EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alfreds Bērziņš

Alfreds Bērziņš (21. lokakuuta 1899 – 30. marraskuuta 1977) oli latvialainen poliitikko, joka toimi esimerkiksi maansa varasisäministerinä ja sosiaaliministerinä. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian hän pakeni maasta päätyen toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin. Maanpaossa hän toimi latvialaisissa pakolaisjärjestöissä julkaisten myös useita kirjoja. ==Elämäkerta== Alfreds Bērziņš syntyi Jerin kunnassa tuolloisessa Liivinmaan kuvernementissa 21. lokakuuta 1899 ja kävi koulua Valkassa. Vuonna 1918 Bērziņš joutui bolševikkien pidättämäksi. Hän pakeni vuonna 1919 ja liittyi Latvian armeijaan. Armeijassa Bērziņš sai upseerikoulutuksen ja vuosina 1920–1921 hän toimi jalkaväen luutnanttina. Sodan jälkeen Bērziņš opiskeli kauppaopistolla Riiassa ja toimi eri nuorisojärjestöissä. Vuonna 1926 hän liittyi puolisotilaalliseen Aizsargi-järjestöön ja vuonna 1931 hänet valittiin Latvian parlamenttiin maanviljelijöiden liiton (Latviešu Zemnieku Savienība) edustajana. Kārlis Ulmanis kaappasi vallan Latviassa 15. toukuuta 1934. Bērziņš oli Ulmanisin ja Jānis Balodisin ohella yksi tärkeimmistä kaappauksen taustavoimista. Kaappauksen jälkeen Bērziņšistä tuli Latvian varasisäministeri ja huhtikuussa 1937 sosiaaliministeri. Neuvostoliitto miehitti Latvian kesäkuussa 1940. Bērziņš oli ainut tuolloisen hallituksen jäsensitä, jonka onnistui paeta maasta Viron ja Suomen kautta Ruotsiin. Hänen perheensä Latviassa päätyi NKVD:n karkottamaksi. Ulkomailla maanpaossa Bērziņš pyrki ajamaan Latvian itsenäisyyden asiaa. Alkuvuodesta 1941 Bērziņš oli paluumatkalla Ruotsiin Sveitsissä pidetystä latvialaisten lähettiläiden ja ministerien kokouksesta, kun Gestapo pidätti hänet Berliinissä Saksassa. Bērziņš päätyi Sachsenhausenin keskitysleirille, josta hänet vapautettiin marraskuussa 1942. Vapautuksensa jälkeen Bērziņš joutui jäämään Berliiniin, jossa häntä valvoi poliisi. Toisen maailmansodan päättyessä hän päätyi edelleen pakolaisleirille ja vuonna 1950 hän muutti Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa 1950 asettui New Yorkin kaupunkiin. Hän toimi eri latvialaisissa pakolaisjärjestöissä. Toimintaan kuuluivat esimerkiksi julkaisut Latvijas Brīvībai (1952–1960), The Baltic Review (1953–1961), La Revue Baltique (1954–1961), Zemnieku Vien˜ība (1954–1962) ja Revista Baltica (1957–1967). Bērziņš julkaisi myös useita teoksia, joiden joukossa olivat Atmiņas par Kārli Ulmani (1947), I Saw Vishinsky Bolshevize Latvia (1948), Kārlis Ulmanis (1952), Labie gadi (1963), The Unpunished Crime (1963), The Two Faces of Coexistence (1967), Tāls ir ceļš atpakaļ uz mājām (1971), Kārlis Ulmanis: Cilvēks un valstsvīrs (1973) ja 1939 (1976). Bērziņš kuoli New Yorkissa 30. marraskuuta 1977. ==Lähteet== Luokka:Latvian ministerit Luokka:Saeiman jäsenet Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Herttalehdet

Herttalehdet (Saururus) on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja liskiökasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joista toinen esiintyy Pohjois-Amerikassa ja toinen Itä-Aasiassa. == Lajit == * virginianherttalehti (Saururus cernuus) Levinneisyysalue Itä-Kanadasta Meksikoon. * herttalehti (Saururus chinensis) Levinneisyysalue Japanista Kiinaan, Vietnamiin ja Filippiineille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Saururus * Suomen Lajitietokeskus: Herttalehdet – Saururus Luokka:Liskiökasvit
IV (Lasten hautausmaan albumi)

IV on suomalaisen rockyhtyeen Lasten hautausmaan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020 Svart Recordsin kautta. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säv. Lasten hautausmaa ja san. Kristiina Vaara ja Tuomo Mannonen, ellei toisin mainita. # # # # # # # # ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * IV Discogs.comissa Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Lasten hautausmaan albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Kameleonttilehdet

Kameleonttilehdet (Houttuynia) on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu nykyisin vain yksi laji: viherkameleonttilehti. Joitain muita lajeja on joskus sijoitettu sukuun, mukaan lukien Kiinasta kuvattu H. emeiensis. == Lajit == Kameleonttilehtien ainoa laji on viherkameleonttilehti (Houttuynia cordata). Sen alkuperäinen levinneisyysalue sijaitsee Itä-Aasissa Thaimaasta Japaniin ulottuvalla alueella. Viherkameleonttilehti on myös eri tavoin hyödynnetty viljelyskasvi (muun muassa koriste-, lääke- ja ravintokasvi) ja tulokas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Houttuynia * Suomen Lajitietokeskus: Kameleonttilehdet – Houttuynia Luokka:Liskiökasvit
Hugo Ball

Hugo Ball (1886 Pirmasens, Saksan keisarikunta – 1927 Sant’ Abbondio, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän lähti sodan vastustajana maanpakoon Sveitsin Zürichiin. Hän kuului vuoden 1916 dadaistisen liikkeen perustajiin. Äännerunojen lisäksi hän kirjoitti romaaneja ja näytelmiä sekä esseitä. Hän kirjoitti Hermann Hessen elämäkerran ja julkaisi päiväkirjan Flucht aus der Zeit (molemmat 1927). == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Mehtonen, Päivi: Dada Deutschland: Hugo Ball 125. Nuori voima 2011: 3–4, s. 107. * Syrén, Essi: Säkeitä ilman sanoja: Hugo Ball, Walter Benjamin ja destruktiivisuus kielessä. Tahiti 2017: 3, s. 22–36. * Auster, Paul: Baabelin perilliset: esseitä 1970–1979; suomentanut Arto Schroderus, Helsinki: Loki-kirjat, 1998. ISBN 952-9646-54-2. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Toivo Pöyry (kolmiloikkaaja)

Toivo August Pöyry (2. syyskuuta 1911 Helsinki – 10. elokuuta 1948 Hyvinkää)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 15.8.1948, s. 2. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille) oli suomalainen kolmiloikkaaja. Pöyry edusti urallaan Karis Idrottsklubbia, Helsingin Kisa-Veikkoja, Kenttäurheilijoita ja Hyvinkään Tahkoa. Pöyry osallistui Torinon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1934 ja sijoittui viidenneksi tuloksella 14,47. Kalevan kisoissa hän saavutti SM- hopeaa vuonna 1933 sekä SM-pronssia vuosina 1934 ja 1944. Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea vuonna 1934. Pöyryn ennätys on vuonna 1941 Hyvinkäällä hypätty 14,79 m. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Keskinäinen rekursio

Keskinäinen rekursio on rekursion erityistapaus, jossa kaksi tai useampi funktio kutsuu toinen toisiaan. Keskinäinen rekursio on yleistä funktionaalisessa ohjelmoinnissa. Kieliä joissa sitä yleisesti käytetään ovat esimerkiksi Lisp, Scheme ja ML. Joissakin Prologin kaltaisissa kielissä keskinäinen rekursio on miltei väistämätöntä. Tietojenkäsittelytieteilijä Peter Norvig suosittelee että keskinäisen rekursion sijaan kaksi tai useampi funktiota yritettäisiin yhdistää yhdeksi funktioksi. == Katso myös == * Rekursiivinen algoritmi ==Lähteet== Luokka:Matemaattinen logiikka Luokka:Tietojenkäsittelyteoria Luokka:Ohjelmointi
Mustemalawinahven

Mustemalawinahven (Melanochromis chipokae) on endeemisenä afrikkalaisen Malawijärven lounaisosissa elävä äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Mustemalawinahvenen maksimipituus on 12 cm. Se on väriltään musteensininen. Mustemalawinahventa on tavattu vain kahdella kallioriutalla Malawijärven lounaisosassa. Se on yksi harvoista kalalajeista, joka on ajautunut sukupuuton partaalle lemmikkieläinkauppaan pyydystämisen takia. Sitä on pyydystetty vähäisessä määrin myös syötäväksi. == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Kirjoahvenet
John Dean (pyöräilijä)

John Anthony Dean (s. 22. joulukuuta 1947 New Plymouth, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen pyöräilijä. Dean kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän edusti kummassakin kilpailussa Uutta- Seelantia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Uusiseelantilaiset pyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt
Kızılören

Kızılören on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan alueen väkiluku oli 2 329. == Lähteet == Luokka:Afyonkarahisarin maakunnan piirikunnat
Make Nu Metal Great Again

Make Nu Metal Great Again on Apulannan EP-levy, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2019. EP-levy sisältää kolme uutta kappaletta sekä tammikuussa 2019 Hartwall Arenalla nauhoitetun live-version kappaleesta ”Mato”. EP-levy palkittiin vuoden rock-albumina Emma-gaalassa 2020. Julkaisu on striimannut platinaa. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Toni Wirtanen. # # # # == Katso myös == * Nu metal == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 EP:t Luokka:Apulannan EP:t
Kay Purcell

Kay Purcell (6. joulukuuta 1963 – 23. joulukuuta 2020) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten draamasarjasta Emmerdale, jossa hänen roolihahmonsa oli Cynthia Daggert. Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1995 ja esiintyi uransa aikana monissa muissakin televisio-ohjelmassa, kuten sarjassa Waterloo Roadin koulu. Purcellilla todettiin rintasyöpä vuonna 2017. Joulukuun 2020 alussa, päivää ennen 57-vuotissyntymäpäiväänsä, hän kertoi sairastavansa terminaalivaiheessa olevaa maksasyöpää. Purcell kuoli 57-vuotiaana 23. joulukuuta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Victorianlabeo

Victorianlabeo (Labeo victorianus) on särkiin kuuluva kalalaji, jota tavataan Itä-Afrikassa. Victorianlabeon maksimipituus on 41 cm. Victorianlabeota tavataan Victorianjärven vesistön joista ja järvistä. Kalastus tiheäsilmäisillä verkoilla etenkin jokisuissa, kun kala nousee jokiin kutemaan, on vaikuttanut sen kantaan. Maanviljelyn lisääntyminen on tuhonnut hyviä kutupaikkoja. Paikoin myös haitalliset vieraslajit ovat syrjäyttäneet tätä lajia. == Lähteet == Luokka:Labeoninae
Zareen Khan

Zareen Khan (s. 14. toukokuuta 1987 Bombay, Maharashtra, Intia), myös Zarine Khan, on intialainen näyttelijä ja malli. Hän esiintyy pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Khan teki elokuvadebyyttinsä Salman Khanin vastanäyttelijänä eeppisessä elokuvassa Veer vuonna 2010. Hän sai huomiota tanssinumerollaan ”Character Dheela” menestyskomediassa Ready vuonna 2011. Seuraavana vuonna hän saavutti kaupallista menestystä näyttelemällä komediassa Housefull 2. Hän esiintyi tanssinumerossa ”Malgove” tamilinkielisessä elokuvassa Naan Rajavaga Pogiren. Khanin menestys jatkui pääosilla ensimmäisessä punjabinkielisessä elokuvassaan Jatt James Bond (2014) ja eroottisessa trillerissä Hate Story 3 (2015). Hän näytteli ensimmäisessä telugunkielisessä elokuvassaan vakoojatrillerissä Chanakya vuonna 2019. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2010 Veer Prinsessa Yashodhara Hindi 2011 Ready Khushi Pathak Hindi 2012 Housefull 2 JLo Hindi 2013 Naan Rajavaga Pogiren Malgove Tamili Erikoisesiintyminen laulussa ”Malgove” 2014 Jatt James Bond Lalli Pandžabi DOA: Death of Amar Neeta Hindi 2015 Hate Story 3 Siya Deewan Hindi 2016 Veerappan Cameo Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Khallas” Wajah Tum Ho Cameo Hindi Erikoisesiintyminen laulussa ”Mahi Ve” 2017 Aksar 2 Sheena Roy Hindi 2018 1921 Rose Hindi 2019 Chanakya Agentti Zubeida Khan Telugu Daaka Laali Pandžabi 2021 Hum Bhi Akele Tum Bhi Akele Mansi Dubey Hindi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onneli ja Anneli

Onneli ja Anneli on suomalaisen kirjailijan Marjatta Kurenniemen lastenkirjasarja. Niiden taustalla on Topeliuksen kahdesta pikkutytöstä kertova satu Punainen tupa, jolle Kurenniemi halusi kirjoittaa erilaisen lopun. Ensimmäinen kirja ilmestyi vuonna 1966. 2010-luvulla Saara Cantell on ohjannut kirjoista myös elokuvia. ==Kirjat== * Onnelin ja Annelin talo (WSOY, 1966) * Onnelin ja Annelin talvi (WSOY, 1968) * Onneli, Anneli ja orpolapset (WSOY, 1971) * Onneli, Anneli ja nukutuskello (WSOY, 1984) * Putti ja pilvilaivat (WSOY, 1987) * Putti Puuhkajasaarella (WSOY, 1989) ==Elokuvat== * Onneli ja Anneli (2014) * Onnelin ja Annelin talvi (2015) * Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2016) * Onneli, Anneli ja nukutuskello (2018) ==Lähteet== Luokka:Lastenkirjallisuus
Abrolhosin taistelu

Abrolhosin taistelu oli meritaistelu Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian ja portugalilais-espanjalaisen laivaston välillä Abrolhosin karikolla Brasilian rannikolla 12. syyskuuta 1631. Taistelu päättyi hollantilaisten tappioon heidän komentajansa hukuttua mereen. ==Tausta== Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppania oli vallannut Olindan ja Recifen Pernambucossa Brasiliassa Portugalilta vuonna 1630. Matias de Albuquerque johti portugalilaisista siirtolaisista ja intiaaneista koottuja väijytysjoukkoja käyden sissisotaa hollantilaisia vastaan. Keväällä 1631 kauppakomppanian amiraali Adriaen Janszoon Pater toi Pernambucoon 17 laivansa mukana 1 000 hollantilaista sotilasta operaatioihin Albuquerquen sissejä vastaan. Espanja ja portugali päättivät vallata Pernambucon takaisin kesällä 1631. Yöllä 10. helmikuuta 1631 Antionio de Oquendon johtama espanjalais- portugalilainen laivasto-osasto saapui Pernambucon eteläpuolella sijainneelle lahdelle. Paikalle laskettiin maihin 2 000 espanjalaista sotilasta. Syyskuussa Oquendo lähti laivaston ja 1 200 sotilaan mukana kohti pohjoista tarkoituksena laskea joukkoja lähemmäksi Pernambucoa vahvistamaan Albuquerquen sissijoukkoja samalla, kun hänen laivansa saattaisivat Portugaliin matkalla olleita sokerilaivoja. ==Taistelu== Pater oli saanut kuulla Oquendon laivastosta elokuussa, mutta miehistön vähyyden takia hän pääsi liikkeelle vasta elokuun lopussa. Paterin ja Oquendon laivastot kohtasivat 12. syyskuuta Abrolhosin karikon tuntumassa Santosin ja Pernambucon puolivälillä. Seurannut taistelu oli verinen. Paterin ja Oquendon lippulaivat ajautivat dramaattiseen kaksintaisteluun. Iltapäivällä hollantilaisten lippulaiva Prins Willem syttyi tuleen. Osa miehistöstä pakeni hyppäämällä mereen, mutta Pater itse oli uimataidoton. Hän roikkui aluksen keulan köydestä, kunnes lopulta hänen otteensa petti ja hän putosi mereen kadoten sen aaltoihin. Komentajansa kuoltua hollantilaiset vetäytyivät paikalta. ==Seuraukset== Taistelu oli päättynyt Oquendon voitoon, joskin tappiot olivat suuret. Oquendon laivoista upposi kolme ja 585 miestä oli kaatunut. Hollantilaisten laivoista upposi kaksi ja 350 miestä oli kaatunut. Oquendon onnistui laskea miehiä Albuquerquen avuksi, mutta vain 700 heistä löysi loppujen lopuksi paikalle. Maihinlaskun jälkeen Oquendo lähti laivoineen sokerilaivojen matkaan kohti Eurooppaa. Hollantilaiset varautuivat uuteen maihnnousulaivastoon. Olinda poltettiin, koske sitä pidettiin puolustuskelvottomana ja sitä uhkasivat nyt myös vahvistetut Albuquerquen sissit. Puolustajat vetäytyivät paremmin puolustewttavissa oilleeseen Recifeen. Sodan vaivaamaasta Euroopasta ei kuitenkiaan uutta maihinnousulaivastoa ollut luvassa. ==Lähteet== Luokka:Brasilian historia Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Portugalin taistelut Luokka:Espanjan taistelut Luokka:Meritaistelut Luokka:1631
Lele Pons

Elenora Pons Maronese (s. 25. kesäkuuta 1996 Caracas, Venezuela), joka tunnetaan paremmin nimellä Lele Pons, on sosiaalisen median vaikuttaja. Lele tunnetaan parhaiten hänen viihdytystaidoistaan musiikin ja komedian avulla. Lempinimi Lele on lyhenne Elenorasta. Lelellä on Youtubessa 9 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa 23 miljoonaa seuraajaa (2018). == Elämä ennen julkisuutta == Ennen nousua julkisuuteen Lele kävi koulua Miamissa. Häntä kiusattiin paljon, koska hän oli nörtti. Lele itse kommentoi olleensa ylpeä nörttiydestään. Kiusaamista edisti myös Lelen dysleksia, jonka takia Lele ei osannut lukea tai kommunikoida englanniksi. Ennen julkisuutta Lele haaveili laulajan urasta. == Ura == Lelen ura alkoi teini-ikäisenä Vine-sovelluksesta, jossa hän loi teini-ikään kohdistuvia sketsejä. Lele oli ensimmäinen ihminen, jonka Vine-videoita oli katsottu miljardi kertaa. Hänen videoitaan Vinessä katsottiin yhteensä yli 7 miljardia kertaa. Näiden saavutuksien johdosta hän sai kunnianosoituksia, kuten: Vinen katsotuin henkilö ja Maailman vaikutusvaltaisin teini. Vinen kuollessa Lele jatkoi sketsien tekoa Youtubessa ja Instagramissa. Lelen suosion kasvaessa hän perusti Shot Studios-nimisen yhtiön auttamaan häntä Youtube-kanavan ylläpidossa. == Palkintoja ja tunnustuksia == * Vinen katsotuin henkilö * Maailman vaikutusvaltaisin teini * Lista 30 maailman vaikutusvaltaisimmista henkilöistä netissä * THR:n lista maailman 25 digitaalisesta tähdestä * Ehdolla vuoden youtubettajaksi (2018) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset tubettajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1996 syntyneet
Macaon taistelu

Macaon taistelu oli Itä-Intian kauppakomppanian tekemä epäonnistunut yritys vallata Macao 24. kesäkuuta 1622. Maihinnousseet hollantilaiset ajettiin takaisin laivoilleen huolimatta Macaon puolustuksen hekkouksista. ==Tausta== Macao oli Portugalin hallitsema satama Kiinan rannikolla. Portugali oli 1600-luvun alkupuolella Espanjan kruunun yhteydessä ja se oli ajautunut alueella kiivaaseen kamppailuun Alankomaiden kanssa. Alankomaat kävivät omaa vapaussotaansa Espanjaa vastaan. Macao oli joutunut useiden hollantilaisten hyökkäysten kohteeksi 1600-luvun alkuvuosina. Hollannin Itä-Intian kauppakomppania eli VOC (Vereenidge Oostindische Compagnie) ylläpiti merisaartoa Aasiassa. Kauppakomppania oli kuitenkin pohjimmiltaan liikeyritys, eikä se ollut erityisen kiinnostunut kalliiksi tulevasta merisaarron ylläpidosta. Itä-Intian kenraalikuvernööri Jan Pietersz Coen halusikin suoraa kunnianhimoista ja rohkeaa toimintaa Espanjaa ja Portugalia vastaan heikentääkseen näiden asemaa Aasiassa. Kohteeksi Coen valitsi Macaon. Coen ohjeisti myös hyökkääjiä perustamaan tukikohdan jonnekin Kantonin lähistölle hyökkäyksen jostain syystä epäonnistuessa. ==Taistelu== Cornelis Reyersen johti huhtikuussa 1622 16 laivaa ja 1 300 sotilasta käsittäneen joukkonsa Jaavalta kohti Macaota. Macaota ei ollut vielä tuolloin linnoitettu ja valtauksen uskottiin näin onnistuvan suhteellisen yksinkertaisella taktiikalla. Reyersen laski maihin Cacilhasin rannalla 24. kesäkuuta 600 sotilasta, jotka hyökkäsivät Macaota vastaan maitse samalla, kun hollantilaisten lavat tulittivat Macaota mereltä. Sotilaiden joukossa oli paitsi hollantilaisia, mutta myös japanilaisia ja bandalaisia palkkasotilaita. Puolustajat olivat kuitenkin hiljattain saaneet vahvistuksekseen espanjalaisia sotilaita ja tykkejä. Espanjalaisten ja portugalilaisten sotilaiden lisäksi puolustajat käsittivät afrikkalaisia orjia ja taisteluun osallistuivat jopa paikalla olleet jesuiitat. Hyökkääviä hollantilaisia pidäteltiin linnoitteiden sijaan ankaralla tulituksella. Jesuiittapappi Padre Jeronimo Rhon sanotaan tehneen Fortaleza do Montelta tykinlaukauksen, joka osui hollantilaisten ruutivarastoon. Ruutivarasto räjähti aiheuttaen suuria tappioita. Ruudin ja ammusten loputtua hyökkääjät vetäytyivät takaisin omiin laivoihinsa. ==Seuraukset== Hollantilaisten sanotaan menettäneen kaatuneina lähes 300 sotilasta. Puolustajien tappiot jäivät hyvin vähäiseksi. Hollantilaisten hyökkäys oli torjuttu, mutta Macao kärsi huomattavasti hollantilaisten jatkuvasta paineesta 1600-luvun alkupuoliskolla. Hollantilaisten onnistui lisäksi myöhemmin ajaa heidät Sri Lankalta ja Malakalta. Kiinan Ming-dynastian keisari Tianqi sulki hollantilaiset pois Kiinan rannikon kaupankäynnistä hyökkäyksestä kuultuaan. Hollantilaiset vastasivat aloittamalla merirosvouksen maan ranikolla. Macaon puolustamiseksi aloitettiin taistelun jälkeen rakentaa Guian linnoitusta. Monten linnoitus valmistui 1620-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Macaon historia Luokka:Alankomaiden taistelut Luokka:Portugalin taistelut Luokka:1622
Vaihteenvalitsin

Vaihteenvalitsin (arkikielessä vaihdekeppi) on auton tai muun moottoriajoneuvon hallintalaite, jolla kuljettaja ohjaa vaihteiston toimintaa. Se on useimmiten sijoitettu etuistuinten väliin lattialle, mutta joissain automalleissa on käytetty myös niin sanottua rattivaihdetta, jossa valitsin sijaitsee ohjauspylväässä. Vaihteenvalitsimen toimintaperiaate on erilainen riippuen siitä, onko ajoneuvossa manuaali- vai automaattivaihteisto. == Manuaalivaihteiston vaihteenvalitsin == Manuaalivaihteisessa ajoneuvossa vaihteet on sijoitettu H-kaavion mukaisesti ja kuljettaja voi vaihtaa vaihteita missä järjestyksessä haluaa. Eteenpäin menevät vaihteet on lähes aina sijoitettu samalla tavalla, mutta peruutusvaihteen sijainti vaihtelee. Lisäksi vaihteenvalitsimessa on usein lukitus, joka estää peruutusvaihteen kytkemisen vahingossa. Peruutusvaihteen valitsemiseksi vaihteenvalitsinta on esimerkiksi painettava tai nostettava. == Automaattivaihteiston vaihteenvalitsin == Automaattivaihteisessa autossa kuljettajan ei tarvitse vaihtaa eteenpäin menevää vaihdetta itse, vaan automatiikka tekee sen hänen puolestaan. Vaihteenvalitsimessa on yleisesti käytetty asentoja P (park), R (reverse), N (neutral) ja D (drive), joilla kuljettaja valitsee ajosuunnan: D on eteenpäin ajamista varten ja R on peruutusvaihde. N-asennossa vaihteisto on vapaalla ja P-asentoa käytetään pysäköitäessä, jolloin vaihteisto on lukittuna eivätkä ajoneuvon pyörät liiku. Nykyaikaisessa automaattivaihteistossa vaihteenvalitsin on usein täysin sähköinen, eikä siitä ole mekaanista yhteyttä vaihdelaatikkoon. == Kuvia == Tiedosto:Packard Ultramatic control.jpg|Packardin nappivalitsin Tiedosto:Wählhebel01.jpg|Borgward Isabellan rattivaihde. Tiedosto:Shifter Close-up - 2013 BMW X5 xdrive 35i (9712368894).jpg|BMW X5 Tiedosto:Ferrari F355 Spider - Flickr - The Car Spy (16).jpg|Ferrari F355 Spider Tiedosto:M-Double Clutch Transmission.jpg|BMW M3 Tiedosto:Boite de vitesses Audi R8.jpg|Audi R8 Tiedosto:LeafPalanca.JPG|Nissan Leaf Tiedosto:Mitsubishi i MiEV gear stick.jpg|Mitsubishi i MiEV Tiedosto:2019 Volvo S90 T8 Twin Engine Inscription Plus (90).jpg|Volvo S90 Tiedosto:Audi A8 2013 (11209829035).jpg|Audi A8 Tiedosto:Porsche 911 Carrera 2 - Flickr - The Car Spy (1).jpg|Porsche 911 Carrera 2 Tiedosto:AutomatikW116.JPG|Mercedes-Benz 450 SE == Aiheesta muualla == Luokka:Autotekniikka Luokka:Voimansiirto
Libidon kieli

Libido, tai marekinga, on Etiopiassa puhuttava kuušilainen kieli. Sen lasketaan olevan elinvoimainen ja kielen lähin sukulaiskieli on hadiyya.. Kielellä on noin 128 000 puhujaa. Libidoa kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Labiodentaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Klusiili b d g ʔ Frikatiivi f z ʃ h Affrikaatta ʤ Ejektiivi p' t' ʧ' k' Nasaali m n Lateraali l Tremulantti r Approksimantti w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puoliavoin e o Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Etiopian kielet Luokka:Kuušilaiset kielet
Avalon (Kalifornia)

Avalon on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 3 728. Kaupunki perustettiin 26. kesäkuuta 1913. Avalon on Santa Catalina Islandin ainoa kaupunki. Avalonin pormestarina toimii Ann Marshall. == Väestö == Kaupungin asukkaista 75,66 prosenttia on valkoisia ja 0,03 prosenttia afroamerikkalaisia. 12,38 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 39,8 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Avalon City Hall.JPG|Kaupungintalo. Tiedosto:Catalina Island Casino.jpg|Catalinan kasino. Tiedosto:View of Avalon harbor on Santa Catalina Island, a rocky island off the coast of California LCCN2013634907.tif|Avalonin satamaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Los Angelesin piirikunnan kaupungit
Natron (ohjelmisto)

Natron on avoimen lähdekoodin ohjelmisto visuaalisiin tehosteisiin (digital compositing). Ohjelmassa on vaikutteita saman tyyppisistä ohjelmista kuten Nuke ja Adobe After Effects. Ohjelma on saatavilla eri alustoille kuten Linux, macOS ja Windows. Ohjelmaa on sponsoroitunut INRIA-instituutti ja sitä ovat kehittäneet pääasiassa kaksi henkilöä: pääkehittäjä Alexandre Gauthier-Foichat ja hänen mentorinsa Frédéric Devernay. == Lähteet == Luokka:Videonmuokkausohjelmat Luokka:Animaatio-ohjelmistot Luokka:Linux- ohjelmat Luokka:macOS-ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Guðmundsson

Guðmundsson on muun muassa seuraavien islantilaisten henkilöiden patronyymi: * Albert Guðmundsson (1923–1994), jalkapalloilija ja poliitikko * Albert Guðmundsson (s. 1997), jalkapalloilija * Einar Már Guðmundsson (s. 1954), kirjailija * Jóhann Berg Guðmundsson (s. 1990), jalkapalloilija * Kristján Guðmundsson (s. 1941), käsitetaiteilija ja taidemaalari * Kristmann Guðmundsson (1902–1983), kirjailija * Pétur Guðmundsson (s. 1958), koripalloilija * Pétur Guðmundsson (s. 1962), kuulantyöntäjä.
Georg Paijkull

Georg Paijkull (2. toukokuuta 1605 Tallinna – 1. helmikuuta 1657 Tukholma) oli baltiansaksalainen sotilas ja Ruotsin valtaneuvos. Paijkull kuului von Paykullin aatelissukuun. Hän aloitti sotilasuransa ratsumiehenä Jakob De la Gardien ja myöhemmin vänrikkinä Kustaa Hornin alaisuudessaGustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor ja otti osaa Kustaa Aadolfin sotiin. Vuonna 1651 hänet nimitettiin kenraaliluutnantiksi, sotakollegion asessoriksi ja hän sai ruotsalaisen vapaaherran arvon. Vuonna 1652 hänestä tuli sotaneuvos ja Ruotsin Wismarin kuvernööri. 1654 hänet korotettiin valtaneuvokseksi. Paijkull omisti Suomessa Vilajoen kartanon Säkkijärvellä. Vuonna 1651 hänelle läänitettiin Vöyrin vapaaherrakunta. Lisäksi hänelle läänitettiin Säkkijärven lähiseudulta tiloja Muurikkalasta sekä saaria: Pitkäpaasi, Essaari, Härkäluoto, Pajusaari, Paatio, Pukkio ja pari pienempää luotoa Virolahden saaristosta, mutta ainakaan Paatiota hän ei näytä ottaneen haltuunsa, vaan sen verot kerättiin myöhemmin armeijan tarpeisiin.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 230 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Paijkullin muotokuva British Museumin sivuilla Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Kolmikymmenvuotinen sota Luokka:Säkkijärven historia Luokka:Vuonna 1605 syntyneet Luokka:Vuonna 1657 kuolleet
Von Ritter

von Ritter (tai von Rittern) on suku, joka on vuonna 1746 Virossa legitimoitu Ruotsin vallan ajalta olevaksi aateliksi.Otto Magnus von Stackelberg: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. Görlitz 1930, s. 253 Vuonna 1634 balttilaissyntyinen ratsuväen majuri, myöhempi everstiluutnantti Albrecht von Ritter sai läänityksenä Virolahdelta Pyterlahden kylän. Vuonna 1641 hänelle lahjoitettiin Pajulahden kylä ja 1647 vielä kaksi tilaa Virojoelta, koko Tiilikkala, suurin osa Säkäjärveä, Yläpihlajaa, Vaalimaata ja Hämeenkylää, osa Kotolaa, Hellän, Mattilan ja Eerikkälän kylät kokonaan sekä yksi tila Kirkkopyölistä ja Koivuniemen lampuotitila.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 230 Hänen saamansa läänitys oli Virolahden suurin. Von Ritterit asuivat myös Virolahdella. Albrecht von Ritter perusti säterikartanonsa Pyterlahden kylään, perustaen tällöin myöhemmän Pyterlahden hovin. Tässä kylässä oli jo nimismies Eerikki Ihalaisen ratsutila ja ennen pitkää von Ritter hääsi Ihalaisen tilaltaan. Myöhemmin Ritterin poika Jakob Ludwig jätti Pyterlahden tilahoitajan huostaan ja muutti pois 1664.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 230, 232, 235-238 Albrecht von Ritterin isä oli ryhtynyt Ruotsin palvelukseen ja saanut palkinnokseen läänityksen Hauholta. Albrecht von Ritter omisti Liivinmaalla Marzinhofin kartanon ja hän oli naimisissa Elisabet Tauben kanssa.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 232 Näillä oli poika Jakob Ludwig von Ritter, majuri Uudenmaan ratsuväkirykmentissä. Hän myi Pyterlahden hovin vuonna 1670 maaherra Konrad Gyllenstiernalle. Suku sammui Itämerenmaakunnissa noin 1820.Jully Ramsay: Frälsesläkter i Finland intill stora ofreden, s. 339 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * von Ritter, aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto Luokka:Baltian aateli Luokka:Virolahden historia
Daniel Mattens

Daniel Mattens (28. tammikuuta 1746 Porvoo – 8. elokuuta 1822 Kristiinankaupunki) oli suomalainen pormestari ja valtiopäivämies. Mattensin vanhemmat olivat Mecklenburgista kotoisin ollut välskäri, asessori Johan Henrik Mattens ja Anna Maria Forsskåhl. Mattens tuli ylioppilaaksi 1764. Hän oli Turun hovioikeuden auskultantti ja ylimääräinen kanslisti 1767, Kristiinankaupungin pormestari vuodesta 1774 ja asessori 1802. Laamannin arvonimen hän sai samana vuonna. Ruotsin säätyvaltiopäivillä Mattens oli edustaja 1778–1779 ja 1786. Hän oli myös porvarissäädyssä valtiopäiväedustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Daniel Mattens. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 26.12.2020 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1746 syntyneet Luokka:Vuonna 1822 kuolleet
Henrik Johan von Knorring

Henrik Johan von Knorring (5. marraskuuta 1748 Mouhijärvi – 30. elokuuta 1814 Ulvila) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies. Von Knorringin vanhemmat olivat ruotsalaissyntyinen majuri Karl Reinhold von Knorring (1717-1793), joka oli maanomistaja Akaan Viialassa ja Sofia Juliana Knutsdotter Kurck (1730-1763), jonka isä luutnantti Knut Karl Axelsson Kurck "Kurki" (1700-1729) omisti Laukon kartanon. Henrik Johanin sisar Agneta Juliana von Knorring (1753-1778) oli Axel Gustaf Mellinin äiti. Muita sisaruksia olivat majuri Carl Gustaf von Knorring (1755-1827) ja Catharina Charlotta Rosling von Knorring (1758-1836). Henrik Johan von Knorring tuli ylioppilaaksi vuonna 1761. Hän oli kersantti Porin läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1763, vänrikki vuonna 1769, luutnantti vuonna 1777, kapteeni vuonna 1780 ja majuri vuonna 1789. Von Knorring jäi sotavangiksi Porrassalmen taistelussa 1789, sotapalveluksesta hän erosi vuonna 1793. Hän oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Johan von Knorring. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 26.12.2020 Von Knorringin serkku oli eversti, valtiopäivämies Henrik Gustaf von Knorring. Henrik Johan von Knorring kuoli 66-vuotiaana naimattomana. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset sotilaat Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1748 syntyneet Luokka: Vuonna 1814 kuolleet
Salomon Jakob Finckenberg

Salomon Jakob (Jacob) Finckenberg (25. helmikuuta 1745 – 26. heinäkuuta 1835 Naantali) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies. Finckenbergin vanhemmat olivat tilanomistaja Jakob Johan Finckenberg ja Katarina Elisabet Blümen ja puolisot vuodesta 1772 Johanna Lizelius, kirkkoherra Antti Lizeliuksen tytär (k. 1815), vuodesta 1816 Johanna Maria Haarman (k. 1822) ja vuodesta 1822 Maria Sofia Aveman (k. 1869). Finckenberg tuli ylioppilaaksi 1760. Hän oli ensin majoittaja henkirakuunarykmentissä 1764 ja sitten kornetti. Sotapalveluksesta hän erosi 1772. Finckenberg oli Karjalan jääkäriosastossa luutnantti 1788 ja kapteeni 1789 ja erosi sotapalveluksesta sodan jälkeen. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Salomon Jakob Finckenberg. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 26.12.2020 Juristi, valtiopäivämies Berndt Fredrik Finckenberg oli Salomon Jakob Finckenbergin velipuoli.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Berndt Fredrik Finckenberg. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 26.12.2020 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset sotilaat Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1745 syntyneet Luokka: Vuonna 1835 kuolleet
SerenityOS

SerenityOS on Andreas Klingin kehittämä vapaa ja avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmä. Se on suunniteltu Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmän kirjastoihin kuuluvat mm. JavaScript-moottori, käyttöliittymäkirjasto, äänikirjasto, ja pääte-emulaattori. Sen ohjelmistoon kuuluu muun muassa ohjelmointiympäristö, visuaalinen virheenjäljitin, selain ja graafinen kuoriohjelma. == Historia == Andreas Kling aloitti SerenityOS:n kehittämisen vuoden 2018 puolivälissä päästyään vieroitushoidosta. Kling kehitti käyttöjärjestelmää vapaa-ajallaan ja kuvasi videoita käyttöjärjestelmän kehittämisestä näytönkuvausohjelmalla. Hän alkoi myöhemmin lataamaan kuvaamiansa videoita YouTubeen. Vuoden 2019 puolivälissä hän loi julkisen GitHub-tietovaraston, jotta muut ihmiset voisivat auttaa käyttöjärjestelmän kehittämisessä. == Ominaisuudet == SerenityOS on suunniteltu yksinkertaiseksi Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmässä on muun muassa 32-bittinen ydin ennakoivalla moniajolla, IPv4-protokollapino, ext2-tiedostojärjestelmä, käyttöliittymäkirjasto ja ikkunointi- ja koosto-ohjelma. Klingin tavoitteena on, että hän voisi tulevaisuudessa käyttää SerenityOS:ää ensisijaisena käyttöjärjestelmänään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * GitHub * Youtube-kanava Luokka:Käyttöjärjestelmät
That’s Nat

That’s Nat on kornetisti Nat Adderleyn esikoisalbumi. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Nat Adderley – kornetti * Jerome Richardson – tenorisaksofoni, huilu * Hank Jones – piano * Wendell Marshall – kontrabasso * Kenny Clarke – rummut == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/mw0000092431 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * That’s Nat discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1955 esikoisalbumit
Karl Efraim Carpelan

Karl (Carl) Efraim (Ephraim) Carpelan (11. elokuuta 1732 Raisio – 29. maaliskuuta 1819 Rymättylä) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies. Carpelanin vanhemmat olivat ratsumestari Maximilian Carpelan ja Helena Eleonora Lilliegren ja puoliso vuodesta 1773 Katarina Sofia Strengberg (k. 1826). Carpelanin arvellaan olleen ylioppilas Turussa, vaikka häntä ei mainita Turun akatemian lähteissä. Hän oli vapaaehtoinen Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1749, majoittaja, lippumies ja kersantti 1750, alivänrikki 1752 ja aliadjutantti 1758. Vänrikki Västerbottenin rykmentissä hän oli 1758, luutnantti 1760, alikapteeni 1761 ja rykmentinmajoitusmestari 1767. Vapaaherraksi Carpelan tuli 1771. Hän oli armeijan eläkekassan johtaja 1772–1788, 1-kapteeni 1773 ja armeijanmajuri 1774. Majuriksi Pohjanmaan jalkaväkirykmenttiin hän tuli 1776, sai siirron leskikuningattaren henkirykmenttiin 1778 ja erosi samana vuonna sotapalveluksesta everstiluutnanttina. Varamaaherra Uumajassa Carpelan oli 1782 ja Savon ja Karjalan läänin vt. maaherra 1790. Hän omisti muun muassa Maskun Odensaaren tilan ja kartanon Rymättylän Pakinaisissa. Valtiopäivämies Ruotsin säätyvaltiopäivillä hän oli 1765–1766, 1769–1770 ja 1771–1772. Carpelan oli myös edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Efraim Carpelan. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 26.12.2020 Maaherra, kenraalimajuri, vapaaherra Simon Vilhelm Carpelan ja maaherra, kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Fredrik Carpelan olivat Karl Efraim Carpelanin veljiä. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset everstit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1732 syntyneet Luokka: Vuonna 1819 kuolleet
Binic-Étables-sur-Mer

Binic-Étables-sur-Mer on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla. Kunta muodostettiin 3.1.2016 jolloin kaksi kuntaa, Binic (bretoniksi Binig) ja Étables-sur-Mer (bretoniksi Staol) yhdistyivät. Uuden Binic-Étables-sur-Merin kunnan hallintopaikaksi valittiin Étables-sur-Mer. Binic on pieni keskiaikainen kylä, josta kasvoi yksi Ranskan kalastusteollisuuden tärkeimmistä satamista. Se oli yksi Bretagnen satamista, josta lähdettiin kalastamaan Newfoundlandin vesille. Satamaa reunustavat vanhat laivanomistajien graniitista ja liuskekivestä valmistetut talot. 1900-luvulla kylästä tuli purjehduslomakeskus sekä merenrantakohde. Sataman päälaituri on 350 metriä pitkä, jota paikalliset kutsuvat nimellä "grande muraille" (suuri muuri). Paikallinen museo Musée de Binic esittelee yli 1 000 esineen avulla kylän ja sen kalastuksen historiaa. Laitureiden vieressä on pidetty markkinoita torstaisin 1500-luvulta lähtien. Markkinoilla myytiin kaikkea maatilatuotteista laivatarvikkeisiin, mitä merelle lähtevät veneet tarvitsivat matkalle. Binicissä järjestetään vuosittain myös turskafestivaali Fête de la Morue, sekä musiikkitapahtuma Binic Folks Blues Festival. Tiedosto:Etables_sur_mer_plage_godelins.JPG|Plage des Godelins, Étables-sur- Mer Tiedosto:Binic_-_Port_de_plaisance.jpg|Binicin satama ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côtes-d’Armorin kunnat
Pales

Pales on muinainen roomalainen paimenten ja karjan jumalatar, jonka kunniakasi vietetiin Palilia tai Parilia -juhlaa Rooman perustamispäivänä 21. huhtikuuta. Juhlan kunniaksi puhdistettiin paimenet, laumat ja karjasuojat, anottiin karjalle suojelusta ja pyydettiin anteeksi niitä vahinkoja, joita karja ja paimenet saattoivat luonnolle aiheuttaa.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 396 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Antiikin Rooman jumalattaret Luokka:Karjan jumalat
Illegaali

__NOTOC__ Illegaali on vakoilija, joka elää ja toimii valehenkilöllisyyden turvin kohdemaassaan toimeksiantajansa lähettämänä.Termiä on käytetty myös väljemmin esimerkiksi sotilaskarkureista, ks. Termi illegaali (, ’laiton’) viittaa laittomaan toimintaan ilman kansainvälisoikeudellista turvaa.Pohjonen 2000, 275Simola (toim.) 2009, 306 hakusana illegaali Illegaalit suorittavat erityistehtäviä, kuten muiden agenttien valvontaa ja värväystä tai odottavat pitkänkin aikaa toimintakäskyä peiterooleissaan niin sanottuina ”nukkuvina” tai ”lepäävinä” agentteina.Rentola 2009, 95 Kansainvälisesti tunnettu illegaali oli esimerkiksi neuvostoliittolainen Rudolf Abel, joka työskenteli 1940–1950-luvuilla valokuvaajana ja kuului Brooklynissa Yhdysvalloissa taiteilijayhteisöön Emil R. Goldfusin nimellä. Hänet paljasti toinen illegaali, amerikansuomalaisena Eugen Makena (Suomessa Eugen Mäki) esiintynyt inkeriläinen Reino Häyhänen.Pohjonen 2000, 276–277Rentola 2009, 24 Eugen Mäen valeidentiteettiin tarvitut rekisteritiedot oli väärentänyt Kemijärven kirkonkirjoihin paikallinen kirkkoherra. Neuvostoliiton tiedustelupalvelu KGB varusti illegaalit monissa tapauksissa Suomen passilla ja muilla asiakirjoilla useasta syystä: * Suomen passia pidetään luotettavana. * Suomen kielen osaamista on vaikeampi varmistaa kuin laajemmin puhuttujen kielten. * Suomalaiset viranomaiset ovat auttaneet auliisti asiakirjansa hukanneita suomalaisia. * Suomalaisten muutto Ruotsiin, Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon on helpottanut illegaalin elämäntarinan eli legendan rakentamista. * Talvi- ja jatkosodan aikana suomalaisia arkistoja ja asiakirjoja päätyi Neuvostoliiton haltuun ja niitä voitiin käyttää valehenkilöllisyyksiä luotaessa. Eräitä suomalaisina esiintyneiden illegaalien henkilöllisyyksiä rakennettiin Neuvostoliiton tiedustelun toimeksiannosta manipuloimalla niiden seurakuntien väestörekistereitä, joiden aineistoa oli kadonnut talvi- ja jatkosodan aikana. Tällaisia illegaaleja olivat esimerkiksi ”Reino Gikman” ja ”Olavi Toivonen”, joiden todellista henkilöllisyyttä ei Suomessa tunneta.Rentola 2009, 96–97 Illegaalit voivat toimia pariskuntana tai perheenä. ”Olavi Toivonen” meni Saksassa naimisiin ”Helga Conradin” kanssa, joka sai avioliiton kautta Suomen kansalaisuuden. Heidän poikansa ”Tarmo Harald Toivonen” on keksitty henkilö, jonka syntymä 5. lokakuuta 1964 dokumentoitiin väärillä asiakirjoilla. Illegaalien toiminta ei ole lakannut kylmän sodan päättyessä. Hessenissä pidätettiin lokakuussa 2011 FBI:n antaman vihjeen perusteella pariskunta, jota epäiltiin EU:n ja Naton strategisten asiakirjojen hankkimisesta Neuvostoliiton ja edelleen Venäjän lukuun Alankomaiden ulkoministeriössä toimineelta vakoojalta. Epäillyt saapuivat vuonna 1988 Länsi-Saksaan väärennetyillä Itävallan passeilla. ==Katso myös== * Myyrä (vakoilu) == Huomautukset == ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Vakoilu
Sabine Baring-Gould

Sabine Baring-Gould (28. tammikuuta 1834 – 2. tammikuuta 1924) oli englantilainen pappi, kirjailija ja kansanlaulujen kerääjä. Hän kirjoitti tai toimitti julkaistavaksi yli 200 teosta. Muun muassa Pelastusarmeijan suosima marssilaulu ”Onward, Christian Soldiers” sekä joululaulu ”Gabriel’s Message” ovat Baring-Gouldin sanoittamia. Baring-Gould keräsi laajan kokoelman englantilaisia kansanlauluja Devonin ja Cornwallin alueilta. Laulut julkaistiin vuosina 1889–1907. Baring-Gouldin oma kirjallinen tuotanto käsittelee muun muassa pyhimysten elämäkertoja, kummituksia, ihmissusia sekä keskiajan myyttejä. ==Yksityiselämä== Baring-Gould avioitui vuonna 1868 villatehtaassa työskennelleen Grace Taylorin kanssa. Ennen avioliiton solmimista Taylorin piti asua kaksi vuotta toisella paikkakunnalla Baring- Gouldin sukulaisten luona oppimassa keskiluokkaisia tapoja. Baring-Gould kuului isänsä puolelta Baringin kauppiassukuun, jonka jäsenet perustivat Barings-pankin vuonna 1762. Hänen isoäitinsä veli oli tutkimusmatkailija Edward Sabine, ja äidin puoleinen isoisä oli kuninkaallisen laivaston amiraali Francis Bond. ==Teokset== ===Suomennettu teos=== * Ihmissusien kirja (The book of were-wolves, being an account of a terrible superstition); Suom. Anu Korpinen, Eero Korpinen. Helsinki: Salakirjat 2014 ISBN 978-952-5774-48-1 ===Muut=== *The Book of Were-Wolves, being an account of a terrible superstition (1865) *Curious Myths of the Middle Ages (1866) *The Lives of the Saints (1872) *Yorkshire Oddities, Incidents and Strange Events (1874) *Grettir the Outlaw: a story of Iceland (1890) *A Book of Nursery Rhymes (1897) *A Book of Ghosts (1904) *Songs of the West: Folksongs of Devon & Cornwall (1905) *Devonshire Characters and Strange Events (1908) *Cornish Characters and Strange Events (1909) *Family Names and their story (1910) *A Book of Folklore (1913) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Brittiläiset folkloristit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1776

Kirjallisuusvuosi 1776 käsittelee vuoden 1776 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Antti Lizeliuksen toimittama ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti, Suomenkieliset Tieto- Sanomat alkoi ilmestyä (näytenumero ilmestyi jo 1775). * Suomenkielisen Raamatun uudistettu painos ilmestyi. * Vaasaan perustettiin Suomen toinen kirjapaino Vaasan hovioikeuden ja lääninhallituksen painatustarpeiden vuoksi. Kirjanpainaja Georg Londicer muutti tätä varten Tukholmasta kuninkaan lupakirjan turvin. Paino sai perustajansa mukaan nimen Londicerin kirjapaino. Sittemmin hänen poikansa jatkoi painon toimintaa. * Filosofi David Hume tunnusti kuolinvuonnaan olevansa teoksen A Treatise of Human Nature (1739) kirjoittaja. Teos oli aikanaan julkaistu ilman kirjoittajan nimeä, kuten useat muutkin Humen teokset. == Julkaisuja == * Ueda Akinari - Ugetsu monogatari ('Kuutamon ja sateen tarinoita') * Johann Friedrich Blumenbach - De generis humani varietate nativa liber (antropologiaa) * David Hume - An Enquiry Concerning Human Understanding (suom. Tutkimus inhimillisestä ymmärryksestä, 1938) * Edward Gibbon - The History of The Decline and Fall of the Roman Empire (I osa, viimeinen VI osa 1789, suom. Rooman valtakunnan rappio ja tuho) * Ignacy Krasicki - Mikołaja Doświadczyńskiego przypadki (ensimmäinen puolankielinen romaani) * Thomas Paine - Common Sense (julkaisu kyseenalaisti brittien oikeuden hallita Pohjois-Amerikan siirtomaita) * Adam Smith - An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations (suom. Kansojen varallisuus, 1933) == Palkintoja == == Lähteet == 1776 Luokka:1776
Vietinghoff

Von Vietinghoff on vanha ja laaja westfalenilainen aatelissuku. Suku mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1230. Se on lähtöisin Vittinghoffin linnasta lähellä Essen-Rellinghausenia. Keskiajalla yksi sukuhaara siirtyi Baltiaan, josta suku levisi myös Tanskaan ja Ruotsiin. Kenraalimajuri Johan von Vietinghoffista (1589-1685) polveutuva sukuhaara on naturalisoitu Ruotsin ritarihuoneeseen nimellä Fitinghoff numerolla 220, mutta Suomessa satunnaisesti vaikuttaneet suvun jäsenet eivät yleensä ole kuuluneet tähän sukuhaaraan. Poikkeuksen muodostaa Turussa vuonna 1905 kuolleen suurkauppias Ludvig Nikolaus Fitinghoffin perhe. Myöhemmin vapaaherraksi korotettu Erik Göran Fitinghoff, joka palveli aiemmin jonkin aikaa Pohjanmaan jalkaväkirykmentin everstinä, kuuluu myös tähän sukuhaaraan. Mäntsälän kirkossa on Hautjärven von Vietinghoffien hautajaisvaakuna. Virolahdella sai eversti Leonhard von Vietinghoff läänitykseksi Norrköpingin ehdoilla vuonna 1641 Kiiskilahden, Koskelan ja Orslahden kylät kokonaan, lukuun ottamatta yhtä ratsutilaa Koskelassa, joka sekin siirtyi kaupalla vuonna 1643 Vietinghoffin haltuun ja siitä tehtiin säterikartano. Hän oleskeli vain harvoin näillä läänityksillään, mutta hoiti niitä tarmokkaasti asettaen niille tilanhoitajan tai voudin. Hänen tilanvoutinaan toimi ensin Leonhard Aigmöller ja sitten Samuel Dahl. Von Vietinghoffin läänitys joutui peruutuksen kohteeksi vuonna 1669, jolloin hän joutui luovuttamaan Orslahdesta kuusi tilaa, joista vain yksi oli verokykyinen. Koko läänitys peruuntui vuonna 1681 isossa reduktiossa ja vuonna 1705 kiiskilahtelainen Martti Yrjönpoika Kiiski osti 650:lla kuparirahalla von Vietinghoff-suvun ratsutilan Koskelan kylästä.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta, Lappeenranta 1970 s. 230, 232, 235, 238, 241, 284, 286 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vietinghoff- sukuyhdistys Luokka:Baltian aateli Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Saksalaiset aatelissuvut Luokka:Tanskan aateli Luokka:Virolahden historia
Luettelo Volvon raskaan kaluston moottoreista

Volvo Trucks ja teollisuusmoottoriosasto Volvo Penta ovat rakentaneet lukuisia moottoreita 1920-luvun lopulta alkaen. 2010-luvulta alkaen nämä ovat myös alkaneet käyttää saksalaisen Deutz AG:n kehittämiä moottoreita. Ruotsalaisvalmistajat olivat myös ensimmäisiä yrityksiä, jotka ottivat käyttöön turbodiesel-moottorit kaupallisesti menestyneissä kuorma-autoissa. == D13 == "Volvo D13 sisältää 14 eri tehoversiota 375:stä 500:aan hevosvoimaan. Uusi muuttuvageometrinen turboahdin tarjoaa nopean vastineen kaasupolkimen painalluksiin parantaen polttoainetaloudellisuutta. Volvo tarjoaa kahta XE, integroitua voimalinjaversiota, kuten myös kuutta Eco-Torque- ja kolmea Dual- Torque-versiota sallien asiakkaiden kohdistaa moottorin suorituskyky tiettyihin käyttövaatimuksiin". Malli Moottori Teho Vääntö Puristus- suhde Sylinteri- halkaisija Iskun pituus Tilavuus Valmistus- vuosi D13A rivi-6 276-368 kW (375-500 hv) @ 1 500 rpm 1 875-2 400 Nm (1 379-1 765 ft-lb) @ 1 050 rpm 18:1 131 mm (5.16") 158 mm (6.22") 12 777 cm3 (779.7 cid) 2005– D13B rivi-6 D13C rivi-6 1 875-2 500 Nm (1 379-1 838 ft-lb) @ 1 000 rpm 17.8:1 D13K rivi-6 1 875-2 500 Nm (1 379-1 838ft-lb) @ 860-1,000 rpm 18:1 2012– == Lähteet == Luokka:Volvo Luokka:Polttomoottorit Volvon raskaan kaluston moottoreista