EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kuningasliputtaja

Kuningasliputtaja (Parotia wahnesi) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kuningasliputtajaa tavataan Papua-Uudessa- Guineassa Uuden-Guinean saarella Huonin niemimaalla ja Adelbertin vuoristossa. Lajin populaatio on pieni, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Paratiisilinnut
Pikku-Lattio

Pikku-Lattio, joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Lattio, on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven rantaviiva on 590 metriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jonka ranta on soistunutta. Rannan läheisyydessä on yksi loma-asunto, jonne johtaa tie Vammalasta. == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Sen kolme tulo-ojaa laskevat läheisiltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla. Se virtaa ensin 800 metriä Himmaaseen ja jatkaa seuraavaksi Lattio-ojana ja yhtyy sitten lopulta Vaunujokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä ja Vaunujoella noin 60 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle yli 30 metriä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Laitiojärvi". == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma- alue
Iso-Lattio

Iso-Lattio on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Myllymaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Iso-Lattion pinta-ala on 4,6 hehtaaria, sen pituus on 500 metriä ja leveys 110 metriä. Se on muodostunut kahden kallioisen mäen väliseen painanteeseen. Metsäalueen painanteet ovat yleensä soistunutta metsämaata. Järvessä ei ole saaria. Iso-Lattion rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sen rannat ovat pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven päädyt ovat soistuneita. Rantojen lähialueella on viisi vapaa-ajan asuntoa, joiden luo kulkee metsätiet Myllymaan suunnalta. Eteläpään mökiltä on rantaan merkitty pitkospuut. == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Siihen laskee neljä tulo-ojaa ympäröiviltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannassa, josta saa alkunsa 1,4 kilometriä pitkä Lattio- oja, joka päättyy metsään padotulle Himmaan tekolampeen. Ennen sitä siihen yhtyy Pikku-Lattiosta tuleva oja. Järven vedenpinnan korkeus on 100,0 metriä ja Himmaalla yli 90 metriä mpy., joten pudotusta kertyy Lattio-ojalle noin 10 metriä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Laitiojärvi". Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven nimenä Iso Laitio. Sen etelärantaan tulee etelästä polut, jotka jatkavat eteenpäin kohti luodetta. Polun vareessa sijaitsee kartassa ”kämpän” karttamerkki. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma- alue
Humalisjärvi

Humalisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Myllymaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Humalisjärven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 320 metriä ja leveys 180 metriä. Järven ympäristö on alavaa metsämaata, vaikka sen eteläpuolella kohoavat Riihikalliot 112 metrin korkeuteen. Järvessä ei ole saaria. Sen rantaviiva on 0,78 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on neljä loma-asuntoa, joihin johtaa metsätiet Myllymaalta. == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen Myllymaalla. Järven vedenpinnan korkeus on 89,6 metriä ja Liekoveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 32,1 metriä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Humalijärvi". Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven rannoille merkitty suomaata ja lato. Se voisi tarkoittaa, että järven rannat olisivat olleet maatalon heinäniittyjä. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Jamssikasvit

Jamssikasvit (Dioscoreaceae) on useita satoja lajeja sisältävä yksisirkkaisiin koppisiemenisiin kuuluva kasviheimo, jonka tunnetuimmat edustajat ovat jamssit (Dioscorea). == Tuntomerkit == Jamssikasvit ovat juurakollisia ruohovartisia köynnöksiä tai liaaneja. Ne kiipeilevät kiertymällä tuen ympärille. Karvat ovat erittäviä. Lehdet ovat erilaistuneet ruodiksi ja lavaksi ja ovat verkkosuonisia. Ruodin molemmissa päissä on paksunnokset eli pulvinukset; lehtikanta ei ole tuppimainen. Kukinnot sijaitsevat lehtihangoissa. Emilehdet ovat erillisiä. Siemenet ovat siivellisiä ja niissä on leveä alkio, jonka sirkkalehti on enemmän tai vähemmän lateraalinen.Stevens 2001–, viittaus 19.12.2014. == Levinneisyys == Jamssikasveja tavataan enimmäkseen tropiikissa, mutta myös lauhkeilla alueilla, muun muassa Etelä- ja Länsi- Euroopassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/dioscoreaceae.gif == Luokittelu == Jamssikasvien lajimäärä voi olla jopa 870, joista melkein kaikki ovat jamssien (Dioscorea) suvun jäseniä. Suvuissa Stenomeris ja Trichopus on kummassakin vain kaksi lajia. Edellinen suku kasvaa Länsi-Malesiassa ja sen kasvit ovat paksutyvisiä. Niiden kukan kehätorvi on hyvin kehittynyt ja laajentunut heteiden kiinnittymiskohdan alapuolelta. Heteenponsien konnektiivi on hyvin pitkä ja liittyy luottiin. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, vartalo keilamainen ja luotti pistemäinen. Trichopus-lajit kasvavat Madagaskarilla, Intian eteläkärjessä, Sri Lankassa ja Malakan niemimaalla. Niiden varret ovat köynneliäitä, ja lehtiruodissa on vain pulvinus tyvellä tai sekin puuttuu. Heteet ovat koveria ja ympäröivät vartaloa; ponnen lokeroside on leveä ja kärjestään pidentynyt. Luotti on kaksiliuskainen. Hedelmä on enemmän tai vähemmän avautumaton ja siivellinen samara tai lähes marjamainen; siemenet ovat siivettömiä. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dioscoreaceae * Luokka:Kasviheimot
Valkeajärvi (Vaunujoki)

Valkeajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi. == Maantiede == Valkeajärven pinta-ala on 3,7 hehtaaria, sen pituus on 340 metriä ja leveys 220 metriä. Se sijaitsee Kyynärjärven pohjoispuolella mäen jyrkänteen alla. Siinä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 0,98 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä. == Vesistösuhteita == Valkeajärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuojan alku, joka päättyy kartoissa metsään. Alempana alkaa toinen 1,4 kilometriä pitkä oja, johon pintavedet johtuvat ja joka yhtyy Vaunujokeen samassa kohtaa kuin Kyynärjärven laskuoja. Järven vedenpinnan korkeus on 89,9 metriä ja Vaunujoen noin 75 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 15 metriä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Walkiajärvi". Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järvi vielä autio, vaikka järvelle tulee Lakkiniemeltä pari polkua . == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Tervalammi (Sastamala)

Tervalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Kotajärvenmaalla sijaitseva lampi. == Maantiede == Ovaalin muotoisen lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, sen pituus on 280 metriä ja leveys 190 metriä. Lammen ympäristö kuuluu Uuhisuolle, joka on lammen ympäriltä voimakkaasti ojitettua. Lammen luusua sijaitsee sen etelärannalla, josta saa alkunsa 850 metriä pitkä laskuoja Joutsijärveen. Uuhisuo on vedenjakajalla, jonka pohjoispuolella olevat järvet laskevat Mouhijärveen. Järven rantaviiva on 0,73 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda teitä. == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,7 metriä ja Joutsijärven 102,6 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 1,1 metriä. == Historiaa == Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa lampi sijaitsi Mouhijärven puolella. Seutu oli Uuhisuon autiota suomaata. Lähimmät niittymaat sijaitsivat Onkilammen lähellä . Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa seutu oli edelleen koskematonta erämaata . Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on Joutsijärven ja Tervalammin ympäristössä ojitettu harvakseltaan suoaluetta. Noin kilometrin verran länteen on perustettu pieni maatila, jonne tulee tie lounaan suunnalta.. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Luettelo Suomen jääkiekkomaajoukkueen otteluista

Tämä on luettelo Suomen miesten jääkiekkomaajoukkueen pelaamista maaotteluista. Suomi pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 1928. == 1920-luku == === 1928 === == 1930-luku == === 1933 === === 1937 === === 1938 === === 1939 === == 1940-luku == === 1941 === === 1945 === === 1946 === === 1947 === === 1948 === === 1949 === == 1950-luku == === 1950 === === 1951 === === 1952 === === 1953 === == 1960-luku == === 1960 === === 1963 === === 1964 === === 1965 === == 1970-luku == == 1980-luku == == 1990-luku == == 2000-luku == === 2000 === === 2001 === == 2010-luku == === 2010 === === 2011 === === 2012 === === 2013 === === 2014 === === 2015 === === 2016 === === 2017 === === 2018 === == Lähteet == * nationalteamsoficehockey.com – Finland Men All Time Results === Viitteet === Suomen jääkiekkomaajoukkueen ottelut maajoukkueen ottelut
Joutsijärvi (Sastamala)

Joutsijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi. == Maantiede == Joutsijärven pinta-ala on 15,1 hehtaaria, sen pituus on 740 metriä ja leveys 320 metriä. Se on muodostunut mäkien väliseen painaumaan ja sitten se on soistunut luoteiselta puolelta. Järvessä on yksi luotomainen saari. Joutisjärven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä. == Vesistösuhteita == Joutsijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Siihen laskee neljä suo- ojaa. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä laskuoja Miekkajärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 102,6 metriä ja Miekkajärvellä 97,3 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 5,3 metriä. == Historiaa == Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven länsirannan suolla pieni rakennus. Mouhijärven ja Karkun kuntaraja ylittää järven ja yksi sen rajapyykeistä sijaitsee sen luusuassa. Järvi on tuolloin vielä autio. == Lähteet == Luokka:Karkun järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue Luokka:Mouhijärven järvet
Miekkajärvi (Sastamala)

Miekkajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi. == Maantiede == Miekkajärven pinta-ala on 7,8 hehtaaria, sen pituus on 640 metriä ja leveys 200 metriä. Järven ympäristö on ylängön reuna-aluetta, jonka epätasaisuuksiin se on muodostunut. Sen rantavyöhyke on soistunutta metsämaata. Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla ei ole loma-asuntoja, mutta sinne johtaa metsätie Lakkiniemeltä. Itärannalle on rakennettu laavu. Järvessä ei ole saaria. == Vesistösuhteita == Miekkajärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järveen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi on Joutsijärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa kolme kilometriä pitkä Metsäjoki, joka laskee Kyynärjärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä ja Kyynärjärven 90,3 metriä mpy., joten Metsäjoelle kertyy pudotusta 7,0 metriä. == Historiaa == Vuonna 1855−1856 jukaistussa Kalmbergin kartastossa on järvi sen ympäristö täysin erämaata. Ainoa maataluteen liittyvä toiminto on Metsäjoen varsien niityt, joilta on korjattu talteen heinää. Vuoden 1930 Tyrvään taloudellisessa kartassa näkyy järven länsipuolella maatila ja metsäjoen varressa toinen. Länsipuolen maatilalle kulki ainoastaan kärrypolku. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on Metsäjoen nimi kirjoitettu Metsäoja. Molemmat maatilat ja niiden rakennukset näkyvät edelleen tässäkin kartassa. Itse järvi on edelleen autio. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Kyynärjärvi (Sastamala)

Kyynärjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi. == Maantiede == Kyynärjärven pinta-ala on 23,4 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 400 metriä. Se on muodostunut Salamakallion ja Tomperinkallion sekä pohjoispuolen mäkien väliseen painaumaan. Järvi on kaksiosainen ja suurta itäosaa ja pienempää länsiosaa yhdistää yli 10 metriä leveä salmi. Järven rantaviiva on 3,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Ranta-alueet ovat pääosin alavaa ja tasaista suomaata. Rannoille on rakennettu yksitoista vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lakkiniemeltä. Järven itäosassa on luotomainen saari. == Vesistösuhteita == Kyynärjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen samaan kohtaan, mihin Valkeajärven laskuoja yhtyy. Järven vedenpinnan korkeus on 90,3 metriä ja peltoalueella 75,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 15,3 metriä. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kynerjärvi". Järven lähiympäristö on sekä vuoden 1930 Tyrvään taloudellisessa kartassa että vuoden 1961 peruskartassa hyvin muuttumaton. Peruskartassa erottaa vielä eteläisellä suoalueella kuusi latoa ja pohjoisella kaksi latoa. Niihin korjattiin aikoinaan heinät talteen talven ruokintakautta odottamaan. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Kotajärvi (Sastamala)

Kotajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Kotajärvenmaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Kotajärven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, sen pituus on 510 metriä ja leveys 160 metriä. Se sijaitsee ylänköalueella, jossa se on muodostunut mäkimaiseman painanteisiin. Ylänköalue on soistunutta, mutta järven korkeat rannat ovat pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjoisrannat ovat suomaata. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä. Sillä ei ole saaria ja sen itärantaan on rakennettu yksinäinen mökki. Mökille tulee tie läheisen maatalon luota. == Vesistösuhteita == Kotajärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järveen lyhyt tulo-oja Koukkujärvestä ja sen oma laskuoja on Koiranojaan, jonka nimi muuttuu alajuoksulla Vaunujoeksi ennen laskemistaan Liekoveteen. Kotajärven vedenpinnan korkeus on 106,2 metriä ja Liekoveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy Vaunujoelle 48,7 metriä. == Historiaa == Vuosina 1955−1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa sijaitsee järvi asumattomalla seudulla. Järven ympäristöstä ei ole kukaan raivannut suota heinäniityksikää, vaikka sitä on harjoitettu muualla ylänköalueella. Kartassa erottuu Koukkujärvi varsin suuren kokoisena. Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään taloudellisessa kartassa ei Koukkujärveä enää erotu. Myös asutus on levinnyt lähinnä järven länsipuolelle. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on on Koukkujärvi piirretty varsin pieneksi lammeksi. Järvien välisellä suoalueella on pieni rakennus, joka viittaisi niittymaiden heinäntekoon. Koukkujärven olemassaoloon viittaisi myös korkeuskäyrien muoto, joka on koukkumainen. Kun vertaa avosuoiden sijaintia, voi havaita niittymaiden raivaamisen jälkiä, ja varsinkin jos Koukkujärvi tosiaan on aikoinaan laskettu. Siitä asiasta pitääkuitenkin saada varmuus muista lähteistä. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Vaunujoen valuma-alue
Tove Appelgren

Tove Appelgren (s. 8. heinäkuuta 1969 Turku) on suomenruotsalainen kirjailija ja teatteriohjaaja. Appelgren on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta, missä hän opiskeli ohjaamista. Hän on opiskellut myös journalistiikkaa ja kirjallisuutta. Appelgren kirjoittaa Vesta-Linnea- kuvakirjasarjaa, jota kuvittaa Salla Savolainen. Teos Vesta-Linnéas svartaste tanke (suom. Vesta-Linnea mieli mustana) oli vuoden 2008 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Kirjoja on käännetty suomen lisäksi englanniksi, hindiksi, kiinaksi, norjaksi, puolaksi, romaniaksi, saksaksi, tanskaksi, turkiksi, urduksi, venäjäksi ja viroksi, ja niiden pohjalta on tehty ruotsinkielinen televisiosarja, joka sai ensiesityksensä vuonna 2022. Lisäksi Appelgren on käsikirjoittanut ja ohjannut sarjaan liittyvän itsenäisen näytelmän Varo hirviä, Vesta-Linnea!. Kirjojen lisäksi Appelgren on kirjoittanut näytelmiä ja satukokoelman Djur (2005). __NOTOC__ ==Teoksia== === Kirjoja === * * * * * * === Näytelmiä === * Tuomas & Tero (Thomas & Tryggve, 2003), Teatteri Taimine * Surkeus & kurjuus (Olycka & elände, 2005), Teatteri Taimine * Piece of Cake (2007), Teatteri Taimine * Varo hirviä, Vesta-Linnea! (Akta dig för älgarna, Vesta-Linnea! 2012), Unga teatern * True Love Sucks (2012), Teatteri Taimine * Tie Your Camel (2014), Teatteri Taimine * Honey (2018), Åbo svenska teater ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Meet Tove Appelgren, a Finnish-Swedish author and theater director. Kirjastokaista- video. Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Galliumantimonidi

Galliumantimonidi (GaSb, gallium antimonide) on galliummetallin ja puolimetalleihin kuuluvan antimonin muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa gallium jakaa elektropositiivisena (Linus Paulingin elektronegatiivisuusarvoilla 1,6) elektroninsa elektronegatiivisemmalle antimonille (elektronegatiivisuusarvo 1,9). Elektronegatiivisuusarvojen pienen eroavuuden vuoksi galliumin ja antimonin välille muodostuu kovalenttinen kolmoissidos. Alkuaineparista johtuen yhdisteellä esiintyy puolijohteen ominaisuuksia. Galliumantimonidi on myrkyllistä ihmiselle ja ympäristölle. ==Käyttö== Galliumantimonidin kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia on tutkittu vuosikymmenten ajan sen puolijohdemaisen käyttäytymisen vuoksi. Infrapunakokeissa galliumantimonidikiteiden optisia, sähköisiä sekä termisiä ominaisuuksia on tutkittu joko sellaisinaan tai kiteitä on käsitelty lyijyllä. Galliumantimonidia käytetään elektronisissa laitteissa, esimerkiksi ympäristöön pääsevien myrkkykaasujen IR-havaitsimissa, LED-valoissa, lasereissa, transistoreissa sekä aurinkoenergiaa keräävissä termisissä valosähköisissä piireissä. Galliumantimonidi on herkkä ilmankosteudelle, minkä vuoksi sitä ei käytetä arjen sähkölaitteissa, vaan kyseisen yhdisteen ovat korvanneet joko indiumin puolijohteet tai germanium. == Lähteet == *American Elements, viitattu 19.12.2014. *PubChem, viitattu 19.12.2014. *Chem Industry , viitattu 19.12.2014. *Gallium antimonide, Ioffe Institute, viitattu 19.12.2014. *Galliumantimonidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 19.12.2014. *Haavisto, Anja et al.(2003). MAOL-taulukot. Keuruu: MAOL ry., Otava. s. 133–134. *Hernandez-Zarazua, R. et al. (2004). Investigation of the Phase Diagram of the Pb-Ga-Sb System, Thin. Sol. Fi., 461(2), s. 233–236. *Kim, H. J. et al. (2005). Influence of Native Defects on the Infrared Transmissions of Undoped Ga-In-Sb Bulk Crystals, J. Electron. Mater., 34(11), s. 1391–1398. *Pashinkin, A. S.; Fedorov, V. A.; Malkova, A. S. & Mikhailova, M.S. (2010). Heat Capacity of GaBV and InBV (BV = P, As, Sb) above 298 K, Inorg. Mater., 46(9), s. 1007–1012. *Piesbergen, Ulrich. (1963). Die durchschnittlichen Atomwärmen der AIIIBV-Halbleiter AlSb, GaAs, GaSb, InP, InAs, InSb und die Atomwärme des Elements Germanium zwischen 12 und 273 K, Zeitschrift für Naturforschung, 18a(2), s. 141–147. *Singh, B. P.; Tripti, S. & Singh, Vipnesh. (2008). Analysis of Optoelectronic Properties of ANB8-N Type Binary Solids, Indian J. Pure Appl. Phys., 46(7), s. 502–506. *Tro, Nivaldo J. (2008). Chemistry: A Molecular Approach. New Jersey: Pearson Education, Prentice Hall. s. 377–381. Luokka:Galliumyhdisteet Luokka:Antimoniyhdisteet Luokka:Puolijohteet Luokka:Puolimetalliyhdisteet
Wattivaaka

Wattivaaka (tai Kibblen vaaka) on elektromekaaninen painon mittauslaite, jota käytetään massan yksikön kilogramman määritelmään liittyvissä mittauksissa. == Taustaa == Elektrodynamometri on wattivaa’an kaukaisin esikuva, jonka perusteet esitti ensimmäisen kerran 1848 Wilhelm Weber. Elektrodynamometri mittaa sähkövirtaa, jännitettä tai tehoa. Elektrodynamometria kehitti eteenpäin Lordi Kelvin William Thomson tekemällä siitä laboratoriokäyttöön tarkoitetun version, joka tunnettiin nimellä ampeerivaaka. Wattivaaka on kehittyneempi mittauslaite ampeerivaa’asta ja muutettu mittaamaan sähkövirran sijaan kappaleen painoa. Wattivaa’an periaatteet esitti 1975 brittiläinen fyysikko Bryan P. Kibble National Physical Laboratorystä (NPL). ==Periaatteet== Wattivaaka, magneettikentässä liikkuva kela Punnituskoe 1) Punnitus 1) Voimatasapaino: \- Staattisessa magneettikentässä olevaan kelaan syötetään virta I, jolloin siihen kohdistuu voima F = Iβ \- Voima kompensoidaan punnuksen aiheuttaman painovoiman g m avulla (g= putoamiskiihtyvyys, m= massa ), F = I β = m g, missä β=mg/I riippuu geometriasta ja magneettikentästä punnitus.png|Punnitusvaihe Wattivaaka, magneettikentässä liikkuva kela Liikutuskoe 2) Induktiomittaus 2) Mitataan kelaan indusoitunut jännite U \- kelaa liikutetaan magneettikentässä nopeudella v -β= U/v U= v β= − v*∂ Φ/∂z 3) Yhdistetään voimatasapainon ja induktiomittauksen tulokset: β= mg/I = U/v mgv = UI (mekaaninen teho = sähköteho) Tiedosto:induktio.png|Liikutusvaihe Wattivaa’alla on monenlaisia toteutustapoja riippuen tutkimusryhmästä. == Avogadron projekti== Avogadron projekti on wattivaa’an kanssa kilpaileva metodi kilogramman uudelleen määrittelyssä. Siinä kilogramma määriteltäisiin käytännössä piipallon mukaan, joka painaisi täsmälleen kilogramman. Projektin virallinen nimi on: International Avogadro Coordination. Piipallojen valmistusta on tehnyt vain yksi konsortio. Wattivaakaa on testattu ainakin 5:ssä eri maassa. == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== Luokka:Mittalaitteet
Jurot nuorisojulkkikset (kappale)

Jurot nuorisojulkkikset on helmikuussa 1981 ilmestynyt Hassisen koneen kolmas single. Kappale on myöhemmin samana vuonna julkaistulta yhtyeen toiselta albumilta Rumat sävelet. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 18. Singlen B-puolen kappaleet eivät olleet mukana Rumat sävelet -albumilla, mutta ne on myöhemmin julkaistu bonuskappaleina levyn CD-versiolla sekä useilla kokoelmilla. Raha ratkaisee on Irwin Goodmanin säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama laulu, joka alun perin ilmestyi Irwinin albumilla Ei tippa tapa vuonna 1966.Raha ratkaisee Fono äänitetietokanta. Viitattu 19.12.2014. == Kappaleet == ;A-puoli # ;B-puoli # * # == Muusikot == * Ismo Alanko – laulu, kitara * Reijo Heiskanen – kitara * Jussi Kinnunen – basso * Harri Kinnunen – rummut == Lähteet == *HASSISEN KONE: Jurot nuorisojulkkikset Finnmusic ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1981 kappaleet Luokka:Hassisen koneen kappaleet
Pekka Pyyhtiä

Pekka Antero Pyyhtiä (28. joulukuuta 1930 Jääski – 1997) oli suomalainen Lahdessa asunut nuortenkirjailija. Pyyhtiä työskenteli myymälänhoitajana, myyntimiehenä, konttorinhoitajana ja lehtiavustajana. Hän kirjoitti myös pakinoita ja oli Salpausselän kirjailijoiden yhdistyksen johtokunnan sihteerinä vuosina 1973–1978. Pyyhtiä kirjoitti 1970-luvulla kolme nuorten seikkailukertomusta jotka pohjautuivat hänen omiin lapsuuden ja nuoruuden ajan vaiheisiinsa.Päijät-Häme Wiki : Pekka Pyyhtiä == Teoksia == * Seikkailujen kesä. Karisto 1974 * Mitäs me mieliharmit : seikkailukertomus 10-100 vuotiaille pojille. Karisto 1978 * Avustajat pois : seikkailukertomus 10-100-vuotiaille pojille ja niille tytöille, jotka haluavat tietää enemmän.... Karisto 1980 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Johanna Hulkko

Johanna Hulkko (s. 1969 Oulu) on suomalainen kirjailija ja luovan kirjoittamisen ohjaaja. Koulutukseltaan Hulkko on filosofian maisteri. Hän on kirjoittanut aikuisten romaaneja, lasten- ja nuortenkirjoja sekä kuvakirjoja. Hulkko on myös käsikirjoittanut Uusi päivä -televisiosarjaa. Vuonna 2009 Hulkko sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon esikoisromaanistaan Säkeitä Pietarista. Vuodesta 2013 alkaen hän on kirjoittanut Geoetsivät- lastenkirjasarjaa. Hulkko sai sarjan ensimmäisestä osasta Geoetsivät ja rahakäärön arvoitus Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 2014. Kirjasarjan toinen osa Geoetsivät ja vaeltava aave (2013) oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana vuonna 2014. Hulkko asui Oulussa vuoteen 1989 ja Tampereella vuosina 1989–1999. Vuodesta 1999 hän on asunut Nokialla. ==Teokset== ===Romaanit=== * * * * ===Nuortenkirjallisuus=== * * ; Harmaa hakkeri -sarja * * * ===Lastenkirjallisuus=== ;Geoetsivät-sarja # # # # # # # # # # # # # # ;Maija-kuvakirjat * * * ;Muut * ==Palkinnot ja tunnustukset== * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 2009 (Säkeitä Pietarista) * Arvid Lydecken -palkinto 2014 (Geoetsivät ja rahakäärön arvoitus) * Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkuus 2014 (Geoetsivät ja vaeltava aave) * Laivakello-palkinto 2017 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Johanna Hulkon kotisivut * Virkkula, Simopekka: Johanna Hulkko on ”hurtuukeihin pukeutuva kulttuuritäti”, joka uppoutui saabistien ja rompetorien maailmaan – nyt sarjakirjailija jännittää uuden romaaninsa vastaanottoa HS.fi. 8.9.2020. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taavi Vähäsarja

Taavi Johannes Vähäsarja (28. joulukuuta 1930 Kemi – 4. joulukuuta 1975 Kemi) oli suomalainen kirjailija. (Arkistolinkki) == Teoksia == * Kynä ja kivääri: romaani. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1972 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Maaselän Kone

pienoiskuva|213x213px|Maaselän Kone Oy valmisti ketjusahallisia Hakki Pilke- klapikoneita. Maaselän Kone Oy oli Haapajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva maa- ja metsätalouskoneita valmistava yritys. Sen pääasiallisena tuotteena olivat Hakki Pilke -klapikoneet, jotka kuuluvat nykyään Terra Patrisin omistaman TP Silvan valikoimiin. == Historia == Maaselän Kone Oy perustettiin vuonna 1984. Maaselän Kone Oy liitettiin Terra Patris -konserniin vuonna 2002. Vuonna 2014 yrityksellä oli lähes sata työntekijää ja sen liikevaihto oli yli 10 milj. euroa. Yhtiön liiketoimintaan kuului tuotteiden vienti ulkomaille, polttopuukoneita se myi kuudessa maanosassa yli 35 maassa. Vuonna 2020 Terra Patris Oy yhdisti polttopuukoneliiketoiminnan yhteen yritykseen. TP Silva Oy -yhtiöön liitettiin Maaselän Kone Oy, Ylistaron Terästakomo Oy ja Laitilan Rautarakenne Oy. == Tunnustuksia == *TP Silva Oy:lle on myönnetty ISO 9001 laatusertifikaatti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalevan verkkouutinen 2006 * Hakki Pilke verkkosivut * Yritysesittely Terra Patris verkkosivuilla Luokka:Maatalouskonevalmistajat Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Haapajärvi
Jouko Mustila

Jouko Eemil Mustila (14. joulukuuta 1931 Messukylä – 12. marraskuuta 2016) oli suomalainen kirjailija. Mustila on käyttänyt myös nimimerkkejä Rolf Metsä, Erkki Tunturi ja Jouko Huumari. Mustilan vanhemmat olivat Johan Mustila ja Hilja Kälviäinen. Hän kävi keskikoulun ja suoritti opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Mustila asui Hyvinkäällä ja viimeksi Helsingissä. Hän on ollut 1980-luvulta lähtien seurakuntatyössä. Kirjojen ohella Mustila on kirjoittanut novelleja ja kertomuksia eri aikakauslehtiin.Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Jouko Mustila == Teoksia == * Hidas polkka. Karisto 1966 * Vieras ullakolla. Karisto 1967 * Pojat ja keisarin liiga. Karisto 1973 * Iloinen lokakuu. Karisto 1974 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Sanna Isto

Sanna Isto (myös Sanna Isto-Rodenkirchen, s. 1965) on suomalainen lastenkirjailija. Vuonna 2012 Isto sai Arvid Lydecken -palkinnon esikoisteoksestaan Tinka ja Taika (2011). Sarjan toinen osa Tinka ja Taika: Noidanruohon salaisuus ilmestyi vuonna 2013. Se oli vuonna 2014 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana. Vuonna 2015 ilmestyi sarjan kolmas osa Tinka ja Taika: Kielletty metsä. Teokset on kuvittanut Julia Vuori. Vuodesta 2015 Isto on myös tehnyt yhdessä Eppu Nuotion ja kuvittaja Sari Airolan kanssa Typy-kuvakirjasarjaa. Iston teos Maan alaiset oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas vuonna 2016. Teos voitti Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 2017. Iston nuortenkirja Sirpale (2019) oli Topelius-palkintoehdokkaana 2020. Isto on lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaana jälleen vuonna 2023 teoksellaan Näkymättömät. Isto on suomentanut muun muassa E. T. A. Hoffmannin teoksen Kultainen malja: satu uudelta ajalta ja Henri Bergsonin teoksen Nauru: Tutkimus komiikan merkityksestä (yhdessä Marko Pasasen kanssa). Iston novelleja on julkaistu Ryhmä 99- ja Novellit 1997 -antologioissa. Koulutukseltaan Isto on filosofian kandidaatti Helsingin yliopistosta. Hän asuu Berliinissä ja on työskennellyt myös Lontoossa, Tukholmassa ja Pariisissa. ==Teokset== ; Tinka ja Taika -sarja * * * ; Typy-sarja * * * * * ; Muut * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brunei olympialaisissa

Brunei osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1988 Soulissa, mutta lähetti tuolloin kilpailuun vain yhden toimitsijan, ei urheilijoita. Virallisesti maa osallistui olympialaisiin ensi kertaa vuonna 1996 Atlantassa, jolloin prinssi Jefri Bolkiah osallistui ammuntaan. Vuodesta 1996 alkaen Brunei on osallistunut kesäolympialaisiin joka kerta 1-3 urheilijan joukkueilla, paitsi vuonna 2008 Pekingissä, jolloin maa ei saanut rekisteröityä urheilijoitaan ajoissa. Brunei ei ole saavuttanut yhtään mitalia, eikä maa ole osallistunut talviolympialaisiin. == Lähteet == *
Hyvä Ässät!

Hyvä Ässät! on Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää duo Visa & Harri (Visa Mäkinen ja Harri Niemi). Singlen julkaisi vuonna 1978 elokuvaohjaaja Visa Mäkisen perustama levy-yhtiö Curly Records. Levyn B-puolella on Helen-nimisen artistin versio Paul Ankan hitistä Diana.Hyvä Ässät Fono-äänitetietokanta. Viitattu 20.12.2014. == Singlen kappaleet == ;A-puoli * ;B-puoli * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hyvä Ässät! Discogs Luokka:Porin Ässien kannatuslaulut Luokka:Vuoden 1978 kappaleet
A. J. Muikku

Antti Juho Muikku (22. maaliskuuta 1846 Liperi – 4. helmikuuta 1877 Calumet, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen toimittaja, joka perusti 1876 ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden Yhdysvaltoihin. Muikun vanhemmat olivat puuseppä Antti Muikku ja Maria Leskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Jyväskylän alkeisopistosta. Muikku opiskeli jonkin aikaa matematiikkaa Helsingin yliopistossa ja toimi laskijana Pietarin lähellä sijainneessa Pulkovon tähtitieteellisessä observatoriossa. Hän muutti 1875 Yhdysvaltoihin ja saapui talvella 1876 Michiganin kuparikaivosalueelle jossa asui suomalaisia siirtolaisia. Muikku perusti keväällä 1876 Hancockiin Amerikan Suomalainen Lehti -nimisen lehden jossa kerrottiin muun muassa samoihin aikoihin pidetystä Philadelphian maailmannäyttelystä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876 mutta se ehti ilmestyä vain muutamia kuukausia ennen kuin talousvaikeudet pakottivat lakkauttamaan lehden heinäkuussa 1876.Armas K. E. Holmio : History of the Finns in Michigan, s. 368 (Google kirjat-linkki) Muikku julkaisi vielä syksyllä 1876 Lehtinen-nimistä pienjulkaisua, joka pyrki hankkimaan suomalaissiirtolaisten ääniä republikaaniselle puolueelle samaan aikaan pidetyissä vaaleissa. Tämän jälkeen Muikku asettui asumaan suomalaissiirtolaisten asuntolaan Quincy Hillissä ja täällä hän myös kuoli talvella 1877. Muikku haudattiin Hancockin hautausmaalle ja vuonna 1879 suomalaissiirtolaiset kustansivat hänen haudalleen hautakiven.Suomalaisen kirjallisuuden alku Amerikassa, Tapio n:o 69 1.9.1880 Makkerin blogi 18.12.2014 : A. J. Muikku, the first Finnish newspaperman in America == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Dominican jalkapallomaajoukkue

Dominican jalkapallomaajoukkue on Dominican kansainvälinen jalkapallomaajoukkue, jota hallinnoi Dominican jalkapalloliitto. Joukkue on CONCACAF:n jäsen. Joukkue ei ole koskaan päässyt jalkapallon maailmanmestaruuskisojen eikä Karibian mestaruuskisojen lopputurnaukseen. ==Lähteet== Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Saostaminen (kemia)

Saostaminen (precipitation) on kemiallinen erotusmenetelmä, jolla pyritään erottamaan tutkittava tai analyysiä häiritsevä yhdiste pois näytteestä. Saostaminen tapahtuu lisäämällä tutkittavaan näytteeseen reagenssia, joka reagoi tutkittavan tai häiritsevän aineen kanssa muodostaen saostuman eli presipitaatin. Esimerkiksi kaliumjodidin (KI) lisääminen lyijynitraattiliuokseen (Pb(NO3)2) saa aikaan seuraavanlaisen reaktion: :2 KI(aq) + Pb(NO3)2(aq) → 2 KNO3(aq) + PbI2↓ Reaktiossa vesiliukoiset (vesiliuoksia merkitty aq) kaliumjodidi ja lyijynitraatti reagoivat keskenään, jolloin muodostuu veteen liukenevaa kaliumnitraattia ja astian pohjalle saostuu lyijyjodidia (saostumaa merkitty ↓). Saostamisessa tärkeintä on näytteestä poishaluttavan aineen kerääminen mahdollisimman huolella, minkä vuoksi kemiallisissa analyyseissä liuosta suodatetaan useamman kerran. Yleensä saostaminen suoritetaan kuumille ja laimeille liuoksille, jotka ovat usein alkuvaiheessa happamia. Saostamisessa on kuitenkin otettava huomioon myös aineiden ionitulo, jonka arvo ei saa ylittää liukoisuustulon arvoa. Muutoin saostuvan aineen ja liuoksen välinen tasapainotila ei asetu ja saostumaa ei välttämättä muodostu. ==Käyttökohteet== Saostamista käytetään, kun halutaan poistaa kovan talousveden sisältämiä metallikationeita tai estää pesuvedestä pyykkeihin kerääntyvän harmaan sävyn muodostumista. Kemiallisissa analyyseissä saostamista käytetään apuna silloin, kun valmistetaan uusia yhdisteitä, poistetaan häiritseviä ioneja tai pyritään määrittämään tutkittavasta näytteestä ionit joko kvalitatiivisesti tai kvantitatiivisesti. Kvalitatiivisessa määrityksessä tutkittavan näytteen sisältämä ioni osoitetaan saostamis- eli sakkakokeilla. Kvantitatiivisessa määrityksessä ioni joko saostetaan ja punnitaan kuivana tai näytettä titrataan tietyn pitoisella saostusliuoksella. Jälkimmäistä kutsutaan saostustitraukseksi. Esimerkiksi natriumkloridiliuoksen sisältämä kloridi voidaan määrittää titraamalla sitä hopeanitraattiliuoksella, jolloin näyteastian pohjalle muodostuu hopeakloridisaostuma. pienoiskuva|Tuntemattomien aineiden määritys saostuskokeilla. ==Lähteet== *Epäorgaanisen kemian perustyöt 1B: Ionien reaktiot ja kvalitatiivinen analyysi. (2007). Epäorgaanisen kemian laboratorio, Kemian laitos, Helsingin yliopisto. *Klinga, Martti & Näsäkkälä, Matti. (2006). Epäorgaanisen kemian perustyöt II. Epäorgaanisen kemian osasto, Kemian laitos, Helsingin yliopisto. s. 1–4, 23–26. *Saarinen, Heikki & Lajunen, Lauri H. (2004). Analyyttisen kemian perusteet. Oulu: Oulun yliopistopaino. s. 102–107, 155–159. *Tro, Nivaldo J. (2008). Chemistry: A Molecular Approach. New Jersey: Pearson Education, Prentice Hall. s. 154–158. == Aiheesta muualla == Luokka:Erotusmenetelmät
Mikulov

Mikulov (, ) on kaupunki Tšekin tasavallassa, Etelä-Määrin läänissä Itävallan rajalla. Kaupungin asukasluku on 7 387 (1.1.2018). ==Galleria== Tiedosto:Mikulov 27.JPG|Mikulovin aukio Tiedosto:The Teltscher family tombstones 02.jpg|Hautakiviä Mikulovin juutalaisella hautausmaalla Tiedosto:Svatý kopeček v Mikulově.jpg|Mikulovin pyhä kukkula (Svatý kopeček) Tiedosto:Platan javorolisty in Mikulov (2).jpg|Komenskéhon katu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Etelä-Määrin lääni
Ässät Going to Win

Ässät Going to Win on vuonna 1986 julkaistu Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää Seventh Heaven. Kyseessä on yhtyeen ainoa julkaisu. Kappaleen sanoituksen on tehnyt porilainen musiikkitoimittaja Johnny-Kai Forssell. Seventh Heaven ‎– Ässät Going To Win! Discogs. Viitattu 20.12.2014. ”Ässät Going to Win” on myös yksi ensimmäisistä Suomessa tehdyistä rap-kappaleista. Levyn muusikoista Heikki Elo tunnetaan kapellimestarina ja klassisen musiikin säveltäjänä, joka on tehnyt musiikkia myös useisiin televisiosarjoihin. Juha Haapio puolestaan on soittanut pitkään lukuisten iskelmälaulajien taustaorkesterina esiintyneessä Mistral-yhtyeessä. == Muusikot == *Juha Haapio – kitara *Heikki Elo – syntetisaattori, kosketinsoittimet, laulu *Mika Koskinen – syntetisaattori, kosketinsoittimet, laulu == Singlen kappaleet == ;A-puoli *Ässät Going to Win – (säv. Seventh Heaven, san. Johnny-Kai Forssell) ;B-puoli *Ässät Going to Win (dance-mix- instr.) – (säv. Seventh Heaven) == Lähteet == Luokka:Porin Ässien kannatuslaulut Luokka:Vuoden 1986 kappaleet
Selected Ambient Works Volume II

Selected Ambient Works Volume II on brittiläisen elektronisen musiikin artisti Aphex Twinin (oik. Richard David James) toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Albumi on tupla-albumi CD:nä. Kaikki albumin kappaleet, paitsi ”Blue Calx” ovat nimettömiä, joskin kaikille muille kappaleille on myös epäviralliset nimet. Albumin neljäs kappale esiintyy ainoastaan brittiläisissä versioissa albumista, ja kappale 19 ainoastaan brittiläisissä vinyyli- ja kasettipainoksissa. == Sisältö == * Kaikki kappaleet ovat Richard David Jamesin käsialaa, suluissa epäviralliset nimet. 1\. levy (CD) # (Cliffs) # (Radiator) # (Rhubarb) # (Hankie) # (Grass) # (Mould) # (Curtains) # (Blur) # (Weathered Stone) # (Tree) # (Domino) # (White Blur 1) 2\. levy (CD) # * # (Parallel Stripes) # (Shiny Metal Rods) # (Grey Stripe) # (Z Twig) # (Window Sill) # (Stone in Focus) # (Hexagon) # (Lichen) # (Spots) # (Tassels) # (White Blur 2) # (Match Sticks) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Aphex Twinin albumit Luokka:Ambient-albumit
Itä-Timor olympialaisissa

Itä-Timor osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja on ollut kesäolympialaisissa mukana 2004, 2008 ja 2012. 2016 Rio de Janeiron kesäolympialaisissa maalla oli ennätyssuuri joukkue, eli kolme urheilijaa. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2014, tuolloin yhden urheilijan joukkueella. Maa ei ole saavuttanut mitaleita. == Lähteet == *
Tšad olympialaisissa

Tšad osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1964 ja on siitä alkaen osallistunut 1–6 urheilijan joukkueilla jokaisiin kesäolympialaisiin vuosia 1976 ja 1980 lukuun ottamatta. Maa ei ole voittanut mitaleita. Tšad ei ole osallistunut talviolympialaisiin. ==Lähteet== *http://www.sports- reference.com/olympics/countries/CHA/ *
Mikronesia olympialaisissa

Mikronesia osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2000 ja on siitä lähtien osallistunut kesäkisoihin 5-6 urheilijan joukkueilla. Maa ei ole voittanut mitaleita. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi vuosina 2000-2012 joka kerta painonnostaja Manuel Minginfel. Talvikisoihin Mikronesia ei ole osallistunut. == Lähteet == *
Ässät, maaleja

Ässät, maaleja on vuonna 1990 singlenä julkaistu Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu. Sen esittää Iku Tukiaisen kokoama ryhmä porilaisia muusikoita. == Singlen kappaleet == ;A-puoli *Ässät, maaleja – (säv. Jussi Laine, san. Iku Tukiainen) ;B-puoli *Ässät tässä – (säv. Iku Tukiainen, san. Rantala) == Lähteet == * Unknown Artist ‎– Porin Ässät Discogs. Luokka:Porin Ässien kannatuslaulut Luokka:Vuoden 1990 kappaleet
Isomäen legenda

Isomäen legenda on vuonna 2012 julkaistu Porin Ässien kannatuslaulu, jonka esittää Remix. Mukana on laulamassa myös Ässien kauden 2012–2013 joukkue. Kyseessä on Remixin ensimmäinen singlejulkaisu. Isomäen jäähallin mukaan nimetty kappale on tavanomaisista kannatuslauluista poiketen hidastempoinen ja jopa melankolinen balladi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Remixin kappaleet Luokka:Porin Ässien kannatuslaulut
Schleswig-Holstein (F216)

Schleswig-Holstein (runkonumero F216) on Saksan laivaston Brandenburg-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1995. == Valmistus == Alus tilattiin Blohm + Vossin, Thyssen Nordseewerken ja HDW:n yhteenliittymältä. Sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1993 Bremer Vulcanin telakalla ja alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1994.Gardiner, Robert s. 146 Alus otettiin palvelukseen 24. marraskuuta 1995. == Palvelus == Alus on palveluksessa 2014. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brandenburg-luokan fregatit
Spin-lasi

Spin-lasi on magneettinen materiaali, jossa aineen atomien spinit eivät ole järjestyneet säännöllisesti. Nimi spin-lasi on analogia tavallisiin laseihin, jotka eivät koostu säännöllisestä kiteestä vaan ovat amorfisia. Spin-lasin magneettinen suskeptibiliteetti käyttäytyy lämpötilan funktiona eri tavoin riippuen siitä, onko aine jäähdytetty ulkoisessa magneettikentässä vai nollakentässä. == Lähteet == * Luokka:Magnetismi
Iso Haukijärvi (Sastamala)

Iso Haukijärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Suotaalanmaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Ison Haukijärven pinta-ala on 8,4 hehtaaria, ja sen pituus on 520 metriä ja leveys 300 metriä. Se on muodostunut Isontalonvuoren ja Haukivuoren väliseen notkoon. Järven rannat kallistuvat loivasti veteen. Järveen rajautuu kaksi peltopalstaa ja sinne on rakennettu seitsemän loma-asuntoa, jonne johtaa tiet Pohjanjärveltä. == Vesistösuhteita == Iso Haukijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma- alueeseen (35.134) se kuuluu. Sillä on neljä tulo-ojaa lähipelloilta ja soilta. Yksi tulo-oja on Pikku Haukijärven laskuoja ja läheisen Paskolammin vedet virtaavat myös Isoon Haukijärveen. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Rautajokeen Maajärven kohdalla. Järven vedenpinnan korkeus on 87,0 metriä ja Maajärvi alle 85 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta yli kaksi metriä. == Historia == Järvi laskettiin vuonna 1852. Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa oli järven ympäristöön raivattu suomaita nittymaaksi . Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa osa näistä niityistä oli otettu viljelyyn, kuten oli tehty laskuojan verressa oleville niityille . Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa peltopalstoja on aiempaa enemmän , mutta ei niin paljon kuin nykyään. == Lähteet == Luokka:Karkun järvet Luokka:Rautajoen valuma-alue
Pikku Haukijärvi (Sastamala)

Pikku Haukijärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Suotaalanmaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria, ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 200 metriä. Se on muodostunut Haukkavuoren juurelle kahden muun mäen väliseen painaumaan. Haukkavuori kohoaa 26 metriä järven pinnasta. Järvessä on saati, johon on rakennettu vapaa-ajan asunto. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu vielä neljä vapaan-ajan asuntoa, joille tulee tiet Suontaalanmaalta ja Pohjanjärveltä. == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma-alueeseen (35.134) se kuuluu. Siihen laskee vain kaksi tulo-ojaa lähisoilta. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä laskuoja Iso Haukijärveen, joka yhtyy lopulta Rautajokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 93,7 metriä ja Ison Haukijärven 87,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 6,7 metriä. == Historiaa == Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa näkyy järven ympärillä joko niittymaita tai kapeita peltopalstoja. Alue on täysin asumaton . Ainoa varhainen rakennus on tehty saaren, mikä näkyy vuoden 1961 peruskartassa . == Lähteet == Luokka:Karkun järvet Luokka:Rautajoen valuma- alue
Paskolammi (Rautajoki)

Paskolammi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Suotaalanmaalla sijaitseva lampi. == Maantiede == Paskolammin pituus on 130 metriä ja leveys 40 metriä. Se on muodostunut kallioisten pikkumäkien väliseen painaumaan. Lampea ympäröin sitä itseään laajempi suoalue. Sen ranta on metsäistä suota, jossa on vyöhyke avosuotakin. Suon reinaojat on johdettu lampeen. Lammessa ei ole saaria ja se on autio. == Luontoarvoja == Metsätä ja suosta on lohkaistu suojelualueeksi metsäpalsta, jonka sisälle Paskolammi mahtuu osittain. == Vesistösuhteita == Paskolammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma- alueeseen (35.134) se kuuluu. Sen luusua sijaitsee lounaisrannalla, josta alkaa lyhyt metsään päättyvä laskuoja. Ojan vedet kuitenkin suotuvat läheiseen Iso Haukijärveen, jonka vedet päätyvät lopuksi Rautajokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy. == Historiaa == Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on lampi on vailla ihmistoiminnan merkkejä, joten se on ollut aina erämaajärvi. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Rautajoen valuma-alue
Kuolemanjärvi (Sastamala)

Kuolemanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Kylmäkoskenmaalla sijaitseva järvi. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 120 metriä. Se sijaitsee suoalueen itälaidassa. Sillä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 0,56 kilometriä pitkä ja sen pohjoisrannoilla avosuota, mutta itärannassa on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen etelärantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Pohjalanjärveltä. == Luontoarvoja == Järven ympäristössä on, rannat mukaan lukien, yksityisomisteisten maiden luonnonsuojelualue nimellä Pietilän metsä (YSA244524, 9,02 hehtaaria). == Vesistösuhteita == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma-alueeseen (35.134) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Kaivolamminojaan. Se on osa valuma-alueen pääuomaa, joka muuttuu alajuoksulla Rautajoeksi. Järven vedenpinnan korkeus on 93,1 metriä ja Kaivovedenoja 87 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta yli 8 metriä. == Historia == Vuonna 1847 talollinen David Henricsson (Yli Juurakko) Karkusta haki lupaa kuivattaa Kuolemanjärven ja sai siihen luvuan 1849. Järven vedenpintaa laskettiin vuonna 1863 alemmaksi, mutta järveä ei koskaan kuivattu kokonaan. Järvenlaskun seurauksena järven rannoilla voitiin kasvattaa heinää ja laiduntaa karjaa. Tämän vahvistaa osaltaan vuosina 1855–1856 valmistunut Kalmbergin kartasto, jossa järvi on piirretty erimuotoiseksi ja suuremmaksi kuin se on nykyään. Järvi sijaitsi silloin aivan Tyrvään itärajan tuntumassa.. Vesijättömaan käyttö heinäniittynä jatkui ainakin 1930-luvulle asti, koska vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa se oli merkitty karttaan tummanvihreällä värillä . Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa järvi on vielä autio . == Lähteet == Luokka:Karkun järvet Luokka:Rautajoen valuma-alue