EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mackenzie Skapski

Mackenzie Skapski (s. 15. kesäkuuta 1994 Abbotsford, British Columbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Skapski pelasi urallaan lähinnä Pohjois-Amerikan alasarjoissa sekä yhden kauden Slovakiassa. Jääkiekkouransa jälkeen Skapski on toiminut valmentajana. Kaudella 2023–2024 Skapski toimi valmentajana AHL-liigan Calgary Wranglers -joukkueessa. == Ura == Skapskin pelaajaura oli lähellä päättyä jo 15-vuotiaana, kun hänen juniorijoukkueensa bussi kolaroi 11. joulukuuta 2009. Tämän seurauksena Skapski kärsi murtuneesta nenästä sekä silmäkuopan vauriosta ja veritulpasta lähellä aivojaan. Hän pääsi kuitenkin pelaamaan alle vuotta myöhemmin, mutta vammat hidastivat hänen urakehitystään. Skapski siirtyi kaudeksi 2010–2011 pelaamaan Pohjois-Amerikan korkeimmalle junioritasolle WHL- joukkue Kootenay Iceen. Hänet varattiin Icesta New York Rangersiin kuudennella kierroksella vuoden 2013 NHL:n varaustilaisuudessa. NHL Central Scouting arvioi hänet ennen varaustilaisuutta Pohjois-Amerikassa pelaavien maalivahtien 17. parhaaksi. Skapski aloitti kauden 2014–2015 ECHL:ssä Greenville Road Warriorsin joukkueessa, mutta hänet kutsuttiin vain yhden pelatun ottelun jälkeen AHL:n puolelle Hartford Wolf Packiin korvaamaan Greenvilleen tiputettua Jason Missiaenia. Hän debytoi AHL:ssä 24. lokakuuta 2014 ja pelasi ensimmäisen nollapelinsä vain kaksi päivää myöhemmin 26. lokakuuta. Hän pelasi Hartfordissa 2.38 päästettyjen maalien keskiarvolla ja 91,4 torjuntaprosentilla 24 ottelussa, jonka jälkeen hänet nostettiin New York Rangersin NHL-kokoonpanoon. NHL:ään Skapski kutsuttiin 4. helmikuuta 2015, kun Rangersin aloittava maalivahti Henrik Lundqvist kärsi revenneestä verisuonesta niskassaan. Skapski oli ensimmäisessä ottelussaan varamaalivahtina Cam Talbotin pelatessa Boston Bruinsia vastaan. Skapski debytoi 20. helmikuuta 2015 ottelussa Buffalo Sabresia vastaan. Hän torjui debyytissään 24 laukausta Rangersin voittaessa ottelun lukemin 3–1. Skapski pelasi myös ensimmäisen nollapelinsä Sabresia vastaan 14. maaliskuuta 2015 pelatussa ottelussa. Lundqvistin palattua loukkaantumisen jälkeen Rangersin kokoonpanoon, Skapski lähetettiin takaisin Wolf Packiin 25. maaliskuuta 2015. Tämän myötä Skapskista tuli NHL:n historian ainoa enemmän kuin yhden ottelun pelannut maalivahti joka on voittanut kaikki ottelunsa. Myös Skapskin torjuntaprosentti 97,8 on vähintään kaksi kokonaista ottelua pelanneista maalivahdeista liigan tilastohistorian paras. Jäätyään Pohjois-Amerikassa kiertämään ainoastaan farmisarjoja Skapski siirtyi kaudeksi 2018–2019 vielä Slovakian liigaan HKm Zvolenin joukkueeseen, jossa päätti pelaajauransa ja siirtyi maalivahtivalmentajaksi. === Maajoukkueura === Skapski edusti Kanadan maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Kanada sijoittui turnauksessa kolmanneksi. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Loccenius

Johannes Loccenius (1598–1677) oli ruotsalainen historioitsija ja oikeusoppinut. Hän syntyi Holsteinissa, mutta vuonna 1625 hänet kutsuttiin Ruotsiin. Loccenius oli Upsalassa historian professori vuodesta 1627, oikeusopin professori vuodesta 1634, yliopiston kirjastonhoitaja vuodesta 1648 ja valtakunnan historioitsija vuodesta 1651Otavan Iso tietosanakirja, osa 5 vuodelta 1963, palsta 758. Hänen tutkimuksensa koskivat ainakin ruotsalaista oikeudenkäyttöä. Vuonna 1672 hän käänsi maanlain ja vuonna 1675 kaupunkilain latinaksi. Hän oli yksi aikansa tunnetuimmista ruotsalaistiedemiehistäIso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 1339. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1598 syntyneet Luokka:Vuonna 1677 kuolleet
Nils Storå

Nils Eugen Storå (29. toukokuuta 1933 Pietarsaari – 23. maaliskuuta 2023 TurkuKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 2.4.2023, s. 42.) oli suomalainen kansatieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin Pohjoismaiden etnologian ja folkloristiikan professori 1972–1997. Hän tutki kolttien hautaustapoja ja Ahvenanmaan kansankulttuuria.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 313 Hän julkaisi erityisesti saaristolaisten tapoihin painottuvia teoksia. Aihetta käsitteleviä kirjoituksia on koottu teokseen Resurser, strategier, miljöer (1993). Teoksessa Fiskets Åland och fiskarkulturen (2003) hän tiivisti Ahvenanmaan saaristoelämää käsittelevät tutkimuksensa. Hän oli Budkavlen- lehden toimittaja 1971–1997. ==Teokset== *Massfångst av sjöfågel i Nordeurasien: En etnologisk undersökning av fångstmetoderna. Åbo akademi, 1968. (väitöskirja) *Burial customs of the Skolt Lapps. Hki : Suomalainen tiedeakatemia - Academia scientiarum Fennica, 1971. - (FF communications, ISSN 0014-5815; no. 210). *Kronoby kommuns historia 1865–1968. 1, Befolkning och näringsliv, Kronoby kommuns förlag, 1979 ISBN 951-99218-8-5. *Kronoby kommuns historia 1865–1968. 2, Kommun och samhällsliv, Kronoby kommuns förlag, 1982 ISBN 951-99428-5-8. *Resurser, strategier, miljöer: etnologiska uppsatser Åbo Akademi, 1993. ISBN 951-650-221-0. *Fiskets Åland och fiskarkulturen, Ålands kulturstiftelse, 2003 ISBN 952-9848-12-9. *Alivivo! Scoutkåren Jakobstads Fribyggare r.f. 1917-2007, Jakobstads Fribyggare, 2007 ISBN 978-952-92-1981-0. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Nadine Visser

Nadine Visser (s. 9. helmikuuta 1995) on alankomaalainen yleisurheilija. Visser saavutti vuonna 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia sekä seitsenottelussa että pika-aidoissa. Hän sai pronssia 100 metrin aitajuoksussa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015. Hän sijoittui Pekingin MM-kilpailuissa 2015 seitsenottelussa kahdeksanneksi. Visser voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa 2017. Lontoon MM- kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi sekä 100 metrin aitajuoksussa että seitsenottelussa. Hän voitti samana vuonna universiadikultaa 100 metrin aidoissa. Visser saavutti Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,84. Välierissä hän juoksi Alankomaiden ennätyksen 7,83. Hän juoksi 100 metrin aitajuoksussa maansa ennätyksen 12,71 Tukholmassa 10. kesäkuuta 2018. Berliinin EM-kilpailuissa hän sijoittui samassa lajissa neljänneksi. Visser voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 ajalla 7,87. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,66. Välierissä hän juoksi Alankomaiden ennätyksen 12,62. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän voitti 60 metrin aitajuoksussa kultaa Alankomaiden ennätysajalla 7,77. Visser saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi ajalla 12,73. Hän paransi maansa ennätyksen elokuun lopulla Pariisissa aikaan 12,58 ja 9. syyskuuta Zürichissa lukemiin 12,51. Visser karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän juoksi neljänneksi. Hän saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,84. Hän karsiutui pika-aitojen välierissä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ja Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024. Hän saavutti Rooman EM- kilpailuissa 2024 pronssia 4 × 100 metrin viestissä ja sijoittui viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa. Heinäkuussa 2024 Visser paransi kolmesti maansa ennätystä. Ensin 7. heinäkuuta Hengelossa hän juoksi ajan 12,46 ja viikkoa myöhemmin La Chaux-de-Fondsissa 12,42 ja myöhemmin samana päivänä toisessa juoksussa 12,36. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Alankomaalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lapinpolthajat (EP)

Lapinpolthajat on saman nimisen yhtyeen EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2008. Se julkaistiin 7" vinyylillä rajoitettuna 500:n kappaleen painoksena. EP äänitettiin "pussikaljat studioon ja katsotaan mitä tulee" -kaavalla, ja osa kappaleista onkin tehty lennosta. == Kappaleet == # # # # # == Kokoonpano == * Tuomas – laulu, kitara, bassokitara * Jukka – rummut, laulu (kappale 3) == Aiheesta muualla == * Lapinpolthajat discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Lapinpolthajien albumit
Ester Dean

Ester Dean on yhdysvaltalainen lauluntekijä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. roolistaan Cynthia-Rose Adamsina elokuvassa Pitch Perfect. ==Yksityiselämä== Dean syntyi Muskogeessä, Oklahoman osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän kasvoi Tulsassa, Oklahomassa. Dean on viisilapsisen yksinhuoltajaperheen nuorin. Deanin ollessa 15-vuotias, hän joutui muuttamaan Omahaan, Nebraskaan joutuen jättämään sisaruksensa.http://www.imdb.com/name/nm3637636/bio?ref_=nm_ov_bio_sm ==Ura lauluntekijänä== Deanin asuessa Omahassa, hän kirjoitti sanoituksia paikallisille rap-artisteille ja tuottajille. Kun Omahassa ei ura auennut, Dean muutti vain 20-vuotiaana Atlantaan, josta tuottaja Tricky Stewart löysi hänet. Deanin läpimurtona pidetään "Rude Boy" - kappaleen sanoittamista Rihannalle. Dean on sanoittanut muitakin Rihannan kappaleita, mutta myös mm. Katy Perryn "Firework"-kappaleen ja Nicki Minajin "Super Bass" -kappaleen.http://www.imdb.com/name/nm3637636/bio?ref_=nm_ov_bio_sm == Filmografia == Elokuvat http://www.imdb.com/name/nm3637636/#actress Elokuvat http://www.imdb.com/name/nm3637636/#actress Elokuvat http://www.imdb.com/name/nm3637636/#actress Elokuvat http://www.imdb.com/name/nm3637636/#actress Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2011 Rio Rio poika Gondolissa (ääni) 2012 Ice Age 4: Mannerten mullistus Ice Age: Continental Drift Seireeni (ääni) 2012 Pitch Perfect Pitch Perfect Cynthia-Rose Adams 2015 Pitch Perfect 2 Pitch Perfect 2 Cynthia-Rose Adams 2017 Pitch Perfect 3 Pitch Perfect 3 Cynthia-Rose Adams ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edmond Locard

Edmond Locard (1877 – 1966) oli ranskalainen kriminologi ja lääkäri. Vuodesta 1910 hän toimi Lyonin poliisilaboratorion johtajana. Hän selvitti käsialaa ja kirjoituksen alkuperää koskevia kysymyksiäOtavan Iso tietosanakirja, osa 5 vuodelta 1963, palsta 757. Hän tuli tunnetuksi muuallakin kuin Ranskassa erityisesti salakirjoitusten selvittäjänä ja tieteellisenä kirjailijana. Locard julkaisi mm. poliisiasioihin liittyviä käsikirjoja ja vuodesta 1930 teosta Traité de eriminalistique. Rikostutkinnassa on ns. Locardin periaate eli "Jokaisesta kontaktista jää jälki". == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kriminologit Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Liam McIntyre

Liam James McIntyre (s. 8. helmikuuta 1982 Adelaide, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarja Spartacuksessa, jossa hän näytteli päähenkilö Spartacusta kahden tuotantokauden ajan. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huomautukset 2007 Shotgun! [An Opening Sequece] Shotgun! [An Opening Sequence] Antonio lyhytelokuva 2007 Fancy Fancy Nigel lyhytelokuva 2009 Anniversary Anniversary lyhytelokuva 2009 Niflheim: Blood & Bullets Niflheim: Blood & Bullets Lance Corporal Christopher Bragi 2010 Bottled Up Bottled Up Bruce lyhytelokuva 2010 Radev Radev Nik Radev lyhytelokuva 2010 A Bitter Sip of Life A Bitter Sip of Life Manu lyhytelokuva 2011 Ektopos Ektopos Simon 2014 The Legend of Hercules The Legend of Hercules Sotiris 2015 The Dream Children The Dream Children Luke Delaney Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huomautus 2010 The Pacific: Tyynenmeren taistelutoverit The Pasific Lew Jakso ”Iwo Jima” 2010 Neighbours Neighbours Bradley Hewson Jakso #1.5917 2010 Rush Rush Matt Connor 2 jaksoa 2012–2013 Spartacus Spartacus Spartacus Päärooli, 20 jaksoa 2014 Auckland Daze Auckland Daze Liam 2 jaksoa 2014 The Killing Field The Killing Field Dan Wild televisioelokuva 2014–2016 The Flash The Flash Mark Mardon / Säävelho 4 jaksoa 2018–2020 Star Wars Resistance Star Wars Resistance komentaja Pyre 23 jaksoa Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keijo Ström

Keijo Ström (2. syyskuuta 1920 Hamina – 16. tammikuuta 1985 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 25.1.1985, HS Aikakone. Viitattu 26.4.2018. oli suomalainen arkkitehti. Hänellä oli vuodesta 1955 arkkitehtitoimisto yhdessä Olavi Tuomiston kanssa. Toimiston pääpaino oli suurteollisuusrakentaminen, kuten Pietarsaareen Wilh. Schaumanin teollisuuslaitokset (1962) ja Saimaan kanavan arkkitehtityö. Muita ovat Helsingin yliopiston Tvärminnen eläintieteellinen asema, Lammin biologinen asema (1970) ja Oulun lentoasema (1974),Facta 2001, WSOY 1985, 17. osa, palsta 122 Artikkeli: Tuomisto, Olavi Helsingin Alppilan kirkko (1957) sekä Helsinki- Vantaan lentoasemarakennus (1969).Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 334 Alppilan kirkko perustuu heidän voittotyöhönsä yleisessä arkkitehtikilpailussa vuonna 1953.Alppilan kirkko, Museovirasto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Mahmud Nedim pašša

Mahmud Nedim pašša (n. 1818 – 14. toukokuuta 1883) oli georgialaissyntyinen valtiomies ja Osmanien valtakunnan suurvisiiri.Abū Mannah, Buṭrus (2001): Studies on Islam and the Ottoman Empire in the 19th century, 1826–1876, s. 163. Mahmud oli Bagdadin kenraalikuvernööri Mehmed Necib paššan poika. Hän toimi aluksi alemmissa viroissa osmanihallinnossa, kunnes hän yleni sellaisiin tehtäviin kuin apulaisulkoministeri, Damaskoksen ja Izmirin kenraalikuvernööri, kauppaministeri ja Tripolin kenraalikuvernööri. Hän toimi menestyksekkäästi myös oikeusministerinä ja laivastoministerinä 1869, ja lopulta hän toimi suurvisiirinä kahdesti, 1871-1872 ja 1875-1876. Hän oli yksi sulttaani Abd-ul-Azizin suosikeista. Venäjän voimakastahtoisella suurlähettiläällä Nikolai Pavlovitš Ignatjevilla nähtiin olevan suuri vaikutusvalta Mahmudiin, jonka vuoksi hänelle annettiin lisänimi ”Nedimov”. Hänen ei katsota onnistuneen suurvisiirinä, ja hänen asetuksillaan oli jopa kielteisiä vaikutuksia talouteen. Toisen kautensa jälkeen hän toimi vielä sisäministerinä 1879-1882. ==Lähteet== Luokka:Osmanien valtakunnan suurvisiirit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Toni Garrn

Antonia ”Toni” Garrn (s. 7. heinäkuuta 1992 Hampuri, Saksa) on saksalainen malli. Garrnin ollessa 13-vuotias saksalaisen mallitoimiston Model Factoryn omistaja Claudia Midolo huomasi hänet jalkapallo-ottelun katsomossa. Garrnin ensimmäinen työ oli Closed-farkkumallina. 15-vuotiaana hän avasi Calvin Kleinin muotinäytöksen New Yorkissa syyskuussa 2007. Garrn on kävellyt lukuisten muotisuunnittelijoiden, kuten Dolce & Gabbanan, Louis Vuittonin, Guccin ja Chanelin muotinäytöksissä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Hugo Bossin, Tommy Hilfigerin ja Pradan mainoksissa ja useiden Vogue-lehtien kansissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Saksalaiset mallit Luokka:Elävät henkilöt
Vaahteramäen Eemeli ja Iida

Vaahteramäen Eemeli ja Iida () on ruotsalainen lasten animaatioelokuva, joka ilmestyi vuonna 2013. Se perustuu kolmeen Astrid Lindgrenin kirjoittamaan Vaahteramäen Eemeli -tarinaan. Elokuvan juoni on lähellä alkuperäisiä tarinoita ja Lindgrenin omia äänitteitä käytetään kertojana. Kuvallinen ilmaisu perustuu Björn Bergin kirjoihin tekemiin piirroksiin. Elokuva sai ensi-iltansa 25. joulukuuta 2013. == Ääninäyttelijät == Ruotsiksi Suomeksi Eemeli Gustav Föghner Christian Ruotanen Iida Tilda Ramde Linnea Röhr Anttoni Allan Svensson Markku Huhtamo Alma Elisabet Carlsson Sari Ann Stolt Aatu Lindy Larsson Tuukka Leppänen Liina Rebecka Englund Teper Anna-Maija Tuokko Pöperö- Maija Siw Carlsson Seela Sella Ruustinna EwaMaria Roos Sari Mällinen Rovasti / Kauppias Hans Åke Gabrielsson Jarmo Koski Kertoja Astrid Lindgren Inkeri Wallenius Luokka:Vaahteramäen Eemeli Luokka:Ruotsalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2013 ruotsalaiset elokuvat
Soukkio

Soukkio on kylä Mäntsälässä. Kylällä on noin 250 asukasta (2009). Maarekisterikylän pinta-ala on noin 33 neliökilometriä. Soukkio sijaitsee Mäntsälän länsiosassa noin yhdeksän kilometrin päässä kirkonkylästä. Kylä rajautuu pohjoisessa ja idässä Sälinkäähän, kaakossa kirkonkylään ja etelässä Hirvihaaraan. Kylän läpi kulkeva paikallistie menee Hirvihaaraan ja siitä haarautuu yhdystie, joka vie Hyvinkäälle menevälle tielle. Soukkio on enimmäkseen harvaan asutettua maaseutua. Vanhan Soukkiontien varressa on tiivistä, nauhamaista asutusta. Tien varressa sijaitsevat kylän vanhimmat, keskiajalta periytyvät tontit. Keskeinen kyläalue, tiestö ja maisema ovat koillinen–lounas-suuntaisia. Soukkiossa on hirsiveistämö ja muovituotetehdas. Pääelinkeino on ollut maa- ja metsätalous, mutta vain yhdellä tilalla on enää karjaa. Kylän nimi tulee mahdollisesti sanasta ”soukka”, joka tarkoittaa kapeaa. Soukkio sijaitsee kahden järven kannaksella. Näistä Kotojärvi kuivatettiin 1930-luvulla. Järvestä on jäljellä kosteikkoa. Toinen järvi, Kilpijärvi, on yhä olemassa. Kotojärvi-Isosuo on Natura 2000 -suojelualue ja kuuluu valtakunnalliseen soidensuojeluohjelmaan. Toisin kuin useimmat Mäntsälän kylistä, Soukkio on ollut talonpoikais- eikä kartanokylä. Kylä on asutettu luultavasti keskiajalla. Ensimmäinen maininta Soukkiosta on vuodelta 1543. Soukkiossa oli koulu vuosina 1903–1963. Kylän urheiluseura ja metsästysseura ostivat rakennuksen kunnalta vuonna 1970. Rakennus on kunnostettu seurataloksi, jossa metsästys- ja urheiluseura sekä kylätoimikunta toimivat. Kylällä ei ole enää palveluita. Lähin koulu on Lukon koulu noin kahden kilometrin päässä kyläkeskuksesta. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kylät
Pierre-Hugues Herbert

Pierre-Hugues Herbert (s. 18. maaliskuuta 1991 Schiltigheim) on ranskalainen tennispelaaja. Herbert on sijoittunut kaksinpelissä parhaimmillaan ATP-listan sijalle 44 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä toiseksi heinäkuussa 2016. Nelinpelissä hän on saavuttanut 15 ATP-turnausvoittoa, muun muassa neljä Grand Slam -turnausvoittoa. Herbert teki Grand Slam -debyyttinsä Ranskan avoimissa 2014, jossa hävisi ensimmäisellä kierroksella John Isnerille. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Jack Sockille. Nelinpelissä hän saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa samana vuonna Michał Przysiężnyn parina Tokion turnauksessa. Vuonna 2015 Herbert voitti Nicolas Mahut'n kanssa Yhdysvaltain avointen nelinpelin, ensimmäisenä kokonaan ranskalaisena parina. He olivat myös tammikuussa Australian avointen loppuottelussa, mutta hävisivät sen Simone Bolellille ja Fabio Fogninille. Kaksinpelissä hän saavutti ensimmäisen finaalipaikkansa Winston-Salemissa, jossa hävisi Kevin Andersonille. Vuonna 2016 Herbert ja Mahut voittivat nelinpelin Wimbledonissa, vuonna 2018 Ranskan avoimissa ja vuonna 2019 Australian avoimissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saara Röyhy

Sara (Saara) Röyhy (13. kesäkuuta 1852 Jaala – 21. syyskuuta 1934 Jaala) oli amerikansuomalainen kirjailija ja New Yorkin Uutisten toimittajaJönsson- Korhola & Lindgren 2003, s. 412.. ==Elämäkerta== Röyhy kävi Joroisten Järvikylän meijerikoulun ja työskenteli sitten Otavan maanviljelyskoulun ja Järvikylän meijerikoulun opettajana. Vuodesta 1876 lähtien hän työskenteli karjanhoitajana ja vuodesta 1889 kauppiaana, kunnes siirtyi talonomistajaksi Antreaan. Röyhy muutti poliittisista syistä Yhdysvaltoihin vuonna 1900. Röyhy työskenteli Yhdysvalloissa keittäjänä ja kierteli maan suomalaisasutuksissa Kalevan naisjärjestön puhujana ajaen naisasiaa ja raittiutta. Hän asui Brooklynissä New YorkissaWomen Writers: Sara Röyhy. Röyhy julkaisi omalla kustannuksellaan joukon romanttisia ajanvieteromaaneja, jotka saivat amerikansuomalaisten keskuudessa suuren suosion. Hän palasi Suomeen vuonna 1920. == Teoksia == * Petetyn naisen kosto. Brooklyn: Sara Röyhy 1908. * Kärsimysten kukka: tositapahtumiin perustuva romaani Suomen ylimyspiireistä. Tekijä 1911. * Siveyden voima eli selostus kärsimysten kukkaan. Tekijä 1912. * Murtunut nuoruus eli rikkaus voitti rakkauden. Brooklyn: Tekijä 1914. * Muistelmia 1135 vuorokauden matkoilta. Brooklyn: Tekijä 1917. * Nuoruuden unelma: romaani. Brooklyn: Tekijä 1917. * Kawaluuden uhri. Brooklyn: Tekijä 1919. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Olkinen

Olkinen on kylä Mäntsälässä. Kylässä on 60 asukasta (2009). Olkisissa oli koulu vuosina 1908–1965. Rakennuksessa on nykyään ryhmäperhepäiväkoti. Olkisten kartano on ollut saman suvun omistuksessa vuodesta 1869 lähtien. Vuoden 1979 eduskuntavaaleissa Olkisten vaalipiirin äänioikeutetuista 100 prosenttia äänestivät. Presidentti antoi sen johdosta vaalipiirille kunniakirjan. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kylät
Anna Ewers

Anna Luisa Ewers (s. 14. maaliskuuta 1993 Freiburg, Saksa) on saksalainen malli. Ewersin huippumallin ura alkoi, kun muotisuunnittelija Alexander Wang näki hänen kuvansa blogissa ja otti yhteyttä Ewersin malliagenttiin. Pian sen jälkeen Ewers käveli Balenciagan muotinäytöksessä syksyllä 2013. Hänet valittiin myös B. Balenciagan hajuvesimainoksiin. Ewers on kävellyt lukuisten muotisuunnittelijoiden muotinäytöksissä. Yksistään syksyn 2014 Milanon muotiviikoilla hän esiintyi 18 näytöksessä, joita olivat muun muassa Fendi, Dolce & Gabbana ja Emilio Pucci. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fashion Model Directory - Anna Ewers Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Saksalaiset mallit Luokka:Elävät henkilöt
Zimányin mitali

Zimányin mitali on teoreettisen raskasionifysiikan alalla jaettava mitali. Mitalin ohella palkittaville myönnetään 2000 Yhdysvaltain dollarin rahapalkinto. Zimányin mitali on arvostetuin ydinfysiikan alalla nuorelle tutkijalle myönnettävä palkinto. == Historia == Zimányin mitali perustettiin unkarilaisen professori Jozsef Zimányin (1931–2006) muistoksi.Akatemiatutkija Tuomas Lapille vuoden 2014 teoreettisen raskasionifysiikan Zimányin mitali Annual Report 2014, s. 31 (PDF). Jyväskylän yliopiston matemaattis- luonnontieteellinen tiedekunta, 2014. Viitattu 20.1.2016 Se perustettiin Zimányin perheen, Unkarin tiedeakatemian hiukkas- ja ydinfysiikan tutkimusinstituutin (KFKI Research Institute of Particle and Nuclear Physics; nyk. nimellä Wigner Research Center for Physics) ja Unkarin ydinfysiikan yhteisön tuella. Mitalin on suunnitellut unkarilainen kuvanveistäjä Imre Varga. ==Palkinnon myöntäminen== Zimányin mitali myönnetään alle 40–vuotiaalle teoreettisen fysiikan tutkijalle, jolla on poikkeukselliset ansiot ja lupaava tulevaisuus suurienergiaisia raskasionitörmäyksiä koskevan fysiikan teorian kehittämisessä. Palkinnon saajan valitsee 16-jäseninen kansainvälinen valintakomitea. ==Palkinnon saajat== Zimanyin mitalin ovat saaneet seuraavat tutkijat: * 2011: Tetsufumi Hirano (Tokion yliopisto (Sophia University), Japani) * 2012: Péter Petreczky (Brookhavenin kansallinen tutkimuslaboratorio, Yhdysvallat) * 2014: Tuomas Lappi (Jyväskylän yliopisto, Suomi) * 2015: Chihiro Sasaki (Wroclavin yliopisto, Puola) * 2017: Schenke Björn (Brookhavenin kansallinen tutkimuslaboratorio) * 2018: Hannah Petersen (Frankfurt Institute for Advanced Studies) * 2019: Aleksi Kurkela (CERN) * 2022: Sören Schlichting (Bielefeldin yliopisto Palkinnon 2014 saanut suomalainen fyysikko Tuomas Lappi on tehnyt teoreettiseen fysiikkaan luettavaa ultrarelativististen raskasionitörmäysten teoreettista tutkimusta Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella vuodesta 2013 lähtien. Vuonna 2015 palkittu Chihiro Sasaki puolestaan on tehnyt merkittävää tutkimustyötä auttamalla ymmärtämään kiraalien molekyylien dynamiikkaa sekä tekemällä vahvaan vuorovaikutukseen perustuvan yhdisteiden tutkimusta suurenergiaisten ionitörmäyskokeiden avulla.The Zimányi Medal WIGNER Research Centre for Physics, 2015. Viitattu 20.1.2016. == Lähteet == Luokka:Fysiikan palkinnot
Duramold

Duramold on puupohjainen komposiittimateriaali, jossa sidosaineena käytetään fenolihartsia ja tarvittava kuitu saadaan koivusta. Duramoldin valmistamisessa on käytetty koivuviiluja, jotka on kyllästetty fenolihartsilla ja yhdistetty muotissa paineen alaisena ja 138 °C:n lämpötilassa hartsin kovettamiseksi. ==Historia== Vuonna 1917 Henry L. Haskell patentoi menetelmän, jolla puun ja vedenkestävän liiman seoksesta saattoi tehdä muottiin lähes mielivaltaisen muotoisia esineitä. Tätä keksintöä hyödyntäviä tuotteita markkinoitiin nimillä Duromold, Plymetl ja Phemaloid. Virginius E. Clark tutki puukomposiittien sopivuutta lentokoneiden rakenteisiin ja patentoi vuonna 1922 puukomposiittiin perustuvan lentokoneen siipirakenteen. Fairchildille työskennellessään Clark sai valtuudet kehittää puukomposiitin käyttöä vaihtoehdoksi lentokoneiden kalliille alumiinirakenteille. Yhteistyössä Haskeliten kanssa Fairchild kehitti fenolihartsin ja koivuviilujen yhdistelmästä komposiittimateriaalin, jolle Clark antoi nimen Duramold. Ensimmäinen pääosin duramoldista rakennettu lentokone on Fairchild F-46, jota rakennettiin vain yksi kappale. Suurin koskaan enimmäkseen duramoldista rakennettu lentokone on Hughes H-4 Hercules. ==Katso myös== * Laminaatti * Vaneri ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Puupohjaiset materiaalit Luokka:Raaka-aineet
Keisarin hullu

Keisarin hullu () on virolaisen kirjailijan Jaan Krossin vuonna 1978 ilmestynyt historiallinen romaani. Kirja kertoo liiviläisestä aatelisesta Timotheus von Bockista (1787-1836). Päiväkirjamaiseen tyyliin kirjoitetun kirjan kertojana on von Bockin vaimon veli Jakob, joka oli maaorja ennen siskonsa Eevan säätyjärjestyksestä poikkeavaa avioliittoa aatelisen kanssa. Kirjan tarina on sekoitus fiktiota ja todellisia historiallisia tapahtumia. Keisarin hullu oli Krossin kansainvälinen läpimurtoteos, jota on usein pidetty tekijänsä parhaana romaanina. Timotheus von Bock oli todellinen historiallinen henkilö, joka baltiansaksalaisen aatelin edustajana toimi keisarillisen Venäjän armeijan upseerina ja Põltsamaalla sijaitsevan Võisikun kartanon herrana. Romaanissa kuvaillaan käänteitä, jotka johtivat von Bockin päätymiseen vuosikausien ajaksi vankilaan. Hän esitti radikaaleja ajatuksia keisarillisen järjestyksen väistymisestä perustuslaillisen valtiomuodon tieltä. Mielipiteidensä vuoksi von Bock leimattiin hulluksi ja hänet tuomittiin lähes kymmeneksi vuodeksi Pähkinäsaaren linnan vankilaan vehkeilystä keisari Aleksanteri I:n hallintoa vastaan. Keisarin hullu ilmestyi vuonna 1982 WSOY:n kustantamana Juhani Salokanteleen suomennoksena. Se oli ensimmäinen Jaan Krossilta suomennettu romaani. ==Lähteet== Luokka:Historialliset romaanit Luokka:Virolaiset romaanit Luokka:Vuoden 1978 kirjat
Nikinoja

Nikinoja on kylä Mäntsälässä. Kylässä on noin 65 asukasta (2009). Kansanperinteen mukaan kylä olisi nimetty hollantilaisen liikemiehen Niklas van der Buchtin mukaan. Tarinan mukaan “Terva-Nikki” hukkui kylän läpi virtaavaan ojaan, mistä Nikinoja-nimi tulisi. Kylä on syntynyt luultavasti 1600-luvun alussa. Se kuului Janakkalan hallintopitäjään, mutta liitettiin Mäntsälään vuonna 1775. Lappila–Nikinoja–Sulkava-tie oikaistiin ja rakennettiin maantieksi 1930-luvulla ja päällystettiin vuonna 1979. Suurimmillaan kylän asukasluku oli 1950-luvulla, jolloin siellä asui jopa 272 henkilöä. Anttilan talossa oli koulu vuosina 1923–1925 ja Nikinhovissa 1925–1969. Nikinhovi on nykyään yksityiskotina. Sen lisärakennus, jossa oli koulun toimintaa vuosina 1963–1969, on osittain yksityiskotina, osittain kyläläisten harrastus-, juhla- ja kokoontumistilana. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kylät
Guðmundur Kamban

Guðmundur Kamban (1888 Álftanes, Islanti – 1945 Kööpenhamina, Tanska) oli islantilainen, Islannin vanhaan perinteeseen liittynyt kirjailija ja Yhdysvalloissa ja Tanskassa toiminut journalisti. Hänen tuotantonsa käsittää satiirisia näytelmiä, joiden aiheet liittyvät usein avioliittoon ja yhteiskuntaan sekä historiallisia romaaneita,Facta, osa 4, WSOY 1976, palsta 516 joista ainakin osa on laajoja pitkittäis- ja poikittaisleikkauksia Islannin historiastaSpectrum tietokeskus, osa 3 vuodelta 1977, s. 599. Välillä teoksissa on terävääkin yhteiskuntakritiikkiä. Hänen proosansa on asiallista, niukkaa ja rytmistä. Kamban kirjoitti sekä islanniksi että tanskaksi. Hän asui pääosan elämästään TanskassaWSOY Iso Tietosanakirja, osa 4, WSOY 1995, s. 150. Kambanin tuotannosta merkittävimiä ovat historialliset romaanit, joista varsinkin Skalholtin neitsyt osoittaa eläytymiskykyä. Kamban oli myös lavastaja ja elokuva- ja teatteriohjaaja. Tanskan vastarintaliike surmasi Guðmundur Kambanin 1945. Hän kannatti natseja, ja häntä pidettiin kollaboraattorina. Hän oli miehityksen aikana jonkin aikaa Saksan nimittämänä Tanskan radion johtaja.A Study of Antisemitism in a Country without Jews, s. 97–98 ==Suomennettu teos== * Skalholtin neitsyt: historiallinen romaani 1600-luvun Islannista, 1–2 , suom. A. V. Niilesmaa, Hämeenlinna : Karisto 1937. Sarja: Suomen kansan kirjakerhon romaaneja, 10–11. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset kirjailijat Luokka:Teatteriohjaajat Luokka:Islantilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Bayannur

Bayannur (, ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 340 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista länteen. Kaupungin pinta- ala on 65 755 neliökilometriä ja väkiluku 1,67 miljoonaa (2010). Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Mongoliaan, idässä Baotoun ja etelässä Ordosin prefektuuritason kaupunkeihin, ja lännessä Alxan liittoon. == Hallinnollinen jako == Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan seitsemään osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa): ;Kaupunkipiiri (1) * 1. Linhe (, ) ;Piirikunnat (2) * 2. Wuyuan (, ) * 3. Dengkou (, ) ;Lippukunnat (4) * 4. Uradin etu-lippukunta (, ) * 5. Uradin keski-lippukunta (, ) * 6. Uradin taka- lippukunta (, ) * 7. Hangginin taka-lippukunta (, ) == Galleria == Bayannur Airport.JPG|Bayannur Tianjitain lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sisä-Mongolian kaupungit Luokka:Sisä-Mongolian prefektuurit ja liitot
August Ames

August Ames (oik. Mercedes Grabowski; 23. elokuuta 1994 Antigonish, Nova Scotia, Kanada – 5. joulukuuta 2017 Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen pornonäyttelijä. Hän työskenteli nuorena lapsenvahtina, aputyttönä hevostilalla sekä zumba- ja joogaohjaajaana. Ennen aikuisviihdeuraa Ames toimi baarimikkona ja solariumiyrittäjänä. Hän toimi myös Penthousen mallina. Amesin aikuisviihdeura alkoi marraskuussa 2013. Hän esiintyi liki 300 pornoelokuvassa neljän vuoden aikana. Ames löydettiin kuolleena Kaliforniasta 5. joulukuuta 2017. Kuolinsyyksi todettiin hirttäytyminen. Amesin läheisten mukaan hän kärsi masennuksesta. Ames oli vain pari päivää ennen kuolemaansa aiheuttanut kohun, kun hän oli Twitterissä kertonut hylänneensä työtarjouksen, koska hänen vastanäyttelijänsä oli tehnyt aiemmin miesten välisiä elokuvia. Lausuntoa pidettiin homofobisena, mutta Amesin mukaan kyseessä oli huoli mahdollisista seksitaudeista. == Palkinnot == Vuosi Palkinto Kategoria Teos Lopputulos Viite 2015 AVN Awards Best New Starlet 2015 AVN Awards Best POV Sex Scene (yhdessä Kevin Mooren kanssa) Spandex Loads 8 2015 AVN Awards Cutest Newcomer (äänestyksellä) 2015 XBIZ Awards Best New Starlet 2015 XRCO Award New Starlet 2015 XRCO Award Cream Dream 2016 AVN Award Best Boy/Girl Sex Scene (yhdessä Manuel Ferraran kanssa) Oil Overload 12 2016 AVN Award Female Performer of the Year 2016 XBIZ Awards Female Performer of the Year 2016 XBIZ Awards Best Actress – Feature Release Safe Landings 2016 XBIZ Awards Best Scene – Feature Release (yhdessä Xander Corvusin & Marcus Londonin kanssa) Safe Landings == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * August Ames Internet Adult Film Databasessa (iAFD.com) * August Ames Adult Film Databasessa * August Ames in Babepedia Luokka:Kanadalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Diego Laxalt

Diego Sebastián Laxalt Suárez (s. 7. helmikuuta 1993 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Laxalt edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa. Pelipaikaltaan Laxalt on vasen keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Uruguaylainen Defensor Sporting nosti Laxaltin junioreistaan edustusjoukkueeseen kesällä 2012. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 1. syyskuuta 2012, kun Defensor Sporting voitti Montevideo Wanderersin vierasottelussa 4–0. Yhteensä Laxalt pelasi 15 pääsarjaottelua kaudella 2012–2013. Ensimmäisen ja kauden ainoan maalinsa hän teki 24. helmikuuta 2013 Nacionalia vastaan 1–0-vierasvoitossa. Elokuussa 2013 Italian Serie A:ssa pelaava Internazionale hankki Laxaltin 2,8 miljoonalla eurolla. Kauden 2013–2014 Laxalt pelasi lainalla Bolognassa. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 25. syyskuuta 2013 joukkueen pelatessa kotonaan 3–3-tasapelin Milanin kanssa ja onnistui heti maalinteossa kahdesti. Yhteensä Laxalt pelasi kauden aikana 15 sarjaottelua, joissa hän teki nuo kaksi maalia. Syyskaudeksi 2014 Laxalt lainattiin toiseen Serie A -seuraan, Empoliin, jossa hän pelasi neljä sarjaottelua. Tammikuussa 2015 Laxalt siirtyi kolmanteen lainaseuraansa samassa sarjassa, Genoaan. Kevätkauden aikana hän pelasi seurassa kahdeksan pääsarjaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Genoassa lainalla 35 liigaottelua, joissa teki kolme maalia. == Maajoukkueura == Laxalt on edustanut Uruguayta alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Argentiinassa 2013 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Turkissa samana vuonna. MM-turnauksessa Uruguay saavutti hopeaa. Laxalt pelasi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa yhdeksän ja MM-kilpailuissa seitsemän ottelua. Etelä-Amerikan- mestaruusturnauksessa hän onnistui myös maalinteossa Brasiliaa vastaan. Laxalt valittiin Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran MM- karsintaotteluun Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2016. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa, kuten ei saman vuoden Copa América Centenariossakaan, vaikka kuuluikin joukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM- karsintaottelussa Venezuelaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandr Karpinski

Aleksandr Petrovitš Karpinski (1847–1936) oli venäläinen geologi, joka tutki Uralin geologiaa, maansa vuorisuola- ja rautamalmiesiintymiä ja kivihiilikauden muinaisjäännöksiä. Vuosina 1877–1896 hän oli Pietarin vuoriopiston professori. Vuosina 1885–1903 hän johti maansa geologista tutkimusta, ja vuosina 1917–1936 hän toimi tiedeakatemian esimiehenä.Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, palsta 514. Helsinki: Otava 1962 == Lähteet == Luokka:Venäläiset geologit Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
August Karolus

August Karolus (16. maaliskuuta 1893 – 1972) oli saksalainen fyysikko, joka teki merkittäviä keksintöjä, jotka liittyvät kuvasähkötykseen ja äänifilmiin. Hän keksi mm. sittemmin mukaansa nimetyn valoreleen karoluskennon.Iso tietosanakirja, osa 6 vuodelta 1934, palsta 170 Vuonna 1925 Karolus, brittiläinen John Logie Baird ja yhdysvaltalainen C. F. Jenkins toisistaan riippumatta kokeilivat televisiolähetyksiäOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 7077. Vuosina 1926–1945 hän oli professori Leipzigissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Ylioppilaiden Sosialidemokraattinen Yhdistys

Ylioppilaiden Sosialidemokraattinen Yhdistys (YSY) oli maaliskuussa 1905 toimintansa aloittanut poliittinen yhdistys, jonka tarkoituksena oli tuoda nuoret ylioppilaat mukaan sosialidemokraattisen työväenliikkeen toimintaan. Sen perustaminen liittyi läheisesti aikakauden äänioikeusliikkeeseen Salaseurana aloittaneen yhdistyksen perustivat Helsingin yliopiston Hämäläisen osakunnan opiskelijat Sulo ja Väinö Vuolijoki, Edward Gylling, Martti Kovero ja Otto Ville Kuusinen, jotka olivat vanhoja koulutovereita jo Jyväskylän lyseosta. Työväenaatteesta ja sosialismista he olivat innostuneet kotiseutujensa sosiaalisten ongelmien johdosta, joista merkittävin oli torpparien vaikea asema. YSY:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Eero Haapalainen ja sen ydinryhmään kuuluivat lisäksi muun muassa Kullervo Manner ja Yrjö Sirola. Yhdistyksen jäseniä kutsuttiin yleisesti myös nimillä "nuorsosialistit" tai "marraskuun sosialistit". Jälkimmäisen nimityksen he saivat liityttyään SDP:hen marraskuussa 1905 päättyneen suurlakon jälkeen. Joulukuussa 1906 YSY oli Tampereella mukana perustamassa Suomen sosialidemokraattista nuorisoliittoa yhdessä Helsingin Nuorisoseuran ja neljäntoista SDP:n paikallisyhdistysten nuoriso-osaston kanssa. YSY alkoi myös julkaista Sosialistista Aikakauslehteä vuonna 1906. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen YSY:n jäsenillä oli merkittävä rooli SDP:n toiminnan uudelleenorganisoinnissa. Sisällissodan jälkeisinä vuosina yhdistyksen johtohahmoja kuitenkin siirtyi SDP:stä vasemmalle syntyneisiin puolueisiin ja YSY:n toiminta hiipui vuoteen 1925 mennessä, jolloin sen jatkajaksi perustettiin Akateeminen Sosialistiseura. == Lähteet == Luokka:Suomen poliittinen historia Luokka:Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Luokka:Suomalaiset sosialistiset nuorisojärjestöt Luokka:Entiset suomalaiset poliittiset opiskelijajärjestöt Luokka:Entiset suomalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Elise Malmberg

Elise Malmberg (s. 13. heinäkuuta 1995) on ruotsalainen yleisurheilija ja sprintteri.Elise Malmberg Profile. IAAF. Viitattu 21.1.2016. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 ja ylsi maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 semifinaaleihinWomens 400 meters hurdles in Bejing. IAAF. Viitattu 21.1.2016.. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Elävät henkilöt
HMS Culloden (1776)

HMS Culloden oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1776 vesillelaskettu Culloden-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 30. marraskuuta 1769 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1770. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1776 ja valmistui vartiolaivana 16. elokuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 37 843 puntaa 10 shillinkiä ja 8 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.Winfield 2007 s. 75 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen Kanaalin laivastossa heinäkuussa 1776 päällikkönään George Balfour. Alus kuului marraskuussa 1777 Digbyn johtamaan laivasto-osastoon ja lähti seuraavana vuonna 9. kesäkuuta Byronin laivasto-osaston mukana Pohjois-Amerikkaan. Alus oli Sandy Hookissa 29. syyskuuta. Alus valtasi 16. lokakuuta kaappari General Washingtonin ennen kuin palasi Britteinsaarille marraskuussa. Vuonna 1779 alus kuului läntiseen laivueeseen. Se osallistui 8. tammikuuta 1980 hyökkäykseen Caracasiin, 16.-17. tammikuuta taisteluun Langaran johtamaa laivasto-osastoa vastaan ja Gibraltarin piirityksen murtamiseen 19. tammikuuta. Alus oli huollettavana ja kuparoitavana Portsmouthissa huhti-toukokuun, mistä vapauduttuaan lähti Tuulensuunnansaaristoon 3. kesäkuuta. Alus purjehti syyskuussa Rodneyn laivasto-osaston mukana New Yorkiin ja valtasi 12. syyskuuta kaappari Hettyn (ex- HMS Haerlem). Alus ajoi karille 23. tammikuuta 1781 Culloden Pointissa Montaukissa New Yorkissa. Seuraavana päivänä se tuhottiin, ettei alus joutuisi vihollisen haltuun. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Culloden-luokan linjalaivat
Cabo de São Vicenten taistelu

Cabo de São Vicenten taistelu voi tarkoittaa seuraavia taisteluita: *Cabo de São Vicenten taistelu (1337), Kastilian ja Portugalin välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1641), Espanjan ja Hollannin välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1681), Espanjan ja Brandenburgin välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1693), Ranskan ja Englannin ja Hollannin yhdistettyjen laivastojen välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1719), Espanjan ja Englannin välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1780), Espanjan ja Britannian välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1797), Espanjan ja Britannian välinen taistelu *Cabo de São Vicenten taistelu (1833), Portugalin sisällissodan taistelu.
Herman Onkimaa

Herman Onkimaa (myös Hermanonkimaa) on kylä Mäntsälässä. Kylässä on noin 140 asukasta (2009). Herman Onkimaa sijaitsee Isojärven rannalla noin kymmenen kilometriä Mäntsälän kirkonkylästä etelään. Kylällä on myös toinen järvi, Pivajärvi. == Historia == Tarinan mukaan kylän nimi tulisi kahdesta Isojärvelle tulleesta veljeksestä, joista Hermanni-niminen meni onkimaan Mäntsälän puolelle ja toinen Askolan puolelle, jossa hän onki puunhaarasta. Askolassa on Puhar-Onkimaa. Kylällä oli koulu vuosina 1957–1966. Rakennus on nykyään kurssikeskuksena. Lapset käyvät nykyisin koulua pääsääntöisesti Sääksjärvellä. == Väestö == Hermanonkimaan väestöstä (n. 140 asukasta) vuonna 2009 oli 0–19 vuotiaita 32 %, 20–44 vuotiaita 26 %, 45–64 vuotiaita 33 % ja yli 65–vuotiaita 9 %. == Politiikka == Vaaleissa Hermanonkimaa kuuluu Nummisten äänestysalueeseen, jolla suurimmat kannatetut puolueet kunnallisvaaleissa 2021 olivat keskusta (27,1 %) ja perussuomalaiset (22,5 %) sekä eduskuntavaaleissa 2019 perussuomalaiset (28,1 %) ja keskusta (19,5 %). == Etäisyyksiä == Pornaisiin on kymmenen kilometriä, Porvooseen 35 ja Helsinkiin 50 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kylät
Cabo de São Vicenten taistelu (1780)

Cabo de São Vicenten taistelu käytiin 16. tammikuuta 1780 Yhdysvaltain vapaussodassa amiraali Sir George Rodneyn komentaman Britannian kuninkaallisen laivaston ja Juan de Lángara y Huarten komentaman Espanjan laivaston välinen meritaistelu Portugalin rannikolla Cabo de São Vicenten edustalla. Amiraali Sir George Rodneyn johtama laivasto lähti Portsmouthista merelle jouluaattona 1779. Laivastoon kuului kahdeksantoista linjalaivaa ja niiden suojaama suuri saattue. Laivaston kierrettyä Cabo de São Vicenten 16. tammikuuta, se kohtasi Don Juan de Lángaran johtaman Espanjan laivaston yksitoista linjalaivaa. Espanjalaiset yrittivät pakoon ja britit ajoivat takaa seuranneen yön, mistä tulee sen englanninkielinen nimi kuutamotaistelu. Takaa-ajon aikana kuusi Espanjan laivaston linjalaivaa joko vallattiin tai tuhoutui. Voittoisa taistelu mahdollisti täydennysten toimittamisen ja siten saarron murtamisen Gibraltarilla ja Minorcalla. Saattueen pääosa palasi Britteinsaarille Kanaalinlaivaston suojaamana, mutta Rodney jatkoi Leewardsaarille, jonne hän saapui maaliskuussa.N. A. M. Rodger s. 344 == Laivastot == Brittiläinen laivasto-osasto Alus Luokka tykkejä komentaja tappiot tappiot tappiot Alus Luokka tykkejä komentaja Kaatuneet Haavoittuneet Yhteensä HMS Sandwich 1. 100 Sir George Rodney Walter Young 0 0 0 HMS Royal George 1. 100 Robert Digby John Bourmaster 0 0 0 HMS Prince George 2. 90 Sir John Lockhart-Ross Phillip Patton 1 3 4 HMS Ajax 3. 74 Samuel Uvedale 0 6 6 Espanjan laivasto Alus Luokka tykkejä komentaja Huom Alus Luokka tykkejä komentaja Huom Fénix 3. 80 Don Juan de Lángara Don Francisco Melgarejo vallattu Princesa 3. 74 Don Manuel León vallattu Diligente 3. 74 Don Antonio Albornoz vallattu Monarca 3. 74 Don Antonio Oyarvide vallattu Santo Domingo 3. 74 Don Ignacio Mendizábal tuhoutunut räjähdyksessä San Agustín 3. 74 Don Vicente Doz San Lorenzo 3. 74 Don Juan Araoz San Julián 3. 64 Marqués de Medina vallattu San Eugenio 3. 74 Don Antonio Damonte vallattu San Jenaro 3. 74 Don Félix de Tejada San Justo 3. 74 Don Francisco Urreiztieta Santa Cecilia fregatti 34 Don Domingo Grandallana Santa Rosalía fregatti 34 Don Antonio Ortega == Lähteet == Luokka:1780 Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Espanjan taistelut Luokka:Meritaistelut
Andreas Almgren

Andreas Almgren (s. 12. kesäkuuta 1995) on ruotsalainen keskimatkojen ja kestävyysmatkojen juoksija. Hän voitti pronssia 800 metrillä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014. == Saavutukset == Almgrenin ensimmäinen Ruotsin mestaruus tuli 4 × 800 metrin viestistä vuonna 2012. Henkilökohtaisilla matkoilla Almgren on 800 metrillä voittanut Ruotsin mestaruuden vuosina 2014 ja 2015 ja hopeaa vuonna 2017. 1 500 metrin Ruotsin mestari hän on vuosilta 2017 ja 2023 sekä matkan hopeamitalisti vuodelta 2020. 5 000 metrillä Almgren voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 2021 ja 2022. Hallista hän on Ruotsin mestari 3 000 metrin matkalta vuosina 2020 ja 2022. 800 metriltä hän on saavuttanut hallista hopeaa 2018 ja pronssia 2013. Hän on menestynyt myös maastojuoksussa ja on Ruotsin mestari 3,6 km matkalta vuonna 2021. Almgren sijoittui neljänneksi 800 metrillä Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 ja 5 000 metrillä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän on kilpaillut aikuisten sarjoissa 800 metrin juoksussa EM-kisoissa (10. 2014) ja MM-kisoissa (28. 2015). MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Vuoden 2014 nuorten alle 20-vuotiaiden 800 metrin MM-pronssin Almgren juoksi Ruotsin alle 20-vuotiaiden ennätysajalla 1.45,65. Vuonna 2024 Almgren juoksi tammikuussa 10 kilometrin tiejuoksussa Ruotsin ennätyksen 27.20, helmikuussa puolimaratonin Ruotsin ennätyksen 59.23, maaliskuussa 10 000 metrin Ruotsin ennätyksen 26.52,87, joka paransi Jonny Danielsonin lähes 35 vuotta vanhaa Ruotsin ennätystä yli minuutilla, ja toukokuussa 5 000 metrin Ruotsin ennätyksen 12.59,82 ja pari viikkoa myöhemmin 12.50,94. == Ennätykset == * 800 metriä: 1.45,59 (25. kesäkuuta 2015, alle 23-vuotiaiden Ruotsin ennätys), sisällä 1.46,56 (19. helmikuuta 2015) * 1 500 metriä: 3.32,00 (15. kesäkuuta 2023, Ruotsin ennätys) * 3 000 metriä: 7.37,05 (5. toukokuuta 2023, Ruotsin ennätys), sisällä 7.34,31 (17. helmikuuta 2022, Ruotsin ennätys) * 5 000 metriä: 12.50,94 (30. toukokuuta 2024, Ruotsin ennätys) * 10 000 metriä: 26.52,87 (16. maaliskuuta 2024, Ruotsin ennätys) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Ruotsalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt