EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1983–1984

Kaudella 1983–1984 Jääkiekon I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet etenivät suoraan SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle ja 3.-6. sijoittuneet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. Kaksi heikointa joukkuetta joutui karsintasarjaan II-divisioonan 3. ja 4. sijoittuneiden kanssa. == Sarjataulukko == Kaksi parasta SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle, 3.6.-sijoittuneet joukkueet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. Sport ja FoPS joutuivat karsintasarjaan. === Liigakarsinta === 1\. kierros 2\. kierros 3\. kierros _9 Kiekko-Reipas 3 2 JyP HT 3 2 JyP HT 1 3 JoKP 1 6 KooKoo 1 6 KooKoo 2 _10_ HPK 2 1 Lukko 3 1 Lukko 3 4 TuTo 1 5 KalPa 0 5 KalPa 2 Lukko nousi SM-liigaan ja HPK putosi I-divisioonaan. Kiekko-Reipas säilytti SM-liigapaikkansa. ===I-divisioonakarsinta=== Polar- Kiekko-FoPS Polar-Kiekko FoPS 4-9 FoPS Polar-Kiekko 11-3 FoPS säilyi I-divisioonassa. Sport-TaWe Sport TaWe 8-2 TaWe Sport 3-8 Sport säilyi I-divisioonassa.' FoPS ja Sport säilyttivät I-divisioonapaikkansa. II- divisioonan kaksi parasta, Karhu-Kissat ja SaPKo nousivat suoraan ensi kaudeksi I-divisioonaan. == Lähteet == Luokka:Jääkiekon I-divisioona Luokka:Vuoden 1983 jääkiekko Luokka:Vuoden 1984 jääkiekko
Arianan keramiikka- ja lasimuseo

Arianan keramiikka- ja lasimuseo () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo sijaitsee 1800-luvun lopulla Italian renessanssin tyyliin rakennetussa talossa, jonka rakennutaja oli Gustave Revilliod. Museo on omistettu kokonaan keramiikalle, lasille ja lasimaalauksille. Museossa kokoelmiin kuuluu yli 25 000 teosta yli 700 vuoden ajalta, mikä tekee museosta yhden Euroopan tärkeimmistä museioista alallaan. Museo toimii myös Maailman keramiikka-akatemian päämajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin museot Luokka:Geneven rakennukset ja rakennelmat
Kansainvälinen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun museo

Kansainvälinen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun museo () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo sijaitsee Punaisen Ristin kansainvälisen komitean tiloissa, Kansojen palatsia vastapäätä. Museossa esitellään interaktiivisten näyttelyiden ja multimediaesitysten avulla nykyaikaisen sodankäynnin ja konfliktien historiaa sekä Punaisen Ristin roolia humanitaarisen avun ja kriisiavun tarjoajana. Museo on järjestetty kolmeen temaattiseen tilaan, jotka on suunnitelleet kolme eri arkkitehtia. Aloite museon perustamiseksi tuli ICRC:n satavuotisjuhlien yhteydessä 1963. Vuonna 1981 perustettiin Punaisen Ristin kansainvälisen museon säätiö, jonka puheenjohtajana toimi Philippe de Weck. Museo avattiin yleisölle vuonna 1988, jolloin se sai nykyisen nimensä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin museot Luokka:Geneven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Punainen Risti
Patek Philippen kellomuseo

Patek Philippen kellomuseo () on Geneven Plainpalais’n kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo esittelee Geneven kellotuotantoa sekä Patek Philippen omaa tuotantoa. Museo esittelee kellotuotantoa yli 500 vuoden ajalta. Museossa esitetään audiovisuaalisia näyttelyitä ja siellä on yli 2 000 esinettä. Esineet on jaoteltu antiikkikokoelmaan sekä Patek Philippe -kokoelmaan. Antiikkikokoelmaan kuuluu kelloja, soittoautomaatteja ja emaleita 1500-luvulta 1800-luvulle. Museossa on myös kirjasto, jossa oli yli 8 000 ajanmittausta käsittelevää teosta. Museon perustaminen sai alkunsa vuonna 1989, kun yhtiö 150-vuotisjuhlien yhteydessä esitteli yli 500 kellon kokoelman. Näyttelyn menestyksen myötä pääjohtaja Philippe Stern ja hänen vaimonsa Gerdi päättivä omistaa sille museon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin museot Luokka:Geneven rakennukset ja rakennelmat
Kansojen palatsi

Kansojen palatsi () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva Yhdistyneiden kansakuntien rakennus. Kansojen palatsia pidetään kansainvälisen Geneven symbolina. Kansojen palatsi rakennettiin vuosien 1929–1936 aikana Ariana-puistoon Kansainliiton päämajaksi, joka korvautui toisen maailmansodan jälkeen YK:lla. Kansojen palatsin tiloissa on toiminut vuodesta 1966 lähtien YK:n Geneven päämaja, joka on YK:n suurin keskus New Yorkin päämajan jälkeen. Rakennuksessa järjestetään opastettuja kierroksia, joissa voi tutustua muun muassa kokoussaliin, oikeussaliin ja neuvostosaliin. Rakennuksessa toimii myös postimerkkimuseo. Kansojen palatsissa toimii vuosittain yli 25 000 delegaattia ja siellä vierailee vuosittain yli 100 000 kävijää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Geneven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdistyneet kansakunnat
Jordan Love

Jordan Alexander Love (s. 2. marraskuuta 1998) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-seura Green Bay Packersiä. Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kermaperunat

Kermaperunat on yleinen lisukeruoka, johon tulee vähintään kermaa, perunoita ja mausteita. Kermaperunat voi muokata esimerkiksi valkosipulikermaperunoiksi lisäämällä vain vuokaan valkosipulia. Ruokalaji toimii usein liharuokien lisäkkeenä, ei niinkään pääruokana. Kermaperunoita saa myös valmisruokana. == Lähteet == Luokka:Perunaruoat
Pyhän Pietarin katedraali (Geneve)

Pyhän Pietarin katedraali () on Geneven vanhassakaupungissa sijaitseva kirkko. Kirkko sijaitsee vanhankaupungin keskellä, kaupunkia valvovalla kukkulalla. Katedraali on rakennettu vuosina 1150–1232 entisen roomalaistemppelin paikalle ja sen arkkitehtuurissa yhdistyvät eri arkkitehtuurityylit goottilaisesta antiikin tyyliin. Kirkko tunnetaan erityisesti Jean Calvinin pitämistä saarnoista. Kirkon kryptassa on 300-luvulta peräisin olevia veistoksia ja mosaiikkeja. Katedraalia on laajennettu vuosien saatossa ja vuonna 1536 kaupunkilaiset äänestivät sen protestanttiseksi kirkoksi muuttamisen puolesta. Kirkon pohjois- ja etelätornit ovat avoinna yleisölle. Katedraalissa on myös makkabilaiskappeli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Geneven rakennukset ja rakennelmat
Grand Prairie (Texas)

Grand Prairie on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Dallasin ja Fort Worthin väliseen Mid Cities -esikaupunkialueeseen ja Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. Grand Prairien väkiluku oli vuonna 2023 noin 202 000\. == Maantiede == Grand Prairie sijaitsee Texasin pohjoisosassa noin 19 kilometriä Dallasista länteen ja noin 31 kilometriä Fort Worthista itään. Grand Prairien alueella virtaa Trinityjoen läntinen sivujoki, West Fork Trinity River. == Ilmasto == Grand Prairien ilmasto on kostean subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja talvet leutoja. Elokuun keskimääräinen korkein lämpötila on noin 35 °C ja tammikuun keskimääräinen alin noin 3 °C. Vuotuinen sademäärä on noin 950 millimetriä. == Historia == Grand Prairien alueelle saapui siirtolaisia ennen Yhdysvaltain sisällissotaa, ja he perustivat muutamia kauppaliikkeitä. Alue alkoi järjestäytyä 1863, kun Alexander McRae Dechman saapui sinne. Hänen vankkurinsa rikkoutui ja hän vaihtoi sen härkineen maa-alueeseen, jonka viralliseksi nimeksi tuli Dechman vuonna 1874, jolloin ensimmäinen postikonttori avattiin. Myös muotoa Deckman käytettiin. Ensimmäisen kirkkonsa paikkakunta sai 1870-luvulla. Vuonna 1877 Dechmanin nimeksi muutettiin Grand Prairie. Vuonna 1890 paikkakunnan väkiluku oli noin 300. Grand Prairie äänestettiin kaupungiksi 1909. Tuolloin sen väkiluku oli noin 1 000\. Grand Prairie sai muun muassa sähkölaitoksen ja vapaapalokunnan ennen vuotta 1920, jolloin siellä oli neljä kirkkoa ja monipuoliset kaupalliset palvelut. Toisen maailmansodan aikana kaupungissa oli puolustusteollisuutta, jonka vaatima työvoima kasvatti väkiluvun noin 18 000:een. Elokuussa 1945 sodan päättyminen johti teollisuuden alasajoon, mutta Grand Prairie onnistui välttämään talousromahduksen kehittämällä uusia aloja, kuten huonekalut, veneet ja kemianteollisuus. Toinen takaisku koettiin 1947, jolloin Dallas liitti itseensä Grand Prairien itäpuolisia teollisuusalueita ja Mountain Creek -tekojärven. Vuonna 1950 Grand Prairien keskustaan avattiin elokuvasali Uptown Theater, jonka kaupunki sittemmin osti ja avasi monitoimitilana vuonna 2008. Vuonna 1990 Grand Prairien väkiluku oli noin 100 000\. Lone Star Park avattiin 1997. Se on mailin pituinen (1609,35 metriä) ravirata. Yli 6 000-paikkainen konserttihalli Texas Trust CU Theatre avattiin 2002. Sen aiempia nimiä olivat muun muassa Nokia Live ja Verizon Theatre. == Talous == Grand Prairien huomattavia työllistäjiä ovat oppilaitokset ja vähittäiskauppa. Lockheed Martinilla on tuotantolaitos kaupungissa. == Liikenne == Grand Prairien halki kulkee kaksi länsi–itäsuuntaista pääväylää, Interstate 20 ja Interstate 30. Niitä yhdistää etelä–pohjoissuuntainen Texas State Highway 360, jonka pituus on noin 45 kilometriä. Se viistää kaupungin länsirajaa. Dallasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee aivan Grand Prairien pohjoispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Grand Prairie, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Texasin kaupungit
Brillon

Brillon on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Valenciennesin kaupungista luoteeseen. pienoiskuva|vasen|Saint-Amandin kirkko Vuonna 871 frankkien kuningas Kaarle Kaljupää luovutti 8,5 manssusta kunnan maata Saint-Amandin luostarille. Tämän lahjoituksen vahvisti frankkien kuningas Kaarle Yksinkertainen vuonna 899. Saint-Amandin kirkko on rakennustyyliltään uusromaaninen. Kirkkoa uudistettiin 1800-luvun puolivälissä, ja siihen rakennettiin kellotorni vuosina 1860–1864. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Warlaing-Brillon osuuden pituus on 2 700 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Aleksei Bortnik

Aleksei Bortnik (s. 1983 Moskova, Venäjä) on venäläinen suunnistaja. MM- kilpailuissa Bortnikin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 13. sija Savoien MM-kilpailuissa 2011. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on keskimatkan viides sija vuodelta 2010. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa yksittäisessä suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan saavuttanut kaksi kertaa 42. sijan vuonna 2010 ja vuonna 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa viestissä vuonna 2003, pronssia pitkällä matkalla vuonna 2002 ja pronssia keskimatkalla vuonna 2003. http://runners.worldofo.com/alexeibortnik.html == Lähteet == Luokka:Venäläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skøelva

Skøelva on taajama Raisivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 305 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Raisivuono
Tilloy-lez-Marchiennes

Tilloy-lez-Marchiennes on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Douain kaupungista itään. Tilloy-lez-Marchiennes on pieni maaseutukunta, jossa harjoitetaan viljelyä ja karjankasvatusta. Se sijaitsee Marchiennesin metsän keskellä, ja siellä on paljon lampia ja pieniä jokia. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Tilloy-lez-Marchiennes-Sars-et-Rosières osuuden pituus on 2 350 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Tømmervikin kirkko

Tømmervikin kirkko () on Raisivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puusta ja teräksestä valmistettu kirkko vuodelta 1992. Se rakennettiin vuonna 1987 palaneen puukirkon tilalle. Sørreisa gml kirke fra NB U2.jpg|Vanha kirkko vuonna 1928. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Raisivuono
Harald Olsen

Harald Olsen (1851 Oslo – 11. marraskuuta 1910 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään on Oslon keskustassa sijaitseva tavaratalo Glasmagasinet. ==Töitä== Vahl skole.jpg|Vahlin koulu, Herslebs gate 26 (1895) Kirkegata 17.jpg|Kirkegata 17 (1897) Professor Dahls gate 32.jpg|Professor Dahls gate 32 (1898) Glassmagasinet Oslo 3.jpg|Glasmagasinet (1899) Folkets Hus 1907.jpg|Oslon työväentalo (purettu) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Aursmoen

Aursmoen on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,2 neliökilometriä ja asukasluku 3 564 vuonna 2023. Aurskog kirke i tre.jpg|Aurskogin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Aurskog-Høland
Aurskogin kirkko

Aurskogin kirkko () on Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1882. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aurskog-Høland
Svartmangatan

pienoiskuva|200px|Katunäkymää vuonna 2013. Svartmangatan on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva katu, joka ulottuu Stortorgetilta Österlånggatanille. Kadun nimi viittaa keskiajalla sen varrella toimineeseen dominikaaniluostariin. Dominikaaneja kutsuttiin asunsa vuoksi "mustiksi veljiksi". ==Kuvia== Dominikanerkyrkan, Vadersolstavlan.jpg|Dominikaanikirkko Vädersolstavlanissa. Tyska kyrkan, flygfoto 2014-09-20.jpg|Svartmangatan 17: Saksalainen kirkko Ehrenstrahlska huset 2016a.jpg|Svartmangatan 20: Ehrenstralska huset, hovimaalari David Klöcker Ehrenstrahlin ateljee 1660-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Tukholman vanhakaupunki
Rafael Wolontis

Paul Rafael Wolontis (s. 2. lokakuuta 1933) on suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja, joka toimi vuodet 1975–1985 elintarvikeyritys Oy Gustav Paulig Ab:n toimitusjohtajana ja 1983–1991 Suomen Purjehtijaliiton puheenjohtajana. Valtiotieteen maisteri Rafael Wolontis kertoo halunneensa jo nuorena yritysjohtajan uralle. Hän toimi liikeuransa alussa Turun Saippuan tuotepäällikkönä, tupakkayhtiö Oy Strengberg Ab:n markkinointipäällikkönä ja sitten yhdistetyn Rettig-Strengbergin markkinointijohtajana. Vuonna 1968 hän siirtyi Pauligin palvelukseen ensin markkinointijohtajaksi ja toimi sitten myös Herttoniemen elintarviketehtaan ja pakastamon johtajana. Vuonna 1971 hänestä tuli yhtiön koko elintarvikeryhmän johtaja ja samalla yhtiön varatoimitusjohtaja, kunnes hänet vuonna 1975 nimitettiin toimitusjohtajaksi. Vuoden 1986 alusta hän siirtyi Pauligin hallituksen päätoimiseksi varapuheenjohtajaksi. Helsinkiläisen Brändö Seglare -pursiseuran kommodorina Wolontis toimi monissa Purjehtijaliiton tehtävissä, vuodesta 1979 liiton hallituksen jäsenenä ja vuodet 1982–1991 puheenjohtajana. Rafael Wolontis oli 1970- ja 1980-luvulla Mainostajien liiton puheenjohtajana ja nimettiin vuonna 1983 Mainonnan monitahoksiNiiniluoto, Markku: Reklaamista Markkinointiviestintään. Mainoshoitajain viisi vuosikymmentä 1941–1991. Helsingin Liikekirjapaino Oy. 1991.. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset purjehtijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Paulig
San Francisco de Asís (1726)

San Francisco de Asís oli Espanjan laivaston vuonna 1726 palvelukseen otettu kaksikantinen 52-tykkinen linjalaiva. == Hankinta == Hollantilainen kaappari vallattiin 26. toukokuuta 1728 Karibialla. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta laivastolle nimellä San Francisco de Asís.Winfield et al 2023 s. 211 == Palvelus == Alus suojasi 30. kesäkuuta 1730 Cádizista Manuel López Pintadon laivueessa saattueen Karibialle, mistä se palasi 21. kesäkuuta 1731 Cádiziin. Alus suojasi 7. marraskuuta 1732 Barcelonasta joukkojenkuljetussaattueen Oraniin. Saattue kuljetti neljä pataljoonaa ja 800 krenatööriä. Helmikuussa 1734 alus oli La Carracassa kunnostettavana ja uudelleen aseistettavana, mistä se palautettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 1735. Alus poistettiin 17. huhtikuuta 1741. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat
Zaine Griff

Zaine Griff (s. 4. lokakuuta 1957 Auckland) on uusiseelantilainen uuden aallon muusikko. Hän on julkaissut soolomateriaalia ja lisäksi ollut mukana yhtyeissä Baby Face, The Human Instinct ja Screemer. Hän on myös käyttänyt taiteilijanimeä Glenn Mikkelson. == Sooloalbumit == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Uusiseelantilaiset muusikot Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruutapuut

Ruutapuut (Calodendrum) on ruutakasvien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu laji afrikanruutapuu (Calodendrum capense). Sukuun kuuluu myös laji Calodendrum eickii, joka on äärimmäisen uhanalainen. Kyseistä lajia esiintyy vuoristometsissä. == Lähteet == Luokka:Ruutakasvit
Sirpa Rydman

Sirpa Rydman on suomalainen malli ja muotialan yrittäjä. Rydman oli 1960- ja 1970-luvulla mukana Lenita Airiston mannekiiniryhmissä. Malliuransa jälkeen Rydman on kirjoittanut muodista lehtiin, järjestänyt kuvausmatkoja ulkomaille ja organisoinut omaa nimeään kantavia vuotuisia muotinäytöksiä, jotka yhdistävät muotia ja matkailua. Rydman näytteli vuonna 1972 valmistuneessa suomalais-neuvostoliittolaisessa televisioelokuvassa Viaporin kapina, jossa muita suomalaisnäyttelijöitä olivat Åke Lindman, Lauri Leino ja Pertti Melasniemi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Kylmälä (täsmennyssivu)

Kylmälä tarkoittaa seuraavia: *Kylmälä, kylä Kirkkonummella *Kylmälä, lampi Jämsässä *Kylmälänkylä, kylä Muhoksella *Kylmälänlammi, lampi Tampereella ==Sukunimenä== *Aleksi Kylmälä (s. 1999), suomalainen futsalpelaaja *Juho Kylmälä (1812–1898), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies *Timo Kylmälä (1922–2004), suomalainen toimittaja ja kirjailija *Yrjö Kylmälä (1911–1982), suomalainen jalkapalloilija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Georges Frêche

Georges Frêche (9. heinäkuuta 1938 Puylaurens – 24. lokakuuta 2010 Montpellier) oli ranskalainen poliitikko. Vuonna 1977 hänet valittiin Montpellierin sosialistipormestariksi, joka pysyi siellä vuoteen 2004 asti. Samana vuonna, jolloin hän erosi pormestarin tehtävästä, hänet valittiin Languedoc-Roussillonin alueneuvoston puheenjohtajaksi, ja hän toimi tässä tehtävässä kuolemaansa asti lokakuussa 2010, ikää. 72 vuottaGeorges Frêche est mort d'un arrêt cardiaque à 72 ans. Tammikuussa 2007 hänet erotettiin sosialistisesta puolueesta lausunnoissaan Harki-arabitaistelijoita vastaan, jotka taistelivat Ranskan armeijan rinnalla Algerian itsenäistymistä vastaan, minkä jälkeen hän esitti vaihtoehtoisen ehdokkaan, jolla hän voitti aluevaalit saman vuoden maaliskuussa. Hänen kuolemansa jälkeen hänen tilalleen tuli Christian Bourquin.Georges Frêche est mort Georges Frêche valmistui HEC Paris’sta.Georges Frêche == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sitriot

Sitriot (Clausena) on ruutakasvien heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluvia lajeja ovat hummansitrio (Clausena anisata) ja Clausena lansium. Muita lajeja ovat Clausena indica, Clausena excavata, Clausena dentata, Clausena heptaphylla ja Clausena brevistyla. == Lähteet == Luokka:Ruutakasvit
Kamennogorskin rautatieasema

Kamennogorskin rautatieasema on Venäjän Kamennogorskissa (ent. Antrea) sijaitseva rautatieasema, joka on Viipuri–Hiitola, Kamennogorsk–Svetogorsk ja Losevo–Kamennogorsk -ratojen risteysasema. == Historia == Antrean rautatieasema avattiin vanhan Karjalan radan eli Viipuri–Joensuu-rata valmistuessa vuonna 1892. Imatra–Antrea-rata avattiin liikenteelle 1893. Ensimmäinen asemarakennus oli arkkitehti Knut Nylanderin suunnittelemaa ja sitä laajennettiin 1911. Sisällissodan aikana strategisesti merkittävä risteysasema oli valkoisten hallussa ja sen eteläpuolella käytiin veriset Antrean rintaman taistelut. Asemmarakennus tuhoutui talvisodan alussa 1939 Neuvostoliiton ilmapommituksissa. Välirauhan aikana neuvostoliittolaiset aloittivat uuden aseman rakennustyöt, jotka keskeytyivät jatkosodan käynnistyessä. Vuonna 2017 avattiin Losevo-Kamennogorsk-rata, jonka tarkoituksena on vähentää tavaraliikenteen määrää etelämpänä kulkevalla Pietari–Viipuri-radalla. Samassa yhteydessä valmistui myös Kamennogorskin tavara-asema pari kilometriä vanhan aseman itäpuolelle. 2010-luvun lopussa oli suunnitelmia Imatran ja Pietarin välisesta henkilöliikenteestä, joka olisi kulkenut myös Kamennogorskin kautta. Suomen Väyläviraston mukaan liikenne olisi mahdollisesti käynnistynyt vuonna 2025. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän rautatieliikenne Luokka:Antrea
Akademovskije manjaki

Akademovskije manjaki () on kahdesta venäläisestä sarjamurhaajasta käytetty yhteisnimitys.Академовские маньяки: приговор "молоточникам" вынесли в Иркутске четыре года назад PrimaMedia 30.4.2017, viitattu 30.5.2024 Kaksikko murhasi joulukuussa 2010 maaliskuuhun 2011 Irkutskin Akademgorokin alueella kuusi vastaantulijaa ja teki yhdeksän murhayritystä. Uhrien kimppuun hyökättiin vasaroilla ja mailoilla. Tekijät olivat Artjom Anufrijev ja Nikita Lytkin."Иркутский молоточник" покончил с собой в колонии BBC 1.12.2021, viitattu 30.5.2024 Anufrijev oli rikosten tekohetkellä 18-vuotias ja Lytkin 17-vuotias.Выяснилась причина суицида «иркутского молоточника» Лыткина: «Остался лохом» Московский комсомолец 1.12.2021, viitattu 30.5.2024 Akademovskije manjakin uhrit olivat satunnaisesti valikoituja henkilöitä, joita hakattiin vasaroilla ja mailoilla iltaisin. Yksi uhreista oli 12-vuotias poika. Akademgorokin asukkaat perustivat omia turvajoukkojaan itsepuolustusta varten hyökkäysten jatkuessa. Tekijät jäivät kiinni, kun toisen tekijän sukulainen löysi tämän puhelimesta videon naisen murhasta ja ruumiin häpäisystä. Pidätetyt nuorukaiset kertoivat olleensa puhdistamassa maailmaa niistä, jotka eivät olleet elämän arvoisia. Kaksikkoa syytettiin murhaa, murhan yritystä, ruumiinhäpäisyä, ääriliikkeiden organisointia ja ryöstöä koskevien lakipykälien nojalla. Oikeus katsoi kaikki syytekohdat toteennäytetyiksi. Huhtikuussa 2013 Anufrijev tuomittiin Irkutskissa elinkautiseen vankeuteen. Lytkin sai alaikäisenä 24 vuoden vankeustuomion, jonka Venäjän korkein oikeus myöhemmin lievensi 20 vuoden vankeustuomioksi. Rikostutkijoiden mukaan Akademoviskije manjaki toimi uusnatsien ja skinheadien yhteisöissä. Heidän mukaansa tekijät pitivät itseään jumalina. Oikeus vahvisti rikostutkijoiden näkemykset siitä, että syytetyt olivat muodostaneet ekstremistisen yhteisön, jonka liittivät yhteen ihmisvihamieliset näkemykset. Lytkinin katsottiin aloittaneen hyökkäykset, mutta molempien katsottiin viimeistelleen murhat yhteistyössä. Anufrijevin katsottiin olleen aloitteellinen ruumiiden häpäisyssä. Kaksikko puhdisti aseitaan ja vaatteitaan rikostensa jäljistä asunnoissaan, joista vanhemmat olivat poissa. Akademovskije manjakista tehtiin dokumenttielokuva Manjaki. Deti Tšikatilo. 28. marraskuuta 2021 Nikita Lytkin joutui sairaalaan tehtyään itsemurhayrityksen rangaistuslaitoksessa Angarskissa. Hän kuoli vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sarjamurhaajat
Harry Gordon Selfridge

Harry Gordon Selfridge (11. tammikuuta 1858 Ripon, Wisconsin, Yhdysvallat – 8. toukokuuta 1947 Lontoo) oli amerikkalaissyntyinen brittiläinen vähittäiskauppias ja lontoolaisen Selfridges-tavaratalon perustaja. Hän oli tärkeä vähittäiskaupan käytäntöjen kehittäjä. Hänestä tuli Britannian kansalainen vuonna 1937. Erityisesti Isossa-Britanniassa Selfridgeä on pidetty iskulauseen ”asiakas on aina oikeassa” keksijänä. Yhdysvalloissa lause on taas yhdistetty Marshall Fieldiin, jonka palveluksessa Selfridge työskenteli 1879–1901. ==Elämä ja ura== Selfridge oli pienkauppiaan poika. Hän muutti Chicagoon vuonna 1876, jossa hän aloitti 25-vuotisen uran Marshall Field & Co:n palveluksessa. Hänestä tuli liikkeen nuorempi osakas. Vuonna 1906 hän huomasi Lontoon-matkallaan, etteivät sikäläiset vähittäiskauppiaat vastanneet amerikkalaista ja ranskalaista laatutasoa, ja hän päätti rakentaa modernin tavaratalon. Hän palkkasi avukseen chicagolaisen arkkitehdin Daniel Burnhamin. Tavaratalo avattiin Oxford Streetille Lontooseen vuonna 1909. Selfridge korosti amerikkalaista asiakaspalveluajattelua, harjoitti nokkelaa mainontaa ja myynninedistämistoimia ja avasi pohjakerrokseen meikki- ja hajuvesiosaston. Kauppa menestyi hyvin 1930-luvulle asti, jolloin 1930-luvun lama ja Selfridgen tuhlailu, kallis seurustelu useiden tunnettujen teatterin naisten kanssa ja uhkapelaaminen saivat kaupan velkaantumaan. Rahoittajat saivat hänet erotetuksi ja hän eli pienellä eläkkeellä kuolemaansa saakka. Brittiläinen draamasarja Mr Selfridge kertoo Selfridgen elämästä. ==Teoksia== * The Romance of Commerce, 1919. Suomennettu Kaupan voittokulku. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1929. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Jean-Jacques Caffieri

Jean-Jacques Caffieri (1725–1792) oli ranskalainen kuvanveistäjä, Jean- Baptiste Lemoynen oppilas. Hän oli valajanakin niin taitava, että pääsi valmistamaan Palais Royalin hienon porraskaiteen. Hän on tehnyt Pierre Corneillen ja Molièren rintakuvat ja muidenkin kirjailijoiden ja näyttelijöiden muotokuvia Pariisin teattereihin, St. Génevièven kirjastoon ja Versaillesiin. Niiden joukossa on 1778 palkittu Voltairen kuva. Caffieri oli Jean-Antoine Houdonin edeltäjä näköisyyden tavoittelijana. J. J. Caffieri oli Philippe Caffieri nuoremman (1714–1774) nuorin veli. == Veistoksia== Molière Caffieri Louvre ENT 1987.08.JPG|Molière (1787), Louvren museo. Pierre Corneille, Jean-Jacques Caffieri, Paris 1723 1792.JPG|Pierre Corneille, Rouenin taidemuseo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1725 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
Samuel Jonsson

Samuel Jonsson (s. 19. toukokuuta 1998 Ängelholm, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue JYPissä. == Ura == Jonsson aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Röglessä. Hän voitti kauden 2015–2016 päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Kaudella 2017–2018 Jonsson debytoi seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 35 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Jonsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Hänet merkittiin Röglen seitsemänneksi puolustajaksi. Jonsson sai ottelussa jääaikaa 2.05 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki 20. tammikuuta 2018 vieraissa Örebroa vastaan. Jonsson pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Helsingborgissa. Tammikuussa 2018 Jonsson teki Röglen kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Helmikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Jo saman vuoden syyskuussa Jonssonin sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2023 saakka. Hän voitti kauden 2020–2021 päätteeksi SHL-hopeaa. Kaudella 2021–2022 Jonsson teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+15=16. Hän eteni samalla kaudella Röglen kanssa myös Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin suomalainen Tappara lukemin 2–1. Helmikuussa 2022 Jonssonin sopimusta Röglen kanssa jatkettiin taas kahdella vuodella kevääseen 2025 saakka. Kauden 2023–2024 päätteeksi hän voitti SHL-hopeaa. Toukokuussa 2024 Rögle uutisoi, että Jonssonin sopimus seuran kanssa purettiin yhteisymmärryksessä saadakseen isomman roolin muualla. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2024–2025 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin. == Muuta == Jonssonin serkku Isac pelaa puolustajana Massachusettsin yliopiston Lowellin yksikön joukkueessa. Hän on aiemmin pelannut myös Samuelin joukkuetoverina Röglen organisaatiossa. == Tilastot == 2015–2016 Rögle BK SuperElit 15 0 0 0 8 7 0 1 1 2 2016–2017 Rögle BK SuperElit 40 2 11 13 28 3 0 1 1 0 2017–2018 Rögle BK SuperElit 19 0 4 4 8 3 1 3 4 0 Rögle BK SHL 35 2 1 3 4 – – – – – Helsingborgs HC HockeyEttan 1 0 0 0 2 – – – – – 2018–2019 Rögle BK SHL 51 5 3 8 6 – – – – – 2019–2020 Rögle BK SHL 44 1 5 6 6 – – – – – 2020–2021 Rögle BK SHL 52 5 9 14 4 14 0 1 1 4 2021–2022 Rögle BK SHL 42 1 15 16 4 13 0 2 2 4 2022–2023 Rögle BK SHL 44 4 2 6 8 7 0 0 0 0 2023–2024 Rögle BK SHL 32 1 1 2 8 13 0 1 1 2 7 kautta yhteensä SHL 300 19 36 55 40 47 0 4 4 10 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:JYPin pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarlo Hakamies

Kaarlo Hakamies (s. 1976) on suomalainen juristi, joka toimii nykyään korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena. == Ura == Hakamies valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2001, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 2005 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2012. Hän sai myös varatuomarin arvon vuonna 2004. Uransa alussa Hakamies toimi määräaikaisissa viroissa muun muassa Lahden kihlakunnan poliisilaitoksen määraikaisena rikostarkastajana 2002–2003, Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa tutkijana 2004–2007, Helsingin syyttäjänvirastossa syyttäjänä 2005–2007 ja Raaseporin käräjäoikeuden tuomarina 2006. Hän työskenteli korkeimman oikeuden esittelijänä 2008–2015, Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden käräjätuomarina 2016–2019 ja Helsingin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 2019–2022. Hakamies nimitettiin korkeimman oikeuden määräaikaiseksi jäseneksi tammikuusta 2023 alkaen ja vakinaiseksi jäseneksi kesäkuusta 2024 alkaen. == Julkaisuja == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yö kauhujen talossa

Yö kauhujen talossa () on brittiläinen vuonna 1963 valmistunut kauhuelokuva, jonka ohjasi Robert Wise. Se perustuu yhdysvaltalaisen kirjailijan Shirley Jacksonin vuoden 1959 romaaniin The Haunting of Hill House. Wisen elokuva on saanut paljon ylistystä osakseen ja sitä on peräti kutsuttu yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmiksi kummitustalo-aiheiseksi elokuviksi. Elokuva kertoo paranormaaleja ilmiöitä tutkivan tohtori John Markwayn johtaman neljän hengen ryhmän aikomuksesta yöpyä pahamaineisen historian omaavassa Hill House -kartanossa tarkoituksena löytää selityksiä sen yliluonnollisille ilmiöille. Ryhmään on päätynyt mukaan Eleanor -niminen nainen, joka erityisesti tuntuu reagoivan Hill Housessa läsnäolevaan ilmapiiriin samalla kun hänen käsityksensä todellisen ja mielikuvituksen rajasta alkaa hämärtyä. Vuonna 1999 elokuvalle tehtiin yhdysvaltalainen uusintaversio The Haunting – paholaistalo, joka sai kriitikoilta huonon vastaanoton. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1963 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Robert Wisen ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Kirjoihin perustuvat elokuvat
Kaisu Lahikainen

Kaisu Lahikainen (s. 1956 Lauritsala) on suomalainen kääntäjä, toimittaja ja äidinkielenopettaja. Hän on saanut tunnustusta etenkin työstään virolaisen kirjallisuuden suomentajana. Lahikainen valmistui ylioppilaaksi Lauritsalan yhteiskoulusta vuonna 1975 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1985. Hän on toiminut urallaan erilaisissa tehtävissä kirjoittajana, kääntäjänä ja asiantuntijana kieleen ja kulttuuriin liittyen. Hän suomensi Jouko Vanhasen kanssa Jaan Krossin romaanin Uppiniskaisuuden kronikka, mistä heille myönnettiin kääntäjien valtionpalkinto vuonna 2004. Vuonna 2012 Lahikainen voitti Mikael Agricola -palkinnon Ene Mihkelsonin romaanin Ruttohauta suomentamisesta. Samana vuonna Lahikainen valittiin vuoden lauritsalalaiseksi. Hän on myös julkaissut eteläkarjalaisen murteen sanakirjan Silviisii (2004). Lahikainen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virginia (savukemerkki)

Virginia oli Amer-Tupakan Suomessa vuosina 1969–1977 valmistama ja markkinoima savukemerkki. Sen myyntivalttina oli väite, että useimmat muut savuketupakat ovat maustettuja, kun taas Virginiaan käytetty tupakka oli maustamatonta. Virginia tuli Suomen markkinoille vuonna 1969 hyvin onnistuneesti nousemalla myyntitilastossa heti viidennelle tilalle. Se kuitenkin joutui pian huhukampanjan uhriksi: kuluttajien joukossa alkoi kiertää perätön tarina, että savuke sisältäisi myrkyllistä sinihappoa eli vetysyanidia. Virginia- savukkeiden mainetta yritettiin pelastaa voimakkailla mainoskampanjoilla, mutta turhaan. Niiden valmistus lopetettiin vuoden 1976 lopulla. Saman huhun uhriksi oli jo 1960-luvun alkupuolelta asti joutunut Life-filtterisavuke, jonka valmistus loppui Suomessa myös 1976. Noihin aikoihin savukevalmistajat ja -markkinoijat karsivat muutenkin pois kannattamattomia merkkejään tulossa olleen tupakkamainonnan kieltävän lain edellä. Virginia-merkkisiä savukkeita on valmistanut myös ainakin Italian valtion tupakkamonopoli 1950-luvulla sekä 1990-luvulla International Cigarette Palestiinan markkinoille ja S.N.T.R.-yhtiö Romanian markkinoille. Philip Morris lanseerasi vuonna 1968 naisille suunnatun pitkän ja ohuen Virginia Slims -savukkeen. ==Lähteet== Luokka:Savukemerkit Luokka:1970-luku
Varaxsha

Varaxsha (uzb. kyrill. Варахша) on muinainen rauniokaupunki Uzbekistanissa 40 kilometriä Buharasta luoteeseen. Yhdeksän hehtaarin laajuinen alue muodostaa 10–20 metriä korkean kukkulan. Alueella 1930–1980-luvuilla suoritettujen arkeologisten tutkimusten perusteella Varaxsha on saanut alkunsa toisiaan lähellä sijainneista linnoitetuista kylistä 100-luvulla eaa. Ne kukoistivat 100-luvulle saakka, mutta taantuivat sen jälkeen. Varaxsha rakennettiin uudelleen 400-luvulla ja siitä tuli Buharan hallitsijoiden asuinpaikka. Muinaisella Rajfandunin keitaalla sijainneen kaupungin kukoistuskautta olivat varsinkin 700–900-luvut. Sitä ympäröi vahva muuri, jonka eteläpuolella oli porttikäytävä. Varaxsha ja sen ympäristö saivat vetensä 12 kanavasta, ja sen kautta kulki Buharan ja Horezmin välinen karavaanireitti. Kaupunki hylättiin tuntemattomasta syystä 1100-luvulla. Varaxshasta on löydetty pylväiden, kohokuvien ja seinämaalausten koristama hallitsijan palatsi. Värikkäät seinämaalaukset kuvaavat muun muassa leopardien metsästystä norsuilla, hallitsijaa istumassa kultaisella valtaistuimella, sotureita ratsastamassa ja pyhän tulen palvontaa. Kohokuvat esittävät eläinhahmoja ja naisten kasvoja. Löydöt todistavat Itä-Turkestanin, Bamiyanin ja Gandharan buddhalaisen taiteen vaikutuksesta paikalliseen sogdilaiseen kulttuuriin. Ne sisältävät myös arabialaisia ja persialaisia esineitä. ==Lähteet== Luokka:Uzbekistanin historia
Confignon

Confignon on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 4 593 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Corsier

Corsier on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 267 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Dardagny

Dardagny on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 799 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Laconnex

Laconnex on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 703 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Meinier

Meinier on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 069 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Perly-Certoux

Perly-Certoux on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 3 141 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Presinge

Presinge on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 737 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Puplinge

Puplinge on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 527 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Russin

Russin on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 536 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Satigny

Satigny on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 4 449 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Soral

Soral on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 963 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Troinex

Troinex on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 600 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Suvorovin ritarikunta

Suvorovin ritarikunta () on venäläinen ritarikunta. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikoina 29. heinäkuuta 1942 korkeimman neuvoston presidiumin päätöksellä. Ritarikuta on nimetty venäläisen generalissimuksen Aleksandr Suvorovin mukaan. Sitä myönnettiin kolmessa luokassa Neuvostoliiton maavoimissa palvelleille upseereille erinomaisesta johtamisesta. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen ritarikunta otettiin osaksi Venäjän palkitsemisjärjestelmää. Vuonna 2010 ritarikuntaa uudistettiin, ja nykyään siinä on vain yksi luokka: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Neuvostoliiton kunniamerkit Luokka:Venäjän federaation kunniamerkit Luokka:Sotilasansiomitalit
Vandœuvres

Vandœuvres on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 851 asukasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geneven kantonin kunnat
Aiglen alue

Aiglen alue on Vaud'n kantonissa sijaitseva alue Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2022 lopussa alueella asu 47 785 asukasta. == Kunnat == * Aigle * Bex * Chessel * Corbeyrier * Gryon * Lavey-Morcles * Leysin * Noville * Ollon * Ormont-Dessous * Ormont-Dessus * Rennaz * Roche * Villeneuve * Yvorne == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vaud
Jarkko Liutu

Jarkko Liutu ( s. 15. helmikuuta 1983 Imatra) on suomalainen kuvanveistäjä ja Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen, kuvataiteilija ja koruntekijä. Nykyisin hän asuu Savonlinnassa ja työskentelee Parikkalassa. Liutu opiskeli vuosina 2005–2009 Saimaan Ammattikorkeakoulun kuvataiteen ja kulttuurin yksikössä (ent. Imatran taidekoulu) ja valmistui kuvataiteilijaksi 2009. Hänet tunnetaan monipuolisena osaajana, joka leikittelee mittakaavoilla ja yhdistelee eri materiaaleja sujuvasti. Ihminen on yleensä hänen teostensa keskiössä. Materiaaleina hän käyttää pääsääntöisesti pronssia, alumiinia ja puuta. Liutu yhdistelee usein abstraktioita ja figuratiivisia elementtejä toisiinsa. Muotojen ja materiaalien kontrasti ja symbolinen merkitys kiehtoo Liutua. Liutu on tehnyt julkisia teoksia ja pitäen lukuisia näyttelyitä niin kotimaassa kuin ulkomailla. Hän on toiminut myös luottamustoimissa ja hän on saanut kunniamainintoja ja palkittu teoksistaan. Liutun teoksia löytyy useiden taidemuseoiden kokoelmista. == Julkisia teoksia == * Kuplakyyti, 2017, Varkaus * Römmin kuplatehdas, 2018, Varkaus * Yhdessä kasvaen, 2018, Varkaus * Historian havinaa, 2018, Varkaus * Horisontti, 2019, Imatra * Elämän virta 2022, Kuopio * Oksalla ylimmällä, 2023, Savonlinna * Opinportaat, 2023, Savonlinna * Elämänkantaja, 2024, Kotka, Tiutinen Tiedosto:Römmin kuplatehdas.jpg|Römmin kuplatehdas, 2018, Varkaus Tiedosto:Yhdessä kasvaen.jpg|Yhdessä kasvaen, 2018, Varkaus Tiedosto:Opinportaat.jpg|Opinportaat, 2023, Savonlinna Tiedosto:Elämän virta.jpg|Elämän virta, 2021, Kuopio Tiedosto:Horisontti (taideteos).jpg|Horisontti, 2019, Imatra Tiedosto:Kuplakyyti.jpg|Kuplakyyti, 2018, Varkaus Tiedosto:Elämänkantaja.png|Elämänkantaja, 2024, Kotka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvataiteilija Jarkko Liutun kotisivut * Kuvataiteilija Jarkko Liutun Instagram * Kuvataiteilija Jarkko Liutu / Taide rakentamisessa * Kuvataiteilija Jarkko Liutu / Kuvataiteilijamatrikkeli === Lehtiartikkeleita === * Näyttelyarvio Helsingin Sanomissa * Näyttelyarvio Itä- Savo -lehdessä * Näyttelyarvio Etelä-Saimaa -lehdessä * Lehtiartikkeli Savon Sanomissa * Henkilöhaastattelu Itä-Savo -lehdessä * https://www.kotka.fi/2024/09/elamankantaja-muistomerkki-paljastettiin- tiutisessa/ Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Junison-Moskova

Junison-Moskova () on venäläinen jääkiekkojoukkue Moskovan kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa. Joukkue tekee yhteistyötä KHL-seura Vitjaz Podolskin kanssa. == Joukkue kaudella 2024-2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Rafael Hakimov L 2025 Ufa, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto Pjotr Matvejev L 2025 Moskova, Venäjä Maksim Sidorov L 2025 Jaroslavl, Venäjä Daniil Tšetšelev R 2025 Habarovsk, Venäjä Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 12 Dmitri Rodionitšev R 2025 Balahna, Venäjä 16 Stepan Mysljajev L 2026 Tšeljabinsk, Venäjä Ilja Kudrjašov R 2025 Saratov, Venäjä Igor Rydtšenko L 2025 Samara, Venäjä David Švangiradze L 2026 Penza, Venäjä Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 19 Sergei Kolesnikov L OLH 2025 Novotšeboksarsk, Venäjä 68 Ivan Laritšev L VLH 2025 Nižni Tagil, Venäjä 77 Nikita Rtištšev L OLH 2025 Elektrostal, Venäjä Ilja Anufrijev R H 2025 Podolsk, Venäjä Jevgeni Gustomesov L H 2025 Tšeljabinsk, Venäjä Artjom Ivanov L H 2025 Petropavlovsk-Kamtšatski, Venäjä Jevgeni Rymarev L LH 2025 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto Konstantin Ryžov L KH 2025 Daniil Skorikov R VLH 2025 Saratov, Venäjä Aleksei Šubin L VLH 2025 Vologda, Venäjä Daniil Tarasov L LH 2025 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto Razat Timirov R KH / VLH 2025 Nižnekamsk, Venäjä Dmitri Tsiganov R VLH / P 2025 Jekaterinburg, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Igor Gorbenko * Apuvalmentaja: Andrei Pelevin * Apuvalmentaja: Vladimir Tšebaturkin * Maalivahtivalmentaja: Andrei Bolsunovski * Fysiikkavalmentaja: Anatoli Maksimov * Toimitusjohtaja: Denis Abdullin Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/35909/yunison-moskva Viitattu 30.5.2024. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset VHL-seurat Luokka:Moskovan urheilu Luokka:Vuonna 2022 perustetut urheiluseurat
DeSoto (Texas)

DeSoto on kaupunki Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa DeSotossa oli 56 145 asukasta. Kaupunki sijaitsee Dallasin piirikunnassa ja se kuuluu Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. DeSoto perustettiin vuonna 1949. == Väestö == Vuonna 2020 DeSoton 56 145 asukkaasta mustia oli 66,9 %, valkoisia 17,9 %, aasialaisia 0,9 %, alkuperäisasukkaita 0,1 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 8,2 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 14,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 7,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin kaupungit
Caffieri

Caffieri on italialainen sukunimi: ;Taiteilijaperhe * Philippe Caffieri vanhempi (1634–1716), italialaissyntyinen Ranskassa vaikuttanut valaja ja puunleikkaaja ** Jacques Caffieri (1678–1755), ranskalainen kuvanveistäjä ja hovin pronssinvalaja, Philippe Caffieri vanhemman viides poika *** Philippe Caffieri nuorempi (1714–1774), ranskalainen puunleikkaaja, Jacques Caffierin poika *** Jean-Jacques Caffieri (1725–1792) ranskalainen kuvanveistäjä, Jacques Caffierin poika
Philippe Caffieri vanhempi

Philippe Caffieri vanhempi (1634–1716) oli italialaissyntyinen, Ranskassa vaikuttanut koristepuunleikkaaja. Hän siirtyi Jules Mazarinin kutsusta Ranskaan 1660. Saatuaan siellä kansalaisoikeuden hän työskenteli Charles Le Brunin johdolla Ludvig XIV:n linnojen koristepuunleikkaajana. Hän toteutti Versaillesissa muun muassa Suuret portaat (Escalier des Ambassadeurs, 'Lähettiläiden portaat') ja "Grands appartementsin". Hänen poikansa oli kuvanveistäjä Jacques Caffieri.Tietosanakirja 1909. Osa 11. Hakusana Caffieri ==Lähteet== Luokka:Italialaiset taiteilijat Luokka:Ranskalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1634 syntyneet Luokka:Vuonna 1716 kuolleet
Peloton etsivä

Peloton etsivä (Poliziotto senza paura, englanniksi nimillä Fearless, Fatal Charm, Fearless Fuzz ja A Matter of Honour) on Stelvio Massin ohjaama italialais-itävaltalainen viihteellinen jännityselokuva vuodelta 1978. Sen pääosissa näyttelevät Maurizio Merli, Joan Collins ja Gastone Moschin. Video- oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen mainitsi elokuvan kiinnostavimmaksi puoleksi Joan Collinsin alastonkohtauksen. Hän antoi kaksi tähteä viidestä elokuvalle, joka hänestä yrittää olla jonkin sortin jännäri mutta kallistuu komedian puolelle.Video-opas 95, WSOY 1994. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1978 italialaiset elokuvat Luokka:Itävaltalaiset elokuvat
Skotlanninenglanti

Skotlanninenglanti () on Skotlannissa puhuttava englannin kielen muoto. Skotlanninenglantia nimitetään myös Skotlannin standardienglanniksi ( tai Standard Scottish English) erotuksena skotin kielestä. Nämä kaksi lähisukukieltä muodostavat englanninkielisessä maailmassa ainutlaatuisen kaksinapaisen murrejatkumon, joka on muotoutunut useiden vuosisatojen saatossa tapahtuneen kielikontaktin myötä. Skotlanninenglanti on ylivoimaisesti Skotlannin puhutuin kieli: vuoden 2011 väestönlaskennassa 98,6 % yli 3-vuotiaista skotlantilaisista ilmoitti osaavansa englantia, ja kotikielenä se oli 92,6 %:lla. Skotin kieli (), joka tunnettiin 1500–1600-lukujen vaihteeseen asti nimellä Inglis (’englanti’),Corbett & Stuart-Smith, s. 3. on kehittynyt nykyisen Skotlannin kaakkoisosiin 500–600-luvuilla levinneestä muinaisenglannin Northumbrian murteesta. On myös esitetty, että skotin kielen taustalla vaikuttaisi Yorkshiren alueella noin 900-luvulla puhuttu englannin ja muinaisskandinaavin sekamuoto, joka olisi sitten yhdistynyt Lothianissa puhuttuun englantiin alun perin normannivalloittajien hävitystä paenneiden "anglotanskalaisten" siirtyessä pohjoisemmas.Corbett & Stuart-Smith, s. 2. 1000–1300-lukujen aikana skotti on noussut valtakieleksi Skotlannin alamaalla, jossa aiemmin puhuttiin kelttiläistä gaelia. Skotti myös korvasi vähitellen 1400-luvun kuluessa latinan Skotlannin valtiollisena hallintokielenä ja ranskan paikallisen kirjallisuuden kielenä. Varsinainen skotlanninenglanti on sen sijaan kehittynyt vasta varhaismodernilla ajalla, ensin kirjoitettuna ja vähitellen myös puhuttuna kielenä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Englannin murteetLuokka:Skotlannin kielet
Tana bru

Tana bru (pohjoissaameksi Deanušaldi, kveeniksi Tenonsilta) on taajama Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 743 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Teno (kunta) Luokka:Norjan taajamat
Tenon kirkko

Tenon kirkko () on Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1964. Sen edeltäjä tuhoutui saksalaisten polttamana toisen maailmansodan loppuvaiheessa vuonna 1944. Tana, Finnmark - Riksantikvaren-T453 01 0054.jpg|Vanha kirkko 1900-luvun alussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Pulmangin kirkko

Pulmangin kirkko () on Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Teno (kunta)