EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katori (Chiba)

Katori () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Tonejoen varrella. Etelässä kaupunkiin kuuluu osa Shimōsan ylängöstä, pohjoisessa se rajautuu Ibarakin prefektuuriin. Katorissa on 74 740 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 262,35 neliökilometriä. Katorin kaupunki perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Sawaran kaupunki sekä Kurimoton, Omigawan ja Yamadan maaseutukaupungit. Nimensä kaupunki otti Katorin piirikunnalta. Kaupungin pohjoisosat olivat muinoin merenlahtea. Seudulle perustettiin jo varhain Katorin pyhäkkö, josta tuli sittemmin Shimōsan provinssin pääpyhäkkö (ichinomiya). Nykyisen kaupungin keskustan muodostavat Sawaran ja Omigawan alueet. Ne kehittyivät Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Tonejoen jokisatamina, Omigawa myös Omigawan daimiokunnan linnanaluskaupunkina. Tonejoen varsi on viljavaa riisintuotantoaluetta, sisämaassa viljellään bataatteja ja maapähkinöitä. Kaupunkiin on sijoittunut myös elintarvike- ja panimoteollisuutta. Katori-jingūn pyhäkön lisäksi Katorin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Sawaran historiallinen kaupunkimiljöö Onojoen varrella (Sawara no machinami), joka on lailla suojeltu, Kanpuku-jin buddhalainen temppeli ja kartografi Inō Tadatakan entinen asuintalo. Yasaka- jinjan ja Suwa-jinjan pyhäkköjen festivaaliperinne (Sawara no taisai) vaunuineen on valittu Japanin ja Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Osa kaupungin alueesta kuuluu Suigōn–Tsukuban puolikansallispuistoon. Katoria palvelevat JR Higashi-Nihonin Narita-linja ja Kashima-linja. == Kuvia == Tiedosto:Katori Katori-jingu Haupthalle 1.jpg|Katori-jingū Tiedosto:People of Sawara celebrating the throne of the emperor,Katori city,Japan.jpg|Keisarin valtaannousun juhla Sawarassa vuonna 2019 Tiedosto:Ayame and ship of Suigo Sawara Ayame Park,Katori city,Japan.jpg|Suigō-Sawaran kurjenmiekkapuutarhaa Tiedosto:SawaraPA-lookout- point,higashi-kanto-expressway,katori-city,japan.JPG|Tonejoen moottoritiesilta Tiedosto:Sawara Station 20140308.JPG|Sawaran rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Johan Lindegren

Johannes "Johan" Lindegren (7. tammikuuta 1842 Ullared – 8. kesäkuuta 1908 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.Johan Lindegren Swedish Musical Heritage Lindegren syntyi köyhään perheeseen ja avusti lapsena maataloustöissä. Pappi tutustutti hänet urkuharmoniin, ja isänsä vastustuksesta huolimatta hän lähti naapuripitäjään kirkkomuusikon oppilaaksi. Vuonna 1860 Lindegren lähti Tukholmaan, jossa pääsi Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun. Siellä häntä opettivat Gustaf Mankell (urut), Jan van Boom (piano), Julius Günther (laulu) ja Hermann Berens (sävellys). Sävellysopetusta Lindegren sai myös Franz Berwaldilta ja Ludvig Normanilta. Hän tunsi erityistä viehtymystä kontrapunktia kohtaan ja tutki huolella Johann Sebastian Bachin, Giovanni Pierluigi da Palestrinan sekä Orlando di Lasson teoksia. Lindegren valmistui kanttori-urkuriksi konservatoriosta vuonna 1865, mutta jatkoi siellä vielä vuoteen 1866 orkesterinjohdon opintoja. Tulonlähteen tarpeessa ollut Lindegren liittyi opiskeluaikanaan kuninkaallisen oopperan kuoroon, jossa työskenteli kuolemaansa saakka. Hän aloitti myös korrepetiittorin työt vuonna 1874. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Hugo Alfvén, Bror Beckman, Gustaf Bengtsson, Natanael Berg, Harald Fryklöf, Algot Haquinius, Knut Håkanson, Sigurd von Koch, Helena Munktell, Ture Rangström, Alice Tegnér ja Adolf Wiklund. Lindegren oli maansa johtava kontrapunktin tuntija. Vuodesta 1884 hän työskenteli Tukholman suurkirkossa kanttorina. Hän tuki paluuta kirkkomusiikin rytmisempään ja eloisampaan esittämiseen Johann Christian Friedrich Hæffnerin erittäin hitaan ja tasaisen tyylin sijaan. Vuonna 1895 Lindegren osallistui uuden virsikirjan laatimiseen toimikunnassa, jonka jäseninä hänen lisäkseen olivat Gunnar Wennerberg, Conrad Nordqvist ja Richard Norén. Lindegren oli Vasa-ritarikunnan ritari vuodesta 1896 ja Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1903. Hänen sävellystensä joukossa on piano-, salonki- ja kirkkomusiikkia sekä jousikvintetto, joka tuli valmiiksi vuonna 1870 ja sai laajaa huomiota ensimmäisen julkisen esityksensä myötä vuonna 1906. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Johan Lindegren Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Capitanes de Ciudad de México

Capitanes de Ciudad de México on meksikolainen koripalloseura Méxicosta. Se pelaa kotiottelunsa Gimnasio Olímpico Juan de la Barrerassa. Seura perustettiin vuonna 2016: México oli ollut vuosikymmenen ajan ilman pääsarjatason joukkuetta.https://www.publimetro.com.mx/mx/publisport/2016/10/11/capitanes- nuevo-equipo-basquetbol-ciudad-mexico.html Vuosina 2018 ja 2019 Capitanes sijoittui Meksikon pääsarjassa hopealle. Lisäksi seura pelasi kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Kaudesta 2020–2021 alkaen Capitanes siirtyi pelaamaan viisivuotisella sopimuksella NBA:n kehityssarjaan historian ensimmäisenä joukkueena Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolelta.https://www.nba.com/article/2019/12/12/nba-g-league-expands- mexico-city-official- releasehttps://www.forbes.com/sites/adamzagoria/2019/12/12/nba-to-expand- international-footprint-with-g-league-franchise-in-mexico- city/#6c987da0569bhttp://capitanes.mx/capitanes-no-participara-en-la- temporada-2020-lnbp/ == Tunnettuja pelaajia == * Jorge Gutiérrez * Luis Flores * Héctor Hernández == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran verkkosivut * Seura latinbasket.com-sivustolla Luokka:Méxicon urheilu Luokka:Meksikolaiset koripalloseurat
Belorusskajan metroasema (Zamoskvoretskaja)

Belorusskaja () on Moskovan metron Zamoskvoretskaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Dinamo ja Majakovskaja välissä. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan asemalle Belorusskaja. Asema avattiin 11. syyskuuta 1938. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Moskovan metroasemat
Belorusskajan metroasema

Belorusskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita: *Belorusskajan metroasema (Zamoskvoretskaja), Zamoskvoretskaja-linjan asema. *Belorusskajan metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema.
Paveletskajan metroasema (Zamoskvoretskaja)

Paveletskaja () on Moskovan metron Zamoskvoretskaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Novokuznetskaja ja Avtozavodskaja välissä. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan asemalle Paveletskaja. Asema avattiin 20. marraskuuta 1943. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Moskovan metroasemat
Harald Fryklöf

thumb|right|Harald Fryklöfin hautakivi Harald Leonard Fryklöf (14. syyskuuta 1882 Uppsala – 11. maaliskuuta 1919) oli ruotsalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.Harald Fryklöf Swedish Musical Heritage == Elämä ja ura == Fryklöf opiskeli yksityisesti sävellystä ja kontrapunktia Johan Lindegrenin johdolla. Hän valmistui joulukuussa 1903 Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta opiskeltuaan siellä urkujensoittoa August Lagergrenin johdolla. Syksyllä 1905 Fryklöf vietti kauden Berliinissä Philipp Scharwenkan pitämässä soitinnusopetuksessa. Hän sai yksityistä pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta, jonka pianokoulussa myös työskenteli loppuelämänsä ajan. Lisäksi Fryklöf opetti harmoniaa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja työskenteli Tukholman suurkirkon urkurina. Fryklöf valittiin vuonna 1915 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän kuoli espanjantautiin maaliskuussa 1919. == Tuotanto == Fryklöfin varhaisimmat päiväysmäärällä merkityt sävellykset ovat vuodelta 1900. Hänen musiikkiaan esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1908, kun Tor Aulin johti hänen konserttialkusoittonsa (op. 1) esityksen. Hänen muiden instrumentaaliteostensa joukossa ovat Sonata à la legenda viululle ja pianolle sekä Symfoniskt stycke uruille. Fryklöf oli mukana toimittamassa Musica sacra -antologiaa, joka sai virallisen aseman kirkkokuorojen ohjelmistokokoelmana. Hän itse sävelsi siihen materiaalia. Hänen yksinlaulujensa sanat olivat muiden muassa Erik Axel Karlfeldtin, Vilhelm Ekelundin, Sven Lidmanin, Thor Langen ja Vilhelm Kragin käsialaa. Fryklöfin tyyli oli pitkälti myöhäisromanttinen. Siihen vaikuttivat muiden muassa Carl Nielsen ja Max Reger. Tyyli oli kuitenkin yksilöllinen ja ilmensi myös säveltäjän kiinnostusta musiikin historiaa kohtaan. Sävellystensä ohella Fryklöf laati oppikirjan Harmonisering av koraler i dur och moll jämte kyrkotonarterna, joka julkaistiin ensimmäisen kerran 1916 ja josta tehtiin uusi painos vielä vuonna 1936. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Paveletskajan metroasema

Paveletskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita: *Paveletskajan metroasema (Zamoskvoretskaja), Zamoskvoretskaja-linjan asema. *Paveletskajan metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema.
Sokolnikin metroasema (Sokolnitšeskaja)

Sokolniki () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1935. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Krasnoselskajan metroasema

Krasnoselskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1935. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Kirkonkylän koulu (Pukkila)

Kirkonkylän koulu on Pukkilan kunnan kirkonkylässä toimiva alakoulu (luokka- asteet 0-6). Se on vuodesta 2019 lähtien ollut kunnan ainoa peruskoulu. Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 123 peruskoulun oppilasta. Tuolloin Pukkilan lounaisosan Torpin kylässä toimi vielä pieni Torpin koulu, joka lakkautettiin vuoden 2019 alussa. Tämän seurauksena oppilasmäärä on hieman lisääntynyt Kirkonkylän koululla. Vuonna 2020-2021 koulun oppilasmääräksi on arvioitu 145 peruskoululaista. Heidän lisäkseen koulussa annetaan esiopetusta nuoremmille lapsille. Yläasteen eli vuosiluokkien 7-9 koulua käydään pääsääntöisesti naapurikunta Askolassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Opetus (pukkila.fi) Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Pukkilan rakennukset ja rakennelmat
Airila

Airila on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Eemil Airila (1875–1958), korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos * Hannu Airila (s. 1985), suunnistaja * Lauri Airila (1902–1979), kenraalimajuri * Martti Airila (1878–1953), kielentutkija, Nykysuomen sanakirjan ensimmäinen päätoimittaja * Mikko Airila (1883–1936), merimiespastori, rauhanaktivisti ja opettaja * Suoma Loimaranta-Airila (1881–1954), lääkäri ja Lotta Svärd -järjestön aktiivi * Yrjö Airila (1887–1949), lääkäri, professori ja farmakologian tutkija.
Askolan terveyskeskus

Askolan terveyskeskus on uusimaalaisen Askolan kunnan kirkonkylällä sijaitseva julkisen palvelun terveyskeskus. Se palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-15.30 ja perjantaisin kello 8-15. Terveyskeskuksessa annetaan kiireetöntä hoitoa, arvioidaan kiireellisen hoidon tarvetta ja hoidetaan myös kiireellisiä potilastapauksia. Tarpeen vaatiessa terveyskeskus voi ohjata potilaan yksityiselle lääkäriasemalle naapurikaupunki Porvooseen. Joulun 2013 aikana Askolan terveyskeskus nousi valtakunnallisiin uutsiotsikoihin, kun lääkäripulaan haettiin ratkaisua kirjoittamalla kunnasta joulupukille. Kesällä 2020 uutisoitiin kunnan selvittävän sosiaali- ja terveyspalvelujen järjestäjävastuun siirtoa Porvooseen vuonna 2021. Kiireellisen hoidon tarpeessa Askolasta voi hakeutua terveyskeskuksen kiinniollessa Porvoon sairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan päivystykseen (Sairaalantie 1, Porvoo). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lääkärin tai hoitajan vastaanotto - Ajanvaraus (suomi.fi) *Askolan karttapalvelu: Terveyskeskuksen sijainti (askola.karttatiimi.fi) Luokka:Askolan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Krasnyje Vorotan metroasema

Krasnyje Vorota () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1935. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Pirttilampi (Vaala)

Pirttilampi on Oulujoen vesistöön kuuluva pieni järvi tai lampi Vaalassa. Järvelle tulee merkitty polku seututieltä 800 Kuoppamäen kohdalta. Asumaton järvi on itä-länsisuunnassa pisimmillään reilut kolmesataa metriä, leveimmillään järvi on parisataa metriä. Koillisrannalla, polun yhteydessä, on nuotiopaikka. == Lähteet == Luokka:Vaalan järvet Luokka:Ylä-Oulujoen alue‎
HH Kuriiri

HH-Kuriiri Oy perustettiin Lappeenrantaan hoitamaan yritysten kuriiri- ja postipalveluita Venäjälle. Toiminta on 2010-luvulla laajentunut harjoittamaan henkilöliikennettä Viipuriin ja Pietariin ja tilausajoja Venäjälle. ==HH Kuriirin perustaminen== Hannu Hakko perusti HH-Kuriiri Oy:n vuonna 1990 saadessaan henkilölinjaliikenneluvan pikkubussille reitillä Lappeenranta – Leningrad – Lappeenranta. Reitillä kuljetettiin henkilöiden lisäksi myös kuriiripostia. Suomalaiset yritykset halusivat saada asiakirjansa ja postinsa nopeasti ja luotettavasti Venäjälle. HH-Kuriiri Oy oli Suomessa ensimmäinen Venäjän kuriiripostipalveluja tuottanut yritys. ==HH Kuriirin toiminta== Kuriirikuljetukset ajavat säännöllisesti pikkubussilla Lappeenranta-Nuijamaa- Pietari reitillä ja postin ja lehtien mukana on kulkenut myös matkustajia. Matka-aika on 3-3,5 tuntia yhteen suuntaan.https://www.is.fi/taloussanomat/art-2000001301254.html. HH Kuriiri kehitti toimintaa ja jo 2016 yrityksellä oli neljä venäläistä työntekijää Pietarissa. Omaa matka-aikaa saatiin lyhennettyä ajamalla pikkubussi Viipuriin, josta venäläinen HH-Kuriirin kuljettaja vei matkustajat ja postin Pietariin. Pietarissa kuljettajat jakavat suomalaisen kuriirin Viipuriin tuomat asiakirjat, sanomalehdet, kirjeet ja matkustajat. Koronakeväänä 2020 Suomen ja Venäjän maa- ja ilmarajojen sulkeuduttua Suomen ja Venäjän puolelle puolelle mottiin useita henkilöitä ja henkilöryhmiä. Suomen Pietarin pääkonsulaatti ja Venäjän Suomen suurlähetystön kaupallinen osasto tarvitsivat suljetun rajan ylittävää matkustaja- ja postikuljetusta. HH Kuriirin toimitusjohtaja Jukka Jyrkinen oli jo useiden vuosien ajan hoitanut kuljetuksia luotettavasti. Saatuaan luvan hän otti ajotehtävän henkilökohtaisesti itselleen ja ajaa kolmesta viiteen kertaa viikossa Viipuriin. Maalis-heinäkuun aikana hän on kuljettanut yli 900 rajanylittäjää. Matkustajina ovat pääasiassa Venäjälle jääneet Suomen kansalaiset sekä Suomessa vakituisesti asuvia Venäjän kansalaisia. Myös eri maiden diplomaatteja ja mm. KHL-liigassa pelanneita suomalais-kanadalaisia jääkiekkoilijoita sekä EU -maiden ja usean eri maailman maan kansalaisia on ollut Jyrkisen bussissa. ==Saimaa Express Oy == Saimaa Express Oy on Etelä- Karjalan alueella toimiva linja-autoyritys, joka ajaa tilausajoja Pietariin, Karjalan kannakselle, muualle Suomeen, Baltiaan sekä Pohjoismaihin. Saimaa Express Oy omistaa HH-Kuriiri Oy:n. == Itämatkat Oy== Vuonna 2016 HH-Kuriiri Oy osti Itämatkat Oy:n matkatoimiston.http://www.imatralainen.fi/artikkeli/366205-imatran- itamatkojen-omistaja-vaihtui Se tarjoaa viisumi- ja matkapalvelutoimintaa. == Jäsenyydet== * Suomalais-Venäläinen kauppakamari * Suomen Yrittäjät == Lähteet == Luokka:Lappeenrantalaiset yritykset Luokka:Suomalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Lähettipalveluntarjoajat Luokka:Suomalaiset matkatoimistot Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt
Lars Braun

Lars Braun, aateloituna Laurentius Nicolai Braunerskiöld (1. elokuuta 1657 Ålem, Ruotsi – 3. marraskuuta 1729 Kalmar, Ruotsi) oli professori ja lääkäri, joka toimi Turun akatemian rehtorina. Braunin vanhemmat olivat Nils Brun (Nicolaus Broderi) ja Kristina Larsdotter Wallerius ja puoliso vuodesta 1692 Margareta Haijok (Hajock, k. 1728). Braun oli Kalmarin koulun oppilas 1670 ja ylioppilas Uppsalassa 1676, jossa hän valmistui filosofian maisteriksi 1685. Ylioppilas Strassburgissa hän oli 1687, Leidenissa 1688 ja Utrechtissa 1689, jossa hän suoritti lääketieteen tohtorin tutkinnon. Sotalaivaston lääkäri Karlskronassa Braun oli 1690 ja Kalmarin lukion logiikan ja fysiikan lehtori 1692. Ångermanlandin maakunnan inspehtorina hän toimi 1693–1698 ja Turun akatemian lääketieteen professorina 1693, samoin kuin akatemian rehtorina 1696–1697 ja sijaisrehtorina 1697–1698. Braun oli Tarton yliopiston lääketieteen professori 1698–1701 ja 1705–1710 ja toimi välillä armeijan sotalääkärinä Kuurinmaalla 1703–1704. Hän oli sotalääkäri myös Skånessa 1710 ja amiraliteetinlääkäri Karlskronassa 1719, mistä tehtävästä hän sai eron ero 1728. Arkkiatriksi Braun nimitettiin 1719, jolloin hänet myös aateloitiin. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Lars Braunerskiöld. Verkkojulkaisu 2005, Viitattu 2.8.2020. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian rehtorit Luokka: Turun akatemian professorit Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka: Ruotsalaiset lääkärit Luokka: Ruotsalaiset opettajat Luokka: Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1657 syntyneet Luokka:Vuonna 1729 kuolleet
Gösta Leandersson

Karl Gösta Leandersson (22. huhtikuuta 1918 Östra Gerum, Länsi-Götanmaa – 28. tammikuuta 1995 Lidköping) oli ruotsalainen maratonjuoksija, joka voitti Bostonin maratonin vuonna 1949 sekä neljä kertaa Ruotsin maratonmestaruuden 1940-luvulla. Gösta Leandersson vietti Tiarpissa Falköpingin lähellä. Paikkakunnat nuoret perustivat 1930-luvun alussa paikkakunnalle oman urheiluseuran Tiarp IF:n, jonka nimissä Göstakin kilpaili 1930-luvulla aina vuoteen 1940. Sen jälkeen hän siirtyi seutukunnan suurempaan seuraan Falköping AIK. Vuonna 1943 hän voitti neljä merkittävää ruotsalaista pitkän matkan kisaa eli Halmstadissa, Kungsbackassa, Lundbyssa ja Tukholmassa., Vuonna 1945 Leandersson voitti ensimmäinen Ruotsin maratonmestaruuden. Sen jälkeen hän voitti vielä kolme mestaruutta eli vuosina 1948-1950. Hän voitti lisäksi kaksi kertaa Ruotsin mestaruuden 25 000 metrillä eli vuosina 1945 ja 1949. Vuoden 1946 Kosicen maratonilla Tšekkoslovakiassa hän sijoittui toiseksi vuonna 1946. Vuoden 1946 EM-kisoissa Oslossa hän oli viides. Molemmissa vuoden 1946 maratonkisoissa voittaja oli Suomen Mikko Hietanen. Vuodesta 1947 tuli menestyksen suhteen välivuosi. Olympiavuodesta 1948 tuli Leanderssonilla ongelmallinen. Keväällä hän voitti Kosicen maratonin, mutta loukkaantuminen esti kuntoutua Lontoon olympialaisiin, jotka jäivät hänellä väliin. Seuraavana keväänä toukokuussa 1949 tuli sitten täysosuma eli Bostonin maratonin voitto kolmella minuutilla seuraavaan kilpailijaan. Vuonna 1949 Ruotsin maraton- ja 25 0000 metrin mestaruuksien lisäksi hän voitti ylivoimaisesti Pohjola- Amerikka - maaottelun maratonjuoksun. Vuonna 1950 hän uusi Ruotsin mestaruuden kuten myös Kosicen maratonmestaruuden, joka oli hänelle jo kolmas voitto Kosicessa. Menestys 1950-luvun alussa hiipui Leanderssonilla. Vuonna 1950 hän edusti Ruotsia Yleisurheilun EM-kisoissa Brysselissä. Hän sijoittui kisassa neljänneksi kaksi minuuttia Britannian Jack Holdenille hävinneenä. Vuonna 1953 hän oli Bostonin maratonilla vielä kolmas Japanin Keizo Yamadan ja Suomen Veikko Karvosen jäljessä ajan ollessa kuitenkin uusi henkilökohtainen ennätys 2.19.36 häviten japanilaiselle voittajalle 45 sekuntia. Samana vuonna hän voitti myös avoimen Amerikan maratonmestaruuden., Tunnustuksena pitkästi kestävyysjuoksijan menestyksellisestä urasta hänet nimettiin Ruotsin Stora Grabbariksi numerolla #140. Vuonna 1960 Leandersson muutti asumaan Lidköpingiin, jossa hän asui kuolemaansa eli vuoteen 1995 asti. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Magnus Steen

Magnus Steen (? – 24. elokuuta 1697 Turku) oli suomalainen professori, joka toimi Turun akatemian rehtorina. Magnus Steenin vanhemmat olivat Helsingin kämnerinoikeuden esimies, raatimies Måns Eriksson Steen ja Elisabet Henriksdotter (Forssteen) ja puoliso vuodesta 1684 Barbara Pettersdotter Gers (k. 1697). Steen oli ylioppilas Turussa 1676 ja valmistui filosofian maisteriksi joulukuussa 1682. Hän oli ylimmän luokan stipendiaatti 1682–1685, papiksi hänet vihittiin Turun hiippakunnassa 1696. Steen toimi Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1692–1695, Turun akatemian varasihteerinä 1682, 1. filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä 1684, ylimääräisenä filosofian professorina 1688 ja vakinaisena matematiikan professorina vuodesta 1692, ollen palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherra vuodesta 1696. Akatemian rehtoriksi hänet oli nimitetty 1697–1698, mutta hänen kuoltuaan tehtävää hoiti sijaisrehtorina Lars Braun. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Magnus Steen. Verkkojulkaisu 2005, Viitattu 2.8.2020. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian rehtorit Luokka: Suomalaiset papit Luokka: Turun akatemian professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1697 kuolleet
Jakob Ellemann-Jensen

Jakob Ellemann-Jensen (s. 25. syyskuuta 1973 Hørsholm) on tanskalainen poliitikko, joka toimi vuosina 2019–2023 puolueensa Venstren puheenjohtajana. Ellemann-Jensen toimi Tanskan kansankäräjien jäsenenä vuoden 2011 vaaleista lähtien. Hän toimi puolueensa poliittisena puheenjohtajana ja nousi ensimmäistä kertaa ministeriksi keväällä 2018. Tuolloin hän aloitti Tanskan ympäristö- ja elintarvikeministerinä. Ellemann-Jensen jättäytyi kansanedustajan tehtävästään lokakuussa 2023. Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Ellemann-Jensen sai 8 678 henkilökohtaista ääntä Itä- Jyllannin vaalipiirissä. Joulukuussa 2022 Ellemann-Jensenistä tuli puolustus- ja varapääministeri Mette Frederiksenin II hallituksessa. Hän jäi alkuvuodesta 2023 sairauslomalle stressin vuoksi. Pian sairauslomalta palaamisen jälkeen elokuussa 2023 Ellemann-Jensen vaihtoi ministerisalkkua Troels Lund Poulsenin kanssa ja siirtyi talousministeriksi, ollen edelleen varapääministeri. Saman vuoden lokakuussa hän ilmoitti jättävänsä politiikan kokonaan. == Henkilöhistoria == Jakob Ellemann-Jensenin vanhemmat ovat Tanskan entinen ulkoministeri Uffe Ellemann-Jensen (1941–2022) ja päätoimittaja Alice Vestergaard (s. 1937). Ellemann-Jensen on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta. Ellemann-Jensen valmistui 2002 kauppatieteiden maisteriksi Copenhagen Business Schoolista. Ellemann-Jensen on toiminut myös Tanskan puolustusvoimien palveluksessa. Hän toimi 1993 kersanttina Sønderborgissa. Vuonna 1994 Ellemann-Jensen suoritti reserviupseerikoulutuksen Tanskan kuninkaallisessa sotilasakatemiassa. == Lähteet == Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskan ympäristöministerit Luokka:Tanskan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amos Matteucci

Amos Matteucci (20. maaliskuuta 1915 Jesi – 26. joulukuuta 2008 Rooma) oli italialainen keihäänheittäjä. 183-senttinen ja 80-kiloinen Matteucci oli ennen ja jälkeen toisen maailmansodan maansa paras keihäänheittäjä, joka voitti urallaan kahdeksan Italian mestaruutta. Ennätyksensä 65,94 metriä, joka oli myös Italian ennätys noin neljän vuoden ajan, hän heitti vuonna 1950. Maailman opiskelijakisoissa hän heitti vuonna 1939 kuudenneksi ja vuonna 1947 pronssia. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän oli kuudes. Helsingin kesäolympialaisiin 1952 37-vuotias Matteucci osallistui Italian kisaryhmän vanhimpana urheilijana: hän heitti yli karsintarajan ja eteni loppukilpailuun jossa sijoittui sen viimeiseksi eli 17:nneksi kolmisen metriä karsintatulostaan lyhyemmällä heitolla. Hän työskenteli urheilujohtajana ja toimi muun muassa Rooman kesäolympialaisten 1960 taustajoukoissa. Matteucci kuoli Roomassa 93-vuotiaana 26. joulukuuta 2008.http://archiviostorico.gazzetta.it/2008/dicembre/27/Morto_Matteucci_del_giavellotto_ga_10_081227055.shtmlOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Valtion työmarkkinalaitos

Valtion työmarkkinalaitos (VTML) kuuluu Suomen valtiovarainministeriön kehittämisosastoon nimellä valtion työnantajatoiminto. Valtion työmarkkinalaitoksen tehtävänä on edustaa valtiotyönantajaa koko työmarkkinakenttää koskevissa työmarkkinaneuvotteluissa ja niiden valmisteluissa. Lisäksi valtion työmarkkinalaitos solmii valtion keskustason virka- ja työehtosopimukset sekä tukee ja ohjaa virastojen työnantaja- ja sopimustoimintaa. Se myös vastaa valtiotyönantajan edunvalvonnasta. VTML:n päällikkönä on toiminut Sari Ojanen 1.5.2019 alkaen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöt
Lars Løkke Rasmussenin III hallitus

