EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hernani (Espanja)

Hernani on kunta ja kaupunki Gipuzkoan maakunnassa Baskimaassa Espanjassa. Kaupunki sijaitsee vajaan yhdeksän kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Donostiasta. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 20 003. == Kuvia == Hernani Gudarien Plaza 2007-05-27.JPG|San Joan eliza (oik.) ja kaupungintalo (vas.). Hernani - Gudarien Plaza 01.jpg|Gudarien plaza Hernani - Convento de San Agustin 2.jpg|San Agustin komentua Chillida-Leku.jpg|Chillida- Leku -museo Hernani - P. T. de Gipuzkoa-Galarreta, Orona IDeO–Innovation City, Orona Zero 02.jpg|Tiede- ja teknologiapuisto Hernani 26.jpg|Näkymä Hernanin keskustasta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjan kaupungit Luokka:Gipuzkoan kunnat
Lentue

Lentue on ilmavoimien perusyksikkö. Kolme tai neljä lentuetta muodostaa laivueen. Lentue voi olla joko operatiivinen tai ei-operatiivinen. == Lentue Suomessa == Vuonna 2017 Suomessa oli kolmetoista lentuetta. Lentueilla on erilaisia tehtäviä. Ne vastaavat operatiivisesta lentotoiminnasta, kaluston kehitys- projekteista ja eri konetyyppien lentäjien koulutuksesta. Kapteeni Hans Windin luentojen sekä Torsti Tallgrenin muistiinpanojen mukaan Suomen ilmavoimien lentue koostui toisen maailmansodan aikaan 8-12 lentokoneesta eli kahdesta tai kolmesta parvesta, joka taas koostui neljästä lentokoneesta: Tukilentolaivueen ja Hävittäjälentolaivue 41:n kolme lentuetta ovat esimerkki lentueista. Myös Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivue jakautui ennen 2010-luvun organisaatiouudistusta kolmeen vartiolentueeseen. Nyttemmin lakkautettuun Kuljetuslentolaivueeseen kuului Helikopterilentue (HekoLtue). Lentue voi jakautua toiminnallisesti jaoksiin kuten käyttöjaos. Lentue lyhennettään ltue. == Lähteet == Luokka:Sotilasyksiköt
Saattoporan kaivos

thumb|Kaivoksen muistolaatta kiinnitettynä malmikiveen Kittilän kirkonkylällä. Saattoporan kultakaivos toimi Kittilässä vuosina 1988–1995. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 2,14 miljoonaa tonnia malmia. Tonni malmia sisälsi keskimäärin 3,25 grammaa kultaa ja sen kuparipitoisuus oli 0.26 %. Kaivos tuotti yhteensä 6 279 kiloa kultaa ja 5 177 tonnia kuparia. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy. == Lähteet == * Geological Survey of Finland FINGOLD Database : Saattopora * GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus : Jalometallikaivokset Luokka:Kittilä Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Kultakaivokset
Pahtavuoman kaivos

Pahtavuoman kuparikaivos toimi Kittilässä vuosina 1974–1993. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 0,294 miljoonaa tonnia malmia. Malmin kuparipitoisuus oli keskimäärin 1.07 %. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy. Pahtavuoman kaivosta louhittiin kahdessa vaiheessa 1974–1976 ja 1989–1993. == Lähteet == * * * Luokka:Kittilä Luokka:Suomen kaivokset
Elohopea(II)nitraatti

Elohopea(II)nitraatti eli merkurinitraatti tai elohopeadinitraatti (Hg(NO3)2) on elohopea- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Elohopea(II)nitraattia käytetään orgaanisessa ja epäorgaanisessa kemiallisessa synteesissä. == Ominaisuudet == Elohopea(II)nitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteä kiteinen aine. Se esiintyy useissa eri kidevedellisissä muodoissa, joita ovat muun muassa Hg(NO3)2·½H2O, Hg(NO3)2·H2O ja Hg(NO3)2·8H2O. Oktahydraatti on kiderakenteeltaan rombinen.Matthias Simon, Peter Jönk, Gabriele Wülf-Couturier & Stefan Halbach: Mercury, Mercury Alloys, and Mercury Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002 Teoksen verkkoversio Viitattu 28.9.2010 Laimennettaessa elohopea(II)nitraattiliuosta muodostuu yhdisteitä, joissa on mukana elohopeaoksidia. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa Hg(NO3)2·HgO·3H2O ja Hg(NO3)2·2HgO·H2O ja ne ovat tyypillisesti emäksisiä ja liukenevat veteen erittäin huonosti. == Valmistus == Elohopea(II)nitraattia tuotetaan metallisen elohopean ja väkevän kuumennetun typpihappoliuoksen välisellä reaktiolla. Jos happo on laimeaa muodostuu tuotteena elohopea(I)nitraattia. Yhdiste kiteytyy, kun liuosta jäähdytetään ja voidaan erottaa haihduttamalla vesi pois.Milton Nowak & William Singer: Mercury compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001 Teoksen verkkoversio Viitattu 26.9.2010 == Käyttö == Elohopea(II)nitraattia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden nitraukseen ja hapetukseen. Siitä tuotetaan myös monia eri elohopea(II)yhdisteitä. Huopahattujen valmistuksessa käytettiin aikaisemmin elohopea(II)nitraattia. Huovan valmistuksessa käytettiin kamelin ja myöhemmin 1700-luvulla ihmisten virtsaa. Elohopeapitoisen virtsan huomattiin tuottavan parempilaatuista huopaa ja niinpä hatuntekijät lisäsivät virtsaan elohopeanitraattia. Yhdisteen käyttö johti hattujen valmistajilla elohopeamyrkytykseen, mistä on peräisin sanonta ”hullu kuin hatuntekijä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kidevedellisen elohopea(II)nitraatin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015. * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Mercury(II) nitrate Luokka:Elohopeayhdisteet luokka:Nitraatit ru:Нитрат ртути(I)
Brian Downey

Brian Michael Downey (s. 27. tammikuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen Thin Lizzy -yhtyeen rumpali ja perustajajäsen. Ennen Thin Lizzyn perustamista Downey soitti monissa kouluyhtyeissä yhdessä basisti-laulaja Phil Lynottin kanssa. Thin Lizzy perustettiin vuonna 1969 kun tuolloin Orphanage-yhtyeessä soittaneet Downey ja Lynott tapasivat kitaristi Eric Bellin ja kosketinsoittaja Eric Wrixonin. Downey pysyi yhtyeessä koko sen ensimmäisen toimintakauden (1969–1983) ja oli mukana myös Phil Lynotin soololevyillä. Vuonna 1996 hän liittyi lyhyeksi aikaa John Sykesin uudelleenkokoamaan Thin Lizzyyn. 2000-luvulla Downey oli mukana myös entisen Thin Lizzy-kitaristin Gary Mooren yhtyeessä. Toukokuussa 2010 hän liittyi uudelleen Thin Lizzyyn. Luokka:Irlantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruostesuon kaivos

Ruostesuon sinkkikaivos toimi Kiuruvedellä vuosina 1988–1990. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 0,238 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 2,63 % sinkkiä, 0,30 % kuparia ja 31,09 % rikkiä. Tonnissa malmia oli 0,34 grammaa kultaa. Malmikivi vietiin Pyhäsalmen kaivoksen rikastamolle rikastettavaksi ja rikastushiekka sijoitettiin Pyhäsalmen rikastushiekka- alueelle. Sivukivi käytettiin kaivoksen toiminnan päätyttyä kaivoksen avolouhoksen täyttämiseen. Avolouhoksen länsipuolella sijaitsevat kuivatusvesien laskeutussaltaat.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 30.10.2017 ; Ruostesuon kaivos Kaivos oli avolouhos. == Lähteet == Luokka:Kiuruvesi Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Kultakaivokset
Snowy White

Snowy White (oik. Terence Charles White, s. 3. maaliskuuta 1948 Barnstaple, Devon) on englantilainen kitaristi, joka on tullut tunnetuksi mm. Pink Floydin taustakitaristina sekä Thin Lizzyn jäsenenä. Hän on ollut mukana myös Pink Floydista tutun Roger Watersin soolokiertueilla. White on saanut menestystä myös sooloartistina, kun vuonna 1983 hänen "Birds of Paradise" -kappaleensa nousi top 10:een Ison-Britannian listalla. Vuonna 2010 hän oli mukana Roger Watersin The Wall Live-kiertueella. Lempinimi "Snowy" (suom. luminen) tulee hänen vaaleista hiuksistaan ja Lumikista (engl. Snow White). == Diskografia == === Sooloalbumit === * White Flames (1983) * Snowy White (1984) * That Certain Thing (1987) * Highway To The Sun (1994) * Released (2016) === Snowy White's Blues Agency === * Change My Life (1988) * Open For Business (1989) === Snowy White & The White Flames === * No Faith Required (1996) * Little Wing (1998) * Melting (1999) * Keep Out – We Are Toxic (1999) * Restless (2002) * The Way It Is (2005) * Realistic (2011) * Reunited (2017) * The Situation (2019) * Something On me (2020) === Snowy White Blues Project === * In Our Time of Living (2009) === Livealbumit === * Arthur's Club-Geneve (1995) – Mick Taylorin kanssa * Live Flames (2007) – Snowy White & The White Flames * In Our Time... Live (2010) – Snowy White Blues Project * After Paradise (2012) White, Snowy White, Snowy White, Snowy
Mullikkorämeen kaivos

Mullikkorämeen sinkkikaivos toimi Pyhäjärvellä vuosina 1989–2000. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 1,2 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 6,08 % sinkkiä, 0,30 % kuparia ja 17,05 % rikkiä. Tonnissa malmia oli 1,01 grammaa kultaa. Kaivoksen malmi kuljetettiin Pyhäsalmen kaivokselle rikastettavaksi. Malmia louhittiin 1990–1993 ja 1996–2000. == Lähteet == * Geological Survey of Finland FINZINC Database : Mullikkoräme * GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus : Perusmetallikaivokset Luokka:Pyhäjärvi Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Kultakaivokset
Vuorokkaan kaivos

Vuorokkaan rautakaivos toimi Vuolijoella vuosina 1965–1985. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 1,348 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 34 % rautaa, 7,5 % titaania ja 0,2 % vanadiinia. == Lähteet == * GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus : Rautakaivokset Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Kajaanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vuolijoki
Masan arkki

Masan arkki () on Mort Walkerin luoma sarjakuva. Sarja kertoo eläimistä, jotka joutuvat laivalle vedenpaisumuksen takia, ja viettävät elämäänsä siellä. Laivan kapteenina toimii Masa. Helsingin Sanomat alkoi julkaista Masan arkkia vuonna 1968 eli samana vuonna kuin se ilmestyi ensimmäisen kerran Yhdysvalloissakin. == Lähteet == Luokka:Strippisarjakuva Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva
Hannukaisen kaivos

Hannukaisen rautakaivos toimi Kolarissa vuosina 1978–1990. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 4,563 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 43 % rautaa ja 0,88 % kuparia. Tonnissa malmia oli 1 gramma kultaa. Kaivoksen omisti Rautaruukki Oy. Kaivosyhtiö Northland Resources suunnitteli Hannukaisen kaivoksen uudelleenavausta ja teki alueella tutkimuksia vuodesta 2005 alkaen. Kaivoksesta oli tarkoitus louhia 5,4 miljoonaa tonnia rautamalmia vuodessa ja se tuottaisi vuodessa 2 miljoonaa tonnia rautarikastetta sekä sivutuotteena 60 000 tonnia kupari- ja kultarikastetta. Hannukaisen Laurinojan avolouhoksen arvioidut rautamalmivarat ovat 148 miljoonaa tonnia, mahdollisesti jopa 200 miljoonaa tonnia. Northland Resources teki konkurssin 2014. Tapojärvi Oy osti Hannukaisen kaivosoikeudet 2015 ja perusti Hannukainen Mining Oy:n. Vuonna 2017 kaivossuunnitelmista valitettiin hallinto-oikeuteen. == Lähteet == * GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus : Rautakaivokset * Hannukaisen kaivos työllistäisi 360 ihmistä 14 vuodeksi, Luoteis-Lappi 20.5.2010 === Viitteet === Luokka:Kolari Luokka:Suomen kaivokset
Leningrad Cowboys Go America

Leningrad Cowboys Go America on Aki Kaurismäen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1989. Elokuvan tarinan ovat luoneet Sakke Järvenpää, Mato Valtonen ja Kaurismäki. Se kertoo Leningrad Cowboys -yhtyeen matkasta Yhdysvaltojen kautta Meksikoon managerinsa Vladimirin (Matti Pellonpää) johdolla.Leningrad Cowboys Go America Aki Kaurismäki Orimattilan Kirjaston Esittelyssä -sivustolla Leningrad Cowboys Go America oli ensimmäinen Kaurismäen elokuva, joka kuvattiin suurimmaksi osaksi ulkomailla. Elokuva menestyi ulkomailla paremmin kuin Suomessa: Saksassa se sai yli 200 000 katsojaa ja muodostui siellä suoranaiseksi kulttielokuvaksi. Elokuvan myötä myös Leningrad Cowboys -yhtye sai mainetta nimenomaan Saksassa. Elokuvan soundtrack-albumi julkaistiin vuonna 1989. Suomessa elokuvan näki 26 426 maksanutta katsojaa. Saksan lisäksi elokuva myytiin ulkomaille Ruotsiin, Britanniaan, Ranskaan ja Japaniin.Suomen Kansallisfilmografia, osa 10 (vuosien 1986–1990 elokuvat), s. 419–426. Helsinki: Edita Prima Oy, 2002. Tutkija Silja Partasen mukaan Leningrad Cowboys Go America on Aki Kaurismäelle tyypillinen road movie -elokuva, jossa autolla ja sillä matkustamisella on keskeinen osa.Kimmo Levä (toim.): Peltitähdet – auto elokuvissa: Mobilia-vuosikirja 2010, s. 76. Kangasala: Mobilia-säätiö, 2010. Aki Kaurismäen tuotannossa Leningrad Cowboys Go America aloitti "Leningrad Cowboys -trilogian", joka jatkui Leningrad Cowboys -yhtyeen Helsingin Senaatintorilla syksyllä 1993 järjestämän suurkonsertin taltioinnilla (Total Balalaika Show) ja vuonna 1994 Leningrad Cowboys Meet Moses -elokuvalla. ==Arvioita== Elokuvakriitikko Helena Ylänen kirjoitti Helsingin Sanomissa, että Leningrad Cowboys Go America oli "Aki Kaurismäen hyvin omalaatuinen elokuva ja kaikista hänen filmeistään puhtaimmin vain sitä miltä näyttää, eikä mitään muuta". Yläsen mielestä elokuva oli kunnianosoitus Kaurismäen ja hänen luottokuvaajansa Timo Salmisen yhteistyölle. Kalevan Sauli Pesonen piti Kaurismäen uutuutta täysin sisäpiirin elokuvana: "Pieneen Suomenmaahamme mahtuu monia ihmeellisyyksiä, elokuvamaailmaankin. Yksi niistä on Kaurismäen veljesten nauttima suunnaton arvostus: tekevät veljekset miten huonoja elokuvia hyvänsä, aina niille löytyy ymmärtäjänsä. Kaurismäkien ymmärtämisestä ja ihailemisesta on tullut muoti- ilmiö." Aki Kaurismäki sai Leningrad Cowboys Go America- ja Tulitikkutehtaan tyttö -elokuvista yhteisesti 400 000 markan arvoisen elokuvatuotannon laatutukipalkinnon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Leningrad Cowboys Go America - Yle Areena Luokka:Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Aki Kaurismäen ohjaamat elokuvat
Yasser Al-Habib

Yasser Al-Habib (s. 1979 Kuwait) on merkittävä kuwaitilainen shiiojen uskonnollinen johtaja. Hän muutti Englantiin vuonna 2004. Al-Habib pidätettiin marraskuussa 2003 hänen kritisoituaan islamin historian henkilöitä Abu Bakria, Umaria ja Aishaa. Kolmen kuukauden kuluttua hänet vapautettiin ja hän siirtyi Irakiin ja sitten Iraniin. Sitten hän lähti Iranista Englantiin, missä hän asuu nyt. Hän äänitti kaksi luentoa englanniksi: * Kuka tappoi profeetta Muhammedin? (Who killed the Prophet Muhammad) * Miksi shiiat vihaavat Umar ibn al-Khattabia? (Why do Shiites hate Umar Ibn al-Khattab) == Lähteet == Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paratiisi (vuoden 2010 sarja)

Paratiisi on suomalainen kaksiosainen televisiodraamasarja, joka esitettiin Yle TV1 -kanavalla syksyllä 2010. Sarjaa kuvattiin muun muassa Helsingin Itäkeskuksessa. == Rooleissa == Luokka:2010-luvun suomalaiset draamasarjat
Vyndin Ostrov

Vyndin Ostrov () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Olhavan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavajoen länsirannalla 15 kilometriä Olhavan kaupungista etelään. Kunnan pinta-ala on 330 neliökilometriä. Asukkaita on 1 700 henkeä (vuonna 2009). Kunta rajoittuu koillisessa Olhavan kaupunkiin, kaakossa Berežkin kuntaan, lännessä Kirišin piiriin ja luoteessa Kiselnjan kuntaan. Sen kautta kulkee Uuden Laatokan ja Zujevon välinen maantie sekä Olhavan ja Tšudovon välinen rautatie. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 16 kylää: Bolotovo, Bor, Borgino, Boronitševo, Gostinopolje, Hotovo, Kozarevo, Morozovo, Moršagino, Plotitšnoje, Pomjalovo, Terebotševo, Tšažešno, Volkovo, Zadnevo ja Zalesje. Seudulla on maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys. Suuri osa väestöstä työskentelee rautatieliikenteen palveluksessa. Palveluihin kuuluvat koulu, lastentarha, ensiapuasema, posti ja pankki. ==Aiheesta muualla== * Vyndin Ostrovin kunnan sivusto Luokka:Olhavan piirin kunnat
The Magellan Complex

__NOTOC__ The Magellan Complex on nu metal -yhtye Dry Kill Logicin tekemä EP/DVD, joka julkaistiin kesäkuussa 2006 Repossessionin kautta. == Kappaleet == === CD === # # # === DVD === #The Magellan Complex #Paper Tiger #DKL in NOLA Luokka:Dry Kill Logicin albumit Luokka:Vuoden 2006 EP:t
World Police and Fire Games

World Police and Fire Games (WPFG) järjestetään kahden vuoden välein. Kilpailuun voivat osallistua kaikki maailman poliisit, palomiehet, vanginvartijat ja tullimiehet. Vuoden 2011 kisat järjestettiin New Yorkissa elo-syyskuussa 2011. Vuoden 2009 kisat olivat Vancouverissa Kanadassa. ==Aiheesta muualla== *2011wpfg.org *2009wpfg.ca Luokka:Kansainväliset urheilukilpailut
Marco Motta

Marco Motta (s. 14. toukokuuta 1986 Merate, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka on pelannut kotimaansa lisäksi Englannissa, Espanjassa ja viimeksi Kyproksella. == Ura == === Seuraura === Motta aloitti seurauransa Serie B:ssä pelaavassa Atalantassa, jossa hän pelasi 19 ottelua. Kaudet 2005-2009 hän pelasi Udinesessa, ja oli vuonna 2007-2008 lainalla Torinon joukkueessa. Vuonna 2009 hän siirtyi AS Romaan ja sieltä takaisin Udineseen. Vuonna 2011 Juventus osti hänet seuraan pysyvällä siirrolla. Kauden 2012 Motta pelasi lainalla Cataniassa. === Maajoukkueura === Vuosina 2005–2009 Motta pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Pekingin olympialaisissa hän pelasi kuudessa ottelussa. Italian maajoukkueessa Motta pelasi ensimmäisen ottelunsa elokuussa 2010. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naisten 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailu ammunnan
maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Naisten 50 metrin pienoiskiväärin asentojen maailmanmestaruudesta ammuttiin 5.-6. heinäkuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Saksan Barbara Lechner tuloksella 687,7 (589+98,7) ja joukkuekilpailun Yhdysvallat tuloksella 1758, joka on uusi maailmanennätys. Kultaa Barbara Lechner Saksa (GER) (Beyerle, Sowash, Fong) Hopeaa Sonja Pfeilschifter Saksa (GER) (Lechner, Friedel, Pfeilschifter) Pronssia Annik Marguet Sveitsi (SUI) (Maksimovic, Arsovic, Mihajlovic) == Aikataulu == Suluissa Suomen aika (EEST) Päivä Aika Kierros Torstai, 5. elokuuta, 2010 8:00-10:15 (9:00-11:15) 1. karsintaerä Torstai, 5. elokuuta, 2010 10:45-13:00 (11:45-14:00) 2. karsintaerä Perjantai, 6. elokuuta, 2010 8:00-10:15 (9:00-11:15) Peruskilpailu Perjantai, 6. elokuuta, 2010 11:45 (12:45) Finaali == Ennätykset == Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset: Peruskilpailu 594 Sonja Pfeilschifter München, Saksa 28. toukokuuta 2006 Finaali 698.0 (594+104.0) Sonja Pfeilschifter München, Saksa 28. toukokuuta 2006 Joukkue 1754 (Shan, Wang, Xu) (Du, Shan, Wang) Barcelona, Espanja Busan, Etelä-Korea 24. heinäkuuta 1998 6\. lokakuuta 2002 == Finaali == Urheilija Maa Perus- kilpailu 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Finaali Yhteensä 1 Barbara Lechner 589 9,2 9,3 10,1 10,5 10,1 9,5 10,2 10,4 9,5 9,9 98,7 687,7 2 Sonja Pfeilschifter 585 10,1 8,9 9,9 10,0 10,1 10,8 10,5 10,2 10,8 9,1 100,4 685,4 3 Annik Marguet 582 9,7 8,8 10,0 10,6 8,9 9,5 10,2 10,5 10,5 10,5 99,2 681,2 4 Natallia Kalnysh 581 10,7 9,3 9,4 9,8 10,7 10,0 9,6 9,9 9,6 10,5 99,5 680,5 5 Jamie Beyerle 582 9,8 9,4 8,9 10,2 9,7 10,1 9,2 10,3 9,6 10,7 97,9 679,9 6 Ivana Maksimovic 585 9,1 9,7 8,5 9,7 9,2 9,3 9,6 8,8 10,6 9,9 94,4 679,4 7 Ljubov Galkina 584 9,5 9,2 9,8 10,1 9,2 10,1 9,6 9,0 9,0 9,6 95,1 679,1 8 Eva Friedel 582 9,2 9,3 9,4 9,6 9,9 10,0 9,7 10,2 10,1 9,3 96,7 678,7 == Lähteet == * * * * Luokka:Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2010
Oravala (Kouvola)

Oravala on Kouvolan kaupunginosa ja kylä, Valkealan suuralueella. Se sijaitsee Pyhäjärven eteläpuolella Kymijoen rannalla. Kylän läpi kulkee kantatie 46 Kouvolasta Heinolaan. Vuoteen 2009 asti Oravala kuului Valkealan kuntaan. Oravalan postinumeroalueen (45940 Oravala) väkiluku oli 268 vuonna 2020. Kylässä sijaitsee Oravalan kartano, joka on perimätiedon mukaan saanut nimensä paikalla 1300-luvulla asuneelta Matti Oravalta. Kartano rakennettiin vuonna 1671 säteritilaksi, ja 1680-luvulta 1740-luvulle se toimi Karjalan ratsuväkirykmentin virkatalona. Vuodesta 1753 lähtien kartano on ollut yksityisomistuksessa. Hornborgin suku on omistanut sen vuodesta 1869 lähtien. Kartano kuuluu Kymijoen yläjuoksun kartanoalueeseen. Kylässä on toiminut Oravalan koulu, jossa annettiin 1.–6. luokan perusopetusta. Koulu lopetettiin vuonna 2012. Kyläläisten etujärjestö Oravalan kyläyhdistys ry järjestää talkoita ja harrastus- ja kulttuuritoimintaa. Harrastus- ja kulttuuritoimintaa sekä retkiä järjestävät myös Oravalan Martat sekä Oravalan Osakaskunta, johon Oravalan Kalastuskunta yhdistettiin vuonna 2007. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Seija A. Niemi: Orawulas olo onnellinen : 640 vuotta Oravalan historiaa. Oravalan kyläyhdistys, 2005 ISBN 952-91-9652-0 == Aiheesta muualla == * Oravalan kyläyhdistyksen sivusto * Valkealan kylät Kouvolan kaupungin sivustolla Luokka:Kouvolan kaupunginosat Luokka:Valkealan kylät Luokka:Kymenlaakson maakunnan entiset taajamat
Paul Réneau

Paul Réneau (s. 28. syyskuuta 1960) on belizeläinen entinen yleisurheilija ja ratapyöräilijä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Los Angelesin kisoissa 1984 Réneau oli mukana 100 metrin juoksussa, jossa hän sijoittui alkueränsä viimeiseksi ajalla 10,96 sekuntia. Neljä vuotta myöhemmin Soulin kisoissa hän kilpaili ratapyöräilyn sprintissä. Réneau putosi tuolloin ensimmäisellä kierroksella jäätyään erässään kolmanneksi. == Ennätykset == * 100 metrin juoksu: 10,96 s (1984) == Lähteet == * Réneaun profiili sports- reference.com -sivustolla == Viitteet == Luokka:Belizeläiset pikajuoksijat Luokka:Belizeläiset ratapyöräilijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elasmotherium

Siperiansarvikuono (Elasmotherium sibiricum) oli Elster-jääkaudella ja Cromer- kompleksin aikana elänyt sarvikuonolaji. == Koko ja ulkonäkö == Elasmotherium oli keskimäärin 2,7 metriä korkea ja 6 metriä pitkä. Sillä oli kaksi metriä pitkä sarvi otsassa. Se oli jopa 7 tonnia painava. Sen jalat olivat pidemmät kuin nykyisillä sarvikuonoilla, ja ne soveltuivat hyvin laukkaamiseen. Se oli luultavasti nopea juoksija, huolimatta suuresta koostaan. Sen hampaat olivat samanlaisia kuin hevosilla, ja se todennäköisesti söi ruohovartisia kasveja ja puiden lehtiä. == Katso myös == * Villasarvikuono (Coelodonta antiquitatis) * Elster-jääkausi Luokka:Sarvikuonot Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Miesten skeet ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Miesten skeetin maailmanmestaruuskilpailut käytiin 9.–10. elokuuta 2010 Saksan Münchenissä. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Venäjän Valeri Shomin tuloksella 149 (124+25) ja joukkuekilpailun Kypros tuloksella 364. Kultaa Valeri Shomin Venäjä (RUS) (Andreou, Achilleos, Christoforou) Hopeaa Ennio Falco Italia (ITA) (Falco, Moscariello, Luchini) Pronssia Georgios Achilleos Kypros (CYP) (Terras, Delaunay, Poumaillou) == Aikataulu == Suluissa Suomen aika (EEST) Päivä Aika Kierros Maanantai, 9. elokuuta 2010 8:00–18:30 (9:00-19:30) Peruskilpailun 1. päivä Tiistai, 10. elokuuta 2010 8:00–16:00 (9:00-17:00) Peruskilpailun 2. erä Tiistai, 10. elokuuta, 2010 17:15 (18:15) Finaali == Ennätykset == Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset: Peruskilpailu 125 Vincent Hancock Tore Brovold Mykola Miltšev Jan Sychra Tore Brovold Lonato, Italia Nikosia, Kypros Kairo, Egypti München, Saksa Osijek, Kroatia 14. kesäkuuta 2007 13\. heinäkuuta 2008 9\. toukokuuta 2009 20\. toukokuuta 2009 25\. elokuuta 2009 Finaali 150 (125+25) Vincent Hancock Tore Brovold Tore Brovold Lonato, Italia Nikosia, Kypros Osijek, Kroatia 14. kesäkuuta 2007 13\. heinäkuuta 2008 25\. elokuuta 2009 Joukkue 366 (Hancock, Dulohery, Thompson) Maribor, Slovenia 16. elokuuta 2009 == Finaali == Urheilija Maa Perus- kilpailu Finaali Yhteensä Uusinta 1 Valeri Shomin 124 25 149 22 2 Ennio Falco 124 25 149 21 3 Georgios Achilleos 123 25 148 10 4 Antonakis Andreou 123 25 148 9 5 Vincent Hancock 123 24 147 8 6 Anders Golding 123 24 147 7 == Lähteet == * * * * * Luokka:Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2010 Luokka:Skeet
Ruuvikytkin

Ruuvikytkin on eurooppalainen rautatiekaluston standardikytkin. Se on manuaalinen, eli se pitää kytkeä ja irrottaa käsin. Kytkin on laajassa käytössä kaikkialla Euroopassa, myös Suomessa. Ruuvikytkin käsittää vetokoukun, siinä kiinni olevan vetotangon ja vetotangon päässä olevan lenkin. Kytkettäessä toisen kytkimen lenkki kiinnitetään vastakkaisen kytkimen vetokoukkuun. Jommankumman kytkimen lenkki roikkuu siten aina vapaana. Kytkentä voidaan kiristää tiukaksi vetotangossa olevan kiristysruuvin avulla. Irrotettaessa kytkentää eli poistettaessa lenkki vetokoukusta, täytyy kytkin löysätä. Usein esimerkiksi vaihtotöissä kytkintä ei kiristetä ollenkaan, jolloin se on valmiiksi löysä ja irrottaminen on nopeampaa. Ruuvikytkin on mahdollista kytkeä SA-3-kytkimeen niin sanotun ystävyyssiteen avulla, mutta tällainen kytkentä jää hieman löysäksi. Ruuvikytkimen etu onkin se, että niillä on mahdollista tehdä matkustusmukavuuden kannalta parempi välyksetön kytkentä. Ruuvikytkin ei kuitenkaan ole kovin kestävä, ja niille on täytynyt asettaa junapainorajoituksia. Suomessa ruuvikytkimillä suurin sallittu junapaino on 3 100 tonnia, kun radan suurin nousu on 7,5 promillea. ==Lähteet== *Seisake.net: Ruuvikytkin *Liikennevirasto: Rataverkon luokittelun vertailu kantavuuden mukaan (s. 46) Luokka:Rautatietekniikka
Petäjoki

Petäjoki on 21 kilometriä pitkä joki Varsinais-Suomessa Loimaalla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen, ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Petäjoki laskee Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 61 kilometriä tämän suun yläpuolella . Petäjoen valuma-alueen pinta-ala on 63 km², ja se virtaa pääasiassa Loimaan alueella. Valuma-alueen järvisyys on 0 % eikä siihen kuulu yhtään luontaista järveä. == Valuma-alueen kuvailua == Joen valuma- alueen vesistöjä ja sivuhaaroja kuvataan tässä lähtemällä liikkeelle joen suusta ja etenemällä yläjuoksulle päin. Petäjoki yhtyy Loimijokeen Hirvikosken taajaman kohdalla. Sen pääuoma alittaa valtatie 9 ja yhdystie 2262 seuraa sitä tiiviisti. Alin sivuhaara Pempunoja yhtyy pääuomaan 6 kilometriä suistosta, ja sen valuma-alueen suuruus on 10 km². Pempunoja virtaa Piltolan kylän läpi ja se on vain 3 kilometriä pitkä. Pääuoma luikertelee tasaisen savitasangon läpi voimakkaasti meanderoiden. Valuma-alue jää läheltä virtaavien Loimijoen ja Niinijoen väliin, joten sen sivuhaarat ovat lyhyitä. Tällaisia sivuhaaroja ovat esimerkiksi Hassinoja ja Kauriinoja. Joen latvat alkavat suuren, Loimaalla Joenperän kylässä sijaitsevan, Eksyssuon laitamalta, jossa suo- ojituksen kokoomaojat yhtyvät. == Muuta == Petäjoki virtaa ensin Hattulan ja Sieppalan kylien takamailla Petäjoen kulmakunnan alueella, sitten Piltolan, Karhulan ja Puujalkalan kylien sivuitse ennen kuin se laskee Loimijokeen Hirvikoskella. Huomattavia kohteita joen välittömässä läheisyydessä ovat Petäjoen pienviljelijäyhdistyksen ylläpitämä tanssilava Petäjoen paviljonki Petäjoen kulmakunnalla ja valtakunnallisena nähtyvyytenä tunnettu Suomen maatalousmuseo Sarka Puujalkalan kylässä. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Loimaan luonto Luokka:Loimaan kunta Luokka:Loimijoen yläosan alue
Of Vengeance and Violence

__NOTOC__ Of Vengeance and Violence on Dry Kill Logicin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Cliff Rigano – laulu, vastaava tuottaja * Jason Bozzi – kitara * Brendan Duff – basso * Phil Arcuri – rummut, rytmikitara (kappale 13) \+ * Rob Caggiano – rytmikitara (kappale 9) === Tuotanto === * Gary Ashley – vastaava tuottaja * Eddie Wohl – tuottaja, miksaaja * Paul Orofino – miksaaja * Nick Cohen – digitaalinen muokkaaja * Dave Hill – valokuvat * Jeremy Saffer – valokuvat * Aaron Marsh – albumin suunnittelu == Arvostelut == * Metalnews.de: 6/7Metalnews.de: Review == Lähteet == Luokka:Dry Kill Logicin albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Guineanmetsähuitti

Guineanmetsähuitti (Canirallus oculeus) on keskiafrikkalainen rantakanalaji. Sen esiintymisalue käsittää mantereen päiväntasaajan seutua Sierra Leonesta itään Kongon demokraattisen tasavallan pohjoisosien kautta läntiseen Ugandaan ja etelässä Kongon tasavallan rannikolle. Esiintyminen Keski-Afrikan tasavallan pohjoisosassa on epävarmaa. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Ghanan Rio Butrilta vuonna 1855.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Rantakanat
Madagaskarinmetsähuitti

Madagaskarinmetsähuitti (Mentocrex kioloides) on Madagaskarin kotoperäinen rantakana. Nimialalaji kioloides elää saaren itäpuoliskossa, ja alalaji berliozi luoteisosan Sambiranossa. Jacques Pucheran kuvaili lajin holotyypin Madagaskarista vuonna 1845.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Rantakanat
León Viejo

León Viejo eli Vanha León on rauniokaupunki Nicaraguassa, 68 kilometriä Managuasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1524, ja se on Nicaraguan toiseksi vanhin kaupunki. Se oli alueensa merkittävin kaupunki, johon tuotiin myytäväksi kultaa lähialueilta ja kauempaakin. Kaupunki hylättiin vuonna 1610, kun läheinen Momotombon tulivuori alkoi purkautua. Uusi León perustettiin 30 kilometriä länteen, jossa se sijaitsee edelleen. Vanhan kaupungin rauniot valittiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nicaraguan kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Nicaraguassa
All-Star Superman

All-Star Superman on vuosina 2006–2008 ilmestynyt Grant Morrisonin ja Frank Quitelyn tekemä ja DC Comicsin julkaisema 12-osainen sarjakuva, joka seuraa Teräsmiehen viimeistä vuotta altistuttuaan liikaa auringon säteelle, joka on aiheuttanut hänen syöpämäisen sairauden. Solurakenteensa rappeutuessa Teräsmies ottaa tehtäväkseen suorittaa laatimansa tavoitteet ennen kuolemaansa. Sarjakuva palkittiin muun muassa kahdesti Eisnerilla parhaana uutena sarjakuvana ja parhaana jatkuvana sarjakuvana.2006 Eisner "Alan Moore Back on Top for 2006 Eisner Awards Comic-Con 21.7.2006 Viitattu 28.9.2010 ==Muissa medioissa== Warner Bros. Animation tuotti sarjakuvaan perustuvan elokuvan All-Star Superman, jonka käsikirjoituksesta vastasi Dwayne McDuffie.Dwayne’s Comic Con News dwaynemcduffie.com 25.7.2010 Viitattu 28.9.2010 Elokuva ilmestyi suoraan DVD:lle 22. helmikuuta 2011. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sampsa Kuukasjärvi: Suvereeni Auringon poika. Kvaak.fi 9.10.2012. Luokka:DC Comicsin sarjakuvat Luokka:Sarjakuvalyhytsarjat Luokka:Teräsmies
Merkki (täsmennyssivu)

Merkki voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * merkki, glyyfi, kirjoitusmerkin esitysmuoto * merkki, semioottinen käsite * merkki, tietotekniikassa merkistön perusosa * merkki, hevosen erityinen tuntomerkki * merkki, matematiikassa usein: etumerkki * merkki, Eläinradan merkki, osat, johon Eläinrata astrologiassa jaetaan * merkki, filateliassa postimerkki * Median museo ja arkisto Merkki, museo Helsingissä ==Katso myös== * äänimerkki (täsmennyssivu)
Internationale Funkausstellung Berlin

pienoiskuva|Internationale Funkausstellung Berlin vuonna 2010. Internationale Funkausstellung Berlin (IFA Berlin) eli Berliinin kansainvälinen radionäyttely, on yksi Saksan vanhimmista teollisuusnäyttelyistä. Vuosien 1926–1939 välisenä aikana tapahtuma oli vuotuinen, kunnes vuodesta 1950 lähtien se järjestettiin kahden vuoden välein. Aiempaan käytäntöön, vuosittaiseen näyttelyyn, palattiin 2005. Alussa näyttelyssä oli esillä nimensä mukaisesti radiovastaanottimia, kun nykyään se on laajentunut viihde- elektroniikkaa esitteleväksi suurtapahtumaksi. Elektroniikkavalmistajat esittelevät tai julkistavat IFA Berlinissä yleensä viimeisimpiä uutuusmallejaan. Monet tunnetut aikansa uutuudet on julkaistu juuri IFA Berlinissä, kuten esimerkiksi CD-levy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Messut (tapahtumat) Luokka:Saksan tapahtumat Luokka:Berliini
Kuusjoki (joki Ypäjällä)

Kuusjoki on 14 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Ypäjällä. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Kuusjoki laskee Kokemäenjokeen sivujokeen Loimijokeen 78 kilometriä Loimijoen suun yläpuolella. Kuusjoen valuma-alueen pinta-ala on 69 km² ja sen järvisyys on 0,00%. Valuma-alueella ei ole yhtään luontaista järveä. == Valuma-alueen kuvailu == Joen latvahaarat saavat alkunsa Ypäjän Palikkalan kylän takamailta Vähänsuon ja Hyrsynkulman kulmakunnilta ja yhtyvät joeksi Ypäjän Levän kylän Saarikon kulmakunnalla. Sieltä joki virtaa Ypäjän Perttulan Kuusjoenkulman kautta Ypäjän Mannisten kylään, jossa se laskee Loimijokeen lähellä Loimaan Kauhanojan kylän rajaa. Seuraavassa joen kulku ja sivuhaarat kuvataan suulta latvalle päin. Kuusjoki laskee Loimijokeen peltoaukean keskellä Mannisen Myllykulman alapuolella. Mannisen kylän läpi kulkeva, Loimaan ja Ypäjän yhdistävä seututie 213 ylittää joen juuri Myllykulmalla, missä joessa on koski ja muutama suvanto. Joki virtaa tänne Ruokosuon kulmakunnalta Ypäjän Kuusjoenkulmalta suoraan etelästä. Ensimmäisen 12 kilometrin matkalla siihen laskee vain muutama sivuoja. Ne ovat pääasiassa pelto-ojia, mutta esimerkiksi Kaarnoja ja Kuusoja tuovat vettä myös Eksyssuolta Loimaan, Someron ja Kosken rajalta sekä Huhmassuolta ja Piilikankaan harjualueelta Someron Vilukselan Palojoen Nummikulman ja Ypäjän Perttulan Kuusjoenkulman rajoilta. Ypäjän Perttulan Kuusjoenkulmalla Yhdystie 2805 ylittää Kuusjoen. Yläjuoksulla Ruokosuolla Munitunoja tuo vettä Someron Pitkärven Isoniitulle asti ulottuvalta Munitun peltoaukealta. Ylempänä Kuusjokeen yhtyy lisää ojia idästä valtatien 10 alittavina latvahaaroina. Näitä ovat Ypäjän Levän kylän Saarikon kulmakunnalla Kuusjokeen laskevat Kaahinoja, Piilinoja ja Leppäsenoja. Kaahinoja saa alkunsa Ypäjän Palikkalan Hyrsynkulman kulmakunnalta. Siellä sen latvahaaroja ovat Someron Pitkäjärven Isoniitun kulmakunnan rajoilta alkunsa saavat Hyrsynoja ja Seetulanoja sekä Ypäjän Palikkalan Vähänsuon kulmakunnan kautta virtaava Muuskinoja, jonka latvat niin ikään ulottuvat Someron puolelle Lehtimäen kulmakunnalla. Myös Pillinoja saa alkunsa Someron Lehtimäenkulman rajoilta ja kulkee sitten Ypäjän Vähänsuon kulmakunnan kautta. Leppästenoja saa alkunsa Ypäjän Palikkalan Kottaanojan kulmakunnalta Levän kylän Saarikon kulmakunnan pohjoispuolelta. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Ypäjän luonto Luokka:Loimijoen yläosan alue
Haapajoki (Jokioinen)

Haapajoki on noin 7 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Jokioisissa ja Tammelassa, ja joki piipahtaa lyhyesti Someron puolella. Se muodostaa alajuoksun 14 kilometriä pitkästä valuma-alueensa pääuomasta. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Haapajoki yhtyy Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 91 kilometriä tämän suulta. Haapajoen valuma-alueen pinta-ala on 57 km² ja sen järvisyys on 0 %. Valuma-alueella ei ole luontaisia järviä. Haapajoki virtaa Jokioisissa Luodesuon kulmakunnan läpi ja edelleen Niemen, Haapaniemen ja Vaulammin kylien sivuitse ja laskee Loimijokeen Vaulammin luona. == Valuma-alueen kuvaus == Joki saa alkunsa Torronsuon länsipäästä Jokioisten ja Tammelan väliseltä rajalta Tammelan Torron kylästä. Torronsuon eteläpuolella Tammelan Torron kylässä joen pisimpänä latvahaarana on Äijänsuonoja, jonka nimi muuttuu ensin Jokioisten Luodesuolla Luodesuonojaksi (valuma-alue 21 km²) ja tämän jälkeen Haapajoeksi. Lännestä Haapajokeen yhtyy Peto-oja (myös Petojoki tai Koisthuhdanoja, valuma-alue 17 km²), joka saa alkunsa Someron Koisthuhdan kulmakunnalta lähellä jokioisten rajaa. Haapajoen uoma virtaa tasaisella savikolla, ja se meanderoi laskiessaan kohti Loimijokea. Niemenkylän kohdalla siihen yhtyy idästä 6,4 kilometriä pitkä Haaranoja (valuma-alue 13 km²), joka on Hirvilähteen laskuoja. Haapajoen erikoisuus on sen leveä uoma. Vajaan 500 metriä Pelto-ojan yhtymäkohdasta alaspäin leviää Haapajoen uoma paikoin jopa Loimijokea leveämmäksi yli kahden kilometrin matkalta. Valtatie 10:n kohdalla joki kapenee, mutta leviää taas puolen kilometrin matkalla leveäksi. Se kapenee taas ennen laskemistaan Loimijokeen. == Muuta == Valtatie 10 ja yhdystie 2804 ylittävät Haapajoen Jokioisten Vaulammin kyläkeskuksen luona, ja Kantatie 52 ylittää Haapajoen sivuhaaran Peto-ojan kaksi kertaa tästä pari kilometriä etelään Someron ja Jokioisten rajan kummankin puolen. Joen latvoilla, lähellä Peto-ojan ja Äijänsuonojaan laskevan Pyölyksenojan välistä vedenjakajaa sijaitsee Jokioisten, Tammelan ja Someron rajapaikkana oleva, luonnonmuistomerkkinä rauhoitettu Satulinkivi eli Vahankivi. Toinen joen latvoille sijoittuva kolmen kunnan rajapaikka on Haaranojan lähteenä oleva Hirvilähde, joka erottaa toisistaan Jokioista, Tammelaa ja Forssaa. Kolmas kolmen kunnan rajapaikka joen latvoilla, Ypäjän, Jokioisten ja Someron välillä jää lähelle Haapajoen läntistä sivuhaaraa Peto-ojaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen joet Luokka:Jokioisten luonto Luokka:Loimijoen yläosan alue
Darren Wharton

Darren Dean Wharton (s. 24. joulukuuta 1962 Failsworth, Greater Manchester, Iso-Britannia) on englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Thin Lizzy -yhtyeen kosketinsoittajana. Wharton liittyi Thin Lizzyyn 17-vuotiaana vuonna 1980 yhtyeen johtohahmon Phil Lynottin nähtyä hänet soittamassa cover- yhtyeessä. Hän oli mukana yhtyeen hajoamiseen asti vuoteen 1983. Wharton on säveltänyt myöhempien aikojen Thin Lizzy -klassikoita kuten "Angel of Death" ja "The Sun Goes Down". Hän oli mukana myös Phil Lynottin sooloalbumilla The Philip Lynott Album (1982). Thin Lizzyn jälkeen Wharton perusti Dare-yhtyeen, joka on julkaissut seitsemän albumia vuoteen 2010 mennessä. Yhtyeen musiikki on melodista hard rockia kelttiläisillä vaikutteilla. Wharton on mukana myös uudelleenkasatussa Thin Lizzyssä. Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doom (yhtye)

Doom on birminghamilainen crust punk/grindcore -yhtye, jonka perustivat Jon Pickering, Brian Talbot ja Jason Hodges vuonna 1987, jäseniä vaihtui tiuhaan tahtiin perustamisvaiheen jälkeen. Yhtye aloitti crossover thrashilla ja parin keikan jälkeen vaihtoivat tyylinsä omanlaiseen tunnettuun Discharge- vaikutteiseen crust punkiin. Doom on ollut aktiivinen vuosina 1987-1990, 90-luvun puolestavälistä vuoteen 2005 ja vuodesta 2010 alkaen. == Diskografia == === Albumit === *War Crimes (Inhuman Beings) (LP, 1988) *Bury the Debt - Not the Dead (LP, 1989) (No Security split) *Total Doom (CD, 1989) *Doomed from the Start (1992, LP/CD) *The Greatest Invention (1993, LP/CD) *Pro-Life Control (1994, LP/CD) *Fuck Peaceville (1995, 2xLP/CD) *Monarchy Zoo (1996, CD) *Rush Hour of the Gods (1996, LP/CD) *World of Shit (2001, LP/CD) *Corrupt Fucking System (2013) === EP:t === *War is Big Business (1987, kasettinauha) *Police Bastard (1989, 7") *Live in Japan (1992, 7") *Lost the Fight (1993, 7") *Doomed to Extinction (1994, 7") *Hail to Sweden (1995, 7") *Pissed Robbed & Twatted - Live in Slovenia (1996, 7") *Monarchy Zoo (1996, 7") *Cress Split (1998, 10") *Consumed to Death (2015) Luokka:Brittiläiset grindcoreyhtyeet
Haapajoki (täsmennyssivu)

Haapajoki on usean joen nimi Suomessa ja siirtynyt paikoin myös asutusnimeksi. Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin: * Haapajoki, Perämereen laskeva joki Raahessa * Haapajoki, kylä Raahessa * Haapajoki, Loimijoen sivujoki Jokioisissa * Haapajoki, joki Pieksämäellä ja Suonenjoella
Faux pas

Faux pas (äännetään , monikossa: faux pas ), on ranskalainen ilmaisu, jota käytetään suomessa sitaattilainana kuvaamaan kömpelöä tai kiusallista erehdystä esimerkiksi yhteisön sääntöjen, tapojen tai etiketin suhteen. Ranskan kielessä ilmaus tarkoittaa kirjaimellisesti harha-askelta ja sitä käytetään myös tässä merkityksessä. Luokka:Sosiologia Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Käytös- ja tapatieto Luokka:Ihmisen toiminta
Ohjausmerkki

Ohjaus- eli kontrollimerkki (myös ohjaus- tai kontrollikoodi) on tietokonemerkistöön kuuluva tekninen merkki, jonka tarkoitus on käynnistää jokin laitteistoa tai tiedon käsittelyä ohjaava toimi. Ohjausmerkillä ei yleensä ole näkyvää esitysmuotoa, mutta esimerkiksi rivinvaihdon tai vaakasuuntaisen sarkauksen tuottava tulostumaton merkki voi erottua tyhjänä tilana tavallisten kirjoitusmerkkien lomassa. Myös välilyöntiä voidaan toisinaan pitää ohjausmerkkinä. ASCII-perusmerkistöön sisältyy lukuisia ohjausmerkkejä, jotka ovat suoraan periytyneet Unicode-merkistönkin ensimmäiseen lohkoon, ja lisää ohjausmerkkejä on Latin 1 -täydennyslohkossa. Osa ohjausmerkeistä juontaa juurensa jo 1870-luvulla kaukokirjoittimia varten kehitetystä Baudot-koodista. == Lähteet == Luokka:Tietotekniikka
In War and Pieces

In War and Pieces on saksalaisen thrash metal-yhtye Sodomin kolmastoista albumi, joka julkaistiin Saksassa 19. marraskuuta 2010 ja Euroopassa 22. marraskuuta. Albumin julkaisi Steamhammer. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tom Angelripper – basso, laulu * Bernemann – kitarat * Bobby Schottkowski – rummut === Tuotanto === * Waldemar Sorychta – tuottaja * Eliran Kantor – grafiikka == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Sodomin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Druine Condor

Druine D.60 Condor oli ranskalainen Roger Druinen suunnittelema koulutuslentokone, jonka ensilento tehtiin vuonna 1955. Se oli kehitetty harrasterakenteiseksi tarkoitetusta Druine Turbi-koneesta. Koneessa oppilas ja opettaja istuivat rinnakkain, joka oli tuohon aikaan etenkin Euroopassa uusi asia. Koneita valmisti Borea Ranskassa ja Rollason Aircraft and Engines nimellä Rollason Condor Englannissa. == Spesifikaatio == * miehistö 2 * pituus 7 m * kärkiväli 8,4 m * siipipinta-ala 11 neliömetriä * tyhjämassa 410 kg * lentopaino 670 kg * voimalaite Rolls-Royce Continental 0-200A, 74 kW * huippunopeus 172 km/h * kantama 482 km * lakikorkeus 4300 m == Lähteet == * * * ==Aiheesta muualla== *http://www.rollason-condor.co.uk/ Luokka:Koulukoneet
Antaa mennä vaan

on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi Shōhei Imamura. Elokuva esitettiin muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuva kuvaa Japanin avautumista länsimaille 1860-luvulla kahden vuosisadan eristyneisyyden jälkeen. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Japanilaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1981 japanilaiset elokuvat Luokka:Shōhei Imamuran ohjaamat elokuvat tr:Ecanayka-Yetmedi mi
Hebe-säätiö

Hebe-säätiö on suomalainen säätiö, joka perustettiin vuonna 1993 tukemaan Suomen Demokraattista Nuorisoliittoa (SDNL), nykyisiä Vasemmistonuoria. Säätiön nimi viittaa antiikin kreikkalaisten nuoruuden jumalattareen. Säätiö ei saa julkista tukea, vaan sen jakama tuki on peräisin realisoidusta SDNL:n omaisuudesta, joka säätiöitiin, jotta nuoriso ei pääsisi sitä tuhlaamaan ja sille kävisi kuten SKP:n omaisuudelle. Lokakuussa 2009 Helsingin Sanomat nosti esiin Hebe-säätiön tuen Vasemmistonuorille. Lehden mukaan kyseessä ei ollut säätiön säännöissä sille määritelty tehtävä. Sääntöjen mukaan säätiön tehtävänä on tukea ja edistää nuorisotyötä ja nuorisotoimintaa, johon se on katsonut myös poliittisen osallistumisen kuuluvan. Vuonna 2010 Patentti- ja rekisterihallitus (PRH) antoi Hebe-säätiölle huomautuksen koskien säätiön jakamaa yleisavustusta Vasemmistonuorille. PRH:n mukaan avustuksia ei pidä jakaa yleisavustuksina, vaan osoittaa myös avustuksen käyttötarkoituksen. ==Katso myös== * Suomen vaalirahoituskohu ==Lähteet== Luokka:Vasemmistoliitto Luokka:Suomalaiset säätiöt
Boonoonoonoos

Boonoonoonoos on Boney M. -yhtyeen syyskuussa 1981 julkaistu viides studioalbumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat singlejulkaisut ”We Kill the World (Don't Kill the World)” ja ”Malaika”. Lontoon filharmoninen orkesteri soittaa kappaleessa ”Ride to Agadir”. Levyn ilmestymisen aikoihin suurin diskobuumi alkoi olla ohitse, ja Boonoonoonoos menestyi selvästi heikommin kuin yhtyeen aiemmat pitkäsoitot. Se ei muun muassa noussut Britanniassa listalle, vaikka yhtyeen kolme edellistä albumia, mukaan lukien kokoelma The Magic of Boney M. – 20 Golden Hits (1980), olivat olleet siellä listaykkösiä. Länsi-Saksassa, Britanniassa ja Ranskassa albumi julkaistiin yksivinyylisen version lisäksi kaksivinyylisenä versiona. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # # == Kokoonpano == *Liz Mitchell – laulu kappaleissa 2, 5, 6, 9, 10, 12 ja 13, taustalaulu *Marcia Barrett – laulu kappaleissa 7 ja 11, taustalaulu *Frank Farian – laulu kappaleissa 4 ja 11, taustalaulu *Bobby Farrell – rap kappaleessa 2, puhuttu intro kappaleessa 7 *Cathy Bartney (La Mama) – taustalaulu kappaleissa 3, 7 ja 9 *Madeleine Davis (La Mama) – taustalaulu kappaleissa 3, 7 ja 9 *Patricia Shockley (La Mama) – taustalaulu kappaleissa 3, 7 ja 9 *Brian Paul – laulu ja taustalaulu kappaleessa 7 *Brian Sletten – taustalaulu kappaleessa 7 *Dave King – bassokitara *Günther Gebauer – bassokitara *Helmut Rulofs – kitara *Johan Daansen – kitara *Mats Björklund – kitara *Curt Cress – rummut *Keith Forsey – rummut *Harry Baierl – kosketinsoittimet *Kristian Schultze – kosketinsoittimet *Max Greger Jr. – kosketinsoittimet *Dino Solera – saksofoni kappaleissa 5 ja 6 *Tom Scott – saksofoni kappaleissa 1 ja 11 *Lontoon filharmoninen orkesteri soittaa kappaleessa 4 ==Lähteet== Luokka:Boney M:n albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Lentävä kalakukko (kappale)

Lentävä kalakukko on Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama kupletti, jonka levytti ensi kertaa Esa Pakarinen joulukuussa 1951. Kappale on Pakarisen ensimmäisiä levytyksiä ja tunnetuimpia kappaleita. Kappaleeseen liittyen tehtiin vuonna 1953 samanniminen elokuva Lentävä kalakukko, jonka käsikirjoitti Reino Helismaa ja ohjasi Ville Salminen.Kärki 2015, s.341 Esa Pakarinen levytti Lentävän kalakukon myöhemmin peräti viisi kertaa vuosina 1961, 1966, 1970, 1972 ja 1988. Verjnuarmu-yhtye teki vuonna 2012 kappaleesta heavy metal -version samoilla Helismaan sanoilla. Bat & Ryyd -yhtye levytti kappaleesta vuonna 1991 oman muunnoksensa nimellä Lentävä puliukko, ja Turmion Kätilöt -yhtye versioi kappaleen vuonna 2012 nimellä Lentävä Kalpan ukko.Kärki 2015, s.282 Levyn kääntöpuolella on toinen samalla kerralla taltioitu Pakarisen esittämä, Kärjen säveltämä ja Helismaan sanoittama kappale Lännen lokarin veli, jonka pohjalta valmistui keväällä 1952 samanniminen elokuva Kärki 2015, s. 312. Kummankin kappaleen levyetiketteihin painettiin teksti ”samannimisestä elokuvasta”, vaikka kummankaan elokuvan käsikirjoitusta ei ollut joulukuussa 1951 vielä tehty eikä kuvauksia aloitettu.Jukka Pennanen ja Kyösti Mutkala: Reino Helismaa – jätkäpoika ja runoilija, s. 147. Porvoo- Helsinki: WSOY, 1994. ISBN 951-0-19595-2. ==Katso myös== *Kalakukko *Lellelle ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1951 kappaleet Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Luokka:Reino Helismaan sanoittamat kappaleet Luokka:Huumorikappaleet
Ari (jalkapalloilija)

Ariclenes da Silva Ferreira, pelaajanimeltään Ari, (s. 11. joulukuuta 1985 Fortaleza, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Ari siirtyi kotimaastaan Eurooppaan ja Ruotsiin vuonna 2005. Hän teki sopimuksen maan pääsarjassa Allsvenskanissa pelanneen Kalmarin kanssa. Kaudella 2006 hän oli sarjan paras maalintekijä 15 osumallaan. Kesällä 2007 Ari siirtyi alankomaalaisseura AZ Alkmaariin 5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Kolmen pelaamansa kauden aikana hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa joukkueen avauskokoonpanossa. Tammikuussa 2010 hän teki sopimuksen venäläisseura Spartak Moskovan kanssa, joka maksoi hänestä 3 miljoonan euron siirtokorvauksen. == Aiheesta muualla == * Arin tilastot Voetbal International -sivustolla Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt