EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Via dei Fori Imperiali

Via dei Fori Imperiali on Roomassa sijaitseva tie, joka kulkee Piazza Venezialta Colosseumille historiallisen Forum Romanumin läpi. Tien rakennutti diktaattori Benito Mussolini vuosina 1931–1932 ja se tunnettiin alkujaan nimellä Via dell’Impero. Via dei Fori Imperialin purkamista kokonaan tai osittain on suunniteltu 1980-luvulta saakka. Purkamisen tarkoituksena olisi saada tien alla olevat arkeologiset kohteet esille, ja yhdessä ympäristön muiden hankkeiden kanssa saada aikaiseksi maailman suurin yhtenäinen arkeologinen alue. Kävelyalueeseen kuuluisivat Forum Romanumin ja Colosseumin lisäksi Circus Maximus -laukkarata, Via Appia Antica -tie ja Palatium-kukkula. ==Historia== Colosseumin ja Piazza Venezian yhdistävää katua oli suunniteltu jo 1800-luvulta asti. Hanke eteni, kun Mussolinin aikana Piazza Veneziasta päätettiin kehittää kaupungin keskusaukio ja Capitolium-kukkulan pohjoisrinteelle keskiajalla rakennetut asuinkorttelit purettiin.Paavo Castrén: ”Benito Mussolini ja Rooman rakennusohjelma 1922–1943”, s. 393–397 teoksessa Kivettyneet ihanteet? Klassismin nousu maailmansotien välisessä Euroopassa (toim. Marja Härmänmaa & Timo Vihavainen). Atena, Jyväskylä 2000. Tie oli merkittävä liikenteellisesti, mutta sen rakentamisen tärkein syy oli sitoa fasismi symbolisesti Rooman valtakuntaan. Hanketta perusteltiin sillä, että purkamalla myöhempien vuosisatojen rakennuskanta voitaisiin kaivaa esiin keisariforumit ja luoda uuden kadun varteen arkeologinen kaupunkipuisto. Käytännössä lupaus ei toteutunut, sillä pääosa esiin kaivetuista arkeologisista jäännöksistä jäi samantien uuden tien alle. Via dell’Impero rakennettiin kiireesti lokakuun 1931 ja lokakuun 1932 välisenä aikana. Avajaisparaati pidettiin 28. lokakuuta 1932, vuoden 1922 Rooman marssin kymmenvuotispäivänä. Sen tieltä purettiin kymmenen kadun varrella sijainneet korttelit, joissa oli 5 500 asuinhuoneistoa ja kolme kirkkoa. Asukkaat siirrettiin kaupungin laitamien lähiöihin. Tien edestä raivattiin muun muassa Velia-kukkula sekä keskiaikainen Alessandrino-kortteli. Alun perin suunniteltiin historiallisesti arvokkaan Velian säästämistä kiertämällä tie sen ympäri, mutta silloin ei olisi syntynyt haluttua suoraa näköyhteyttä Colosseumilta Piazza Venezialle. Niinpä koko kukkula ja sen laella sijainnut 1500-luvun Palazzo Rivaldi purettiin. Via dell’Imperon valmistuttua Colosseumin ympäriltä purettiin vuosina 1932–1937 vielä lisää antiikin aikaisia rakennelmia, kuten Meta sudans -suihkulähde. Rooman senaatin istuntosali Curia Julia palautettiin alkuperäiseen asuunsa purkamalla sen sisään keskiajalla rakennettu kirkko. Tie oli Mussolinin valtakaudella sotilasparaatien pitopaikka, ja sen päässä olevan Palazzo Venezian parvekkeelta hän piti puheitaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rooman kadut
Mika Grönholm

Mika Grönholm on suomalainen kitaristi ja musiikintekijä. Grönholmin yhtye Grönholm on julkaissut kolme levyä: Eyewitness of life (2010), Silent out loud (2011), Relativity code for love (2015). Muilla levyillä: Lion Music classical rock trilogy (2016), Embrace the sun ( Japan benefit project 2011). == Aiheesta muualla == * Lion music * Powerprog.net Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Žižkov

Žižkov on Tšekin pääkaupunki Prahan kaupunginosa. Sen näkyvä maamerkki on 216-metrinen Žižkovin TV-torni. Alue on noin viiden neliökilometrin laajuinen ja vuonna 2021 siellä asui noin 58 267 asukasta. Alue sijaitsee Prahan keskustan ja päärautatieaseman itäpuolella. Pohjoisessa se rajautuu Vítkovin kukkulaan. Itäosastaan se rajautuu laajaan Žižkovin hautausmaahan (Olšanské hřbitovy), jossa on muun muassa kirjailija Franz Kafkan hauta. Myös Uusi juutalainen hautausmaa (Nový židovský hřbitov na Olšanech) on tunnettu nähtävyys. Keskellä Žižkovia on Riegrovy-puisto (Riegrovy sady), josta avautuu näkymiä keskikaupungille päin. Puiston laidalla Mánesova-kadun ympärillä sijaitsee wieniläisjugend-tyylisten talojen ryhmä, johon kuuluu muun muassa tyylipuhdas Jan Koteřan talo.Praha. Kartta+Opas. Toim. Ari Suramo. Otava 2008. ISBN 951-1-20811-X, sivu F ja sisäkansi. Žižkov on ollut työläiskaupunginosa ja sitä on pidetty työväenhenkisyyden ja boheemisuuden leimaamana. Nykyäänkin siellä on runsaasti oluttupia ja muita anniskelupaikkoja, tarinan mukaan pinta-alaan nähden enemmän kui missään muualla. Metrolinja A kulkee alueen eteläosan kautta ja pysähtyy Jiřího z Poděbradin aukiolla, jonka lähellä sijaitsee myös Pyhän sydämen kirkko. ==Hallinto== Žižkov kuuluu suurimmaksi osaksi Praha 3:n kaupunginosaan, lukuun ottamatta hyvin pieniä alueita, jotka kuuluvat Praha 8:n ja Praha 10:n kaupunginosiin. ==Väestö== Asukasmäärän kehitys {| Vuosi Asukkaita Muutos 1869 4 336 1880 21 212 +389,21 % 1890 41 236 +94,40 % 1900 59 326 +43,87 % 1910 72 173 +21,65 % 1921 71 766 –0,56 % 1930 93 098 +29,72 % 1950 90 234 –3,08 % Lähde: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Prahan kaupunginosat
2-kloori-4-nitrotolueeni

2-kloori-4-nitrotolueeni (C7H6ClNO2) on tolueenin kloorattuihin ja nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistuksessa. Muita kaupallisesti merkittäviä 2-kloori-4-nitrotolueenin isomeerejä ovat 4-kloori-2-nitrotolueeni ja 2-kloori-6-nitrotolueeni. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa 2-kloori-4-nitrotolueeni on vaalenakeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin.Gerald Booth: Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 20.4.2015 Yhdisteen metyyliryhmä voidaan hapettaa esimerkiksi kromihapon avulla, jolloin muodostuu 2-kloori-4-nitrobentsoehappoa. 2-kloori-4-nitrotolueenia valmistetaan klooraamalla p-nitrotolueenia 50 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään rauta(III)kloridia. 2-kloori-4-nitrotolueenia käytetään atsovärien ja atsovärien valmistuksessa käytettävien kemikaalien kuten 2-kloori-p-toluidiinin ja sulfonoitujen johdannaisten valmistamiseen. ==Lähteet== Luokka:Klooribentseenit Luokka:Nitrotolueenit
Piazza Venezia

Piazza Venezia on yksi Rooman keskeisimmistä aukioista. Aukiota reunustavat entinen Venetsian kardinaalin palatsi Palazzo Venezia, Italian yhdistymisen kunniaksi rakennettu Vittorio Emanuel II:n muistomerkki, Napoleonin äidin Letizia Bonaparten käytössä ollut Palazzo Bonaparte sekä vakuutusyhtiö Assicurazioni Generalin Palazzo delle Assicurazioni Generali.Rome info Piazza Venezia on yksi Rooman liikenteen tärkeimmistä solmukohdista. Aukiolta alkavia tai sinne päättyviä katuja ovat muun muassa Via del Corso, Via dei Fori Imperiali ja Via del Teatro di Marcello.Brigitte Hintzen-Bohlen: Taide & Arkkitehtuuri: Rooma (suom. Maija Pellikka et al.), s. 42. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2006. Alkuteos Kunst & Architektur Rom. Piazza Venezialta Colosseumille johtavan Via dei Fori Imperialin rakennutti Italian diktaattori Benito Mussolini vuonna 1932. Tietä käytettiin Mussolinin järjestämiin sotilasparaateihin ja hän itse piti puheita Palazzo Venezian parvekkeelta aukiolla olleelle väkijoukolle. Tiedosto:059PzaVenezia.jpg|Palazzo Venezia Tiedosto:Piazza_Venezia_din_Roma14.jpg |Palazzo delle Assicurazioni Generali Tiedosto:PalazzoBonaparteRom.JPG|Palazzo Bonaparte Tiedosto:Rome, Italy, Altare della Patria (Altar of the Nation) or Vittorio Emanuele II (Victor Emmanuel II).jpg|Vittorio Emanuel II:n muistomerkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rooman aukiot
Lethal Force

__NOTOC__ Lethal Force on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin kappale ja single, joka julkaistiin yhtyeen toiselta studioalbumilta Speed & Violence. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2016 levymerkillä Spinefarm Records. Singlestä julkaistiin joulukuussa 2016 7” vinyylipainos, jonka B-puolella on kappale ”Night Slasher”.Teenwolfrecords.com: RANGER : LETHAL FORCE B/W NIGHT SLASHER == Kappaleet == === A-puoli === # === B-puoli === # * == Lähteet == Luokka:Rangerin kappaleet Luokka:Vuoden 2016 kappaleet
New Yorkin ePrix 2017

New Yorkin ePrix 2017 eli 2017 New York ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2016–2017 ensimmäinen kahdesta kauden viimeisestä kilpailuviikonlopuista, joissa järjestettiin kaksois-osakilpailut. Kilpailut ajettiin 15.–16. heinäkuuta 2017 Brooklynin katuradalla New Yorkissa Yhdysvalloissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin ePrix Luokka:Osakilpailut Formula E -kaudella 2016–2017
Kotka – 50 vuotta unelmista kuvaksi

Kotka – 50 vuotta unelmista kuvaksi on kuvateos, joka esittelee luontokuvaaja Hannu Hautalan valokuvia kotkasta. Mukana on muutamia muidenkin kuvaajien kuvia. Teksti on Seppo Parkkisen. Kirjan on kustantanut Docendo, ja se on ilmestynyt 2016. Palkittu luontokuvaaja Hannu Hautala otti ensimmäisen kotkakuvansa 1960-luvulla. Kuva esittää Suomen silloista eteläisimmän, Karstulassa pesivän parin poikasta. Vuonna 1973 Hautalan kuva parittelevista kotkista valittiin Vuoden lehtikuvaksi. Hautala kuvaa edelleen filmille.Kirjan esittely Docendon sivulla Tekstin on Hautalasta tekemiensä haastattelujen pohjalta kirjoittanut tietokirjailija Seppo Parkkinen. ==Arviot== Pertti Koskimies kiittää Linnut-lehden arviossaan kirjan sisältöä, jossa Hautala kertoo Parkkisen haastattelemana kuvaajanurastaan. Koskimies toteaa, että muistelot ja vanhat kuvat "luovat kaunista nostalgiaa ainakin meille mennyttä haikaileville ikämiehille". Kritiikin kärki suuntautuu faktoihin, jotka Hautala sanoo tarkistaneensa, mutta joista Koskimies löytää turhan usein virheitä. Hän toteaa, että kirja on arvokas lisä luontokuvauksemme historiaan, mutta mainitsee muutamin esimerkein vahvistettuna, että maailmalla on julkaistu monia omaan luokkaansa kohoavia klassikkoja.Pertti Koskimies, Kotkakuvaajan palo, Linnut-lehti 4/2016 s. 46 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luontokuvaajan pitkä taival, Keskisuomalainen 3.12.2016 * Ensio Karjalainen: Auton alta kameran taakse – Hannu Hautalalla on intohimoinen suhde luontoon, Yle.fi uutiset 29.10.2016 Luokka:Vuoden 2016 kirjat Luokka:Kirjat linnuista Luokka:Suomalaiset biologian tietokirjat
Lintukuvaajien matkassa vol. 2

Lintukuvaajien matkassa vol. 2 on neljän luontokuvaajan yhteisteos, jonka on vuonna 2016 julkaissut Docendo. Teoksessa on myös englanninkieliset tekstit. Lopussa on kuvaajien esittelyt. Teos sisältää kuvaajanelikon kokoamia parhaita lintukuvia syksystä 2014 kesään 2016. Teos jatkaa edellisen saman nimisen teoksen jalanjäljissä. Useimmat kuvat on esitelty viikon kuvina verkkosivustolla www.lintukuva.fi/. Teoksen kokoa on kasvatettu edelliseen verrattuna, ja kuvat saavat siten enemmän tilaa. Kuvien yhteydessä on tietoja kuvanottotilanteesta ja teknisistä yksityiskohdista. Lisää tietoja on verkkosivulla.Jan Södersved, Lintukuvaajien matka jatkuu, Linnut-lehti 4/2016 s. 46 ==Arviot== Jan Södersved kirjoittaa arviossaan Linnut-lehdessä, että "kuvat ovat parhaimmillaan graafista taidetta". Lohdutuksena harrastajakuvaajille Södersved muistuttaa, että joukossa on puhelimellakin kuvattu kuva, Muukkosen pikkulepinkäinen. ==Katso myös== * Lintukuvaajien matkassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lintukuva.fi Luokka:Vuoden 2016 kirjat Luokka:Kirjat linnuista Luokka:Suomalaiset tietokirjat
Lotta Udnes Weng

Lotta Udnes Weng (s. 29. syyskuuta 1996) on norjalainen maastohiihtäjä. Nuorten MM-kilpailuissa 2014 Weng saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja pronssia Norjan viestijoukkueen mukana. Vuoden 2015 nuorten MM- kilpailuissa hän voitti kultaa Norjan viestijoukkueen mukana. Vuoden 2016 nuorten MM-kilpailuissa Weng saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä, 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä Norjan viestijoukkueen mukana. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden yhdistelmäkilpailussa 2017. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän sai sekaviestissä pronssia 2013. Weng sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 perinteisen hiihtotavan sprintissä 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Weng sijoittui vapaan hiihtotavan 30 kilometrillä 13:nneksi, vapaan sprintissä 22:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 25:nneksi. Maailmancupissa Weng kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2015. Lillehammerin Nordic Opening -kiertueella joulukuussa 2016 Weng sijoittui 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 22:nneksi saavuttaen ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018. Hän on sijoittunut yksittäisessä maailmancupkisassa kahdeksanneksi Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2020. Ensimmäisen sijoituksensa kolmen parhaan joukkoon hän saavutti sijoittumalla toiseksi Beitostølenin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2022. Etappikilpailun etapilla hän on ollut kolmas Val Müstairin sprintissä tammikuussa 2023. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti Val di Fiemmen perinteisem hiihtotavan sprintissä tammikuusss 2023. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksäs kaudella 2022–2023. Myös Wengin kaksoissisko Tiril Udnes Weng on maastohiihtäjä. He kuuluivat samaan viestijoukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa sekä 2014 että 2015. Hiihtäjä Heidi Weng on kaksosten serkku. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christine Scheyer

Christine Scheyer (s. 18. heinäkuuta 1994) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Alppihiihdon maailmancupissa Scheyer kilpaili ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa joulukuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Soldeun alppiyhdistetyssä helmikuussa 2016 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2016 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa ja samalla voittonsa hän saavutti Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Kaudella 2017–2018 Scheyer sijoittui maailmancupissa parhaimmillaan kuudenneksi. Kauden 2018–2019 alussa hän sijoittui Lake Louisen syöksylaskuissa seitsemänneksi ja 13:nneksi mutta viikonlopun päättäneessä supersuurpujottelussa hän ajoi ulos, ja revenneen eturistisiteen vuoksi hänen kautensa päättyi. Hän palasi maailmancupiin tammikuussa 2020, mutta kymmenen parhaan joukkoon hän nousi vasta tammikuussa 2021 kahdella supersuurpujottelun viidennellä sijallaan. Kaudella 2021–2022 hän oli Courchevelin maailmancupfinaaleissa syöksylaskussa toinen. Scheyer sijoittui Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 syöksylaskussa kuudenneksi, alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi ja syöksylaskussa 19:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1994 syntyneet
Speed & Violence

__NOTOC__ Speed & Violence on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 2. joulukuuta 2016 levymerkillä Spinefarm Records. Albumilta julkaistiin single ”Lethal Force” 21. lokakuuta 2016. Tammikuussa 2017 yhtye aloittaa helmikuun alkuun ulottuvan ”Speed & Violence Over Europe” -kiertueen.Facebook: Ranger timeline (21. marraskuuta 2016) == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Angry Metal Guy antoi albumille arvosanan 3/5, ja sanoi albumin olevan genrelleen uskollista ja yksinkertaista, sekä omiaan kroonisesti hyperaktiivisille, mauttomille retron kannattajille. Musiikkikulttuureja tutkiva dokumenttiohjelma Noisey sanoi albumin olevan ”juuri sitä, mitä heavy metal tarvitsee nyt”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Dimi Pontiac – laulu, basso * Ville Valtonen – kitara * Mikael Haavisto – kitara * Miko – rummut == Arvostelut == * Angry Metal Guy: * Imperiumi: 9/10Ranger - Speed & Violence Viitattu 23.12.2022. * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Rangerin albumit
Torajärvi (Noormarkku)

Torajärvi on kuivatettu järvi Noormarkussa Porissa Satakunnassa. Järvi muodosti ennen 1900-luvulla tapahtunutta järvenlaskua Karvianjoen vesistöön kuuluvan Noormarkunjoen leventymän. Torajärvi oli ennen kuivatusta yksi Karvianjoen vesistön useista bifurkaatiojärvistä, eli sillä oli kaksi lasku- uomaa: toinen Noormarkunjokea myöten Ahlaisten kirkonkylän luokse ja toinen Keskisjokea myöten Poosjärveen, jonka lasku-uomana on Ahlaisten Keikvedellä mereen laskeva Pohjajoki. Kun järvi kuivattiin, Keskisjoen uoma kuivui Torajärven puoleisesta päästään ja bifurkaatio Torajärvessä lakkasi. ==Lähteet== Luokka:Suomen kuivatetut järvet Luokka:Merikarvianjoen alaosan alue Luokka:Hävinneet bifurkaatiot Luokka:Porin luonto Luokka:Noormarkku
Keskisjoki

Keskisjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Noormarkussa Porissa. Poosjärveen laskeva joki on aiemmin muodostanut Noormarkunjoen leventymänä olleen, 1900-luvulla kuivatetun Torajärven toisen lasku-uoman. Kun Torajärvi 1900-luvulla kuivattiin, Keskisjoen niska kuivui ja joen muodostama bifurkaatio eli kahtaallevirtaus Torajärvestä hävisi. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Merikarvianjoen alaosan alue Luokka:Hävinneet bifurkaatiot Luokka:Noormarkku Luokka:Porin joet
Joulupuu-keräys

Joulupuu on hyväntekeväisyyskeräys, jonka tarkoituksena on antaa joululahja vähävaraisten perheiden lapsille ja nuorille, jotka todennäköisesti muuten jäisivät ilman lahjaa. Keräys toteutetaan non profit -periaatteella eli toiminnalla ei tuoteta voittoa. Hyväntekeväisyystempauksella kerätään lahjoja lastensuojelun ja erityisen tuen piirissä oleville lapsille, joilla voi olla rajallinen mahdollisuus saada joululahjoja. Lahjat jaetaan perille saajilleen luotettavien tahojen, kuten kaupungin sosiaalihuollon kautta. Lahjat menevät suoraan perheille ja lapsille sosiaalihuollon kautta ilman välikäsiä tai kuluja. Joulupuu on Joulupuu ry:n omistama tavaramerkki. Joulupuun järjestäjinä toimivat pääasiassa erilaiset yhdistykset eri paikkakunnilla ympäri Suomen, mm. Nuorkauppakamarit, Lions Clubit, Mannerheimin Lastensuojeluliitot ja seurakunnat. Virallisen Joulupuu-keräyksen tunnistaa Joulupuun logosta. Lahjoittaminen Lahjoitusaika on yleensä Joulukuun parilla ensimmäisellä viikolla, mutta vaihtelee paikkakuntien välillä. Lahjoituksien keräystä ei voi jättää viime tippaan ennen joulua, sillä lahjojen tarkistukseen, lajitteluun ja perille toimittamiseen täytyy varata aikaa. Paikkakuntien keräyspisteiden sijainti ja aukioloajat löytyvät Joulupuun nettisivun paikkakunnat-sivulta. Useimmiten joulupuut ovat kauppakeskuksissa ja ruokakaupoissa, mutta sellainen saattaa myös olla kirjastossa tai jopa suurten yritysten käytävillä. Joulupuussa roikkuu kortteja, joissa lukee lahjaa tarvitsevan lapsen ikä ja sukupuoli, joskus myös suora lahjatoive. Siitä otetaan kortti mukaan kauppaan, hankitaan toivottu tai ikään sopiva lahja, paketoidaan tai laitetaan lahjapussiin. Lahja tuodaan takaisin joulupuun alle. Loput prosessista hoitaa Joulupuun paikalliskeräys ja sosiaalihuolto tai vastaava paikallinen taho. eJoulupuu Joulupuu- lahjakeräyksen ohella on myös eJoulupuu-verkkovarainkeräys, jonka Joulupuu ry toteuttaa yhteistyössä Kotimaanavun kanssa. eJoulupuuhun lahjoitetaan rahaa, joka käytetään pääosin Joulupuu-keräyksessä puuttuvien joululahjojen ostoon eri paikkakunnilla. eJoulupuu-varoja jaetaan myös niillä paikkakunnilla, joissa itse lahjakeräystä ei ole kukaan järjestämässä. == Aiheesta muualla == * Keräyksen kotisivut * * Luokka:Hyväntekeväisyystapahtumat Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Joulu Suomessa
Leväsjoki (joki)

Leväsjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Siikaisissa, Pomarkussa ja Kankaanpäässä Satakunnassa. Joki yhdistää Karvianjoen Kankaanpään Leppäruhkalla ja Isojärven Siikaisten Leväsjoella. Joen tiedetään muodostaneen bifurkaation kun vesi on virrannut Karvianjoesta sekä Kynäsjärven, Kynäsjoen, Inhottujärven ja Pomarkunjoen muodostamaa vesirettiä Isojärveen Pomarkussa että Leväsjoen kautta Isojärveen Siikaisissa. Vuonna 1984 Suomen vesistöjen bifurkaatioita tutkinut hydrologi Esko Kuusisto on määritellyt tämän bifurkaation lakanneeksi.Kuusisto, Esko (1984). Suomen vesistöjen bifurkaatiot. Terra 96:4, kuva 4. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Merikarvianjoen alaosan alue Luokka:Jokibifurkaatiot Luokka:Siikaisten luonto Luokka:Pomarkun joet Luokka:Kankaanpään luonto
Biobío (joki)

Biobío on Chilen toiseksi pisin joki. Joki saa alkunsa Andien vuoristossa sijaitsevista Icalma ja Galletué järvistä. Joki on noin 380 km pitkä, ja siitä on purjehduskelpoista noin 30 km. Se virtaa kaakosta Andeilta luoteeseen Biobíon alueen läpi, ja laskee Tyyneenmereen Concepciónin kaupungin kohdalla. Sen vaikutuspiirissä on yli miljoona ihmistä. Sillä on suuri merkitys kalastuksen kannalta, mutta tärkeää on etenkin makean veden saanti. Jokeen on suunnitteilla ja osin jo rakennettu kuusi vesivoimalapatoa. Voimaloiden tuloa on kuitenkin kritisoitu siitä, että ne tuhoavat metsäluontoa ja vaikeuttavat alueen pehuencheintiaanien perinteistä elämää. == Lähteet == Luokka:Chilen joet Luokka:Tyyneenmereen laskevat vesistöt
Time Is Up

__NOTOC__ Time Is Up on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Havokin vuonna 2011 julkaisema toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2011 levymerkillä Candlelight Records. Albumi oli ensimmäinen uuden kitaristin Reece Scruggsin ja rumpali Pete Webberin kanssa. Albumilta julkaistiin kaksi musiikkivideota kappaleista ”D.O.A.” sekä ”Covering Fire”. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut David Sanchez, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Reece Scruggs – soolokitara, laulu * David Sanchez – rytmikitara, laulu * Jesse De Los Santos – basso, laulu * Pete Webber – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi: 7½/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Havokin albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
TX Logistik

TX Logistik AG on rautatiekuljetuksiin erikoistunut saksalainen yhtiö. Sen omistaa Italian valtion junayhtiö Trenitalia, jonka omistaja on Italian valtion rautatiet, FS. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2014 232 milj. euroa. TX Logistikin pääkonttori on Troisdorfissa Länsi-Saksassa. Yritys toimii lähes koko Länsi-Euroopan alueella, ja sillä on tytäryhtiöitä Saksan lisäksi Itävallan Schwechatissa, Sveitsin Baselissa, Tanskan Padborgissa ja Ruotsin Helsingborgissa. Yhtiö kuljettaa vuosittain yli 20 000 junaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset rautatieyhtiöt Luokka:Italialaiset rautatieyhtiöt
Myrtit

Myrtit eli kukkamyrtit (Myrtus) on myrttikasveihin kuuluva kasvisuku ja heimonsa tyyppisuku. Myrtteihin kuuluu kaksi lajia. Niistä tunnetumpi on välimerenmyrtti, jota kasvaa Välimeren alueen maissa, Makaronesiassa, Koillis- Afrikassa ja Länsi-Aasiassa ja lisäksi laajalti viljeltynä.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Myrtus communis L. Viitattu 3.12.2016. == Myrttilajit == * välimerenmyrtti (Myrtus communis) ** morsiusmyrtti (M. communis subsp. tarentina) ** morsiusmyrtti (M. communis 'Microphylla') * Myrtus nivellei == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Myrtus * Suomen Lajitietokeskus: Myrtit (kukkamyrtit) – Myrtus Luokka:Myrttikasvit
Parasta aikaa

Parasta aikaa voi tarkoittaa seuraavia: * Parasta aikaa, suomalainen draamasarja vuosilta 2009–2010 * ”Parasta aikaa”, kappale Anssi Kelan vuonna 2013 julkaistulta albumilta Anssi Kela * Parasta aikaa, Anssi Kelan livealbumi vuodelta 2016.
Parasta aikaa (albumi)

Parasta aikaa on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan toinen livealbumi. Se julkaistiin 1. joulukuuta 2016 tuplavinyylinä sekä digitaalisesti. Albumi äänitettiin Kelan huhtikuussa 2016 tekemän Parasta aikaa -nimisen konserttisalikiertueen Helsingin, Tampereen, Turun, Hyvinkään, Hämeenlinnan ja Järvenpään keikoilla. Albumilla ei kuulla alkuperäistä konserttia kokonaisuudessaan vinyyliformaatin rajallisen tallennuskapasiteetin vuoksi, vaan osa konsertissa kuulluista kappaleista on jouduttu jättämään albumijulkaisun ulkopuolelle. Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle yhdeksi viikoksi sijalle 21. == Kappaleet == == Arvostelut == * Aamuset: positiivinen * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 konserttitallenteet Luokka:Anssi Kelan albumit
Suomyrtit

Suomyrtit eli norkkomyrtit (Myrica) on suomyrttikasveihin kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Sukuun kuuluu 49 lajia.Plants of the World Online: Myrica L. Viitattu 16.3.2021. == Lajeja == * kanarianmyrtti (Myrica faya, syn. Morella faya) * suomyrtti eli sahasuomyrtti (Myrica gale) * gomeranmyrtti (Myrica rivas-martinezii, syn. Morella rivas-martinezii) * Myrica rubra, syn. Morella rubra Lähisuku norkkomyrtit (Morella) todennäköisesti yhdistetään suomyrtteihin. Tähän sukuun ovat kuuluneet: * vahanorkkomyrtti (Morella pensylvanica eli Myrica pensylvanica) * pajumyrtti (Morella salicifolia eli Myrica salicifolia) == Levinneisyys == Suomyrttiä esiintyy merten rannikoilla Euroopassa Portugalista pohjoiseen Norjaan, Pohjois-Amerikassa ja itäisimmässä Aasiassa Korean, Japanin ja Kamtšatkan niemimaan välisellä alueella.Den virtuella floran: Pors (Myrica gale L.): levinneisyys Maan pohjoispuolella. Suomessa suomyrttiä esiintyy pääosin rannikoilla ja järviseudulla Etelä- Hämeestä Etelä-Savoon. Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvaa useita omia suomyrttilajeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Suomyrtit (Myrica) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Myrica * ITIS: Myrica * United States Department of Agriculture (USDA): Myrica * Flora of China: Myrica Luokka:Suomyrttikasvit
Norkkomyrtit

Norkkomyrtit (Morella) on suomyrttikasvien suku, joka monissa luokittelulähteissä yhdistetään nykyään suomyrtteihin (Myrica). Sitä pidetään myös omana sukuna. Norkkomyrtteihin kuuluu tai on kuulunut valtaosa suomyrttikasvien lajeista, 46 lajia.Stevens, P.F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website: Myricaceae Version 14, July 2017. (taksonomian lähde) Viitattu 1.3.2021. == Lajeja == Euroopassa esiintyy alkuperäisenä kaksi norkkomyrtteihin luokiteltua lajia:Uotila, P. (2009): Myricaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Morella Viitattu 1.3.2021. * kanarianmyrtti (Morella faya (Aiton) Wilbur eli Myrica faya) – Kanariansaarilla, Madeiralla ja Azoreilla. * gomeranmyrtti (Morella rivas-martinezii A.Santos & J.Herb. eli Myrica rivas- martinezii) – Kanariansaarilla. Muita lajeja: * vahanorkkomyrtti (Morella pensylvanica eli Myrica pensylvanica) * pajumyrtti (Morella salicifolia eli Myrica salicifolia) * Morella rubra Lour. → Myrica rubra – Kaakkois-Kiinassa, Koreassa, Taiwanissa ja Filippiineillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Norkkomyrtit – Morella * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Morella Luokka:Suomyrttikasvit
Anna Rupprecht

Anna Rupprecht (s. 29. joulukuuta 1996) on saksalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa SC Degenfeldiä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Rupprecht voitti kultaa sekajoukkuemäessä sekä sijoittui normaalimäessä 14:nneksi ja suurmäessä 15:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Rupprecht voitti kultaa joukkuemäessä ja sijoittui yhdeksänneksi normaalimäessä. Maailmancup-debyyttinsä Rupprecht teki tammikuussa 2012 Hinterzartenissa, ja ensimmäiset pisteensä hän otti Hinterzartenissa helmikuussa 2014 oltuaan 23:s. Ensimmäisen sijoituksensa kymmenen parhaan joukkoon ja samalla palkintosijansa Rupprecht saavutti joulukuussa 2016 Lillehammerissa oltuaan kauden avauskilpailussa kolmas. Se on hänen ainoa henkilökohtainen palkintokorokesijansa edelleen helmikuussa 2023. Nuorten MM-kisoissa Rupprecht on saavuttanut joukkuemäen kultaa Almatyssa 2015 ja pronssia Râșnovissa 2016. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Hinterzartenissa 2010. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 hän voitti henkilökohtaisen kilpailun sekä joukkuemäen kultaa ja oli sekajoukkuemäessä hopealla. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarjatalvikit

Sarjatalvikit (Chimaphila) on kanervakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on viisi lajia. Aiemmin sarjatalvikit luokiteltiin talvikkikasveihin (Pyrolaceae). == Lajit == * Chimaphila japonica Miq. * Chimaphila maculata (L.) Pursh * Chimaphila menziesii (R.Br. ex D.Don) Spreng. * Chimaphila monticola Andres * Chimaphila umbellata (L.) W.P.C.Barton – sarjatalvikki eli kangassarjatalvikki == Levinneisyys == Sarjatalvikkeja esiintyy Euraasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Keski-Amerikassa. Laajin levinneisyysalue on sarjatalvikilla, jolla on noin kuusi levinneisyydeltään eriävää alalajia. Sarjatalvikin alalajit acuta, cisatlantica, domingensis, mexicana ja occidentalis esiintyvät Amerikassa ja nimialalaji umbellata Euraasian lauhkealla ja eteläboreaalisella metsävyöhykkeellä.Den virtuella floran: Chimaphila umbellata complex, levinneisyys Maan pohjoispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sarjatalvikit (Chimaphila) * ITIS: Chimaphila * United States Department of Agriculture (USDA): Chimaphila * Flora of China: Chimaphila Luokka:Kanervakasvit
Alpo Halinen

Alpo ”Apeli” Halinen (22. heinäkuuta 1934 Kuusankoski – 11. toukokuuta 2022 Hyvinkäähttps://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/7eacefbf- cb9b-448a-acca-0b541d6182e5)Halinen, Apeli , yksa.darchive.fi. Viitattu 3.12.2016. oli suomalainen muusikko ja televisioesiintyjä. Hän toimi 1970-luvulla juontajana monissa Yleisradion musiikkiohjelmissa, kuten Suomen euroviisukarsinnassa 1973 ja 1975. Hän oli mukana kisällilauluperinnettä yllä pitäneessä Songilo-lauluyhteessä, jonka muutkin jäsenet olivat tv-kasvoja: Aarre Elo, Heikki Kahila, Jani Uhlenius ja Jukka Virtanen. Kirjatyöntekijäin Liiton liittojuhlat. Pääjuhlassa esiintyi kisällilauluperinnettä ylläpitävä SongILO, Arjen historia -sivusto. Viitattu 3.12.2016. Halinen toimi erilaisissa järjestö- ja virkamiestehtävissä, muun muassa Espoon kaupungin kulttuurisihteerinä, työvoimaministeriössä ja sosialidemokraattisen työväenliikkeen kulttuurijärjestöissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Apeli Halisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Sinikka Hein

Sinikka Hein on suomalainen toimittaja ja televisiojuontaja. Hän toimi Yleisradion dokumenttitoimittajana vuoteen 2007 saakka, jolloin hänet irtisanottiin viiden muun kollegan kanssaYleisradion dokumenttitoimittajien irtisanomiset peruttava, Adressit.com 27.3.2007. Viitattu 3.12.2016.. Sinikka Hein aloitti Yle-uransa radion viihdetoimituksen ohjelma-avustajana 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa.Vilkko, Arto: Soittolistan symbolinen valta ja vallankäytön mekanismit. Tutkimus viiden radioaseman formaatista ja musiikkitarjonnasta. Väitöskirja, Tampereen yliopisto 2010, s. 11. Lokakuusta 1975 alkaen hän kierteli studioksi varustetulla autolla toimittaja Matti Poijärven kanssa Itä-Euroopasta läpi Aasian Uuteen-Seelantiin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin. He tekivät matkallaan pop-, jazz- ja maailmanmusiikkiaiheisia radio-ohjelmia eri maista. Sinikka Hein juonsi monia television kevyen musiikin ohjelmia, kuten Yleisradion 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun Iltatähteä. Valtaosan 1980-lukua hän asui Lähi-idässä ja Lontoossa, kunnes muutti tyttärensä kanssa takaisin Suomeen brittiläisen puolisonsa kuoleman jälkeen. Myöhemmin Hein oli toimittajana tai tuottajana muun muassa ohjelmissa Kuutamoserenadi, Yhdenillan pysäkki, 1990-luvun alkupuolen Info, sekä kiinnostavien seniorikansalaisten haastatteluja sisältäneissä sarjoissa Toden näköinen elämä ja Testamentti 1990-luvun puolivälissä.Hein, Sinikka, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 3.12.2016. Hein teki ohjelmia myös MTV:lle, kuten 1980-luvun vaihteen Ihan hyvä musiikkiohjelma ja vuoden 1978 yhteistyöohjelma itäsaksalaisten kanssa nimeltä Haloo Helsinki, täällä Berliini, jonka hän juonsi Itä- Berliinistä yhdessä Jukka Virtasen kanssa.Haloo Helsinki, täällä Berliini, Elonet.fi. Viitattu 3.12.2016. ==Lähteet== Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Majavankaalit

Majavankaalit (Lysichiton) on kaksilajinen kasvisuku vehkakasvien heimossa. Niiden lähimmät sukulaiset ovat keltapuikelo (Orontium aquaticum) ja haisuhuput (Symplocarpus). == Ulkonäkö == Majavankaalien suuret lyhytruotiset lehdet kasvavat ruusukkeena. Puikelon suojuslehti peittää kukinnon tyven ja lakastuu hedelmien kypsyessä. Puikelo on 4–12 senttimetriä pitkä ja koostuu tiiviisti kasvavista pienistä nelilukuisista kukista. Hedelmänä on vihreä marja. == Lajit ja levinneisyys == Majavankaaleihin kuuluu kaksi lajia monivuotisia suo- ja rantakasveja: Läntisessä Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä esiintyvä keltamajavankaali (Lysichiton americanus) ja Koillis-AasiassaUnited States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Lysichiton camtschatcensis (L.) Schott Viitattu 3.12.2016. alkuperäisenä esiintyvä valkomajavankaali (Lysichiton camtschatcensis). Majavankaaleja viljellään koristekasvina ja ne ovat levinneet uusille alueille, kuten Eurooppaan. Kelta- ja valkomajavankaali risteytyvät, risteymälaji on Lysichiton × hortensis. Suomessa keltamajavankaali on luonnonvaraisena harvinainen uustulokas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lysichiton * Suomen Lajitietokeskus: Majavankaalit – Lysichiton Luokka:Vehkakasvit
Isolimaskat

Isolimaskat (Spirodela) on nelilajinen vesikasvisuku vehkakasvien heimossa.Plants of the World Online: Spirodela Schleid. Viitattu 29.1.2020. Suvun lajeista isolimaska kasvaa luonnonvaraisena myös Suomessa, lisäksi konnanlimaska on havaittu satunnaiskasvina.Luonnontieteellinen keskusmuseo, Hatikka (→ haku kasvitietokannasta). == Lajit == * Spirodela oligorrhiza * isolimaska eli silmuisolimaska (Spirodela polyrhiza, polyrrhiza) * konnanlimaska (Spirodela punctata tai Landoltia punctata) * Spirodela sichuanensis Luonnontieteellisen keskusmuseon luokittelussa konnanlimaska eli aikaisemmin täplälimaska (Landoltia punctata) sijoitetaan konnanlimaskojen (Landoltia) sukuun.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 29.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Spirodela * Suomen Lajitietokeskus: Isolimaskat – Spirodela Luokka:Vehkakasvit
Anzola d’Ossola

Anzola d’Ossola on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Anzolan naapurikunnat ovat Massiola, Ornavasso, Pieve Vergonte, Premosello-Chiovenda ja Valstrona. == Lähteet == Luokka:Verbano- Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Lammikit

Lammikit (Nymphoides) on raatekasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 52 lajia vedessä kasvavia ruohoja. Lammikit ovat maailmanlaajuisesti esiintyviä vesikasveja. Euroopassa kasvaa yksi suvun laji: lammikki eli keltalammikki (Nymphoides peltata). Sillä on laaja levinneisyysalue Euraasiassa Länsi- Euroopasta Intiaan ja Japaniin.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Nymphoides peltata (S.G.Gmel.) Kuntze Viitattu 3.12.2016. Lammikki on levinnyt Pohjoismaiden eteläosaan uustulokkaana. Suomessa lajia esiintyy muutamin paikoin. Se on löytynyt ensiksi Varsinais-Suomesta Turun seudulta 2010-luvun alusta alkaen ja myöhemmin myös muualta Etelä-Suomesta.Kasviatlas 2020: Lammikin eli keltalammikin (Nymphoides peltata) levinneisyys Suomessa. Viitattu 1.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Lammikit – Nymphoides Luokka:Raatekasvit
Bognanco

Bognanco on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Bognancon naapurikunnat ovat Antrona Schieranco, Crevoladossola, Domodossola, Montescheno ja Trasquera sekä sveitsiläinen Zwischbergen. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Kilpukat

Kilpukat (Hydrocharis) on kilpukkakasvien heimoon kuuluva vesikasvien suku ja heimonsa tyyppisuku. Suvussa on yleensä ollut kolme lajia. Jos kaksilajinen suku Limnobium yhdistetään kilpukoihin, tulee sen lajimääräksi viisi. Kilpukoita kasvaa kaikissa maanosissa: Yksi laji esiintyy Pohjois-Amerikassa, yksi Etelä-Amerikassa, yksi Keski-Afrikassa, yksi Itä-Aasiassa ja tunnetuin laji kilpukka lähes koko Euroopassa ja Aasian puolelle Siperiaan asti. == Lajeja == * Hydrocharis chevalieri (De Wild.) Dandy * Hydrocharis dubia (Blume) Backer * kilpukka eli sammakonkilpukka (Hydrocharis morsus-ranae L.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hydrocharis * Suomen Lajitietokeskus: Kilpukat – Hydrocharis Luokka:Kilpukkakasvit
Uhkasakko

Uhkasakko on tuomioistuinten ja eri viranomaisten tehosteena käyttämä painostuskeino, jolla pyritään varmistamaan viranomaisen antaman käskyn tai kiellon toimeenpano. Tässä yhteydessä tällaisesta käskystä tai kiellosta käytetään termiä päävelvoite. Uhkasakkoon liittyy jokin rahasumma, joka voi olla joko kiinteä tai sen suuruus voi muuttua ajan kuluessa. Ajan kuluessa muuttuvasta uhkasakosta käytetään nimitystä juokseva uhkasakko. Mikäli se taho, jota uhkasakko koskee, ei toteuta päävelvoitettaan ja tähän ei ole hyväksyttävää syytä, voidaan uhkasakko tuomita maksettavaksi. Uhkasakon käytöstä säädetään uhkasakkolaissa, ja monissa laeissa on erikseen mainittu mahdollisuus käyttää uhkasakkoa tehosteena. ==Katso myös== * Hallintopakko ==Lähteet== Luokka:Hallinto-oikeus
Pokrovskoje (Tjumenin alue)

Pokrovskoje () on maalaiskunta, ja sen keskuskylä Jarkovon piirissä Tjumenin alueella Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 303,90 neliökilometriä, ja vuonna 2016 siellä oli 1 819 asukasta. Kuntaan kuuluu kolme asuttua paikkaa: Pokrovskoje, Nikitina () ja Dulepina (). Vuoden 2010 väestönlaskennassa Pokrovskojessa oli 1 524 asukasta, Nikitinassa 182 ja Dulepinassa 31. Kylä on Grigori Rasputinin syntymäpaikka, ja siellä on Rasputinille omistettu museo. ==Aiheesta muualla== * Muzei G. E. Rasputina Luokka:Venäjän kylät Luokka:Venäjän kunnat Luokka:Tjumenin alue
Mother’s Spiritual

Mother’s Spiritual on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron tammikuussa 1984 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Laura Nyro. === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # === Vuoden 2008 Japanin remasteroitu painos === # * == Kokoonpano == * Laura Nyro – laulu, sähköpiano, piano, dulcimer * Lisa Sunshine – basso * Terry Silverlight – rummut * Todd Rundgren – syntetisaattori (kappaleissa: 7 ja 9) * John Bristow – sähkökitara * Jan Nigro – akustinen kitara * Julie Lyonn Lieberman – viulu * Nydia "Liberty" Mata – lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Mother’s Spiritual discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Laura Nyron albumit
Vesirutot

Vesirutot (Elodea) on kilpukkakasvien heimoon kuuluva vesikasvisuku, jossa on yhdeksän lajia. Tässä rajauksessa vesiruttoihin yhdistetään kolmilajinen suku tiuhavesirutot (Egeria). == Lajit == * harsuvesirutto (Elodea bifoliata) * argentiinanvesirutto (Elodea callitrichoides) * kanadanvesirutto eli vesirutto (Elodea canadensis) * tiuhavesirutto (argentiinanvesirutto) (Elodea densa, syn. Egeria densa) * brasilianvesirutto (Elodea granatensis) * tupsuvesirutto (Elodea heterostemon, syn. Egeria heterostemon) * sahavesirutto (Elodea najas, syn. Egeria najas) * kiehkuravesirutto (Elodea nuttallii) * chilenvesirutto (Elodea potamogeton) Suomen Biologian Seura Vanamon putkilokasvien nimistötoimikunta 2022: kilpukkakasvien nimistöä. Lutukka 38: 1, s. 65. Vesirutot esiintyvät alkuperäisenä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Muun muassa kanadanvesirutto ja kiehkuravesirutto ovat levinneet muihin maanosiin, kuten Eurooppaan ja edelleen Pohjoismaihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Vesirutot (Elodea) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Elodea * ITIS: Elodea * United States Department of Agriculture (USDA): Elodea * Flora of North America: Elodea *
Matti Poijärvi

Jaakko Matti Juhani Poijärvi on suomalainen musiikkitoimittaja, joka toimi Rytmi-lehden päätoimittajana vuosina 1991–1999.Poijärvi, Matti: Rytmi-lehti 70 vuotta (1934-2004) – Osa 1, Rytmi.com. Viitattu 4.12.2016. Tampereen yliopistossa tiedotusoppia opiskellut Matti Poijärvi aloitti musiikkitoimittajan uransa radion viihdetoimituksen ohjelma-avustajana 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa.Vilkko, Arto: Soittolistan symbolinen valta ja vallankäytön mekanismit. Tutkimus viiden radioaseman formaatista ja musiikkitarjonnasta. Väitöskirja, Tampereen yliopisto 2010, s. 11.1970-luvun alkupuolella Poijärvi juonsi television suosittua Iltatähti- musiikkiohjelmaa.Matti Poijärvi, jazzdiggari Iltatähden popjuontajana, Yle Elävä arkisto 23.5.2007. Viitattu 3.12.2016. 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun Poijärvi toimitti monia televisiotaltiointeja Pori Jazz -festivaaleilta.Poijärvi, Matti, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 4.12.2016. Lokakuusta 1975 alkaen hän kierteli studioksi varustetulla autolla toimittaja Sinikka Heinin kanssa Itä-Euroopasta läpi Aasian Uuteen- Seelantiin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin. He tekivät matkallaan pop-, jazz- ja maailmanmusiikkiaiheisia radio-ohjelmia eri maista. Nykyisin Poijärvi toimii viestintäkonsulttina yritysten MP Marketing & Promotions Oy ja Powerhouse OÜ kautta.Matti Poijärvi , Powerhouse OÜ. Viitattu 4.12.2016.MP Marketing & Promotions Oy, Kauppalehti. Viitattu 4.12.2016. ==Lähteet== Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset musiikkivaikuttajat Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Australian kansalliskirjasto

Australian kansalliskirjasto (, NLA) on Canberrassa toimiva Australian kansalliskirjasto. Kansalliskirjastolla on hallussaan kaikkiaan neljä rakennusta Canberrassa ja yksi Indonesian Jakartassa. Sen kokoelmien taustalla ovat vuonna 1901 perustetun Kansainyhteisön parlamentaarisen kirjaston (Commonwealth Parliamentary Library) kokoelmat. Vuonna 1912 säädettiin laki, jolla australialaisille kustantajille säädettiin velvollisuus toimittaa vapaakappale kustakin julkaisustaan parlamentaariseen kirjastoon. Vuonna 1960 säädetty kansalliskirjastolaki siirsi miltei kaikki parlamentaarisen kirjaston kokoelmat perustetulle kansalliskirjastolle. Kansalliskirjaston uusi rakennus Burley Griffin -tekojärven äärellä otettiin käyttöön vuonna 1968. Budjettivuonna 2015-2016 kansalliskirjaston kokoelma käsitti aineistoa 256 hyllykilometriä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Colletion statistics (nla.gov.au) *Australian kansalliskirjaston sähköisen aineiston Trove-palvelu (nla.gov.au) Luokka:Canberran rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Australialainen kulttuuri
Solitra

Solitra Oy oli Lauri Kuokkasen Kempeleessä vuonna 1986 perustama elektroniikan komponentteja (suurtaajuussuodattimia) lähinnä matkapuhelinkäyttöön valmistanut yritys. Solitra oli nopeasti kasvavan Nokian alihankkija. Juha Sipilä tuli mukaan Solitraan vuonna 1988. Silloin yrityksessä oli vain kahdeksan työntekijää. Sipilä sijoitti yritykseen 40 000 markkaa. Sipilä toimi vuosina 1992–1997 yrityksen johtajana ja oli sen pääomistaja vuodesta 1994 lähtien. Rautaruukki osti Lauri Kuokkasen osuuden yhtiöstä vuonna 1993. Tuolloin yhtiössä oli 85 työntekijää. Rautaruukki oli aiemmin ollut yhtiön vähemmistöosakas. Lauri Kuokkanen jatkoi yhtiön hallituksen jäsenenä.Rautaruukki ostaa enemmistön Solitrasta, HS.fi, 17.8.1993 (tilaajille) Rautaruukki luopui yhtiöstä joulukuussa 1994 ja myi sen Juha Sipilän perustamalle Solifil-holding-yhtiölle. Rautaruukki myös lainasi yhtiölle 30,3 miljoonaa markkaa kauppaan, jolla yhtiö sai 60,6 % Solitran osakekannasta. Vakuutena olivat vain Solitran osakkeet. Solitra myytiin amerikkalaiselle ADC Telecommunicationsille 1996. Sipilä sai yrityksen myynnistä noin 110 miljoonaa markkaa. Myyntihetkellä yrityksellä oli noin 700 työntekijää. Vuonna 2012 yritys teki tappiota yli viisi miljoonaa euroa muutaman miljoonan liikevaihdolla. Sen amerikkalainen emoyhtiö teki konkurssin, ja Powerwave Finlandiksi nimensä muuttaneen yrityksen toiminta ajettiin alas vuonna 2013. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Entiset suomalaiset elektroniikkayhtiöt
Adama Barrow

Adama Barrow (s. 1965) on gambialainen liikemies ja poliitikko, joka valittiin maansa presidentiksi joulukuun alussa 2016. Hän seurasi virassa maata 22 vuotta hallinnutta Yahya Jammehia. Jammeh viivytteli vallasta luopumista useita viikkoja. Barrow syntyi vuonna 1965 pienessä kylässä maansa itäosassa. Hän kuuluu fulbejen etniseen ryhmään ja on uskonnoltaan muslimi. Hän on asunut Britanniassa, opiskellut kiinteistöalaa ja työskennellyt vartijana. Vuonna 2006 Barrow palasi Gambiaan ja vuonna 2016 hänet asetettiin seitsemän oppositiopuolueen koalition presidenttiehdokkaaksi. Tammikuun lopussa 2017 edellisen vuoden joulukuun presidentinvaalien voittaja Adama Barrow saattoi aloittaa Gambian historian kolmantena presidenttinä Jammehin lähdettyä maanpakoon. Hän totesi Gambian liittyvän takaisin Kansainyhteisöön (Commonwealth) ja Kansainväliseen rikostuomioistuimeen (ICC). Barrow totesi Gambian kansan kärsineen suuresti Jammehin 22 vuotta kestäneen diktatuurin aikana. Gambia liittyi Barrowin johdolla uudelleen Kansainyhteisön jäseneksi vuonna 2018. Barrow on luvannut jättää presidentin viran kolmen vuoden siirtymäkauden jälkeen ajettuaan läpi demokraattisia uudistuksia valtion poliittiseen järjestelmään. Hänen vaalilupauksiinsa kului myös oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden riippumattomuus sekä vapaa kansalaisyhteiskunta. Barrow koettiin aluksi suurena sankarina, koska hän oli keskeisesti vaikuttamassa siihen, että vihatusta ja pelätystä Jammehista päästiin eroon. Tyytymättömyys on viime aikoina kuitenkin lisääntynyt myös hänen hallintoaan kohtaan. Korruptio, työttömyys, huono hallinto ja tehottomuus sekä vallan väärinkäytökset ovat jatkuneet. Samanlaisia ihmisoikeusrikoksia kuin aiemmin Jammehin aikana ei kuitenkaan ole enää esiintynyt. Barrow näyttää edelleen jatkavan presidenttinä aiemmista suunnitelmistaan poiketen. Presidentti Adama Barrowin valtakaudella sananvapauden ja lehdistönvapauden tila Gambiassa on kohentunut ratkaisevasti. Median ei tarvitse enää pelätä hallituksen tukahduttavaa kontrollia tai kostotoimenpiteitä kritiikistä. Barrow oli ehdolla jatkokaudelle Gambian presidentinvaaleissa joulukuussa 2021 ja voitti vaalit saaden noin 53 prosenttia äänistä. Oppositio kritisoi vaaleja ongelmista. == Lähteet == Luokka:Gambian presidentit Luokka:Liikemiehet Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt