EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vatsahuuhtelu

Vatsahuuhtelu on lääkintähenkilökunnan suorittama mahalaukun tyhjentäminen. Se suoritetaan työntämällä yhden senttimetrin paksuinen liukkaalla materiaalilla päällystetty letku sisään potilaan nenästä edelleen nielun kautta mahaan. Letkun kautta lasketaan mahaan steriiliä suolaliuosta, johon mahalaukun sisältö sekaantuu ohueksi liuokseksi, joka voidaan imeä letkun kautta pois. Nesteen lisäys ja poisto tehdään niin monesti, että mahaan tulee vain puhtaisiin ruuansulatusnesteisiin sekoittunutta suolaliuosta. Menettelyä voidaan käyttää, kun maha täytyy tyhjentää esimerkiksi alkoholin ja lääkeaineiden sekoituksesta, jota on nielty joko itsemurha- tai huumaantumistarkoituksessa. Vatsahuuhtelua voidaan käyttää yliannostustapauksissa. Ensisijaisena hoitomuotona nykyään käytetään kuitenkin lääkehiiltä. ==Lähteet== *Lääkärin CD 07.06.2003 Ari Alaspää: "Myrkytyspotilaan hoito" Luokka:Lääketieteelliset hoidot Luokka:Ensihoito
Suppeneminen

Topologisen avaruuden T pisteiden ääretön jono x_n suppenee pisteeseen x, jos x:n mikä tahansa avoin ympäristö sisältää kaikki jonon pisteet äärellistä määrää lukuun ottamatta. Luokka:Lukujonot Luokka:Topologiset avaruudet
Nina Weckström

Nina Weckström (s. 10. elokuuta 1979) on suomalainen sulkapallon pelaaja. Hän pelasi vuoden 2005 sulkapallon maailmanmestaruuskisoissa Anaheimissa. Naisten kaksinpelissä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Malesian Sutheaswari Mudukasanille. Naisten nelinpelissä (parinaan sisarensa Anu Nieminen) hän myös hävisi ensimmäisellä kierroksella. Luokka:Suomalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paksu-Bertta

"Paksu-Bertta" () oli ensimmäisen maailmansodan aikainen saksalainen 42 cm:n L/14-mallin haupitsi. Kruppin asetehtaan pääsuunnittelija Fritz Rausenberger suunnitteli tykin 1900-luvun alussa. Gustav Krupp von Bohlen und Halbach, Kruppin teollisuussuvun pää nimesi tykin vaimonsa Berthan mukaan. Ensimmäinen Paksu-Bertta valmistui joulukuussa 1913. Maaliskuussa 1914 se esiteltiin keisari Vilhelm II:lle, joka oli kovasti vaikuttunut uudesta aseesta. Haupitsin kranaatit painoivat 820 kg. Sen suurin kantama oli 15 km ja koro 80 astetta. Vain 30 rakennettiin ja niitä käytettiin mm. Verdunin taistelussa 1916. Nimeä "Paksu-Bertta" käytetään usein virheellisesti myös 38 cm:n SKL/45 "Langer Maxista" ja 21 cm:n L/176 Paris-Geschützista (Pariisi-tykki tai Kaiser Wilhelm Geschütz), joka oli Pariisin tulitukseen käytetty rautatietykki. == Aiheesta muualla == * A. Anthos : Paksu Bertha 42 sm. mörssäri, Hakkapeliitta, 08.10.1927, nro 41, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Haupitsit
Banachin kiintopistelause

Banachin kiintopistelause on täydellisiin avaruuksiin liittyvä matemaattinen lause. Se on tärkeä työkalu metristen avaruuksien teoriassa, sillä se takaa tiettyjen kuvausten kiintopisteiden olemassaolon ja tarjoaa metodin noiden kiintopisteiden määrittämiseksi. Lause on nimetty matemaatikko Stefan Banachin mukaan (1892–1945); Banach esitti lauseen ensimmäisen kerran vuonna 1922. == Lause == Olkoon (X, d) epätyhjä täydellinen metrinen avaruus ja olkoon f : X → X avaruuden X kontraktio; toisin sanoen on olemassa reaaliluku 0 \le q < 1 siten, että :d(f(x),f(y)) \le q\cdot d(x,y) kaikilla x, y \in X. Tällöin kuvauksella f on täsmälleen yksi kiintopiste a (kiintopiste on piste, jolle f(a) = a). Lisäksi kyseinen kiintopiste voidaan löytää seuraavasti: olkoon x0 avaruuden X mielivaltainen piste. Määritellään lukujono xn = f(xn-1), n = 1, 2, 3, ...; toisin sanoen kyseessä on jono f(x0), f(f(x0)), f(f(f(x0))), ... Tämä jono suppenee kohti kiintopistettä a. == Todistus == Banachin kiintopistelauseen todistus pääpiirteissään: *Osoitetaan, että kiintopisteitä on enintään yksi: oletetaan, että X:n kontraktiolla f on kaksi kiintopistettä a ja b. Tällöin pätee : \quad d(a, b) = d(f(a),f(b)) \le q d(a, b), missä 0 \le q < 1 . Siis d(a, b) = 0 eli a = b. *Olkoon nyt x_0 \in X. Tarkastellaan jonoa (x_n)_{n \in \mathbb N} , jossa \quad x_{n+1}=f(x_n). Voidaan osoittaa, että tämä jono on Cauchyn jono. Koska X on täydellinen, jono (xn) suppenee kohti jotakin pistettä a. f:n jatkuvuuden nojalla f(xn) → f(a). Toisaalta x_{n+1}=f(x_n) , joten f(xn) → a. Siis f(a) = a, eli a on kuvauksen f kiintopiste. □ Luokka:Topologia Luokka:Kiintopisteet Luokka:Matemaattiset teoreemat
Reaktiivipanssari

Reaktiivipanssari on lähinnä panssarivaunuissa käytetty passiivinen omasuojajärjestelmä, jonka tarkoitus on estää vaunuun osuvan onteloammuksen tai nuoliammuksen läpäisy. ==Toimintaperiaate== Reaktiivipanssarointi koostuu lukuisista erillisistä räjähdysainetta sisältävistä elementeistä, jotka on sijoitettu vaunun varsinaisten panssarilevyjen päälle. Reaktiivipanssarielementti on suunniteltu siten, että se ei räjähdä vielä pienempien, kiväärikaliiperisten ammusten osumista. Esimerkiksi singon ontelokranaatin osuessa reaktiivipanssariin osuman saanut reaktiivipanssarielementti räjähtää ulospäin. Räjähdysvaikutuksen tarkoituksena on estää kranaatin ontelosuihkun kunnollinen muodostuminen ja panssarinläpäisy. Reaktiivipanssareiden yleistyttyä on otettu käyttöön niin sanottuja kaksoisonteloammuksia, joissa on kaksi ontelopanosta peräkkäin. Ensimmäisen on tarkoitus räjäyttää reaktiivipanssarielementti osumakohdassa. Jälkimmäinen ontelopanos puolestaan läpäisee varsinaisen panssarin. Reaktiivipanssarit eivät sovellu kevyimpiin vaunuihin, koska räjähdyspanos saattaa vaurioittaa itse panssarivaunua. Räjähdys voi olla myös vaaraksi kulkuneuvon lähistöllä olijoille. Tästä poikkeuksena on kuitenkin Rafaelin kehittämä LBR-reaktiivipanssari, jota on käytetty muun muassa Bradley- rynnäkköpanssarivaunuissa. Luokka:Panssarivaunut
Bogskär

Bogskär on pieni luotoryhmä Itämeressä ja Suomen eteläisin maa-alue. Bogskär kuuluu Kökarin kuntaan. Luoto on hyvin syrjäinen: lähimmät suuremmat maa- alueet Kökarissa, Föglössä ja Lemlandissa ovat yli 50 kilometrin päässä. Bogskär sijaitsee niin erillään, että se jää Suomen sisäisten aluevesien ulkorajan ulkopuolelle, ja saariryhmälle on siksi määritelty erilliset sisäiset aluevedet. Bogskärin ulkoiset aluevedetkin olivat vuoteen 1995 saakka erillään Suomen muusta valtioalueesta. Kun aluemeri tuolloin levennettiin neljästä meripeninkulmasta kahteentoista meripeninkulmaan, Bogskärin ja muun Suomen aluemeret yhtyivät. Bogskärin eteläpuolella aluemeri ulottuu nykyisinkin vain kolmen meripeninkulman päähän. ==Rakennusvaihe== Bogskärin vaarallisuus merenkululle tunnettiin jo 1600-luvulle mennessä, jolloin se merkittiin merikarttoihin. Ruotsi pyrki 1830-luvulta lähtien vaikuttamaan Suomen suuriruhtinaskuntaan niin, että luodolle rakennettaisiin valomajakka. Vuonna 1851 itäiselle luodolle pystytettiin 5,4 metrin korkuinen kivinen tunnusmajakka, mutta muuten rakentamissuunnitelmat eivät edenneet, koska hanketta pidettiin liian kalliina. Luotsilaitoksen päällikkö Boris Nordman ehdotti vuonna 1867 senaatille majakan rakentamista. Varat rakentamiseen myönnettiin lopulta niin, että rakennustyöt läntisellä luodolla pääsivät alkamaan keväällä 1880. Läntinen luoto oli kuitenkin huomattavan altis peittymään talvisin jääröykkiöiden alle. Rakennusaikana koettiin useita vastoinkäymisiä jäiden ja myrskyjen vuoksi. Niistä huolimatta työt etenivät niin, että majakka vihittiin käyttöön 29. elokuuta 1882. Sen valo syttyi ensimmäisen kerran 12. syyskuuta 1882. ==Toimintavuodet== Majakalla oli yhdeksän hengen miehistö, josta majakalla oli kerrallaan osa. Majakka ei kuitenkaan ollut riittävän vahvaa tekoa, ja se vaurioitui majakanvartijoiden kauhistukseksi myrskyssä talvella 1889. Korjaustöissä 1894 sitä vahvistettiin lisää, ja painon lisäämiseksi sen sisä- ja ulkokuoren väli täytettiin betonilla kolmanteen kerrokseen asti. Vuonna 1905 majakalle asennettiin langaton lennätin, mitä ennen majakanvartijat pitivät yhteyttä antamalla erivärisiä valomerkkejä ohikulkeville laivoille. Alkuperäinen majakka vaurioitui ensimmäisessä maailmansodassa korjauskelvottomaksi saksalaisen sotalaivan tulituksessa. Uusi, automaattinen majakka rakennettiin 1922 betonipilarien varaan. Majakka on peruskorjattu vuonna 1981, jolloin se varustettiin helikopteritasanteella. Majakka on maalattu nykyään sinivalkoiseksi ja se toimii aurinkoenergialla. Alueella sijaitsee myös sääasema, ja se on maan leudoin paikka, tosin asumaton. Esimerkiksi vuonna 2014 terminen kevät alkoi jo 2. helmikuuta.Bogskär, Tutiempo.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Merenkulkulaitoksen sivu Bogskärin majakasta * Fyren på Bogskär. Yle Areena Luokka:Kökar Luokka:Suomen majakat Luokka:Ahvenanmaan saaret
Wardriving

Wardriving eli loiskäyttö tarkoittaa avoimien Wi-Fi-tukiasemien etsimistä esimerkiksi ajoneuvolla liikkuen. "Sota-ajelussa" avoimia ja mahdollisesti suojaamattomia langattomia verkkoja etsitään henkilö- tai pakettiautolla liikkuessa kannettavan tietokoneen, kämmentietokoneen tai älypuhelimen avulla. Monet "sota-autoilijat" käyttävät GPS-satelliittipaikannusjärjestelmää etsiessään verkkoja ja tietokoneohjelmistojen avulla lisäävät automaattisesti tai käsin kohteen koordinaatit johonkin yleiseen Internetissä sijaitsevaan tietokantaan muiden nähtäväksi. Sana wardriving on ilmeisesti viite vuonna 1983 julkaistuun elokuvaan Sotaleikit. Elokuvassa oli krakkereita, jotka käyttivät ohjelmaa soittaakseen sattumanvaraisiin numeroihin ja toivoivat löytävänsä modeemin. Tämä tekniikka tuli tunnetuksi nimellä wargames dialing (joskus väärinkirjoitettu wardialing), josta wardriving myöhemmin johdettiin. Vuonna 2010 paljastui että Google oli katunäkymiä Street View -palveluunsa kuvatessaan kerännyt samanaikaisesti tietoja WLAN-tukiasemien sijainneista. Samassa yhteydessä järjestelmä oli tallentanut näytteitä langattomissa verkoissa liikkuneesta dataliikenteestä. Nykyään älypuhelimen käyttäjä saattaa tietämättään tulla keränneeksi tietoja langattomista verkoista ja niiden sijainneista, sillä käyttäjän kerran yhdistettyä älypuhelimensa langattoman verkon tukiasemaan, tallentuu samalla myös tieto sen SSID-tunnuksesta, MAC- osoitteesta ja sijainnista. Sijaintinsa älypuhelin paikantaa karkeasti matkapuhelinverkon tukiasemien avulla, mikäli laitteen GPS-vastaanotin ei ole päällä tai ollaan sisätiloissa. Tiedot välittyvät esimerkiksi Android- käyttöjärjestelmän tapauksessa Googlelle. Tietokantaa langattomien tukiasemien sijainnista ja niiden MAC-osoitteista voidaan hyödyntää esimerkiksi paikannukseen. Oman WLAN-verkon tunnuksen ja sijainnin päätyminen julkiseen tietoon ei ole turvallisuusuhka, mikäli tukiasema on suojattu jollain kyllin tehokkaalla menetelmällä. ==Katso myös== *Warchalking == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Wardriving.com *WiGLE.net - Maailmanlaajuinen tietokanta avoimista verkoista *Chronicles of a Wardriver Luokka:Wi-Fi Luokka:Tietoverkkojen tietoturva
Bad Boys II (videopeli)

Bad Boys II (Yhdysvalloissa Bad Boys: Miami Takedown) on Blitz Gamesin kehittämä ja Empire Interactiven julkaisema ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna . Peli perustuu Bad Boys II -elokuvaan. == Vastaanotto == Peli sai arvosanaksi 4.8/10 IGN:n arvostelussa. Arvostelussa mainittiin että tekoäly on lähes olematonta ja tarina on epämääräinen. Peli sijoittui sijalle 10 Gametrailersin Top 10 huonoimmat pelit -listalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox-pelit Luokka:Toimintapelit Luokka:Elokuviin perustuvat videopelit‎
Uusikylä (Nastola)

Uusikylä on Lahdessa entisen Nastolan kunnan alueella sijaitseva kylä. Uudessakylässä sijaitsevat muun muassa Männistön yläaste sekä Uudenkylän koulu, ala-aste. Seurantalosta voi vuokrata tiloja erilaisiin juhliin tai tapahtumiin. Kylässä toimii myös aktiivinen kyläyhdistys. == Liikenne == Vuonna 2010 avattiin Uudenkylän uusi junaseisake, jolla pysähtyvät Lahden ja Kouvolan väliset lähijunat. Vanha Uudenkylän rautatieasema suljettiin vuonna 2005 Nastolan rautatieaseman avautuessa. Nykyään vanha asemarakennus on Museoviraston omistuksessa. ==Historia== Uusikylä mainitaan olleen nimismiehentalo vuonna 1422 ja se mainitaan pitäjänä 1478–1481. Uusikylä oli Hämeenlinnasta Hauholle, Lammille, Hollolaan, Uuteenkylään, Kelttiin, Lappeelle ja Viipuriin kulkevan Ylisen Viipurintien varrella. Uudenkylän hallintopitäjän itäiset kylät kuuluivat Iittiin ja läntiset Hollolaan. Vuonna 1555 mainitaan Uudenkylän kappeli. Pietarin radan valmistuessa Uuteenkylään perustettiin Uudenkylän rautatieasema. Pietarin radan rakentaminen alkoi vuonna 1868 ja se valmistui 1870. Uudenkylän asema oli Helsinki–Riihimäki–Pietari-radan maantieteellisesti korkeimmalla kohdalla. Pietarin radan Lahti–Kouvola-osuuden hallussapidosta käytiin taisteluja huhtikuussa 1918 osasto Brandensteinin ja Lahden rykmentin kesken, minkä vuoksi kylässä on rautatieaseman rakennuksen läheisyydessä muistomerkki saksalaisille kaatuneille. Uudenkylän ja sen Orimattilan puolella olevan naapurikylän Kuivannon alueilla sijainneella Puolustusvoimien silloisella Asevarikko 2:lla sattui räjähdysonnettomuus 15. elokuuta 1965. Varikkotoimintaa samalla alueella jatkaa Länsi-Suomen Huoltorykmentin varasto- osastoon kuuluva Uudenkylän varasto. Nastolan–Uudenkylän työväenyhdistys julkaisi vuonna 2008 100-vuotishistoriikkinsa: Sata vuotta Työväenliikettä Nastolan Uudessakylässä – Uudenkylän Työväenyhdistys 1905–2005.http://lotta.yle.fi/rsweblti.nsf/sivut/reissualbumi?opendocument&pageid;=Content0E8CC ==Tunnettuja uusikyläläisiä== * Pertti Jarla, sarjakuvapiirtäjä * Pasi Viheraho, tubettaja ==Kylät ja kulmakunnat== Uudessakylässä on useita niin kutsuttuja "kaupunginosia", joita ovat muun muassa Turranmetsä, Rakokivi, Kanerva ja Arola. ==Lähteet== https://www.vr.fi/cs/vr/fi/etusivu ==Aiheesta muualla== *Uusikylä Nastolan kunnan sivuilla *Uudenkylän kyläyhdistyksen www- sivut *Männistön koulun www-sivut Luokka:Nastolan kylät Luokka:Päijät-Hämeen maakunnan entiset taajamat
Pragelato

Pragelato on kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella ItaliassaPragelato Sapere.it Pragelato Enciclopedia Treccani . Pragelatossa on vajaat 800 asukasta, sen pinta-ala on noin 98 neliökilometriä ja asukastiheys yhdeksän asukasta neliökilometrillä. Kunta sijaitsee 1,4–3,2 kilometriä merenpinnan yläpuolella. Pragelatossa käytiin Torinon vuoden 2006 talviolympialaisten pohjoismaisten hiihtolajien eli maastohiihdon, mäkihypyn ja yhdistetyn kilpailut. Mäkihypyn suorituspaikkana toimi Stadio del Trampolino. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kotisivut *
Reckoning

Reckoning on R.E.M:n vuonna 1984 julkaistu toinen albumi. Se sai esikoisen Murmurin (1983) tapaan hyvät arvostelut ja myi debyyttiä enemmän. Heti vuoden vaihteen jälkeen 1984 R.E.M. oli valmis palaamaan studiolle. Reflection Sound -studioilla syntyivät tammikuussa äänitykset Reckoningia varten ja monia ylimääräisiä ottoja, joista useimmat olivat päätyvä Dead Letter Office -kokoelmalle. Kakkosalbumi Reckoning ilmestyi huhtikuussa 1984. Sen ensimmäinen single oli Late Night With David Letterman -ohjelmassa 6. lokakuuta 1983 ensiesityksensä saanut "So. Central Rain". Toinen levyltä elämään keikoille myöhemminkin jäänyt kappale ja toinen singlejulkaisu oli Mike Millsin entiselle tyttöystävälle kirjoitettu "(Don't Go Back To) Rockville". Levyn kansitaide on laulaja Michael Stipen ja georgialaisen pastori-taidemaalari Howard Finsterin yhteistyön tulos. Reckoning saavutti Yhdysvaltain albumilistalla sijan 27 (ja myi kultaa vuonna 1991) ja siitä tuli yhtyeen ensimmäinen Isossa-Britanniassa listoille noussut albumi (parhaimmillaan sijalla 91). == Kappalelistaus == # "Harborcoat" – 3:54 # "7 Chinese Bros." – 4:18 # "So. Central Rain (I'm Sorry)" – 3:15 # "Pretty Persuasion" – 3:50 # "Time After Time (Annelise)" – 3:31 # "Second Guessing" – 2:51 # "Letter Never Sent" – 2:59 # "Camera" – 5:25 (kappaletta seuraa lyhyt jamitteluosuus) # "(Don't Go Back To) Rockville" – 4:32 # "Little America" – 2:58 Euroopan CD-version (1992) bonuskappaleet: # "Wind Out (with friends)" 1:59 # "Pretty Persuasion" (live in studio) 4:01 # "White Tornado" 1:51 # "Tighten Up" 4:08 # "Moon River" 2:20 == Singlet == single julkaisupäivä maa formaatti listasijoitus So. Central Rain 26. maaliskuuta 1984 Iso-Britannia 7"/12" - So. Central Rain 17. huhtikuuta 1984 Yhdysvallat 7" #85 (Don't Go Back To) Rockville 18. kesäkuuta 1984 Iso-Britannia 7"/12" - (Don't Go Back To) Rockville 7. elokuuta 1984 Yhdysvallat 7" - Rob Jovanovic and Tim Abbott - Adventures in Hi-Fi: The Complete R.E.M. == Soittajat == * Mike Mills - basso, taustalaulu * Bill Berry - rummut, taustalaulu * Peter Buck - kitara * Michael Stipe - laulu == Lähteet == Luokka:R.E.M:n albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Sestriere

Sestriere () on alppikunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella ItaliassaSestriere Sapere.it Sestriere Enciclopedia Treccani . Sestrieren asukasluku on noin 900 ja pinta-ala 26 neliökilometriä. Sestriere sijaitsee 1,6–3,3 kilometriä merenpinnan yläpuolella, mikä takaa sille erinomaiset laskettelurinteet. Ranskan raja sijaitsee 17 kilometriä Sestrierestä. Sestriere toimi joidenkin alppilajien näyttämönä Torinon vuoden 2006 talviolympialaisissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hiihtohotelli 2000 metrin korkeudessa, Kuva, 16.03.1938, nro 6, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot *
Botnia

Botnia voi viitata seuraaviin: * Botnia, myös Ostrobotnia, Pohjanmaan vanha latinalainen nimi * Air Botnia, lentoyhtiö Blue1:n entinen nimi * Botnia-69, helsinkiläinen jääpalloseura * OK Botnia, kokkolalainen suunnistusseura * Botnia-palkinto, kirjallisuuspalkinto * Botnia Shipping, pietarsaarelainen huolinta-alan yritys * BotniaTV, vaasalainen paikallistelevisiokanava * Metsä- Botnia, suomalainen paperiteollisuusyritys * Botniaring kilpa-autorata Jurvassa * SBS Botnia, salibandyseura Helsingissä * M/S Botnia, Silja Linen entinen matkustaja-alus
Bardonecchia

Bardonecchia () on kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella ItaliassaBardonecchia Sapere.it Bardonecchia Enciclopedia Treccani . Kunnassa on arviolta 3 215 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 132,09 neliökilometriä. Bardonecchia sijaitsee noin 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella Susan laaksossa Ranskan rajalla. Bardonecchiassa käytiin Torinon vuoden 2006 talviolympialaisten lumilautailukilpailut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan internetsivut Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
San Marinon lippu

San Marinon lippu on San Marinon kansallissymboli vaakunan, moton ja kansallishymnin ohella. Se on hyväksytty viralliseksi 6. huhtikuuta 1862. Lippu on jaettu keskeltä horisontaalisesti. Lipun valkoinen väri kuvaa rauhaa ja pilviä ja sininen väri kuvaa vapautta ja taivasta. Valtiolipussa keskellä on kansallinen vaakuna. Vaakunassa etualalla on San Marinon kolme kukkulalla sijaitsevaa linnaa. Vaakuna on tammen ja laakeripuun lehvien ympäröimä; se kantaa umpikruunua ja sen perustassa on maan latinankielinen motto ”LIBERTAS” (). San Marino on tasavalta. Toisin kuin kruunut yleensä, sen lipussa oleva kruunu ei kuvasta monarkiaa, vaan suvereeniutta. Yksityiskäyttöön tarkoitetussa lipussa ei ole keskustassa valtion vaakunaa, vaan se on kokonaan valko-sininen. Lipputyyppien käyttö on osittain ristiriitaista, sillä valtiolippua käyttävät myös yksityiset kansalaiset, mutta niin sanottua siviililippua taas käyttävät vain viranomaiset, esimerkiksi kunnalliset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bandiere Luokka:Valtioiden liput lippu
Sam Graddy

Samuel Louis (”Sam”) Graddy III (s. 10. helmikuuta 1964 Gaffney, Etelä- Carolina) on yhdysvaltalainen juoksija ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Graddy oli mukana voittamassa kultaa Yhdysvaltojen viestijoukkueessa Los Angelesin olympialaisissa 4 x 100 metrin matkalla vuonna 1984. Voittoaika oli uusi maailmanennätys 37.83. Samoissa kisoissa hän oli 100 metrin matkalla toinen häviten ainoastaan joukkuetoverilleen Carl Lewisille. Pikajuoksu-uransa jälkeen Graddy siirtyi amerikkalaisen jalkapallon pariin ja pelasi ensin Denver Broncosin joukkueessa kausina 1987–1988 ja sitten Los Angeles Raidersissa kausina 1990–1992. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
1-metyylinaftaleeni

1-metyylinaftaleeni (C11H10) on polysyklinen aromaattinen hiilivety eli ns. PAH-yhdiste. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, palava neste. 1-metyylinaftaleenin moolimassa on 142,2 g/mol, sulamispiste −22 °C, kiehumispiste 245 °C, tiheys 1,02 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 82 °C, itsesyttymislämpötila 529 °C, taitekerroin 1,613–1,616 ja CAS-numero 90-12-0. Aineesta käytetään myös nimeä alfa-metyylinaftaleeni. == Valmistus ja käyttö == 1-metyylinaftaleenia saadaan eristettyä kivihiilitervasta tislaamalla. Yhdistettä käytetään liuottimena, 1-kloorimetyylinaftaleenin (C11H9Cl), naftaleeniasetonitriilin (C12H9N) ja naftaleenietikkahapon (C12H10O2) valmistuksessa. Erilaisten polttoaineiden syttymisherkkyyden määrittämisessä käytetään apuna setaanilukua. Tällä asteikolla 1-metyylinaftaleenin setaaniluvuksi on määritelty nolla.Robert T. Mason: Naphthalene, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002. Viitattu 19.04.2013Gerd Collin, Hartmut Höke & Helmut Greim: Naphthalene and Hydronaphthalenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 19.04.2013 == Katso myös == *2-metyylinaftaleeni == Lähteet == * *PubChem: 1-methylnaphthalene *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Methylnaphthalene *ChemBlink: 1-Methylnaphthalene === Viitteet === Luokka:Aromaattiset hiilivedyt
Kristiina Louhi

thumb|Kristiina Louhi vieraili Keravan kaupunginkirjastossa tammikuussa 2013. thumb|Kristiina Louhi Keravan kaupunginkirjastossa 2013. Ulla Kristiina Louhi (o.s. Wiberg, s. 1. toukokuuta 1950 Helsinki) on suomalainen graafikko, kuvittaja ja kirjailija. Louhi voitti Finlandia Junior -palkinnon vuonna 2004 yhdessä Riitta Jalosen kanssa teoksella Tyttö ja naakkapuu. Vuonna 2014 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. ==Ura== Louhi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja opiskeli vuosina 1970–1975 Taideteollisessa korkeakoulussa graafiseksi suunnittelijaksi. Pääaineenaan hänellä oli kirjagrafiikka. Vuodesta 1984 Louhi on julkaissut Aino-lastenkirjasarjaa, jota on julkaistu yli kymmenelle kielelle. Kirjat kertovat tavallisen suomalaisen pikkutytön elämästä. Vuonna 1993 Louhi aloitti Tomppa-kirjasarjan, jonka ensimmäinen osa Meidän Tomppa palkittiin ilmestymisvuonnaan Vuoden kauneimpana kirjana. Omien teostensa lisäksi Louhi on kuvittanut muun muassa Mysi Lahtisen, Kaarina Helakisan, Hannele Huovin, Kirsi Kunnaksen, Leena Laulajaisen, Hannu Mäkelän, Ritva Toivolan, Arvi Arjatsalon, Kaija Pakkasen, Riitta Jalosen, Maria Vuorion ja Timo Parvelan teoksia. Hän on kuvittanut myös oppikirjoja. Louhi oli vuosina 1998–2003 naimisissa kirjailija Hannu Mäkelän kanssa. Hänellä on kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan elokuvaaja Seppo Louhen kanssa. Hänen tyttärensä Aino Louhi on sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. ==Palkintoja ja tunnustuksia== Lähde: * 1984 Kirjavalio * 1985 Suomen Nuorisokirjailijat ry:n kunniamaininta * 1987 Mikkelin kuvitustriennaali * 1987 Weilin+Göösin kirjailijapalkinto * 1988 Ezra Jack Keats -pronssimitali * 1988 Lastenkulttuurin valtionpalkinto * 1989 Rudolf Koivu -palkinto * 1989 Kunniamaininta Bratislavan biennaalissa * 1991 IBBY- kunniakirja * 1992 Vuoden Unicef-taiteilija (Bolognan lastenkirjamessujen yhteydessä) * 1993 Vuoden kaunein kirja 1993 (Meidän Tomppa) * 1994 Suomalainen kuvakirjapalkinto * 1997 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto * 2001 Kaarina Helakisa -palkinto * 2002 Tietopöllö-palkinto * 2003 Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha * 2004 Finlandia Junior -palkinto yhdessä Riitta Jalosen kanssa (Tyttö ja naakkapuu) * 2004 Vuoden kirjavalio * 2004 Vuoden kaunein kirja yhdessä Raija Pitkäsen kanssa (Prinsessojen satuaarre) * 2005 Suuren suomalaisen kirjakerhon tunnustuspalkinto * 2008 Väestöliiton Elsa Enäjärvi-Haavio -palkinto * 2009 Suomen Kulttuurirahaston kolmivuotinen työskentelyapuraha * 2014 Pro Finlandia -mitali * 2015 Kieku-palkinto elämäntyöstä ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Jacobs

David Henry Jacobs (30. huhtikuuta 1888 Cardiff – 6. kesäkuuta 1976 Llandudno) oli brittiläinen yleisurheilija. Tukholman olympialaisissa vuonna 1912 Jacobs juoksi avausosuuden olympiakultaa ajalla 42,4 voittaneessa Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Jacobs juoksi myös 100 metriä ja 200 metriä, mutta molemmissa taival jäi välieriin. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Moottoritie on kuuma

Moottoritie on kuuma on syksyllä 1980 julkaistu Pelle Miljoona Oy:n ensimmäinen ja Pelle Miljoonan viides albumi, joka tavataan määritellä yhdeksi suomirockin klassikoista. Se nousi nopeasti Suomen levymyyntilistan ykkössijalle ja on sittemmin ylittänyt myös kultalevyrajan. Albumista tehtiin remasteroitu painos vuonna 2000. Andy McCoy ja Sami Takamäki (Sam Yaffa) lähtivät heti levytyksen jälkeen Tukholmaan ja vaihtoivat yhtyettä Hanoi Rocksiin, eivätkä palanneet enää Pelle Miljoona Oy:n tiedossa olleelle Suomen- kiertueelle. Pelle Miljoonan seuraava albumi Rakkaudesta elämään (1981) on tehty kokoonpanolla Pelle Miljoona & Avoimet Ovet. Tätä albumia seurasi uusitulla kokoonpanolla Pelle Miljoona Oy:n toinen albumi Matkalla tuntemattomaan sekin vuonna 1981. __NOTOC__ == Moottoritie on kuuma -kappale == "Moottoritie on kuuma" -kappale on Ari Taskisen säveltämä ja Pelle Miljoonan sanoittama. Se voitti kesäkuussa 2007 Helsingin Sanomien äänestyksen ”Rakkaimmat rockit”. Muun muassa Pelle Miljoona Oy:n tuolloinen basisti Sami Takamäki on sanonut, että kappaleen instrumentaaliriffi on lainattu Genesis- yhtyeen kappaleesta ”Dancing with the Moonlit Knight”. Taskinen on kiistänyt ottaneensa vaikutteita Genesikseltä. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # # == Kokoonpano == * Pelle Miljoona – laulu, rummut * Ari Taskinen – laulu, kosketinsoittimet, kitara * Andy McCoy – kitara, laulu * Sami Takamäki – bassokitara, laulu * Tumppi Varonen – rummut, lyömäsoittimet, laulu == Lähteet == * Discogs - Moottoritie on kuuma kuvina etiketteineen === Viitteet === == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Pelle Miljoonan kotisivut Luokka:Vuoden 1980 esikoisalbumit Luokka:Pelle Miljoonan albumit Luokka:Atte Blomin tuottamat albumit Luokka:Suomalaiset punkalbumit
Leknes

Leknes on Vestvågøyn kuntakeskus Nordlandin läänissä Pohjois-Norjassa. Leknes on ollut kaupunki vuodesta 2002 lähtien. Leknes sijaitsee Lofoottien saariston keskiosassa ja on saarten toiseksi suurin asutuskeskus. Taajaman asukasluku oli 3 176 vuonna 2013. Lähialueen muita taajamia ovat Gravdal, Ballstad ja Stamsund. Åhon, joka on pääsaaret käsittävän maantieverkon läntinen pää, kertyy matkaa 64 km ja itään Lofoottien toiseen suurempaan kaupunkiin Svolværiin 69 km. Leknes on Lofoottien liikenteen solmupaikka ja kilpailee Svolværin kanssa Lofoottien liike-elämäkeskuksen asemasta. Leknesin lentokentältä on arkipäivisin kuusi Widerøen lentoa Bodøhön ja yksi lento Svolværiin. Keskiyön aurinko paistaa Leknesissä n. 25.5.–18.7., ja kaamosaika on n. 7.12.–5.1. Kylmimmän kuukauden helmikuun keskilämpötila on −1 °C, ja lämpimimmän kuukauden heinäkuun keskilämpötila +12 °C. Vuotuinen sademäärä on n. 1 200 mm. Vuosittainen Lofoten Countryfestival järjestetään Leknesin Lofothallenissa. ==Media== Sanomalehti Lofotposten ilmestyy neljästi viikossa ja Lofot-Tidende torstaisin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kaupungit Luokka:Vestvågøy Luokka:Norjan taajamat
Potentiaaliero

Potentiaalierolla (tunnus ΔV) tarkoitetaan sähköopissa kahden eri potentiaalissa olevan johtimen tai varausjakauman välistä jännitettä. Kaikki virtapiirin jännitteet mitataan aina suhteessa yhteiseen vertailutasoon, esimerkiksi niin kutsuttuun maahan, jonka jännite on tyypillisesti aina 0 volttia. Esimerkiksi Suomessa käytetty verkkojännite 230 V tarkoittaa 230 voltin jännitettä maahan nähden koska sähköverkko on maadoitettu. ==Katso myös== *Potentiaalienergia == Kirjallisuutta == * Luokka:Energia Luokka:Sähkötekniikka ar:فرق الجهد en:potential difference es:Diferencia de potencial hr:Razlika potencijala lt:Įtampa ru:Напряжение (электрическое)
Hannu Taina

Hannu Taina (s. 21. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen graafikko ja kuvittaja. Hänen lastenkirjakuvituksistaan ovat tunnetuimpia Elina Karjalaisen Uppo-Nallet. Hannu Tainan sukujuuret ovat Karjalassa Tainan kylässä, mutta hän on asunut koko ikänsä Helsingissä. Taina opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen graafisella linjalla vuosina 1959–1962. Hän työskenteli mainostoimiston suunnittelijana vuosina 1963–1975, minkä jälkeen hän on toiminut vapaana kuvittajana. Hannu Taina on saanut Rudolf Koivu -palkinnon vuosina 1976, 1986 ja 1987 sekä valtion taideteollisuuspalkinnon vuonna 1987. Hän oli Suomen ehdokkaana Astrid Lindgrenin muistopalkinnon saajaksi vuonna 2006. Palkinnon saajaehdokkaita oli 138, ja he edustivat 55 maata. Taina on kuvittanut yli 70 kirjaa, joista yli 30 on Elina Karjalaisen Uppo-Nalle-kirjoja.Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 229–230, 245–246. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017. Taina on itse luonnehtinut 1970-lukuaan mustavalkoiseksi kaudeksi. Suuret ja värikkäät kuvakirjat ovat taas olleet 1980-luvun tuotteita. Niihin kuuluu kirjailija Raija Siekkisen teosten kuvituksia. Oman kokonaisuutensa Tainan tuotannossa ovat sadat kirjojen suojapäällysten kuvitukset. Taina teki vuosina 1982–2012 kansikuvat kaikkiin Otavan julkaisemiin Antti Tuurin kirjoihin aina Pohjanmaasta alkaen. Hän on tehnyt kansia myös useisiin Erno Paasilinnan ja Juha Seppälän teoksiin. Myös Tainan poika Markko Taina on tehnyt kirjojen kansikuvia. == Tuotanto == * Kuvituksia yli 65 teokseen * Omat teokset: **Matti ja krokotiili (1992) **Matti ja kaikkien aikojen kesä (1994) **Matti ihanuuksien ihmemaassa (1996) **Matti ja salakallio (2002) == Palkintoja == * Rudolf Koivu -palkinto 1976, 1986, 1987 * WSOY:n kirjallisuussäätiön kuvittajapalkinto 1982, 1991 * Valtion 1-vuotinen taiteilija-apuraha 1983 * Otavan kirjasäätiön apuraha 1983, 1988, 1989, 1996 * Bratislava Grand Prix BIB 1987 * Valtion taideteollisuuspalkinto 1987 * Maailman kauneimmat kirjat, kunniakirja, Leipzig 1988 * Vuoden kirjavaliot kunniakirjoja 22 kpl 1973–2000 * H.C. Andersen -palkintoehdokkuus 1990 * Vuoden Graafikko 1994 * Valtion 3-vuotinen taiteilija-apuraha 1994–1996 * WSOY:n kirjallisuussäätiön apuraha 1996 * Grafia r.y. kohdeapuraha 1997 * Valtion kohdeapuraha 1998 * Valtion näyttöapuraha 2001 * Kirjakaupan säätiö. Kirjaviisas-pöllö 2001 * Valtion matka-apuraha 2002 * Suomen Kulttuurirahaston apuraha 2003 * Astrid Lindgrenin muistopalkintoehdokkuus 2006 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jaksollinen funktio

Jaksollinen funktio on sellainen funktio, joka toistuu samanlaisena tietyn jakson välein. Jaksollisen funktion argumenttia kutsutaan vaiheeksi (engl. phase). Hieman muodollisemmin ilmaistuna funktio on jaksollinen jos ja vain jos on olemassa reaaliluku a e\ 0 siten, että kaikilla funktion määrittelyjoukkoon kuuluvilla arvoilla x on voimassa f(x) = f(x+a). Tällöin funktion f jakso on a ja vaihe on x-x_0, jossa x_0 on vaiheen kiinteä vertailuarvo (vaihereferenssi). ==Ominaisuuksia== Määritelmästä seuraa suoraan, että jaksolliselle funktiolle ei ole olemassa yksikäsitteistä käänteisfunktiota. Jaksollinen funktio voidaan esittää Fourier'n sarjana. Jaksollisten funktioiden summa on myös jaksollinen siten, että summafunktion jakso on summattavien funktioiden jaksojen pienin yhteinen jaettava. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää hyväksi esimerkiksi muodostettaessa pitkäjaksoisia digitaalisia signaaleja siten, että valitaan summattavien signaalien jaksot alkuluvuista. ==Esimerkkejä== ===Trigonometriset funktiot=== Esimerkiksi trigonometriset funktiot sini ja kosini ovat jaksollisia ja myös jatkuvia. ===Epäjatkuva jaksollinen funktio=== Jaksollinen funktio ei välttämättä kuitenkaan ole jatkuva. Esimerkiksi tangenttifunktio tan(x) on jaksollinen (jakson pituus \pi), mutta se ei ole jatkuva (esimerkiksi \frac{\pi}{2} on epäjatkuvuuskohta). ===Modulofunktio=== Diskreettiargumenttiset funktiot muotoa :f(n)=f(mod(n,N)), missä mod tarkoittaa modulo-operaatiota, ovat jaksollisia jakson pituuden ollessa N. Näitä funktioita käsitellään modulaarisessa aritmetiikassa. ===Jaksollisten signaalien yhdistäminen=== Kuten edellä on todettu, summattaessa jaksollisia lukujonoja tai signaaleja saadaan lopputulos, joka on myös jaksollinen. Esim. summattaessa kaksi binääristä jonoa, joiden jaksonpituudet ovat kaksi ja kolme saadaan summa, jonka jaksonpituus on 2 × 3 = 6: :101010|101010|1... :100100|100100|1... :201110|201110|2... Summattaessa kolme jonoa, joiden jaksonpituudet ovat kaksi, kolme ja neljä, saadaan: :101010101010|10101... :100100100100|10010... :100010001000|10001... :301120202110|30112... Nyt havaitaan, että summan jakso ei ole 2 × 3 × 4, vaan 3 × 4 = 12, koska jaksonpituus neljä on jaollinen allemmalla jaksolla kaksi. Edellisestä voidaan päätellä, että pitkäjaksoisen jonon laatimisessa kannattaa käyttää hyväksi alkulukuja. Esim. kun yksittäisten jonojen jaksot ovat 2, 3 ja 5, niin jonojen summan jaksonpituus on 2 × 3 × 5 = 30: :101010101010101010101010101010|1010... :100100100100100100100100100100|1001... :100001000010000100001000010000|1000... :301111201110201210202110211110|3011... Käyttämällä kymmentä ensimmäistä alkulukua saadaan jaksonpituudeksi jo 2 × 3 × 5 × 7 × 11 × 13 × 17 × 19 × 23 × 29 = 6 469 693 230. ==Käyttö fysiikassa== Fysiikassa jaksolliselta suureelta vaaditaan lisäksi, että jaksonpituus on vakio tai se muuttuu hyvin hitaasti itse funktioon verrattuna. Fysiikan jaksollisia funktioita kuvataan usein eksponenttifunktiolla kompleksitasossa. Jakson pituudesta käytetään fysiikan aaltoliikeopissa myös nimityksiä aallonpituus ja jaksonaika. == Lähteet == Luokka:Funktiot
Moottoripyöräpäiväkirja (elokuva)

Moottoripyöräpäiväkirja () kertoo nuoren Ernesto ”Che” Guevara de la Sernan ja hänen ystävänsä Alberto Granadon matkasta Etelä-Amerikan halki 1950-luvulla. Nuorta Ernesto Guevaraa näyttelee Gael García Bernal ja Alberto Granadoa Rodrigo de la Serna, joka on äitinsä puolelta sukua Ernesto Guevaralle. Elokuvan ohjasi brasilialainen Walter Salles ja käsikirjoituksesta vastasi puertoricolainen näytelmäkirjailija José Rivera, mutta elokuva perustuu Guevaran ja Granadon julkaisemiin matkapäiväkirjoihin (siksi elokuvan alkuperäinen nimi on monikossa). Elokuvan ensi-ilta oli Sundancen elokuvafestivaaleilla tammikuussa 2004. Moottoripyöräpäiväkirja sai neljä ehdokkuutta Cannesin elokuvajuhlilla (Sundance Film Festival) 2004, mistä kolme johti palkintoon. Elokuva sai myös kaksi vuoden 2005 Oscar- palkintoehdokkuutta – paras musiikki ja paras sovitettu käsikirjoitus, joista uruguaylaisen Jorge Drexlerin sanoittama ja esittämä laulu ”Al otro lado del río” sai ensimmäisenä espanjankielisenä musiikkina Oscar-palkinnon. Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Road moviet Luokka:Elämäkertoihin ja muistelmiin perustuvat elokuvat
Prithvi

Prithvi (pṛthvī, myös pṛthivī) on hindujen maan jumalatar. Prthivi mata (äiti maa) on vastine isä taivaalle, Dyaus pita. Rigvedassa maahan ja taivaaseen viitataan duaalissa, mikä saattaa tarkoittaa niiden olevan toisensa täydentävät. Prithvia kutsutaan myös nimillä Dhra, Dharti tai Dhrithri, joka pitää kaiken sisällään. Prithvi Devi on toinen Vishnun vaimoista, toinen on Lakshmi. Luokka:Hindulaiset jumalattaret
Corinne Rey-Bellet

Corinne Rey-Bellet (2. elokuuta 1972 – 30. huhtikuuta 2006) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä. Rey-Bellet voitti St. Moritzin maailmanmestaruuskilpailuissa 2003 hopeaa syöksylaskussa. Kaikkiaan vauhtilajeihin erikoistunut Rey-Bellet voitti viisi maailmancupin osakilpailua. Hän lopetti uransa vuonna 2003 polvivammojen vuoksi. == Kuolema == Corinne Rey-Bellet ja hänen veljensä Alain ammuttiin kuoliaaksi vanhempiensa asunnossa Les Crosets'ssa Valais'n kantonissa sunnuntaina 30. huhtikuuta 2006. Heidän äitinsä loukkaantui välikohtauksessa vakavasti. Corinne Rey-Bellet oli kolmannella kuulla raskaana. Asunnossa ollut Corinnen kaksivuotias poika säilyi vahingoitta. Murhien jälkeen annettiin pidätysmääräys murhista epäiltynä sveitsiläisestä pankkiirista Gerold Stadlerista, joka oli Corinne Rey-Bellet'n aviomies ja asunnossa olleen lapsen isä. Pari oli muuttanut erilleen noin 10 päivää ennen tapahtunutta. Stadler löydettiin metsästä kuolleena keskiviikkona 3. toukokuuta vierellään ase. Myöhemmin Sveitsin poliisi ilmoitti, että löytynyt ase oli murha-ase ja että Stadler oli tehnyt itsemurhan. == Aiheesta muualla == * http://www.rey-bellet.com/ * * BBC:n uutinen murhasta * BBC:n uutinen aviomiehen löytymisestä kuolleena Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Sveitsiläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Konflikti

Konflikti (, otettu käyttöön 1400-luvun puolivälissäEtymonline. Viitattu 22.10.2017.) tarkoittaa yhdessä iskemistä ja on politiikassa osapuolten väliin syntynyt ongelmatilanne, jossa kumpikin osapuoli pitää toisen näkemyksiä väärinä ja omiaan oikeinaKokoustekniikan sanasto. Kielikompassi. Viitattu 22.10.2017.. Yhteiskunnallinen konflikti voi johtaa sotilaallisiin toimiin. Tällöin kyseessä on aseellinen konflikti. Sotilaallinen konflikti kahden tai useamman maan välillä voi johtaa sotaan eli aseelliseen konfliktiin. Konflikti voi kokoustilanteessa olla yksilöiden välinen tai myös yksilöiden ja ryhmän näkemysten välinen ristiriita. Lisäksi se voi myös olla muiden ryhmien tai tahojen välinen. Se on syvä ristiriita, etujen tai näkemysten, vastustuksen, erimielisyyden tai eriävien mielipiteiden yhteensopimattomuudesta johtuvan tilan kärjistyneempi kriisin muoto. Politiikassa konflikti on kriisiä asteen verran vakavampi tapaus tai tilanne. Konflikti ilmenee toisen osapuolen mitätöimisenä ja jopa tuhoamisyrityksinä. Konflikti kahden tai useamman henkilön välillä voi johtaa väkivaltaisuuteen. ==Katso myös== * Johan Galtung * Konfliktiteoria == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Snake

Snake voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: *Matopeli, Nokian kännykkäpeli, jonka englanninkielinen nimi on Snake *Snake River, joki Yhdysvalloissa *DJ Snake, William Grigahcine (s. 1986), ranskalainen DJ- tuottaja *Snake Jailbird, kuvitteellinen henkilö Simpsoneissa *Solid Snake, kuvitteellinen päähenkilö Metal Gear -pelisarjassa *Liquid Snake, kuvitteellinen henkilö Metal Gear -pelisarjassa
Hirvi (veistos)

Hirvi on kuvanveistäjä Jussi Mäntysen veistos vuodelta 1923. Sen pronssivalokset on pystytetty Viipuriin vuonna 1928, Lahteen vuonna 1955, Turkuun vuonna 1969 ja Helsinkiin vuonna 1972. Mäntynen teki Hirvi- veistoksensa, lähes nelimetrisen realistisesti kuvatun uroshirven, alkuaan kipsisenä Helsingin pohjoismaiseen metsästysnäyttelyyn vuonna 1923. Patsaan innoittajana on taiteilijan mukaan ollut Kalevalan Hiiden hirvi. Alkuperäisen kipsimallin kuvanveistäjä lahjoitti Helsingin yliopiston Eläinmuseolle. Veistoksen valosta ehdotettiin sijoitettavaksi Helsingin Kaivopuistoon, mutta tämä idea ei toteutunut. Veistoksen ensimmäinen pronssiin valettu versio paljastettiin 1928 Viipurin Torkkelinpuistossa. Julkiset veistokset -tietokanta. Helsingin taidemuseo HAM. Viitattu 21.9.2018. Se sijaitsee myöhemmin valmistuneen kirjastotalon vieressä.Hirvi-patsas Viipurin Torkkelinpuistossa Viitattu 29.9.2012. Viipurin Hirvi säilyi vahingoitta toisesta maailmansodasta ja on edelleen alkuperäisellä paikallaan. Hirven alkuperäisestä kipsimallista tehty uusi pronssivalos paljastettiin vuonna 1955 Lahden Erkonpuistossa. Merkittävä osa Viipurin evakoista oli sotien jälkeen asettunut asumaan Lahteen, ja patsaan lahjoittivat 50-vuotiaalle Lahden kaupungille paikalliset karjalaisseurat. Samassa puistossa on valos myös toisesta Viipurissa olleesta veistoksesta, Emil Wikströmin veistämästä Mikael Agricolan patsaasta. Lahdessa Helsingin yliopiston ympäristöekologian laitoksen opiskelijat ja Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijat ovat vuodesta 2004 alkaen lakittaneet vappuna Erkonpuiston Hirven. Helsingin yliopiston biologian opiskelijat lakittavat perinteisesti Helsingin patsaan. Hirven kolmas pronssivalos paljastettiin marraskuussa 1969 Turun Kupittaanpuistossa. Se oli lahjoitus kuvanveistäjä Mäntyseltä itseltään. Neljäs kappale pystytettiin vuonna 1972 Helsingin luonnontieteellisen museon eteen. Lisäksi patsaasta on tehty puisia, parinkymmenen sentin korkuisia kopioita sisustus- ja muistoesineiksi. == Hirven valokset == File:Y1A0386, Vyborg, Russia (16469503708).jpg|Viipurin Torkkelinpuistossa. Valos vuodelta 1928. Tiedosto:Jussi Mäntynen Hirvi Erkonpuisto.jpg|Lahden Erkonpuistossa. Valos vuodelta 1955. Tiedosto:Jussi Mäntysen hirvi Kupittaanpuistossa.jpg|Turun Kupittaanpuistossa. Valos vuodelta 1969. Tiedosto:Hirvi-veistos Helsinki.JPG|Helsingin Luonnontieteellisen museon edessä. Valos vuodelta 1972. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hirvi-patsaan lakitus Lahdessa 2004 Luokka:Viipurin patsaat ja veistokset Luokka:Lahden patsaat ja veistokset Luokka:Turun patsaat ja veistokset Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Vappu Suomessa
Launeen tie

Launeen tie eli Lahden eteläinen kehätie on Lahden ohittava osuus valtatiellä 12, joka kulkee Hollolan Soramäestä kantatien 54 risteyksestä Etelä-Lahden halki ja liittyy idässä valtatiehen 4 Lahden itäisen ohikulkutien kohdalla Kujalassa. Tie on länsiosaltaan moottoriliikennetietä ja itäosaltaan moottoritietä, ja sillä on kuusi eritasoliittymää. == Historia == Tietä alettiin suunnitella, koska haluttiin linjata valtatie 12 Lahden ja Hollolan keskustojen ohitse johtamalla se Hollolasta Riihimäen tien risteyksestä eteläisessä Lahdessa sijaitsevan Launeen kaupunginosan poikki itään. Nimensä tiehanke sai juuri reitillä olleen Launeen mukaan erotukseksi vaihtoehtoisesta Renkomäen kautta kulkevasta linjauksesta. Hanke oli ennen toteutumistaan kiistanalainen neljättäkymmenettä vuotta Lahden kaupunginvaltuustossa, Päijät- Hämeen seutukaavaliitossa ja Päijät-Hämeen liitossa. Tietä perusteltiin liikenneruuhkien helpottamisella ja sillä, että näin turvataan vaarallisten aineiden kuljetukselta nykyisen valtatien 12 lähellä oleva pohjavesialue sekä vedenottamo. Valtatien 12 säilyttämistä alkuperäisellä reitillään perusteltiin sillä, että Launeen tie olisi investointina turha, Lahden kaupungin mahdollisesti kasvaessa edelleen etelään olisi eteläisempi Renkomäen linjaus parempi ja Launeen tie tulisi kehätieksi liikaa pohjoiseen muodostuvan asutuksen keskelle. Tämä mielipide järjestäytyi Puhdas Laune-liikkeeksi. Samalla kannalla olivat lahtelaiset kansanedustajat Maija-Liisa Lindqvist, Tuija Nurmi, Jouko Skinnari ja Matti Kauppila. Tiehallinto ei ollut valmis tukemaan Renkomäen linjausta, vaan ainoastaan Launeen tietä. Joukkotiedotusvälineet olivat yleensä myönteisiä Launeen tielle sillä perusteella, että kauan vireillä ollut hanke saatettaisiin päätökseen. Tie päätettiin lopulta linjata Launeen kautta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2018 ja kehätie avattiin liikenteelle loppuvuodesta 2020; viimeistelytyöt valmistuivat seuraavan vuoden aikana. ==Lähteet== Luokka:Lahden liikenne Luokka:Hollolan liikenne Luokka:Suomen moottoritiet Luokka:Suomen kehätiet
Maa (leikki)

Maa (myös nimellä Maan ryöstö tai Maanvalloitus) on hiekalla tai muulla vastaavalla alustalla pelattava lasten ja nuorten ajanvieteleikki. ==Säännöt== Maahan piirretään suuri ympyrä, joka jaetaan pelaajien määrän mukaisesti tasakokoisiin sektoreihin, maihin. Ympyrän koko riippuu pelaajien koosta. Liian pienessä ympyrässä heitot ovat helppoja ja liian isossa vaikeita. Koska peli suosii pitkäjalkaisia, eroa voi tasoittaa eri kokoisilla mailla. Se kuinka paljon, on sovittava tapauskohtaisesti. Pelin alussa jokainen pelaaja asettuu omaan maahansa, josta he eivät saa poistua (ainakaan heiton aikana). Heittovuorossa oleva yrittää heittää ja osua kepillä toista pelaajaa polven alapuolelle. Jos keppi osuu, heittäjä saa vallata kohteelta niin suuren alueen kuin kepillä piirtämällä kykenee rajaamaan. Rajaaminen tapahtuu etenemällä jalat rajojen päällä haara-asennossa kohteen maan ylle ja piirtämällä siihen kepillä uusi rajaviiva. Rajattu alue liitetään heittäjän alueeseen. Jos pelaajan maa vallataan kokonaan, hän putoaa pois. Jos valloittaja itse kaatuu maahan venytettyään liikaa haaroja, ei tämä pelaaja saa mitään. Voittaja on viimeiseksi jäljelle jäänyt. Heiton jälkeen vaihtoehtoja on kaksi. Toisessa variaatiossa heittotuloksesta riippumatta heittovuoro siirtyy kohteelle. Tällöin pudonneen pelaajan heittovuoro arvotaan (heittäjä ei mukana) tai käytetään kepin putoamispaikkaa hyödyksi tai annetaan vuoro pienimmän maan omistajalle. Muitakin oikeudenmukaisia vuoron jakovaihtoehtoja varmasti löytyy. Toisessa variaatiossa heittovuoro siirtyy sille, jonka maata lähimmäksi keppi putosi. Tällöin on mahdollista heittosuunnan kanssa taktikoimalla muodostaa liittoutumia, jotka eivät kuitenkaan sovi leikin henkeen. == Lähteet == Luokka:Leikit
Linnateatteri

Linnateatteri on vuonna 2003 perustettu turkulainen ammattiteatteri. Linnateatteri kotinäyttämö on Turussa osoitteessa Humalistonkatu 7. Linnateatteri toimi vuoteen 2019 asti Vanhassa Kivipainossa Linnakadulla. Linnateatterin kesänäyttämö on Ruissalon Telakalla osoitteessa Hevoskarintie 23. Aiemmin Linnateatterin kesänäyttämöinä toimi Aboa Vetus & Ars Nova -museon, sekä Vanhan Kivipainon piha. Kesällä 2019 Linnateatteri jätti Kivipainon talon kokonaan ja keskitti toimintansa entiseen elokuvateatteri Dominoon sekä Alvar Aallon suunnittelemaan Lounais-Suomen Maalaistentalon tiloihin, joissa myös Turun kaupunginteatteri toimi vuoteen 1954 saakka.Teatteri palaa Maalaistentaloon, Turun Sanomat 8.7.2017. Kesäteatteritoiminta jatkuu Ruissalon telakan yhteydessä. Teatterin taiteellisena johtajaksi tuli vuonna 2012 Kari-Pekka ToivonenTieteen maailmasta teatterin kulisseihin, Science Park Turku 2.1.2012. Viitattu 5.2.2017. ja 2014 Petteri Summanen. Elokuussa 2016 taiteellisena johtajana ja teatterinjohtajana aloitti Kalle Lamberg. Keväällä 2019 teatterin johtoon nousevat toimitusjohtajaksi Mikko Granström ja taiteelliseksi johtajaksi kapellimestari-säveltäjä Jussi Vahvaselkä. Syksyllä 2021 Linnateataterin uutena toimitusjohtajana aloitti Markko Heinonen. Vuoden 2023 alusta lähtien Linnateatteri hallituksen puheenjohtajana on ollut Satu Alanen. Vuonna 2012 Linnateatteri teki yhteistyönä suurproduktion Kakola – Rockmusikaali Turusta Turun kaupunginteatterin kanssa. Sen pääosia esittivät Veeti Kallio sekä Reeta Vestman. ==Teatterinjohtajia== *Mikko Kouki 2003–2012 *Kari-Pekka Toivonen 2012-2014 *Petteri Summanen 2014-2016 *Kalle Lamberg 2016–2019 *Jussi Vahvaselkä 2019- ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Turun teatterit
August Gailit

August Gailit (9. tammikuuta 1891 Sangasten lähellä – 5. marraskuuta 1960 Örebro, Ruotsi) oli virolainen kirjailija.August Gailit Eesti Autorid Eesti Kirjandusmuuseum Hän kirjoitti ajankohtaan nähden rohkean eroottissävytteisiä romaaneita ja novelleja. Gailit kuului kirjailijaryhmä Siuruun.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 15 Gailit oli Viron vapaussodassa sotakirjeenvaihtajana ja kirjoitti ajasta myöhemmin teoksen Isade maa. Vuonna 1944 hän pakeni Ruotsiin, jossa asui loppuelämänsä. Myöhäisissä teoksissa näkyy isänmaan menettämisen aiheuttama tuska ja ikävä.August Gailit - Biography 2003 Estonian Literature Information Centre Ankara meri ja Toomas Nippernaati on sovitettu myös elokuviksi. == Suomennetut teokset == * Ankara meri (Karge meri, 1938), suomentanut Kerttu Mustonen, WSOY 1939 * Toomas Nippernaati (Toomas Nipernaadi, 1928), suom. Kerttu Mustonen, WSOY 1942 * Liekehtivä sydän (Leegitsev süda), suom. Kerttu Mustonen ja Liisa Mustonen, WSOY 1947 == Lähteet == Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet