EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Intef III

Intef III oli muinaista Egyptiä 11. dynastian aikaan noin vuosina 2063–2055 eaa. hallinnut faarao. Torinon papyrus ilmoittaa Intef III:n hallitusajaksi vähintään kahdeksan vuotta. Hänen hallituskaudestaan ei kuitenkaan tiedetä juuri mitään. Intef ei ilmeisesti menettänyt tai valloittanut alueita Egyptissä vallitsevassa sisällissodassa. Hän tulikin paremmin tunnetuksi Egyptin yhdistäjän, Mentuhotep II:n, isänä. Intef III:n sukulaisuussuhteista Intef II:n ei ole tietoa. Intef III on haudattu Thebassa sijaitsevaan hautaan lähelle Intef II:n hautaa ja Deir el-Bahria. Hänen seuraajansa rakennuttivat hänelle hautatemppelin hänen hautansa läheisyyteen. Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Pääsiäissaaren musiikki

Tyynellä valtamerellä sijaitsevan Pääsiäissaaren perinnemusiikki koostuu lähinnä kuoromusiikista. Sitä säestetään joskus muun muassa eräällä paikallisella trumpetin kaltaisella soittimella. Muihin soittimiin kuuluu muun muassa upaupa-niminen harmonikka. Pääsiäissaarelaisessa populaarimusiikissa on vaikutteita latinalaisamerikkalaisesta musiikista. Esimerkiksi tango- musiikista on kehittynyt Pääsiäissaarella oma muunnoksensa, tango Rapanui. Tunnetuimpiin pääsiäissaarelaisiin yhtyeisiin kuuluu muun muassa Matato'a. musiikki Luokka:Chilen musiikki Luokka:Oseanian musiikki
Erkki Reinikainen

Erkki Johannes Reinikainen (20. helmikuuta 1919 Parikkala – 21. joulukuuta 2006 Oulu) oli suomalainen yleisesikuntaeverstiluutnantti evp., sekä SRK:n puheenjohtaja vuosina 1983–1992. Varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1978–1983, edellisen puheenjohtajan, Kauko Mäntylän kuolemaan saakka. Reinikainen oli jäsenenä 18 vuotta kirkolliskokouksessa ja vuosina 1981–1988 kirkkolain uudistamiskomiteassa. Hän kirjoitti useita vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen uskonkäsityksiä käsitteleviä opillisia kirjoja.Muistokirjoitus (s. 221–222) SRK:n vuosikirjassa 2007: Reinikainen osallistui Oulun kunnallispolitiikkaan Kokoomuksen ryhmässä. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon vuosiksi 1965–1968 ja edelleen 1977–1984.Oulun kaupunginvaltuuston jäsenet 1945–92 (s. 489): == Tuotanto == * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Vanhoillislestadiolaiset henkilöt Reinikainen Erkki Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Taivaanmekaniikka

Taivaanmekaniikka on tieteenala, joka tutkii taivaankappaleiden liikettä painovoimakentässä. Taivaanmekaniikka on vanhin fyysisen tähtitieteen haaroista. Varsinainen taivaanmekaniikka tieteenalana sai alkunsa Isaac Newtonin muotoiltua yleisen painovoimalain kirjassa Philosophiae Naturalis Principia Mathematica vuonna 1687. Tätä ennen taivaankappaleiden liikettä oli pyritty mallintamaan ja ennustamaan jo muinaisesta Babyloniasta lähtien. Nämä taivaan kineettiset aurinkokuntamallit olivat pääasiassa maakeskisiä ennen Nikolaus Kopernikuksen aurinkokeskistä mallia. Johannes Kepler muotoili planeettojen ratojen muotoon ja kiertoaikaan liittyvät Keplerin lait 1609–1618. Ne pohjautuivat Tyko Brahen tekemiin mittauksiin. Newtonin painovoimateoria antoi fysikaalisen selityksen Keplerin ratalaeille ja mahdollisti taivaankappaleiden ratojen ennustamisen yksinkertaisista fysikaalisista periaatteista. Taivaanmekaniikka kykenee tuottamaan täsmällisiä ennusteita taivaanilmiöistä, joten sillä oli suuri vaikutus tieteellisen todellisuuskäsityksen kehittymiseen. Taivaanmekaniikka säilyi tähtitieteen merkittävimpänä osana Newtonista aina 1800-luvun puoliväliin asti, jolloin uudet menetelmät, kuten spektroskopia, mahdollistivat myös taivaankappaleiden fyysisten ominaisuuksien tutkimisen ja johtivat nykyaikaisen astrofysiikan syntyyn. Taivaanmekaniikan perusongelma on kautta sen historian ollut taivaankappaleen radan määrittäminen Auringon (tai jonkin muun kappaleen) aiheuttamassa painovoimakentässä maanpäällisten havaintojen perusteella. Edelleen yleisimmin käytössä oleva menetelmä on Carl Friedrich Gaussin kehittämä Gaussin radanmääritysmenetelmä. Jos tarkasteltavassa järjestelmässä on enemmän kuin kaksi kappaletta (kolmen kappaleen probleema), ei kappaleiden liikeyhtälöitä voida ratkaista täydellisesti, vaan on turvauduttava numeerisiin menetelmiin. Satelliittien tultua käyttöön samaa matemaattista teoriaa on käytetty satelliittien ratamekaniikan laskemiseen. == Kirjallisuutta == * * ==Aiheesta muualla== * Scholarpedia: Celestial mechanics * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Raksila

Raksila on kaupunginosa Oulussa keskustan suuralueella. Se sijaitsee keskustan, linja-autoaseman ja rautatieaseman läheisyydessä. Alueella asuu hieman yli 1 600 vakinaista asukasta. Alueella sijaitsee muutaman sadan opiskelijan asuttama Välkkylän opiskelijakylä. Raksilassa on useita automarketteja, ja siellä sijaitsee urheilukeskus. Alueen urheilutilat ovat Ouluhalli, Raksilan pesäpallostadion, uimahalli, Oulun keskuspaloaseman kellaritiloissa sijaitseva ilma-aserata sekä Raksilan jäähalli ja tekojäärata. Raksila rajoittuu pohjoisessa Intiön, lännessä Vaaran, idässä Kontinkankaan ja etelässä Karjasillan kaupunginosiin. Vaaraa ja Raksilaa erottaa rautatien itäpuolella kulkeva Ratakatu. Karjasiltaa ja Raksilaa erottaa Kainuuntie (valtatie 22), ja market-aluetta ja Intiön kaupunginosaa erottaa Kajaanintie. Pohjantie (valtatie 4) erottaa Raksilan Kontinkankaasta. Raksilasta tunnetaan parhaiten niin kutsuttu Puu-Raksila, jossa sijaitsee 1900-luvun alkupuolella rakennettuja omakotitaloja. Raksilan puutaloalue on yksi Oulun parhaiten säilyneistä. Paavo Rintalan vuonna 1962 valmistuneen romaanin Pojat, ja siihen perustuvan Mikko Niskasen ohjaaman samannimisen elokuvan tapahtumat sijoittuivat Raksilan maisemiin. Ratakadun ja Syrjäkadun välisten kortteleiden uusi asemakaava hyväksyttiin valtuustossa 1964, minkä jälkeen kortteleihin nousi muutama tornitalo ja muita kerrostaloja. Kaavan ulkopuolelle jääneiden puutalokortteleiden asukkaat aloittivat taistelun säilyttämisen puolesta ja onnistuivat estämään Raksilan itäosan muuttumisen kerrostaloalueeksi. Vuonna 1976 avattiin Raksilaan nykyiset kaupan suuryksiköt eli niin kutsuttu Raksilan kauppakeskus tai Raksilan marketit. Kauppakeskukseen avattiin tuolloin Eka- market-, (myöhemmin Euromarket) Sokos-market- (myöhemmin Prisma) ja K-Citymarket -hypermarketketjujen myymälät. == Kuvia == Tiedosto:Teuvo Pakkalankatu 2008 02 17.JPG|Teuvo Pakkalan katu ja puu-Raksilaa. Tiedosto:Wooden house in Raksila Jul2008 001.jpg|Puu-Raksilaa. Tiedosto:Karjakatu 24 in Oulu Aug2008 001.jpg|Karjakatu 24, jossa kirjailija Paavo Rintala asui nuoruuden- vuosinaan. Tiedosto:Oulun Energia Areena 20180528.jpg|Oulun Energia Areena. Tiedosto:Oulun uimahalli.jpg|Oulun uimahalli. Tiedosto:Pesäpallo Stadion,0019-1-7.jpg|Raksilan pesäpallostadion. Tiedosto:Raksila stores.JPG|Raksilan marketit. ==Katso myös== *Oulun asemakeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Raksilan asukasyhdistys *
Astrofysiikka

Astrofysiikka on tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia. Astrofysiikka tutkii yleisemminkin fysiikan ilmiöitä maailmanavaruudessa. Alun perin astrofysiikalla tarkoitettiin tähtien rakenteen tutkimusta, mutta nykyään termi kattaa suurin piirtein kaikki nykyaikaisen tähtitieteen tutkimusalat lukuun ottamatta taivaanmekaniikkaa ja positioastronomiaa. Tähtitieteilijää nimitetään usein etenkin englanninkielisillä alueilla tutkimusalasta riippumatta ”astrofyysikoksi” (astrophysicist). Astrofysiikan syntyyn vaikutti ratkaisevasti saksalaisen optikon ja fyysikon Joseph von Fraunhoferin vuonna 1814 havaitsemat tummat viivat Auringon spektrissä. Noin vuonna 1860 havaittiin, että tummien viivojen aallonpituudet vastasivat laboratoriossa eri alkuaineita polttamalla aikaansaatuja spektriviivoja. Tämä havainto mahdollisti ensi kertaa taivaankappaleiden kemiallisten ominaisuuksien tutkimisen. Astrofyysikko on henkilö, joka tutkii tai opettaa astrofysiikkaa. == Katso myös == * Kosmologia == Aiheesta muualla == * * Astrophysical Journal * Astronomy and Astrophysics, a European Journal *
Hadrianus I

Hadrianus I (k. 25. joulukuuta 795) oli paavina 9. helmikuuta 772 – 25. joulukuuta 795.Hanska 2005: 318. Langobardien kuningas Desiderius valloitti paavien hallitseman alueen Hadrianuksen virkakauden alussa. Hadrianus pyysi apua frankkikuningas Kaarle Suurelta, joka saapui Italiaan suuren armeijan kanssa. Kaarle Suuri valloitti langobardien pääkaupungin Pavian ja otti itselleen langobardien kuninkaan arvonimen. Paavi sai tyytyä Rooman herttuakuntaan ja Ravennan eksarkaattiin liitettyihin alueisiin. Hadrianuksen hallintokausi oli siihenastisista paaveista toiseksi pisin. Ainoastaan Pyhän Pietarin virkakausi oli ollut pidempi. Vasta Pius VI ohitti Hadrianuksen virkaiän pituudessa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 700 syntyneet Luokka:Vuonna 795 kuolleet
Kurt Georg Kiesinger

Kurt Georg Kiesinger (6. huhtikuuta 1904 Ebingen – 9. maaliskuuta 1988 Tübingen) oli saksalainen konservatiivipoliitikko ja Saksan liittokansleri vuosina 1966–1969. == Varhaisemmat vaiheet == Kiesinger opiskeli lakimieheksi Berliinissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) sen tultua valtaan vuonna 1933 ja työskenteli Saksan ulkoministeriön radioprogandaosastolla sekä propagandaministeriössä. Toisen maailmansodan jälkeen Kiesinger oli muutamia kuukausia internoituna Ludwigsburgin leirillä kunnes hänet vapautettiin. == Poliittinen toiminta == === Kristillisdemokraatiksi === Kiesinger liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDU), oli ehdokkaana ensimmäisissä sodan jälkeisissä vaaleissa ja tuli valituksi parlamenttiin. Hänet valittiin Baden-Württembergin pääministeriksi vuosiksi 1958–1966. Kiesinger toimi liittopäivien puhemiehenä vuosina 1962–1963. === SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus === Suuren kokoomushallituksen kansleriksi Kiesinger valittiin Ludwig Erhardin tilalle joulukuussa 1966. Hallituksessa hän tuli tunnetuksi yhteistyöstä sosiaalidemokraattien (SPD) johtajan Willy Brandtin kanssa. Enemmistöparlamentarismissa harvinainen päävastustajien CDU:n ja SPD:n yhteishallitus muodostettiin talousongelmien ratkaisemiseksi. Seuraavan kerran samaa kokeiltiin Angela Merkelin hallitusta muodostettaessa vuonna 2005. ==== Diplomatiaa Itä-Euroopan kanssa ==== Kiesingerin hallitus solmi diplomaattiset suhteet Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian kanssa. Kiesingeriä arvosteltiin natsimenneisyytensä vuoksi vuonna 1968, kun Beate Klarsfeld löi häntä julkisesti kasvoille nimittäen häntä natsiksi. === Kanslerikauden jälkeen === Vuoden 1969 liittopäivävaaleissa SPD muodosti vasemmistokoalition liberaalien vapaiden demokraattien (FDP) kanssa, lopettaen keskeyttämättömän kristillisdemokraattisten kanslerien sarjan sodan jälkeisessä Saksassa. Kiesingerin seuraajaksi kansleriksi valittiin Willy Brandt. Kiesinger kuoli Tübingenissä, Saksan liittotasavallan silloisessa länsiosassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksan liittokanslerit Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Saksan kristillisdemokraattisen unionin puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Perhonjoki

[ { "type": "ExternalData", "service": "geoline", "ids": "Q2070766", "properties": { "stroke": "#00BFFF", "stroke-width": 3, "stroke-opacity": 1 } } ] Perhonjoki () on Perhonjoen vesistön noin 150 kilometriä pitkä laskujoki Keski-Pohjanmaalla. Aiemmin Perhonjoesta on käytetty nimitystä Vetelinjoki (), ja se on edelleen rinnakkaisnimityksenä joelle. Perhonjoki saa alkunsa Suomenselältä Perhon, Kyyjärven ja Kivijärven kuntien rajalla olevista pienistä järvistä. Joki laskee latva-alueiltaan Perhon kunnan läpi Vetelin Haapajärveen, josta edelleen Kaustisen kautta Kruunupyyn kunnassa sijaitsevaan Perhonjoen keskiosan järviryhmään. Sieltä joki laskee Perämereen Kokkolan pohjoispuolitse. Kokkolan kohdalla Perhonjoki on jo melko leveä ja matala joki. Perhonjoen vesistön valuma-alue on noin 2 550 km², josta peltoa noin 10 % ja suota noin 41 % ja loput pääosin metsää. Suurimmat Perhonjoen sivujoet ovat Halsuanjoki, Köyhäjoki ja Ullavanjoki. Valtiovallan tukemista koskenperkaustöistä suurimmat toteutettiin Perhonjoella 1860-luvulla Perhossa ja koko jokialueella 1930-, 1960- ja 1970-luvuilla. Pohjanmaan joille tyypillisen tulvimisen ehkäisemiseksi on Perhonjoen yläosalle rakennettu Patanan, Vissaveden ja Venetjoen tekojärvet ja Perhonjoen keskiosan järviryhmää on korotettu padottamalla. Pääuomaan on rakennettu kaksi voimalaitosta, joista Pirttikosken voimalaitos jo vuonna 1925. Kaitforsin voimalaitos valmistui vuonna 1983, noin 30 kilometrin päähän jokisuulta. Veden voimaa on hyödynnetty jo aikaisemminkin: vanhimmat olemassa olevat tiedot vesisahasta tai sahamyllystä ovat vuodelta 1621. Perhonjoen alueella oli enimmillään yli 120 myllyä 1800-luvulla. == Kalastus == Perhonjoessa on hyvin rikas särkikalakanta, ja se on keväisin oiva paikka säyneen kalastajille. Perhonjoki on myös tunnettu isoista hauista. Kalastuslupia joen alaosaan voi ostaa Konesportista tai Sipolanpolun bigfish.fi kaupasta. Luvan hinta vuonna 2013 on 30 euroa. Kaustisen kalastuskunta myy lohi- ym. lupia omalle alueelleen. == Lähteet == * * * Kokkolan kaupungin tekninen osasto === Viitteet === Luokka:Suomen joet * Luokka:Kokkolan luonto Luokka:Kruunupyy Luokka:Kaustinen Luokka:Veteli Luokka:Perho
Worcester

