EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lina Kačiušytė

Lina Kačiušytė (1. tammikuuta 1963 Vilna) on liettualainen entinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Hän voitti 200 metrin rintauinnin olympiakultaa Moskovan kesäolympialaisista vuonna 1980. Hänen voittoaikansa 2.29,54 oli uusi olympiaennätys. == Ura == Kačiušytė aloitti uinnin harrastamisen 10-vuotiaana vuonna 1973. Kačiušytėn ensimmäisenä valmentajana toimi vuoteen 1977 saakka Arvydas Gražiūnas, joka näki hänessä paljon potentiaalia ja kehitti sitä oikeaan suuntaan. Vuonna 1976 13-vuotias Kačiušytė kutsuttiin harjoittelemaan Neuvostoliiton nuorten maajoukkueeseen, ja jo vuotta myöhemmin hän siirtyi aikuisten puolelle. Vuonna 1978 hän oli jo valmis osallistumaan pitkän radan MM-kilpailuihin, jotka järjestettiin Länsi- Saksan Berliinissä. Berliinissä 15-vuotias Kačiušytė hämmästytti kaikki jo 200 metrin rintauinnin alkuerissä rikkomalla joukkuetoverinsa Julija Bogdanovan maailmanennätysajan 0,3:lla sekunnilla. Matkan finaalissa Lina-näytös jatkui: hän otti ylivoimaiseen tapaan maailmanmestaruuden parantaen 1,7 sekuntia edellistä maailmanennätystään lukemiin 2.31,42. Hän kuitenkin menetti ennätyksensä seuraavan vuoden maaliskuussa, kun hänen maannaisensa Svetlana Varganova kohenteli sitä lukemiin 2.31,09. Varganova ei kuitenkaan saanut pitää ennätystä kuin viikon, sillä 6. huhtikuuta 1979 Potsdamissa järjestetyissä Itä-Saksa-Neuvostoliitto -uintimaaottelussa Kačiušytė räväytti uusiksi ME-lukemiksi huimat 2.28,36; ensimmäisenä naisena alle kahden ja puolen minuutin. Ennätys säilyi voimassa yli kuusi vuotta; itäsaksalainen Silke Hörner rikkoi sen Leipzigissa kesäkuussa 1985. Uransa tärkeimmän voiton Kačiušytė saavutti heinäkuussa 1980 Moskovassa voittamalla 200 metrin rintauinnin olympiakullan olympiaennätysajalla. Neuvostoliittolaiset ottivat kolmoisvoiton; Varganova sijoittui toiseksi vain seitsemän sadasosaa hävinneenä ja Bogdanova oli kolmas kolme sekuntia hävinneenä. Lina itse ja hänen valmentajansa Boris Zenov eivät pitäneet olympiakultaa hienoinpana mahdollisena, sillä Yhdysvaltojen järjestämän olympiaboikotin monia potentiaalisia mitaliehdokkaita kyseiselle matkalle oli joutunut jäämään kotiin. Nykyisin Kačiušytė toimii kääntäjänä. Hän puhuu sujuvasti liettuaa, venäjää, englantia ja espanjaa. Vapaa-ajallaan hän toimii uintivalmentajana. Hänet valittiin vuonna 1998 International Swimming Hall of Famen jäseneksi. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Liettualaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päiviö Kangas

Päiviö Kangas (sukunimi vuoteen 1941 Pölkky; s. 2. marraskuuta 1927 Kauhava) on suomalainen opettaja, säveltäjä, kuoronjohtaja ja eräkirjailija. Kangas kävi seitsemän luokkaa oppikoulua Kauhavan keskikoulussa ja lukiossa. Hän valmistui kansakoulun opettajaksi Raahen seminaarista 1958. Kangas on työskennellyt kansakoulun opettajana Jalasjärvellä 1950–1953, Ilmajoella 1957–1958, Toijalassa 1958–1973 sekä peruskoulun luokanopettajana Porissa. Tasavallan presidentti myönsi Kankaalle arvonimen director musices vuonna 1982. Hän on asunut Turussa vuodesta 2001. Kangas aloitti kirjoittamisen voitettuaan palkinnon opettajainvalmistuslaitoksessa järjestetyssä kirjoituskilpailussa. Hänen artikkeleitaan ja novelleitaan on julkaistu Metsästys ja Kalastus -lehdessä sekä Eränkävijä-lehdessä vuodesta 1958 alkaen. Kangas on kirjoittanut myös kolumneja Satakunnan Kansaan, Aamulehteen ja Kaarina-lehteen. == Teoksia == * Virroilta ja karikiviltä : kalatarinoita. Gummerus 1975 * Tuiskumetsot : erätarinoita korpimailta. Gummerus 1977 * Kalassa koko vuosi, novelleja. Gummerus 1980 * Jäiden vangit : kolme erällistä novellia. Otava 1992 * Kalastusta ja kuvia mereltä : dokumentteja ammattikalastajan työstä sekä novelleja, tekijän ottamat valokuvat. Karisto 1997 * Matkalla matkain päähän : runoja ja aforiimejä. Omakustanne 1999 * Haltiahalli, radiokuunnelma. 2004 * Kahden kylän kauppias, romaani. Karisto 2005 * Inkeriläinen, radiokuunnelma. 2005 * Kalavetten vietävänä. Otava, 28 novellia 2012 * Tapiolan vainiolla. Otava, 22 novellia 2015 == Lähteet == * Kirjailijoita Satakunnassa: Päiviö Kangas (luettu 17.3.2008) * ArsNet: Päiviö Kangas (alun perin luettu 17.3.2008; linkki päivitetty 1.8.2016) * Kuoronjohtaja Päiviö Kangas (luettu 27.6.2009) * Sulasol-lehti 1/2010: 60 vuotta kuoronjohtajana - Päiviö Kangas juhlii pitkää uraansa (luettu 28.11.2016; linkki mädännyt, korjattu Archive.orgin tallentamaan versioon 6.9.2017 == Aiheesta muualla == * Päiviö Kangas Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Penelope Heyns

Penelope (”Penny”) Heyns (8. marraskuuta 1974 Springs, Gauteng) on eteläafrikkalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti 100 ja 200 metrin rintauintien olympiakultaa Atlantan kesäolympialaisista vuonna 1996. Hän on ainoa nainen joka on pystynyt voittamaan kummatkin matkat samoissa olympialaisissa, miehistäkin vain Domenico Fioravanti (2000) sekä Kōsuke Kitajima (2004 ja 2008) ovat pystyneet samaan. Heyns oli myös Etelä-Afrikan ensimmäinen olympiavoittaja sen olympiapaluun 1992 jälkeen. Hän voitti myös Sydneyn kesäolympialaisista vuonna 2000 pronssia 100 metrin rintauinnista. Hän rikkoi 17.-18. kesäkuuta 1999 Los Angelesissä alle 48 tunnin aikana yhteensä neljä maailmanennätystä. Heyns voitti kolme MM-hopeaa lyhyellä radalla Hongkongista 1999. Hän rikkoi uransa aikana yhteensä neljätoista maailmanennätystä. Hänet myös valittiin Swimming World Magazine -lehden äänestyksessä maailman vuoden naisuimariksi vuosina 1996 ja 1999. Vuonna 2007 hänet valittiin International Swimming Hall of Famen jäseneksi, ja vuonna 2004 hänet äänestettiin 52:neksi suurimmaksi eteläafrikkalaiseksi. Heyns lopetti uintiuransa vuonna 2001, jonka jälkeen hän toiminut FINAn urheilijatoimikunnan jäsenenä. Hän pyörittää nykyisin menestyvää puhujayritystään. Lisäksi hänet tunnetaan televisiojuontajana, ja myös oman elämäkertansa kirjoittajana. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset uimarit Luokka:Eteläafrikkalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ville-Pertti Lind

Ville-Pertti Lind (s. 23. marraskuuta 1980) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. == Ura == Lindin kasvattajaseura on Säynätsalon Riento, jonka pääsarjajoukkueessa hän debytoi kaudella 2000–2001. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi BC Jyväskylässä, josta hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Äänekosken Huimaan. Kyseinen kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki uransa kausikohtaiset ennätykset pisteissä (10,5) levypalloissa (5,1) syötöissä (0,9) sekä riistoissa (1,2). Yhden Huimassa vietetyn kauden jälkeen Lind siirtyi Porvoon Tarmoon, jossa hänet valittiin kaudella 2004–2005 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän pelasi Tarmossa viiden kauden ajan ja siirtyi kaudeksi 2009–2010 KTP:n joukkueeseen. Lind pelasi seurassa kahden kauden ajan ja päätti pääsarjauransa SM-pronssiin kauden 2010–2011 päätteeksi. Hän pelasi tämän jälkeen vielä I-divisioonassa viisi ottelua Tarmon paidassa kaudella 2011–2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korisliigan pelaajaprofiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sami Pekkola

Sami Pekkola (s. 16. joulukuuta 1983) on suomalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2010–2011 Korisliigassa pelaavaa Lappeenrannan NMKY:tä.Sami Pekkola. Basket.fi. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 200 cm. Hänet valittiin kaudella 2003–2004 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.Ekströmin työlle heti tunnustus. Basket.fi. Ennen paluutaan Korisliigaan maaliskuussa 2008 Pekkola pelasi neljä kautta koripalloa Yhdysvalloissa St. Francisin yliopistossa.Sami Pekkola Sports- reference.com. Pekkolan veljet Pasi ja Ville ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita. Pekkoloiden veljessarja on historian ainoa pääsarjaottelussa (huhtikuu 2009 vs Kataja) samassa joukkueessa sekä yhtä aikaa kentällä ollut että samassa ottelussa pisteitä tehnyt veljeskolmikko.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=27985197 == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2009 ** SM-hopeaa 2002 ja 2004 * Korisliigan paras kuudes pelaaja 2004 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victor Hémery

Victor Hémery (18. marraskuuta 1876 Sillé-le-Guillaume, Ranska – 9. syyskuuta 1950 Le Mans, Ranska) oli ranskalainen kilpa-autoilija ja yksi varhaisimmista ralliautoilun uranuurtajista, joka voitti Grand Prix -moottorikilpailut 1911 Ranskassa Fiatilla. Hémery liittyi Darracq S.A -autotehtaan päätestiajajaksi 1904. Hän jätti myöhemmin Opel-Darracq-autotehtaan ja liittyi Benz&Cie- autotehtaan; ajajaksi ja voitti 1907 ja 1908 Pietarissa ja Moskovassa. Hän sijoittui toiseksi Ranskan Grand Prix -ajoissa 1908. Hémery saavutti ensimmäisen maanopeusennätyksensä 176,47 km/h 1905 ja paransi myöhemmin maanopeuden maailmanennätykseksi 202,691 km/h Karl Benzin suunnittelemalla Blitchen Benz -kilpa-autolla 9. marraskuuta 1909. Hémery oli lahjakas kilpa- autoilija, jonka erityislaatuinen persoona aiheutti ajoittain hankaluuksia, koska hän ei kunnioittanut sääntöjä ja ajautui vaikeuksiin lehdistön kanssa. Kilpauransa jälkeen hän perusti oman autokorjaamon, mutta ajautui rahavaikeuksiin ja teki itsemurhan vuonna 1950. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Jussi Kumpulainen

Jussi Terho Kumpulainen (s. 9. huhtikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kankaantaan Kisan 204-senttinen kasvatti Kumpulainen voitti urallaan LrNMKY:ssä kaksi kertaa koripallon Suomen mestaruuden sekä kerran koripallon Suomen cup-mestaruuden. Vuoden I-divisioonapelaajaksi Kumpulainen valittiin kaudella 1993–94. Hän pelasi myös Suomen miesten maajoukkueessa ja usean vuoden ajan Euroopan koripallosarjoissa. == Pelaajaura == Ennen pääsarjauransa alkua Kumpulainen valittiin kaudella 1993–94 I-divisioonan vuoden pelaajaksi pelatessaan kasvattajaseurassaan Kankaantaan Kisassa. Hän pelasi junioripelejä 1980-luvun lopulla myös Pirkkalan Virissä. KanKi voitti miesten divisioonamestaruuden vuosina 1994 ja 1995: vuonna 1994 Koripalloliitto esti seuran nousun pääsarjaan tasonmittauksen perusteella, mutta vuotta myöhemmin seuran sarjanousu hyväksyttiin. Ensiesiintymisen SM-sarjassa Kumpulainen teki Kisan joukkueessa 14. lokakuuta 1995 Tampereen Pyrintöä vastaan. Hänen pistekeskiarvonsa debyyttikaudellaan oli 7,5. Kaudeksi 1996–97 Kumpulainen siirtyi SM-sarjaa pelaavan UU-Korihaiden joukkueeseen, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden. Korihaissa Kumpulaisen pistekeskiarvot olivat 6,6 ja 11,8. Eurooppaan Kumpulainen siirtyi kaudeksi 1998–1999. Kuusi kautta kestäneellä Euroopan kiertuella hän pelasi muun muassa Belgian, Itävallan ja Saksan pääsarjoissa. Kaudella 2002–2003 Kumpulainen edusti Saksan pääsarjassa pelannutta Gießeniä, joka aloitti kauden huonosti mutta paransi otteitaan Brian Lynchin liityttyä joukkueeseen ja jäi lopulta yhden voiton päähän pudotuspeleistä. Saksan cupissa Gießen putosi välierissä aikakauden maan ykkösjoukkue Alba Berliniä vastaan mutta voitti cupin pronssiottelun. Kumpulainen oli saanut ennen pronssiottelua tiedon isoäitinsä kuolemasta mutta pelasi sen jälkeen omasta mielestään parhaan ottelunsa Gießenissä. Paluun Suomeen Kumpulainen teki kaudeksi 2004–05 Lappeenrannan NMKY:n riveihin, jossa hän pelasi myös kauden 2005–06. Kahden Lappeenrannassa vietetyn kauden aikana Kumpulainen oli joukkueensa mukana voittamassa Suomen Cupia sekä kahta Suomen mestaruutta. Kauden 2006–07 Kumpulainen pelasi Torpan Pojissa, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi jälleen UU-Korihaiden joukkueeseen. Keväällä 2008 Kumpulainen solmi Korihaiden kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, joten hän pelasi Korihaiden joukkueessa myös kaudet 2008–09 ja 2009–10. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän lopetti pääsarjauransa. === Saavutuksia === * Suomen mestaruus 2005 ja 2006 * Suomen cup-mestaruus 2005 * Vuoden I-divisioonapelaaja 1994 == Katso myös == * Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista == Lähteet == * Jussi Kumpulainen Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Bundesliigan pelaajaprofiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Lähdetniemi

Pekka Lähdetniemi (s. 11. elokuuta 1964 Kauhajoki) on suomalainen entinen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 207 cm ja hän pelasi sentterin pelipaikkaa. Lähdetniemen kasvattajaseura on Kauhajoen Pesukarhut. Hän pelasi 12 kautta pääsarjassa ja voitti kolme Suomen mestaruutta Helsingin NMKY:n riveissä. Miesten maaotteluita hänelle kertyi 82. == Tilastot == === Runkosarja (kansalliset pääsarjat)=== Kausi Joukkue Liiga O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS 1984–1985 Scotch Team SM-sarja 34 32,0 % 0,0 % 53,3 % - - 2,4 - - - - 1,6 1985–1986 Helsingin NMKY SM-sarja 34 47,8 % 0,0 % 52,0 % 0,9 1,4 2,3 - - - - 3,0 1986–1987 Helsingin NMKY SM-sarja 25 52,5 % 0,0 % 53,3 % 0,8 2,1 2,9 0,7 1,1 0,7 0,6 6,2 1987–1988 Helsingin NMKY SM-sarja 31 49,2 % 0,0 % 75,0 % 1,4 2,8 4,1 0,5 1,4 1,0 0,8 9,5 1988–1989 Helsingin NMKY SM-sarja 25 52,6 % 0,0 % 75,0 % 2,1 3,7 5,8 0,5 1,5 1,0 1,1 9,8 1989–1990 Helsingin NMKY SM-sarja 32 52,3 % 0,0 % 67,9 % 1,8 4,2 6,0 0,6 1,8 0,8 0,7 1990–1991 Helsingin NMKY SM-sarja 32 51,7 % 0,0 % 73,9 % 2,2 3,9 6,1 0,6 2,0 1,0 0,8 12,2 1991–1992 Helsingin NMKY SM-sarja 31 57,7 % 0,0 % 79,5 % 2,1 4,8 6,9 0,6 1,7 0,9 1,0 17,1 1992–1993 Helsingin NMKY SM-sarja 8 42,6 % 0,0 % 100 % 1,5 3,6 5,1 0,5 1,1 0,4 0,1 5,9 1993–1994 Helsingin NMKY SM-sarja 36 45,3 % 0,0 % 68,4 % 1,2 2,9 4,1 0,6 1,9 0,4 0,7 6,6 1994–1995 Helsingin NMKY SM-sarja 30 43,8 % 100 % 50,0 % 0,7 3,4 4,1 0,6 1,0 0,2 0,6 4,7 1996–1997 New Wave SM- sarja 16 42,4 % 0,0 % 81,3 % 1,1 2,6 3,8 0,8 1,0 0,5 0,5 3,9 12 kautta YHTEENSÄ SM-sarja (Suomi) 334 50,3 % 16,6 % 70,6 % 1,6 3,6 4,4 0,6 1,5 0,7 0,7 7,9 === Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)=== Kausi Joukkue Liiga O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS 1985–1986 Helsingin NMKY SM-sarja 6 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1986–1987 Helsingin NMKY SM-sarja 7 54,3 % 0,0 % 66,7 % 0,7 2,6 3,3 0,0 0,7 0,6 0,7 7,7 1987–1988 Helsingin NMKY SM- sarja 10 44,6 % 0,0 % 60,0 % 1,2 2,6 3,8 0,3 0,9 0,4 0,9 6,1 1988–1989 Helsingin NMKY SM-sarja 10 42,3 % 0,0 % 83,3 % 2,9 3,5 6,4 0,6 1,2 0,8 0,9 9,8 1989–1990 Helsingin NMKY SM-sarja 5 51,5 % 0,0 % 61,5 % 1,6 4,8 6,4 0,6 1,6 0,2 0,6 8,4 1991–1992 Helsingin NMKY SM-sarja 8 59,6 % 0,0 % 67,7 % 1,8 4,5 6,3 0,6 2,5 1,3 1,0 15,9 1993–1994 Helsingin NMKY SM-sarja 4 51,1 % 0,0 % 66,7 % 2,8 5,8 8,5 1,5 2,0 0,5 1,8 13,0 7 kautta YHTEENSÄ SM-sarja (Suomi) 50 50,0 % 0,0 % 68,4 % 1,6 3,2 4,8 0,5 1,2 0,6 0,8 8,7 * O = ottelut, 2p% = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p% = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p% = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä == Lähteet == *Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Hemdahl

Jukka Hemdahl (s. 23. toukokuuta 1979) on suomalainen koripalloilija, joka edusti pääsarjaurallaan Suomessa Tapiolan ja Espoon Honkaa kausina 1997–2004 ja 2005–2006 sekä Torpan Poikia kausina 2006–2008. Hän pelasi ToPo:ssa toisella sarjatasolla kaudella 2004–2005 ja kuului ToPo:n liigamiehistöön vielä kaudella 2008–2009 mutta oli tuolloin loukkaantuneena sivussa. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä, ja pituutta hänellä on 195 senttimetriä. Hemdahlin kasvattajaseura on Tapiolan Honka. Hemdahl valittiin kaudella 1998–1999 SM-sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän voitti kolme kertaa koripallon Suomen mestaruuden Espoon Hongan pelaajana, vuosina 2001, 2002 ja 2003. Suomen cupin hän voitti kaudella 2001–2002. Myös Jukka Hemdahlin veli Markus Hemdahl pelasi Korisliigaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Kytölä (kirjailija)

Heikki Kytölä (s. 5. maaliskuuta 1938 Merikarvia) on suomalainen eräkirjailija. == Teoksia == * Turistimetsästäjiä ja lintumiehiä. Otava 1980 * Neromanski ja muita jahtikavereita. Otava 1983 * Maa jänkien takana : erätarinoita. Otava 1988 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yliopiston farmasiakunta

Yliopiston farmasiakunta - Universitetets farmaciekår ry eli YFK on Helsingin yliopiston toiseksi vanhin yhä toiminnassa oleva ainejärjestö Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistyksen jälkeen. YFK aloitti toimintansa syyslukukauden alussa 1888 Enqvistin kahvilassa, jolloin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin C. G. Toppelius. Vuosipäiväänsä ainejärjestö kuitenkin viettää maaliskuun 26. päivänä, jona päivänä vuonna 1640 annettiin Turun Akatemian perustamiskirja. == MDS - farmasiakunnan lehti == YFK julkaisi ensimmäisen ainejärjestölehtensä, MDS-lehden, jouluksi 1901. Esikoisalbumi on Hugo Simbergin kuvittama.Issakainen ja Lahtinen, s. 179 Ensimmäiset numerot olivat pääasiassa ruotsinkielisiä, mutta vähitellen suomenkielisten kirjoitusten osuus kasvoi lehdessä. Vuosina 1917–1919 lehden julkaisussa oli tauko. == Yhdistyksen symbolit ja tunnustukset == === Proviisorisormus === Proviisorien tunnukseksi esitettiin muistosormusta maisterisormusten tapaan jo 1890. 1911 teetettiin mallikappaleita, jotka katosivat salaperäisesti. 1914 saatiin malli, jossa oli kuvattu Asklepioksen sauva. Vuonna 1973 sormusta muutettiin siten, että Asklepioksen sauva vaihdettiin Merkuriuksen sauvaa Caduceus muistuttavaksi sauvaksi, jossa kuitenkin siivekäs sanansaattajan sauva on korvattu maljalla.Issakainen ja Lahtinen, s. 128–138 === YFK:n tunnuksia === * YFK:n lyyra * YFK:n rintamerkki * YFK:n virkailijoiden merkki * YFK:n ansiomerkki * YFK:n kunniajäsenen merkki * YFK:n malja ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Yliopiston farmasiakunnan kotisivut Luokka:Farmasia Suomessa Luokka:Helsingin yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Fabian Collan

Fabian Collan (18. joulukuuta 1817 Iisalmi – 17. helmikuuta 1851 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, toimittaja ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Collanin vanhemmat olivat rovasti ja teologian tohtori Pehr Johan Collan ja Christina Elisabet Crohns. Hän opiskeli Porvoon lukiossa 1830–1833 ja valmistui ylioppilaaksi Helsingissä 17. toukokuuta 1834. Filosofian kandidaatiksi Collan valmistui vuonna 1839, maisteriksi 1840 ja lisensiaatiksi 1849. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1850. Vuosina 1840–1844 Collan oli Savo- Karjalaisen osakunnan kuraattori. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä ja Helsingfors Morgonbladin päätoimittajana 1841–1844. Collan nimitettiin Helsingin yliopiston historian dosentiksi 1843. Hän työskenteli historian lehtorina ja rehtorina Kuopion lukiossa 1844–1850. Vuodesta 1850 kuolemaansa saakka Collan toimi filosofian apulaisena Helsingin yliopistossa ja Finlands Allmänna Tidning -lehden kotimaisen osaston päätoimittajana ja toimittajana. Collan oli lapsena sairastanut riisitaudin ja kärsi heikosta terveydestä. Hän sairastui alkuvuonna 1851 ja kuoli helmikuussa 33-vuotiaana. Fabian Collanin veljiä olivat kirjailija, säveltäjä Karl Collan ja sotarovasti, valtiopäivämies Clas Collan sekä lääkäri, valtiopäivämies Alexander von Collan.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Pehr Johan Collan. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 13.12.2020) == Teokset == ==== Suomeksi ==== * Kekriaatto : tapaus Pohja-Savon korvessa, kertomus. Wilen, Turku 1864 ==== Muilla kielillä ==== * De reformationis in Fennia initiis , väitöskirja. Helsinki 1843 * Finsk språklära : förra delen : formlära . Helsinki 1847 * De notione necessitatis Hegelianae , väitöskirja. Helsinki 1850. * De Socrate philosopho et cive, supplicio capitis affecto . Helsinki 1850 * Lärobok i gamla tidens historia : fragment : afbrutet genom författarens död . Helsinki 1850-1851 * Valda skrifter , toimittanut V. Vasenius. Edlund, Helsinki 1872 (sisälsi elämäkerran) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Fabian Collan *Vapaasti ladattavia Fabian Collanin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1851 kuolleet
TuusKiekko

TuusKiekko on 1985 perustettu tuusulalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Tuusulan jäähallissa Hyrylässä. Junioritoiminnan hoitaa TuusKiekon yhteistyöseura, vuonna 1998 perustettu Tuusulan Juniorikiekko. Molemmat seurat käyttävät yhteistä TuusKi-nimeä. TuusKiekolla on yhteistyösopimus Mestiksessä pelaavan Kiekko-Vantaan kanssa . Kaudella 2017–2018 TuusKi perustettiin uudelleen ja aloitti toimintansa III- divisioonassa. ==Nykyinen joukkue== (Tilanne 15. huhtikuuta 2018) Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 23 Mikael Karttunen L 2018 7 Matti Korhonen L 2018 Lappeenranta Niko Laakso L 2018 Vantaa 30 Janne Laine L 2018 Helsinki 1 Jere Savela L 2018 Vantaa Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 62 Otto Haahti L 2018 Helsinki 88 Aleksi Hoivala A L 2018 4 Miikka Hukkanen L 2011 Helsinki 19 Veli-Matti Kilpijärvi R 2018 Kuusamo 31 Jere Krok L 2018 26 Sami Nylund C R 2018 Vantaa 29 Miika Paakkola L 2018 Riihimäki 2 Oskari Parikka L 2018 24 Severi Puotila L 2018 Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 35 Jose Etula L H 2018 16 Olli Jokinen R H 2011 Joutseno 21 Jasu Kansanen L H 2018 32 Jami Kansanen L H 2018 Tuusula 15 Jerry Lehti L H 2018 10 Ville Mononen L H 2018 20 Juho Nurmi L H 2018 Järvenpää 11 Kim Nylund L H 2018 Vantaa 36 Tuomas Oksa R H 2018 35 Niko Rinne L H 2018 91 Jesse Ryynälä L H 2018 Askola 14 Aleksi Salenius L H/P 2018 Tuusula 34 Jaani Salo R H 2018 29 Vesa Teperi L H 2018 Vantaa 18 Joel Vaarala L H 2018 32 Olli Viita L H 2018 Espoo === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Jan Nylund * Apulaisvalmentaja: Jan Lehti * Joukkueenjohtaja: Raimo Rissanen * MV-valmentaja: Ari Leppänen * Huoltaja: Tommi Puotila * Huoltaja: Jaana Puotila == Katso myös == * Bewe TuusKi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TuusKin sivut Luokka:Tuusulalaiset urheiluseurat Luokka:Jääkiekon II- divisioonaseurat
Pembroke College (Oxford)

Pembroke College on yksi englantilaisen Oxfordin yliopiston collegeista. Se sijaitsee Pembroke Squarella. Vuonna 2007 Pembroken on arvioitu saaneen rahalahjoituksia 45,5 miljoonaa puntaa.Pembroke College Annual Report 2006/2007 Collegessa on 408 perusopiskelijaa ja 119 jatko-opiskelijaa. ==Maineikkaita entisiä opiskelijoita== * Abdullah II, Jordanian hallitsija * Thomas Browne, 1600-luvun kirjailija * J. William Fulbright, yhdysvaltalainen demokraattinen senaattori * Michael Heseltine, entinen konservatiivinen apulaispääministeri ja kustantaja * Richard G. Lugar, yhdysvaltalainen republikaanisenaattori * Viktor Orbán, Unkarin pääministeri 1998–2002 * Radek Sikorski, puolalainen poliitikko * James Smithson, mineralogi, jonka testamenttaamilla lahjoitusvaroilla Smithsonian-instituutti perustettiin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oxfordin yliopisto
Farnakes I

pienoiskuva|upright=0.86|Tetradrakhma, johon on lyöty Farnakes I:n kuva. Farnakes I (, ; noin 189 eaa. – noin 159 eaa.) oli Pontoksen kuningas. Farnakes laajensi valtakuntaansa paljon edeltäjiänsä tarmokkaammin. Noin vuonna 182 eaa. hän valtasi Mustanmeren rannalla sijainneen Sinopen kreikkalaiskaupungin. Farnakes soti Pergamonin Eumenes II:n ja Kappadokian Ariarathesta vastaan. Farnakes valtasi osia Galatiasta ja Paflagoniasta, mutta joutui luopumaan niistä. Roomalaisista senaattoreista koostuva lähetystö neuvotteli rauhansopimuksen kuninkaiden välille. Roomalaiset halusivat estää Pontoksen vallan kasvamisen läntisessä Vähässä-Aasiassa. Farnakes laajensi kuitenkin valtaansa idässä. Hän valtasi muun muassa Sinopen entiset koloniat Kotyoran ja Kerasuksen. Farnakes sai myös Vähä-Armenian valtansa alle.Cambridge Ancient History s. 131 Farnakes solmi liiton seleukidien kanssa ja otti vaimokseen Antiokhos III:n tyttären (tai lapsenlapsen) Nysan. Farnakeen kuollessa noin vuonna 159 eaa. Pontos oli Vähän-Aasian merkittävimpiä valtioita. Farnakesta seurasi vuosina 170–150 eaa. Mithridates IV Filopator Filadelfos, joka oli ehkä Farnakeen veli ja vuosina 150–121 eaa. Mithridates V, joka oli ehkä Farnakeen poika.Cambridge Ancient History s. 132 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Pontoksen kuninkaat Luokka:180-luvulla eaa. syntyneet Luokka:150-luvulla eaa. kuolleet
Eva González

Eva María González Fernández (s. 5. marraskuuta 1980 Mairena del Alcor, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen missi, malli ja televisiojuontaja. González valittiin Miss Espanjaksi vuonna 2003 kotimaakuntansa Sevillan edustajana. Myöhemmin samana vuonna hän otti osaa Panamassa järjestettyyn Miss Universe -kilpailuun, mutta ei sijoittunut 15 parhaan joukkoon. Kilpailun kansallispukuosiossa hän käytti Andalusialle perinteistä flamencomekkoa. Missinuransa jälkeen González työskenteli mallina Madridin, Barcelonan ja Sevillan muotiviikoilla sekä Viceroyn, Tampaxin, Airen ja Reebokin mainoksissa. Televisiotyöt hän aloitti toimittajana Antena 3:n ohjelmassa Uhf vuonna 2004 ja sittemmin hän on juontanut muun muassa La Sextan keskusteluohjelmia Dímelo al oído ja Fenómenos. Hän on myös esiintynyt Maximin kansikuvatyttönä ja vieraillut suositussa Serranon perhe -draamasarjassa. González seurusteli Espanjan jalkapallomaajoukkueen ja Real Madridin maalivahdin Iker Casillasin kanssa. Saksalainen Die Welt -lehti nimesi hänet kauneimmaksi jalkapallon vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuihin osaa ottaneen pelaajan puolisoksi.Raúl es el segundo jugador más guapo del Mundial tras Santa Cruz Marca. Viitattu 17.3.2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Espanjalaiset juontajat Luokka:Espanjalaiset mallit Luokka:Missit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Galina Prozumenštšikova

Galina Nikolajevna Prozumenštšikova (, myöh. Stepanova (Степанова) ja Ivannikova (Иванникова), 26. marraskuuta 1948 Sevastopol – 19. heinäkuuta 2015) oli venäläinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Prozumenštšikova voitti 200 metrin rintauinnin olympiakultaa Tokion kesäolympialaisista vuonna 1964. Hän voitti myöhemmällä urallaan vielä kaksi olympiahopeaa ja -pronssia, ensiksi Méxicosta 1968 hopean 100 metrin rintauinnista ja pronssin 200 metrin rintauinnista. Neljä vuotta myöhemmin Münchenistä kolmivuotiaan tytön äiti nappasi samat mitalit samoilta matkoilta. Prozumenštšikova rikkoi uransa aikana yhteensä viisi maailmanennätystä. Prozumenštšikova kahmi myös Euroopan-mestaruuskilpailuista menestystä. Hän voitti Utrechtissä 1966 kullan 200 metrin rintauinnista ja hopean 4 × 100 m sekauintiviestistä. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa hän voitti samat mitalit ja otti vielä niiden lisäksi voiton 100 metrin rintauinnissa. Hän lopetti uransa vuoden 1972 jälkeen. Prozumenštšikova oli naimisissa Juri Ivannikovin kanssa, jonka kanssa hänellä oli poika Grigori. Hänellä oli aikaisemmasta suhteestaan tytär Irina Stepanova. Prozumenštšikova valittiin vuonna 1977 International Swimming Hall of Famen jäseneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Halyna Prozumenshchykova-Stepanova Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com Luokka:Venäläiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Pentti Rummakko

Pentti Juhani Rummakko (12. lokakuuta 1943 Saarijärvi – 9. joulukuuta 2008 Jyväskylä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton. Rummakko edusti Suomea kolmien arvokisojen maratonjuoksussa. Méxicon olympialaisissa 1968 ja Ateenan EM-kisoissa 1969 hän keskeytti. Helsingin EM- kisoissa 1971 hän sijoittui parhaana suomalaisena kuudenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1968 ja 1969 ja oli PM-kilpailun ulkopuolisena nopein myös vuonna 1970. Bostonin maratonilla hän sijoittui neljänneksi vuonna 1969. Seuratasolla Rummakko edusti Äänekosken Urheilijoita ja Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hän voitti maratonjuoksun Suomen mestaruuden vuosina 1968, 1969 ja 1971National Marathon Champions for Finland, arrs.run. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sijoittui pronssille henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1969 ja joukkuekilpailussa vuonna 1970. Vuonna 1970 hän voitti Seura-lehden suurmaratonin, jossa juostiin 110 kilometriä kolmen päivän aikana. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 10 000 metriä: 29.40,0 * 25 000 metriä: 1.17.24 (Suomen ennätys 1973) * Maraton: 2.14.59 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Osorkon III

Osorkon III oli muinaisen Egyptin faarao ja Amonin ylipappi, jonka koko hallitsijanimi oli Usermaatre Setepenamun, Osorkon Si-Ese Meryamun, Netjer- Heqa-waset. Hänen tarkkaa hallintoaikaansa ei tunneta, mutta hänen on arvioitu nousseen hallitsijaksi 790-luvulla eaa. Hän hallitsi viisi viimeistä vuottaan yhdessä poikansa Takelot III:n kanssa. Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Eino Valle

Eino Olavi Valle (18. helmikuuta 1932 Ruokolahti – 21. kesäkuuta 1990 Lappeenranta) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton. Valle sijoittui Tokion 1964 olympialaisten maratonjuoksussa 28:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 1963 ja sijoittui viidenneksi vuonna 1967. Maratonin Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 1964 ja SM-hopealle hän sijoittui vuonna 1963. Seuratasolla Valle edusti Lauritsalan Kisaa, Ruokolahden Rajua ja Lappeenrannan Hiihtäjiä. Hän asui vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Lappeenrannassa. Valle oli ammatiltaan poliisi ja toimi Lauritsalan poliisissa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 25 000 metriä: 1.19.19,4 (vuonna 1963) * Maraton: 2.19.55,8 (vuonna 1964) ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
F 7 Såtenäs

F 7 Såtenäs eli Skaraborgs flygflottilj on Ruotsin ilmavoimien toinen laivue. Sen tukikohta on Såtenäsin kartanossa Tunissa ja se on Lidköpingin kunnan suurin työnantaja. Skaraborgin laivue perustettiin vuonna 1940. Såtenäs tuli valituksi, koska sen lähistöllä voitiin suorittaa pommituskokeita. == Historia == Vuoden 1930 puolustuskomission vuonna 1935 luovuttaman puolustusselonteon pohjalta valmisteltu vuoden 1936 puolustuspäätös määritti neljän olemassa olleen lento-osaston laajentamisen seitsemäksi lennostoksi. Puolustuspäätös osoittautui nopeasti maailmapoliittisen tilanteen muuttuessa riittämättömäksi ja jo 8. kesäkuuta 1938 valtiopäivät päätti 20 miljoonan lisärahoituksesta puolustusmenoihin. Samassa yhteydessä tehtiin päätös lennoston perustamisesta Såtenäsiin. Valtio päätti lunastaa Såtenäsin kartanon alueen 685 000 kruunulla ja jo 22. syyskuuta allekirjoitettiin kauppakirjat. ==Kalusto== Sen ensimmäiset lentokoneet olivat italialaisia B 16 Caproni-koneita, joiden käytössä oli talvisin vaikeuksia. Vuonna 1956 laivue siirtyi suihkukauteen A 32A Lansen -kalustolla. Maaliskuussa 1965 laivue sai TP 84 Hercules -kuljetuskoneen, toisen vuonna 1969 ja kolmannen vuonna 1975. Viisi konetta hankittiin vuosina 1981–82. Vuonna 1973 tuli F 7-laivueesa ensimmäinen Viggen- kaluston käyttäjä (AJ-versio). Vuonna 1993 yksikkö sai JAS 39 Gripenit. Kalusto kautta aikojen: * Rynnäkkökoneet: A 21A, A 21R, Saab 29 Tunnan, A 32, AJ 37, JAS 39 * Pommikoneet: B 3, B 5, B 16, Saab 17, Saab 18, * Hävittäjät: Saab 21R, AJ 37, JAS 39 Gripen * Tiedustelukoneet: JAS 39 * Kuljetuskoneet: Tp 9, Tp 55, Tp 79, Tp 83, TP 84, TP 101 * Muut koneet: G 101, Se 102, Se 103, Se 104, Sk 11, Sk 12, Sk 16, Sk 50, SK 60, Hkp 2 ==Tukikohta nyt== Såtenäs toteuttaa koko Ruotsin ilmavoimien Gripen-koulutuksen. Se kouluttaa myös tšekkiläiset ja unkarilaiset Gripen-lentäjät. Tukikohdassa ei 2000-luvulla koulutettu eikä palvellut lainkaan varusmiehiä. ==Päälliköt== *Folke Ramström (1940-45) *Ingvar Berg (1945-50) *Stig Norén (1950-57) *Åke Sundén (1957-58) *Folke Barkman (1958-68) *Bengt Lehander (1968-72) *Karl-Erik Fernander (1972-78) *Björn Amelin (1978-85) *Stig Abrahamsson (1985-93) *Christer Backryd (1993-98) *Jan Andersson (1998-01) *Fredrik Hedén (2001-06) *Ingemar Adolfson (2006-) ==Aiheesta muualla== *F 7 Såtenäsin kotisivu == Lähteet == Luokka:Ruotsin ilmavoimien joukko-osastot ja yksiköt
Flygtekniska försöksanstalten

Flygtekniska försöksanstalten eli FFA oli 1940 perustettu Ruotsin puolustusministeriön alainen ilmailutekniikan tutkimuslaitos, joka yhdistyi 2000 Försvarets forskningsanstaltin eli FOAn kanssa muodostaen Totalförsvarets forskningsinstitut eli FOI:n. ==Aiheesta muualla== * Laitoksen sivusto Luokka:Ruotsin tutkimuslaitokset
Eulerin neljännen asteen yhtälö

Eulerin neljännen asteen yhtälö on sveitsiläisen matemaatikon Leonhard Eulerin vuonna 1772 esittämä lukuteoreettinen ongelma, joka voidaan esittää yhtälömuodossa a^4+b^4+c^4+d^4=(a+b+c+d)^4\,, jossa a, b, c, d \in \mathbb{Z}\setminus\\{0\\} . Ongelmana on siis löytää neljä nollasta poikkeavaa kokonaislukua, joiden neljänsien potenssien summa on yhtä suuri kuin lukujen summan neljäs potenssi. Ongelma ratkaistiin vuonna 2008, jolloin Arizonan yliopiston professori Daniel Madden sekä harrastelijamatemaatikko, fyysikko Lee W. Jacobi julkaisivat ratkaisun The American Mathematical Monthly -lehden maaliskuisessa numerossa. He todistivat elliptisten funktioiden avulla, että ongelmalla on äärettömän monta ratkaisua. Ennen tätä ongelmalle oli löydetty 88 eri ratkaisua. Eulerin neljännen asteen yhtälö on osa Eulerin laajempaa hypoteesia, jonka mukaan korkeamman asteen yhtälöllä on oltava yhtä monta muuttujaa kuin sen astelukukin on, jotta yhtälöllä olisi ratkaisuja. Hypoteesin osoitti vääräksi vuonna 1987 Noam Elkies. == Lähteet == Luokka:Diofantoksen yhtälöt
Orbcomm

ORBCOMM (Nasdaqin lyhenne ORBC) on yhdysvaltalainen tietoliikennesatelliittiyhtiö. Sen 30 satelliitin konstellaatio lentää matalalla (775 km) kiertoradalla. Yhtiön perustivat vuonna 1993 Orbital Sciences Corporation ja Teleglobe. Yhtiössä on sata työntekijää, ja sen liikevaihto on 24 miljoonaa dollaria (2006). Sen pääjohtaja on Jerome Eisenberg. Se kilpailee Globalstarin ja Iridiumin kanssa. Kuten Iridium yhtiö on ollut vuodesta 2000 lähtien konkurssisaneerauksessa (Chapter 11). Marraskuussa 2006 sen osakeanti avautui. Se myi 9 miljoonaa osaketta. Kukin satelliitti painaa vain 42 kg. Sähköteho on 160 wattia. Satelliitit ovat datalinkkejä. Yhtiöllä on palvelulleen 225 000 tilaajaa. ==Satelliitit== Orbcommin LEO-radan tietoliikennesatelliiteilla on sama nimi kuin yhtiöllä. Vuoteen 2008 mennessä niitä laukaistiin 44 kappaletta. Satelliitit ovat toiminnaltaan samanlaisia kuin neuvostoliittolaiset Strela- viestivälityssatelliitit. Satelliiteista on eri versioita: Orbcomm-CDS oli koesatelliittien sarja: Orbcomm-X laukaistiin vuonna 1991 - se ei toiminut lainkaan. Sitä seurasi ensin CDS-1 ja itten CDS-2, joka laukaistiin vuonna 2008. Tässä satelliitissa oli laivojen seurannan AIS-tekniikkaa mukana. CDS-2 sai nimen Orbcomm FM-29 Varsinaiset operatiiviset satelliitit: Orbcomm-1 on tämän konstellaation nimi. Niitä laukaistiin 35, satelliitteja jäi yli 8 kappaletta. Yhden satelliitin toiminta-aika oli vain neljä vuotta. Orbcomm-QL ovat konstellaation sammuneiden satelliittien korvaussatelliitteja.Jai C.S., ORBCOMM Reaches Settlement on Satellite Insurance Claim December 28, 2009 Näissä satelliiteissa on havaittu sähkäjärjestelmän ongelmia. Orbcomm-2 on toinen satelliittisukupolvi Orbcomm Generation 2 (OG2), jotka laukaistaan vuosien 2011 ja 2014 välissä. Satelliitteja valmistetaan 30 kappaletta ja niiden laukaisu tuottaa SpaceX-yhtiölle kaupallisia Falcon 1-laukaisutilauksia. ORBCOMM OG2-satelliitteja on tilattu Sierra Nevada Corporationin ja Boeingin konsortiolta ainakin 18 kappaletta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Orbcomm * Orbcommin sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset tietoliikenneyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Suojelukoira

Suojelukoira tai vahtikoira on koira, joka kasvatettu suojelemaan ohjaajaansa tai estämään toisia ihmisiä tai eläimiä pääsemästä vartiointialueelle. Koira on koulutettu haukkumaan vieraita. Haukunnan odotetaan pelottavan tunkeilijan pois. Vahtikoiran tehtävä rajoittuu periaatteessa tähän. Sen sijaan suojelukoira on koulutettu myös käymään tunkeilijan kimppuun. Yleensä virkakäytössä olevat koirat, esimerkiksi armeijan valvontakoirat ilmaisevat vartiokierroksella hiljaisesti ohjaajalle ulkopuolisen läsnäolon ja käyvät vasta käskystä päälle. Jotkin rodut on jalostettu toimimaan itsenäisesti vartiotehtävissä, jolloin ne hyökkäävät ilman eri käskyä uhkaksi kokemansa kohteen kimppuun. Jotkut rodut ovat riittävän voimakkaita ajamaan jopa suden pois. Suojelukoiria kouluttavat poliisi, puolustusvoimat ja rajavartiosto. Koulutusta harjoitetaan myös harrastusmielessä. Yle teki ohjelman suojelukoirakoulutuksen väärinkäytöksistä. Videoilla näkyy, kuinka koiria pahoinpidellään koulutustilanteessa potkimalla ja muilla eri tavoilla pahoinpitelemällä. Harrastajakoulutuksessa käytetään myös piikkipantaa ja sähkösähköpantaa. Palveluskoiraliitto keskeytti koulutukset. Varsinais-Suomen ja Kotkan alajaostot asetettiin väliaikaiseen toimintakieltoon. Liitto teki asiasta rikosilmoituksen,Saksanpaimenkoiraliitto keskeyttää suojelukoirakoulutuksen – taustalla Ylen julkaisemat videot koiriin kohdistuvasta väkivallasta Ylen uutiset 25.2.2021. Viitattu 26.2.2021 ja Itä- Uudenmaan ja Lounais-Suomen poliisilaitokset aloittivat esitutkinnan videoista.Itä-Uudenmaan ja Lounais-Suomen poliisilaitokset aloittivat esitutkinnan suojelukoiranvideoiden sisällöstä Ylen uutiset 26.2.2021. Viitattu 26.2.2021 Oikeutta eläimille -järjestö on väittänyt, että väkivaltaisia koulutusmuotoja käytettäisiin myös puolustusvoimissa. Puolustusvoimat on sanonut tutkivansa väitteen.Puolustusvoimat selvittää Oikeutta eläimille -järjestön väitettä sotakoirien kohtelusta koulutuksessa – järjestö twiittasi saaneensa vinkkejä koirien väkivaltaisesta kohtelusta Helsingin Sanomat 25.2.2021. Viitattu 26.2.2021 == Yleisimpiä suojelukoirarotuja == * Dobermanni * Rottweiler * Saksanpaimenkoira * Bullmastiffi * Amerikanbulldoggi * Bokseri * Belgianpaimenkoira malinois * Hovawart == Katso myös == * Suojelukoe ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suojelukoirien koulutuksessa käytetään väkivaltaisia keinoja: salaa kuvatuilla videoilla koirille annetaan sähköiskuja, potkitaan ja lyödään Yle, 2021 * Koulutettu suojelukoira ei räyhää YLE 25.10.2010 Luokka:Työkoirat
Sãotoménlepinkäinen

Sãotoménlepinkäinen (Lanius newtoni) on äärimmäisen uhanalainen São Tomén saarella São Tomé ja Príncipessa elävä lintu . Kooltaan sãotoménlepinkäinen on noin 20 cm. Pitkäpyrstöinen lepinkäinen on musta lukuun ottamatta kellertävää vatsaa ja rintaa sekä saman väristä leveähköä siipijuovaa. Lajin ääni on kirkas tsiuh tsiuh -vihellys, jota seuraa usein metallinen tsink tsink -ääni . Sãotoménlepinkäisen elinympäristöä ovat pääasiassa alangoilla kasvavat metsät aina 1000 metrin korkeuteen. Lajin kannan arvellaan olevan alle 50 yksilöä . Aikaisemmin metsiä raivattiin runsaasti kahvi- ja kaakaoviljelmiä varten. Nykyään metsiä raivaavat pienemmät tilat, joskin elinympäristön tuhoutuminen on edelleen sãotoménlepinkäisen suurin uhka. Myös saarelle levinneet mustarotat ja monamarakatti vähentävät kantaa . == Lähteet == Luokka:Lepinkäiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto

Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto (PNN) ruotsiksi Pohjola-Nordens Ungdomsförbund (PNU) on 15–29-vuotiaille suunnattu puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorisojärjestö, jonka tavoitteena on edistää pohjoismaista nuorisoyhteistyötä ja nuorten kohtaamisia. PNN järjestää toimintaa sekä Suomessa että Pohjoismaissa. Nuorisoliitto järjestää muun muassa tapahtumia ja koulutusta Suomessa, kielikursseja sekä matkoja Pohjoismaihin. Pohjola-Nordenin Nuorisoliitto hoitaa myös yhteispohjoismaista Nordjobb-kesätyövaihto-ohjelmaa Suomessa. Liitolla on Suomessa kahdeksan toimivaa paikallisosastoa, jotka sijaitsevat Helsingissä, Joensuussa, Jyväskylässä, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa ja Vaasassa. Järjestöä ei pidä sekoittaa Pohjola- Nordeniin. Molemmat järjestöt on täysin itsenäisiä järjestöjä vaikka tekevät jonkin verran yhteistyötä. PNN julkaisee Nordhumla-nimistä verkkolehteä. Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton kattojärjestö on Föreningarna Nordens Ungdomsförbund (FNUF). Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton tiloissa on FNUF: ja Nuorten Pohjoismaiden neuvoston sihteeristö. Nuorten Pohjoismaiden Neuvosto antaa mahdollisuudet poliittisesti aktiivisille nuorille yhteistyöhön ja vaikuttamiseen Pohjoismaisella tasolla. == Paikallisyhdistykset == === Toimivat === * Helsingin opiskelijoiden Pohjola-Norden * Joensuunseudun Pohjola-Nordenin Nuoret * Jyväskylän Opiskelijoiden Pohjola-Norden * Lahden Pohjola-Nordenin Nuoret * Oulun seudun Pohjola-Nordenin Nuoret * Tampereen Pohjola-Nordenin Nuoret * Turun Opiskelijoiden Pohjola-Norden * Vaasanseudun Pohjola-Nordenin Nuoret === Lakkautettuja paikallisyhdistyksiä === * Espoon Pohjola-Nordenin Nuoret * Naantalin Pohjola-Nordenin Nuoret * Napapiirin Pohjola-Norden Nuoret * Seinäjoen seudun Pohjola-Nordenin Nuoret * Vammalan Pohjola-Nordenin Nuoret *Rauman Pohjola-Nordenin Nuoret *Ekenäs Pohjola- Nordens Ungdomar *Virtain Pohjola-Nordenin nuoret *Pääkaupunkiseudun Pohjola- Nordenin nuoret *Hämeenlinnan Pohjola-Nordenin Nuoret *Keravan Pohjola- Nordenin nuoret *Mikkelin Pohjola-Nordenin nuoret *Nokian Pohjola-Nordenin nuoret *Pirkkalan Pohjola-Nordenin Nuoret ry *Luopioisten Pohjola-Nordenin nuoret *Salon Pohjola-Nordenin nuoret *Savonlinnan Pohjola-Nordenin Nuoret == Talous == === Rahoitus === Rahoituksen lähde 2018 2017 2016 2015 2014 2013 2012 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille 130 900 € 130 900 € 125 000 € 91 100 € 91 080 € 92 000 € 92 000 € ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton verkkosivut *Nordjobb *FNUF *Nuorten Pohjoismaiden neuvosto Luokka:Suomalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Careca

Careca (oik. Antônio de Oliveira Filho) (s. 5. lokakuuta 1960 Araquara, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Careca pelasi urallaan useissa seuroissa, joista tunnetuimpia ovat Napoli ja São Paulo. Careca pelasi maajoukkueessa 60 ottelua, joissa hän teki 29 maalia. Napolissa Careca oli osa pelättyä "Ma-Gi-Ca"-ketjua yhdessä Diego Maradonan ja Bruno Giordanon kanssa. Careca pelasi suuren osan urastaan Napolissa, jossa hän teki 164 ottelussa 74 maalia. Maajoukkueessa Careca pelasi kahdet MM- kisat. Näistä aiemmat, vuoden 1986 kisat, joissa Careca nousi koko maailman tietoisuuteen. Hän teki turnauksessa viisi maalia ja sijoittui maalipörssissä toiseksi. Vuoden 1990 kisoissa Careca pelasi vaisummin, sillä hän teki kisoissa vain kaksi maalia. Brasilia putosikin jo neljännesvälierissä. == Aiheesta muualla == Careca Careca Careca
Stephanie Rice

Stephanie Rice (17. heinäkuuta 1988 Brisbane, Queensland) on australialainen uimari ja kolminkertainen olympiavoittaja. Rice voitti vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa 200 ja 400 metrin sekauinnit. Seuraavana vuonna hän voitti samoilla matkoilla MM-pronssia Melbournen maailmanmestaruuskilpailuissa. Pekingissä 2008 Rice voitti hieman yllättäen uudella maailmanennätysajalla 4.29,45 olympiakultaa 400 metrin sekauinnissa. Toisen kultamitalinsa hän saavutti 200 metrin sekauinnissa voittaen Zimbabwen Kirsty Coventryn täpärästi 0,14 sekunnilla. Ricen voittoaika 2.08,45 alitti vanhan maailmanennätyksen lähes puolella sekunnilla. Lisäksi Rice voitti Australian joukkueessa 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiakultaa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Rice sai hopeaa 200 metrin ja pronssia 400 metrin sekauinnissa. Lisäksi hän ui alkuerissä Australian 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka sai lopulta hopeaa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia 400 metrin sekauinnissa ja sekauintiviestissä, jonka alkuerissä hän ui. Ricen valmentajana toimii Michael Bohl, joka on valmentanut myös olympiahopeamitalisti Nicholas Sprengeriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tulokset ja ennätykset swimrankings.net -sivustolla Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turila

Turila on kylä Salon Pohjois-Halikossa, Vaskiolla. Kylä on vanha Wiurilan kartanon rälssitila. Kylää rajaavat Latalan kylä, Kuusjoki ja Kuusjoen kunta. Kylä sijaitsee Vaskiolta Kuusjoelle kulkevan Turilantien varrella. Kylän pellot sijaitsevat tien molemmilla puolilla. Kuusjoen penkereet ovat metsikköiset. Kylän laaja pohjoisosa on asumatonta metsää ja Kakossuota. Vanhassa 1700-luvulta peräisin olevassa kuninkaan kartassa Turilan tila sijaitsee vähän lounaampana pienen mäen päällä. Kylän pellot sijaitsivat mäen rinteillä. Talo on siirretty 1800-luvulla nykyiselle paikalleen. Myöhemmin tilan ympäristöön on rakennettu muutamia omakotitaloja. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot Luokka:Halikon kylät