N

N (n) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten 14. kirjain. N-kirjaimen nimi suomen kielessä on än (aiemmin myös en). N-kirjain ääntyy suomessa pääasiassa (soinnillisena) alveolaarisena nasaalina . Latinalaista N-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain nyy (Ν, ν) ja kyrillisessä kirjaimistossa kyrillinen Н (н). Suuraakkosten yhdennäköisyydestä huolimatta latinalainen N ja kreikkalainen Ν ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä. ==Historiaa== N-kirjaimen alkuperänä on kreikan nyy-kirjain (Ν), joka lainattiin ensin etruskin ja siitä latinan aakkostoon. Kreikan kirjaimen edeltäjä puolestaan on foinikialaisen aakkoston nūn, joka muodoltaan vaihteli, mutta oli yleisesti samankaltainen kuin M mutta vähemmin sakaroin. Kuten M:n kreikkalaisen vastineen myyn, varhaisissa nyyn muunnelmissa jommankumman puolen ensimmäinen pystyviiva oli yleensä muita pidempi.Swiggers, Pierre: Transmission of the Phoenician script to the west. Teoksessa: Peter T. Daniels & William Bright (toim.): The world’s writing systems, s. 261–270. Oxford University Press, New York & Oxford 1996. ==N suomen kielessä== N-kirjaimella merkitään niin suomessa kuin kaikissa latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä yleisesti (soinnillista) alveolaarista nasaalia [n], joka suomessa yleisesti edustaa foneemia /n/. Suomessa /n/ kuitenkin assimiloituu laajalti sitä seuraavan konsonantin ääntymäpaikkaan: * pääallofoni on alveolaarinen * t:n edellä voi puhujittain esiintyä dentaalinen allofoni, jos puhujalla /t/ toteutuu dentaalisena (ranta [rɑn̪t̪ɑ]) * velaarisen k:n edellä esiintyy velaarinen allofoni (pankki ) * labiodentaalisten f:n ja v:n edellä saattaa esiintyä labiodentaalinen allofoni (info ). Bilabiaalisten äänteiden p:n ja m:n edellä esiintyy [m], joka kuitenkin kuuluu toiseen foneemiin (/m/; esim. pojan pyörä [pojɑm pyøræ]). Lisäksi etenkin länsimurteissa sananloppuinen l usein täydellisesti (regressiivisesti) assimiloituu seuraavaan resonanttiin tai h:hon, esim. tytön laukku [tytøl lɑukku], tytön huivi [tytøɦ ɦuiʋi] jne. Suomen kielen vanhassa sanastossa /ŋ/ voi esiintyä vain geminaattana sanan sisässä vokaalien välissä, jolloin se kirjoitetaan NG (esim. rangat [rɑŋːɑt]), mutta uusissa lainasanoissa /ŋ/ esiintyy myös yksinäiskonsonanttina, esimerkiksi pingviini [piŋʋiːni], magneetti [mɑŋneːtːi], puhujittain myös kognitio [koŋnitio] jne. Yhdistelmässä NK esiintyvä sen sijaan on yksi /n/-foneemin allofoneista (ranka [rɑŋkɑ]). ==Muita esitystapoja== == N-kirjaimen merkityksiä == Pienen n:n merkityksiä: * n eli nano on SI- järjestelmässä 10−9 eli miljardisosa. * n on fysiikassa ja kemiassa ainemäärän tunnus. * n. on noin-sanan lyhenne suomen kielessä. * n. on neton lyhenne. Ison N:n merkityksiä: * \mathbb{N} tarkoittaa matematiikassa luonnollisten lukujen joukkoa. * N on typen kemiallinen merkki. * N on fysiikassa newtonin tunnus (voiman yksikkö). * N ajoneuvon kansallisuustunnuksena tarkoittaa Norjaa. * N lentokoneiden rekisteritunnuksissa on Yhdysvaltojen kansallisuustunnus. * N tarkoittaa arvosanaa Non sine laude approbatur (viidenneksi korkein). * N ilmansuunnan lyhenteenä merkitsee pohjoista. * N-mittakaava on pienoismallien mittakaava (suhde 1:160). * N-sarja oli eräs Nokian puhelinmallisarja (Nokia Nseries). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen kielen kirjaimet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit