EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nejdin ja Hijazin kuningaskunta

Nejdin ja Hijazin kuningaskunta (arabiaksi مملكة الحجاز ونجد, Mamlakat al- Ḥijāz wa-Najd, aiemmin Hijazin kuningaskunta ja Nejdin sulttaanikunta) oli Ibn Sa’udin hallitsema kaksoismonarkia, joka oli olemassa vuosina 1926–1932. Kuningaskunnat yhdistyivät Saudi-Arabiaksi vuonna 1932. == Historia == Tammikuussa 1926 Ibn Sa'ud kruunattiin Hijazin kuninkaaksi, ja noin vuoden päästä hän nosti Nejdin sulttaanikunnasta kuningaskunnaksi. Viiden vuoden ajan Sa'ud hallitsi molempia kuningaskuntia erillisinä osioina. 23. syyskuuta 1932 kuningas julisti Nejdin ja Hijazin, Al-Ahsan ja Al-Qatifin yhdistymisen, ja nimeksi tuli Saudi-Arabian kuningaskunta. == Lähteet == Luokka:Saudi-Arabian historia Luokka:Lähi-idän entiset valtiot
Yuan Xuefen

Yuan Xuefen (; 26. maaliskuuta 1922 Zhejiang – 19. helmikuuta 2011 ShanghaiXuefen Yuan Encyclopædia Universalis) oli kiinalainen yue- eli shaoxing-oopperan esittäjä.Shaoxing opera maestro dies at 89 Shenzhen DailyYueju Artist: Yuan Xuefen Chinaculture.org Yuan aloitti esiintymisen 11-vuotiaana ja nousi johtavaksi yue-oopperan uudistajaksi. Hän perusti vuonna 1944 Yueju Xuefen -oopperaseurueen ja pääsi 1950-luvulla johtamaan Shanghain yueju-akatemiaa. Yuan tuli esiintyjänä parhaiten tunnetuksi Lu Xunin teokseen perustuneen oopperan Xianglin Sao (1946) pääroolista. Hän esiintyi myös radiossa ja elokuvissa. Yuan joutui vainotuksi kulttuurivallankumouksessa, mutta hänet rehabilitoitiin vuonna 1976. Yuan jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hän sai urallaan useita palkintoja sekä Kiinassa että ulkomailla. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset laulajat Luokka:Kiinalaiset näyttelijät Luokka:Kiinalainen ooppera Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
MAG-7

MAG-7 on eteläafrikkalainen pumppuhaulikko, jonka suunnittelija ja valmistaja on Techno Arms PTY. Ase tehtiin alun perin lainvalvontaviranomaisten ja turvayhtiöiden käyttöön. MAG-7 onkin tarkoitettu lähitaisteluun ja ahtaiden tilojen operaatioihin. Aseesta on saatavilla myös siviiliversio. MAG-7 käyttää viiden patruunan irrotettavia lippaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haulikot
Kazakstan Eurovision laulukilpailussa

Kazakstan ei ole koskaan osallistunut Eurovision laulukilpailuun. Kazakstanin televisioyhtiö Habar on neuvotellut liittymisestä Euroopan yleisradiounioniin, mutta Kazakstania ei ole toistaiseksi hyväksytty sen täydeksi jäseneksi. Jos maan televisioyhtiö saisi täyden EBU-jäsenyyden, Kazakstan voisi kilpailla Euroviisuissa. Kazakstan on televisioinut Euroviisuja joka vuosi vuodesta 2010 lähtien, lukuun ottamatta vuotta 2022. == Historia ja kiinnostus == 22\. joulukuuta 2017 kazakstanilainen televisioyhtiö 31 arna ilmoitti suunnittelevansa debytoimista vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa juuri saadun EBU-jäsenyytensä vuoksi. Kazakstan debytoi vuoden 2018 lasten Eurovision laulukilpailussa Minskissä yhdessä Walesin kanssa. Kilpailussa Kazakstan sijoittui kuudenneksi. Kazakstan on debytoimisestaan lähtien kilpaillut joka vuosi ja sen paras sijoitus kilpailussa on toinen sija, jonka se on saavuttanut kaksi kertaa. EBU ilmoitti 30. heinäkuuta 2018, että Kazakstanin kutsumisesta lasten Euroviisuihin päätti yksinomaan lasten Euroviisujen viiteryhmä, eikä tällä hetkellä ollut suunnitelmia kutsua Euroviisuihin muita liitännäisjäseniä kuin Australiaa. 22\. marraskuuta 2018 Euroviisujen silloinen virallinen valvoja Jon Ola Sand sanoi lehdistötilaisuudessa, että ”meidän on keskusteltava siitä, voimmeko kutsua liitännäisjäsenemme Kazakstanin osallistumaan aikuisten Euroviisuihin tulevaisuudessa, mutta tämä on osa laajempaa keskustelua EBU:ssa ja toivon, että voimme palata asiaan myöhemmin.” Pian tämän jälkeen hän kuitenkin täsmensi, että Kazakstan ei voi debytoida vuoden 2019 kilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Eurovision laulukilpailut maittain
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1981

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1981 järjestettiin 11.–12. heinäkuuta Joensuussa. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Viipurin Urheilijat 41,02 Timo-Pertti Hatakka Erkki Vilen Sauli Pollari Jari Vilen 2\. Alavieskan Viri 40,50 Jarmo Anias Jarmo Eronen Juha Himanka Esko Elsilä 3\. Tampereen Pyrintö 41,08 Esko Vasaramäki Timo Rajamäki Markku Juhola Jorma Heliöpuro 4 × 400 m 1\. Turun Toverit 3.12,25 SE Jari Niemelä Jukka Paajanen Markku Laine Hannu Mykrä 2\. Kuhmon Kiva 3.12,66 Risto Heikkinen Heikki Rusanen Pekka Rusanen Matti Rusanen 3\. Oulun NMKYU 3.12,95 Olavi Ala-aho Jaakko Kemola Kari Ala-aho Jouko Hassi 4 × 800 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 7.27,47 Ari Viitala Yrjö Hytönen Eero Kytölä Ilkka Äyräväinen 2\. Tampereen Pyrintö 7.28,85 Jukka Viitasaari Pekka Hurskainen Erkki Hurttia Jari Hemmilä 3\. Turun Toverit 7.32,05 Niilo Kemppe Juha Heinonen Lasse Mikkelsson Markku Laine 4 × 1 500 m 1\. Turun Toverit 15.38,13 Niilo Kemppe Juha Heinonen Lasse Mikkelsson Markku Laine 2\. Tampereen Pyrintö 15.38,50 Jukka Viitasaari Pekka Hurskainen Erkki Hurttia Jari Hemmilä 3\. Viipurin Urheilijat 15.39,21 Jouko Alinen Tapio Kantanen Matti Salonen Vesa Laukkanen ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Kauhajoen Karhu 46,98 SE Päivi Lassila Riitta Maunula Raili Rahola Helinä Laihorinne 2\. Oulun Pyrintö 49,38 Anna-Maija Wiik Soile Joona Arja Tapio Arja Jussila 3\. Heinolan Isku 49,41 Merja Lehtimäki Tuija Nurminen Helena Kekki Merja Hahl 4 × 400 m 1\. Leppävaaran Sisu 3.50,04 Raili Tahvanainen Sirkka Lampio Merja Vuorinen Tuuli Heinonen 2\. Kauhajoen Karhu 3.53,40 Riitta Maunula Leena Hietanen Raili Ahola Helinä Laihorinne 3\. Kouvolan Urheilijat 3.55,08 Riikka Määttä Katariina Kettunen Marjo Lakka Terhi Tarkiainen 3 × 800 m 1\. Oulun Pyrintö 6.27,0 PE Eija Hanhisuvanto Tuija Manninen Irene Lusikka 2\. Leppävaaran Sisu 6.29,9 Raili Tahvanainen Tuuli Heinonen Merja Vuorinen 3\. Raahen Vesa 6.34,4 Marjo Paasovaara Teija Virkberg Aila Paunonen ==Lähteet== * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Joensuun urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1981 yleisurheilu
Lonely This Christmas

Lonely This Christmas on Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin kirjoittama ja brittiläisen Mud-yhtyeen esittämä jouluaiheinen musiikkikappale vuodelta 1974. Se oli Mudin järjestyksessään toinen listaykköseksi noussut single Britanniassa, ja sitä myytiin yli 750 000 kappaletta. Kappale oli listaykkönen myös Alankomaissa ja Belgiassa. == Tyyli == Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Nicky Chinn ja Mike Chapman. Se kertoo joulun viettämisestä ilman rakastamaansa henkilöä. Kertojaminä muistelee tyttöystävänsä kanssa edellisjouluna viettämiään mukavia hetkiä. ”Lonely This Christmas” esitettiin samanlaisella tyylillä kuin Elvis Presleyn myöhemmän uran hitaat kappaleet. Mudin solisti Les Gray myös lauloi kappaleen Presleytä imitoiden.Hutchinson, Martin: Mud – A's B's & Rarities -CD-levyn kansivihko (EMI 7243 5 60222 2 5), 2004. Kappaletta luullaankin usein Presleyn esittämäksi. == Julkaisu ja vastaanotto == ”Lonely This Christmas” julkaistiin singlenä marraskuussa 1974 B-puolenaan ”I Can’t Stand It”. ”Lonely This Christmas” nousi Britannian listaykköseksi neljäksi viikoksi, ja singleä myytiin yli 750 000 kappaletta. Se oli jo vuoden 1974 kolmas Chinnin ja Chapmanin kirjoittama listaykkönen. ”Lonely This Christmas” pääsi listaykköseksi myös Irlannissa, Alankomaissa (kaksi viikkoa) ja Belgiassa sekä Flanderissa (neljä viikkoa) että Valloniassa (viisi viikkoa). Kappale nousi Britanniassa uudelleen listalle joulukuussa 1985, silloin sijalle 61. Single julkaistiin tuolloin tavanomaisen 7-tuumaisen vinyylisinglen lisäksi myös 12-tuumaisena maxiversiona. == Muut versiot == Kappaleesta ovat tehneet version myös muun muassa John Holt (1986), Blue (live, 2002), Marillion (live, 2002), KT Tunstall (2007), Los Campesinos! (2014), DZ Deathrays (2014), Tony Hadley (2015), Free Souffriau (2017), Olly Murs (live, 2018), Thomas Law (2020) ja Collabro (2020). Willeke Alberti on julkaissut vuonna 1991 hollanninkielisen version ”Ik wil niet alleen zijn met kerst”. == Listasijoitukset == Valtio Korkein sijoitus Listaviikot 1\. 14 1\. 28 1\. 12 1\. 6 1\. 16 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen esitys alankomaalaisessa TopPop-ohjelmassa (TopPop, YouTube) Luokka:Brittiläiset joululaulut Luokka:Vuoden 1974 kappaleet
Saksalaisten sotilaiden hautausmaa

Saksalaisten sotilaiden hautausmaa voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Saksalaisten sotilaiden hautausmaa, hautausmaa Rovaniemellä *Saksalaisten sotilaiden hautausmaa, hautausmaa Vantaalla.
La Celle-Saint-Cloud

La Celle-Saint-Cloud on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de- Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 km Pariisista länteen. Château de La Celle Saint-Cloud on alun perin munkkien rakentama vanha maatila. Rakennus myytiin vuonna 1616. Ludvig XIV:n valtakaudella Duc de La Rochefoucauld sai nykyisen linnan valmiiksi. Madame de Pompadour osti linnan vuonna 1748 kutsuen sitä nimellä "le petit château". Hän lisäsi linnaan uusia koriste-elementtejä ja vastaanotti siellä Ludvig XV:n. Linna vaihtoi useasti omistajaa, kunnes vuonna 1951 se päätyi Ranskan ulkoministeriön omaisuudeksi. Pavillon du Butard on Ludvig XV:n rakennuttama metsästysmaja. Vanhassakaupungissa olevan Saint-Pierre-Saint-Paulin kirkon alkuperä juontaa 1500-luvulle saakka. Tiedosto:Château La Celle Saint-Cloud.jpg |Château La Celle Saint-Cloud Tiedosto:Pavillon du Butard vue générale.jpg|Pavillon du Butard Tiedosto:La Celle-Saint-Cloud_Église.JPG|Saint-Pierre-Saint-Paulin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yvelinesin kunnat
Amsterdam (vuoden 2022 elokuva)

Amsterdam on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut kanadalais-yhdysvaltalainen historiallinen jännityskomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut David O. Russell. Sen pääosia esittävät Christian Bale, Margot Robbie ja John David Washington. Muita rooleja esittävät muun muassa Chris Rock, Anya Taylor- Joy, Zoë Saldaña, Mike Myers, Michael Shannon, Timothy Olyphant, Andrea Riseborough, Taylor Swift, Matthias Schoenaerts, Alessandro Nivola, Rami Malek ja Robert De Niro. Amsterdam sai maailmanensi-iltansa New Yorkissa 18. syyskuussa 2022. Suomen-ensi-iltansa se sai 7. lokakuuta 2022. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta: monet ylistivät lavastusta ja roolisuorituksia, mutta Russellin käsikirjoitusta ja ohjausta kritisoitiin. Elokuva oli myös taloudellinen floppi. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Kanadalaiset elokuvat Luokka:David O. Russellin ohjaamat elokuvat
Rakkaus on kaikki, mitä me tarvitaan

Rakkaus on kaikki, mitä me tarvitaan on suomalaisen Younghearted-yhtyeen 30. syykuuta 2022 julkaistu järjestyksessään kolmas albumi. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Sun numero” ”Silloin” ja ”Sulatan sun jään”. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Ilkka Wirtasen tuottamat albumit Luokka:Youngheartedin albumit
Roztotštšjan biosfäärialue

Roztotštšjan biosfäärialue tai Roztotštšjan luonnonpuisto (, ) on valtioiden rajat ylittävä, useasta osasta koostuva biosfäärialue ja luonnonpuisto Ukrainan länsiosan Lvivin alueilla ja Puolassa. Sen pinta-ala on 371 902 hehtaaria eli noin 3 719 neliökilometriä, josta Puolassa sijaitsee 2 970 ja Ukrainassa 749 neliökilometriä. Roztotštšjan biosfäärialue on yksi Ukrainan kahdeksasta Unescon biosfäärialueena (MAB) tunnustamasta suojelualueesta (). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Jarovirin piiri Luokka:Lvivin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Puolan kansallispuistot
Kapu

Kapu on havaijinkielinen termi sanalle tabu, joka esiintyy monissa muissa kirjoitusasuissa myös muissa polynesialaisissa kielissä. Perusmerkityksessään sana kapu tarkoittaa "pyhä" tai "kielletty". Kapua on fyysisesti merkitty pūloʻuloʻu-kepillä, joka on keihäs, jonka päässä on valkoinen pallo. Havaijilaisen suullisen perimätiedon mukaan kapujärjestelmä saapui saarille 1200-luvulla eläneen Pā‘aon mukana Tahitilta. Alkujaan kapu tarkoitti kokonaista järjestelmää, joka sääteli havaijilaisten elämää. Kamehameha Suuren kaudella kapu-järjestelmän rikkomisesta rangaistiin yleensä kuolemalla. == Kapujen luokittelu == Kapuja oli karkeasti kolmenlaisia: * Yhteiskunnan perusrakenteet (kielsivät mm. naisia ja miehiä syömästä yhdessä) * Kasti (kielsi eri yhteiskuntaluokat erillään ja esti näin korkea-arvoisten ihmisten manan saastumisen) * Muut, lähinnä hallitsijan tahdosta antamat, kaput (määrittelivät mm. missä sai tehdä mitäkin) Havaijilaisen kapu-järjestelmän alaisuudessa oli vielä erikseen omat ‘aikapu-säännöt, jotka koskivat ruokia. Niillä rajoitettiin esim. tietyt ruoka-aineet ainoastaan miehille, koska niiden katsottiin olevan maskuliinisia: possu, kookospähkinät, banaanit ja tietyt punaiset kalat. == Kapu-järjestelmän purkaminen == Järjestelmä purettiin vain 6 kuukautta sen jälkeen, kun Kamehameha II nousi valtaistuimelle: kuningas istui syömään yhdessä naisten kanssa, mitä pidettiin julkisena osoituksena siitä, että kapu-järjestelmä oli purettu. Silloinen ylipappi Hewahewa antoi järjestelmän purkamiselle siunauksensa ja osallistui itsekin puisten jumalkuvien polttamiseen. == Lähteet == Luokka:Havaijinkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Uskonto Havaijilla
IPhone 14

iPhone 14 on Applen 7. syyskuuta 2022 julkistama ja 16. syyskuuta julkaisema älypuhelin. Puhelimen muut versiot ovat iPhone 14 Plus, iPhone 14 Pro ja iPhone 14 Pro Max. Puhelimessa on kuusiydinprosessori ja 6,1 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 128, 256 tai 512 gigatavua. Keskusmuistia on kuusi gigatavua. Puhelimessa on kaksi takakameraa, joista toinen on ultralaajakulmakamera. Sekä takakameroiden että etukameran tarkkuus on 12 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3 279 milliampeerituntia, ja se tukee 20 watin latausta ja 15 watin langatonta MagSafe-latausta. Puhelin on pölyn- ja vedenkestävä, ja sen IP-luokitus on 68. Käyttöjärjestelmänä on iOS 16, joka on päivitettävissä iOS 16.6 -versioon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iPhone 14 Applen sivuilla Luokka:Applen matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2022 matkapuhelimet Luokka:IOS-pohjaiset laitteet
Afganistanin lumivyöryt 2015

24.–28. helmikuuta 2015 lumivyöryt Panjshirin maakunnassa Afganistanissa tappoivat ainakin 310 ihmistä ja 129 haavoittui. 1000 afgaanisotilasta lähetettiin Panjshirin maakuntaan auttamaan pelastustoimia. Panjshirin vt. kuvernöörin Abdul Rahman Kabirin mukaan nämä lumivyöryt olivat pahimmat Afganistanissa kolmeen vuosikymmeneen. Luokka:Onnettomuudet Afganistanissa Luokka:Vuoden 2015 luonnonmullistukset Luokka:Lumivyöryt
Kolka-Karmadonin kalliojäävyörymä

Kolka-Karmadonin kalliojäävyörymä tapahtui Kazbek-vuoren pohjoisrinteellä Pohjois-Ossetia-Alaniassa Venäjällä 20. syyskuuta 2002 Kolkan jäätikön osittaisen romahtamisen jälkeen. Se alkoi Dzhimarai-Khokhin pohjois- koillisseinältä, 4 780 metriä merenpinnan yläpuolella, ja se vaikutti vakavasti Genaldonin ja Karmadonin laaksoon. Syntynyt lumivyöry ja mutavirta tappoivat yli 120 ihmistä, mukaan lukien 27 hengen kuvausryhmän, joiden joukossa oli venäläinen näyttelijä ja ohjaaja Sergei Bodrov Jr. Vaikka tämäntyyppinen lumivyöry ei ole harvinainen, pidetään tapahtumaa poikkeuksellisena useiden näkökohtien vuoksi. Luokka:2000-luvun maanvyöryt Luokka:Vuoden 2002 luonnonmullistukset Luokka:Luonnonmullistukset Venäjällä Luokka:Pohjois-Ossetia-Alanian maantiede
Šljah’y mystetstva

Šljah’y mystetstva (, ’Taiteen polut’) oli kirjallisuus- ja taideaiheinen ukrainalainen aikakauslehti. Lehteä ilmestyi vuosina 1921–1923 Harkovassa viisi numeroa. Julkaisija oli Ukrainan SNT:n poliittisen koulutuksen komitean taideosasto. Lehden päätoimittajat olivat Vasyl Blakytnyi ja Hordi Kotsjuba ja sitten Volodymyr Korjak. Lehdestä piti tulla kommunismimyönteisten ukrainalaisten kirjailijoiden ja taiteilijoiden pääfoorumi. Se suosi muutamia tyylejä, joista tuli tyypillisiä 1920-luvun ukrainalaiselle taiteelle, kuten monumentalismi, konstruktivismi, vallankumousrealismi ja impressionismin vastaisuus. Eräät lehden merkittävimmät hahmot olivat entisiä borotbisteja. Sen ilmestymisaikaan Ukrainan kirjallinen yhteisö ei vielä ollut hajonnut kilpaileviin ryhmittymiin, joten siinä julkaistiin lähes kaikkien aikakauden merkittävien neuvosto-Ukrainan kirjailijoiden ja kriitikkojen tuotantoa. Šljah’y mystetstvan lakkauttamisen jälkeen useimmat sen kannattajat liittyivät tammikuussa 1923 perustettuun Hartiin. Sekin hajosi jo 1925, ja osa ryhmäläisistä liittyi Vapliteen, useimmat Ukrainan työläiskirjailijoiden liittoon. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet Luokka:Kulttuurilehdet
Kauko Kuosmanen

Kauko Olavi Kuosmanen (1. marraskuuta 1913 Helsinki – 23. helmikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Kuosmasen vanhemmat olivat kauppaneuvos Juho Kuosmanen ja Aino Koivisto ja puoliso vuodesta 1940 Senni Koivunen. Kuosmanen tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1939. Turun hovioikeuden auskultantti hän oli 1940 ja sai varatuomarin arvon 1944. Kuosmanen oli Ikaalisten tuomiokunnan notaari 1941–1942 ja Valtameri Oy:n apulaisjohtaja vuodesta 1945, johtokunnan ja hallituksen jäsen 1945–1995, isänsä jälkeen yhtiön toimitusjohtaja 1950–1971 ja hallituksen puheenjohtaja 1960–1994. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kuosmanen oli reservin kapteeni (1943). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Ossi Tahvanainen

Ossi Veikko Tahvanainen (19. lokakuuta 1919 Jämsä – 6. syyskuuta 1982) oli suomalainen virka- ja liikemies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen, mutta myös tuomion talousrikollisena. Tahvanaisen vanhemmat olivat pankinjohtaja, talousneuvos Bruno Tahvo Tahvanainen ja Maissi Sanelma Yijälä. Tahvanainen tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1937 ja harjoitti lainopin opintoja Helsingin yliopistossa 1937–1940. Hän oli Kalajoen, Sievin, Kiimingin ja Someron piirien nimismies 1940–1945, asianajaja Helsingissä 1945–1951, vakuutusyhtiö Pohja-yhtymän ylitarkastaja 1951–1957 ja Ky Ossi Tahvanaisen perustaja, omistaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1956. Yhtiön ulkomaisia sisaryhtiöitä olivat Handelsaktiebolaget Tavanco Tukholmassa, Tavanco Import und Export Hampurissa, Elementbau Tavanco Baselissa ja Tavanco Zürichissä. Tahvanainen oli myös lääninhallituksen määräämä erikoissyyttäjä ja valtion asiamies tulo- ja omaisuusverolautakunnassa ja kunnallislautakunnan huoltoavustusten jaoissa ja siirtoväen huoltojohtaja Haukiputaalla. Kauppaneuvoksen arvonimen 1966 saaneen Tahvanaisen yhtiöt laajensivat 1960-luvulla toimintaansa kiinteistöliiketoiminnasta tuonti- ja vientikauppaan ja ulkomaan lainoihin ja rahoitukseen. Keskon kanssa tehtyjen rahoitusjärjestelyjen yhteydessä Tahvanainen joutui syytetyksi valuuttarikoksista, joista Korkein oikeus tuomitsi hänet kuusi vuotta myöhemmin vankeuteen ja miljoonakorvaukseen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Talousrikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Pentti T. Ahola

Pentti Tapio Ahola (29. huhtikuuta 1912 Hausjärvi – 11. syyskuuta 1978) oli suomalainen merikapteeni, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Aholan vanhemmat olivat sähköteknikko Henrik Ahola ja Maria Aaltonen ja puolisot 1936–1939 Maissi Salovaara ja vuodesta 1946 Salme Sinikka Öhman. Ahola kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja suoritti merikapteenin tutkinnon Merenkulkuopistossa. Hän kävi myös Merisotakoulun. Ahola oli kauppa- alusten perämies ja päällikkö 1934–1937, kehitti valtameritroolausta ja sillinkalastusta Pohjoisella jäämerellä 1937–1947 ja oli Oy Säilyke – Konserv Ab:n toimitusjohtaja 1947–1952, Oy Noster Ab:n perustaja, omistaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1954–1968 ja Ilmateollisuus Oy:n toimitusjohtaja 1970–1976. Hän oli myös Treston Oy:n omistaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1959. Aholalla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, kuten Elintarviketeollisuusliiton kalajaoston johtokunnan jäsenyys vuodesta 1963. Talvisodassa päämajan tiedusteluosaston tiedustelu-upseerina ja jatkosodassa tiedusteluosaston yhteys- ja partioupseerina sekä osastopäällikkönä toiminut Ahola oli sotilasarvoltaan reservin kapteeniluutnantti. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1966. Ahola teki lahjoituksia muun muassa sotaveteraaneille, partiolaisille ja Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen elintarviketeollisuuslaboratoriolle. Jousiammuntaa harrastanut Ahola oli Wilhelm Tell -seuran johtokunnan jäsen 1952–1958 ja puheenjohtaja 1956–1958 ja Suomen Jousiampujain Liiton johtokunnan jäsen 1955–1960. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2004

Vuoden 2004 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat seitsemännet Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Tukholmassa, Ruotsissa 23.–27. marraskuuta 2004. Maailmanmestaruuden voitti Suomi, joka voitti loppuottelussa Kanadan maalein 9–3. Alkusarjassa Suomi oli voittanut Yhdysvallat maalein 10–1, Kanadan maalein 11–3 ja Ruotsin maalein 9–0. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Pasi Kataja ja kapteeni Kristiina Heinonen. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Ruotsin maalein 11–6. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2004 urheilu Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2000

Vuoden 2000 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat viidennet Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Espoossa ja Lahdessa, Suomessa marraskuussa 2000. Maailmanmestaruuden voitti Suomi. Mestaruus ratkaistiin kaksiosaisen loppuottelusarjan yhteispisteillä. Suomi voitti ensimmäisessä loppuottelussa Kanadan maalein 5–4, ja toinen loppuottelu päättyi tasapeliin 5–5. Jos Kanada olisi voittanut toisen osaottelun ja tasoittanut pisteet, olisi mestaruus ratkaistu jatkoajalla äkkikuolemamaalilla. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Krister Åberg ja kapteeni Katja Kortesoja. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Ruotsin maalein 9–0. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2000 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2000 Luokka:Espoon urheilutapahtumat Luokka:Lahden urheilutapahtumat
Antoine Augustin Cournot

Antoine Augustin Cournot (28. elokuuta 1801 Gray, Haute-Saône, Ranska – 31. maaliskuuta 1877 Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja matemaatikko, joka pyrki ensimmäisten joukossa soveltamaan matematiikkaa taloustieteen kysymysten käsittelyyn. ==Elämä ja ura== Cournot nimitettiin Pariisin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 1831, Lyonin yliopiston matematiikan professoriksi vuonna 1834, Grenoblen yliopiston rehtoriksi vuonna 1835, opintojen ylitarkastajaksi vuonna 1838, Dijonin yliopiston rehtoriksi vuonna 1854. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1862. Nerokkaaksi ja syvälliseksi ajattelijaksi kuvailtu Cournot julkaisi matemaattisia, filosofisia ja taloustieteellisiä teoksia, ja oli ensimmäinen, joka pyrki molempien oppiaineiden pätevän tuntemuksen turvin soveltamaan matematiikkaa taloudellisten kysymysten käsittelyyn. Teoksista tärkein on Recherches sur les principes matliématiques de la théorie des richesses (1838). Tällä teoksella, joka pitkän ajan pysyi tuntemattomana, hän perusti taloustieteellisten kysymysten, varsinkin arvo- ja hintateorioiden matemaattisen käsittelyn, jolla 1870-luvulta lähtien oli tärkeä sija taloustieteen kehityksessä. Toisaalta hänen tuloksensa ovat joissakin tapauksissa merkitykseltään vähäisiä, toisissa kyseenalaisia ja liian yleistäviä tai puutteellisesti selitettyjä. Kirjassaan Principes de la théorie des richesses (1863) hän luopui matemaattisesta menetelmästä, vaikka kannattaakin matemaattisten merkintöjen käyttöä taloudellisissa esityksissä, koska ne helpottavat selitystä. Muita Cournot'n teoksia olivat Traité élémentaire de la théorie des fonctions et du calcul infinitésimal (1841), Exposition de la théorie des chances et des probabilités (1843), De l'origine et des limites de la correspondance entre l'algèbre et la géométrie (1847), Traité de l'enchaînement des idées fondamentales dans les sciences et dans l'histoire (1861), ja Revue sommaire des doctrines économiques (1877). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset matemaatikot Luokka:Ranskalaiset taloustieteilijät Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Kristiina Siitonen

Kristiina Siitonen (o.s. Vidlund, s. 1974) on suomalainen ringettepelaaja. Siitonen voitti Suomen ringettemaajoukkueen pelaajana kaksi maailmanmestaruutta. Vuoden 1994 MM-kilpailuissa Suomi voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa ja Siitonen teki lukemiin 4–2 päättyneessä loppuottelussa Itä-Kanadaa vastaan kolme maalia. Vuoden 2000 MM-kilpailuissa mestaruus ratkaistiin kahden loppuottelun yhteispisteillä, ja ensimmäisen ottelun voittanut Suomi pelasi toisessa ottelussa Kanadan kanssa tasapelin 5–5, mikä riitti mestaruuteen, ja Siitonen teki ratkaisuottelussa kaksi maalia, joista toinen oli Suomen viides. Siitonen pelasi ringeten SM-sarjassa 386 ottelua. Hän teki niissä 589 maalia ja sai 525 syöttöpistettä. Jäähyjä hänelle kertyi 677 minuuttia. Urheilutoimittajain Liitto valitsi Siitosen vuoden parhaaksi ringettepelaajaksi vuosina 1993 ja 1994. Hän edusti tuolloin Lahti Ringetteä. Kristiina Siitosen puoliso on ringettevalmentaja Ari Siitonen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ringettepelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lotfulla Fättaxov

Lotfulla Äbdelmän ulı Fättaxov (, ; 27. syyskuuta 1918 − 17. kesäkuuta 1981) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen taidemaalari ja graafikko. Hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Fattahov syntyi misääriperheeseen Nižni Novgorodin kuvernementin Sergatšin kihlakunnan kylässä nimeltään Anda (А́нда; tat. Andı, Анды). Fattahov oli taiteellisesti lahjakas jo nuorena poikana. 13-vuotiaana hän matkusti Kazaniin opiskelemaan. Talvisodan alkaessa Fattahov ilmoittautui sotaan vapaaehtoisena. Fattahov maalasi kotikylänsä maisemia ja muotokuvia kylän asukkaista. Hän teki myös satukuvituksia sekä humoristisia karikatyyrejä, joita julkaistiin satiirilehdessä Tšajan. Kazanissa on Fattahovin mukaan nimetty alue. Sabantuy - Lotfulla Fattahov.jpeg|Sabantuyn viettoa esittävä maalaus vuodelta 1957. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LOTFULLA FATTAHOV: MARKING THE CENTENARY OF THE ARTIST * Fattahovin maalauksia * Fattahovin maalaus, josta hän sai Stalin-palkinnon Luokka:Tataarit Luokka:Neuvostoliittolaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Jarmo Haavisto

Jarmo Haavisto (s. 1949) on suomalainen jääpalloilija. Hän pelasi puolustajana. Haavisto edusti urallaan HIFK Bandya. Haavisto aloitti pääsarjauransa kaudella 1966. Yhteensä hän pelasi vuonna 1992 päättyneellä urallaan Jääpallon SM-sarjassa ja sen seuraajassa Bandyliigassa 418 sarjaottelua. Maajoukkueessa Haavisto pelasi vuosina 1972–1989 115 ottelua ja osallistui kahdeksiin maailmanmestaruuskilpailuihin. Kisojen All star -kentälliseen hänet valittiin 1985 ja 1989. Haavisto valittiin Vuoden jääpalloilijaksi 1974 ja 1985. Jääpallon Kunniagalleriaan hänet valittiin 2012. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Tähkäpää

Mika Tähkäpää (s. 8. tammikuuta 1963) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan Turun Palloseurassa. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Turku HT:ssa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt
5216 Cannizzo

5216 Cannizzo on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty astrofyysikko John Kendall Cannizzon (1957–2018) mukaan. Cannizzon likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,61 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta. == Lähteet == Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Magnesiumsulfidi

Magnesiumsulfidi (MgS) on magnesium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa ledeissä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa magnesiumsulfidi on valkoista kiteistä ainetta, mutta epäpuhtaudet värjäävät sen punertavaksi tai ruskehtavaksi. Yhdisteen stabiilein kidemuoto on alkeiskoppi on kuutiollinen ja muistuttaa natriumkloridin rakennetta. Magnesiumsulfidista tunnetaan myös sinkkivälkettä ja heksagonaalinen wurtsiittia muistuttava kidemuoto. Aine hapettuu helposti ja reagoi veden kanssa muodostaen magnesiumhydroksidia ja vetysulfidia. Magnesiumsulfidi on puolijohde. Magnesiumsulfidi valmistetaan kuumentamalla magnesiumia rikin kanssa ja suurin osa tuotetusta magnesiumsulfidista muodostuu teräksen rikinpoistoprosessin yhteydessä. :Mg + S → MgS Magnesiumsulfidia käytetään muun muassa sinisissä ledeissä ja UV- detektoreissa. ==Lähteet== Luokka:Magnesiumyhdisteet Luokka:Sulfidit
Hiidenveden silta

Hiidenveden silta on Lohjalla sijaitseva, Hiidenveden ylittävä maantiesilta. Se kuuluu nykyisin seututien 110 linjaukseen, joskin se oli vuoteen 2009 Helsingin ja Turun välistä ykköstietä, jolloin uusi moottoritie valmistui. Nykyinen silta ei ole ensimmäinen kyseisellä paikalla, sillä sen edeltäjä valmistui vuonna 1941. == Historia == === Vanha silta === 1930-luvulle tultaessa vanha Turuntie ei vastannut nopeasti kasvaneen autoilun tarpeita. Tämän seurauksena keskustelu uudesta linjauksesta alkoi. Etenkin Hiidenveden kohdalla mietittiin, pitäisikö tien kulkea sen etelä- vai pohjoispuolelta, ellei jopa näiden välistä. Lopulta päädyttiin kuitenkin tekemään tie Lohjan maalaiskunnan Paksalon niemen kautta, johon kuului myös sillan rakentaminen. Alkuperäiset vaihtoehdot sillalle olivat joko riippusilta, tai lyhyempi, penkereellä varustettu silta. Jälkimmäistä vastustivat esimerkiksi Lohjan Selluloosa sekä paikalliset tukinuittajat. Selluloosatehdas halusi sillasta korkeamman, jotta suuremmat alukset pystyisivät kulkemaan sen ali, kun taas uittajat kokivat penkereen tekevän kohdan sopimattomaksi uitolle. Valitukset kuitenkin kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa, ja se päätettiin rakentaa. Silta päätettiin toteuttaa siten, että 50-metrisen pääaukon lisäksi toteutettaisiin sen tukkeutumisen varalta 12 metrin veneaukko. Lopun salmesta sen sijaan kattaisi uusi penger. Rakennustyöt yritettiin saada valmiiksi vuoden 1940 olympialaisia varten, mutta valitukset sillasta hidastivat urakkaa. Työväen määrä vaihteli, ja suurin osa heistä oli työttömiä. Silta saatiin valmiiksi vuonna 1941. === Uusi silta === 1960-luvulla Helsingin kaupunki aloitti vedenoton Hiidenvedestä. Se, että sillan penger sulki virtauksen, vaikutti tähän negatiivisesti. Tämä ei kuitenkaan ollut ainoa ongelma, sillä silta oli uusille ajoneuvoille liian matala ja kapea. Tämän takia uuden palkkisillan rakentaminen alkoi, joka valmistui vuonna 1972. Tämän jälkeen edellinen silta purettiin penkereen kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helsingin-Turun valtatie poikki enää Hiidenveden kohdalta. Suomen vaikein sillanrakennustyö, Helsingin Sanomat, 15.04.1939, nro 100, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Palkkisillat Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lohjan liikenne Luokka:Suomen tieliikennesillat
Kallon työväentalo

Kallon työväentalo sijaitsee Kittilässä Kallon kylässä Kolari–Kittilä-tien varrella noin 40 kilometriä Kittilästä lounaaseen. Talon omistaa SKP:n Kallon osasto. ==Rakennus== Kallon työväentalo on rakennettu vuonna 1957. Sen huoneistoala on 200 m². Rakennus on yksikerroksinen, harjakattoinen puurakenteinen talo. Talossa on sali ja pieni näyttämö. Alkuperäiseen rakennussuunnitelmaan sisältyi myös ravintolaosa, mutta sitä ei koskaan toteutettu. Talon huopakate muutettiin 1980-luvun alussa galvanoiduksi peltikatteeksi. Vuonna 1996 korjattiin talon savupiippu. Talossa on sähkö, mutta ei muita mukavuuksia. Varat korjauksiin on saatu keräyksillä, ja työt on tehty talkoilla. ==Talon käyttö== Alkuaankin talon rajoittui pääasiassa kesäkäyttöön. Käyttökertoja oli 3–4 vuodessa. Ulkopuolisena käyttäjänä oli muun muassa koulu, joka sittemmin lakkautettiin. Tiloja vuokrataan edelleen. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Kittilän rakennukset ja rakennelmat
6073 Tähtiseuraursa

6073 Tähtiseuraursa on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Väisälän vuonna 1921 perustamaan Ursaan, joka on nykyään yksi Euroopan suurimmista tähtitieteellisistä seuroista. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman ä-kirjainta, muodossa Tahtiseuraursa. Tähtiseuraursan läpimitta on 9 kilometriä. Kohde sijaitsee Marsin ja Jupiterin ratojen välissä. Auringosta mitattuna se on suunnilleen 2,62 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta. == Lähteet == Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit Luokka:Ursa
Svend Jakobsen

Svend Aage Jakobsen (1. marraskuuta 1935 Ulsted – 28. toukokuuta 2022) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1989 ja toimi niiden puhemiehenä 1981–1989. Lisäksi hän oli Tanskan asuntoministeri syyskuusta joulukuuhun 1973, veroministeri 1975–1977, asunto- ja ympäristöministeri tammikuusta helmikuuhun 1977, kalastusministeri 1979–1979 ja valtiovarainministeri 1979–1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svend Jakobsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan valtiovarainministerit Luokka:Tanskan kalastusministerit Luokka:Tanskan ympäristöministerit Luokka:Kansankäräjien puhemiehet Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Nya Lidköpings-Tidningen

Nya Lidköpings-Tidningen (lyh. NLT) on ruotsalainen vuonna 1903 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Lidköping. Lisäksi sillä on sivutoimitukset Essungassa, Grästorpissa, Götenessä ja Varassa. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja on kuulunut vuodesta 2019 NWT-konserniin. Lehden poliittinen linja on sitoutumaton liberaali. Nya Lidköpings-Tidningen, headquarters.jpg|Lehden toimitus Lidköpingissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Lidköpingin kunta
Lily Castel

Lily Castel (oik. Alice van Acker, s. 10. huhtikuuta 1937 Gent) on belgialainen laulaja. Castel aloitti uransa tanssijana ennen kuin esiintyi television kykykilpailussa Ontdek de Ster vuonna 1958. Tuon jälkeen hän toimi orkestereiden laulajana sekä esiintyi televisiossa sekä kansallisesti että kansainvälisesti Sopotin laulufestivaaleilla. Castel edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1971 duettona Jacques Raymondin kanssa kappaleella "Goeiemorgen, morgen". Duetto sijoittui kilpailussa 14:nneksi. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Belgian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1971 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
E. A. Auno

Eliel Aleksanteri Auno (9. kesäkuuta 1883 Kittilä – 27. syyskuuta 1968 Kittilä) oli suomalainen laestadiolaiseen herätysliikkeeseen kuulunut kirkkoherra ja lähetyssaarnaaja.Kuka kukin on 1954Kirkkoherra E. A. Auno 50-vuotias, Kaiku, 09.06.1933, nro 129, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHenkilötietoja, Kaleva, 09.06.1933, nro 129, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Auno kävi Helsingissä lähetysopistoa 1907–1913 ja suoritti myöhemmin teologian erotutkinnon 1931 jonka jälkeen hänet vihittiin papiksi. Hän teki opinto- ja puhujamatkoja Yhdysvaltoihin 1920–1921 ja 1940, Norjaan 1921–1922, Englantiin 1912 ja Viroon 1908. Auno oli Suomen Lähetysseuran lähetyssaarnaajana Kiinassa 1913–1917, 1925–1929 ja 1937–1940. Hän oli lyhyen aikaa Oulujoen seurakunnan vt. kirkkoherrana ja sitten Petsamon vt. kirkkoherrana 1931–1937 sekä Kittilän kirkkoherrana vuodesta 1940 alkaen. Auno oli myös Huutavan Ääni-lehden toimittajana 1919–1925, Kittilän varavankilan saarnaajana 1940–1945 ja Kittilän aluesairaalan saarnaajana vuodesta 1940. Kittilässä hän toimi Suomen Punaisen Ristin ja Reumayhdistyksen paikallisosastojen puheenjohtajana ja oli Kittilän yhteiskoulun johtokunnan jäsen 1941–1951. Auno sai rovastin arvon 1945. Auno oli naimisissa vuodesta 1915 Hellin Lydia Maria Karlssonin kanssa. ==Teokset== Nimellä E. A. Auno: * Nykyhetken kipeimmät tarpeet Lapissa: omistettu Lapin kansalle kuntien välisen yhteistoiminnan herättämiseksi ja aikaansaamiseksi tärkeimmissä päivän kysymyksissä. Tekijä, Oulu 1924 (8 sivua) * Punainen hirmuvalta Kiinassa: verta, tulta ja raunioita. Suomen lähetysseura, Helsinki 1930 (87 sivua) ====Julkaisijana==== * Lars Levi Laestadius: Rovasti Lars Levi Laestadiuksen kolmas postilla (Kolmas postilla); julkaisi E. A. Auno. Oulu 1924, 2. p. Sortavala 1936 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * E. A. Auno : Jumalauskon synty, Teologinen aikakauskirja, 01.01.1937, nro 4, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Melskeinen Kiina ei peloita lähetystyöntekijöitämme, Helsingin Sanomat, 16.10.1937, nro 279, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kiinanlähettiemme vuosikertomukset, Huutawan ääni : lestadiolaisen herännäisyysliikkeen äänenkannattaja, 01.07.1939, nro 7-8, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset lähetyssaarnaajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Katja Kortesoja

Katja Kortesoja on suomalainen ringettepelaaja. Kortesoja voitti Suomen ringettemaajoukkueen pelaajana maailmanmestaruuden vuosina 2000 ja 2010. Vuoden 2000 MM-turnauksessa hän oli Suomen joukkueen kapteeni. Kortesoja pelasi ringeten SM-sarjassa 326 ottelua ja teki niissä 298 maalia sekä antoi 519 maalisyöttöä. Hänet palkittiin Agnes Jacks Trophylla SM-sarjan arvokkaimpana pelaajana vuonna 2001, ja samana vuonna Urheilutoimittajain Liitto valitsi hänet vuoden 2001 parhaaksi ringettepelaajaksi. Hän edusti tuolloin Tuusula Ringetteä. Vuodesta 2020 alkaen jaettu SM-sarjan reiluimman pelaajan palkinto on nimetty Katja Kortesoja -palkinnoksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ringettepelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kristiina Heinonen

Kristiina Heinonen on suomalainen ringettepelaaja. Heinonen voitti Suomen ringettemaajoukkueen pelaajana maailmanmestaruuden vuosina 2000 ja 2004. Vuoden 2004 MM-turnauksessa hän oli Suomen joukkueen kapteeni. Heinonen pelasi ringeten SM-sarjassa 329 ottelua ja teki niissä 11 maalia sekä antoi 146 maalisyöttöä. Hänet valittiin SM-sarjan tähdistökentälliseen puolustajaksi vuonna 2004. Hän edusti tuolloin Espoon Kiekkoseuraa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ringettepelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Stanley Caine

Stanley Caine (alun perin Stanley Victor Micklewhite; lokakuu 1935 – 13. tammikuuta 2013) oli englantilainen näyttelijä. Hän oli näyttelijä Michael Cainen pikkuveli. Hänet tunnetaan kenties parhaiten veljensä tähdittämästä rikoselokuvasta Riehakas ryöstö, jossa hän esitti ryöstäjäporukan jäsentä Cocoa. Cainella diagnosoitiin leukemia vuonna 2008. Hän kuoli nukkuessaan kotonaan tammikuussa 2013.https://www.mirror.co.uk/news/uk-news/sir-michael- caine-brother-stanley-1759595 ==Filmografia== * Softly, Softly (1966) * Miljardin dollarin aivot (Billion Dollar Brain) (1967) * Likaista peliä (Play Dirty) (1969) * Riehakas ryöstö (The Italian Job) (1969) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kansalaisten kaivosvaltuuskunta – MiningWatch Finland

Kansalaisten kaivosvaltuuskunta – MiningWatch Finland ry on riippumaton asiantuntijaorganisaatio ja kansalaisjärjestö, jonka tarkoituksena on suhtautua kriittisesti Suomessa 2000-luvulla syntyneeseen voimakkaaseen kaivosinnostukseen. Se tarkoituksena ei ole lopettaa kaivannaistoimintaa Suomessa, vaan tuoda esiin epäkohtia, joita voimakas kaivannaistoiminnan viimeaikainen lisäämisinto Suomessa tuo tullessaan. Järjestö ei vastusta kaivostyöntekijöiden oikeuksien puolustamista. Asiaan liittyvät olennaisesti ulkomaisen kiinnostuksen lisääntyminen kaivannaistoimintaan Suomessa, mikä osaltaan liittyy tarpeeseen fossiilisista polttoaineista vapautumiseksi ja sen tuomaan nopeaan sähköistämistarpeeseen ja akkumetallien tarpeeseen sekä siihen, että Suomessa kaivannaisverotus on kansainvälisesti alhaista. Kriittisyyttä taas aiheuttaa monta tekijää. Nykyinen kaivosteollisuus on pääasiassa ulkomaisten suursijoittajien omistuksessa, mikä ei tuo välitöntä hyötyä maahan. Lisäksi se tuhoaa elinympäristöjä kuten vesistöjä pysyvästi, kun vesistöjä on pidetty monessa yhteydessä Suomen arvokkaimpana luonnonvarana erityisesti sikäli, että kaivannaisjätteet ovat useimmiten vaarallista jätettä, jota ei voi ympäristöstä poistaa. Yhdistys katsoo, että vaikka kaivannaisjäteasetus on voimassa, sitä ei tosiasiassa noudateta. Järjestön puheenjohtajana toimii FT Jari NatunenYhdistyksestä Kaupparekisterissä, ja sillä on tiiviit yhteydet eri kansalaisliikkeisiin eri puolelle maata kuten Saimaan, Päijänteen, Oulujärven ja Käsivarren saamelaisalueiden paikallisiin toimijoihin. Esimerkiksi Kanadassa toimii vastaavanlainen järjestö MiningWatch Canada. == Julkaisut == *Kaivosuhan alla – kirjoituksia kaivosmaisemasta (2022, toim. O. Rossi ja T. Huotari) ISBN 978-952-94-6800-3 (pehmeäkant.) ISBN 978-952-94-6801-0 (PDF) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaivosvaltuuskunnan kotisivu *MiningWatch Canada (englanniksi) Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen kaivosteollisuus
Ukrajinsk

Ukrajinsk (; ), vuoteen 1963 saakka Lisivka () on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Kaupunki sijaitsee maanteise noin 11 kilometriä Selydovesta kaakkoon, 32 kilometriä piirikeskus Pokrovskin keskustasta kaakkoon ja 42 kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 10 837 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 väkiluku oli ollut noin 19 400 asukasta. Vuonna 1952 perustettiin Liskivan (Leskovon) kylä Ukrajinsk-kaivoksen rakentajia ja työntekijöitä varten. Vuonna 1963 asutus nimettiin kaivoksen mukaan ja sai kaupungin aseman. Ukrainan vuoden 2020 aluehallintouudistuksessa kaupunki liitettiin Pokrovskin piiriin; tätä ennen se oli Selydoven kaupungin (kaupunkipiirin) alaisuudessa. Tammikuun keskilämpötila on −6,6 °C, heinäkuun +21,5 °C. Vuotuinen sademäärä on yli 500 mm. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Pokrovskin piiri
OYS 2030

OYS 2030 on Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin käynnistämä hanke Oulun yliopstollisen sairaalan, OYS:n uusimiseksi. Hankkeesta vastaa nykyisin Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue. Tarkoituksena on rakentaa koko sairaala uudelleen vaihe vaiheelta, purkaa vanhaa ja rakentaa samalla uutta, jolloin sairaalan ei tarvitse pysähtyä, vaan väistöillä voidaan taata keskeytyksetön toiminta. Hankkeen ensimmäinen toteutusvaihe aloitettiin keväällä 2017 purkamalla pois vanha lämpökeskus, hakekuljetin, keskuskeittiön terminaalit, jäteasema ja niin sanottu massavarasto, jossa on ollut viimeisimmäksi kalustokorjaamon toimintoja. Tälle paikalle on rakenteilla uuden sairaalan A-osa. Purkuvaihe on edennyt niin, että uuden tieltä ovat väistyneet pysäköintitalo, hallintorakennus, ravintola Kotka, keskuskeittiö ja Oulun keskuspesula, joka on aloittanut toiminnan uusissa tiloissa Ruskon kaupunginosassa syksyllä 2020. Uudisrakennuksen ensimmäisen osan valmistuttua purkaminen etenee kirurgian torneihin. Kun kaikki uudisrakennukset on saatu toteutettua, puretaan jäljelle jääneet, huonokuntoiset vanhat rakennukset pois. Hankkeen on tarkoitus valmistua useassa vaiheessa, ja kokonaan valmista pitäisi olla näillä näkymin vuonna 2027. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oys2030.fi OYS Luokka:Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue Luokka:Rakenteilla olevat rakennukset ja rakennelmat Suomessa
Arno Hjorth

Arno Hjorth (21. huhtikuuta 1883Syntymävuosi on kuolinilmoituksissa 1883, lehtien muistokirjoituksissa 1889. Tampere – 15. lokakuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja tanssitaiteilija.Arno Hjorth, Aamulehti, 16.10.1932, nro 281, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Helsingin Sanomat, 16.10.1932, nro 281, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Aamulehti, 18.10.1932, nro 283, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTaiteilija Arno Hjorth, Työväen näyttämötaide : Suomen työväen näyttämöiden liiton äänenkannattaja, 01.10.1932, nro 9, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotRuth Hjorth : Hjorth-suku, taulu 23 Karl Frans Hjorth (Web Archive) Arno Hjorthin vanhemmat olivat kauppias ja tehtailija Karl Frans Hjorth ja Eugenia Viktoria Desideria Esperance Helene "Dessi" Vesander (1854–1931). Hän kävi Tampereen ruotsalaista yhteiskoulua ennenkuin siirtyi teatterin piiriin. Hän oli näyttelijänä jonkin aikaa Kansallisteatterissa, Turun Casino-Teatterissa 1914–1915 sekä Viipurin Näyttämöllä 1917–1920. Hän esiintyi traagillisissa rooleissa muun muassa Daniel Hjortina, Hamletina ja Romeona. Hjorth esiintyi myös ensirakastajan rooleissa useissa opereteissa kuten Luxemburgin kreivi, Mustalaisparooni ja Iloinen leski. Hjorth esiintyi myös tenorina oopperoissa ja hän lauloi Don Josen osan Suomalaisen Oopperan Carmenissa sekä Tonion osan Kansallisteatterissa esitetyssä Donizettin oopperassa Rykmentin tytär.Arno Hjorth, Itä-Savo, 18.10.1932, nro 117, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotArno Hjorth Toniona Rykmentin tyttäressä, Tampereen Sanomat, 11.12.1910, nro 288, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hjorth muutti vuonna 1920 Helsinkiin ja toimi sitten tanssinopettajana ja -ohjaajana. Hän esiintyi lisäksi vierailevana näyttelijänä useissa teattereissa. Hjorth suunnitteli ja harjoitti tansseja Tampereen Teatterin ja Tampereen Työväen Teatterin operetteihin. Hän suunnitteli myös pukuja useihin operetteihin. Hjorth toimi kesällä 1931 ja 1932 Savonlinnan kylpylaitoksen intendenttinä. Arno Hjorth kuoli lokakuussa 1932 Mehiläisen sairaalassa Helsingissä kolme viikkoa kestäneen sairauden seurauksena. Hänelle oli tehty onnistunut leikkaus korvataudin vuoksi mutta hän kuoli aivoihin siirtyneeseen sairauteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arno Hjorth, Encore Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset tenorit Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Teatteripukusuunnittelijat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Emil Kulmala

Emil Johannes Kulmala (15. toukokuuta 1895 Lieto – 13. marraskuuta 1972 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Kulmalan vanhemmat olivat itsellinen Juho Kristian Kustaanpoika Kulmala ja Amanda Josefina Kustaantytär ja puoliso kauppias Hanna Alice Gustafsson. Kulmala oli maitomyymälän omistaja Turussa vuodesta 1917, meijerin omistaja vuodesta 1927, Kulmalan Maito- ja meijeriliikkeen osakas ja toimitusjohtaja sekä Perniön Asemanseudun Meijeri Oy:n omistaja ja hoitaja 1932–1952. Maitokaupan pitäjästä meijerialan yrittäjäksi ryhtynyt Kulmala kehitti viimeksi mainitusta merkittävän juustomeijerin, jossa valmistettiin maanlaajuiseen myyntiin myös erikoistuotteita, kuten roquefort-, camembert-, romadur-, gervais- ja tilsitjuustoja. Tämän meijerin Kulmala myi Osuustukkukaupalle 1952. Kulmalan omaa nimeä kantava meijeri tuli taas tunnetuksi varsinkin piimästään. Meijerin yhteyteen Kulmala perusti lukuisia maitokauppoja ympäri Turkua. Meijerialalla koko elämäntyönsä tehnyt Kulmalala sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1966. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet