EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Teollisuustietokone

Teollisuustietokone on vahvistettu tietokone, joka on suunniteltu käyttöön teollisuusympäristössä. Laskenta- ja tallennuskapasiteetiltaan teollisuustietokone voi vastata kaupallista henkilökohtaista tietokonetta. Teollisuustietokone voi olla suunniteltu toimimaan pienemmällä virralla, tarjota suuremman luotettavuuden tai laajennettavuuden sekä huomattavasti pidemmän käyttöiän. Käyttökohteena on tyypillisesti teollisuusautomaatio. Teollisuustietokoneen ja toimistotietokoneen käyttöympäristön eroja ovat lämpötilat (kova pakkanen, korkea taustalämpötila), kosteus, korroosio, pöly, tärinä ja iskut. Eräs varhaisista teollisuuslaitoksiin tarkoitetuista tietokoneista oli IBM 5531. == Katso myös == * Ohjelmoitava logiikka * SCADA == Lähteet == Luokka:Tietokonetyypit
Eteenpäin (vuoden 2020 elokuva)

Eteenpäin () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama 3D-animaatioelokuva. Elokuva kertoo kahdesta haltijaveljeksestä, Iikka ja Aaro Kajastuksesta, jotka asuvat nykyään urbaanissa maailmassa, mistä taikuus on kadonnut. Eräänä päivänä he saavat lahjaksi äidiltään sauvan, jonka perusteella uskovat kadonneen isänsä olleen velho. Sauvan loitsu tuo takaisin heidän isänsä jalat ja heillä on 24 tuntia aikaa tuoda loput isästään takaisin. __NOTOC__ == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Tom Holland Henri Piispanen Elton Hämäläinen (nuori) Iikka Kajastus Chris Pratt Riku Nieminen Vilppu Uusitalo (nuori) Aaro Kajastus Julia Louis-Dreyfus Hanna Kaila Laura Kajastus Octavia Spencer Sanna Saarijärvi Mantikori Manta Ali Wong Jenny Lehtinen Konstaapeli Hurme Lena Waithe Caroline Suinner Konstaapeli Katse Mel Rodriguez Stan Saanila Konstaapeli Kopukka Kyle Bornheimer Tuukka Leppänen Ville Kajastus Grey Griffin Netta Laurenne Kastehelmi Tracey Ullman Sari Mällinen Kätsä Wilmer Valderrama Ilkka Villi Jaakko George Psarras Tero Koponen Konstaapeli Jalo John Ratzenberger Rakennustyömies Vekkilä ? Miiko Toiviainen Könsikäs ? Ofelia Hanttu Amalia ? Carla Rindell Ajo-opettaja ==Arvosteluja== Helsingin Sanomat Leena Virtanen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Sensuuri == Elokuva on kielletty monissa maissa siinä olevien homoseksuaalisuusviitteiden vuoksi. Elokuvaa ei nähty muun muassa Kuwaitissa, Omanissa, Qatarissa ja Saudi-Arabiassa. Venäjällä sitä on sensuroitu vaihtamalla tyttöystävä-sanan tilalle kumppani-sana, jotta konstaapeli Katseen homoseksuaalisuus ei paljastu katsojille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:Disneyn animaatioelokuvat
Heinrich Hollreiser

Heinrich Hollreiser (1913 München – 24. heinäkuuta 2006) oli saksalainen kapellimestari. Hän toimi Wienin valtionoopperan pääkapellimestarina vuosina 1952–1961 ja sai yhtiön kunniajäsenyyden vuonna 1991.Vienna Staatsoper Conductor Heinrich Hollreiser Dies at 93 Playbill Hollreiser opiskeli Münchenin valtiollisessa musiikkiakatemiassa. Hän pääsi myöhemmin kapellimestariksi oopperataloihin Wiesbadeniin, Darmstadtiin, Mannheimiin ja Duisburgiin. Vuosina 1942–1945 hän toimi Baijerin valtionoopperan pääkapellimestarina ollessaan samanaikaisesti Düsseldorfin oopperatalon musiikillinen johtaja. Vuosina 1945–1951 Hollreiser johti Berliinin filharmonikkojen, Bambergin sinfoniaorkesterin, Hampurin radion sinfoniaorkesterin, Kölnin radion sinfoniaorkesterin ja Frankfurtin radion sinfoniaorkesterin konsertteja. Hollreiser teki debyyttinsä Wienin valtionoopperassa johtamalla Ludwig van Beethovenin Fidelion esityksen vuonna 1951. Yli neljän vuosikymmenen aikana hän johti siellä kymmeniä oopperoita Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista 1900-luvun musiikkiin. Hän piti Igor Stravinskyn teoksen Hulttion tie Itävallan-ensiesityksen. Hollreiser johti uransa aikana myös Covent Gardenissa, Bayreuthin musiikkijuhlilla, Teatro Colónissa ja Metropolitan-oopperassa. Hän toimi vierailevana kapellimestarina Wienin sinfoniaorkesterissa ja Clevelandin orkesterissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Vahvistettu tietokone

Vahvistettu tietokone () on tietokone, joka on kehitetty kestämään pudotuksia, korkeita lämpötiloja ja jopa veteen upotusta. Käyttöympäristön eroja tavallisen tietokoneen käyttöympäristöön verrattuna ovat lämpötilat (kova pakkanen, korkea taustalämpötila), kosteus, korroosio, pöly, tärinä ja iskut. Vahvistetut tietokoneet on tarkoitettu muun muassa sotilas- ja teollisuuskäyttöön. Vahvistettuja tietokoneita koskee muun muassa MIL- STD-810-standardi.https://www.iest.org/Standards-RPs/MIL- STD-810Hhttps://quicksearch.dla.mil/qsDocDetails.aspx?ident_number=35978 == Katso myös == * Teollisuustietokone == Lähteet == Luokka:Tietokonetyypit
Äänipiiri

Äänipiiri on mikropiiri, joka on tarkoitettu äänen tuottamiseen elektronisesti. == Historia == Varhaiset piirit olivat verrattain yksinkertaisia ja rajoittuneita. Atari 2600:n TIA-piiri ohjasi sekä videota että audiota ja mahdollisti kaksi ääntä, mutta se oli tunnetusti hankala virittää. Robert Yannes oli työskennellyt syntetisaattorien parissa ja suunnitteli Commodore 64:n SID-äänipiirin joka toimisi syntetisaattorin tavoin. SID-piirillä oli parempi taajuusohjaus sisäisiin oskillaattoreihinsa ja helpompi ohjelmoitavuus. SID-piirillä äänialue voitiin asettaa sen rekistereihin ja jättää se piirin vastuulle toisin kuin antaa erillisiä komentoja äänen muuttamiseen. SID-piirissä oli kolme oskillaattoria joista jokainen pystyi tuottamaan neljää aaltomuotoa. Vuonna 1987 Karsten Obarski kehitti Ultimate Soundtrackerin Amigalla koska kyllästyi ohjelmoimaan tietokonemusiikkia käsin. Ohjelman käyttöliittymän "pianorulla" täsmäsi SID- kauden toistorakenteihin ja looppeihin. 1970-luvulta 1990-luvulle useita menetelmiä äänen tuottamiseen esiintyi: ohjelmoitava äänigeneraattori (PSG), aaltomuotosynteesi ja FM-synteesi. Pulssikoodimodulaatio (PCM) muodostui myöhemmin standardiksi. == Äänipiirejä == Eräitä tunnettuja äänipiirejä: * MOS 6581 SID * AY-3-8910 (myös Yamaha YM2149) * SPC700 * POKEY == Katso myös == * Chiptune == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sound generators of the 1980s home computers * Taxonomy of Digital Synthesis Techniques
Ari Ekroos

Ari Ilkka Ekroos (s. 2. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Aalto-yliopiston talousoikeuden professorina. Hän on työskennellyt myös Helsingin yliopiston ja Joensuun yliopiston professorina. Ekroos kuuluu Suomen ilmastopaneeliin (2020–2023). Ekroos valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen maisteriksi 1986, lisensiaatiksi 1990 ja oikeustieteen tohtoriksi 1995. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Kauneus ja rumuus ympäristöoikeudessa : ympäristöoikeudellinen tutkimus maisemaa ja kaupunkikuvaa koskevasta lainsäädännöstä. Ekroos nimitettiin vuonna 1998 ympäristöoikeuden dosentiksi Helsingin ja Joensuun yliopistoihin. Työurallaan Ekroos toimi perustutkinnon jälkeen Helsingin yliopiston ympäristöoikeuden assistenttina (1986–1989) ja sitten Suomen Akatemian tutkijana (1989–1995). Teknillisen korkeakoulun ympäristöoikeuden luennoijana hän aloitti vuonna 1995. Sitten hän oli Helsingin yliopiston ympäristöoikeuden määräaikainen professori (1996–1997), Teknillisen korkeakoulun ympäristöoikeuden määräaikainen professori (1997–1998), Suomen Akatemian vanhempi tutkija (1998–1999) ja Joensuun yliopiston luonnonresurssioikeiden määräaikainen professori (1999). Ekroos aloitti Teknillisen korkeakoulun talousoikeuden professorina vuonna 2000 (nykyisin Aalto-yliopisto), jona aikana on toiminut myös Helsingin yliopiston ympäristö- ja energialain määräaikaisena professorina (2009–2014). ==Teoksia== (osa tuotannosta) * * * ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Jyri Seppälä

Jyri Seppälä on suomalainen diplomi-insinööri (TkT), joka toimii Suomen ympäristökeskuksen kulutuksen ja tuotannon keskuksen johtajana, tutkijana ja professorina ja vuoden 2024 alusta Suomen ilmastopaneelin puheenjohtajana. ==Opinnot== Seppälä on valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) diplomi- insinööriksi ja tekniikan tohtoriksi. Hän on väitellyt TKK:n Systeemianalyysin laboratoriosta englanninkielisellä artikkeliväitöskirjalla (2003) Life cycle impact assessment based on decision analysis. ==Ura== Seppälä on tutkinut tuotteiden ja palveluiden elinkaaria ja tässä yhteydessä perehtynyt erilaisiin tuotanto- ja kulutussektorien ilmasto- ja kestävyystarkasteluhin. Hän on muun muassa vastuullinen johtaja Kohti hiilineutraali kuntaa (Hinku) -hankkeessa. Hän on Suomen ilmastopaneelin pitkäaikainen jäsen (2011–2013, 2014–2015, 2016–2019 ja 2020–2023), jossa roolissa hän paneutuu erityisesti kestävän kulutuksen ja kuntien ilmastotyön teemoihin. Hänet on valittu sen puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2027. Seppälä on ollut muun muassa ympäristökonsultoinnin alalla (Paavo Ristola Ltd) ja keskittynyt ympäristön mallintamiseen (vesi, maaperä ja ilma) teollisuuden ympäristösuojelutarpeita ajatellen. Hän on työskennellyt Suomen ympäristökeskuksessa vuodesta 1989 lähtien. Vuodesta 2005 lähtien hän on ollut professori ja vuodesta 2006 Suomen ympäristökeskuksen Kulutuksen ja tuotannon ohjelman tutkimusjohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jyri Seppälän julkaisuja Ymparisto.fi * Jyri Seppälän Google Scholar -profiili google.com Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen ympäristökeskus Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kissojen kielen kompasanakirja

Kissojen kielen kompasanakirja () on T. S. Eliotin vuonna 1939 kirjoittama kirja, joka sisältää kissa-aiheisia runoja. Sen suomensi Jaakko Yli-Juonikas vuonna 2018. Tähän kirjaan perustuu musikaali Cats. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset runokokoelmat‎ Luokka:Vuoden 1939 kirjat
Qimonda

Qimonda AG oli Infineonin DRAM-muistipiirejä valmistava osasto, joka irrotettiin omaksi yhtiökseen vuonna 2004.https://www.technewsworld.com/story/49702.html Myöhemmin Infineon ilmoitti myyvänsä osuutensa Qimondasta.https://www.wsj.com/articles/SB117488033999748711 Vuonna 2009 yhtiö ilmoitti hakeutumisesta konkurssiin, jolloin Infineon omisti vielä 77,5% yhtiön osakkeista.https://www.marketwatch.com/story/qimonda-files-for- bankruptcyhttps://www.forbes.com/2009/01/23/qimonda-insolvency-infineon- markets-equity-cx_po_0123markets06.html#40aa885a6a58 Yhtiöllä oli työntekijää maailmanlaajuisesti vuonna 2009.https://spectrum.ieee.org/semiconductors/memory/update-germanys-dram- bailout-hits-a-snag-as-qimonda-goes-bankrupt Vuonna 2011 Infineon osti Qimondan tuotantolaitokset.https://www.infineon.com/cms/en/about- infineon/press/press-releases/2011/INFXX201105-042.html Vuonna 2014 Infineon sopi maksavansa 260 miljoonaa euroa Qimondalle ja ostavansa sen kaikki patentit.https://www.wsj.com/articles/infineon-reaches-partial-settlement- with-qimonda-1411567865 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Puolijohdevalmistajat
Liksisenatidi

Liksisenatidi on peptidi, joka laskee verensokeritasoa lisäämällä insuliinin eritystä vereen. Liksisenatidi tekee tämän aktivoimalla haiman GLP-1-reseptoreita agonistina. Liksisenatidia käytetään Suomessa tyypin 2 diabeteksen hoitoon. Suomessa sitä myydään nestemäisessä muodossa kauppanimellä Lyxumia, jota käytetään pistämällä sitä omatoimisesti ihon alle. Liksisenatidi sai myyntiluvan Suomessa ja muualla EU:ssa 2013. ==Käyttö== Liksisenatidia käytetään Suomessa tyypin 2 diabeteksen hoidossa. Lääke ylläpitää verensokeritasoa normaalina. Sitä käytetään yhdessä muiden diabeteslääkkeiden kanssa. Aloitusannos on 10 mikrogrammaa per vuorokausi (µg/vrk). Tätä jatketaan 2 viikon ajan. Sitten annos korotetaan 20 µg/vrk asti. Annokset pistetään omatoimisesti injektiokynän avulla ihon alle. Niitä ei pistetä lihakseen tai laskimoon. ==Vasta-aiheet ja huomiot== Liksisenatidia *ei pidä käyttää diabeettisen ketoasidoosin tai tyypin 1 diabeteksen hoitoon. *ei tule käyttää raskaana tai imetyksen aikana. *ei suositella vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa poteville, joilla kreatiinipuhdistuma on alle 30 ml/min. *ei suositella vaikeaa ruuan sulatuskanavan sairautta poteville, kuten niille, joilla on mahalaukun halvaus eli gastropareesi. *käytettäessä haimatulehduksen ilmenemistä tulee tarkkailla potilailla, jotka ovat poteneet joskus haimatulehdusta. *käytettäessä on suurempi riski saada hypoglykemiakohtaus eritoten jos käyttää samanaikaisesti muita verensokeritasoa laskevia lääkkeitä, kuten sulfonyyliurealääkkeitä. *käytettäessä voi olla suurentunut nestehukan riski. ==Haittavaikutukset== Yli 1:llä liksenatidin käyttäjällä 10:stä voi ilmetä ripulia tai oksentelua. Lisäksi voi ilmetä hypoglykemiaa eritoten silloin kun ainetta käytetään yhdessä jonkin sulfonyyliurean tai insuliinin kanssa. 1:llä 10–100:sta voi ilmetä influenssa, ylähengitystieinfektio, virtsarakkotulehdus, huimausta, uneliaisuutta, selkäkipua, pistoskohdan kutinaa tai ylävatsavaivoja. 1:llä 100–1000:sta voi ilmetä anafylaksia tai nokkosihottumaa. ==Toimintamekanismi== Liksenatidi toimii kehon tuottaman GLP-1-hormonin tavoin haiman beetasolujen GLP-1-reseptoreita (GLP1R) aktivoivana agonistina. GLP1R-aktivaatio muun muassa lisää verensokeritasoa laskevan insuliinin eritystä beetasoluista verenkiertoon. Tämän eritys on tyypin 2 diabeteksessa liian vähäistä. Lisäksi tyypin 2 diabeteksessa verensokeria kohottavan glukagonin eritys on liian runsasta, jonka eritystä liksenatidi vähentää GLP1R-aktivaation kautta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *KEGG: Lixisenatide Luokka:Lääkkeet
Paula Kivimaa

Paula Kivimaa on suomalainen ympäristötieteilijä, joka toimii Suomen ympäristökeskuksen tutkimusprofessorina. Hän on myös osa-aikainen brittiläisen Sussexin yliopiston erikoistutkija. Kivimaa on Suomen ilmastopaneelin jäsen (2020–2023), jossa roolissa hän keskittyy erityisesti liikenteen ja kestävän kaupungin teemoihin. Kivimaa on suorittanut alemman kandidaattitutkinnon brittiläisessä Westminsterin yliopistossa (B.Sc., 2000) ja maisteritutkinnon Imperial College Londonissa (M.Sc., ympäristötekniikka, 2002). Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta filosofian tohtoriksi (2008, organisaatiot ja johtaminen). Hänen englanninkielinen väitöskirjatutkimuksensa (2008) oli otsikoitu The innovation effects of environmental policies : linking policies, companies and innovations in the Nordic pulp and paper industry. Aalto- yliopiston dosentti hän on ollut vuodesta 2012. Kivimaa on toiminut Suomen ympäristökeskuksessa tutkijana vuodesta 2003, ja erikoistutkijana vuodesta 2010 lähtien. Lisäksi hän on ollut Sussexin yliopiston vieraileva tutkija vuodesta 2013 ja erikoistutkija vuodesta 2015. Hän on johtanut esimerkiksi liikennejärjestelmien muutokseen, rakennusten energiatehokkuuteen ja yhteiskunnalliseen energiamurrokseen liittyviä hankkeita. Kivimaa nimitettiin Suomen ympäristökeskuksen Ilmastonmuutoksen strategisen ohjelman tutkimusprofessoriksi elokuusta 2019 alkaen. Professori Kivimaa kuuluu viitatuimpien tutkijoiden joukkoon tieteenalallaan. Marraskuussa 2021 hän nousi Clarivaten Highly Cited Researches -listalle yhteiskuntatieteiden (Social Sciences) alalta. Hän oli yksi noin kahdestakymmenestä Suomessa työskentelevästä tutkijasta tällä maailman viitatuimpien tutkijoiden listalla. Listalle ylsi vuonna 2021 kaikkiaan noin 6 600 tutkijaa maailmasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Paula Kivimaan Google Scholar -profiili (google.com) *Paula Kivimaa. University of Sussex, Science Policy Research Unit (SPRU) (researchgate.net) *Kivimaan julkaisuja Sussexin yliopiston sivuston mukaan (sussex.ac.uk) * Kamilla Karhunmaa (31.1.2019) Tiededebatti: Saksan energiapolitiikka puhuttaa (versuslehti.fi) *'Confusion and resistance' slows down UK smart meter rollout (18.9.2017) (phys.org) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Ympäristötiede Luokka:Suomen ympäristökeskus Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Carl Viktor Olivier Colliander

Carl Viktor Olivier Colliander (6. huhtikuuta 1833 Hartola – ?) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 18.1.2020) Collianderin vanhemmat olivat luutnantti Carl Robert Colliander ja Johanna Karolina Nohrström ja puoliso vuodesta 1860 vapaaherratar Johanna Charlotta Adelaide Gripenberg, senaattori Johan Ulrik Sebastian Gripenbergin tytär. Colliander suoritti Pietarin 1. kadettikoulun, ylennettiin vänrikiksi ja astui palvelukseen 16. tykistöprikaatiin 1853. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin seuraavana vuonna. Colliander osallistui Krimin sotaan 1854–1856 toimien prikaatinsa majoitusmestarina vuodesta 1855. Sodan jälkeen 1856 hänet ylennettiin luutnantiksi. Vuonna 1858 Colliander siirrettiin 1. tykistöprikaatiin ja vuonna 1861 edelleen linnoitustykistöön Viaporiin. Venäjän historian ja maantieteen opettajana Helsingin junkkarikoulussa hän oli 1862–1870, alikapteeni hänestä tuli 1863 ja kapteeni 1867. Vuodesta 1869 hän oli Viaporin linnoitustykistön vt. komppanianpäällikkö, sitten Suomen sotilaspiirin tykistön takavaraston päällikkö ja tykistövaraston vt. päällikkö Hämeenlinnassa. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1871 ja everstiksi 1877. Sotapalveluksesta Colliander erosi maaliskuussa 1885 kenraalimajurina ja katosi hieman sen jälkeen Helsingissä. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoa.<ref name="kenraalit/> ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset kadonneet henkilöt Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Gustaf Cygnaeus (kenraali)

Gustaf Cygnaeus (12. joulukuuta 1810 Hämeenlinna – 8. kesäkuuta 1886 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 18.1.2020) Cygnaeuksen vanhemmat olivat piispa Zacharias Cygnaeus ja Margareta Karolina Aeimelaeus. Gustaf Cygnaeus palveli ensin vapaaehtoisena Aatelisrykmentissä ja siirrettiin sieltä vänrikkinä Pietarin jalkaväkirykmenttiin 1832. Hänet määrättiin Liettuan jääkärirykmenttiin 1835 ja edelleen Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin seuraavana vuonna. Cygnaeus ylennettiin aliluutnantiksi 1837, luutnantiksi 1840, alikapteeniksi 1843, kapteeniksi 1848 ja everstiksi 1852. Hänestä tuli sitten 1. jalkaväkidivisioonan reservijääkärirykmentin vt. komentaja, joka siirrettiin Narvan, kenraaliadjutantti, ruhtinas Mihail Vorontsovin jääkärirykmentin 5. reservipataljoonaan 1855. Sen komentajaksi hänet nimitettiin 1857, mutta jo seuraavana vuonna hänet siirrettiin Butyrkin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Tästä tehtävästä hän sai eron maaliskuussa 1859, sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina huhtikuussa. Cygnaeus omisti Saksanniemen maatilan ja kartanon Porvoon pitäjässä vuodesta 1858 ja asui siellä sotapalveluksesta erottuaan.<ref name="kenraalit/> ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Makarla

Makarla on Kaarinan kaupunginosa ja siihen kuuluva kylä, joka sijaitsee entisen Piikkiön kunnan alueella. Kaupunginosa rajautuu lännessä Piikkiön kirkonkylään, pohjoisessa Hepojokeen, idässä Paimioon ja etelässä Heernummeen. ==Historia== Makarlan eteläpuolella, Heernummen kaupunginosassa sijaitseva Huttalan linnavuori on historiallisesti merkittävä alue. Siellä on pronssikautisia hautaröykkiöitä sekä rautakautisia kalmistoja ja asuinpaikkoja. Makarlan läpi kulkee historiallinen Kuninkaantie, joka sijaitsee 110-tien pohjoispuolella.Turun karttapalvelu (Aluejaot > Kaupunginosat) opaskartta.turku.fi Makarlan itäosassa, Tammisillassa, oli krouvi 1600-luvun lopulla. Myös postitalonpoika sijaitsi Aron kylässä 1670-luvulla.Visit Kaarina : Makarla, Tammisilta ja Linnavuori ==Liikenne== Makarlan länsiosaan kulkevat Fölin Kaarinan sisäiset busslinjat K5 ja K6, joilla pääsee Piikkiön kirkonkylään. Kaupunginosan itäosaan, Tammisiltaan, kulkevat bussilinjat 704 ja 706, joilla pääsee toiseen suuntaan Paimioon ja toiseen suuntaan Piikkiön kirkonkylän sekä Kaarinan keskustan kautta Turkuun.Fölin reittiopas reittiopas.foli.fi ==Lähteet== Luokka:Kaarinan kaupunginosat Luokka:Piikkiön kylät
M X

M X on suomalainen, vuonna 2018 Helsingissä perustettu yhtye. Yhtyeen ensimmäinen single ‘Ihminen’ julkaistiin joulukuussa 2019. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu inhimilliseksi ja sinfoniseksi. Sakari Lerkkasen ohjaama lyhytelokuva ‘Ihminen’ esitettiin ensi kerran Lontoon Close-Up Cinema- elokuvateatterissa joulukuussa 2019. Lontoossa kesäkuussa 2019 kuvattu video on kansainvälisesti noteerattu == Julkaisut == ===singlet=== Kappale Julkaisupäivämäärä Ihminen 16.12.2019 Viimeinen Laulu 29.5.2020 ===musiikkivideot=== Video Julkaisupäivämäärä Ihminen 18.12.2019 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Johan Jakob von Daehn

Johan Jakob von Daehn (13. elokuuta 1785 Sippolan hovi, Sippola – 1859 Kozienice, Puolan kuningaskunta) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijan insinöörijoukoissa palvellut kenraali. (Viitattu 18.1.2020) Johan Jakob von Daehnin vanhemmat olivat majuri, hovineuvos Johan Samuel von Daehn ja Katarina von Brandt ja puoliso Katarina Lanevski-Wolk. Von Daehn astui sotapalvelukseen 1804 kolonnankuljettajana keisarin seurueen majoitusmestariosastossa. Hänet määrättiin aliluutnanttina 1. sapöörijääkärirykmenttiin 1806. Suomen sodassa 1808–1809 von Daehn palveli Venäjän armeijan ylimajoitusmestari Jan Peter van Suchtelenin joukoissa. Hänet ylennettiin luutnantiksi Venäjän armeijan insinöörijoukoissa 1809 ja määrättiin Vanhan Suomen insinöörialueen päällikön apulaiseksi seuraavana vuonna. Alikapteenina hän tuli Henkivartioväen 13. sapööripataljoonaan 1813. Kapteeniksi ja edelleen everstiksi hänet ylennettiin 1816 ja siirrettiin 1. sapööripataljoonaan, jonka komentaja hänestä tuli 1819. Kenraalimajuriksi von Daehn ylennettiin 1826, 1. sapööriprikaatin komentajaksi hänet nimitettiin 1829. Seuraavana vuonna von Daehn siirrettiin 1. jalkaväkiarmeijakunnan esikuntapäälliköksi ja saman vuoden joulukuussa aktiiviarmeijan insinöörijoukkojen komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi von Daehn ylennettiin 1833 ja kenraaliksi Venäjän armeijan insinöörijoukoissa 1843. Hänet määrättiin va. sotilaskäskynhaltijaksi Puolaan 1849 ja samana vuonna Puolan kuningaskunnan valtakunnankonseljin jäseneksi ja Venäjän armeijan insinöörijoukkojen tarkastajaksi. Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen hänestä tuli 1850. Von Daehn nimitettiin Kronstadtin ylisotakuvernööriksi 1854 ja Venäjän armeijan insinöörijoukkojen ylitarkastajan apulaiseksi 1856 Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenenä. Hän sai samana vuonna Henkivartioväen sapööripataljoonan 4. komppanian kunniapäällikkyyden 50-vuotisesta palveluksestaan upseerina. Sotapalveluksesta von Daehn erosi toukokuussa 1858. Johan Jakob von Daehnin suku merkittiin ritarihuoneeseen aatelissukuna numero 199 vuonna 1836. Hänen poikansa oli kenraaliluutnantti Vladimir von Daehn. Ministerivaltiosihteeri Woldemar von Daehn oli Johan Jakob von Daehnin veljenpoika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Vladimir von Daehn

Vladimir von Daehn (24. heinäkuuta 1823 – 1888 Kozienice, Veikselin kenraalikuvernementti) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti ja senaattori Venäjällä. (Viitattu 18.1.2020) Vladimir von Daehnin vanhemmat olivat kenraali Johan Jakob von Daehn ja Katarina Lanevski-Wolk ja puoliso vuodesta 1857 Anna Wonlar-Larsky. Vladimir von Daehn oli sotilasuransa alussa porte-épée-junkkari henkivartioväen sapööripataljoonassa. Vänrikiksi hänet ylennettiin 1842, aliluutnantiksi 1846, luutnantiksi 1848, alikapteeniksi 1849 ja kapteeniksi 1850. Keisarin sivusadjutantti hänestä tuli 1853. Krimin sotaan osallistunut von Daehn ylennettiin everstiksi 1855 ja määrättiin jalkaväkirykmentin komentajaksi Sevastopoliin. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1860 ja kenraaliluutnantiksi 1868, jolloin hänet siirrettiin Venäjän armeijan insinöörijoukkoihin. Hänet nimitettiin Venäjän senaatin jäseneksi 1869 ja siirrettiin 1873 armeijan reserviin, merkittynä insinöörijoukkojen upseeriluetteloon. Vuonna 1883 hänet siirrettiin Venäjän armeijan insinöörijoukkojen reserviin senaatin jäsenenä. Senaattorina von Daehn toimi kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Kyttyräpäästäinen

Kyttyräpäästäinen eli kilpipäästäinen (Scutisorex somereni) on Afrikassa elävä nisäkäslaji. Sen selkärangan takaosa poikkeaa suuresti muista nisäkkäistä. == Ulkonäkö ja koko == Kyttyräpäästäinen kasvaa 12-15 cm pitkäksi ja voi painaa aikuisena jopa 115 grammaa. Sen takimmaisissa selkänikamissa on toisiinsa liittyviä kampamaisia ulokkeita, jotka yhdessä ympäröivän lihaksiston kanssa tuottavat eläimelle hämmästyttävän voiman. Pikkuisesta koostaan huolimatta päästäinen voikin kestää jopa 70 kilon painon päällään. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kyttyräpäästäinen elää metsissä Burundissa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa ja Ugandassa. Sitä on tavattu sekä alankoalueiden metsistä että vuoristopurojen rannoilta. == Ravinto == Kyttyräpäästäiset syövät monia erilaisia selkärangattomia, mutta pääosa niiden ravinnosta koostuu harvasukasmadoista eli kastemadon sukulaisista. == Lähteet == Luokka:Päästäiset
Hepojoki (kaupunginosa)

Hepojoki on Kaarinan kaupunginosa, joka kuului vuoteen 2009 asti Piikkiöön. Se rajautuu etelässä Piikkiön kirkonkylään sekä Makarlaan, lounaisessa Nunnaan, idässä Paimioon ja pohjoisessa Lietoon.Turun karttapalvelu opaskartta.turku.fiFinto: yso-paikat: Hepojoki (Kaarina) Hepojoelle kulkee bussilinja K6, jolla pääsee Piikkiön kirkonkylään ja Toivonlinnaan sekä bussilinja 707, jolla pääsee Piikkiön kirkonkylän ja Kaarinan keskustan kautta Turkuun.Fölin reittiopas reittiopas.foli.fi ==Lähteet== Luokka:Kaarinan kaupunginosat
Sommerfeld-talo

pienoiskuva| Carl Bassenin vuonna 1956 rakennuttama autonkuljettajan talo. Sommerfeld-talo Limonenstrasse 30, Berliiniissä Lichterfelden alueella oli Bauhaus-koulun ensimmäinen yhteishanke. Bauhaus-opiskelijat osallistuivat sen suunnitteluun Walter Gropiuksen ja Adolf Meyerin rakennusurakoitsijalle Adolf Sommerfeldille 1920-1921. Rakennusmateriaalina käytettiin Sommerfeldin sahan ostamasta ja romuttamasta sota-aluksesta sahattua puuta. Tiikkinen hirsirakennus on rakennettu kalkkikivisokkelille. Siinä oli nelilapekatto ja edistyksellinen keskussisäänkäynti. Gropius oli saanut ajatuksen Frank Lloyd Wrightin työstä. Joost Schmidt veisti palkit asiakkaan toivomien aiheiden pohjalta, joskin tiikin kovuus rajoitti tyylillisiä elementtejä. Josef Albers loi lyijylasi-ikkunat. Koko sisustus matoista istuimiin tehtiin Bauhaus- työpajoissa. Ekspressionistinen rosoinen tyyli hallitsi työtä edelleen, mutta Marcel Breuerin konstruktivistisissa istuimissa voidaan jo nähdä seuraavien vuosien funktionalismia. Talo tuhoutui osittain toisessa maailmansodassa. Fred Forbátin suunnittelema autotalli ja kuljettajan asunto pysyivät ennallaan. == Kirjallisuutta == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuva talosta sivustolla bauhaus100.de * Bauhaus-arkiston projektisivu * Merkintä Berliinin osavaltion monumenttiluettelossa * Sommerfeld-talo ArchINFORM-tietokannassa Luokka:Berliinin rakennukset ja rakennelmat
Nunna (Piikkiö)

Nunna on Kaarinan kaupunginosa, joka sijaitsee entisen Piikkiön kunnan alueella. Se rajautuu etelässä Piikkiön kirkonkylään, pohjoisessa Lietoon, lännessä Littoisiin ja koillisessa Hepojokeen.Turun karttapalvelu opaskartta.turku.fi Nunnassa sijaitsee 18-korinen frisbeegolfrata Littoistentiellä.Frisbeegolf | Kaarinan kaupunki www.kaarina.fi Alueella kulkee Fölin bussilinja K5, jolla pääsee toiseen suuntaan Kaarinan keskustan kautta Piispanristiin ja toiseen suuntaan Piikkiön kirkonkylään.Fölin reittiopas reittiopas.foli.fi ==Lähteet== Luokka:Kaarinan kaupunginosat
Laukka (Perniö)

Laukka on kylä Salon kaupungin Perniössä. Laukka sijaitsee Perniön eteläosassa meren rannalla. Laukka on syntynyt Laukon kartanon ympärille. Kartanosta jaetut suurtilat ovat edelleen kylän keskus mäen päällä Laukanlahden edustalla. Myllyoja laskee Laukanlahteen kylän länsirajalla. Kylän etelärajalla kohoaa Roitmäki. Laukka on metsäistä Roitmäkeä ja rehevöitynyttä Laukanlahtea lukuun ottamatta peltomaata. Laukantie kulkee kylän läpi. Historioitsija Maunu Knaapinen on ehdottanut, että Roitmäen nimi tulee sanasta roito, joka tarkoittaa nuotiota. Entinen Laukon torppa Fårberg mäen juurella saattaa olla hänen mukaansa väännös sanasta Vårdberg. Roitmäen pohjoispuolella on sijainnut Luodonhaka-niminen torppa, ja haka tarkoittaa aitausta. Nämä seikat viittaisivat Roitonmäen olleen Knaapisen mukaan jonkin sortin esihistoriallinen vartiovuori Perniönjoen suulla. Vielä 1200-luvun alussa Laukanlahti on ollut laajempi ja Roitmäki, mahdollisesti myös Laukan kylänmäki, on ollut saari. Lahden rannalle perustettiin historiallisen ajan alussa Laukon kartano. Laukko on ollut aateliskartano, joka päätyi isossa peruutuksessa kruunulle ja muutettiin sotilasvirkataloksi. Samalla kylään kuulunut Luodontaus Perniönjoen suistossa siirtyi Melkkilän kartanon omistukseen. Virkatalo jaettiin lopulta kolmeen osaan ja Fredriksberg, Alitalo ja Ylitalo ovat edelleen maanviljelystiloja. Talojen torpat ovat itsenäistyneet ja kylään on lohkottu pientiloja sekä kesämökkejä 1900-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Varjostajahaikara

Varjostajahaikara (Egretta ardesiaca) on iso musta lintu, joka varjostaa vettä siivillään nähdäkseen saaliskalansa paremmin. Varjoisa paikka saa kalat myös etsimään sieltä suojaa. == Ulkonäkö ja koko == Varjostajahaikara on väriltään mustanharmaa. Pituus 42·5–66 cm; paino 270–390 g. == Levinneisyys ja elinympäristö == Varjostajahaikaraa tavataan laikukkaalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sitä tavataan sekä merenrannalla, mangroveissa että sisämaan järvillä, joilla ja kosteikoissa. == Lisääntyminen == Varjostajahaikarat muodostavat suuria pesimäyhteisöjä, usein niihin liittyy muitakin haikaralajeja. Pariskunta kokoaa risuista veden päälle kaartuvalle puunoksalle tai kaislikkoon pesän, johon naaras laskee 2-4 tummansinistä munaa. Muniminen ajoittuu sadekauden alkuun, jolloin pesimiskuukaudet vaihtelevat paikallisen ilmaston mukaan. == Lähteet == Luokka:Haikarat
Pitkäsarviset

Pitkäsarviset eli sirkat (Ensifera) on toinen suorasiipisten lahkoon kuuluvista hyönteisten alalahkoista. Toinen alalahko on lyhytsarviset (Caelifera), jolla nimensä mukaisesti on lyhyemmät tuntosarvet. Lisäksi alalahkojen välillä on monia muitakin eroja. Pitkäsarviset ovat aktiivisia pääasiassa öisin eivätkä päivisin kuten lyhytsarviset, ja ne sirittävät hankaamalla siipiään vastakkain, kun taas lyhytsarviset tuottavat äänen hankaamalla jalkaa siipeä vasten. Pitkäsarviset ovat yleensä petoja ja lyhytsarviset kasvinsyöjiä. Pitkäsarvisten heimoja ovat muun muassa sirkat (Gryllidae), maamyyräsirkat (Gryllotalpidae), hepokatit (Tettigoniidae) ja hyppysirkat (Rhaphidophoridae). == Luokittelu == * Alalahko: Pitkäsarviset (Ensifera) ** Osalahko: †Elcanidea *** Yläheimo: †Elcanoidea *** Yläheimo: †Permoraphidioidea ** Osalahko: Gryllidea *** Yläheimo: Grylloidea *** Yläheimo: Gryllotalpoidea ** Osalahko: †Oedischiidea *** Yläheimo: †Oedischioidea *** Yläheimo: †Triassomantoidea *** Yläheimo: †Xenopteroidea ** Osalahko: Tettigoniidea *** Yläheimo: Hagloidea *** Yläheimo: †Phasmomimoidea *** Yläheimo: Stenopelmatoidea *** Yläheimo: Tettigonioidea *** Suku: †Tettoraptor ** Yläheimo: †Gryllavoidea *** Heimo: †Gryllavidae ** Yläheimo: Rhaphidophoroidea *** Heimo: Hyppysirkat (Rhaphidophoridae) ** Yläheimo: Schizodactyloidea *** Heimo: Schizodactylidae ** Heimo: †Raphoglidae *** Suku: †Raphogla ** Heimo: †Vitimiidae *** Suku: †Deinovitimia *** Suku: †Vitimia == Lähteet == Luokka:Suorasiipiset
Meri Vahtera

Meri Vahtera (s. 15. huhtikuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja ja laulaja. Vahtera pelasi Naisten Salibandyliigassa kausina 2004–2006 Tikkurilan Tiikerien joukkueessa ja voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2004–2005. Tämän jälkeen hän pelasi alemmilla sarjatasoilla kunnes lopetti pelaamisen selkävaivojen vuoksi. Vahtera sijoittui vuonna 2016 The Voice of Finland' -ohjelman viidennellä tuotantokaudella kolmanneksi. Finaalin kilpailijat julkaisivat jokainen oman singlensä, Vahteran kappaleen nimi oli ”Tuulee”. Vahtera aloitti virallisesti soolouransa syksyllä 2017, kun julkaistiin Jonas Olssonin ja Samae Koskisen kirjoittama ”Antaa niiden puhuu” -single. Samalla Vahtera otti käyttöön taiteilijanimeekseen sukunimensä Vahtera. Tammikuussa 2018 julkaistiin toinen single, Olssonin säveltämä ja Pekka Erosen sanoittama ”Ei kai se voi olla keltään pois”. Tämän jälkeen Vahtera julkaisi singlet ”Burana”, ”Juoksen”, ”Kingston Wallin paita” ja ”Vuoden se ottaa”. Singlet sisältänyt esikoisalbumi Vahtera julkaistiin maaliskuussa 2020. Marraskuussa 2020 julkaistiin uusi single ”Moi”, joka kuullaan syksyllä 2021 ensi-iltansa saavassa 70 on vain numero -elokuvassa. Vahtera esiintyi loppuvuodesta 2021 pääroolissa Tikkurilan Teatterin musiikkinäytelmässä Meidän Laila, joka kertoi Laila Kinnusen elämään liittyneestä julkisuuskulttuurista ja siihen liittyneistä ilmiöistä. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Vahtera *Julkaistu: 13. maaliskuuta 2020 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Universal Music – – === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Tuulee” 2016 – – ”Antaa niiden puhuu” 2017 – 75 Vahtera ”Ei kai se voi olla keltään pois” 2018 – 86 ”Burana” – – ”Juoksen” 2019 – – ”Kingston Wallin paita” – – ”Vuoden se ottaa” 2020 – – ”Moi” – – ”Kun Diana kuoli” 2021 – – ”Jos sä kysyisit nyt” (feat. Antti Ketonen) – 47 ”Onko kukaan nähny Marloo?” 2022 – – "Villihevosii" 2023 – – == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhtymäsienet

Yhtymäsienet (Zygomycota) on vanhentunut sienikaari, johon kuuluu noin 1060 lajia maailmanlaajuisesti. Kaaren kuuluu muun muassa Mucor- ja Rhizopus-suvut, jotka ovat hedelmillä ja viljatuotteilla esiintyviä homeita. Fylogeneettiset tutkimukset osoittavat, että yhtymäsienet ovat polyfyleettinen ryhmä, jonka vuoksi se saatetaan tulevaisuudessa jakaa useaan eri kaareen. ==Luokat== *Dimargaritales *Endogonales *Entomophthorales *Harpellales *Kickxellales *Microsporidia *Mucorales *Zoopagales == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gary Ray Bowles

Gary Ray Bowles (25. tammikuuta 1962 – 22. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka tuomittiin kuolemaan kuudesta murhasta, jotka hän suoritti vuonna 1994. Bowles syntyi Clifton Forgen kaupungissa, Virginian osavaltiossa. Hän sai tuomionsa Walter Hintonin murhasta, mutta myönsi lisäksi syyllistyneensä viiteen toiseen murhaan Floridassa, Georgiassa ja Marylandissa. Bowles teloitettiin myrkkyruiskeella 22. elokuuta 2019 Floridan osavaltionvankilassa. Kuolleessan hän oli 57-vuotias.Gary Ray Bowles: Florida executes killer who preyed on gay men ==Tunnetut uhrit== * Walter Hinton, 59 * John Hardy Roberts, 59 * David Harman, 38 * Milton Bradley, 72 * Alverson Carter, 47 * Albert Morris, 38 ==Lähteet== Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat Luokka:Floridan teloittamat henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Sammakkohyttynen

Sammakkohyttynen (Culex territans) on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Walker vuonna 1856. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Kadonnut ääni

Kadonnut ääni (The Silent Speaker) on yhdysvaltalaisen Rex Stoutin salapoliisiromaani vuodelta 1946. Se on järjestyksessä yhdeksäs Nero Wolfe -romaaniRex Stout'in Nero Wolfe -teokset Sapo-sarjassa. Ilkka Virtanen. Viitattu 18.1.2020.. Suomenkielisestä versiosta on otettu neljä painosta, joista viimeisin vuonna 2010. Nero Wolfe joutuu teoksessa keskelle Yhdysvaltojen sodanjälkeistä talouselämää, jossa Kansallinen Teollisuusyhtymä on riitautunut Hintaneuvoston kanssa talouden pelisäännöistä. Hintaneuvoston johtaja murhataan, kun hän on valmistautumassa esiintymiseen suurelle joukolle Teollisuusyhtymän jäsenistöä. Tästä koituu Teollisuusyhtymälle niin suuri mainehaitta, että se palkkaa Wolfen selvittämään murhaa. Wolfen apuri Archie Goodwin joutuu kuulustelemaan molempien osapuolten keskeisiä henkilöitä, ja vähitellen käy ilmeiseksi, että murhatun johtajan sanelemassa Stenophone- äänisylinterissä on ratkaisu, kunhan sylinteri vain löytyisi. Syyllisen paljastamiseksi Wolfe turvautuu lopulta näyttelemään hermoromahduksen saanutta ja on luopuvinaan jutusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Rex Stout: Kadonnut ääni. Jokken kirjanurkka. Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 1946 kirjat
Kolmivarvaskalastaja

Kolmivarvaskalastaja (Ceyx erithaca) on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Kolmivarvaskalastaja on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 12-14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kolmivarvaskalastaja on värikäs lintu ja sillä on kolme alalajia ja eri värimuotoja. Lajin vatsa, kurkku ja kaula ovat väriltään ruskehtavanoranssit. Päälaki on violetti. Niskan väri vaihtelee violetista oranssiin ja selkä ja siivet ovat siniset tai mustat myös lukuisia välimuotoja tavataan. Linnun pyrstö on lyhyt. Kolmivarvaskalastajan nokka on kookas, muistuttaa muodoltaan keihäänkärkeä ja on väriltään punainen. Varpaita on kolme. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Kolmivarvaskalastajaa tavataan Intiasta, Sri Lankasta, Kaakkois-Aasian maiden läpi Jaavan ja Borneon saarille sekä Filippiineille. Sen elinympäristöä ovat metsät ja mangrovemetsät jokien ja lampien läheisyydessä. Lajin ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset, mutta se syö myös sammakoita ja liskoja. Kolmivarvaskalastajan pesimäkausi kestää helmikuulta syyskuulle. ==Lähteet== Luokka:Kuningaskalastajat
Kuubankuningaspalmu

Kuubankuningaspalmu (Roystonea regia) on palmukasvien (Arecaceae) heimoon ja kuningaspalmujen (Roystonea) sukuun kuuluva kasvilaji. Kuubankuningaspalmu on Kuuban kansallispuu. == Tuntomerkit == Kuubankuningaspalmun runko on harmaavalkoinen, 20–30 metrin korkuinen ja halkaisijaltaan 37–37,5 senttimetriä. Kasvilla on keskimäärin 15 lehteä. Esilehdet ovat 36 senttimetrin mittaisia ja leveydeltään 7,3 senttimetriä. Palmun valkoiset kukinnot ovat metrinmittaisia ja metrinlevyisiä. Verholehdet ovat kolmionmuotoiset. Kasvin hedelmien eksokarpin väri on purppuraisenmusta ja niiden muoto vaihtelee ellipsoidista pyörähdysellipsoidiin. Endokarppi on ellipsin muotoinen. Kuubankuningaspalmun kukinta kestää tammikuusta heinäkuuhun. Siinä on hedelmiä huhtikuusta lokakuuhun. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kuubankuningaspalmua kasvaa luonnonvaraisena Bahamasaarilla, Belizessä, Caymansaarilla, Kuubassa, Floridassa, Hondurasissa, Meksikonlahdella, Meksikon kaakkoisosissa ja Panamassa. Floridan populaatiot tunnetaan myös nimellä Roystonea elata, mutta ne kuuluvat kuitenkin samaan lajiin kuin Kuuban kuubankuningaspalmut. Vuonna 1791 William Bartram löysi kuubankuningaspalmuja läheltä Dexter-järveä, St. Johns -joen varrelta. On kiehtova mysteeri, että miten nämä palmut ovat historiallisina aikoina kasvaneet nykyistä levinneisyysaluettaan pohjoisempana, kun nykyisin niiden levinneisyys Floridassa rajoittuu Miami-Daden ja Collierin piirikuntiin. Muilta alueilta häviämisen syyksi on ehdotettu muun muassa maan kulottamista, vuoden 1835 kylmyyttä ja ihmisen toimintaa. Kuubankuningaspalmun elinympäristöjä ovat sademetsät, metsämaat ja savannit. Se kasvaa yleensä kosteilla paikoilla. == Lähteet == Luokka:Palmukasvit
Klaus Järvinen (lääkäri)

Klaus Alarik Johannes Järvinen (19. joulukuuta 1917 Jämsä – 21. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Järvinen väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1950, ja hän erikoistui sisätautioppiin ja allergologiaan. Hän työskenteli allergiasairaalan ylilääkärinä Helsingissä 1969–1981 ja kehitti merkittävästi suomalaista allergiatutkimusta. Hänet tunnetaan myös laajasta kansanvalistustyöstään. Hänet kutsuttiin Suomen Sisätautilääkärien Yhdistys r.y:n kunniajäseneksi vuonna 1976. ==Lähteet== * * Kunniajäsenet. Suomen Sisätautilääkärien Yhdistys. ==Aiheesta muualla== * Klaus Järvisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset lääkärit
Cenk Tosun

Cenk Tosun (s. 7. kesäkuuta 1991 Wetzlar, Saksa) on turkkilais-saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea. Tosun pelasi saksalaisseura Eintracht Frankfurtin junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan yhdessä bundesliigaottelussa toukokuussa 2010. Tammikuussa 2011 hän siirtyi Turkkiin, jossa hän edusti Gaziantepsporia kesään 2014 saakka ja sen jälkeen Beşiktaşia tammikuuhun 2018. Hän pelasi Turkin Superliigassa yhteensä 205 ottelua ja teki niissä 80 maalia. Hän voitti Turkin-mestaruuden 2016 ja 2017. Kausina 2016–2017 ja 2017–2018 hän pelasi Mestarien liigassa yhteensä 12 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Tammikuussa 2018 Tosun siirtyi englantilaisseura Evertoniin. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi Valioliigassa 14 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 25 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Syksyllä 2019 hän pelasi viisi liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Crystal Palaceen, jossa hän puolen vuoden aikana myös pelasi viisi valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Kahdella seuraavalla kaudella Tosun pelasi Evertonissa enää yhteensä kuusi valioliigaottelua. Hän oli jo helmikuusta 2021 kauden loppuun lainalla Beşiktaşissa ja siirtyi sinne kesällä 2022 pysyvästi. Hän pelasi Beşiktaşissa paluunsa jälkeen 69 superliigaottelua ja teki niissä 24 maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2024 Fenerbahçeen. Tosun pelasi useissa Saksan juniorimaajoukkueissa mutta siirtyi sittemmin edustamaan Turkkia. Ensiesiintymisensä Turkin A-maajoukkueessa hän teki lokakuussa 2013 MM- karsintaottelussa Alankomaita vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi yhdessä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhden ottelun lopussa vaihdosta kentälle. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan vaihdosta kentälle ja teki lisäajalla 2–1-voittomaalin. Myös tappiollisessa puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan hän tuli vaihdosta kentälle. Tosun on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 53 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gui Minhai

Gui Minhai, tai , (s. 5. toukokuuta 1964 Ningbo, Kiina) on kiinalaissyntyinen ruotsalainen kirjankustantaja. Hän on ollut vuodesta 2015 vangittuna Kiinassa. Gui Minhai muutti 1988 Kiinasta Ruotsiin opiskelemaan ja jäi sinne Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitusten jälkeen 1989, kun Kiinan suhtautuminen demokratian kannattajiin oli muuttunut vihamieliseksi. Hän sai Ruotsin kansalaisuuden 1992. Hän väitteli tohtoriksi Ruotsissa, meni naimisiin ja sai tyttären, Angela Guin. Kun Kiinan poliittinen ilmapiiri vapautui, Gui palasi Kiinaan. Angela Gui asuu Britanniassa. Gui Minhai perusti Hongkongiin kirjankustantamon Causeway Bay Books, joka julkaisee Manner-Kiinassa kiellettyjä kirjoja, jotka käsittelevät Manner-Kiinan poliittisia juonitteluja ja sisäpiirin tietoa Kiinan kommunistisesta puolueesta. Kustantamo on julkaissut kirjoja Mao Zedongin seksielämästä, Jiang Zeminiin liittyvistä korruptioepäilyistä ja useita kirjoja Xi Jinpingistä. ==Vangitseminen Kiinassa == Gui Minhai katosi Thaimaassa Pattayalla 17. lokakuuta 2015 sen jälkeen kun hänen oli nähty poistuvan asunnostaan tuntemattoman miehen kanssa. Gui Minhain katoamisen jälkeen katosi loka-joulukuussa 2015 neljä muutakin Causeway Bay Bookin työntekijää. Ennen katoamistaan Guin sanotaan valmistelleen kirjan Xi Jinping ja hänen rakastajattarensa tai Xi ja hänen kuusi naistaan julkaisemista. Gui Minhai sanoi 17. tammikuuta 2016 Kiinan valtion CCTV- televisiokanavalla palanneensa Kiinaan vapaaehtoisesti vastaamaan vuonna 2003 tapahtuneesta liikennerikkomuksestaan, Kiinan väitteiden mukaan ottaakseen vastuun opiskelijan kuoleman aiheuttaneesta yliajosta. Asia on kuitenkin epäselvä. Kiinan viranomaiset ilmoittivat lokakuussa 2017, että Gui on vapautettu. Gui Minhai otettiin jälleen kiinni 20. tammikuuta 2018, kun hän oli kahden ruotsalaisen diplomaatin kanssa junassa matkalla Shanghaista Pekingiin Ruotsin suurlähetystöön tapaamaan ruotsalaista lääkäriä. Hänellä epäiltiin ALS-tautia. Kiina sanoi syyksi epäilyn valtionsalaisuuksien vuotamisesta. Gui esiintyi Kiinan televisiossa jälleen 9. helmikuuta 2018 ja sanoi palauttavansa juuri saamansa ilmaisunvapauspalkinnon Prix Voltairen ja syytti tilanteestaan Ruotsin viranomaisia. == Gui Minhain vapauttamisyrityksiä == Ollessaan valtiovierailulla Kiinassa heinäkuussa 2017 otti Stefan Löfven tapauksen esiin keskustelussa Xi Jinpingin kanssa. EU:n ulkopoliittinen edustaja Federica Mogherini vaati tammikuussa 2018 Guin vapauttamista. Helmikuussa 2018 kolmekymmentäseitsemän europarlamentaarikkoa kirjoitti Xi Jinpingille kirjeen, jossa he vaativat Gui Minhain vapauttamista ilman ehtoja. Ruotsin PEN myönsi Gui Minhaille 15. marraskuuta 2019 poissaolevana Tucholskyn palkinnon. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Kustantajat