Tuona päivänä vuonna 1939 perustettiin Autovarikko 3. ==Historia== Puolustusministeriön alainen Autovarikko 3 perustettiin 14. lokakuuta 1939 Tampereelle. Varikon tehtävänä oli moottoriajoneuvojen varastointi ja huoltaminen. Siitä muodostettiin Lahdessa, Kuopiossa, Oulussa, Mikkelissä ja Jyväskylässä olleiden autovarikoiden kanssa 1. heinäkuuta 1940 Tampereen autovarikko, joka elokuussa siirrettiin Pääesikunnan alaisuuteen. Varikko nimettiin 1. maaliskuuta 1941 Autovarikko ja 1. heinäkuuta Autovarikko 1, mikä palautettiin Autovarikoksi 20. marraskuuta 1944.Puolustusvoimat Joukko-osastoperinteet s. 82-83 Tampereella sijainneesta Autovarikosta ja Kuormasto- ja Raaka-aine- sekä Auto- ja kuormastovarikon osista muodostettiin 19. maaliskuuta 1945 Keskusvarikko 9, jonka nimi muutettiin organisaatiouudistuksessa 1. joulukuuta 1952 Kuljetusvälinevarikoksi. Se liitettiin Puolustusvoimien materiaalilaitokseen 1. tammikuuta 1993 nimellä Kuljetusvarikko. Vuoden 2008 alussa nimi muutettiin Ajoneuvovarikoksi ja se siirrettiin osaksi Länsi-Suomen Huoltorykmenttiä, joka oli osa Maavoimien Materiaalialaitosta. === Päälliköt === Päällikköinä ovat olleet ; Autovarikko 3 *1939-1940 DI Paavo Ahomaa ;Tampereen Autovarikko ja Autovarikko *1940-1941 majuri Nils Skogström ;Autovarikko 1, Autovarikko ja Keskusvarikko 9 *1941-1944 majuri Nils Skogström *1944-1952 everstiluutnantti Erkki Soininen ;Kuljetusvälinevarikko *1952-1963 everstiluutnantti Erkki, Soininen *1963-1967 majuri Aimo Ikonen *1967-1974 majuri Erkki Takanen *1975 majuri Väinö Saarikko *1975-1976 majuri Aarre Seppänen *1976-1986 everstiluutnantti Heikki Pasanen *1986-1991 everstiluutnantti Pertti Laaksonen *1991-1992 everstiluutnantti Jukka Voipio ;Kuljetusvarikko *1993-1995 everstiluutnantti Jukka Voipio *1996 majuri Antero Soikkeli *1996-2000 everstiluutnantti Timo Henttonen *2000-2003 everstiluutnantti Asko Itkonen *2003-2007 everstiluutnantti Raimo Raivio *2007 kapteeni Rami Kilpi ==Nykytilanne== 1\. tammikuuta 2009 lähtien varikon toiminta on jatkunut puolustusvoimien strategisen kumppanin Millog Oy:n ja Länsi-Suomen Huoltorykmentin alaisuudessa. Huoltorykmentin alaisena varikko säilyi vuoden 2014 loppuun asti. Varikolla järjestetään vuosittain käytöstä poistettujen ja hylättyjen ajoneuvojen, mukaan lukien panssarivaunut, huutokauppojaKs. esim. . Huutokauppatoiminta täytti vuonna 2014 70 vuotta, koska Kalkussa järjestettiin 29.12.1944 ensimmäinen sodanjälkeinen huutokauppa puolustuslaitoksen ylijäämäkaluston myymiseksi. ==Lähteet== Luokka:Joukko-osastot Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kalkku
Anja Koivistoinen

Anja Koivistoinen (s. 1945 Suonenjoki) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen Senioripuolueen puheenjohtajana vuosina 2011–2014, jolloin yhdistyksen toiminta loppui. == Lähteet == Luokka:Suomen puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salon Kiekkohait

Salon Kiekkohait on vuonna 2009 perustettu salolainen jääkiekkoseura. Kaikkein nuorimmille lajiharrastajille seura järjestää kiekko- ja luistelukoulutoimintaa. Tämän jälkeen on mahdollisuus osallistua joukkuetoimintaan eri ikäluokissa. Tällä hetkellä seurassa on juniorijoukkueet F-ikäisistä C-junioreihin. Seuran junioritoiminta on aktiivista ja viikoittain lajin parissa on mukana noin 250 kiekkoilijaa. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2021–2022 III-divisioonassa. Edustuksen kotipelit pelataan Salon jäähallissa (osoite: Tahkonkatu 1) ja tiedot kotipelien ajoista löytyvät mm. seuran nettisivuilta. Salon Kiekkohaitten puheenjohtaja on Tuomas Aalto. Toiminnanjohtajana aloitti elokuussa 2017 Marco Lindstén. Valmennuspäällikkö on Mikko Perämäki. == Lähteet == * http://www.kauppalehti.fi/yritykset/yritys/jaakiekkoseura+salon+kiekkohait+ry/23437950 * http://www.eliteprospects.com/team.php?team=6187&year0;=2017&status;= Viitattu 5.11.2017 * http://www.tilastopalvelu.fi/ih/beta/tilastointi/index.php/etsi?sstsbseason=2019&sstsblevel;=68&sstsbdistrict;=&sstsbstatgroup;=7425#sarjainfo == Aiheesta muualla == * http://kiekkohait.fi/ylalinkit/salonkiekkohait/ *https://www.facebook.com/Kiekkohait Luokka:Salolaiset urheiluseurat
Kroatian EU-kansanäänestys

Kroatian EU-kansanäänestys järjestettiin 22. tammikuuta 2012, jossa kroatialaiset äänestivät Euroopan unioniin liittymisestä. Kroatia oli allekirjoittanut liittymissopimuksen joulukuussa 2011. Äänestyksessä selvä enemmistö, 66,27 prosenttia, kannatti liittymistä, mikä varmisti Kroatian liittymisen unioniin vuoden 2013 alussa. == Tausta ja äänestys == Kroatia haki EU:n jäsenyyttä jo helmikuussa 2003, ja jäsenyysneuvottelut alkoivat lokakuussa 2005. Liittymisneuvotteluita ovat hidastaneet rajakiista Slovenian kanssa ja EU:n epäilys Kroatian motivaatiosta etsiä sotarikossyytettyjä. Kroatia allekirjoitti sopimuksen liittymisestä EU:n 28. jäsenmaaksi 9. joulukuuta 2011. Kroatian puolueet olivat yksimielisiä liittymisen puolesta, ja kaikki kampanjoivat ennen kansanäänestystä kansaa äänestämään ”kyllä”. Myös presidentti Ivo Josipovićin antoi tukensa EU:n jäsenyyden puolesta ja sanoi äänestyksen olevan yksi maan historian suurimmista päätöksistä. Liittymistä kannatti 66,27 % äänestäjistä, vaikkakin äänestysaktiivisuus jäi pieneksi, noin 43 prosenttiin. Äänestys käytännössä varmisti Kroatian liittymisen Euroopan unioniin vuonna 2013. Vielä EU:n jäsenmaiden pitää ratifoida jäsenyys. ==Tulos piirikunnittain== Piirikunnat Tulos % Kyllä % Ei % Bjelovar- Bilogora 51 820 45,60% 32 242 62,22% 19 299 37,24% Brod-Posavina 65 735 42,30% 47 729 72,61% 17 580 26,74% Dubrovnik-Neretva 53 708 46,30% 30 574 56,93% 22 674 42,22% Istria 98 235 49,18% 67 189 68,40% 30 363 30,91% Karlovac 61 074 45,81% 40 731 66,69% 19 904 32,59% Koprivnica-Križevci 49 904 49,39% 30 178 60,47% 19 474 39,02% Krapina-Zagorje 54 742 47,63% 34 748 63,48% 19 616 35,83% Lika-Senj 19 689 34,52% 13 912 70,66% 5 618 28,53% Međimurje 52 133 51,80% 39 479 75,73% 12 364 23,72% Osijek-Baranja 131 720 45,23% 88 980 67,55% 42 003 31,89% Požega-Slavonia 34 529 44,08% 24 218 70,14% 10 092 29,23% Primorje- Gorski Kotar 144 104 50,18% 99 156 68,81% 44 198 30,67% Sisak-Moslavina 73 952 41,56% 50 034 67,66% 23 443 31,70% Split-Dalmatia 197 783 45,96% 115 795 58,55% 80 515 40,71% Šibenik-Knin 45 546 37,06% 29 033 63,74% 16 150 35,46% Varaždin 82 117 53,66% 57 399 69,90% 24 259 29,54% Virovitica-Podravina 37 055 44,27% 24 253 65,45% 12 589 33,97% Vukovar-Syrmia 69 501 38,63% 47 970 69,02% 21 000 30,22% Zadar 70 458 38,57% 43 330 61,50% 26 574 37,72% Zagrebin piirikunta 150 403 52,81% 97 756 65,00% 51 934 34,53% Zagrebin kaupunki 401 529 55,13% 272 246 67,80% 127 455 31,74% Kroaattidiaspora 14 494 3,51% 12 056 83,18% 2 386 16,46% Yhteensä 1 960 231 43,51% 1 299 008 66,27% 649 490 33,13% == Lähteet == Eukansanäänestys Eukansanäänestys Luokka:Kansanäänestykset Euroopan unionista Luokka:Vuoden 2012 politiikka Luokka:Euroopan unionin laajentuminen
Jelena Firsova

Jelena Olegovna Firsova (, 21. maaliskuuta 1950 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen säveltäjä. Firsovan vanhemmat olivat fyysikot Oleg Firsov ja Viktoria Lichko. Hän opiskeli musiikkia Moskovassa Alexander Pirumovin, Juri Hopolovin, Edison Denisovin ja Philip Herschkowitzin johdolla. Hän joutui Neuvostoliiton säveltäjäliiton ja sen puheenjohtajan Tihon Hrennikovin mustalle listalle yhtenä seitsemästä säveltäjästä vuonna 1979. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1982–1983

Kausi 1982–1983 oli 43. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Torpan Pojat. Pantterit voitti hopeaa ja Turun NMKY pronssia. == Runkosarja == O V H P+ P- P Kotkan Työväen Palloilijat 36 25 11 3457 3099 50 Turun NMKY 36 23 13 3373 3060 46 Hyvinkään Tahko 36 22 14 3444 3412 44 Forssan Koripojat 36 20 16 3299 3407 40 Pantterit 36 19 17 3091 3049 38 Torpan Pojat 36 19 17 3430 3471 38 Uudenkaupungin Urheilijat 36 17 19 3322 3359 34 Playhonka 36 16 20 3386 3278 32 Tampereen Pyrintö 36 14 22 3261 3375 28 Joensuun Kataja 36 5 31 3180 3733 10 Joensuun Kataja putosi suoraan ja sen tilalle nousi Helsingin NMKY. Pyrintö säilyi karsinnan jälkeen. == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 ||||| ||Forssan Koripojat|1|Pantterit|2 ||||| ||Hyvinkään Tahko|1|Torpan Pojat|2 ||KTP|2|Pantterit|3 ||Turun NMKY|2|Torpan Pojat|3 ||Pantterit|2|Torpan Pojat|3 ||KTP|0|Turun NMKY|2 }} === Loppuottelut === Pantterit – Torpan Pojat Pantterit ToPo 87–88 ToPo Pantterit 90–97 Pantterit ToPo 76–80 ToPo Pantterit 67–79 Pantterit ToPo 78–84 Torpan Pojat mestaruuteen voitoin 3–2. ToPon joukkue: Raine Holmborg, Timo Heinonen, Kari-Pekka Klinga, Anssi Rauramo, Kimmo Rautiainen, Osmo Rekonen, Leon Huff, Juha Leino, Kalevi Sarkalahti, Veli-Pekka Sirola, Juha Jukkanen, Petri Nohynek, Mikko Widing, Esa Lammisalo, Juha Laukkanen. Valmentaja Jukka Suhonen. == Lähteet == * Kataja 1982-1983 1982 Luokka:Vuoden 1982 koripallo Luokka:Vuoden 1983 koripallo
Ilmojen sotaherra

Ilmojen sotaherra () on Michael Moorcockin vuonna 1971 ilmestynyt vaihtoehtohistoriallinen tieteisromaani. Teoksen julkaisi Ace Books ja se sai kaksi jatko-osaa. Suomennoksen julkaisi Vaskikirjat vuonna 2013. Ilmojen sotaherra on seikkailuromaani, jossa päähenkilö Oswald Bastable joutuu vuodesta 1902 vuoteen 1973. Tässä todellisuudessa maailmansotia ei ole käyty ja 1900-luvun suuria vallankumouksia ei ole tapahtunut. Maailmanrauhan takana on siirtomaavallan jatkuminen. == Sisältö == Kirjan päähenkilö kapteeni Oswald Bastable eksyy Tiibetissä olevaan salaperäiseen "Tulevan Buddhan temppeliin". Äkkiä alueelle iskee maanjärityys ja Bastable pyörtyy. Herättyään ja kiivettyään ylös rauniosta hän saa tietää kuluvan vuoden olevan 1973. Kirjan vaihtoehtohistoriassa 1800-luvun imperiumit eivät ole hajonneet: Britannian, Ranskan Yhdysvaltain, Venäjän ja Japanin suurvallat ovat jakaneet suurimman osan maailmasta keskenään ja ylläpitävät valtaansa valtavilla taisteluilmalaivoilla. Bastable pestautuu ilmapoliisiksi, mutta aikaansaa skandaalin ja joutuu eroamaan. Työtä etsivä Bastable pestautuu hämäräperäiselle The Rover -nimiselle rahti-ilmalaivalle. Pian käy ilmi, että alus kuuluu siirtomaavaltaa ja sortoa vastustavalle kielletylle vasemmistopuolueelle. Kiinan yllä "Ilmojen sotaherra" O. T. Shaw miehineen valtaa aluksen hyödyntääkseen sitä vallankumouksessa. Aluksi vasemmistolaisuutta vastustanut Bastable muuttaa mielensä ja liittyy Shaw`n joukkoihin. Shaw on hankkinut liittolaisikseen suuren joukon hyljeksittyjä tiedemiehiä, jotka ovat keksineet ja rakentaneet Shaw’n tukikohdassa muun muassa lentokoneita ja atomipommin, jonka hän pudottaa suuresta ilmalaivasta Hiroshimaan. Pommituslennolla ovat mukana myös Vladimir Iljitš Uljanov ja Bastable, jonka räjähdys sinkoaa takaisin omaan aikaansa. Moorcockin romaani arvostelee utopian takana olevaa rasismia ja kolonialismia. Tässä kirja heijastaa 1960-luvun vasemmistolaista ajatusmaailmaa ja arvostelua Vietnamin sotaa kohtaan. Uusviktoriaanisen tai uusedvardiaanisen ympäristön vuoksi teos on yhdistetty myöhemmin syntyneeseen steampunk-suuntaukseen. Moorcockin mielestä suuri osa steampunkista on pikemminkin ”höyryoopperaa” kuin alkuperäisen kyberpunkin tavoin yhteiskuntakriittistä tieteiskirjallisuutta. Vastaava tilanne on valtavirran lajityyppifantasiassa, josta Moorcock on usein kirjoittanut arvostelevasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Warlord of the Air. The Complete Review. * Juri Nummelin: Zeppeliineillä vallankumousta vastaan. Helsingin Sanomat 27.7.2013. Luokka:Englantilaiset tieteisromaanit Luokka:Vaihtoehtohistoria Luokka:Steampunk-romaanit Luokka:Vuoden 1971 kirjat
The Beach

The Beach on Danny Boylen ohjaama seikkailudraama. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2000 ja se perustuu Alex Garlandin vuonna 1996 julkaistuun romaaniin Laguuni. John Hodge sovitti romaanin elokuvaksi. Elokuvan pääosaa näyttelee Leonardo DiCaprio, muissa rooleissa näyttelee muun muassa Tilda Swinton, Robert Carlyle, Virginie Ledoyen ja Guillaume Canet. Elokuva kuvattiin Phi Phi -saarilla Thaimaassa. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 11.7.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Danny Boylen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2000 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset seikkailuelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Trilleri-draamaelokuvat
Rannikkomänty

Rannikkomänty (Pinus pinaster) on Välimeren seudulla kasvava havupuu. == Ulkonäkö ja koko == Rannikkomänty kasvaa 20–30 metriä korkeaksi ja sen oksisto voi olla 7–10 metriä leveä. Harmaanvihreät neulaset ovat 10–25 senttimetriä pitkiä. Kävyt ovat kartiomaisia ja ruskeita. == Levinneisyys == Rannikkomänty elää luonnonvaraisena Välimerellä. Sitä on istutettu puutavaran tuotantoa varten Espanjassa ja Portugalissa, mutta myös esimerkiksi Australiassa ja Etelä-Afrikassa, missä siitä on tullut haitallinen vieraslaji.Status of invasive tree species in South Africa FAORise and fall of Pinus pinaster plantations in South Africa CIHEAM Rannikkomänty luetaan maailmanlaajuisesti sadan haitallisimman vieraslajin joukkoon. == Käyttö == Rannikkomäntyä kasvatetaan puutavaraksi etenkin Espanjassa ja Portugalissa.Literature review Pinus Pinea Project Puun kuorta on käytetty rohdoksena ja pula-aikana ravintona pettuleivän tapaan. == Lähteet == Luokka:Männyt
Vladimir Belov

Vladimir Belov (1906–1989) oli neuvostoliittolainen pianisti ja pianonsoiton opettaja. Belov oli Felix Blumenfeldin oppilas. Hänellä oli lupaava ura konserttipianistina. Belov opetti pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa, missä hänet tunnettiin hyvin suvaitsevana opettajana suhteessa oppilaisiinsa. Hän opetti ryhmissä, joissa kaikki ottivat osaa tunnille soittaen vuorotellen. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Aleksandr Baltin ja Edison Denisov. Hän myös toimitti venäläistä musiikkia nuottipainoksiksi, yleensä useilla vaihtoehtoisilla sormituksilla. Melodija-levy-yhtiöllä on yksi tunnettu levytys Belovilta; hän on mukana levyllä nimeltä Pupils of Felix Blumenfeld. Vladimir Belov plays Etude g-moll op.14, composer Felix Blumenfeld Luokka:Neuvostoliittolaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Kansallistyöhuoneet

Kansallistyöhuoneet (ransk. Ateliers nationaux) oli Pariisissa Ranskan toisen tasavallan alkuaikoina keväällä 1848 tehty yritys voittaa työttömyys valtiollisten tukitoimenpiteiden avulla. Epäonnistunut kokeilu johti Pariisissa nk. heinäkuun levottomuuksiin heinäkuussa 1848. Tyytymättömyys Ranskaa hallinneeseen kuningas Ludvig Filip I:een johti helmikuun vallankumoukseen helmikuussa 1848. Kuningas syrjäytettiin ja Ranska julistettiin tasavallaksi. Uuden tasavallan väliaikainen hallitus julisti 25. helmikuuta 1848 jokaisella ranskalaisella olevan oikeuden työhön. Jotta tämä oikeus voitaisiin toteuttaa joukkotyöttömyyden piinaamassa maassa, väliaikainen hallitus päätti 27. helmikuuta perustaa Pariisiin ja sen ympäristöön kansallistyöhuoneita, joissa työttömille tarjottaisiin työtä valtion palkkalaisina. Työhuonekokeilu päätettiin aloittaa Pariisista, jossa oli huomattavan paljon työttömiä, mutta sen laajentamista muuallekin Ranskaan suunniteltiin. Kansallistyöhuoneiden työläisten oli tarkoitus tehdä yhteiskunnallisesti merkittäviä rakennus- ja muita töitä. Julkisten töiden ministeriö päättikin rakennuttaa työhuoneiden henkilökunnan avulla esimerkiksi Montparnassen ja St. Lazaren rautatieasemat. Ongelmalliseksi osoittautui pian, että kansallistyöhuoneisiin pestautui työhön huomattavasti oletettua enemmän työntekijöitä. Työläisille maksettiin heidän koulutuksestaan, ammattitaidostaan ja työkokemuksestaan riippumatta kaikille samaa 2 frangin päiväpalkkaa (työttömät saivat samaan aikaan 1,50 frangin päivittäisen työttömyyskorvauksen), joka oli sangen kilpailukykyinen palkka. Tämän takia monet jättivät aikaisemmat työpaikkansa ja ilmoittautuivat työttömiksi päästäkseen kansallistyöhuoneen palvelukseen. Maaliskuussa 1848 työhuoneissa työskenteli noin 21 000 henkilöä, huhtikuussa 94 000 ja toukokuussa jo 115 000. Työntekijöiden määrän nopea nousu johti kansallistyöhuoneiden kustannusten räjähdysmäiseen nousuun. Samalla kävi ilmi, ettei näin suurelle työttömien joukolle enää voitu järjestää järkeviä tehtäviä. Yleishyödyllisten rakennushankkeiden sijasta työhuoneiden työntekijät saatettiin määrätä kaivamaan kaivantoja puistoihin ja sitten täyttämään ne. Tämä johti työhuonekokeilun kasvavaan kritiikkiin veronmaksajien keskuudessa. Porvarillisesti ajattelevat kansalaiset pelkäsivät lisäksi, että kansallistyöhuoneet muodostuisivat marxilaisen kiihotuksen pesäpaikoiksi. Kesäkuussa kokoontunut uuden tasavallan perustuslakia säätävä kansalliskokous päätti lakkauttaa työhuoneet 21. kesäkuuta 1848. Naimattomat 17–25-vuotiaat miehet määrättiin siirtymään armeijan palvelukseen, muut taas määrättiin hätäaputöihin Ranskan kaukaisempiin osiin, kauaksi Pariisista. Päätös johti Pariisissa verisiin nk. heinäkuun mellakoihin, joissa kenraali Louis-Eugène Cavaignac löi kansanjoukkojen vastarinnan. Luokka:Ranskan taloushistoria Luokka:1848
Red Bull RB8

Red Bull RB8 on itävaltalaisen Formula 1 -talli Red Bullin käyttämä auto kaudella 2012. Auton on suunnitellut Adrian Newey ja sitä kuljettavat edellisen vuoden F1-maailmanmestari Sebastian Vettel ja Mark Webber. Auto julkistettiin virallisesti 6. helmikuuta. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus Red Bull Renault AUS MAL CHN BHR ESP MON CAN EUR GBR GER HUN BEL ITA SIN JPN KOR IND ABU USA BRA rowspan="3" 460 rowspan="3" 1. Sebastian Vettel 2 11 5 1 6 4 4 Kesk. 3 5 4 2 22† 1 1 1 1 3 2 6 Mark Webber 4 4 4 4 11 1 7 4 1 8 8 6 20† 11 9 2 3 Kesk. Kesk. 4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Autot Formula 1 -kaudella 2012 RB08