EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Cunning Stunts

Cunning Stunts on vuonna 1997 tallennettu Metallican konsertti Fort Worthista, Texasista. Konsertissa käytettiin poikkeuksellisia lavasteita. Enter Sandmanin kohdalla lavasteet menivät ns. "pieleen" ja lavalla syntyi lavastettu kaaos, joka hämäsi monet katsojat luulemaan tilannetta todelliseksi varsinkin kiertueen ensimmäisillä keikoilla. Lavastemiehiä lenteli, palavia henkilöitä sammutettiin, valonheittimet kaatuivat ja lamput sammuivat. Loppukeikan Metallica soitti muutaman pienen kattolampun valossa. Cunning Stunts tarjoaa myös paljon ylimääräistä amateriaalia esimerkiksi takahuoneesta, faneista, Metallica-yhtyeen jäsenistä, yhtyeen avustajista ja noin 1 000 kuvaa kiertueelta. Luokka:Metallican videot
Osmo Ilmari

Osmo Ilmari Lampinen (2. lokakuuta 1927 Pieksämäki – 6. heinäkuuta 1999 HelsinkiKirjasampo Viitattu 3.9.2024.), kirjailijanimeltään Osmo Ilmari, oli suomalainen toimittaja ja tieteiskirjailija, joka kirjoitti 1950-luvulla muutamia nuorten tieteiskirjoja, jotka ovat juoneltaan ja älyllisesti korkeatasoisia nuortenkirjoiksi. Päätoimisesti hän oli Pirkka-lehden päätoimittaja. 1950-luvun puolivälissä Osmo Ilmari ohjasi ja käsikirjoitti elokuvat Kesäyön lapset (Ralf Rubinin kanssa), Selvä junalle 61 (rautatieaiheinen lyhyt dokumentti) ja Kotimme Tampere (lyhyt opetuselokuva). Vuosina 1988–1996 Osmo Ilmari julkaisi Portissa kuusi novellia. Osmo Ilmari kirjoitti 1950-luvulla nuorten tieteiskirjat Uhka avaruudesta, Kadonneet Kuussa, Siriuksen lähettiläs ja Planeetta Logos, jotka WSOY julkaisi Nuorten toivekirjasto -sarjassa. ==Nuortenkirjat== Kolmen ensimmäisen kirjan pääosissa ovat ystävykset, suomalainen teekkari Jaakko Halla ja hänen lääketiedettä opiskeleva irlantilaisystävänsä Patrick eli Pat. Myös Jaakon isä, tekniikan tohtori Yrjö Halla ja tämän veli, yli-insinööri Heikki Halla ovat olennaisia hahmoja. Tarinoiden punaisena lankana on diktatuurin vastaisuus: Uhka avaruudesta käsittää taistelun avaruusasemalta käsin toimivaa Uusikuu-nimistä laitonta valtiota vastaan, koska tämä joukkio haluaa saada maailmanvaltiuden, Kadonneet kuussa -kirjan diktatuuri on teräksentuotantoyhtiö, joka syyllistyy laittomuuksiin, kuten orjatyövoiman käyttöön, ja Siriuksen lähettiläs liikkuu Maassa alkaneen vallankumouksen tiimoilla. Vallankaappaajien kuvioita sotkee Jaakon ja Patin avaruudesta löytämä, voimakkaaseen telepaattiseen hallintaan pystyvä vieraan rodun edustaja. Planeetta Logos sijoittuu kaukaiselle planeetalle, jonne Maan avaruuslentäjä Martti Jyry tekee pakkolaskun. Hän tutustuu uuteen sivilisaatioon, joka on eräänlainen ylimyksellinen harvainvalta. Planeettaa hallitaan valtavan tietokonejärjestelmän avulla, johon tietyn tason ylittävät planeetan kansalaiset ovat jatkuvassa yhteydessä. Ulkopuolisen silmin katsoessaan Jyry huomaa järjestelmässä perustavanlaatuisen ajatusvirheen. Jyry, hänen ystävänsä Koron ja palvelija Ptai eksyvät metsästysretkellä viidakkoon ja he löytävät muinaisen Uthran kaupungin, josta paljastuu yllättäviä totuuksia. Kaupunki on kuitenkin kiellettyä aluetta, joten kolmikko joutuu tuomituksi ja suljetaan kaivokseen. Jyry ei lannistu ja tuota pikaa onkin käynnissä planeetanlaajuinen vallankumous, joka päättyy siihen että Koron ja Ptai menevät naimisiin, muinainen Uthra rakennetaan uudelleen ja Jyry palaa kotiin varta vasten rakennetulla uudisaluksellaan. == Teokset == * Uhka avaruudesta: Nuorten toivekirjasto 84. WSOY, 1956. * Kadonneet kuussa: Nuorten toivekirjasto 98. WSOY, 1957. * Siriuksen lähettiläs: Nuorten toivekirjasto 112. WSOY, 1958. * Planeetta Logos: Nuorten toivekirjasto 122. WSOY, 1959. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Osmo Ilmari Lampinen

Osmo Ilmari Lampinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Osmo Ilmari Lampinen (1927–1999), suomalainen toimittaja ja tieteiskirjailija * Osmo Ilmari Lampinen (1948–2021), suomalainen valtiotieteen tohtori ja dosentti
Algiinihappo

Algiinihappo myös algiini, suola: alginaatti, on ruskolevän soluseinissä yleinen kumimainen yhdiste. Algiinihapon kemiallinen kaava on (C6H8O6)n ja CAS-numero 9005-32-7. Elintarvikkeissa käytettävän algiinihapon E-koodi on E400. ==Rakenne== Algiinihappo on lineaarinen kopolymeeri, joka koostuu 1-4 β-D-mannuronaatti (M) ja tämän C-5 epimeeri α-L-glukuronaatti (G) -blokeista, jotka liittyvät toisiinsa kovalenttisesti. Kopolymeeri voi olla muotoa: *...-GGG-MMM-...-MMM-GGG-...-GGG-MMM-... (1) *...-MGMG-... (2) *...-MMGGMGMGMGM-... (satunnaisesti) (3) Eri muotojen suhteellinen määrä vaihtelee algiinihapon lähteen mukaan. (1)-muoto luo joustavimmat ketjut, jotka liukenevat paremmin veteen alhaisessa pH:ssa kuin muut muodot. Glukuronihappo-blokit muodostavat jäykkiä ketjuelementtejä, ja kaksi yli 6 yksikön Glukuronihappo-blokkia muodostavat stabiileja ristiinkytkettyjä risteyksiä divalenttien kationeiden (kuten esimerkiksi Ca2+, Ba2+, Sr2+) kanssa, mikä johtaa kolmiulotteiseen geelimäiseen verkkorakenteeseen. Alhaisessa pH:ssa protonoidut algiinihapot (tai alginaatit) muodostavat happamia geelejä, joiden vakaus määrittyy glukuronihappo-blokkien suhteellisesta määrästä. Alginaatteja eli algiinihapon suoloja on esimerkiksi natriumalginaatti (C6H7NaO6)n, jonka E-koodi on E401. ==Esiintymismuodot== Algiinihapon kaupalliset variaatiot uutetaan merilevästä, esimerkiksi solmulevästä ja jättimäisestä päärynälevästä. Algiinihappoa tuottavat myös tietyt bakteerit, lähinnä Azobacter-laji. Yritykset tuottaa bakteriaalista alginaattia eivät ole vielä kaupallisesti onnistuneet. Algiinihapon väri vaihtelee valkoisesta keltaisen ruskeaan. Se esiintyy rihmamaisena, rakeisena tai jauhetussa muodossa. Yhdiste on veteen ja orgaanisiin liuottimiin liukenematon, mutta liukenee hitaasti natriumkarbonaatin, natriumhydroksidin ja trinatriumfosfaatin emäksisiin liuoksiin. ==Käyttö== Algiinihappo imee vettä nopeasti, mikä tekee siitä hyödyllisen lisäyhdisteen kuivatetuissa tuotteissa sekä muun muassa tekstiilien ja paperin valmistuksessa. Sitä käytetään myös vesi- ja tulitiiviissä kankaissa, juomien sakeuttajana, jäätelössä ja kosmetiikassa, sekä myrkyllisiä metalleja verestä sitovana detoksifioijana. Algiinihapon puhdistetut muodot ovat usein myös antasidien, eli mahan happamuutta neutraloivien tuotteiden ainesosia. Antasidit auttavat närästykseen ja ylävatsapoltteeseen neutraloimalla mahahappoa. Algiinihappo muodostaa mahan pinnalle kelluvaa vaahtoa, kun se joutuu kosketuksiin mahanesteiden ja syljen kanssa. Vaahto estää mahan happamuuden nousua ruokatorveen. Algiinihappoa käytetään myös hammaspaikoissa, ja elintarviketeollisuudessa keittojen ja hyytelöiden sakeuttajana. Kalsiumalginaattia käytetään tulenkestävissä vaatteissa. == Katso myös == * Polymeerikemia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Alginic acid *ChemBlink: Alginic acid Luokka:Kopolymeerit
Patrick Moore

Patrick Alfred Caldwell-Moore (4. maaliskuuta 1923 – 9. joulukuuta 2012) oli englantilainen tähtitieteen harrastaja, joka kirjoitti monia alan kirjoja ja myös tieteiskirjoja sekä osallistui tähtitaivaasta kertoneen pitkän brittiläisen televisiosarjan The Sky at Night tekoon. Hän kirjoitti yli 70 kirjaa tähtitieteestä. Moore toimi myös säveltäjänä ja ksylofonistina. == Patrick Mooren kirjoja == *Avaruusvakooja. (Spy in Space, 1977). Scott Saunders -sarja 1. Gummerus 1979. *Pelon planeetta. (Planet of Fear, 1977). Scott Saunders -sarja 2. Gummerus 1979. *Hyökkäys kuusta. (The Moon Raiders, 1978). Scott Saunders -sarja 3. Gummerus 1980. *Tappajatähti. (Killer Comet, 1978). Scott Saunders -sarja 4. Gummerus 1980. *Mustan aukon arvoitus. (The Secret of the Black Hole, 1980). Scott Saunders -sarja 5. Gummerus 1981. === Tietokirja === * == Lähteet == Luokka:Englantilaiset tieteiskirjailijat Luokka:Brittiläiset tähtitieteilijät Luokka:Brittiläiset muusikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Pekka Helasvuo

Pekka Helasvuo (s. 1948) on suomalainen viulisti ja kapellimestari. Hän on vieraillut kaikkien merkittävien suomalaisorkesterien kapellimestarina ja tällä hetkellä (heinäkuu 2006) toimii Metropolia Ammattikorkeakoulussa orkesteri- ja kamarimusiikin yliopettajana. == Levytyksiä == *Jean Sibelius: Works for Small Orchestra, Finlandia Sinfonietta Finlandia-records 4509-95855-2 *Kristian Blak: Konsertto kontrabassolle ja barokkiorkesterille, Björn Malmquist, Suomalais-virolainen barokkiorkesteri, tutl FKT 8 *Jean Sibelius: Voces Intimae ja kolme melodraamaa, Helsinki Camerata HKSCD 101 *Jan Maegaard: Harppukonsertto, Kristian Blak: Harppukonsertto, Sofia Asunción Claro, Helsinki Camerata tutl FKT 13 *Earsopen/Korvat auki-yhdistyksen "Musiikki Nyt!"-projektin CD, Uljas Pulkkis: Encanto, Jani Kääriä: Your Colour, Helsinki Camerata KACD 2001-2 *Suomalaisia sävelkuvia, Helsinki Concordia HKSCD 105 Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
RevConnect

RevConnect on P2P-ohjelma, joka pohjautuu DC++:an lähdekoodiin. Suurin ero RevConnectissa on se, että ohjelma pystyy lataamaan tiedostoja eri lähteiltä (samalla tavalla kuin Kazaa). Se käyttää Kademlia -nimistä tekniikkaa (toisin kuin DC++). ==Aiheesta muualla== *RevConnectin viralliset sivut Luokka:Vertaisverkko-ohjelmistot
Anu Tali

Anu Tali (s. 18. kesäkuuta 1972) on virolainen kapellimestari ja suomalais- virolaisen sinfoniaorkesterin perustaja. Hän on valmistunut Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta, jonka jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtoa Pietarin konservatoriossa Leonid Kortšmarin oppilaana. Anu Tali on vieraillut useiden suomalaisorkestereiden johtajana. Kesällä 2006 Anu Tali teki debyyttinsä Savonlinnan Oopperajuhlilla johtamalla Bizet'n oopperan Carmen. Syksystä 2007 hän toimii Winnipegin Manitoba Chamber Orchestran taiteellisena johtajana ja kapellimestarina. Vuodesta 2013 alkaen hän on ollut Sarasota Orchestran kapellimestari Floridassa Yhdysvalloissa. Hän ilmoitti vuoden 2017 syksyllä lopettavansa Sarasota Orchestrassa kauden 2018/2019 lopussa. Anu Talin managerina toimii hänen identtinen kaksoissisarensa Kadri Tali. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Manitoba Chamber Orchestra Luokka:Virolaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eva Maria Mudrich

Eva Maria Mudrich (syntymänimi Eva Maria Ehrhard, taiteilijanimi Maren Offenburg) (13. kesäkuuta 1927 Berliini, Saksa - 6\. joulukuuta 2006) oli saksalainen kirjailija, jolta on suomennettu "Feridan onnelliset" nuorten scifiä sisältävässä Tiikeri-sarjassa. == Feridan onnelliset == Alkuteos Das Glück von Ferida, K. Thienemanns Verlag 1976. Feridan onnelliset kuvaa tulevaisuuden maailmaa, jota valvoo turvavirasto. Eräällä Tyynenmeren saarella on koealue, jossa kehitetään uutta, onnellisempaa ihmisrotua. ==Kuunnelmia== * Das Experiment, NDR 1971, Regie: Fritz Schröder-Jahn * Das Glück von Ferida, SDR 1973, Regie: Andreas Weber-Schäfer * Krokodile sind auch nicht mehr das, was sie einmal waren, SDR 1981, Regie: Andreas Weber-Schäfer * König Knoll, SDR 1984, Regie: Hans Helge Ott * Nachtschicht, SDR 1989, Regie: Andreas Weber-Schäfer * Vogel im Käfig, WDR 1989, Regie: Elmar Boensch * Sommernachtstraum, DW 1992, Regie: Joachim Schmidt vom Schwind ==Kirjallisuutta== * Horst G. Tröster: "Das Sehen überlasse ich der Phantasie des Hörers." Zum Tod der Hörspielautorin Eva-Maria Mudrich. In: Das Science Fiction Jahr 2007, hrsg. von Sascha Mamczak und Wolfgang Jeschke, Heyne Verlag, S. 1067–1079, ISBN 978-3-453-52261- == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Saksalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Aerofobia

Aerofobia voi tarkoittaa seuraavia asioita: * lentopelko, lentokoneisiin ja lentämiseen kohdistuva pelko * raittiin ilman kammo, raittiiseen ilmaan kohdistuva pelko.
ESP Guitars

ESP Guitar Company (; ) on japanilainen sähkökitaroiden, bassojen ja akustisten kitaroiden valmistaja. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokiossa ja sillä on toimipiste myös Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. ESP Guitars on erikoistunut modernien sähkökitaroiden valmistukseen ja se tarjoaa useita mallisarjoja maailmanlaajuiseen myyntiin. Lisäksi ESP Guitars tekee mallistoja, joiden saatavuus on rajoitettu vain tiettyihin markkina-alueisiin tai maihin, kuten Japaniin, Eurooppaan, Yhdysvaltoihin tai Suomeen. Yhtiön tuotevalikoimaan kuuluvat muun muassa Japanissa mittatilauksena käsintehdyt "ESP Custom Shop" -kitarat ja bassot, piensarjatuotantona USA:ssa tehdyt "ESP USA" -mallit sekä suurempina erinä muun muassa Koreassa valmistetut edulliset "ESP LTD Series" -sarjan instrumentit. == Yleistä == Yhtiön perusti Hisatake Shibuya vuonna 1975 Japanissa. Electric Sound Products oli alun perin kauppa, joka myi mittatilauksena valmistettuja tarvikeosia kitaroihin. Kauppa sai mainetta myymiensä tuotteiden korkean laadun ansiosta ja alkoi pian valmistaa myös kitaroita ESP- ja Navigator -merkkisinä. ESP:n valmistavat soittimet ovat erityisesti metallimuusikoiden suosiossa. Monet ESP Guitars -mallit ovat yhtiön itse suunnittelemia ja ne tunnistetaan usein modernista ulkoasusta sekä näyttävästä viimeistelystä. ESP:llä on myös arvostettu, perinteisempiin kitara- ja bassomalleihin perustuva tuotesarja. Tunnetuilla kitaristeilla sekä basisteilla, kuten Max Cavaleralla, Jeff Hannemanilla, Kirk Hammettilla, James Hetfieldilla, Alexi Laiholla, Roope Latvalalla, Ron Woodilla, Tom Arayalla ja Gus G:llä on oma nimikkomallisto, ESP Signature Series. Katso myös Luettelo ESP:n kitaroista. == ESP-kitaroita käyttäviä artisteja == *Devin Townsend (Strapping Young Lad, The Devin Townsend Band) *Kuisma Aalto (Mokoma) *Stephen Carpenter (Deftones) *Kirk Hammett (Metallica) *Jeff Hanneman (Slayer) *James Hetfield (Metallica) *Antti Hyyrynen (Stam1na) *Tomi Koivusaari (Amorphis) *Richard Kruspe (Rammstein) *Alexander Kuoppala (Timo Rautiainen) *Bruce Kulick (Kiss) *Toni Wirtanen (Apulanta) *Alexi Laiho (Children of Bodom) *Roope Latvala (Stone) *George Lynch (Dokken) *Nergal (Behemoth) *Viljo "Vili" Rantanen (Teräsbetoni) *Tuomo Saikkonen (Mokoma) *Jesper Strömblad (In Flames) *Timo Tolkki (Stratovarius) *Galder (Dimmu Borgir) *Emppu Vuorinen (Nightwish) == ESP-bassoja käyttäviä artisteja == *Apollyon (Immortal) *Tom Araya (Slayer) *Master Bates (Turmion Kätilöt) *Henkka T. Blacksmith (Children of Bodom) *Rex Brown (ex-Pantera, nyk. Down) *Bobby Burns (Soulfly) *Greg Christian (Testament) *Mike Duda (W.A.S.P.) *Santtu Hämäläinen (Mokoma) *Kai-Pekka "Kaikka" Kangasmäki (Stam1na) *Frédéric Leclercq (DragonForce) *Orion (Behemoth) *Lauri Porra (Stratovarius) *Steve Unger (Metal Church) *Nils Ursin (ex-Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, nyk. Arched) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * ESP Guitar Company * ESP Guitar Company, Japan Luokka:Kitaravalmistajat Luokka:Japanilaiset teollisuusyritykset
Paul Stanley (albumi)

Paul Stanley on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtyeen Kissin laulaja-kitaristin Paul Stanleyn levyttämä studioalbumi vuodelta 1978. Se on yksi Kiss-yhtyeen neljän jäsenen 18. syyskuuta 1978 julkaistuista neljästä sooloalbumista. Albumi menestyi yhtyeen jäsenten julkaisemista sooloalbumeista toiseksi parhaiten, ja se oli Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalla 40. ==Kappaleet== ==Kokoonpano== ===Muusikot=== *Paul Stanley - laulu, taustalaulu, rytmikitara, soolokitara, akustinen kitara, E-Bow, kaikki kitarat raidalla 7 *Carmine Appice - rummut raidalla 5 *Steve Buslowe - basso raidoilla 1, 2, 3, 4 ja 5 *Peppy Castro - taustalaulu raidoilla 3 ja 7 *Richie Fontana - rummut raidoilla 1, 2, 3 ja 4 *Diana Grasselli - taustalaulu raidalla 2 *Doug (Gling) Katsaros - piano ja taustalaulu raidalla 2 *Craig Krampf - rummut raidoilla 6, 7, 8 ja 9 *Bob Kulick - soolokitara, akustinen kitara *Steve Lacey - rytmikitara raidalla 8 *Eric Nelson - basso raidoilla 6, 7, 8 ja 9 *Miriam Naomi Valle - taustalaulu raidalla 2 *Maria Vidal - taustalaulu raidalla 2 ===Tuotanto=== *Jeff Glixman - äänittäjä, tuottaja (raidat 5, 6, 8 ja 9) *Paul Grupp - äänittäjä *Barbara Isaak - apulaisäänittäjä *George Marino - masterointi *Paul Stanley - tuottaja, miksaaja *Mike Stone - miksaaja ==Katso myös== *Gene Simmons (albumi) *Ace Frehley (albumi) *Peter Criss (albumi) ==Lähteet== *Listasijoitukset Kissfaq.com. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kissin albumit Luokka:Vuoden 1978 albumit Luokka:Paul Stanleyn albumit
Tokaarit

Tokaarit olivat itäisimpiä indoeurooppalaisen kielen, tokaarin, puhujia nykyisen Kiinan länsiosissa. Tokaarit hävisivät 600-luvulla. Luokka:Indoeurooppalaiset kansat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tokaarilaiset kielet

Tokaarilaiset kielet tai tokaariset kielet on sukupuuttoon kuollut kieliryhmä. Kieliä puhuttiin nykyisen Kiinan länsiosissa Tarimin altaan alueella ajanlaskun alun molemmin puolin. Tokaarilaiset kielet ovat indoeurooppalaisen kielikunnan itäisimpiä kieliä ja ovat muun muassa siksi herättäneet tutkijoiden keskuudessa mielenkiintoa. Tokaarikielillä oli oma aakkostonsa, ja kirjoitusjärjestelmä perustui Intiasta lainattuun brahmi-systeemiin. Tokaarisia kieli katsotaan olleen kaksi: * Tokaari A * Tokaari B Tokaari C:n asemasta kiistellään, eikä sen katsota olevan oma kielensä. Se on selkeästi tokaarilainen kieli, muttei kuitenkaan täysin sama kuin tokaari A tai B. Tokaarilaiset kielet hävisivät 800-luvulla puhujien sulauduttua uiguureihin, mitä käsitystä tukevät tokaarinkielisten tekstien käännökset uiguuriksi. Ennen kuin Marc Aurel Stein 1900-luvun alussa löysi kielellä kirjoitettuja kirjakääröjä, tokaarista ei tiedetty mitään. Tokaarilaiseksi ongelmaksi kutsutaan 1900-luvun alussa tehtyä nimeämisperustetta, josta on sittemmin alettu kiistelemään: Emil Sieg ja Wilhelm Siegling kiistivät näkemyksen, jonka mukaan tokaaristen kielten puhujat olisivat sukua nykyisen Afganistanin alueella asuneille ihmisille, joista käytettiin latinankielistä nimitystä tochari. Kielen nimi oli otettu buddhalaisen tekstin esipuheesta, jossa sanotaan, että kyseinen vanhalla uiguurilla kirjoitettu teksti on käännetty kielestä, jonka nimi oli tohri. Sittemmin on selvinnyt, että tohri tili oli nimitys tokaari A:lle vanhaksi uiguuriksi. On myös epäselvää, olivatko molemmat tokaariset kielet arkisessa käytössä olevia. Tokaari A -kielisiä näytteitä on tullut suurimmaksi osaksi buddhalaisista luostareista, kun taas tokaari B -kieliset näytteet viittaavat myös mm. kaupankäyntiin. On siis esitetty, että tokaari A olisi ollut ainoastaan liturginen kieli. == Katso myös == * Tokaarit == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tocharian alphabet Luokka:Aasian kuolleet kielet *
Laiteajuri

Laiteajuri (tai lyhyemmin ajuri, Microsoftin suomennoksissa laiteohjain tai ohjain) on ohjelmisto, joka ohjaa tietokoneen oheislaitetta. Ajuri tuntee toisaalta käytettävän laitteen yksityiskohdat ja toisaalta se toteuttaa käyttöjärjestelmäkohtaisen rajapinnan, jonka kautta käyttöjärjestelmä pystyy antamaan toimintapyyntöjä oheislaitteelle. Vanhoissa järjestelmissä laiteajuri ohjasi hyvinkin yksityiskohtaisesti laitteen toimintaa. Tällöin oli myös tyypillistä, että ohjattavaa laitetta varten asennettiin erityinen laiteohjain, joka oli juuri tätä laitetta varten tehty elektroninen piirilevy tai joukko piirilevyjä. Ajurin lisääminen ja vaihto tarkoitti tällöin niin sanottua käyttöjärjestelmän generointia, mikä vaati tyypillisesti koneen pysäyttämisen, suhteellisen pitkän kääntämisprosessin ja korkeaa asiantuntemusta varsinkin kerrostettujen käyttöjärjestelmäytimien kohdalla. Nykyjärjestelmissä suuri osa ajurin tehtävistä on siirtynyt itse oheislaitteessa olevalle suorittimelle, ja laitteistorajapinnan tietokoneeseen päin toteuttaa jonkin standardinmukainen liityntä, kuten esimerkiksi USB. Tällöin ajurin tehtäväksi jää tämän rajapinnan ohjaus. Myös ajurien asennus on muuttunut mutkattomaksi: ajuri voidaan asentaa tai poistaa käynnistämättä konetta uudelleen, ja varsinkin asennus tapahtuu usein automaattisesti. Joissain käyttöjärjestelmissä ajureita voi pinota, eli yksi ajuri ohjaa toista. Tämä on yksi tapa mahdollistaa yhteisen laiterajapinnan, kuten USB:n kautta erilaisten laitteiden, kuten levyjen, langattoman verkkoyhteyden, näppäimistön tai hiiren ohjaus. == Lähteet == * Ilkka Haikala ja Hannu-Matti Järvinen: Käyttöjärjestelmät (luku 5). Talentum 2003. ISBN 951-762-837-4 == Aiheesta muualla ==
Mirosław Szymkowiak

Mirosław Szymkowiak (s. 12. marraskuuta 1976 Poznań, Puola) on puolalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Szymkowiak oli keskikenttäpelaaja. Szymkowiak aloitti uransa Olimpia Poznańissa vuonna 1992 ja pelasi seurassa vuoteen 1994 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Widzew Łódźiin viideksi ja puoleksi vuodeksi, jonka jälkeen Szymkowiak vaihtoi Wisła Krakówin seuraan kesken kauden 2000–2001. Seurassa hän voitti kolme Puolan mestaruutta vuosina 2001, 2003 ja 2004. Tammikuussa 2005 Szymkowiak liittyi turkkilaiseen Trabzonsporiin, jossa päätti uransa vuonna 2007. Szymkowiak pelasi Puolan maajoukkueessa 33 ottelua tehden niissä kolme maalia. Hän kuului Puolan joukkueeseen Saksassa pidetyissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006. == Lähteet == * Miroslaw Szymkowiak Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laiteohjain

Laiteohjain on tietokonelaitteiston osa, joka ohjaa toisen laitteen toimintaa, esimerkiksi näytönohjain, levyohjain tai oikosiirto- eli DMA-ohjain. Microsoftin käyttöjärjestelmissä termi (laite)ohjain voi tarkoittaa myös laiteajuria. Luokka:Tietokonetekniikka
Ohjain

Ohjain tarkoittaa seuraavia asioita: * fyysinen ohjauslaite, esimerkiksi ** lentokoneen ohjaimet ** videopeliohjain ** kaukosäädin * laiteohjain tietokonelaitteistossa, esimerkiksi **näytönohjain * laiteajuri Microsoftin käyttöjärjestelmissä.
Tamanami

Tamanami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Fujinagatalta. Se laskettiin vesille 26. joulukuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 30. huhtikuuta 1943. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Japanin 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen koululaivana päällikkönään Sakuma Eiji. Alus oli 8. kesäkuuta Hashirijimassa mukana pelastustöissä Mutsun tuhoutuessa räjähdyksessä. Alus siirrettiin 1. heinäkuuta Japanin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueeseen ja sen päälliköksi vaihtui 7. heinäkuuta Aoki Kyuji. Alus suojasi 10.–15. heinäkuuta Chūyōn ja Nisshinin Yokosukasta Trukille, jonne saavuttuaan se suojasi saattueita Trukin ja Naurun sekä Palaun välisillä reiteillä. Alus suojasi 18.–25. syyskuuta laivastoa matkalla Enewetakille. Alus suojasi 29. syyskuuta – 5. lokakuuta Junyōn Kureen. Alus liitettiin matkana aikana 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 32. hävittäjäviirikköön. Se suojasi 14.–19. lokakuuta Junyōa edelleen Saekista Trukille. Tamanami suojasi 3.-5. marraskuuta amiraali Kuritan raskaita risteilijöitä Trukilta Rabauliin, josta se suojasi 5.–8. marraskuuta Suzuyaa ja Mogamia paluumatkallaan Trukille. Alus suojasi 10.–15. marraskuuta Atagon ja Takaon Trukilta Yokosukaan. Alus suojasi 26. marraskuuta – 1. joulukuuta paluumatkalla Shōkakua ja Chitosea. Tamanami suojasi 7.–15. joulukuuta tankkerisaattueita Palaulle ja 16.–21. joulukuuta Mogamin Kureen. Alus suojasi 19. tammikuuta – 3. helmikuuta 1944 Yokosukasta Trukille Zuihōn, Chiyodan ja Takaon. Trukilta se saattoi 10.–15. helmikuuta Musashin ja Ōyodon Jokosukaan. Alus suojasi 22. maaliskuuta – 2. huhtikuuta joukkojenkuljtetussaattueen Japanista Saipanille, josta se suojasi 7.–14. huhtikuuta saattueen edelleen Ulithin kautta Palaulle. Alus palasi 16.–20. huhtikuuta Yokosukaan. Alus suojasi 10.–16. toukokuuta Musashin, Chitosen, Chiyodan ja Zuihōn Saekista Okinawan kautta Tawitawille. Aluksen päällikkö Aoki siirtyi 32. hävittäjäviirikön komentajaksi ja hänen tilalleen aluksen päälliköksi tuli 15. kesäkuuta Chihogi Tomiji. Alus suojasi 19.–20. kesäkuuta amiraali Kuritan tukialusosastoa Filippiinienmeren taistelussa. Tamanami suojasi 23.–29. kesäkuuta tankkeri Kokuyomarun Okinawalta Manilan kautta Singaporeen. Alus lähti 2. heinäkuuta Singaporesta tankkerin kanssa paluumatkalle. Alus suojattavineen erkani muusta saattueesta Manilaan. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Mingo torpedoi 7. heinäkuuta 1945 Tamanamin, joka räjähti osumasta. Alus upposi 280 kilometriä Manilasta lounaaseen vieden mukanaan koko miehistön. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Suzunami

Suzunami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Uragan telakalta. Se laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta 1943. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Japanin 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen miehistökoulututukseen päällikkönään Kamiyama Masao. Se liitettiin 20. elokuuta laivueen 32. hävittäjäviirikköön, joka siirrettiin 30. syyskuuta Japanin 2 laivaston 2. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 15.–20. lokakuuta Saekilta Trukiin Yamashiroa, Iseä ja Tatsutaa, jotka suojasivat joukkojenkuljetussaattuetta. Se suojasi Tatsutan kanssa joukkojenkuljetusta Trukilta Pohnpeihin ja takaisin. Aluksen palattua Trukille se määrättiin 3. marraskuuta suojaamaan Rabauliin amiraali Kuritan raskaista risteilijöistä muodostettua osastoa, josta Suzunami erkani 4. marraskuuta Chōkain kanssa suojaamaan vaurioitunutta tankkeri Nisshomarua paluumatkalle Trukiin. Osasto saapui 7. marraskuuta Trukille. Trukilta alus lähti 7. marraskuuta Rabauliin, jonne se saapui 10. marraskuuta. Yhdysvaltain laivaston lentotukialukselta lähteneet lentokoneet hyökkäsivät 11. marraskuuta 1943 Rabauliin. Raporttien mukaan Suzunami oli lastaamassa torpedoita sataman suulla, kun siihen osui pommi. Räjähdys surmasi 148 miehistönjäsentä, mukaan lukien komentaja Kamiyaman. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Uraga Dock Company
Ōnami (1942)

Ōnami (, ’suuri aalto’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Fujinagatalta. Se laskettiin vesille 13. elokuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 29. joulukuuta Osakassa ensimmäisenä päällikkönään Kikkawa Kiyoshi. == Palvelus == Alus liitettiin 20. tammikuuta 1943 Japanin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön. Alus suojasi 20.–25. tammikuuta Atagoa Kuresta Trukille ja edelleen 31. tammikuuta – 9. helmikuuta Guadalcanalin evakuointia partioimalla. Alus suojasi 15.–20. helmikuuta laivaston paluun Trukilta Yokosukaan ja 28. helmikuuta – 5. maaliskuuta Chūyōn Yokosukasta Trukille. Se suojasi 12.–17. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattueetta Trukilta Tarawalle, josta alus palasi 20.–29. maaliskuuta Saipanin kautta Trukille. Se suojasi 14.–27. huhtikuuta saattueita Trukin ja Rabaulin välillä ja edelleen 3.–13. toukokuuta Trukilta Rabauliin ja Kaviengiin. Alus suojasi 13.–26. kesäkuuta saattueita väleillä Trukilta Enewetakille ja Kwajaleinille ja 28. kesäkuuta – 28. heinäkuuta Trukin ja Kuren välillä. Ōnami suojasi 4.–9. syyskuuta Taiyōn Trukilta Yokosukaan, minkä jälkeen se siirrettiin Maizurun laivastontelakalle huollettavaksi. Alus suojasi 18.–26. syyskuuta Awatamarun Ujinasta Pohnpeihin ja edelleen Trukille, jonne ne saapuivat 1. lokakuuta. Alus suojasi 17.–26. lokakuuta laivastoa Trukilta Eniwetokille estämään Yhdysvaltain laivaston syöksyt. Osasto palasi Trukille. Alus johti 31. lokakuuta – 1. marraskuuta lentomiehistöjen kuljetusta Trukilta Kaviengiin ja edelleen Rabauliin. Se suojasi 6. marraskuuta joukkojenkuljetusta Bougainvilleen valmisteltaessa Cape Torokinan maihinnousua. Alus johti 21. ja 24.–25. marraskuuta joukkojenkuljetusta ja Bukan evakuointia. Saattue kohtasi Yhdysvaltain laivaston hävittäjät USS Charles Ausburne, USS Claxton ja USS Dyson St. Georgen niemen taistelussa, jossa Ōnamiin osui torpedo sata kilometriä St. Georgen niemestä kaakkoon. Alus tuhoutui räjähdyksessä surmaten koko miehistön mukaan lukien 31. hävittäjäviirikön komentajakapteeni Kagawa Kiyoton. Aluksen päällikkö, komentaja Kikkawa sai kuolemansa jälkeen kaksi ylennystä, ainoana hävittäjäkapteenina koko keisarillisen Japanin laivastossa. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Kentin yliopisto

Kentin yliopisto (The University of Kent) on Kentissä, Englannissa vuonna 1965 perustettu yliopisto. Opiskelijoita yliopistossa on lähes 19 300, joista noin 15 000 opiskelee perustutkintoa (undergraduate) ja loput jatkotutkintoa (postgraduate). Noin 24 % opiskelijoista tulee Ison-Britannian ulkopuolelta ja yliopistossa on edustettuna yli 128 kansallisuutta. Kentin yliopisto sijaitsee Kaakkois-Englannissa historiallisessa Canterburyn kaupungissa, jossa 300 eekkerin kokoiselle kampusalueelle yliopisto on rakennuttanut muun muassa 6 000 opiskelijalle asuintilat. Vuonna 1982 Kentin yliopisto avasi Tonbridgessä opiskelukeskuksen, joka keskittyy etenkin osa-aikaopiskeluun. Brysseliin avattiin kansainvälisten opintojen yksikkö vuonna 1998 ja Medwayn kampus aloitti toimintansa vuonna 2005. Kentin yliopistolla on myös kansainväliset keskukset Pariisissa, Roomassa ja Ateenassa. thumb|Darwin College|270px Yliopisto on jakaantunut kuuteen collegeen, jotka ovat: * Eliot (runoilija T.S. Eliotin mukaan) * Rutherford (fyysikko Ernest Rutherfordin mukaan) * Keynes (taloustieteilijä John Maynard Keynesin mukaan) * Darwin (luonnontieteilijä Charles Darwinin mukaan) *Woolf (kirjailija, feministi Virginia Woolfin mukaan) *Turing (matemaatikko Alan Turingin mukaan) Yliopistossa on kolme tiedekuntaa: Humanistinen, luonnotieteellinen ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta. Colleget omistavat omat tilansa niin seminaarihuoneista luentosaleihin ja opiskelijoita varten luotuihin asuintiloihin. Näiden lisäksi kampusalueella on myös Parkwood -niminen 'opiskelijakylä' sekä ulkopuolinen, japanilaiskulttuuria edustava Chaucer College, jonne myös opiskelijoilla on mahdollisuus majoittautua. Kentin yliopistossa opiskelleita suomalaisia ovat muun muassa Tarja Halosen tytär Anna Halonen ja kirjailija Laura Honkasalo. Tarja Halonen on yliopiston kunniatohtori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin yliopistot Luokka:Kentin kreivikunta
Zvartnots

thumb|270px|Pyhän Yrjön katedraalin raunioita Zvartnotsissa. Zvartnots (armeniaksi: Զվարթնոց) on Armenian lounaisosassa Vagharšapatin eli Etšmiadzinin kaupungin itälaidalla sijaitseva arkeologinen kohde, joka käsittää muun muassa 600-luvulla rakennetun kirkon rauniot. Alue kuuluu yhdessä kolmen Vagharšapatin kirkon kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon. == Zvartnotsin katedraali == Vuosien 641 ja 662 välillä katolikos Nerses III rakensi majesteettisen Pyhän Yrjön katedraalin Zvartnotsiin. Kirkko tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 930. Se pysyi haudattuna aina 1900-luvulle asti. Alueella tehtiin kaivauksia 1900–1907 ja katedraalin lisäksi löydettiin katolikoksen palatsin ja viinitarhan jäännökset. Kirkko oli sisältä kreikkalaisen ristin muotoinen, siinä oli kolme laivaa ja se oli koristeltu freskoin. Ulkopuolelta kirkko näytti 32-kulmaiselta monikulmiolta ja kaukaa katsottuna ympyränmuotoiselta. Kirkossa oli luultavasti kolme kerrosta. Armenian Sundial Zvartnots Armenia 7th c.jpg|Aurinkokello 600-luvulta. Zvartnots,capitalNerses.jpg|Kirkon pilarin yksityiskohta. Zvart1.jpg|Eräs mallinnus Pyhän Yrjön raunioituneesta katedraalista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Zvartnotsin katedraali Armenica.orgissa * Kateraali Armeniapediassa Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Armeniassa Luokka:Muinaisjäännökset Luokka:Armenian apostolinen kirkko
Haghpat

Haghpat (armeniaksi: Հաղպատ) on kylä Armeniassa Lorrin maakunnassa lähellä Alaverdin kaupunkia ja Georgian rajaa. Kylä tunnetaan 900-luvulla rakennetun Haghpatavankin (Հաղպատավանք) bysanttilaisen, linnoitetun luostarikompleksin ansiosta. Rakennusryhmä kuuluu myös yhdessä läheisen, noin neljä kilometriä länsilounaaseen sijaitsevan Sanahinin luostarin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon. Yhdessä näihin luostareihin rakennettiin yli kolmen vuosisadan kuluessa yli 20 erilaista kirkkoa tai kappelia, neljä laajennusosaa, kellotorneja, hautoja, akatemian rakennus, kirjavarastoja, ruokaloita, siltoja ja lukuisia asuintaloja. Luostarikompleksi kuuluu Armenian apostoliselle kirkolle. Alueelta löytyy useita kaiverrettuja muistokiviä sekä piispojen hautoja, joita on siroteltu ympäri luostarialuetta. Rakennusryhmä edustaa loistavaa esimerkkiä keskiaikaisesta armenialaisesta arkkitehtuurista. Harhpatinin luostari perustettiin kuningas Abas I:n aikana. Pieni Pyhän Ristin (Sourb Nshan) kirkko, jonka rakentamien aloitettiin 966-967 on kokonaisuuden vanhin rakennus. Luostarin pääkirkon kustantamiseen on osallistuivat prinssi Khutulukhaga, prinssit Smbat ja Kurike sekä kuningatar Khosrvanuch, kuningas Ashot III Armollisen (Աշոտ Գ. Ողորմած) puoliso. Luostari rakennettiin tietoisesti mäenrinteen puolivälin tasangolle. Suurin kirkko on Pyhän Ristin katedraali (Sourb Nshan) , jonka rakentaminen aloitettiin noin vuonna 976, ja joka valmistui 991 kuningas Smbatin aikana. 1100-luvulla kirkkoon rakennettiin mahtava kellotorni, luostari sai kirjaston ja ruokalan. Erillisen Sourp Astvatzatzinin (Jumalanäidin) kappelin akustiikka todetaan upeaksi. Haghpatin kylä ei juurikaan hyödy turistejakin kiinnostavasta luostarista. Suurin osa asukkaista saa elantonsa karjankasvatuksesta tai maanviljelyä. Kylä sijaitsee ylätasangolla, johon joet ovat tehneet syviä halkeamia. Haghpat Monastery, Armenia.jpg|Pyhän Ristin katedraali, Sourb Nishan Haghpat Surb Nshan gavit 2.jpg| Katedraalin gavit (eteisrakennus) Haghpat Surb Nshan gavit 1.jpg| Eteisrakennusta sisältä. Haghbat b.JPG|Yksityiskohta Armenia Haghbat.jpg| Kappeli pääkirkon vierellä Haghpat2.jpg|Kellotorni Haghpat Monastery - refectory.jpg|Entisajan luostarin ruokala 309 Tombes du monastère de Haghpat.JPG|Hautaholveja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Haghpatin luostarikompleksi Armenica.orgissa *Luostari Armeniapediassa *Armenia Tourist Attractions: Haghpat Luokka:Armenian maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Armeniassa Luokka:Kristilliset luostarit Luokka:Armenian apostolinen kirkko
Danielle Steel

Danielle Fernandes Dominique Schuelein-Steel (s. 14. elokuuta 1947 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Sukujuuriltaan portugalilais-saksalainen Steel opiskeli nuorena New Yorkissa ja lähti Pariisiin, jossa hän työskenteli mainostoimistossa. Hän alkoi kirjoittaa romaaneja, joita on käännetty 43 kielelle ja myyty yli 650 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1989 Steel pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan oltuaan The New York Timesin bestsellerlistalla 381 viikkoa peräkkäin. Steel on yhdeksän lapsen äiti, ja toimii monissa lasten hyvinvointia edistävissä yhdistyksissä. Hän asuu lapsineen San Franciscossa. Perhe-elämän ja luovan työn ohella Steel on ottanut televisiossa kantaa lasten hyväksikäyttöä vastaan. Hän on American Humane Associationin puolestapuhuja. Publishers Weekly -lehden laatiman tilaston mukaan Steel oli 1990-luvun kolmanneksi myydyin kirjailija Yhdysvalloissa. Steelin teoksia myytiin 1990-luvulla yli 37,5 miljoonaa kappaletta. Parempaan tulokseen ylsivät vain jännityskirjailijat John Grisham ja Stephen King. == Suomeksi julkaistut teokset == # Ikuisesti sinun (1978) # Kesän loppu (1979) # Bettinan rakkaudet (1980) # Toinen rakkaus (1980) # Sormus (1980) # Palomino (1981) # Menneisyyden tuulet (1981) # Rakkaus ja velvollisuus (1982) # Vaihtuvat päivät (1983) # Kimmeltävä huomen (1983) # Rakkaus saa odottaa (1984) # Salaisuuksia (1985) # Perhealbumi (1985) # Muuttolintu (1986) # Rakkauden ehdot (1987) # Kaleidoskooppi (1987) # Zoja (1988) # Tähti (1989) # Miehen tunteet (1989) # Viestejä Saigonista (1990) # Ei rakkautta suurempaa (1991) # Sydänääniä (1991) # Helmiä ja timantteja (1992) # Toiveiden lapset (1992) # Kadoksissa (1993) # Onnettomuus (1994) # Siivet (1994) # Lahja (1994) # Salamanisku (1995) # Viisi päivää Pariisissa (1995) # Torjuttu totuus (1996) # Hiljainen kunnia (1996) # Yllätyslahja (1997) # Aave (1997) # Klooni ja minä (1998) # Kotimatka (1998) # Peilikuva (1998) # Hevostila (1998) # Vastavoimat (1999) # Isoäiti Dan (1999) # Katkeransuloista (1999) # Uusi elämä (2000) # Häät (2000) # Matka (2000) # Suudelma (2001) # Yksinäinen kotka (2001) # Auringonlasku Rivieralla (2003) # Unelmatalo (2003) # Vastaus rukouksiin (2005) # Suhdepelit (2005) # Turvasatama (2006) # Lunnaat (2006) # Kaikuja (2007) # Mahdotonta (2007) # Myrkylliset poikamiehet (2008) # Talo (2008) # Ikuiset ystävät (2008) # Hänen kuninkaallinen korkeutensa (2009) # Siskokset (2009) # Toinen tilaisuus (2009) # Uusi aamu (2010) # Bungalow nro 2 (2010) # Kunnioita itseäsi (2011) # Lurjus (2011) # Päivä kerrallaan (2012) # Kelpo nainen (2012) # Sydämen asioita (2013) # Etelän valot (2013) # Iso tyttö (2014) # Perhesiteitä (2014) # Veren perintö (2015) # Osoitteena Charles Street 44 (2015) # Hyvää syntymäpäivää (2016) # Hotelli Vendôme (2016) # Petos (2017) # Päivien loppuun saakka (2019) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikanportugalilaiset Luokka:Amerikansaksalaiset
Hall of the Mountain King

Hall of the Mountain King on Savatage-yhtyeen vuonna 1987 julkaistu konseptialbumi, jolla yhtye yhdisti musiikkiinsa ensimmäistä kertaa taidemusiikin piirteitä uuden tuottajan Paul O'Neillin ehdotuksesta. Albumi menestyi uudistusten ansiosta huomattavasti paremmin kuin edeltäjänsä, Fight for the Rock, ja on edelleen yhtyeen myydyin albumi. ==Kappaleluettelo== # # # # # # # # # # Edelin Euroopan uudelleenjulkaisun bonuskappale # * SPV:n Euroopan uudelleenjulkaisun bonuskappaleet # * # ==Kokoonpano== * Jon Oliva - Laulu, kosketinsoittimet * Criss Oliva - Kitara * Johnny Lee Middleton - Basso * Steve "Doc" Wacholz - Rummut * Robert Kinkel - Kosketinsoittimet * Ray Gillen - Laulu kappaleessa "Strange Wings" == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset progressiiviset metallialbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset metallialbumit Luokka:Konseptialbumit
Ohio (täsmennyssivu)

Ohio voi viitata seuraaviin: * Ohio, Yhdysvaltain osavaltio * Ohio (joki), joki Yhdysvalloissa * Ohio (kappale), Neil Youngin Crosby, Stills, Nash and Youngille tekemä protestilaulu Kent Staten verilöylystä * Ohio-luokka, Yhdysvaltain laivaston sukellusveneluokka * Ohion yliopisto * SS Ohio, Operation Pedestaliin osallistunut höyryalus * USS Ohio, Yhdysvaltain laivaston alus * 439 Ohio, asteroidi
Herodes Filippos

Herodes Filippos oli Herodes Suuren poika ja Ituraean sekä Trakhonitisin tetrarkki vuosina 4 eaa. – 34. Filippos sai koulutuksensa Roomassa veljiensä Arkhelaoksen ja Antipaan kanssa. Herodeksen kuollessa Filippoksesta tuli isänsä valtakunnan koillisosan hallitsija. Filippos meni naimisiin sukulaisensa Salomen kanssa. Josefus kuvailee Filipposta maltillisena hallitsijana. Filippoksen kuoleman jälkeen vuonna 34 Tiberius liitti hänen alueensa Syyrian provinssiin. Tiberiuksen kuoleman jälkeen vuonna 37 Caligula antoi alueen kuitenkin Filippoksen veljenpojalle Herodes Agrippalle. == Aiheesta muualla == * King Herod Agrippa - Livius.org Luokka:Juudan kuninkaat Luokka:Herodesten hallitsijasuku
FK Austria Wien

FK Austria Wien on itävaltalainen jalkapalloseura maan pääkaupungissa Wienistä. Seura on perustettu vuonna 1911 ja sen värit ovat violetti ja valkoinen. Austriaa on yleisesti pidetty ylempien yhteiskuntaluokkien seurana, kun paikallisvastustaja Rapid Wien on ollut työväenseura. Joukkue tunnetaan lempinimellä Die Veilchen (’orvokit’). Austria on paikallisvastustajansa jälkeen Itävallan menestynein seura. Ensimmäisen mestaruutensa se voitti vuonna 1924 ja yhteensä sillä on 24 Itävallan mestaruutta. Seuran viimeisimmät Itävallan mestaruudet ovat kausilta 2005–2006 ja 2012–2013. Austria ei ole koskaan pudonnut alemmille sarjatasoille vaan se on pelannut koko historiansa ajan liigatasolla. Se on lisäksi 27-kertainen cupmestari ja kaksinkertainen Mitropa Cupin voittaja. Mestarien liigassa seura on ensimmäisen kerran mukana kaudella 2013–2014. Austria pelaa ottelunsa Generali Arenalla, jonne mahtuu 17 500 katsojaa. Austrialla on reservijoukkue Austria Amateure, joka on pelannut Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Red Zac Erste Ligassa. == Saavutukset == * Itävallan mestaruus (24): 1924, 1926, 1949, 1950, 1953, 1961, 1962, 1963, 1969, 1970, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1984, 1985, 1986, 1991, 1992, 1993, 2003, 2006, 2013 * Itävallan cup (27): 1921, 1924, 1925, 1926, 1933, 1935, 1936, 1948, 1949, 1960, 1962, 1963, 1967, 1971, 1974, 1977, 1980, 1982, 1986, 1990, 1992, 1994, 2003, 2005, 2006, 2007, 2009 * Mitropa Cup (2): 1933, 1936 * Cup-voittajien Cupin hopeaa: 1978 == Entisiä valmentajia == * Dietmar Constantini * Christoph Daum * Karl Daxbacher * Thorsten Fink * Arie Haan * Josef Hickersberger * Horst Hrubesch * Joachim Löw * Peter Stöger * Lars Søndergaard * Georg Zellhofer * Ivica Vastić == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloseurat Luokka:Wieniläiset urheiluseurat
Space Shot

Space Shot on vapaapudotustorni, jota valmistaa amerikkalainen huvipuistolaitevalmistaja S&S; Sansei Technologies. Laite on tornityyppinen laite joka käyttää paineilmaa laukaistakseen matkustajat tornin huipulle ja hidastaakseen vapaata pudotusta kevyin pomppauksin takaisin lastausalueelle. Suomessa tällainen laite on Linnanmäellä ja se käyttää nimeä Raketti. ==Tietoja== * Nopeus: 64 kilometriä tunnissa * Kapasiteetti: 12 tai 16, riippuen istuinten sijoittelusta * Min. matkustajien kokonaispaino: ei ole * Max. matkustajien kokonaispaino: 1090 kilogrammaa * Ajon kesto: 50 sekuntia * Laitteen korkeus: 56 metriä * Leveys: 2,3 metriä * Paino (tyhjänä): 54 480 kilogrammaa ==Laitteen toiminta== Mekaniikka käsittää keskustornin, jonka ympärillä on tornin ympärillä liikkuva vaunu. Vaunussa on istuinrivejä, joilla matkustajat istuvat kasvot ulospäin tornista. Tornin sisällä on iso pilarinen putkijärjestelmä. Pääputkessa on vaijeri joka on kiinnitetty mäntään toisesta päästään ja tornin ympärillä olevaan vaunuun toisesta päästään. Lastausasennossa istuinvaunu on tornin juurella ja mäntä on tornin huipulla putken sisällä. Kun laite on lastattu, vaunua nostetaan hieman ylöspäin maasta ja lastatut penkit punnitaan jotta saadaan laskettua tieto siitä, paljonko painetta tarvitaan laukaisemaan matkustajat turvallisesti tornin huipulle. Ilmajärjestelmän lataamisen jälkeen paineistettu ilma päästetään keskimmäiseen putkeen jolloin se painaa putkessa olevaa mäntää nopeasti alaspäin. Kun mäntä liikkuu alaspäin, se vetää kaapelia alaspäin väkipyörän yli ylhäällä, nostaen tornin ulkosyrjällä olevaa vaunua ylöspäin. Kun ilma on poistettu painejärjestelmästä, vaunu laskeutuu alaspäin palauttaen männän takaisin putken yläpäähän. Kun mäntä liikkuu ylöspäin, ilma putken sisällä paineistuu ja laajenee, aiheuttaen sen, että vaunu ponnahtaa takaisin ylöspäin muutaman kerran. Jokaisen pompun aikana venttiili putken päässä päästää pois paineilmaa jolloin aina seuraava ponnahdus pienenee kunnes vaunu laskeutuu takaisin lastausalueelle. Alla on kuvin selitetty laitteen toiminta: ==Aiheesta muualla== *S&S; Powerin tornilaitesivu Luokka:Huvipuistolaitteet
Kupittaan lukio

Kupittaan lukio oli Turussa vuoteen 2012 toiminut lukio. Kupittaan yhteiskoulusta vuonna 1957 alkunsa saanut lukio toimi Vasaramäen kaupunginosassa Syreenikujalla (nyk. Vasaramäen koulun yläkoulu) ja ICT- talossa Kupittaan rautatieaseman vieressä. Syksyllä 2012 IT-painotteinen Kupittaan lukio yhdistyi urheilupainotteisen Aurajoen lukion kanssa Kerttulin lukioksi. Lukiossa opiskeli vuosittain noin 360 oppilaista, joista 90 kävi vuonna 2000 perustettua Informaatioteknologian ja median (ITM) erikoislinjaa. Lukion erikoisuuksia olivat lukiossa toimiva Cisco Networking Academy (CCNA- koulutus) sekä yhteistyö Turun yliopiston informaatioteknologian laitoksen ja Turun kauppakorkeakoulun tietojärjestelmätieteen laitoksen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Turun lukiot
Desert Eagle

Desert Eagle on Yhdysvalloissa suunniteltu kaasumäntätoiminen itselataava pistooli, jota valmistaa Israelissa Israel Military Industries (IMI) yhdysvaltalaiselle Magnum Research -yhtiölle. Asetta on valmistettu vuodesta 1982 kolmena eri versiona: Mark I, Mark VII ja Mark XIX, joista valmistetaan enää vain Mark XIX:ää. Niissä oli teräs- tai alumiinirunko ja niitä valmistettiin .357 Magnum-, .41 Magnum- ja .44 Magnum -kaliipereissa, Mark VII -mallia myös .50 Action Express -kaliiperissa. Uusin malli Mark XIX on saatavissa .357 Magnum-, .44 Magnum- ja .50 Action Express (.50 AE) -kaliipereissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Magnum Research, Inc. * Modern Firearms Luokka:Pistoolit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Klemens XII

Klemens XII (7. huhtikuuta 1652 Firenze – 6. helmikuuta 1740 Rooma), alkuperäiseltä nimeltään Lorenzo Corsini, toimi paavina 12. kesäkuuta 1730 – 6. helmikuuta 1740. Lorenzo Corsini syntyi kuuluisaan firenzeläiseen sukuun, jonka jäseniä olivat olleet muiden muassa pyhä Andrea Corsini sekä useat kardinaalit. Hän suoritti opintonsa jesuiittojen koulutuksessa. Hän sai kardinaalin arvon paavi Klemens XI:ltä. Hänet valittiin paaviksi kesäkuussa 1730, Benedictus XIII:n seuraajaksi. Melko pian valintansa jälkeen Klemens XII kuuroutui ja halvaantui lähes täydellisesti, mikä ei kuitenkaan estänyt hänen loistavien älyllisten lahjojensa käyttöä. Hän osasi valita lähimmät yhteistyökumppaninsa hyvin, ja hänen ajastaan muodostui loistelias valtakausi. Klemens XII aloitti tehtävänsä paavina kitkemällä joihinkin benediktiiniläisluostareihin pesiintyneen korruption. Hän myös tehosti paavillisen hallinnon toimintaa sekä maallisella että hengellisellä alueella. Häntä on moitittu eräänlaisten arpajaisten eli loton järjestämisestä varojen keräämiseksi kirkkovaltiolle. Suhteissaan aikakautensa suurvaltoihin Klemens XII sai osakseen samat nöyryytykset kuin muutkin 1600-luvun paavit. Hänen valtaoikeuksiaan Parmaan pidettiin olemattomina, kun Ranskan Bourbonit liittyivät Habsburgeihin vanhaa paavia vastaan. Toisaalta hän jatkoi painostustaan Ranskan jansenisteja vastaan, ja hänen bullansa Unigenitus merkitsi heidän vastaisensa taistelun varsinaista alkamista. Ennen kaikkea Klemens XII toimitti vuonna 1738 bullan In emimenti, jossa hän hyökkäsi voimakkaasti vapaamuurarijärjestöä vastaan. Toisaalta hän hyväksyi katolisen kirkon jäsenyyteen useita koptilaisen kirkon jäseniä. Arkkitehti Alessandro Galilei suunnitteli Lateraanikirkkoon hautakuorin Cappella Corsinin (1734), jota on pidetty Rooman hienoimpana kappelina.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Galilei, Alessandro ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1652 syntyneet Luokka:Vuonna 1740 kuolleet
The Suicide Twins

The Suicide Twins oli Hanoi Rocksin entisten kitaristien Andy McCoyn ja Nasty Suiciden duo, joka teki yhden albumin ja musiikkivideon. Duo toimi vuosina 1985–1986. == Duo == Andy McCoy ja Nasty Suicide julkaisivat kesällä 1986 The Suicide Twins -nimisenä duona akustisen albumin Silver Missiles And Nightingales jo ennen Cherry Bombzin "House of Ecstasy"-singlejä. Albumin materiaali koostui kappaleista, joita liian kevyinä tai popahtavina ei ollut alun perin hyväksytty Hanoi Rocksin levyille. Idea duosta oli syntynyt jo Cherry Bombzin ensimmäisen singlen julkaisemisen aikoihin syksyllä 1985, jolloin McCoy ja Suicide kiertelivät Suomessa soittamassa akustisia keikkoja. Syksyllä 1986 Cherry Bombzin hajottua The Suicide Twins teki muutamia kiertueita Suomessa, kunnes duo hajosi vuoden 1986 lopussa. Tammikuussa 1987 Nasty Suicide ilmoitti antaneensa potkut Andy McCoylle ja miesten musiikillisen yhteistyö loppui. Duon aikana ja albumilla Suicide käytti taiteilijanimenään Nasty Superstar. == Aiheesta muualla == *Ylen Elävä arkisto: The Suicide Twins – akustisia helmiä sioille Luokka:Hanoi Rocks Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet