EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
The Last Vegas

The Last Vegas on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. ==Ääni== The Last Vegas tavoittelee soittotyylillään 1970-luvun hard rockia. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Lick 'em and Leave 'em" 2003 ja levystä tuli heti menestys. Siitä lähtien The Last Vegas on keikkaillut useasti monien artistien kanssa, mukaan lukien Black Stone Cherry, Jackyl, Crossfade, Buckcherry, Urge Overkill, Nashville Pussy, Local H, Roky Erickson, My Life With The Thrill Kill Kult ja muita. *The Last Vegas on ollut esiintymässä useissa Kyle Busch NASCAR Summer 2007 -tapahtumissa *The Last Vegas voitti RedOctanen Be a Guitar Hero -kilpailun 2006. Palkinnoksi The Last Vegas sai laulunsa Raw Dog Guitar Hero II -videopeliin. *The Last Vegas oli esiintymässä 2006 Extreme Sport Dewfest Tourilla, Portlandissa, Oregonissa. *The Last Vegasin musiikkia on kuultu monissa MTV:n ohjelmissa, kuten Ghole, Pimp My Ride, Cribs, Fuel TV ja Fearless Music. ==Jäsenet== *Chad Cherry (laulaja) *Adam Arling (kitara) *John Wator (kitara) *Anthony Rubino (bassokitara) *Nate Arling (rummut) ==Diskografia== *Lick 'Em and Leave Em (2003) *You Want to Know How to Love Me/S & M (2004) *Seal the Deal (2006) *High Class Trash EP (2007) ==Aiheesta muualla== *http://www.thelastvegas.com Last Vegas, The
Nukun radio päällä

Nukun radio päällä on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Sami Hurmerinta, ellei toisin mainittu. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Maarit Hurmerinta – laulu * Pepe Willberg – taustalaulu * Sami Hurmerinta – kitara, taustalaulu, syntetisaattori, tuottaja * Häkä Virtanen – basso * Lauri Valjakka – rummut * Kari Kuusamo – kosketinsoitin * Nappi Ikonen – lyömäsoittimet * Pentti Lahti – saksofonit * Simo Salminen – trumpetti * Tom Bildo – pasuuna * Heikki Hämäläisen Jousiryhmä – jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nukun radio päällä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit
Hurrikaani Frances

Hurrikaani Frances oli kuudes nimetty trooppinen myrsky vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi korkeimpaan eli 4. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa samoilla alueilla kuin Hurrikaani Charley vain kolme viikkoa aikaisemmin. == Hurrikaanin aiheuttamat tuhot == Francesin lasketaan aiheuttaneen suoraan seitsemän ihmisen kuoleman: yhden Bahamalla, yhden Ohiossa ja viiden Floridassa. Välilliset vaikutukset surmasivat nelisenkymmentä muuta ihmistä, useimmat heistä Floridassa. Aineelliset vahingot olivat mittavat: vakuutusyhtiöiden raporteista voidaan laskea rakennusvaurioiden summaksi yhdeksän miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria. Erityisen kallista tuhoa tuli Cape Canaveralin avaruuskeskuksen alueella. == Lähteet == Frances
Philadelphia Toboggan Company

Philadelphia Toboggan Company (nyk. Philadelphia Toboggan Coasters) on maailman vanhin yhä toiminnassa oleva vuoristoratoja valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1904 Henry Auchy ja Chester Albright, ja sen päämaja on Hatfieldissä Pennsylvaniassa. Yritys valmisti useita huvipuistolaitteita, kuten karuselleja ja puisia vuoristoratoja. Sen karusellit olivat arvostettuja yksityiskohtaisten kaiverrustensa ja tyylikkään koristelunsa ansiosta. Tunnetuimpia yhtiön palveluksessa olleita kaivertajia olivat Daniel Müller, John Zalar ja Frank Carretta. Yhtiön karuselleja, joita valmistettiin kaikkiaan 87 kappaletta vuosina 1904–1934, on yhä toiminnassa Yhdysvalloissa. Vuonna 1991 yhtiö vaihtoi nimekseen Philadelphia Toboggan Coasters. Nykyään sitä johtaa Tom Rebbie, ja yritys valmistaa ja entisöi pääasiassa vuoristoratoja. == Lähteet == *Philadelphia Toboggan Coasters: Our History == Aiheesta muualla == *Yhtiön kotisivut *European Coaster Club PTC Database Luokka:Huvipuistolaitteiden valmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Tuuli ja taivas

Tuuli ja taivas on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 7. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit
Brittney Wilson

Brittney Meriah Wilson (s. 26. maaliskuuta 1991 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on ollut neljä kertaa Young Artist -ehdokkaana. == Ura == Wilson aloitti näyttelijänuransa 6-vuotiaana ja on esiintynyt yli 30 televisio- ja radiomainoksissa. Roolisuorituksista Wilson onkin saanut jo yhteensä kuusi ehdokkuutta ja kenties tunnetuin rooli on Myra tv-sarjassa Romeo!. Ennen Romeo!-sarjaa hän esiintyi usein televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa. Kuitenkin Romeo!-sarjan aikana Wilson esiintyi elokuvissa kuten Zolar, Best Friends ja Chasing Christmas. Näyttelyn ohella Wilson on tehnyt muutamia dubbausrooleja animesarjoihin kuten Hamtaro ja Inuyasha. Varsinaisia äänirooleja hän on tehnyt muun muassa Polly and the Pockets -sarjaan, josta Wilson sai Young Artist -ehdokkuuden, sekä Johnny Test, jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon siskoa Mary Testiä. Wilson on myös toiminut laulajana ja on pyrkimässä levytysuralle. == Aiheesta muualla == * Brittney Wilson TV.comissa Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuskan tanssi

Tuskan tanssi on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Maarit – laulu, piano & syntetisaattori (kappaleet 8 ja 9) * Sami Hurmerinta – tuottaja, kitara, syntetisaattori, kellopeli, taustalaulu * Harri Merilahti – bassokitara * Jartsa Karvonen – rummut, lyömäsoittimet, taputukset * Pentti Lahti – altto- ja tenorisaksofoni * Seppo Helin – piano, urut, syntetisaattori * Markku Veijonsuo – pasuuna * Esko Heikkinen – trumpetti * Simo Salminen – trumpetti (kappale 4) * Hannu Leidén – äänittäjä * Tom Vuori – äänittäjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuskan tanssi discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit
Jotain on mulla mielessäni

Jotain on mulla mielessäni on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 9. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Levystä julkaistiin remasteroitu CD- versio 10. syyskuuta 2007. Sillä on bonuskappaleina kolme maxisingle-raitaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ===CD-bonukset=== # * # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1990 albumit Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit
Raymond Legrand

Raymond Legrand (1908 Pariisi – 1974 Pariisi) oli ranskalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Hän oli säveltäjä Gabriel Faurén oppilas ja jo varhain teki tunnetuksi itsensä töillä, jotka käsittelivät harmonisointia, instrumentointia ja orkestrointia. Hän sävelsi myös runsaasti varieteemusiikkia sovittaen musiikkia Ray Venturan orkesterille, aina siihen saakka kun hän perusti oman orkesterina. Hänen oman orkesterina solisteina esiintyivät monet myöhemmät kuuluisuudet, kuten Irène de Trébert, Maurice Chevalier, Georges Guétary ja Tino Rossi. Legrand tuli tunnetuksi myös elokuvien musiikin tekijänä. Tunnetuin lienee Mademoiselle Swing, jonka ohjaksi Richard Pottier vuonna 1942. Raymond Legrandin ensimmäisestä avioliitosta Marcelle der Mikaelian, Jacques Héllan sisaren, kanssa hänelle syntyi poika Michel Legrand, josta tuli isäänsäkin kuuluisampi säveltäjä. Toisen avioliittonsa Raymond Legrand solmi sihteerinsä ja orkesterinsa laulajan Colette Renardin kanssa. ==Aiheesta muualla== *Raymond Legrand movies.nytime.com-tietokannassa Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Jos tahdot tietää

Jos tahdot tietää on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 10. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Maarit – laulu * Esa Nieminen – vastaava tuottaja * Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja * Hannu Leiden – äänittäjä * Kari Chydenius – äänittäjä * Henrik Schütt – valokuvat * Jani – kansikuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jos tahdot tietää discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit Luokka:Esa Niemisen tuottamat albumit
Gambling with the Devil

Gambling with the Devil on power metal -yhtye Helloweenin 31. lokakuuta 2007 julkaistu kahdestoista studioalbumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34. ==Kappaleet== Gambling With the Devil @ Encyclopardia Metallum ==Kokoonpano== * Andi Deris – laulu * Michael Weikath – kitara * Sascha Gerstner – kitara * Markus Grosskopf – basso * Dani Löble – rummut ==Singlet== Single julkaistiin CD-formaatissa ainoastaan Japanissa. Muualla sen voi ostaa vain internet-latauksena. ==Arviot== * Allmusic: * Imperiumi: * Soundi: * V2.fi: ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Helloweenin albumit
Michael Melchior

Michael Melchior (, s. 31. tammikuuta 1954 Kööpenhamina, TanskaMeimad's Melchior to work in civil society. Jerusalem Post. Viitattu 16.1.2016) on tanskalaissyntyinen rabbi ja israelilainen poliitikko. Hän on naimisissa ja hänellä on viisi lasta. Melchior edustaa työväenpuolueen kanssa liittoutunutta Meimadia, ja hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän on koulutus- ja kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja. Hän oli sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri vuodesta 1999, sen jälkeen apulaisulkoministeri vuoteen 2002. Vuonna 2005 hän oli opetus-, kulttuuri- ja urheiluministeri ja sen jälkeen sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri. == Lähteet == Luokka:Israelin ministerit Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelilaiset rabbit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
László Bodrogi

László Bodrogi (s. 11. joulukuuta 1976 Budapest) on unkarilaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka on vuodesta 2008 lähtien ollut Ranskan kansalainen. Hän on asunut Ranskassa 1990-luvun alusta ja myös hänen vaimonsa on ranskalainen. Hän kilpaili ammattilaisena 2000–2012. Tempoajon erikoismiehenä tunnettu Bodrogi voitti MM-kilpailujen aika-ajossa pronssia Plouayssa vuonna 2000 sekä hopeaa Stuttgartissa 2007. ==Saavutuksia== *Maantieajon MM- kilpailujen aika-ajo: 2000 pronssia, 2001 viides, 2002 neljäs, 2003 neljästoista, 2007 hopeaa *Ranskan ympäriajo: 2002 kolmas etapilla 19 (aika- ajo) *Espanjan ympäriajo: 2007 toinen etapilla 8 (aika-ajo) *Pariisi–Nizza: 2002 prologin voitto *Grand Prix des Nations: 2000 kolmas, 2001 toinen, 2002 toinen *Pariisi–Bryssel: 2003 toinen *De Pannen kolmen päivän ajo: 2004 voitto etapilla 4 (aika-ajo) *Itävallan ympäriajo: 2006 voitto etapilla 6 (aika-ajo) *Luxemburgin ympäriajo: 2005 voitto *Duo Normand (parina Daniele Nardello: 2000 voitto *GP Eddy Merckx: 2002 voitto (parina Fabian Cancellara), 2003 kolmas (parina Michael Rogers) *Tanskan ympäriajo: 2002 kokonaiskilpailun kolmas, etapin 4B (aika-ajo) voitto *Giro Riviera Ligure Ponente: 2001 voitto *Volta Ao Alentejo: 2001 voitto *Dwars door Vlaanderen: 2002 toinen *Chrono des Herbiers: 2007 voitto *Unkarin maantieajon mestari: 2006 *Unkarin aika- ajon mestari: 2001, 2002, 2003, 2006, 2008 ==Lähteet== *László Bodrogi trap- friis.dk-tietokannassa *Profiili cyclingarchives.com-sivustolla ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Profiili Crédit Agricole -tallin virallisella sivustolla Luokka:Unkarilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Mikkilä

Timo Mikkilä (16. lokakuuta 1912 Lahti – 18. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen pianotaiteilija ja professori. Hänet tunnetaan myös arvostettuna pedagogina. Mikkilän ensiesiintyminen tapahtui Helsingissä vuonna 1932. Hän opiskeli ensin vuosina 1928–1930 yksityisesti ja sitten vuosina 1930–1932 Helsingin konservatoriossa. Siellä hän opiskeli Martti Paavolan johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1932, ja sen jälkeen hän opiskeli Pariisissa usean vuoden ajan. Mikkilä opetti pianonsoittoa Sibelius- Akatemiassa vuosina 1938–1948; vuosina 1955–1975 hän toimi siellä pianonsoiton professorina. Timo Mikkilä kuoli sairaalassa Helsingissä 93-vuotiaana tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. __NOTOC__ == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Timo Mikkilän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Sibelius-Akatemian professorit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Brian McClair

Brian John McClair (s. 8. joulukuuta 1963 Bellshill, Skotlanti) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnetaan parhaiten ajastaan Manchester Unitedissa, jossa hän pelasi vuosien 1987 ja 1998 välillä 398 ottelua. Lempinimellä "Choccy" tunnettu skotti edusti urallaan myös Motherwellia ja Celticia. Nykyisin hän toimii Manchester Unitedin nuorisoakatemian managerina. Manchester Unitediin McClair siirtyi Celticista vuonna 1987 ja debyyttinsä hän teki 15. elokuuta 1987 ottelussa Southamptonia vastaan. Ensimmäisellä kaudella McClair teki 24 liigamaalia, ollen ensimmäinen Manchester United-pelaaja sitten George Bestin, joka pystyy rikkomaan 20 liigamaalin rajan kaudessa. Manchester Unitedissa McClair oli voittamassa neljää Valioliigamestaruutta, kolmea FA Cupin voittoa, yhtä liigacupia ja Cup voittajien Cupia. Skotlannin maajoukkuetta McClair edusti 27 kertaa, tehden 2 maalia. == Aiheesta muualla == *McClair Manchester Unitedin legendojen sivulla Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Skotlantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rami Eskelinen

Rami Kalevi Eskelinen (s. 14. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen rumpali, joka soitti muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä. Eskelinen aloitti rumpujensoiton muusikkoisänsä innostamana. Vuonna 1982 hän aloitti opiskelun Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriossa ja soitti kesäisin muun muassa Tapani Kansan ja Meiju Suvaksen yhtyeissä. Valmistuttuaan vuonna 1988 Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriosta hän siirtyi jatko-opintoihin Sibelius-Akatemiaan ja samana vuonna perustettiin Trio Töykeät. Vuodesta 1990 vuoteen 1993 Eskelinen opiskeli Yhdysvalloissa New Yorkin Manhattan School of Musicissa. Trio Töykeiden lisäksi Eskelinen on soittanut muun muassa Espoo Big Bandissa, Big Bad Familyssä sekä Jukka Gustavsonin ja Laura Sippolan yhtyeissä. Ulkomaisista muusikoista hän on soittanut muun muassa pianisti Gil Evansin ja trumpetisti Lew Soloffin yhtyeissä. Hän on opettanut rumpujen soittoa Espoon pop- & jazzopisto Ebelissä vuodesta 1996. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzrumpalit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eerik Siikasaari

Eerik Jari Siikasaari (s. 8. lokakuuta 1957) on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä. Siikasaari aloitti musiikkiharrastuksen kuusivuotiaana pianonsoitolla. 12-vuotiaana hän vaihtoi sähköbassoon ja neljä vuotta myöhemmin kontrabassoon. Hän opiskeli Pop & Jazz Konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemiassa. Trio Töykeiden lisäksi Siikasaari on soittanut muun muassa Jukkis Uotila Quartetissa, Seppo Paakkunaisen Karelia-yhtyeessä, Jukka Perkon ja Jukka Linkolan yhtyeissä, Espoo Big Bandissa, Perkon ja Severi Pyysalon Poppoossa sekä Heikki Virtasen ja Teppo Hauta-ahon kanssa Töölö Bass Trio -yhtyeessä. Siikasaari sai vuoden 1995 Yrjö- palkinnon. Hän on Suomen Jazzlegenda nro 30. Siikasaari on opettanut bassonsoittoa Espoon pop- & jazz-opisto Ebelissä vuodesta 1996. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzkontrabasistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Giant Leap

The Giant Leap on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto. The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Rejman ja Somer tutustuivat Lehtoon kesällä 2005. Rejman ja Somer vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Lehto kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta. The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella. Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale. Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17. syyskuuta 2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta Another Day Rising -albumilta.The Giant LeapThe Giant Leap 7\. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen- keikallaan. Yhtyeen laulaja Rejman nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen Kuorosota-ohjelmassa. Yhtyeen toinen albumi The Giant Leap ilmestyi 3. maaliskuuta 2010.The Giant Leap Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Rejmanin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi hän tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä. ==Jäsenet== * Petri J K Somer (Koskettimet ja laulu) * Sebastian Rejman (Laulu ja kitara) * Sami Lehto (Rummut) * Harri Ruotjoki (Basso) * Saku Mattila (Kitara) == Julkaisut == ===Albumit=== *Another Day Rising (2007) *The Giant Leap (2010) ===Singlet=== * All In My Head (2007 – promo) * Somebody Else (2007 – promo) * Remember (2008 – promo) * Messing With My Mind (2008 – promo) * Beautiful goodbye (2009 – promo) * Best time of your life (2009 – promo) * Like The First Time (2010 – promo) ===Musiikkivideot=== * Somebody Else (2007) * Remember (2008) * Beautiful goodbye (2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Giant Leap:in virallinen sivusto * The Giant Leap levy-yhtiö EMIn sivuilla Giant Leap, The
Astiahuilu

Astiahuilu kuuluu maapallon vanhimpiin soittimiin. Se oli tunnettu jo kivikaudella ja vanhoissa korkeakulttuureissa kaikkialla maailmassa. Materiaali voi olla keramiikkaa, posliinia, sarvea, puuta, muovia. Tavataan myös näkinkengästä ja hedelmänkuoresta, kuten kookospähkinästä ja kalebassista valmitettuja huiluja. Otavan iso musiikkitietosanakirja * Astiahuilun idea toteutuu viheltäessä ja kouraan puhaltaessa. * Astiahuilut voivat olla muodoltaan erilaisia. Yleisimpiä ovat pallon, linnun, sukkulan ja eläimen muotoiset huilut. * Astiahuilut ovat olleet tärkeitä kiinalaisissa ja mesoamerikkalaisissa kulttuureissa, joissa niitä tehtiin eläinten, useimmiten lintujen, muotoon. * Mayojen ja asteekkien hienostunut huilutaide viehätti espanjalaisia tutkimusmatkailijoita, joiden mukana keraamisen astiahuilun idea tuli Eurooppaan 1500-luvulla. * Italialainen Donati kehitti 1800-luvulla okariinan, joka on diatoniseen asteikkoon viritettynä jopa konserttikelpoinen soitin. == Ääni == Kuten muissakin huilusoittimissa, ilmavirta kulkee joko huulten ohjaamana tai äänikanavaa pitkin aukossa olevaan särmään, joka halkaisee ilmavirran. Ilmavirta alkaa värähdellä ja tuottaa äänen. Astiahuilun pohjasävelen korkeus riippuu ilmakammion tilavuudesta. Pieni huilu tuottaa korkeita ääniä, suuri matalia. Huilun kyljissä olevia sormireikiä avaamalla tuotetaan useampia ääniä. Yksinkertaisimmissa pilleissä on vain 0–3 sormiaukkoa. Useampireikäisillä voidaan tuottaa jopa 1,5 oktaavin asteikko. Sormituksia on monenlaisia, huilun rakentaja voi luoda omansa. Tunnetuin on italialaisen Donatin keksimä 10 -reikäinen okariina, joka tuottaa diatonisen asteikon. Useimmiten astiahuilu on tyypiltään tulppakanavahuilu, jossa ohut kanava johtaa ilman särmään ; vertaa: nokkahuilu. Astiahuilu voi olla myös reunahuilun kaltainen; vertaa: panhuilu. Soitinsystemaattisesti ääni syntyy astiahuilussa kuten vihellys.Otavan musiikkitieto 1978, s. 166 Mikäli astiahuilun ilmakanavan tilavuus on portaattomasti säädettävissä (kuten viheltäessä), luetaan astiahuilu liukuhuiluihin. Otavan iso musiikkitietosanakirja: astiahuilut Astiahuiluihin luetaan mm.: * Italialainen okariina eli okariino , lisänimeltä "Sweet potato" * Amerikkalainen tonetti * Eurooppalainen kukkopilli ==Lähteet== * * === Viitteet === *
New Zealand Idol

NZ Idol on uusiseelantilainen versio brittiläisestä Pop Idol -televisio- ohjelmaformaatista. Ohjelman on tuottanut FremantleMedia. Uudessa-Seelannissa on järjestetty kolme Idol-kautta. Ensimmäisen kauden voitti Ben Lummis (2004), toisen Rosita Vai (2005) ja kolmannen Matthew Saunoa (2006). Luokka:Idols Luokka:Uusiseelantilainen kulttuuri
Kenneth Matthews

Kenneth "Ken" Joseph Matthews (21. kesäkuuta 1934 Birmingham, Englanti – 2. kesäkuuta 20191964 Olympic 20KM Race Walk Champion Matthews Dies) oli brittiläinen kilpakävelijä, jonka kilpailumatkana oli 20 kilometriä. Matthews voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 20 kilometrillä. Tuolloin hän teki uuden silloisen olympiaennätyksen 1.29.34. Pari vuotta aikaisemmin (1962) hän voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 20 kilometrillä, joten hän oli yksi ennakkosuosikeista voittamaan olympialaisissa. Hän voitti kahdesti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin: Luganossa 1961 ajalla 1.30.55 ja Varesessa 1963 ajalla 1.30.11 . Hänelle myönnettiin olympiamenestyksestään 14 vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi MBE (Brittiläisen imperiumin jäsen). ==Lähteet== * Kenneth Matthews sporting- heroes sivustolla (arkistoitu versio). ===Viitteet=== Luokka:Brittiläiset kävelijät Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
The Burning (Thunderstonen albumi)

The Burning on power metal -yhtye Thunderstonen vuonna 2004 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 13. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pasi Rantanen – laulu * Nino Laurenne – kitara, taustalaulu * Titus Hjelm – basso, taustalaulu * Kari Tornack – koskettimet * Mirka Rantanen – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: 9–/10Imperiumi.net * Soundi: Soundi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Thunderstonen albumit Luokka:Nino Laurennen tuottamat albumit
Gustav Dentzel

Gustav A. Dentzel (9. elokuuta 1846 – 1909) oli saksalaissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltoihin muuttanut karusellinvalmistaja, joka oli alan pioneereja Yhdysvalloissa. Dentzelien perheyrityksen valmistamat suuret, käsin puusta kaiverretut näyttävät karusellit olivat jo omana aikanaan hyvin arvostettuja. Niistä enää parikymmentä on toiminnassa Yhdysvalloissa. Dentzel oli oppinut puusepän ammatin isältään Michael Dentzeliltä, jolla oli kokemusta myös karusellien valmistuksesta. 1860-luvun alussa Gustav lähti Yhdysvaltoihin, jonne oli muuttanut hänen veljistään jo kolme, ja asettui Philadelphiaan. Ensimmäinen karuselli oli niin suuri menestys, että Dentzel perusti muutamaa vuotta myöhemmin oman yrityksen, G.A. Dentzel Steam and Horse Power Carousel Companyn. Aluksi karusellit olivat yksinkertaisia ketjukaruselleja, joita pyöritettiin käsin. Vähitellen yritystoiminta laajeni ja Dentzel palkkasi palvelukseensa useita työntekijöitä, joista ensimmäisiä oli John Müller. Müllerin kuoleman jälkeen hänen kaksi poikaansa, Daniel ja Alfred, jäivät Dentzelin hoiviin. Danielista tuli sittemmin erittäin taitava ja tunnettu karusellinkaivertaja. Veljekset kuitenkin jättivät Dentzelin perustaakseen oman yrityksen, eikä Dentzel myöhemmin enää suostunut palkkaamaan heitä uudelleen palvelukseensa. Toinen tunnettu Dentzelin palveluksessa ollut kaivertaja oli Italiasta saapunut rutiköyhä puuseppä Salvatore Cernigliaro, joka siirtyi myöhemmin Philadelphia Toboggan Companyn leipiin. Gustav Dentzelillä ja hänen vaimollaan Marylla oli viisi lasta. Dentzel kuoli vuonna 1909, minkä jälkeen liiketoimintaa jatkoi hänen poikansa William Dentzel. Hän palkkasi Müllerin veljekset takaisin yhtiön palvelukseen. Laman myötä karusellien kysyntä väheni, ja William Dentzelin kuoltua vuonna 1928 Philadelphia Toboggan Company osti Dentzelin yrityksen irtaimiston. Jälkeläiset William Henry Dentzel II ja William Henry Dentzel III ovat kuitenkin jatkaneet suvun karuselliperinteitä valmistamalla joitakin pieniä karuselleja. William Henry Dentzel III on valmistanut muun muassa aurinkovoimalla toimivia karusellejaThe Dentzel Family Carousel Story (Luettu 28.9.2007) . == Lähteet == * * === Viitteet === Dentzel, Gustav Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Ming-Na Wen

Ming-Na Wen (s. 20. marraskuuta 1963 Coloane, Macao), myös Ming-Na, Ming Na, Ming Na Wen tai Ming Wen; on macaolais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea lääkäri Jing-Mei ”Deb” Chenin roolista televisiosarjassa Teho-osasto sekä Mulan-piirroselokuvien nimiosan ääninäyttelijänä. Syksystä 2013 lähtien hän on esiintynyt yhdessä pääosista televisiosarjassa S.H.I.E.L.D. Agentit. Ming-Na on syntynyt Macaossa, josta hän muutti Hongkongiin ja nelivuotiaana isäpuolensa kotimaahan Yhdysvaltoihin.Ming-Na Wen Biography Internet Movie Database. Hän opiskeli teatteria Carnegie Mellon -yliopistossa. Uransa alulla Ming-Na näytteli teatterin ohella esimerkiksi saippuasarjassa As the World Turns vuosina 1988–1991 sekä elokuvissa Ilon ja onnen tarinat (1993) ja Street Fighter (1994). Vuonna 1995 hän sai roolin Teho-osastosta. Ming-Na näytteli sarjassa sen ensimmäisellä tuotantokaudella ja palasi viiden vuoden tauon jälkeen kuudennelle kaudelle vuonna 2000. Hän poistui sarjasta 11. kaudella vuonna 2004. Ming-Na on ollut vuodesta 1995 lähtien naimisissa näyttelijä Eric Michael Zeen kanssa. Heidän tyttärensä Michaela Zee on toiminut ääninäyttelijänä muutamissa Disney Channelin animaatiosarjoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ming-Na Wenin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Annie-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
BGM-71 TOW

BGM-71 TOW on yhdysvaltalainen panssarintorjuntaohjus, jonka kehitti Hughes Aircraft Company 1960-luvun lopulla. TOW tulee sanoista Tube launched, Optically tracked, Wire command link guided. TOW:n valmistus aloitettiin vuonna 1968 ja se otettiin käyttöön vuonna 1970. Ohjus on yksi yleisimmin käytettävistä panssarintorjuntaohjuksista maailmassa. Nykyisin tuotettavat TOW:t pystyvät lävistämään kaikkien tällä hetkellä tunnettujen panssarivaunujen panssarin. Suomessa Puolustusvoimien käyttämä järjestelmä on saanut nimen PstOhj 83 M. Ohjuksen seuraava merkittävä kehitysaskel oli IITOW (Improved TOW) tai BGM-71C, jonka Yhdysvaltain asevoimat sai käyttöönsä 1976. Panssarinläpäisyä on merkittävästi parannettu.https://www.military- today.com/missiles/tow.htm *TOW 2 tuli käyttöön 1983. Siinä on uusi ohjus ja uusi laukaisulaite, ohjausjärjestelmä ja tähtäin, jotka ovat yhteensopivia vanhojen mallien kanssa. Panssarinläpäisy parani 900 mm. *TOW 2A tai BGM-71E tuli käyttöön 1987. Tässä on reaktiivisia panssareita läpäisevä kaksoisontelokärki. Ohjuksessa on myös langaton ohjaus. *TOW 2B tai BGM-71F on vuonna 1987 käytöön otettu ohjus, joka pyrkii osumaan panssarivaunun kattoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Panssarintorjuntaohjukset Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tuhkakeskiviikko

Tuhkakeskiviikko () on läntisen kristikunnan kirkkovuodessa juhla, joka aloittaa pääsiäistä edeltävän 40 päivän paastonajan. Tuhkakeskiviikko on kirkkovuodessa laskiaissunnuntaita seuraava keskiviikko, joka samalla lopettaa paastoa edeltävän karnevaali- tai laskiaisajan. Paastonaika jatkuu tuhkakeskiviikosta lankalauantaihin. Tuhkakeskiviikon ja pääsiäislauantain väliin jää, nämä päivät mukaan luettuina, 46 päivää, mutta paastopäivien lukumääräksi tulee 40, koska paastonajan sunnuntait ja palmusunnuntai eivät ole paastopäiviä. 40 päivän paastonaika muistuttaa Jeesuksen paastosta autiomaassa ennen hänen julkisen toimintansa alkua. Sen tarkoituksena on valmistaa kristittyjä pääsiäisen viettoon, auttaa heitä miettimään syntejään ja puutteitaan sekä tekemään niistä parannusta kehottaen heitä samalla lähimmäisenrakkauden tekoihin. == Tuhkakeskiviikon liturgia == Tuhkakeskiviikko on saanut nimensä lännen kirkossa 1000-luvulla alkaneesta tavasta sirotella paastonajan aluksi ylleen tuhkaa katumuksen ja parannuksen merkiksi. 1100-luvulla tuli tavaksi, että sirottelussa käytetty tuhka tehtiin polttamalla edellisen vuoden palmusunnuntaina siunatut palmunoksat. Nykyään katolisessa kirkossa diakoni tai pappi piirtää tavallisimmin tuhkan ja öljyn tai veden seoksella ristin katumuksentekijän otsaan lausuen samalla sanat: ”Tehkää parannus ja uskokaa evankeliumi” () tai ”Muista, ihminen, että olet tomua ja tomuksi sinun pitää jälleen tuleman” (vrt. ). Mahdollista on toki sekin, että tuhkaa ripotellaan katumuksentekijän päähän. Tuhkakeskiviikon tekstit ja rukoukset puhuvat parannuksesta ja katumuksesta, ja jumalanpalvelus on tämän teeman sävyttämä. Liturgisena värinä on violetti, katumuksen väri. == Tuhkakeskiviikko eri uskontokunnissa == Katolisessa kirkossa tuhkakeskiviikko on pitkäperjantain ohella ainut velvoittava paasto- ja abstinenssipäivä. Kaikkia täysi-ikäisiä katolilaisia, joiden terveys sen sallii, velvoittaa tällöin kirkon käsky pidättäytyä liharuokien nauttimisesta ja paastota nauttimalla päivässä vain yksi ateria. Luterilaisuudessa tuhkakeskiviikon viettäminen käytännössä lakkasi uskonpuhdistuksen jälkeen, mutta 1900-luvun jälkipuoliskolla tapa on uudestaan alkanut elpyä. Nykyisin voimassa olevassa Suomen luterilaisen kirkon kirkkokäsikirjassa on tekstit ja rukoukset tuhkakeskiviikkoa varten sekä ohjeet juhlan viettämiseksi. Myös luterilaisessa messussa pappi voi katumuksen vertauskuvaksi piirtää tuhkalla ristin seurakuntalaisten otsaan sanoen: ”Ota vastaan katumuksen merkki.” Idän kristillisyydessä tuhkakeskiviikkoa ei vietetä, koska siellä paastonaika on alkanut jo laskiaissunnuntain (eli sovintosunnuntain) iltana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tuhkakeskiviikko Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosikalenterissa Luokka:Kristilliset juhlapäivät
Pfalzgalerie Kaiserslautern

Pfalzgalerie Kaiserslautern on taidemuseo Kaiserslauternin kaupungissa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen perusti Karl Spatz vuonna 1874. Taidemuseo esittelee pääosin maalaus- ja veistostaidetta 1800-luvulta 2000-luvulle. Museorakennus on rakennettu vuosien 1875 ja 1880 välillä uusrenessanssityyliin museon perustajan Spatzin suunnitelmien pohjalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pfalzgalerie Kaiserslauternin viralliset sivut Luokka:Kaiserslautern Luokka:Saksan taidemuseot
The Nanny

The Nanny voi viitata seuraaviin asioihin: * Nanny, yhdysvaltalainen televisiosarja, pääosassa mm. Fran Drescher * The Nanny, brittiläinen elokuva vuodelta 1965, ohjaus Seth Holt * The Nanny diaries, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007, pääosassa Scarlett Johansson
M/S Finnfighter

M/S Finnfighter () on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistukseen rekisteröity ro-lo-alus (ro-ro- ja lo-lo-aluksen yhdistelmä). Alus on rakennettu vuonna 2001 Stocznia Gdynia, S.A. -nimisellä telakalla, Gdyniassa, Puolassa. Finnfighter on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Helsingborg. Finnfighterin sisaraluksia ovat M/S Oranjeborg, M/S TransWood ja M/S TransPine. == Käyttöhistoria == Aluksen tilasi suomalainen Palkkiyhtymä. Joulukuussa 2001 alus luovutettiin Nedd Investmentsin omistukseen, joka rahtasi aluksen B&N; Nordsjöfraktille. Finnfighter rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja sen kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen F-ships aloitti liikennöinnin Finnfighterillä, välillä Suomi–Yhdysvallat. Vuonna 2004 Gorthons Lines osti laivan ja rekisteröi sen Helsingborgiin. Maaliskuussa 2005 Finnfighter rekisteröitiin Rederi AB Transatlanticin omistukseen. Helmikuussa 2006 alus meni Blohm + Vossin telakalle Hampuriin Saksaan pidennettäväksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Finnfighter *Transatlantic: Finnfighter Finnfighter
Aliens versus Predator (videopeli)

Aliens versus Predator on Rebellion Developmentsin kehittämä ja Fox Interactiven julkaisema tieteismaailmaan sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 1999 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Rebellion antoi pelin lähdekoodin jakeluun vuonna 2001, jonka jälkeen siitä tehtiin epävirallinen Linux-versio. Peli pohjautuu löyhästi samannimiseen sarjakuvaan, jota julkaisee DC Comics. Pelissä on kolme kampanjaa: Predator, Alien ja Colonial Marine (siirtokuntien merijalkaväki). Kaikki kampanjat nivoutuvat tavalla tai toisella yhteen, mutta niiden päämäärät ovat erilaiset. == Pelaaminen== ===Kampanjat=== Predatorin tehtävänä on etsiä käsiinsä ja surmata alien-kuningatar saadakseen suunnattomasti kunniaa yhteisössään. Siinä sivussa predator teurastaa lukemattomasti alieneita, merijalkaväen sotilaita ja epäonnisia siviileitä. Predatorin pitää myös pelastaa vangittu klaanitoverinsa ihmisten tutkimuskeskuksesta. Predatorin kampanjaan kuuluu myös elokuvista tuttu elementti, eli surmattujen vihollisten kallojen kerääminen. Kerätyt kallot avaavat uusia koodeja, jotka muuttavat pelikokemusta. Alienin kampanjan tarkoituksena on suojella kuningatarta ja yhdyskuntaa ihmisiltä ja predatoreilta. Alien on ketterä ja nopea, voi kiivetä seinillä ja hypätä useita kymmeniä metrejä ja repiä vihollisensa palasiksi hetkessä. Aseina sillä on häntä, kynnet ja hampaat. Alien näkee pimeässä Navigation Sense:n avulla. Normaalinäöllä pelattaessa alienin näkökentässä olevia ihmisiä ympäröi sininen ja predatoreja vihreä feromoniaura. Sotilaan tehtävänä on selviytyä hengissä ja surmata alien-kuningatar. Sotilaan kentät koostuvat ahtaista käytävistä, pimeistä huoneista ja vilkkuvista valoista ja on tunnelmaltaan hyvin ahdistava. Sotilas ei kestä juuri mitään, vaan menehtyy helposti vammoihinsa. Sotilaan valtti ovatkin raskaat aseet. Pelissä on kolme vaikeusastetta: training, realistic ja director’s cut. Pelin läpäistyään pelaaja pääsee pelaamaan lisäkenttiä esimerkiksi Alienin kenttiä predatorilla tai sotilaalla. Kenttiä saa lisää läpäisemällä pelin vaikeammilla asetuksilla. ==Jatko-osa ja sovitukset== Pelillä on myös Monolithin kehittämä jatko-osa Aliens versus Predator 2, jonka Sierra ja Fox Interactive julkaisivat vuonna 2001. Molemmat pelit ovat saaneet pääasiassa hyviä arvioita pelisivustoilta ja alan lehdiltä. Aliens versus Predator 2 sai vuonna 2002 nimellä Aliens versus Predator 2: Primal Hunt julkaistun laajennuksen. Vuonna 2010 Aliens versus Predator pelisarjaan julkaistiin kolmas osa Aliens vs. Predator. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Alien vs. Predator -videopelit Luokka:Vuoden 1999 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Linux-pelit
Klagenfurter Dom

Klagenfurter Dom on tuomiokirkko itävaltalaisen Klagenfurtin kaupungin keskustassa. Se on pyhitetty pyhälle Pietarille ja Paavalille. Kirkon rakennuttivat Kärntenin protestanttiset säädyt 1500-luvun toisella puoliskolla. Vastauskonpuhdistuksen myötä kirkko kuitenkin päätyi katoliselle sääntökunnalle jesuiittaveljestölle. Roomalais-katolisen Gurkin hiippakunnan tuomiokirkkona kirkko on toiminut vuodesta 1787 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävallan kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Klagenfurt Luokka:Kivikirkot
Innsbrucker Dom

Innsbrucker Dom on itävaltalaisessa Innsbruckin kaupungissa sijaitseva roomalais-katolisen Innsbruckin hiippakunnan tuomiokirkko. Se on rakennettu vuosien 1717 ja 1727 välisenä aikana barokkityyliin arkkitehtien Johann Georg Fischerin ja Johann Jakob Herkomerin suunnitelmien pohjalta. Kirkon pääalttarin kuuluisa maalaus Mariahilf on taidemaalari Lucas Cranach vanhemman työtä. Kirkko vaurioitui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta se jälleenrakennettiin myöhemmin. Luokka:Innsbruckin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Penkkiurheilu

Penkkiurheilu on urheilun seuraamista. == Perinteisesti arvolatautunut käsite == Urheiluliikkeessä ja myös liikuntatieteessä penkkiurheilu on perinteisesti käsitetty passiiviseksi, moraalisesti paremman ”oikean urheilun” vastakohdaksi ja korostettu aktiivisen urheilun kansanterveydellisiä vaikutuksia. Urheilua seuraava henkilö eli penkkiurheilija on voitu kuvata jopa stereotyyppisesti olutta keskimäärin liikaa nauttivaksi henkilöksi, niin sanotuksi sohvaperunaksi, joka vain passiivisesti odottaa urheilun seuraamisen aiheuttamaa jännitystä tapahtuvaksi. Onpa urheilua seuraavaan yleisöön liitetty jopa huligaanijoukonkin leimaa, pohjautuen erityisesti jalkapallokatsomoissa viime vuosikymmeninä esiintyneisiin levottomuuksiin. Vuonna 1994 kaksi yhdysvaltalaista tutkijaa väitti, että television urheilu vastaa miehisessä kulttuurissa naisten saippuaoopperaa. Viestintätutkija Veijo Hietala kirjoitti aiheesta: ”Ja kun ajatellaan urheilun kansallista ja poliittista panostusta, asia saattaa tuntua vieläkin oudommalta: tähän yksinkertaiseen saippuaoopperaan satsattaville rahasummille on huomattavasti helpompi saada yksimielinen kansallinen hyväksyntä kuin vaikkapa maataloustukiaisille.” == Penkkiurheilun syitä == Penkkiurheilun harrastuneisuus korreloi aiemman aktiiviurheilun harrastuneisuuden kanssa, kun henkilö ikääntyy. Kuitenkin ilmiötä ja sen merkitystä on tutkittu vähän. Penkkiurheilusta on osittain tullut lähes pop-musiikkiin verrattava populaarikulttuurin ilmiö, jossa urheilijoilla voi jopa olla omat faninsa siinä missä viihdetaiteilijoillakin. Muun elämyshakuisuuden ohella ilmiön on nähty vallanneen alaa jopa uskonnon korvaajana ihmisten arjessa. == Penkkiurheilun laajuus == Suomalaisten tutkimusten mukaan lähes puolet suomalaisista seuraa jotensakin aktiivisesti jotakin urheilua paikan päällä, kentän reunalla tai vaikkapa ladun varrella. Eräs pitkään vallinnut harhaluulo on ollut, että penkkiurheilija olisi kiinnostunut urheilusta ylipäätään. Suomalaisen tutkimuksen mukaan kilpaurheilusta kiinnostuneista henkilöistä kaksi kolmasosaa oli seurannut paikan päällä vain yhtä lajia, 25 % kahta lajia, ja vain 7 % suomalaisista oli seurannut useampaa kuin kahta lajia. Penkkiurheilu on siis lajeittain varsin eriytynyttä. == Lähteet == Luokka:Urheilutermit
Maltan muinaiskulttuuri

Maltan muinaiskulttuuri on Maltan saarille Välimeren muista kulttuureista vuosisatojen aikana levinnyt muinainen kulttuuri. Maltalla on ajanjaksolla 4000–2500 eaa. rakennettuja rakennelmia. Näin vanhoista kulttuureista ei ole säilynyt kirjoituksia, joten päätelmät Maltan kivikautisesta kulttuurista perustuvat puhtaasti arkeologisiin löytöihin. On väitetty, että Maltan poikkeuksellisen runsaat löydöt perustuvat saarten maaperään, josta on voitu nostaa rakennukseen sopivaa hiekkakiveä mielin määrin hyödyntämättä muinaismuistoja, ja sen vuoksi kivikautiset temppelit ovat säilyneet hajottamattomina. Niin tai näin, Maltan kivikautisen kulttuurin saavutuksille ei tunneta vastinetta muualta maailmasta. Merkittävimmät ja parhaiten säilyneet muinaistemppelit ovat Tarxien Vallettan lähistöllä ja Haqar Quim (arabiaa, ) saaren lounaisrannikolla sekä maanalainen luolasto Hal Saflienin hypogeum lähellä satamaa. Muita merkittäviä muinaismuistoja ovat Mnadrjan, Kordin, Ta' Hagratin, Skorban ja Borg In-Nadurin temppelit Maltan pääsaarella ja Ġgantijan rauniot Gozon saarella. Maltan kivikautiset temppelit on yleensä rakennettu kolmi- tai viisilehtisen apilan muotoon, Tarxienin ja Hagar Quimin suurissa temppeleissä on jopa kuudesta seitsemään osiota. Samanmuotoisia rakennelmia ei ole tavattu muualta maailmasta. Maltan temppeleitä väitetään maailman vanhimmiksi vapaasti seisoviksi kivirakennelmiksi. Niistä aikaisimmat ovat melko yksinkertaisia kuoppahautoja, joista vanhimmat ovat noin kahdeksan tuhatta vuotta vanhoja. Kivikautisen kulttuurin kukoistuskautena noin 3000–2500 eaa. rakennetuille suurimmille temppeleille ei tunneta vastineita muualta maailmasta. Vaikuttaa siltä, että kivikautinen kukoistus on päättynyt äkillisesti noin 2500 eaa. ja Malta on ollut tyystin asumaton 2500–1000 eaa., kunnes se on pronssikaudella asutettu uudelleen Apenniinien niemimaalta, Sisiliasta ja kauempaa aina Foinikiasta asti. Maltan muinaiskulttuuriin liittyy myös muita erikoisia piirteitä. Lähes kaikki säilyneet veistokset kuvaavat nykykatsannon mukaan ylettömän lihavia naisia. Hypogeumiin haudatuista useista tuhansista vainajista vain yksi on kyetty tunnistamaan mieheksi. Lisäksi kivikautiselta ajalta ei ole säilynyt jänistä suuremman eläimen tappamiseen sopivia aseita. Edellä mainittujen seikkojen vuoksi Malta on saavuttanut kulttimainetta jonkinlaisen alkuperäisen matriarkaalisen ja rauhanomaisen kulttuurin alkukotina. Onkin kiistämätöntä, että esimerkiksi Mnadrjan temppeli on rakennettu pikemminkin kaunista näköalaa kuin helppoa puolustettavuutta ajatellen. Näin vanhoista ajoista puheen ollen on kuitenkin vaikea tietää, onko Malta ollut vain eristetty rauhanomainen saareke keskellä sotaista merta vai onko se itse asiassa vain ainoa olosuhteiden oikusta säilynyt esimerkki siitä, millaista elämä on 6 000 vuotta sitten ollut laajemmallakin alueella. ==Katso myös== *Maltan megaliittiset temppelit ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Maltan historia
Neilos

Neilos () oli kreikkalaisessa mytologiassa egyptiläinen jokijumala ja Niilin henkilöitymä. Hänen kerrottiin olleen Okeanoksen ja Tehthyksen poikaHesiodos, Theogonia ('Jumalten synty') 334–345 (engl. käännös)Hyginus, Fabulae Esipuhe (engl. käännös), jolla oli useita jälkeläisiä. Heistä mainitaan Memfis, AnkhinoeApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.1.4 (engl. käännös), AnippePlutarkhos, Moralia iv.38 (engl. käännös) ja Khione, jonka tämä sai Kallirrhoen kanssaMaurus Servius Honoratus, ad Aeneid iv.250 (lat.). Vaikka Neilos onkin toinen ainoastaan kahdesta Pohjois-Afrikan joesta, joille kreikkalaisessa mytologiassa on henkilöitymä, hänen merkityksensä tarustossa on vähäinen. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalat
Wulff

Wulff voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Wulffin kulma, nyk. Mannerheimintien kulmassa sijainnut Argoksen talo * Wulff-yhtiöt, suomalainen toimistotarvikkeita, liike- ja mainoslahjoja, it-tarvikkeita ja ergonomiatuotteita myyvä yritys ==Sukunimi== * Albert Wulff (1866–1939), suomalainen insinööri ja kanavapäällikkö * Christian Wulff (s. 1959) saksalainen konservatiivipoliitikko * Einar Wulff (1888–1978), suomalainen kauppaneuvos, Thomas Fredrik Wulffin poika * Fredrik Wulff (1845–1930), ruotsalainen kielitieteilijä * Harry Wulff (1920–2007), suomalainen kauppaneuvos, Einar Wulffin poika * Helge Wulff (s. 1903) ruotsalainen lääkäri, toimi Suomessa sotien aikana * Hilmar Wulff (s. 1908), tanskalainen kirjailija * Jarl Wulff (1899–1950), jääkäri * Knut Wulff (1913–2002), ruotsalainen kosmetiikka-alan keksijä, Pierre Robert -yrityksen perustaja * Mikaela Wulff (s. 1990) suomalainen kilpapurjehtija * Thomas Fredrik Wulff (1856–1936), suomalainen yrittäjä ja kauppias, Wulff-yhtiöiden perustaja * Thomas Wulff (s. 1953), suomalainen kirjailija * Thorild Wulff (1877–1917), ruotsalainen tutkimusmatkailija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Werner Åström

Werner Johannes Åström (30. syyskuuta 1885 Oulu – 22. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän maalasi pehmeästi muotoillen mutta värikkäästi idyllisen rauhallisia interiöörejä, levollisia alastonkuvia ja rehevän valoisia kesämaisemia. Åström kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1903–1904 ja harjoitti sen jälkeen taideopintoja muun muassa Pariisissa Académie Colarossissa ja Académie Ransonissa 1905–1906 sekä 1909–1911. Hän toimi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun johtajaopettajana 1917–1918 ja opettajana 1926–1940 sekä Helsingin yliopiston piirustussalin vt. opettajana 1925–1926 ja 1929. Åström debytoi Helsingissä 1907. Vuonna 1917 hän voitti ensimmäisen palkinnon dukaattikilpailussa. Vuosina 1920–1924 Åström asui Vaasassa, Lapualla ja Vimpelissä. Hänen maalaustensa kohteena oli tavallista kansaa Marraskuun ryhmän ihanteiden mukaisesti. Tältä ajalta on esimerkiksi maalaus Talvi-ikkuna (1920). Hänen teoksiaan on muun muassa Kansallisgallerian kokoelmissa. Åströmille myönnettiin Pro Finlandia -mitali (1954) ja valtion taiteilijaeläke. Hän kuoli 93-vuotiaana Helsingissä 22. huhtikuuta 1979. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eräs pohjanmaalainen taiteilijakoti, Suomen Kuvalehti, 15.04.1922, nro 15-16, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Aarre Heinonen : Taiteilija Werner Åström, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 05.11.1933, nro 45, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Dariusz Kuć

Dariusz Kuć (s. 24. huhtikuuta 1986) on puolalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 100 metrin juoksu. Kuć juoksee myös Puolan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, missä hän voitti hopeaa yleisurheilun Euroopan- mestaruuskilpailuista 2006. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 60 m: 6,59 s (2009) * 100 m: 10,15 s (2011) * 200 m: 20,59 s (2012) ==Saavutukset== * hopeaa 4 × 100 metrillä alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003 * 10:s 100 metrillä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2004 * 11:s 60 metrillä sisäratojen MM-kisoissa 2006 * EM-hopeaa Puolan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa 2006 * 19:s 100 metrillä EM-kisoissa 2006 * 11:s 100 metrillä MM-kisoissa 2007 * kuudes 60 metrillä sisäratojen EM-kisoissa 2009 ==Lähteet== * Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Keller

Christian Keller (s. 3. elokuuta 1972 Essen, Nordrhein-Westfalen) on entinen saksalainen uimari, joka edusti kotimaataan kolmissa olympialaisissa, alkaen vuodesta 1992. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Keller voitti pronssia 4x200 metrin vapaauintiviestissä. Aikaisemmin hän oli jo voittanut lyhyellä radalla MM-kultaa 200 metrin sekauinnissa Palma de Mallorcalla 1993, ja EM-kultaa pitkällä radalla 4x200 metrin vapaauintiviestissä Wienissä 1995. Toisen EM- kultansa Keller voitti neljä vuotta myöhemmin samalla matkalla Istanbulissa 1999. Lisäksi hän voitti uransa aikana lukuisia muita mitaleja. Keller voitti 1980-luvun lopulla useita mestaruuksia juniorien EM-kilpailuissa. Hänet valittiin kahdesti Saksan parhaaksi miesuimariksi, vuosina 1994 ja 1995. == Lähteet == *Christian Kellerin kotisivut Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marian Woronin

Marian Jerzy Woronin (s. 13. elokuuta 1956 Grodzisk Mazowiecki, Puola) on entinen puolalainen pikajuoksija. Hän kilpaili enimmäkseen 100 metrin juoksussa. Woronin edusti Puolaa kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa ja saavutti olympiahopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa joukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Zenon Licznerski, Leszek Dunecki ja Krzysztof Zwolinski. Hän voitti 4 × 100 metrin viestijuoksussa Euroopan mestaruuden 1978 ja EM-pronssia 100 metrin juoksussa Ateenan EM-kisoissa 1982. Hänen ennätyksensä sadalla metrillä on vuonna 1984 juostu 10,00 s. Ennätysjuoksun tarkka aika oli 9,992 sekuntia.http://sport.wp.pl/kat,1762,wid,8315753,wiadomosc.html?POLL%5Brid%5D=8843680&ticaid;=164b0 Woronin oli vuoteen 2010 saakka nopein sallituissa oloissa sähköajanotolla sata metriä juossut eurooppalaisperäinen valkoihoinen. Heinäkuussa 2010 ranskalainen Christophe Lemaitre juoksi ajan 9,98 s. Sisäratojen EM- kilpailuissa Woronin voitti 60 metrillä Euroopan mestaruuden vuosina 1979, 1980, 1981, 1982 ja 1987 sekä pronssia vuonna 1977. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt