Keihäänheitto

Keihäänheitto on yleisurheilulaji, jossa heitetään urheilukeihästä. Keihäänheitto oli mukana jo antiikin viisiottelussa. Laji oli nykyajan olympialaisten virallisena kisalajina ensi kertaa vuonna 1906. Entisaikoina keihäässä kilpailtiin paitsi pituusheitossa, myös tarkkuusheitossa ja kahden käden yhteistuloksessa. == Historia == Toisesta päästä teroitettua puukeppiä alettiin käyttää eri puolilla maailmaa metsästysvälineenä ja aseena noin 400 000 vuotta sitten. Silloin keihästä käytettiin luultavimmin vain pistoaseena. Myöhemmin keihäitä alettiin myös heittää, ja niihin alettiin liittää kivisiä kärkiä.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 34–35. Urheilulajiksi keihäänheitto tuli antiikin olympialaisissa 708 eaa. osana viisiottelua. Viisiottelussa keihäässä kilpailtiin ilmeisesti vain pituusheitossa. Kreikkalaisten urheilukeihäs oli kevyempi kuin sotakeihäs, eikä siinä ollut metallikärkeä. Heitossa käytettiin tarkkuuden ja pituuden lisäämiseksi apuna niin sanottua näppinarua, ohutta nahkahihnaa, johon heittäjä pujotti etu- ja keskisormensa. Keihäänheitossa kilpailtiin Kreikan lisäksi myös joissain muissa muinaiskulttuureissa. Antiikin ajalta ei ole säilynyt tuloksia. Yhden kuvauksen mukaan stadionin mitta (165–210 metriä) olisi heitetty neljällä suorituksella.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 43–45. Keihäänheitossa alettiin kilpailla Euroopassa ja Ruotsissa 1800-luvulla niin pituus- kuin tarkkuusheitossakin. Kreikkalaisten 1859 kisoissa pidetyssä keihäänheittokilpailuissa käytettiin noin 175 senttimetrin mittaista ja 1 250 grammaa painavaa rautakärkistä keihästä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto määritteli keihään viralliset mitat vuonna 1914.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 52. Keihäänheitto ei vielä päässyt ensimmäisiin nykyaikaisiin olympialaisiin 1896. Se oli 1904 olympialaisissa antropologisten päivien ohjelmassa ja 1906 vihdoin ensi kertaa varsinaisena olympialajina. Säännöt eivät olleet tuolloin vielä vakiintuneet, ja pitkään heittotapoja oli kaksi: keihään keskeltä kiinnipitäminen sekä takapäästä kiinnipitäminen. Kilpailuissa oli usein niin paremman käden kilpailu kuin myös kahden käden yhteiskilpailu. Vauhdinottoalue oli 1900-luvun vaihteeseen asti 2,5 × 2,5 metriä; Ruotsissa käytettiin sen jälkeen 10 metrin vauhdin maksimipituutta, mutta 1908 olympialaisissa ei rajoitusta enää ollut. Heitot mitattiin 1940-luvulle asti suorakulmaisesti, ei sektorin säteen suuntaisesti kuten nykyisin. Mittaustapa verotti vinoon suuntautuneiden heittojen pituutta. Maailmanennätyksiä alettiin tilastoida virallisesti vuodesta 1913 alkaen. Ensimmäinen maailmanennätys oli ruotsalaisen Eric Lemmingin 62,34. Sen rikkoi virallisesti vuonna 1919 suomalainen Jonni Myyrä tuloksella 66,10. Suomi oli keihäänheiton ykkösmaa 1920- ja 1930-luvuilla. Matti Järvinen paransi maailmanennätystä kymmenen kertaa ja johti Suomen kolmoisvoittoon olympiakisoissa 1932.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 54, 66. Naiset alkoivat kilpailla keihäässä 1930-luvulla.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 66. Keihään tuotekehittely edistyi 1950-luvulla yhdysvaltalaisten Heldin veljesten johdolla. Keihäästä tehtiin aiempaa liitävämpi, minkä seurauksena se lensi pitkälle mutta alkoi tulla alas lappeelleen. Espanjalaiset kehittivät barra vasca -pyörähdystyylin, jolla heitettiin lähes sata metriä ennen kuin se kiellettiin.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 97. Itäsaksalainen Uwe Hohn heitti vuonna 1984 maailmanennätykseksi 104,80. Keihäsmallia muutettiin siirtämällä painopistettä eteenpäin. Uusien liitokeihäiden myötä maailmanennätys alkoi taas lähestyä sataa metriä, joten vuoden 1991 jälkeen sääntöjä tiukennettiin.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 164. Naisten keihäsmallia muutettiin vuonna 1991 lappeelle laskeutumisten vähentämiseksi, ja vuonna 1999 siten, että keihään painopistettä siirrettiin kolme senttimetriä lähemmäksi keihään kärkeä; tällöin myös ennätysten kirjaaminen aloitettiin alusta. ==Heittopaikka ja välineet== Keihäänheiton vauhdinottorata on vähintään 30 metrin pituinen, ja suositeltu vähimmäispituus on 36,50 metriä. Leveydeltään rata on 4 metriä. Radan päässä on 8 metrin säteellä vedetty kaari, jonka takana heittäjän on pysyttävä. Alastulosektori on valkoisin viivoin rajattu alue, jonka sektorin kulma on 28,96 astetta. Miesten keihäs painaa 800 grammaa, naisten 600 grammaa, 19-vuotiaiden poikien 800 grammaa, 17-vuotiaiden poikien 700 grammaa, 19-vuotiaiden tyttöjen 600 grammaa ja 17-vuotiaiden tyttöjen 500 grammaa. Pituudeltaan miesten keihäs on 260–270 senttimetriä, naisten 220–230 senttimetriä. Keihään osat ovat varsi, metallikärki ja narukierre. Keihäs valmistetaan metallista tai muusta sopivasta materiaalista, ja se voi olla ontto tai umpinainen. Varren pinta on sileä. == Heittosuoritus == Heittäjä ei saa pitää käsinettä, teipata sormiaan yhteen tai käyttää mitään apuvälinettä. Keihästä on pidettävä kiinni yhdellä kädellä narukierteestä. Heitto on suoritettava olkapään tai heittokäsivarren yläpuolitse. Keihään on osuttava maahan kärki edellä. Vauhdinoton alussa heittäjä pitelee keihästä heittokädessään keihäänkärki eteenpäin alaviistoon osoittaen. Juostessaan hän vetää heittokätensä suoraksi taakse ja nostaa keihään sen lentoradan mukaiseen asentoon kärki yläviistoon. Hartiat kääntyvät 90 astetta keihään puoleiselle sivulle, mutta lantio osoittaa yhä eteenpäin. Heittäjä ottaa muutaman ristiaskeleen eli astuu heittokäden puoleisella jalallaan toisen jalan eteen. Ristiaskelilla heittäjä siirtää alavartalonsa ylävartalon edelle ja kallistaa ylävartaloa taaksepäin. Hän vetää hartiansa ja heittokätensä mahdollisimman taakse. Viimeisellä askeleellaan heittäjä astuu heittokättä vastakkaisen jalan kantapäällään pitkälle eteen, jolloin tämän jalan puoli hänen lantiostaan on edessä ja toinen puoli takana. Takimmainen jalka kääntyy sivulle ja taipuu hiukan polvesta. Heittovaiheessa keihään puoleinen polvi kiertyy voimakkaasti heiton suuntaan ja pakottaa lantion kääntymään samansuuntaisesti. Sen jälkeen kääntyy rinta, jonka heittäjä työntää heiton suuntaan. Näin heittäjän kehosta tulee jousen muotoinen. Heittokäsi sivaltaa nopeasti eteenpäin heittäjän hartioiden yli kuin ruoskan kärki. Keho liikkuu eteenpäin ja ylöspäin suorana olevan tukijalan yli. Heittäjä päästää keihäästä irti päänsä yläpuolella. Hän pysäyttää vauhtinsa iskemällä heittokäden puoleisen jalkansa rataan. Keihäänheiton suorituksessa ihmisen keho joutuu hetkeksi äärimmäisen rasituksen kohteeksi. Täysin luonnottomaan asentoon taipuneen kehon niveliin ranteessa, kyynärpäässä, selässä, lantiossa, lonkissa ja jaloissa kohdistuu heittovaiheessa niin suuria voimia, että lähes kaikki huipputason keihäänheittäjät kärsivätkin uransa aikana leikkaushoitoa vaativista loukkaantumisista. Heitto mitataan keihään metallikärjen kohdasta heittokaaren sisäreunaan kohti heittokaaren ympyrän keskipistettä. Tulos merkitään yhden senttimetrin tarkkuudella alaspäin pyöristäen. == Kilpailumuoto == Keihäänheiton arvokilpailujen finaaleissa on yleensä mukana 12 heittäjää. Kolmen kierroksen jälkeen kahdeksan parasta saa heittää vielä kolme heittokierrosta. Pisimmän sääntöjen mukaisen heiton tehnyt on kilpailun voittaja. == Keihäänheitto arvokilpailuissa == Keihäänheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1908 olympialaisista lähtien. Naisten keihäs tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1932. Parhaiten arvokisojen keihäänheittokilpailuissa ovat menestyneet Suomi, Ruotsi, Norja, Tšekki, Saksa ja Neuvostoliitto. == Maailmanennätykset == Miehet Jan Železný CZE 98,48 25. toukokuuta 1996 Jena, Saksa Naiset Barbora Špotáková CZE 72,28 13. syyskuuta 2008 Stuttgart, Saksa Juniorit M (U20) Neeraj Chopra IND 86,48 23. heinäkuuta 2016 Bydgoszcz, Puola Juniorit N (U20) Yulenmis Aguilar CUB 63,86 2. elokuuta 2015 Edmonton, Kanada Pojat (700 g) (U18) Braian Toledo ARG 89,34 6. maaliskuuta 2010 Mar del Plata, Argentiina Tytöt (500 g) (U18) Adriana Vilagoš SRB 70,10 14. elokuuta 2021 Kraljevo, Serbia miehet, naiset, Keihäänheiton ennätykset IAAF:n sivuilla , viitattu 27.9.2016 === Miesten maailmanennätyksen kehitys=== ====Vanha keihäsmalli==== Tulos Nimi Maa Pvm Paikka 62,32 Eric Lemming SWE 29. syyskuuta 1912 Tukholma, Ruotsi 63,29 Jonni Myyrä FIN 5. heinäkuuta 1914 Malmö, Ruotsi 64,81 Jonni Myyrä FIN 18. heinäkuuta 1915 Lappeenranta 65,55 Jonni Myyrä FIN 13. heinäkuuta 1919 Savitaipale 66,10 Jonni Myyrä FIN 24. elokuuta 1919 Tukholma, Ruotsi 66,62 Gunnar Lindström SWE 12. joulukuuta 1924 Eksjö, Ruotsi 67,31 Gunnar Lindström SWE 20. syyskuuta 1925 Oslo, Norja 68,55 Jonni Myyrä FIN 27. syyskuuta 1925 Richmond, Virginia, Yhdysvallat 69,88 Eino Penttilä FIN 1. lokakuuta 1927 Viipuri 71,01 Erik Lundqvist SWE 15. elokuuta 1928 Tukholma, Ruotsi 71,57 Matti Järvinen FIN 8. elokuuta 1930 Viipuri 71,70 Matti Järvinen FIN 17. elokuuta 1930 Tampere (Pyynikin urheilukenttä) 71,88 Matti Järvinen FIN 31. elokuuta 1930 Vaasa 72,93 Matti Järvinen FIN 14. syyskuuta 1930 Viipuri 74,02 Matti Järvinen FIN 27. kesäkuuta 1932 Turku 74,28 Matti Järvinen FIN 25. toukokuuta 1933 Mikkeli 74,61 Matti Järvinen FIN 7. kesäkuuta 1933 Vaasa 76,10 Matti Järvinen FIN 15. kesäkuuta 1933 Helsinki 76,66 Matti Järvinen FIN 7. syyskuuta 1934 Torino, Italia 77,23 Matti Järvinen FIN 18. kesäkuuta 1936 Helsinki 77,87 Yrjö Nikkanen FIN 25. elokuuta 1938 Kymi 78,70 Yrjö Nikkanen FIN 16. lokakuuta 1938 Kotka 80,41 Franklin Held USA 8. elokuuta 1953 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat 81,29 Bill Miller USA 21. elokuuta 1954 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat 81,29 Franklin Held USA 21. toukokuuta 1955 Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat 81,75 Franklin Held USA 21. toukokuuta 1955 Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat 83,56 Soini Nikkinen FIN 24. kesäkuuta 1956 Kuhmoinen 83,66 Janusz Sidło POL 30. kesäkuuta 1956 Milano, Italia 85,71 Egil Danielsen NOR 26. marraskuuta 1956 Melbourne, Australia 86,04 Al Cantello USA 5. kesäkuuta 1959 Compton, Kalifornia, Yhdysvallat 86,74 Carlo Lievore ITA 1. kesäkuuta 1961 Milano, Italia 87,12 Terje Pedersen NOR 1. heinäkuuta 1964 Oslo, Norja 91,72 Terje Pedersen NOR 2. syyskuuta 1964 Oslo, Norja 91,98 Jānis Lūsis URS 23. kesäkuuta 1968 Saarijärvi 92,70 Jorma Kinnunen FIN 18. kesäkuuta 1969 Tampere (Ratinan stadion) 93,80 Jānis Lūsis URS 6. heinäkuuta 1972 Tukholma, Ruotsi 94,08 Klaus Wolfermann BRD 5. toukokuuta 1973 Leverkusen, Saksan liittotasavalta 94,58 Miklós Németh HUN 26. heinäkuuta 1976 Montreal, Kanada 96,72 Ferenc Paragi HUN 23. huhtikuuta 1980 Tata, Unkari 99,72 Tom Petranoff USA 15. toukokuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat 104,80 Uwe Hohn DDR 20. heinäkuuta 1984 Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta ====Nykyinen keihäsmalli==== 85,74 Klaus Tafelmeier BRD 20. syyskuuta 1986 Como, Italia 87,66 Jan Železný TCH 31. toukokuuta 1987 Nitra, Tšekkoslovakia 89,10 Patrik Bodén SWE 24. maaliskuuta 1990 Austin, Texas, Yhdysvallat 89,58 Steve Backley GBR 2. heinäkuuta 1990 Tukholma, Ruotsi 89,66* Jan Železný TCH 14. heinäkuuta 1990 Oslo, Norja 90,98* Steve Backley GBR 20. heinäkuuta 1990 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta 91,98* Seppo Räty FIN 6. toukokuuta 1991 Shizuoka, Japani 96,96* Seppo Räty FIN 2. kesäkuuta 1991 Punkalaidun 91,46 Steve Backley GBR 25. tammikuuta 1992 Auckland, Uusi-Seelanti 95,54 Jan Železný CZE 6. huhtikuuta 1993 Pietersburg, Etelä-Afrikka 95,66 Jan Železný CZE 29. elokuuta 1993 Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta 98,48 Jan Železný CZE 25. toukokuuta 1996 Jena, Saksa * jälkikäteen käytöstä poistettu keihäsmalli. ===Naisten maailmanennätyksen kehitys=== ====Vanha keihäsmalli==== 24,95 Marie Mejzlíková TCH 30. heinäkuuta 1922 Prostějov, Tšekkoslovakia 25,01 Bozena Sramkova TCH 6. elokuuta 1922 Praha, Tšekkoslovakia 25,325 Bozena Sramkova TCH 13. elokuuta 1922 Praha, Tšekkoslovakia 25,50 Marie Janderová TCH 6. huhtikuuta 1923 Monte Carlo, Monaco 26,10 Kamila Olmerová TCH 31. toukokuuta 1923 Hradec Králové, Tšekkoslovakia 27,30 Frantiska Vlachová TCH 26. elokuuta 1923 Jihlava, Tšekkoslovakia 27,30 Kamila Olmerová TCH 2. syyskuuta 1923 Kladno, Tšekkoslovakia 27,24 Marie Janderová TCH 25. toukokuuta 1924 Moravska, Tšekkoslovakia 33,07 Pauline Hascup USA 26. kesäkuuta 1926 Paterson, New Jersey, Yhdysvallat 35,26 Lillian Copeland USA 8. toukokuuta 1926 35,55 Lillian Copeland USA 26. heinäkuuta 1926 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat 38,21 Lillian Copeland USA 26. helmikuuta 1927 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat 38,80 Margaret Jenkins USA 3. syyskuuta 1927 Eureka, Kalifornia, Yhdysvallat 39,35 Margaret Jenkins USA 15. huhtikuuta 1928 San Jose, Kalifornia, Yhdysvallat 40,68 Babe Zaharias USA 4. heinäkuuta 1930 Dallas, Texas, Yhdysvallat 42,32 Liesel Schumann GER 8. elokuuta 1930 Praha, Tšekkoslovakia 44,64 Ellen Braumüller GER 12. kesäkuuta 1932 Berliini, Saksa 46,745 Nan Gindele USA 18. kesäkuuta 1932 Chicago, Illinois, Yhdysvallat 47,24 Aneliese Steinheuer GER 21. kesäkuuta 1942 Frankfurt am Main, Saksa 47,80 Erika Matthes GER 17. heinäkuuta 1938 Stuttgart, Saksa 48,21 Herma Bauma AUT 29. kesäkuuta 1947 Wien, Itävalta 48,39 Ludmila Anokina URS 15. syyskuuta 1945 Kiova, Neuvostoliitto 50,27 Ludmila Anokina URS 22. syyskuuta 1947 Moskova, Neuvostoliitto 50,32 Klaudia Majutškaja URS 23. syyskuuta 1947 Moskova, Neuvostoliitto 48,63 Herma Bauma AUT 12. syyskuuta 1948 Wien, Itävalta 49,59 Natalja Smirnitskaja URS 25. heinäkuuta 1949 Moskova, Neuvostoliitto 53,41 Natalja Smirnitskaja URS 5. elokuuta 1949 Moskova, Neuvostoliitto 53,56 Nadežda Konjajeva URS 5. helmikuuta 1954 Leningrad, Neuvostoliitto 55,11 Nadežda Konjajeva URS 22. toukokuuta 1954 Kiova, Neuvostoliitto 55,48 Nadežda Konjajeva URS 6. elokuuta 1954 Kiova, Neuvostoliitto 55,73 Dana Zátopková TCH 1. kesäkuuta 1958 Praha, Tšekkoslovakia 57,40 Anna Pazera AUS 24. heinäkuuta 1958 Cardiff, Yhdistynyt kuningaskunta 57,49 Birutė Zalogaitytė URS 30. lokakuuta 1958 Tbilisi, Neuvostoliitto 57,92 Elvīra Ozoliņa URS 3. toukokuuta 1960 Leselidze, Neuvostoliitto 59,55 Elvīra Ozoliņa URS 4. kesäkuuta 1960 Moskova, Neuvostoliitto 59,78 Elvīra Ozoliņa URS 3. heinäkuuta 1963 Tokio, Japani 61,38 Elvīra Ozoliņa URS 27. elokuuta 1964 Kiova, Neuvostoliitto 62,40 Jelena Gortšakova URS 16. lokakuuta 1964 Tokio, Japani 62,70 Eva Gryzieck POL 11. kesäkuuta 1972 Bukarest, Romania 65,06 Ruth Fuchs DDR 11. kesäkuuta 1972 Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta 66,10 Ruth Fuchs DDR 7. syyskuuta 1973 Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta 67,22 Ruth Fuchs DDR 3. lokakuuta 1974 Rooma, Italia 69,12 Ruth Fuchs DDR 10. heinäkuuta 1976 Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta 69,32 Kathy Schmidt USA 11. syyskuuta 1977 Fürth, Saksan liittotasavalta 69,52 Ruth Fuchs DDR 13. kesäkuuta 1979 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta 69,96 Ruth Fuchs DDR 29. huhtikuuta 1980 Split, Jugoslavia 70,80 Tatjana Birjulina URS 12. heinäkuuta 1980 Podolsk, Neuvostoliitto 71,88 Antoaneta Todorova BUL 16. kesäkuuta 1981 Zagreb, Jugoslavia 72,40 Tiina Lillak FIN 29. heinäkuuta 1982 Helsinki 74,20 Sofia Sakorafa GRE 25. syyskuuta 1982 Hania, Kreikka 74,76 Tiina Lillak FIN 13. kesäkuuta 1983 Tampere (Ratinan stadion) 75,26 Petra Felke DDR 4. kesäkuuta 1985 Schwerin, Saksan demokraattinen tasavalta 75,40 Petra Felke DDR 4. kesäkuuta 1985 Schwerin, Saksan demokraattinen tasavalta 77,44 Fatima Whitbread GBR 28. syyskuuta 1986 Stuttgart, Saksan liittotasavalta 78,90 Petra Felke DDR 29. heinäkuuta 1987 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta 80,00 Petra Felke-Meier DDR 9. syyskuuta 1988 Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta ====Nykyinen keihäs==== 67,09 Mirela Maniani GRE 28. elokuuta 1999 Sevilla, Espanja 68,22 Trine Solberg-Hattestad NOR 30. kesäkuuta 2000 Rooma, Italia 69,48 Trine Solberg-Hattestad NOR 28. kesäkuuta 2000 Oslo, Norja 71,54 Osleidys Menéndez CUB 1. heinäkuuta 2001 Rethymnon, Kreikka 71,70 Osleidys Menéndez CUB 14. elokuuta 2005 Helsinki, Suomi 72,28 Barbora Špotáková CZE 13. syyskuuta 2008 Stuttgart, Saksa == Maanosien ennätykset == Lähde:WA === Miehet === Maanosa Tulos Heittäjä Paikka Aika Aasia 91,36 Chao-Tsun Cheng Taipei 26. elokuuta 2017 Afrikka 92,72 Julius Yego Peking 26. elokuuta 2015 Etelä- Amerikka 84,70 Edgar Baumann San Marcos 17. lokakuuta 1999 Eurooppa 98,48 Jan Železný Jena 25. toukokuuta 1996 Oseania 89,02 Jarrod Bannister Brisbane 29. helmikuuta 2008 Pohjois-, Keski-Amerikka ja Karibia 93,07 Anderson Peters Doha 13. toukokuuta 2022 === Naiset === Maanosa Tulos Heittäjä Paikka Aika Aasia 67,98 Lü Huihui Shenyang 2. elokuuta 2019 Afrikka 69,35 Sunette Viljoen New York 9. kesäkuuta 2012 Etelä-Amerikka 63,84 Flor Ruiz Cali 25. kesäkuuta 2016 Eurooppa 72,28 Barbora Špotáková Stuttgart 13. syyskuuta 2008 Oseania 68,92 Kathryn Mitchell Gold Coast 11. huhtikuuta 2018 Pohjois-, Keski-Amerikka ja Karibia 71,70 Osleidys Menéndez Helsinki 14. elokuuta 2005 ==Kymmenen pisintä heittoa== ;Miehet 1\. 98,48 Jan Železný CZE 25. toukokuuta 1996 Jena, Saksa 2\. 97,76 Johannes Vetter GER 6. syyskuuta 2020 Chorzów, Puola 3\. 96,29 Johannes Vetter GER 29. toukokuuta 2021 Chorzów, Puola 4\. 95,66 Jan Železný CZE 29. elokuuta 1993 Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta 5\. 95,54 Jan Železný CZE 6. huhtikuuta 1993 Pietersburg, Etelä-Afrikka 6\. 95,34 Jan Železný CZE 29. elokuuta 1993 Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta 7\. 94,84 Johannes Vetter GER 6. syyskuuta 2020 Chorzów, Puola 8\. 94,64 Jan Železný CZE 31. toukokuuta 1996 Ostrava, Tšekki 9\. 94,44 Johannes Vetter GER 11. heinäkuuta 2017 Luzern, Sveitsi 10\. 94,24 Johannes Vetter GER 29. toukokuuta 2021 Chorzów, Puola All-time men's best javelin throw alltime-athletics.com. Viitattu 7.9.2022. ;Naiset 1\. 72,28 Barbora Špotáková CZE 13. syyskuuta 2008 Stuttgart, Saksa 2\. 71,70 Osleidys Menéndez CUB 14. elokuuta 2005 Helsinki, Suomi 3\. 71,58 Barbora Špotáková CZE 2. syyskuuta 2011 Daegu, Etelä-Korea 4\. 71,54 Osleidys Menéndez CUB 1. heinäkuuta 2001 Réthymno, Kreikka 5\. 71,53 Osleidys Menéndez CUB 27. elokuuta 2004 Ateena, Kreikka 6\. 71,42 Barbora Špotáková CZE 21. elokuuta 2008 Peking, Kiina 7\. 71,40 Maria Andrejczyk POL 9. toukokuuta 2021 Split, Kroatia 8\. 70,53 Marija Abakumova RUS 1. syyskuuta 2013 Berliini, Saksa 9\. 70,20 Christina Obergföll GER 23. kesäkuuta 2007 München, Saksa 10\. 70,03 Christina Obergföll GER 14. elokuuta 2005 Helsinki, Suomi ==Kymmenen parasta heittäjää== pienois|150px|Jan Železný. ;Miehet 1\. 98,48 Jan Železný CZE 25. toukokuuta 1996 Jena, Saksa 2\. 97,76 Johannes Vetter GER 6. syyskuuta 2020 Chorzów, Puola 3\. 93,90 Thomas Röhler GER 5. toukokuuta 2017 Doha, Qatar 4\. 93,09 Aki Parviainen FIN 26. kesäkuuta 1999 Kuortane, Suomi 5\. 93,07 Anderson Peters GRN 13. toukokuuta 2022 Doha, Qatar 6\. 92,97 Arshad Nadeem PAK 8. elokuuta 2024 Pariisi, Ranska 7\. 92,72 Julius Yego KEN 26. elokuuta 2015 Peking, Kiina 8\. 92,61 Sergei Makarov RUS 30. kesäkuuta 2002 Sheffield, Iso-Britannia 9\. 92,60 Raymond Hecht GER 21. heinäkuuta 1995 Oslo, Norja 10\. 92,06 Andreas Hofmann GER 2. kesäkuuta 2018 Offenburg, Saksa ;Naiset 1\. 72,28 Barbora Špotáková CZE 13. syyskuuta 2008 Stuttgart, Saksa 2\. 71,70 Osleidys Menéndez CUB 14. elokuuta 2005 Helsinki, Suomi 3\. 71,40 Maria Andrejczyk POL 9. toukokuuta 2021 Split, Kroatia 4\. 70,53 Marija Abakumova RUS 1. syyskuuta 2013 Berliini, Saksa 5\. 70,20 Christina Obergföll GER 23. kesäkuuta 2007 München, Saksa 6\. 69,48 Trine Solberg-Hattestad NOR 28. heinäkuuta 2000 Oslo, Norja 7\. 69,35 Sunette Viljoen RSA 9. kesäkuuta 2012 New York, Yhdysvallat 8\. 69,19 Christin Hussong GER 30. toukokuuta 2021 Chorzów, Puola 9\. 68,92 Kathryn Mitchell AUS 11. huhtikuuta 2018 Gold Coast, Australia 10\. 68,43 Sara Kolak CRO 6. heinäkuuta 2017 Lausanne, Sveitsi == Katso myös == * Luettelo yli 90 metriä heittäneistä keihäänheittäjistä * Luettelo yli 70 metriä heittäneistä naiskeihäänheittäjistä ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Keihäänheiton esittely Kansainvälisen yleisurheiluliiton sivuilla. * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit