EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kultainen räpylä

Superpesiksessä on valittu kultainen räpylä vuodesta 1993 saakka. Kultainen räpylä on pelaajien äänestämä palkinto, joka annetaan parhaaksi valitulle ulkopelaajalle. Palkintoa ei jaettu kausina 2002-2004. Miesten palkinnon on useimmiten voittanut Toni Kohonen (seitsemän kertaa) ja naisten palkinnon Emma Körkkö (viisi kertaa). == Palkinnon saajat== === Miehet === : Kultainen räpylä Kausi Voittaja Joukkue # 1993 Olli Hartikainen Sotkamon Jymy 1. 1994 Pasi Pirinen Kiteen Pallo -90 1. 1995 Janne Vuorinen Sotkamon Jymy 1. 1996 Pasi Pirinen Kiteen Pallo -90 2. 1997 Jarkko Kokko Sotkamon Jymy 1. 1998 Jukka Holttinen Oulun Lippo 1. 1999 Toni Kohonen Kiteen Pallo -90 1. 2000 Pasi Pirinen Kiteen Pallo -90 3. 2001 Toni Kohonen Sotkamon Jymy 2. 2005 Toni Kohonen Kiteen Pallo -90 3. 2006 Sami Haapakoski Puijon Pesis 1. 2007 Jaakko Heikkinen Sotkamon Jymy 1. 2008 Topi Kosonen Pattijoen Urheilijat 1. 2009 Toni Kohonen Kouvolan Pallonlyöjät 4. 2010 Toni Kohonen Kouvolan Pallonlyöjät 5. 2011 Sami Haapakoski Vimpelin Veto 2. 2012 Sami Haapakoski Vimpelin Veto 3. 2013 Toni Kohonen Sotkamon Jymy 6. 2014 Toni Kohonen Sotkamon Jymy 7. 2015 Tuomas Jussila Joensuun Maila 1. 2016 Tuomas Jussila Joensuun Maila 2. 2017 Iiro Kuosa Joensuun Maila 1. 2018 Tuomas Jussila Joensuun Maila 3. 2019 Tuomas Jussila Joensuun Maila 4. 2020 Valtteri Luoma Kouvolan Pallonlyöjät 1. 2021 Severi Lassila Vimpelin Veto 1. 2022 Severi Lassila Vimpelin Veto 2. 2023 Severi Lassila Vimpelin Veto 3. === Naiset === : Kultainen räpylä Kausi Voittaja Joukkue # 1993 Riikka Nieminen Lapuan Virkiä 1. 1994 Pirjo Haukkamaa Vihdin Pallo 1. 1995 Henna Salmela Oulun Lippo 1. 1996 Pirjo Haukkamaa Vihdin Pallo 2. 1997 Hanna Airaksinen Jyväskylän Kiri 1. 1998 Salla Suhonen Siilinjärven Pesis 1. 1999 Salla Suhonen Siilinjärven Pesis 2. 2000 Johanna Vikman Vimpelin Veto 1. 2001 Sirpa Pollari Lapuan Virkiä 1. 2005 Katja Saari Kirittäret 1. 2006 Tiina Tolonen Pesä Ysit 1. 2007 Johanna Vikman Kirittäret 2. 2008 Niina Rinkinen Kirittäret 1. 2009 Sirpa Pollari Lapuan Virkiä 2. 2010 Sirpa Pollari Lapuan Virkiä 3. 2011 Sirpa Pollari Lapuan Virkiä 4. 2012 Emmi Viitala Lapuan Virkiä 1. 2013 Jenna Kammi-Rahnasto Lapuan Virkiä 1. 2014 Saija-Maria Saari Lapuan Virkiä 1. 2015 Emma Nieminen Kirittäret 1. 2016 Emma Nieminen Kirittäret 2. 2017 Emma Nieminen Susanne Ojaniemi Kirittäret Porin Pesäkarhut 3. 1\. 2018 Emma Körkkö Kirittäret 4. 2019 Emilia Itävalo Porin Pesäkarhut 1. 2020 Emma Körkkö Kirittäret 5. 2021 Kaisa-Maija Rosvall Kirittäret 1. 2022 Eeva Mäki-Maukola Kirittäret 1. 2023 Eeva Mäki-Maukola Kirittäret 2. == Lähteet == * Pesäpalloliitto. Viitattu 7.10.2017 === Viitteet === Kultainen räpylä Kultainen räpylä
Kultainen maila

Superpesiksessä on valittu kultainen maila vuodesta 1993 saakka. Kultainen maila on pelaajien äänestämä palkinto, joka annetaan parhaaksi valitulle sisäpelaajalle. Palkintoa ei jaettu kausina 2002-2004. Eniten miesten kultaisia mailoja ovat voittaneet Kari Hakkarainen, Jani Komulainen ja Sami Haapakoski (kolme kertaa). Eniten naisten palkintoja ovat voittaneet Hanna Airaksinen ja Paula Rautiainen (kolme kertaa). == Palkinnon saajat== === Miehet === : Kultainen maila Kausi Voittaja Joukkue # 1993 Kari Hakkarainen Sotkamon Jymy 1. 1994 Vesa Liikala Alajärven Ankkurit 1. 1995 Jari Tyynelä Seinäjoen Maila-Jussit 1. 1996 Kari Hakkarainen Sotkamon Jymy 2. 1997 Pasi Pohjola Kaisaniemen Tiikerit 1. 1998 Kari Hakkarainen Sotkamon Jymy 3. 1999 Simo Eerikäinen Hyvinkään Tahko 1. 2000 Simo Eerikäinen Hyvinkään Tahko 2. 2001 Tuomas Tervonen Kiteen Pallo -90 1. 2005 Jani Komulainen Sotkamon Jymy 1. 2006 Jani Komulainen Sotkamon Jymy 2. 2007 Sami Haapakoski Puijon Pesis 1. 2008 Topi Kosonen Pattijoen Urheilijat 1. 2009 Sami Haapakoski Pattijoen Urheilijat 2. 2010 Henri Puputti Vimpelin Veto 1. 2011 Henri Puputti Vimpelin Veto 2. 2012 Juha Korhonen Hyvinkään Tahko 1. 2013 Jani Komulainen Sotkamon Jymy 3. 2014 Juha Korhonen Hyvinkään Tahko 2. 2015 Tuomas Jussila Joensuun Maila 1. 2016 Jukka-Pekka Vainionpää JymyJussit 1. 2017 Juha Puhtimäki Hyvinkään Tahko 1. 2018 Sami Haapakoski Vimpelin Veto 3. 2019 Antti Hartikainen Kouvolan Pallonlyöjät 1. 2020 Perttu Ruuska Vimpelin Veto 1. 2021 Janne Mäkelä Vimpelin Veto 1. 2022 Elmeri Anttila Vimpelin Veto 1. 2023 Teemu Nurmio Hyvinkään Tahko 1. === Naiset === : Kultainen maila Kausi Voittaja Joukkue # 1993 Riikka Nieminen Lapuan Virkiä 1. 1994 Krista Laurila Siilinjärven Pesis 1. 1995 Riikka Nieminen Jyväskylän Kiri 2. 1996 Hanna Airaksinen Jyväskylän Kiri 1. 1997 Hanna Airaksinen Jyväskylän Kiri 2. 1998 Hanna Airaksinen Jyväskylän Kiri 3. 1999 Tiia Pöntinen Lapuan Virkiä 1. 2000 Kirsi Hänninen Pattijoen Urheilijat 1. 2001 Sari Siirola Peräseinäjoen Toive 1. 2005 Paula Järvi Kirittäret 1. 2006 Paula Rautiainen Kirittäret 2. 2007 Paula Rautiainen Kirittäret 3. 2008 Niina Rinkinen Kirittäret 1. 2009 Sanna Alestalo Hanna Hirvikoski PeTo-Jussit Porin Pesäkarhut 1. 1\. 2010 Henna Kytösalmi Pesä Ysit 1. 2011 Paula Saloranta Lapuan Virkiä 1. 2012 Tiina Tolonen Kirittäret 1. 2013 Enni Kylä-Kause Lapuan Virkiä 1. 2014 Enni Kylä-Kause Lapuan Virkiä 2. 2015 Carita Toiviainen Lapuan Virkiä 1. 2016 Emma Nieminen Kirittäret 1. 2017 Susanne Ojaniemi Porin Pesäkarhut 1. 2018 Virpi Hukka Kirittäret 1. 2019 Siri Eskola Kirittäret 1. 2020 Virpi Hukka Manse PP 2. 2021 Emma Körkkö Kirittäret 2. 2022 Siri Eskola Manse PP 2. 2023 Aino-Kaisa Mantere Seinäjoen Maila-Jussit 1. == Lähteet == * Pesäpalloliitto. Viitattu 7.10.2017 === Viitteet === Kultainen maila Kultainen maila
Hwarangdo

Hwarangdo (, hanja 花郞道) oli korealaisen Sillan kuningaskunnan ylimystön noudattama säännöstö, joka muodosti sotilaallisen ja akateemisen koulutuksen perustan. ==Historia== Hwarangdo sai alkunsa 500-luvun paikkeilla. Hwarang koostui ylimystöön kuuluvista miehistä, jotka järjestäytyivät saman johtajan alle. Sen jäsenet rukoilivat kuningaskunnan menestyksen puolesta esimerkiksi retkillä luontoon vuorille tai joille, sekä tanssein ja lauluin. Hyangga oli uskonnollissävytteinen runo, jota hwarangin jäsenet lausuivat. Sesok o-kye eli viisi käskyä olivat kongfutselaisuudestaja buddhalaisuudesta johdettuja opetuksia, joita opiskeltiin. Niihin lukeutuivat kuninkaan uskollisen palvelun merkitys, uskollisuus ystäville, rohkeus taistelussa, vanhempien kunnioitus ja silmittömän tappamisen pahuus. Hwarang-sotureilla oli tärkeä osuus Sillan kuningaskunnan valloittaessa Korean niemimaan, mikä johti yhdistyneen Sillan kuningaskunnan (668–935) perustamiseen. Hwarangdo alkoi järjestelmänä menettää merkitystään yhdistyneen Sillan perustamisen jälkeen ja lopullisesti se lakkautettiin Joseon-dynastian aikana. Kiinnostus sitä kohtaan heräsi jälleen 1900-luvun puolivälin jälkeen. Samalla nimellä tunnetaan nykyisin myös korealainen itsepuolustuslaji. ==Lähteet== Luokka:Korean historia
Paju (Etelä-Korea)

Paju (, hanja 坡州市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Korean ja Etelä-Korean väliseen rajavyöhykkeeseen. Kaupungin keskusta sijaitsee kilometriä 28 kilometriä Soulista luoteeseen ja 10 kilometriä Pohjois-Korean rajalla virtaavasta Imjinjoesta (Imjingang) kaakkoon. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 430 781. Kaupungin alueella on runsaasti nähtävyyksiä. Näistä mainittakoon esimerkiksi Heyrin taidelaakso ja Pajun koreankielisten kirjojen kustantamojen keskittymä ("Pajun kirjakaupunki"), Panmunjeom (Joint Security Area) ja rajaseudun havaintopaikat, Maailman soitinten museo (noin 500 soitinta 70 eri maasta), Pinokkiomuseo. Korea-Imjin River-01.jpg| Rautatiesilta Pajusta Imjinjoen yli. The view of North Korea from Dora Observatory.jpg|Näkymä Pohjois-Koreaan Doran havaintopaikalta. Third Tunnel of Aggression passage end.jpg|Koreoiden rajavyöhykkeen ali Pohjois-Koreasta Etelä-Koreaan kaivetun 3. tunnelin suu. Unification Exhibition Hall.jpg|Koreoiden yhdistymisestä esittelevää näyttelyä. Paju Hospital.JPG|Pajun sairaala. Paju City Jungang Library.JPG|Pajun kirjasto. Gallery MOA, Heyri, Paju (갤러리 모아, 헤이리) - panoramio.jpg|Eräs galleria Heyryn taidelaaksossa. Dorasan Station (22790309426).jpg|Dorasanin rautatieasema. Paju Station.jpg|Pajun rautatieasema. Korea-The Flower Festival of Paju City-02.jpg|Näkymä kaupungin Kukkafestivaaleilta. 파주 용미리 마애이불입상 04.JPG|Kiveen kaiverretut buddhapatsaat. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Eteläkorealaiset ampuivat Pohjois-Koreaan uineen miehen (16.9.2013) (is.fi) *Discovering Paju City: The Architecture 101 of South Korea (Dec. 15, 2016) (hallyusg.net) Luokka:Etelä-Korean kaupungit
Sejong (kaupunki)

Sejong (, hanja 世宗特別自治市) on kaupunki Etelä-Koreassa. Sillä on tasavallan aluehallinnossa ylimmän tason autonomisen erityisasemassa olevan kaupungin asema (특별 자치시; 特別自治市; teukbyeol-jachisi). Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 243 048. Kaupunki on nimetty Korean niemimaata 1400-luvulla osana Joseon-dynastiaa hallinneen kuningas Sejongin mukaan. Kaupunki sijaitsee 120 kilometriä Soulista etelään. Vuonna 2012 vihittyyn kaupunkiin on siirtynyt 2010-luvulla valtiollisen turvallisuuden parantamiseksi useita Etelä-Korean ministeriöitä ja muita valtionhallinnon toimintoja. Sejongista suunniteltiin Korean tasavallan uutta pääkaupunkia, ja siirtoa tuki muun muassa Etelä-Korean presidenttinä vuosina 2003-2008 toiminut Roh Moo-hyun. Siirtoa vastusti Soulin pormestarina toiminut Lee Myung-bak, joka nousi sittemmin presidentiksi. Maan perustuslaillinen tuomioistuin arvioi vuonna 2004 ehdotuksen pääkaupungin siirrosta laittomaksi. Siten esimerkiksi presidentin kanslia sekä maan puolustus- ja ulkoministeriöt jäävät Souliin. Aikeena oli siirtää keskeinen valtionhallinto pois Pohjois-Korean "tykkien kantaman" piiristä tai läheisyydestä. Vaikka Etelä- ja Pohjois-Korean välillä onkin vallinnut jo pitkään aselepo, eivät maat ole tehneet rauhansopimusta keskenään Korean sodan jäljiltä. Yliopisto-opetusta nuoressa kaupungissa tarjoaa muun muassa Sejongin yliopisto. First APT in Sejong City.jpg|Uusi hallintokaupunki rakentuu. Sejongin ensimmäisiä asumiskerrostaloja rakennettiin vuonna 2009. Sejong City Hall front.jpg|Sejongin kaupungintalo. Government Complex Sejong.jpg|Hallituksen rakennuskompleksi. Sejong National Library east.jpg|Etelä-Korean kansalliskirjasto. Sejong national policy research complex..jpg| Kansallinen politiikan tutkimuskeskus. Jochiwon Station Tracks 2.jpg|Jochiwonin rautatieasemaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Touristic map of Sejong (sejong.go.kr) Luokka:Etelä-Korean kaupungit
Erkki Saxén

Arno Erik (Erkki) Saxén (23. elokuuta 1921 Helsinki – 24. elokuuta 2021 Helsinki) oli Helsingin yliopiston patologisen anatomian professori. Hän oli kansainvälisesti tunnettu syöpätautien asiantuntija. Saxénin vanhemmat olivat professori Arno Saxén ja Katri Natalia Palmroth, professori Lauri Saxén oli hänen veljensä. Saxén tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1939 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1947. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1948 ja sai patologian erikoislääkärin pätevyyden 1953. Saxén oli Helsingin yliopiston patologisen anatomian dosentti vuodesta 1953 vuoteen 1960. Hän työskenteli valmistuttuaan sekä Helsingin yliopiston että muun muassa HYKSin palveluksessa, patologisen anatomian ruotsinkieliseksi professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1961, ja suomenkieliseen virkaan hänet nimitettiin vuonna 1978. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1986. Saxén avioitui 1947 presidentti Risto Rytin ja hänen puolisonsa Gerda Rytin tyttären, lääketieteen lisensiaatti Eva Rytin kanssa. He saivat neljä lasta, joista Irma Thesleff on professori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset
Viggo Larsen

Jens Viggo Larsen (14. elokuuta 1880 Kööpenhamina – 6. tammikuuta 1957 Kööpenhamina) oli tanskalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja. Työläisperheeseen syntynyt Viggo Larsen tavoitteli sotilasuraa, mutta päätyi vuonna 1905 töihin Ole Olsenin elokuvateatteriin. Olsenin aloitettua elokuvatuotannon Larsenista tuli Nordisk Films Kompagnin ohjaaja ja näyttelijä. Hän vastasi yhtiön elokuvatuotannosta vuosina 1906–1909 ja oli mukana avaamassa tanskalaisen mykkäelokuvan tietä maailmanmarkkinoille. Larsenin suurimpia menestyksiä olivat Leijonanmetsästys (Løvejagten, 1907/1908), Sherlock Holmes -elokuvien sarja ja joukko Napoleon-elokuvia, joissa hän esitti itse pääosaa. Riitaannuttuaan Olsenin kanssa Larsen siirtyi vuonna 1910 Berliiniin, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi Vitascopella ja Ufalla. Vuosina 1912–1916 hänellä oli myös oma tuotantoyhtiö. Larsen teki muun muassa komedioita ja lännenelokuvia sekä yhteiskunnallisia draamoja kuten Die Sumpfblume vuonna 1913. Larsenin ensimmäinen vaimo oli näyttelijä Wanda Treumann. Hän palasi Tanskaan toisen vaimonsa Karin Nielsenin kanssa vuonna 1945. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Viggo Larsen Luokka:Tanskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Saija Hollmén

Saija Hollmén (s. 1970 Kaarina) on suomalainen arkkitehti ja toimii humanitäärisen arkkitehtuurin työelämäprofessorina Aalto-yliopistossa. Holmen on työskennellyt pitkään yhdessä arkkitehtien Jenni Reuter ja Helena Sandman kanssa. Yhdessä he perustivat vuonna 2007 Hollmén Reuter Sandman Arkkitehdit Oy:n ja humanitaarista arkkitehtisuunnittelua tekevän Ukumbi-yhdistyksen. Hollmén on työryhmänsä kanssa saanut useita palkintoja mm. Pietilä-palkinnon 2002, Alfred Kordelinin palkinnon 2009 ja Asko Avonius -palkinnon 2012. Ukumbille myönnettiin vuonna 2009 taiteen valtionpalkinto. == Ura == Holmen on aloittin Aalto yliopiston arkkitehtuurin laitoksella vuonna 2008 lehtorina. Aalto yliopistossa opettamisen ohella Hollmén on ollut aktiivinen kansalaisjärjestötoiminnassa. Vuonna 2009 jatkona opiskeluaikana Senegaliin suunnittelemalleen naisten keskukselle Hollmén, Reuter ja Sandman perustiva Ukumbi-yhdistyksen. Yhdistyksen tarkoituksena on tarjota arkkitehtisuunnittelua Afrikassa väestöryhmille joilla ei siihen olisi muuten rahaa. Vuonna 2009 Ukumbille myönnettiin taiteen valtionpalkinto. Työryhmä Hollmén-Reuter-Sandman kutsuttiin 2016 Venetsian biennaaliin. Vuonna 2016 Hollmén valittiin Aalto yliopiston taiteellisen ja luovan toiminnan varadekaaniksi. Hän on myös myös perustajajäsen Aalto yliopiston globalisaatioon ja humanitääriseen kehitykseen keskittyvässä Aalto WiTLAB (Aalto World in Transition Research LAB) -verkostossa. Vuonna 2020 hän väitteli tekniikan tohtoriksi ja hänet valittiin Aalto yliopiston humanitäärisen arkkitehtuurin työelämäprofessoriksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Työelämäprofessorit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joshamee Gibbs

Joshamee Gibbs on fiktiivinen hahmo Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa. Hän esiintyy elokuvasarjan kaikissa elokuvissa, joissa häntä näyttelee Kevin McNally. Ensimmäisessä elokuvassa Gibbs nähdään HMS Dauntlessin miehistön jäsenenä. Kahdeksan vuotta myöhemmin Gibbs liittyy Jack Sparrowin miehistöön Tortugassa ja hänestä tehdään ensimmäinen perämies. Luokka:Pirates of the Caribbean -hahmot
Elli Schauman

Elli Schauman, o.s. Ståhlberg, (31. lokakuuta 1898 Helsinki – 5. marraskuuta 1985Suomen ritariston ja aatelin kalenteri 1986, s. 653. Espoo 1985.) oli suomalainen lääkäri. Schaumanin vanhemmat olivat presidentti K. J. Ståhlberg ja tämän puoliso Hedvig Ståhlberg (o.s. Wåhlberg). Schaumanin puoliso oli vuodesta 1928 lääketieteen lisensiaatti Erik Rafael Schauman. Perheeseen syntyi yksi tytär, josta myös tuli lääkäri. Schauman pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1917 ja valmistui muutamaa vuotta myöhemmin lääketieteen kandidaatiksi. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1928. Keuhkosairauksien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1945. Vuonna 1926 Schauman oli assistenttintilääkärin virassa Helsingin diakonissalaitoksen gynegologisella osastolla. 1928 hän sai apulaislääkärin viran Nummelan parantolassa. 1940- ja 1950-luvuilla Schauman työskenteli Meltolassa sijainneessa keuhkotautiparantolassa. Vuonna 1923 Elli Ståhlberg valittiin Helsingin yliopiston yleiseksi seppeleensitojattareksi. Tasavallan ensimmäisen presidentin tyttären suostuessa kunniatehtävään hän antoi myös kotinsa, presidentinlinnan, juhlatilaisuuden käyttöön. Samalla presidentinlinnan edustustilojen käyttö itsenäisyyden ajan ensimmäisessä promootiotilaisuudessa todisti presidentin lämpimän suhtautumisen yliopistonuorisoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Ylioppilaslehti no 14/1923 - kannessa kuva Elli Ståhlbergista ja lehdessä on selostus promootiotilaisuudesta (s. 11-12) Luokka:K. J. Ståhlberg Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka: Suomen presidenttien lapset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Tia Dalma

Tia Dalma on fiktiivinen hahmo Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa. Hän esiintyy elokuvasarjan elokuvissa Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu ja Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla, joissa häntä näyttelee Naomie Harris. Hänellä sekä Davy Jones hahmolla oli romanssi samaisessa elokuvasarjassa. == Lähteet == Luokka:Pirates of the Caribbean -hahmot
Cadillac Fleetwood

Cadillac Fleetwood on full-size-luokan auto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1984–1999 Cadillac-brändin alla. Auton hinta oli noin 30 000 dollaria ja oli täten halvempi kuin usea kilpailijoistaan. 32 000 kappaletta myytiin vuonna 1993. == Sukupolvet == Tiedosto:89-92 Cadillac Fleetwood sedan.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1985–1992) Tiedosto:1990 Cadillac Fleetwood coupe.jpg|Ensimmäisen sukupolven coupe-malli Tiedosto:93-96 Cadillac Fleetwood.jpg|Toinen sukupolvi (1993–1996) Tiedosto:99' Fleetwood Limited.jpg|Toisen sukupolven facelift (1998–1999) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Fleetwood Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Montepulciano (rypäle)

Montepulciano on viinin valmistukseen käytettävä tumma rypälelajike. Se on italialainen alkuperäislajike, jota viljellään nykyisin myös muualla Euroopassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. Rypäleestä on useita muunnoksia, joilla on useita eri nimiä. == Montepulciano Italiassa == Montepulciano on Italian kolmanneksi viljellyin rypälelajike. Sitä viljellään yhteensä 348 neliökilometrin alueella Keski- ja Etelä-Italiassa, erityisesti Abruzzon ja Apulian alueilla. Rypälettä käytetään kymmenissä italialaisissa laatuviineissä, lähinnä punaviineissä mutta myös kuohuviineissä, useimmiten sekoitettuna muihin rypäleisiin. Valtaosin tai pelkästään Montepulcianoa sisältäviä laatuluokiteltuja punaviinejä ovat muun muassa Montepulciano d’Abruzzo ja Colline Teramane Montepulciano d’Abruzzo . ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Viinirypälelajikkeet
Kuntsin modernin taiteen museo

Kuntsin modernin taiteen museo on Vaasan kaupungin taidemuseo Vaasan sisäsataman entisessä tullipakkahuoneessa. Vuonna 2007 avatun museon kokoelma pohjautuu konsuli Simo Kuntsin keräämään Kuntsin säätiön taidekokoelmaan, joka on yksi merkittävimmistä suomalaisista modernin taiteen kokoelmista yhdessä Sara Hildénin, Maire Gullichsenin ja Wihurin säätiön kokoelmien ohella. Lisäksi museo järjestää vaihtuvia näyttelyitä. Kuntsin taidekokoelman teokset olivat vuodesta 1972 esillä Vaasan kauppaoppilaitoksen aulassa Hietalahdessa. Vuonna 1996 kokoelma sai aluksi käyttöönsä varastotilat sisäsataman Tullipakkahuoneesta, joka vuonna 2000 päätettiin kunnostaa Vaasan kaupungin taidemuseoksi. Näin toteutui Kuntsin säätiön ja Vaasan kaupungin vuonna 1970 solmima sopimus taidekokoelman pysyvästä esittelystä Vaasassa. Kuntsin modernin taiteen museo on hallinnollisesti osa lähellä sijaitsevan Tikanojan taidekodin organisaatiota. Kuntsin säätiön taidekokoelmaan kuuluu nyt noin 900 teosta. Kokoelma ulottuu kansainvälisistä modernisteista suomalaisiin nykytaiteilijoihin. Nimekkäimpiä ulkomaisia taiteilijoita kokoelmassa ovat Henri Matisse, Joan Miró, Antoni Tàpies ja Fernando Botero. Noin 320 teosta käsittävässä suomalaisen modernin taiteen kokoelmassa ovat edustettuna muun muassa Kauko Lehtinen, Kimmo Kaivanto, Göran Augustson, Ernst Mether- Borgström, Kain Tapper, Aarno Salosmaa, Alpo Jaakola, Juhani Harri, Ahti Lavonen ja Reino Hietanen. Uudempaa kotimaista maalaustaidetta edustavat Leena Luostarinen, Jan Kenneth Weckman, Marjatta Tapiola, Marika Mäkelä, Tero Laaksonen, Kuutti Lavonen, Johanna Koistinen ja Pauno Pohjolainen. Kokoelmassa on myös pieni kokonaisuus vanhempaa suomalaista taidetta. Museo sai merkittävän lahjoituksen, kun se vuonna 2018 sai taiteenkeräilijä Lars Swaljungin kokoelman, josta oli jo osa ennestään sinne sijoitettuna. Kokoelmaan kuuluu suomalaista ja pohjoismaista nykytaidetta, kaikkiaan 800 teosta. Kokoelmaa juhlistaa helmikuussa 2019 avattava näyttely. ==Kuntsin erikoisnäyttelyitä (valikoima)== *2008: Suomen Taiteilijain 113. vuosinäyttely *2009: Kauko Lehtinen, Juha Tammenpää *2010: Marita Liulia, Jussi Kivi, Caj Bremer, Ilja Glazunov, Viljo Revell, Ola Kolehmainen *2011: Matts Leiderstam, Kuutti Lavonen, Pohjalainen Taiteilijaliitto *2012: Lauri Laine, Johanna Hackman *2013: Kaisu Koivisto, Mia Damberg *2014: Laila Pullinen, Esko Tirronen *2015: Teemu Mäki *2016: Ismo Hölttö *2017: Anita Jensen, Kalle Hamm ja Dzamil Kamanger *2018: Lars Swanljungin kokoelma ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Museon verkkosivusto * Lars Swanljungin kokoelman esittely (PDF) Luokka:Vaasan museot Luokka:Keskusta (Vaasa) Luokka:Suomen taidemuseot Luokka:Modernismin taide
Laura Terracina

Laura Terracina (1519?–1577?) oli napolilainen runoilija. Hän vaikutti renessanssin aikaan, ja hän oli merkittävä omana aikanaan mutta jäi kuoltuaan unohduksiin.Laura Terracina, Italian Woman Writers. University of Chicago. Viitattu 7.10.2017 Laura Terracinan vanhemmat olivat ylhäisiä napolilaisia. Perhe asui Chiaiassa Napolin rannikolla. Hän meni lähes neljäkymmentävuotiaana naimisiin sukulaisensa Polidoro Terracinan kanssa, ja avioliiton aikaisten runojen perusteella on ajateltu, ettei liitto ollut onnellinen. Hän tiedosti asemansa naisrunoilijana ja omisti vuonna 1561 ilmestyneen seitsemännen kokoelmansa napolilaisille leskille. Runokokoelmat olivat suosittuja, ja niitä julkaistiin monina painoksina. Hän oli Accademia degli Incognitin jäsen salanimellä Febea. Ensimmäistä mentoriaan Marco Antonio Passeria hän kiittää ensimmäisessä kokoelmassaan kannustuksesta. Vuosina 1570–1572 hän asui Roomassa ja kirjoitti etupäässä uskonnollista runoutta paavi Gregorius XIII:ta valitsemaan kokoontuneiden kardinaalien kunniaksi. ==Teokset== * Rime. Venice: Giolitto, 1548 (useita painoksia). * Rime seconde. Florence: Giunti, 1549. * Discorso sopra il principio di tutti i canti dell'Orlando Furioso dell'Ariosto. Venice: Giolitto, 1550 (useita painoksia). * Quarte Rime. Venice, 1552 * Quinte Rime. Venice,1558 * Seste Rime. Lucca: Busdrago, 1558 * Settime rime sopra tutte le donne vedove di questa città di Napoli. Naples, 1561 * La seconda parte de' Discorsi sopra le seconde stanze de' Canti d'Orlando Furioso. Venice: Valvassori, 1567. * Rime ... di nuovo date in luce da Antonio Bulifon..., Napoli, Bulifon, 1692 * Rime teoksessa Componimenti poetici delle più illustri rimatrici... raccolti da Luisa Bergalli, Venezia, Mora, 1726 * Rime teoksessa Parnaso Italiano, vol. XI, col. 1569–1577 == Lähteet == Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1519 syntyneet Luokka:Vuonna 1577 kuolleet
Montepulciano d’Abruzzo

Montepulciano d’Abruzzo on italialainen pääosin tai kokonaan Montepulciano- rypäleestä valmistettu punaviini. Sitä tuotetaan Abruzzon alueella Keski- Italiassa. Montepulciano d’Abruzzo -viinit ovat olleet DOC-laatuluokiteltuja ja nimisuojattuja vuodesta 1968. Montepulciano d'Abruzzo tunnetaan syvän värinsä, matalan hapokkuutensa ja pehmeiden tanniinien ansiosta. Viini on suosittu sekä tuottajien että kuluttajien keskuudessa, sillä se on helppojuotavaa ja voi ikääntyä erittäin hyvin korkeatasoisissa viineissä. Montepulciano d’Abruzzon tuotantoalue on kaikkiaan 87 neliökilometriä (vuonna 2014) ja vuotuinen tuotantomäärä noin 86 miljoonaa litraa (vuonna 2015). Viini on italialaisista laatuviineistä (DOC tai DOCG) toiseksi eniten tuotettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Punaviinit Luokka:Italialaiset viinit
Tourulan lasitehdas

Tourulan lasitehdas toimi Yläneellä vuosina 1828–1901. Tehdas valmisti aluksi ikkuna- ja apteekkilasia, pulloja, lampunlaseja sekä väritöntä ja vihreää talouslasia. Myöhemmässä vaiheessa tehdas keskittyi pullojen valmistukseen.Esine elää : Suomalaisia lasitehtaita Tourulan lasitehdas valmistui jo vuonna 1824 mutta se käynnistettiin vasta 1828 kuolinpesään liittyneiden epäselvyyksien vuoksi. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1901 kannattamattomana. Tähän vaikuttivat muun muassa Venäjälle vietyjen lasipullojen kohonneet tullimaksut.Marko Saarinen : Viisi suomalaista taidelasitehdasta. Taiteen merkitys suomalaisen lasiteollisuuden historiassa. Historian pro gradu-tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015, sivu 20 == Kirjallisuutta == * Jacob Seela : Yläneen Tourulan lasitehtaan alkuvaiheita vv. 1824-1849. Varsinais-Suomen maakuntakirja no. 24, 1974. Turku 1974 == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Yläne Luokka:Varsinais-Suomen historia
Nuori MacGyver

Nuori MacGyver (MacGyver) oli yhdysvaltalainen Peter M. Lenkovin kehittämä toimintaseikkailusarja. Se oli uudelleenkäynnistys ABC:n vuosina 1985–1992 esittämälle Ihmemies MacGyver -sarjalle. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa CBS-kanavalla 23. syyskuuta 2016. Maaliskuussa 2017 CBS ilmoitti tilanneensa sille toisen tuotantokauden. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3- ja Sub-kanavilla. Alkuperäisessä sarjassa Richard Dean Andersonin esittämän Angus MacGyverin roolissa oli Lucas Till. Keväällä 2021 ilmoitettiin, että 5. tuotantokausi oli sarjan viimeinen. == Näyttelijät == == Tuotantokaudet == Kausi Jaksot Ensiesitys Avausjakso Päätösjakso 1 21 23. syyskuuta 2016 14. huhtikuuta 2017 2 23 29. syyskuuta 2017 4. toukokuuta 2018 3 22 28. syyskuuta 2018 10. toukokuuta 2019 4 13 7. helmikuuta 2020 8. huhtikuuta 2020 5 15 4. joulukuuta 2020 30. huhtikuuta 2021 == Crossover-jakso == Useita hahmoja Havaiji 5-0 -sarjasta vierailee MacGyverin apuna jaksossa "Flashlight". Crossover-jaksoilla on yhdistetty CBS -kanavan Nuori MacGyver, Havaiji 5-0 ja NCIS: Los Angeles -sarjojen tapahtumat toisiinsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * MacGyver CBS.comissa * * MacGyver TV.comissa Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailusarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintasarjat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat televisiosarjat Luokka:CBS:n televisio- ohjelmat
Ri Ho-jun

Ri Ho-jun, toinen kirjoitusasu Li Ho-jun (, s. 1. joulukuuta 1946) on pohjoiskorealainen kivääriampuja. Hän oli Pohjois-Korean ensimmäinen olympiavoittaja ja ensimmäinen kesäolympiamitalisti. Ri voitti Münchenin olympialaisissa 1972 kultaa 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa maailmanennätystuloksella 599 pistettä. Hän kukisti hopeamitalisti Victor Auerin yhdellä pisteellä. Kilpailun jälkeisessä lehdistötilaisuudessa hän sanoi kuvitelleensa ampuvansa vihollisiaan. Myöhemmin hän kertoi, että hänen kommenttinsa oli ymmärretty väärin. Ri sijoittui Münchenin olympialaisissa pienoiskiväärin kolmiasentokilpailussa yhdeksänneksi ja vapaakiväärissä 17:nneksi. Hän oli pienoiskiväärin kolmiasentokilpailussa kuudes Montrealin olympialaisissa 1976 ja yhdestoista Moskovassa 1980. Ri oli myös Kim Jong-Ilin ammunnanopettaja. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset ampujat Luokka:Pohjoiskorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sälinkään lasitehdas

