EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Daniel Berlin

Daniel Nils Alfred Berlin (s. 22. maaliskuuta 1987 Björklinge) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Sandvikens AIK:ta. Berlin on pelannut 12 MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta (2009, 2010, 2012, 2017). Kaikkiaan Berlin on pelannut 115 maaottelua. Sandvikenin kahdeksana pelivuonnaan 2004-12 Berlin on saavuttanut kaksi Ruotsin mestaruutta ja kaksi hopeaa eli kaksi voittoa ja tappiota mestaruusfinaalissa. Champions Cup -voitto on tullut Sandvikenin riveissä kaudella 2005–2006. Berlin oli Sandvikenin huippuvuosina 2011-12 joukkueen kapteeni ja keskeinen pelaaja seuran menestykselle. Berlin siirtyi Per Hellmyrsin ja Daniel Mossbergin kanssa keväällä 2012 Venäjän liigan huippuseuraan Moskovan Dynamo. Siellä Berlin saavuttikin heti ensimmäisenä kautenaan Venäjän jääpallomestaruuden, Champions Cupin voiton ja Maailmancupin voiton. Berlin palasi Ruotsiin Elitserieniin ja jatkoi syksyllä 2014 Bollnäsin riveissä, jossa hän pelasi kolme kautta ja oli häviävänä osapuolena kevään 2017 loppuottelussa. Seuraavana syksynä Berlin palasi Sandvikenin riveihin, jossa hän oli ollut voittamassa kaksi Ruotsin jääpallomestaruutta. Sandvikenissä hän oli heti syksyllä ratkaisemassa Maailmancupin voittoa Sandvikenille ja oli jälleen keväällä 2018 loppuottelun hävinneessä joukkueessa. Daniel Berlin on valittu kaksi kertaa jääpallon vuoden pelaajaksi eli kausina 2012 ja 2018. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 4 MM-kultaa: 2009, 2010, 2012 ja 2017 * 6 MM-hopeaa: 2008, 2013, 2014, 2015, 2018 ja 2019, * 2 MM-pronssia: 2011 ja 2016 Seurajoukkueessa * 2 Ruotsin mestaruutta: 2011 ja 2012 Sandvikenin riveissä, * 4 Ruotsin mestaruushopeaa: 2005, 2010 ja 2018 Sandvikenin riveissä sekä 2017 Bollnäsin riveissä, * Venäjän mestaruus: 2013 Moskovan Dynamon riveissä, * Venäjän mestaruushopea: 2014 Moskovan Dynamon riveissä, *Maailmancupin voitto 2013 Moskovan Dynamon riveissä ja 2017 Sandvikenin riveissä, *Jääpallon Champions Cup 2013 Moskovan Dynamon riveissä. Henkilökohtaisesti * Ruotsin vuoden jääpalloilija: 2012 ja 2018 * Ruotsin vuoden juniorijääpalloilija: 2004 * MM-kisojen paras pelaaja: 2018 * MM- kisojen paras keskikenttäpelaaja: 2015 == Lähteet == *Berlin - International Bandy Database *Berlin - Moskovan Dynamon sivuilla === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sebastian Mielitz

Sebastian Mielitz (18. heinäkuuta 1989 Zehdenick) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa saksalaisessa SpVgg Greuther Fürthissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Haapavalmuska

Haapavalmuska (Tricholoma populinum) on valmuskojen sukuun kuuluva laji. Sen isäntäpuita ovat haapa ja poppelit. Se kelpaa syötäväksi, mutta jos sitä käytetään ruokasienenä, pitää varoa sekoittamasta sitä myrkyllisiin ruskeisiin valmuskalajeihin. == Ulkonäkö == Lakki on sileäreunainen ja vaaleanruskea. Vaaleat heltat ovat kolotyvisiä. Jalka on tyveltään punaruskea. == Elinympäristö == Haapavalmuskaa tavataan haavikoissa. == Lähteet == Luokka:Valmuskat
Leo Kaprio

Leo Arthur Kaprio, vuoteen 1935 Molander (26. kesäkuuta 1918 Tuusula – 14. elokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi pitkään kansainvälisissä hyvinvoinnin ja terveydenhuollon johto- ja asiantuntijatehtävissä ja sai professorin arvonimen. Kaprion vanhemmat olivat lääkäri Arthur Josef Teodor Molander ja Karin Tarén ja puoliso vuodesta 1943 Aini Maria Korhonen. Kaprio tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Public Health -maisterintutkinnon hän suoritti Johns Hopkinsin yliopistossa Baltimoressa Yhdysvalloissa 1948 ja väitteli alan tohtoriksi Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa 1956. Kaprio teki sotien jälkeen opintomatkoja ja työskenteli Yhdysvaltojen ohella Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Hän toimi Väestöliiton kansanterveystoimiston päällikkönä 1940-luvun lopussa ja Uudenmaan läänin apulaislääninlääkärinä 1950-luvun vaihteessa. Kaprio oli lääkintöhallituksen kansanterveysosaston päällikkö 1952–1956 ja Maailman terveysjärjestön palveluksessa vuodesta 1956, ensin Lähi-idässä ja sitten Kööpenhaminassa vuodesta 1962. Sieltä hänet kutsuttiin järjestön päämajaan Geneveen ja hänestä tuli terveyspalveluista vastaavan osaston päällikkö. Vuosina 1967–1985 Kaprio oli järjestön Euroopan osaston johtaja Kööpenhaminassa ja vielä sen jälkeen järjestön pääjohtajan neuvonantaja. Hän tutki väestöpolitiikkaa, maaseudun ja ympäristön terveydenhuoltoa ja terveydenhuollon hallintoa.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 688 Professorin arvonimi myönnettiin Kapriolle 1972.WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 189, WSOY 1995 Hän oli aktiivinen Rooman Klubissa, Lääkärit ydinsotaa vastaan -järjestössä ja Pugwash-liikkeessä. Hänen poikansa on lääkäri, epidemiologian professori Jaakko Kaprio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kansallisbiografia (maksullinen artikkeli) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka: YK:n virkamiehet Luokka: Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

Euroopan unionin virkamiestuomioistuin oli Euroopan unionin yksi tuomioistuimista, jonka toiminta lakkasi 1.9.2016. Sen tehtävä oli ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena unionin henkilöstön riita-asioita, joihin kuuluvat sekä työsuhde- ja sosiaaliasiat. Tuomioistuin käsitteli noin 140 tapausta vuodessa. Sen tuomiovallan piiriin ei kuulunut kuitenkaan kansallisten virastojen henkilöstö. Virkamiestuomioistuimeen kuului seitsemän tuomaria ja muutamia tilapäisiä tuomareita. Varsinaisen tuomarin kauden pituus oli kuusi vuotta, joka voitiin toistaa. Tuomarit nimitti Euroopan unionin neuvosto. Vapaa virka oli ensin julkisessa haussa, jonka jälkeen unionin tuomiostuimen nykyisitä ja entisitä jäsenistä ja muista oikeusoppineista koostuva seitsenhenkinen komitea antoi lausuntonsa neuvostolle. Virkamiestuomioistuimen tuomarit valitsivat joukostaan presidentin kolmen vuoden kaudelle, joka voitiin myös uusia. Virkamiestuomioistuin käsitteli tapauksensa yleensä kolmen tuomarin jaostoissa. Joissakin tapauksissa se voi myös toimia yhden ja viiden tuomarin jaostoissa tai vaikeissa tapauksissa myös kaikki tuomarit käsittävässä täysistunnossa. Virkamiestuomioistuimen presidentti oli ennen lakkautustaan belgialainen Sean Van Raepenbusch, vuodesta 2011 lähtien. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin tuomioistuin
Siats

Siats oli myöhäisliitukaudella elänyt teropodien alalahkoon kuuluva dinosauruslaji. Fieldin luonnonhistoriallisen museon työntekijät Peter Makovicky ja Lindsay Zanno löysivät lajin luita Utahissa sijaitsevasta Cedarin vuoristomuodostumasta vuonna 2013. Löydettyjen luiden perusteella kyseessä on maailman petodinosaurusten suurimpiin yksilöihin kuuluva laji, joka eli Pohjois-Amerikassa yli kymmenen miljoonaa vuotta ennen Tyrannosaurus rexiä. Dinosauruslajin koko nimi on Siats meekerorum alueella elävien Ute-intiaanien ihmissusitarinan ja Fieldin museon lahjoittajasuvun Meekersien mukaan. == Fylogenia == Kladogrammi Zanno & Makovicky (2013) mukaan: == Lähteet == Luokka:Megaraptora
Erik von Kraemer

Erik Oscar von Kraemer (27. maaliskuuta 1911 Helsinki – 7. huhtikuuta 1980) oli suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston romaanisen filologian professori. Von Kraemerin vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti, kaupunginlääkäri Karl Emil Robert von Kraemer (1875–1919) ja Aino Maria Nybergh (1878–1961). Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1934, lisensiaatiksi 1944 ja tohtoriksi 1945. Von Kraemer toimi Helsingin yliopiston kirjastossa amanuenssina 1937–1951 sekä vt. nuorempana alikirjastonhoitajana 1948. Hän oli ruotsalaisen kauppakorkeakoulun espanjan kielen lehtorina vuodesta 1951, Helsingin yliopiston romaanisen filologian dosenttina 1950–1965 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1965–1977 sekä Helsingin ruotsalaisen työväenopiston ranskan kielen opettajana vuodesta 1949. Von Kraemer oli naimisissa vuodesta 1936 filosofian kandidaatti Ingeborg Carina Malmströmin (1910–1998) kanssa ja vuodesta 1958 Svea Lovisa Nysténin (1923–1978) kanssa. == Teoksia == * Le type du faux mendiant dans les littératures romanes depuis le moyen âge jusqu'au XVIIIe siècle, väitöskirja. Societas scientiarum Fennica, Helsingfors 1944 * Les maladies désignées par le nom d'un saint. Commentationes humanarum litterarum 15,2. Societas scientiarum Fennica, Helsingfors 1949 * Du clere qui fame espousa et puis la lessa : miracle de Gautier de Coinci publié d'après quize manuscrits. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B 66,2. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1950 * De la bonne enperesis qui garda loiaument sen mariage : miracle mis en vers par Gautier de Coinci ; edition critique par Erik v. Kraemer. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B 82,2. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1953 * Dos versiones castellanas de la Disputa del alma y el cuerpo del siglo XIV : edición y estudio. Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki 18, 3. Helsinki 1956 * Huit miracles de Gautier de Coinci : Édités dáprès le manuscrit de Leningrad : (Bibl. publ., fr. F. v. XIV. 9). Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B 119. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1960 * Les quinze signes du jugement dernier : poème anonyme de la fin du XIIe ou du début du XIIIe siècle publié d'après tous les manuscrits connus avec introduction, notes et glossaire. Commentationes humanarum litterarum 38,2. Societas scientiarum Fennica, Helsinki 1966 * Semantisk differentiering i de romanska språken : föredrag hållet vid Finska vetenskapssocietetens sammanträde den 16 november 1970. Societas scientiarum Fennica, Helsingfors 1971 * Le jeu d'amour : Jeu d'aventure du moyen âge édité avec introduction, notes et glossaire. Commentationes humanarum litterarum 54. Societas scientiarum Fennica, Helsinki 1975 == Lähteet == * * Geni.com : Erik Oscar von Kraemer (1911 - 1980) * Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) * Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918-2000 : Romaaninen filologia Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset filologit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Marja Railo

Hilkka Marja Yöntilä, kirjailijanimi Marja Railo (24. huhtikuuta 1911 Helsinki – 6. kesäkuuta 1990) oli suomalainen kirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Railo, Marja, sivu 540, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Railo tuli ylioppilaaksi Helsingin tyttönormaalilyseosta 1930. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1935. Railo toimi tuntiopettajana Paimion yhteiskoulussa 1939, 1941–1942 ja 1956–1965. Historian opettajana hän oli tässä koulussa 1965–1974. Railon vanhemmat olivat kirjailija, professori Kustaa Eino Railo ja Eva Elisabeth (o.s. Ekholm). Railon puoliso oli agronomi, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti Emil Ivar Engelbrekt Yöntilä vuosina 1934–1961 puolison kuolemaan asti. == Teoksia == Nimellä Marja Railo: * Suvituulta ja tunteita : romaani. Karisto 1957 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Axel Lindholm

Jarl Axel Erik Lndholm (29. toukokuuta 1911 Petolahti – 2. heinäkuuta 1988) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Lindholm pääsi ylioppilaaksi Kristiinankaupungin yhteiskoulusta 1931 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi opettajana Helsingissä 30 vuoden ajan. == Teoksia == * Vid älven. Författaren, Helsingfors 1965 * Aforismer. Författaren, Helsingfors 1971 * Aforismer 2. A. Lindholm, Helsingfors 1978 * I kyrktuppens hägn : barndomsminnen på vers 1920-talet ; illustredad av författaren. A. Lindholm, Helsingfors 1979 * Barndomsland ; illustredad av författaren. A. Lindholm, Helsingfors 1980 * Så sa : ordlekar om djur för folk med leklynne ; illustredad av författaren. A. Lindholm, Helsingfors 1981 * Mietelmiä. A. Lindholm, Helsinki 1983 * Mot aftonen. A. Lindholm, Helsingfors 1986 == Lähteet == * * Nykarlebyvyer : Axel Lindholm 1911—1988 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Dagny Flodin-Segerstråle

Dagny Hilda Cecilia Flodin-Segerstråle (2. toukokuuta 1911 Helsinki – 18. helmikuuta 1999) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja sanoittaja. Dagny Flodin-Segerstråle pääsi ylioppilaaksi 1932 Helsingin ruotsalaisesta tyttölyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1939. Hän toimi kääntäjänä Söderström & Co kustannusliikkeessä ja oli myös Yleisradion palveluksessa. Dagny Flodin-Segerstråle kirjoitti radiokuunnelmia ja teki sanoituksia sekä käännöksiä. == Teoksia == * Avsked vid kajen : radiokuunnelma. Radioteatern 1948 * Dragspel och fela : för sång med ackompanjemang av piano, luta eller gitarr ; text och musik Dagny Flodin Segerstråle ; arr. Gösta Hådell. Nordiska musikförlag, Stockholm 1952 * Kärlek efter noter : radiokuunnelma. Radioteatern 1953 * När våren kom till den lilla butiken : radiokuunnelma. Radioteatern 1955 * En enda chans : radiokuunnelma. Radioteatern 1967 == Käännöksiä == * Hella Wuolijoki : Den hemliga fästmannen : radiokuunnelma. 1952 (esitetty suomeksi 1950 nimellä Salaperäinen sulhanen) == Lähteet == * (Archive.org) * SLS Dramadatabas Daniel * Äänitearkisto : sanoittaja Dagny Flodin-Segerstråle == Viitteet == Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Äänitehotaso

Äänitehotaso (äänen tehotaso, tunnus LW) on akustiikassa logaritminen suure, jolla kuvataan akustista tehoa. Äänitehotason yksikkö on desibeli (beli). Äänitehotaso desibeleinä on määritelty tehon P ja tehon vertailuarvon P_0 suhteen kymmenkantaisen logaritmin avulla seuraavasti: L_W = 10\log_{10}\left(\frac{P}{P_0}\right). Arvon vertailutaso P0 on 1 pW (pikowatti) ja kymmenkertaista tehoa vastaa 10 dB suurempi tehotason arvo. 0 dB äänitehotasona siis tarkoittaa tehoa 1 pW ja esimerkiksi tasoa 60 dB vastaa teho 1 μW. == Katso myös == *Ääniteho == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Luokka:Akustiikka
Lauris Elms

Lauris Elms AM OBE (s. 1931) on australialainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto. Hän debytoi Covent Gardenissa vuonna 1957 Ulrican roolissa Giuseppe Verdin Un ballo in mascherassa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Mrs Sedleyn roolissa Peter Grimesissa Benjamin Brittenin itsensä johdolla. Oopperan ohella Elmsin ohjelmistoon kuului yksinlauluja ja hengellistä musiikkia. Elms lopetti esiintymisen vuonna 1994. Aiemmin mainittujen lisäksi hänen keskeisiin rooleihinsa lukeutuivat Carmen, Principessa ja Amneris.Sounds Like Sydney: Lauris Elms 80th Birthday Concert Elms sai nimityksen Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuonna 1974. Hän sai Queen's Jubilee Medalin vuonna 1977 ja nimityksen Australian ritarikunnan jäseneksi 1982. Hän sai kunniatohtorin arvon Sydneyn yliopistolta vuonna 1988. Hän on levyttänyt paljon. == Lähteet == Luokka:Australialaiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Warren Chiasson

Warren Chiasson (s. 17. huhtikuuta 1934 Cheticamp) on kanadalaissyntyinen vibrafonisti. Hän varttui Nova Scotiassa, mutta muutti New Yorkiin vuonna 1959. Siellä hän teki yhteistyötä George Shearingin kanssa, kunnes aloitti vuonna 1961 oman yhtyeensä johtamisen. Lisäksi Chiasson on esiintynyt muun muassa Chet Bakerin, Tal Farlowin sekä Roberta Flackin kanssa ja Broadway- musikaalissa Hair. Vuonna 1972 Chiasson palasi Shearingin yhteistyökumppaniksi. Hänen ensimmäinen kokoonpanon johtajana julkaistu albuminsa oli Quartessence, jota seurasivat Good Vibes for Kurt Weill (1977) ja Point/Counterpoint (1988).AllMusic: Warren Chiasson Chiasson sai nuorena vaikutteita Charlie Parkerilta, Paul Bleyltä, Bud Powellilta ja Shearingilta. Heidän tyylinsä vaikutus on kuultavissa Chiassonin alkuperäisissä sävellyksissä. Chiasson on soittanut B. B. Kingin, Hank Crawfordin, Les McCannin, Helen Wardin ja Chuck Waynen levytyksillä. 16. tammikuuta 1988 Chiasson esiintyi Benny Goodmanin kanssa Carnegie Hallissa konsertissa, jossa luotiin uudelleen viiden vuosikymmenen takaiset Spirituals to Swing -konsertit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Kanadalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Vibrafonistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Les McCann

Les McCann (23. syyskuuta 1935 Lexington, Kentucky – 29. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -laulaja, joka esitti muun muassa soul jazziksi luonnehdittavaa musiikkia. Hänen uransa huipentuma oli vuoden 1969 Montreux’n jazzfestivaali, jolla hän teki Eddie Harrisin ja Benny Baileyn kanssa levytyksen Swiss Movement Atlantic Recordsille. Ensimmäistä kertaa McCann sai julkisuutta vuonna 1956, kun hän voitti laivastossa laulajana lahjakkuuskilpailun, joka johti esiintymiseen The Ed Sullivan Show’ssa. Laivaston jälkeen hän perusti trion Los Angelesissa. Hän kieltäytyi liittymästä Cannonball Adderleyn yhtyeeseen, koska halusi keskittyä omaan musiikkiinsa. Hän sai sopimuksen Pacific Jazzin kanssa ja sai vuonna 1960 huomiota albumeillaan Les McCann Plays the Truth ja The Shout. McCannin kanssa tekivät yhteistyötä Ben Webster, Groove Holmes, Blue Mitchell, Stanley Turrentine, Joe Pass, Jazz Crusaders ja Gerald Wilson Orchestra. Vuosina 1965–1967 McCannin levy-yhtiönä oli Limelight Records. Vuonna 1968 hän teki levytyssopimuksen Atlanticin kanssa, ja Swiss Movementin jälkeisiin albumeihin kuului Layers (1972). Sopimus Atlanticin kanssa umpeutui vuonna 1976, ja tämän jälkeen McCann esiintyi levytyksillä paljon aiempaa harvemmin. Hän kuitenkin palasi kiertuetta varten Eddie Harrisin kanssa vuonna 1994. 1990-luvun puolessavälissä McCann kärsi aivoverenkiertohäiriöstä, joka haittasi hänen uraansa muusikkona. Hän kuitenkin jatkoi työskentelyä tämän jälkeen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Mihkel Raud

Mihkel Raud (s. 18. tammikuuta 1969 Tallinna) on virolainen muusikko, kirjailija, televisiojuontaja, toimittaja ja poliitikko. == Ura == Raud on toiminut 1980-luvulta alkaen kitaristina useissa yhtyeissä, muun muassa punkrockyhtye Singer Vingerissä. 1990-luvulla hän kuului neljä albumia levyttäneeseen yhtyeeseen Mr. Lawrence ja 2000-luvulla hän on soittanut muun muassa Lenna Kuurmaan yhtyeessä. Raud aloitti vuonna 1990 radiotoimittajana Vikerraadiossa. Myöhemmin hän on työskennellyt myös Raadio Kukussa ja Raadio 2:ssa. Vuosina 2004–2005 hän toimi Eesti Päevaleht -sanomalehden kulttuuritoimituksen esimiehenä. Hän on toiminut myös lehden kolumnistina. Televisiossa Raud on muun muassa juontanut TV3:n keskusteluohjelmaa Kolmeraudne sekä toiminut tuomarina saman kanavan kykyjenetsintäohjelmissa Eesti otsib superstaari ja Eesti talent. Raud on kirjoittanut nuoruusvuosistaan Neuvosto-Virossa kertovan, vuonna 2008 julkaistun elämäkerran Musta pori näkku (suomennettu vuonna 2013 nimellä Rapa roiskuu). Kirjan pohjalta on tehty vuonna 2012 ensi-iltansa saanut näytelmä. Vuonna 2010 julkaistiin hänen kirjoittamansa jännitysromaani Sinine on sinu taevas (suomennettu vuonna 2011 nimellä Sininen on sinun taivaasi). Raud on opiskellut toimittajaksi Tarton yliopistossa ja London College of Communicationissa. Raud valittiin vaaleissa 2015 Viron parlamentin eli riigikogun jäseneksi vaalipiiristä numero kymmenen (Tarton kaupunki). Hän edustaa Viron sosiaalidemokraattista puoluetta. == Perhe == Mihkel Raud on kirjailijoiden Aino Pervik ja Eno Raud poika. Hänen oman esikoiskirjansa nimi on peräisin hänen isänsä säveltämästä ja sanoittamasta laulusta ”Soidulaul” (suomeksi ”Matkalaulu”). Hänen sisaruksiaan ovat kirjailija, professori Rein Raud ja taiteilija Piret Raud. Raud on ollut naimisissa kolmesti ja hänellä on kaksi lasta, vuonna 1997 syntynyt poika ja vuonna 2013 syntynyt tytär. == Julkaisut == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mihkel Raudin kotisivut * Mihkel Raudin esittely Like Kustannuksen verkkosivuilla Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset kitaristit Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Virolaiset rockmuusikot Luokka:Virolaiset toimittajat Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Mattila (professori)

Antti Tapio Mattila (22. maaliskuuta 1926 Lahti – 12. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Mattilan vanhemmat olivat tarkastaja Viktor Anselm Mattila ja Helga Lydia Pynnönen ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Anneli Pohjola. Mattila tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1944 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1953. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1956. Hän toimi yliopistossa assistenttina 1956–1965 ja hoiti yliopiston hygienian ja sosiaalilääketieteen dosentuuria 1962–1966. Mattila oli Helsingin yliopiston epidemiologian professori 1966–1974.Helsingin yliopiston opettajat ja virkamiehet. Mattila oli sosiaalilääketieteen ja epidemiologian uranuurtaja Suomessa, mutta hän oli myös monella muulla tapaa aktiivinen henkilö. Han oli muun muassa Therapia Fennica -julkaisun päätoimittaja, toimi Hämäläis- Osakunnan isäntänä, oli Kansaneläkelaitoksen Etelä-Suomen sosiaalilääketieteellisen toimiston päällikkö, osallistui useiden eri yhteisöjen toimintaan, harrasti antiikkia ja musiikkia, soitti itse orkesterissa klarinettia ja perusti Aurinkorannikolle suomalaisen lääkäriaseman. ==Julkaisuja== * Therapia Fennica. Suunnittelu ja toimitus Antti Mattila. Kirjoittaneet E. K. Ahvenainen ym. Lääketieteen kandidaattiseura, 1952. * Terveydenhoidon kulmakiviä. Terveydenhoitolehti, 1954. * Lääkärit vastaavat. Toimittaneet Atle M. Mali ja Antti Mattila. Terveydenhoitolehti, 1959. * Voimavarat, ratkaisut ja tarinat. Kuntoutussäätiö, 1998 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Yverdon-les-Bains

Yverdon-les-Bains (vuoteen 1981 Yverdon, aiemmin saksaksi Iferten) on vanha kaupunki Länsi-Sveitsissä, Vaud'n kantonissa. Kaupungissa on lähes 30 000 asukasta. Yverdon-les-Bains on Jura-Nord vaudois -hallintoalueen () keskus. == Sijainti== Yverdon-les-Bains sijaitsee Neuchâtelinjärven eteläpäässä, Thiellejoen varrella, Juravuoriston juurella noin 400 metrin korkeudessa, kolmisenkymmentä kilometriä Lausannesta pohjoiseen. == Talous == Yverdon-les- Bains on Vaud'n kantonin asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki ja kantonin pohjoisen osan talouskeskus. == Nähtävyyksiä == Yverdon-les-Bains'ssa on kuumia lähteitä, jotka olivat roomalaisten käytössä jo ensimmäisellä vuosisadalla. Baie de Clendyn alueella on Unescon maailmanperintökohde, yksi Alppiseudun 111 suojellusta paalutaloalueesta. Yverdonin linna on kulttuurikohde, joka on ollut muun muassa Johann Heinrich Pestalozzin kasvatuslaitoskäytössä. == Liikenne == Moottoritiet A1 ja A5 kulkevat Yverdon- les-Bains'n kautta. Kaupungista on rautatieyhteys Lausanneen ja Neuchâteliin sekä Payernen kautta muun muassa Fribourgiin. Lisäksi kaupungista lähtee TRAVYS - Transports Vallée-de-Joux - Yverdon-les-Bains - Sainte-Croix S.A. -yhtiön rautatie läheiseen Sainte-Croix'iin. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Sveitsin kaupungit Luokka:Vaud’n kunnat
Punapiispa

Punapiispa (Euplectes orix) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. Sen munat ovat sinisiä. ==Levinneisyys== Punapiispaa tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Punaperäpiispa

Punaperäpiispa (Euplectes franciscanus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punaperäpiispaa tavataan Länsi-, Keski- ja Itä- Afrikassa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai runsaslukuiseksi koko levinneisyysalueellaan. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kultaselkäpiispa

Kultaselkäpiispa (Euplectes aureus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultaselkäpiispaa tavataan luonnonvaraisena Angolan keski- ja pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Keltaperäpiispa

Keltaperäpiispa (Euplectes capensis) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltaperäpiispaa tavataan Afrikan etelä-, itä ja keskiosissa. Lajia on kuvattu suurimmaksi osaksi yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Punasiipipiispa

Punasiipipiispa (Euplectes axillaris) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punasiipipiispaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Keltaselkäpiispa

Keltaselkäpiispa (Euplectes macroura) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltaselkäpiispaa tavataan Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa sekä eteläisen Afrikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Malawinluhtapiispa

Malawinluhtapiispa (Euplectes psammacromius) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Malawinluhtapiispaa tavataan Malawissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Valkosiipipiispa

Valkosiipipiispa (Euplectes albonotatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkosiipipiispaa tavataan Afrikan keski-, itä- ja eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi Itä- ja Kaakkois-Afrikassa, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Punakauluspiispa

Punakauluspiispa (Euplectes ardens) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punakauluspiispaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Laahuspiispa

Laahuspiispa (Euplectes progne) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Laahuspiispaa tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Lesothossa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa ja Sambiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kenianpiispa

Kenianpiispa (Euplectes jacksoni) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kenianpiispaa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, mutta vuonna 2012 sen uskottiin tulevan vähenemään suhteellisen nopeasti seuraavan kymmenen vuoden aikana elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
David Karlsson (1981)

David Karlsson (s. 24. huhtikuuta 1981) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän on ollut vuosien 2012 ja 2013 maalikuningas Ruotsin Elitserienissä. Karlsson aloitti uransa jääpalloilijana Eskilstunassa, mutta vuodet Vetlanda BK:ssa olivat hänen varsinainen huippu-uransa alku. Kolmen Vetlanda-vuoden jälkeen hän siirtyi neljäksi kaudeksi tukholmalaisen Hammarbyn riveihin. Tänä aikana alkoi myös hänen maajoukkueuransa. Syksyllä 2006 alkoi Karlssonin kaksivuotinen jääpalloura Venäjällä. Hänen ensimmäisen vuotensa 2006-07 seura oli Pervouralskin Uralski Trubnik ja seuraavana vuonna Krasnogorskin Zorki, jossa hän pelasi niin liigajoukkueessa kuin kakkosjoukkueessa. Ensimmäinen vuosi Venäjällä Trubnikissa meni mainiosti, sillä hän oli kauden maalintekijätilastossa 7. tehden 49 maalia. Toinen kausi Zorkissa jäi lyhyeksi syntyneiden ristiriitojen vuoksi, joten Karlsson palasi jo joulukuussa 2007 Ruotsiin Hammarbyn riveihin. Kaudeksi 2008 Karlsson palasi Hammarbyhyn, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Hammarbyssä hän oli voittamassa Ruotsin mestaruuden keväällä 2010. Sen jälkeen hän on pelannut kaudesta 2010-11 lähtien Villa Lidköping BK:ssa., Villan riveissä Karlssonista tuli kausilla 2011-12 ja 2012-13 Elitserienin maalintekijäkuningas. Samana keväänä 2012 Villa oli Ruotsin jääpallofinaalin hävinnyt osapuoli. Karlssonin ura Villasta jatkuu edelleen. Hän teki kesällä 2013 seuran kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Paras saavutus Karlssonin pelaamissa joukkueissa Ruotsin Elitserienissä on ollut Hammarbyn hopeasija kaudella 2005-06 ja Villan hopeasija kaudella 2011-12. Karlsson on pelannut viidet MM-kisat ja saavuttanut niissä yhden maailmanmestaruuden vuonna 2005. Kaikissa pelaamissaan kisoissa Karlsson on ollut parhaimpia maalintekijöitä. Vuoden 2007 MM-kisoissa hän oli alkusarjan paras maalintekijä 15 maalilla ja kisojen lopussa toiseksi paras Sergei Obuhovin jälkeen. Vaikka Karlssonin maajoukkue-edustukset 2010-luvulla ovat jääneet vähäisiksi, paluu kaudella 2013-14 näyttää olevan mahdollista, sillä hän on noussut takaisin maajoukkueryhmään. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * MM-kultaa: 2005, * 4 MM-hopeaa 2006, 2007, 2008 ja 2010 Seurajoukkueissa * Ruotsin mestaruus: 2010 Hammarbyssä * Ruotsin mestaruushopeaa: 2006 Hammarbyssä ja 2012 Villassa Henkilökohtaisesti * Ruotsin Elitserienin maalikuningas: 2012 ja 2013 == Lähteet == *David Karlsson - International Bandy Database *David Karlsson - Zorkin sivuilla ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kielokukko

Kielokukko (Lilioceris merdigera) on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriainen. Kielokukko kasvaa 6–7,5 mm pitkäksi Sen kuori on kirkkaan punainen. Sen voi erottaa sukulaisestaan liljakukosta siitä, että pää ja jalat ovat liljakukolla mustat, kielokukolla punaiset. Kielokukon ravintokasveja ovat kielo, lehtokielo, ruohosipuli, varjolilja ja sen sukulainen Lilium bosniacum. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Kielokukko (Lilioceris merdigera) *Ikkuna Suomen luontoon: Kielokukko *UniProt, Taxonomy: Lilioceris merdigera Luokka:Lehtikuoriaiset
Piret Pormeister

Piret Pormeister (s. 16. toukokuuta 1985 Tallinna) on virolainen entinen maastohiihtäjä. Hän edustaa Sportsclub Sparta -seuraa. Maailmancupissa Pormeister kilpaili ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2007 oltuaan 20:s. Se on myös hänen paras sijoituksensa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa. Torinon olympialaisissa 2006 Pormeister sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 54:nneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 Pormeister sijoittui sprintissä pronssille. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Pormeister sijoittui Viron viestijoukkueessa 15:nneksi, parisprintissä 18:nneksi ja perinteisen sprintissä 31:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui parisprintissä 11:nneksi ja vapaan sprintissä 56:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui parisprintissä 15:nneksi ja perinteisen sprintissä 44:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piret Pormeisterin kotisivut Luokka:Virolaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natriumpyrofosfaatti

Natriumpyrofosfaatti eli natriumdifosfaatti (Na4P2O7) on natrium- ja pyrofosfaatti-ioneista muodostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa puhdistusaineissa ja elintarvikkeiden lisäaineena. ==Ominaisuudet== Natriumpyrofosfaatti on huoneenlämpötilassa valkoinen kiteinen aine. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dekahydraatti (Na4P2O7·10H2O). Sekä kidevedetön natriumpyrofosfaatti että sen hydraatti liukenevat veteen. Muodostuva liuos on emäksinen ja 1 % natriumpyrofosfaattiliuoksen pH-arvo on noin 10. Natriumpyrofosfaatilla on useita kidemuotoja lämpötilavälillä 400-545 °C.David R. Gard: Phosphoric Acids and Phosphates, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 6.12.2013Klaus Schrödter, Gerhard Bettermann, Thomas Staffel, Friedrich Wahl, Thomas Klein & Thomas Hoffmann: Phosphoric Acid and Phosphates, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 6.12.2013 ==Valmistus ja käyttö== Natriumpyrofosfaattia valmistetaan kuumentamalla natriumvetyfosfaattia 300-900 °C lämpötilaan. Prosessi on kaksivaiheinen ja ensimmäisessä vaiheessa natriumvetyfosfaattiliuos kuivataan spraykuivauslaitteella ja tämän jälkeen kuumennus suoritetaan pyöröuuneissa. :2 Na2HPO4 → Na4P2O7 \+ H2O Natriumpyrofosfaattia käytetään puhdistusaineissa, metallien kiillottamiseen, porausnesteissä viskositeetin säätelyyn, hammastahnojen stabilointiaineena, veden pehmennykseen, tekstiilien värjäyksen apuaineena, galvanoinnin apuaineena ja muiden pyrofosfaattisuolojen valmistamiseen. Elintarvikkeissa sitä käytetään säätelemään rakennetta eli se toimii stabilointi- ja emulgointiaineena muun muassa vanukkaissa, kastikkeissa ja jäätelöissä. Natriumpyrofosfaatin E-koodi yhdessä eräiden muiden pyrofosfaattisuolojen kuten dinatriumpyrofosfaatin kanssa on E 450. ==Lähteet== Luokka:Fosfaatit Luokka:Natriumyhdisteet
Nada Hope

Nada Hope on poliittisesti ja uskonnollisesti riippumaton suomalainen vapaaehtoisjärjestö. Järjestön toiminnan tarkoituksena on järjestää konkreettista avustusta sekä jakaa tietoa pakolaisista ja puutteen alaisista. == Historiaa== Nada Hope aloitti toimintansa vuonna 1993 nimellä Nada. Nimen järjestölle antoi Bosnian pakolainen. Nada tarkoittaa serbian ja kroatian kielellä toivoa. Vuonna 1995 järjestö jakautui kolmeen osaan ja nimeen lisättiin englanninkielinen toivo-sana, Hope. == Yhteistyökumppanit== Nada Hope harjoittaa yhteistyötä monien yhdistysten, seurakuntien, yritysten, koulujen sekä yksityisten henkilöiden kanssa. Järjestön kaikki jäsenet työskentelevät vapaaehtoisina. == Avustuskohteet maailmalla== Yleisön aktiivisen osallistumisen ansioista järjestö on vuosien varrella lähettänyt satoja rekkakuormia sekä kontteja ympäri maailmaa, pääasiassa Eurooppaan, mutta myös Venäjälle, Intiaan, Sri Lankaan sekä Afrikkaan. == Puheenjohtaja ja perustaja== Järjestön puheenjohtajana toimii perustaja Nytte Ekman. Ekman työskenteli 1990-luvun vaihteessa Zimbabwessa vapaaehtoisena vuoden. Palattuaan Suomeen hän huomasi ihmisoikeuksien rikkeitä myös kotimaassaan, erityisesti kohdistuen pakolaisiin. Tarve tehdä asialle jotain sai Ekmanin perustamaan järjestön ja aloittamaan työnsä ihmisoikeuksien parissa. Hän auttaa pakolaisia Suomessa opastaen ja neuvoen sekä konkreettisesti avustamalla. Ekman myös järjestää avustustavaran kuljetukset maailmalle. Hän kontaktoi avustus- ja ihmisoikeusjärjestöt vastaanottokohteessa, sopii ja järjestää rahdit, lähetyksen purkamisen, varastoinnin sekä kuljetukset kohdemaassa. Hän kerää varoja, vastaanottaa ja varastoi lahjoitustavarat Suomessa. Usein hän matkaa itse rekkojen kyydissä toimittamaan lähetyksen perille. Nytte Ekman on koulutukseltaan sairaanhoitaja, ja hänelle on tärkeää toimittaa kohteisiin myös lääketarvikkeita ja sairaalavarusteita. Lisäksi järjestö toimittaa avustuskohteisiin esimerkiksi vaatteita, kenkiä, astioita, peittoja ja muita vuodevaatteita, pyyhkeitä, patjoja, vaippoja, pesuaineita, kuivamuonaa sekä leluja. == Viimeaikainen toiminta ja tulevaisuuden näkymät== Vuonna 2013 kaksi kontillista ja rekka-autollinen lahjoitustavaraa on toimitettu Irakin ja Turkin kautta Syyrian pakolaisille sekä kohdemaan omille puutteenalaisille. Lisäksi yksi kontti toimitettiin Zimbabween. Nada Hopen varasto Kauniaisissa suljettiin vuoden 2014 alusta puoleksi vuodeksi. ==Lähteet== * http://www.nadahope.org == Aiheesta muualla == * http://www.ts.fi/teemat/sunnuntai/1074089012/Aitojen+pakolaisten+auttaja * http://fifi.voima.fi/artikkeli/2013/huhtikuu/kontillinen-kestovaippoja- syyriaan * http://www.maailmankuvalehti.fi/node/2691/ Luokka:Vapaaehtoistyö Luokka:Suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt
Magnus Olsson

Magnus "Kuben" Olsson (s. 25. tammikuuta 1972) on entinen ruotsalainen jääpalloilija. Hän on edustanut koko uransa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Edsbyns IFää. Hänet valittiin vuonna 2006 vuoden ruotsalaiseksi jääpalloilijaksi. Hän lopetti uransa keväällä 2013. "Kubenin" ura Edsbyn joukkueessa alkoi kaudella 1988-89 ja hän oli sen jälkeen matkassa Edsbyn 2000-luvun huippuvuosina ja saavutti viisi Ruotsin jääpallomestaruutta. Samoihin aikoin Edsbyn-joukkue voitti Eurooppa cupin, Maailman cupin ja Champions cupin. Uransa "Kuben" päätti keväällä 2013. Ura Ruotsin pääsarjatasolla kesti 26 kautta hänen lopettaessaan keväällä 2013. Urallaan hän pelasi 686 pääsarjaottelua ja teki 314 maalia. Karlsson on pelannut neljät MM-kisat ja saavuttanut niissä kaksi maailmanmestaruutta (1995 ja 1997). Niissä hän on pelannut 17 ottelua ja tehnyt 5 maalia. "Kubenin" ura jatkuu edelleen urheilun ja jääpallon parissa. Hän toimii Edsbyn urheilulukion opettajana ja Ruotsin nuorten jääpallojoukkueen johtajana. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 2 MM-kultaa: 1995 ja 1997, * 3 MM-hopeaa 2006 ja 2007 Seurajoukkueissa * 5 Ruotsin mestaruutta: 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2008 * 1 Ruotsin mestaruushopea: 2009 * 2 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2005 ja 2007 * 2 Jääpallon maailmancup-mestaruutta: 1991, 2008 * 1 Jääpallon Champions Cup- mestaruus: 2007 Henkilökohtaisesti * Ruotsin vuoden jääpalloilija: 2006 * Stor grabbar #228 == Lähteet == *Magnus "Kuben" Olsson - International Bandy Database ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lehtokeltavalmuska

Lehtokeltavalmuska (Tricholoma frondosae) on valmuskojen sukuun kuuluva laji. Se on hyvä ruokasieni, mutta sen sekoittamista myrkylliseen kangaskeltavalmuskaan pitää varoa. == Ulkonäkö == Lehtokeltavalmuska eroaa kangaskeltavalmuskasta siten, että sen jalka on hoikempi ja pidempi ja sen malto on ohuempaa. == Elinympäristö == Lehtokeltavalmuskaa tavataan haavikoissa. == Lähteet == Luokka:Valmuskat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Håkan Bäck

Håkan Johannes Bäck (28. heinäkuuta 1911 Vöyri – 20. kesäkuuta 2000 Vöyri) oli suomalainen kirkkoherra ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Bäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Alfred Johannes Bäck (1872–1952) ja Bertha Helena Pesonius (1874–1959). Bäck toimi Vöyrin kirkkoherrana. Hän kirjoitti kristillistä lyriikkaa ja sanoitti myös ruotsinkielisen virsikirjan virren 490. == Teoksia == * Den hälsosamma läran. Svenska lutherska evangeliföreningen i Finland, Helsingfors 1961 * Nådens medel. Svenska lutherska evangeliföreningen i Finland, Helsingfors 1963 * Ner från läktaren : predikningar, artiklar och föredrag. Svenska lutherska evangeliföreningen i Finland, Helsingfors 1966 * Den allmänna rättfärdiggörelsen. Evangeliföreningens småskrifter 1. Svenska lutherska evangeliföreningen i Finland, Helsingfors 1974 * Nåd på nära håll : runoja. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland 1978 * Tala Herre. En bok för meditation ; kuvitus Nelly Jurvelius. Församlingsförbundet, Helsingfors 1982 * Du är mer än regnet : runoja. Församlingsförbundet, Helsingfors 1986 * Någon andas bakom väggen : paikallishistoriaa. Författarnas andelslag, Vörå 1994 == Lähteet == * * Svenskösterbottniska författare : Håkan Bäck * Författarnas Österbotten del 2, KulturÖsterbotten - Svenska Österbottens förbund för utbildning och kultur 2010, Håkan Bäckista s. 16 * Find A Grave : Håkan Johannes Bäck * Kirjasampo.fi : Håkan Bäck Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Evankelisuus
Ingeborg Kullberg

Olga Ingeborg Kullberg (19. heinäkuuta 1911 Pohja – 16. elokuuta 2005) oli suomalainen Lohjalla asunut ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Ingeborg Kullberg julkaisi kaksi romaania ja yhden runokokoelman. Kullbergin romaanit sijottuivat 1800-luvun lopulle ja 1900-luvun alkuun ja ne perustuivat hänen vanhempiensa elämänvaiheisiin. == Teoksia == * Mårten och Maria : romaani. Boklaget, Helsingfors 1974 * Tankarnas spegel : runoja, Ekenäs tryckeri, Ekenäs 1979 * Rika : en tjänares väg : romaani. Ekenäs tryckeri, Ekenäs 1980 == Lähteet == * * Elias kirjailijat : Ingeborg Kullberg * Kirjasampo.fi : Ingeborg Kullberg Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Konvallatoksiini

Konvallatoksiini (C29H42O10) on myrkyllinen sydämen toimintaan vaikuttava glykosidi. Sitä esiintyy muun muassa kielossa (Convallaria majalis). == Ominaisuudet == Rakenteeltaan konvallatoksiini kuuluu strofantosidiglykosideihin. Yhdisteessä sokeriosana on ramnoosi ja aglykonina strofantidiini. Yhdiste liukenee pieninä määrinä veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin tai asetoniin.Hans P. Albrecht & Karl-Heinz Geiss: Cardiac Glycosides and Synthetic Cardiotonic Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.12.2013 Konvallatoksiinia on kielon kukissa ja lehdissä. Kielon lisäksi yhdistettä on eristetty sarjatähdikin (Ornithogalum umbellatum) sipulista Konvallatoksiini on kielon glykosideista myrkyllisin ja sen LD50-arvo on 0,08 mg/kg. Konvallatoksiini estää natrium-kaliumpumpun toimintaa, mikä johtaa takykardiaan ja lopulta sydänhalvaukseen. Yhdiste on myrkyllistä myös munuaisille. Konvallatoksiinin rakenteessa myrkyllisyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa tyydyttymätön laktonirengas, ramnoosisokeri ja aldehydiryhmä 17-aseman hiileen liittyneenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Convallatoxin *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Convallatoxin *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Convallatoxin *ChemBlink: Convallotoxin *Liber Herbarum II: Konvallatoksiinia sisältäviä kasveja Luokka:Myrkylliset glykosidit Luokka:Kasvimyrkyt
Sanoma Media Finland

Sanoma Media Finland Oy on suomalainen Sanoma-konserniin kuuluva mediayhtiö, joka syntyi kun Sanoma Entertainment Finland ja Sanoma Magazines Finland fuusioitiin Sanoma Newsiin, joka muutti nimekseen Sanoma Media FinlandSanoma Magazines ja Entertainment fuusioidaan Suomessa Sanoma Newsiin - HS: Uudella yhtiöllä ei vielä nimeä Kauppalehti 6.5.2013.. Sen liiketoimintayksiköitä ovat Sanoma Lifestyle, Kids Media, Helsingin Sanomat, Ilta-Sanomat ja Nelonen Media. Toimitusjohtaja vuodesta 2015 on Pia Kalsta, joka seurasi tehtävässä Pekka Soinia (k. 2025).https://yle.fi/a/74-20136956 Sanoma Media Finland omistaa mainosrahoitteiset televisiokanavat Nelonen, Liv, Jim ja Hero. Se omistaa myös radiokanavat Aito Iskelmä, Easy Hits, Groove FM, Helmiradio, HitMix, Kantriradio, Loop, Radio Rock sekä Radio Suomipop. Yhtiön omistamia lehtiä ovat sanomalehdet Helsingin Sanomat ja Ilta-Sanomat sekä iso joukko Sanoma Lifestyle- ja Kids Media -yksiköiden aikakauslehtiä Aku Ankasta Gloriaan. Sanoma Media Finland omistaa myös Ruutu-suoratoistopalvelun. Sanoma Media Finland omisti aiemmin HS Metro-kaupunkilehden. == Yritys- ja lehtikaupat == Kesäkuussa 2014 yhtiö myi Fokus Medialle neljä erikoisaikakauslehteä, Glorian Antiikin, V8-Magazinen, GTi-Magazinen ja Pelit- lehden sekä Finnairin matkustajalehti Blue Wingsin. Ostaja on erikoisaikakauslehtiin keskittyvä mediayhtiö, jonka perusti joukko Sanoman entisiä työntekijöitä. Marraskuussa 2014 yhtiö myi samalle ostajalle Auto Bild Suomi -lehden. Tietokone-lehti ja MB (entinen MikroBitti) myytiin Talentumille 2014 ja 2015. Sanoman ydinkohderyhmiä ovat tämän jälkeen naiset, perheet ja 55+-ikäryhmä.Sanoma keskittyy lifestylebrändeissään ydinkohderyhmäänsä suomalaisiin naisiin – MB siirtyy Talentumille Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Businessradio Finland Oy:n ja Kevyt Kanava Oy:n. Radiokanavat siirtyivät osaksi Nelonen Mediaa syyskuun 2019 alussa. Lokakuussa 2019 Sanoma Media Finland myi Huuto.net- ja Hintaseuranta.fi-verkkopalvelut ePrice Oy:lle. Helmikuussa 2020 Sanoma Media Finland osti Alma Medialta 115 miljoonalla eurolla Aamulehden, Satakunnan Kansan, Janakkalan Sanomat, Jämsän Seudun, Kankaanpään Seudun, KMV-Lehden, Nokian Uutiset, Rannikkoseudun, Suur- Keuruun, Merikarvia-Lehden, Sydän-Satakunnan, Tyrvään Sanomat, Valkeakosken Sanomat, Jokilaakson ja Vekkarin sekä Alma Manun painoliiketoiminnan. Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi yrityskaupan 19. maaliskuuta 2020. Heinäkuussa 2020 Sanoma Media Finland myi Oikotie-verkkopalvelun norjalaiselle Schibstedille 185 miljoonalla eurolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sanoma Media Finlandin verkkosivut Luokka:Sanoma Media Finland
Latvian NUTS-aluejako

Latvian NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 ja 2 tasoilla Latvia ei jakaudu pienempiin yksiköihin ja NUTS 3-tasolla Latvia jakautuu kuuteen yksikköön. ==NUTS koodit== :LV0 Latvia ::LV00 Latvia :::LV003 Kurzeme :::LV005 Latgale :::LV006 Riika :::LV007 Pierīga :::LV008 Vidzeme :::LV009 Zemgale ==Katso myös== * Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö Luokka:NUTS NUTS-aluejako
Europarlamenttivaalit 2014

Europarlamenttivaalit järjestettiin 22.–25. toukokuuta 2014 kaikissa Euroopan unionin 28 jäsenmaassa. Vaaleissa valittiin Euroopan parlamenttiin yhteensä 751 meppiä seuraavaksi viisivuotiskaudeksi. Vaalien äänestysprosentti oli 42,54%. Vaalipäivä oli Alankomaissa ja Britanniassa 22. toukokuuta, Tšekissä 23.–24. toukokuuta, Latviassa, Maltalla ja Slovakiassa 24. toukokuuta, Italiassa 24.–25. toukokuuta ja muissa jäsenmaissa 25. toukokuuta. Ehdokkaiden alaikäraja Italiassa, Kyproksella ja Kreikassa oli 25 vuotta, Romaniassa 23 vuotta, Belgiassa, Bulgariassa, Tšekissä, Virossa, Irlannissa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa ja Slovakiassa 21 vuotta ja muissa jäsenmaissa 18 vuotta. == Vaalipäivät == *22. toukokuuta: Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta *23. toukokuuta: Irlanti *23.-24. toukokuuta: Tšekki *24. toukokuuta: Latvia, Malta, Slovakia *25. toukokuuta: Belgia, Bulgaria, Espanja, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Liettua, Luxemburg, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, Unkari, Viro == Tulokset == Vaalien jälkeen europarlamentin suurimpana ryhmänä säilyi Euroopan kansanpuolueen ryhmä (EPP) 221 paikalla. Toiseksi suurimmaksi ryhmäksi muodostui sosialistien ja demokraattien ryhmä (S&D;) 191 paikalla ja kolmanneksi Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä (ECR) 70 paikalla. Neljänneksi putosi liberaalidemokraattien liiton ryhmä (ALDE) 67 paikalla. Vasemmistoryhmä (EUL- NGL) sai 52 paikkaa, Vihreät (Greens/EFA) 50 paikkaa, eurokriittinen Vapaa ja demokraattinen Eurooppa (EFDD) 48 paikkaa ja sitoutumattomat 51 paikkaa. Parlamenttiin valittiin 60 edustajaa, joiden puolueet eivät olleet parlamentissa edelliskaudella. == Katso myös == * Europarlamenttivaalit == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroopan parlamentin vaalien 2014 verkkosivut * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aarno Karhilo

Aarno Eino Karhilo (vuoteen 1936 Grönlund; 22. marraskuuta 1927 Helsinki – 3. syyskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, joka toimi suurlähettiläänä vuodesta 1971. Hän oli koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Karhilo oli Suomen suurlähettiläs Tokiossa ja Manilassa 1971–1972, pysyvä edustaja YK:ssa New Yorkissa 1971–1977, suurlähettiläs Pariisissa ja pysyvä edustaja Unescossa 1977–1982, suurlähettiläs Moskovassa 1983–Facta 2001, osa 7, p. 706. WSOY 1981.1988 sekä ulkoasiainministeriön poliittinen alivaltiosihteeri 1988–1992.WSOY Iso Tietosanakirja, osa 4, s. 195. WSOY 1995. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alivaltiosihteerit Luokka:Suomen Neuvostoliiton suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet