EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 rugbyn maailmanmestaruuskilpailut, järjestyksessä seitsemännet maailmanmestaruuskilpailut, järjestettiin Uudessa-Seelannissa 9. syyskuuta – 23. lokakuuta 2011. Ottelut pelattiin useilla eri stadioneilla, niin Pohjoissaarella kuin Eteläsaarellakin, ja kilpailu kokonaisuudessaan oli suurin Uudessa-Seelannissa järjestetty urheilutapahtuma. == Stadionit == Ottelut pelattiin 12 eri stadionilla. Christchurchissa sattunut maanjäristys aiheutti muutoksia, sillä kaupungin stadion vaurioitui, jonka seurauksena stadionilla suunnitellut pelit siirrettiin muille stadioneille; alkulohkon viisi peliä eri stadioneille ja välierän ottelut Aucklandiin. Auckland Wellington Dunedin Auckland Eden Park Wellington Regional Stadium Otago Stadium North Harbour Stadium Kapasiteetti: 60,000 Kapasiteetti: 40,000 Kapasiteetti: 30,000 Kapasiteetti: 30,000 150px 150px Hamilton Rotorua Waikato Stadium Rotorua International Stadium Kapasiteetti: 36,000 Kapasiteetti: 26,000 150px New Plymouth Nelson Stadium Taranaki Trafalgar Park Kapasiteetti: 26,000 Laajennus 18,000 Invercargill Whangarei Napier Palmerston North Rugby Park Stadium Northland Events Centre McLean Park Arena Manawatu Kapasiteetti: 20,000 Kapasiteetti: 18,000 Laajennus 22,000 Laajennus 15,000 150px == Joukkueet == 12 joukkuetta pääsi suoraan lopputurnaukseen. Lohko A Lohko B Lohko C Lohko D Lohkojen kaksi parasta etenivät puolivälieriin. Niiden lisäksi myös kolmanneksi sijoittuneet saivat suoran paikan vuoden 2015 MM- kisoihin. == Alkulohkot == === Lohko A === – 41–10 – 47–21 – 20–25 – 83–7 – 46–19 – 31–18 – 37–17 – 23–23 – 14–19 – 79–15 Joukkue Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Tehdyt pisteet Päästetyt pisteet +/- Bonus- pisteet Pisteet 1\. 4 4 0 0 240 49 +191 4 20 2\. 4 2 0 2 124 96 +28 3 11 3\. 4 2 0 2 80 98 -18 1 9 4\. 4 1 1 2 82 168 −86 0 6 5\. 4 0 1 3 69 184 −115 0 2 === Lohko B === – 34–24 – 9–13 – 15–6 – 43–8 – 41–10 – 67–3 – 13–12 – 25–9 – 16–12 – 25–7 Joukkue Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Tehdyt pisteet Päästetyt pisteet +/- Bonus- pisteet Pisteet 1\. 4 4 0 0 137 34 +103 2 18 2\. 4 3 0 1 90 40 +50 2 14 3\. 4 2 0 2 73 59 +14 3 11 4\. 4 1 0 3 48 90 −42 0 4 5\. 4 0 0 4 44 169 −125 0 0 === Lohko C === – 32–6 – 22–10 – 6–13 – 6–15 – 53–17 – 67–5 – 62–12 – 27–10 – 68–22 – 36–6 Joukkue Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Tehdyt pisteet Päästetyt pisteet +/- Bonus- pisteet Pisteet 1\. 4 4 0 0 135 34 +101 1 17 2\. 4 3 0 1 173 48 +125 3 15 3\. 4 2 0 2 95 92 −3 2 10 4\. 4 1 0 3 122 38 −84 0 4 5\. 4 0 0 4 196 57 −139 1 1 === Lohko D === – 49–25 – 17–16 – 49–12 – 49–3 – 17–10 – 87–0 – 7–27 – 81–7 – 13–5 – 66–0 Joukkue Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Tehdyt pisteet Päästetyt pisteet +/- Bonus- pisteet Pisteet 1\. 4 4 0 0 166 24 +142 2 18 2\. 4 3 0 1 180 23 +146 3 15 3\. 4 2 0 2 91 49 +42 2 10 4\. 4 1 0 3 59 167 −108 1 5 5\. 4 0 0 4 44 266 −222 0 0 == Puolivälierät == – 10–22 – 12–19 – 9–11 – 33–10 == Välierät == – 8–9 – 6–20 == Pronssiottelu == – 18–21 == Loppuottelu == – 7–8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2011 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2011 Luokka:Aucklandin urheilu Luokka:Wellingtonin urheilu
Kosken kartano

Kosken kartano () on Kosken ruukkiyhdyskunnassa Varsinais-Suomen ja Uudenmaan rajalla sijaitseva kartano. Kartano sijaitsee Salon kaupungissa ja kuului Perniöön ennen vuoden 2009 kuntaliitosta. Kosken kartano tuottaa hereford- luomulihaa ja maaseutuelämyksiä kartanokierrosten merkeissä. Tilalla viljellään nurmirehua, ohraa, rypsiä, ruista, kauraa ja vehnää. Kosken kartanon omistavat Fredrik ja Helena von Limburg Stirum. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Kosken ruukinalueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. WWF valitsi Kosken kartanon vuonna 2014 Suomen ympäristöystävällisimmäksi maatilaksi. Kosken kartano on saanut Suomen ensimmäisen yksityiselle metsänomistajalle myönnetyn FSC-sertifikaatin. Kartanon punamullattu rakennus on vuodelta 1731. Nykyisen asunsa se on saanut 1920-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Koskis gård, Uppslagsverket Finland *”Ympäristö etusijalla”, juttu Kosken kartanosta, Maatilan Pellervo, kesäkuu 2019. Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Perniö Luokka:Salon kartanot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Lukemisia Suomen sotamiehille

Lukemisia Suomen sotamiehille – Läsning för den finske soldaten oli Helsingissä vuosina 1888–1901 ilmestynyt suomen- ja ruotsinkielinen sotilaslehti. Suomen sotaväen päällikön hallituksen julkaisema Lukemisia Suomen sotamiehille oli miehistölle tarkoitettu kaksikielinen aikakauslehti, jonka rinnalla ilmestyi päällystölle suunnattu ruotsinkielinen Finsk Militär Tidskrift. Sen toimittajina työskentelivät R. von Willebrand (1888–1896) ja M. Alfthan (1897–1901). Lehden päätehtäväksi ilmoitettiin sotilashengen ylläpitäminen. Se julkaisi muistelmia ja kuvauksia varsinkin Turkin sodasta, jakoi ammattitietoutta, käsitteli sotaväen jokapäiväistä elämää ja erityisesti urheilutoimintaa. Lukemisia ilmestyi epäsäännöllisesti ja sen menekki oli ilmeisen heikko. Lehti lakkasi Suomen sotaväen lakkauttamisen myötä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lukemisia Suomen sotamiehille digitoituna kansalliskirjastossa * Läsning för den finske soldaten digitoituna kansalliskirjastossa * Vihtori Simonen : Lukemisia Suomen sotamiehille, Hakkapeliitta, 15.04.1930, nro 16-17, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomalaiset sotilaslehdet
HTC Vive

HTC Vive on HTC:n ja Valve Corporationin yhteistyössä kehittämä virtuaalitodellisuusjärjestelmä, joka koostuu virtuaalilaseista, käsissä pidettävistä liikeohjaimista ja laserpohjaisista antureista. Järjestelmä on suunniteltu muuntamaan antureiden avulla määritelty tila kolmiulotteiseksi virtuaalimaailmaksi jonka sisällä voi liikkua ja jonka sisällön kanssa käyttäjä voi olla vuorovaikutuksessa liikeohjainten avulla. Laitekokonaisuus julkaistiin 5. huhtikuuta 2016. == Tekniset tiedot == Virtuaalilaseissa on kaksi näyttöä, yksi kullekin silmälle. Näyttöjen virkistystaajuus on 90 hertsiä ja niiden yhdistetty resoluutio on 2 160 × 1 200. Laitteessa on yli 70 anturia, mukaan lukien gyroskooppi, kiihtyvyysanturi sekä laserpaikannusanturi. Laitteen mukana toimitettavien tukiasemien avulla virtuaalilasien ja liikeohjainten sijainti välitetään virtuaaliseen tilaan, jonka koko on maksimissaan noin 4,5 × 4,5 metriä. === Laitteistovaatimukset === Vähimmäislaitteistovaatimukset ovat Intel Core i5-4590- tai AMD FX-8350-prosessori, näytönohjaimen osalta Nvidia GeForce GTX 970 tai AMD Radeon R9 290, 4 gigatavua keskusmuistia, HDMI 1.4- tai DisplayPort 1.2-videoulostulo ja yksi USB 2.0-portti. Tuettuja käyttöjärjestelmiä ovat Windows 7 SP1, Windows 8.1 ja Windows 10. Vuoden 2015 Gamescom-messuilla HTC totesi että myös OS X ja Linux olisivat tuettuja julkaisuvaiheessa, mutta tämän jälkeen asiasta ei ole annettu virallista lausuntoa. HTC on mainostanut tiettyjen laitevalmistajien - kuten MSI:n, Alienwaren ja HP:n - tietokoneita jotka täyttävät minimivaatimukset. Valve on myös julkaissut ilmaisen suorituskykytestin joka arvioi tietokoneen tehokkuuden ja kertoo onko prosessori tai näytönohjain rajoittava tekijä. == Pelit == HTC Vive virtuaalilaseille oli 1. maaliskuuta 2017 saatavilla yli 1 200 peliä Steam- pelipalvelussa. Suosituimpiin peleihin kuuluvat esim. The Lab, Google Earth VR ja Space Pirate Trainer. Modien avulla Vive-laseille on saatavilla myös tuki useille muille peleille, kuten Minecraftille ja Half-Life 2:lle == Katso myös == * Oculus Rift * OSVR * PlayStation VR * Virtuaalitodellisuus * Luettelo HTC Vive -peleistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * SteamVR Luokka:Tietokonelaitteisto Luokka:Virtuaalitodellisuuslasit
Robinson Canó

Robinson José Canó Mercedes (s. 22. lokakuuta 1982 San Pedro de Macorís) on dominikaanilainen baseballpelaaja, joka on vuodesta 2019 lähtien edustanut MLB:n New York Metsiä. Hänen pelipaikkansa on kakkosvahti. Canó pelasi vuosina 2005–2013 New York Yankeesissä, ja voitti seurassa kaudella 2009 World Seriesin. Hän teki joulukuussa 2013 vapaana pelaajana Seattlen kanssa kymmenvuotisen sopimuksen, arvoltaan 240 miljoonaa dollaria. Canó on urallaan valittu kuudesti MLB:n tähdistöotteluun. Canó on jäänyt kahdesti kiinni dopingista. Ensimmäisen kerran vuonna 2018, jolloin hän sai 80 ottelun pelikiellon ja toisen kerran vuonna 2020, jolloin hän sai koko kauden 2021 kestävän pelikiellon. Ensimmäisessä dopingkäryssä hän jäi kiinni diureettien käytöstä ja toisella kertaa anabolisten steroidien käytöstä. == Muuta == Canón isä José Canó pelasi vuonna 1989 Houston Astrosissa kuusi ottelua syöttäjänä. Hän nimesi poikansa baseball-legenda Jackie Robinsonin mukaan. Canó sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden marraskuussa 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dominikaanilaiset baseballpelaajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut henkilöt Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yoenis Céspedes

Yoenis Céspedes Milanés (s. 18. lokakuuta 1985 Campechuela) on kuubalainen baseballpelaaja, joka edustaa MLB-liigan New York Yankeesiä. Hänen pelipaikkansa on koppari. Céspedes loikkasi Kuubasta Dominikaanisen tasavallan kautta Yhdysvaltoihin kesällä 2011, ja sai tammikuussa 2012 vapaan agentin statuksen. Hän solmi Oakland Athleticsin kanssa nelivuotisen sopimuksen, arvoltaan 36 miljoonaa dollaria. Céspedes valittiin kaudella 2014 ensimmäistä kertaa MLB:n tähdistöotteluun. == Muuta == Céspedesin äiti Estela Milanés edusti Kuubaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa softballissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuubalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hideki Irabu

Hideki Irabu (; 5. toukokuuta 1969 Hirara, Okinawan prefektuuri, Japani – 24. heinäkuuta 2011 Rancho Palos Verdes, Kalifornia, Yhdysvallat) oli japanilainen baseballpelaaja. Hänen pelipaikkansa oli syöttäjä. == Ammattilaisura == Irabu pelasi vuosina 1988–1996 kotimaansa NPB-liigan Chiba Lotte Marinesissa. Vuosina 1997–2002 Irabu pelasi Pohjois-Amerikan MLB:ssä yhtenä liigan ensimmäisistä japanilaispelaajista. Hän voitti New York Yankeesissä kahdesti World Seriesin. Kokonaisuutena Irabun MLB-ura oli kuitenkin odotuksiin nähden pettymys, ja hän joutuikin usein yleisön, median sekä New Yorkin vuosinaan omistaja George Steinbrennerin hampaisiin. Irabu palasi kaudelle 2003 takaisin Japanin NPB-liigaan ja lopetti seuraavan kauden jälkeen uransa. Hän yritti paluuta alasarjoissa vuonna 2009. == Kuolema == Irabu löydettiin hirttäytyneenä kotoaan 24. heinäkuuta 2011.Baseball pitcher Hideki Irabu dies, aged 42 BBC. 29.7.2011. Viitattu 25.5.2016. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset baseballpelaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Hel (kaupunki)

Hel on kaupunki Pommerin voivodikunnassa Pohjois-Puolassa. Kaupunki sijaitsee Helin niemimaan kärjessä Itämeren rannikolla. Kaupungin asukasluku oli 3 594 vuonna 2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pommerin voivodikunnan kaupungit
The Voice (Yhdysvallat) (10. tuotantokausi)

The Voicen kymmenes tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 29. helmikuuta – 24. toukokuuta 2016. Ohjelman tuomareina toimivat Adam Levine, Christina Aguilera, Blake Shelton, Pharrell Williams, ja sen juonsi Carson Daly. Kilpailun voittajaksi selviytyi 35-vuotias Alisan Porter. Hän sai palkinnoksi levytyssopimuksen Universal Republic Recordsin kanssa. Porterin mentorina kilpailussa toimi Christina Aguilera. Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet
Tomi Brotherus

Tomi Brotherus on suomalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnettuja ohjauksiaan ovat muun muassa O Ye Barra, Happy Banana, Salattua Diplomatiaa ja Vaaran kehto. Viitattu 3.5.2019 Brotherus on tehnyt myös fiktiivisen elokuvan ohjauksia ja ollut palkitun Invisible Heroes -tv-sarjan Creative Consultant ja taustatutkija laajan Chilen lähihistorian tuntemuksen ja kontaktiensa ansiosta. Tomi on erikoistunut dokumenttielokuviin ja palkittu töistään eri elokuvafestivaaleilla muun muassa Yhdysvalloissa, Italiassa, Irakissa, Chilessä ja Suomessa. Brotherus on monipuolinen taiteilija ja kiitetty myös kirjallisista taidoistaan. Nykyään Tomi Brotherus toimii RexTV-televisioyhtiön johtajana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Laipikat

Laipikat (Phyllanthus) on kasvisuku, joka kuuluu heimoon Phyllanthaceae. Siihen kuuluu noin 750–1 000 lajia. Laipikat on hyvin suuri ja monimuotoinen suku, jonka lajit voivat olla puita, pensaita tai ruohoja. Joillakin lajeilla on syötäviä hedelmiä. == Tuntomerkit == Laipikoihin kuuluu puita, pensaita ja ruohoja. Ne ovat yleensä yksikotisia, joskus kaksikotisia. Lehtiasento on vuorottainen. Lehdet ovat yksinkertaisia, usein kaksirivisiä, lyhytruotisia ja korvakkeellisia. Päävarren lehdet ovat usein surkastuneita. Lehtilavat ovat ehytlaitaisia ja sulkasuonisia. Kukintojen muoto vaihtelee suuresti. Yksineuvoiset kukat ovat teriöttömiä. Verholehtiä on tavallisesti 3–6, emikukissa joskus enemmänkin. Hedekukissa on 2–6 hedettä ja 3–6 mesiäistä. Emikukissa on useimmiten kolmilokeroinen, joskus jopa 12-lokeroinen sikiäin, jonka jokaisessa lokerossa on kaksi siemenaihetta. Emin vartaloita kukassa on yhtä monta kuin sikiäimen lokeroita. Emien luotit ovat usein kaksiliuskaisia. Hedelmät ovat usein kuivana avautuvia kotia, mutta joillakin lajeilla meheviä marjoja tai luumarjoja. == Levinneisyys == Laipikat kasvavat kaikilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. == Lajeja == Sukuun kuuluu satoja lajeja. Kuudella lajilla on suomenkielinen nimi: * karvaslaipikka (Phyllanthus acidus) * jamaikanlaipikka (Phyllanthus angustifolius) * amblapuu (Phyllanthus emblica) * myrttilaipikka (Phyllanthus myrtifolius) * jokilaipikka (Phyllanthus reticulatus) * sirolaipikka (Phyllanthus tenellus) == Käyttö == Joidenkin laipikoiden mehevät hedelmät ovat syötäviä. Karvaslaipikkaa ja amblapuuta kasvatetaan hedelmäpuina. == Lähteet == *
Urban

Urban on miehen etunimi, lyhentymä latinalaisesta nimestä Urbanus, joka merkitsee kaupunkilaista. Nimi Urbanus on ollut muun muassa kahdeksalla paavilla. Urban on käytössä myös sukunimenä. Suomessa nimi Urban on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 173 henkilölle. Se sijaan 2010-luvulla syntyneitä Urban-nimisiä on vain muutama. Nimestä on käytössä myös suomen­kielinen mukaelma Urpo. Urbanin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 25. toukokuuta, joka on myös suomen­kielisen kalenterin mukaan Urpon nimipäivä. Nimipäivä on sijoitettu tälle päivälle vuonna 230 kuolleen paavi Urbanus I:n muistoksi. == Tunnettuja Urban-nimisiä == === Urban sukunimenä === * Adolf Urban (1914–1943), saksalainen jalkapalloilija * Charles Urban (1867–1942), brittiläis- amerikkalainen elokuvatuottaja * Jan Urban (s. 1962), puolalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Karl Urban (s. 1972), uusiseelantilainen näyttelijä * Keith Urban (s. 1967), uusiseelantilainen laulaja ja laulunkirjoittaja * Knut Urban (s. 1941), saksalainen fyysikko * Michal Urban (s. 1991), tšekkiläinen alamäkiluistelija === Urban etunimenä === * Urban Acman (s. 1976), slovenialainen pikajuoksija * Urban Ahlin (s. 1964), ruotsalainen poliitikko, Ruotsin valtiopäivien puhemies * Urban Franc (s. 1975), slovenialainen mäkihyppääjä * Urban Gad (1879–1947), tanskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Urban "Urbie" Green (1926–2018), yhdysvaltalainen jazzmuusikko * Urban Hettich (s. 1953), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä * Urban Hjärne (1641–1724), ruotsalainen lääkäri, kirjailija ja luonnontieteilijä * Urban Lindgren (s. 1973), ruotsalainen hiihtäjä * Urban Olsson, ruotsalainen lintutieteilijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Vapauden ja demokratian Eurooppa

Vapauden ja demokratian Eurooppa (Europe of Freedom and Democracy, EFD) oli EU-kriittinen europarlamenttiryhmä Euroopan parlamentissa. Se perustettiin vuoden 2009 europarlamenttivaalien jälkeen Itsenäisyys/demokratia-ryhmän ja Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jatkajaksi. Ryhmän puheenjohtaja on Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen puheenjohtaja Nigel Farage. Vuosina 2014 ryhmän nimi muuttuu Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa:ksi (Europe of Freedom and Direct Democracy, EFDD). == Jäsenpuolueet maittain == Jäsenvaltio Puolue MEPit Reformoitu puolue (Staatkundig Gereformeerde Partij) 1 Frank Vanhecke (sitoutumaton) 1 Natsionalen front za spasenie na Bălgarija 1 Io amo l'Italia 1 Pohjoisen liitto (Lega Nord) 8+1Oreste Rossi kuului alun perin Pohjoisen liittoon Laikos Orthodoksos Synagermos 2 Tvarka ir teisingumas 2 Solidarna Polska 4 Mouvement pour la France 1 Slovakian kansallispuolue (Slovenská národná strana) 1 Perussuomalaiset 1 Tanskan kansanpuolue (Dansk Folkeparti) 1 Itsenäisyyspuolue (UK Independence Party) 10Joulukuusta 2012 yksi 11:stä Itsenäisyyspuolueeseen kuuluvasta MEPistä, Trevor Colman, ei kuulunut EFD-ryhmään. Mike Nattrass liittyi takaisin EFD:hen joulukuussa 2012. 48 ==Lähteet ja huomautukset== ==Aiheesta muualla== * Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmän viralliset Internet-sivut * * Luokka:Europarlamenttiryhmät Luokka:EU-kriittisyys
Karvaslaipikka

Karvaslaipikka (Phyllanthus acidus) on kasvilaji, joka kuuluu laipikoiden sukuun. Se on pieni puu tai pensas, jota kasvatetaan syötävien hedelmien vuoksi. Happamista hedelmistä valmistetaan monenlaisia säilykkeitä ja mehuja. == Tuntomerkit == thumb|vasen|Hedelmiä. Karvaslaipikka on pieni puu tai pensas, joka kasvaa 2–9 metriä korkeaksi. Sen matala ja leveän pensasmainen latvus on monihaarainen. Se muistuttaa paljon toista trooppista hedelmäpuuta, bilimbiä, joka ei kuitenkaan ole sille sukua. Lehdet ovat vuorottaisia, lyhytruotisia, usein puikeita ja 2–7,5 cm pitkiä. Pienet vaaleanpunaiset kukat ovat tertuissa, jotka kasvavat suoraan paksujen oksien lehdettömistä varsista. Kellertävät ja 1–2,5 cm pitkät hedelmät ovat luumarjoja. Niiden sisältämässä kivessä on 4–6 siementä. Syötävät hedelmät ovat mehukkaita mutta happamia. == Levinneisyys == Karvaslaipikan uskotaan olevan alun perin kotoisin Madagaskarilta. Se on tuotu sieltä Aasian etelä- ja kaakkoisosiin jo esihistoriallisina aikoina. Historiallisina aikoina sitä on alettu kasvattaa myös Amerikan mantereiden trooppisissa osissa. Nykyään puuta kasvaa kaikkialla tropiikissa. == Käyttö == Karvaslaipikkaa kasvatetaan hedelmäpuuna. Sen kypsät hedelmät voidaan syödä sellaisenaan, mutta ne ovat niin happamia, että yleisemmin niistä valmistetaan sokeriliemessä keittämällä mehua, siirappia tai säilykkeitä. Kasvin lehtiä käytetään lisäksi vihanneksena osissa trooppista Aasiaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Phyllanthus acidus * United States Department of Agriculture (USDA): Phyllanthus acidus Luokka:Laipikat Luokka:Hedelmät
Amblapuu

Amblapuu (Phyllanthus emblica) on kasvilaji, joka kuuluu laipikoiden sukuun. Se on pieni puu, jota kasvatetaan syötävien hedelmien vuoksi. Puuta on käytetty myös lääkekasvina. == Tuntomerkit == thumb|vasen|Amblapuun hedelmiä. Amblapuu on pieni puu, joka kasvaa yleensä 3–8 metriä korkeaksi, joskus yli 20-metriseksikin. Puu on kausivihanta. Lehdet ovat lyhytruotisia, pitkänpyöreitä tai tasasoukkia ja 8–23 mm pitkiä. Pienet kukat ovat kukinnoissa, joissa on monta hyvin pientä hedekukkaa ja 1–2 suurempaa emikukkaa. Pyöreät vihreät tai kellertävät luumarjatyyppiset hedelmät ovat 1–1,3 cm halkaisijaltaan. == Levinneisyys == Amblapuu on kotoisin Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. Sitä kasvatetaan nykyisin muuallakin maailman trooppisilla alueilla. == Käyttö == Amblapuuta kasvatetaan hedelmäpuuna. Sen happamia hedelmiä voidaan syödä sellaisenaan, mutta niistä valmistetaan myös säilykkeitä. Hedelmät sisältävät runsaasti C-vitamiinia. Puun lehtiä, juuria ja siemeniä käytetään perinnelääkintään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Amblapuu (Phyllanthus emblica L.) *ITIS: Phyllanthus emblica *UniProt: Taxonomy - Phyllanthus emblica *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phyllanthus emblica *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Phyllanthus emblica (Indian gooseberry) Luokka:Laipikat Luokka:Hedelmät Luokka:Puut
Karin rannalla

Karin rannalla on Carl Larssonin vesivärimaalaus (akvarelli) vuodelta 1908. == Kuvaus == Akvarelli esittää Carl Larssonin vaimoa Karinia Karinia (s. Bergöö), aurinkoisena päivänä perheen kodin Lilla Hyttnäsin puutarhassa Sundbornissa Taalainmaalla. Maalaus julkaistiin Carl Larssonin kirjassa Åt solsidan : en bok om boningsrum, om barn, om dig, om blommor, om allt: taflor och prat vuonna 1910. Kirjassa on 32 jäljennöstä Larssonin maalauksista ja niihin liittyvä teksti. == Alkuperä == Malmön kaupunki hankki maalauksen Baltilaisesta näyttelystä vuonna 1914. Se kuuluu Malmön taidemuseon kokoelmiin. == Lähteet == Luokka:Muotokuvat Luokka:Ruotsalaiset maalaukset
Sony Xperia X

Sony Xperia X on Sonyn valmistama älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0.1 Marshmallow -käyttöjärjestelmä. Sony julkisti puhelimen helmikuussa 2016. == Lähteet == X Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet Luokka:Vuoden 2016 matkapuhelimet
Kadmiumsulfaatti

Kadmiumsulfaatti (CdSO4) on kadmium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kadmiumia sisältävien pigmenttien valmistukseen, eräissä sähkökemiallisissa kennoissa ja metallien päällystämiseen kadmiumilla. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa kadmiumsulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Kadmiumsulfaatti liukenee erittäin hyvin veteen. Liukoisuus on suurimmillaan noin 20 °C:n lämpötilassa ja pienenee kuumennettaessa. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellisiä muotoja kuten oktahydraatti (3 CdSO4·8H2O), heptahydraatti (CdSO4·7H2O) ja monohydraatti (CdSO4·H2O). Yhdiste ei liukene etanoliin.Norman Herron: Cadmium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 25.5.2016 Kadmiumsulfaatti ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä sekä luokitellaan syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi Viitattu 25.5.2016. ==Valmistus ja käyttö== Kadmiumsulfaattia valmistetaan liuottamalla metallista kadmiumia, kadmiumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia laimeaan rikkihappoon. Liuoksesta se voidaan kiteyttää lisäämällä liuokseen etanolia tai kuumentamalla noin 40 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä voidaan valmistaa myös hapettamalla kadmiumsulfidia kuumentamalla kadmiumia ammonium- tai natriumpersulfaatin kanssa tai kadmiumsuolojen ja dimetyylisulfaatin välisellä reaktiolla. :Cd + H2SO4 → CdSO4 \+ H2 :CdO + H2SO4 → CdSO4 \+ H2O :Cd(OH)2 \+ H2SO4 → CdSO4 \+ 2 H2O :CdCO3 \+ H2SO4 → CdSO4 \+ H2O + CO2 Kadmiumsulfaattia voidaan käyttää kadmiumväriaineiden esimerkiksi kadmiumsulfidin eli kadmiumkeltaisen valmistamiseen. Siitä voidaan valmistaa myös muita veteen niukkaliukoisia kadmiumyhdisteitä. Muita käyttökohteita ovat fluoresoivien värien valmistus, elektrolyyttinä pinnoitettaessa metalleja elektrolyyttisesti kadmiumilla ja niin kutsutuissa Weston-kennoissa. ==Lähteet== Luokka:Kadmiumyhdisteet Luokka:Sulfaatit
Daisenryō-kofun

Daisenryō-kofun (), myös Daisen-kofun () tai keisari Nintokun hauta, on Japanissa sijaitseva kofun-hauta, joka on lajissaan suurin. Daisenryō-kofun sijaitsee Sakaissa, Osakan prefektuurissa. Kumpuhauta on ilmasta katsottuna avaimenreiän muotoinen saari vallihautojen keskellä. Se on yksi antiikin suurimmista muistomerkeistä. == Kummun mitat == Kumpu on 35,8 m korkeaDaisenryo Kofun (Emperor Nintoku's tomb). Kummun etuosan leveys 305 m ja pituus 486 m. Kummun ala 32,3 ha ja tilavuus noin 1,388 miljoonaa m³Scarre 2000, s 74. Kumpua saatettiin rakentaa esimerkiksi tuhannen miehen voimin neljä vuotta. Toisen arvion mukaan kofunin rakentaminen olisi vienyt tuhannelta 31 vuotta 6 kuukautta. Nykyisellä tekniikalla kummun teko veisi pari kuukautta . == Avaimenreikähaudat == Avaimenreiän muotoiset haudat (zempō-kōen-fun) ovat eräs japanilaisten hautakumpujen, kofunien alalaji. Yamato-valtion keskusalueelle rakennettiin 400-luvulla jaa. suuria avaimenreikähautoja, kofuneja. Daisenryō-kofunin lähellä on 15 muuta suurta avaimenreikähautaa. Tätä hauta-aluetta kutsutaan Mozun hauta-alueeksi (Mozun kofungun). Monien mielestä Daisen kofun on Japanin 16. keisarin Nintokun hauta. Japanin keisarillisen viraston nimi keisarihaudalle on Mozu no mimihara no naka no misasagi (). Daisenryō-kofun on osa Mozun–Furuichin kofun-ryhmää, joka on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2019. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * 仁徳天皇 百舌鳥耳原中陵 Luokka:Osakan prefektuurin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Haudat ja hautamuistomerkit
Helvetti (Wiiralt)

Helvetti on virolaisen taiteilijan Eduard Wiiraltin etsaus vuodelta 1932. Teoksen koko on 39,4 × 46,8 cm. Se kuuluu Eesti Kunstimuseumin (KUMU) kokoelmaan. == Analyysi == Teos nostaa esiin sosiaalisen sorron synkkyyden ja vieraantumisen, jota valittu perinteinen grafiikan menetelmä korostaa.http://www.europeana.eu/portal/record/2063607/EST_280_001.html == Lähteet == == UAiheesta muualla == * Eduard Wiiralt. Gift from the Estonian Committee, Kumu Art Museum, 4.10.2009 Luokka:Viron taide Luokka:Maalaukset
Sam & Max Save the World

Sam & Max: Save The World (myös nimellä Sam & Max: Season One) on Telltale Gamesin kehittämä seikkailupeli, joka julkaistiin kuutena episodina 2006–2007. Pelaaminen on samanlaista kuin useimmissa Telltalen videopeleissä. Sam ja Max ovat alussa omassa toimistossaan, ja he leikkivät omenan ampumista. Sen jälkeen he menevät pysäyttämään Brady Culturen. Sam ja Max perustuvat Steve Purcellin sarjakuvaan, jonka pohjalta LucasArts kehitti vuonna 1993 julkaistun videopelin Sam & Max Hit the Road. LucasArtsin luovuttua jatko-osan Sam & Max: Freelance Police kehittämisestä Telltale sai lisenssin vuonna 2005 ja alkoi tehdä omaa peliään. Telltale on julkaissut pelille kaksi jatko-osaa: Sam & Max Beyond Time and Space (2007) ja Sam & Max: The Devil’s Playhouse (2010). Pelistä julkaistiin remasteroitu version joulukuussa 2020. Fanit huomasivat että pelin uudessa versiossa oli poistettu lukuisia poliittisesti epäkorrektiksi muuttuneita vitsejä. Pelistä on poistettu esim. stereotypia ranskalaisista, vitsi sukupuolenvaihdoksesta ja kehitysvammasta, viittauksia huumekauppaan ja skinheadeihin, vitsi esiintymisestä 15-vuotiaana tyttönä internetissä ja afrikkalaisamerikkalaisen slangin ilmauksia. Yksi ääninäyttelijöistä on vaihdettu, syynä pidetään sitä että valkoinen puhui stereotyyppisellä afrikkalaisamerikkalaisella aksentilla. Kehittäjä Skunkape Games ilmoitti unohtaneensa mainita muutoksista ja kielsi sensuurin ja sanoi tehneen pieniä muutoksia vuonna 2020 "epämukaviksi" muuttuneisiin vitseihin.https://nichegamer.com/2020/12/05/sam-max-save-the-world-censored- jokes-and-recast-voice-actor-developer-says-they-forgot-all-about-them-prior- to-launch/ == Aiheesta muualla == * * https://www.gamereactor.fi/pelitietokanta/42/Sam+Max+Season+One/ ==Viitteet== Luokka:Vuoden 2006 videopelit Luokka:Seikkailupelit Luokka:Telltale Games Luokka:Sarjakuviin perustuvat videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Wii-pelit
Malakai Fekitoa

Malakai Fekitoa (s. 10. toukokuuta 1992 Ha'apai, Tonga) on uusiseelantilainen ammattilaisrugbypelaaja. Fekitoa on pelannut Uuden-Seelannin rugbymaajoukkueessa, voittaen maailmanmestaruuskilpailuista kultaa vuonna 2015. == Nuoruus == Fekitoa syntyi Tongalla, yhdellä Ha'apain saarista. Hän oli turistimatkalla Uudessa-Seelannissa vuonna 2009, ja anoi stipendiä Wesleyn collegeen. Stipendi myönnettiin, kun Fekitoa näytti pelitaitonsa rugby- ottelussa, jonka jälkeen hän on asunut Uudessa-Seelannissa. == Ura == Fekitoa aloitti ammattilaisuransa pelaamalla Aucklandin riveissä vuonna 2012. Super Rugby -joukkueista hän on pelannut Auckland Bluesissa (2013) sekä nykyään Highlanderseissa (2014–), ollen voittamassa näin myös super rugby -kautta vuonna 2015 Highlandersien riveissä. === Maajoukkue === Fekitoa pelasi ensimmäisen ottelunsa Uuden-Seelannin maajoukkueessa Englantia vastaan 7. kesäkuuta 2014. Hän osallistui vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuihin ollen osallisena voittamassa kultaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * itsrugby.co.uk: Pelaajaprofiili Luokka:Uusiseelantilaiset rugby union -pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nordstrand (kunta)

Nordstrand on kunta Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Nordfrieslandin piirikunnassa. Kunta sijaitsee pääosin Nordstrandin entisellä saarella, nykyisellä niemimaalla. Myös Nordstrandischmoorin saari kuuluu kuntaan. Nordstrand muodostaa yhdessä Nordstrandin saaren toisen kunnan, Elisabeth-Sophien-Koogin kanssa Amt Nordsee-Treenen kuntainliiton (). Asukkaita Nordstrandissa oli vuoden 2014 lopulla 2 197\. Kunnan pinta-ala on 57,21 km². == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nordfriesland Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Express (albumi)

Express on Express-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974 levymerkillä RCA Victor. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Kokoonpano == * Pekka Huttunen – basso, laulu * Jouni Kesti – rummut * Seppo Niemi – kitara, laulu * Urpo Kaikkonen – kosketinsoittimet * Juhani Sippola – laulu, viulu == Aiheesta muualla == * discogs.com -sivustolla * iTunes Luokka:Vuoden 1974 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Jarmo Visakorpi

Jarmo Kustaa Visakorpi (8. maaliskuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri. Hän on Tampereen yliopiston lastentautien emeritusprofessori ja ollut yliopiston rehtori. Hän tutki lasten suolistosairauksia, ravitsemusta ja synnynnäisiä aineenvaihduntahäiriöitä.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 353 Visakorpi väitteli Helsingin yliopistossa lääketieteen tohtoriksi 1960 aiheella Aminoaciduria in Various Types of Rickets. Hän oli Helsingin yliopiston lastentautiopin dosentti 1964–1968, lastentautiopin apulaisprofessori 1968–1973 ja uudelleen dosentti 1973 alkaen.Helsingin yliopiston virkamiesluettelo, lääketiede Hän oli Tampereen yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetuksen suunnitteluprofessori 1973–1975 ja lastentautiopin professori 1975–1996. Hän oli Tampereella myös lääketieteellisen tiedekunnan dekaani 1973–1976.Jarmo Visakorpi, Uppslagsverket.fi, viitattu 25.5.2016Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Visakorpi oli Tampereen yliopiston vararehtori 1975–1981 ja rehtori kahteen otteeseen, 1. elokuuta 1981 – 31. heinäkuuta 1987 ja 1. elokuuta 1993 – 31. heinäkuuta 1996.Tampereen yliopiston kanslerit ja rehtorit viitattu 25.5.2016 Visakorpi on Suomalaisen tiedeakatemian kunniajäsen.Suomalaisen tiedeakatemian kunniajäsenet Hänelle on myönnetty A. I. Virtanen -palkinto 1981.Professori Pirjo Pietiselle AIV-palkinto (luettelo AIV-palkitut v. 1965–2009) Visakorven vanhemmat olivat ekonomi Kustaa Edvard Visakorpi ja Sylvia Ranius. Hän avioitui 1958 sairaanhoitaja Anja Katri Marja Säynevirran (1932–2024) kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markus Visanti

Markus Mattias Visanti (vuoteen 1936 Björklund;Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit – Diplomingenjörer och arkitekter 1991, s. 1406. Helsinki 1991. ISBN 951-9110-60-7 4\. joulukuuta 1921 Vaasa – 14. lokakuuta 2003 HelsinkiMarkus Visannin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja ja rehtori 1960–1970. Hän teki paljon yhteistyötä puolisonsa, arkkitehti Irmeli Visannin kanssaFacta 2001, osa 18, p. 353. WSOY 1986. heidän yhteisessä toimistossaan Irmeli ja Markus Visanti & Co. He kirjoittivat myös takanrakentajille opaskirjan Uusi takkakirja. Visannin isä oli arkkitehti Matti Visanti. Myös hänen poikansa Matti Johannes Visanti (s. 1945) on arkkitehti. ==Suunnittelutöitä== * ASEA:n toimistorakennus 1973, Espoo (Irmeli Visannin kanssa) * Kisakallion urheiluopisto 1965 ja myöhemmin laajennukset, Lohja (Irmeli Visannin kanssa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Nordjazz

Nordjazz on Nordic Jazz Quintet-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975 levymerkillä Storyville. == Kappaleet == === A-puoli === # === B-puoli === # * # == Kokoonpano == * Kjell Jansson – basso * Petur Östlund – rummut * Knut Riisnæs – huilu, tenorisaksofoni * Jukka Tolonen – kitara * Ole Kock Hansen – piano == Aiheesta muualla == * discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit
Irmeli Visanti

Irmeli Visanti (o.s. Lindholm;Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit – Diplomingenjörer och arkitekter 1991, s. 1406. Helsinki 1991. ISBN 951-9110-60-7 19\. kesäkuuta 1920 Helsinki – 12. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1947. Avioiduttuaan arkkitehti Markus Visannin kanssa hän työskenteli pääasiassa yhteistyössä tämän kanssa toimistossa, jonka arkkitehti Matti Visanti jätti pojalleen perinnöksi. Toimisto kantoi myöhemmin heidän nimiään. Asuin- ja toimistorakennusten, muun muassa lukuisien helsinkiläisten aravakerrostalojen, lisäksi he suunnittelivat Nummijärven ja Ranuan kirkkojen restauroinnit.Irmeli Visannin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Myös hänen poikansa Matti Johannes Visanti (s. 1945) on arkkitehti. ==Suunnittelutöitä== thumb|Irmeli ja Markus Visannin suunnittelema vuonna 1993 valmistunut Lottamuseo Tuusulassa. Tornillinen Lottamuseo on suunniteltu muistuttamaan Syvärannan tilan vuonna 1869 valmistunutta, 1947 kivijalkaan palanutta huvilarakennusta. * Café Ursula Helsingin Kaivopuistossa (1951) * Kisakallion urheiluopisto Lohjalla * Café Piritta Helsingin Tokoinrannassa * Lottamuseo Tuusulan Rantatien varrella (1993) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Jinghong

Jinghong (, pinyin: Jǐnghóng Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Yunnanin maakunnassa. Se on Xishuangbannan dai-kansan autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 6 863 neliökilometriä ja väkiluku 519 935 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 380 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista lounaaseen. == Hallinnollinen jako == Kuntatasolla kaupunki jakauttuu yhteen alipiiriin, viiteen suurkuntaan, kolmeen maalaiskuntaan ja kahteen etniseen kuntaan. Kaupungin keskus on Yunjinghongin alipiiri. == Väestö == Jinghongissa asuu kaikkiaan 13 etnistä kansaa. Vuonna 2013 kaupungissa asui vakituisesti 528 600 henkilöä. 412 813 henkilöllä oli kotitalousoikeus Jinghongissa, näistä vähemistökansojen edustajien määrä oli 289 629 (70,2%). Daiden määrä oli 141 191 (34,2%), hanien määrä oli 73 384 (17,8%) ja jinojen määrä 22 515 (5,5%). == Galleria == Kuva:City of Jinghong, Yunnan, China in 2015.JPG | Jinghongin kaupunkia vuonna 2015. Kuva:Jinghongcity.jpg | Kaupunkimaisemaa Jinghongissa. Kuva:Jinghong airport.jpg | Xishuangbanna Gasan lentoasema, tunnettu myös nimenä Jinghongin lentoasema. Kuva:MengleDaFo.jpg | Temppeli Jinghongissa. Kuva:Songkran at China.jpg | Vedenroiskintajuhla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TravelChinaGuide.com: Jinghong Travel Guide * YunnanMinorityTravel.com: Highlights in and around Jinghong Luokka:Yunnanin kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Ágios Andréaksen arkeologinen museo

Ágios Andréaksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Ágios Andréaksen mykeneläisen ja antiikin aikaisen akropoliin eli linnavuoren arkeologisen alueen yhteydessä Sífnoksen saarella Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä esineistöä. Museo on avattu vuonna 2010. Se toimii modernissa museorakennuksessa heti kaivausalueen länsipuolella. Museon lisäksi Sífnoksella toimii myös toinen arkeologinen museo, Sífnoksen arkeologinen museo. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa mykeneläisen ajan sekä geometrisen ja arkaaisen kauden keramiikkaa ja metalliesineitä Ágios Andréaksen alueelta. Lisäksi museo esittelee muuta Sífnosta kuvallisella ja sähköisellä aineistolla. Mycenaean kylix, Late Bronze Age, AM Ag Andreas, Sifnos, 153520.jpg|Mykeneläinen kyliks, n. 1200 eaa. Mycenaean hydria, AM Ag Andreas, Sifnos, 153528.jpg|Mykeneläinen hydria, n. 1200 eaa. Stone seal- pendants, 800-600 BC, AM Ag Andreas, Sifnos, 153550.jpg|Kivisiä sinettiriipuksia, n. 800–600 eaa. Bronze pin, 8th c BC, AM Ag Andreas, Sifnos, 153554.jpg|Pronssiesineitä, 700-luku eaa. Black cups, Late Geometric, 750-700 BC, AM Ag Andreas, Sifnos, 153534.jpg|Geometrisen kauden keramiikkaa, n. 750–700 eaa. Small vessels, 700-500 BC, AM Ag Andreas, Sifnos, 153546.jpg|Keramiikkaa, n. 700–500 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Sífnos
Ágios Nikólaoksen arkeologinen museo

Ágios Nikólaoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Kreikassa Kreetan saarella Ágios Nikólaoksen kaupungissa. Siellä on esillä Lasíthin alueelta löydettyä esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1970. Sen tehtäväksi tuli tarjota paikka itäisen Kreetan löydöille, jotka olivat aiemmin Iraklionin arkeologisessa museossa. Museorakennus sijaitsee kaupungin keskustan pohjoislaidalla. Siinä on kahdeksan näyttelysalia, jotka ovat keskuspihan ympärillä. Museo on Lasíthin merkittävin Siteían arkeologisen museon ohella. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka, noin ajalta 6000 eaa. – 200 jaa. Esineisiin kuuluu muun muassa löytöjä Agía Fotián varhaisminolaiselta hautausmaalta ajalta 3000–2300 eaa., Málian palatsista sekä Foúrnou Koryfístä, muun muassa harvinainen niin kutsuttu ”Mýrtoksen jumalatar” eli ihmishahmoinen juomauhriastia. Roomalaisen ajan löytöihin kuuluu muun muassa ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. peräisin oleva Latosta löytynyt kultaisella diadeemilla kruunatun urheilijanuorukaisen pääkallo. Frying Pan 0501211.jpg|Tuntematon astia, nk. paistinpannu, Agía Fotiá, n. 3000–2500 eaa. Early Minoan stone vases of Gournia.JPG|Varhaisia minolaisia kiviastioita, 2900–2300/2150 eaa. Goddess-of-myrtos.jpg|Niin kutsuttu ”Mýrtoksen jumalatar”, Foúrnou Koryfí, n. 1800–1700 eaa. Vasiliki ware from Phournou Koryphi.JPG|Vasilikí-keramiikkaa, Foúrnou Koryfí. Vasiliki ware from Phournou Koryphi 2.JPG|Vasilikí- keramiikkaa, Foúrnou Koryfí. Minoan small stone vessel, Palace of Malia, 1800-1700 BC, AM Ag. Nikolaos, 0501249.jpg|Kiviastia Málian palatsista, n. 1800–1700 eaa. Minoan jewellery, Ag. Charalambos cave, 1800-1050 BC, AM Ag. Nikolaos, 0501224.jpg|Minolaisia koruja, n. 1800–1050 eaa. Small Goddesses, clay, Stitia, archaic, AM Ag. Nikolaos, 0502001.jpg|Pieniä jumalatarfiguriineja, arkaainen kausi. Eros, clay figurine, Crete, Hellenistic or Roman, AM Ag. Nikolaos, 0502013.jpg|Eros, savifiguriini, hellenistinen tai roomalainen kausi. Skull of athlete, coin for Charon, Crete, 1st century AD, AM Ag. Nikolaos, 0502012.jpg|Urheilijanuorukaisen pääkallo, 1. vuosisata jaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ágios Nikólaos Luokka:Kreetan museot Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Aianín arkeologinen museo

Aianín arkeologinen museo () on arkeologinen museo Aianín kaupungissa Kozánin kunnassa Kreikassa. Se esittelee kaupungin lähialueelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. == Historia ja rakennus == Aianín arkeologinen kokoelma perustettiin alun perin vuonna 1970. Nykyinen museo perustettiin vuonna 1991. Museorakennus, joka sijaitsee kaupungin koillislaidalla, rakennettiin vuosina 1992–1997. Eräänä syynä sen rakentamiselle oli se, että alueen valtateiden rakennuksen yhteydessä tehtiin suuri määrä uusia löytöjä. Alueen vuoden 1995 maanjäristys sai aikaan sen, että vanha kokoelma siirrettiin vielä keskeneräiseen museoon samana vuonna. Museo avautui yleisölle lopulta vuonna 2002. Museorakennus on kaksikerroksinen ja sen kokonaispinta-ala on 4 500 neliömetriä. Museossa on kahdeksan näyttelysalia, yhteensä 971 neliömetriä, joista kaksi, yhteispinta-alaltaan 242 neliömetriä, on avoinna yleisölle. Lisäksi museossa on tutkimus- ja konservointitiloja, luentosali, kirjasto sekä toimisto ja majoitustiloja. Museo on järjestänyt historiansa aikana useita antiikin aikaa havainnollistavia tapahtumia. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä ennen kaikkea Aianesta eli antiikin Aianísta, joka oli Makedonian merkittävimpiin kuningaskuntiin kuuluneen Elimeian pääkaupunki. Lisäksi löytöjä on Aianín lähialueelta muun muassa haudoista ja tienrakennusprojektien pelastuskaivauksilta. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta noin 6000 eaa. roomalaiselle kaudelle 100-luvulle jaa. Merkittävimmät löydöt ajoittuvat myöhäiselle pronssikaudelle 1400–1100-luvuille eaa. sekä arkaaiselle ja klassiselle kaudelle 500–400-luvuille eaa. Museoesineisiin kuuluu muun muassa veistoksia, rakennusten koristeosia, keramiikkaa ja koruja. Macedonian Museums-1-Arx Aiani-4.jpg|Keramiikkaa, 1300-luku eaa. Macedonian Museums-1-Arx Aiani-7.jpg|Savesta tehty jalusta, 1300-luku eaa. Macedonian Museums-1-Arx Aiani-3.jpg|Kultainen fibula, 500-luku eaa. Macedonian Museums-1-Arx Aiani-5.jpg|Koren pää, 500-luku eaa. Macedonian Museums-1-Arx Aiani-6.jpg|Athene-jumalattaren pää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Αρχαιολογικό Μουσείο Αιανής - Archaeological Museum of Aiani. Museon verkkosivut. Luokka:Kozáni Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Amorgóksen arkeologinen museo

Amorgóksen arkeologinen museo () tai oikeammin Amorgóksen arkeologinen kokoelma (Αρχαιολογική Συλλογή Αμοργού, Archaiologikí Syllogí Amorgoú) on arkeologinen museo Amorgóksen kylässä eli Chórassa Amorgóksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museo toimii venetsialaisvallan aikana todennäköisesti 1500-luvulla rakennetussa talossa, joka tunnetaan Gavráksen tornina tai huvilana. Rakennus luovutettiin museokäyttöön vuonna 1963 ja kunnostettiin 1970-luvulla. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, reliefejä, rakennusten koristeosia, keramiikkaa, kykladisia idoleita sekä piirtokirjoituksia. Löydöt ovat peräisin Amorgóksen antiikin aikaisista kaupungeista Aigialesta, Arkesinesta ja Minoasta sekä muualta saarelta. Monet löydöistä ovat pintalöytöjä, mutta osa on peräisin arkeologisista kaivauksista. Varhaisimmat löydöt ovat neoliittiselta kaudelta 3000-luvulta eaa., varhaiselta pronssikaudelta 2000-luvulta eaa. sekä myöhäiseltä pronssikaudelta 1200–1100 eaa. Pääosa löydöistä on ajalta 700 eaa.–200 jaa. eli arkaaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Lapidary AM of Amorgos 084900.jpg|Pylväänpää. Lapidary AM of Amorgos 084899.jpg|Rakennusten koristeosia. Lapidary AM of Amorgos 084897.jpg|Rakennusten koristeosia ja piirtokirjoituksia. Roman relief Amorgos Chora 084831.jpg|Roomalainen reliefi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amorgós Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Ándroksen arkeologinen museo

Ándroksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Ándroksen kaupungissa Ándroksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu ja rakennettu vuonna 1981 Goulandrísten säätiön tuella. Museorakennus sijaitsee Ándroksen kaupungin keskustassa. Ándroksella toimii myös Palaiópolin arkeologinen museo. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa löytöjä Zagorán geometrisen kauden asutuksesta; veistoksia ja keramiikkaa arkaaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle; piirtokirjoituksia; sekä veistoksia bysanttilaiselta kaudelta. Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuu muun muassa Hermes Khthonioksen patsas, joka on ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. peräisin oleva roomalaisaikainen kopio Praksiteleen koulukunnan veistoksesta noin ajalta 350–325 eaa. Museossa on myös yksi säilynyt kopio Rígas Feraíoksen (Rígas Velestinlís) suunnittelemasta kartasta 1700-luvulta. Andros M 090594.jpg|Museon kokoelmia. Andros M 090529.jpg|Astia geometriselta kaudelta, n. 750–720 eaa. Small terrakota Female figure headdress 5th BC AM Andros 090548.jpg|Naishahmo, terrakottapatsas, 400-luku eaa. Hermes 090579.jpg|Hermes Khthonioksen patsas, 1. vuosisata jaa. Marble relief tmob stones added Cross 1st c BC AM Andros 090562.jpg|Hautareliefi, 1. vuosisata eaa., kristillistetty myöhemmin lisäämällä risti. Lamps pottery 2nd c AD AM Andros090543.jpg|Öljylamppuja, 100-luku jaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ándros Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Apeíranthoksen arkeologinen museo

Apeíranthoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Apeíranthoksen kylässä Náxoksen saarella Kreikassa. Se esittelee kylästä ja sen lähialueilta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1960. Se sai alkunsa Michális Bogdániksen kokoelmista ja on laajentunut paitsi arkeologisilla kaivauksilla myös tavallisten ihmisten löytämillä esineillä. Museo toimii Apeíranthoksen itälaidalla sijaitsevassa rakennuksessa. Náxoksella toimii myös kaksi muuta arkeologista museota, Náxoksen arkeologinen museo ja Gýroulaksen arkeologinen museo Sagkríssa. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä pronssikaudelta kykladisen kulttuurin ajalta sekä antiikin ajalta. Löydökset ovat pääosin peräisin Náxoksen itäosista, Apeíranthoksen lisäksi myös muun muassa Korfí t' Aronioústa. Esineisiin kuuluu muun muassa kiviastioita, keramiikkaa, kykladisia idoleita eli jumalankuvia, pronssisia aseita ja työkaluja, veistoksia sekä rakennusten koristeosia. Merkittävimpiin löydöksiin lukeutuvat harvinaisuutensa ansiosta Korfí t' Aronioún pyhäköstä löydetyt tummat kivet, joihin on kaiverrettu esimerkiksi rituaaleja tai metsästystä kuvaavia kaiverruksia. Interior of the Archaeological Museum of Apeiranthos on Naxos, 143702.jpg|Museon kokoelmia. Case 10 (?), probably late antiquity, AM Apeiranthos, 143661.jpg|Museon kokoelmia. Heads of Cycladic figurines, 3500?-2300 BC, AM Apeiranthos, 143647.jpg|Kykladisten idolien päitä. Rock- carvings, stone, Hunting scene or ritual? 3000-2300, AM Apeiranthos, 143566.jpg|Kykladinen kivikaiverrus, Korfí t' Aronioú, n. 3000–2300 eaa. Cycladic pottery, pitcher, openings, 2800-2300 BC, AM Apeiranthos, 143594.jpg|Kykladinen kiveen kaiverrettu astia, n. 2800–2300 eaa. Cycladic marble cup (calix), 2800-2300 BC, AM Apeiranthos, 143622.jpg|Kykladinen marmorinen malja, n. 2800–2300 eaa. Cycladic bronze tools, weapons, 2800-2200 BC, AM Apeiranthos, 143556.jpg|Kykladisia pronssiaseita, n. 2800–2200 eaa. Geometric pottery, tripod-vase, 8th c BC, AM Apeiranthos, 143694.jpg|Geometrisen kauden tripodivaasi, 700-luku eaa. Ancient Greek funeral relief, AM Apeiranthos,143672.jpg|Hautareliefi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Náxos
Flórinan arkeologinen museo

Flórinan arkeologinen museo () on arkeologinen museo Flórinan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen lähialueilta löydettyä pääosin antiikin aikaista ja bysanttilaista esineistöä. Museon rakentaminen alkoi 1960-luvulla ja se avautui vuonna 1970. Museo on uusittu 1990-luvulla. Museorakennus on kaksikerroksinen ja sijaitsee Flórinan keskustan etelälaidalla. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kivikaudelta bysanttilaiselle ajalle. Esineet ovat peräisin paitsi Flórinan kaupungista myös eri puolilta Flórinan alueyksikön aluetta, kuten Armenochórin pronssikautisesta asutuksesta, Pétresin hellenistisen ajan kaupungista Amýntaiosta sekä Káto Kleinésistä, Sitariásta ja Vévistä. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, metalliesineitä, hautakiviä, votiivilahjoja, piirtokirjoituksia ja roomalaisten huviloiden lattiamosaiikkeja. Bysanttilaisen ajan kokoelmissa on muun muassa ikoneita ja ikonostaaseja sekä seinämaalauksia, keramiikkaa ja koruja. Museossa on esillä myös Sotíraksesta löydettyjä mammutinluita. Macedonian Museums-11-Arx Florinas-51.jpg|Museon sisätiloja. Macedonian Museums-11-Arx Florinas-53.jpg|Museon kokoelmia. Macedonian Museums-11-Arx Florinas-54.jpg|Hautakivi, Pétres, 100-luku eaa. Macedonian Museums-11-Arx Florinas-52.jpg|Ikonostaasin ovi Pyhän Athanasioksen kirkosta, Ágios Germanós, 1500-luku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Flórina Luokka:Kreikan arkeologiset museot