Sälinkään lasitehdas toimi Mäntsälän Sälinkään kylässä Kilpijärven rannalla vuosina 1814–1891. Aluksi tehdas valmisti ikkunalasia ja pulloja. Sittemmin tehdas keskittyi vain pullojen ja lasipurkkien valmistukseen. Tehdas valmisti 1850-luvulta aina 1880-luvulle saakka myös talouslasia, karahveja, viilikulhoja sekä juoma-, punssi- ja viinilaseja. Viime vaiheessa tehdas valmisti vain yksinkertaisia pulloja ja lasipurkkeja.Esine elää : Suomalaisia lasitehtaita Tehtaan perustivat Sälinkään ja Linnaisten kartanon omistajat Hans Henrik Stjernvall (1769–1820) ja Henrik Johan Sohlberg (1770–1831). Perustamisen syynä oli Mäntsälän seudulla vallinnut pula ikkunalasista jota jouduttiin tuomaan jopa Viipurista ja Tallinnasta saakka. Vuonna 1822 omistajaksi tuli Johan Magnus Gottskalk ja myöhemmin tehtaan omistivat Stjernvallin leski Frederika ja Gottskalkin pojat Anders ja Magnus Gottskalk yhdessä aina vuoteen 1838 saakka jolloin jälkimmäiset ostivat koko tehtaan. Lasitehtaan omisti pisimpään Souranderin suku. Lasitehtaan rakennuksiin kuului järven rannalla sijainnut lasihytti, puutarhan ympäröimä päärakennus, puunkuivaamo, paja, tamppilaitos lasin valmistuksessa käytetyn kvartsihiekan murskaamiseen, talli, navetta sekä varasto- ja asuinrakennuksia.Mäntsälän kunta Sälinkään maarekisterikylä Rakennusinventointi ja kulttuuriympäristöselvitys 2014, sivu 17, 43 Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Johan Sohlberg. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 7.10.2017.Museoviraston kulttuuriympäristön palveluikkuna : Mäntsälän, Sälinkään lasiruukki Sälinkään lasitehtaalla oli 1820-luvulla kaksi tulipaloa joista toinen sai alkunsa myrskyn kaatamasta lasihytistä. Tehdas saattoi kuitenkin jatkaa toimintaansa. Lasitehdas lopetettiin tuotannon kannattamattomuuden takia vuonna 1890. Marko Saarinen : Viisi suomalaista taidelasitehdasta. Taiteen merkitys suomalaisen lasiteollisuuden historiassa. Historian pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015, sivu 20-21 Entiset tehdasrakennukset purettiin tai siirrettiin muualle 1900-luvun alussa. Lasitehtaan suuri kaksikerroksinen päärakennus purettiin 1915 ja sen hirret käytettiin asuintalojen rakentamiseen. Tehtaan lasihytin paikalla on nykyisin muistomerkki ja lähistön pelloilta löytyy edelleen runsaasti kvartsia ja lasikuonaa jäänteenä tehtaan toiminnasta. Myös jotkut lähistön rakennukset voivat olla peräisin lasitehtaan ajoilta. == Kirjallisuutta == * Aimo Löfberg : Mäntsälän pitäjän Sälinkään lasitehtaan lasinpuhaltajat 1814-1896, teoksessa Tot noin : "tää neljäskii vaa vuavattii" : mäntsäläläisten kirja mäntsäläläisille, ystävän kirja ystävälle. Mäntsälä-seura 1979 == Lähteet == Luokka:Mäntsälän historia Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria
Li Jong-hyong

Li Jong-hyong (s. 3. tammikuuta 1956) on pohjoiskorealainen kestävyysjuoksija. Hän osallistui maratonille vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa. Hänellä on hallussaan myös Pohjois-Korean ennätys maratonjuoksussa. Hän juoksi ennätysajan 2:09:26 Pjongjangissa 19. lokakuuta 1983http://iaaf- ebooks.s3.amazonaws.com/Moscow-2013-Statistics/sources/projet/IAAF-Moscow.pdf. IAAF on hyväksynyt tuloksen kansalliseksi ennätykseksi, vaikka etenkin Euroopassa on esitetty epäilyjä tulosta ja radan pituutta kohtaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pohjoiskorealaiset kestävyysjuoksijat
Chong Gum

Chong Gum on uransa lopettanut pohjoiskorealainen rytminen voimistelija. Hän edusti maataan vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Hän sijoittui karsintakilpailussa sijalle 27 eikä näin selvinnyt finaaleihin. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Pohjoiskorealaiset voimistelijat
Yun Chol

Yun Chol on uransa päättänyt pohjoiskorealainen kaukalopikaluistelija. Hän edusti maataan vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa jossa hän osallistui 500 metrin ja 1000 metrin kilpailuihin. 500 metrillä hänen lopullinen sijoituksensa oli 27. ja 1000 metrillä 26. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset kaukalopikaluistelijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet
Anu Kuusenoksa

Anu Kuusenoksa (s. 1979 Kuusankoski) on suomalainen kirjailija. Kuusenoksan vampyyreista kertovan kirjasarjan ensimmäinen osa Prinssi jolla ei ollut sydäntä ilmestyi vuonna 2017 Scarabe Kustannuksen kautta. Vuoden 2018 alussa Kuusenoksa perusti oman fantasiakirjallisuuteen erikoistuneen Varjo Kustannuksen. Sen kautta julkaistiin uusintapainos esikoisteoksesta vuonna 2019. Kirjasarjan toinen osa Seireenit julkaistiin Varjo Kustannuksen kautta huhtikuussa 2018. Kuusenoksa on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.https://www.risingshadow.fi/library/author/2973-anu- kuusenoksahttps://www.scarabekustannus.com/anu-kuusenoksa == Teokset == * * * * Olemattomien jumala (2020) Varjo kustannus * Aurinko itsessään (2021) Varjo kustannus * Nekromantikko (2022) Varjo kustannus * Kuolleet jumalat (2024) Varjo kustannus == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Accademia degli Incogniti

Accademia degli Incogniti (Tuntemattomien akatemia) oli vapaa- ajattelijaälymystön, lähinnä aatelisten, tieteellinen seura, joka vaikutti merkittävästä 1600-luvun puolivälissä Venetsian kulttuuri- ja poliittiseen elämään. Seuran perustivat vuonna 1630 Giovan Francesco Loredan ja Guido Casoni, ja sen perustana oli Cesare Cremoninin aristoteelinen filosofia. Cremonini edusti peripateettista koulukuntaa, ja hän oli Padovan yliopiston filosofian professori.Rosand, s. 37–40 Seuraan kuului historioitsijoita, runoilijoita ja libretistejä. Historioitsija Ellen Rosandin mukaan akatemia toimi nimensä mukaisesti tavallisesti kulissien takana. Jäsenet kirjoittivat usein salakielellä ja julkaisivat teoksensa anonyymisti. Accademia degli Incogniti toimi erityisen aktiivisesti 1630-luvulta alkaen Venetsian musiikkiteatterin edistäjänä, ja se perusti oman teatterin, Teatro Novissimon, jolla oli lyhyt kukoistuskausi 1641–1645. Musiikkinäytelmien libretoissa akatemian ikonoklastiset älyköt käyttivät sävyä, joka oli "[usein] kauhistuttavan suorasukaista ja usein epämoraalista". (archived) Libretistejä olivat muun muassa Giacomo Badoaro, joka kirjoitti tekstin Il ritorno d'Ulisse in patria Claudio Monteverdille, ja Giovanni Francesco Busenello, joka laati Monteverdille libreton tämän viimeiseen ja todennäköisesti merkittävämpään oopperateokseen L'incoronazione di Poppeaan.Rosand, s. 42 Vaikka akatemiaa sanotaan usein joukoksi skeptisiä libertiinejä,Libertines and Libertinism in Early Modern Europe. British Society for the History of Philosophy, viitattu 7.10.2017 Loredano oli Venetsian tasavallan kunnioitettu senaattori. Muutkin jäsenet olivat joko tasavallan senaattoreita tai neuvoston jäseniä, ja akatemia oli useita vuosikymmeniä poliittisen vallan epävirallinen keskus. Sen vaikutusvalta alkoi vähetä 1650-luvun lopulla, ja vuoden 1661 jälkeen akatemia ei enää kokoontunut.Ferrante Pallavicino’s La Retorica Delle Puttane (1642) Springer, viitattu 7.10.2017 (tässä sanotaan aktiiviseksi ajaksi 1630–1661. Loredano kuoli 1661. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Venetsian tasavalta Luokka:Tiedeakatemiat Luokka:Vapaa-ajattelu
Hiukkavaaratalo

Hiukkavaaratalo eli Hiukkavaaran monitoimitalo on Oulun Hiukkavaaran kaupunginosassa sijaitseva monitoimitalo, jossa on päiväkoti, peruskoulu, nuorisotila, Oulun kaupunginkirjaston lähikirjasto ja liikuntasali. Oulun kaupunki järjesti 2014 Hiukkavaaratalosta toteutuskilpailun, jonka voitti kuuden allianssiosapuolen yhteisehdotus ”Polku”. Rakennushanke toteutettiin ns. integroituna projektitoimituksena. Noin 11 500 bruttoneliömetrin rakennuksen tilaajana oli liikelaitos Oulun Tilakeskus. Rakennuksen arkkitehtisuunnittelijana toimi Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen Oy, Sweco suunnitteli rakennuksen talotekniikan ja WSP Finland Oy vastasi rakennesuunnittelusta. Rakentamisen pääurakoitsija oli Lemminkäinen Talo Oy ja talotekniikkaurakoitsija Are Oy. Monitoimitalon rakentaminen aloitettiin keväällä 2016 ja se valmistui käyttöön kesällä 2017, rakennusurakan arvo oli noin 22 miljoonaa euroa. Hiukkavaaratalon lisäsiipi "Niemi" valmistui vuonna 2023, jossa opiskelee yläkoulu ja kuudesluokkalaiset. Myös osa viidesluokista on Niemessä. Tammikuussa 2025 valmistuu Hiukkavaaran koulun lisärakennus "Kanerva" pääkoulun läheisyyteen. Kanervassa tulee opiskelemaan luokkia 1-4. Hiukkavaaratalon johtajana ja noin 990 oppilaan peruskoulun rehtorina toimii Anne Moilanen. Hiukkavaaran koulussa on 97 henkilökunnan jäsentä, joista 17 on saapunut uutena lukuvuodelle 2024-2025. Apulaisrehtorina toimivat Juha Veteläinen ja Antti Rimpisalo. ==Kuvia monitoimitalosta== Kuva: Hiukkavaaratalo Oulu 20170902 04.jpg|Lasista julkisivua Kuva: Hiukkavaaratalo Oulu 20170902 02.jpg|Piha-aluetta Kuva: Hiukkavaaratalo Oulu 20170902 03.jpg|Näkymä sisäpihalta Kuva: Hiukkavaaratalo 2017-10-07.jpg|Seinärakenteita ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hiukkavaaran monitoimitalon hankinta- ja toteutusmuoto (Viitattu 7.10.2017) *Teemu Södö, 2017. Allianssihanke. Case Hiukkavaaran monitoimitalo. Opinnäytetyö, Oulun ammattikorkeakoulu. 54 + 19 s. (Viitattu 7.10.2017) *Hiukkavaaratalo Oulun kaupungin sivulla (Viitattu 7.10.2017) Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oulun peruskoulut
John Part

John Part (29. kesäkuuta 1966 Toronto, Kanada) on kanadalainen dartsinpelaaja. Part on lajin kolminkertainen maailmanmestari (1994, 2003, 2008) ja toistaiseksi kaikkien aikojen menestynein Euroopan ulkopuolelta lähtöisin oleva dartsinpelaaja. https://web.archive.org/web/20120108233654/http://www.pdc.tv/page/PlayerProfile/0,,10180~1451654,00.html == Ura == Part aloitti dartsin harjoittelun 1987 ja ammattilaisuransa 1991. Vuonna 1994 Part osallistui Kanadan rankingykkösenä BDO:n maailmanmestaruusturnaukseen ja voitti turnauksen sekä ensikertalaisena että ensimmäisenä Ison-Britannian ulkopuolelta lähtöisin olevana dartsinpelaajana. Part hävisi koko turnauksessa vain yhden erän sivuten Eric Bristowin vuonna 1984 tekemää ennätystä. Myöhemmin samaan on pystynyt vain Phil Taylor vuoden 2001 maailmanmestaruusturnauksessa. Vuonna 1997 Part jätti BDO:n ja liittyi PDC-järjestöön. Vuoden 2001 maailmanmestaruusturnauksessa Part eteni loppuotteluun häviten kuitenkin murskaavasti Phil Taylorille. 2003 Part ja Taylor kohtasivat jälleen finaalissa ja tällä kertaa kanadalainen yllättäen voitti kahdeksan edellistä mestaruutta voittaneen Taylorin erin 6-5 ja saavuttaen myös PDC:n maailmanmestaruuden ensimmäisenä Ison-Britannian ulkopuolisena pelaajana. Samalla hän nousi maailman rankingykköseksi. Part uusi maailmanmestaruuden vuonna 2008 ja oli tuolloin Taylorin lisäksi ainoa vähintään kaksi PDC:n mm-titteliä saavuttanut pelaaja. Vuoden 2011 World Matchplay-turnauksessa Part heitti uransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan televisioitujen otteluiden yhdeksän tikan poikkaisun. == Saavutukset == *BDO:n maailmanmestari: 1994. *PDC:n maailmanmestari: 2003, 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kotisivu *Dartsdatabase Luokka:Kanadalaiset urheilijat Luokka:Dartsinpelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ansan

Ansan (, hanja 安山市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se sijaitsee Keltaisenmeren rannalla, alle 30 kilometrin etäisyydellä Soulista lounaaseen. Vuonna 2016 Etelä-Korean tilastopalvelu arvioi kaupungin väkiluvuksi 689 859 ihmistä. Kaupunki itse kertoi väkiluvukseen 763 716 (9/2014). Paikallishallinnollisesti kaupunki jakautuu kahteen piiriin: Sangnok-gu: ja Danwon-gu. Kaupungissa toimii Gyeonggin modernin taiteen museo (경기도미술관). Nähtävyyksiin kuuluu myös Seongho muistorakennus (성호기념관) ja Daebudon saaren (대부도) merenrannat. Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa sekä yksi korkeamman tason jatko-opintoja (graduate school) tarjoava oppilaitos (Ansanin yliopisto, Soulin taidekorkeakoulu; lisäksi kaupungissa on Hanyangin yliopiston kampus ja Ansanin tekninen korkeakoulu). 09-09-ansan-en.svg|Ansanin paikallishallinnollinen jako. Ansan from the air.jpg|Ilmakuva Ansanin keskustasta. Ansan Korea varia 05.JPG|Kaupunkia halkoo Ansanin kanava. Ansan Arts Center3.jpg|Taidekeskus. Ansan Cultural Center 04.JPG|Kulttuurikeskus (sis. museotiloja). Shin Ansan University in Ansan 01.JPG|Ansanin yliopiston kampusalueen portti. Hanyang University - ERICA campus in Ansan (spring 2013) 027.JPG|Hanyangin yliopiston Ansanin kampuksen rakennuksia. Ansan Sihwaho Tidal Power Plant.jpg|Näköalatorni Daebu-don saarelle johtavan pengertien mantereenpuoleisessa päässä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kaupungin kotisivut (iansan.net) Luokka:Etelä-Korean kaupungit
Richard Thaler

Richard H. Thaler (s. 12. syyskuuta 1945 East Orange, New Jersey) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja professori Chicagon yliopiston Booth School of Businessissa. Hän on erikoistunut käyttäytymistaloustieteen ja rahoituksen tutkimukseen.https://www.chicagobooth.edu/faculty/directory/t/richard-h-thaler Viitattu 7.10.2017http://www.nber.org/vitae/vita507.htm Thalerin CV. Viitattu 7.10.2017 Vuonna 2017 Thaler palkittiin taloustieteen Nobelin palkinnolla käyttäytymistaloustieteen (behavioral economics) tutkimuksestaan. Thaler toimi American Economic Associationin puheenjohtajana 2015.https://www.aeaweb.org/about-aea/leadership/officers/past- officers/presidents Viitattu 7.10.2017 ==Teoksia== === Suomeksi === * Väärin käyttäytyminen: Käyttäytymistaloustieteen synty. (Alkuteos Misbehaving: The Making of Behavioral Economics, 2015, ISBN 978-0-393-08094-0, suom. Kimmo Pietiläinen) Helsinki: Terra Cognita, 2015. === Englanniksi === *Thaler, Richard H. 1992. The Winner's Curse: Paradoxes and Anomalies of Economic Life. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0-691-01934-7. *Thaler, Richard H. 1993. Advances in Behavioral Finance. New York: Russell Sage Foundation. ISBN 0-87154-844-5. *Thaler, Richard H. 1994. Quasi-Rational Economics. New York: Russell Sage Foundation. ISBN 0-87154-847-X. *Thaler, Richard H. & Sunstein, C. 2009. Nudge: Improving Decisions About Health, Wealth, and Happiness. New York: Penguin. ISBN 0-14-311526-X. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Thalerin tutkimukset IDEASissa * Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samsung Galaxy J1 (2016)

Samsung Galaxy J1 (2016) on Samsung Electronicsin tammikuussa 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.0 ”Lollipop” -käyttöjärjestelmä. == Tekniset tiedot == ===Muotoilu=== Samsung Galaxy J1 (2016) -älypuhelimessa on 4,5-tuumainen näyttö WVGA-resoluutiolla. ===Fyysiset osat=== Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 3 Quad 3475-prosessori. Laitteessa on 1 Gigatavu RAM-muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla. ====Kamerat ja multimedia==== Laitteessa on 5 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä. Videokuvaus voidaan tehdä 720p (HD) -resoluutioilla 30fps. === Ohjelmisto === Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 ”Lollipop”. == Lähteet == * https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-J1-2016_id10016 === Viitteet === Galaxy J1 (2016) Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2016 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Samsung Galaxy J3 (2016)

Samsung Galaxy J3 (2016) on Samsung Electronicsin 6. toukokuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.1 ”Lollipop” -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä Android 7.1 ”Nougat” -versioon. == Tekniset tiedot == ===Muotoilu=== Samsung Galaxy J3 (2016) -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla. ===Fyysiset osat=== Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 1,5 Gigatavua RAM- muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla. ====Kamerat ja multimedia==== Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä. Videokuvaus voidaan tehdä 720p (HD) -resoluutioilla 30fps. === Ohjelmisto === Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.1 ”Lollipop”. Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 6.0 ”Marshmallow” -versioon. Sen jälkeen laite on saanut vielä päivityksen Android 7.0 ”Nougat” -versioon. == Lähteet == * https://www.phonearena.com/phones/Samsung- Galaxy-J3-2016_id9889 === Viitteet === Galaxy J3 (2016) Luokka:Android- pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2016 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Samsung Galaxy Xcover 4

Samsung Galaxy Xcover 4 on Samsungin 24. huhtikuuta 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.0 "Nougat" -käyttöjärjestelmä. == Tekniset tiedot == ===Muotoilu=== Samsung Galaxy Xcover 4 -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla. ===Fyysiset osat=== Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Quad 7570-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM- muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla. ====Kamerat ja multimedia==== Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä. Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps. === Ohjelmisto === Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.0 "Nougat". Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.1 "Oreo" -versioon. === Lisäominaisuudet === Laite on veden- ja pölynkestävä, IP 68 -sertifioitu. Lisäksi laite kestää iskuja, värinää sekä myös korkeita ja matalia lämpötiloja, MIL-STD-810 sertifioitu. == Lähteet == https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-Xcover-4_id10459 Galaxy Xcover 4 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2017 matkapuhelimet
Sojuz MS-06

Sojuz MS-06 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS- avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 12. syyskuuta 2017 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Laukaisu tapahtui kosmodromin alustalta 1/5, jolta myös Sputnik 1 laukaistiin vuonna 1957. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 53:n miehistöön. Alus oli kiertoradalla 168 päivää ja palasi maapallolle 28.2.2018. ==Miehistö== * Aleksandr Misurkin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö * Mark Vande Hei, NASA * Joseph Acaba, NASA ===Varamiehistö=== * Anton Škaplerov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö * Shannon Walker, NASA * Scott Tingle, NASA ==Lähteet== Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz- ohjelma
Samsung Z1

Samsung Z1 on Samsung Electronicsin tammikuussa 2015 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Tizen 2.3 -käyttöjärjestelmä. == Tekniset tiedot == ===Muotoilu=== Samsung Z1 -älypuhelimessa on 4-tuumainen näyttö WVGA- resoluutiolla. ===Fyysiset osat=== Laitteesta löytyy kaksiytiminen prosessori. Laitteessa on 750 megatavua RAM-muistia ja 4 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 gigatavun microSD-kortilla. ====Kamerat ja multimedia==== Laitteessa on 3,1 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 0,3 megapikseliä. Videokuvaus voidaan tehdä 480p (VGA) -resoluutioilla 15fps. === Ohjelmisto === Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Tizen 2.3. == Lähteet == * https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Z1_id8696 Z1 Luokka:Vuoden 2015 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Pensassinapit

Pensassinapit (Sinapidendron) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, joka esiintyy kotoperäisenä Makaronesiassa, Madeiran saarilla. Pensassinappeihin luokitellaan neljä lajia.BrassiBase: Sinapidendron Viitattu 2.2.2022. == Lajit == * kaitapensassinappi tai pensassinappi (Sinapidendron angustifolium) Kasvaa Madeiralla. * vuoripensassinappi (Sinapidendron frutescens) Kasvaa Madeiralla. ** hoikkavuoripensassinappi (S. frutescens subsp. frutescens) ** mehivuoripensassinappi (S. frutescens subsp. succulentum) * rannikkopensassinappi (Sinapidendron gymnocalyx) Kasvaa Madeiralla. (Luokitellaan nykyisin S. rupestren synonyymiksi.) * karheapensassinappi (Sinapidendron rupestre) Kasvaa Madeiralla. * desertasinpensassinappi (Sinapidendron sempervivifolium) Kasvaa Desertassaarella. Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sinapidendron Viitattu 7.10.2017.The Euro+Med PlantBase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Viitattu 7.10.2017. == Lähteet == Luokka:Ristikukkaiskasvit Luokka:Madeiran kasvisto