EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Urmas Reinsalu

Urmas Reinsalu (s. 22. kesäkuuta 1975 Tallinna) on virolainen poliitikko. Hän on toiminut Viron oikeusministerinä 2015–2019 sekä ulkoministerinä 2019–2021 ja 2022–2023. Reinsalu on ollut myös Viron puolustusministeri vuosina 2012–2014. Reinsalu edustaa konservatiivista Isänmaa-puoluetta, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 2012–2015 (tuolloin Isänmaan ja Res Publican liitto, IRL). Reinsalu on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1997. Riigikoguun hänet valittiin vuoden 2003 vaaleissa. Reinsalu puhuu äidinkielensä viron lisäksi englantia, saksaa, venäjää ja suomea. == Poliittinen ura == Reinsalu valittiin Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 28. tammikuuta 2012. Ensimmäisellä äänestyskierroksella hän sai hiukan yli puolet annetuista äänistä. Puheessaan Reinsalu kehotti puoluetta pitäytymään konservatiivisessa maailmankatsomuksessa, takaamaan sosiaalinen vakaus perheille ja olemaan tekemättä kompromisseja kansallisen turvallisuuden kustannuksella. Hän myös sulki pois yhteistyön Edgar Savisaaren johtaman Keskustapuolueen kanssa. Viron puolustusministeriksi Reinsalu nousi Mart Laarin jälkeen toukokuussa 2012 tämän erottua virasta terveydellisistä syistä. Laar oli saanut aivohalvauksen helmikuussa ja ollut sairaalassa tehohoidossa huhtikuun puoliväliin asti. Vuoden 2015 vaaleissa IRL oli suurin häviäjä puolueen menettäessä yhdeksän paikkaa Riigikogussa. Puheenjohtajana toimineen Reinsalun sijaan IRL oli asettanut vaaleissa pääministeriehdokkaakseen maan entisen pääministerin Juhan Partsin. Reinsalu ilmoitti vaalien jälkeen jättävänsä puheenjohtajan tehtävät kesäkuun puoluekokouksessa. IRL nousi kuitenkin Reformipuolueen johtamaan hallituskoalitioon yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa, jolloin Reinsalusta tuli uuden hallituksen oikeusministeri. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Isänmaan ja Res Publican liiton poliitikot Luokka:Viron puolueiden puheenjohtajat Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Viron oikeusministerit Luokka:Viron puolustusministerit Luokka:Viron ulkoministerit Luokka:Virolaiset juristit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helsingin Kullervo

Helsingin Kullervo on vuonna 1919 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet muun muassa jalkapallo, jääpallo, pesäpallo ja yleisurheilu, joissa kaikissa se on saavuttanut useita Suomen Työväen Urheiluliiton mestaruuksia. == Historia == Kullervo perustettiin helmikuussa 1919, kun sisällissodan jälkeen entiset punakaartilaiset joutuivat eroamaan Hermannin Kiistasta. Seura liittyi samoihin aikoihin perustettuun Suomen Työväen Urheiluliittoon (TUL). Kullervo aloitti jalkapallon Palloliiton sarjassa 1919, mutta pian TUL kielsi yhteistoiminnan ja perusti oman sarjan. Kullervo voitti ensimmäisen TUL:n mestaruuden 1920 ja sen jälkeen viisi seuraavaakin peräkkäin. Lisäksi seura oli mestari myös vuosina 1928 ja 1945. TUL:n ja Palloliiton sarjojen yhdistyttyä Kullervo pelasi mestaruussarjassa 1948 ja 1950. Nykyään seuran edustusjoukkue pelaa piirin sarjoissa, kaudella 2014 Kullervo pelasi Helsingin piirin Kutosessa. Yleisurheilussa Kullervo oli aktiivinen ja menestyksekäs vuosina 1919-1953. Seuran urheilijat voittivat 131 TUL:n mestaruutta. Yleisurheilutoiminta loppui 1953, kun Kullervon toimijat riitautuivat liiton johdon kanssa ja päättivät lopettaa koko lajin seurassa. Kullervo voitti myös TUL:n mestaruuden pesäpallossa 1930, 1931 ja 1933 sekä jääpallossa 1926, 1931 ja 1933. == Palkinnot ja huomionosoitukset == === Miesten Itä-Länsi-valinnat === * Väinö Soininen (1940) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1919 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Viulunsoittaja (Thesleffin maalaus)

Viulunsoittaja on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1896, 40×43 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1922 (Ahlströmin kokoelma). Ellen Thesleff kääntää maalauksessaan viulunsoittajan kasvot pois katselijasta. Väreinään hänellä oli helmiäisopaalia, josta aiheutuu maalauksen lämmin sävy. Soittaja, Ellen Thesleffin sisar Thyra Elisabeth, on harvemmin maalauksissa esiintyvä soittajanainen. Ellen Thesleffille musiikki oli läheinen aihe jo omassa perheessä. Perheessä musisoitiin, laulettiin ja soitettiin usein. Sisaret Ellen, Thyra ja Gerda kaikki soittivat ja lauloivat. Ellenin valinnan kääntää Viulunsoittaja-maalauksen soittajanaisen katse pois katselijasta ajatellaan johtuvan hänen halustaan antaa musiikille enemmän tilaa tässä maalauksessa. ==Lähteet== Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Viulunsoittaja. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.50. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Viulunsoittajatar. Luokka:Ellen Thesleffin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat
Turun Judoseura

Turun Judoseura ry perustettiin Suomen ensimmäisenä judoseurana vuonna 1962. Vuoden 1971 loputtua sekä Turun judoseura että AJK (Turun Akateeminen Judokerho) yhdistyivät Budokwai ry:ksi, joka perustettiin 18. elokuuta 1972. Turun Judoseura ry perustettiin uudestaan 20. helmikuuta 1982. Seura kuuluu Suomen judoliittoonSeurat; Suomen judoliiton sivusto . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun judoseuran kotisivut Luokka:Suomalaiset judoseurat Luokka:Turkulaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1962 perustetut urheiluseurat
Omakuva (Ellen Thesleff)

Omakuva on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin piirustus lyijykynällä paperille vuosilta 1894–95. Kooltaan se on 31,5×23,5 cm. Omakuva lahjoitettiin Ateneumin taidemuseolle vuonna 1933. Ellen Thesleffin Omakuva syntyi pidempiaikaisena prosessina. Hän lisäsi ja muutti sitä pikku hiljaa niin, että se oli esillä perättäisissä taidenäyttelyissä eri näköisenä. Hän haki siihen syvyyttä, ja työn rikkautena pidetäänkin sen henkisyyttä. Puhuttelevimpia aineksia ovat sen näkyvien viivojen monisuuntaisuus ja monikerroksisuus. Tummasta taustasta nousevat kasvot kuin kertovat taiteilijasta ja hänen tunteistaan. Kasvot ovat sinällään selkeät, mutta tausta on hämyisä, mikä luo kuvaa kasvojen nousemisesta hämystä. Thesleffin isä oli kuollut paria vuotta aikaisemmin, ja surun Omakuvan katseessa ajatellaan johtuvan isän kuolemasta. ==Lähteet== Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Omakuva. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.51. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Omakuva. Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Ellen Thesleffin maalaukset Luokka:Piirustukset Luokka:Muotokuvat
Sotilastiedustelu

Sotilastiedustelu on sotilastoiminnan muoto, joka soveltaa useita tiedonkeruu- ja analysointimenetelmiä. Sotilastiedustelun tarkoitus on tuottaa tietoa sotilasjohdolle päätösten tekemisen tueksi. Tämä saavutetaan arvioimalla saatavilla olevaa aineistoa, joka on usein peräisin useista lähteistä. Tiedustelu voi kattaa esimerkiksi operatiivisen ympäristön, vihamielisten, ystävällisten ja neutraalien joukkojen tilan, siviiliväestön toiminta-alueella ja muut laajemmin kiinnostavat aiheet. Tiedustelutoimintaa suoritetaan kaikilla tasoilla taktisesta strategiseen. Tiedustelua suoritetaan yleensä niin rauhan, eskaloitumisen kuin sodankin aikana. Useimmat valtiot ylläpitävät sotilastiedustelun organisaatiota, joka sisältää aiheeseen erikoistuneita yksiköitä ja toimihenkilöitä. Sotilastiedustelun toiminta ei rajoitu vain sotilastoimihenkilöihin. Poliittinen johto ja muut siviilitoimijat saavat tarvittaessa tiedustelutietoja. Sotilastiedusteluun valittavat henkilöt valitaan usein heidän älyllisten tai analyyttisten ominaisuuksiensa perusteella ennen kuin muodollinen koulutus aloitetaan. Lailliseen tiedustelutoimintaan kuuluvat muun muassa sotilasasiamiehet tai puolustusasiamiehet, joilla on akkreditoinnin vuoksi diplomaattinen koskemattomuus. Suomalaiset puolustusasiamiehet ovat pääesikunnan tiedustelupäällikön alaisia puolustusvoimissa, vaikka heidän ulkoasiainministeriössä oleva esimiehensä on edustuston päällikkö, usein suurlähettiläs. Sotilas- tai puolustusasiamiehen tehtävää ei tule sekoittaa asiamiestiedusteluun, jota harjoitettiin esimerkiksi jatkosodassa Suomesta Neuvostoliittoon. Tällöin lähetettiin asiamiehiksi tai A-miehiksi kutsuttuja sotavankeja tai yliloikkareita mm. soluttautumistehtäviin, toisinaan kaukopartioiden saattamina. Tiedustelutoiminta voi olla myös laitonta. Tällöin tiedot hankitaan keinoin, jotka eivät ole lainmukaisia. Laitonta tiedustelutoimintaa kutsutaan vakoiluksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Tiedustelu
Marionetteja

Marionetteja on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin väripuupiirros vuodelta 1907. Tämä pienikokoinen 9,5×9,5 cm teos lahjoitettiin Ateneumin taidemuseoon taiteilijan kuoleman jälkeisenä vuonna, vuonna 1955. Marionetteja on The Mask -lehteen tehty kuva, jonka Thesleff teki englantilaisen teatterin uudistajan, Gordon Craigin, innostamana. Craig toimitti kyseistä lehteä ja hän pyysi Thesleffiltä useampia puupiirroksia. Marionetteja-kuva julkaistiin lehdessä touko-kesäkuun numerossa vuonna 1908. Thesleff ja Craig olivat tutustuneet Firenzessä, jossa Thesleff asui pidempiä jaksoja 1900-luvun alussa. Thesleff toteutti puukaiverroksen myös monivärisenä siten, että kaikki värit painettiin samalla kertaa. Marionettityön aiheen syntymiseen vaikutti Craigin ajatus näyttämötaiteen keskinäisistä tekijöistä, joista hän ajatteli, että näytelmissä näyttelijän täytyy olla ohjaajan marionetti, jota ohjaaja vetelee naruista. Hänen mukaansa: "Taiteilija, ohjaaja, luo teatterinsa kuin jumala, hän on kaikkialla läsnä, mutta ei missään näkyvissä". Thesleff ajatteli joskus myöhemmin olevansa kuin marionetti maalatessaan. Vuonna 1914 hän kirjoitti maalaavansa ´sillä hetkellä kuin hänen mielestään tuli maalata ja olevansa siksi kuin marionetti – maalaus on kuin hänen omakuvansa ilman että sillä on jälkeäkään yhdennäköisyydestä´ hän kertoi. ==Lähteet== Timo Huusko: Ellen Thesleff: Marionetteja. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.52. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Suomalaiset taideteokset (taidegrafiikka) Luokka:Ellen Thesleffin maalaukset
Toskanalainen maisema

Toskanalainen maisema (Oliivipuita) on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljymaalaus kankaalle, 40×40 cm, vuodelta 1908. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa Thesleffin ensimmäisestä Helsingissä pitämästä yksityisnäyttelystä, joka pidettiin loppuvuodesta 1908. Ellen Thesleff kirjoitti sisarelleen "tarttuvansa väreihin varmana ja vapaana, myös tietysti viivoihin. Mitä siitä tulee, en tiedä, joka tapauksessa jotakin ihmeellistä." Kirjoitus on vuodelta 1909, samalta emalin- ja mosaiikinhohtoiselta kaudelta kuin Toskanalainen maisema. Tuolloin hänen teoksensa olivat pienikokoisia, neliönmuotoisia ja palettiveitsellä maalattuja. Ne hehkuivat atmosfäärisesti ja ovat rytmiltäänkin kuin samassa hengessä toteutettuja. Ellen Thesleff asui Firenzessä pitkiä aikoja 1900-luvun alussa , usein yhdessä sisariensa ja äitinsä kanssa. Italialainen elämä, valo ja rakennukset innostivat häntä. ==Lähteet== Leena Ahtola-Moorhouse: Ellen Thesleff: Toskanalainen maisema (Oliivipuita). Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.53. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Toskanalainen maisema. Luokka:Ellen Thesleffin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat
Lepäävä poika

Lepäävä poika on Magnus Enckellin hiili- ja vesivärityö pahville liimatulle paperille vuodelta 1892. Työ lahjoitettiin Ateneumin taidemuseolle 1893. Lepäävästä pojasta näkyy, että Magnus Enckell oli symbolisten kysymysten äärellä. Hän halusi korostaa jotain muuta kuin koreilua; hänen välineitään olivat viiva ja värin niukkuus, joiden yhdistymisen kautta asian täytyi tulla esille. Enckell haki ihmisen persoonallisuutta ja oli kiinnostunut puberteetti-ikäisistä. Hän näki esipuberteetin aikana, jolloin ihminen on puhtaimmillaan ja ihminen, jumaluus sekä luonto ovat yhtä. Lepäävä poika -piirustuksessa esipuberteettinen poika, tuon suuren viisauden haltija, pohtii asioita pieluksellaan leväten. Enckell kirjoitti tavoitteestaan: "Persoonallisuutta, joka loistaa ihmisen sisältä, eikä vaihtele joka säässä, sitä etsin". Keväällä 1891 Enckellin taiteelle oli Pariisin matkalla suuri merkitys. Hän opiskeli tuolloin Académie Julianissa, jolloin hän oli keskellä ajan muotivirtausta, symbolismia ja siihen liittyviä asioita. ==Lähteet== *Timo Huusko: Magnus Enckell: Lepäävä poika. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 48. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Lepäävä poika. Luokka: Suomalaiset maalaukset Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Magnus Enckellin maalaukset
Litvinovin pöytäkirja

Litvinovin pöytäkirja oli vuonna 1929 laadittu sodan kieltävä sopimus Neuvostoliiton ja sen useimpien läntisten naapurimaiden välillä. Sopimuksen isä oli neuvostoliittolainen diplomaatti ja maan tuleva ulkoministeri Maksim Litvinov, joka uskoi valtioiden välisillä sopimusjärjestelyillä taattavaan kollektiiviseen turvallisuuteen. Neuvostoliitto oli jo maaliskuussa 1926 tarjonnut keskinäistä hyökkäämättömyyssopimusta Suomelle ja Baltian maille, mutta neuvottelut eivät johtaneet mihinkään.Jussila ym. 2009, s. 185. Neuvostoliitto ja sen kaikki läntiset rajanaapurit Suomea lukuun ottamatta allekirjoittivat kuitenkin vuonna 1928 kansainvälisen Kellogg–Briand- sopimuksen, jolla kiellettiin sodan käyttäminen politiikan välineenä. Koska sopimuksen voimaanastuminen näytti viivästyvän, tarjosi Litvinov Neuvostoliiton naapurimaille mahdollisuuden sitä täydentävään bilateraaliseen lisäpöytäkirjaan, jonka mukaan pääsopimuksen sisältö astuisi voimaan Neuvostoliiton ja kunkin muun allekirjoittajavaltion välillä välittömästi pöytäkirjan ratifioinnin jälkeen. Romania, Puola, Latvia ja Viro allekirjoittivat lisäpöytäkirjan helmikuussa 1929. Suomi jäi ainoana Neuvostoliiton läntisenä naapurimaana sopimusjärjestelyn ulkopuolelle.Jussila ym. 2009, s. 217. Neuvostoliitto solmi myöhemmin vielä erilliset hyökkäämättömyyssopimukset vuonna 1929 Saksan, vuonna 1931 Ranskan ja Puolan sekä viimein tammikuussa 1932 myös Suomen kanssa.Jussila ym. 2009, s. 218. ==Lähteet== *Osmo Jussila, Seppo Hentilä ja Jukka Nevakivi: Finlands politiska historia 1809–2009. Schildts, Helsinki 2009. ===Viitteet=== Luokka:1900-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Neuvostoliiton ulkopolitiikka Luokka:1929
Litteänurmikka

Litteänurmikka (Poa compressa) on heinälaji, joka kuuluu nurmikoiden sukuun. Se on monivuotinen ja sen muodoltaan litteät korret kasvavat polvekkaasti pystyinä. Sen lehtilavat ovat enintään viisi senttimetriä pitkiä, kun taas melko samannäköisten rantanurmikan (Poa palustris) ja lehtonurmikan (Poa nemoralis) lehdet ovat pidemmät. Litteänurmikan kaksi alalajia, pikkulitteänurmikka (Poa compressa subsp. compressa) ja isolitteänurmikka (Poa compressa subsp. langeana) esiintyvät Suomessa. Niistä suuremmaksi kasvava isolitteänurmikka on harvinainen uustulokas, mutta pikkulitteänurmikka on yleinen varsinkin lounaassa. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Litteänurmikka (Poa compressa) * Kasviatlas 2021: Litteänurmikan (Poa compressa) levinneisyys Suomessa. * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Litteänurmikka (Poa compressa) Luokka:Nurmikat
Hoikkaröllinurmikka

Hoikkaröllinurmikka (Eragrostis pilosa) on heinälaji, joka kuuluu röllinurmikoiden (Eragrostis) sukuun. Se on yksivuotinen karvaton matala heinä, joka kasvaa enintään 30 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat karheita mutta nystyttömiä, erona eräisiin muihin suvun lajeihin. Hoikkaröllinurmikan röyhy koostuu pitkähköistä litteistä tähkylöistä, joissa on viidestä kymmeneen kukkaa. Hoikkaröllinurmikkaa esiintyy Euroopan eteläosissa ja keskiosan eteläosassa. Se on levinnyt Suomeen ja lajia on tavattu muutamin paikoin satunnaiskasvina lastauspaikoilta sekä myllyjen pihoilta. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Hoikkaröllinurmikka (Eragrostis pilosa) * Kasviatlas 2021: Hoikkaröllinurmikan (Eragrostis pilosa) levinneisyys Suomessa * JSTOR Global Plants: Eragrostis pilosa * United States Department of Agriculture (USDA): Eragrostis pilosa * Flora of China: Eragrostis pilosa Luokka:Röllinurmikat
Visions (Hakenin albumi)

Visions on lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin toinen studioalbumi. Debyyttialbumi Aquariuksen mukaisesti myös Visions on konseptialbumi. Kappaleet kertovat unien maailmaan sijoittuvan tarinan pojasta, joka saa unessaan ennustuksen omasta kuolemastaan. ==Kappaleet== Sävellys Richard Henshall, ellei toisin mainittu. Sanat Ross Jennings, sovitus Haken. # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Ross Jennings – laulu *Richard Henshall – kitara ja kosketinsoittimet *Charles Griffiths – kitara *Thomas MacLean – basso *Raymond Hearne – rummut *Diego Tejeida – kosketinsoittimet ===Vierailijat=== *Jennifer Murphy – viulu *Alison Comerford – viulu *Martin Wray – alttoviulu *Lucy Butcher – sello *Joey 'Dah Lipz' Ryan – käyrätorvi *Patrick Harrild – ääni *Christopher Currie – ääni == Arvostelut == * Imperiumi: 8½/10 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * *Hakenin viralliset kotisivut * * Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Hakenin albumit
Kanadansorsimo

Kanadansorsimo (Glyceria canadensis) on monivuotinen heinälaji sorsimoiden suvussa. Se on ulkonäöltään kuten viirusorsimo (Glyceria striata), mutta kasvaa keskimäärin korkeammaksi ja lehtitupet ovat kärjestään avoimia. Myös röyhyn tähkylät ovat vihreitä, yli 4,5 mm pitkiä ja sisältävät neljästä kymmeneen kukkaa. Kanadansorsimoa esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on hyvin harvinainen märille kasvupaikoille vakiintunut uustulokas Uudellamaalla Suomessa. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kanadansorsimo (Glyceria canadensis) * Kasviatlas 2022: Kanadansorsimon (Glyceria canadensis) levinneisyys Suomessa. Luokka:Sorsimot
Kajaanin öljyvuoto 2012

right|thumb|220px|Öljyntorjuntapuomeja Mätäspurolla, joka on Kulunnanpuron jatko-osaa Kajaanin öljyvuoto sattui valtion Huoltovarmuuskeskuksen varmuusvarastossa Kajaanin pohjoispuolella Kuluntalahden kaupunginosassa huhtikuun lopussa 2012, ja se havaittiin huhtikuun 29. päivän aamuna.Yle Uutiset 30.4.2012, luettu 8.5.2012 Varastoa hoitaa Neste. Öljyvuoto sattui keväisen jäidenlähdön aikaan, ja se osoittautui suureksi: maastoon pääsi mahdollisesti yli 100 000 litraa öljynsekaista vettä. Kyseessä on kevyt polttoöljy, ja sitä arveltiin olleen noin 20 prosenttia maastoon vuotaneesta nestemäärästä. Neste Oil katsoo, että vuodon aiheutti tekninen vika varmuusvarastossa.MTV3 Uutiset 4.5.2012, luettu 8.5.2012 Vuodon tarkemmasta syystä on käynnistetty sisäinen tutkinta. Öljyntorjuntaan osallistuivat Kainuun pelastuslaitoksen lisäksi Puolustusvoimat ja Neste Oil sekä lintuharrastajat. Maastoon asetettiin imeytysmattoja ja puomeja. Öljy levisi läheisen suomaaston lisäksi Kulunnanpuroon, joka virtaa matalasta Kuluntajärvestä koilliseen Oulujärven Jormuanlahteen, joka oli tapahtumahetkellä jäässä. Vakavia vahinkoja eliöstölle ei ole toistaiseksi raportoitu, mutta vahinkojen laajuus selviää vasta jäiden lähdettyä. Jälkiseurannasta vastaa Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus.Neste Oil, virallinen tiedote öljyvahingosta, luettu 8.5.2012 Kuluntajärvi on arvokas lintujärvi, mutta vuodon virtaussuunta ei ollut sinne päin.Suomen ympäristökeskus, luettu 8.5.2012 Karannut öljy oli vettä kevyempää, joten se voi poistua osittain haihtumalla. Jo toukokuun puolivälissä näytti siltä, ettei Jormuanlahti koe kovin pahaa tuhoa.Kainuun Sanomat puomin poistosta, luettu 18.5.2012 Neste Oil suunnitteli eräisiin paikkoihin, kuten kiinteistöjen läheisyyteen, maanvaihtoja.Kainuun Sanomat 2.8.2012 Neste on ilmoittanut haluavansa tutkia maaston puhdistumista eri koealoilla eri tavalla. Kyseessä ovat luontainen puhdistuminen, metsänlannoitus sekä raskaammat toimenpiteet, joihin liittyvät puuston poisto, maan jyrsintä ja ilmastointi. Asian ratkaisee Kainuun ELY-keskus. ==Lähteet== Luokka:Öljyonnettomuudet Luokka:Ympäristökatastrofit Suomessa Öljyvuoto 2012 Luokka:Vuoden 2012 onnettomuudet Luokka:2010-luvun onnettomuudet Suomessa
Lännenisosorsimo

Lännenisosorsimo eli lännensorsimo tai myllysorsimo (Glyceria grandis) on heinälaji sorsimoiden suvussa. Se on monivuotinen, ulkonäöltään kuten eurooppalainen isosorsimo (Glyceria maxima), mutta sen röyhyn ranka ja haarat ovat hentoja ja sileitä ja se kasvaa yleensä matalammaksi. Lännenisosorsimoa esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on hyvin harvinainen heinänsiementulokas Suomessa, missä lajia kasvaa märällä joutomaalla Hämeessä. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Lännensorsimo (Glyceria grandis) * Kasviatlas 2021: Lännensorsimon (Glyceria grandis) levinneisyys Suomessa. * iNaturalist: Lännensorsimo (Glyceria grandis) * Luopioisten kasvisto: Lännensorsimo (Glyceria grandis) Luokka:Sorsimot
Sami Minkkinen

Sami Minkkinen (s. 1978) on suomalainen NLP-valmentaja, hypnotisti ja yrittäjä. Hän oli hypnotisti Mitä tuli tehtyä -ohjelmassa, jota esitettiin Nelosella maaliskuusta 2012 toukokuuhun 2014. Hän toimi myös yrittäjänä NLP Opistossa, jossa hän opettaa muun muassa NLP:tä eli neurolingvististä ohjelmointia. Nykyään NLP Opistoa ei ole olemassa ja muutenkin Samilla on ollut vaikeuksia yritystoiminnassa. Samin valmennustoiminta on saanut ajoittain myös kritiikkiä. Vuodesta 2023 alkaen Sami on jatkanut valmennustoimintaa vaimonsa Heini kanssa Valossa ja Rakkaudessa-nimellä. Samilla on myös oma YouTube-kanava jossa on muun muassa hypnoosivideoita. Lisäksi Sami ja Heini pyörittävät yhteistä OnlyFans-tiliä. == Lähteet == * NLP Opiston henkilökuntaesittely Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Hypnologit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
P-Kresoli

p-Kresoli eli para-kresoli fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa hapettumisenesto- ja stabilointiaineiden ja muiden kemikaalien valmistuksessa. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. p-Kresoli on m-kresolin ja o-kresolin isomeeri. == Ominaisuudet == p-Kresoli on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä. Se liukenee hieman veteen, ja vesiliuos on heikosti hapan. Happamuudeltaan yhdiste vastaa fenolia. Viitattu 8.5.2012 John F. Lorenc, Gregory Lambeth & William Scheffer: Alkylphenols, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003 Teoksen verkkoversio Viitattu 08.05.2012Helmut Fiege: Cresols and Xylenols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000 Teoksen verkkoversio Viitattu 8.5.2012 p-Kresoli on muun muassa ihmisen, hevosen ja sian hien komponentti. Sen on todettu houkuttelevan muun muassa horkkahyttysten (Anopheles) suvun naarashyttysiä. == Valmistus ja käyttö == p-Kresolia ja sen isomeereja esiintyy kivihiilitervassa, joka oli aikaisemmin kresolien tärkein lähde. Ongelmaksi kuitenkin muodostuu m- ja p-kresolien erotus, koska niiden lähekkäiset kiehumispisteet estävät erottamisen tislaamalla. Nykyisin p-kresolia valmistetaan pääosin synteettisesti. Tärkein menetelmä on tolueenin sulfonointi väkevän rikkihapon avulla p-tolueenisulfonihapoksi ja muodostuvaa sulfonihappoa kuumennetaan natriumhydroksidin ja natriumsulfiitin kanssa yli 300 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu p-kresolia. Erittäin puhdasta tuotetta voidaan syntetisoida myös p-klooritolueenin emäshydrolyysillä tai hajottamalla p-symeenihydroperoksidia hapolla. p-Kresolia käytetään hapettumisenestoaineiden ja stabilointiaineiden valmistukseen. Siitä valmistetaan suuria määriä kumin ja elintarvikkeiden hapettumisenestoaineena käytettävää 2,6-di-tert-butyyli-4-metyylifenolia eli butyloitua hydroksitolueenia. Muita p-kresolista valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa 2-tert-butyyli-4-metyylifenoli ja eräät väriaineiden valmistuksessa käytettävät yhdisteet ja novolakkahartsit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): p-Cresol *Food Component Database (FooDB): 4-Methylphenol *DrugBank: P-Cresol *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): p-Cresol *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 4-Cresol *Pherobase: Floral Compound - p-cresol *Pherobase: Semiochemical - p-cresol * p-Cresol Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases. USDA Luokka:Fenolit
Abalak (departementti)

Abalak on departementti Nigerin Tahouan alueella. Se sijaitsee Sahelin vyöhykkeen kuivassa ja köyhässä pohjoisosassa. Departementin pinta-ala on noin 20 000 neliökilometriä. Asukkaita on 108 800 henkeä (vuonna 2010, arvio). Departementin hallinnollinen keskus on Abalakin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Akoubounoun, Azèyen, Tabalakin ja Tamayan maalaiskunnat. Asukkaat ovat tuaregeja, fulbeja, hausoja ja arabeja. Paikallisia elinkeinoja ovat paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito sekä vähäisessä määrin maanviljely. Nautoja, lampaita, vuohia, hevosia ja kameleja kasvatetaan myytäväksi Nigeriaan, Beniniin, Algeriaan ja Libyaan. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Naiset tekevät perinteisiä käsitöitä. ==Lähteet== *
Wienin päärautatieasema

Wienin päärautatieasema (, lyh. Wien Hbf) on rautatieasema Wienissä Itävallassa. Asema korvasi entisen Südbahnhofin pääteaseman kauttakulkuasemalla, joka yhdistää neljä Wieniin johtavaa päärautatielinjaa, jotka tulevat pohjoisesta, idästä, lännestä ja etelästä. Rautatieasema avattiin virallisesti 10. lokakuuta 2014, mutta kokonaisuudessaan kompleksin on tarkoitus valmistua vuoden 2015 aikana. == Lähteet == Luokka:Itävallan rautatieliikennepaikat Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Päärautatieasema
Wieniläinen kahvila

thumb|Café Prückelin interiööri 1950-luvulta. Wienerkafé on itävaltalainen kulttuuri-instituutio. Ensimmäiset Wienin kahvilat avattiin 1600-luvun lopulla. Wienin kahviloiden loistoaikaa oli vuosisadanvaihde 1800/1900, jolloin siellä viettivät aikaa ja työskentelivät monet kirjailijat, kuten Arthur Schnitzler, Stefan Zweig, Peter Altenberg, Karl Kraus ja Hermann Broch. Vakioasiakkaisiin kuului tuolloin myös tunnettuja taiteilijoita, tieteilijöitä ja poliitikkoja, kuten Egon Schiele, Gustav Klimt, Adolf Loos, Theodor Herzl ja Alfred Adler. Lokakuusta 2011 lähtien Wienin kahvilakulttuuri on kuulunut Itävallan kansalliselle listalle, josta valitaan Unescon Aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Wieniläiskahvilaa luonnehditaan paikaksi, "jossa saa häiriintymättä kuluttaa aikaansa, mutta laskussa on vain kahvi".Intangible Cultural Heritage in Austria:Viennese Coffee House Culture Intangible Cultural Heritage in Austria Itävallan Unesco-komission verkkosivulla , viitattu 8.5.2012 Wieniläiskahvilalle tyypillisiä piirteitä ovat marmorikantiset pöydät, Thonet-tuolit ja päivälehdet. Stefan Zweig kuvaili kahvilaa tietynlaiseksi instituutioksi, "oikeastaan demokraattiseksi klubiksi, joka on kaikille avoin halvan kahvikupin hinnalla, jossa vieras voi istua tuntikausia tuon tilauksensa äärellä, keskustella, kirjoittaa, pelata korttia, ottaa vastaan postinsa ja ennen kaikkea lukea runsaasti tarjolla olevia päivä- ja aikakauslehtiä."Robert Edward Norton: Secret Germany: Stefan George and his circle (Google books) s. 95 (Sitaatti alkujaan peräisin Stefan Zweigin teoksesta, joka ilmestynyt suomeksi: Eilispäivän maailma : erään eurooppalaisen muistelmia, suom. Alf Krohn. Gummerus, 1945. == Valikoima wieniläiskahviloita== * Kaffee Alt Wien, Bäckerstrasse 9 * Café Bräunerhof, Stallburggasse 2 – Thomas Bernhardin lempikahvila * Café Central, Palais Ferstel – Peter Altenbergin lempikahvila * Café Demel, Kohlmarkt 14 * Café Hawelka, Dorotheergasse 6 * Café Landtmann, Dr.-Karl-Lueger-Ring 4 – Sigmund Freudin lempikahvila * Café Museum, Operngasse 7 * Café Prückel, Stubenring 24, Dr. Karl-Lueger-Platzin kulmassa * Café Ritter, Mariahilfer Strasse 73 * Hotel Sacher, Philharmonikerstrasse 4 * Café Schwarzenberg, Kärntner Ring 17 Schwarzenbergplatzilla * Café Sperl, Gumpendorferstrasse 11 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kahvilat Luokka:Wienin kulttuuri Luokka:Unescon aineettoman kulttuurin perintökohteet
Kielletyt kirjat

Kielletyt kirjat ovat kirjoja, jotka ovat syystä tai toisesta joutuneet sensuurin kohteeksi. Katolisen kirkon kieltämät kirjat luetteloitiin aikoinaan Index librorum prohibitorumiin. == Esimerkkejä == * Maus-sarjakuva kiellettiin Yhdysvaltain Tennesseen kouluissa vuonna 2022. == Katso myös == * Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa * Sensuuri Suomessa == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Ekholm, Kai: Kielletyt kirjat. Eduskunnan kirjasto, Helsinki 1996. Eduskunnan kirjaston tutkimuksia ja selvityksiä 123. ISBN 951-53-0223-4 *Ekholm, Kai: Kielletyt kirjat 1944-1946: yleisten kirjastojen kirjapoistot vuosina 1944-1946. Things to come, Jyväskylän yliopiston kirjasto, Jyväskylä 2000. Oulun yliopiston väitöskirja. ISBN 951-8908-03-6 == Aiheesta muualla == * Kielletyt kirjat -verkkosivusto * American Library Association: Frequently Challenged Books Luokka:Sensuuri Luokka:Kirjat
Nils-Eric Ringbom

Nils-Eric Ringbom (27. joulukuuta 1907 Turku – 13. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomenruotsalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja hallintomies. ==Ura== Nils-Eric Ringbom opiskeli aluksi viulunsoittoa Leo Funtekin johdolla (1913–1926) ja sen jälkeen myös soitinnusta (1939–1944). Musiikkitieteen opintonsa hän suoritti Åbo Akademissa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi tutkielmallaan Über die Deutbarkeit der Tonkunst vuonna 1955. Hänen väitöskirjansa oli ensimmäinen suomalainen musiikkiteoreettis-esteettinen tutkimus. Ringbom työskenteli viulunsoittajana Turun kaupunginorkesterissa vuosina 1927–1928 mutta siirtyi sittemmin Helsingin kaupunginorkesterin palvelukseen – ensin kirjastonhoitajaksi vuonna 1938 ja Ernest Pingoud’n jälkeen intendentiksi (1943–1970). Lisäksi hän hoiti monia musiikkielämän luottamustehtäviä ja työskenteli musiikkiarvostelijana (Åbo Underrättelser, Svenska Pressen, Nya Pressen). Hänen kirjallinen tuotantonsa on laaja, ja hänen kirjojaan on käännetty ruotsista muille kielille. Säveltäjänä Ringbom edustaa lähinnä uusklassismia: hän sai virikkeitä Tulenkantajilta ja Paul Hindemithiltä. Hän piti useita sävellyskonsertteja (Turussa 1933, Helsingissä 1934, 1945, 1949, 1962, 1970 ja 1984). Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi sinfoniaa sekä laulusarjoja. 1960-luvun kokeelliseen musiikkiin Ringbom suhtautui torjuvasti. Niin kutsutut lastenkamarikonsertit saivat lisänimensä hänen kielteisestä arvostelustaan, jonka mukaan ensimmäisen konsertin lopputuloksena oli vain ”hillitöntä ja tarkoituksetonta lastenkamarimekkalaa”.Nya Pressen 14.12.1962. (”– – helt otyglat och vitslöst barnkammaroväsen.”) ==Suku== Nis-Eric Ringbomin tyttäriä ovat näyttelijät Susanna Ringbom (s. 1939) ja Johanna Ringbom (s. 1948) sekä kuvittaja Antonia Ringbom (s. 1946) ja poika oli toimittaja Mårten Ringbom (1934–2012); hänen veljiään olivat taidehistorian professori Lars-Ivar Ringbom (1901–1971) ja kemisti Anders Ringbom (1903–1972). Lena Ringbom Lindén oli hänen sisarensa. Nils Brandt oli Ringbomin vävy, Susannan aviomies. ==Kirjoja== * Helsingfors Orkesterföretag 1882–1932: Helsingfors orkesterförening, Filharmoniska sällskapet, Helsingfors stadsorkester. 1932. * Helsingin orkesteri 1882–1932. Suomentanut Taneli Kuusisto. 1932. * Säveltaide. Suomentanut Tauno Pylkkänen. 1946. * Sibelius. 1948. (Käännetty usealle kielelle.) * Über die Deutbarkeit der Tonkunst. (Diss.) 1955. * De två versionerna av Sibelius' tondikt "En saga". 1956. * Musik utan normer: Essäer kring musik och konst i allmänhet. 1972. * Orkesterhövdingar: Dokument om dirigenter. 1981. ==Lähteet== * Heiniö, Mikko ym. (toim.): Suomalaisia säveltäjiä, s. 425–426. Otava, Helsinki 1994. ISBN 951-1-12641-5. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Suomalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Jättiruoko

Jättiruoko eli aasianjättiruoko (Arundo donax) on nimensä mukaisesti isokokoinen heinäkasvi (heimo Poaceae). Sitä voidaan käyttää monivuotisena koristekasvina.Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö, s. 29. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9. Jättiruokoa pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista. == Ulkonäkö ja koko == Heinän juurakko on suomuinen, haarova, polveileva ja tukeva. Varsi on 2–6 metriä korkea ja 1–1,5 cm halkaisijaltaan, haarautumaton, bambun tapainen. Lehdet ovat 30–60 cm pitkiä ja 2–5 cm leveitä, kapenevat kärkeen päin lankamaisen ohuiksi. Kukinto on tähkämäinen huiskilo, yleensä sinipunainen. Yksikotinen. Jättiruoko kuuluu C4-kasveihin eli käyttää yhteyttämiseen C4-yhteyttämistä. == Kasvupaikka == Jättiruoko on kotoisin Välimereltä. Se suosii kosteita paikkoja mutta kasvaa hyvin myös kuivassa ja kaikenlaisessa maassa, tienvarsilla, joutomailla. Sitä käytetään myös aitakasvina. == Käyttö == Yhdysvalloissa kasvia käytetään sekä paperin että bioenergian raaka-aineena. Jättiruokoa käytetään monien puupuhaltimien, esim. oboen ja fagotin suuttimen, röörin tekemiseen, se muodostuu kahdesta vastakkain sidotusta ruokolehdykästä. == Kuvia == Tiedosto:Arundo donax 001.JPG Tiedosto:Arundo donax habit3 (6804288514) (2).jpg Tiedosto:Arundo donax 002.JPG Tiedosto:Arundo donax habit2 (6804292586) (2).jpg Tiedosto:Arundo donax habit8 (6971242426) (2).jpg Tiedosto:Arundo donax habit9 (6971244956) (2).jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Jättiruoko (Arundo donax) * Suomen Lajitietokeskus: Jättiruoko (aasianjättiruoko) – Arundo donax *Arja Santanen, Pirjo Mäkelä, Frederick Stoddard: Uusilla bioenergiakasveilla monimuotoisuutta pelloille, Helsingin yliopisto *ITIS: Arundo donax *United States Department of Agriculture (USDA): Arundo donax *Flora of China: Arundo donax *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arundo donax Luokka:Heinäkasvit
Vaulat

Vaulat (Asarina) on ratamokasveihinList of Genera in Plantaginaceae. Viitattu 20.9.2021. (aiemmin naamakukkais- eli syyläjuurikasveihin Scrophulariaceae) kuuluva köynnöskasvisuku. Sen lajeja voidaan viljellä yksivuotisina koristekasveina. == Lajeja == * kitavaula (Asarina antirrhinifolia) * sinivaula (Asarina barclaiana) * punavaula (Asarina erubescens) * keltavaula (Asarina procumbens) * purppuravaula (Asarina purpusii) * sinipunavaula (Asarina scandens)Räty ja Alanko 2004, s. 29. == Lähteet == * Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Asarina Luokka:Ratamokasvit
Taponlehdet

Taponlehdet (Asarum) on piippuruohokasvisuku (heimo Aristolochiaceae), jonka lajit ovat myrkyllisiä. Niitä viljellään monivuotisina koristekasveina ja ne sopivat maanpeitekasveiksi. Sukuun kuuluu noin 90 lajia, joista suurin osa esiintyy vain Aasiassa. == Lajeja == * kanadantaponlehti (Asarum canadense) * kirjotaponlehti (Asarum splendens) * lehtotaponlehti eli peittolehti (Asarum europaeum) * lännentaponlehti (Asarum caudatum)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lähteet == * Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Taponlehdet (Asarum) * Suomen Lajitietokeskus: Taponlehdet – Asarum *ITIS: Asarum *United States Department of Agriculture (USDA): Asarum *Flora of China: Asarum Luokka:Piippuruohokasvit
Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto

Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto on yksi Helsingin kaupungin virastoista. Viraston tehtäviin ‎kuuluu rakentamiseen ja rakennetun ympäristön hoitoon liittyvä neuvonta, valvonta ja lupakäsittely.‎ ‎Rakennusvalvontavirasto huolehtii rakennushankkeen sopeutumisesta ympäristöön sekä varmistaa ‎rakennusten oikean suunnittelun ja toteutuksen. Viraston vastuulla on vaalia hyvää kaupunkikuvaa.‎ Helsingin rakennusvalvonnan visio on: "Ennakkoluulotonta, jämäkkää ja oikea-aikaista rakentamisen ohjausta elävässä Stadissa." Rakennusvalvontavirastoon kuuluu kolme osastoa; rakennustekninen, kaupunkikuva- ja yleinen osasto. ‎Viraston kaupunkikuvaosasto vastaa lupahakemusten käsittelystä sekä neuvoo ja opastaa ‎rakentajia. Rakennusteknisen osaston vastuulla on rakennustyön viranomaisvalvonta. ‎ ‎ Rakennustoimintaa valvoo Helsingissä rakennuslautakunta. Rakennusvalvontavirasto on lautakunnan ‎alainen valmistelu- ja toimeenpanoelin. Kaupunginvaltuusto valitsee rakennuslautakuntaan yhdeksän ‎jäsentä nelivuotiskaudeksi. Virasto sijaitsee Kallion kaupunginosassa osoitteessa Siltasaarenkatu 13. == Aiheesta muualla == * Helsingin kaupungin rakennusvalvontaviraston internetsivut Luokka:Helsingin kaupungin virastot ja laitokset
Silkkiyrtit

Silkkiyrtit (Asclepias) kuuluvat oleanterikasvien heimon (Apocynaceae) alaheimoon Asclepiadoideae, joka aiemmin on tunnettu käärmeenpistonyrttikasvien heimona (Asclepiadaceae) Stevens 2001–. Suvun lajeja viljellään monivuotisina koristekasveina, leikkokasveina ja yhtä lajia, punasilkkiyrttiä (A. curassavica), huonekasvina.Räty ja Alanko 2004, s. 29. == Lajeja == * Asclepias asperula – sarvisilkkiyrtti * Asclepias cryptoceras * Asclepias cucullata * Asclepias curassavica – punasilkkiyrtti * Asclepias exaltata * Asclepias incarnata – purppurasilkkiyrtti * Asclepias longifolia * Asclepias nivea * Asclepias rubra * Asclepias speciosa – tähtisilkkiyrtti * Asclepias syriaca – mesisilkkiyrtti * Asclepias tuberosa – karvasilkkiyrttiRäty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 * Asclepias uncialis * Asclepias variegata * Asclepias verticillata * Asclepias vestita == Lähteet == * Räty, E. ja Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9 * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. (Englanninkielinen) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Asclepias * Suomen Lajitietokeskus: Silkkiyrtit – Asclepias *
HS Technik

HS Technik Motorsport on itävaltalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2002. Talli on kilpaillut mm Itävallan F3 Cup ja Formula 3 Euroseries- sarjoissa. Tallin kuljettaja Tom Dillmann voitti Saksan F3-sarjan mestaruuden vuonna 2010. Nykyään talli kilpailee Saksan F3-sarjassa HS Engineering nimellä. ==Lähteet== *http://www.hstechnik-motorsport.at/page.php?page_id=470 Luokka:Itävaltalaiset autourheilutallit
Keltasoihdukki

Keltasoihdukki eli keltasoihtu (Asphodeline lutea) on monivuotinen ruoho heinäpuukasvien heimon (Xanthorrhoeaceae) alaheimossa Asphodeloideae, jota on aikaisemmin pidetty soihtukasvien (Asphodelaceae) heimona.Stevens 2001–, Viitattu 8.5.2012. Lajia viljellään monivuotisena koristekasvina eli perennana. == Lähteet == * Räty, E. ja Alanko P. 2004: Viljelykasvien nimistö — Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. 200 s. ISBN 951-8942-57-9. * Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. === Viitteet === Luokka:Soihtukasvit
Vitisoihtu

Vitisoihtu eli valkosoihtu (Asphodelus albus) on monivuotinen ruohokasvi soihtukasvien (Asphodelaceae) heimon alaheimossa Asphodeloideae (aiemmin heinäpuukasvien Xanthorrhoeaceae heimossa).Stevens 2001–, Viitattu 16.10.2022.Suomen Lajitietokeskus: Vitisoihtu – Asphodelus albus Viitattu 1.7.2023. Lajia viljellään perennana eli monivuotisena koristekasvina.Räty ja Alanko 2004, s. 30. Vitisoihtu on kotoisin Espanjasta, Italiasta ja Ranskasta. Tätä tummanvihreälehtistä vaaleakukkaista kasvia kasvoi antiikin taruston mukaan manalan niityillä. Kukat ilahduttivat kuolleiden sieluja. Kreikkalaiset omistivat kasvin kasvuvoiman jumalattarelle Demeterille ja hänen tyttärelleen Persefonelle, roomalaiset Saturnukselle. Myytit kertovat asphodeluksen mukuloita käytetyn kuolleiden ravintona Haadeksessa. Nälänhätien aikoihin niitä söivät myös elävät. Mukuloiden uskottiin parantavan myrkytyksiä. Kukkatertut olivat jumalkuvien koristeita (hastula regia). Välimeren maissa asphodeluksella ilmaistaan surua vielä tänäkin päivänä. Kansanuskomuksissa kasvin arvellaan karkottavan pahoja henkiä.Suuri symbolikirja. Toimittanut Pentti Lempiäinen. WSOY 1993, ISBN 951-0-18537-X. == Lähteet == * Räty, E. ja Alanko P. 2004: Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja n:o 328. ISBN 951-8942-57-9. * Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. Asphodelaceae === Viitteet === Luokka:Soihtukasvit Luokka:Myytit
Merikeltatähti

Merikeltatähti eli asterikki (Asteriscus maritimus) on mykerökukkaiskasvilaji, jota viljellään yksivuotisena kesäkukkana. Se esiintyy luonnonvaraisena Lounais-Euroopassa, Luoteis-Afrikassa ja Kanariansaarilla.Plants of the World Online. Pallenis maritima Viitattu 27.10.2021. == Lähteet == Luokka:Asterikasvit
Lemon Juice & Glycerine

Lemon Juice & Glycerine on suomalainen tavaramerkki. Oy Transmeri Ab:n kehittämään ja valmistamaan tuotesarjaan kuuluu käsivoiteita ja käsisaippuoita. Lemon Juice & Glycerinen ensimmäinen tuote on lanseerattu kesäolympialaisissa 1952. Tuotteet sisältävät nimen mukaisesti sitruunaa ja glyseriiniä. ==Lähteet== * Lemon Juice & Glycerinen kotisivut Luokka:Kosmetiikkamerkit
Kilpiangervo

Kilpiangervo (Astilboides tabularis, syn. Rodgersia tabularis) on iso- ja kilpilehtinen monivuotisruoho, joka kuuluu rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon. Sitä viljellään kosteiden paikkojen koristekasvinaRäty ja Alanko 2004, s. 31.. == Lähteet == * Räty, E ja Alanko P. (toim.) 2004: Viljelykasvien nimistö. - 200 sivua. - Puutarhaliiton julkaisuja 328. ISBN 951-8942-57-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kilpiangervo – Astilboides tabularis * Puutarha.net: Kilpiangervo (Astilboides tabularis) Luokka:Rikkokasvit
Drivex

Drivex on espanjalainen pikkuformulatalli ja ajokoulu. Tallin perustivat vuonna 2005 Pedro de la Rosa ja Miguel Ángel de Castro. Talli on kilpaillut mm. International GT Open-sarjassa, Espanjan GT mestaruussarjassa ja European F3 Open -sarjassa. Talli järjestää myös ajokoulutusta nuorille kuljettajille. Luokka:Espanjalaiset autourheilutallit
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013 pelattiin Ottawassa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat. Turnauksen yhteydessä tehtiin myös uusi naisten jääkiekon yleisöennätys, kun Suomen ja Kanadan välistä alkusarjan ottelua oli katsomassa 18 013 katsojaa.Sportti.com − Kanada jyräsi Suomen ennätysyleisön edessä == Otteluareenat == Ottawa Ottawa Scotiabank Place Kapasiteetti: 20 500 Nepean Sportsplex Kapasiteetti: 3 000 Scotiabank Place Nepean Sportsplex --> == Lohkot == Lohko-A * * * * Lohko-B * * * * == Alkusarja == Joukkue jatkaa välieriin Joukkue jatkaa puolivälieriin Joukkue joutuu putoamiskarsintaan === Lohko A === Joukkue O V JV JT H TM PM Pisteet 3 2 1 0 0 24 2 8 3 2 0 1 0 11 5 7 3 1 0 0 2 4 13 3 3 0 0 0 3 1 20 0 Ottelut Ottelujen alkamisajat Ottawan aikoja (UTC-4) === Lohko B === Joukkue O V JV JT H TM PM Pisteet 3 3 0 0 0 11 1 9 3 1 0 1 1 8 10 4 3 1 0 0 2 7 11 3 3 0 1 0 2 5 9 2 Ottelut Ottelujen alkamisajat Ottawan aikoja (UTC-4) == Putoamissarja == == Pudotuspelit == === Puolivälierät === === Välierät === === Sijoituspeli 5. sijasta === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Pistepörssi == Pelaaja O M S Pisteet Marie-Philip Poulin 5 6 6 12 Brianna Decker 5 6 2 8 Jennifer Wakefield 5 4 4 8 Amanda Kessel 5 2 6 8 Sarah Vaillancourt 5 2 5 7 Catherine Ward 5 1 6 7 Meghan Agosta 5 4 2 6 Brianne Jenner 5 4 2 6 Jayna Hefford 5 2 4 6 Haley Irwin 5 2 4 6 http://stats.iihf.com/Hydra/339/IHW339000_85B_6_0.pdf ==Palkinnot== ===IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat=== *Paras maalivahti: Nadezhda Alexandrova *Paras puolustaja: Jenni Hiirikoski *Paras hyökkääjä Marie-Philip Poulin http://stats.iihf.com/Hydra/339/IHW339000_85I_1_0.pdf ===Median valitsema tähtikentällinen=== *Maalivahti: Noora Räty *Puolustajat: Meaghan Mikkelson Reid, Catherine Ward *Hyökkääjät: Marie-Philip Poulin, Brianna Decker, Jenn Wakefield *Arvokkain pelaaja: Marie-Philip Poulin http://stats.iihf.com/Hydra/339/IHW339000_98_1_0.pdf == Loppusijoitukset == Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n rankingiin. Pääsarjan turnaus Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 1\. divisioona A-lohko Sija Joukkue 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. http://stats.iihf.com/Hydra/340/IHW340000_FINAL_RANKING_1_0.pdf B-lohko Sija Joukkue 15\. 16\. 17\. 18\. 19\. 20\. http://stats.iihf.com/Hydra/344/IHW344000_FINAL_RANKING_1_0.pdf 2\. divisioona A-lohko Sija Joukkue 21\. 22\. 23\. 24\. 25\. 26\. B-lohko Sija Joukkue 27\. 28\. 29\. 30\. 31\. 32\. http://stats.iihf.com/Hydra/338/IHW338000_FINAL_RANKING_1_0.pdf 2\. divisioonan karsinnat Sija Joukkue 33\. 34\. 35\. http://www.iihf.com/competition/319/statistics.html IIHF: 2. divisioonan karsinnat == Lähteet == * Kisat HockeyCanadan sivuilla * Kisat IIHF:n sivuilla * Turnaus IIHF:n tulospalvelussa Luokka:Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2013 jääkiekko Luokka:Ontarion jääkiekko Luokka:Ottawan urheilu
Delivery

Delivery tarkoittaa seuraavia asioita: == Elokuvat == * Palkkana kuolema (The Delivery), alankomaalais-belgialainen elokuva vuodelta 1999 * Delivery, kreikkalainen elokuva vuodelta 2004 * Delivery, saksalainen animoitu lyhytelokuva vuodelta 2005 * Delivery – Kuoleman kotiinkuljetus (Delivery), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006 == Musiikki == * Delivery, brittiläinen yhtye * ”Delivery”, Babyshamblesin kappale.
Tähtiputket

Tähtiputket (Astrantia) on suku sarjakukkaiskasvien heimossa. Suvun lajeista kolmea käytetään monivuotisina koristekasveina. == Lajeja == * Alppitähtiputki (Astrantia carniolica) ** Punatähtiputki (Astrantia carniolica × major) * Isotähtiputki (Astrantia major) * Kaukasiantähtiputki (Astrantia maxima) * Valkotähtiputki (Astrantia pauciflora) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tähtiputket – Astrantia * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Astrantia *Funet: Tähtiputket (Astrantia) *ITIS: Astrantia *United States Department of Agriculture (USDA): Astrantia Luokka:Sarjakukkaiskasvit