Worcester [ˈwʊstə] on noin asukkaan katedraalikaupunki (city) ja hallintopiiri Worcestershiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Severnjoen varrella. Se on Worcestershiren hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki. Worcesterin tuomiokirkolla on ollut keskeinen rooli kaupungin historiassa, ja sinne on haudattu muun muassa Juhana Maaton ja Walesin prinssi Arthur. Kirjallisten lähteiden perusteella tiedetään, että Worcesterissa oli asutusta jo ennen vuotta 680, ja cester sen nimessä viittaa roomalaiseen alkuperään. Vuonna 1086 paikalla oli linna, tuomiokirkko ja pieni kylä, joita ympäröi muuri ja syvä vallihauta. Severnjoessa oli kaupungin kohdalla kahlaamo vuoteen 1313 saakka, jolloin joen yli rakennettiin ensimmäinen silta. Keskiajalla Worcesterista tuli tärkeä villakaupunki, ja siellä on valmistettu hanskoja yhtäjaksoisesti 1200-luvulta saakka. Kaupunki muistetaan myös Worcesterin taistelusta 1651, jossa Kaarle II yritti ottaa vallan takaisin Cromwellin joukoilta, mutta epäonnistui ja joutui pakenemaan Ranskaan. Britannian vanhin sanomalehti Berrow’s Worcester Journal alkoi ilmestyä kaupungissa vuonna 1690. Vuonna 1751 John Wall perusti Worcesterin ensimmäisen posliinitehtaan, josta sai alkunsa kaupungin maineikas posliiniteollisuus. Worcester tunnetaan myös nimeään kantavasta worcesterkastikkeesta, käyttämällä monimutkaisesti valmistetusta maustekastikkeesta, jonka Lea & Perrins toivat markkinoille 1838. Vuonna 2000 kaupunki solmi Lahden kanssa yhteistyösopimuksen. == Katso myös == * Worcesterin linna == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Klemens Aleksandrialainen

Klemens Aleksandrialainen (, ; oik. Titus Flavius Clemens; n. 150 – n. 215) oli Aleksandrian kirkon jäsen ja ensimmäinen varsinainen kristillinen filosofi. Hänet lasketaan kirkkoisien joukkoon. == Elämä == Klemens oli kotoisin Ateenasta. Hänen kääntymisestään ei ole tietoa, mutta kristityksi tulonsa jälkeen hän matkusti Etelä-Italiaan, Syyriaan ja Palestiinaan tapaamaan kristittyjä opettajia. Lopulta hän päätyi Aleksandriaan, jonne hän asettui aloilleen. Aleksandriassa Klemens tapasi oppi-isänsä Pantainoksen, joka johti tunnettua Aleksandrian kateketiikkakoulua.Halldorf 2000, s. 71. Pantainos oli stoalaisuudesta kristityksi kääntynyt opettaja. Pantainoksen kuoltua vähän ennen vuotta 200 Klemensistä tuli kateketiikkakoulun johtaja. Hän joutui kuitenkin lähtemään Aleksandriasta Septimius Severuksen toimeenpanemien vainojen (202 tai 203) aikana. Klemens toimi lyhyen aikaa Jerusalemin piispana kunnes muutti Kappadokiaan, jossa hän kuoli 215.Halldorf 2000, s. 72. == Teokset == Klemensin kirjallinen tuotanto on laaja. Hänen koulutuksensa laatu näkyy siinä, että kuinka siteeraa toistuvasti kreikkalaisen kirjallisuuden runoilijoita ja filosofeja. Lisäksi hän käsittelee arkeologiaa ja mytologiaa. Klemens tunsi kristillisen kirjallisuuden hyvin, ja hän viittaa kirjoituksissaan yli 1 500:aan Vanhan testamentin ja liki 2 000:een Uuden testamentin kohtaan. Stromateis- teoksessaan hän yritti yhdistää toisiinsa kreikkalaista filosofiaa ja kristinuskoa. Protreptikos-teos oli kreikkalaiselle yleisölle suunnattu kehotus kääntyä kristinuskoon. Paidagogos-niminen teos käsittelee kristillistä moraalia. * Protreptikos (Kehotus), noin vuodelta 195 * Paidagogos (Opettaja), noin vuodelta 198 * Stromateis (Tilkkutäkki), noin vuosilta 198–203 == Teologia == Klemens painotti hidasta hengellistä kypsymistä, joka seurasi ihmistä läpi elämän. Kaikki inhimilliseen elämään kuuluva, kuten koulu, avioliitto ja lapset, ovat tärkeää hengellisien kehityksen kannalta. Klemensin mukaan jokainen hetki – etenkin kodin arjessa – on täynnä jumalallista tarkoitusta.Halldorf 2000, s. 73–74. Klemens kuvailee Jumalaa ajan ja paikan ulkopuolella olevaksi, minkä vuoksi ihmisen on mahdotonta kuvailla häntä. Tämän vuoksi Jumalan tarvitsi ilmestyä Jeesuksen kautta ihmisille, jotta ihmiset voisivat oppia tuntemaan hänet. Klemens esitti ensimmäisenä apofaattisen teologian, jolla hän pyrkii kuvailemaan Jumalaa. Apofaattisessa metodissa kuvaillaan, mitä Jumala ei ole, ja siten pyritään rajaamaan tarkempaa tietoa Jumalasta. Klemens kuitenkin käyttää Jumalasta termiä semper major, aina suurempi, millä hän tarkoittaa että Jumala on aina jotain ihmisen luomaa käsitettä suurempi.Halldorf 2000, s. 76–77. == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * * * == Aiheesta muualla == * * Kirby, Peter (toim.): Clement of Alexandria Early Christian Writings Luokka:150-luvulla syntyneet Luokka:210-luvulla kuolleet Luokka:Kirkkoisät Luokka:Antiikin Aleksandria Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Panssariviestikomppania

Panssariviestikomppania (PsViestiK, ent. PsVK) on Panssariprikaatin (PSPR) viestiaselajiyksikkö. Se perustettiin samaan aikaan 5. Erillisen Viestikomppanian kanssa 1967 Parolannummelle Hattulan kuntaan. Kalustona ovat pääasiassa viestikeskusvarustellut MT-LB -panssarivaunut sekä panssaroimattomat radioautot. Vuonna 1980 komppania sijaitsi rakennuksessa, jonka toisessa päädyssä majaili Panssaripioneerikomppania. Tämän rakennuksen naapureina sijaitsivat Hämeen Jääkäripataljoona, varuskuntasairaala sekä kylmät panssarivaunuhallit. Vuoden 1986 suuriin kertausharjoituksiin mennessä Viestikomppania oli siirretty saneerattuihin tiloihin Panssarintorjuntakomppanian kanssa samaan rakennukseen sotilaskodin lähelle ja kyseisessä rakennuksessa yksikkö vietti parisenkymmentä vuotta. Panssariviestikomppania (PsVK) yksikkönä lakkautettiin vuonna 2006 ja toiminta siirrettiin Jääkäritykistörykmentin (JTR) Viesti- ja tulenjohtopatteriin. PsVK kuului erillisyksikköhistoriansa jälkeen Parolan Pataljoonaan (ParP). Pataljoona perustettiin 1.9.1987, joka koki nimenmuutoksen välissä Panssariviestipataljoonanakin (PsViestiP sekä PsVP). Nimi Parolan Pataljoona otettiin takaisin vuonna 2006 tapahtuneen Panssariviestikomppanian lakkauttamisen ja toiminnan siirron jälkeen. Pataljoonan nimenmuutos astui voimaan vuoden 2007 alusta. ==Tilanne 2009 lähtien== Panssariviestikomppania perustettiin uudelleen Viesti- ja tulenjohtopatterin (JTR) tilalle alkuvuodesta 2009. Tämä muutos sisälsi tulenjohtokoulutuksen siirron Kranaatinheitinkomppaniaan, jolloin Panssariviestikomppaniassa koulutetaan PSPRr:n tuottamiin joukkoihin johtamisjärjestelmien osaajia. ==Päälliköt== *kapteeni P. Turunen 1967–1970 *yliluutnantti E. Lehtovirta 1970–1971 *luutnantti Asko Inkilä 1971–1972 ja 1975–1976 *kapteeni T. Tanner 1972–1975 *majuri Pentti Turunen 1976–1981 *kapteeni/majuri Tapio Tanner 1982-1986 *majuri Jouko Viitamäki 1987–1989 *kapteeni Ilkka Korkiamäki 1989-1990 *kapteeni Y. Sairanen19?- *kapteeni E. Hourula 1994–1995 (sij.) *kapteeni P. Susi 1994–1999 *kapteeni Jarkko Karsikas 1999–2002 *kapteeni M. Rintakoski 2002–2003 *kapteeni H. Kantola 2003–2004 *yliluutnantti Henri Rauhamäki 2004–2005 *yliluutnantti Juha-Matti Salmenpohja 2005–2006 *kapteeni M Kokkonen 2007-2008 *kapteeni J-M Salmenpohja 2008–2011 *kapteeni V-M Nieminen 2011–2015 *kapteeni O. Tuisku 2015-2017 *kapteeni J. Hanén 2017-2019 *kapteeni A. Saramies 2019-2021 *kapteeni O. Hakamaa 2021-2023 *kapteeni H. Ojala 2023- ==Aiheesta muualla== * Panssariviestikomppania Panssariprikaatin sivustolla * PsVK:sta kertova epävirallinen SotaPäiväKirja-sivusto Luokka:Panssariprikaati Luokka:Viestijoukot Luokka:Komppaniat
Päivi Alafrantti

Päivi Jaana Maarit Alafrantti (s. 8. toukokuuta 1964 Tervola) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän voitti EM-kultaa vuonna 1990 ja valittiin samana vuonna vuoden urheilijaksi. Urallaan Alafrantti edusti vuoteen 1983 kasvattajaseuraansa Tervolan Terävää, sen jälkeen vuodet 1983–1986 Tyrnävän Tempausta ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita. Splitissä käydyissä EM- kisoissa Alafrantti ei saanut karsinnassa lainkaan tulosta, kun ainut onnistunut heitto tuomittiin lappeelleen laskeutuneeksi. Suomi teki protestin, joka hyväksyttiin, ja näin Alafrantti pääsi finaaliin. Alafrantti oli ensimmäinen suomalainen naisten yleisurheilun Euroopan mestari (ja myös mitalisti) sitten Rooman vuoden 1974 kisojen. Keihäänheitossa edellinen suomalainen Euroopan mestari oli Hannu Siitonen vuonna 1974, ja seuraava puolestaan Antti Ruuskanen vuonna 2014. Alafrantti on edustanut Suomea lukuisissa arvokisoissa. Hän oli kymmenes Soulin olympialaisissa ja karsiutui Barcelonan olympialaisissa. 1991 MM-kisoissa Tokiossa hän sijoittui kahdeksanneksi ja karsiutui 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa. 1994 EM-kisoissa Helsingissä hän niin ikään karsiutui. Alafrantti voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden vuonna 1989 ja 1993. SM-hopeaa hän sai 1988, 1990, 1991 ja 1992 sekä pronssia 1994. Alafrantin paras tulos oli Splitin finaalissa 30. elokuuta 1990 heitetty 67,68. Häntä valmensivat Jorma Markus ja Tiina Lillak. Varsinkin ennen menestysvuosiaan keihäässä Alafrantti kilpaili myös muun muassa kuulassa, kiekossa ja moniotteluissa. Hänellä on Kalevan kisoista kaksi pronssia (1984 ja 1987) kuulantyönnöstä. Lisäksi Alafrantti saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa kuulantyönnöstä kultaa vuonna 1987 ja hopeaa vuonna 1988. Yleisurheilun lisäksi Alafrantti harrasti painonnostoa. Hän voitti lajissa SM-kultaa ja oli MM-kisojen yhdeksäs vuonna 1987. Alafrantti oli myös voittamassa käsipallon SM-hopeaa HIFK:ssa 1987. Hän toimi vuoden 2004 paralympialaisten huoltotehtävissä. Hän on toiminut aktiiviuransa jälkeen fysioterapeuttina Espoossa ja Rovaniemellä. == Kausien parhaat heitot == * 1977 38,58 Pello 14.8. * 1978 42,68 Heinola 30.7. * 1979 43,44 Raahe 1.7. * 1980 43,56 Sotkamo 21.6. * 1981 39,26 Kemi 20.7. * 1982 51,24 Pello 17.6. * 1983 45,74 Heinola 28.5. * 1984 58,66 Pihtipudas 1.7. * 1985 60,60 Heinola 18.5. * 1986 57,04 Parkano 5.8. * 1987 57,66 Helsinki 2.7. * 1988 63,18 Lappeenranta 10.9. * 1989 64,92 Tervola 11.7. *1990 67,68 Split 29.8. * 1991 66,14 Tokio 6.5. * 1992 66,06 Tornio 14.6. * 1993 64,98 Tukholma 28.8. * 1994 62,14 Hamina 14.6. * 1995 63,64 Tampere 18.6. ==Lähteet== * Kilpakenttien sankarit, Tammi 1992, s. 24–25 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Yle Elävä arkisto: EM-keihäskultaa Päivi Alafrantille 1990 * Alafrantti Sports Reference -tietokannassa Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Suomalaiset fysioterapeutit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marsyas

Marsyas oli kreikkalaisessa mytologiassa fryygialainen satyyri, joka löydettyään Athenen käyttämän ja hylkäämän aulos-huilun rohkeni haastaa Apollonin kilpasoittosille. He sopivat, että voittaja saisi tehdä voitetulle mitä tahtoi. Apollon voitti, ja sopimuksen nojalla hän kytki Marsyaan puun runkoon ja nylki hänet elävältä. Myytin alkuosa on aiheena Myronin veistoksessa Athene ja Marsyas. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Pyhä Laurentius

Pyhä Laurentius (suomeksi myös Pyhä Lauri) toimi Rooman kirkon diakonina kolmannella vuosisadalla ja kärsi marttyyrikuoleman keisari Valerianuksen vainoissa 10. elokuuta 258. == Pyhän Laurentiuksen tarina == Laurentius sai määräyksen viedä Rooman seurakunnan omaisuuden keisarille. Hän jakoi varat kuitenkin köyhille ja vei heidät keisarin eteen sanoen, että he ovat kirkon oikea aarre. Laurentiusta piinattiin ensin ruoskilla ja asetettiin sitten halsterin tapaiselle rautalankaverkolle poltettavaksi. Hänen kerrotaan pysyneen lujana ja tyynenä keskellä tuskiaan, jopa pilkanneen pyöveleitään pyytämällä, että nämä kääntäisivät hänet toiselle kyljelleen, jotta sekin puoli paistuisi. == Pyhän Laurentiuksen kultti == Pyhä Laurentius on kirjojen ja kirjastojen suojelupyhimys. Kirja 500 vuotta suomessa juhlanäyttelyn julkaisu, Turku 1988, sivu 131 Pyhän Laurentiuksen muistopäivä on katolisessa pyhimyskalenterissa hänen kuolinpäivänään, 10. elokuuta. Sama päivä on Suomessakin edelleen Laurin nimipäivä. Laurentius oli keskiajan kuuluisimpia pyhimyksiä, ja on edelleen merkittävä pyhimys roomalaiskatolisessa, ortodoksisessa ja anglikaanisessa kirkossa. Laurentiuksen kultti on erityisen merkittävä Roomassa, jossa pyhimys kärsi marttyyrikuolemansa. Laurentiuksen haudan päälle rakennettu San Lorenzo fuori le Muran kirkko on yksi Rooman seitsemästä pääkirkosta, ja tärkeä pyhiinvaelluskohde. Pyhän Laurentiuksen mukaan on saanut nimensä muun muassa Pohjois-Amerikan Suurten järvien laskujoki Saint Lawrence sekä Saint Lawrencen lahti, johon se laskee. == Pyhä Lauri keskiajan Suomessa == Pyhä Laurentius oli tärkeä pyhimys katolisessa Suomessa. Keskiaikaisista suomalaisista kirkoista Laurentiukselle on pyhitetty muun muassa Eckerön, Janakkalan, Hämeenkosken, Isonkyrön, Lohjan, Vantaan, Mynämäen ja Perniön kirkot. Pyhä Laurentius oli entisen Lappeen kunnan suojeluspyhimys ja oli myös kuvattuna sen vaakunassa. Nykyään Pyhän Laurentiuksen attribuutti, parilarauta, esiintyy Lohjan vaakunassa. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset pyhimykset Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Vuonna 258 kuolleet
Petrus Damianus

thumb|200px|Petrus Damianus Petrus Damianus (myös Petrus Damiani, alun perin Pier Damiano, n. 1007 - 21/22. helmikuuta 1072) oli arvostettu munkki, josta tuli kardinaali. Dante sijoitti hänet yhdelle Paratiisin korkeimmista kehistä Franciscus Assisilaisen edelläkävijänä. == Elämä == Petrus syntyi köyhistä vanhemmista. Häntä kasvatti aluksi veli Damiano, jonka kunniaksi hän otti nimen Petrus Damiani. Päätettyään opintonsa Parmassa ja Ravennassa hän toimi itse opettajana suurella menestyksellä, mutta vetäytyi 30 vuoden ikäisenä maailmasta ja meni Fonte Avellanan luostariin (Catria-vuoren rinteellä), jonka apotiksi hänet valittiin. Tässä toimessaan hän teki tärkeitä palveluksia useille paaveille, niin että hänet 1058 nimitettiin Ostian kardinaali- piispaksi, jonka arvon hän hyvin vastahakoisesti otti vastaan. Hän sovitti muun muassa Rooman ja Milanon kirkon välit. Sittemmin Petrus palasi jälleen luostariin (Sta Maria Ravennassa), eli yksinkertaisena munkkina ja nöyryydestä kutsui itseään Pietari Syntiseksi (Petrus peccator). Petrus kuoli Faenzassa vuonna 1072, jättäen jälkeensä useita teologisia käsitteleviä teoksia. Damianus nimitettiin kirkonopettajaksi vuonna 1823. == De divina omnipotentia == Yksi kuuluisimmista Damianuksen teoksista on "De divina omnipotentia" (Jumalan kaikkivaltijuudesta), ajoitettu noin vuodelle 1065. Teoksen aiheena on, pystyykö Jumala kaikkivaltiaana muuttamaan menneisyyttä? Voiko hän saada aikaan sen, että esimerkiksi Roomaa ei olisi koskaan perustettukaan?Holopainen, Toivo: Varhaiskeskiaika. Teoksessa Damianus ratkaisi ongelman esittämällä, että Jumala ei voi muuttaa menneisyyttä, mutta on silti kaikkivaltias. Ratkaisu perustui käsityksiin ajasta, sallimuksesta ja ikuisuudesta, jotka oli esitetty augustinus-boethiuslaisittain. Asioilla, jotka tapahtuvat ajallisessa historiassa, on pysyvä olemassaolo Jumalan luona hänen sallimuksessaan (providentia). Päivä, jolloin Rooma perustettiin, on meidän mielestämme tapahtunut kaukana historiassa, on kuitenkin Jumalalle nykyisyyttä. Näin Damianus esittää, että Jumalan suhde meidän menneisyyteemme on sama kuin nykyisyyteemme ja tulevaisuuteemme. Jumalan tahdosta riippuu, mitä asioita kuuluu menneisyyteen ja mitä tulevaisuuteen, mutta Jumalan valinta on muuttumaton. Kun Jumala on valinnut tietyn tapahtuman tapahtuvaksi, se toteutuu, koska mikään ei voi estää Jumalan tahtoa toteutumasta. Jumala olisi voinut valita, että Roomaa ei olisi koskaan perustettu, mutta silloinkaan menneisyys ei olisi muuttunut, vaan olisi kokonaan toinen jo alun pitäenkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset pyhimykset Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Kirkonopettajat Luokka:Kristityt munkit Luokka:Apotit Luokka:Skolastikot Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:1000-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Vuonna 1072 kuolleet
T-28

T-28 oli Neuvostoliiton ensimmäinen keskiraskas panssarivaunu. Se otettiin käyttöön vuonna 1931. T-28 muistuttaa ulkonäöltään brittiläistä Vickers Independent -vaunua, joka vaikutti merkittävästi panssarivaunujen kehitykseen maailmansotien välillä. T-28:ssa on yksi iso torni, jossa oli 76,2 millimetrin KT-28-mallinen haupitsi ja kaksi pienempää tornia, joissa 7,62 millimetrin DT- pikakiväärit. Panssarointia oli 20-30 millimetriä. Vaunu painoi 28,5 tonnia. Miehistöä on kuusi. Yhteensä 503 vaunua rakennettiin vuosina 1933–1940. Vaunu oli väärää kehityssuuntaa edustavasta maailmansotien välisestä suunnittelustaan huolimatta osittain kehittynyt: miehistössä oli erillinen komentaja, ampuja ja radisti-lataaja ja mekaanikko-kuljettaja kuten nykyaikaisissa vaunuissa, kahden konekivääriampujen lisäksi. Lisäksi jokaisessa vaunussa oli radiot. T-28:ia käytettiin talvisodassa ja japanilaisia vastaan vuonna 1939. Aluksi sitä käytettiin suomalaisten pesäkkeiden suoraan tuhoamiseen, jolloin panssarointi huomattiin riittämättömäksi. Etupanssari vahvistettiin 50 millimetristä 80 millimetriin ja sivuilla ja takana 40 millimetrin paksuuteen. Tällä varustuksella panssarit mursivat suomalaisten Mannerheim-linjan. Suomalaiset tunsivat vaunun nimillä ”postivaunu” ja ”postijuna”. Nimitys tiettävästi johtui eräästä sotasaaliiksi saadusta vaunusta löytyneistä neuvostoliittolaisten kenttäpostisäkeistä. Toinen selitys oli, että vaunun korkea profiili muistutti villin lännen postivaunuja. ”Juna”-nimitystä taas on selitetty sillä, että vaunun pituus ja runsas pyörien määrä antoi junamaisen vaikutelman. Puna-armeijan tilastojen mukaan talvisodassa tuhottiin 97 vaunua. Suomessa oli käytössä kaksi talvisodan aikana vallattua ja viisi jatkosodan aikana vallattua vaunua. Pian tuotanto ohjattiin uuteen keskiraskaaseen T-34-vaunuun ja loput T-28:t menetettiin saksalaisten hyökkäyksen ensimmäisen kahden kuukauden aikana. Yksi T-28 ”Postijuna” on nähtävillä Parolan panssarimuseossa suomalaisin maastovärein maalattuna. Tämä vaunu oli Mannerheim-ristin ritari Albert Räsäsen komentovaununa Tuulosjoen läpimurtotaisteluissa. Tuulosjoen taistelun jälkeen Räsänen johti vaunujaan aina jalkautuen, mikä johtui T-28:n huonoista tähystysominaisuuksista. Maailmassa on jäljellä viisi T-28-vaunua, joista neljä Suomessa ja yksi Venäjällä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Talvisodan aseet Luokka:Jatkosodan aseet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Neuvostoliittolaiset keskiraskaat panssarivaunut
T-35

T-35 oli neuvostoliittolainen 1930-luvulla suunniteltu raskas panssarivaunu. Se oli suunniteltu läpimurtotankiksi puna-armeijan tarvitessa raskasta vaunua, joka pystyisi läpäisemään vihollisen linnoitetut linjat. Siinä oli kaikkiaan viisi tornia: yksi iso, jossa 76,2 millimetrin L/16,5-tykki, sekä eteen että taakse ampuvat pikakiväärit ja kaksi pienempää BT-5-vaunusta otettua, joissa 45 millimetrin panssarivaunukanuuna ja tornin kyljessä pallomaskissa eteen ampuva pikakivääri, sekä kaksi pientä pikakivääritornia, joissa 7,62 DT -vaunupikakiväärit. Miehistöä oli 11. Vaunu painoi 45 tonnia ja oli 9,7 metriä pitkä ja 3,5 metriä korkea. T-35 oli hidas ja teknisesti epäluotettava johtuen vaunun suuresta pituudesta ja kapeudesta, joka hankaloitti erityisesti kääntymistä. Sen valmistus maksoi saman verran kuin yhdeksän kevyen BT-5-vaunun. Vain 63 kappaletta rakennettiin. Prototyyppi esiteltiin vapunpäivän paraatissa Moskovassa vuonna 1933, minkä jälkeen vaunu määrättiin sarjavalmistukseen. T-35:t sijoitettiin 5. erilliseen raskaaseen panssariprikaatiin vuodesta 1935 vuoteen 1940. Kesäkuussa 1940 ehdotettiin niiden poistamista palveluksesta ja muuntamista tykistöksi tai koulutuskäyttöön. Vielä toimivat vaunut päätettiin kuitenkin koota Kiovan sotilaspiirin 34. panssaridivisioonan 67. ja 68. panssarirykmenttiin. Toisin kuin usein on luultu,Arvi Korhosen Viisi sodan vuotta -kirjan (3p. WSOY, 1963) sivulla 111 on kuva suuresta vaunusta, jossa on kaksi valettua tornia. Etummaisessa on ilmeisesti 45 mm panssarivaunukanuuna. Kuvateksti: ”Kasapanoksella Summan kohdalla joulukuussa tuhottu yli 9 m:n pituinen 45 tonnin T-35 panssarivaunu.” T-35-vaunuja ei esiintynyt talvisodassa. Vaunut, joita suomalaiset ovat Summassa tuhonneet ja nähneet, ovat olleet joitain muita vaunuja (prototyyppikokeissa käytetyt KV-1 m1939, SMK ja T-100). Summassa suomalaiset luulivat tuhonneensa T-35C-vaunun, joka todennäköisesti oli kuitenkin SMK-prototyyppivaunu. Operaatio Barbarossan aikana useimmat vaunut menetettiin joko mekaanisten ongelmien vuoksi tai ne hylättiin ja tuhottiin. Saksalaiset raportit painottavat, ettei yhtään vaunua kohdattu taistelussa, vain miehistöjensä hylkääminä ilman polttoainetta ja joskus yritettyinä tuhota. Viimeisen kerran ne olivat käytössä talvella 1941. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Neuvostoliittolaiset raskaat panssarivaunut
Panzerkampfwagen 35(t)

Panzerkampfwagen 35(t) oli tšekkoslovakialainen kevyt panssarivaunu, jota Saksan armeija käytti toisen maailmansodan aikana. Tšekkoslovakian armeijassa vaunu tunnettiin nimellä LT vz.35. Saksalaisessa nimessä liite ”(t)” tarkoitti tšekkiläistä. Vaunu oli suunniteltu 1930-luvulla Tšekkoslovakian armeijalle. Natsi-Saksan ottaessa Tšekkoslovakian haltuunsa, se sai haltuunsa Tšekkoslovakian armeijan vaunut ja Škodan tehtaan tuotannon. Vaunussa oli niitattu panssarointi, kahden miehen torni ja Škodan 120 hevosvoiman T11-moottori takana. Pääaseena oli Škodan 37,2 millimetrin vz. 34 -tykki, jota käytti vaunun johtaja. Lisänä oli 7,92 millimetrin konekivääri tykin suuntaisesti. Toinen miehistön jäsen tornissa toimi lataajana ja radistina. Ajaja istui rungossa oikealla ja hänen vasemmalla puolellaan konekivääriampuja, joka käytti rungon konekivääriä. Noin 300 LT-35-vaunua oli tuotettu Tšekkoslovakian armeijalle ja 126 Romanialle Škoda R-2 -nimellä. Tšekkoslovakian armeija tilasi ensimmäiset S-11a-prototyypit lokakuussa 1934 ja kiirehti tuotannon aloittamista havaituista ongelmista huolimatta. Vuonna 1937 se oli Tšekkoslovakian armeijan pääasiallinen vaunu. Omaisuuksiltaan se vastasi muiden Euroopan maiden panssarivaunuja. Mainetta se keräsi lähinnä teknisistä ongelmistaan, ja sitä pidettiin väliaikaisratkaisuna LT-38-malliin siirryttäessä. Tuotanto jatkui Saksan miehittäessä Tšekkoslovakian, ja Wehrmachtille toimitettiin 219 vaunua lisää saaliiksi saatujen lisäksi. Sodan alkuvaiheissa vaunu oli hyvä kevyt panssarivaunu, jossa oli hyvä tykki ja panssarointi. Saksan 6. panssaridivisioona oli varustettu Puolan kampanjan alussa Panzer 35(t) -vaunuin, ja ne olivat käytössä Ranskan valloituksen aikana ja Operaatio Barbarossan alussa, jossa ne olivat jo vanhentuneita. Bulgaria osti ennen sotaa 126 A-3-tykillä ja kymmenen parannetulla A-7-tykillä vuonna 1940. Osasta rakennettiin panssarintuhoajia 76 millimetrin tykillä. Slovakian armeija käytti Saksan liittolaisena itärintamalla 79 vaunua. Lopulta tykinvetäjiksi muutettujen vaunujen torneja käytettiin linnoitteina Tanskan rannikolla ja Korsikalla. == Mallit == * S-11a – prototyyppi * LT-35 (LT vz. 35) – Tšekkoslovakian perusmalli (37 mm A-3-tykki) * LT35 (A-7-tykki) – vientimalli paremmalla 37 mm A-7-tykillä * Panzerkampfwagen 35(t) – LT-35:n saksalainen nimitys * Panzerbefehlswagen 35(t) – saksalainen komentovaunu * Mörserzugmittel 35(t) – saksalainen panssaroitu traktori * T-11 – alkuperäismallin nimitys Bulgariassa (A-3- ja A-7-tykit) * Škoda R2 – LT-35:n romanialainen nimitys * TACAM R-2 – romanialainen panssarintuhoaja R-2 (LT-35) rungolla ja neuvostoliittolaisella sotasaalistykillä, 20 kpl. * T22 – suurempi prototyyppi, jota Unkarissa tuotettiin Turanina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Škoda Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut
Gutenberg-projekti

Logo Aloitus 1.12.1971 Kielet 68 kpl (23.2.2024) Teokset 72 944 (23.2.2024) Perustaja Michael Hart Kotisivu http://www.gutenberg.org/ Gutenberg-projekti () on vuonna 1971 käynnistetty sähköisten kirjojen projekti, joka tarjoaa ilmaiseksi tuhansia teoksia Internetissä. Suurin osa kirjoista on vapaasti levitettäviä, mutta projektissa on myös jonkin verran tekijänoikeuksien suojaamia teoksia, joiden kirjoittajilta on saatu siihen lupa. Projekti on nimetty kirjapainotekniikan uranuurtajan Johannes Gutenbergin mukaan. Gutenberg-projektin kirjoja tuotetaan lähes kokonaan vapaaehtoisvoimin. Merkittävän osan kirjoista tuottaa Distributed Proofreaders -projekti, jossa käyttäjät pystyvät oikolukemaan sekä kuvina skannattuja että tekstiksi tunnistettuja kirjoja sivu kerrallaan. Koska kuka tahansa voi tuottaa kirjallisuutta Gutenberg-projektiin, kaikkien teosten laatu ei välttämättä ole ammattimaisella tasolla, vaikka teosten laatua tarkkaillaankin ja virheitä korjataan. Suurin osa Gutenberg-projektin kirjoista on englanninkielisiä (58 482 kpl). Seuraavaksi eniten julkaistuja teoksia on ranskaksi (3 739 kpl), suomeksi (2 830 kpl), saksaksi (2 197 kpl) ja hollanniksi (1 001 kpl). Kaikkiaan teoksia on 68 kielellä yli 72 944 kpl (23.2.2024). Books Posted or Updated Since: 2019-03-29 (teosten lukumäärän saa viemällä hiiren ao. kielen päälle) Kirjat ovat tavallisesti tekstimuodossa, mutta osasta on myös tarjolla muita tiedostomuotoja, kuten HTML, PDF, EPUB sekä KINDLE. Epub- ja Kindle- tyyppiset kirjat voi ladata myös Dropboxiin, Google Driveen tai OneDriveen. Kokoelmaan sisältyy myös jonkin verran äänikirjoja, kuvia ja musiikkia. Varsinaisella Gutenberg-projektilla on myös sisarprojekteja, kuten Australian Gutenberg-projekti (Project Gutenberg Australia), Kanadan Gutenberg-projekti (Project Gutenberg Canada) ja Euroopan Gutenberg-projekti (Project Gutenberg Europe). Samankaltainen on myös pohjoismainen Runeberg-projekti (Project Runeberg), jonka toimintaperiaate poikkeaa hiukan Gutenberg-projektista. Suomalainen Projekti Lönnrot toimii yhteistyössä Gutenberg-projektin kanssa. Näiden lisäksi on olemassa paljon muitakin digitalisointiprojekteja. == Katso myös == * Internet Archive * LibriVox, äänikirja-projekti * Tekijänoikeus ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Gutenberg-projektin sivut – viralliset sivut * Australian Gutenberg-projektin sivut * Distributed Proofreaders * Gutenberg-projektin ilmaiset suomenkieliset e-kirjat * Euroopan Distributed Proofreaders * Projekti Lönnrot Luokka:Verkkokirjastot Luokka:Johannes Gutenberg Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ezer Weizman

Ezer Weizman (15. kesäkuuta 1924 Tel Aviv – 24. huhtikuuta 2005 Caesarea) oli Israelin seitsemäs presidentti vuosina 1993–2000. Weizman syntyi Tel Avivissa, mutta vietti nuoruutensa Haifassa. Hänen setänsä Chaim Weizmann oli Israelin ensimmäinen presidentti. Ezer Weizman oli sabra. Weizman liittyi vuonna 1942 18-vuotiaana Britannian ilmavoimiin, Royal Air Forceen. Palattuaan Palestiinaan sodan jälkeen hänestä tuli yksi Haganahin ilmavoimat perustaneista sotilaslentäjistä. Israelin itsenäisyyssodassa hän palveli laivueen komentajana. 34-vuotias Weizman nimitettiin 1958 Israelin ilmavoimien komentajaksi. Kuuden päivän sodan aikana Weizman oli yleisesikunnan operatiivisen osaston päällikkö. Hän erosi puolustusvoimista 1969 kenraalimajurina ja siirtyi politiikkaan. Hän kampanjoi Menachem Beginin puolesta, josta tuli pääministeri 1977 ja Weizman nimitettiin puolustusministeriksi. Weizman kuului myös Camp Davidin rauhansopimuksen Israelin puolelta neuvotelleiden ryhmään. Vuonna 1980 hän vetäytyi politiikasta aloittaen liiketoimet. Hän kuitenkin perusti vuonna 1984 pienen puolueen ja palveli ensiksi arabiasioiden ministerinä ja sen jälkeen tiede- ja teknologiaministerinä. Vuonna 1992 Weizman vetäytyi aktiivipolitiikasta ja tuli vuotta myöhemmin valituksi pääosin seremonialliseen virkaan Israelin presidentiksi ja uudelleen 1998. Vuonna 2000 paljastui, että hän oli ottanut vastaan suuria rahasummia ulkomaisilta liikemiehiltä ollessaan ministerinä. Weizman haudattiin tiistaina 26. huhtikuuta 2005 Or Akivaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ezer Weizmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Israelin presidentit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Lipponen

Lipponen tarkoittaa seuraavia: Henkilöitä: * Akseli Lipponen (1879–1932), toimittaja, hotellin omistaja ja puoluesihteeri, Paavo Lipposen isoisä * Anna Lipponen (s. 1983), näyttelijä * Jari Lipponen (s. 1972), jousiampuja * Jukka Lipponen, sosiaalipsykologian lehtori * Kimmo Lipponen (s. 1962), jalkapalloilija * Martti Lipponen (s. 1952), Vantaan apulaiskaupunginjohtaja * Mika Lipponen (s. 1964), jalkapalloilija * Paavo Lipponen (s. 1941), poliitikko, SDP:n puheenjohtaja 1993–2005, Suomen pääministeri 1995–2003, eduskunnan puhemies 2003–2007 * Päivi Lipponen (s. 1967), Paavo Lipposen vaimo, kansanedustaja (SDP) * Tapio Lipponen (1942–2017), muusikko, säveltäjä * Toivo V. Lipponen (1902–1970), sotakirjailija * Ulla Lipponen (1941–2015), nykykansanperinteen tutkija Fiktiivisiä henkilöitä * Kalle Kustaa Lipponen, tv-elokuvassa Korkki ja Lipponen * Pekka Lipponen, Outsiderin henkilöhahmo Asioita: * Lipponen, rautatieasema Uuraan radalla * lipponen, sisäkäyttöön tarkoitettu avokas, jonka kantapääosa on avoin Sukunimenä savokarjalainen Lipponen lienee johdettu ortodoksisesta "Filippoksen" puhuttelumuodosta.
Halme

Halme tarkoittaa vanhan kirjasuomen sanakirjan mukaan kaskea tai kaskiviljelmää. Se on myös suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aapo Halme (s. 1998), jalkapalloilija * Aarne Halme (1943–2023), professori, prosessiautomaation tutkija * Aatu Halme (1873–1933), kansanedustaja * Aleksi Halme (s. 1999), jääkiekkoilija * Alpo Halme (s. 1929), arkkitehti, professori ja rakennusakustiikan tutkija * Antti Halme (1923–1996), kansanedustaja * Antti Halme (s. 1972), kirjailija * Asko Halme (1931–2019), kuvanveistäjä ja arkkitehti * Einari Halme (1892–1936), kapellimestari * Erkki Halme (1912–1989), kalastusbiologi * Erkki Halme (1914–1989), maanviljelijä ja järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos * Esa Halme (s. 1958), maakuntajohtaja * Esko Halme (1911–1981), koelentäjä * Heidi Sundblad-Halme (1903–1973), kapellimestari ja säveltäjä * Heikki Halme (s. 1942), rehtori, kapellimestari, laulaja ja musiikinopettaja * Helvi Halme (1923–2016), lähetyssaarnaaja ja kirjailija * Henna Halme (s. 1994), ravivalmentaja * Henrik Halme (1886–1968), ylirehtori * Hepa Halme (s. 1955), saksofonisti ja huilisti * Ilkka Halme (1943–1986), jääkiekkoilija * Juhani Halme (1924–2002), jääpalloilija * Juho Halme (1888–1918), yleisurheilija ja toimittaja * Jukka Halme (s. 1967), tieteis- ja fantasiakirjallisuuden harrastaja-asiantuntija ja fandom-aktiivi * Jukka Halme (s. 1985), jalkapalloilija * Jussi Halme (s. 1961), muusikko * Jussi Halme (s. 1980), jääkiekkoilija * Kaarle Halme (1864–1946), näyttelijä * Kaarlo Halme (1899–1938), Neuvostoliitossa toiminut kääntäjä ja kirjailija * Kaarlo Halme (1901–1961), yritysjohtaja, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, kauppaneuvos * Laila Halme (1934–2021), laulaja * Lari Halme (s. 1976), näyttelijä * Markku Halme (1962–2015), musiikki- ja elokuvatoimittaja * Martti Halme (s. 1943), jalkapalloilija * Mia Halme (s. 1968), käsikirjoittaja ja dokumenttiohjaaja * Miia Halme-Tuomisaari (s. 1975), oikeusantropologi * Nina Halme (s. 1990), alppihiihtäjä * Pekka Halme (1927–2018), korkeushyppääjä * Rauno Halme (s. 1956), klarinetisti * Reijo Halme (1899–1941), yleisurheilija * Risto Halme (1934–2021), sisustusarkkitehti ja huonekalusuunnittelija, kauppaneuvos Kaarlo Halmeen poika * S. K. Halme (1913–2009), kirjailija * Tony Halme (1963–2010), ammattinyrkkeilijä, showpainija ja Perussuomalaisten kansanedustaja * Tyyne Jauri, o.s. Halme (1888–1957), näyttelijä * Veikko Halme (1916–1988), taloustieteilijä, professori * Vilho Halme (1921–2000), päätoimittaja, kaupunkineuvos, tamperelainen kunnallispoliitikko * Viljo Halme (1907–1981), jalkapalloilija, jääpalloilija ja jääkiekkoilija * Yrjö Halme (1894–1978), toimittaja ja kirjailija. ==Kuvitteelliset henkilöt== * Aadolf Halme, Väinö Linnan romaanin Täällä Pohjantähden alla hahmo. == Lähteet ==
Kaarle Kustaa

Kaarle Kustaa voi tarkoittaa seuraavia: * Kaarle XVI Kustaa (s. 1946), Ruotsin nykyinen kuningas * Kaarle X Kustaa (1622–1660), Ruotsin kuningas vuosina 1654–1660 * Kaarle Kustaa (1802–1805), Ruotsin prinssi, Suomen suuriruhtinas, kuningas Kustaa IV Aadolfin poika
Jali

Jali on miehen nimi, jolla ei ole omaa nimipäivää. Vuoden 2009 loppuun mennessä Jali-nimisiä miehiä on Suomessa ollut vajaat 250. ==Tunnettuja Jali- nimisiä== *Jali Joutsen (Frans Jalmari Joutsenniemi) (1880–1955), suomalainen runoilija ja lehtimies *Jali Mäkilä (s. 1965), suomalainen kilpapurjehtija *Jali Ruokokoski, oik. Joel Ruokokoski (1886–1936), suomalainen ekspressionistinen taidemaalari *Jali Ruuskanen (s. 1939), suomalainen päätoimittaja *Jali Timari (1927–1998), suomalainen asesuunnittelija, keksijä ja yrittäjä *Jali Valtonen (s. 1967), suomalainen kymmenottelija *Jali Wahlsten (s. 1963), suomalainen jääkiekkoilija ==Kuvitteellisia henkilöitä== * päähenkilö kirjassa Jali ja suklaatehdas == Lähteet == Luokka:Etunimet
Juhantalo

Juhantalo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Kauko Juhantalo (1942–2020), poliitikko, kauppa- ja teollisuusministeri 1991–1992 (Keskusta) ja juristi *Liisa Juhantalo (o.s. Rekola, s. 1943), kuvataiteilija ja kuvataidealan koulutuslaitoksen entinen johtaja, Kauko Juhantalon puoliso 1967–2020.
Kuvernööri

Kuvernööriksi kutsutaan erilaisten virkalaitosten johtajia. Yleensä kuvernööri on korkeamman tahon, kuten hallitsijan virkaansa nimittämä. Monissa Kansainyhteisön maissa kuten Kanadassa ja Australiassa toimii kenraalikuvernööri, joka hoitaa valtionpäämiehen tehtäviä kuten valtiovierailuja, hallitsijan puolesta. Viidentoista itsenäisen valtion hallitsijana toimii kuningas Charles III, joka asuu kuitenkin kokoaikaisesti Lontoossa. Monarkki nimittää näiden maiden kenraalikuvernöörin käytännössä pääministerin ehdotuksesta. Lisäksi liittovaltiomuotoisissa maissa Australiassa on osavaltion päämies kuvernööri ja Kanadassa provinssin päämiehen arvonimi on luutnantti-kuvernööriList of Lieutnant Governors Canadian heritage , (), jotka molemmat ovat nimellisesti vastuussa monarkille. Myös Venäjällä kuvernööri-nimitystä käytetään Pietarin, oblastien, aluepiirien, autonomisten piirikuntien sekä Juutalaisten autonomisen alueen ylimmistä johtajista. Kuvernöörin nimittää asianomaisen liittovaltiosubjektin lainsäätävä elin, jolle Venäjän presidentti esittää kuvernööriehdokkaan. Vuoteen 2004 Venäjällä kuvernöörit ja muut liittovaltiosubjektien ylimmät johtajat valittiin harvoin poikkeuksin suorilla vaaleilla. Sen sijaan Yhdysvalloissa kuvernööri on vaaleilla valittava osavaltion toimeenpanovallan haltija. Useissa maissa valtiovallan hallitsemilla laitoksilla, kuten keskuspankilla tai aluehallinnolla, on kuvernöörit. Suomen suuriruhtinaskunnassa kuvernööri oli lääninhallituksen johtajan titteli 1837–1918, joka vastasi Ruotsin vallan ja itsenäisyyden ajan maaherraa. Senaatin puheenjohtajana ja Venäjän keisarin korkeimpana edustajana Suomessa toimi puolestaan Suomen kenraalikuvernööri.Finland – Governors-general – worldstatesmen.org ==Katso myös== * Varakuvernööri * Komissaari ==Lähteet== Luokka:Hallinto Luokka:Hallitsijat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit