EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
James D’Arcy

James D’Arcy (oik. Simon D’Arcy, s. 24. elokuuta 1975 Fulham, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Valmistuttuaan Christ’s Hospital -koulusta vuonna 1991 D’Arcy lähti Australiaan. Siellä hän työskenteli perthiläisen koulun näytelmäosastolla ja innostui näyttelemisestä. Vuoden kuluttua hän palasi Lontooseen ja haki teatterikouluun. Hän suoritti kolmivuotisen teatterikoulukurssinsa London Academy of Music and Dramatic Artissa. Tatterikoulutuksen aikana hän esiintyi muutamissa näytelmissä, kuten Miten haluatte ja Wild Honey. == Ura == Uransa alkuvaiheessa D’Arcy esiintyi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, muun muassa Silent Witness -sarjassa (1996). Vuodesta 2001 James alkoi esiintyä isommissa rooleissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Master and Commander: Maailman laidalla (2003), Manaaja: Alku (2004), An American Haunting (2005), Pilvikartasto (2012) ja Hitchcock (2012). == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shark (televisiosarja)

Shark on yhdysvaltalainen lakidraamasarja. Sarja kertoo James Woodsin esittämästä Sebastian Starkista, joka on entinen puolustusasianajaja ja nykyinen syyttäjä. Sarjan muissa osissa ovat Danielle Panabaker, Sophina Brown, Sarah Carter, Kevin Alejandro, Henry Simmons ja Jeri Ryan. Sarjan pilottijakson ohjasi Spike Lee, ja se esitettiin CBS:llä 21. syyskuuta 2006. ==Historia== CBS ilmoitti 20. lokakuuta 2006, että Sharkia esitetään täysi tuotantokausi eli 22 jaksoa. 16. toukokuuta 2007 kanava tiedotti, että sarjalle tuotetaan myös toinen tuotantokausi. Sen esittäminen alkoi 23. syyskuuta 2007, mutta esittäminen keskeytyi 27. tammikuuta 2008 käsikirjoittajien lakon myötä. Jatkoa seurasi 29. huhtikuuta 2008 lähtien neljällä jäljellä olevalla jaksolla. Niiden loputtua CBS ei tilannut enää uutta tuotantokautta, vaan lakkautti 13. toukokuuta 2008 koko sarjan. ==Sarja Suomessa== Suomessa Sharkia esittää MTV3-kanava. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 12. lokakuuta 2007. ==Henkilöt== * Sebastian ”Shark” Stark (James Woods) − Stark on karismaattinen ja häikäilemätön puolustusasianajaja, joka päättää yllättäen vaihtaa tuottoisat puolustusasianajajan työn pienipalkkaisempaan syyttäjän virkaan. * Jessica Devlin (Jeri Ryan) − Jessica Devlin on yleinen syyttäjä, joka joutuu pormestarin käskystä palkkaamaan Starkin. Jessican mielestä hänet ollaan sivuutettu päätöstä tehtäessä. * Casey Woodland (Samuel Page) − Casey Woodland on senaattorin poika, joka joutuu todistamaan omaa pätevyyttään apulaissyyttäjänä, koska kaikki luulevat, että hänen isänsä on järjestänyt hänen työpaikkansa. Casey on hyvä manipuloimaan valamiehiä. Pagea ei enää nähdä sarjan toisella tuotantokaudella. * Raina Troy (Sophina Brown) − Raina Brown on työssään hyvä syyttäjä ja tiukkojen moraalisääntöjen kannattaja. Raina kunnioittaa Starkia, vaikkei aina hyväksykään tämän toimia. * Martin Allende (Alexis Cruz) − Martin Allende on Starkin tiimin älykkö, joka hallitsee asiat teoriassa, mutta hän ei ole kovin luonteva oikeussalissa. * Madeline Poe (Sarah Carter) − Madeline Poe on Stanfordin yliopiston käynyt nouseva nimi, joka haluaa Starkin mukaan tiimiinsä edistääkseen omaa uraansa. * Julie Stark (Danielle Panabaker) − Danielle on Starkin teini-ikäinen tytär, joka joutuu valitsemaan muuttaako vanhempiensa avioeron takia äitinsä kanssa New Yorkiin vai jäädäkö isänsä luo Los Angelesiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sarjan kotisivut * Sharkin suomalaiset kotisivut Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Ystävän laulu (Arja Saijonmaan albumi)

20 suosikkia – Ystävän laulu on Arja Saijonmaan kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Arja Saijonmaan albumit
Puerto Rico olympialaisissa

Puerto Rico osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoon 1948 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien sen urheilijat ovat olleet mukana kaikissa kesäolympialaisissa, myös Moskovan 1980 kisoissa, joita useat maat Yhdysvaltojen johdolla boikotoivat. Talviolympialaisiin maa on osallistunut Sarajevon 1984 kisoista lähtien, mutta ilman menestystä. Puerto Rico saavutti kuusi ensimmäistä olympiamitaliaan nyrkkeilyssä, muissa lajeissa se saavutti mitalisijoja Lontoossa 2012, jossa mitaleille ylsi yksi painija ja yksi yleisurheilija. Ensimmäisen olympiakultamitalinsa maa saavutti Rio de Janeirossa 2016, kun tennispelaaja Mónica Puig saavutti naisten kaksinpelissä olympiavoiton. Hänestä tuli myös Puerto Ricon ensimmäinen naisolympiamitalisti. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *
Athlone

Athlone () on kaupunki Irlannin keskiosissa. Se sijaitsee Shannonjoella, osaksi Westmeathin ja osaksi Roscommonin kreivikunnan alueella. Athlonessa asui vuoden 2006 väestönlaskennassa 17 544 ihmistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Irlannin kaupungit
Nikolai Makarov (jääkiekkoilija)

Nikolai Makarov (s. 19. joulukuuta 1948 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Neuvostoliitossa Traktor Tšeljabinskin joukkueessa sekä edusti urallaan myös Helsingin Jokereita vuosina 1982–1984. Jokereissa pelatessaan hänet valittiin kauden 1982–1983 hopeajoukkueesta SM-liigan parhaaksi puolustajaksi sekä All Stars -kentälliseen siitä huolimatta, että hän loukkaantui runkosarjan loppuvaiheissa, eikä ehtinyt toipua takaisin huippukuntoon finaaleihin mennessä. Jokerit hävisi loppuottelusarjan HIFK:lle niukasti otteluin 2–3. Neuvostoliiton maajoukkueessa Makarov pelasi 13 ottelua, joissa teki kolme maalia. Hän pelasi kultaa voittaneessa NL:n joukkueessa ottelun Tšekkoslovakiaa vastaan vuoden 1981 MM-kisoissa. Makarov valittiin Neuvostoliiton/Venäjän Hockey Hall of Fameen vuonna 1981. Hän on toisen jääkiekkoilijan, legendaarisen Sergei Makarovin isoveli. ==Aiheesta muualla== * Makarov NL:n Hockey Hall of Famen sivuilla Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Pekka Rautakallio -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satumaa (albumi)

20 suosikkia – Satumaa on Arja Saijonmaan kokoelma-albumi vuodelta 2001. Levy on Saijonmaalta toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. == Kappaleet == # (Saijonmaa ja Jaakko Salon Tango Orkesteri) # (Saijonmaa ja Jaakko Salon Tango Orkesteri) # (Saijonmaa ja Mikis Theodorakis) # # # # # # # # # # (Saijonmaa, Tukholman Poliisikuoro ja Göte Widlund) # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka:Arja Saijonmaan albumit
Ystäväni Henry

Ystäväni Henry on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Auli Mantila. Elokuva kertoo kahden lapsen, Elsin ja Henryn välisestä ystävyydestä ja heidän perhesuhteistaan. ==Rooleissa== == Aiheesta muualla == * Suomen Elokuvasäätiö: Ystäväni Henry == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2004 suomalaiset elokuvat Luokka:Auli Mantilan ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Guyana olympialaisissa

Guyana osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoon 1948 kesäolympialaisissa. Sen jälkeen se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta Montréalin 1976 kisoja, joita se ainoana amerikkalaisena maana boikotoi. Guyana on saavuttanut olympialaisissa yhden pronssimitalin. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut. Guyanan ainoa olympiamitalisti on nyrkkeilijä Michael Anthony, joka sijoittui kääpiösarjassa (alle 54 kg) pronssille Moskovan 1980 olympialaisissa. Guyanan James Gilkes oli 1970-luvulla maailman kärkipikajuoksijoita, mutta hän joutui jäämään pois Montréalin 1976 olympialaisista Guyanan liityttyä olympiaboikottiin. Estejuoksun olympiavoittaja Chris Brasher syntyi Guyanassa, mutta edusti Isoa- Britanniaa. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *
Kanssasi on niin hyvä olla

20 suosikkia – Kanssasi on niin hyvä olla on Susanna Haaviston kokoelmalevy vuodelta 2002. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == Kappaleet 1–6 ovat Polarvoxin tuottamalta Haaviston esikoisalbumilta Huomenna sinä tulet vuodelta 1985, muut kappaleet esitysjärjestystä myöten Flamingo Musicin tuottamalta toiselta albumilta Miksi? vuodelta 1992. # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Susanna Haaviston albumit
Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko

Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko on kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin kahdeksas soololevy, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2005. Levyllä soittaa jo edellisellä levyllä soittanut Organ Fusion Band. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Gustavson, sekä sovittanut Organ Fusion Band. # Hypelkää pehmeästi, oi, kuunsäteet # Kaksi yksinäistä planeettaa # Onni ja Kaiho – ikuisesti yhdessä # Hento # Robust # Harmaa pyörivä liike # Kaikkea kaunista # Science fiction -tarinan rakastavaiset # Kevyt kirkas näkymä # Rakkaani, muistatko # Astun illan pitkiin varjoihin == Kokoonpano == * Jukka Gustavson – kosketinsoittimet, ääni * Pentti Lahti – puupuhaltimet * Pekka Nylund – kitarat * Juha Verona – basso * Rami Eskelinen – rummut, lyömäsoittimet \+ * Martin Brushane – studiotekniikka, miksaaja == Arvostelut == * Pop-lehti: Pop-lehti: Levyarvio Viitattu 6.1.2019 * Soundi: Soundi: Levyarvio 6.1.2019 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Jukka Gustavsonin albumit
Canadarm2

Canadarm2 (myös Mobile Servicing System eli MSS) on Kansainvälisen avaruusaseman robottikäsivarsi, jota käytetään aseman kokoonpanossa ja huoltotehtävissä. Varsinaisen järjestelmän nimi on Mobile Servicing System eli MSS mutta se tunnetaan paremmin keskeisimmän komponenttinsa Canadarm2 nimellä. Järjestelmään kuuluu myös Mobile Transporter ja Mobile Base System, joilla Canadarm2 liikkuu asemassa kiinniolevia kiskoja myöten sekä Canadarm2n päähän asennettava Special Purpose Dexterous Manipulator eli Dextre robotti, jolla voidaan hoitaa aiemmin avaruuskävelyn vaatineita tehtäviä. ==Canadarm2== Canadarm2n suunnitteli ja rakensi MacDonald, Dettwiler and Associates Kanadan avaruusjärjestölle. Canadarm2 laukaistiin kiertoradalle STS-100-lennolla huhtikuussa 2001. Se on kehittyneempi ja suurempi versio sukkuloissa olevista Canadarm-robottikäsivarsista. Canadarm2 on 17,6 metriä pitkä ja siinä on seitsemän motoroitua niveltä. Sen massa on 1 800 kg ja halkaisija 350 mm. Käsivarrella voidaan käsitellä suurimmillaan 116 000 kg massaisia kappaleita ja avustaa avaruussukkuloiden telakoitumista. Canadarm2 voi siirtyä avaruusasemalla yhdestä kiinnityskohdasta (Power Data Grapple Fixtures eli PDGF) toiseen siten että sen kiinnityspää asemaan vaihtuu. Canadarm2n ohjaaja voi seurata mitä on tekemässä ohjausyksikön (Robotic Work Station eli RWS) nestekidenäytöistä. RWS-yksiköitä on koko asemalla kaksi mutta vain yhtä käytetään kerrallaan. Valmiissa avaruusasemassa toinen ohjausyksikkö on Destiny-moduulissa ja toinen Cupola-moduulissa. Toistaiseksi kumpikin on Destiny-moduulissa. ==Mobile Transporter ja Mobile Base System== Lennolla STS-110 asennettu Mobile Transporter liikkuu Integrated Truss Structuren kiskoja pitkin. Mobile Transporterin päälle lennolla STS-111 kesäkuussa 2002 asennettiin Mobile Base System eli MBS. Kun Canadarm2 on kiinnitettynä MBS:ään voi se liikkua pitkin koko aseman runkoa parin sentin sekuntinopeudella. MBS:n virallinen koko nimi on Mobile Remote Servicer Base System. ==Special Purpose Dexterous Manipulator== Special Purpose Dexterous Manipulator eli Dextre on pienempi kaksikäsivartinen robotti, jolla on mahdollista tehdä joitain kokoonpano- ja huoltotehtäviä, joihin toistaiseksi on tarvittu avaruuskävelyitä. Se toimitettiin asemalle maaliskuussa 2008 Endeavour- sukkulan lennolla STS-123. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * ISS Assembly: Canadarm2 and the Mobile Servicing System * Canadian Space Agency information about Canadarm2 Luokka:Kansainvälinen avaruusasema Luokka:Kanadan tiede ja tekniikka
Malesian Grand Prix 2002

Malesian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden toinen osakilpailu, joka järjestettiin Malesian Sepang International Circuitilla 17. maaliskuuta 2002. Kilpailun voitti Williamsin Ralf Schumacher ja hänen tallikaverinsa Juan Pablo Montoya oli toinen. ==Tulokset== Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1\. 5 Ralf Schumacher Williams-BMW 56 1:34.12,912 4 10 2\. 6 Juan Pablo Montoya Williams-BMW 56 +39,700 2 6 3\. 1 Michael Schumacher Ferrari 56 +1.01,795 1 4 4\. 15 Jenson Button Renault 56 +1.09,767 8 3 5\. 7 Nick Heidfeld Sauber-Petronas 55 +1 krs. 7 2 6\. 8 Felipe Massa Sauber-Petronas 55 +1 krs. 14 1 7\. 25 Allan McNish Toyota 55 +1 krs. 19 8\. 11 Jacques Villeneuve BAR-Honda 55 +1 krs. 13 9\. 10 Takuma Satō Jordan- Honda 54 +2 krs. 15 10\. 17 Pedro de la Rosa Jaguar-Cosworth 54 +2 krs. 17 11\. 20 Heinz-Harald Frentzen Arrows-Cosworth 54 +2 krs. 11 12\. 24 Mika Salo Toyota 53 +3 krs. 10 13\. 9 Giancarlo Fisichella Jordan-Honda 53 +3 krs. 9 Kesk. 2 Rubens Barrichello Ferrari 39 Moottori 3 Kesk. 23 Mark Webber Minardi-Asiatech 34 Sähköt 21 Kesk. 16 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 30 Hydrauliikka 20 Kesk. 22 Alex Yoong Minardi-Asiatech 29 Vaihdelaatikko 22 Kesk. 4 Kimi Räikkönen McLaren-Mercedes 24 Moottori 5 Kesk. 21 Enrique Bernoldi Arrows-Cosworth 20 Polttoaineen paine 16 Kesk. 3 David Coulthard McLaren-Mercedes 15 Moottori 6 Kesk. 12 Olivier Panis BAR-Honda 9 Kytkin 18 Kesk. 14 Jarno Trulli Renault 9 Ylikuumeneminen 12 Lähde: == Muuta == * Ferrarin 150. paalupaikka. * Juan Pablo Montoya sai varikon läpiajorangaistuksen osuttuaan kilpailussa Ferrarin Michael Schumacherin autoon. * Williamsin 120. nopein kierros. * Felipe Massan uran ensimmäinen MM- piste. * Williamsin ensimmäinen kaksoisvoitto sitten Portugalin GP:n 1996. * Allan McNishin uran paras sijoitus ==Lähteet== Luokka:Malesian Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 2002
Viljo Halme

Karl Viljo Halme Viitattu 2.1.2008. (24. tammikuuta 1907 Helsinki – 21. lokakuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jota pidetään yhtenä Suomen kaikkien aikojen parhaista jalkapallomaalivahdeista. 30:ssä A-maaottelussa Suomea edustanut Halme aloitti uransa Työväen Urheiluliiton sarjoissa pelanneessa Helsingin Jyryssä, josta siirtyi vuonna 1931 Helsingin Jalkapalloklubiin. Halme oli Ernst Grönlundin, Leo Karjaginin, Aatos Lehtosen, Kaarlo Oksasen sekä Kurt Weckströmin ohella tunnetuimpia TUL:stä porvariseuroihin loikanneita jalkapalloilijoita. Siviiliammatiltaan hän oli usean muun TUL:n helsinkiläisen jalkapalloilijan tapaa putkimies. == Ura jalkapalloilijana == Maalivahtina pelannut Halme voitti TUL:n jalkapallomestaruuden Helsingin Jyryn joukkueessa vuonna 1927. Moskovan spartakiadeissa 1928 hän oli Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueen kapteeni. Koska sosialidemokraattien hallitsema TUL oli kieltänyt urheilijoitaan osallistumasta kommunistisen Punaisen urheiluinternationaalin järjestämiin spartakiadeihin, erotettiin joukkueen pelaajat liiton jäsenyydestä vuotta myöhemmin. Halme itse kannatti Neuvostoliiton kanssa tehtävää urheiluyhteistyötä muun muassa Työväen Urheilulehdelle vuonna 1928 antamassaan haastattelussa. Syyskuun lopulla 1929 spartakiadeihin osallistuneet jalkapalloilijat julkaisivat Työväen Urheilulehdessä kirjeen, jossa he halveksuivat porvariseuroihin siirtyneitä urheilijoita ja ilmoittivat, etteivät vaihda puolta, vaikkeivat enää saisi pelata otteluakaan. Ilman seuraa jäänyt Halme oli tämän jälkeen mukana TUL:sta erotettujen jalkapalloilijoiden vuonna 1931 perustaman Helsingin Pallo-Veikkojen toiminnassa, mutta kun sitä ei hyväksytty Suomen Palloliiton jäseneksi, siirtyi hän vielä samana vuonna HJK:n riveihin. A-maajoukkueessa Halme debytoi vuonna 1932 Ruotsia vastaan, kun hänet vaihdettiin loukkaantuneen Gunnar Närhisen tilalle. Vuonna 1936 Halme oli Suomen jalkapallojoukkueen varamiehenä Berliinin kesäolympialaisissa. Mestaruussarjassa hän saavutti Helsingin Palloseuran joukkueessa hopeaa vuonna 1936. == Muut lajit == Halme pelasi urheilu-urallaan myös jääpalloa ja jääkiekkoa. Jääpallossa hän saavutti TUL:n mestaruuden Jyryn joukkueessa vuonna 1924. Jääkiekon Suomen mestaruuden Halme voitti HJK:ssa vuonna 1932. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Roman Pavljutšenko

Roman Anatoljevitš Pavljutšenko (, s. 15. joulukuuta 1981 Stavropol, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa venäläistä Lokomotiv Moskovaa ja lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen runkopelaajiin. Pavljutšenko aloitti ammattilaisuransa Dinamo Stavropolin riveissä vuonna 1999. Vuonna 2000 hän siirtyi Rotor Volgogradiin. Moskovan Spartakia Pavljutšenko on edusti vuodesta 2003 lähtien aina kesään 2008 saakka, jolloin hän siirtyi siirtoikkunan viimeisinä aukiolo päivinä Tottenhamiin. Hän ehti saavuttaa Spartakissa cup-mestaruuden vuonna 2003 ja liigan maalikuninkuuden vuonna 2006. Tottenhamiin Pavljutšenko hankittiin lähinnä korvaamaan Manchester Unitediin siirtynyttä Dimităr Berbatovia. Kesällä Pavljutšenko niitti mainetta Jalkapallon EM-turnauksessa, joka osaltaan helpotti siirtymistä Venäjältä Englantiin. Pavljutšenko ehti tehdä EM-lopputurnauksessa kolme maalia. 1. maaliskuuta 2009 Pavljutšenkosta oli lähellä tulla ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt jokaisella Carling Cupin pelikierroksella vähintään yhden maalin kun Tottenham kohtasi Carling Cupin finaalissa Manchester Unitedin. Pavljutšenko ei kuitenkaan onnistunut finaalissa maalinteossa, joten hänestä ei tullut ensimmäistä pelaajaa joka on tehnyt maalin jokaisella Carling Cupin kierroksella. Venäjän maajoukkueessa Pavljutšenko debytoi vuonna 2003. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Profiili Spartak Moskovan sivustolla * Profiili Venäjän jalkapalloliigan sivustolla * Profiili Venäjän jalkapalloliiton sivustolla * Profiili Football Database -sivustolla Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päännyökkääjälihas

Päänkiertäjälihas () on parillinen lihas, joka kulkee kaulan etupuolella ihon alla. Sen tehtävänä on auttaa pään eteenpäintaivutuksessa ja kiertämisessä. Se toimii myös sisäänhengityksen apulihaksena. Päänkiertäjälihaksen alaosa peittää kaulavaltimon tupen eli sidekudoskalvon, jonka sisällä kulkee yhteisen kaulavaltimon (arteria carotis communis) lisäksi kaulalaskimo (vena jugularis) ja kiertäjähermo (nervus vagus). Luokka:Lihakset
Lucky Strike

Lucky Strike on British American Tobaccon alaisuudessa toimiva savukemerkki. Puhekielessä Lucky Strike -savukkeista käytetään lempinimeä Luckies. Euroopan markkinoilla monet Lucky Strike savukkeet ovat varustettuja "Flow Filter" suodattimella, jonka tarkoituksena on parantaa makua. ===Suomessa myynnissä olevat versiot:=== * Lucky Strike Red * Lucky Strike Blue == Historiaa == Vuodesta 1871 Lucky Strike oli virginialaisen R. A. Pattersonin valmiiksi pätkiksi leikattu purutupakka. Merkki siirtyi American Tobacco Companyn savukemerkiksi 1905. Vuonna 1917 merkkiä markkinoitiin mainoslauseella ”It’s Toasted” (”Se on paahdettua”), sillä siihen käytetty tupakka kuivattiin paahtamalla auringossa kuivaamisen sijaan. Keino oli poikkeuksellinen ja sen on sanottu selittävän ”Luckiesien” omalaatuisen maun. Myös lyhennetty viesti ”L.S./M.F.T.” (”Lucky Strike means fine tobacco”) lisättiin pakkaukseen samana vuonna. Toisen maailmansodan aikana Lucky Strikea kampanjoitiin otsakkeella ”Lucky Strike Green has gone to war”. Pakkauksen tummanvihreä sävy muuttui valkoiseksi. Yhtiön selittämän mukaan vihreässä väriaineessa käytetty kupari säästettiin sotateollisuuden käyttöön. Ovela kampanja sai käyttäjän näyttämään isänmaalliselta, kun todellisuudessa yhtiö halusi modernisoida tuotteen ulkokuvaa houkutellakseen kuluttajiksi myös naispuolisia tupakoitsijoita.Bull’s Eye Logo Lucky Strike on valmistanut myös nuuskaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Savukemerkit Luokka:Nuuskamerkit
External Stowage Platform

External Stowage Platform eli ESP on Kansainvälisen avaruusaseman varaosien (Orbital Replacement Unit eli ORU) säilytykseen tarkoitettu paineeton osa. Niitä on kaikkiaan kolme ja vaikka niissä ei ole painetta, tarvitsevat jotkut osat sähköä lämmittimiinsä. Osat kiinnitetään ESP:hin Flight Releasable Attachment Mechanism eli FRAM-mekanismeilla. ==ESP-1== Ensimmäinen External Stowage Platform eli ESP-1 kiinnitettiin Destiny-moduulin runkoon 13. maaliskuuta 2001 lennon STS-102 avaruuskävelyllä. Se saa virtansa Unity- moduulista ja siinä on kaksi FRAM:ää. ==ESP-2== ESP-2 asennettiin lennolla STS-114. ESP-2 on paljon suurempi kuin ESP-1 ja siinä on kahdeksan FRAM:ia kahdeksalle ORU:lle. Se saa virtansa Unity-moduulista kuten ESP-1, mutta on kiinnitetty Quest-moduuliin. ==ESP-3== ESP-3 asennettiin 14. elokuuta 2007 lennolla STS-118. ESP-3 oli ensimmäinen merkittävä asennustehtävä, joka tehtiin kokonaan robottikäsivarsilla. ESP-3 asennettiin Integrated Truss Structuren P3-segmenttiin. == Aiheesta muualla == *NASAn ESP:hen liittyviä videoita Luokka:Kansainvälinen avaruusasema
Antti Majanlahti

Antti Mikonpoika Majanlahti (28. joulukuuta 1966 Tampere – 30. syyskuuta 2017 RaumaKuolinilmoitus, Aamulehti 13.10.2017, s. B9) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Majanlahti oli koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on esiintynyt Silverinä nuorisosarjassa Kuka uskoo haikaraa (1983), nuorisorikollisena Taavi Kassilan ohjaamassa televisiosarjassa Autovaras (1991) sekä nuorena hulivilipoikana Anna-Leena Härkösen romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Häräntappoase (1989). Majanlahti näytteli myös muun muassa elokuvissa Mestari (1992), Vaiennut kylä (1997), Kulkuri ja joutsen (1999) ja Joensuun Elli (2004) sekä televisiosarjoissa Samppanjaa ja vaahtokarkkeja (1995–1997), Hovimäki (2000–2002) ja Uusi päivä (2010–2017). Näyttelijäntyönsä lisäksi Majanlahti ohjasi useita näytelmiä. Lukuisista teatterirooleistaan Majanlahti muistetaan muun muassa näytelmistä Vanhempieni romaani, Orvot, Merlin-Paholaisen poika, Sadan vuoden yksinäisyys, Runar ja Kyllikki, Ankkurilyhty, Reviisori, B.Virtanen, 39 askelta, Diivat, NääsNääsNews-revyy. Vuosina 2002–2007 Majanlahti toimi Lappeenrannan kaupunginteatterin johtajana. Vuoden 2017 elokuussa hänet valittiin Valkeakosken kaupunginteatterin johtajaksi, ja hänen oli tarkoitus aloittaa tehtävässä päätoimisesti vuoden 2018 helmikuussa. Majanlahti asui perheineen Tampereen Viinikassa. Hän oli ohjaaja-teatterinjohtaja Mikko Majanlahden ja näyttelijä Maija-Liisa Majanlahden poika. Majanlahti oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Majanlahti kuoli 50-vuotiaana 30. syyskuuta 2017 Raumalla työasunnossa. Ruumiinavauksessa kuolinsyyksi paljastui sydänkohtaus nukkuessa. Majanlahti siunattiin Viinikan kirkossa 27. lokakuuta ja haudattiin Vatialan hautausmaalle Kangasalle. ==Ohjauksia== * Yö on hellä * Kolme kosijaa ja avioliittokeinottelija * Dorian Grayn muotokuva * Laila * Se on myähästä ny * Voi vallatonta * Rauhan ruhtinas * Taikuri Oz * Kolme muskettisoturia * Frutti di Pirandello * Lumikki * Tulenkantajat * Zorbas * Naistenhurmaajat * Katupeilin takana * Albatrossi ja Heiskanen * Vain Bocelli puuttuu * Risto Räppääjä ja villi kone * NääsNääsNews-revyy ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Antti Majanlahti Ylen Elävässä arkistossa * Antti Majanlahden muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
John Lawton

John Cooper Lawton (11. kesäkuuta 1946 Halifax, Britannia – 29. kesäkuuta 2021) oli brittiläinen muusikko, joka muistetaan parhaiten laulajana yhtyeissä Lucifer's Friend (1970-1976, 1981, 1994), Les Humphries Singers ja Uriah Heep (1976-1979). ==Musiikkiura== Lawton aloitti musiikkiuransa 1960-luvun alussa The Deans -nimisessä yhtyeessä. 1970-luvulla hän lauloi saksalaisissa Lucifer's Friend ja Les Humphries Singers -yhtyeissä. Lucifer's Friend esitti heavy metalia ja hard rockia ja Les Humphries Singers gospelvaikutteisia popkappaleita. Lawton oli myös Les Humphries Singersin riveissä edustamassa Länsi-Saksaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa. Vuonna 1976 Lawtonista tuli hard rock/heavy metal-yhtye Uriah Heepin uusi laulaja erotetun David Byronin tilalle. Lawton levytti Uriah Heepin kanssa kolme studioalbumia; Firefly (1977), Innocent Victim (1977) ja Fallen Angel (1978). Yhtye oli tuolloin suosittu erityisesti Euroopassa. Hänen aikakautensa yhtyeessä päättyi vuonna 1979 musiikillisiin erimielisyyksiin toisen Uriah Heep -jäsenen Ken Hensleyn kanssa. 1970-luvun jälkeen Lawton on ollut mukana erilaisissa yhtyeprojekteissa ja on johtanut muun muassa omaa yhtyettään. Vuonna 1995 Lawton palasi Uriah Heepin laulajaksi muutaman keikan ajaksi Etelä-Afrikassa, kun yhtyeen nykyinen laulaja Bernie Shaw kärsi ääniongelmista. ==Diskografia== ===Sooloalbumit=== *Heartbeat (julkaistu myös nimellä "HardBeat") (1980) *Still Paying My Dues to the Blues (2000) ===Asterix=== *Asterix (1970) ===Lucifer's Friend=== *Lucifer's Friend (1970) *Where the Groupies Killed the Blues (1972) *I'm Just a Rock & Roll Singer (1973) *Banquet (1974) *Mind Exploding (1975) *Mean Machine (1981) *Sumo Grip (1994) ===Les Humphries Singers=== *We Are Goin' Down Jordan (1971) *Singing Detonation (1971) *Old Man Moses (1971) *Mexico (1972) *Sound '73 (1973) *Mama Loo (La Onu Cantante) (1973) *Live in Europe (1973) *Carnival (1973) *Sound '73/II (1973) *The World Of (1973) *Kansas City (1974) *Sound '74 (1974) *One of These Days (1974) *Rock 'n Roll Party (1974) *Amazing Grace & Gospeltrain (1975) *Party on the Rocks (1975) ===Uriah Heep=== *Firefly (1977) *Innocent Victim (1977) *Fallen Angel (1978) *Live in Europe 1979 (äänitetty 1979, julkaistu 1986) *The Magician's Birthday Party (äänitetty 2001, julkaistu 2002) ===Hensley Lawton Band=== *The Return (Live at Heepvention 2000) (2000) ===Zar=== *Live Your Life Forever (1990) ===Rebel=== *Stargazer (1982) ===Gunhill=== *One Over the Eight (1995) *Night Heat (1997) ===Lawton Dunning Project=== *Steppin' It Up (2002) *One More Night (Live) (2002) ===John Lawton Band=== *Sting in the Tale (2003) *Shakin' the Tale (2004) == Kirjallisuus == * Jørgen Angel: The Photobook – Uriah Heep Golden Years – 1974–76 photographed by Jørgen Angel (Krispin & Eickhoff, 1999) ISBN 3-00-004329-2 * Dave Ling: Wizards and Demons (Classic Rock Productions, 2003) ISBN 0-9543743-0-4 * Järvinen, Mika: Easy Livin’: Ken Hensleyn vuodet 1970–1980. Johnny Kniga, 2013. ISBN 978-951-0-39014-6 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Uriah Heepin jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kiliks

Kiliks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Agenorin ja Telefassan poika ja Kadmoksen, Foiniksin ja Europen veli. Toisen version mukaan Europe olisikin ollut Foiniksin tytär. Zeuksen rakastuttua Europeen ja vietyä tämän mukanaan Kreetaan valkoisen härän hahmossa, tämän isä lähetti veljekset etsimään Europea kehottaen heitä olemaan palaamatta, kunnes he löytäisivät sisarensa. Kun etsintä ei tuottanut tulosta, nämä päättivät olla palaamatta kotiinsa. Kiliks asettui asumaan Vähään-Aasiaan, ja maata kutsuttiin hänen mukaansa Kilikiaksi.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.1.1 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Väinö Sipilä

Väinö Jeremias Sipilä (24. joulukuuta 1897 Pälkäne – 12. syyskuuta 1987 Pälkäne) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka tunnetaan myös nimillä Pälkäneen hirvi ja Pälkäneen orhi. ==Urheilusaavutukset== Hänen parhaat kansainväliset saavutuksensa olivat 20 000 m:n ja 30 000 m:n maailmanennätykset sekä neljäs sija Pariisin olympialaisten 10 000 m:llä. Sipilä osallistui myös Amsterdamin (1928) olympialaisiin. Lisäksi hän voitti muun muassa neljästi maastojuoksun Suomen mestaruuden. Hän voitti kolme kertaa Suomen Urheilulehden maratonin eli 25 000 metrin katujuoksun 1920-luvulla ja saavutti näin kiertopalkintona olleen ”Mäntysen Hirven”-pienoispatsaan. Sipilä edusti aktiiviuransa aikana Tampereen Pyrintöä ja toimi myöhemmin Pälkäneen Lukossa, muun muassa seuran puheenjohtajana 1940–1961. == Pesäpallo == Väinö Sipilä pelasi pesäpalloa vuonna 1922 Toijalan suojeluskunnan joukkueessa ja voitti samana vuonna SM-hopeaa pesäpallon Suomen mestaruuskilpailuissa. ==Huomionosoitukset== Väinö Sipilä on palkittu Suomen urheilun kultaisella ansioristillä. Väinö Sipilän kotipaikkakunnalla Pälkäneellä on nimetty hänen lenkkeilymaastoonsa johtava tie Väinö Sipilän tieksi. Pälkäneen urheilukentän laidalla on Anitta Toivion veistämä kolmen pienveistoksen sarja, joista yksi esittää Sipilää ja kaksi muuta pikaluistelija Toivo Salosta ja paralympialaisvoittaja Jouko Gripiä. === Saavutukset === *Yleisurheilu: ** SM- kultaa: *** 10 000 m (1923) ja 25 000 m (1925) ** SM-hopeaa: *** 5 000 m (1922, 1923 ja 1924) *** 10 000 m (1922 ja 1924) *** 3 000 estejuksu (1924) *** 25 000 m (1926, 1928 ja 1932) ** SM-pronssia: ***10 000 m (1921 ja 1928) *** 25 000 m (1927) *Pesäpallo: ** 1 SM-hopea: 1922 == Sukulaiista == Väinö Sipilä tytär Leena myöh. Hussa oli aitajuoksija osallistuen Helsingin olympialaisiin 80 metrin aitajuoksussa ja pikaviestissä. Toinen tytär Hely myöh. Saarinen oli myös pika-aituri ja saavuti SM-mitaleita 1950-luvun alussa. Väinön vanhemi veli Toivo Sipilä saavutti myös SM-viesteissä radalla ja maastossa. ==Katso myös== *Väinö Sipilän patsas ==Lähteet== *Satamo, Seppo: Pienistä kivistä mahtava muuri: Pälkäneen Suojeluskunnan ja Lotta Svärd paikallisosaston historia. 351 s. 1997. ISBN 952-90-8644-X *Turunen, Johannes: Se on Lukko Pälkäneeltä: Pälkäneen Lukko 1934–1994. 189 s. 1994. ISBN 952-90-5458-0 * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Väinö Sipilä, "Pälkäneen Hirvi", Pohjois-Hämeen juoksu-urheilun uranuurtaja, maailmanennätysmies, neljännesvuosisadan kilparadalla, Aamulehti, 08.08.1937, nro 210, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Karvakuonovompatti

Karvakuonovompatti eli etelänkarvakuonovompatti (Lasiorhinus latifrons) on yksi maailman kolmesta vompattilajista, ja muodostaa yhdessä pohjankarvakuonovompatin (Lasiorhinus krefftii) kanssa Lasiorhinus-suvun. Laji elää eteläisessä Australiassa, jossa se on silmälläpidettävä. ==Koko ja ulkonäkö== Karvakuonovompatin ruumis on vahva ja hyvin kaivamiseen sopeutunut. Se painaa noin 20–30 kg. Ruumis on lähes metrin pituinen, jalat ovat lyhyet ja voimakkaat. Häntä on pieni ja usein eläimen tuuhean karvan peittämä. ==Elintavat== Karvakuonovompatti on kasvinsyöjä. Se syö pääosin tuoretta ruohoa ja heinäkasveja. Kuivien kausien aikana se joutuu turvautumaan pienten pensaiden lehtiin ja varsiin sekä joissakin tapauksissa myös juuriin. Karvakuonovompatit ovat tehokkaita kaivajia. Ne voivat kaivaa etujaloillaan 150 metrin säteelle ulottuvia luolastoja ja yhdellä karvakuonolla voi olla pesänään useampi luolasto.Luonnossa: Nisäkkäät 1 s. 113 Karvakuonovompatti saa poikasia kerran vuodessa, yleensä syyskuun ja joulukuun välisenä aikana, jos sadeolosuhteet ovat sopivat. Yleensä naaras synnyttää kerralla 1-2 poikasta. Poikaset syntyvät hyvin pienikokoisina, minkä jälkeen ne kehittyvät ja kasvavat emonsa pussissa. Karvakuonovompatit elävät luonnossa keskimäärin 14-vuotiaiksi. ==Lähteet== * *http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Lasiorhinus_latifrons ===Viitteet=== Luokka:Vompatit
Pertti Mutanen

Pertti Mutanen, (s. 6. elokuuta 1947) on suomalainen elokuvaaja. Hän sai Jussi-palkinnon kuvauksestaan elokuvassa Valkoinen kääpiö (1986). Mutanen on yksi merkittävimmistä vanhemman polven elokuvaajista. Hän on toiminut "hovikuvaajana" niin Jaakko Pyhälälle (Jon 1983, Ursula 1986, Armon aika 1998), Mikko Niskaselle (Mona ja palavan rakkauden aika 1983, Elämän vonkamies 1986, Nuoruuteni savotat 1988) kuin Claes Olssonillekin (En sparv i tranedans 1992, Akvaariorakkaus 1993, Ihanat naiset rannalla 1998, Onnen varjot 2005). Hän on tehnyt tiivistä yhteistyötä Timo Koivusalon kanssa ja kuvannut kaikki tämän elokuvat Sibelius-elokuvasta (2003) eteenpäin. Mutanen on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.http://www.fscfinland.fi/?main=memberinfo&id;=42 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Naukkarinen, Lasse: ”Kannattaa olla rohkea”, Esa Vuorisen ja Pertti Mutasen haastattelu. Filmihullu 4/1979. Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samuel von Brukenthal

Samuel von Brukenthal (1721 Leschkirch – 1803 Hermannstadt) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan paroni ja Transilvanian kuvernööri. Von Brukenthal syntyi transilvaniansaksilaiseen perheeseen vuonna 1721. Perhe aateloitiin vuonna 1724. Myöhemmin von Brukenthal matkusti opiskelemaan Halleen ja Jenaan. Wienissä von Brukenthalista kehkeytyi Itävallan keisarin alueellinen kansleri. Transilvanian kuvernööriksi von Brukenthal nousi vuonna 1774 ja toimi virassa vuoteen 1787 saakka. Kuvernöörinä hän rakennutti muun muassa edustavan Brukenthalin palatsin kuolinkaupunkiinsa Hermannstadtiin. Luokka:Saksalaiset aateliset Luokka:Transilvanian historia Luokka:Vuonna 1721 syntyneet Luokka:Vuonna 1803 kuolleet
Hyvää iltaa, Tampere!

Hyvää Iltaa, Tampere on Popedan DVD -levy, joka sisältää yhtyeen 25v. juhlakonsertin, harvinaista lisämateriaalia sekä diskografian ja bändikuvat koko uralta. Konsertti on taltioitu Tullikamarin Pakkahuoneella Tampereella 2002. ==Juhlakonsertti== # Elämässä pitää olla runkkua # Matkalla Alabamaan # Tohtori Mustajärvi # Kotiin # Mää ja Tapparan mies # Kellot lyö # Punaista ja makeaa # 20 vuotta sikana # Delilah # Yö # Apen ja Riitan surullinen tarina # Pohjantähden alla # Silimiklasikyy # Huummetta # Raswaa koneeseen # Da Da # Ukkometso # Synnyimme lähtemään # Tää on se yö # Eddie # Tahdotko mut tosiaan # Eläinten vallankumous # Mustameri ja mies # Palle and the boys # Kersantti Karoliina # Kakskytä centtiä # Kaasua, komisario Peppone # Kuuma kesä # Pakko saada BMW # Muumi Muumi # Raakaa voimaa # Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) # Maa on niin kaunis ==TV - Ekstroja== # Mönkiäislaulu (YLE TV2, livenä Särkänniemessä, ohjelmasta Iltatähti, 1978) # Kuulat sekaisin (YLE TV2, playback ohjelmasta Iltatähti, 1982) # Eläinten vallankumous (YLE TV2, playback ohjelmasta Hittimittari, 1986 # Kun mies unelmoi (YLE TV2, live, Raumanmeren juhannus, 2002) # Sibelius talo onnittelee (2002) ==Musiikkivideot== # Kersantti Karoliina (1992) # Repe ja Lissu (1992) # Tahdotko mut tosiaan (1994) # Hilipatipippaa (2001) Luokka:Musiikki-DVD:t Luokka:Popeda Luokka:Vuoden 2002 konserttitallenteet
Konstinkai

Konstinkai on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali sijaitsee Trave-joen varrella ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Pinta-alaa alueella on 131 707 m². Konstinkain satamalaituri on 1 108 metriä pitkä ja syvyyttä terminaalilla on yli 9,5 metriä. Konstinkain kautta kulkee rekkoja, perävaunuja, uusia autoja ja metsäteollisuuden tuotteita. Lisäksi terminaali käsittelee raskaita tavaroita. Terminaali työllistää 75 ihmistä. Eniten yhteyksiä terminaalista on Suomeen, Venäjälle ja Baltiaan. Esimerkiksi Pietariin, Venäjälle, on Konstinkaista viikoittainen lähtö. == Katso myös == *Skandinavienkai *Nordlandkai *Schlutup *Seelandkai == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lübecker Hafen-Gesellschaft Luokka:Lyypekin satama
Sound Horizon

Sound Horizon (サウンドホライズン), fanien käyttämältä nimeltään Sanhora (サンホラ) on japanilainen ryhmä muusikkoja, joiden johtajana ja yhtyeen perustajana toimii säveltäjä Revo. Ryhmä käyttää itsestään nimitystä "fantasiayhtye" (幻想楽団). Yhtyeen tyylilajina on J-rock/J-pop. ==Musiikillinen tyyli== Sound Horizonin kappaleet sisältävät tarinoita, sillä albumin jokainen kappale sisältää oman tarinansa ja albumi yhdessä muodostaa suuren tarinan. Musiikissa on vahvoja anime-vaikutteita ja Revo on säveltänyt muun muassa Gunslinger Girl -animen image album. Musiikin sanoitukset ovat yleensä mystisiä ja metaforisia, jopa enemmän kuin muilla J-rock-muusikoilla. Kappaleiden aiheina ovat muun muassa sota, rikollisuus, parisuhteet, legendat, unet ja muinaiset kiroukset. ==Historia== Yhtye sai alkunsa, kun Revo julkaisi musiikkituotoksiaan kotisivuillaan 1990-luvun loppupuolella. Sound Horizon osallistui Comic Marketiin vuonna 2001 ja julkaisi ensimmäisen tarina-albuminsa Chronicle:n, joka sisälsi vain instrumentaalikappaleita, satunnaisilla kerronnalla ja taustakuorolla sekä äänitehosteilla. Varsinainen laulaminen alkoi vasta heidän toisella levyllään Thanatos. Vuonna 2004 yhtye julkaisi albumin Elysion ~Rakuen e no Zensōkyoku~. Se oli yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaisema albumi, ja koostui pääosin siihen mennessä omakustannelevyillä julkaistuista kappaleista. ==Jäsenet== Ainoastaan säveltäjä Revo on pysyvänä jäsenenä jokaisella levyllä. Muut jäsenet/tukihenkilöt vaihtelevat levyittäin. ===Pysyvät jäsenet=== *Revo: sävellys, sanoitus, laulu, kitara, kosketinsoittimet, haitari, säkkipilli ym. ===Muut jäsenet/tukihenkilöt=== *Jimang: laulu, taustalaulu, kerronta *YUUKI: laulu, taustalaulu *KAORI: laulu, taustalaulu *RIKKI: laulu, taustalaulu *REMI: laulu, taustalaulu *Kyoko Osako: kosketinsoittimet *Shigeru Tamura: basso *Yokoyan: albumien kansitaide ===Entiset jäsenet=== *Aramary: laulu, taustalaulu, kerronta (Erosi yhtyeestä vuonna 2006 tuntemattomasta syystä. Nykyisin Rain Note-yhtyeen jäsen.) == Aiheesta muualla == * Aramarin kotisivusto * Jimangin virallinen kotisivusto * Sound Horizon official website. Sound Horizonin virallinen sivusto * White Crow. Sound Horizonin kansainvälinen fanisivusto Luokka:Japanilaiset yhtyeet
Adam Wylie

Adam Wylie (s. 23. toukokuuta 1984 San Dimas, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Young Artist -palkittu näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Rooman sheriffi. Kaliforniassa syntynyt Wylie aloitti näyttelemisen 4-vuotiaana lelumainoksissa. 1990-luvulla hän esiintyi pienissä rooleissa tv- sarjoissa ja elokuvissa, kuten Lastentarhan kyttä, Katkera rohto, Koti kuntoon, Seinfeld ja Isojen poikien leikit. Wylie tuli kuitenkin tunnetuksi 1990-luvulla televisiosarjasta Rooman sheriffi vuosien 1992–1996 välisenä aikana. Ensimmäisen pääroolin Wylie sai animaatiosarjassa The Incredible Dennis the Menace, josta hän voitti Young Artist -palkinnon ääninäyteltyään sarjan päähahmoa Ville Vallatonta. Lapsinäyttelijäuransa jälkeen Wylie esiintyy edelleen televisiosarjoissa ja elokuvissa niin näytelmärooleissa, kuin äänirooleissa, kuten Walker, Texasista, Amyn lailla, Gilmoren tytöt, Veljemme on nero, Veronica Mars, Ben 10, Jake Long – amerikkalainen lohikäärme ja Superman: Doomsday. Hän on myös esiintynyt Broadwayn musikaalinäytelmissä. ==Aiheesta muualla== * TV.com * Voice Chasers Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Mustakitaturska

Mustakitaturska (Micromesistius poutassou) on Pohjois-Euroopan merten pienehkö turskakala. Se oli vuosituhannen alussa Koillis-Atlantin kalastuksen suurin saalis. ==Koko ja ulkonäkö == Mustakitaturskan pituus on yleensä 15–30 cm mutta se voi kasvaa jopa 50 senttiä pitkäksi. Nimensä mukaisesti sen kita on mustahko. Elävä kala on hopeanväristen suomujen peittämä. Suomut lähtevät helposti irti, ja suomuton kala on päältä siniharmaa, alta hohtavan valkoinen. Kolme selkäevää ovat selvästi erillään, samoin kaksi peräevää. Partasäie puuttuu. == Levinneisyys == Mustakitaturskan levinneisyys ulottuu Välimerestä ja Pohjois-Afrikasta Islantiin ja Barentsinmerellä Huippuvuorille ja Kuolan niemimaalle. Tavataan myös Grönlannissa ja Pohjois-Amerikan rannikolla. Mustakitaturska elää rannikkojen ulkopuolella 150–900 metrin syvyydessä, yleisenä 300–400 metrissä mannerjalustan reunan tuntumassa. == Lisääntyminen ja elintavat == Mustakitaturska tulee sukukypsäksi noin kolmen vuoden ikäisenä. Kutu tapahtuu helmi-huhtikuussa. Päälisääntymisalue on Britteinsaarten länsipuolella. Kesällä kalat vaeltavat pohjoisemmaksi Färsaarten, Islannin ja Norjan vesille. Mustakitaturska syö pääasiassa äyriäisiä mutta myös pieniä kaloja. == Kalastus ja käyttö == Mustakitaturskan kalastus on suhteellisen uusi ilmiö. Suuren kannan olemassaolo Britteinsaarten länsipuolella tuli esiin planktontutkimuksissa vasta 1970-luvulla. Pyyntimäärät olivat suuria jo 1980-luvulla, yli 500 000 tonnin luokkaa. Vuoden 1995 jälkeen saaliit nousivat vielä jatkuvasti vuoden 2004 huippuun 2,4 miljoonaan tonniin; mustakitaturska oli tuona vuonna tonnimääräisesti maailman neljänneksi suurimman saaliin tuottanut pyyntikala. Mustakitaturska oli joitain vuosia suurin Koillis-Atlantin saaliskala, mutta saalismäärät ovat sittemmin kääntyneet varsin jyrkkään laskuun. Vuoden 2009 pyyntikiintiö oli 590 000 tonnia, mikä oli vielä 45 % tieteellistä suositusta suurempi, ja vuoden 2010 kiintiö oli 548 000 tonnia. Pyynti tapahtuu pääasiassa pelagisilla trooleilla kalan lisääntymisalueilla. Suurimmat pyytäjät ovat Norja, Färsaaret, Islanti ja Venäjä. Saalis käytetään pääosin teollisuuskalaksi ja prosessoidaan esimerkiksi kalajauhoksi. ==Lähteet== * *Blue whiting . Fisheries.no. * Havforskningsinstituttet (Norja): Fakta om kolmule * Cohen, D.M.; Inada.T.; Iwamoto, T.; Scialabba, N. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fisheries Synopsis. No. 125, Vol. 10. Rome, FAO. 1990. ss. 61–62. * Blue whiting - NE Atlantic. fisherieswiki.org ==Aiheesta muualla== *The Marine Fauna Gallery of Norway Valokuvia elävistä kaloista Luokka:Turskakalat
Lämmin, hellä ja pehmoinen (albumi)

20 suosikkia – Lämmin, hellä ja pehmoinen on vuonna 1995 julkaistu Matti Eskon kokoelmalevy. == Kappaleet == # Trasselijussin salsa (2:22) # Miehen tie (2:50) # Isä (3:20) # Ruusujen tuoksu (4:45) # Tuntematon (2:53) # Maailman kaunein tyttö (3:05) # Kuusamo (4:32) # Lumikenttien kutsu (3:10) # Vaimon parhaan sain (3:01) # Kun sä vierelläin sateessa oot (3:30) # Jeannie, Jeannie (3:05) # Yksin (4:02) # 'Rakas' on sanoista kaunein (4:14) # Säästä suukkosi vain (3:03) # Lämmin, hellä ja pehmoinen (3:32) # Rakkaat kuvat jäävät sydämeen (3:05) # Kompastuttiin (3:24) # Ole mulle niinkuin oli hän (3:30) # Näillä eväillä (2:36) # Näin viime yönä meistä unta (3:06) ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut levyt Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Matti Eskon albumit
Harha (albumi)

Harha on vuonna 1998 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva suomalaisen Ernos-yhtyeen kokoelmalevy levytyksistä vuosilta 1966-1973. Tämä aikaväli oli yhtyeen huippuaikaa, jolloin yhtyeeltä ilmestyi useita singlejä ja kolme LP- levyä. Levy on kattava kokoelma kaikista single-hiteistä ja parhaista albumiraidoista. Eniten esityksiä on yhtyeen ensimmäiseltä albumilta Rutto ja romu vuodelta 1968. Mukana on myös Ernon tunnetuimmat soolo-hitit. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut albumit Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit Luokka:Ernosin albumit
Fife

Fife () on yksi Skotlannin paikallishallintoalueista. Se sijaitsee Pohjanmeren rannikolla Firth of Forthin pohjoispuolella. Siellä on arviolta 368 080 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 1 325 neliökilometriä. Fifen suurimmat kaupungit ovat Dunfermline, Kirkcaldy ja Glenrothes. == Kyliä ja kaupunkeja == *Anstruther *Auchtertool *Burntisland *Crossgates and Ballingry *Cupar *Dalgety Bay *Dunfermline *Elie *Glenrothes *Inverkeithing *Leven *Lochgelly *Kincardine *Kinghorn *Kinglassie *Kirkcaldy *Methil and Cowdenbeath *Newburgh *Rosyth *St Andrews *Tayport == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hallintoalueen internetsivut *
Erik Rasmussen

Erik Rasmussen (s. 24. joulukuuta 1960) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. ==Ura== Pelaajaurallaan Rasmussen pelasi hyökkäävänä keskikenttäpelaajana useissa tanskalaisseuroissa. Pelaajauran suurimmaksi saavutukseksi jäi Tanskan mestaruuden voittaminen Brøndby IF:n paidassa 1991. Lisäksi Rasmussen pelasi Yhdysvalloissa futsal-seuroissa Baltimoressa ja Wichitassa. Meriitit pelaajana * Tanskan mestaruus: 1991 Valmennusuransa Rasmussen aloitti Køge BK:n pelaajavalmentajana. Hän valmensi alemmissa divisioonissa vuoteen 2004 saakka, kunnes siirtyi tammikuussa Troels Bechin seuraajaksi FC Midtjyllandin päävalmentajaksi. Rasmussenin johdolla Midtjylland on sijoittunut Tanskan superliigassa pronssille 2005 ja hopealle 2007. Tanskan cupin finaalissa joukkue oli 2005, mutta hävisi Brøndby IF:lle 3–2. Hän jätti tehtävänsä seurassa kauden 2007/08 jälkeen. Rasmussen palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2009 siirryttyään Tanskan superliigassa pelaavan AGF:n päävalmentajaksi. Kausi 2009/10 ei sujunut Rasmussenin luotsaamalta AFG:lta mairittelevasti. Kevätkauden surkeat esitykset johtivat lopulta seuran putoamiseen pääsarjasta ja Rasmussen sai kauden jälkeen potkut. Århus club gets new coach Lokakuussa 2012 Rasmussen palasi valmennustehtäviin Greve Fodboldin päävalmentajana. Hänen sopimuksensa kattoi loppuvuoden 2012. Erik Rasmussen ny træner i Greve Helmikuussa 2017 Rasmussenista tuli Vendsyssel FF:n päävalmentaja.Erik Rasmussen ny træner i Vendsyssel FF Hän luotsasi seuran Tanskan 1. divisioonassa toiseksi ja nousukarsintoihin. Nousu pääsarjatasolle jäi kuitenkin haaveeksi, kun AC Horsens oli karsinnoissa vahvempi yhteismaalein 3-1. Kaudella 2017/18 Vendsyssel sijoittui kolmanneksi, mutta voitti nousukarsinnoissa Lyngby BK:n ja nousi Tanskan Superliigaan kaudelle 2018/19. Menestyksekkäästä kaudesta huolimatta Rasmussen jätti seuran kauden päätteeksi.Erik R. stopper i Vendsyssel - Askou overtager Meriitit valmentajana * Tanskan superliiga ** Hopeaa 2007 ** Pronssia 2005 * Tanskan Cup ** Hopeaa 2005 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Tanskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt