EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ernest Sosa

Ernest Sosa (s. 1940) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Rutgersin yliopiston filosofian professorina vuodesta 2007. Aiemmin hän on toiminut Brownin yliopistossa vuodesta 1964, ja samaan aikaan vierailevana professorina Rutgersissa joka kevät vuosina 1998–2006. Sosa suoritti BA- ja MA-tutkinnot Miamin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Pittsburghin yliopistosta, jossa hänen ohjaajanaan toimi Nicholas Rescher. Tämän jälkeen hän siirtyi Brownin yliopistoon, jossa hän sai filosofisia vaikutteita Roderick Chisholmilta. Sosa on erikoistunut tietoteoriaan. Hän on kirjoittanut myös metafysiikasta, uuden ajan filosofiasta ja mielenfilosofiasta. Sosa on puolustanut hyve- epistemologian muotoa, jota kutsutaan ”hyveperspektivismiksi”. Sosa on toiminut American Philosophical Associationin puheenjohtajana ja ollut American Academy of Arts & Sciencesin jäsenenä. Hän toimittaa filosofisia aikakausjulkaisuja Noûs ja Philosophy and Phenomenological Research. Sosan poika David Sosa toimii filosofian apulaisprofessorina Texasin yliopistossa Austinissa. == Teoksia == * Knowledge in Perspective (1991) * A Virtue Epistemology (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ernest Sosan kotisivu Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Never Never Land

Never Never Land on englantilaisen underground-yhtye Pink Fairiesin ensimmäinen albumi vuodelta 1971. Yhtye oli perustettu edellisvuonna kun Mick Farrenin Deviants-yhtyeessä soittaneet kitaristi Paul Rudolph, basisti Duncan Sanderson ja rumpali Russell Hunter yhdistivät voimansa rumpali-vokalisti John "Twink" Alderin kanssa, joka oli näkyvä hahmo Lontoon underground- ja psykedelia-liikkeessä. Albumi ja singlenä julkaistu "The Snake" saivat huomiota musiikkipiireissä ja yhtye teki levynjulkaisun jälkeen Euroopankiertueen esiintyen mm. Ruisrock-festivaaleilla Suomessa, tosin ilman Twinkia joka erosi yhtyeestä lähteäkseen MarokkoonAlbumin remasteroidun version kansivihko. == Kappaleet == #Do It - 4:15 (Sanderson/Hunter/Rudolph/Alder) #Heavenly Man - 3:41 (Alder) #Say You Love Me - 3:48 (Pink Fairies) #War Girl - 4:34 (Alder) #Never Never Land - 6:55 (Pink Fairies) #Track One, Side Two - 4:41 (Pink Fairies) #Thor - 0:58 (Alder) #Teenage Rebel - 5:20 (Pink Fairies) #Uncle Harry's Last Freak-Out - 10:51 (Pink Fairies) #The Dream Is Just Beginning - 1:18 (Alder) CD-version bonus- kappaleet # * The Snake - 3:58 (Pink Fairies) #Do It - 3:04 (single-versio) #War Girl - 4:32 (erilainen pitempi miksaus) #Uncle Harry's Last Freak-Out - 12:25 (ensimmäinen versio) == Muusikot == *Twink: rummut, laulu *Paul Rudolph: kitara *Duncan Sanderson: basso, laulu *Russell Hunter: rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Vuoden 1971 esikoisalbumit Luokka:Pink Fairiesin albumit
What a Bunch of Sweeties

What A Bunch Of Sweeties on Pink Fairiesin kakkosalbumi. Rumpali-vokalisti Twink oli lähtenyt yhtyeestä juuri ennen levytyksen alkamista. Entinen The Move -yhtyeen kitaristi Trevor Burton vierailee parilla kappaleella. Albumi nousi Ison-Britannian albumilistalla top-50-listalleAlbumin remasteroidun version kansivihko. == Kappaleet == #Prologue - 1:24 #Right On, Fight On - 8:08 #Portobello Shuffle - 4:18 #Marilyn - 5:25 #Pigs Of Uranus - 3:19 (Pink Fairies/Shelton) #Walk Don't Run - 9:04 (Smith) #I Went Up, I Went Down - 8:12 #X-Ray - 3:03 #I Saw Her Standing There - 3:02 (Lennon/McCartney) *Kaikki kappaleet Pink Fairies ellei toisin mainita CD-version bonus-kappaleet # * Going Down - 5:35 (ennenjulkaisematon kappale) (Nix) #Walk Don't Run - 10:35 (ensimmäinen versio) == Muusikot == *Paul Rudolph: kitara, laulu *Duncan Sanderson: basso, laulu *Russell Hunter: rummut sekä: *Trevor Burton: kitara ("Right On, Fight On" ja "Portobello Shuffle") == Lähteet == Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Pink Fairiesin albumit
Hay and Stone

Hay and Stone (joskus Hay & Stone) on suomalainen rockyhtye. Sen tyyliä on kuvattu tarkemmin post-grungeksi. Yhtyeen perusti vuonna 2003 basistilaulaja Eero Heinonen. Heinonen tunnetaan paremmin The Rasmus -yhtyeen basistina. Yhtyeen esikoisalbumi Making Waves julkaistiin 20. syyskuuta 2006. Ainoa albumilta julkaistu single on "Give me the Power back", jonka musiikkivideo on muun muassa YouTube-sivustolla. == Jäsenet == * Eero Heinonen – laulu, basso * Hannu Risku – rummut * Petri Kivimäki – kitara == Julkaisut == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet Luokka:Post-grunge-yhtyeet
Väkivallan vihollinen 5 – kalman kasvot

Väkivallan vihollinen 5 – kalman kasvot (Death Wish V: The Face of Death) on Brian Garfieldin romaanin pohjalta kuvattu kulttimainetta nauttivan elokuvasarjan viides ja viimeinen osa. Jokaisessa osassa nähdään Charles Bronson. Hän esittää arkkitehti Paul Kerseytä, joka kostaa perheensä kohtaamat vääryydet yksinkertaisesti tappamalla rikollisia. Sama perusidea on kaikissa sarjan osissa. == Juoni == Paul Kerseyllä on uusi naisystävä, joka sattuu olemaan mafiapomon entinen vaimo. Paul suostuttelee hänet todistamaan entistä miestään vastaan oikeudessa ja kostoksi Paulin uusi vaimo tapetaan. Paulin mieletön viha pääsee taas valloilleen ja hän lähtee kostamaan vaimonsa kohtaloa oman käden oikeudella. == Roolit == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa väsyneen päähahmon väkivaltaiseksi teurastukseksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa tähtien sijasta huonoimmille elokuville varaamansa arvosanan ”Woof!”.Death Fish 5, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == === Arvostelut === * Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Väkivallan vihollinen -elokuvat
144 (luku)

144 (sataneljäkymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 143 ja seuraa luku 145. == Matematiikassa == * 144 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku. * 144 on ”erittäin runsas luku” (), koska sen tekijöiden summa (403) on suurempi kuin minkään pienemmän luvun. * 144 on neliöluku: 12^2. * 144 kuuluu Fibonaccin lukujonoon. * 144 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin. * 144 kuuluu Zuckermanin lukuihin, koska se on jaollinen numeroidensa tulolla kymmenjärjestelmässä. * 144 on palindromi 11-järjestelmässä (12111). * 144 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä. * 144 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä. * 144 on Harshad-luku kolmijärjestelmässä (121003). * 144 on Harshad-luku nelijärjestelmässä (21004). * 144 on Harshad-luku oktaalijärjestelmässä. * 144 on ”käytännöllinen luku” (), koska kukin positiivinen kokonaisluku luvun 144 tekijöiden summaan (403) asti voidaan muodostaa luvun 144 eri tekijöiden summana. * 144 on kahden peräkkäisen alkuluvun summa: 71+73. * 144 on kahden peräkkäisen alkuluvun (139 ja 149) keskiarvo. * Sekä 144. alkuluku miinus 144 (683) että 144. alkuluku plus 144 (971) ovat alkulukuja. * 144 on pienin luku, joka voidaan muodostaa kahden parittoman alkuluvun summana tasan 11 tavalla, kun lukujen järjestyksellä ei ole merkitystä. * 144 on pienin luku, jolla on tasan 15 tekijää. * 144 voidaan muodostaa kahden positiivisen neliöluvun erotuksena neljällä tavalla: 13^2-5^2, 15^2-9^2, 20^2-8^2 tai 37^2-35^2. == Luonnontieteissä == * 144 Vibilia on pikkuplaneetta. == Muissa yhteyksissä == * Samarium-144 on samariumin vakaa isotooppi. * Vanha suomalainen kappalemitta krossi on 144 eli tusina tusinaa. * Tupolev Tu-144 oli neuvostoliittolainen matkustajalentokone. == Lähteet == Luokka:Luonnolliset luvut
Danny Sullivan

Daniel John "Danny" Sullivan III (s. 9. maaliskuuta 1950 Louisville, Kentucky, Yhdysvallathttps://results.motorsportstats.com/drivers/danny-sullivan/career) on entinen yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän kilpaili sarjassa kaudella saavuttaen kaksi MM-pistettä ajamalla viidenneksi Monacon GP:ssä 1983. Ensimmäisessä kilpailussa Sullivan sai 11. sijan Brasilian GP:ssä 1983. Lisäksi Sullivan hylättiin kerran kauden aikana Kanadan GP:ssä 1983. Parhaimmillaan Sullivan oli aika-ajoissa yhdeksäs. Sullivan muistetaan kuitenkin parhaiten vuoden 1985 Indianapolis 500 -kisan voittajana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marc Boegner

Marc Boegner, yleisesti pastori Boegner (21. helmikuuta 1881 Épinal – 18. joulukuuta 1970 Pariisi) oli ranskalainen protestanttiteologi ja kirkonmies. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. ==Elämäkerta== Oltuaan pappina Aouste- sur-Syen maaseutuseurakunnassa Drômen departementissa hän sai vuonna 1918 nimityksen opettajaksi Pariisissa toimivaan Maison des Missions -koulutuskeskukseen. Samana vuonna hänet nimitettiin Poussyn seurakuntaan. Vuonna 1928 hän aloitti perinteiksi muodostuneet protestanttiset paastonajan saarnansa radiossa. Tämä vaikutti paljon hänen tunnettavuuteensa kansan keskuudessa. Vuonna 1929 hänen valittiin Ranskan protestanttisen federaation (Fédération protestante de France) ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin vuonna 1938 Ranskan reformoidun kirkon neuvoston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Boegner toimi aktiivisesti Ranskassa natsivallan aikana, niin avoimesti kuin maanalaisestikin, juutalaisten aseman parantamiseksi.Marc Boegner. Yad Vashem Näin hän puolusti ja pelasti lukuisia juutalaisia. Hän osallistui myös poliittisten pakolaisten asioiden järjestämiseen. Hän kävi henkilökohtaisesti pääministeri Pierre Lavalin luona, jotta alle 16-vuotiaat lapset eivät seuraisi pakkokuljetusten mukana. Vuonna 1943 hän tuomitsi julkisesti työläisten pakkosiirrot orjatyövoimaksi Saksaan. Toisen maailmansodan jälkeen hän jatkoi taistelua yhteiskunnan yhtenäisyyden puolesta. Tähän liittyi myös hänen työskentelynsä ekumeenisessa työssä, kun hän toimi myös tarkkailijana Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa (1962–1965). ==Teokset== *Les Catéchismes de Calvin, étude d'histoire et de catéchétique, thèse de doctorat soutenue devant la faculté de théologie protestante en 1905 *The Unity of the Church (1914) *La Vie et la pensée de T. Fallot, 2 vol. (1914-1926) *L'Influence de la Réforme sur le développement du droit international (1926) *Le Christianisme et le monde moderne (1928, saarnakokoelma) *Les Missions protestantes et le droit international (1929) *Dieu, l'éternel tourment des hommes (1929, saarnakokoelma) *Jésus-Christ (1930, saarnakokoelma) *T. Fallot, l'homme et l'œuvre (1931) *Qu'est-ce que l'Église ? (1931, saarnakokoelma) *L'Église et les questions du temps présent (1932) *La Vie chrétienne (1933) *Le Christ devant la souffrance et devant la joie (1935, saarnakokoelma) *L'Évangile et le racisme (1939) *Le Problème de l'unité chrétienne (1947, saarnakokoelma) *La Prière de l'Église universelle (1951) *La Vie triomphante (1953) *Le Chrétien et la souffrance (1956) *Les Sept paroles de la Croix (1957) *Notre vocation à la sainteté (1958) *Ténèbres et Lumières aux abords du Calvaire (1960, saarnakokoelma) *L'Exigence œcuménique des Églises. Souvenirs et perspectives (1968) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ranskan akatemian elämäkertatiedosto *Pastori Boegnerin elämäkerta ranskalaisen protestantismin museon sivuilla Luokka:Ranskalaiset teologit Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Lorenz von Numers

Lorenz Torbjörn Gustaf Gunnar von Numers (25. tammikuuta 1913 Turku – 19. heinäkuuta 1994 Angers, Ranska) oli suomenruotsalainen kirjailija, kriitikko ja kääntäjä. Lorenz von Numersin vanhemmat olivat rautatevirkamies ja runoilija Gunnar von Numers ja Hildur Lundahl. Hänen sisarensa oli kirjailija Gund von Numers. == Teoksia == * Svart harnesk. Söderström 1934 * Porträtt med blomma. Söderström 1936 * Havslyktan: dikter. Söderström 1942 * Tveskäggs krumelurer. Söderström 1943 * Ordkynne. Söderström 1945 * Snäckans bröder. Söderström 1946 * Spel med fyra knektar. Söderström 1948 * Konungariket Mallorca. Söderström 1951 * Månen år en säl : prosastycken i skilda ämnen. Söderström 1952 * Basturesan. Söderström 1953 * Lara : en resandes förnimmelser. Wahlström & Widstrand, Stockholm 1954 * Den druckna myran. Bonnier, Stockholm 1959 * Drottingens handelsmän. Söderström 1964 * Lansarna vid Jordan : en resa i korsfararnas spår. Söderström 1964 * Vinet som kaniken drack och andra essayer. Söderström 1967 * Oting : historietter. Natur och kultur, Stockholm 1968 * Valda dikter. Söderström 1977 * De hemliga rummen : essayer. Norstedt, Stockholm 1980 * Havets karavaner : randanteckningar kring en notis av general-amiralen greve Ehrensvärd. Norstedt, Stockholm 1985 == Palkinnot == * SLS:n palkinto 1937, 1965 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Paula Garcés

Paula Maria Santos Garcés (s. 20. maaliskuuta 1974) on näyttelijä, jolla on ollut rooli muun muassa elokuvassa Harold & Kumar – täydellisen hampurilaisen metsästys (2004). Garcés syntyi Medellínissä, Kolumbiassa, mutta muutti jo lapsena Yhdysvaltoihin. Hän meni vuonna 2002 naimisiin Antonio Hernándezin kanssa. Hänellä on tytär. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kolumbialaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Smolander

Kari Tapani Smolander (8. elokuuta 1963 Puumala) on suomalainen ohjelmistotuotannon professori sekä kitaristi ja lauluntekijä. == Tutkija == === Koulutus === *Kauppatieteiden lisensiaatti 1993, tietojenkäsittelyoppi, Jyväskylän yliopisto *Filosofian tohtori 2003, Lappeenrannan teknillinen yliopisto === Ura === Smolanderin tutkimustyö on keskittynyt ohjelmistotuotannon työkalujen ja menetelmien kehittämiseen, digitaalisaation vaikutukseen ohjelmistotyössä, sekä ohjelmistotyön sosiaaliseen ulottuvuuteen. Hän aloitti tutkimustoimintansa Jyväskylän yliopistossa kehittämällä ohjelmistotuotantomenetelmien metamallinnustyökaluja 1980-luvun lopulta lähtien, missä yhteydessä luotiin MetaEdit –niminen ohjelmistosuunnittelutyökalu. Ohjelmistotuotetta käytetään edelleen MetaCase Consulting –yrityksessä, jota Smolander oli myös perustamassa. Smolander toimi suomalaisen ohjelmistoteollisuuden palveluksessa Tiedolla suunnittelemassa metsäteollisuuden kunnossapidon ja materiaalihallinnon operatiivisia järjestelmiä noin viisi vuotta. Palattuaan tutkimus- ja opetustyön pariin 1997 hän toimi yliopettajana Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulussa, sekä tutkijana Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa, jossa hän viimeisteli väitöskirjansa On the Role of Architecture in Systems Development () vuonna 2003. Hän toimi professorina Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa vuodesta 2006 alkaen. Smolander siirtyi Aalto-yliopiston tietotekniikan laitoksen professoriksi vuoden 2016 alusta lähtien. Smolader kuitenkin palasi täysipäiväiseksi professoriksi Lappeenrannan teknilliseen yliopistoon 2018. == Muusikko == Smolander tunnetaan myös Alice in Wasteland -yhtyeen kitaristina sekä lauluntekijänä. Yhtyeen aktiivikausi oli 1980-luvun lopulla. Smolander kasasi Alice in Wastelandin esiasteen Nuorisopalatsin 2018 ja bändi levytti pitkäsoiton. == Levytyksiä ja julkaisuja == Lauluntekijänä ja muusikkona mukana muun muassa levyillä: *Alice in Wasteland: Between the Zoo and the Jungle (Poko Rekords, 1987) *Alice in Wasteland: Red Eye (Hiljaiset Levyt, 1990) *Alice in Wasteland: Wasted (2008, kokoelma, Poko Rekords) *Nuorisopalatsi: Seitsemäs kuningaskunta (2018, Hiljaiset Levyt) Väitöskirja: *Smolander, K. (2003) On the Role of Architecture in Systems Development. Väitöskirja, Lappeenranta University of Technology, Acta Universitatis Lappeenrantaensis 150. Väitöskirjansa lisäksi Smolander on julkaissut kymmeniä alansa tieteellisiä konferenssi- ja lehtiartikkeleita. Smolanderin tutkimus on saavuttanut muun muassa parhaan artikkelin palkinnon Euroopan tietojärjestelmätieteilijöiden konferenssissa vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kari Smolanderin sivusto Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Listserv

LISTSERV on sähköpostilistojen luomiseen ja hallintaan tarkoitettu ohjelma. Listserv-ohjelman kehitti L-Softin perustaja Eric Thomas vuonna 1986Internetin historia vuosi 1986, LISTSERV, tehden ohjelmasta ensimmäisen postituslistojen käsittelyyn tarkoitetun työvälineen. Listserv on yksi vanhimmista Euroopassa kehitellyistä Internet-ohjelmistoista joka on yhä laaja-alaisessa käytössä ympäri maailman. Ohjelman kehitys jatkuu myös Euroopassa. Listserv auttaa käyttäjiä laatimaan ja ylläpitämään erilaisia sähköpostilistoja, esimerkiksi uutiskirjeitä, keskustelulistoja ja sähköisiä asiakastiedotteita. Listserv- ohjelmaa kehittää, myy ja tukee sähköpostiviestintäratkaisuihin erikoistunut yritys L-Soft. L-Softin pääkonttori on Tukholmassa. Postituslistoista vastaava hoitaa postituslistoja Listserv-ohjelman www-käyttöliittymän kautta. Kojelautatyyppisen käyttöliittymän avulla käyttäjä näkee yleissilmäyksen postituslistoista ja niiden jäsenistä sekä voi hoitaa postituslistapalvelimen hallinnan. Listserv-ohjelman perustoimintoja ovat muun muassa postituslistojen monet eri asetusvaihtoehdot, sähköpostilistoille liittyminen (opt-in -järjestelmä), poistuminen (opt-out), mukautettavissa olevat ohjelmaviestit postituslistan jäsenille (esimerkiksi tervetuliasviesti ja muut automaattiset viestit), bounce-virheviestien käsittelyjärjestelmä sekä postituslistaviestien www-arkistointi. Www-käyttöliittymä on mahdollista muokata, esimerkiksi käännös suomeksi tai muille kielille on mahdollista. Monista pitkäikäisistä keskustelulistoista on syntynyt tukiyhteisöjä eri aiheiden ympärille. Sähköpostilistoilla voi olla tuhansia tilaajia ja vilkaimmilla keskustelulistoilla satojakin postituksia päivässä. Listserv-postituslistoja käytetään myös yhdensuuntaisina tiedotukseen, uutisille ja viikkokirjeille. Yritys tai organisaatio asentaa ohjelman useimmiten omalle palvelimelle. Muussa tapauksessa L-Soft tarjoaa Listserv-postituslistojen ulkoistamispalveluita. Listserv-ohjelmaa on saatavilla useille eri käyttöjärjestelmille: Windows, Unix, Mac OS X, OpenVMS ja IBM:n z/VMLISTSERV ja tuetut käyttöjärjestelmät. Listserv-ohjelmasta on olemassa ilmaisversio harrastuskäyttöön (Listserv Free Edition). Listserv-ohjelmaan voidaan joissakin käyttöjärjestelmissä yhdistää F-Secure Anti-Virus, joka tarkastaa jokaisen postituslistojen kautta lähetetyn sähköpostiviestin liitteineen ennen lähettämistä ja suojaa täten postituslistoja tietokoneviruksilta. Mikäli sähköpostiviesti sisältää viruksen, Listserv estää kyseessä olevan viestin levittämisen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Käyttöohjekirjat ja dokumentit Luokka:Sähköpostiohjelmat
Louise Lasser

Louise Lasser (s. 11. huhtikuuta 1939 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näytteli pääroolia televisiosarjassa Mary Hartman, Mary Hartman. Lasser syntyi juutalaiseen sukuun ja opiskeli Brandeisin yliopistossa. Hän oli vuosina 1966–1969 naimisissa Woody Allenin kanssa. Lasser on näytellyt muun muassa elokuvissa Bananas – minä ja vallankumous (1971), Konnajengi (1985), Unelmien sielunmessu (2000) ja Mummonkaatajat (2004). Hän oli juontajana Saturday Night Livessä, mutta oli niin päihtynyt, että sai ohjelmaan porttikiellon vuonna 1976. Hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Connelly

Christopher Connelly (8. syyskuuta 1941 Wichita, Kansas – 7. joulukuuta 1988 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan televisiosarjasta Peyton Place, jossa hän esitti Norman Harringtonin roolia koko sen viisivuotisen historian ajan vuosina 1964–1969. Lisäksi hän esiintyi esimerkiksi elokuvissa Atlantiksen kostajat (1983) ja Strike Commando (1987). Connelly kuoli keuhkosyöpään 47-vuotiaana. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Xavier Margairaz

Xavier Margairaz (s. 7. tammikuuta 1984 Rances, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Sveitsin pääsarjassa pelaavaa FC Sionia. Hän lukeutuu myös Sveitsin maajoukkueen vakionimiin. ==Ura== ===Seurajoukkueura=== Margairaz aloitti ammattilaisuransa Yverdon-Sportin riveissä vuonna 1998. Hän on edustanut kotimaassaan myös Lausanne-Sportia, Neuchâtel Xamaxia ja Zürichiä. Zürichin riveissä Margairaz saavutti kaksi liigamestaruutta ja yhden cup-mestaruuden. Osasunaan hän siirtyi vuonna 2007. 14\. tammikuuta 2009, Margairaz palasi takaisin Sveitsiin FC Zürichiin lainasopimuksella kauden loppuun asti. ===Maajoukkueura=== Sveitsin maajoukkueessa Margairaz debytoi vuonna 2005. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa. ==Saavutukset== *Sveitsin-mestaruus 2006, 2007 *Sveitsin cupin voitto 2005 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Profiili Osasunan sivuilla Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olli Isoaho

Olli Matias Isoaho (s. 2. maaliskuuta 1956 Kerava) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Helsingin Jalkapalloklubissa Isoaho voitti Suomen mestaruuden vuosina 1978 ja 1981 sekä Suomen Cupin vuonna 1981. Hän pelasi 127 SM- sarjaottelua vuosina 1973–1982 ja teki niissä yhden maalin. Myöhemmin hän pelasi ulkomailla Saksassa 1982–1983 (seurana Arminia Bielefeld), Hongkongissa 1983–1984 (Seiko Sport), Ruotsissa 1985–1987 ja 1989–1990 (Västerås SK) sekä Norjassa 1988 (Moss FK). Isoaho voitti Seiko Sportissa pelatessaan Hongkongin mestaruuden. Maalivahtina pelannut Isoaho edusti Suomea 20 A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Isoaho oli nimitetty ennen olympiaturnausta Suomen kokoonpanoon MM-karsintaotteluun Bulgariaa vastaan. Hän olisi menettänyt edustusoikeutensa Moskovan olympialaisiin, mutta hän loukkasi polveaan ennen ottelua eikä pystynyt pelaamaan, joten edustusoikeus säilyi. Olympiaturnauksessa Isoaho pelasi kaikki Suomen ottelut ja turnauksen jälkeen Suomen manageri Esko Malm kehui Isoahon peliesitysten olleen eräs joukkueen parhaimmista. Isoaho nimitettiin Suomen maajoukkueeseen olympiaturnauksen jälkeen. PM-turnauksen ottelusta Norjaa vastaan Isoaho oli sivussa loukkaantumisen takia, mutta hän oli Suomen maalivahtina molemmissa syyskuussa 1980 pelatuissa MM-karsintaotteluissa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ponoi

Ponoi () eli Pyönne on joki Venäjällä Kuolan niemimaalla. Ponoi on 480 kilometriä pitkäKuolan niemimaa. eLappi.fi ja näin ollen niemimaan pisin joki. Sen valuma-alue on 15 500 km². Ponoi saa alkunsa Kuolan keskiosista soisilta alueilta. Samoilta alueilta ovat lähtöisin myös Ponoin sivujoet, joista suurin on Atserjok. 50 kilometrin päässä rannikosta Ponoi yhdistyy Purjatsjokeen, sen virtaus nopeutuu ja siinä on lukuisia koskia. Ponoi laskee Vienanmereen Kuolan niemimaan itäisestä päästä. Tavallisesti joki jäätyy loka-marraskuussa ja sulaa vasta toukokuun puolella. Jäässäoloaikana sitä käytetään ajotienä. Joen keskijuoksulta löydettiin vuonna 1973 kalliopiirroksia hakattuna joen rantakiviin. ==Lähteet== Luokka:Murmanskin alueen joet Luokka:Vienanmereen laskevat vesistöt
Juha Helin

Juha Kyösti Sakari Helin (s. 4. tammikuuta 1954 Kemi) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut 197-senttinen Helin edusti Suomea 24 A-maaottelussa ja teki niissä yhden maalin. Helin pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Hän oli jokaisessa Suomen kolmessa olympiaottelussa avauskokoonpanossa. Helin valittiin ennen olympiaturnausta Suomen MM- karsintaottelun kokoonpanoon Bulgariaa vastaan, mutta hän olisi menettänyt olympiakisojen edustusoikeutensa. Tästä syystä valmennusjohto peruutti Helinin valinnan. Olympiaturnauksen jälkeen Suomen manageri Esko Malm kehui Helinin peliesityksiä yhdeksi joukkueen parhaimmista. Olympiaturnauksen jälkeen Helin valittiin Suomen kokoonpanoon Norjaa vastaan pelattuun PM-turnauksen otteluun, mutta hän jäi selkäkipujen takia pois ottelusta. Valkeakosken Hakan joukkueessa Helin voitti Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin vuonna 1977. Hakan lisäksi hän edusti SM-sarjassa Rovaniemen Palloseuraa. Helin siirtyi Hakasta RoPSiin kauden 1980 päätteeksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teuvo Vilen

Teuvo Veli-Pekka Vilen (s. 26. marraskuuta 1953 Valkeakoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut 175-senttinen Vilen edusti Suomea 10 A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Valkeakosken Hakan joukkueessa Vilen voitti Suomen mestaruuden vuonna 1977 sekä Suomen Cupin vuosina 1977, 1982 ja 1985. Hän pelasi urallaan 283 SM- sarjaottelua vuosina 1972–1986 ja teki niissä kuusi maalia. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut Valkeakosken Koskenpoikien ja Hakan valmentajana. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zdravko Kuzmanović

Zdravko Kuzmanović (, s. 22. syyskuuta 1987 Thun, Sveitsi) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa sveitsiläisseura FC Baselia. Kuzmanović lukeutuu myös Serbian maajoukkueen vakionimiin. Kuzmanović syntyi ja kasvoi Sveitsissä. Hänellä on myös Sveitsin kansalaisuus. Kuzmanović aloitti ammattilaisuransa Baselin riveissä vuonna 2005. Fiorentinaan hän siirtyi tammikuussa 2007. Elokuussa 2009 Kuzmanović siirtyi Bundesliigajoukkue VfB Stuttgartiin nelivuotisella sopimuksella. Tammikuun 2013 siirtoikkunassa Kuzmanović teki sopimuksen Serie A -joukkue Internazionalen kanssa. Kesällä 2015 hän palasi FC Baseliin mutta on sittemmin pelannut myös lainalla italialaisseura Udinesessa ja espanjalaisseura Málagassa. Kuzmanović pelasi Sveitsin juniorimaajoukkueissa mutta päätti kuitenkin edustaa aikuisten tasolla Serbiaa. Serbian maajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2007 EM-karsintaottelussa Suomea vastaan. Toisessa maaottelussaan Belgiaa vastaan hän teki kaksi maalia mutta Belgia voitti ottelun 3–2. MM-kilpailuissa 2010 Kuzmanović pelasi kolme ottelua. Viimeksi hän pelasi maajoukkueessa marraskuussa 2014. Kaikkiaan hän on pelannut 50 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuzmanović Fan Site *Zdravko Kuzmanović *Profiili Fiorentinan sivuilla *Profiili Serbian jalkapalloliiton sivuilla *Profiili FootballDatabase- tietokannassa Luokka:Serbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HAS Den Bosch

HAS Den Bosch on Alankomaissa 's-Hertogenboschissa sijaitseva korkeakoulu. Se on perustettu vuonna 1962.http://www.4icu.org/reviews/9852.htm Opintolinjoina on erilaisia puutarhatalouteen viljelyyn, eläimiin, ruokaan ja liiketalouteen liittyviä koulutusohjelmia, joista osa opetetaan hollanniksi ja osa englanniksi.http://erasmusmundus5.teithe.gr/academic_info/netherlands.html Koulu on Hollannin kärkikastiin kuuluvia puutarha-alan opetuksessa.HAMK Lepaan ja hollantilaisen yliopiston kaksoistutkinto . Viherympäristö-lehti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koulun kotisivut Luokka:Alankomaiden yliopistot Luokka:Pohjois-Brabant
Jaclyn Smith

Ellen Jaclyn Smith (s. 26. lokakuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli suomalaiselle yleisölle tunnetuksi Kelly Garrettin roolista televisiosarjassa Charlien enkelit (1976–1981). Sarjassa kolme poliisin koulutuksen saanutta, rutiinitehtäviin kyllästynyttä nuorta naista alkoi ratkoa rikoksia salaperäisen Charles Townsendin etsivätoimistossa. Smithin lisäksi alkuperäiseen enkelikolmikkoon kuuluivat Kate Jackson (roolinimellä Sabrina Duncan) ja Farrah Fawcett-Majors (Jill Munroe). Smith oli Charlien enkeleiden esittäjistä ainoa, joka oli mukana sarjassa alusta loppuun eli kaikilla viidellä tuotantokaudella, yhteensä peräti 110 jaksossa. Fawcett- Majors jätti sarjan riitaisissa merkeissä jo ensimmäisen kauden jälkeen, ja Jackson hakeutui muiden haasteiden pariin kolmannen kauden päätyttyä. Fawcett- Majorsin tilalle vaaleaksi enkeliksi pestattiin Cheryl Ladd (roolinimeltään Kris Munroe), joka näytteli sarjassa sen päättymiseen asti. Jackson korvattiin neljännen kauden alussa Shelley Hackillä, jonka tilalle tuli viidennellä kaudella Tanya Roberts. Charlien enkelien jälkeen Smith on esiintynyt lukuisissa televisioelokuvissa ja minisarjoissa. Jaclyn Smith oli kosmetiikkasarja Max Factorin keulakuvana pidempään kuin kukaan muu julkisuuden henkilö (1980–1994). Smith on lanseerannut myös kaksi tuoksua: Epris v.81:n ja Jaclyn Smith’s Californian vuonna 1993. Smith syntyi Houstonissa, Texasissa, ja oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi vuonna 1982. Hänelle on myönnetty tähti Hollywood Walk of Famella. Hän on tehnyt vuodesta 1985 työtä Kmart-vaatekaupoille. Jaclyn Smith collection for Kmart on Yhdysvaltain kolmanneksi myydyin naisten vaatemerkki ja sitä pidetään menestyneimpänä julkisuuden henkilön lanseeraamana vaatemallistona kautta aikojen. Vuonna 2002 Smith lanseerasi huonekalu- ja kodinsisustusmalliston. Smith sairastui rintasyöpään, joka todettiin vuonna 2002 ja johon hän sai onnistuneesti hoitoa. Hän on ollut neljästi naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän avioitui vuonna 1997 chicagolaisen lääkärin Brad Allenin kanssa. Jaclyn Smith toimii aktiivisesti hyväntekeväisyystyössä muun muassa rintasyövän ehkäisyssä. == Aiheesta muualla == *Jaclyn Smithin virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stratego

Stratego on vuonna 1959 ilmestynyt lautapeli. Siitä on muodostunut todellinen strategiapelien klassikko. Peli on shakin tyyppinen kaksinkamppailu, mutta yhdellä ratkaisevalla erolla: vain pelaaja itse tietää, mikä nappula on mikä. Vastapuolelle kaikki pelaajan nappulat näyttävät tismalleen samalta. == Pelin kulku == Pelin tarkoitus on joko napata vihollisen lippu tai pakottaa tämä luovuttamaan. Yleisesti toinen pelaaja käyttää sinisiä ja toinen punaisia nappuloita. Nappuloilla on yksikö sekä luokitus joka näkyy nappulan toisella puolella. Pelaajat liikuttavat nappuloita vuorotellen. Suurin osa nappuloista ei voi liikkua kuin ylös, alas oikealle tai vasemmalle. Jotkin eivät voi liikkua lainkaan (pommi tai lippu klassisessa versiossa), ja jotkut useamman (tiedustelija klassisessa versiossa). Eri pelien versioissa eri yksiköillä on erilaisia liikuntatapoja. Kun pelaaja haluaa hyökätä, hän liikuttaa oman nappulansa ruutuun joka on vihollisen hallussa. Piilotettu puoli käännetään, ja luokitukseltaan heikompi poistetaan laudalta. (erikoistapaukset: katso kohta yksiköt) Jos luokitus on sama, kumpikin poistetaan. Yksikkö voi liikkua toisen omistamaan ruutuun vain hyökätessä. Keskellä lautaa on kaksi 2x2 aluetta, joihin kumpikaan pelaaja ei voi liikkua. Ne esitetään yleensä järvinä ja ne toimivat puskureina estämään liian suoria hyökkäyksiä. Myös tilanteessa jossa pelaajalla ei ole liikkumiskykyisiä nappuloita vastustaja voittaa. Keskivertopeli sisältää 381 siirtoa. Laillisten siirtojen määrä on 10115. Mahdollisten erilaisten pelien määrä on 10535.https://project.dke.maastrichtuniversity.nl/games/files/msc/Arts_thesis.pdf == Yksiköt == Luokitus Yksikkö Lukumäärä Erikoiskyvyt P Pommi 6 Liikkumaton. Voittaa minkä tahansa yksikön paitsi miinaraivaajan. 10 tai 1 Marsalkka 1 Vakooja voi napata marsalkan 9 tai 2 Kenraali 1 8 tai 3 Eversti 2 7 tai 4 Majuri 3 6 tai 5 Kapteeni 4 5 tai 6 Luutnantti 4 4 tai 7 Kersantti 4 3 tai 8 Miinaraivaaja 5 Purkaa pommit 2 tai 9 Tiedustelija 8 Voi liikkua suoraan minkä tahansa matkan. Ei voi liikkua nappuloiden tai järvien läpi. 1 tai S Vakooja 1 Voittaa marsalkan mutta vain jos vakooja hyökkää ensin. F Lippu 1 Liikkumaton; pelaaja voittaa hyökätessään (napatessaan) lipun. == Lähteet == Luokka:Strategialautapelit Luokka:Kilpapelit
Olli Malmivaara

Olli Heikki Juhani Malmivaara (s. 13. maaliskuuta 1982 Kajaani) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Urallaan Malmivaara pelasi lähes 700 ottelua SM-liigassa voittaen kolme suomenmestaruutta. Hän pelasi myös kaksi NHL-ottelua New Jersey Devilsissä. Hän oli koko uransa tunnettu ulottuvana ja luotettavasti pelaavana puolustavana puolustajana. == Ura == Kajaanista kotoisin oleva Malmivaara on Järvenpään Haukkojen kasvatti.http://www.eliteprospects.com/player.php?player=3185 Hän pelasi monta vuotta Jokereiden nuorisojoukkueissa ja teki myös debyyttinsä SM-liigassa Jokereissa. Chicago Blackhawks varasi Malmivaaran NHL:ään vuonna 2000, mutta luopui oikeuksista pelaajaan. Malmivaara pelasi vuosina 2004–2006 SaiPassa. Malmivaara teki sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa elokuussa 2006. Vuosina 2006–2008 hän pelasi kaksi kautta Pohjois-Amerikassa lähinnä New Jerseyn farmijoukkue Lowell Devilsissä AHL-sarjaa. NHL:ssä Malmivaara pelasi vain kaksi ottelua, joista ensimmäisen syksyllä 2007. Vuonna 2008 Malmivaara jätti Pohjois-Amerikan ja palasi Suomeen JYPiin. JYP voitti heti ensimmäisellä Malmivaaran joukkueessa pelaamalla kaudella mestaruuden. Malmivaara ja JYP tekivät jatkosopimukset tammikuussa 2010 ja joulukuussa 2011. Kaudeksi 2013–2014 Malmivaara siirtyi viiden JYP-kauden jälkeen Espooseen Bluesiin. Malmivaara valittiin heti ensimmäisellä Blues-kaudellaan joukkueen varakapteeniksi. Hän on pelannut muutamia otteluita myös Suomen maajoukkueessa. ==Yksityiselämä== Näyttelijä Laura Malmivaara on Ollin sisko. Malmivaara työskentelee nykyisin liikuntapaikan hoitajana eli kenttämiehenä Järvenpään jäähallissa, jossa myös aloitti jääkiekkoilijan uransa 1990-luvun alussa. Hän asuu vaimonsa ja poikansa kanssa omakotitalossa Järvenpäässä. Työnsä ohessa hän opiskelee (syksyllä 2019) Suomen urheiluopistossa Vierumäellä liikuntapaikkojen hoitajaksi. ==Tilastot== 2000–2001 Jokerit SML 5 0 0 0 2 JMM 7 1 0 1 2 Jokerit A-SML 33 10 13 23 24 2 0 0 0 0 Kiekko-Vantaa Mestis 4 1 0 1 2 2001–2002 Jokerit SML 53 0 6 6 16 11 0 0 0 2 JMM 6 0 1 1 2 Jokerit A-SML 2 0 1 1 0 2002–2003 Jokerit SML 42 1 0 1 22 5 0 0 0 0 Jokerit A-SML 1 0 0 0 0 Kiekko-Vantaa Mestis 2 1 1 2 2 2003–2004 Jokerit SML 25 1 0 1 2 SaiPa SML 11 1 0 1 6 2004–2005 SaiPa SML 56 9 1 10 89 2005–2006 SaiPa SML 54 11 9 20 134 8 1 0 1 12 2006–2007 Lowell Devils AHL 60 1 10 11 44 2007–2008 New Jersey Devils NHL 2 0 0 0 0 Lowell Devils AHL 57 8 9 17 53 2008–2009 JYP SML 57 4 11 15 122 15 2 3 5 20 2009–2010 JYP SML 52 3 3 6 123 11 0 0 0 18 2010–2011 JYP SML 58 5 6 11 40 10 0 0 0 10 2011–2012 JYP SML 60 1 0 1 48 14 2 1 3 4 2012–2013 JYP SML 45 0 3 3 32 2 0 0 0 2 2013–2014 Blues SM-liiga 60 1 4 5 42 7 0 0 0 6 2014–2015 Blues SM-liiga 50 0 4 4 48 – – – – – 13 kautta Yhteensä SML 628 37 47 84 726 83 5 4 9 74 == Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * USASuomeksi.com – Olli Malmivaara Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Matti Keinonen -palkinnon voittajat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomi Jalo

Tomi Tapani Jalo (22. lokakuuta 1958 Turku - 14\. tammikuuta 2009 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Keskikenttäpelaaja Jalo edusti Suomea kahdessa A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Turun Palloseuran joukkueessa Jalo saavutti SM-sarjassa hopeaa vuosina 1984, 1986 ja 1989 sekä pronssia vuosina 1977 ja 1987. Hän pelasi urallaan 309 SM- sarjaottelua vuosina 1976–1989 ja teki niissä 47 maalia. Pelaajauransa jälkeen hän toimi muun muassa TPS:n valmentajana yhdessä Pauno Kymäläisen kanssa 1993 sekä FC Interin päävalmentajana vuosina 1997–1998. Tomi Jalon kaksosveli Timo Jalo pelasi nuorisomaaotteluita sekä 247 miesten SM-sarjaottelua. Vanhempi veli Juha-Pekka Jalo pelasi yhden poikien maaottelun ja tuli myöhemmin tunnetuksi radion ja television urheilutoimittajana. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Daphne Zuniga

Daphne Eurydice Zuniga (alun perin ; s. 28. lokakuuta 1962 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on guatemalalaisia, puolalaisia ja suomalaisia sukujuuria äitinsä puolelta. == Ura == Zuniga opiskeli näyttelijäksi Kalifornian yliopistossa. Hän esiintyi televisiosarjassa Melrose Place. Zuniga on näytellyt myös elokuvissa Avaruusboltsit(1987) ja Kärpänen II (1989). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kangaskosken paperitehdas

Kangaskosken paperitehdas oli nykyisen Rautjärven Simpeleellä Hiitolanjoen varrella sijainnut paperitehdas. Kangaskoski sijaitsee noin kilometrin päässä nykyisestä Venäjän rajasta. Kangaskoski Oy perustettiin vuonna 1901. Kangaskosken tehtaan toiminta oli tappiollista ja yritys ajautui konkurssiin vuonna 1903. Tuotanto jatkui uusien yrittäjien voimin 1920-luvulle asti. Tehtaan tuotanto oli 2500 tonnia ruskeaa käärepaperia vuodessa. ==Tehtaan paperikone== Kone Valmistaja Toiminnassa vuosina Viiraosa Viiraleveys Puristinosa Nopeus Kapasiteetti Muuta Paperikone PKI Viipurin konepaja 1906–1920 ? 2 100 mm ? ? 2 500 t/a, Luonnonruskea käärepaperi Poistettu Paperitehtaan tilalle valmistui vuonna 1925 vesivoimalaitos. Kangaskoskella otettiin ensimmäisenä käyttöön Suomessa valmistettu Kaplan-turbiini. Putouskorkeus 6 m ja pienvesivoimalan vuosituotanto noin 3 300 MWh. Voimalan omistaa Hiitolanjoen Voima Oy. ==Kangaskosken tehtaan mobiilipolku== Kangaskosken käytöstä poistuneen voimalaitoksen alapuoliseen saarekkeeseen on kesän 2023 aikana avautunut Kangaskosken paperitehtaasta ja puuhiomosta sekä sen vaiheista kertova Kangaskosken tehtaan mobiilipolku (The Kangaskoski Factory Mobile Path) osana Kangaskosken museoaluetta. Kangaskosken tehtaan mobiilipolku ja siihen kiinteästi liittyvä mobiilisovellus esittelevät vuosina 1901–1924 vaihettain toimineen Kangaskosken puuhiomon sekä pahvi- ja paperitehtaan rakennuksia, vaiheita, konekantaa ja tuotantoprosessia mm. mobiilisovelluksen lisätyn todellisuuden avulla. Kuitenkin myös polun rastipisteiden suppeampien perustietojen kautta voi tutustua Kangaskosken tehtaaseen opastaulujen avulla ilman tätä sovellusta. ==Katso myös== *Suomen paperiteollisuus *Simpele (yritys) ==Lähteet== * Autio, Matti & Nordberg, Toivo. (1972) Vuosisata paperiteollisuutta I Valkeakosken, Simpeleen, Myllykosken ja Jämsänkosken paperiteollisuuden vaiheet Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiön perustamiseen saakka. Valkeakoski. Yhtyneet Paperitehtaat Oy. * Tuuri, Antti. (1999) UPM-Kymmene, Metsän jättiläisen synty. Otava. Helsinki. 493 s. * Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Pörssitieto: Kangaskoski Aktiebolag Luokka:Simpele Luokka:Rautjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomalaiset paperinvalmistajat Luokka:Suomen teollisuushistoria
Josie Bissett

Josie Bissett (syntymänimeltään Jolyn Christine Heutmaker, s. 5. lokakuuta 1970 Seattle) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Jane Mancinina television saippuasarjassa Melrose Place vuosina 1992–1997 ja 1998–1999. Bissett syntyi Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa ja valmistui Thomas Jefferson High Schoolista. Hän meni vuonna 1992 naimisiin toisen Melrose Place -tähden, Rob Estesin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2006. Avioliitosta syntyi kaksi lasta. == Aiheesta muualla == * *Virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Augusta Dabney

thumb|Augusta Dabney Young Doctor Malone -televisiosarjassa vuonna 1962. Augusta Dabney (23. lokakuuta 1918 – 4. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa Isabelle Aldenin roolista televisiosarjassa Loving, jossa hän esiintyi vuosina 1983–1987, 1988–1991 ja 1994–1995. Dabney syntyi Berkeleyssä, Kaliforniassa, ja oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso oli Kevin McCarthy (1941–1961) ja toinen William Prince (1964–1996). Dabney, joka esiintyi televisiossa ja elokuvissa jo 1940-luvulla, oli vuonna 1958 ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi. Hän oli kuollessaan 89 vuoden ikäinen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ari Tissari

Ari Olavi Tissari (24. marraskuuta 1951 Kotka – 3. marraskuuta 2023 KotkaKuolinilmoitus. Kaupunkilehti Pohjois-Kymenlaakso 29.11.2023, s. 9.) oli suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Tissari edusti Suomea kuudessa A-maaottelussa ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan kisoissa 1980. Tissari pelasi Kotkan Työväen Palloilijoiden edustusjoukkueessa vuosina 1969–1985. SM-sarjassa hän pelasi 88 ottelua ja teki niissä 37 maalia. Suomen Cupin hän voitti vuonna 1980. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jouko Alila

Jouko Antero Alila (s. 18. marraskuuta 1950 Muhos) on suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Alila edusti Suomea neljässä A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympialaisiin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovassa 1980. Alila pelasi Mikkelin Pallo-Kissojen ja Kotkan Työväen Palloilijoiden joukkueissa yli sata SM- sarjaottelua vuosina 1975–1982. Myös hänen serkkunsa Ari Alila pelasi jalkapalloa SM-sarjassa 1980-luvun alussa. Pelaajauransa jälkeen hän on valmentanut muun muassa Kotkan Työväen Palloilijoita, Peli-Karhuja ja Inkeroisten Purhaa. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolphe-Basile Routhier

Adolphe-Basile Routhier (8. toukokuuta 1839 – 27. kesäkuuta 1920) oli kanadalainen tuomari, kirjailija ja lyyrikko. Hänen ansioihinsa kuuluu muun muassa alkuperäisten ranskankielisten sanoitusten kirjoittaminen Kanadan nykyiseen kansallislauluun O Canada. Routhier´n suku on peräisin Ranskasta Saintongen alueelta. Hän opiskeli Petit Séminaire de Sainte-Thérèsessa 1850–1858. Äiti kaavaili hänelle pappisuraa, mutta hän opiskeli kuitenkin juristiksi Quebecin Université Lavalissa. Tuomarinuransa ohella Routhier kirjoitti ahkerasti. Sekä Le centurion että Paulina olivat aikansa suursuosikkeja, ja Le centurion käännettiin monelle kielelle. ==Teokset== *Le centurion; roman des temps messianiques (Paris, 1909) *Paulina; roman des temps apostoliques, Québec, 1918 (käännetty usealle kielelle) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskankieliset kirjailijat Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Hella Haasse

Hella Serafia Haasse (2. helmikuuta 1918 Batavia, Alankomaiden Itä-Intia – 29. syyskuuta 2011) oli alankomaalainen kirjailija, joka julkaisi muun muassa historiallisia romaaneja. Haasse syntyi 1918 Alankomaiden Itä-Intiassa Bataviassa eli nykyisessä Jakartassa. Monet hänen teoksistaan käsittelivätkin Alankomaiden ja Indonesian suhdetta. Lukion jälkeen Haasse muutti Alankomaihin ja julkaisi siellä vuonna 1945 ensimmäisen teoksensa, runokokoelman Stroomversnelling. Haassen esikoisromaani oli vuonna 1948 ilmestynyt Oeroeg. Seuraavana vuonna ilmestynyt Het woud der verwachting on yksi Haassen tunnetuimmista romaaneista. Se kertoo Orléansin herttuasta Kaarlesta, joka joutuu vuonna 1415 englantilaisten vangiksi. Hänen romaaneitaan ovat muiden muassa myös Een nieuwer testament (1966) ja Mevrouw Bentinck of Onverenigbaarheid van karakter (1978). Haasse palkittiin 1981 Constantijn Huygens -palkinnolla ja 1983 P. C. Hooft -palkinnolla. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle saakka ja julkaisi romaanin Sleuteloog vielä 2002. Kaksi vuotta myöhemmin hänelle myönnettiin Hollanninkielisen kirjallisuuden palkinto elämäntyöstä. Haassesta tehtiin vuonna 1988 Utrechtin yliopiston kunniatohtori. Haasse kuoli syyskuussa 2011 lyhyen sairauden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Jouko Soini

Jouko Allan Soini (s. 2. maaliskuuta 1956 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Soini edusti Suomea kolmessa A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa. Hän voitti Helsingin Jalkapalloklubin riveissä Suomen mestaruuden vuosina 1978 ja 1981. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claudia Nystad

Claudia Nystad (o.s. Künzel, s. 1. helmikuuta 1978 Zschopau) on saksalainen entinen maastohiihtäjä. Hän on myös Saksan armeijan sotilas. Hän on voittanut kuusi olympia- ja viisi maailmanmestaruusmitalia. Vuoden 2002 olympialaisissa hän oli sprintissä neljäs ja otti viestissä kultaa. 2006 talviolympialaisissa hän otti hopeaa sekä sprintistä että viestistä ja oli kuudes 30 km:n kisassa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa joukkuesprintissä Evi Sachenbacher-Stehlen kanssa ja sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalle 16. Nystad oli mukana myös Saksan hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 Nystad hiihti kolmannen osuuden Saksan olympiapronssia saavuttaneessa joukkueessa. http://yle.fi/urheilu/suomen_naisille_viestihopeaa_hurjan_taistelun_jalkeen_- _katso_kisan_kohokohdat/7091082 Maailmancupissa Nystad on voittanut 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun Otepäässä 10. tammikuuta 2004 ja 2,5 kilometrin vapaan tyylin kilpailun Bormiossa 14. maaliskuuta 2008. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja 13 kertaa kolmas. Kesällä 2005 hän avioitui norjalaisen valmentajan Trond Nystadin kanssa. Kesällä 2007 Künzel luovutti vuoden 2002 talviolympialaisista voittamansa kultamitalin Hansel und Gretel -säätiölle, joka toimii hyväksi käytettyjen lasten puolesta. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulla Procopé

Ulrika (Ulla) Eleonora Matilda Procopé-Nyman (17. marraskuuta 1921 Helsinki – 21. joulukuuta 1968 Teneriffa) oli suomalainen muotoilija. Hän on Suomen taideteollisuuden kultakauden merkittävimpiä muotoilijoita, ja hän käsitteli erityisesti posliinia. Ulla Procopén vanhemmat olivat Suomen valkoisen kaartin komentajana 1919–1928 toiminut everstiluutnantti Alexander Fredrik Procopé (1876–1956) ja tämän puoliso Karin Maria o.s. Spåre (1885–1924). Procopé valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1948 ja työskenteli Arabialla valmistumisestaan melkein kuolemaansa asti vuoteen 1966. Hän erikoistui käyttökeramiikkaan ja suunnitteli monia astiastoja. Procopé suunnitteli sekä astioiden muodon että koristeluja.Arabian museo Tunnettuja Procopén suunnittelemia astiastoja ovat ruskeansävyinen Ruska sekä sinisellä käsinmaalattu Valencia.Tila (MTV3) Procopé toimi matalalla profiililla aikana, jolloin monista muotoilijoista tuli kansainvälisesti kuuluisia. Hänen suunnittelemansa astiat ovat kuitenkin suomalaisten tuntemia.Ulla Procopé Iittalan sivuilla Procopé kuoli 47-vuotiaana Teneriffalla ammattiperäiseen kivipölykeuhkoon, johon hän oli sairastunut Arabian tehtaalla. __NOTOC__ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valencia by Arabia of Finland. Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet