EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Xie Zhenye

Xie Zhenye (, s. 17. elokuuta 1993 Anji) on kiinalainen pikajuoksija. Xie on 185 senttimetriä pitkä. Hän pitää hallussaan ulkoratojen Aasian ennätystä 200 metrillä ajalla 19,88. Xie oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa jääden 200 metrillä alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän jäi samalla matkalla alkueriin ja vuoden 2015 MM-kilpailuissa hänet hylättiin alkuerissä. Vuoden 2015 kisoista hän saavutti hopeaa pikaviestistä. Hän sijoittui Portlandin 2016 MM-hallikilpailuissa 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,53. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Kiinan pikaviestijoukkueeseen. World Relays -kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Hän sijoittui Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 neljänneksi 60 metrillä ennätyksellään 6,52. Xie juoksi 200 metrin Aasian ennätyksen 19,88 Lontoossa heinäkuussa 2019. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä ja 200 metrillä välierissä. Hän oli mukana Kiinan pikaviestijoukkueeseessa, joka sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssille Britannian joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 200 metrin välierissä. Vuoden 2014 Aasian kisoista Xie voitti kultaa pikaviestistä. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on kaksi henkilökohtaista kultaa ja yksi pikaviestipronssi. Vuonna 2010 Xie voitti kultaa 200 metriltä nuorten kesäolympialaisista Singaporesta. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä 100 metrin juoksu 9,97 Montreuil 19. kesäkuuta 2018 200 metrin juoksu 19,88 AR Lontoo 21. heinäkuuta 2019 === Sisäradat === Laji Tulos Paikka Päivä 60 metrin juoksu 6,52 Birmingham 3. maaliskuuta 2018 200 metrin juoksu 20,93 NR Nanjing 7. maaliskuuta 2013 == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset pikajuoksijat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
RN Agordat (1899)

RN Agordat () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1900 palvelukseen otettu Agordat-luokan torpedoristeilijä. == Valmistus == Nabor Solianin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin 18. helmikuuta 1897. Alus laskettiin vesille 11. lokakuuta 1899 ja liitettiin laivastoon 26. syyskuuta 1900.Gardiner, s. 348 == Palvelus == Alus luokiteltiin 4. kesäkuuta 1914 tiedusteluristeilijäksi (). Vuonna 1921 alus luokiteltiin edelleen tykkiveneeksi, jolloin sen aseistuksena oli kaksi 4,7 tuuman ja kahdeksan kolmen tuuman tykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 4. tammikuuta 1923.Gardiner, Robert 1906-1920 s. 257 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Agordat-luokan risteilijät Luokka:Regio Cantiere di Castellammare di Stabia Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Huawei Ascend G620S

Huawei Ascend G620S on Huawein valmistama matkapuhelin, jossa on viiden tuuman kosketusnäyttö ja 1,2 gigahertsin neliydinsuoritin. Puhelin julkistettiin syyskuussa 2014 ja myyntiin se tuli saman vuoden marraskuussaHuawei Ascend G620s. == Lähteet == Ascend G620S Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2014 matkapuhelimet
RN Coatit (1899)

RN Coatit () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1900 palvelukseen otettu Agordat-luokan torpedoristeilijä. == Valmistus == Nabor Solianin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin 8. huhtikuuta 1897. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1899 ja liitettiin laivastoon 1. lokakuuta 1900.Gardiner, s. 348 == Palvelus == Alus luokiteltiin 4. kesäkuuta 1914 tiedusteluristeilijäksi (). Se muutettiin miinalaivaksi vuonna 1919, jolloin sen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 4,7 ja neljä kolmen tuuman tykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 11. kesäkuuta 1920.Gardiner, Robert 1906-1920 s. 257 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Agordat-luokan risteilijät Luokka:Regio Cantiere di Castellammare di Stabia Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Delano Williams

Delano Williams (s. 23. joulukuuta 1993 Grand Turk) on Turks- ja Caicossaarilta kotoisin oleva brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 200 metrin juoksussa. Williams edustaa Enfield & Haringey -seuraa ja hänen valmentajaan toimii Neil Harrison.http://www.thepowerof10.info/athletes/profile.aspx?athleteid=462700 Williams oli mukana vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa selviytyen semifinaaleihin 200 metrillä. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Williams saavutti pronssia pitkästä viestistä, samoin Amsterdamin EM-kilpailuista 2016. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista hän saavutti kultaa 200 metriltä Turks- ja Caicossaarten edustajana. Williams sai vuonna 2013 Ison- Britannian, jolle Turks- ja Caicossaaret kuuluu, edustusoikeuden. Hänen äitinsä on haitilainen. Williams muutti vuonna 2008 Jamaikalle hurrikaani Iken tuhottua hänen koulunsa. Williams pitää hallussaan Turks- ja Caicossaarten ennätystä 100, 200 ja 400 metrin juoksussa. == Ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivähttp://www.all-athletics.com/node/394867 100 metrin juoksu 10,28 NR* Kingston 15. maaliskuuta 2013 200 metrin juoksu 20,27 NR* Kingston 16. maaliskuuta 2013 400 metrin juoksu 45,42 NR* Kingston 9. toukokuuta 2015 (* = Turks- ja Caicossaarten ennätys) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Turkscaicossaarelaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Papy Djilobodji

El Hadji ”Papy” Mison Djilobodji (s. 1. joulukuuta 1988 Kaolack) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigan Sunderlandia. Vasenjalkainen Djilobodji on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.http://www.transfermarkt.co.uk/papy- djilobodji/profil/spieler/136610 Hän kuuluu myös Senegalin jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Djilobodjin uran ensimmäinen seura oli ranskalainen Sénart-Moissy, jota hän edusti vuodet 2009–2010 tehden 10 ottelussa yhden maalin. Tammikuussa 2010 Djilobodji siirtyi Ligue 2:n FC Nantesiin. Seura nousi kauden 2012–2013 päätteeksi Ligue 1:een. Djilobodji teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 SC Bastiaa vastaan ja avausmaalinsa saman vuoden lokakuussa Evian Thonon Gaillard FC:n verkkoon.http://www.transfermarkt.co.uk/papy- djilobodji/leistungsdatenverein/spieler/136610 Kaudella 2013–2014 hän pelasi 28 ottelua tehden kolme maalia ja kaudella 2014–2015 31 ottelua ilman maaleja. Syyskuussa 2015 Djilobodji siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelsea FC:hen.http://www.bbc.com/sport/0/football/34108669 Syyskaudella hän ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään Valioliigan ottelussa, joten tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin. === Maajoukkueura === Djilobodji debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2014 ystävyysottelussa Sambiaa vastaan. Vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kytkentähäviö

Kytkentähäviö (läpäisyvaimennus, engl. insertion loss) on radiotaajuustekniikassa suure, joka kertoo, miten paljon rakenteen läpäissyt teho on syötettyä tehoa pienempi. Kytkentähäviötä mitataan desibeleissä.Juho Tyster: RF-tekniikan perusteet, sivu 15; LUT == Katso myös == *Impedanssisovitus == Lähteet == Luokka:Radiotekniikka
Hiwot Ayalew

Hiwot Ayalew Yimer (s. 6. maaliskuuta 1990 Gojjam, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija, jonka päälajit ovat 3 000 metrin estejuoksu ja maastojuoksu. Hiwot Ayalew on toisen menestyneen etiopialaisjuoksijan Wude Ayalewin pikkusisko. Ayalew voitti esteissä hopeaa Afrikan kisoissa vuonna 2011. Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän oli 11. henkilökohtaisessa kilpailussa. Joukkuekilpailussa hän oli viides etiopialainen, joka ylitti maaliviivan, kun neljän parhaan tulokset lasketaan yhteispisteisiin. Etiopia voitti joukkuehopeaa. Lontoon olympialaisissa 2012 Ayalew sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa viidenneksi ajalla 9.12,98. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa kisassa että joukkuekisassa. Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 Ayalew sijoittui estejuoksussa neljänneksi ajalla 9.15,25. Kaksi vuotta myöhemmin Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 9.24,27. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Marrakechissa 2014 Ayalew voitti estejuoksun kultaa uudella kisaennätyksellä 9.29,54. Ayalew voitti 3 000 metrin estejuoksun Timanttiliigan kokonaiskilpailun vuonna 2014. Hän voitti seitsemästä osakilpailusta kolme. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 metriä: 4.11,16 (Berliini 2013) * 5 000 metriä: 14.49,36 (Oslo 2011) * 3 000 metrin estejuoksu: 9.09,61 (Oslo 2012) == Lähteet == Luokka:Etiopialaiset maastojuoksijat Luokka:Etiopialaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Syöksykierre (elokuva)

Syöksykierre on Tapio Suomisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1981. Se kertoo Pohjois-Suomessa sijaitsevan kylän nuorten paineista teollistumisen ja maaltamuuton puristuksessa. Ohjaaja Tapio Suominen on luonnehtinut Syöksykierrettä eräänlaiseksi tiivistelmäksi teollisen vallankumouksen mukanaan tuomasta ihmisen ja luonnon välisestä jännitteestä.Teemana elokuvaohjaaja Tapio Suominen , Iltalehti 17.4.2009, viitattu 1.9.2015. Suominen laati myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Yrjö Juhani Renvallin kanssa. ==Juoni== Pohjoissuomalaisessa maalaiskylässä vietetään jouluaattoa. Etelään töihin lähteneitä lapsiaan kotiin odottavat vanhemmat joutuvat taas kerran pettymään. Lisäksi koko kylä on vaarassa joutua patoaltaan alle uuden voimalahankkeen myötä, mikä aiheuttaa eripuraa kyläläisten keskuudessa. Samaan aikaan kylästä kotoisin olevat nuoret miehet viettävät tahoillaan yksinäistä joulua, Mikko sairaala-apulaisena Helsingissä, Tuomas Tukholmassa taksinkuljettajana. Kesällä molemmat pojat palaavat lomalle kotikyläänsä ja joutuvat selvittämään vanhoja ja voimalahankkeen tuomia uusia kaunoja perheidensä ja kotikylään jääneiden vanhojen ystäviensä kanssa., Sisältöseloste.Syöksykierre (1981) , Elokuvauutiset 2.4.2012. Viitattu 1.9.2015.Moilanen, Harri-Ilmari: Kovaa peliä pohjoisessa, Kansan Uutiset 2.5.2013, viitattu 1.9.2015. ==Vastaanotto== Ensi-iltakriitikot arvostivat Suomisen elokuvan aihepiiriä ja Markku Toikan pääosasuoritusta, mutta moittivat elokuvan rakennetta, vastakohta-asetelmien jyrkkyyttä ja alleviivaavuutta. Muutama kuukausi Syöksykierteen jälkeen ensi-iltaan tuotiin Mikko Niskasen samankaltaisia aiheita käsittelevä Ajolähtö, johon Suomisen Syöksykierrettä verrattiin Niskasen eduksi., Lehdistöarvio. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1981 suomalaiset elokuvat Luokka:Tapio Suomisen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset nuortenelokuvat
Thomas Lemar

Thomas Lemar (s. 12. marraskuuta 1995 Baie-Mahault, Guadeloupe) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia. Vasenjalkainen Lemar on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.http://www.asmonaco.com/en/player/thomas-lemar-2355.html == Ura == === Seurajoukkueura === Lemar aloitti ammattilaisuransa SM Caenissa, jonka paidassa hän pelasi kaudella 2013–2014 Ligue 2:ssa seitsemän ottelua. Kaudeksi 2014–2015 Caen nousi Ligue 1:een ja Lemar teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evian Thonon Gaillard FC:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 25 liigaottelua. Avausmaali ja kauden ainoa maali syntyi huhtikuussa 2015 FC Nantesia vastaan. Heinäkuussa 2015 Lemar siirtyi Ligue 1:n AS Monacoon. Hän teki heti avausottelussaan Toulousea vastaan maalin. Hän pelasi kolmen kauden aikana 90 liigaottelua ja teki niissä 16 maalia, joista yhdeksän Monacon mestaruuteen päättyneellä kaudella 2016–2017. Mestarien liigassa Lemar pelasi 15 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, sekä vieras- että kotikentällä Tottenham Hotspuria vastaan syksyllä 2016. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua. Lemar siirtyi kesällä 2018 espanjalaisseura Atlético Madridiin. Hän on kolmen kauden aikana pelannut Espanjan liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän voitti Espanjan liigamestaruuden. Mestarien liigassa hän on pelannut Sevillaa edustaessaan 22 ottelua. Elokuussa 2018 hän oli voittamassa UEFA Super Cupia. === Maajoukkueura === Lemar on edustanut monia Ranskan nuorten maajoukkueita. Aikuisten maajoukkuetasolla hän olisi voinut edustaa Ranskan sijasta myös synnyinmaataan, Ranskalle kuuluvaa Guadeloupea. Hän pelasi Ranskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2016. Hän kuului Ranskan maailmanmestarijoukkueeseen MM- kilpailuissa 2018 mutta pelasi vain jatkoon pääsyn kannalta merkityksettömän viimeisen alkulohko-ottelun Tanskaa vastaan. Hän on pelannut toukokuun 2021 loppuun mennessä 24 A-maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista kaksi ensimmäistä elokuussa 2017 MM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Kononen

Seppo Kononen on suomalainen toimittaja. Hän asuu Kaavilla Pohjois-Savossa. Kononen on työskennellyt uransa aikana pääasiassa Savon Sanomissa, mutta myös Pohjolan Sanomissa ja Etelä-Saimaassa. Kononen jäi eläkkeelle vuonna 2014. Seppo Konosta on luonnehdittu ”vanhan ajan sivistysjournalistiksi”. Vuonna 2011 Kononen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon. Vuonna 1983 Konoselle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto. ==Tie toimittajaksi== Seppo Kononen syntyi Kiuruvedellä Luupuveden kylässä vuonna 1945. Konosen kotitilalla viljeliin maata ja pidettiin lypsykarjaa. Maatilan työt tulivat tutuksi jo pienestä pitäen. Kononen kertoo tehneensä ensimmäisen savottansa 14-vuotiaana. Kansakoulussa Seppo Konosen opettajana oli mm. kirjailija Lauri Leskinen. Tuolloin koulussa luettiin paljon kirjoja. Kononen on todennut lehtihaastattelussa, että Leskinen on ollut keskeinen henkilö hänen matkallaan toimittajaksi. Kansakoulun ja yhteiskoulun jälkeen Seppo Kononen lähti opiskelemaan lukioon. Hän opiskeli kielipainotteisella linjalla. Kononen kertoo latinan olleen kaikkein mieluisin kieli lukiovuosina. Seppo Kononen kirjoitti ylioppilaaksi Kiuruveden lukiosta vuonna 1961. Kuopion kesäyliopistossa opiskelun jälkeen Kononen opiskeli Jyväskylän yliopistossa mm. historiaa, yhteiskuntatieteitä ja suomen kieltä. Kononen haki toimittajaksi Savon Sanomiin vuonna 1966, koska opettajan töitä ei ollut näköpiirissä. Kononen työskenteli Pohjolan Sanomissa vuosina 1972–1980. Vuonna 1980 hän siirtyi toimittajaksi Etelä-Saimaa -lehteen, jossa Kononen työskenteli pari vuotta. Tämän jälkeen Seppo Kononen palasi Savon Sanomiin, jossa hän työskenteli vuoteen 2014 saakka. Eläkkeelle jäämisen jälkeen Kononen on edelleen kirjoittanut juttuja Savon Sanomiin ja Koillis-Savoon. ==Kotiseutuneuvos== Seppo Kononen on toiminut aktiivisesti kotiseututyössä. Kaavin pitäjäseuran puheenjohtajana ollessaan hän on ollut vetämässä Juutilan valimomuseon kunnostustyötä. Telkkämäen kaskiperinnetilan kehittämisessä Konosella on ollut merkittävä rooli. Seppo Kononen tunnetaan Savon murteen taitajana. Hän on ollut Savon kielen seuran puheenjohtajana. Kononen on kuulunut Pohjois-Savon kotiseutuyhdistysten liiton hallitukseen. Tasavallan presidentti on myöntänyt toimittaja Seppo Konoselle kotiseutuneuvoksen arvonimen. Seppo Kononen on toiminut juontajana monissa perinnetapahtumissa ja pelimanniyhtyeiden esiintymisissä Pohjois-Savossa ja Kaustisella. Kononen soittaa yhtyekokoonpanoissa mandoliinia ja viulua. Kononen soittaa myös huuliharppua. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stephenie Ann McPherson

Stephenie Ann McPherson (s. 25. marraskuuta 1988 George’s Plain) on jamaikalainen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrin juoksussa. McPherson on 173 senttimetriä pitkä, painaa 53 kilogrammaa ja edustaa MVP Track & Field Clubia.http://mvptrackclub.com/Stephanie%20McPherson.html McPherson sijoittui 400 metrillä vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille, kun Antonina Krivošapka hylättiin dopingin vuoksi 2017. Sisäratojen MM-kilpailuista 2014 Sopotista McPherson oli saavuttamassa hopeaa pitkästä viestistä. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoista Glasgow’sta hän saavutti kultaa 400 metriltä ja pitkästä viestistä.http://g2014results.thecgf.com/athlete/athletics/1019995/s_mcpherson.html Hän sai IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli 400 metrillä viides ja saavutti myös kultaa pitkästä viestistä. McPherson sijoittui Portlandin sisäratojen MM- kilpailuissa 2016 400 metrillä neljänneksi. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui 400 metrillä kuudenneksi. Hän sai IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM- kilpailuissa hän oli 400 metrillä kuudes. McPherson hylättiin 400 metrin välieräjuoksussa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä. Vuonna 2019 hän saavutti 4 × 400 metrin viestissä pronssia IAAF World Relays -kilpailuissa, Pan-Amerikan kisoissa ja Dohan MM- kilpailuissa. Hän oli MM-kilpailuissa lisäksi 400 metrillä kuudes. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi. McPherson saavutti Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä Jamaikan halliennätysajalla 50,79. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän sai 4 × 400 metrin viestissä hopeaa ja oli 400 metrillä viides. McPhersonilla on viisi Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.http://www.all-athletics.com/node/132208 == Ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 200 metrin juoksu 22,90 Kingston 17. huhtikuuta 2021 400 metrin juoksu 49,34 Tokio 4. elokuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset pikajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pepe Enroth

Pepe Enroth (s. 1958) on tamperelainen laulaja, joka osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 1991.http://www.tangomarkkinat.fi/finalistit.html Vuonna 2018 vähän ennen 60-vuotispäiviään hän voitti Seinäjoen Tangomarkkinoilla Tangoseniorit- kilpailun miestensarjan. Enroth on esiintynyt tanssimuusikkona vuodesta 1976 lähtien. Myös Pepe Enrothin poika Benjamin Enroth tunnetaan laulajana. Hän ylsi Tangomarkkinoiden finaaliin vuosina 2015 ja 2016. ==Diskografia== * Sinä mielessäin (Sony 1991) * Sydän ruusuista (Tatsia 1995) * Sata syytä rakastaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kotisivu vuodelta 2010 Internet Archivessa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poltergeist (eksoplaneetta)

{{Eksoplaneetta | nimi =PSR B1257+12 c | kuva = Exoplanet Comparison PSR B1257+12 B.png | kuvateksti = Kokojen vertailua Maahan ja Neptunukseen. | kuvakoko = | löytäjät =Aleksander Wolszczan | löytöpäivä =22.1.1992 | löytötapa =pulsariajoitus | tähden nimi =PSR B1257+12 | etäisyys auringosta =2 300 vv eli 710 pc | tähden massa =oletetaan olevan n. 1,5 M_\bigodot | tähden spektriluokka =neutronitähti | tähden metallipitoisuus = | luminositeetti = | tähden ikä =~1 Gyr | isoakselin puolikas =0,36 | eksentrisyys =0,0186 ± 0,0002 | kiertoaika =66,5419 ± 0,0001 | kiertoaika vuotta = | inklinaatio =53 ± 4 tai 127 ± 4° | peri pituus = | peri aika = | massa = | massa maa =4,3 ± 0,2 | säde = | säde maa = | tiheys = | lämpötila = | putoamiskiihtyvyys = }} Poltergeist on eksoplaneetta, joka on tähtitieteellisellä nimellään PSR 1257+12 c. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 B. Se on ensimmäinen eksoplaneetta, joka löydettiin aurinkokunnan ulkopuolelta. Se on yksi kolmesta kappaleesta, jotka kiertävät sen emotähteä. Se sijaitsee noin 2 300 valovuoden päässä Auringosta Neitsyen tähdistössä. Koska planeetta PSR B1257+12 d sijaitsee lähellä planeetta c:tä ja se on massaltaan lähellä c:n massaa, ne aiheuttavat toisilleen havaittavia häiriöitä kiertoradoillensa. == Nimi == Planeetan ja sen tähden nimen valintaa varten järjestettiin julkinen äänestys. NameExoWorlds: An IAU Worldwide Contest to Name Exoplanets and their Host Stars. IAU.org. 9.7.2014NameExoWorlds .NameExoWorlds . Joulukuussa 2015 IAU julkaisi nimet "Poltergeist" planeetalle ja "Lich" pulsarille, jota se kiertää.Final Results of NameExoWorlds Public Vote Released, International Astronomical Union, 15.12.2015. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Eksoplaneetat Luokka:Neitsyen tähdistö Luokka:Supermaat Luokka:Maankaltaiset planeetat
Otr

Otr (”Saukko”)Tynni 1980, s. 306 on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä kääpiö, Hreidmarrin poika sekä Fafnirin ja Reginnin veli.Tynni 1980, s. 110-113 Otr meni usein koskeen saukon hahmossa. Kerran hän oli pyydystänyt lohen ja istui joen törmällä syöden kalaa silmät ummessa. Silloin Loki iski Otrin kivellä kuoliaaksi, ja sitten Odin, Hoenir ja Loki nylkivät saukon. Samana iltana aasajumalat saapuivat Hreidmarrin taloon ja näyttivät saalistaan. Silloin Hreidmarr poikinen vangitsi heidät ja vaati heitä lunnasrahaksi täyttämään saukonnahan kullalla ja lisäksi peittämään sen kullalla myös päältä. Loki pyysi jumalatar Ránilta verkon, jolla hän pyydysti hauen muodossa koskessa asuvan kääpiö Andvarin. Sitten Loki vaati Andvarilta maksuksi vapaudesta virran tulta eli kultaa. Andvari antoi kaiken kultansa Lokille, mutta aikoi pitää itsellään Andvaranautin, taikasormuksen. Loki kuitenkin vaati senkin itselleen. Silloin Andvari kirosi kullan ja sanoi, että se johtaisi kahden veljeksen surmaan ja kahdeksan ylimyksen sotaan, eikä kukaan saisi aarteesta onnea. Jumalat antoivat Hreidmarrille kullan ja täyttivät sillä saukonnahan. He myös peittivät sen kullalla. Hreidmarr kuitenkin huomasi, että yksi viiksikarva näkyi vielä. Silloin Odin peitti karvan Andvaranautilla. Samalla Loki ilmoitti, että kulta koituisi Hreidmarrin ja hänen poikiensa turmaksi. Suuttunut Hreidmarr ei välitä kirouksesta, vaan ajaa jumalat tiehensä. Mutta myöhemmin Andvarin ja Lokin kirous käy toteen. == Lähteet == * Eddan sankarirunot. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. WSOY, 1980. ISBN 951-0-10173-7 === Viitteet === Luokka:Skandinaavisen mytologian kääpiöt
Niilo Visapää

Niilo Karl Robert Visapää (sukunimi vuoteen 1932 Backberg, 1904–1979) oli suomalainen teologian kandidaatti, kouluneuvos, yliopettaja ja rehtori. Visapään vanhemmat olivat Adolf Daniel Backberg (1868–1937) ja Alina Ingeborg Malmström (k. 1948). Hänen veljensä oli diplomi-insinööri ja kalterijääkäri Harry Backberg.Geni.com : Niilo Karl Robert Visapää Visapää pääsi ylioppilaaksi 1922 ja hän suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1926 sekä valmistui teologian kandidaatiksi 1929. Visapää toimi Kotkan lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina 1929–1935, Helsingin eteläisen seurakunnan virallisena apulaisena 1936–1944 ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton sotaorpotoiminnan johtajana 1944–1946. Hän oli Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa uskonnon, sielutieteen ja filosofian vanhempana lehtorina 1947–1969, yliopettajana 1969–1971 sekä rehtorina 1968–1971. Hän oli myös koulun kirjastonhoitajana 1948–1969. Visapää oli lisäksi kouluhallituksessa tilapäisenä tarkastajana 1950 ja 1952 sekä vt. kouluneuvoksena 1943, 1950–1953 ja 1955–1957. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen 1965.Norssin historia : Norssin Visapää ja Valjakka Visapää oli naimisissa vuodesta 1939 kirjailija Sinikka Kallio-Visapään kanssa.Kuka kukin on 1954 : Sinikka Kallio-Visapää == Teoksia == * Rahan kokoaminen, säästö ja käyttö. Suomen säästöpankkiliiton julkaisuja. Helsinki, 1956 == Toimitustöitä == * Kouluhartauden käsikirja; toim. Toivo Kulometsä, Vesa Nikunen, Niilo Visapää. WSOY, 1962 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Morgan Uceny

Morgan Uceny (s. 10. maaliskuuta 1985) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1500 metriä. Uceny voitti 1 500 metrin Timanttiliigan kokonaiskilpailun vuonna 2011. Hän voitti seitsemästä osakilpailusta kolme. Uceny juoksi 1 500 metrillä myös kauden 2011 kärkituloksen maailmassa 4.00,06. Se on myös hänen ennätyksensä. Uceny pääsi Daegun MM-kilpailujen loppukilpailuun 2011 ollen yksi kilpailun suosikeista, mutta kaatui ennen viimeisen kierroksen alkua, kun hän kompastui maahan kaatuneeseen Hellen Obiriin. Hän juoksi kuitenkin maaliin ollen alkuperäisissä tuloksissa kymmenes. Nataliya Tobiaksen kärähtäessä testosteronista nousi Uceny lopputuloksissa yhdeksänneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 Ucenylla oli jälleen epäonnea loppukilpailussa, kun hän kompastui viimeisen kierroksen alussa Ekaterina Kostetskayan jalkaan ja kaatui niin rajusti, että joutui keskeyttämään kilpailun. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 800 metriä: 1.58,37 (Berliini 2011) * 1 500 metriä: 4.00,06 (Lignano Sabbiadoro 2011) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ford V8

Ford V8 on Fordin vuosina 1932–1940 valmistama automalli. Ford V8 esiteltiin maaliskuun lopussa 1932. Tuolloin halvin Ford V8 katottomalla 18 Roadster- korilla maksoi Yhdysvalloissa 460 dollaria. Ford V8 osoittautui aluksi niin suosituksi malliksi, että autoja ei ehditty valmistaa kysyntää vastaavaksi. Suomessa Ford V8 esiteltiin kesäkuun 1932 alussa ja myynti alkoi saman vuoden lopussa. Fordin markkinaosuus Suomen automarkkinoilla vuonna 1932 oli jopa 60 prosenttia.Tekniikan Maailma 5/1986, s. 92–96 Vuonna 1920 Fordin perustaja Henry Ford antoi määräyksen 8- ja 12-sylinterisen moottorin suunnittelusta. V8-mallia saatiin kuitenkin odottaa pitkään, sillä T-malli oli yhä suosittu Yhdysvaltain automarkkinoilla. Fordin myynti kuitenkin laski vuosikymmenen kuluessa, koska pahimmat kilpailijat olivat teknisesti edellä eikä Ford kehittänyt mallistoaan tarpeeksi. Alentuneen myynnin vuoksi tehdas tuotti tappiota vuosina 1927 ja 1928, mutta ison kassansa ansiosta tehdas ei joutunut rahoitusongelmiin. Piirimyyjiä työllistivät paljon myydyn T-Fordin huoltotyöt. thumb|300px|Ford V8 vuosimalli 1934. Lopulta Ford sai V8-mallinsa valmiiksi 1932. Uudessa V8:ssa oli sivuventtiilit ja sylinteriryhmät olivat 90° kulmassa toisiinsa nähden. Vuoden 1932 V8-mallin ongelmana oli jäähdyttimen liiallinen kuumeneminen kuumissa sääoloissa. Tehdas korjasi teknisiä ongelmia, joskin vesipumpun V8-moottori sai vasta vuonna 1937. Ajan myötä V8-moottorista tuli luotettava lujan kampikoneistonsa ja yksinkertaisen rakenteensa ansiosta. Ensimmäisen 1932 vuosimallin V8:n teho oli 48,5 kW (65 hv, tehonormi ei tiedossa). Moottorin iskutilavuus oli 3 621 cm³. Suurin vääntömomentti oli 176 Nm (130 lbft). Avomalli Roadster painoi 1 090 kiloa. Huippunopeus oli 121 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 16,8 sekuntia. Vuosien 1932–1934 malleja valmistettiin noin miljoona kappaletta. http://www.autozine.org/Archive/Ford/classic/V8.html Vuosimallin 1933 kori muotoiltiin uudelleen ja akseliväli piteni 284 senttiin. Teho nousi 82 hevosvoimaan (61 kW) ja seuraavana vuonna 85 hevosvoimaan (63 kW). Suhteellisen kevyen korinsa ja V8-moottorinsa ansiosta Ford V8 oli 1930-luvun parhaita kiihtyjiä tavallisten autojen luokassa. Vaihteita oli kolme, joista 2–3 synkronoituja ja ykkönen synkronoimaton. Tyypillinen kulutus oli 9–12 litraa / 100 km. Etujousituksena oli poikittainen lehtijousi ja jäykkä etuakseli. Vuonna 1935 Ford esitteli pienemmän V8-moottorin iskutilavuudeltaan 2 227 cm³. Sen teho oli 45 kW (60 hv). Sitä valmistettiin pitkään, Ranskassa vielä vuonna 1960 Vedette-mallissa oli sama moottori. Nestejarrut V8-malli sai vuonna 1939. Yhdysvaltain lisäksi Ford V8-mallia valmistettiin kahdeksassa muussa maassa, lisäksi V8-mallin kokoonpanoa oli 24 maassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == V8 Luokka:1930-luvun autot Luokka:1940-luvun autot
Ervin Zukanović

Ervin Zukanović (s. 11. helmikuuta 1987 Sarajevo) on bosnialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut useita vuosia Belgiassa ja Italiassa. Kesästä 2019 alkaen hän edustaa saudiarabialaista Al- Ahlia. Hän aloitti uransa vuonna 1993 TSV Neussissa. Vuonna 1998 hän siirtyi FK Bubamaraan. Vuonna 2005 hän siirtyi Željezničar Sarajevoon ja vuonna 2006 Austria Lustenaun reservijoukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi Velež Mostarissa. Vuoden 2008 hän aloitti FC Sulzbergissa ja heinäkuussa samana vuonna hän siirtyi KFC Uerdingen 05:een. Tammikuussa 2009 hän siirtyi FCV Dender EH:iin. Kesäkuussa 2010 hän siirtyi KAS Eupeniin, tehden kolmen vuoden sopimuksen belgialaisseuran kanssa. Kesällä 2011 hän siirtyi KV Kortrijkiin. Joulukuussa 2012 hän teki neljän ja puolen vuoden sopimuksen KAA Gentin kanssa. Kesäkuussa 2014 hän siirtyi Chievo Veronaan lainalle. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi UC Sampdoriaan. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle AS Romaan. Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa Zukanović teki debyyttinsä 16. lokakuuta 2012 Liettuaa vastaan. Hän on naimisissa Eminan kanssa ja heillä on poika Armin. == Lähteet == * Profiili National Football Teams-sivustolla * Profiili Soccerway-sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili AS Roman sivustolla Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hempukka ja hunsvotti

Hempukka ja hunsvotti (The Duchess and the Dirtwater Fox) on yhdysvaltalainen romanttinen lännenkomedia vuodelta 1976. Sen on ohjannut Melvin Frank ja sen pääosia näyttelevät Goldie Hawn ja George Segal. Ohjaaja Frank teki myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Barry Sandlerin ja Jack Rosen kanssa. ==Juoni== Tanssityttö Duchess (Hawn) ryöstää uhkapeluri Dirtwater Foxin (Segal) pankkirosvoilta huijaaman rahaläjän. Fox lähtee tytön perään, ja rosvot jahtaavat puolestaan miestä. Duchess ja tyttö saavat kyydin Salt Lake Cityyn mormoniseurueen mukana. Matkalla sattuu monia kommelluksia. ==Vastaanotto== Goldie Hawn oli roolistaan Golden Globe -ehdokkaana. Hempukka ja hunsvotti tuli Suomessa ensi-iltaan marraskuussa 1976, sai teatterikierroksellaan 19 072 katsojaa.Video-oppaassa vuodelta 1995 Sam Inkinen kiteytti elokuvan tarjoavan ”epäinnostavia farssiaskeleita” ja antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle yhden tähden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1976 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat
Kikurinjärvi

Kikurinjärvi on Pirkanmaalla Urjalan Honkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma- alueeseen. Kikurinjärvi on osa Lumijoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 57 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,2 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Urjalan kirkonkylästä pohjoiseen. Rannat ovat metsäistä moreenimaastoa, jota ympäröi joitakin pieniä peltopalstoja. Asutus on harvaa, mutta rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järvessä on kaksi vierekkäistä luotoa, joista toinen on asuttu ja yhdistetty toiseen. Järven itärantaan laskee kymmenen metsäojaa, joista kaksi merkittävintä ovat etelärantaan laskeva Kuurikaisen suo-ojien johto-oja ja Niitoksen läpi valuva pelto-oja. Järven eteläpäässä on Iisakinlähde-niminen lähde. Järven laskuoja Kikurinoja lähtee järven itärannasta ja se yhtyy viiden kilometrin päässä pohjoisessa ohittavaan Riehunojaan, joka jatkaa Laadunjärven ja Lumijärven jälkeen Lumijokena. Lumijoki yhtyy Tarpianjokeen ennen Jalantia, joka laskee Vanajaveden Jumuseen. Sen eteläpään ohitse kulkee Halkivahantie ja pohjoispäässä on Kikurin kulmakunta. == Vedenlaatu == Se on erittäin rehevöitynyt, vedenväri on ruskea ja vesi on melko hapanta (pH 5,9). == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Urjalan järvet
Onvest

Onvest Oy on suomalainen perheyritys, joka on perustettu vuonna 1997, mutta sen historia ulottuu yli sadan vuoden taakse. Yhtiön ja sen edeltäjien omistus on säilynyt koko ajan saman perheen piirissä. Onvestin omistuksiin kuuluu kiinteistöomistuksia ja terästukkuri Feon Oy, minkä lisäksi se hallinnoi merkittävää sijoitusvarallisuutta. Yhtiön omistajia ovat Marja Toivanen ja Maria Toivanen-Warras. == Historiaa == Onninen Oy perustettiin vuonna 1913 Turussa, kun liikemies Alfred Onninen päätti ryhtyä vesijohtoalan urakoitsijaksi. Liiketoiminta laajeni asennustoiminnasta LV-tukkukauppaan 1920-luvulla. Vuonna 1927 yhtiörakennetta uudistettiin ja syntyi Vesijohtoliike Onninen Oy.Onvest ja sen historiatiedot. PRH:n Virre- yritysrekisteri (hakusana Onvest). Viitattu 1.9.2015. Samaan aikaan liiketoiminnan painopiste siirtyi Helsinkiin. Jo 1930-luvulla tukkukauppa kasvoi liiketoiminnaltaan suuremmaksi kuin vesijohtojen asennustoiminta. Sotien jälkeen 1940-luvulla Onninen ryhtyi rakentamaan valtakunnallista toimipaikkaverkkoa. Kesäkuussa 2016 Onvest Oy myi Onninen Oy:n koko osakekannan Kesko Oyj:lle. Huhtikuussa 2018 Onvest Oy:n liiketoiminta jakautui kahteen erilliseen yhtiöön: Maarit Toivasen ja hänen lastensa omistaman uuden yhtiön nimi on Conficap Oy. Marja Toivasen ja Maria Toivanen-Warraksen omistaman yhtiön nimi on Onvest Oy. Conficapin omistukseen siirtyivät talotekniikkayhtiö Are, sijoitusliiketoiminta, osa kiinteistöliiketoiminnasta sekä huomattavat likvidit varat. Onvestin omistukseen siirtyi valtaosa puretun Onvestin kiinteistöomistuksista, terästukkuri Feon sekä merkittävä sijoitusvarallisuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Onvestin kotisivut Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Katkuinen kuoleman tie

Katkuinen kuoleman tie (The Way to Dusty Death) on Alistair MacLeanin samannimiseen kirjaan perustuva televisioelokuva vuodelta 1996. Elokuvan on ohjannut Geoffrey Reeve ja käsikirjoittanut Paul Wheeler. Elokuvan ainoa tähtinäyttelijä oli Linda Hamilton. Elokuva kertoo Coronado-nimisestä kilpa- tallista ja sen ympärillä tapahtuvasta vehkeilystä. == Rooleissa == Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Alex Pritchard

Alex David Pritchard (s. 3. toukokuuta 1993 Orsett) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Sivassporia lainalla Englannin Ykkösliigan Birminghamista. == Ura == Pritchard aloitti jalkapallon West Ham Unitedin akatemiassa. Hän siirtyi Tottenhamin juniorijoukkueeseen kesäkuussa 2009. Aikuisuransa alkuvuosina hän edusti lainalla Peterboroughia, Swindonia ja Brentfordia. Kaudella 2014–2015 Pritchard nosti omaa tekemistään uudelle tasolle. Hän teki Brentfordin riveissä kauden aikana 12 maalia ja valittiin Mestaruussarjan tähdistöön kauden päätteeksi. Kauden 2015–2016 Pritchard aloitti Tottenhamin riveissä. Hänet vuokrattiin tammikuun siirtoikkunassa loppukauden pituisella lainasopimuksella West Bromwichiin. Elokuussa 2016 Pritchard siirtyi Norwichiin kirjoittaen nelivuotisen sopimuksen. Hän pelasi seurassa puolentoista kauden aikana 38 Mestaruussarjan ottelua ja teki seitsemän maalia. Tammikuusta 2018 kesään 2021 hän edusti Huddersfieldiä. Hän pelasi seurassa 44 valioliigaottelua ja teki kolme maalia. Mestaruussarjassa hän pelasi 36 ottelua. Hän siirtyi kesällä 2021 Sunderlandiin. Hän pelasi Englannin Ykkösliigassa pudotuspelit mukaan lukien 39 ottelua ja teki neljä maalia. Mestaruussarjassa pelaamissaan 65 ottelussa hän teki viisi maalia. Hän siirtyi Birminghamiin helmikuussa 2024 ja pelasi loppukauden aikana yhdeksän mestaruussarjaottelua. Hän pelaa kauden 2024–2025 lainalla Sivassporissa, jossa on vuodenvaihteeseen mennessä pelannut 12 Turkin Superliigan ottelua. Pritchard pelasi Englannin alle 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. Hän pelasi kahdessa ottelussa myös alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Rikkinen

Kalevi Vilho Rikkinen (s. 14. toukokuuta 1936 Pietarsaari) on suomalainen maantieteilijä ja Helsingin yliopiston kulttuurimaantieteen emeritusprofessori. Rikkisen vanhemmat olivat ratavartija Vilho Rikkinen ja rautatieläinen Helmi Maria Mäkitalo. Hän pääsi ylioppilaaksi 1956 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1961, lisensiaatiksi 1962 ja tohtoriksi 1966. Rikkinen toimi Helsingin yliopistossa assistenttina 1960–1964, dosenttina 1968–1970, apulaisprofessorina 1970–1973, vt. professorina 1971–1972 sekä vuodesta 1973 alkaen kulttuurimaantieteen professorina sekä maantieteen laitoksen esimiehenä vuodesta 1974. Rikkinen oli lisäksi Kustannus Oy Otavan maantieteilijänä 1960–1964 sekä valtion luonnontieteellisen toimikunnan tutkimusassistenttina 1964–1967 ja vt. nuorempana tutkijana 1967–1969. Rikkinen jäi professorin virasta eläkkeelle 1999. Rikkinen on ollut naimisissa vuodesta 1960 alkaen Helsingin yliopiston maantieteen didaktiikan emeritaprofessori Hannele Rikkisen, o. s. Iso-Ahola kanssa. Helsingin yliopiston kasvitieteen professori Jouko Rikkinen on heidän poikansa.Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg) Rikkinen toimi Filosofisen tiedekunnan promootiossa promoottorina vuonna 1997. Vuosina 1976-1985 hän toimi Eteläpohjalaisen osakunnan inspehtorina. == Teoksia == * Geographische Abgrenzung von städtischen Agglomerationen auf Grund ihres räumlichen Wachstums in Süd-Pohjanmaa, Finnland, väitöskirja. 1966 * Decline of railroad passenger traffic in Minnesota. 1968 * Population changes in the incorporated hamlets of Minnesota, 1930-1960. 1968 * Bevölkerungsveränderungen im Bereich von Budapest in den Jahren 1869-1966. 1969 * Kalevala, Minnesota: agricultural geography in transition. 1969 * The net-migration of young people in Minnesota: 1950-1960. 1969 * Migration trends of older aged persons in Minnesota ; kirjoittajat Kalevi Rikkinen ja Arnold Alanen. 1970 * Markov chain analysis of interprovincial migration in Finland. 1971 * Typology of farms in central Finland. 1971 * Boundary changes in a rural-urban fringe. 1972 * Suomen asutusmaantiede. 1977 * Suuri Kuolan retki 1887. Otava 1980 * Helsingin yliopiston maantieteen laitoksen synty. Helsinki 1983 * Ragnar Hult and the emergence of geography in Finland, 1880-1900. Helsingin yliopiston maantieteen laitoksen julkaisuja. A 132. Helsinki 1988 * Suomen aluemaantiede. 1990, 2. uud. painos 1994 * A Geography Of Finland. 1992 * Suomen aluemaantiede : opiskelijan opas. Helsingin yliopisto, Lahden koulutus- ja tutkimuskeskus, Lahti 1992 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ratamestari

Ratamestari oli alempi rautatievirkamies, joka johti tietyn rataosuuden ylläpito- ja kunnostustöitä sekä toimi rataosuuden ratavartijoiden esimiehenä. Ratainsinööri oli puolestaan ratamestarin esimies.Tietosanakirja 1909-1922 osa 7. Oulun tuomiokunta-Ribes : hakusana Ratamestari Ratamestarilla oli virka- asunto vastuullaan olevan rataosuuden varrella. == Lähteet == Luokka:Rautatiealan ammatit
J. A. Wecksell

Johan (Juho, Hannes) August Wecksell (18. heinäkuuta 1879 Jämijärvi – 5. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja.Päivästä päivään. 50 vuotta täyttää tänään..., Helsingin Sanomat, 18.07.1929, nro 190, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 14.07.2024 Wecksellin vanhemmat olivat kirkkoherra Hugo Waldemar Wecksell (1847–1910) ja Hulda Augusta Heikel (1853–1926). Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905. Wecksell kuului jo opiskeluaikanaan Vanamo- yhdistyksen ympärille kokoontuneisiin luonnontieteilijöihin, jotka harrastivat suomenkielisen luonnontieteellisen kirjallisuuden edistämistä ja suomenkielen käyttöä tällä alalla. Wecksell toimitti tietosanakirjoja ja hakuteoksia sekä oli myös näiden teosten toimitussihteerinä. Hän oli lisäksi luonnonhistorian opettajana Tampereen ja Helsingin kouluissa ja vuosina 1912-1919 Lepaan puutarhaopistossa sekä toimi aikakauslehti Luonnon Ystävän toimittajana 1907-1909. Wecksell oli toimittamassa muun muassa 1909–1922 julkaistua Tietosanakirjaahttps://runeberg.org/tieto/, Otavan Isoa Tietosanakirjaa, Pientä Tietosanakirjaa, Aikalaiskirjaa ja Maamiehen käsikirjaaFinna. Maamiehen käsikirja. Otava, 1943. . Wecksell oli Tyrvännön kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Vanamo-seuran varapuheenjohtaja 1923-1924. Wecksell oli naimisissa 1910–1948 filosofian maisteri Laura Lydia Lovisa Högmanin (k. 1948) kanssa. Kirjailija ja runoilija Josef Julius Wecksell oli J. A. Wecksellin setä.Arno Forsius : Törnström-Hiidenheimo -suvun hautoja Vihdin hautausmaalla, Osa 2 Kuka kukin oli 1961 (Wikiaineisto) == Teoksia == * Kuinka kasvit syövät? Uusmaalaisen ylioppilas-yhdistyksen kansantajuisia esitelmiä. 1. Sarja 7-8. Helsinki 1903 == Suomennoksia == * Ossian Lundén : Puutarhan maaperä- ja lannoitusoppi : kouluille ja viljelijöille. Otava 1916, 2. tarkastettu ja lyhennetty laitos 1925 * Gunnar Andersson : Jokapäiväinen leipämme : ravintokasvit maailmantuotannossa. Otava 1920 * Axel Grönvik : Kenraaleja ja kenttäeverstejä. Otava 1940 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kustannustoimittajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomentajat Luokka:Tyrvännön kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Samppanjaa ja syrjähyppyjä

Samppanjaa ja syrjähyppyjä (A Touch of Class) on brittiläinen romanttinen komedia vuodelta 1973. Sen on ohjannut Melvin Frank, joka myös laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Jack Rosen kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät George Segal ja Glenda Jackson, joka voitti roolistaan Oscarin. ==Juoni== Lontoossa asuva amerikkalainen, vakuutusalalla työskentelevä Steve Blackburn (Segal) on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Muotisuunnittelija Vickie Allessio (Jackson) on hiljattain eronnut kahden lapsen äiti. Steve ja Vickie törmäävät yhä useammin toisiinsa hoitaessaan arkisia asioitaan Lontoossa. Steve on vaimolleen uskoton tämän ollessa matkoilla, kuten juuri nyt kun vaimo on käymässä vanhempiensa luona Yhdysvalloissa. Vickie on valmis pieneen seikkailuun Steven kanssa, kunhan se hoidetaan tyylillä eikä missään halvoissa motelleissa. Steve houkuttelee Vickien mukaan työmatkalleen Malagaan ja sen jälkeen yhteiselle lomaviikolle Marbellaan. Asiat eivät kuitenkaan järjesty aivan yksinkertaisesti. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto== Glenda Jackson sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon, ja elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta. Jackson ja Segal saivat molemmat rooleistaan Golden Globe -palkinnon. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi luonnehti Samppanjaa ja syrjähyppyjä tuoreeltaan hyväntuulisesti ja joustavasti ohjatuksi moderniksi komediaksi, joka tarjoaa hyviä Lontoo- ja Espanja-näkymiä ja Glenda Jacksonin mainiota näyttelijäntyötä. == Lähteet == Luokka:Romanttiset komediat Luokka:Vuoden 1973 brittiläiset elokuvat
Moulvibazarin piirikunta

Moulvibazarin piirikunta () on yksi Bangladeshin koillisosassa sijaitsevan Sylhetin alueen neljästä piirikunnasta. Piirikunnan keskus Mouvlibazar (56 537 as., 2011). Piirikunnan pinta-ala on 2 799 neliökilometriä ja väkiluku 1 919 062 (VL 2011). Piirikunnan naapureina ovat lännessä Habiganjin ja pohjoisessa Sylhetin piirikunta sekä idässä Intian Assamin ja etelässä Tripuran osavaltio. Piirikunta jakautuu paikallistasolla seitsemään upazilaksi kutsuttuun osaan. thumb|230px|left|Teeviljelmää Moulvibazasrin piirikunnan Srimangalin upazilassa. Piirikunta on viljelyalaltaan ja tuotantomäärältään Bangladeshin tärkein teealue. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bangladeshin piirikunnat
Georg Pimenoff

Georg Pimenoff (15. huhtikuuta 1895 Tervakoski – 8. toukokuuta 1955 Helsinki)Georg Pimenoffin kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 11.5.1955, HS Aikakone. Viitattu 24.3.2018. oli suomalainen kielenkääntäjä, joka tunnetaan vuonna 1942 julkaistun ensimmäisen suomenkielisen Koraanin kääntäjänä. == Elämä == Tervakoskella syntyneen Pimenoffin isä oli kotoisin Vienan Karjalasta. Vuonna 1904 hän aloitti opinnot Helsingin venäjänkielisessä Aleksanterin kimnaasissa ja toimi myöhemmin opiskeluaikoinaan myös kotiopettajana. Vuonna 1913 Pimenoff valmistui Pietarin valtionyliopiston lakitieteellisestä tiedekunnasta, jonka jälkeen hän työskenteli kääntäjänä ja kieltenopettajana. Pimenoff hallitsi suomen ja venäjän lisäksi myös ruotsin, englannin, saksan ja ranskan kielet sekä myös jonkin verran tanskaa, italiaa, latinaa ja esperantoa. Vuodesta 1927 lähtien Pimenoff toimi Britannian ja ulkomaiden raamattuseuran (British and Foreign Bible Society) Suomen-osaston johtajana sekä myöhemmin vielä Suomen Pipliaseuran toiminnanjohtajana. Vaikka hän oli itse ortodoksi, oli Pimenoff kiinnostunut myös itämaista uskonnoista, joogasta ja teosofiasta sekä muun muassa Freudin ja Jungin ajatuksista.Suikkanen, Mikko: Yksityinen Susi - Zinetullah Ahsen Bören (1886-1945) eletty ja koettu elämä, s. 108–109, 149. Pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, 2012. Teoksen verkkoversio Jatkosodan aikana Pimenoff toimitti Raamattuja Suomessa olleille neuvostoliittolaisille sotavangeille ja järkyttyi vankileirien huonoista olosuhteista. Hän laati asian vuoksi kirjelmän Kansainväliselle Punaiselle Ristille, jota viranomaiset kuitenkin pitivät valtion turvallisuuden vaarantamisena. Vuonna 1942 Pimenoff tuomittiin kolmen vuoden vankeusrangaistukseen, josta hän vapautui hieman ennen sodan päättymistä kesällä 1944. == Koraanin käännös == Pimenoffin suomentama Koraani ilmestyi vuonna 1942 turkkilaissyntyisen tamperelaisen kauppiaan Zinetullah Ahsen Bören kustantamana. Ajatuksen teoksen kääntämisestä esitti ensimmäisenä liikemies Rafael Haarla jo vuonna 1931. Ahsen Böre valitsi kääntäjäksi ystävänsä Pimenoffin, joka oli aikaisemmin suomentanut myös hänen kustantamansa englantilaisen lordi Headleyn kirjan Heräämiseni islamiin. Pimenoff aloitti työn lopulta vuonna 1936, mutta arabiaa taitamattomana hän joutui tekemään käännöksen Koraanin englanninkielisestä laitoksesta. Koska Pimenoff oli kristitty, ei Ahsen Böre uskaltanut lisätä teokseen hänen nimeään, vaan se julkaistiin anonyymin suomentajan käännöksenä. == Perhe == Georg Pimenoffin tytär on kirjailija Veronica Pimenoff. == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet