EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kirje Titukselle

Kirje Titukselle eli Tituskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Titukselle. Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla. Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä ja perinteisen näkemyksen mukaan yksi neljästä Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä. == Historia == Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali on kirjoittanut kirjeen. Tämä näkemys oli vallalla antiikin ajalta lähtien. Kirje olisi kirjoitettu sen jälkeen, kun Paavali oli käynyt Kreetalla. Tämä ei kuitenkaan voi olla sama käynti, josta puhutaan Apostolien teoissa, koska tällöin Paavali oli vangittuna matkalla Roomaan, ja vankeus kesti kaksi vuotta. Näin Paavalin on oletettu vapautumisensa jälkeen matkustaneen takaisin Vähään-Aasiaan kulkien matkalla Kreetan kautta. Tämän jälkeen hän olisi jatkanut Efesokseen ja myöhemmin Makedoniaan. Siellä hän kirjoitti Ensimmäisen kirjeen Timoteukselle. Sen jälkeen hän jatkoi Nikopoliihin, joka mainitaan kirjeen lopetuksessa. Kirje olisi kirjoitettu siellä noin vuonna 63–64. Lähes kaikki apologistit, myös perinteistä näkemystä edustavat, ovat kuitenkin sitä mieltä, että pastoraalikirjeiden lopetukset eivät ole autenttisia. Nykytutkijoiden yleisen näkemyksen mukaan kirje on muiden pastoraalikirjeiden tapaan kirjoitettu vasta toisella vuosisadalla. == Sisältö == Kirje olisi kirjoitettu samaan aikaan kuin Ensimmäinen kirje Timoteukselle, joka muistuttaa kirjettä monin paikoin. Kummatkin kirjeet on kirjoitettu seurakunnalle, jota kirjoittaja on aiemmin opettanut, mutta jota ohjataan enää lähinnä kirjeiden välityksellä. Kummatkin kirjeet antavat ohjeita ja asettavat vaatimuksia seurakunnan paimenen tehtävässä oleville henkilöille. Sekä Timoteusta että Titusta myös varoitetaan samalla tavalla vääristä opetuksista. Kirje sisältää kreikkalaisen runoilija Epimenideen runosta Kretika seuraavan lainauksen kreetalaisten petollisuudesta ja opillisesta eksytyksestä: ”Petturi Kreetan mies, peto ilkeä, ahne ja laiska” (Tit. 1:12). Raamattu ei kovin usein siteeraa itsensä ulkopuolisia lähteitä, joten kyseessä on huomionarvoinen poikkeustapaus. (Katso lisää: Epimenides Raamatussa.) == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * * === Englanniksi === * * * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Kirje Titukselle (1992) ** Kirje Titukselle (1938) * Kirje Titukselle. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net. * Kirje Titukselle (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä. === Muuta === * * Auvinen, Ville & Koskenniemi, Olli: Kirje Titukselle. SLEY:n raamattuluennot. * Kirby, Peter (toim.): Titus. Early Christian Writings. Luokka:Uuden testamentin kirjeet
Ensimmäinen Johanneksen kirje

Ensimmäinen Johanneksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes. == Historia == Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella. Kirjeen sisältö, kieli ja sen käyttämät käsitteet osoittavat, että kirjeellä on sama kirjoittaja kuin kahdella muulla Johanneksen nimiin laitetulla kirjeellä sekä Johanneksen evankeliumilla. Ei voida varmasti sanoa, kirjoittiko Johannes nämä kirjat itse, kirjoittiko joku ne hänen nimissään ja puhuen hänen puolestaan, vai onko ne kirjoittanut useampi henkilö yhdessä. == Sisältö == Kirjeen alku muistuttaa tyyliltään hyvin paljon Johanneksen evankeliumin alkua ja puhuu samanlaisista asioista, muun muassa Kristuksesta valkeutena. Apostolin tarkoituksena oli julistaa elämän sana niille, joille hän kirjoitti, jotta he voisivat yhdistyä Isään ja hänen poikaansa Jeesukseen Kristukseen. Hän osoittaa, että yhdistyminen tapahtuu toisaalta Kristuksen sovitustyön kautta (1:7; 2:2; 3:5; 4:10, 14; 5:11, 12) ja hänen toimiessaan ihmisten puolustajana (2:1) ja toisaalta ihmisten toimesta pyhyydellä (1:6), kuuliaisuudella (2:3), puhtaudella (3:3), uskolla (3:23; 4:3; 5:5) ja rakkaudella (2:7, 8; 3:14; 4:7; 5:1). Kirjoittaja kirjoitti kirjeen "teille, Jumalan Poikaan uskoville, jotta tietäisitte, että teillä on iankaikkinen elämä" (5:13). Vaikuttaa siltä, että kirjoittaja oli huolissaan harhaoppisten opettajien opetuksista. Sellaiset opettajat tuomittiin antikristuksiksi (2:18–19). He olivat aiemmin olleet kirkon johtajia, mutta heidän opetuksestaan oli sittemmin tullut heterodoksista. Vaikuttaa siltä, että nämä opettajat opettivat, että Kristus olisi ollut henki vailla ruumista (4:2), että hänen kuolemansa ristillä ei ollut syntien sovitukseksi (1:7), ja että he eivät enää voineet tehdä syntiä (1:8–10). == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * * === Englanniksi === * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Ensimmäinen Johanneksen kirje (1992) ** Ensimmäinen Johanneksen kirje (1938) * Ensimmäinen Johanneksen kirje. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net. * Ensimmäinen Johanneksen kirje (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä. === Muuta === * * Hujanen, Pasi & Koskenniemi, Erkki: Johanneksen kirjeet. SLEY:n raamattuluennot. * Kirby, Peter (toim.): 1 John. Early Christian Writings. Luokka:Uuden testamentin kirjeet
Kolmas Johanneksen kirje

Kolmas Johanneksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes. == Historia == Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta, ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella. Kirje on osoitettu Gaiukselle, mutta ei ole tietoa siitä, kuka Uudessa testamentissa mainittu Gaius on kyseessä. Kyseessä saattaa olla samanniminen kristitty Makedoniassa (Ap.t. 19:29), Korintissa (Room. 16:23) tai Derbessä (Ap. t. 20:4). Kirjeen kieli on huomattavan samanlaista kuin Toisessa Johanneksen kirjeessä. Siksi tutkijat pitävät yleensä kirjoittajana varmuudella samaa henkilöä. Jonkin verran enemmän on epäilty sitä, että sama henkilö olisi kirjoittanyt myös Johanneksen evankeliumin, Ensimmäisen Johanneksen kirjeen ja Johanneksen ilmestyksen. == Sisältö == Kirjeen kirjoittaja halusi jättää Gaiuksen haltuun joukon kristittyjä, joita johti Demetrius. Gaiuksen tehtävä oli suojella heitä, sillä he olivat muukalaisia hänen kotipaikallaan. He olivat tulleet sinne saarnaamaan evankeliumia. Tämän vuoksi kirjoittaja pyrkii antamaan mainituista henkilöistä hyvän todistuksen. Demetrius oli todennäköisesti kiertelevä saarnaaja, jonka tarkoitus oli korjata seurakunnissa valloillaan olleet harhaopit. Harhaoppisista opettajista mainitaan kirjeessä nimeltä Diotrefes. Hän oli sulkenut seurakunnan ovet kierteleviltä saarnaajilta, parjasi apostoleja, eikä suostunut lukemaan apostolista alkuperää olleita kirjeitä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * * === Englanniksi === * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Kolmas Johanneksen kirje (1992) ** Kolmas Johanneksen kirje (1938) * Kolmas Johanneksen kirje. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net. * Kolmas Johanneksen kirje (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä. === Muuta === * * Hujanen, Pasi & Koskenniemi, Erkki: Johanneksen kirjeet. SLEY:n raamattuluennot. * Kirby, Peter (toim.): 3 John. Early Christian Writings. Luokka:Uuden testamentin kirjeet
Kynsi

Kynsi () sijaitsee sormen tai varpaan päässä. Se on kova, keratiinista muodostunut osa, jonka alussa on valkoinen alue (lunula), joka ei ole vielä täysin kehittynyt. Kynnen ensisijainen tehtävä on suojata sormen- tai varpaanpäätä. Kynnet uusiutuvat ja kasvavat, ja niitä on välillä hyvä leikata lyhyemmiksi. Sormen kynnet uusiutuvat kokonaan noin kuuden kuukauden kuluessa. Varpaankynnen uusiutuminen kestää kauemmin: puolesta vuodesta vuoteen. == Kynnen rakenne == Kynsi on runsasrikkistä keratiinia eli sarveisainetta. Se on samankaltaista valkuaisainetta kuin hiukset. Kynsi koostuu kolmesta kerroksesta. Kynsivallin solut tekevät pintakerroksen, kynnen aiheen solut keskikerroksen ja kynnen pohjan solut alimman kerroksen. Keratiinisolujen välissä on fosfolipidejä, erityisiä rasvoja, jotka tekevät kynnestä taipuisan. Kynnessä ei ole kalsiumia tai muita mineraaleja sen enempää kuin muussakaan keratiinissa. Kynnessä tavataan kymmeniä muutoksia, joista osa on kynnen kehityshäiriöitä (synnynnäisiä), osa jonkin muun taudin ilmentymiä ja osa sieni-infektioita, pääasiassa kynsisilsaa.Kynsimuutokset: Terveyskirjasto == Kynnen hoito == Kynnet kasvavat koko ajan, mutta niitä voidaan lyhentää leikkaamalla. Kynsi haurastuu pidetessään, ja silloin siitä on pidettävä erityisesti huolta. Jos kynnet ovat hauraat, täytyy syödä enemmän A-vitamiinia. Jotkut pitävät sormen- ja varpaankynsiensä koristelusta siihen erikseen valmistetulla kynsilakalla, jota on saatavana kauppojen kosmetiikkaosastoilta. Likaisissa olosuhteissa kynnen alle kerääntyy mustat surureunat, jotka voi puhdistaa pois kynsiharjalla. Pitkäaikainen sairaus voi tehdä uran kynteen. == Kynnen tunto == Joskus kynsi voidaan joutua poistamaan, mikäli se on vioittunut tai sen alle on muodostunut infektio. Tämä toimenpide tehdään yleensä paikallispuudutuksen avulla. Naulan tai muun terävän esineen joutuminen kynnen alle on erittäin kivuliasta. Kuitenkaan itse kynnessä ei ole tuntoa, sillä se on kuollutta solukkoa, kuten hiuksetkin. Näin ollen kynnen näkyvää osaa ei voida juurikaan hoitaa, mikäli se on vaurioitunut. Kynteen kohdistuva kova isku saattaa irrottaa kynnen. Ensin kynnen alapuolen verenkierto tyrehtyy ja kynsi tummuu. Tämän jälkeen (3–10 päivää) kynsi nousee ylös ja irtoaa itsestään. Vauriosta riippuen tilalle kasvaa uusi, täydellinen tai hieman epämuodostunut kynsi. Jotkin sairaudet heijastuvat myös kynnenrakenteen muutoksina, kuten esimerkiksi psoriasis. Noin kolmasosalla pälvikaljua sairastavista esiintyy kynsimuutoksia. Kynnen alle saattaa pesiytyä kynsisieni. == Eläinten kynnet == Eläimillä kynnet ovat lajikohtaisesti erilaisia. Esimerkiksi koirilla kynnet parantavat varpaiden otetta liukkailla pinnoilla, kun taas kissoilla kynnet ovat sisäänvedettävät, ja koska ne pysyvät terävinä, ne ovat tehokkaat saalistusaseet. Märehtijöillä kynsiä vastaavat sorkat ja hevosella kaviot. Eläimistä eniten hoidetaan hevosten kavioita, jotka vuollaan oikean muotoisiksi 6-8 viikon välein sekä kengitetään tarpeen mukaan. Lehmien sorkkahoito on nykyisin myös säännöllistä. == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vaippa (side)

thumb|240px|Kertakäyttövaippa. Vaippa on suoja henkilöille, jotka eivät hallitse virtsaamistaan tai ulostamistaan. Vaipan tarkoitus on estää vaatteiden kastuminen virtsasta tai likaantuminen ulosteista. Vaipan periaatteena on kerätä imukykyisenä virtsat ja kiinteät ulosteet vaippaan. Vaippa vaihdetaan uuteen tai puhtaaseen, kun imukyky on loppunut tai vaippa on märkä tai likainen. Vaippoja käytetään pääasiassa vauvoille, jotka eivät saa omatoimisesti tai toisen avulla huolehdittua hygieenisestä virtsaamisesta tai ulostamisesta, kun heitä ei ole vielä opetettu potalle. Vaippoja käyttävät myös aikuiset, jotka ovat menettäneet virtsan tai ulosteen pidätyskykynsä. Aikuisilla yleisin vaippojen käytön syy on virtsanpidätyskyvyn ongelma, inkontinenssi, joka voi johtua esimerkiksi vanhuudesta, sairaudesta tai vammasta. Ohuita aikuisten vaippoja kutsutaankin inkontinenssisuojiksi. Vaippoja tai niitä vastaavia muita teknisiä ratkaisuja käytetään myös tilanteissa, jolloin normaali vessassa käynti on käytännössä mahdotonta, kuten vuodepotilailla sairaalassa, ja ihmisillä jotka työskentelevät äärimmäisissä olosuhteissa, kuten astronauteilla. Tämän lisäksi aikuisilla tunnetaan myös parafiilinen vaippafetisismi, jossa vaippoja käytetään vaikka niihin ei olisi lääketieteellistä tarvetta. == Tyyppejä == === Kertakäyttövaippa === Nykyisissä kertakäyttövaipoissa on kerrostettu rakenne, joka sallii virtsan siirtymisen imukykyiseen ydinrakenteeseen josta se ei pääse valumaan pois. Vaipan peruskerrokset ovat polyeteenikalvon tai kuitukankaan ja kalvon yhdistelmä, jotka estävät kosteuden poistumisen vaipasta. Vaipoissa käytetään imukykyistä kuivarainattua paperia ja superabsorboivia ainesosia, jotka imevät kosteuden. Kertakäyttövaipoissa on saatavilla teippivaippoja, ja housuvaippoja. Teippivaipat kiinnitetään vyötäisille teipein, jotka estävät vaipan valumisen. Housuvaippa puetaan ja riisutaan tavallisten alushousujen tapaan. Isommat lapset oppivat pukemaan ne pian itsekin. Tällaisessa vaipassa ei ole avattavia tarroja. Housu- ja teippivaippoja valmistetaan myös aikuisille käyttäjille. Kertakäyttövaipoissa on joskus indikaattoriraita, joka vaihtaa väriä kastuessaan ja ilmaisee vaihdon tarpeen. Kertakäyttöinen vaippa viedään jätteisiin tai hävitetään muulla tavalla. Kertakäyttövaippoja pidetään yleisesti merkittävänä jäteongelmana, sillä ne eivät muovipäällysteestään johtuen maadu erityisen helposti. Vaippojen imukykyinen sisus taas saattaa olla myös kompostoitavissa. === Kestovaippa === Pestävät vaipat (kestovaipat) käytetään kuten kertakäyttövaipat, paitsi että hävittämisen sijaan ne pestään ja käytetään uudelleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lastenhoito
Germanium

Germanium on kemiallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ge (), järjestysluku 32 ja CAS-numero 7440-56-4. Tämä kova hopeanvalkoinen puolimetalli on kemiallisesti tinan kaltainen. Germanium muodostaa laajan joukon organometalliyhdisteitä ja on tärkeä puolijohdemateriaali transistoreissa. Germaniumin tiheys on 5,35 g/cm3. Sulamispiste on 1 211 K (938 °C) ja kiehumispiste 3 093 K (2 820 °C). Vuonna 1871 germanium oli yksi alkuaineista, joita Dimitri Mendelejev ennusti olevan olemassa puuttuvana piin ryhmän analogiana ("ekasilicon"). Tämän alkuaineen olemassaolon osoitti Clemens Winkler vuonna 1886, ja se oli tärkeä varmistus Mendelejevin jaksollisen järjestelmän idealle. Germaniumia löytyy argyrodiitista (germaniumin ja hopean sulfidista), kivihiilestä, germaniitista (Cu26Fe4Ge4S32), sinkkimalmeista ja muista mineraaleista. == Isotoopit == Germaniumilla on viisi pysyvää isotooppia. Ne ja niiden keskinäiset osuudet luonnossa esiintyvästä germaniumista ovat seuraavat: 70Ge (20,57 %), 72Ge (27,45 %), 73Ge (7,75 %), 74Ge (36,50 %) ja 76Ge (7,73 %). Germaniumista tunnetaan yli 20 radioaktiivista isotooppia. Niistä pitkäikäisin on 68Ge, jonka puoliintumisaika on 270,95 päivää. == Käyttö == pienoiskuva|vasen|AU113 on germaniumtransistori. Germanium on sopiva infrapunasovelluksiin, sitä käytetään infrapunaspektroskoopeissa ja muissa optisissa laitteissa, joissa tarvitaan äärimmäisen herkkiä infrapunadetektoreita. Germaniumdioksidin taitekerroin ja dispersio-ominaisuudet tekevät germaniumin käyttökelpoiseksi laajakulmaisiin kameran linsseihin ja mikroskooppien objektiivilinsseihin. Germaniumtransistoreita käytetään edelleen mm. sähkökitaroiden vahvistimissa. Pii-germanium-lejeerinki on nopeasti tulossa tärkeäksi puolijohdemateriaaliksi hyvin nopeissa integroiduissa piireissä. Germaniumia käytetään lejeerinkinä, fosforisoivana aineena loistevalaisimissa ja katalyyttinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helsingin Sanomat, Alkuaineet: Germanium (Arkistoitu versio) *Periodictable: Technical data for Germanium *Mindat: Definition of germanium *Webmineral: Mineral Species containing Germanium (Ge) *Lenntech: Germanium – Ge *Americanelements: Germanium Technical and Safety Data * *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Germanium Luokka:Alkuaineet
Theodosius I

Theodosius I Suuri (11. tammikuuta 347 – 17. tammikuuta 395) oli Rooman keisari vuosina 379–395. Hän syntyi Caucassa Hispaniassa ja kuoli Mediolanumissa. Hänet tunnetaan ennen muuta kristinuskon tekemisestä valtionuskonnoksi ja muiden uskontojen kieltämisestä ja vainoista. Hän oli myös viimeinen koko valtakunnan yhteinen keisari. Theodosiuksesta tuli augustus vuonna 379. Hän otti kasteen vuonna 380. Hänen uskontopolitiikkansa muuttui suvaitsemattomammaksi vuosi vuodelta. Kirkkoisä Ambrosius oli merkittävä taustavoima. Vuodesta 387 Theodosius hallitsi käytännössä yksin. Vuonna 392 kiellettiin kaikki pakanalliset kultit. Theodosius kuitenkin sieti vanhaa pakanauskontoa kannattaneita virkamiehiä ja oppineita. Hänen valtakaudellaan pidettiin 293. olympiadin kisat vuonna 393. Ne jäivät viimeisiksi Olympian kisoiksi, sillä pian kisojen jälkeen Theodosius kielsi kisat pakanallisena juhlana. Seuraavat olympialaiset pidettiin vasta 1800-luvulla. Theodosius jakoi vuonna 395 ennen kuolemaansa valtakunnan poikiensa Honoriuksen ja Arcadiuksen kesken Länsi-Rooman valtakuntaan ja Itä- Rooman valtakuntaan. Väliaikaisena pidetty jako osoittautui ajan kuluessa pysyväksi. Jako heikensi Roomaa merkittävästi, sillä sen vuoksi Länsi-Rooma ei saanut tuloja tai kyennyt värväämään sotilaita idän vauraammista ja väestörikkaammista provinsseista, minkä vuoksi se ei kyennyt torjumaan kansainvaellusten aiheuttamaa barbaarien invaasiota, mikä lopulta johti Länsi- Rooman valtakunnan tuhoon vuonna 476, mitä yleensä pidetään antiikin loppuna ja keskiajan alkuna. Itä-Rooma sen sijaan selvisi kansainvaelluksista ja oli olemassa aina vuoteen 1453 asti. == Nuoruus == Theodosius syntyi Caucassa Espanjassa 11. tammikuuta vuonna 347. Hänen vanhempansa olivat Theodosius vanhempi ja Thermantia. Vanhempi Theodosius oli upseeri Länsi-Rooman armeijassa ja hän eteni urallaan Valentinianus I:n aikana. Hän oli magister equitum praesentalis vuosina 368–375. Sotilaan poikana Theodosiusta odotti myös sotilasura. Theodosius palveli aluksi isänsä alaisena, kun tämä oli Britanniassa vuonna 367/368. Hän puolusti Britanniaa anglosaksien hyökkäystä vastaan, löi viholliset ja otti osan hyökkääjistä palvelukseensa. Theodosius eteni urallaan, ja vuonna 375 hän oli Moesia priman sotilaskomentaja eli dux. Pian tämän jälkeen Theodosius ja hänen isänsä joutuivat epäsuosioon keisarin kanssa. Ei tiedetä tarkalleen, mitä tapahtui. Theodosius vanhempi teloitettiin vuonna 375, ja nuorempi Theodosius palasi Caucaan. Länsi-Rooman keisari Valentinianus I kuoli vuoden 375 marraskuussa, ja hänen seuraajakseen tulivat hänen kaksi poikaansa Valentinianus II ja Gratianus. Itä-Rooman keisari Valens kuoli Adrianopolin taistelussa vuonna 378, minkä jälkeen Gratianus nimitti Theodosiuksen hallitsijakumppanikseen ja Itä-Rooman augustukseksi. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * Luokka:Rooman keisarit Luokka:Myöhäisantiikin henkilöt Luokka:Vuonna 347 syntyneet Luokka:Vuonna 395 kuolleet
Theodosius

* Theodosius I Suuri, Rooman keisari 379–395 * Theodosius II, Itä-Rooman keisari 408–450 * Theodosios III, Bysantin keisari vuosina 715–717 * Pyhä Theodosius, katolinen pyhimys, muistopäivä 17. heinäkuuta.
Hassium

Hassium on kemiallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Hs () ja järjestysluku 108. Hassium on ydinreaktioilla keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka pysyvin vuoteen 2012 mennessä tuotettu isotooppi on 269Hs, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Vielä hieman vakaammaksi isotoopiksi on kuitenkin teoreettisesti arvioitu ydinisomeeri 277mHs, jonka puoliintumisaika olisi noin 110 sekuntia. Hassiumia valmisti ensimmäisen kerran vuonna 1984 saksalainen tutkimusryhmä, jota johtivat Peter Armbruster ja Gottfried Munzenberg Darmstadtissa sijaitsevassa tutkimusinstituutissa. Nimi tulee Hessenin (jossa Darmstadt sijaitsee) latinalaisesta nimestä. Alkuaine on siis nimetty löytöpaikkansa, Saksan Hessenin osavaltion mukaan. Hassiumin kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet tunnetaan huonosti. Päättelemällä on arvioitu sen olevan kiinteää normaaliolosuhteissa ja muistuttavan osmiumia. Muutamia molekyylejä hassiumtetroksidia (HsO4) on pystytty tuottamaan kokeellisesti, ja tämä yhdiste muistuttaa ominaisuuksiltaan osmiumtetroksidia (OsO4) Chemistry of Hassium (pdf). Gesellschaft für Schwerionenforschung mbH. 2002. Viitattu 02.12.2015. == Isotoopit == Hassiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 11 radioaktiivista isotooppia, näiden massaluvut ovat välillä 263–277. Massalukujen 271, 272, 274 ja 276 isotooppeja ei ole löydetty. Isotoopeista vakain on 269Hs, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Ydinisomeeri 277mHs saattaa olla tätäkin pitkäikäisempi, mutta tästä ei ole varmuutta. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 270Hs, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 9±4 sekuntia, 268Hs (noin 1,4 s) ja 273Hs (noin 1 s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle sekunnin. Lisäksi hassiumilla on viisi meta­stabiilia ydinisomeeriä 263mHs, 265mHs, 266mHs, 267mHs ja 277mHs. Hassiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotooppi 277Hs ja sen isomeeri 277mHs tosin hajoavat yksinomaan fissiolla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016): Isotooppi Puoliintumisaika Löytövuosi Hajoamistyyppi ja intensiteetti 263Hs 760±40 μs 2009 α=?; SF<8,4 263mHs 760±40 μs 2009 α=? SF ? 264Hs 540±300 μs 1986 α≈50; SF≈50 265Hs 1,96±0,16 ms 1984 α≈100; SF<1 265mHs 360±150 μs 1995 α≈100; IT ? 266Hs 3,02±0,54 ms 2001 α=?; SF≈1,4 266mHs 280±220 ms 2011 α=? 267Hs 55±11 ms 1995 α>80; SF ? 267mHs 990±90 μs 2004 α=?; IT ? 268Hs 1,42±1,13 s 2010 α≈100 269Hs 16±6 s 1996 α=100 270Hs 9±4 s 2003 α=100; SF ? 273Hs 1 060±500 ms 2010 α≈100 275Hs 290±150 ms 2004 α=100 277Hs 11±9 ms 2010 SF=100 277mHs 110±70 s 34(+164–16) s 2012 SF=100 == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Hassium * PeriodicTable: Hassium (Hs) * PubChem: Hassium Luokka:Alkuaineet
Edikti

Edikti (latinan edictum) on ilmoitus laista, jonka tyypillisesti antaa yksinvaltias. Nykyään niitä antaa lähinnä paavi. Rooman valtakunnassa edikti oli alun perin virkamiehen suullisesti antama ilmoitus virkakauden ohjelmasta. Myöhemmin ilmoitukset annettiin kirjallisesti. Keisariajalla ilmoituksista tuli lainvoimaisia. Esimerkkejä kuuluisista edikteistä ovat Milanon edikti, joka lopetti kristittyjen vainot, ja Diocletianuksen hintaedikti, joka yritti huonolla menestyksellä hillitä laukkaavaa inflaatiota. Luokka:Roomalainen oikeus Luokka:Paaviuden historia
Zosimos

Zosimos oli bysanttilainen historioitsija ja virkamies 400- ja 500-luvun vaihteessa. Zosimoksen teos Nea historia (Uusi historia) kävi läpi Rooman valtakunnan historian Augustuksesta Alarikin Rooman valloitukseen. Viimeisten 15 vuoden osalta hän on ajan tärkein lähde. Zosimos, joka ei ollut kristitty, piti Rooman rappion syynä kristinuskoa ja Konstantinus Suurta. Zosimos ihaili perinteistä roomalaista uskontoa ja tapoja. Zosimoksen tiedetään olleen lakimies, jolla oli yhteyksiä Konstantinopolin taloushallintoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset historioitsijat Luokka:Bysanttilaiset kirjailijat
Tulum

Tulum on kunta Jukatanin niemimaalla Quintana Roon osavaltiossa Meksikossa noin 130 kilometriä etelään Cancúnista Karibianmeren rannalla. Vuonna 2010 kunnassa oli noin 28 000 asukasta, joista noin 18 000 asui kunnan samannimisessä keskustaajamassa. Muita Tulumin kunnan kyliä ovat Akumal, Cobá ja Ciudad Chemuyil, joissa on noin 1 300 asukasta kussakin. Tulumin keskustaajama on merkittävä turistinähtävyys, koska siellä sijaitsevat esikolumbiaanisen mayakaupungin rauniot. Alue jakautuu kolmeen: arkeologinen kaivausalue, moderni pueblo (kylä) ja hotellikeskittymä. Tulum merkitsee muuria, mutta entiset asukkaat kutsuivat sitä ilmeisesti nimellä Zama, eli aamunkoitto. == Historiaa == Useimpien arkeologien mielestä Tulum oli asutettuna mayojen myöhäisellä jälkiklassisella kaudella (1200—1521). Varhaisin päiväys, joka alueelta on löydetty, on vuodelta 564. Merkintä on steelassa, joka on nykyisin British Museumissa. Kivipaasi on luultavasti tuotu Tulumiin Tankahista, joka sijaitsee neljä kilometriä Tulumista pohjoiseen. Nykyisin jäljellä olevat rakennelmat ovat vuosilta 1200–1450. Kaupunki pysyi asutettuna espanjalaisten konkistadorien vallattua Jukatanin, mutta se hylättiin 1500-luvun loppuun mennessä. Ensimmäisen yksityiskohtaisen kuvauksen raunioista julkaisivat arkeologit John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood vuonna 1843. Tulum oli mayojen satamakaupunki, jonka kautta kulki turkooseja ja jadea. Sen ympäri rakennettiin 784 metriä pitkä muuri, joka oli kolmesta viiteen metriä korkea ja seitsemän metriä paksu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *tulum.gob.mx *Tulum travel Information website Luokka:Maya- kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Meksikossa
Indium

Indium () on alkuaine, joka on harvinainen, pehmeä, taipuisa ja helposti yhdistettävä metalli. Se muistuttaa kemiallisesti alumiinia tai galliumia, mutta näyttää sinkiltä. Indiumin CAS-numero on 7440-74-6. == Rakenne ja ominaisuudet == Indium on hyvin pehmeä hopeanvalkoinen metalli, jolla on kirkas kiilto. Taivutettaessa puhdas indium päästää korkeataajuisen "ulvahduksen". Indium liimautuu helposti lasiin. Indiumilla on kaksi luonnossa esiintyvää isotooppia: 113In ja 115In. Näistä yleisempi on 115In, joka on heikosti radioaktiivista. Sitä on luonnon indiumista noin 95,71 prosenttia. Se hajoaa hyvin hitaasti tinaksi betaemissiolla – puoliintumisaika on 441 biljoonaa vuotta. Sitä käytetään ydinreaktoreiden aktiivisuuden mittaamiseen, koska se absorboi helposti neutroneja. Indium ei ole pahamaineinen kertyvä myrkky, kuten naapurialkuaine kadmium, ja on melko harvinainen. Indiumin myrkyllisyydestä on ristiriitaisia tietoja; joidenkin lähteiden mukaan se on vähän myrkyllistä, kun taas toisten lähteiden mukaan hyvinkin myrkyllistä. == Käyttö == Ensimmäinen laaja-alainen sovellus indiumille löydettiin toisen maailmansodan aikaan laakerien päällystysaineena lentokoneissa. Myöhemmin sille löydettiin käyttöä metalliseoksissa, juotosmetallina ja elektroniikassa. 1980-luvulla kehitettiin indiumfosfidipuolijohteet (InP) ja indiumtinaoksidiohutkerrokset nestekidenäyttöihin. 1992 ohutkerrossovellukset olivat tulleet laajimmaksi loppukäyttöalueeksi. Muita käyttökohteita ovat muun muassa alhaisessa lämpötilassa sulavat metalliseokset; 24 % indiumia ja 76 % galliumia sisältävä seos on nestemäistä huoneenlämpötilassa. Lisäksi indiumia käytetään transistoreissa ja termistoreissa sekä peileissä, joissa se on korroosiota kestävämpi kuin hopea. Indiumin oksidia käytetään elektroluminesenssipaneeleissa. == Historia == Indiumin löysivät Ferdinand Reich ja Theodor Richter 1863, kun he olivat testaamassa sinkkimalmeja spektrografissa etsiessään talliumia ja näkivät indigonvärisiä spektriviivoja. Richter eristi metallin 1867. == Tuotto == Indiumia eristetään pääasiassa sinkkimalmeista. Kanada on sen päätuottaja (31 tonnia vuonna 1997). Kiinan varannot ovat sitäkin suuremmat. Metallia on löytynyt myös Suomen rapakivialueilta, muttei hyödynnettävässä mittaluokassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Periodictable: Technical data for Indium * Webmineral: Indium Mineral Data * Mindat: The Mineralogy of Indium * Mindat: Indium * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Indium * PeriodicTable: Indium (In) * PubChem: Indium * DrugBank: Indium Luokka:Alkuaineet Luokka:Metallit
Patriisi

Patriisit ( tai patricii) olivat Rooman tasavallan perinnöllinen aatelisto. Ryhmä oli suljettu, eikä siihen otettu uusia sukuja. Toinen ryhmä olivat plebeijit. Patriiseille oli alun alkaen varattu monet valtion tehtävistä ja arvoasemista. Tasavallan aikana patriisisukujen määrä laski n. 50:stä ensin 22:een vuoteen 367 eaa. mennessä ja edelleen 14:ään tasavallan lopunaikoina. Patriiseja ei juuri enää ollut jäljellä 200 jaa. Patriisien ja plebeijien välinen jako menetti merkityksensä uusien jakolinjojen syntyessä tasavallan lopulla. == Katso myös == * Equites ==Lähteet== * Luokka:Rooman valtakunta
Kalifornium

Kalifornium on keinotekoinen aktinoideihin kuuluva alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Cf () ja järjestysluku 98. Radioaktiivisena transuraanina kaliforniumilla on hyvin vähän käyttöä, ja se löydettiin pommittamalla curiumia alfahiukkasilla (heliumioneilla). Kaliforniumin isotooppi Cf-252 (puoliintumisaika 2,6 vuotta) on hyvin vahva neutronisäteilijä ja siten äärimmäisen radioaktiivinen ja ilman tarvittavia säteilysuojauksia, terveydelle haitallinen. Sitä on käytetty syövän sädehoidossa. Kaliforniumia käytetään neutronikosteusmittarina, joita käytetään löytämään vesi- ja öljykerroksia öljylähteissä ja kannettavana neutronilähteenä kullan ja hopean etsimisessä aktivointianalyysillä.Haire, s. 1505–1507 Kaliforniumia valmistivat ensimmäisenä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä Stanley G. Thompson, Kenneth Street Jr., Albert Ghiorso ja Glenn T. Seaborg vuonna 1950. Se löydettiin vain kaksi kuukautta alkuaine berkeliumin jälkeen. Kalifornium on nimetty Kalifornian osavaltion mukaan. == Isotoopit == Kaliforniumin pysyvin isotooppi on Cf-251, jonka puoliintumisaika on 898 vuotta. Kaliforniumille tunnetaan ainakin 20 radioisotooppia, joiden massaluvut ovat 237 ja 256 välillä. Isotooppi Puoliintumisaika Hajoamistyyppi 237Cf* 2,1 s EC, SF 238Cf* 21 ms EC, SF 239Cf 39 s α 240Cf 1,06 min α 241Cf 3,8 min α 242Cf 3,7 min α 243Cf 10,7 min α (~14%), EC (~86%) 244Cf 19,4 min α 245Cf 45,0 min EC, α 246Cf 35,7 h (α) tai 2,0 · 103 v (SF) α, SF 247Cf 3,11 h EC, α 248Cf 334 d (α) tai 3,2 · 104 v (SF) α, SF 249Cf 351 v (α) tai 6,9 · 1010 v (SF) α, SF 250Cf 13,08 v (α) tai 1,7 · 104 v (SF) α, SF 251Cf 898 v α 252Cf 2,645 v α (96,91%), SF (3,09%) 253Cf 17,81 d β- (99,69%), α (0,31%) 254Cf 60,5 d α, SF 255Cf 1,4 h β- 256Cf 12,3 min SF Cf* = isotoopin olemassaoloa ei varmistettu. Lähde:Haire, s. 1500 == Kemialliset ominaisuudet == Kaliforniumin isotooppien 249Cf, 250Cf, 251Cf ja 252Cf suhteellisen pitkät puoliintumisajat mahdollistavat kaliforniumin tuottamisen selkeästi havaittavissa määrin siten, että sen ominaisuuksia voidaan konkreettisesti tutkia. Kaliforniumin ainoa pysyvä muoto vesiliuoksissa on Cf3+-ionina, ja toistaiseksi yritykset luoda pienemmän tai suuremman hapetusasteen kaliforniumioneja ovat epäonnistuneet. Jaksollisen järjestelmän sijaintinsa perusteella kaliforniumin kemiallisten ominaisuuksien oletetaan olevan samankaltaisia kuin dysprosiumilla. Jo 1960-luvulla tuotettiin kaliforniumin yhdisteitä, joista ensimmäisiä olivat kaliforniumtrikloridi (CfCl3), kaliforniumoksokloridi (CfOCl) ja kaliforniumoksidi (Cf2O3). == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * PubChem: Californium * Periodictable: Californium * Argonne National Laboratory, EVS: Californium (pdf) * Mindat: The Mineralogy of Californium * * Americanelements: Californium Technical and Safety Data * The Royal Society of Chemistry (RSC): Californium Luokka:Alkuaineet
Uxmal

Uxmal on vanha maya-kaupunki Jukatanin niemimaalla Meksikossa 78 kilometriä etelään Méridan kaupungista. Sen rauniot ovat suosittu matkailukohde. Alue kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Nimen oletetaan merkitsevän muinaisella maya-kielellä "rakennettu kolmesti", tosin tästä ei ole täyttä varmuutta ja todellisuudessa se rakennettiin viidesti. == Historia == Uxmalin alueella oli ollut asutusta jo noin vuonna 800 eaa., mutta varsinainen kaupunki kehittyi vasta jälkiklassisella kaudella noin 650–1000 jaa. Arkeologisten tutkimusten ja radiohiiliajoituksen perusteella merkittävimmät rakennustyöt tehtiin vuosien 700–1000 välillä.Advisory Body Evalution, s. 1. Perimätiedon mukaan kaupungin perusti vuonna 751 Tutul Xiu -ryhmään kuulunut Ah-Kuy-Tok-Tutul-Xiun johtama ryhmittymä. Tutul Xiut tulivat seudulle todennäköisesti nykyisen Tabascon osavaltion alueelta Usumacintajoen alajuoksulta.Glassman & Anaya, s. 176–177. Kaupunki kehittyi kahdessa vaiheessa. Ensin se kasvoi maalaiskylästä merkittäväksi poliittiseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi. Sen jälkeen siitä kehittyi Jukatanin niemimaan lounaisosia hallinneiden kaupunkivaltioiden merkittävin keskus. Ensimmäisessä vaiheessa kaupunkiin rakennettiin muun muassa erilaisia veden varastointiin suunniteltuja rakennelmia ja toisessa vaiheessa kaikki merkittävimmistä rakennelmista. Ainoa arkeologisten lähteiden perusteella tunnettu Uxmalin hallitsija oli Chan Chak K’ak’nal Ajaw, joka nousi valtaan noin vuonna 890. Hänen väitetään rakentaneen kaikki suurimmat rakennukset. Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä kuinka kauan Uxmalin valtakausi kesti, mutta vuoteen 1200 mennessä se ja muut Puucin alueen kaupungit oli hylätty. Eräs mahdollinen syy oli Chichén Itzán vallan kasvu. Ensimmäisen kuvauksen Uxmalin raunioista julkaisi Jean-Frédéric Waldeck vuonna 1836. John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood kävivät siellä vuonna 1841 ja julkaisivat melko tarkkoja ja yksityiskohtaisia piirustuksia. Frank Blom suoritti ensimmäisiä kaivauksia vuosina 1929, 1936 ja 1938. José A. Erosa aloitti 1943 Meksikon opetusministeriön alaisuudessa alueen entisöintityöt. == Alueen rakennelmia == * Casa del Adivinio – Taikurin talo, 39 metriä korkea temppeli. * Casa de las Tortugas – Saanut nimensä kaiverretuista kilpikonnista. Mayat yhdistivät kilpikonnat sateenjumala Chaciin. * Palacio del Gobernador – Kuvernöörin palatsissa on lähes 100 metriä pitkä fasadi, jota pidetään Puuc-tyylin hienoimpana rakennelmana. * Gran Pirámide – 32 metriä korkea pyramidi.' == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Yucatan today - Uxmal *Mayaruins.com - Uxmal *isourcecom.com - Uxmal Luokka:Maya-kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Meksikossa Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Meksikossa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Protektionismi

Protektionismi () on kauppapoliittinen suojelujärjestelmä, jonka avulla pyritään suojelemaan ja edistämään oman maan kansantaloutta.Aikio ja Vornanen 1993, s. 504 Yleisesti protektionismi tarkoittaa suojatullien tai muiden kaupan esteiden kannattamista. Taloustieteellisenä terminä protektionismi tarkoittaa valtion sisäisillä markkinoilla toimivien eli kotimaisten tuottajien suojelemista torjumalla ulkopuolista kilpailua esimerkiksi suojatullein, valtion suoralla tai epäsuoralla avulla, protektiivisin tariffein tai kiintiöin. Syitä protektionismiin ovat oman tuotannon suojaaminen, työllisyyden ja omavaraisuuden turvaaminen. Protektionismi oli keskeinen osa merkantilismia. Liberalismin kannattajat ovat 1700-luvulta alkaen väittäneet protektionismin hyödyttävän vain valtion suojelullaan suosimia yrityksiä kansalaisten kustannuksella ja sanoneet vapaakaupan olevan yleinen etu.Klein, Daniel: Liberal Anti-Imperialism, 1.7.2004. Protektionismin vastustajien mukaan teollisuudenalojen suojelu tyypillisesti johtaa kilpailukyvyn heikkenemiseen, kun kilpailupaine ei enää pakota toiminnan tehostamiseen ja tuotteiden parantamiseen. Liberalismin perinteinen perustelu on suhteellisen edun periaate, jonka mukaan jokainen maa pärjää paremmin, jos tekee vain niitä tuotteita, joita maassa kannattaa tehdä, ja tuo muut tuotteet ulkomailta. Protektionismia perustellaan kuitenkin usein turvallisuuspoliittisilla näkökohdilla. Maailmantaloudessa oli 1930-luvulla vallalla protektionismi. Monen suomalaisen tuotteen synty ajoittuu 1930-luvun protektionismiin. Toisaalta se vaikutti maatalouteen Suomessa. Esimerkiksi Suomen omavaraisuus viljan suhteen nousi noin 40 prosentista noin 90 prosenttiin vuoteen 1938 mennessä. Myllyteollisuus kasvoi, samoin maatalouskoneiden tuotanto. == Katso myös == *Talousnationalismi * Suuri murros == Lähteet== * Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. ISBN 951-1-11365-8. * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Hallinto Luokka:Taloustiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kolmas Mooseksen kirja

Kolmas Mooseksen kirja (Leviticus, , ”Leeviläisten kirja”; , ”Ja Hän kutsui”) on kolmas viidestä Mooseksen kirjasta (pentateukki), eli juutalaisten pyhän kirjoituksen Tooran kolmas kirja. Se on myös kristittyjen Raamatun Vanhan testamentin kolmas kirja. == Sisältö == === Yhteenveto === * Lakeja uhraamisesta: Polttouhrilaki, ruokauhrilaki, yhteysuhrilaki, syntiuhrilaki ja vikauhrilaki (1–6) * Historiallinen osuus: Aaronin ja hänen poikiensa vihkiminen papeiksi; pappeja koskevia määräyksiä (8–10) * Laki puhtaista ja saastaisista eläimistä (11) * Lakeja puhtaudesta ja saastaisuudesta ja puhdistamisesta (11–16) * Lakeja Israelin kansan ja pakanoiden erottamiseksi (17–20) * Lakeja pappien henkilökohtaisesta puhtaudesta ja pyhien ruokien syömisestä (20–21) * Juhla-aikoja koskevia säädöksiä: sapatti, pääsiäinen, happamattoman leivän juhla, helluntai (kiitos- ja elonkorjuujuhla), sovituspäivä, lehtimajanjuhla, sapattivuosi ja riemuvuosi (23, 25) * Orjien pitämiseen liittyviä säädöksiä (25) * Lupauksia ja varoituksia säädösten noudattamiseksi: kuuliaisuuden siunaus, tottelemattomuuden seuraukset (26) * Pyhistä lahjoista ja kymmenyksistä (27) == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * === Englanniksi === * * * * * * * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Kolmas Mooseksen kirja (1992) ** Kolmas Mooseksen kirja (1933) * Kolmas Mooseksen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Hirsch, Emil G. & Barton, George A.: Leviticus. Jewish Encyclopedia. 1906. * *
Neljäs Mooseksen kirja

Neljäs Mooseksen kirja (Numeri, , ”Numerot”; , ”Erämaassa”) on neljäs viidestä Mooseksen kirjasta (pentateukki), eli juutalaisten pyhän kirjoituksen Tooran neljäs kirja. Se on myös kristittyjen Raamatun Vanhan testamentin neljäs kirja. Nimi Numeri ja englantilainen nimi Book of Numbers johtuvat siitä, että kirjan alussa kerrotaan väestönlaskennasta ja luetellaan eri heimoihin kuuluneiden israelilaisten lukumäärät. == Sisältö == === Yhteenveto === * Väenlasku Siinain vuoren luona (1) * Leeviläisten laskeminen (3) * Säädöksiä: Esikoisten lunastaminen, leeviläisten palvelustehtävät, saastaisten karkottaminen, anastetun korvaaminen, uskottomuus, nasiirilaki (3-6) * Lähtö Siinailta (10) * Herra lähettää viiriäisiä Israelin kansalle (11) * Aaronin sauva versoo (17) * Vettä kalliosta (toisen kerran, ensimmäinen kerta Toisessa Mooseksen kirjassa) (20) * Sotia (21) * Säädöksiä uhraamisesta: Jokapäiväinen uhri, sapattiuhri, kuukausiuhri ja juhlauhrit (28-29); lupauksia koskeva laki (30) * Matka kohti Kanaanin maata, ohjeet Kanaanin maan valtaamisesta ja jakamisesta sinne saavuttua (33-34) * Turvakaupungit, tappoa koskevia säädöksiä (35) == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * === Englanniksi === * * * * * * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Neljäs Mooseksen kirja (1992) ** Neljäs Mooseksen kirja (1933) * Neljäs Mooseksen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Hirsch, Emil G. et al.: Book of Numbers. Jewish Encyclopedia. 1906. * *
Viides Mooseksen kirja

Viides Mooseksen kirja (Deuteronomium, , ”(Lain) toisto”; , ”Sanat/Asiat”) on viimeinen viidestä Mooseksen kirjasta (pentateukki), eli juutalaisten pyhän kirjoituksen Tooran viimeinen kirja. Se on myös kristittyjen Raamatun Vanhan testamentin viides kirja. Suurimman osan sitä muodostaa Mooseksen pitämäksi esitetty pitkä puhe. Lain toiston lisäksi se toimii lain selityksenä. == Sisältö == === Yhteenveto === * Kymmenen käskyä (5) * Suuri käsky: "Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta voimastasi" (6) * Kehotuksia totella Herraa ja muistaa hänet (6–8) * Lakeja eri aloilta (12–25) * Joosua, Mooseksen seuraaja (31) * Herran viimeiset käskyt Moosekselle * Mooseksen virsi, Mooses saa nähdä Kanaanin maan (32) * Mooses siunaa Israelin heimot (33) * Mooseksen kuolema (34) == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomeksi === * === Englanniksi === * * * * * * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis- luterilainen kirkko. ** Viides Mooseksen kirja (1992) ** Viides Mooseksen kirja (1933) * Viides Mooseksen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * Jastrow, Morris Jr. et al.: Deuteronomy. Jewish Encyclopedia. 1906. * *
Dl

Dl tarkoittaa seuraavia: * * * * diplomilaulaja, DL, tutkinto * DL, ISO 216 -standardin mukainen paperikoko (110×220 mm).
Britannia (täsmennyssivu)

Britannia voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: == Maantiede == ;Nykyinen * Britteinsaaret, saariryhmä Länsi-Euroopassa * Iso-Britannia, suurin Britteinsaarista * Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (myös Britannia, Iso-Britannia tai Yhdistynyt kuningaskunta), Britteinsaarilla sijaitseva nykyinen valtio ;Historiallinen * Britannia, Rooman provinssi * Britannia, Rooman diokeesi * Britannia inferior, Rooman provinssi * Britannia superior, Rooman provinssi * Britannia prima (Britannia I), Rooman provinssi * Britannia secunda (Britannia II), Rooman provinssi == Aluksia == * HMY Britannia, Britannian kuninkaallinen jahti ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Britannia (1682), 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva * HMS Britannia (1762), 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva * HMS Britannia (1781), 20-tykkinen varastolaiva * HMS Britannia (1793), jahti * HMS Britannia (1803), 6-tykkinen kutteri * HMS Britannia (1804), irlantilainen tykkivene * HMS Britannia (1820), 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva * HMS Britannia (1869), koululaiva * HMS Britannia (1904), King Edward VII -luokan taistelulaiva * HMS Britannia, tukikohta, perustettu HMS Britannia nimisistä aluksista == Muuta == * Britannia, lautapeli * Pikku-Britannia, tv-ohjelma * Kapteeni Britannia, supersankari Marvel Comicsin sarjakuvissa
Tuomarien kirja

Tuomarien kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin ns. historiallisista kirjoista. Se on Raamatun seitsemäs ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen toinen kirja. Kirjan nimi viittaa sen sisältöön -- se sisältää Israelin kansaa hallinneiden ja ohjanneiden tuomarien historian. == Historia == Kirjan nimi tulee siitä, että se käsittelee tuomareita. Teos kuvailee aikaa, joka sijoitetaan luvatun maan valloituksen ja kuningaskunnan perustamisen välille, jolloin tuomarien esitetään hallinneen Israelin heimoja. Raamatun kronologiassa aika sijoittuu noin vuosiin 1200–1000 eaa. Tuomarit olivat eräänlaisia heimopäälliköitä, joiden kuvataan nousseen johtamaan kansaa, kun nämä rikkoivat Herraa vastaan. Tutkimuksessa on kyseenalaistettu tällaisen jakson historiallisuus ja ehdotettu, että kyseessä on myöhemmin kehitelty historiantulkinta. Babylonialaisen Talmudin mukaan kirjan on kirjoittanut Samuel. Eksegeettisessä tutkimuksessa on kuitenkin kiinnitetty huomiota siihen, että kirja rakentuu toisiinsa vain löyhästi liittyvistä kertomuksista. Epätasainen rakenne viittaa siihen, että Tuomarien kirjan kertomukset ovat alun perin eri ajoilta peräisin olevia erillisiä kertomuksia. Yksittäisten kertomusten ajoittaminen on kiistelty kysymys: ne saattavat perustua varhaisiin heimotraditioihin tai olla myöhäistä fiktiota. Tutkimuksessa esitetäänkin usein, että kertomusten kokonaisuus on toimitettu yhteen noin 500–400 eaa. osana Deuteronomistista historiateosta. Tätä toimitushistoriaa tutkittaessa on esimerkiksi huomattu, että kirjan alkupuolisko (Tuom. 1:1–2:5) on todennäköisesti lisätty kirjaan myöhemmin. Kuolleenmeren kääröjen joukosta on löydetty yleisesti käytetystä Tuomarien kirjan masoreettisesta tekstistä poikkeava käsikirjoitus. Siitä puuttuu kokonaan jakso Tuom. 6:7–10, mikä vahvistaa, että katkelma on tekstiin myöhemmin tehty lisäys. == Sisältö == * Israelilaiset valloittavat Kanaaninmaata: muun muassa Adoni-Besek, Jerusalem, Hebron, Debir, Betel (Tuom. 1) * Enkeli nuhtelee israelilaisia (2) * Otniel, Ehud ja Samgar tuomareina (3) * Debora ja Barak tuomareina (4–5) * Gideon tuomarina, sota midianilaisia vastaan, Gideonin valloitukset ja retket (6–8) * Abimelekin kuninkuus (9) * Tola ja Jair tuomareina, sota ammonilaisten kanssa, Jefta tuomarina (10–11) * Ibsan, Elon ja Abdon tuomareina, sota efraimilaisten kanssa (12) * Simson tuomarina, Simson voittaa filistealaiset (13–15) * Simson ja Delila (16) * Miikan pyhäkkö, Danin heimo etsii uutta asuinpaikkaa (17–18) * Raiskaus Benjaminin Gibeassa, seurauksena veljessota (19–21) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * == Aiheesta muualla == * Raamattu. Suomen evankelis- luterilainen kirkko. ** Tuomarien kirja (1992) ** Tuomarien kirja (1933) * Tuomarien kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. * * Hirsch, Emil G. & Ryssel, Victor: Book of Judges. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat
Ensimmäinen Samuelin kirja

Ensimmäinen Samuelin kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun yhdeksäs ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kolmas kirja. Ensimmäisen Samuelin kirjan tunnetuimpia tarinoita on Daavidin ja Goljatin kohtaaminen. Heprealaisissa raamatuissa Ensimmäinen ja Toinen Samuelin kirja lasketaan usein yhdeksi "Samuelin kirjaksi" (Sefer Sh'muel). Kirjoihin viitataan joskus myös ”Ensimmäisenä” ja ”Toisena kuninkaiden kirjana” silloin, kun Ensimmäisestä ja Toisesta kuninkaiden kirjasta käytetään nimiä ”Kolmas” ja ”Neljäs kuninkaiden kirja”. == Historia == Samuelin kirjoissa kuvataan noin 130 vuoden ajanjaksoa, jolloin kuningasvalta Israelissa vakiintui. Kirjojen kirjoittajana pidetään Samuelia, Gadia ja Natania. Samuelin uskotaan kirjoittaneen ensimmäisen kirjan ensimmäiset 24 lukua. Gadin, Daavidin kumppanin (1 Sam. 22:5), uskotaan kirjoittaneen ennen häntä tapahtuneesta historiasta. Nathanin uskotaan täydentäneen sitä, sekä järjestäneen kirjat nykyään tunnettuun muotoon (1 Aik. 29:29). == Sisältö == Ensimmäinen Samuelin kirja käsittää noin sadan vuoden ajanjakson joka on lähes päällekkäinen Samuelin elämän kanssa. Se sisältää: * Eelin historian (1 Sam. 1–4) * Samuelin historian (5–12) * Saulin ja Daavidin maanpaon historian (13–31) Daavidin voitto Goljatista kerrotaan luvussa 17. Tuleva kuningas Daavid voitti ensimmäisenä mainetyönään kivilingollaan lähes kolmimetrisen ("kuuden kyynärän ja vaaksan mittaisen") filistealaisjättiläisen. Tästä kaksintaistelusta on syntynyt sanonta "Daavidista ja Goljatista". Samuelin kirjat antavat tasapainoisen ja psykologisesti uskottavan kuvan ajasta, jota ne kuvaavat. Se kuvaa Saulin ja Daavidin sankaruutta ja voimaa, heidän kehitystään ja ystävyyksiään, mutta myös heidän epäilyjään, syntejään ja epäonnistumisiaan. Tämä on harvinaista ajankohdan historiallisille kirjoituksille, tuolloin hallitsijoista oli tapana kirjoittaa joko kokonaan positiiviseen tai kokonaan negatiiviseen sävyyn. Kirjat eivät muodosta täydellistä historiaa. Kerronnassa on usein aukkoja, sillä kirjojen tarkoituksena on esittää Israelin kuningaskunnan vaiheittainen kehitys, eikä kaikkien hallitsijoiden hallituskausien kaikkia tapahtumia. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == === Teksti === * Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. ** Ensimmäinen Samuelin kirja (1992) ** Ensimmäinen Samuelin kirja (1933) * Ensimmäinen Samuelin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net. === Muuta === * * Hirsch, Emil G.: Books of Samuel. Jewish Encyclopedia. 1906. Luokka:Nevi’im Luokka:Vanhan testamentin kirjat