EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kiinanjalkalehti

Kiinanjalkalehti (Podophyllum versipelle) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon, jalkalehtien (Podophyllum) sukuun kuuluva kasvilaji. Laji on jaettu kahteen alalajiin Podophyllum versipelle subsp. versipelle sekä Podophyllum versipelle subsp. boreale, joista jälkimmäinen on vielä jaettu kahteen muunnokseen: var. boreale ja var. sichuanense. == Ulkonäkö == Kiinanjalkalehti voi kasvaa 40–150 senttimetriä korkeaksi. Sillä on vankat juurakot, joista lähtee lukuisia juuria. Maasta kohoavat varret ovat kasvutavaltaan pystyjä, kaljuja, vaaleanvihreitä ja haarattomia. Lehtiasento on vuorottainen ja alempien lehtien lehtiruodit ovat 12–25 cm pitkiä ja ylempien lehtien lehtiruodit 1–3 cm. Lehtilavat voivat kasvaa suurimmillaan noin 30 cm halkaisijaltaan oleviksi. Lehtilavat ovat ohuita ja paperimaisia sekä muodoltaan lähes pyöreitä, reunoiltaan 4–9 sahalaitaiseen ja teräväkärkiseen liuskaan jakautuneita. Lehtien yläpinnat ovat kaljuja ja alapinnat karvaisia. Kiinanjalkalehden kukintona on viidestä kahdeksaan kukkaa sisältävä kukkarykelmä. Kukat ovat punaisia ja ne sijaitsevat lähes lehtihangoissa. Kukkien verholehdet ovat 0,6–1,8 cm pitkiä ja 3–8 mm leveitä. Terälehdet ovat puolestaan noin 2,5 cm pitkiä ja 0,8 cm leveitä. Kiinanjalkalehti kukkii maalis–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä touko–syyskuussa. Hedelmät ovat marjoja, joissa on lukuisia siemeniä. Marjat ovat noin 4 cm pitkiä ja halkaisijaltaan noin 3,5 cm. == Elinympäristö ja levinneisyys == Kiinanjalkalehti kasvaa metsissä, tiheiköissä ja bambumetsissä sekä varjoisilla ja märillä paikoilla purojen varsilla. Lajia tavataan 300–2400 metrin korkeudella merenpinnasta Kiinassa 11 maakunnan alueella. == Lähteet == Luokka:Happomarjakasvit
Hedevig Lund

Hedevig Thorine Christine Lund (o.s. Erichsen; 11. kesäkuuta 1824 Kristiansand – 16. maaliskuuta 1888 Kristiania) oli norjalainen taidemaalari. Hän opiskeli Tukholmassa ja Düsseldorfissa ja erikoistui muotokuviin. Myös hänen miehensä Bernt Lund oli taidemaalari. ==Teoksia== Hedevig Thorine Christiane Lund - Young Woman in Traditional Dress on the Balcony - NG.M.04386 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Nuori nainen kansallispuvussa (1849) Landskapsstudie Borrevannet.jpg|Hortenin maisemaa (1878) Hedevig Lund - Portrett av Palle R. Fleischer - Eidsvoll 1814 - EM.01554 (cropped).jpg|Palle Fleischer (tuntematon päivämäärä) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Elisabeth Granneman

Inger Elisabeth Granneman (o.s. Fauk; 11. toukokuuta 1930 Bergen – 28. maaliskuuta 1992 Bærum) oli norjalainen revyyartisti, joka näytteli, lauloi ja sävelsi. Hän varttui Lørenskogissa. Granneman teki läpimurtonsa Chat Noir -teatterissa Oslossa 1960-luvun alussa ja esiintyi urallaan myös radiossa, televisiossa ja elokuvissa. Hän osallistui Norjan euroviisukarsintoihin vuosina 1960, 1964 ja 1969. ==Diskografia== * Elisabeth Granneman (1972) * Omatt og omatt (1976) * De gamle gode med Arne Bendiksen og Elisabeth Granneman (1979) * Lykkehjulet (1980) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Ina Libak

Ina Alvhilde Rangønes Libak (s. 29. joulukuuta 1989 Oslo) on norjalainen sosionomi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän johti Norjan työväenpuolueen nuorisojärjestöä vuosina 2018–2020. Hänet valittiin Averøyn kunnanvaltuustoon vuonna 2007 kyseisten vaalien koko maan nuorimpana läpimenneenä. Vuosina 2011–2015 hän oli Åsin kunnanvaltuutettu ja 2015–2019 Akershusin lääninvaltuuston jäsen. Libak haavoittui heinäkuun 2011 terrori-iskussa AUF:n kesäleirillä Utøyalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Astrid Hoem

Astrid Willa Eide Hoem (s. 4. tammikuuta 1995) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan työväenpuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana vuodesta 2020. Hoem selviytyi heinäkuun 2011 terrori-iskusta AUF:n kesäleirille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Newport (Isle of Wight)

Newport on asukkaan kaupunki Isle of Wightilla. Lähikyliensä kanssa se muodostaa Newport & Carisbrooke -nimisen kunnan, jossa on yli asukasta. Kaupunki toimii Isle of Wightin yhtenäishallintopiirin ja muodollisen kreivikunnan keskuspaikkana. Se sijaitsee saaren keskellä Medinajoen estuaarin pohjukassa, 8 kilometrin päässä kohdasta, jossa joki yhtyy mereen Cowesin satamakaupungissa. Newportin paikalla sijaitsi luultavasti roomalaisten asutuskeskus, joka tunnettiin nimellä Medina. Sen sijaan saksit tai juutit eivät ilmeisesti asuttaneet sitä. Sille myönnettiin kaupunkioikeudet noin 1177–1184 ja kaupunkipiirin asema 1608. Newport syrjäytti jo varhain läheisen Carisbrooken saaren pääkaupunkina, sillä se tarjosi paremmat edellytykset kaupankäynnille. Kaupunki on yhä saaren maatalouden ja hallinnon keskus. Newportin liepeillä sijaitsee korkean turvaluokituksen miesvankila, johon kuuluu kaksi yksikköä: Albany ja Parkhurst. == Lähteet == Luokka:Asutut paikat Isle of Wightillä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Gry Larsen

Gry Larsen (s. 7. marraskuuta 1975) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi työväenpuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana vuosina 2002–2006. Larsen on kotoisin Jevnakerista ja opiskellut yliopistossa norjalaista ja kansainvälistä poliittista historiaa. Hänellä on ollut useita tehtäviä eri järjestöissä ja vuosina 2009–2013 hän työskenteli valtiosihteerinä Norjan ulkoministeriössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Norjalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eva Kristin Hansen

Eva Kristin Hansen (s. 5. maaliskuuta 1973 Trondheim) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana suurkäräjillä vuodesta 2005 ja toimi suurkäräjien puhemiehenä lyhyen aikaa syksyllä 2021. Hän erosi tehtävästä kansanedustajan asuntoetuun liittyvän huijausepäilyn vuoksi. Tutkinnassa selvisi, ettei hän kuitenkaan ollut rikkonut sääntöjä. Vuosina 2000–2002 hän johti Norjan työväenpuolueen nuorisojärjestöjä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eva Kristin Hansen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Suurkäräjien puhemiehet Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erika Fairweather

Erika Fairweather (s. 31. joulukuuta 2003 Dunedin) on uusiseelantilainen uimari. Hän on 400 metrin vapaauinnin maailmanmestari vuodelta 2024, ja tällä voitollaan hän oli ensimmäinen uusiseelantilainen uinnin pitkän radan maailmanmestari. Fairweather voitti nuorten maailmanmestaruuden 200 metrin vapaauinnissa vuonna 2019. Samana vuonna hän osallistui ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuihin mutta ei vielä menestynyt. Vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi sekä karsiutui 200 metrin vapaauinnin välierissä ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kuudenneksi, 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä seitsemänneksi ja 200 metrin vapaauinnin välierissä 11:nneksi. Samana vuonna hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 400 metrillä neljänneksi ja 200 metrillä viidenneksi. Vuoden 2022 lopulla hän saavutti ensimmäiset aikuisten arvokisamitalinsa, kun hän ui Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hopealle sekä 400 metrin että 800 metrin vapaauinnissa. Kahdessa vapaauintiviestissä tuloksena oli kahdeksas sija. Fairweather saavutti 400 metrin vapaauinnissa pronssia Fukuokan MM-kilpailuissa 2023. Hän sijoittui 800 metrillä kahdeksanneksi sekä 200 metrillä ja 4 × 200 metrillä 11:nneksi. Dohan MM- kilpailuissa 2024 hän voitti 400 metrin vapaauinnissa kultaa pitkän radan ennätysajallaan 3.59,44, joka oli myös Uuden-Seelannin ennätys. Hän saavutti hopeaa 200 metrillä ja pronssia 800 metrillä sekä sijoittui 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä viidenneksi. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset uimarit Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tone W. Trøen

Tone Wilhelmsen Trøen (s. 23. helmikuuta 1966 Bærum) on norjalainen Høyren poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana suurkäräjillä vuodesta 2013. Vuosina 2018–2021 hän oli suurkäräjien puhemies. Trøenillä on sairaanhoitajan koulutus, minkä lisäksi hän on opiskellut kauppatieteitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tone W. Trøen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Suurkäräjien puhemiehet Luokka:Norjalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Vinogradova

Laura Vinogradova (s. 1984), on latvialainen kirjailija, joka kirjoittaa sekä lapsille että aikuisille. Hän opiskeli liiketaloutta Riian teknillisessä yliopistossa ja aloitti kirjoittamisen vasta 30-vuotiaana. Hänen ensimmäinen kirjansa oli lastenkirja Snīpulītis no Snīpuļciema (2017), jota seurasi heti kaksi kokoelmaa novelleja: Izelpas (Uloshengitys, 2018) ja Lāču kalns (Karhumäki, 2018). Vuonna 2019 hän julkaisi kaksiosaisen kirjan lapsille nimeltä Mežpasakas (Metsän tarinoita). Vuonna 2020 ilmestyi aikuisten kirja Upa (Joki). Vinogradova asuu Riiassa ja työskentelee kirjallisuus- ja musiikkimuseossa. Vinogradova sai Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset kirjailijat Luokka:Lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigrún Pálsdóttir

Sigrún Pálsdóttir (s. 1967) on islantilainen kirjailija. Hän suoritti tohtorin tutkinnoon Oxfordin yliopistossa vuonna 2001 ja toimi sen jälkeen tutkijana ja opettajana Islannin yliopistossa. Vuodesta 2007 alkaen hän on ollut vapaa kirjoittaja. Sigrún tunnetaan historiallisten elämäkertojen kirjoittajana. Hän on julkaissut myös kaksi romaania. Sigrún sai Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siġġiewi

Siġġiewi () on kaupunki Maltalla. Sen asukasluku oli 8 721 vuonna 2019. Siġġiewi on pinta-alaltaan Maltan kolmanneksi suurin kunta Rabatin ja Mellieħan jälkeen. Siġġiewi sai muodollisen kaupungin statuksen vuonna 1797. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maltan kunnat
Ingela Thalén

Ingela Thalén (s. 1943) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 1988–2004 ja ollut Ruotsin tasa-arvo- ja työmarkkinaministeri 1987–1990, sosiaaliministeri 1990–1991 ja 1994–1996 sekä sosiaalivakuutusministeri 1999–2002. Vuosina 1996–1999 hän oli sosiaalidemokraattien puoluesihteeri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ingela Thalén Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sima Bahous

Sima Sami Bahous (, 26. kesäkuuta 1956) on jordanialainen diplomaatti ja virkailija, joka on tehnyt pitkän uran Yhdistyneiden kansakuntien järjestöissä. Vuodesta hän on toiminut 2021 Yhdistyneiden kansakuntien apulaispääsihteerinä ja UN Womenin pääsihteerinä. == Koulutus == Hänellä on englantilaisen kirjallisuuden kandidaatin tutkinto Jordanian yliopistosta, maisterin tutkinto kirjallisuudesta ja draamasta Essexin yliopistosta, sekä tohtorin tutkinto joukkoviestinnästä ja kehitysyhteistyöstä Indianan yliopistosta. == Ura == Vuosina 1994 - 1995 Bahous työskenteli Unicefin viestintäpäälikkönä. 1996 -1997 hän työskenteli Maailman terveysjärjestö WHO:n kehitystyön asiantuntijana. Vuonna 1998 - 2001 hän työskenteli Jordanian kuningas Husseinin ja kuningatar Noor Al Husseinin säätiöiden johtajana. 2002 - 2005 hän työskenteki Jordanian kuningasperheen hovin viestinnässä ja myöhemmin kuninkaan neuvonantajana. Vuosina 2006 - 2008 Hän toimi Jordanian viestintäneuvoston puheenjohtajana. Vuosina 2008 - 2012 Bahaus toimi Arabiliiton apulaisjohtajana Egyptissä. 2012 - 2016 hän oli Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman varajohtaja sekä kehitysohjelman arabialueiden johtaja. Vuonna 2016 hänet nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien Jordanian edustajaksi. Syyskuussa 2021 hänet valittiin UN Womenin pääsihteeriksi. == Yksityiselämä == Bahous on naimissa ja hänellä on tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Jordanialaiset henkilöt Luokka:Diplomaatit
Anja Mugerli

Anja Mugerli (s. 1984), on slovenialainen kirjailija. Mugerli valmistui maisteriksi sloveenin kielestä, esiintymistaidosta ja luovasta kirjoittamisesta. Hänen esikoisteoksensa, lyhytproosakokoelma Zeleni fotelj (Vihreä nojatuoli), julkaistiin vuonna 2015. Vuonna 2017 hänen ensimmäinen romaaninsa Spovin oli ehdolla Vuoden romaani -palkinnon saajaksi Sloveniassa. Hänen kirjoitustyylinsä on hienovaraista, ja hän käsittelee tarinoidensa päähenkilöitä psykologian keinoin. Hänen ensimmäisen romaaninsa elokuvaoikeudet on myyty. Mugerli kirjoittaa myös näytelmiä, joista kaksi on voittanut palkintoja kansainvälisessä kilpailussa Italiassa. Hän asuu Nova Goricassa, Slovenian ja Italian rajalla. Mugerli sai Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021 teoksestaan Čebelja družina (Mehiläisperhe). Se on seitsemän tarinan kokoelma, jossa slovenialaiset perinteet ja ikiaikaiset tavat saavat uusia muotoja nykyaikaan tuotuina. Kokoelma on käännetty useille kielille. Mugerlin tekstejä on julkaistu myös slovenialaisissa kirjallisuuslehdissä, ja hän on ollut puhujana monissa kirjallisuustapahtumissa. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Schering Rosenhane

Schering Rosenhane (1609–1663) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän oli vuodesta 1634 Tukholman alikäskynhaltija, vuodesta 1642 pysyvä edustaja Münsterissä, jossa hän osallistui Westfalenin rauhanneuvotteluihin. Hänet siirrettiin 1645 Ruotsin lähettilääksi Pariisiin, nimitettiin 1650 valtaneuvokseksi ja Tukholman ylikäskynhaltijaksi. Hän sai 1652 vapaaherran arvon ja läänitykseksi muutamia kyliä Kalajoella. Häntä sanottiin "Ikalaborgin" vapaaherraksi. Rosenhane oli taitava valtiomies, ja häntä käytettiin myöhemminkin ulkomaisissa lähetystöissä. Hän osoittautui viroissaan kyvykkääksi ja toimeliaaksi. Häneltä jäi runsas käsikirjoituskokoelma, jota säilytetään Uppsalan yliopiston kirjastossa.Rosenhane 1. Schering R., Tietosanakirja. Osa 8, palsta 221. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Rosenhanen arvellaan kirjoittaneen salanimellä "Skogekär Bergbo", kuten helmikuussa 2024 julkaistut seikat viittaavat. Aiemmin oletettiin, että salanimen takana olisi ollut hänen veljensä Gustaf Rosenhane. ==Nimellä "Skogekär Bergbo" kirjoitetut tekstit == * Venerid (painettu 1680) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsalaiset diplomaatit Luokka:Käskynhaltijat Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1609 syntyneet Luokka:Vuonna 1663 kuolleet
Maj-Lis Lööw

Maj-Lis Lööw (o.s. Lindskog; s. 13. elokuuta 1936 Eskilstuna) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 1979–1995, Ruotsin maahanmuuttoministerinä Ingvar Carlssonin hallituksessa 1989–1991 sekä europarlamentaarikkona 1995–1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Maj-Lis Lööw Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gun Hellsvik

Gun Hellsvik (o.s. Blomgren; 1942 – 14. marraskuuta 2016) oli ruotsalainen juristi ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1994–2001 ja Ruotsin oikeusministerinä Carl Bildtin hallituksessa 1991–1994. Vuosina 2001–2007 hän johti Ruotsin patentti- ja rekisterilaitosta (PRV). Hellsvik kuoli syöpään 74-vuotiaana marraskuussa 2016, kaksi päivää hänen ja miehensä Per Hellsvikin 50-vuotishääpäivän jälkeen. Hellsvikillä oli poika ja kaksi lapsenlasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gun Hellsvik Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin oikeusministerit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset juristit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Eero Auvinen

Eero Auvinen (s. 1978 Tampere) on suomalainen valosuunnittelija. Auvinen on toiminut freelance-valosuunnittelijana 2000-luvun alusta lähtien. Hänen viimeaikaisiin töihinsä kuuluvat Tampereen Työväen Teatterin teokset – Hamlet, Momentum 1900, Hitler ja Blondi, Tytöt 1918 ja Viita 1949. Valosuunnittelun lisäksi Auvinen on vastannut myös usean tuotannon videosuunnittelusta. Hän on työskennellyt valosuunnittelijana mm. Suomen Kansallisteatterissa, Tero Saarinen Companyssa, Kotkan kaupunginteatterissa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Cirkus Cirkörissä, Tampereen Komediateatterissa, Sorin Sirkuksessa ja Sirkus Finlandiassa. Lisäksi Auvinen on työskennellyt festivaalien, oopperan, baletin ja television tuotannossa sekä teknisenä suunnittelijana. Vuodesta 2014 hän on toiminut vakituisena valosuunnittelijana Tampereen Työväen Teatterissa. Vuonna 2017 Auvinen työskenteli Cirque du Soleilin Scalada: Stelar -produktiossa valosuunnittelijan assistenttina ja valo-operaattorina. Auvinen valmistui Tampereen ammattikorkeakoulun valosuunnittelun linjalta vuonna 2003. == Yksityiselämä == Auvisen puoliso on näyttelijä Suvi-Sini Peltola. Auvisella on aiemmasta liitostaan kaksi aikuista lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valosuunnittelijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Reidunn Laurén

Reidunn Laurén (1931–2022) oli ruotsalainen sitoutumaton poliitikko, joka toimi Ruotsin apulaisoikeusministerinä Carl Bildtin hallituksessa vuosina 1991–1994. Hän on toistaiseksi viimeinen puolueiden ulkopuolelta tullut Ruotsin ministeri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Reidunn Laurén Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Summer McIntosh

Summer McIntosh (s. 18. elokuuta 2006 Toronto) on kanadalainen uimari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on voittanut perhos- ja sekauinnissa yhteensä neljä henkilökohtaista pitkän radan maailmanmestaruutta. McIntosh sijoittui vuonna 2021 Tokion olympialaisissa neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, yhdeksänneksi 200 metrin vapaauinnissa sekä 11:nneksi 800 metrin vapaauinnissa. Hän saavutti ensimmäiset arvokisamitalinsa Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2021 voittamalla kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä sijoittumalla hopealle 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin sekauinnissa sekä täydensi mitalisaaliinsa 400 metrin vapaauinnin hopealla ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin pronssilla. Samana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 200 metrin ja 400 metrin sekauinnissa sekä saavutti 400 metrin vapaauinnin hopeaa ja kolme viestimitalia. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 McIntosh voitti toistamiseen kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin sekauinnissa sekä saavutti pronssia 200 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Pariisin olympialaisissa 2024 McIntosh voitti ensimmäisen olympiamitalinsa sijoituttuaan 400 metrin vapaauinnissa toiseksi 0,88 sekunnin erolla voittaja Ariarne Titmusiin. Kaksi päivää myöhemmin McIntosh voitti olympiakultaa 400 metrin sekauinnissa 5,69 sekunnin erolla hopeamitalisti Katie Grimesiin. Hän voitti toisen olympiakultansa 200 metrin perhosuinnissa olympia- ja Amerikan-ennätyksellä sekä kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 2.03,03 jättäen hopamitalisti Regan Smithin 0,81 sekunnin ja pronssimitalisti Zhang Yufein yli kahden sekunnin päähän. Hän voitti kultaa vielä 200 metrin sekauinnissa olympiaennätysajalla 2.06,56. Saman vuoden Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kolme maailmanmestaruutta, kaikki maailmanennätysajoiila: 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.50,25, 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.59,32 ja 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.15,48. Lisäksi hän saavutti hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.59,96 ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset uimarit Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurt Nylund

Kurt Nylund (24. marraskuuta 1901 – 19. toukokuuta 1980) oli suomalainen elokuvaleikkaaja, -tuottaja ja jalkapalloilija. Hän pelasi kaksi jalkapallon A-maaottelua vuonna 1926.Jalkapallokirja 2024, s. 162 Nylundin seura jalkapallossa oli HIFK, jossa hän pelasi aktiivisesti 1923–29 mutta oli joukkueessa vielä 1930–31 (vuonna 1930 hän pelasi yhden pääsarjaottelunkinPelimiehet, Juha Vuorinen ja Markku Kasila, s. 238). HIFK:n jalkapallojaoston puheenjohtajana hän toimi 1928–1931. HIFK voitti ensimmäisen jalkapallon SM:n vuonna 1930, toisen 1931.Punainen stadi, Harri Laine ja Henri Tötterman, s, 39-59, 311-312 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset elokuvaleikkaajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Ronja Grönblom

Ronja Grönblom (s. 2000) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpailee 49er FX -luokassa. Hän edustaa Helsingfors Segelsällskapia. Grönblom on kilpaillut yleisen sarjan arvokilpailuissa vuodesta 2017 alkaen. Vuonna 2020 hän sijoittui Veera Hokan kanssa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 12:nneksi ja seuraavana vuonna maailmanmestaruuskilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2022 EM- kilpailuista tuli kuudes sija ja vuonna 2023 MM-kilpailuista 11. sija. Huhtikuussa 2024 Grönblom ja Hokka hankkivat maapaikan saman vuoden Pariisin olympialaisiin. Ronja Grönblomin isä Richard Grönblom ja isoisä Sven Grönblom ovat osallistuneet purjehtijoina olympialaisiin, Richard vuosina 1976 ja 1996 sekä Sven yhdessä setänsä Gunnarin kanssa vuonna 1936. Äiti Pia Grönblom osallistui vuosina 2023–2024 maailmanympäripurjehdus Ocean Globe Raceen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Görel Thurdin

Görel Thurdin (o.s. Myrnäs; s. 26. toukokuuta 1942) on ruotsalainen ekonomisti ja keskustapuolueen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 1986–1998, Ruotsin apulaisympäristöministerinä 1991–1994 sekä ympäristöministerinä 1994. Vuosina 1994–1998 hän oli Ruotsin valtiopäivien toinen varapuhemies ja 1995–2001 Ruotsin Pelastakaa Lapset -järjestön puheenjohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Görel Thurdin Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin Keskustapuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ympäristöministerit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veera Hokka

Veera Hokka (s. 1998) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpailee 49er FX -luokassa. Hän edustaa Helsingfors Segelsällskapia. Hokka voitti 29er-luokassa juniorien maailmanmestaruuden vuonna 2015. Hän on kilpaillut 49er FX -luokan yleisen sarjan arvokilpailuissa vuodesta 2019 alkaen. Vuonna 2020 hän sijoittui Ronja Grönblomin kanssa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 12:nneksi ja seuraavana vuonna maailmanmestaruuskilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2022 EM- kilpailuista tuli kuudes sija ja vuonna 2023 MM-kilpailuista 11. sija. Huhtikuussa 2024 Hokka ja Grönblom hankkivat maapaikan saman vuoden Pariisin olympialaisiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paluu riemuleirille

Paluu riemuleirille (Poison Ivy) on Larry Elikannin ohjaama yhdysvaltalainen nuortenkomedia vuodelta 1985. Alun perin televisioelokuvaksi tehdyn, poikien kesäleirille sijoittuvan tarinan on käsikirjoittanut Bennett Tramer ja sen keskeisissä aikuisrooleissa näyttelevät Michael J. Fox, Nancy McKeon, Caren Kaye ja Robert Klein. ==Juoni== Lauma esimurrosikäisiä poikia saapuu kahdeksi kuukaudeksi Pinewoodin kesäleirille, jonka vastarannalla on samanikäisten tyttöjen leiri. Reippaan ulkoilmaelämän sijasta pojat kiinnostuvatkin aivan muista asioista, oppimestarinaan leirin henkilökunnan nuoria naisia alituiseen flirttaileva teini-ikäinen valvoja Dennis (Fox). Myös leirinjohtajan lemmenkipeä vaimo saa osaltaan kaikkien ajatukset harhailemaan. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Elokuva julkaistiin Suomessa VHS-videona vuonna 1989. Suomenkielinen nimi ei viittaa jatko-osaan, vaan pikemminkin Michael J. Foxista suuren tähden tehneisiin Paluu tulevaisuuteen -sarjan elokuviin, joista ensimmäinen tuli ensi-iltaan niin ikään vuonna 1985 ja toinen videon julkaisuvuonna 1989. Video-oppaan Bello Romanon mielestä elokuva on kaavamainen mutta katsottava nuorisokohellus, jolle hän antoi kaksi tähteä viidestäVideo-opas 95, WSOY 1994.. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Brianna Ghey

Brianna Ghey (26. heinäkuuta 2006 – 11. helmikuuta 2023) oli brittiläinen transnainen, joka murhattiin vuonna 2023. Kaksi 16-vuotiasta nuorta, Scarlett Jenkinson ja Eddie Ratcliffe, puukotti Gheyta 28 kertaa. Molemmat hyökkääjät tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Gheyn kuolema herätti Britanniassa mielenosoituksia, jotka herättivät keskustelua brittiläisen median vihamielisistä asenteista transihmisiä kohtaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Murhat Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Bureijin pakolaisleiri

Bureijin pakolaisleiri () on palestiinalaisten pakolaisleiri Palestiinan Gazan kaistalla. Vuonna 2023 leirillä asui 46 629 virallisesti rekisteröityä pakolaista. ==Maantiede== Bureijin pakolaisleiri sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan keskiosassa Deir al-Balahin kuvernoraatissa. Pinta-alaa leirillä on 0,5 km². Lähellä virtaa Wadi Gaza. ==Historia== Nykyisen leirin alueelta on löydetty esimerkiksi Bysantin valtakunnan aikaisia mosaiikkeja. Bureijin leirin asukkaat olivat alkujaan palestiinalaisia Israelin vuoden 1948 itsenäisyyssodan pakolaisia pääasiassa nykyisen Gazan kaistan itäpuolen asutuskeskuksista, kuten al-Falujasta. Pakolaiset asuttivat alkujaan brittiarmeijan entisiä parakkeja ja telttoja. Vakinaisempi pakolaisleiri asuntoineen rakennettiin 1950-luvulla. Israel on tehnyt useita iskuja leiriin palestiinalaisten ja Israelin konfliktien aikana. Israel antoi alueen asukkaille evakuointikäskyn ja sen maajoukot etenivät leiriin vuonna 2023 syttyneen sodan yhteydessä. ==Väestö== Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA:n mukaan Bureijin leirillä asui vuonna 2023 yhteensä 46 629 virallisesti rekisteröityä pakolaista. Luku ei sisällä mahdollisia rekisteröimättömiä asukkaita. Työttömyys on huomattava ongelma, ja suuri osa väestöstä on riippuvaisia ruoka-avusta. Ongelmana on myös huono vesihuolto. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit Luokka:Gazan kaista Luokka:Palestiinalaisten pakolaisleirit
Sanfrid Leonard Friis

Sanfrid Leonard Friis (1. tammikuuta 1877 Kalajoki – 23. huhtikuuta 1929 Hanko) oli suomalainen Hangossa vaikuttanut konsuli ja liikemies.Konsuli S. L. Friis, Helsingin Sanomat, 24.04.1929, nro 110, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Uusi Suomi, 26.04.1929, nro 112, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKonsuli S. L. Friis, Uusmaalainen, 26.04.1929, nro 31, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pohjalaiseen Friisin ja Pohjanpalon sukuun kuulunut Sanfrid Friis kävi Oulun suomalaista lyseota ja sitten Raahen kauppaopiston, josta hän sai päästötodistuksen 1896. Friis oli sitten työssä toista vuotta Pohjoismaiden Yhdyspankin Kokkolan konttorissa ja sen jälkeen ensin vuoden verran työssä serkkujensa omistamassa Veljekset Friisin liikkeessä ja sitten johtajana Tuomo Laurellin voinvientiliikkeessä Vaasassa. Vuonna 1900 Friis muutti Hankoon ja perusti sinne Suomalaisen voinvientiliikkeen. Friis oli lyhyen aikaa Martin Lignellin vientiliikkeen prokuristina Hangossa ja sitten Arthur H. Borgströmin vientiliikkeen johtajana 1901–1907 ja vuodesta 1907 O/Y Hansa ja vuodesta 1911 Friis & Hällsten-nimisten voinvientiliikkeiden johtajana. Vuonna 1908 Friis perusti Voinvientiosuusliike Oman ja oli sen toimitusjohtajana vuoteen 1912 saakka. Friis käynnisti ensimmäisenä voin viennin Suomesta Saksaan ja hän teki opintomatkoja Englantiin ja Saksaan. Kun margariinin valmistuksen kieltänyt laki kumottiin Suomessa Friis perusti vuonna 1912 Hankoon Elo-margariinia valmistaneen Osakeyhtiö Elon margariinitehtaan, jota hän johti huhtikuuhun 1929 saakka jolloin tehdas myytiin hollantilaiselle margariiniyhtymälle. Konsuli S. L. Friis 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 01.01.1927, nro 1, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Friis oli vuonna 1914 perustetun Weljekset Friis Osakeyhtiön suurin osakas 13 prosentin osuudella. Yhtiön valimo ja konepaja sijaitsivat Kokkolan Ykspihlajassa. Täydentäviä yhtiötietoja : Weljekset Friis Osakeyhtiö, Pörssitieto G. Kock Friis oli myös mukana perustamassa Helsinkiin ven- ja maamoottoreita sekä moottoriveneitä valmistanutta Oy Ares Ab:tä vuonna 1928.Täydentäviä yhtiötietoja : Oy Ares Ab (vanha), Pörssitieto G. Kock Hän kuului myös Suomen Ampumatarvike Oy:n perustajiin ja osakkaisiin. Friis oli lisäksi johtotehtävissä Hangon Vapaasatama Oy:ssä ja Hangö Rederi Ab:ssä. Friis oli vuonna 1906 perustetun Hangon suomalaisen yhteiskoulun perustajia ja tukijoita ja hän oli Länsi- Uusimaa-lehden pääomistaja. Hän oli useita kertoja Hangon kaupunginvaltuuston jäsenenä paikkakunnan suomenkielisten valitsemana. Hän oli Liikennekomitean jäsenenä ja Hangon suojeluskunnassa ryhmäpäällikkönä ja esikunnan jäsenenä. Vuonna 1917 Friis oli mukana perustamassa Hangon Kauppaseuraa ja kuului seuran johtokuntaa. Friis nimitettiin Norjan konsuliksi Hankoon vuonna 1908. Friis oli naimisissa Märtha Hägglundin kanssa ja heillä oli viisi tytärtä. Friis kuoli 52-vuotiaana Hangossa huhtikuussa 1929. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Hangon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Polttavimmat

Polttavimmat on suomalaisen muusikko ja lauluntekijä Lauri Tähkän kokoelma- albumi, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2016. Albumi sisältää 19 kappaletta vuosien varrelta sekä yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen "Riittää meillä päiviä". == Kappaleet == # Lempo # Polte # Saat syttymään # Kiivas ja kaunis # Puolikas # Syyskuun kyy # Kesä eletään # Itkisitkö onnesta # Suudellaan # Orjanruusu # Rakkaus ei oo pysyvää # Hurmaan # Pieni ihminen # Jos sä tahdot vain niin # Reikäinen taivas # Peltoniemen Hintriikan surumarssi # Tulkoon mitä vaan # Suojaan kaikelta # Pauhaava sydän # Riittää meillä päiviä (ennenjulkaisematon akustinen studiolive) Luokka:Lauri Tähkän albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Gustaf Adolf Wetterstrand

Gustaf Adolf Wetterstrand (27. huhtikuuta 1874 Tampere – 17. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valokuvaaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–189960-vuotias. Tri Gustaf Wetterstrand, Helsingin Sanomat, 27.04.1934, nro 112, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotGustaf Adolf Wetterstrand ( s. 1874, k. 1959 ), Suomen valokuvataiteen museo, Kuka kuvasi? Wetterstrandin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Gustaf Wilhelm Wetterstrand ja Nikolava Katarina Strömqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1896, lääketieteen lisensiaatiksi 1900 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1912. Wetterstrand teki opintomatkoja Berliniin ja Tukholmaan. Wetterstrand oli kunnanlääkärinä Pälkäneellä 1901–1905. Hän oli apulaislääkärinä Helsingin kirurgisessa sairaalassa 1906–1909 ja Marian sairaalassa 1909–1918. Wetterstrand oli Marian sairaalassa kirurgisen osaston alilääkärinä 1919–1920 ja sairaalan röntgenosaston johtajana 1912–1920.Helsingin Diakonissalaitoksen röntgenosaston johtajana hän oli vuodesta 1920. Hän toimi myös yksityislääkärinä Helsingissä. Wetterstrand oli Pohjoismaisen Radiologisen Yhdistyksen ja Suomen Radiologiyhdistyksen jäsen ja Acta radiologican toimittaja. Wetterstrand avasi yhdessä ensimmäisenä naisena Suomessa lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi väitelleen Karolina Eskelinin kanssa vuonna 1907 Pietarinkatu 24:ssä sairaalan, jossa oli 17 sairaansijaa. Sairaala siirtyi vuonna 1919 uusille omistajille ja se tunnettiin vuodesta 1920 nimellä Sanitas.Arno Forsius : Karolina Eskelin (1867–1936) – lääkäri ja ensimmäinen Suomessa väitellyt nainen, (Web Archive) Wetterstand harrasti valokuvausta ja hän oli Amatörfotografklubben i Helsingforsin jäsen vuodesta 1908 sekä puheenjohtaja 1917–1918 ja uudelleen vuodesta 1920. Wetterstrand oli naimisissa 1897–1954 Ester Johanna Fagerströmin (1874–1954) kanssa. == Julkaisuja == * Bidrag till kännedomen om de perforerade mag- och duodenalsåren, Helsingin yliopiston väitöskirja. G.A. Wetterstrand, Helsingfors 1912 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gustaf Adolf Wetterstrandin valokuvia Finnassa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Skogekär Bergbo

Skogekär Bergbo on salanimi, jonka taustalla oleva henkilö on kirjoittanut aikakautensa ruotsalaisen runouden parhaimmistoon kuuluvat teokset Thet swenska språketz klagemål, at thet, som sigh borde, icke ährat blifwer, Venerid (1680) ja Fyratijo små wijsor (1682). Aiemmin arveltiin, että salanimen takana on Gustaf Rosenhane. Helmikuussa 2024 julki tulleiden seikkojen perusteella kyse onkin voinut olla hänen veljestään Schering Rosenhanesta.Rosenhane 2. Gustaf R., Tietosanakirja. Osa 8, palsta –221. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Uuden teorian on esittänyt ruotsalainen latinan kielen tutkija Anna Blennow Göteborgin yliopistosta. Hän lähti tutkimukseen latinan kielen pohjalta, kun aiemmat tutkijat ovat vertailleet ruotsinkielisiä tekstejä. Blennow sanoo, että vaikka aika harva tuntee nykyisin Skogekär Bergbota, hän on tärkeä ruotsalaisen kulttuuriperinnön kannalta. Kun ruotsalaisen runotaiteen isäksi on tavattu sanoa Georg Stiernhielmia, voidaan ruotsalainen kirjallisuushistoria joutua kirjoittamaan uudelleen. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin kirjallisuus Luokka:Salanimet
Gustaf Rosenhane

Gustaf Rosenhane (1619–1684) oli ruotsalainen virkamies. Hän oli Schering Rosenhanen veli. Muissa viroissa palveltuaan hän oli vuodesta 1661 Tarton hovioikeuden presidentti.Rosenhane 2. Gustaf R., Tietosanakirja. Osa 8, palsta 221. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Aiemmin arveltiin Rosenhanen käyttäneen salanimeä "Skogekär Bergbo", joka on kirjoittanut aikakautensa ruotsalaisen runouden parhaimmistoon kuuluvat teokset Thet swenska språketz klagemål, at thet, som sigh borde, icke ährat blifwer, Venerid (1680) ja Fyratijo små wijsor (1682). Helmikuussa 2024 julki tulleiden seikkojen perusteella kyse onkin voinut olla hänen veljestään Schering Rosenhanesta. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1619 syntyneet Luokka:Vuonna 1684 kuolleet
Jeffrey Ullman

Jeffrey David Ullman (s. 22. marraskuuta 1942 New York) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on tunnettu työstään kääntäjäteknologioiden ja -algoritmien parissa, sekä aihettä käsittelevistä oppikirjoistaan (Alfred Ahon kanssa). Hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2020. == Julkaisuja == * Compilers: Principles, Techniques, and Tools (Alfred Ahon ja Ravi Sethin kanssa, Addison-Wesley, 1986) * Principles of Compiler Design (Alfred Ahon kanssa, Addison-Wesley, 1977) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Turing-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bonnie Aarons

Bonnie Aarons (s. 9. syyskuuta 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan demoni Valakina kauhuelokuvissa Kirottu 2 (2016), Nunna (2018) ja Nunna II (2023). Aarons on myös näytellyt pieniä rooleja muun muassa elokuvissa Mulholland Drive (2001), Prinsessapäiväkirjat (2001), Prinsessapäiväkirjat 2 (2004), Drag Me to Hell (2009), Taistelija (2010) ja Unelmien pelikirja (2012). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lara Calleja

Lara Calleja (s. 1988) on maltalainen kirjailija. Hän opiskeli pääaineenaan Lähi-itä, valmistui vuonna 2010 ja työskenteli sen jälkeen useita vuosia matkailun parissa. Hänen debyyttiromaaninsa Lucy Min? julkaistiin vuonna 2016 ja valittiin Maltan kansallisen kirjapalkinnon ehdokkaaksi. Calleja siirtyi kirjastonhoitajaksi saadakseen olla lähempänä suurta rakkauttaan eli kirjoja. Vuonna 2020 hän jäi vapaaksi kirjoittajaksi. Calleja sai Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021 novellikokoelmastaan Kissirtu kullimkien (Olet tuhonnut kaiken). == Lähteet == Luokka:Maltalaiset kirjailijat Luokka:Lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Symmetrinen lupoidi onykodystrofia

Symmetrinen lupoidi onykodystrofia (SLO) on melko harvinainen autoimmuunisairaus, joka vaurioittaa koiran kynsiä. Koiran kynnet vaurioituvat, tulehtuvat ja irtoavat. Syy sairauden puhkeamiseen ei ole tiedossa, mutta taustalla vaikuttaa olevan perinnöllinen taipumus. Oireet alkavat äkillisesti yhdestä kynnestä. Vauriot leviävät jokaiseen tassuun 2-9 viikon kuluessa ensimmäisistä oireista. Kynnen sarveinen irtoaa itsekseen tai jää osittain kiinni kynnen tyveen, mikä aiheuttaa kipua. Kynnen ydin jää paljaaksi ja on usein arka. Kynsivallit voivat tulehtua. Parantuessaan kynsi kasvaa hitaasti. Hoito vaihtelee: kipua lievitetään, kynsiä poistetaan anestesiassa ja ruokavaliota tarkastellaan myös. SLO:ta on havaittu erityisesti partacollieilla, mutta myös monilla muilla roduilla. Suomalainen Hannes Lohen tutkimusryhmä tutkii tautiin vaikuttavia geenejä osana koirien geenitutkimusta Helsingin yliopistossa ja Folkhälsanin tutkimuskeskuksessa. == Lähteet == Luokka:Koirien sairaudet
Suomalainen Teologinen Kirjallisuusseura

Suomalainen Teologinen Kirjallisuusseura (lyh. STKS) on suomalainen vuonna 1891 perustettu teologinen tiedeyhdistys, jonka tarkoitus on edistää teologista tutkimusta ja julkaista alan kirjallisuutta. Seuran julkaisutoiminnan painopiste on systemaattisessa ja käytännöllisessä teologiassa. Jaakko Päivärinta esitti Lappeenrannan pappeinkokouksessa vuonna 1887 teologisen kirjallisuusseuran ja kirkkohistoriallisen seuran perustamista. Molempien seurojen perustamiseen liittyi kirkollisia uudistuspyrkimyksiä ja perustajien halu toteuttaa fennomaanisia uudistuksia kirkon sisällä. Kirjallisuusseuran tarkoituksena oli vastata kirkollisten kirjojen kustantamisesta, kun taas kirkkohistoriallinen seura keskittyi lähteiden keräämiseen. Päivärinta esitti ajatuksensa seuraavan kerran 1889, mutta molempien seurojen perustaminen viivästyi vuoteen 1891 jolloin senaatti vahvisti niiden säännöt. Kirjallisuusseuran sijaintipaikaksi valittiin Kuopio. Teologinen kirjallissuusseura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja Suomen tiedekustantajien liiton jäsen. Seura toimii myös Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan yhteistyökumppanina. Seuran julkaisutoimintaan sisältyy teologisia tutkimuksia ja klassikkoteosten käännöksiä. Sen vuosittainen julkaisumäärä on noin 2–4 julkaisua. Seura on järjestänyt vuosittaisia symposiumeja ja osallistunut valtakunnallisten teologian ja uskonnontutkimusten päivien järjestämiseen. Seura julkaisee tieteellistä julkaisusarjaa nimeltä Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran julkaisuja. Vuonna 2021 yli 140 seuran julkaisemaa teosta liitettiin Kansalliskirjaston digipalveluun vapaasti saataville. Seuran jäsenmäärä on yli 400 henkeä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset Luokka:Teologia Suomessa
Helge Hindström

Helge Richard Hindström (28. huhtikuuta 1889 Helsinki – 1967) oli suomalainen diplomi-insinööri, tykistökapteeni ja shakinpelaaja.Ins. Helge Hindström 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 28.04.1939, nro 113, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuomen tehtäväniekkojen matrikkeli : Hindström, Helge RichardHautahaku.fi : Hindström Richard Helge Hindström kävi koulunsa Pietarissa ja hän suoritti insinööritutkinnon Saksassa Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa. Palattuaan Suomeen Hindström oli ensin Keskusosuuskunta Laborin palveluksessa ja vuodesta 1926 alkaen hän oli osastopäällikkönä Insinööritoimisti Sandman & Co:ssa. Hindström asui Kauniaisissa ja oli siellä muun muassa kauppalanhallituksen jäsenenä 1931–1967, VPK:n puheenjohtajana ja kunnallisena palopäällikkönä. Hindström liittyi Helsingin suojeluskunnan kenttätykistöpatteriin 1919 ja toimi aluksi patterinpäällikkönä ja vuodesta 1931 tykistösuojeluskunnan paikallispäällikkönä sekä vuodesta 1937 rykmentinkomentajan virkaasemassa. Hindström suoritti suojeluskuntaupseeritutkinnon 1922 ja reserviupseeritutkinnon 1935 ja hänet ylennettiin reservin luutnantiksi 1938. Hindström oli mukana perustamassa Suomen Shakkiliittoa ja hän oli viisi vuotta liiton hallituksen jäsenenä ja tästä ajasta liiton puheenjohtajana 1929–1930. Hän oli myös shakkiosaston toimittajana Veckans Kronika- ja Finlands Schack- lehdissä sekä vuodesta 1929 Hufvudstadsbladetissa. Hindström oli ensi kerran mukana shakkiturnauksissa vuonna 1911 Englannissa Sheffieldin kaupungin edustajana ja vuonna 1913 hän kuului jäsenenä Karlsruhen shakkiklubiin. Helsingin Shakkiklubin jäsenenä Hindström oli vuodesta 1919 ja hän toimi klubin kirjastonhoitajana, sihteerinä ja puheenjohtajana 1927–1928. Vuonna 1936 hänestä tuli klubin kunniapuheenjohtaja. Hindström edusti klubia useissa turnauksissa muun muassa Tallinnassa. Hän järjesti useita tehtäväturnauksia ja oli vuodesta 1935 Suomen Tehtäväniekkain jäsenenä.Pekka Palamaa: Shakkia kolmella vuosisadalla, Helsingin Shakkiklubi 120 – vuotta Helge Hindströmin puolison Brita Hindströmin mukaan on nimetty Kauniaisissa Britankuja - Britagränden. Kuja vie heidän vanhalle huvilalleen. Kauniaisten kaupunki : Yhdyskuntavaliokunta Pöytäkirja 10.10.2017/Pykälä 107 Kadunnimen muutos, 3. kaupunginosa, Pirkonkuja/Britagränden == Julkaisuja == * Suomen shakki - Finlands schack. 2; toim. Helge Hindström ym. Taito, Helsinki 1925 * Helsingin suojeluskuntatykistö 1919-1941 (-1944). Helsingin suojeluskunta, Helsinki 1964 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Kauniaisten kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Schering Rosenhane (1754–1812)

Schering Rosenhane (1754–1812) oli ruotsalainen virkamies ja historioitsija. Hän oli ensin kabinettisihteeri, sitten valtiosihteeri. Hän julkaisi historiaa käsitteleviä teoksia, muun muassa Svea Rikes konungalängd (1789) ja Afhandling om Svea Rikes Råd (1790).Rosenhane 3. Schering R. nuorempi, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 221. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet
Portugalin kansanäänestys 2007

Portugalissa järjestettiin kansanäänestys abortin saamisen helpottamista 11. helmikuuta 2007. == Tausta == Portugalin pääministeri José Sócrates oli luvannut vaalikampanjassaan kansanäänestyksen järjestämisen abortista. Lokakuussa 2006 maan parlamentti hyväksyi kansanäänestyksessä esitettävän kysymyksen, joka oli seuraava: > Concorda com a despenalização da interrupção voluntária da gravidez, se > realizada, por opção da mulher, nas 10 primeiras semanas, em estabelecimento > de saúde legalmente autorizado? == Tulokset == Ääniä Osuus (%) Kyllä 2 231 529 59,25 Ei 1 534 669 40,75 Hyväksyttyjä ääniä 3 766 198 Hylättyjä tai tyhjiä ääniä 73 978 Ääniä yhteensä 3 840 176 Äänioikeutettuja 8 814 016 Lähde: Kansanäänestyksen äänestysaktivisuus jäi alle 50 %, eikä se sen puolesta ollut sitova. Pääministeri Socrates kuitenkin sanoi, että aikoo toteuttaa lakimuutoksen tästä huolimatta. Portugalin presidentti Aníbal Cavaco Silva vahvisti kansanäänestyksen mukaisien lakimuutoksen 10. huhtikuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Kansanäänestykset abortista Kansanäänestys 2007
Oswald Heribert Beckman

Oswald Heribert Beckman (syntyjään Bäckman; 15. kesäkuuta 1851 Jalasjärvi – 28. marraskuuta 1924 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen lääkäri. Hän oli ensimmäinen Amerikassa lääkärintutkinnon suorittanut suomalainen. Beckmanin isä oli Jalasjärven seurakunnan pappi Knut Adolf Bäckman ja äiti Amanda Olivia Ammondt. Hän kävi lukiota Tampereella, mutta vanhempiensa kuoltua vuonna 1868 hän meni ensin Turkuun apteekkarin oppipojaksi ja lähti sitten merille. Saavuttuaan New Yorkiin vuonna 1870 hän jätti laivan. Hän purjehti amerikkalaisissa rannikkolaivoissa vuoteen 1874 asti, pääsi sairaanhoitajaksi episkopaalikirkon sairaalaan Philadelphiassa, opiskeli englantia, ja suoritti lopulta lääketieteen tohtorin tutkinnon Jefferson Medical Collegessa (nykyään Thomas Jefferson University) 1884. Beckman harjoitti lääkärin ammattia aluksi Clarksborossa, New Jerseyssä. Sieltä hän palasi takaisin Philadelphiaan, jossa hän toimi lääkärinä yhdeksän vuotta, ja kävi sieltä myös suomalaissiirtolaisten luona Pohjois-Michiganissa. Vuonna 1895 Beckman muutti Astoriaan, Oregoniin, sikäläisten suomalaissiirtolaisten lääkäriksi. Hän meni toisen kerran naimisiin suomalaisen sairaanhoitajan kanssa, ja tästä liitosta syntyi kolme lasta. Vuonna 1907 hän muutti San Franciscoon. San Franciscon maanjäristyksen jälkeen hän muutti suomalaissiirtolaisten luokse Fort Braggiin ja rakennutti kaupunkiin sairaalan. Vuonna 1911 hän muutti Glendaleen. Siellä hän sai aivohalvauksen, josta ei koskaan toipunut. Beckman oli muun muassa American Medical Associationin sekä Oregonin ja Kalifornian lääkäriseurojen jäsen. Hän oli myös Suomen Lääkäriseuran kunniajäsen. Beckman vieraili Suomessa vuonna 1898, ja tapasi tuolloin Helsingin johtavia lääkäreitä. ==Tieteellisiä julkaisuja== *Beckman O. H. Abortion, and some suggestions how to lessen criminal abortions. Cal State J Med. 1916 Nov;14(11):447-50. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Nyaradzayi Gumbonzvanda

Nyaradzayi Gumbonzvanda on zimbabwelainen ihmisoikeusjuristi. Hän on keskittynyt naisten oikeuksiin. Vuosina 2007–2016 Gumbonzvanda toimi nuorten naisten kristillisen yhdistyksen (YWCA) pääsihteerinä ja vuodesta 2024 hän on toiminut UN Womenin apulaispääsihteerinä. == Koulutus == Gumbonzvanda suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Zimbabwen yliopistossa . Tämän jälkeen hän suoritti jatko-opintoja Uppsalan yliopistosta jonka jälkeen hän valmistui oikeustieteen maisteriksi yliopistosta Etelä-Afrikassa. Hänelle on myönnetty kunniatohtorin arvo oikeustieteestä Massachusettsin yliopistosta. == Ura == Vuosina 1995 - 1997 Gumbonzvanda työskenteli Zimbabwen naisten lakimiesliiton ensimmäisenä koordinaattorina. Vuosina 1998 - 2001 hän työskenteli lasten järjestö Unicefilla aihealueenaan Liberian ihmisoikeudet. Tämän jälkeen hän työskenteli vuoteen 2007 Yhdistyneiden kansakuntien naisten kehitysohjelman Unifemin alueellisena johtajana. Vuonna 2006 hän perusti Rozaria Memorial Trust -järjestön, joka edistää köyhien alueiden naisten terveydenhuoltoa, koulutusta ja työskentelymahdollisuuksia. Hän toimii järjestön puheenjohtajana. Vuosina 2007–2016 Gumbonzvanda toimi nuorten naisten kristillisen yhdistyksen (YWCA) pääsihteerinä sekä vuosina 2014 - 2022 hyvän tahdon lähettiläänä Afrikan unionin lapsiavioliiton lopettamiseen pyrkivässä kampanjassa. Vuodesta 2024 hän on toiminut UN Womenin apulaispääsihteerinä vastuaalueenaan normatiivinen tuki, koordinointi ja ohjelmien tulokset. == Tunnustukset == * 2011 Zimbabwen naisten lakimiesliiton jakama ihmisoikeuksien puolustajien -palkinto * 2021 Hillary Rodham Clinton Award * kunniatohtorin arvo Massachusettsin yliopistosta == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Zimbabwelaiset henkilöt Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Diplomaatit