Lars Løkke Rasmussenin III hallitus on Tanskan kuningaskunnan 77. hallitus. Løkke Rasmussenin III hallitus aloitti toimintansa 28. marraskuuta 2016 ja oli virassa 27. kesäkuuta 2019 asti. Lars Løkke Rasmussenin III hallituksen muodostivat Venstre (V), Liberal Alliance (LA) ja Konservatiivinen kansanpuolue (KF). == Luettelo ministereistä == Hallituksen jäsenet: * Lars Løkke Rasmussen, pääministeri (V) * Anders Samuelsen, ulkoministeri (LA) * Søren Pape Poulsen, oikeusministeri (KF) * Kristian Jensen, valtiovarainministeri (V) * Claus Hjort Frederiksen, puolustusministeri (V) * Brian Mikkelsen, elinkeinoministeri (KF) ** 21.6.2018 lähtien Rasmus Jarlov (KF) * Simon Emil Ammitzbøll, talous- ja sisäministeri (LA) * Ulla Tørnæs, kehitysyhteistyöministeri (V) * Troels Lund Poulsen, työministeri (V) * Inger Støjberg, ulko- ja integraatioministeri (V) * Karen Ellemann, tasa-arvon ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri (V) ** 2.5.2018 lähtien Eva Kjer Hansen, kalastuksen, tasa-arvon ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri (V) * Søren Pind, koulutus- ja tutkimusministeri (V) ** 2.5.2018 lähtien Tommy Ahlers (V) * Lars Christian Lilleholt, energia-, rakennus- ja ilmastoministeri (V) * Ellen Trane Nørby, terveysministeri (V) * Sophie Løhde, julkisten innovaatioiden ministeri (V) * Karsten Lauritzen, veroministeri (V) * Esben Lunde Larsen, ympäristö- ja elintarvikeministeri (V) ** 2.5.2018 lähtien Jakob Ellemann-Jensen (V) * Mai Mercado, lapsi- ja sosiaaliministeri (KF) * Merete Riisager, opetusministeri (LA) * Mette Bock, kulttuuri- ja kirkkoministeri (LA) * Ole Birk Olesen, liikenne-, rakennus- ja asumisministeri (LA) * Thyra Frank, vanhusministeri (LA) == Lähteet == Luokka:Tanskan hallitukset
Taavi Komonen

Taavetti (Taavi) ”Dave” Komonen (16. joulukuuta 1898 Käkisalmi – 19. huhtikuuta 1978 Helsinki) oli kanadansuomalainen maratonjuoksija, joka voitti Bostonin maratonin vuonna 1934. Hän muutti 1920-luvun lopulla Kanadaan, mutta palasi Suomeen 1951. Hänet valittiin vuonna 1933 Kanadan parhaaksi urheilijaksi. Taavi Komonen oli jo Suomessa asuessaan 1920-luvulla tunnettu pitkien matkojen juoksija. Hän voitti vuonna 1926 Sortavalassa 10 mailin juoksussa Albin Stenroosin ja Väinö Sipilän. Vatsalihasrevähtymä keskeytti hänen kilpauransa pitkäksi aikaa. Niinpä hän muutti vuonna 1929 veljensä perässä siirtolaisena Kanadaan asuinpaikan ollessa ensi vaiheessa Toronto. Hän saavutti jo keväällä 1931 menestystä uudessa kotimaassaan, sillä hänestä tuli vuoden 1931 Kanadan maratonmestari. Bostonin maratonilla hän sijoittui seitsemänneksi. Komoselle tarjoutui tämän jälkeen mahdollisuus palata Suomeen, jossa hän valmentautui Los Angelesin 1932 olympiakisojen maratonkarsintoihin. Sairastuminen esti kuitenkin hänen osallistumisensa. Hän palasi tämän jälkeen Kanadaan, jossa uudeksi asuinpaikaksi tuli suomalaissiirtolaisille tuttu Sudbury. Keväällä 1933 hän uusi Kanadan maratonmestaruuden ja voitti myös Yhdysvaltain avoimen maratonmestaruuden. Bostonin maratonilla hän sijoittui toiseksi. Vuodesta 1934 tuli hänen urheilu-uransa huippuvuosi, sillä hän uusi niin Kanadan kuin Yhdysvaltain avoimen maratonmestaruuden. Huipentumana oli Bostonin maratonin voitto. Komonen jatkoi sen jälkeenkin urheilu-uraa, mutta menestys ei enää ollut entinen. Komosen ammatti Suomessa ollessaan oli maanviljelijä ja kirvesmies. Tultuaan ensi kerran Kanadaan hän työskenteli satunnaistöissä. Ongelmana hänellä oli siinä vaiheessa englannin kielen taidon puute. Lisäksi vuoden 1929 lopulla puhjennut talouslama pahensi tilannetta. Siinä vaiheessa siirtolaisuutta juoksumenestys tarjosi korvausta huonoon taloudelliseen tilanteeseen. Komonen sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1934 palattuaan Suomesta takaisin Kanadaan. Muutto Torontosta Sudburyyn toi hänelle kirvesmiehen töitä kaupungissa. Hänellä oli ollut perhe eli vaimo ja kaksi poikaa Suomessa. Komosen erosi vaimostaan, mutta toinen pojista siirtyi Komosen luo Sudburyyn. Komonen muutti Suomeen vuonna 1951 ja asui pitkään Heinolassa ennen muuttoaan pääkaupunkiseudulle. Heinolassa juostiin pitkään hänen nimikkomatkaansa "Taavin lenkki". == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kanadalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Eino Viljanne

Eino Ilmari Viljanne (ent. Vilkman; 9. lokakuuta 1911 – 5. elokuuta 1989) oli suomalainen kirjakauppias, kirjankustantaja ja kirjailija, joka julkaisi 1940-luvulta alkaen uni- ja ennustuskirjoja sekä sukupuolielämää käsitelleitä teoksia. Hän omisti Helsingissä E. Viljanteen kirjakauppa- ja kustannusliike- nimisen toiminimen vuoteen 1949 saakka. Vuonna 1948 Viljanne matkusti Yhdysvaltoihin ja järjesti siellä kirjanäyttelyn. Viljanteen palattua vuonna 1949 Suomeen hänen vaimonsa otti hänestä avioeron. Viljanne alkoi avioeron jälkeen juomaan ja myi toiminimensä miljoonan markan hinnasta. Tammikuussa 1950 Viljanne alkoi julkaista sanomalehdissä hollantilaisen gynekologin Theodoor Hendrik van de Velden (1873-1937) Hedelmällisyys avioliitossa-kirjaa koskevia ilmoituksia. Kirjaa tilattiin paljon ja kun Viljasella oli varastossaan vain 400 kappaletta kirjasta osa tilaajista jäi ilman teosta. Tilaajien ennakkomaksuja Viljanne ei kuitenkaan palauttanut, vaan hän ilmoitti aikovansa toimittaa puuttuvat kirjat Yhdysvalloissa olleesta varastostaan. Viljanne kaupitteli samalla tavalla myös omaa kirjaansa Vain sinulle. Viljanteen liikekumppanina oli aiemmin Täydellinen riemuavioliitto-kirjan tekijä David L. Leivo.Avioliitto-ongelmat petkuttajan ansiokeinona, Laatokka, 21.02.1951, nro 41, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPetollinen kirjakauppias, Laatokka, 02.08.1950, nro 173, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Helsingin hovioikeus tuomitsi Viljanteen vuonna 1967 kahdeksaksi vuodeksi seitsemäksi kuukaudeksi kuritushuoneeseen taposta ja silpomisesta. Hän oli tappanut parturin puukottamalla tätä rintaan ja varastanut kaksi 20 markan arvoista sormusta. Hovioikeuden tekemän mielentilatutkimuksen mukaan Viljanne ei ollut täydessä ymmärryksessä ja siten tuomio oli lyhyempi kuin alkuperäisesti. Viljanne käytti myös nimimerkkejä I. Maagi ja Charles Marck. == Julkaisuja == Omalla nimellä: * Unikirja: selitykset useammille tuhansille eri unien näyille vanhojen ja uusimpien lähteiden mukaan; toimittanut Eino Viljanne. Viljanteen kirjakauppa- ja kustannusliike, Helsinki 1943, 2. painos 1944, 3. painos 1945 * Ole näin: opas kaikille ikäkausille. Viljanteen kirjakauppa- ja kustannusliike, Helsinki 1944, 3. painos 1945 * Vain sinulle. Viljanteen kirjakauppa- ja kustannusliike, Helsinki 1945, 2. painos 1946 Nimimerkillä I. Maagi: * Täydellinen uni- ja ennustuskirja: selitykset useammille tuhansille unien näyille, sekä selostus korteistaennustamistaitoon. Viljanteen kirjakauppa- ja kustannusliike, Helsinki 1947 Nimimerkillä Charles Marck: * Lemmenkoulu. Kirjasampo 1953, Helsinki 1953, uusi painos Kirjakauppa Tieto, Helsinki 1955, 2. painos Kirjasampo, Helsinki 1960, 6. painos 1963, 7. painos 1967 * Ole näin: opas kaikille ikäkausille. 4. painos Kirjakauppa Tieto, Helsinki 1955 * Rakasta minua näin!. Kustannus Oy Able, Helsinki 1961 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjakauppiaat Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Venom (Bullet for My Valentinen albumi)

Venom on Bullet for My Valentinen viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * # # # # == Kokoonpano == * Matt Tuck – laulu , kitara, basso, * Michael "Moose" Thomas – rummut, taustalaulu kappaleessa "You Want a Battle? (Here's a War)" * Michael "Padge" Paget – kitara, taustalaulu kappaleessa "You Want a Battle? (Here's a War)" * Jamie Mathias – basso, taustalaulu * Jason "Jay" James – basso, taustalaulu kaikissa Japanin & Best Buy live bonuskappaleissa == Arvostelut == * Imperiumi: 8-/10Levyarvostelu: Bullet for My Valentine - Venom Viitattu 17.4.2022. * Kaaoszine: 8/10Bullet For My Valentine – Venom * Soundi: Bullet For My Valentine Venom == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Bullet for My Valentinen albumit
Savo-Karjalan Vasemmisto

Savo-Karjalan Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Se on muodostettu vuonna 2017 Pohjois-Karjalan Vasemmistosta ja Pohjois-Savon Vasemmistosta. Piirin puheenjohtaja on Janne Parkkila Joensuusta. Savo- Karjalan Vasemmistoliitolla on piiritoimisto Kuopiossa ja aluetoimisto Joensuussa. Piirijärjestöllä on yksi kansanedustaja Savo-Karjalasta, Matti Semi Varkaudesta. Savo-Karjalan Vasemmiston kunnanvaltuutettujen on 17 Pohjois-Karjalassa ja Pohjois-Savossa 54. ==Lähteet== Luokka:Vasemmistoliiton piirijärjestöt Luokka:Savo-Karjalan vaalipiiri
Joaquin Miller

Joaquin Miller, oik. Cincinnatus Heine Miller (1841 – 18. helmikuuta 1913Miller, Joaquin. Nordisk familjebok, Uggleupplagan, Täydennysosa 37. Nordisk familjeboks förlags 1925. ) oli yhdysvaltalainen runoilija ja toimittaja. Hänen runokokoelmansa, kuten muun muassa suurta huomiota herättänyt Songs of the Sierras (1871) ja Songs of the sunlands (1873), ”sisältävät paljon oivallista, mutta myös epätasaista ja hiomatonta” (Tietosanakirja, 1913).Miller, Joaquin. Tietosanakirja osa 6, palsta 534. Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913. Aleksandra Gripenberg kertoo kirjassaan Uudesta maailmasta (1889) tapaamisestaan Millerin kanssa, ”tämän omalaatuisen haihattelijan, joka istutti hedelmäpuita ja runoili tähtien loisteessa”.”denne egendomlige fantast, som planterade fruktträd och diktade i stjernornas sken” Literatur. Hemmet och Samhället 16.12.1889 no 9, s. 90 (9) vas. ylh. 4. kappale. Vuonna 1914 nimetön kirjoittaja sanoi artikkelissaan ”Huonoja kynänkäyttäjiä” Helsingin Kaiussa, että Miller ”lienee kirjailijoista kehnoimpia kynänkäyttäjiä”.Huonoja kynänkäyttäjiä. Helsingin Kaiku (Kansalliskirjaston digitoitu aineisto) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Gripenberg, Alexandra: Ett halfår i Nya Verlden. Strödda resebilder från Förenta Staterna. Helsingfors: Edlunds förlag, 1889. Kirja verkossa (Runeberg.org) Suomennos verkossa (Runeberg.org), == Aiheesta muualla == * Miller, Joaquin: Erään kullankaivajan muistelma Kaliforniasta, 1 osa. Novelli, Suomen Kuvalehti no 187, 1.10.1880, s. 224–227; 2. osa no 188, 15.10.1880, s. 231–233. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Burlingtonin junaturma (New Jersey)

Burlingtonin junaturma tapahtui Camden and Amboy Railroad -rautatieyhtiön radalla Burlingtonissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa 29. elokuuta 1855Veit & Lurie 2016, s. 120, kun Philadelphiasta lähtenyt juna joutui yllättäen vaihtamaan suuntaa välttääkseen törmäämästä samoilla raiteilla vastaan tulevaan junaan New Yorkista. Takaperin liikkuvan junan kuljettajilla ei ollut mahdollisuutta nähdä kulkusuuntaan päin, ja juna törmäsi suurella nopeudella vaunuihin, joissa muuan tohtori John F. D. HeinekenSinclair 1947, s. 49, tämän vaimo ja pariskunnan kaksi lasta olivat ylittämässä rataa. Törmäyksessä junan viidestä vaunusta neljä suistui raiteilta. Onnettomuudessa kuoli 21-24 henkilöä ja noin 65-100 muuta loukkaantui. Yksi loukkaantuneista oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Joseph Smith. Vaunuja ajanut tohtori Heineken selvisi onnettomuudesta lähes vammoitta. Onnettomuuden jälkeen Camden and Amboy Railroad -yhtiön monopoliasema ja turvallisuuspuutteet joutuivat vastalauseiden kohteeksi. Yhtiön radoilla oli tapahtunut jo useita aiempia onnettomuuksia, joskin vähäisemmillä henkilövahingoilla. Camden and Amboy Railroad otti julkisuuskuvaansa puolustaakseen käyttöön junissaan uudet pillit ja asennutti junien periin eräänlaiset karja-aurat, sekä uudisti turvallisuussäädöksiään. Yhtiö myös aloitti onnettomuuden tapahtumapaikkana olleen rataosuuden muuttamisen kahdet raiteet sisältäväksi.Sinclair 1947, s. 53-54 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:1855 Luokka:Junaonnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Onnettomuudet New Jerseyssä Luokka:1800-luvun junaonnettomuudet
Ahomaa

Ahomaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Petteri Ahomaa (s. 1970), televisiotuottaja ja juontaja *Yrjö Ahomaa (1923–2001), Harjavallan kunnan- ja kauppalanjohtaja 1962–1969, Keravan kaupunginjohtaja 1970–1986 ja Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtaja 1944–1947
Gunnar Stenius

Gunnar Stenius (5. maaliskuuta 1877 Helsinki – 18. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänellä oli Helsingissä arkkitehtitoimisto vaimonsa Signe Lagerborg-Steniuksen kanssa. Arkkitehtuuriltaan Stenius oli erikoistunut uusklassismiin ja erityisesti kivitaloihin.Eriksson, Patrick: Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Gunnar SteniusArkkitehti Gunnar Stenius 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 05.03.1937, nro 62, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Steniuksen vanhemmat olivat pankinjohtaja Karl Fritiof Stenius ja Gustava Sofia Palander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 (Läroverket för gossar och flickor) ja suoritti arkkitehtitutkinnon Polyteknillisessä opistossa vuonna 1901. Stenius oli yleisten rakennusten ylihallituksessa ylimääräisenä arkkitehtinä 1901–1918, Uudenmaan läänin lääninarkkitehtinä 1908–1918 ja Helsingin yliopiston taloudenhoitajana 1909–1946. Stenius suunnitteli Helsinkiin useita rakennuksia muun muassa Helsingin Uuden yhteiskoulun talon. Stenius oli upseerina suojeluskunnan akateemisessa pataljoonassa ja hän toimi useiden ampumaseurojen puheenjohtajana. Arkkitehdintyön ohella Stenius oli kiinnostunut myös taloustieteestä ja entomologiasta. Hän työskenteli entomologian assistenttina Helsingin yliopistossa vuodesta 1952 eteenpäin ja kirjoitti useita entomologiaa käsitteleviä julkaisuja. Gunnar Stenius kuului Stenius-sukuun. Hänen lapsiaan olivat matemaatikko ja professori Erik Stenius sekä asemakaava-arkkitehti Olof Stenius. == Rakennuksia == * Kiinteistöosakeyhtiö Broholmen, Hakaniementori, Helsinki 1903, purettu nykyisen Metallitalon tieltä 1960-luvun alussaPyöreä torni hallitsi Hakaniemen torin kulmaa, Puretut talot osa 50, Helsingin Sanomat 19.4.2003 (Tilaajille) * Yrjönkatu 23 keskuskeittiöllä varustettu asuinkerrostalo ja piharakennus, Helsinki 1908 Spondan Legendat : Keskuskeittiö Amerikan malliin * Helsingin yliopiston kemian laitoksen talon korotus kerroksella, Hallituskatu 5, Helsinki 1926 Kemian laitos, Helsingin kaupunginmusoe (Finna) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Lauri Drockila

Lauri Mauno Juho Drockila (1. lokakuuta 1918 Viipuri – 10. tammikuuta 2011Kansallisbiografia. Talouselämän vaikuttajat: Petter Drockila.Hietaniemen hautausmaa, kortteli H27, rivi 16, hauta 386) oli Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori. ==Henkilöhistoria== Lauri Drockilan vanhemmat olivat kauppaneuvos Petter Drockila ja Signe Winberg ja puoliso vuodesta 1941 hammaslääkäri Maj-Lis Timgren. Drockila tuli ylioppilaaksi 1936 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1943, varatuomarin arvon hän sai 1946 ja oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli 1964. Hän toimi johtajana isänsä omistamassa yhtiössä 1946–1955, Helsingin kauppakorkeakoulun assistenttina 1956–1962, valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusassistenttina 1962–1965, nuorempana tutkijana 1965 ja vanhempana tutkijana 1965–1967, jolloin hän oli myös Helsingin yliopiston kauppaoikeuden dosentti. Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori Drockila oli 1967–1975. Hän oli myös yliopiston yksityisoikeuden laitoksen esimies 1970–1973.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, ss. 111–112. ==Julkaisuja== * Osakeyhtiön rahastojen merkitys suhteessa osingonjakoon eri etupiirien kannalta, 1961 * Osakepääoman merkitys velkojille, 1961 * Osingonjakokelpoiset varat osakeyhtiölain mukaan: osakeyhtiön varallisuusrakennetta koskeva tutkimus, 1964 (väitöskirja) * Osakepääoman korottamisesta erityisesti silmällä pitäen pääoman pysyvyyttä, 1965 * Vähemmistönsuojasta osingonjaosta päätettäessä, 1966 * Vuositilinpäätöksen jälkeen sattuneiden tappioiden vaikutuksesta osingonjakoon, 1966 * Arvopaperin käsitteestä, 1966 * Näkökohtia velkaisen osakeyhtiön saneerauksessa, 1967 * Onko kauppaoikeutemme talouselämän vaatimalla tasolla?, 1968 * Tavaramerkin käsitteestä, 1974 * Mikä on tunnusomaista immateriaalioikeudelle: eräitä teoreettisia tarkasteluja, 1975 * Tavaramerkin vakiinnuttaminen, 1977 * Käyttöpakko tavaramerkkioikeudessa, 1978 * Kollisiotilanteista tavaramerkkioikeudessa, 1979 * Tavaramerkkien sekoitettavuudesta ja harhaanjohtavuudesta, 1986 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Ruotsin kuninkaallinen balettikoulu

Ruotsin kuninkaallinen balettikoulu () on Tukholmassa toimiva kaupungin ylläpitämä oppilaitos, joka kouluttaa tanssin ammattilaisia. Sen oppilaat aloittavat peruskoulun neljännellä luokalla. Valmistavan peruskoulutuksen jälkeen oppilailla on hyvä mahdollisuus päästä jatkamaan ammatillisessa koulutuksessa lukiossa. Koulussa opetetaan sekä klassista balettia että modernia tanssia, improvisaatiota ja koreografiaa. Balettilukion koulupäivä koostuu normaalien lukioaineiden lisäksi teoriatunneista ja tanssiharjoituksista. Koulu toimii vanhassa ”Münchenin panimossa” () joka perustettiin vuonna 1857, ja toimi siinä vuoteen 1971. Sen purkamista vastaan oli vahva yleinen mielipide, ja vuonna 1974 Tukholman kaupunki otti tilat haltuunsa. Tiloihin perustettiin vuonna 1981 Ruotsin kuninkaallinen balettikoulu. Rakennukseen saneerattiin tanssinopetusta varten tanssisalit ja teatteri jossa on tilaa 260 katsojalle. Lisäksi koululla on kirjasto, ruokasali, kaksi musiikkisalia, tietokonesali ja kuntosali. Tukholman ulkopuolelta tuleville oppilaille on asuntola majoitusta varten lyhyen matkan päässä koululta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Balettioppilaitokset Luokka:Tukholman oppilaitokset
Drockila

Drockila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Lauri Drockila (1918–2011), oikeustieteilijä, kauppaoikeuden professori, yritysjohtaja ja tietokirjailija, Petter Drockilan poika *Maria Drockila (s. 1977), yrittäjä ja vuoden 1997 Miss Suomi -kilpailun toinen perintöprinsessa *Petter Drockila (1888–1961), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos *Reino Drockila (1870–1928), poliitikko (SDP) ja päätoimittaja *Toivo Drockila (1898–1960), lavastaja
Apistogramma minima

Apistogramma minima on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Suttonia

Suttonia on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Tyyneltämereltä ja Intian valtamereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kolme lajia: * Suttonia coccinea Endo & Kenmotsu, 2013 * Suttonia lineata Gosline, 1960 * Suttonia suttoni Smith, 1953 == Lähteet == * Taksonomian lähde tribuksen sukuun asti: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Apistogramma piaroa

Apistogramma piaroa on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Katsuura

Katsuura () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Bōsōn niemimaalla Tyynenmeren rannikolla. Sisämaassa kaupungin alue nousee Bōsōn kukkuloille. Katsuurassa on 17 020 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 93,96 neliökilometriä. Edo-kaudella Katsuuran alue oli osan aikaa Uemura-klaanin, osan aikaa Tokugawa-bakufun hallinnassa. Se kehittyi kalastussatamana ja markkinapaikkana, jonka aamutoriperinne alkoi jo Uemura-klaanin hallintokaudella. Nykyisen kaupungin alueella sijaitseva Okitsu toimi sen sijaan satamana Tōhokun ja Edon välisellä laivareitillä. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Katsuura sai vuonna 1958. Kalastus on edelleen keskeinen elinkeino. Boniitin ja Panulirus japonicus -langustien saalismäärät ovat suuria. Kaupungissa toimii myös ama-sukeltajia, jotka kalastavat merikorvia ja Turbo sazae -kotiloita. Sisämaassa viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä sekä tuotetaan maitoa. Katsuura on myös matkailukohde, jonne vierailijoita houkuttelevat Tyynenmeren riasrannikon hiekkarannat ja luonnonnähtävyydet, kuten Katsuuran meripuisto sekä Osen-korogashin ja Ubara- risōkyōn rannikkoseudut. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Katsuuraa palvelee JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja. == Kuvia == Tiedosto:Hongyoji (Katsuura) Shakado.jpg|Hongyō-ji Tiedosto:International Budo University 01.JPG|Kansainvälinen budō-yliopisto Tiedosto:Moriya Beach, Katsuura, -16 Aug. 2014 a.jpg|Moriyan uimaranta Tiedosto:勝浦駅 - panoramio (1).jpg|Katsuuran rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Matka maailman ympäri (yhtye)

Matka maailman ympäri on Sape Niemelän ja Miro Palokallion kesällä 2017 perustama helsinkiläinen rockyhtye. Trioon kuuluu myös Palokallion veli Aarni Palokallio, joka soittaa yhtyeessä rumpuja. == Historia == Niemelä ja Palokallio tapasivat ruotsinlaivalla kesällä 2017, ja myöhemmin samana kesänä Ruisrockissa kohdatessaan päättivät perustaa bändin. Ensimmäinen single Ei mikään palaa ennalleen julkaistiin jo saman vuoden joulukuussa. Yhtyeen ensimmäinen albumi Kolme julkaistiin 20.7.2018, toinen, Toinen 28.2.2020 ja kolmas, Matka maailman ympäri 15.11.2024. == Jäsenet == * Saara "Sape" Niemelä - laulu, saksofoni, kitara, perkussiot * Miro Palokallio - kitara, piano, syntetisaattorit, taustalaulu ym. * Aarni Palokallio - rummut sekä keikoilla * Unto Luoto - koskettimet * Jere Lilja - kitara * Matias Ärrälä - basso == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Kolme *Julkaistu: 20. heinäkuuta 2018 *Formaatti: CD / Digitaalinen *Levy- yhtiö: Suomen Musiikki - – Toinen *Julkaistu: 28. helmikuuta 2020 *Formaatti: Vinyyli / CD / Digitaalinen *Levy-yhtiö: Suomen Musiikki - – == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen sivu Fullsteam-ohjelmatoimiston sivuilla * Yhtyeen Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Ralle Ryökäle

Ralle Ryökäle (engl. Rotten Ralph) on lastenkirjailija Jack Gantosin ja taiteilija Nicole Rubelin luoma kissahahmo. Ralle Ryökäle-sarjaa on julkaistu 32-sivuisena kirjana noin kaksikymmentä vuodesta 1976 vuoteen 2011. Se oli Gantosin ja Rubelin ensimmäinen julkaistu kirja. Vaihtoehtoisesti Ralle Ryökäle on aluksi ”hyvin, hyvin kelju kissa” — punaturkkinen kotikissa, joka tykkää tehdä ihmisperheelleen häijyjä käytännön piloja. Kyseessä on lastenkirjaan perustuva samanniminen televisiosarja, joka on animoitu Cosgrove Hall Filmsin, Tooncan Productionsin ja Italtoons Corporationin johdolla. Se tuli CBBC:n ensimmäisenä lähetyksenä vuosina 1998–2001. Suomessa esitettiin Veturi-ohjelman yhteydessä Yle TV1-kanavalla vuosina 1999–2000 ja sen jälkeen animaatiosarja siirtyi vuonna 2001 Yle TV2:lle. ==Suomenkieliset ääninäyttelijät== * Tunnusmusiikin laulaa Ilkka Merivaara. * Suomenkielisen version suomensi ja ohjasi Tatu Tiihonen. Luokka:Satuhahmot Luokka:Kuvitteelliset kissat
Apistogramma intermedia

Apistogramma intermedia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Munakuppi

Munakuppi on kuppi, johon keitetyt munat, useimmiten kananmunat, laitetaan ennen syömistä. Moni keräilee munakuppeja. Historian kenties varhaisin munakuppi on peräisin Pompejin raunioista.https://books.google.com/books?id=dAdHup5QHxgC&pg;=PA39&lpg;=PA39&dq;=pompeii+egg+cup&source;=bl&ots;=zcejdmtIFP&sig;=65VHb5od- H-lElnA3XYKef_POm4&hl;=en&sa;=X&redir;_esc=y#v=snippet&q;=egg%20cup&f;=false == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Astiat