EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Marja-Terttu Kivirinta

Elina Marja-Terttu Kivirinta (18. lokakuuta 1948 Jyväskylä – 14. marraskuuta 2024 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 8.12.2024, s. B 20.Taiteen äärellä loppuun saakka Muistokirjoitus | Marja-Terttu Kivirinta 1948–2024) oli suomalainen taidekriitikko ja filosofian tohtoriMarja-Terttu Kivirinta. CV. Viitattu 15.3.2017. Hän toimi Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana vuodesta 1981 vuoteen 2008, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän oli toiminut freelance-kriitikkona jo vuodesta 1976 lähtien ja avusti Helsingin Sanomia vielä eläköitymisensä jälkeenkin. Kivirinta väitteli vuonna 2014 Helsingin yliopistosta taidehistorian alaltaAjankohtaista. Helsingin yliopisto. Viitattu 15.3.2017. ==Palkinnot ja tunnustukset== * E. J. Vehmaksen palkinto 2000 * SARV kunniajäsen 2023 ==Julkaisut== * Galerie Pelin 10 v., teksti ja kuvamateriaali: Marja-Terttu Kivirinta Galerie Pelin, 1991 ISBN 952-90-3188-2. * Koko hajanainen kuva: Suomalaisen taiteen 80-luku, teksti Marja-Terttu Kivirinta & Leena-Maija Rossi, WSOY, 1991 ISBN 951-0-16570-0. * Yhdeksän taiteilijaa, Marja-Terttu Kivirinta. WSOY, 2007 ISBN 978-951-0-32435-6. * Luontoa ja luonnotonta: (Un)naturally: miestaidetta uusin silmin, Marja-Terttu Kivirinta & Leena-Maija Rossi. Like 2009 ISBN 978-952-01-0296-8. * Leena Luostarinen: tiikerinpiirtäjä, toim.: Otso Kantokorpi, Päivi Karttunen, Pirkko Tuukkanen, tekstit: Otso Kantokorpi, Marja-Terttu Kivirinta, Lasse Saarinen. Suomen taideyhdistys, 2013 ISBN 978-952-99260-6-0. * Kaarina Kaikkonen, kirjoittajat: Marina Dacci, Marja-Terttu Kivirinta, Julia P. Herzberg, toimitus: Kiira Miesmaa. Parvs, 2014 ISBN 978-952-5654-61-5. * Vieraita vaikutteita karsimassa: Helene Schjerfbeck ja Juho Rissanen: sukupuoli, luokka ja Suomen taiteen rakentuminen 1910–20 -luvulla, Marja-Terttu Kivirinta. Helsingin yliopisto, 2014 ISBN 978-952-10-9741-6. - Väitöskirja 2014. – Julkaistu myös verkkoaineistona ISBN 978-952-10-9742-3 * Väri vapautuu: Suomen taiteen uudistajia 1908–1914, Didrichsenin taidemuseo, 2015 - (Didrichsenin taidemuseon julkaisu 56, ISSN 2242-850X). ISBN 978-952-5567-43-4. * Kriitikon katse – Melankolian monet kasvot, Parvs , 2023, Marja-Terttu Kivirinta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sisko-Tuulikki Toijonen, Kunniajäsen luo katseen kuvaan – Marja-Terttu Kivirinnan haastattelu, Kritiikin Uutiset 30.5.2024 Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Skitsofreniaan liittyvät geenialueet

Laajassa kansainvälisessä skitsofreniatutkimuksessa on tunnistettu yli sata skitsofreniaan liittyvää geenialuetta. Skitsofreniaa aiheuttavat etenkin geenit, jotka ohjaavat aivojen oppimista ja muistia sekä aivosolujen välistä viestintää. Samat geenit johtavat myös tavallista vahvempaan elimistön puolustusjärjestelmään. Tietyn dna-pätkän häviämä eli deleetio kromosomista 22 altistaa skitsofrenialle ja älyllisille kehityshäiriöille. Noin 1,5 %:lla suomalaisista on muunnos, ja erityisen yleinen se on Koillismaalla, missä muunnos on 3−5 %:lla väestöstä. Geenimuutosta kantavilla henkilöillä on todettu olevan kaksinkertainen riski sairastua skitsofreniaan ja nelinkertainen riski älyllisen kehityksen häiriöihin ja lievempiin oppimisvaikeuksiin.http://www4.thl.fi/fi_FI/web/fi/uutinen?id=34007 http://www.nature.com/neuro/journal/v16/n9/full/nn.3484.html Glutamaatin tuotantoa säätelevän GRM3-geenin harvinainen muunnos kaksin- ja kolminkertaistaa riskin sekä skitsofreniaan, kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön että alkoholiriippuvuuteen. ERBB4-geenin yleinen vaihtelu taas lisää sekä alttiutta sairastua skitsofreniaan että kasvattaa nikotiiniriippuvuuden riskiä 40 prosentilla. Se koodaa proteiinia, joka toimii keskushermoston välittäjäaineiden reseptorina. Skitsofreniaa aiheuttavilla geeneillä on havaittu vaikutusta myös elimistön tavallista vahvempaan puolustusjärjestelmään. Häviämä kromosomista 17 kasvattaa riskin sairastua skitsofreniaan tai autismiin 13-kertaiseksi. Tutkijat arvelevat mutaation liittyvän myös kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön. SETD1A-geenin muunnos kasvattaa skitsofreniariskin 35-kertaiseksi. Mutaatio aiheuttaa poikkeuksetta psykiatrisen tai neuropsykiatrisen häiriön, mutta se on harvinainen, ja vain joka tuhannella skitsofreenikolla on muunnos. DISC-1-geenin muunnos lisää skitsofrenian, vakavan masennuksen ja kaksisuuntaisen mielialahäiriön riskiä. Geenin koodaama proteiini osallistuu keskushermoston kehitykseen sikiökaudelta varhaiseen aikuisuuteen ja on terveilläkin ihmisillä yhteydessä mielihyvän puutteeseen. C4-geeni nostaa sairastumisriskin 30-kertaiseksi. Geeni säätelee muun muassa hermosolujen risteyskohtien eli synapsien poistumista. Liitoskohtia vähentyy tavallisesti pitkin lapsuutta ja varhaisaikuisuutta, mutta niiden liiallinen poistuminen johtaa mahdollisesti skitsofrenian puhkeamiseen. ==Lähteet== Luokka:Skitsofrenia
Mutant Koala Pictures

Mutant Koala Pictures on vuonna 2011 perustettu oululainen luova tuotantoyhtiö, joka on erikoistunut kerronnallisiin ja visuaalisesti näyttäviin videotuotantoihin. Mutant Koala Pictures tuottaa elokuvia, web- sarjoja, TV-mainoksia, yritysvideoita, animaatioita ja 3D-mallinnuksia. Tuotantoyhtiön ensimmäinen kokopitkä elokuva on Hevi reissu. Komediaelokuvan käsikirjoittajia ovat Jukka Vidgren, Juuso Laatio ja Aleksi Puranen. Elokuvan ohjaajia ovat Jukka Vidgren ja Juuso Laatio. Elokuva on yhteistuotanto Making Movies Oy:n ja Umedian kanssa. Hevi reissu (Heavy Trip Movie) on ensimmäinen suomalainen komediaelokuva, joka sai maailmanensi-iltansa SXSW-festivaaleilla Teksasin Austinissa . Suomen ensi-ilta oli 9.3.2018. Yhtiön muita tuotantoja on muun muassa valokuvapohjaiseen Motion Novel -animaatiotekniikkaan perustuva Dr. Professor's Thesis of Evil -elokuva. Yhtiön tuotannot ja käsikirjoitukset ovat keränneet useita palkintoja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuotantoyhtiöt Luokka:Käsikirjoittajat
What She Came For

What She Came For on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta Tonight: Franz Ferdinand 31. elokuuta 2009. Siitä tehtiin ”Feel the Pressure” -niminen remix albumille Blood. == Kappaleet == === Digitaalinen lataus === # === Vinyylijulkaisu === # # # # Luokka:Vuoden 2009 kappaleet Luokka:Franz Ferdinandin kappaleet
La Fortaleza

La Fortaleza () on Puerto Ricon kuvernöörin virka-asunto San Juanin kaupungissa. Se rakennettiin 1500-luvulla linnoitukseksi, mutta siitä tuli jo 1600-luvulla kuvernöörin virka-asunto. Nykyisen palatsimaisen ulkoasunsa La Fortaleza sai 1800-luvulla tehdyissä muutostöissä. Kuvernöörin virka-asunto ei ole täysin avoin yleisölle, mutta siellä järjestetään opastettuja kierroksia maanantaista perjantaihin, mutta kaikilta yli 21-vuotiailta vaaditaan kuvallinen henkilöllisyystodistus. Vuodesta 1983 lähtien La Fortaleza on ollut Unescon maailmanperintökohde. Rakennus on läntisen pallonpuoliskon vanhin edelleen käytössä oleva hallintorakennus. == Historia == Espanjan Puerto Ricon -kauden varhaisvaiheissa saarella ei ollut linnoituksia, mutta vuonna 1529 Espanja määräsi pysyvän linnoituksen rakentamisesta San Juaniin. Rakennustyöt päästiin aloittamaan vasta 1537 paikallisia vastaan käytyjen taistelujen takia. La Fortaleza valmistui vuonna 1540, ja alkuperäiseen rakennelmaan kuului ympäränmuotoinen torni, jota suojasi neljä kivimuuria. Muurit olivat yli kaksi metriä paksut, ja niiden sisäpuolelle mahtui asumaan noin 200 ihmistä. Pian tämän jälkeen rakennettiin toinen linnoitus Castillo San Felipe del Morro stragisesti tärkeämpään paikkaan lahden suulle. La Fortalezen merkitys puolustuksessa oli siksi toissijainen ja toimi täsät eteenpäin armeijan päälliköiden ja myöhemmin kuvernöörin virka-asuntona.McKithan, s. 2. George Cliffordin johtamat englantilaisjoukot valtasivat La Fortalezan 1598. He joutuivat jättämään samana vuonna San Juanin paikallisten asukkaiden vastarinnan takia.Newton-Mazza, s. 307–308. Hollantilainen kapteeni ja kaappari Boudewijn Hendricksz valtasi 1625 San Juanin 1 500 miehen turvin. Espanjan kuvernööri Juan de Haro y Sanvítores perääntyi joukkoineen San Felipe del Morron linnoitukseen. Hendricksz ei pystynyt valtaamaan sitä ja joutui pakenemaan espanjalaisten saatua vahvistuksia. Hollantilaiset polttivat San Juania ennen pakenemistaan ja vaurioittivat myös La Fortalezaa. Jälleenrakennus aloitettiin 1640. La Fortalezaa uudistettiin useita kertoja 1800-luvulla, ja vuonna 1822 siitä tehtiin virallisesti Puerto Ricon kuvernöörin virka-asunto. Siinä tehtävässä se oli epävirallisesti ollut jo 1600-luvulta saakka.McKithan, s. 7. Kuvernööri Rafael Arístegui y Vélez muutti siitä 1846 palatsimaisen. Arístegui y Vélez muutostöiden jälkeen linnoitus sai nykyisen ulkoasunsa. == Galleria == Tiedosto:La Fortaleza in San Juan Puerto Rico.jpg|Linnoitus valokuvattuna mereltä päin Tiedosto:Puerto Rico La Fortaleza 3c 1937 issue.JPG|Yhdysvaltain postilaitoksen vuonna 1937 julkaisema postimerkki, jossa linnoitus on kuvattuna Tiedosto:Calle La Fortaleza con bandera de Puerto Rico.jpg|Linnoitukseen johtava katu San Juanissa == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Puerto Ricon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdysvalloissa Luokka:Yhdysvaltain kuvernöörien virka-asunnot
MTV Urheilu 1

MTV Urheilu 1 (aiemmilta nimiltään MTV3 MAX Sport 1, MTV Sport 1, C More Urheilu ja C More Sport 1) on MTV Oy:n maksullinen, urheiluohjelmia lähettävä kanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 2012. Kanavan pääohjelmistoa ovat muun muassa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut, jääkiekon mestarien liiga, yleisurheilun Timanttiliiga ja tennis. Kevään jääkiekon MM-kisojen aikaan C More Sport 1 muuttuu ympärivuorokautiseksi jääkiekkokanavaksi. == Aiemmat logot == Mtv3 max sport1.png|MTV3 MAX Sport 1 -logo, käytössä vuoteen 2013. MTV Sport 1.svg|MTV Sport 1 -logo, käytössä vuosina 2013–2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * MTV Urheilu 1 Luokka:MTV:n televisiokanavat Luokka:Vuonna 2012 perustetut televisiokanavat
MTV Urheilu 2

MTV Urheilu 2 (aiemmilta nimiltään MTV3 MAX Sport 2, MTV Sport 2 ja C More Sport 2) on MTV Oy:n maksullinen, urheilua lähettävä kanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 2012. Kanavalla näytetään muun muassa jääkiekkoa, tennistä ja golfia. C More Sport 1 ja Sport 2 -kanavilla on omat teräväpiirtokanavansa, jotka otettiin käyttöön vuonna 2014. Kanavat näkyvät myös netissä. == Aiemmat logot == Mtv3 max sport2.png| MTV3 MAX Sport 2 -logo, käytössä vuoteen 2013. MTV Sport 2.svg| MTV Sport 2 -logo, käytössä vuosina 2013–2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * MTV Urheilu 2 Luokka:MTV:n televisiokanavat Luokka:Suomalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2012 perustetut televisiokanavat
Toyota bB

Toyota bB on Toyotan vuodesta 2000 valmistama Mini MPV (mini multi-purpose vehicle), joka on suunnattu pääasiassa Japanin markkinoille.http://www.hs.fi/autot/art-2000002859918.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == bB Luokka:M-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Ashur-Dan I

Ahur-Dan I, Aš-šur-dān, oli 83. Assyrian kuningas. Hän hallitsi 46Khorsabad King List and the SDAS King List both read, iii 19, 46 MU.MEŠ KI.MIN.(muunnelma 36Nassouhi King List reads, 26+x MU.[MEŠ LUGAL-ta DU.uš.) vuotta. Nykyisen tulkinnan mukaan hän hallitsi vuosina 1179–1133 eaa. (muunnelma 1169–1133 eaa.), ja hän oli Ninurta-apal-Ekurin poikaBrick Ass. 4777 palatsin kirjoitus, joka vahvisti kuningas-listan.. ==Lähteet== Luokka:Assyrian kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Kawaguchi

Kawaguchi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee Suur-Tokion alueella aivan Tokion metropolin pohjois- ja prefektuurin pääkaupungin Saitaman eteläpuolella. Kaupungissa on 595 495 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 61,95 neliökilometriä. Kawaguchi on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista. Kaupungin etelärajalla virtaava Arajoki erottaa sen Tokiosta. Edo-kaudella Kawaguchi oli pikkupaikkakunta, joka kehittyi muun muassa metallinvalun ja puidenviljelyn keskuksena. Kawaguchin kaupunki perustettiin vuonna 1933 Kawaguchin maaseutukaupungin ja kolmen kyläkunnan yhdistyessä. Myöhemmin se on kasvanut voimakkaasti Tokion asuinlähiönä. Kawaguchia palvelevat JR Higashi-Nihonin Keihin-Tōhoku-linja ja kolmannen sektorin Saitaman pikarautatielinja, jotka liittävät sen Tokioon. JR Higashi-Nihonin itä–länsisuuntainen Musashino-linja kulkee vuorostaan kaupungin pohjoisosissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut *
Risto Oja-Lipastin yhtye

Risto Oja-Lipastin yhtye, nyk. Oja-Lipasti Band, on 1960-luvulta alkaen toiminut suomalainen iskelmä- ja tanssimusiikkia soittava orkesteri. Vuonna 2014 sen johtaja, ilmajokelainen Risto Oja-Lipasti palkittiin Sisu-palkinnolla pitkästä ja johdonmukaisesta, edelleen jatkuvasta työstä suomalaisen tanssikulttuurin hyväksi.Lavatähdet palkittiin Tampereella – Kuuntele vuoden tanssihitti , Tamperelainen 14.9.2014. Viitattu 15.3.2017. Risto Oja-Lipastin ohella yhtyeessä on vuosikymmenien varrella soittanut myös hänen veljiään, kuten Rauli ja Reijo. Yhtyeen laulusolistina esiintyy usein Raulin vaimo Reetta Oja-Lipasti, ja muina solisteina ovat viime vuosina vierailleet muiden muassa Anniina Mattila, Kaija Lustila, Marko Maunuksela ja Juha HautaluomaIdolsia, teatteria, radiota – tangofinalistien yllättävät taustat , Mtv 8.7.2015. Viitattu 15.3.2017.. Vuonna 1978 yhtye laulusolisteinaan Alpo Juvonen ja Jussi-Pekka ”Justus” Koskiranta teki Finnlevylle LP-levyn Pohjanmaan poikia, joka sisältää muun muassa Toivo Kärjen ja Rauno Lehtisen sekä albumin tuottajan Lasse Lintalan sävellyksiä.Risto Oja-Lipastin Yhtye ‎– Pohjanmaan Poikia, Discogs-tietokanta. Viitattu 15.3.2017. Reetta Oja-Lipasti levytti MTV-Musiikille vuonna 1994 albumin Nautin elämästä.Nautin elämästä , Finna-tietokanta. Haettu 16.3.2017. ==Historiaa== Yhtye sai alkunsa, kun musiikkia harrastavan Oja-Lipastin perheen piano- ja trumpettitunteja ottanut esikoispoika ei päässyt kosketinsoittajaksi Markku Tuurin yhtyeeseen vuonna 1967. Hän perusti oman yhtyeen, jonka basistina toimi pitkään veli Rauli ja rumpalina veli Reijo. Laulusolistiksi saatiin Alpo Juvonen, ja keikkamyyjänä ja autonkuljettajana toimi perheen isä. Tanssilavakulttuurin kultaisina vuosina esiintymisiä riitti, ja yhtye säesti muun muassa Irwin Goodmania, Rauli ”Badding” Somerjokea, Kari Tapiota, Eila Pienimäkeä, Paula Koivuniemeä ja Sammy Babitzinia. 1960-luvulta 2010-luvulle yhtyeen riveissä on nähty viitisenkymmentä muusikkoa. Kesällä 2019 50-vuotisjuhlakonserttiinsa valmistautuvan yhtyeen jäseninä olivat Risto Oja-Lipastin lisäksi Hannu Kuismanen, Ari Perälä ja Riston poika Ilari Oja-Lipasti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset iskelmäyhtyeet Luokka:Suomalaiset tanssiorkesterit
Lifesblood

__NOTOC__ Lifesblood on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin EP-levy sekä ensimmäinen virallinen albumi. Se julkaistiin 18. syyskuuta 2001 levymerkillä Relapse Records. Albumista julkaistiin kahden 7” vinyylin painos 31. elokuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # == Kokoonpano == * Brann Dailor − rummut, laulu * Brent Hinds − kitara, laulu * Bill Kelliher − kitara * Troy Sanders − basso, laulu == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 EP:t Luokka:Mastodonin albumit
Call of the Mastodon

__NOTOC__ Call of the Mastodon on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2006. Albumi on yhtyeen viimeinen Relapse Recordsin julkaisema albumi ennen yhtyeen kiinnittämistä Warner Musicille. Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2014.Discogs: Mastodon – Call of the Mastodon LP == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Pitchfork Median Brandon Stosuy piti albumia verrattain vahvana esityksenä onnistuneesta ja toimivasta varhaisesta tuotannosta. Niin ikään Imperiumin Niko Kaartinen piti albumia hyvin kasattuna kokonaisuutena sekä läpileikkauksena yhtyeen kehityksestä varhaisen tuotannon raakuudesta progressiivisempaan ilmaisuun. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Brent Hinds – kitara, laulu * Troy Sanders – basso, laulu * Bill Kelliher – kitara, taustalaulu * Brann Dailor – rummut * Eric Saner – laulu (jotkin kappaleet) == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Desibeli.net: Mastodon: Call Of The Mastodon Viitattu 28.10.2022. * Imperiumi.net: * Pitchfork Media: 7.3/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Mastodonin albumit
Mastodon (albumi)

__NOTOC__ Mastodon on yhdysvaltalaisen saman nimisen metalliyhtyeen musiikkiboksi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2008. Se sisältää yhtyeen koko siihen saakka julkaistun tuotannon, ennenjulkaisemattomia livekappaleita sekä oheistarvikkeita. == Sisältö == === Albumit === * Lifesblood (EP, 2001) * Remission (2002) * Live from the Relapse Contamination Festival 2003 (ennenjulkaisematon) * Leviathan (2004, laajennettu painos) * Call of the Mastodon (kokoelma, 2006) * Blood Mountain (2006) === Muut === * Mastodon -vinyylilevysoittimen levymatto * Merkki * Tarrasetti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Mastodonin albumit Luokka:Musiikkiboksit
Thaicom 6

Thaicom 6 on thaimaalaisen Thaicomin operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla 6. tammikuuta 2014. == Satelliitti == Thaicom 8 on Orbital ATK:n valmistama satelliitti, joka rakentuu yhtiön GEOStar-2.3-satelliittirungon ympärille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Geostationaarisen kiertoradan tietoliikennesatelliitit Luokka:Vuoden 2014 avaruustoiminta Luokka:GEOStar- runkoa käyttävät satelliitit
Rod of Moses

Rod of Moses oli hämeenlinnalainen kristillinen rock -yhtye. Bändi vaikutti 1990-luvun puolesta välistä 2000-luvun alkuun. Rod of Moseksen alkumuoto syntyi juhannusjuhlilla Keski-Suomessa 1990-luvun puolessa välissä laulaja Rände Rännälin, basisti Sami Korhosen ja rumpali Jerry Patomeren kohdatessa yhteisen tutun kautta. He perustivat yhtyeen nimeltä Underground Cover, joka kokeili parin kitaristin kanssa ja heittivät yhden keikan. Myöhemmin remmiin tuli kitaristi Tomi Meriläinen ja koskettimiin Antti Heinonen. Tässä vaiheessa yhtyeen nimi vaihtui Rod of Mosekseksi. Nimi syntyi, kun Sami näki Akslepioksen sauva -symbolin ambulanssilelussa. Jouluna 1995 äänitettiin ensimmäinen demo. Tässä vaiheessa alkoi iso pyörä pyörimään ja keikkamäärät alkoivat nousemaan. Loppuvuodesta 1996 synaan tuli Veli-Matti Suoperä ja näin ROMin klassinen kokoonpano oli kasassa. 1997 bändi voitti SM-Gospel-tittelin. Samana vuonna ilmestyi Rod of Moses -debyyttialbumi, jonka tuotti Anssi Kela. ROM nautti suosiota erityisesti nuorison parissa luovilla esiintymisillä ja tunki itsensä röyhkeästi myös sinne minne muut gospelin nimeä kantaneet bändit eivät olleet menneet ja pääsikin esiintymään Jyrki- ohjelmaan.http://www.uskotv.fi/jaksot/haastattelussa-rod-moses-yhtye-1997/ Haastattelussa Rod of Moses -yhtye (1997) Vuonna 1999 yhtye siirtyi funk-, groove- ja soul-vaikutteisesta rockista suoraviivaisempaan, brittihenkiseen rockiin Dallas-albumillaan. Tuottajana hääri jälleen Anssi Kela. 2000-luvulla Rod of Moseksen toiminta hiipui. Vellu Suoperä ryhtyi luomaan suosittua ylistysmusiikkia. Rände julkaisi kolme soololevyä. Sami Korhonen jatkoi basistin hommia Bass'n Helenissä, sittemmin rock-yhtye Aeroflopissa ja Delay Treessissä. Rod of Moses veti reunion-keikan Kouvolan Vappugospelissa 2006. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kristilliset yhtyeet
Hymenochaetaceae

Hymenochaetaceae on sieniheimo, joka sisältää kääpiä ja kääpämäisiä sieniä. Heimo kuuluu Polyporales-kääpälahkosta erotettuun Hymenochaetales-lahkoon. Siihen kuuluvia sukuja ovat muun muassa kangaskäävät (Coltricia), kätkökäävät (Inonotopsis), lepänkäävät (Inonotus), huopakäävät (Onnia eli Pelloporus), arinakäävät (Phellinus) ja kynsikäävät (Trichaptum), mutta myös pillittömiä vuotikoita sisältävä Hymenochaete-suku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hymenochaetaceae
Kynsikäävät

Kynsikäävät (Trichaptum) on sienisuku, johon kuuluu valkolahoa aiheuttavia pienikokoisia ryhmittäin esiintviä lakillisia kääpiä, joiden itiöemät ovat ohuita ja kerroksittaisia. Suomesta tunnetaan neljä lajia, joista yleisin on kuusenkynsikääpä (T. abietinum). Muut ovat koivunkynsikääpä (T. biforme), männynkynsikääpä (T. fuscoviolaceum) ja lapinkynsikääpä (T. laricinum). Kynsikäävät ovat edeltäjälajeja, joiden lahottamissa puissa viihtyvät monet lajit. Tällaisia seuraajalajeja ovat ainakin lapinsitkokääpä, kuusensitkokääpä, sopulinkääpä, routakääpä, kuultoludekääpä ja liilakääpä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Kynsikäävät (Trichaptum) Luokka:Kynsikäävät
Naissound

NaisSound -kuoro on syksyllä 2012 perustettu, korsolainen naiskuoro. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 40 laulajaa. Kuoro esittää uutta ja perinteisempää naiskuoro- ja viihdemusiikkia. Kuoro on konsertoinut mm. Camilla Nylundin, Waltteri Torikan, Ursula Hynnisen, Lauri Mikkolan ja Matti Eskon kanssa. Kuoron johtajana toimi perustajajäsen Riikka Salminen vuoden 2017 syksyyn, jolloin johtajaksi tuli kapellimestari Kaapo Ijas. Ijas siirtyi muihin tehtäviin kevään 2019 jälkeen ja johtajaksi tuli Kristina Bogataj. ==Aiheesta muualla== * https://naissound.fi Luokka:Suomalaiset naiskuorot
Ranskan 1. panssaridivisioona (1940)

1\. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940. == Perustaminen == Yhtymä perustettiin 16. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa. Siihen kuului kaksi pataljoonaa Renault Char B1 ja kaksi pataljoonaa Hotchkiss H-39. Näiden lisäksi divisioonaan kuului motorisoitu jalkaväkipataljoona, traktorivetoinen kenttätykistörykmentti, patteri 47 millimetrin panssarintorjuntakanuunoita jne.chars-francais.net == Palvelus == Divisioona pidettiin reservissä, jotta Dylen linjalle siirtyneitä joukkoja voitaisiin tarvittaessa tukea. Se siirrettiin 11. toukokuuta alkaen erityisten tankkien kuljettamiseen suunniteltujen lavettien avulla Belgiaan Charleroin koillispuolelle Dylen- linjalle, jonne vaunut saapuivat seuraavana päivänä. Kuljetusten aikana vaunut, niiden tarvitsema polttoaine ja ammukset joutuivat erilleen. Divisioona liitettiin 14. toukokuuta osaksi Ranskan 9. armeijaa, joka vastasi Dinantin puolustuksesta. Pakolaisvirrat olivat tällöin jo ruuhkauttaneet alueen tiestön ja divisioonan joukkojen siirtyminen uusiin asemiin osoittautui vaikeaksi. Etujoukko saapui Dinantiin vasta seuraavana päivänä. Se kohtasi Saksan XV armeijakuntaan kuuluneet 5. ja 7. panssaridivisioonan d’Ermetonin, Flavionin ja Florennesin rajaamalla alueella iltapäivällä vielä samana päivänä yllättäen ranskalaisjoukot niiden tankatessa panssarivaunujaan. Ranskalaisvaunut eivät siten kyenneet liikkumaan, vaan niistä tuli tuliasemia. Taistelun päätyttyä divisioonaan kuului alle 50 vaunua alkuperäisestä 158:sta.Forty, George & Duncan, John s. 153 ja 155 Vaunujen määrä laski vetäytymisen aikana kahteenkymmeneen vaunujen rikkoutuessa yöllisen marssin aikana ja miehistöjen hylättyä vaununsa. Seuraavana päivänä Erwin Rommelin johtamat saksalaiset tuhosivat divisioonan loput vaunut kahakassa Avesnesissa.Forty, George & Duncan, John s. 155 Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin virallisesti 22. kesäkuuta 1940. == Organisaatio == *1. puoliprikaati **28. panssaripataljoona **37. panssaripataljoona *3. puoliprikaati **25. panssaripataljoona **26. panssaripataljoona *5. motorisoitu jalkaväkipataljoona *305. traktorivetoinen kenttatykistörykmentti *2 pioneerikomppaniaa *2 kuljetuskomppaniaa == Komentajat == Divisioonan komentajina olivat: *kenraali Bruneau 6. tammikuuta - 18. toukokuuta 1940 (sotavanki) *kenraali Welvert 31. toukokuuta - 22. kesäkuuta 1940 == Lähteet == * === Viitteet === 01
Ranskan 2. panssaridivisioona (1940)

2\. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940. == Perustaminen == Yhtymä perustettiin 15. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa komentajanaan kenraali Bruché. Sen kalustona oli Renault Char B1 ja Hotchkiss H-39 panssarivaunuja.chars- francais.net == Palvelus == Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin 22. kesäkuuta 1940. == Organisaatio == Divisioonaan kuuluivat: *2. puoliprikaati (everstiluutnantti Roche) **8. panssaripataljoona (komentaja Girier) **15. panssaripataljoona (komentaja Bourgin) *4. puoliprikaati (everstiluutnantti Goihen) **14. panssaripataljoona (komentaja Cornic) **27. panssaripataljoona (komentaja Aubert) *17. mekanisoitu jalkaväkipataljoona (komentaja Mahuet) *309. traktorivetoinen kenttatykistörykmentti everstiluutnantti de Morin) *pioneerikomppania *kuljetuskomppania *546. yhteyslentolaivue **9 Potez 63.11 -lentokonetta == Lähteet == 02
Ranskan 3. panssaridivisioona (1940)

3\. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940. == Perustaminen == Yhtymä perustettiin 20. maaliskuuta 1940 Chatoussa. Siihen kuului perustettaessa puoliprikaati Renault Char B1 ja puoliprikaati Hotchkiss H-39 panssarivaunuja. Näiden lisäksi siihen kuului motorisoitu jalkaväkipataljoona, tykistörykmentti sekä kuljetus- ja huoltokomppania.chars-francais.net == Palvelus == Ranskan XXI armeijakunnan komentaja kenraali Flavigny antoi määräyksen tuhota saksalaisten sillanpää Sedanissa. Tehtävään määrättiin 3. panssaridivisioona, 5. kevyt mekanisoitu divisioona ja 3. motorisoitu jalkaväkidivisioona. Käskyjen toteuttamiseen liittyvät viiveet ja heikot viestiyhteydet estivät koordinoidun hyökkäyksen. Lisäksi armeijakunnan komentaja muutti käskynsä puolustukseen ryhmittymiseksi hieman ennen käskettyä hyökkäyshetkeä. Panssaridivisioonan joukot muuttuivat 14.-15. toukokuuta jalkaväen tukiryhmäksi eikä se kyennyt hyödyntämään liikkuvuuttaan ja tulivoimaansa. Hyökkäävät saksalaiset tuhosivat divisioonan vaunun kerrallaan.Forty, George & Duncan, John s. 158 Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin virallisesti 22. kesäkuuta 1940. == Organisaatio == *5. puoliprikaati **41. panssaripataljoona **49. panssaripataljoona *7. puoliprikaati **42. panssaripataljoona **45. panssaripataljoona *16. mekanisoitu jalkaväkipataljoona *319. traktorivetoinen kenttatykistörykmentti *2 kuljetuskomppaniaa == Komentajat == *kenraali Buisson *kenraali Brocard == Lähteet == * === Viitteet === 03
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieasemista – O

__NOINDEX__ == O == Asema Tunnus Hallintoalue Omistaja Oakengates OKN Telford ja Wrekin London Midland Trains Oakham OKM Rutland East Midlands Trains Oakleigh Park OKL Suur-Lontoo Govia Thameslink Railway Oban OBN Argyll ja Bute ScotRail Ockendon OCK Thurrock c2c Ockley OLY Surrey Southern Okehampton OKE Devon First Great Western Old Hill OHL Länsi-Midlands London Midland Trains Old Roan ORN Merseyside Merseyrail Old Street OLD Suur-Lontoo Govia Thameslink Railway Oldfield Park OLF Bath ja Koillis-Somerset First Great Western Olton OLT Länsi-Midlands London Midland Trains Ore ORE Itä-Sussex Southern Ormskirk OMS Lancashire Merseyrail Orpington ORP Suur-Lontoo Southeastern Orrell ORR Suur-Manchester Northern Rail Orrell Park OPK Merseyside Merseyrail Otford OTF Kent Southeastern Oulton Broad North OUN Suffolk Abellio Greater Anglia Oulton Broad South OUS Suffolk Abellio Greater Anglia Outwood OUT Yorkshire ja Humber Northern Rail Overpool OVE Cheshire Merseyrail Overton OVR Hampshire South West Trains Oxenholme Lake District OXN Cumbria Virgin Trains West Coast Oxford OXF Oxfordshire First Great Western Oxford Parkway OXP Oxfordshire Chiltern Railways Oxshott OXS Surrey South West Trains Oxted OXT Surrey Southern == Lähteet == * * O
Fosfopanteteiini

Fosfopanteteiini (C11H23PSN2O7) on orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä koentsyymi muun muassa rasvahappojen ja polyketidien biosynteesissä. Fosfopanteteiini on osa koentsyymi-A:n rakennetta ja esiintyy välituotteena niin koentsyymi-A:n biosynteesissä kuin hajotuksessakin. ==Biosynteesi ja biologinen rooli== Fosfopanteteiinia muodostuu koentsyymi-A:sta alkalisen fosfataasin katalysoimana. Lisäksi tässä hydrolyysireaktiossa muodostuu adenosiini-3′5′-difosfaattia. Fosfopanteteiinin fosfaattiryhmä hydrolysoidaan entsymaattisesti, jolloin muodostuu panteteiinia.Thimma R. Rawalpally: Pantothenic Acid, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.3.2017 Koentsyymi-A:n biosynteesissä fosfopanteteiinia muodostuu fosfopantotenoyylikysteiinistä entsyymin nimeltä fosfopantotenoyylikysteiinidekarboksylaasin katalysoimana. Tämä reaktio tapahtuu solujen sytosolissa ja fosfopanteteiini kuljetetaan solujen mitokondrioihin. Mitokondrioissa fosfopanteteiini ja ATP muodostavat defosfokoentsyymi-A:ta fosfopanteteiiniadenyylitransferaasin katalysoimana.Horst Werner Doelle, Armin Fiechter, Günther Schlegel, Dieter Sell, Sakayu Shimizu, Roland Ulber & Hideaki Yamada: Biotechnology, 1. General, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 16.3.2017 Fosfopanteteiini on prosteettinen ryhmä asyylikantajaproteiineissa. Tämä proteiini on osa useita entsyymikomplekseja esimerkiksi rasvahapposyntaasia, polyketidisyntaaseja, gramisidiini-S- syntaasia sekä ei-ribosomaalisia peptidisyntaaseja. Näissä entsyymikomplekseissa karboksyylihappopohjainen susbtraatti on sitoutuneena fosfopanteteiinin tioliryhmään. Fosfopanteteiinin tehtävä on aktivoida näiden karboksyylihappojen karboksyyliryhmiä tekemällä niistä reaktiivisemman tioesterin. ==Lähteet== Luokka:Biomolekyylit
Ninurta-apal-Ekur

Ninurta-apal-Ekur, MAŠ-A-é-kur, toimi Assyrian kuninkaana nykyisen tulkinnan mukaan vuosina 1192–1180 eaa.Nassouhi King List = Assyrian King List A tai 1183-1180 eaa.Assyrian King List Hänen hallituskautensa on hyvin merkittävä antiikin historian kronologian kannalta, sillä hänen on todettu hallinneen samaan aikaan Babylonian kuninkaan Meli-Shipak II:nNicolas Postgate: Bronze Age Bureaucracy - Writing and the Practice of Government in Assyria, s. 1 kanssa ==Lähteet== Luokka:Assyrian kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Aarne Elomaa

Aarne Elomaa (18. elokuuta 1926 Pori – 11. joulukuuta 2008) oli suomalainen taidemaalari. == Ura == Elomaa debytoi Porissa vuonna 1948 ja esiintyi yksityis- ja yhteisnäyttelyissä muun muassa Voipaalan kesänäyttelyssä 1977, Porin taidemuseon avausnäyttelyssä 1979, Seinäjoen taidehallissa 1984 ja 1990, Vaasan taidehallissa 1984 ja Oulun taidemuseossa 1989. Elomaa on tehnyt opintomatkoja Ranskaan, Saksaan, Belgiaan, Hollantiin ja Italiaan. Hänen teoksiaan on muun muassa valtion sekä Porin, Rauman, Kankaanpään ja Harjavallan kaupunkien kokoelmissa. Elomaa kokeili taiteilijanuransa aikana monia erilaisia tyylejä. Uransa alkuaikana Elomaan taiteessa oli realistinen esitystapa, mutta 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa hänen taiteensa alkoi ottaa vahvasti vaikutteita modernismista. Elomaan uralle tärkeä vuosi oli 1952, jolloin hän saavutti taiteellisen läpimurtonsa ja pääsi esiintymään myös valtakunnallisissa näyttelyissä. Samana vuonna Elomaa esitti Porin Taiteilijaseuran vuosinäyttelyssä teosryhmän. Vuonna 1953 hän voitti Porin taiteilijaseuran maalauskilpailun teoksellaan Louhos. 1950-luvun lopussa Elomaan taide otti abstraktimman suunnan. Vuonna 1959 hänen abstraktia ilmaisuaan edustava työnsä oli esillä Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelyssä. Abstrakteista kokeiluistaan huolimatta Elomaan omimmaksi tyylisuunnaksi muodostui rakenteellisuuteen perustuva figuratiivinen ilmaisu, johon hän lisäsi 1960-luvun alkupuolella surrealistisia ja metafyysisiä tulkintoja. Elomaa oli tärkeässä osassa Porin Taiteilijaseuran toiminnassa seuran toisesta vuosinäyttelystä lähtien. == Näyttelyt == thumb|Porin työväentalon muistoreliefi, 1973, Pori. Elomaan töitä on ollut esillä useasti osana Porin taiteilijaseuran taidenäyttelyä, esimerkiksi Porin taiteilijaseuran 35-, 40-, ja 50-vuotisjuhlanäyttelyissä Porin taidemuseossa. Vuonna 1982 Porin taidemuseossa oli vain Elomaan töille omistettu näyttely. Lisäksi Elomaan töitä on ollut esillä esimerkiksi Seinäjoen Taidehallissa, Hyvinkään taidekeskuksessa, Vaasan Taidehallissa ja Oulun taidemuseossa. Ulkomailla Elomaan töitä on ollut esillä Saksassa ja Latviassa. Vuonna 2009 porilaisessa Galleria Angelossa järjestettiin Aarne Elomaan muistonäyttely. Muistonäyttelyssä oli esillä öljymaalauksia, akvarelleja ja grafiikkaa. == Opinnot ja opetustyö == Ulkomaille suuntautuneiden opintomatkojen lisäksi Elomaa kävi Unto Pusan ja Yrjö Verhon järjestämillä taidekursseilla. Elomaa toimi opettajana Porin Piirustuskoulussa vuosina 1965-1970. Lisäksi hän on opettanut kuvaamataitoa Porin Lyseossa sekä Kankaanpään ja Pomarkun yhteiskouluissa sekä Porin työväenopistossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ranskan 4. panssaridivisioona (1940)

4\. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940. == Perustaminen == Yhtymä perustettiin 10. maaliskuuta 1940 Chatoussa. Sen kalustona oli Renault Char B1 ja Hotchkiss H-39 -panssarivaunuja. == Palvelus == Divisioona aloitti hyökkäyksen 17. toukokuuta Montcornet’n taistelussa, jossa se menestyksekkäästi työnsi saksalaisten ryhmitystä taaksepäin. Se joutui kuitenkin vetäytymään lähtöasemiinsa tuen ja ilmasuojan puutteen vuoksi. Tämän jälkeen divisioona siirtyi Abbevillen eteläpuolelle hyökätäkseen saksalaisten Aisne-joen taakse perustamia sillanpäitä vastaan. Divisioona osallistui Abbevillen taisteluun 28.–29. toukokuuta tavoitteenaan murtautua Dunkerqueta piirittävien saksalaisjoukkojen rintaman läpi liittoutuneiden joukkojen luokse. Brittiläinen 51. Ylämaan divisioona vapautti 1. kesäkuuta panssaridivisioonan, joka ryhmittyi uudelleen Marseille-en-Beauvaisisin alueelle liittyen panssariosastoon, joka koottiin kenraali Charles Delestraintin alaisuuteen. Charles de Gaulle vapautettiin 6. kesäkuuta tehtävästä, jotta hän kykenisi siirtymään sotaministeriksi. Divisioonan komentajaksi tuli eversti Chaudesolle, joka luovutti komentajuuden seuraavana päivänä kenraali Pierre Jules de la Fontille. Divisioona liitettiin 10. kesäkuuta Pariisin armeijaan ja 12. kesäkuuta X armeijakuntaan. Sen jälkeen se osallistui viivytystaisteluihin joukkojen vetäytyessä Loire joelle 12.–19. kesäkuuta. Tulitauko astui voimaan 26. kesäkuuta. == Organisaatio == *44. panssaripataljoona *19. panssaripataljoona *4. mekanisoitu jalkaväkipataljoona *24. panssaripataljoona *303. traktorivetoinen kenttatykistörykmentti *4. erillinen tykistöryhmä == Komentajat == Divisioonan komentajina olivatchars- francais.net : *eversti Charles de Gaulle 17. toukokuuta - 6. kesäkuuta 1940 *eversti Chaudesolle 6. - 7. kesäkuuta 1940 *kenraali de la Font 7.-22. kesäkuuta 1940 == Lähteet == 04
Mihail Paškin

Mihail "Misja" Andrejevitš Paškin (, s. 22. huhtikuuta 1980, Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallovalmentaja. ==Ura== Pelaajaurallaan Paškin pelasi hyökkääjänä. Hän edusti nuoruudessaan Venäjän poikien maajoukkuetta ja myöhemmin Kazakstanin jääpallomaajoukkuetta. Misja Paškinin seuroja ovat olleet Ruotsissa mm. IFK Vänersborg, Gripen-Trollhättan ja Hammarby IF sekä Venäjällä Zorki Krasnogorsk, Jenisei Krasnojarsk ja Volga Uljanovsk. Mihailin isä Andrei Paškin on Neuvostoliitossa ja vuodesta 1988 Ruotsissa pelannut Neuvostoliiton jääpallomaajoukkuetta edustanut jääpalloilija. Andrei Paškin oli ensimmäinen Neuvostoliitosta Ruotsiin tullut jääpalloilija. Neuvostoliiton mallin mukaan koko perhe ei saanut muuttolupaa. Niinpä poika-Misja joutui jäävät Neuvostoliittoon isovanhempien hoiviin Krasnojarskiin. Muu perhe muutti Vänersborgiin. Vasta vuoden kuluttua syksyllä 1989 Misjakin pääsi vanhempiensa luo Ruotsiin. Tilanne Neuvostoliitossa oli muuttumassa vapaammaksi, ja vanhoista keinoista rajata ihmisten muuttoa luovuttiin. Asuinpaikaksi Paškineilla vakiintui Trollhättan, mutta seurat vaihtelivat eli Gripen Trollhättan BK ja kaupungin kakkosjääpalloseura Slussen BK, naapurikaupungin IFK Vänersborg ja Katrineholm SK. Keväällä 2006 Misja Paškin teki sopimuksen sen hetken Ruotsin ykkösseuran Edsbyns IF:n kanssa. Tuskin kausi syksyllä 2006 oli alkanut, kun ilmoitettiin Misja Paškinin siirtymisestä vuokralla Zorki Krasnogorskin riveihin. Seuraavina vuosina ura jatkui melkeinpä kausikohtaisilla seurasiirroilla eli Zorki-kauden jälkeen syksyllä 2007 takaisin Ruotsiin ja Gripen-Trollhättanin riveihin, sen jälkeen syksyllä 2008 kaudeksi jälleen Zorkin riveihin ja syksyllä 2009 Ruotsiin IFK Vänersborgin riveihin. Vajaan kahden Vänersborg-kauden jälkeen tammikuussa 2011 Misja Paškin siirtyi syntymäseudulleen Krasnojarskiin huippuseura Jenisein riveihin. Keväällä 2012 oli vuorossa jälleen paluu Ruotsiin ja nyt Tukholmaan Hammarby IF:n riveihin. Matka vei vielä kerran Venäjälle ja tällä kertaa Uljanovskiin Volgan riveihin. Toinen Hammarby-jakso alkoi keväälä 2015, kun hän palasi Venäjältä Uljanovskin Volgasta. Mihail Paškin päätti keväällä 2016, että Hammyrby IF oli hänen viimeinen aktiiviuran seuransa. Syynä uran lopettamiseen olivat selkävaivat. Misja jatkoi sen jälkeen Hammarbyn päävalmentajana toimineen isänsä Andrein apuvalmentajana. ==Valmentajaura== Keväällä 2022 Paškin siirtyi SKA-Neftjanikin päävalmentajaksi kolmen vuoden sopimuksella.http://www.rusbandy.ru/news/15834/ == Saavutukset pelaajana == Seurajoukkueissa * Ruotsin mestaruus 2013, * Venäjän mestaruushopeaa 2006 Zorkin riveissä, * Venäjän mestaruuspronssia 2012 Jenisein riveissä, * Jääpallon maailmancup voitto: 2011 Jenisein riveissä, Maajoukkueessa * MM- pronssia vuonna 2003 Kazakstanin riveissä == Saavutukset valmentajana == * Venäjän Superliigan mestaruus: 2022-2023 == Lähteet == *Misja Paškin IBDB- tietokannassa *Misja Paškin - rusbandy-tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Kazakstanilaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sievitalo

Sievitalo Oy kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin. Sievitalo suunnittelee ja toteuttaa muuttovalmiita taloja ja talopaketteja sekä vapaa-ajan asuntoja. Sievitalo toimittaa ja rakentaa taloja useilla eri toimitussisällöillä, aina elementtitoimituksista täysin valmiisiin taloihin saakka. Parhaiten yhtiö tunnetaan muuttovalmiista omakoti- ja paritaloista. Sievitalon voi suunnitella myös itse Sievitalon Oma malli -palvelun avulla. Yhtiö käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Elementin puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä. Sievitalolla on toimipisteet Kokkolassa, Sievissä, Vaasassa, Tampereella, Vantaalla, Lahdessa, Mikkelissä ja Turussa. == Historia == Sievitalo Oy on osa Sievi Group -konsernia. Sievi Group Oy on perustettu vuonna 2011. Aluksi yhtiö toimi nimellä Sievitalo Oy. Vuonna 2019 tehdyn mittavan uudistuksen myötä nimeksi vaihtui Sievi Group Oy. Konserni muodostuu nykyään emoyhtiöstä sekä kuudesta tytäryhtiöstä: Sievitalo Oy, Sievi Asunnot Oy, Sievi Element Oy, Sievitek Oy, Sievi Hyvinvointitilat Oy ja Siveco Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla== Viralliset verkkosivut Luokka:Sievi Group Luokka:Asuinrakennukset
TCL Technology

TCL Technology () on kiinalainen monikansallinen elektroniikkayhtiö. Se valmistaa televisioita, puhelimia, jääkaappeja, pesukoneita ja ilmastointikoneita. Vuonna 2010 TCL oli maailman 25. suurin kulutuselektroniikan valmistaja. Vuonna 2013 yhtiö oli markkinaosuuksilla mitattuna maailman kolmanneksi suurin televisiovastaanottimien valmistaja. TCL on etenkin älypuhelimissa erikoistunut lisenssien hyödyntämiseen eli tuotteiden valmistamisen muiden yhtiöiden omistamilla tavaramerkeillä. Se valmistaa ja markkinoi puhelimia paitsi omalla TCL-merkillään, myös ainakin nimillä BlackBerry, Palm, Thomson ja Alcatel Televisioita ja muuta kulutuselektroniikkaa se on myynyt ainakin merkeillä Schneider ja Dual ostettuaan vuonna 2002 oikeuksia ja tehtaita saksalaisen Schneider Electronics AG:n konkurssipesältä (eri yhtiö kuin ranskalainen Schneider Electric). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivut Luokka:Kiinalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Matkapuhelinvalmistajat
Ranskan 3. panssaridivisioona

Ranskan 3. panssaridivisioona () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä. Se kunnioittaa vuonna 1943 perustetun ja 1946 lakkautetun 3. algerialaisen jalkaväkidivisioonan perinteitä. Divisioona perustettiin 1951 ja lakkautettiin 1991. Vuonna 1999 perustettu 3. mekanisoitu prikaati, josta muodostettiin 3. kevyt panssariprikaati, jatkaa divisioonan perinteitä. Divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016 Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnin yhteydessä. == Historia == Vuonna 1951 3. divisioona muodostettiin Ranskan Saksaan sijoitettuihin joukkoihin. Yhtymään kuului lähes 15 000 miestä ja sen valvonnassa oli Saksan länsi osat. Divisioonaan kuului kolme prikaatia: *5. mekanisoitu prikaati Tübingenissä *12. mekanisoitu prikaati Offenbourgissa ja *13. motorisoitu prikaati Konstanzissa. Vuonna 1978 divisioona nimettiin 3. panssaridivisioonaksi, jolloin sen kokoonpanoon kuului kolme jalkaväki-, kaksi panssari-, kaksi tykistö-, pioneeri- ja esikunta- ja huoltorykmentti. FFA:n organisaatiomuutoksen aikana divisioona lakkautettiin 1991 ja se korvattiin 3. mekanisoidulla prikaatilla, joka nimettiin 2014 3. kevyeksi panssariprikaatiksi. 3\. divisioona muodostettiin uudelleen 20. kesäkuuta 2016. Siihen kuuluu kolme prikaatia ja sen esikunta on Marseillessa. == Perinnejoukot == *3. algerialainen jalkaväkidivisioona (3e DIA) perustettiin 15. huhtikuuta 1943 ja se lakkautettiin 15. huhtikuuta 1946 *3. panssaridivisioona muodostettiin 1951 ja lakkautettiin heinäkuussa 1991 *3. mekanisoitu prikaati perustettiin heinäkuussa 1999 ja se nimettiin uudelleen 3. kevyeksi panssariprikaatiksi 2014 *3. divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016 == Kokoonpano == Divisioona on osa maavoimia (). Perustettaessa siihen kuului kaikkiaan 25 rykmenttiä, neljä esikuntaa ja yksi sotakoulu. Sen vahvuus oli 25 000 henkeä ja noin 4 000 reserviläistä. Divisioonaan kuuluu3\. divisioona: *2. rakuunarykmentti Fontevraud-l'Abbaye *54. ilmatorjuntarykmentti Hyeres, jonka kalustona Mistral ohjukset *31. pioneerirykmentti Castelsarrasin *2. panssariprikaati Illkirch-Graffenstaden *6. kevyt panssariprikaati Nimes *11. laskuvarjoprikaati Balma == Lähteet == 03
Pareiasaurit

Pareiasaurit (Pareiasauridae) on sukupuuttoon kuollut varhaisten anapsidisten matelijoiden heimo. Ne olivat suuria kasvinsyöjiä, jotka kukoistivat permikaudella. Pareiasaurien pituus vaihteli 60-300 senttimetrin välillä, ja jotkut saattavat ovat sattaneet tulla yli 600 kiloa painaviksi. Ne olivat vankkoja otuksia, lyhyillä hännillä, tukevilla raajoilla ja leveillä jaloilla. Pareiasaureja suojasivat osteodermeiksi kutsutut luulevyt, jotka levittyivät pitkin niiden ihoa. Niiden raskaita päitä koristivat useat reunukset ja kohoumat. Niiden lehdenmuotoiset hampaat, joissa oli useita huippuja, muistuttavat iguaanien, caseidien ja muiden kasveja syövien matelijoiden hampaita. Tämä hampaisto yhdessä leveän ruumiin kanssa, joka on saattanut sisältää laajan ruoansulatuskanavan, ovat todisteita kasvipohjaisesta ruokavaliosta. Jotkut paleontologit, kuten Michael Lee, väittävät, että pareiasaurit sisältävät nykyisten kilpikonnien suoran esi-isän. Pareiasaurien kalloilla on useita ominaisuuksia, jotka muistuttavat kilpikonnia, ja joidenkin lajien suojat muuntuivat osaksi luisiksi levyiksi, jotka olivat mahdollisesti esiasteita kilpikonnien selkäkilville.Lee, M.S.Y. (1997). "Pareiasaur phylogeny and the origin of turtles." Zoological Journal of the Linnean Society, 120(3): 197-280. Jalil ja Janvier, totesivat myös laajassa pareiasaurien suhteiden tutkimuksessa että kilpikonnat ovat lähisukulaisia "kääpiö" pareiasaureille, kuten Pumiliopareialle.Jalil, N.-E. and Janvier, P. (2005). "Les pareiasaures (Amniota, Parareptilia) du Permien supérieur du Bassin d’Argana, Maroc." Geodiversitas, 27(1) : 35-132. Kilpikonnien tarkat suhteet ovat kuitenkin vielä kiistanalaiset, ja pareiasaurien kilvet voivat olla homologisia kilpikonnien kuorien kanssa.deBraga, M. and Rieppel, O. (1997). == Fylogenia == Alla on kladogrammi Jalil ja Janvier pohjalta (2005): Toinen kladogrammi perustuu Tsuji et al. (2013) tutkimukseen: == Lähteet == * Carroll, R. L., (1988), Vertebrate Paleontology and Evolution, W.H. Freeman & Co. New York, p. 205 * Kuhn, O, 1969, Cotylosauria, part 6 of Handbuch der Palaoherpetologie (Encyclopedia of Palaeoherpetology), Gustav Fischer Verlag, Stuttgart & Portland * Laurin, M. (1996), "Introduction to Pareiasauria - An Upper Permian group of Anapsids" * Mikko's Phylogeny Archive Hallucicrania - Pareiasauriformes * Palaeos Anapsida: Hallucicrania === Viitteet === Luokka:Pareiasaurit
Wremja

Wremja oli virolainen alaluokkainen ja parodiamainen komediasarja, jota esitettiin Kanal 2 -kanavalla vuosina 2001–2003. Vuonna 2007 sarjan parhaita kohtauksia esitettiin uudelleen Sipelga 14 -sarjanimikkeellä (sanaleikki ja parodianimi sarjasta Õnne 13). Joistakin sarjan hahmoista tuli Virossa maan uuden ajan alakulttuuri "Rullnokk". Sarjan osittainen edeltäjä samalta tekijäryhmältä Ivar Viglan johdolla oli Vigla Show, jossa oli joitakin samoja hahmoja ja näyttelijöitä kuin Wremjassa. Sarjan näyttelijöitä olivat Jan Uuspõld, Dan Põldroos, Rednar Annus, Meelis Adamson, Tõnu Tähe, Martin Padar ja Andres Rebane, jotka näyttelivät useita rooleja. Näyttelijöiden kokoonpano vaihteli. Sarjassa oli myös paljon avustajanäyttelijöitä. Wremja oli osittain myös sketsisarja. Sarjan ovat tuottaneet Andrus Kivirähk ja Mart Juur. Vuonna 2004 ilmestyi samalta tekijäryhmältä kaksi sarjaan pohjautuvaa kirjaa. Sarjan teemat käsittelevät alatyylistä huumoria, seksiä, alkoholia, muita päihteitä, kommunismia ja sotaa. Luokka:Virolaiset televisiosarjat Luokka:2000-vuosikymmenen komediasarjat
Õnne 13

Õnne 13 (suom. Onnen katu 13) (tunnetaan myös Meie elu lood, suom. Meidän elämän tarinat) on virolainen draama- ja komediasarja, mitä on esitetty ETV- kanavalla vuodesta 1993 alkaen. Sarjan ohjaaja on vaihtunut monta kertaa: Tõnis Kask (1993–2002), Ain Prosa (2003–). == Pääosissa == * Alma Saarepera ... Helgi Sallo * Allan Peterson ... Raivo E. Tamm * Mare Peterson ... Anne Veesaar * Laine Rosenkampf-Jägerfreund ... Luule Komissarov * Kristjan Rosenkampf-Jägerfreund ... Väino Aren * Jaanus Peterson ... Ott Aardam * Jane Peterson ... Maarja Jakobson * Evelin Sumberg ... Marika Korolev * Georg Sumberg ... Allan Noormets * Are Prillop ... Ülle Lichtfeldt * Harry Ahven ... Tõnu Kilgas * Richard Kattai ... Hannes Kaljujärv * Annemai Kattai ... Garmen Tabor * Thor-Björn Margna ... Eero Spriit * Ülo Ümera ... Aleksander Eelmaa == Tapahtumat == Tapahtumat sijoittuvat Viron kuvitteelliseen ja fiktiiviseen kaupunkiin Mornaan (vaikka kuvaukset ovatkin Tallinnassa). == Lähteet == Luokka:1990-luvun draamakomediasarjat Luokka:Virolaiset televisiosarjat