Musée Carnavalet

thumb|250px|Hôtel Carnavalet, julkisivu. Musée Carnavalet on Pariisin keskustassa toimiva museo, joka esittelee kaupungin historiaa. Museo toimii Hôtel Carnavalet -nimisessä historiallisessa kaupunkipalatsissa Le Marais’n kaupunginosassa 3. arrondissementin alueella, Rue de Sévignén varrella. Hôtel Carnavalet’n ohella museon käytössä on läheinen Hôtel Le Peletier de Saint- Fargeau. Museon näyttelyyn kuuluu muun muassa Pariisin historiaan liittyviä taideteoksia ja kokonaisina rekonstruoituja historiallisia interiöörejä. Näyttely on pääosin jaettu kronologisesti siten, että vallankumousta edeltävä historia käsitellään Hôtel Carnavalet’ssa ja vuoden 1789 jälkeinen historia Hôtel Le Peletierissa.Kaupunkikirjat: Pariisi (suom. Ilkka Rekiaro), s. 96–97. Kuudes, uudistettu painos. WSOY, Helsinki 2009. Alkuteos Travel Guides Paris, julkaistu ensimmäisen kerran Isossa-Britanniassa 1993, Dorling Kindersley Ltd, Lontoo. Museon kokoelmissa on noin 475 000 piirrosta ja julistetta, 150 000 valokuvaa,Graphics arts office Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. noin 50 000 kolikkoa,Numismatics Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. yli 3 600 veistosta,Scculpture Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. 2 600 maalausta,Painting Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. noin 10 000 muuta taide-esinettäObjects d'art Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. ja yli sata pienoismallia historiallisista pariisilaisrakennuksistaArtwork Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016.. ==Rakennuksen ja museon historia== Hôtel Carnavalet rakennettiin vuosina 1547–1560 Pariisin parlamentin puheenjohtajan Jacques de Ligneris’n asunnoksi ja sen suunnitteli arkkitehti Nicolas Dupuis. Rakennus edustaa italialaista renessanssiarkkitehtuuria. Julkisivun reliefit tehtiin kuvanveistäjä Jean Goujonin työpajalla. Talon osti vuonna 1578 bretagnelaissyntyinen leski de Kernevenoy, jonka sukunimen ranskankielisestä väännöksestä talo sai nykyisen nimensä Hôtel Carnavalet. Rakennusta laajennettiin myöhemmin useasti. Arkkitehti François Mansart suunnitteli 1600-luvulla oikean siipirakennuksen ja nykyisen Rue de Sévignén puoleisen julkisivun, johon alkuperäinen portaali liitettiin. Talossa asui vuosina 1677–1696 kirjeenvaihdostaan tunnettu markiisitar Madame de Sévigné.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 240–241. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos Kunst & Architektur Paris.Museon historia Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. Ranskan vallankumouksen jälkeen rakennus oli eri oppilaitosten käytössä. Suuren osan Pariisin historiallisesta keskustasta purattanut prefekti paroni Haussmann määräsi vuonna 1866 ostamaan Hôtel Carnavalet’n kaupungin historiaa esittelevän museon perustamiseksi. Museoon suunnitellut alkuperäiset kokoelmat tuhoutuivat tulipalossa Pariisin kommuunin kukistamisen yhteydessä vuonna 1871. Museo avattiin lopulta vuonna 1880. Pihalle rakennettiin kirjastoa varten uudet siipirakennukset, joihin liitettiin osia useista purkutuomion saaneista historiallisista pariisilaistaloista. Museota on laajennettu lisärakennuksilla vielä 1900-luvullakin useaan kertaan. Hôtel Carnavalet on nykyään yksi harvoista Pariisissa säilyneistä renessanssityylisistä rakennuksista. Museon sisäpihalla on nykyään Ludvig XIV:n patsas, joka sijaitsi alun perin Pariisin raatihuoneen edustalla. Vuonna 1688 valmistunut Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau liitettiin osaksi museota vuonna 1989. Talon on alkujaan suunnitellut arkkitehti Pierre Bullet valtioneuvos Michel Le Peletier de Souzylle. Myöhemmistä asukkaista tunnetuin on vallankumouksen aikana rojalistin salamurhaamaksi joutunut poliitikko Louis-Michel Le Peletier de Saint-Fargeau.Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau Musée Carnavalet. Viitattu 22.2.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Museon kotisivu Luokka:Pariisin museot