EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Beryl Bainbridge

Beryl Bainbridge (21. marraskuuta 1934 Liverpool, Englanti – 2. heinäkuuta 2010 Lontoo, Englanti), dame, oli brittiläinen kirjailija, teatterikriitikko ja näyttelijä. Hänen on katsottu kuuluvan sukupolvensa prosaistien parhaimmistoonJanet Watts, Dame Beryl Bainbridgeobituary, The Guardian 2.7.2010 Bainbridge kirjoitti 18 romaania, kaksi novellikokoelmaa, näytelmiä teatterille ja televisiolle sekä lehtikirjoituksia. Hänen tyylinsä on värikäs ja omaperäinen, tarinoiden henkilöhahmot latteita ja välinpitämättömiä, naapurukset eivät tunne toisiaan, naiset hutiluksia, miehet innottomia, mutta kaiken takana ryöppyää hillittömyyttä, väkivaltaista kuolemaa. Tarinat jäävät vaille loppuratkaisua. Teoksista A Quiet Life (1976) on omaelämäkerrallinen mutta toisaalta kaikki kirjat ovat tavallaan omaelämäkerrallisia ja henkilöhahmot ovat saaneet ominaisuutensa lähipiiristä. Useat romaanit ovat saaneet merkittäviä palkintoja. Bainbridge yritti vuonna 1958 itsemurhaa. Hän kuoli syöpään heinäkuussa 2010. ==Palkinnot ja tunnustukset== * The Guardianin romaanipalkinto teoksesta The Bottle Factory Outing (1973) * Whitbread- palkinto (paras romaani) teoksesta Injury Time (1977) * Whitbread-palkinto (paras romaani) teoksesta Every man for himself 1996Obituary: Dame Bainbridge, Beryl, Bbc 2.7.2010, viitattu 3.12.2021 == Teokset (valikoima) == * Young Adolf, 1978 * An Awfully Big Adventure (1989), tragikoominen romaani näyttelijäseurueen ihmissuhteista sodanjälkeisessä Liverpoolissa * Every man for himself, 1996 * Master Georgie, 1999 * According to Queeney, 2001, romaani Samuel Johnsonista, jonka kertojana tämän tytär Queeney * Winter Garden, 2003 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Beryl Bainbridge, The Guardian 22.7.2008 Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Alkonost (yhtye)

Alkonost on venäläinen folk metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1995 Naberežnyje Tšelnyssä. Yhtye on parhaiten tunnettu kotimaassaan Venäjällä, mutta se on saavuttanut jonkinlaista suosiota myös Itä- ja Pohjois-Euroopassa. Alkonostin sanoitukset perustuvat muun muassa Venäjän pakanamytologioihin ja viikinkien tarinoihin. Musiikkityylissä löytyy vaikutteita power metallista, death metallista ja sinfonisesta metallista. ==Kokoonpano== * Andrei Losev - kitara * Aleksei Solovjov - basso, laulu * Anton Tšepigin - rummut * Almira Fathullina - kosketinsoittimet * Aljona Pelevina - laulu * Dmitri Sokolov - kitara ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Songs of the Eternal Oak (2000) *Alkonost (2002) *Between the Worlds (2004) *Mežmirje (2005) *Put neproidennyi (2006) *Pesni vetšnogo dreva (2007) *Heart Stone’s Blood (2007) ===EP:t=== *Rodnaja zemlja (2004) ===Demot=== *Shadows of Glory (1997) *Shadows of Timeless (1997) *Spirit Tending to Revolt (2000) *Nevedomyje zemli (2001) ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen kotisivu Luokka:Venäläiset metalliyhtyeet Luokka:Venäläiset death metal -yhtyeet Luokka:Venäläiset folk metal -yhtyeet
Estadio Municipal de Riazor

Estadio Municipal de Riazor, lyhyemmin Riazor on jalkapallostadion A Coruñassa Espanjassa. Se toimii jalkapalloseura Deportivo de La Coruñan kotistadionina. Stadionin kapasiteetti on 34 600\. Ensimmäinen ottelu pelattiin Deportivon ja Valencian välillä, ottelu päättyi Valencian 3–2-voittoon. Stadionilla pelattiin myös vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita. == 1982 MM-kilpailuiden ottelut Riazorilla == Riazorilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon yksi otteluita. Italian, Kamerunin, Perun ja Puolan välillä. Päivä Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue 15\. kesäkuuta 1982 0–0 19\. kesäkuuta 1982 0–0 22\. kesäkuuta 1982 5–1 == Lähteet == * Esittely Stadium Guiden sivustolla Riazor Luokka:La Coruñan maakunta
Koskenkorvan rautatieasema

Koskenkorvan rautatieasema () on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen asema sijaitsee Ilmajoen Koskenkorvalla. Aseman ratapihalta on rakennettu pistoraiteet viereiselle sorakuopalle, viinatehtaalle ja jo puretulle Koskenkorvan sahalle. Asemarakennuksen omistaa nykyisin Matti Järviharju. ==Historiaa== Suupohjan rata rakennettiin kylän läpi 1910–12. Asema nimettiin Koskenkorvaksi, koska se rakennettiin samannimisen tilan maille. Tämä vaikutti siihen, että koko kylän nimeksi vakiintui Koskenkorva. ===Suomen ensimmäinen kaivinkone=== Suupohjan rataa rakennettaessa tarvittiin paljon soraa, jota savisella Pohjanmaalla ei tahtonut löytyä kuin Koskenkorvan seudulta. Koskenkorvan aseman viereiseen hiekkaharjuun perustettiin sorakuoppa, jonne rakennettiin lastausraide. Aluksi soravaunut kuormattiin käsivoimin. Vuonna 1912 Tie- ja vesirakennusten Ylihallitus hankki soran lastaukseen Suomen ensimmäisen kaivinkoneen Bucyrus- yhtiöltä Wisconsinin osavaltion Milwaukeesta. Sittemmin Caterpillarin omistukseen siirtynyt amerikkalaistehdas toimitti höyrykäyttöisen kaivinkoneen Hangon satamaan ja luovutti sen kokoonpantuna. Mukana seurasi yhdysvaltalainen monttööri, joka ohjasi kokoonpanon sekä käyttöönoton. Esittelynäytös pidettiin Karjaalla. Koskenkorvan kokematon työporukka sai kuitenkin koneen kumoon melkein heti, kun se saapui työmaalle. Vauriot jäivät vähäisiksi, mutta nostoon meni lähes kolme viikkoa. Samanlaisia Bucyrus C70 -koneita kerrottiin käytetyn samoihin aikoihin Panaman kanavan kaivamisessa. ===Kuvaus rautatieläisten elinoloista=== Näin kuvailtiin työ- ja asumisoloja Koskenkorvan asemalla rautatievirkamiesten kalenterissa vuonna 1930: ==Lähteet== Luokka:Ilmajoen rautatieliikennepaikat
Slide Hampton

Locksley Wellington "Slide" Hampton (21. huhtikuuta 1932 – 18. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazzpasunisti, -säveltäjä ja -sovittaja. Hän voitti Grammy-palkinnon. Hampton kasvoi suuressa, musikaalisessa perheessä yhtenä kahdestatoista sisaruksesta. Hän työskenteli uransa aikana useiden maailman tunnetuimpiin lukeutuvien jazzvaikuttajien kanssa; heitä ovat muiden muassa Max Roach, Art Blakey, Buddy Johnson, Lionel Hampton, Freddie Hubbard ja Woody Herman. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pasunistit Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
God Is an Astronaut

God Is an Astronaut on irlantilainen, vuonna 2002 perustettu kolmihenkinen instrumentaalinen post-rockyhtye. ==Historia== Vuoteen 2010 mennessä yhtye on julkaissut viisi albumia. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa The End of the Beginning vuonna 2002 ja albumin kaksi musiikkivideota saivat näkyvyyttä MTV:llä. Myös toinen albumi All is Violent, All is Bright sai hyvin näkyvyyttä. Yhtye julkaisi kolmannen albuminsa Far from Refuge vuonna 2007. Neljäs albumi kantaa yhtyeen nimeä. Viides albumi Age of the Fifth Sun ilmestyi 17. toukokuuta 2010. Yhtye kiersi myös Suomessa syksyllä 2009. Yhtyeen musiikkivideo Reverse World on kuvattu Kouvolassa. Videon on ohjannut Kari Salonen. ==Kokoonpano== * Torsten Kinsella - laulu, kitara, kosketinsoittimet * Niels Kinsella - basso, kitara * Lloyd Hanney - rummut, kosketinsoittimet * Jamie Dean - kosketinsoittimet, syntetisaattori ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * The End of the Beginning (2002) * All Is Violent, All Is Bright (2005) * Far from Refuge (2007) * God is an Astronaut (2008) * Age of the Fifth Sun (2010) * Helios | Erebus (2015) * Epitaph (2018) * Ghost Tapes#10 (2021) ===EP:t=== * A Moment of Stillness (2006) ===Singlet=== * The End of the Beginning (2003) * From Dust to the Beyond (2003) * Point Pleasant (2003) * Coda (2004) * Fragile (2004) * Fire Flies and Empty Skies (2005) * Beyond the Dying Light (2006) * Tempus Horizon (2006) * No Return (2007) * Shining Through (2009) (download only) * In The Distance Fading (2010) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen virallinen kotisivu * Yhtye MySpacessa God Is an Astronaut Luokka:Post-rock-yhtyeet
Ylistaron kirkko

Ylistaron kirkko Seinäjoen Ylistarossa rakennettiin vuosina 1847–1852. Se on seurakunnan todennäköisesti kolmas kirkkorakennus. Ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1658 ja toinen vajaat sata vuotta myöhemmin vuonna 1748. Nämä kirkot olivat puurakenteisia. Nykyisen kirkon suunnitteli valtionarkkitehti Ernst Lohrmann uusgoottilaiseen tyyliin. Kirkon rakennustöitä valvoi tunnettu kirkonrakentaja Jaakko Kuorikoski. Ylistaron kirkko on istumapaikoiltaan Suomen kolmanneksi suurin kirkko. Sen pääristi kohoaa 52 metrin korkeuteen. Kirkkosalin pituus ovelta alttaritaululle on noin 50 m ja korkeus 16 m. Kirkkosaliin mahtuu noin 2 500 henkeä. Kirkkosalin sivustoilla on puurakenteiset kaksikerroksiset lehterit. Kirkkoa kutsutaankin kokonsa vuoksi Komiaksi kirkoksi. Alttaritaulu ”Kirkastusvuorella” on vuodelta 1888 ja sen on maalannut Adolf von Becker. Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas kirkon satavuotisjuhlaan vuonna 1952. 4-sormioisissa uruissa on 55+1 äänikertaa. Ylimääräinen äänikerta on kellopelimäinen celeste-äänikerta. Kellotornissa on kolme kelloa: vuosilta 1722 ja 1804 sekä 1990-luvulta. __NOTOC__ == Kuvia == Interior_of_Ylistaro_Church_20170619.jpg|Ylistaron kirkko sisältä Ylistaro Church 2015.JPG|Ylistaron kirkko 2015 Ylistaro Church pulpit.jpg|Ylistaron kirkon saarnastuoli == Lähteet == * Ylistaron kirkko (Seurakunnan sivu Internet Archivessa, tallennettu 19.7.2009) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Seinäjoen seurakunta: Ylistaron kirkko * Luokka:Ernst Lohrmannin suunnittelemat rakennukset Luokka:Seinäjoen kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Ylistaro Luokka:Suomen 1850-luvulla rakennetut kirkot
Valtatyhjiö

Valtatyhjiö on geopoliittinen käsite, jolla kuvataan tilannetta, jossa jollain alueella ei ole yleisesti tunnustettua keskusvaltaa. Myöhemmin käsite on kuvannut sotilaallisena tyhjiönä tilannetta, jossa alueella ei ole riittävää sotilaallista voimaa ympäröivän sotavoiman poissa pitämiseksi. luokka:Kansainvälinen politiikka
M/S Moby Zaza

M/S Moby Zaza on Moby Linesin omistama matkustaja-autolautta, jonka on rakentanut vuonna 1982 Bremerhavenissa Schichau Unterweser. Se tunnettiin alun perin Olau Linen käytössä olevana M/S Olau Britanniana. Sittemmin laiva liikennäi Color Line -yhtiön omistuksessa nimellä M/S Christian IV reitillä Larvik–Hirtshals. Elokuussa 2008 laiva siirtyi Stella Linen liikenteeseen Helsingin ja Pietarin välille. Stella Lines lopetti liikennöinnin reitillä vuonna 2008. Vuosina 2012–2015 sen omisti C-bed, ja se liikennöi nimellä M/S Wind Perfection. Laivan sisaralus on alun perin M/S Olau Hollandia -nimellä valmistunut M/S Almariya. ==Historia== M/S Olau Hollandian (nyk. M/S Almariya) nuorempi sisaralus M/S Olau Britannia toimitettiin omistajalleen 5. toukokuuta 1982. Aluksen kastoi kaksi päivää myöhemmin Sheernessissä Englannin prinsessa Margaret, ja alus aloitti liikennöinnin reitillä Sheerness–Vlissingen. Elokuussa 1984 laiva törmäsi Englannin kanaalissa rahtilaiva M/S Mont Louisiin. 1980-luvun lopulla Olau Line tilasi kaksi suurempaa alusta korvaamaan Olau Hollandia- ja Olau Britannia -alukset (korvaajat saivat harhaanjohtavasti nimet M/S Olau Hollandia ja M/S Olau Britannia). Valmisteltaessa seuraavan Olau Britannian toimitusta ensimmäinen Olau Britannia myytiin 4. lokakuuta 1989 Nordström & Thulin -varustamolle Ruotsiin. Toimituksen oli määrä tapahtua vuonna 1990. Nordström & Thulin kuitenkin myi aluksen 11. lokakuuta 1989 Fred. Olsen Linesin varustamolle. Alus toimitettiin uusille omistajilleen toukokuussa 1990 ja nimettiin uudelleen M/S Bayardiksi. Blohm & Vosslin telakalla Hampurissa suoritetun kunnostuksen jälkeen Bayard aloitti liikennöinnin reitillä Kristiansand–Hirtshals kesäkuussa 1990. Talvikaudeksi alus siirrettiin reitille Oslo–Hirtshals. Joulukuussa 1990 Fred. Olsen myi Skandinavian merenkulkutoimintansa Color Line -varustamolle, ja Bayard sai tammikuussa 1991 uuden nimen M/S Christian IV. Alus liikennöi Oslo–Hirtshals-reitillä huhtikuuhun 1994, jolloin se siirtyi takaisin Kristiansand–Hirtshals-reitille. Maaliskuussa 1995 alus siirrettiin väliaikaisesti reitille Moss–Kiel. Alus korjattiin jälleen vuonna 1999 Fredericia Værftin telakalla Tanskassa, jolloin siihen rakennettiin lisää ravintoloita ja paremmat konferenssitilat. Alus kunnostettiin uudelleen vuonna 2005, tällä kertaa Remontowan telakalla Gdańskissa, Puolassa. Alus aloitti liikennöinnin kesällä 2008 Stella Company Groupin omistuksessa reitillä Helsinki–Pietari nimellä M/S Julia. Alus oli rekisteröity Suomeen. Sittemmin alus siirrettiin Corkin satamaan Irlantiin. Se oli Fastnet Linen liikenteessä välillä Cork–Swansea vuoteen 2012, jolloin sen osti C-bed, joka nimesi sen uudelleen M/S Wind Perfectioniksi. Vuodesta 2015 lähtien alus on ollut Moby Linesin omistuksessa ja rekisteröitynä Italiaan nimellä M/S Moby Zaza. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Fakta om Fartyg. Luokka:Moby Linesin alukset
Alfred Frauenfeld

Alfred Eduard Frauenfeld (18. toukokuuta 1898 Wien – 10. toukokuuta 1977 Hampuri) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Krimin päähallintopiirin kenraalikomissaari. Luokka:Natsi-Saksan miehityshallinnon johtajat luokka:Ukrainan valtakunnankomissariaatti Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Heinrich Schöne

Heinrich Schöne (25. marraskuuta 1889 Berliini – 4. huhtikuuta 1945 Königsberg) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Volynia-Padolian päähallintopiirin kenraalikomissaari. Luokka:Natsi-Saksan miehityshallinnon johtajat luokka:Ukrainan valtakunnankomissariaatti Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Estadio José Zorrilla

Estadio José Zorrilla on jalkapallostadion Valladolidissa Espanjassa. Se toimii Real Valladolidin kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 26 500 ja se on nimetty espanjalaisen kirjailija José Zorrillan mukaan. Stadionin ensimmäisessä ottelussa Real Valladolid voitti Athletic Bilbaon 1–0. == 1982 MM-kilpailuiden ottelut Estadio José Zorrillalla == Stadionilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden lohkon neljä otteluita Kuwaitin, Ranskan ja Tšekkoslovakian välillä. Päivä Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue 17\. kesäkuuta 1982 1–1 21\. kesäkuuta 1982 4–1 24\. kesäkuuta 1982 1–1 == Aiheesta muualla == * Stadionin esittely Real Valladolidin sivustolla Jose Zorrilla Estadio Jose Zorrilla
Rautsalo

pienoiskuva|245x245px|Stora Enson Flutingtehdas. pienoiskuva|245x245px|Kerrostaloja Rautsalossa. Rautsalo on Heinolan kaupunginosa keskustasta noin neljä kilometriä kaakkoon. Kymijoen rannalla, Maitiaislahden suulla sijaitsevassa Rautsalossa sijaitsee Stora Enson Heinolan Flutingtehdas ja kolme kerrostaloa. Talo C purettiin 2015, talot A ja B 2018. Kerrostalot olivat alun perin työvoimalle vuokrattavia. Alueella oli myös tehtaanjohtajan asunto sijaitsi myös alueella ja se on nykyisin ammattiosaston käytössä. Maantieyhteyden lisäksi Rautsaloon on pistoraideyhteys Loviisa- Lahti–Heinola-radalta. Rata kulkee siltaa pitkin Maitiaislahden ylitse, josta on myös kevyen liikenteen väylä Vuorikadulle Sahanniemen ja Tommolan kaupunginosiin. == Aiheesta muualla == * Rautsalo Kansalaisen Karttapaikka -palvelussa Luokka:Heinolan kaupunginosat
Seppo Polameri

Seppo Juhani Polameri (1. syyskuuta 1936 Helsinki – 17. tammikuuta 2017 Espoo)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 19.2.2017, s. C 18 oli suomalainen kuvittaja, art director ja taidegraafikko. Polameri kuvitti yli 70 kirjaa, suunnitteli kirjojen kansia ja ulkoasuja, toimi aikakauslehtien, muun muassa Metsästys ja Kalastus -lehden, taittajana ja art directorina mainostoimistossa. Hän maalasi vuonna 2008 peruskorjausten jälkeen avatun Helsingin Luonnontieteellisen museon näyttelyiden taustamaalaukset.Karumo, Markku: Luonto syntyy reipasta tahtia Etu-Töölön ehostettuun museoon. Helsingin Sanomat 22.3.2008. Luettu 6.2.2017.Malinen, Jere: Lappi löytyi lateksipurkista. Helsingin Sanomat 21.5.2008, s. C 7. Vapaaksi taiteilijaksi hän ryhtyi vuonna 1979. Hänet tunnetaan erityisesti metsästys- ja kalastusaiheisista töistä.Artura.fi. Luettu 21.5.2008. Polameri teki kansikuvat satoihin kirjoihin, muun muassa huomattavaan osaan Suuren Suomalaisen Kirjakerhon kuukauden kirjoista, sillä hän työskenteli kirjakerhon vakituisena kuvittajana. Kokonaan hän kuvitti noin 70 kirjaa, joukossa muun muassa Veikko Huovisen Puukansan tarina (1984), A. E. Järvisen Valitut tarinat (1978) ja Erkki Norellin Perhokalastajan vuosi (1997).Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 191–192. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Juhani Jänne

Erkki Juhani JänneFacta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 300 (16. lokakuuta 1941 Kotka – 16. toukokuuta 2008 Kuopio) oli Kuopion yliopiston professori. Kun bioteknologian opetus alkoi Kuopion yliopistossa syksyllä 1987, alan ensimmäiseen professorin virkaan kutsuttiin Juhani Jänne, joka toimi tuolloin Helsingin yliopiston vt. biokemian professorina. Hän toi ryhmineen Kuopioon huipputason geeniosaamista. Jänne toimi yliopistossa A. I. Virtanen -instituutin bioteknologian ja molekulaarisen lääketieteen laitoksen johtajana, jonka perustamisessa ja kehittämisessä hänellä oli myös merkittävä osa. Instituutin tutkimuskohteena olivat siirtogeeniset eläimet ja eläinbiotekniikka. Jänne yhdistetään usein 1993 syntyneeseen Huomen-vasikkaan, joka kuului muuntogeenisten tuotantoeläinten tutkimusohjelmaan. Jänteen veli on professori Olli Jänne. == Palkinnot ja tunnustukset == * Matti Äyräpään palkinto 1994Esa Väliverronen: Tarinoit Huomenesta, Tiedotustutkimus 25 (1),109-124. (Journalismikritiikin vuosikirja 2002) (vanhentunut linkki) == Lähteet == * Helsingin Sanomat, 21.5.2008, s. C 9, muistokirjoitus Artikkelin verkkoversio (maksullinen artikkeli) * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset biokemistit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Terttu Pajunen-Kivikäs

Terttu Pajunen-Kivikäs (27. marraskuuta 1898 Helsinki – 11. lokakuuta 1986) oli Jyväskylässä asunut suomalainen näyttelijä, lausuja, puheopettaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä Terttu Pajunen ja Paprika. Hän oli käynyt Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun ja toiminut näyttelijän uran lisäksi myös ohjaajana, teatterinjohtajana ja oman lapsiteatterin vetäjänä.Ismo Loivamaa (toim.): Kotimaisia nuortenklassikoita 1. BTJ kustannus 2000. s. 117. Pajunen-Kivikäs kirjoitti useita nuorisoromaaneja, joista tunnetuimpia on tytöille suunnattu Tätien Anna-Mari vuodelta 1946. == Teoksia == * Ruusuhaltijattaren ryöstö : satu ja näytelmä. Gummerus 1936 * Iita kyllä hoitaa asian... : 1-näytöksinen pila. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1937 * Juoksutöppöset : 1-näytöksinen satunäytelmä. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1938 * Kristiina yrittää eteenpäin : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1938 * Kaksi kevättä, kuunnelma. 1941 * Meidän perhe jyllää, nuorisoromaani. Suomen kirja, Helsinki 1944 * Perheen yhdestoista lapsi, nuorisoromaani. Gummerus 1944 * Iloitse kanssani : valikoima huumoria luettavaksi ja lausuttavaksi, koonnut Terttu Pajunen- Kivikäs. Gummerus 1945 * Ulla, nuorisoromaani. Gummerus 1945 * Tätien Anna- Mari, nuorisoromaani. Gummerus 1946 * Iltojemme iloksi, osat 1-10. Gummerus 1947 * Mielistä tuli "Missi", nuorisoromaani. Gummerus 1948 * Tellervo Tarmokas, nuorisoromaani. Gummerus 1951 * Iloiten illat kuluvi : runoa ja proosaa luettavaksi ja lausuttavaksi, koonnut Terttu Pajunen-Kivikäs. Gummerus 1952 * Hongiston isännän sana pitää : yksinäytöksinen näytelmä. Karisto 1953 * Omenapuiden kukkiessa, nuorisonromaani. Gummerus 1956 * * Tyttökolmikko, nuorisonromaani. Gummerus 1967 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Raimo Ylinen

Raimo Antero Ylinen (s. 11. marraskuuta 1952 Kemi) on suomalainen Kuopiossa asuva toimituspäällikkö ja eräkirjailija. Ylisen vanhemmat olivat koneteknikko Veikko Johannes Ylinen ja Salli Maria Heikura. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1971 ja suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Oulun yliopistossa 1974. == Teoksia == * Sadetta ja aurinkoa. Karisto 1974 * Yönmusta taimenperho : tarinoita riistamailta, kalavesiltä ja luonnosta, toimittanut Raimo Ylinen; sisäsivujen kuvat Erkki Timonen. Kustannuskiila, Kuopio 1977 * Kun pitkäsiima lyheni : juttuja kalavesiltä, kuvitus Pauliina Vihinen. Karisto 1978 * Uhokuhia ja pystykorvajäniksiä, toimittanut Raimo Ylinen, mustavalkoiset kuvat: Erkki Timonen, Jouni Hirvaskero, Martti Rissanen. Kustannuskiila, Kuopio 1979 * Hirnahdus hevoselle : hevoskaskuja, toimittajat Raimo Naumanen ja Raimo Ylinen, piirrokset Ilpo Rytkönen, Jorma Pitkänen. Kustannuskiila, Kuopio 1980 * Savon uittoyhdistys 1930-1980. Savon uittoyhdistys, Kuopio 1980 * Tuliaistammukat, toimittanut Raimo Ylinen, kuvat Erkki Timonen. Kustannuskiila, Kuopio 1983 * Hattupäinen ahven : tarinoita kalavesiltä. Karisto 1997 == Palkinnot == * Kuopion kaupungin Martti Merenmaa- stipendi 1974 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Raimo Ylinen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lachesis

Lachesis voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Lakhesis, yksi antiikin Kreikan mytologian kolmesta kohtalottaresta. * Lachesis, kyykäärmeisiin kuuluva suku * 120 Lachesis, asteroidi.
Rob Kidd

Rob Kidd on kollektiivinen salanimi, jonka nimissä on kirjoitettu useita Pirates of the Caribbean -elokuvien maailmaan pohjautuvia lapsille ja nuorille suunnattuja merirosvoseikkailuja. Ensimmäisessä 13-osaisessa sarjassa päähenkilönä on teini-ikäinen Jack Sparrow. Sittemmin samalla kirjailijanimellä on kirjoittanut Tui T. Sutherland, jonka sarja Legends of the Brethren Court kuvaa hieman vanhempaa Jack Sparrow’ta niihin aikoihin, kun hänestä tuli Mustan helmen kapteeni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luettelo teoksista Fantasticfiction.co.uk. * Risingshadow.fi: Rob Kidd Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuosikello

Vuosikello on vuoden kuluessa tapahtuvien toimintojen aikataulu, joka voidaan esittää sanallisesti tai graafisena kuvauksena. Vuosikellojärjestelmää käytetään yritysten ja julkisten yhteisöjen hallinnossa ja hyvin paljon myös koulumaailmassa. Sen avulla nähdään pitemmän aikajakson tapahtumat kokonaisuutena, ja sitä voidaan vuoden aikana jatkuvasti tarkentaa. ==Aiheesta muualla== *Esimerkki: Helsingin kaupungin talousarvion vuosikello Luokka:Hallinto
The Fool Circle

The Fool Circle on Nazareth-yhtyeen albumi vuodelta 1981. Se nauhoitettiin George Martinin omistamalla AIR-studiolla Karibian Montserrat-saarella ja tuottajana toimi edellisen levyn tapaan Jeff "Skunk" Baxter. Yhtyeen jäsenten mukaan monet sen hetken maailmanpoliittiset tilanteet vaikuttivat albumin lyriikoihinSalvo Recordsin uudelleenjulkaisun kansiliite. Musiikillisesti albumi edustaa edellisen albumin tyylistä kaupallisempaa suuntausta. "Cocaine" on nauhoitettu livenä 25. toukokuuta 1980 MichiganissaAlbumin kansiliite. ==Kappaleet== #Dressed To Kill (Agnew, McCafferty) – 3:30 #Another Year (Charlton) – 3:28 #Moonlight Eyes (McCafferty) – 3:33 #Pop The Silo (Agnew, McCafferty) – 3:18 #Let Me Be Your Leader (Charlton) – 3:49 #We Are The People (Agnew, McCafferty) – 3:33 #Every Young Mans Dream (Sweet) – 3:16 #Little Part Of You (Charlton) – 3:28 #Cocaine (J.J. Cale) – 4:34 #Victoria (Sweet)– 3:19 ===Salvon 2010 remasteroidun version bonuskappaleet=== # * Morgantau (Rose/Dobson) - 4:01 #Crazy (A Suitable Case For Treatment) (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 3:25 #Razamanaz (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:23 #Heart's Grown Gold (Cleminson) - 5:43 #Talkin' To One Of The Boys (Agnew/McCafferty/Cleminson) - 4:43 #Hair Of The Dog (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:54 *kpl 11 on saksankielinen versio kappaleesta "Morning Dew" *kpl 12 Heavy Metal-elokuvan soundtrackilta *kpl 13–16 Live 7" EP (nauhoitettu Hammersmith Odeon 16. maaliskuuta 1980) ===Castlen 1998 remasteroidun version bonuskappaleet=== # * Every Young Mans Dream (liveversio Snaz-albumilta) - 3:46 #Big Boy (liveversio Snaz-albumilta) - 5:10 #Juicy Lucy (studiokappale Snaz-albumilta) - 4:12 #Morning Dew (1981-versio Snaz-albumilta) - 3:57 ===Eaglen 2002 30-vuotisjuhlapainoksen bonuskappaleet=== # * Morning Dew (1981-versio Snaz-albumilta) #Dressed To Kill (singleversio) #Pop The Silo (singleversio) #Let Me Be Your Leader (live) #Dressed To Kill (live) #Pop The Silo (live) #Morgantau ==Muusikot== *Dan McCafferty: laulu *Manny Charlton: kitara *Pete Agnew: basso, laulu *Darrell Sweet: rummut sekä: *John Locke: kosketinsoittimet *Jeff Baxter: syntetisaattori *Zal Cleminson: kitara (kpl. "Cocaine") == Lähteet == Fool Circle Fool Circle, The
Kuumala

Kuumala on kylä Länsi-Halikossa Hajalan taajamassa. Se sijaitsee aivan rantaradan tuntumassa ja muodostuu nykyään Kuumalan maatilasta sekä muutamasta omakotitalosta. Kylä sijaitsee metsäisen mäen itärinteellä, ja kyläalueen maasto laskee tasaisena itään Lokkilanjoen laaksoon. Kuumala edustaa Halikon vanhinta pysyvää asutuskantaa. Kylä on asutettu viimeistään 1200-luvulla, joskin kirjalliset lähteet kylästä alkavat vasta 1500-luvulta. Kuninkaantie on toiminut alusta alkaen kylän pohjoisrajana, ja sen varrelle on kehittynyt ajan saatossa asutusta. Kylän myöhäisempi asutus on syntynyt Hajalan osuuskaupan vastaisen Kuumalantien varrelle. Kuumalan itäosissa on ollut paljon lähteitä, jotka synnyttivät ennen Lokkilanjokeen laskevan puron. Purossa on ollut kaksi myllyä, mutta nykyään puro ja myllyt ovat hävinneet ja alue on kynnetty miltei Lokkilanjokeen saakka. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon SARAKUM-projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot Luokka:Halikon kylät
Carl-Benz-Stadion

Carl-Benz-Stadion on stadioni Mannheimissa Saksassa, joka on valmistunut vuonna 1994. Stadionia käytetään pääasiallisesti jalkapallo-otteluiden pelaamiseen ja se on SV Waldhof Mannheimin kotikenttä. Stadionin katsojakapasiteetti on 26 022 katsojaa. Bundesliigajoukkue 1899 Hoffenheim pelaa stadionilla kotiottelunsa tammikuuhun saakka, jolloin seuran oman uuden stadionin on määrä valmistua. Luokka:Saksan jalkapallostadionit Luokka:Mannheimin urheilu
Rhein-Neckar-Arena

Rhein-Neckar-Arena on stadion lähellä Sinsheimia Baden-Württembergissä. Stadion avattiin 24. tammikuuta 2009. Stadionia käytetään pääasiallisesti jalkapallo-otteluiden pelaamiseen, ja se on TSG 1899 Hoffenheimin kotikenttä. Stadionin katsojakapasiteetti on 30 164 katsojaa. Luokka:Rhein-Neckar-Kreis Luokka:Saksan jalkapallostadionit Luokka:Baden-Württembergin jalkapallo
Andy Priaulx

Andy Priaulx (s. 8. elokuuta 1974 Guernsey) on brittiläinen autourheilija. Hän on European Touring Car Championshipin mestari ja World Touring Car Championshipin kolminkertainen mestari. Uransa alkuvaiheilla Priaulx kilpaili yksipaikkaisissa, mutta suurta menestystä hän on saavuttanut vakioautosarjoissa. Priaulx oli kaudella 2005 Formula 1 -talli Williamsin testikuljettaja. == Ura == Priaulx aloitti uransa kahdeksanvanhana kartingissa. Pikaisen kilpavenekokeilun jälkeen hän alkoi teini-ikäisenä kilpailla mäennousukilpailuissa. Hän voitti mäennousussa Britannian mestaruuden vuonna 1995. Tämän jälkeen Briaulx siirtyi rata-autoiluun. Hän ajoi Britannian Formula 3:ssa ja Britannian Formula Renault'ssa ja siirtyi niiden jälkeen Renault Spider -sarjaan, jossa hän voitti vuonna 1999 mestaruuden. Hänen uransa otti kuitenkin takapakkia, ja Priaulx palasi F3:een vuosiksi 2000–2001. Hän menestyi F3:ssa jonkin verran, mutta oltuaan kauden 2001 loppupisteissä kuudes, vaikka saavuttikin kaksi voittoa, hän ei kyennyt etenemään yksipaikkaisten sarjoissa eteenpäin. Priaulx siirtyi kaudeksi 2001 Britannian vakioautosarjaan, British Touring Car Championshipiin eli BTCC:hen. Kaudella 2001 hän osallistui vain kahteen kilpailuun, mutta lähti molempiin paalupaikalta ja ajoi toisessa palkintosijalle. Kaudella 2002 hän ajoi BTCC:ssä Hondalla. Tuloksena oli yksi voitto, neljä paalupaikkaa ja viides sija loppupisteissä. BTCC:stä Priaulx siirtyi kaudeksi 2003 European Touring Car Championshipiin eli ETCC:hen. Hän ylsi RBM Team -tallin BMW:llä kolmeen voittoon ja sijoittui kolmanneksi loppupisteissä. Kaudella 2004 Priaulx jatkoi samassa tallissa. Tällä kertaa hän voitti kauden 20 kilpailusta viisi ja ajoi sarjan mestariksi. Priaulx on ajanut vuodesta 2005 lähtien World Touring Car Championship -sarjassa eli WTCC:ssä. Priaulx jatkoi kaudella 2005 siitä, mihin edellisellä kaudella ETCC:ssä jäi: hän voitti mestaruuden, vaikka voitti vain yhden kilpailun. Menestys sai jatkoa vielä 2006 ja 2007, sillä hän vei mestaruuden myös silloin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Andy Priaulxin viralliset kotisivut Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:World Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:British Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:DTM- kuljettajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paimoinen

Paimoinen on kylä Halikon länsiosissa Hajalan taajamassa. Kylä sijaitsee Kuumalan eteläpuolella metsäisen mäen etelärinteellä. Paimoisen kyläalueen länsiosa on korkeaa mäkeä, joka laskee tasaisesti peltomaisemassa koilliseen Lokkilanjoen laaksoon. Paimoinen lienee perustettu jo varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut ns. suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylän rakenne on edelleen varsin yhtenäinen mäen etelälaidalla ja kylän pellot sijaitsevat mäen ja Lokkilanjoen välisellä alueella. Paimoisen kantatila ja sen entiset torpat ovat varsin alkuperäisessä asussaan. Entinen Hajalan puhelinkeskus sijaitsi Paimoisessa. == Lähteet == Luokka:Halikon kylät
Dada Kondke

Dada Kondke (oik. Krishna Kondke, 8. elokuuta 1932 – 14. maaliskuuta 1998) oli intialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän oli marathielokuvan näkyvimpiä hahmoja. Ura jäi kesken Kondken kuollessa sydänkohtaukseen 65-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Juha Partanen

Juha ”Partsu” Partanen (s. 1956 Helsinki) on suomalainen toimittaja, yrittäjä ja tietokirjailija. Hän on toiminut toimittajana MTV3:n uutisissa, päällikkötehtävissä Uudessa Suomessa ja Iltalehdessä sekä Ylioppilaslehden, Moottorin ja Pääkaupunkiseudun Talousuutisten päätoimittajana. Vuosituhannen alussa Partanen pyöritti omaa asiakaslehtiyritystään Mediakasvo Oy:tä, joka toimii kirjojen ja lehtien kustantajana. Sen jälkeen hän toimi autovaraosabisneksessä toimivan Atoy Oy:n markkinointijohtajana sekä asiakkuusjohtajana viestintätoimisto Taitomyllyssä. Sittemmin Partanen on työskennellyt yrittäjänä ja Taloustaidon autotoimittajana. Eläkkeelle jäätyään hän on keskittynyt kirjailijan työhön vuodesta 2022 alkaen. Juha Partanen on myös kirjoittanut muistelmateoksen Cyrano ja hullu koira (2006) nuoruudenystävästään muusikko-radiotoimittaja Gösta Sundqvistista. Hän on soittanut bassokitaraa Göstan yhtyeissä, ei kuitenkaan enää Leevi and the Leavingsissa. Sen sijaan kaikkien aikojen ensimmäinen yhtyeestä kertova juttu Ilta-Sanomiin 1978 on hänen kirjoittamansa, ja hän myös kuvasi kansikuvia yhtyeen ensimmäisiin singleihin. Partanen on kirjoittanut myös Ekovilla Oy:n 30-vuotishistoriikin Kertomus elämää kestävästä eristefirmasta (2009) ja yhdessä Martin Sandelinin kanssa Nokia Oyj:n verkkopuolen historiikin ja digitaalisen puhelinkeskuksen DX200:n tarinan nimellä Nokian jalokivi (2015). Viimeksi häneltä on ilmestynyt Auto- ja liikennetoimittajien yhdistyksen AuLin historiikki Totuuden torvet (2021). Partanen on asunut suurimman osan elämästään Espoon Haukilahdessa. Hän on valmistunut valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 2005 Helsingin yliopistosta. Partanen on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bud Daley

Leavitt Leo "Bud" Daley (7. lokakuuta 1932 – 15. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League -tason syöttäjänä vuosina 1955–1964. Kaliforniassa syntyneenhttp://www.baseball- almanac.com/players/player.php?p=daleybu01 Daleyn ammattilaisseuroina olivat Cleveland Indians, Kansas City Athletics ja New York Yankees. Hän pelasi tähdistöotteluissa vuosina 1959 ja 1960. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Tam Dalyell

Thomas ”Tam” Dalyell, the Binnsin 11. baronetti (9. elokuuta 1932 – 26. tammikuuta 2017) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko. Hän varttui Skotlannissa ja hankki opettajan koulutuksen. Dalyell istui parlamentin jäsenenä vuosina 1962–2005 ja toimi Edinburghin yliopiston rehtorina vuosina 2003–2006. Hän vastusti niin sanottua devoluutiota eli vallan hajauttamista Britannian keskushallinnolta alueelliselle tasolle Skotlantiin. Dalyell kirjoitti aktiivisesti lehtiin, muun muassa kolumneja New Scientistiin 1960-luvulta. Hän julkaisi myös useita kirjoja. Dalyellin suvun ensimmäinen baronetti ja Tam Dalyellin esi-isä oli 1600-luvulla elänyt kenraali Tam Dalyell of the Binns eli ”Bluidy Tam”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tam Dalyell: a rebel with umpteen causes BBC Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Kolumnistit Luokka:Baronetit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Mike Mollo

Mike Mollo (s. 11. helmikuuta 1980 Oak Lawn Illinois) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. == Taustaa == Mike Mollo syntyi työväenluokkalaiseen perheeseen, joka oli muuttanut Italiasta Yhdysvaltoihin Chicagon esikaupunkiin. Nuorena Mollo joutui usein tappeluihin kaduilla. Hänen kykynsä huomioitiin myös paikallisella nyrkkeilyklubilla. Hän oli fyysisesti sopiva nyrkkeilijäksi; hän painoi 230 paunaa eli 105 kilogrammaa jo 14-vuotiaana. == Nyrkkeilyura == Mollon amatööriura oli lyhyt. Hän siirtyi nopeasti ammattilaiseksi ja debytoi 25. kesäkuuta 2000. Ottelussa hän voitti pistein Terry Coffinin Illionosin Elginissä. Neljä seuraavaa vuotta Mollo otteli tasaisesti voittaen tuntemattomia vastustajiaan. Huhtikuussa 2006 Mollo allekirjoitti sopimuksen Don Kingin kanssa tarkoituksenaan päästä suurempiin otteluihin. Mollo myös pääsi yksityisvalmennukseen veteraani Al Bobannin kanssa. Mollosta tuli Chicagossa nopeasti suosittu hänen aggressiivisen ottelutyylinsä johdosta. Marraskuun 4. päivänä vuonna 2005 hän voitti Latinalaisen Amerikan raskaansarjan tittelin loppuunmyydyssä nyrkkeilyottelussa. Mollo ja hänen johtoryhmänsä pyrkivät tämän jälkeen hankkimaan isompia vastustajia. Mollo otteli DaVarryl Williamssonin kanssa, mutta hävisi ottelun kuitenkin neljännessä erässä. Mollo sanoi ottelun jälkeen, että hän halusi ottaa askelen eteenpäin urallaan, ja tietää, miten hyvin hän pärjäisi veteraani-iskijöitä vastaan. Hänen mielestään ottelu oli lopetettu ennenaikaisesti. Mollo palasi kehään Chicagossa 25. elokuuta 2006, ja voitti vaivattomasti Willie Walkerin ensimmäisessä erässä. Kamppailun myötä Mollo osoitti, että hänen kykynsä olivat ennallaan. Hän tunsi olonsa niin varmaksi, että uskoi pärjäävänsä raskaassasarjassa hyvin. Lokakuun 6. päivänä vuonna 2006 Mollo voitti Kevin McBriden toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. McBride tunnetaan parhaiten samana vuonna käymästään ottelustaan Mike Tysonin kanssa. 19\. tammikuuta 2008 Mollo otteli puolalaisen Andrzej Gołotan kanssa, mutta hävisi tuomarien yksimielisellä päätöksellä. Mollo palasi kehään 07.11.2008 kohdaten Jameel McClinen. Mollo hävisi kamppailun tuomariäänin täysien erien jälkeen. Vietettyään yli vuoden poissa kehästä Mollo palasi vuoden 2010 maaliskuussa nyrkkeilykehään voittaen Billy Zumbrunin tuomariäänin kahdeksaneräisen ottelun päätteeksi. == Lähteet == *www.boxrec.com Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivor Danvers

Ivor Danvers (14. kesäkuuta 1932 – 13. maaliskuuta 2020) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Gerald Urquhartin roolista BBC:n draamasarjassa Howards' Way (1985–1990). Howards Wayn lisäksi Danvers esiintyi televisiosarjoissa Z-Cars, Softly, Softly, The Troubleshooters, Juliet Bravo, Tenko, Minder, Terry and June ja Keeping Up Appearances.http://www.zetaminor.com/cult/howards_way/howards_way_cast.htm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kopio Niini

Kopio Niini on vuonna 1957 Helsingissä perustettu tulostus- ja painotalo. Kopio Niini on perheyritys, joka kuuluu Suomen suurimpiin kopio- ja painopalveluiden tuottajiin. Yrityksen liikevaihto on noin 10 milj. euroa ja henkilökuntaa noin 130. == Historia == Yrityksen toiminta alkoi 15. helmikuuta 1957 Helsingissä Valokopiolaitos V. Niini -nimellä. Yrityksen perustivat Veikko ja Eila Niini. Aluksi yrityksen tärkeintä asiakaskuntaa olivat rakennusteollisuuden alalla toimivat arkkitehdit, insinöörit, rakennuttajat ja pientalorakentajat. 1950-luvulla piirustuskopiointi tapahtui perinteisellä ammoniakkikehitteisellä kopiointimenetelmällä. Vuonna 1998 yrityksen toimintaa laajennettiin Viroon. Kopio Niinin osakkuusyritys Koopia Niini & Rauam palvelee Tallinnassa kahdessa toimipaikassa, jotka työllistävät yhteensä yli 20 henkeä. == Lähteet == *Kopio Niini Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Vicoba

Vicoba (, , toisinaan myös ViCoBa tai Vikoba), on jäsentensä omistama, pankkitoimintaa ylläpitävä mikrolaina- ja talletusjärjestelmä.Dantan.dk Sintan Lainoja myönnetään ainoastaan osakkaille. Malli on alun perin kehitetty Nigerissä 1990-luvun puolivälissä, josta se levisi 2000-luvun alussa Tansaniaan, ja nimettiin Vicobaksi. Malli on yleistynyt Tansanian maaseutukylissä valtion tuella. Vicoban etuna on se, että se on lähellä asiakkaitaan. Maaseudun kylissä ei ole suurien pankkien toimipisteitä, ja niiden kulkuyhteydet ovat huonoja, joten tämä on suuri etu.Financing the Future s. 5- Vicoban jäsenet päättävät itse luottojen koron, joka on yleensä lähellä tavanomaista korkotasoa. Pankki voi myös myöntää korotonta lainaa hädänalaiselle jäsenelleen, esimerkiksi lääkkeitä varten. Vicoban jäsenet voivat ostaa pankin osuuksia ja lainata rahaa mikäli heidän hakemuksensa hyväksytään.Wederzijds International Contact Paper number 2, January 2008: Microcredit activates women Vicobat antavat myös koulutusta taloudenhoitoa ja yritystoimintaa koskevissa asioissa. Pääoma kootaan osakkailta, ja yksi osuus voi olla esimerkiksi 500 Tansanian šillinkiä.UNDP. Community_Community_Exchanges. PDF. Equator Initiative. Tansaniassa Vicobat rinnastetaan lainsäädännössä osuuskuntiin, ja niiden toimintaa säätelee maan osuuskuntalaki.Rural financial market in Tanzania Osa Tansanian Vicobista onkin virallisia, rekisteröityjä osuuskuntia, ja maan pyrkimyksenä on ollut edistää Vicobien rekisteröitymistä. == Lähteet == Luokka:Pankkitoimi
Tihisenniemi

Tihisenniemi on Kajaanissa Kajaaninjoen alajuoksulla sijaitseva niemi. Tihisenniemen teollisuusalueelle perustettiin keväällä 1907 Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön saha, josta sadan vuoden aikana on kehittynyt UPM-Kymmene Oyj:n Kajaanin tehtaat (aikaisemmin Kajaani Oy ja Yhtyneet Paperitehtaat Oy Kajaani) Tihisenniemellä tarkoitettiin ennen pelkästään sen nimistä niemeä Peurapäänlahden rannalla. Peurapäänlahti täytettiin sittemmin osaksi teollisuusaluetta ja nykyään Tihisenniemellä ymmärretään koko UPM-Kymmene Oyj:n Kajaanin tehdasaluetta. Alueesta on vuoden 2009 alusta saakka käytetty markkinointinimeä Renforsin Ranta. Nimi perustuu kajaanilaiseen uistintehtailija Herman Renforsiin. Tihisenniemellä on sijainnut seuraavia teollisuuslaitoksia: * Saha * Höyläämö * Sellutehdas * Paperitehdas * Spriitehdas * Puusepäntehdas * Höyryvoimala == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Renforsin Ranta, viralliset sivut Luokka:Kajaanin luonto Luokka:Suomen niemet Luokka:Suomen teollisuusalueet
Tracey Childs

Tracey Childs (s. 30. toukokuuta 1963) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan ennen kaikkea Lynne Howardin roolista BBC:n draamasarjassa Howards' Way (1985–1990). Childs on jatkanut televisiouraansa aina 2000-luvulle muun muassa roolillaan sarjassa Naapureita ja ystäviä (Born and Bred). Hän erosi vuonna 1998 puolisostaan, näyttelijäkollega Tony Anholtista. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tony Anholt

Tony Anholt (19. tammikuuta 1941 – 26. heinäkuuta 2002) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa BBC:n draamasarjassa Howards' Way (1985–1990). Anholt syntyi Singaporessa. Hän oli vuosina 1964–1986 naimisissa ensimmäisen puolisonsa, Sheilan kanssa; näyttelijä Christien Anholt on heidän lapsensa. Toisessa avioliitossaan Anholt oli vuosina 1990–1998 näyttelijäkollegansa Tracey Childsin kanssa. Anholt kuoli aivokasvaimeen Lontoossa ollessaan 61-vuotias. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Christien Anholt

Christien Alexis Anholt (s. 25. helmikuuta 1971) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan ennen kaikkea Nigel Baileyn roolista televisiosarjassa Aarteenmetsästäjä. Hän on Tony Anholtin poika. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Athletic World

Athletic World () on Bandain vuonna julkaisema urheilupeli Nintendo Entertainment System -pelikonsolille. Pelin tarkoituksena on ohjata pelissä esiintyvää juoksijaa juoksuradalla. Pelaamiseen tarvitaan Family Fun Fitness (PowerPad) -peliohjain. Suomessa peliä myytiin aikoinaan samassa paketissa peliohjaimen kanssa. Peli tuli tunnetuksi myös Spede Pasasen Speden Spelit -televisio-ohjelmasta, jossa kyseisestä peliä pelattiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1986 videopelit Luokka:Urheilupelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit en:Athletic World
Lindy Booth

Lindy Booth (s. 2. huhtikuuta 1979) on kanadalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooli muun muassa televisiosarjassa Aarteenmetsästäjä. Booth syntyi Oakvillessa, Ontariossa, jossa hän myös valmistui high schoolista. Hän ei ole rajoittanut uraansa televisioon, vaan on suorittanut myös elokuvarooleja (mm. Cry Wolf, 2005). == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurt Wahlstedt

Kurt Richard Wahlstedt (21. tammikuuta 1923 Espoo – 19. huhtikuuta 2008 Espoo) oli suomalainen keilaaja ja shakinpelaaja. Kurt Wahlstedt, lempinimeltään ”Kurre" tai "Iso orava", aloitti keilailu-uransa vuonna 1949 ja oli perustamassa Grankulla Bowlarea, jonka puheenjohtajana hän toimi parinkymmenen vuoden ajan vuoteen 1981 saakka. Hän oli myös perustamassa Firmakeilailuliittoa, jonka kunniapuheenjohtajaksi hänet myöhemmin valittiin. Aktiivikeilaajana hän voitti nelimiehisjoukkueiden Suomen mestaruuden vuosina 1971 ja 1972. Wahlstedt oli myös aktiivinen shakinpelaaja. Hän istui Suomen Shakkiliiton hallituksessa ja oli perustamassa Espoon Shakkikerhoa, jonka kunniapuheenjohtajaksi hänet aikanaan valittiin. Kurt Wahlstedt sai ansioistaan Suomen urheilun ja kulttuurin kultaisen ansioristin. Työelämässä hän toimi pääasiassa Tukon kahviosaston myyntitarkastajana. == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset keilaajat Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Tanja Reichert

Tanja Reichert (s. 19. syyskuuta 1980) on kanadalainen näyttelijä. Hän syntyi Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, ja aloitti uransa teinivuosinaan. Reichert on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Aarteenmetsästäjä ja useissa elokuvissa, kuten Scary Movie. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dulcie Gray

Dulcie Gray CBE (s. 20. marraskuuta 1919 Kuala Lumpur, Malesia – 15. marraskuuta 2011Michael Quinn "Film and stage star Dulcie Gray dies", The Stage, 16.11.2011) oli brittiläinen näyttelijä. Gray opiskeli Webber Douglasin näyttämötaiteen akatemiassa, jossa hän tapasi tulevan pitkäaikaisen puolisonsa, näyttelijä Michael Denisonin. Molemmista tehtiin vuonna 1983 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajia. Parin avioliitto kesti aina miehen kuolemaan (1998). Grayn merkittäviä rooleja oli osa BBC:n draamasarjassa Howards' Way (1985–1990). Hän on toiminut myös laulajana ja julkaissut rikoskirjallisuutta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Dom

DOM, dom tai Dom voi viitata ainakin seuraaviin asioihin: * DOM, 2,5-dimetoksi-4-metyyliamfetamiini, päihde * DOM, Départements d’outre-mer, Ranskan merentakaiset alueet * DOM, dokumenttioliomalli, tietotekniikan termi * dom, benediktiinimunkin arvonimi * Dom, kansa Lähi-idässä * Dom, vuori Sveitsissä * Domba tai Dom, kansa Intiassa *
Sandra McCoy

Sandra Christina McCoy (s. 14. elokuuta 1979 Santa Clara, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hänet tunnetaan varsinkin roolista elokuvassa Cry Wolf (2005). Sanda on puoliksi filippiiniläinen ja puoliksi irlantilainen. McCoy valmistui Santa Claran yliopistosta, Kaliforniasta, pääaineenaan psykologia. Hänen vanhempansa ja pikkuveljensä kuolivat syksyllä 1993 traagisessa lento-onnettomuudessa ja Sandra jäi ainoana perheestä henkiin. McCoyn läpimurto tapahtui hänen esiintyessä poikabändi N'Syncin musiikkivideolla "Pop". Hän toimi cheerleaderinä Los Angeles Lakers -joukkueelle 2002–2003. Maaliskuussa 2007 Sandra pyrki seitsemänneksi jäseneksi Pussycat Dollssiin tosi-tv-sarjassa The Pussycat Dolls Present: The Search for the Next Doll, mutta karsiutui jo heti ensimmäisessä pudotuksessa. Sandra oli mukana monissa pienissä rooleissa tunnetuissa televisiosarjoissa ennen suurta rooliaan elokuvassa Cry Wolf, jossa hän tapasi myös entisen kihlattunsa näyttelijä Jared Padaleckin. McCoy ja Padalecki tapailivat 2005 lähtien ja menivät kihloihin alkuvuodesta 2008, mutta purkivat kihlauksensa huhtikuussa 2008. McCoy on amerikkalaisen Mensan jäsen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steve Webb

Steve Webb on walesilainen rock/jazz-laulaja-kitaristi, joka innostui musiikista ostettuaan ensimmäisen kitaransa Maltalta vuonna 1963. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Hasse Wallin kanssa. Hän aloitti uransa Jess Roden Bandissä vuonna 1974 ja päätti uransa yhtyeessä vuonna 1978. Tämän jälkeen hän liittyi vuonna 1980 yhtyeeseen nimeltä Lion. V. 1986 Webb aloitti oman soolouransa ja yhteistyönsä kitaristi Hasse Wallin kanssa. == Diskografia == === Albumit === * Jess Roden (1974) * Jess Roden Band; You can keep your hat on (1976) * Jess Roden Band; Play it dirty, play it class (1977) * Jess Roden Band; Blowin (1978) * Lion; Running all night (1980) * Rick Christian (1983) * The Difference (1983) * Steve Webb; Slices (1986) * Steve Webb; Back from the wilderness (1992) * Jess Roden; Live at the bbc (1996) * The Difference (1997) * The Difference; Live at kaamos jazz (1998) * Steve Webb, The Difference; Sea of dreams (2001) * Hasse Walli & Steve Webb; Winners (2002) * Hasse Walli with guest artist Steve Webb; Live crazy (2004) * Steve Webb and The RetroRockets (2004) * Hasse Walli and Steve Webb; Sweet Nina (2005) * The Difference; The ballard of alfredo morales (2005) * Steve Webb and The RetroRockets; Paradise road (2008) ==Lähteet== *http://www.webbsongs.com/ *http://www.meteli.net/stevewebb Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kaarle Pekkala

Kaarle Henry Pekkala (4. lokakuuta 1919 Viipuri – 18. kesäkuuta 2000 Hämeenlinna) oli suomalainen pistooliampuja. Kaarle Pekkala edusti Suomea olympialaisissa Roomassa 1960 50 m vapaapistoolissa sijoittuen 27:nneksi tuloksella 531. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet