EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ahmed Said Ahmed

Ahmed Said Ahmed (s. 4. heinäkuuta 1998 Somalia) on suomalainen ja somalialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Vantaan Jalkapalloseuraa. Hän on pelannut myös Veikkausliigaa PK-35 Vantaan joukkueessa ja edustanut Somalian maajoukkuetta. Pelipaikaltaan Said Ahmed on keskuspuolustaja. Viitattu 28.5.2016. == Ura == Said Ahmed on aloittanut jalkapallon Lehmon Pallo -77:ssä, mutta muutti 13-vuotiaana Vantaalle ja on varsinaisesti Vantaan Jalkapalloseuran kasvatti. Hän on pelannut myös NJS:ssä, AC Kajaanissa, IF Gnistanissa ja Grankulla IFK:ssa. Hän debytoi PK-35 Vantaan paidassa kaudella 2015, jolloin hän pelasi yhden Ykkösen ottelun PK-35:n noustessa Veikkausliigaan. Said Ahmed teki veikkausliigadebyyttinsä toukokuussa 2016 FC Interiä vastaan. Said Ahmed debytoi Somalian jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2019 pelattussa MM-karsintaottelussa Zimbabwea vastaan. Näin hän ei voi enää edustaa Suomen jalkapallomaajoukkuetta. == Yksityiselämä == Hän on muuttanut Somaliasta Suomeen 9-vuotiaana, on yksinhuoltajaperheestä, jossa on ollut 11 lasta. Myös hänen veljensä Abdulkadir Said Ahmed pelaa jalkapalloa VJS:ssä ja hänen toiseksi vanhin veljensä Suldaan Said Ahmed on Helsingin kaupunginvaltuutettu ja kansanedustaja. Abdulkadir ja Ahmed Said Ahmed aloittivat junioreina Lehmon Pallossa Kontiolahdella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomen somalit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuori Morse

Nuori Morse (engl. Endeavour) on brittiläinen televisiosarja, joka kertoo kirjailija Colin Dexterin luoman hahmon Endeavour Morsen nuoruusvuosista poliisivoimissa 1960-luvun Britanniassa. Sarjan ensimmäinen osa, televisioelokuva, valmistui vuonna 2012. Britanniassa sarjaa esittää ITV ja Suomessa Yle TV1. Iäkkäämmästä Morsesta kertonutta televisiosarjaa, Komisario Morsea, tehtiin vuosina 1987–2000. == Asetelma == Sarjan tapahtumat alkavat vuodesta 1965. Endeavour Morse on lopettanut kolme vuotta kestäneet opintonsa Lonsdale Collegessa Oxfordissa vailla tutkintoa. Yliopiston jälkeen hän palvelee vähän aikaa armeijassa ennen ryhtymistään poliisiksi. Sarjan tapahtumapaikkana on Oxford ja rikoskonstaapeli Morsea esittää Shaun Evans. Muissa päärooleissa nähdään Roger Allam rikoskomisario Fred Thursdayna ja Anton Lesser ylikomisario Bright'na. == Tuotanto == Sarjan käsikirjoittaja on Russell Lewis. Musiikin sarjaan on säveltänyt Barrington Pheloung. Sarjaa on tehty kahdeksan tuotantokautta, ja ITV on tilannut sarjaan yhdeksännen tuotantokauden. Sarjassa esiintynyttä toimittaja Dorothea Frazia esittänyt Abigail Thaw on alkuperäistä ylikomisario Morsea esittäneen John Thaw'n tytär. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun brittiläiset rikossarjat Luokka:2020-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2020-luvun brittiläiset rikossarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat
Aati Marttinen

Aati Marttinen (s. 26. joulukuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Marttinen edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Kaudella 2015 Marttinen pelasi 13 Kakkosen ottelua Åbo IFK:ssa.Aati Marttinen Soccerway-sivustolla Marttinen nousi FC Interin junioreista edustusjoukkueeseen kaudeksi 2016. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 9. toukokuuta 2016, kun FC Inter hävisi IFK Mariehamnille kotonaan 0–2. Kauden 2018 hän pelasi lainalla tuolloin Ykkösessä pelanneessa Valkeakosken Hakassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rakennusfysiikka

Rakennusfysiikka on tekniikan ala, joka kattaa rakennusten ja rakenteiden lämpö- ja kosteusteknisen toiminnan sekä akustiikan. Rakennusfysiikkaa tarvitaan erityisesti rakentamisen ja korjaamisen suunnitteluvaiheessa. Alaa säätelevät voimakkaasti rakentamismääräykset, jotka ovat olleet voimakkaassa muutoksessa 2000-luvulla. Muutosten taustalla on rakennusten energiankulutuksen pienentämistavoitteet. Energiatehokkuusvaatimukset ovat johtaneet uusiin rakenneratkaisuihin ja rakennusmateriaaleihin. Rakennusfysiikan alalle on tyypillistä laskentaohjelmien käyttö ja standardointi. Alan tutkimusta tehdään esimerkiksi Tampereen Teknillisessä yliopistossa. Rakennusfysikaalisen suunnittelun perustehtävät lämmön osalta liittyvät energiatehokkuuteen, rakenteiden ja materiaalien säilyvyyteen ja käyttäjien kokemaan lämpöviihtyvyyteen. Tavoitteena on luoda ympäristö, jossa energiankulutus on pieni, rakenteet eivät rasitu ja käyttäjät kokevat lämpöolot tarkoituksenmukaisiksi. Kosteuden suhteen tavoitteena on rajoittaa ylimääräisen kosteuden tunkeutumista rakenteisiin, varmistaa rakenteiden riittävä kuivumiskyky, säilyttää rakenteet ja materiaalit sekä parantaa asunnon kosteusviihtyvyyttä. Myös sisäilman laadun parantaminen ja rakennusvaipan ilmanpitävyys ovat oleellisia osa-alueita. == Lähteet == Luokka:Rakennustekniikka
Sokeriannoona

Sokeriannoona (Annona squamosa) on pienikokoinen trooppinen hedelmäpuu. Puu kasvaa 3-6 metrin korkuiseksi. Lehvästö on avoin. Lehdet ovat asettuneet vuorotellen lyhyisiin, karvaisiin versoihin. Tuoksuvat kukat puhkeavat lähelle oksien kärkeä joko yksitellen, kaksittain tai neljän ryhmissä. Käpymäisessä hedelmässä on 20-38 siementä, joskus enemmänkin. Joissakin yksilöissä kasvaa siemenettömiä hedelmiä. Sokeriannoonan alkuperää ei tunneta. Sitä kasvatetaan yleisesti Etelä-Amerikassa ja Meksikon eteläosissa, mutta ei niinkään Keski- Amerikassa. Se on levinnyt viljelyksistä luontoon Jamaikalla, Puerto Ricossa, Barbadoksella ja Australiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Annona squamosa Luokka:Annoonat
Keitosta pähkinöihin

Keitosta pähkinöihin () on vuonna 1928 valmistunut yhdysvaltalainen lyhyt mykkäelokuva, jonka pääosissa nähdään Ohukainen ja Paksukainen eli Stan Laurel ja Oliver Hardy. Elokuvan toisinto oli päivälliskohtaus kaksikon myöhäisemmässä elokuvassa Lorvista loordiksi (1940), jossa näyttelijätkin olivat pysyneet Tiny Sandfordia lukuun ottamatta samoina. Hänen roolinsa korvasi Jimmy Finlayson. == Roolit == Luokka: Ohukainen ja Paksukainen -elokuvat Luokka:Vuoden 1928 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat
Lauri Niinioja

Lauri Aleksanteri Niinioja (aik. Gustafsson, 8. joulukuuta 1883 Vaasa – 22. lokakuuta 1962 Vaasa) oli suomalainen tukkukauppias, joka toimi 35 vuotta Lassila & Tikanoja Oy:n eri johtotehtävissä vuodesta 1919 alkaen ja toimitus­johtajana 1952–1954. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1949. (maksullinen) Lauri Niinioja syntyi junailijaisän pojaksi Vaasassa, jonne perhe oli muuttanut Hattulasta. Kansakoulun jälkeen hän pääsi 1897 myymäläapulaiseksi Carl Finnilän vähittäiskauppaan. Hänen kykynsä huomattiin, ja hän eteni Finnilän tukkukaupan puolelle; se oli alueen suurin tuontiliike, joka teki kauppaa monilla eri artikkeleilla Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla sekä Keski-Suomessa. Niinioja sai vastatakseen Finnilän sivuliikkeen Ähtärissä. Finnilän palveluksessa hän tutustui Frithiof Tikanojaan ja Josef Lassilaan, jotka lähtivät 1905 perustamaan omaa yritystään. Niinioja peri Tikanojan työn Finnilän kauppamatkustajana, kunnes lähti vuonna 1909 mukaan Berglund & Ylkänen -nimiseen tukkuliikkeeseen, jonka neljä perustajaa olivat myös lähtöisin Finnilältä. Kymmenen vuoden osto- ja myyntipäällikön tehtävien jälkeen Niinioja siirtyi 1919 Lassilan ja Tikanojan perustaman tukkukaupan toimitusjohtajan apulaiseksi. Hän sai Lassila & Tikanojassa vähitellen muitakin tehtäviä, kuten yhtiön suuren puku- ja paitatehtaan toimitus­johtajuuden. Kauppaneuvos Tikanojan siirryttyä eläkkeelle Niinioja toimi koko yhtymän toimitusjohtajana 1952–1954. Yhtymän johtokunnan jäsenenä hän oli vuodesta 1919 kuolemaansa 1962 saakka. Niinioja sai myös elinkeinoelämän monia luottamustehtäviä. Hän toimi Suomen Pankin Vaasan konttorin valvojana sekä johtokunnan jäsenenä Suomen Tukku­kauppiaiden Liitossa, Vaatetus­teollisuuden Yhdistyksessä ja Vaatetus­teollisuus­liitossa. Perheetön Niinioja tunnettiin myös lahjoittajana sekä harrastelijamaanviljelijänä Hattulan Nuuttilan tilalla 1918–1945, kunnes viranomaiset ottivat tilan siirtoväen käyttöön. == Katso myös == * Maija ja Lauri Niiniojan rahasto, Lauri Niiniojan testamenttirahasto ==Lähteet== Luokka: Vuonna 1883 syntyneet Luokka: Vuonna 1962 kuolleet Luokka: Kauppaneuvokset Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat
Casale Corte Cerro

Casale Corte Cerro on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Casale Corte Cerron naapurikunnat ovat Germagno, Gravellona Toce, Omegna, Loreglia ja Ornavasso. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Raffaello Gambino

Raffaello Gambino (18. huhtikuuta 1928 Rooma – 26. elokuuta 1989 Rooma) oli italialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Gambino kuului Italian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Raffaello Gambino Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Juhani Maijala

Juhani Maijala (s. 1939) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Lassila & Tikanoja Oyj:n hallituksen puheenjohtajana 2001–2010, toimitusjohtajana 1983–1998 sekä samaan yhtiöryhmään kuuluneiden Säkkivälineen toimitusjohtajana 1993–1996 ja Tiklaksen toimitusjohtajana 1980–1983.Lassila & Tikanoja osakeanti 2004 , listalleottoesite (PDF), Finanssivalvonta 2004. Maijala on koulutukseltaan ekonomi ja oikeustieteen kandidaatti. Ennen uraansa Lassila & Tikanoja -yhtymässä Maijala toimi 1975–1977 hammaskuvauslaitteita valmistavan Palomexin varatoimitusjohtajana. Hän siirtyi 1977 Lassila & Tikanojan talousjohtajaksi ja sitten Tiklaksen toimitusjohtajaksi. Yhtymän päätoimisena hallituksen puheenjohtajana Maijala toimi vuodesta 2001 vuoteen 2010.Executive Profile: Juhani Maijala B.Sc. (Econ.), Bloomberg. Viitattu 28.5.2016. ==Lähteet== Luokka: Vuonna 1939 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat
Renato De Sanzuane

Renato De Sanzuane (5. maaliskuuta 1925 Venetsia – 23. kesäkuuta 1986 Mestre) oli italialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. De Sanzuane kuului Italian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Renato De Sanzuane Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Lucio Ceccarini

Lucio Ceccarini (13. joulukuuta 1930 Rooma – 14. heinäkuuta 2009) oli italialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Ceccarini kuului Italian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hänen Andrea- poikansa kilpaili uinnissa olympiatasolla ja Enrico-poika pelasi vesipalloa Italian pääsarjassa.Olympics at Sports-Reference.com Ceccarini kuoli sairastettuaan pitkään 78-vuotiaana 14. heinäkuuta 2009.http://www.nuoto.it/leggi.php?leggiID=20554 == Lähteet == * Lucio Ceccarini Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Carlo Peretti

Carlo Peretti (5. maaliskuuta 1930 Firenze – 1. kesäkuuta 2018 Marciana Marina) oli italialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Peretti kuului Italian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference.com Hän kuoli Elban saarella Marciana Marinassa 88-vuotiaana 1. kesäkuuta 2018.http://www.sportolimpico.it/index.php?option=com_content&view;=article&id;=2050%3Aperetti&catid;=194%3Ain- memoriam&Itemid;=242 == Lähteet == * Carlo Peretti Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Okarennokki

Okarennokki (Tribulus terrestris) on mehikorvakasveihin kuuluva yksivuotinen, ruohovartinen kasvi. Kasvilla on rennot piikikkäät oksat, parilehdykkäiset lehdet ja keltaiset viisiterälehtiset kukat, joiden halkaisija on 10-15 mm. Kasvin siemenet tarttuvat ohikulkeviin ihmisiin tai eläimiin pienillä väkäsillä. Okarennokkia on käytetty rohdoksena siinä uskossa, että se lisää testosteronin tuotantoa. Tribulus Terrestris Overview Kontrolloiduissa tutkimuksissa kasvin ei ole havaittu kohottavan testosteronitasoa ihmisissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Tribulus terrestris *United States Department of Agriculture (USDA): Tribulus terrestris Luokka:Mehikorvakasvit
István Szívós (vesipalloilija, 1920)

István Szivós (20. elokuuta 1920 Szeged – 22. kesäkuuta 1992 Budapest) oli unkarilainen vesipallon olympiavoittaja ja Euroopan mestari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös ratauinnissa. Szivós voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956, olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja Euroopan mestaruuden Torinossa 1954. Melbournessa hän osallistui myös miesten 200 metrin rintauintiin. Hänen István-poikansa on vesipallon olympiavoittaja ja yhteensä nelinkertainen olympiamitalisti ja Márton- pojanpoikansa olympiatason vesipalloilija.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * István Szivós, Sr. Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset uimarit Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
István Szívós

István Szívós -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * István Szívós (1920–1992), unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja * István Szívós (1948–2019), unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja, edellisen poika
Michal Kempný

Michal Kempný (s. 8. syyskuuta 1990 Hodonin, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Extraliga-joukkue HC Sparta Prahaa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käpyannoona

Käpyannoona (Annona reticulata) on trooppinen hedelmäpuu. Käpyannoonan lehdet ovat pitkulaiset, 10-20 cm pitkät ja haisevat pahalle. Käpymäisen hedelmän halkaisija on 8-16 cm, ja siinä on kymmeniä siemeniä (55, 60 tai 76). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Käpyannoona (Annona reticulata) * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Annona reticulata Luokka:Annoonat
Aleksei Martšenko

Aleksei Martšenko (s. 2. tammikuuta 1992 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Martšenko varattiin NHL:ään 7. kierroksella numerolla 205. Detroit Red Wingsiin. == Maajoukkue == Martšenko on edustanut Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän edusti Venäjää myös vuoden 2016 Jääkiekon maailmancupissa. ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
István Szívós (vesipalloilija, 1948)

István Szivós (24. huhtikuuta 1948 Budapest – 10. marraskuuta 2019Elhunyt Szívós István ) oli unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Szivós voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976, olympiahopeaa Münchenissä 1972, olympiapronssia Méxicossa 1968 ja Moskovassa 1980, kolme MM-mitalia, joukossa mestaruus Belgradissa 1973, ja kolme EM-mitalia joista kaksi kultaista. Hänen István-isänsä oli vesipallon kaksinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen olympiamitalisti ja Márton-poikansa olympiatason vesipalloilija.Olympics at Sports- Reference.com Szivós on, kuten isänsäkin, nimetty International Swimming Hall of Fameen.International Swimming Hall of Fame == Lähteet == * Istvan Szivos, jr. (HUN) International Swimming Hall of Fame * István Szivós, Jr. Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Inka (yritys)

Inka Oy on suomalainen tekstiilialan yritys, joka on erikoistunut nauhojen, hihnojen ja nyörien valmistamiseen. Inka valmistaa, jatkojalostaa ja myy kudottuja ja punottuja nauhatuotteita nykyisin etupäässä teollisiin tarpeisiin. Inkan tehdas sijaitsee Virtain Killinkoskella. ==Historiaa== Inka Oy:n juuret juontavat vuonna 1886 Killinkoskelle perustettuun Virtain Kehruu- ja Kutomotehtaaseen. Sen perustivat oululainen vuori-insinööri P. G. Holm ja kolholainen Matthias Bonn. P. G. Holm perusti vuonna 1898 sen oheen Suomen ensimmäisen nauhatehtaan, josta muodostettiin vuonna 1900 Ab P. G. Holm Oy. Inka Oy syntyi Lassila & Tikanojan yritysryhmään kuuluneen turkulaisen Kutomo & Punomo Oy:n ostettua P. G. Holmin yrityksen vuonna 1967. Vanhasta tuotemerkistä nimensä saaneen Inka Oy:n hallinto keskitettiin Kutomo & Punomon Turussa sijainneen tehtaan yhteyteen. P. G. Holmin tehdas Helsingissä, alun perin vuonna 1933 ostettu Ab Helsingfors Sidenväfveri Oy, lopetettiin keväällä 1968. Uuden Inka-yhtiön värjäämö ja kutomo sijaitsivat Turussa, kun taas punomo ja neulomo sekä jacquardkutomo Killinkoskella. Vuonna 1972 Inka Oy työllisti noin 550 henkeä. 1990-luvulla suomalaisen vaatetusteollisuuden romahdettua idänkaupan loppumisen myötä Inka alkoi valmistaa ammattikäyttöön tarkoitettuja kuormansidontahihnoja ja muita järeitä ammattituotteita, joista muodostettiin joksikin aikaa erillinen Inka Sling Oy. Vuonna 1996 toiminnot palautettiin kuitenkin yhden yhtiön alle. Teknisten nauhojen kehittäminen ja valmistus oli alkanut jo 1960-luvulla ajoneuvojen turvavyöhihnoista. Vuonna 1993 ostettiin Pietarsaaresta kevyissä nauhoissa Inkan kanssa kilpaillut Anders Lassfolk Oy, jonka tehdas lakkautettiin ja koneet siirrettiin Killinkoskelle. Ammattituotteet toivat kotimarkkinavaltaiselle Inkalle uusia vientimarkkinoita Pohjoismaista, Keski-Euroopasta ja hiljattain avautuneista itäblokin maista, ja Inka oli yksi kannattavimmista Lassila & Tikanoja -konsernin osista. Vuonna 1996 Killinkoskella alettiin valmistaa itse materiaalinkäsittelynauhojen materiaalia, polypropeenipohjaista Inkafil- kuitua.Historia , Inka Oy. Viitattu 29.5.2016. Kesällä 1998 alkanut Venäjän ruplakriisi heikensi kysyntää ja kannattavuutta, jotka alkoivat taas elpyä vuosituhannen vaihduttua. Lassila & Tikanojan laajoissa uudelleenjärjestelyissä vuosituhannen vaihteen jälkeen Inka Oy yhdistettiin Amerplastin kanssa Suominen-yhtiöön nimellä Suominen Nauhatuotteet Oy, kunnes vuonna 2005 Inkan omistajaksi tuli Midinvest Management Oy ja palattiin nimeen Inka. Samana vuonna Turussa toiminut tehdas lopetettiin ja toiminta keskitettiin Killinkoskelle. Vuonna 2015 Midinvest myi Inka Oy:n sen toimivalle johdolle.Toimiva johto ostaa Inka Oy:n, Inka Oy 10.12.2015. Viitattu 29.5.2016. Killinkosken tehdasyhdyskunta kuuluu Museoviraston luokittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.Museovirasto ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Yhtiö- ja osakehistoriaa (porssitieto.fi) Luokka:Killinkoski Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset
Kajottikurpitsa

Kajottikurpitsa (Sechium edule) on monivuotinen kurkkukasveihin kuuluva köynnös. Sen hedelmät ovat 10–20 cm pitkiä, päärynänmuotoisia ja ruoaksi kelpaavia. == Ulkonäkö ja koko == Kajottikurpitsan varsi kasvaa 10 m pitkäksi. Lehdet ovat 3- tai 5-halkioiset, niiden leveys on 8-18 cm ja pituus 9-22 cm. Kasvilla on erikseen hede- ja emikukat. Hedekukat kasvavat pieninä terttuina 10-30 cm kukkavarren päässä, ja niissä on viisi selvästi toisitaan erottuvaa terälehteä. Emikukan terälehdet ovat kasvanet yhteen tötteröksi. Hedelmät muodostuvat yksitellen, joskus pareittain. == Levinneisyys == Kajottikurpitsa on ikiaikainen viljelykasvi, mutta sen siemeniä tai siitepölyä ei ole säilynyt arkeologisiin löytöihin. Kronikoitsijoiden mukaan sitä on viljelty Meksikossa ennen eurooppalaisten tuloa. Sen lähimmät villit sukulaiset elävät Mesoamerikassa. Viljely on levinnyt Antilleille ja Etelä-Amerikkaan 1700- ja 1800-luvulla, ja samoihin aikoihin se vietiin Eurooppaan ja sieltä Afrikkaan, Aasiaan ja Australiaan. Pohjois-Amerikassa viljely alkoi 1800-luvun loppupuolella. Kasvi menestyy lämpimässä ilmastossa, ja tarvitsee kuusi tuntia auringon valoa ennen kuin se kukkii. == Käyttö == Kajottikurpitsaa voidaan syödä raakana tai kypsennettynä. Sen yleisimmät käyttötavat muistuttavat kesäkurpitsan käyttöä, mutta Latinalaisessa Amerikassa siitä tehdään samanlaista makeaa piirakkaa kuin kurpitsasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Sechium edule *United States Department of Agriculture (USDA): Sechium edule *Flora of China: Sechium edule Luokka:Kurkkukasvit
Helsingin Diakonissalaitoksen kirkko

Helsingin Diakonissalaitoksen kirkko (ruots. Helsingfors Diakonissanstaltens kyrka) on Helsingin Diakonissalaitoksen (HDL) omistama kirkkorakennus Diakonissalaitoksen rakennuskokonaisuudessa Helsingin Kalliossa. Kirkko vihittiin käyttöön toukokuussa 1898. Punatiilestä muuratun uusgoottilaisen kirkon suunnitteli arkkitehti, vapaaherra Karl August Wrede. Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1896 ja se valmistui vuonna 1897. Kirkkosalissa on tilaa 120 henkilölle. Kirkossa tehtiin perusteellinen korjaus ja restaurointi arkkitehti Ulla Raholan suunnitelmien mukaan vuonna 2004, jolloin muun muassa kirkkosali palautettiin lähes alkuperäiseen asuunsa. Aikaisempia korjauksia oli tehty 1950- ja 1970-luvuilla. Kirkon urut ovat historialliset, vuodelta 1902. Ne rakensi Kangasalan urkutehtaan Bror Axel Thulé. Pneumaattisissa uruissa on 11 äänikertaa. Urkuja muutettiin vuonna 1957, mutta lähes kaikki muutokset palautettiin korjauksessa vuonna 1993. Urut ovat Helsingin vanhimmat paikoillaan säilyneet pneumaattiset urut ja ne ovat kirkkosalissa alttarin yläpuolella olevalla parvella. Kirkkosalin alttariseinän hopeinen krusifiksi on italialaista työtä, lahja Diakonissalaitoksen perustajalta Aurora Karamzinilta ja peräisin 1800-luvulta. Diakonissalaitos vuokraa kirkkoaan perhetilaisuuksiin. Kirkko on avoinna arkisin koko vuoden heinäkuuta lukuun ottamatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Diakonissalaitoksen kirkko Luokka:Suomen kivikirkot Diakonissalaitoksen kirkko Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Suomen 1890-luvulla rakennetut kirkot
Meelia

Meelia (Melia azedarach) on tropiikissa kasvava mahonkikasveihin kuuluva lehtipuu. == Ulkonäkö ja koko == Meelialla on yleensä suora runko ja pallomainen latvus. Puu voi kasvaa 12 metriä korkeaksi ja latvuksen leveys on 6–8 metriä. Lehdet ovat kahteen tai kolmeen kertaan kerrannaiset, tummanvihreät, 30–60 cm pitkät ja 20–40 cm leveät. Kukat ovat vaaleanvioletteja ja tuoksuvat hyvältä. Kukinto on harva terttu, hedelmät oransseja palloja, joiden halkaisija on yleensä 1–2 cm, joskus jopa 5 cm. Hedelmät ovat ihmiselle myrkyllisiä, mutta linnut syövät niitä ja levittävät näin kasvin siemeniä. == Levinneisyys == Meelia kasvaa luonnonvaraisena Aasian lauhkeissa ja trooppisissa osissa (Kiina, Japani, Intia, Sri Lanka, Indonesia, Papua-Uusi-Guinea) ja Australiassa sekä Salomonsaarilla. Sitä viljellään koristekasvina muuallakin. Yhdysvalloissa se on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi, joka nopeakasvuisena syrjäyttää alkuperäisiä lajeja. == Lähteet == Luokka:Mahonkikasvit Luokka:Puut
Pikkuruskus

Pikkuruskus eli pikkurautamyrtti (Ruscus aculeatus) on monivuotinen euraasialainen parsakasveihin kuuluva varpu tai pikkupensas. Pikkuruskus kasvaa 75 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat kiiltävät, 2,5 cm pitkät. Kasvi kukkii keväällä ja tuottaa punaisia kiiltäviä marjoja kesällä ja syksyllä. Pikkuruskuksen ikivihreitä oksia käytetään leikkovihreänä. Ne kestävät maljakossa viikkoja. Myös kasvin käyttöä lääkkeenä hypotensioon äkkiseltään seisomaan noustessa on tutkittu. == Lähteet == Luokka:Parsakasvit
Katajanokan vankilahotellin kappeli

Katajanokan vankilahotellin kappeli on entisen Helsingin lääninvankilan ja nykyisen Hotel Katajanokan kappeli Helsingin Katajanokalla. Vuonna 2002 lakkautetun lääninvankilan kappelin on suunnitellut arkkitehti A. F. Granstedt ja se valmistui 1830-luvulla. Kappeli on Helsingin toiseksi vanhin kirkkosali. Kappeli on nykyään Katajanokan hotellin omistuksessa ja tilaa vuokrataan myös esimerkiksi vihkiäisten järjestämiseen. Kirkkosalissa on alttari, alttaritaulu ja urut ja tilaa noin 20–80 henkilölle. == Lähteet == Luokka:Helsingin kappelit Luokka:Suomen kivikirkot Vankilahotellin kappeli Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Suomen 1830-luvulla rakennetut kirkot
Metsäaro (Raisio)

Metsäaro on Raision Inkoisen kaupunginosassa sijaitseva asuinalue. Metsäaron asuinalue on 10 kerrostalosta koostuva asuinalue, jonka itäpuolella ja pohjoispuolella on omakotitaloja ja muutamia rivitaloja. Alueen palveluihin kuuluu grillikioski, sesonkiaikana toimiva puutarhaliike, sekä Metsäaron päiväkoti. Alueen postinumero on 21260. Luokka:Suomen asuinalueet Luokka:Raision kaupunginosat
Väri-indigo

Väri-indigo eli indigokasvi (Indigofera tinctoria) on hernekasveihin kuuluva kasvi, josta saadaan alkuperäistä indigonsinisen väristä väriainetta. Väri- indigo on noin puolitoista metriä korkea pensas, joka haaraantuu juuresta alkaen. Sillä on vihreät kerratut lehdet ja vaaleanpunaiset tai violetit, terttumaiset kukinnot. Väri-indigo on luultavasti alkujaan kotoisin Malesian saaristosta. Se on levinnyt viljelykasvina koko maailman trooppisille alueille. Väriainetta tuotetaan kasvin lehdistä. Matalakasvuista Rose carpet -lajiketta on käytetty myös maanpeittokasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Väri-indigo (Indigofera tinctoria) * United States Department of Agriculture (USDA): Indigofera tinctoria * Agriculture and Biosciences International (CABI): Indigofera tinctoria (true indigo) Luokka:Hernekasvit Luokka:Värikasvit
Krookila

Krookila on Raision Inkoisten kaupunginosassa sijaitseva asuinalue ja yksi Raision kylistä. Alue koostuu rivi- ja omakotitaloista. Alueella on myös pienteollisuutta. Alueella on Krookilan koulu -niminen alakoulu, jossa toimivat vuosiluokat 1–2. Krookilan kotiseutukeskuksessa toimii ravintola Krookilan Wanha Tupa. Alueella on hiekoitettuja ulkoilureittejä ja pururata. Krookilan alueella sijaitsee myös Upalingon Temppelivuori, jossa on hyviä ulkoilureittejä. Kallion korkein kohta kohoaa lähes 40 metrin korkeuteen. Mäelle pääsee kahta polkua pitkin. Krookilan länsipuolella on laaja ruovikko ja useita puroja. Krookilan postinumero on 21200. == Lähteet == Luokka:Suomen asuinalueet Luokka:Raision kaupunginosat Luokka:Varsinais-Suomen maakunnan kylät
Kruunu-Pukine

Kruunu-Pukine Oy oli Raisiossa 1990-luvun alkuun asti toiminut vaatetustehdas, joka oli erikoistunut miesten pukuihin ja päällysvaatteisiin. Sen omisti teollisuusneuvos Jukka Tuominen, jonka yrityksiin kuuluivat myös Auran Kenkätehdas,Miljoona, miljoona saapasta , Turun Sanomat 15.10.2005. Viitattu 29.5.2016. Laitilan Kruunu ja Kaunotar-Tuote.. Kruunu-Pukine oli perustettu Viipurissa 1906.Lappalainen, Piippa ja Almay, Mirja: Kansakunnan vaatettajat. WSOY, 1996. ISBN 978-9510208649. Se oli viimeisinä vuosikymmeninään erikoistunut suuriin Neuvostoliittoon meneviin tilauksiin. Bilateraalisen idänkaupan loputtua Neuvostoliiton romahtamiseen yrityksen toiminta lakkasi.Raisio, Lakanneet yritykset -sivusto. Viitattu 29.5.2016. Vuoteen 2016 asti Kruunu-Pukineen entisessä tehdashallissa Kruunukeskuksessa toimii muun muassa kierrätysmyymälä Eko-Tila.Kruunukeskus. Viitattu 29.5.2016. ==Lähteet== Luokka:Raisiolaiset yritykset Luokka: Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Vaatemerkit Luokka:Entiset suomalaiset vaatetusalan yritykset
Temppelivuori (Raisio)

Upalingon Temppelivuori on Raisionlahden rannalla Raisiossa sijaitseva kallioalue ja näköalapaikka. Kallio kohoaa lähes 40 metriä merenpinnasta. Alue on ollut mahdollisesti asuttu 1200-luvulla, ja vielä 1980-luvulla alueella on ollut hevosia Temppelivuoren sisällä toimi ennen Raision jätevedenpuhdistamo. Se oli harvinaisuus, sillä 1997 maanalaisia vedenpuhdistamoita oli vain muutamalla paikkakunnalla Suomessa. Nykyään tiloissa toimii motocrossrata. Kallion huipulle johtaa kaksi uikkupolkua. == Kasvillisuus == Temppelivuoren rannat ovat reheviä, niissä kasvaa paikon metsävaahteraa, tuomea sekä tervaleppää, ja joitakin metsätammen yksilöitä. Alueella kasvaa merisuolaketta, jota kasvaa vain merenrannoilla. Alueen kasvillisuus kallion yläosissa on sekametsää ja paikoin lehtoa, varsinkin uikkupolun alussa on metsätammi sekä muita lehtopuita kuten metsävaahteraa. Aluskavillisuudessa on taikinanmarjaa, tuomea ja suokasveja kuten suovehka. ==Lähteet== *http://www.raisionjoki.fi/luonto/uikkupolku/temppelinvuori.htm === Viitteet === Luokka:Suomen kalliot Luokka:Raision luonto Luokka:Turun luonto Luokka:Suomen näköalapaikat Luokka:Perno
Vuosaaren Merimieskirkko

Vuosaaren Merimieskirkko on Suomen Merimieskirkko ry:n ylläpitämä erityisesti merenkulkijoille tarkoitettu kirkko Vuosaaren satamassa Helsingissä. Samassa rakennuksessa toimii myös Merimiespalvelutoimisto. Vuosaaren merimieskeskuksen rakennuksen on suunnitellut ARK-house arkkitehdit Oy. Toiminta tiloissa alkoi tammikuussa 2009 ja kirkon ekumeeninen vihkiminen tapahtui 27. tammikuuta 2009. Vihkimisen toimittivat Helsingin hiippakunnan silloinen piispa Eero Huovinen, Helsingin ortodoksisen hiippakunnan metropoliitta Ambrosius ja isä Teemu Sippo SCJ katolisesta kirkosta Suomessa. Merimieskirkon rakennus on suljetun satama-alueen ulkopuolella ja kirkkoa vuokrataan myös muiden kuin merenkulkijoiden kirkollisiin toimituksiin, tilaa on noin 80 henkilölle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin kirkot Luokka:Vuosaaren satama Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Äänekosken biotuotetehdas

Äänekosken biotuotetehdas on Äänekoskelle vuonna 2017 valmistunut Metsä Fibren omistama sellutehdas. Vanhan Äänekosken sellutehtaan toiminta lopetettiin vuonna 2017 samalla, kun uusi biotuotetehdas valmistui. Noin 1,2 miljardia euroa maksanut tehdas on Suomen metsäteollisuuden historian suurin investointi. Se loi 1 500 uutta pysyvää työpaikkaa, joista pääosa puuraaka- aineen korjuuseen ja kuljetukseen tehtaalle sekä valmiiden tuotteiden kuljetukseen tehtaalta. == Rakentaminen == Lopullinen päätös tehtaan rakentamisesta tehtiin huhtikuussa 2015. Rakennusvaiheessa työmaan työntekijämäärä oli 2 000. Tehdas käynnistettiin 15. elokuuta 2017https://www.kauppalehti.fi/uutiset/aanekosken-biotuotetehdas- kaynnistyi-7-minuuttia-etuajassa/782411b4-e893-3f11-8fc6-4170fac9e59b. Tehdas vihittiin käyttöön 18. lokakuuta 2017. == Tuotanto == Tehtaan vuotuinen tuotantokapasiteetti on 1,3 miljoonaa tonnia sellua, josta 800 000 tonnia on havusellua ja 500 000 tonnia lehtipuusellua. Sellun ohella tehdas tuottaa sähkö- ja lämpöenergiaa sekä erilaisia biomateriaaleja. Selluntuotannon ympärille on suunniteltu perustettavan useiden yritysten muodostama biotalouden ekosysteemi. Se hyödyntää aikaisempaa kattavammin sellutehtaan sivuvirrat, joista jalostetaan uusia biotuotteita. Niiden osuus liikevaihdosta kohonnee noin 20 prosenttiin, kun sivuvirtojen osuus vanhoissa tehtaissa on noin 10 prosenttia. == Energian tuotanto ja kulutus == Vuonna 2018 biotuotetehdas nosti uusiutuvan energian osuutta Suomen energian kulutuksesta noin kahdella prosenttiyksiköllä. Tehtaan osuus Suomen sähkön kulutuksesta on 2,5 prosenttia.https://yle.fi/uutiset/3-9836838 == Katso myös == * Kemin biotuotetehdas == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maailman ensimmäinen uuden sukupolven biotuotetehdas Biotuotetehdas Luokka:Suomen selluloosatehtaat Luokka:Metsä Fibre
Krookilan koulu

Krookilan koulu on Raision Inkoisen kaupunginosassa sijaitseva pieni alakoulu, jossa toimii vuosiluokat 1-2 sekä iltapäiväkerho. Koulu kuuluu hallinnollisesti Ihalan kouluun. Koulun rehtorina toimii Jari Miettinen. ==Aiheesta muualla== *Krookilan koulu Raision kaupungin sivuilla Luokka:Raision peruskoulut
Adam Korpak

Adam Korpak (s. 1936 Krakova, Puola) on Suomessa asuva puolalaissyntyinen graafikko, valokuvaaja, taidemaalari ja kirjailija. Korpak valmistui Krakovan Taideakatemiasta. Hän muutti Suomeen vuonna 1974 sisustusarkkitehti Antti Nurmesniemen kutsusta. Hän työskenteli kolme vuotta Nurmesniemen arkkitehtitoimistossa ja on sen jälkeen tehnyt kirjankansia Otavalle, kaikkiaan noin 150. Korpak tunnetaan Suomessa ennen kaikkea Helsingin Sanomien mielipidesivulle vuosina 1986–2017 tekemistään piirroksista, jotka kuvittivat ja kommentoivat lehden lukijakirjeitä. Hän asuu Kemiönsaaren Västanfjärdissä. Lehtipiirrostensa lisäksi Korpak on kuvittanut Suomessa ja Puolassa julisteita ja kirjoja sekä sisustussuunnittelua. Hän on pitänyt näyttelyitä piirustuksistaan, maalauksistaan ja kuvituksistaan Suomessa, Puolassa ja muualla Euroopassa. Korpak on edustanut Suomea EU:n sanomalehtipiirtäjien poliittisen satiirin näyttelyssä. Suomen tasavallan presidentti Alexander Stubb myönsi Korpakille Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin vuonna 2024. ==Kirjoja== * Nieminen, Kai & Korpak, Adam & Lönnrot, Elias: Kalevala 1999. Elias Lönnrotin vuoden 1849 Kalevalan pohjalta kirjoittanut Kai Nieminen ja kuvittanut Adam Korpak. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1999. ISBN 951-746-055-4 * Remanent (2004), kokoelma satiirisia piirroksia * Aforyzmy przy goleniu (Puolassa 2011), aforismikokoelma * Okruchy czasu (Puolassa 2011), runokokoelma ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset taiteilijat Luokka:Puolalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomenpuolalaiset henkilöt
Jukka Tuominen (teollisuusneuvos)

Jukka Teutori Tuominen (11. marraskuuta 1927 Turku – 18. helmikuuta 2014)Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, Tuominen Jukka Teutori, Turun hautausmaa, hauta 01U.02.06.08.7, viitattu 1.11.2021 oli suomalainen teollisuusjohtaja ja yrittäjä, joka kehitti vuonna 1951 ostamastaan Auran Kenkä Oy:stä Suomen johtaviin jalkineteollisuusyrityksiin kuuluvan Auran Kenkätehdas Oy:n. Hän omisti myös Raisiossa toimineen Kruunu-Pukineen, ja molemmat yritykset erikoistuivat Neuvostoliittoon suuntautuneeseen idänkauppaan. Tuomiselle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi 1982. (maksullinen) Jukka Tuominen työskenteli sotien jälkeen myynti- ja toimistotehtävissä Turun Liivi Oy:ssä, kunnes päätti ryhtyä jalkinealan yrittäjäksi ja osti 1951 pienen, viisi henkeä työllistäneen Auran Kenkä Oy:n. Hän alkoi laajentaa tehdasta ja aloitti vuonna 1961 viennin muihin Pohjoismaihin ja vuonna 1968 Neuvostoliittoon sikäläisen kenkäalan ostojärjestön Raznoexportin kautta. Vuosina 1955–1978 tehdas toimi Turun Itäisen Pitkäkadun ja Lemminkäisenkadun kulman vanhassa panimossa, joka nykyisin on Turun yliopiston Teutori. Nimi tulee Jukka Tuomisen toisesta etunimestä, sillä Tuominen aluksi vuokrasi omistamaansa rakennusta yliopistolle ja vuonna 2001 myi sen yliopistosäätiölle. Vuonna 1978 Auran Kenkätehdas muutti Turun Lausteelle suurempiin tiloihin.Panimoksi se rakennettiin , Turun Ylioppilaslehti 12.12.2008. Viitattu 29.5.2016.Teutori – tossutehdas, varia, kenkätehdas , Turun yliopistosäätiön asiamies Pekka Kanerviston puhe tiedekuntakirjaston avajaisissa 18.9.2014. Turun yliopisto. Viitattu 30.5.2016. 1980-luvun alussa Auran Kenkätehdas työllisti 270 ihmistä, päätuotteinaan naisten saapikkaat. Auran Kenkätehtaan liikevaihdosta 80 prosenttia tuli viennistä. Neuvostoliiton osuus oli noin kaksi kolmannesta, ja Tuominen muisteli suurimman yksittäisen kaupan olleen arvoltaan 70 miljoonaa markkaa.Miljoona, miljoona saapasta , Turun Sanomat 15.10.2005. Viitattu 29.5.2016. Tuotannon ollessa huipussaan kenkätehdas tarvitsi 220 lehmänvuotaa päivässä; niitä Tuominen lensi usein ostamaan Etelä-Amerikasta Air Francen Concorde-yliäänikoneella.Vähä-Koskela, Jouko: Concorde turvasi Auran kenkätehtaan nahkatoimitukset , Turun Sanomat 25.10.2003. Viitattu 29.5.2016. Bilateraalisen idänkaupan loputtua Neuvostoliiton hajoamiseen sekä Auran Kenkätehtaan että Kruunu-Pukineen toiminta päättyi 1990-luvun alussa.Raisio, Lakanneet yritykset -sivusto. Viitattu 29.5.2016. Tuominen oli muun muassa Suomen Ulkomaankauppaliiton kenkäteollisuuden vientiyhteistyöryhmän, Kenkätehtaitten Keskusliiton edustajiston ja Kenkäteollisuuden Työnantajaliiton hallituksen jäsenenä. Vuonna 1972 hänet valittiin perustetun Turun Kauppakorkeakouluseuran hallitukseen ja oli mukana myös 1977 perustetun Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiön toiminnassa. Hän antoi rahallista tukea koululle myös henkilökohtaisesti. Tuominen toimi myös Turun kauppakamarissa ja nuorkauppakamarissa, Turunmaan Yrittäjäin valtuuskunnassa ja Turun Liikemiesyhdistyksen johtokunnassa. ==Lähteet== Luokka: Vuonna 1927 syntyneet Luokka: Suomalaiset yrittäjät Luokka: Vuonna 2014 kuolleet
Jukka Tuominen

Jukka Tuominen voi tarkoittaa seuraavia: *Jukka Tuominen (1927–2014), teollisuusneuvos, Auran Kenkätehtaan ja Kruunu-Pukineen omistaja *Jukka Tuominen, kuvataiteilija *Jukka Tuominen, muusikko (mm. A. Aallon Rytmiorkesteri)
Tom Six

Tom Six (s. 29. elokuuta 1973) on hollantilainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten kauhuelokuvistaan The Human Centipede (First Sequence), The Human Centipede 2 (Full Sequence) ja The Human Centipede 3 (Final Sequence). Luokka:Alankomaalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Sidnei

Sidnei Rechel da Silva Júnior (tunnetaan paremmin nimellä Sidnei, s. 23. elokuuta 1989 Alegrete) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa. Oikeajalkainen Sidnei on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Sidnei on Internacionalin kasvatti. Hän voitti seuran kanssa Recopa Sudamericanan vuonna 2007. Sidnei pelasi Internacionalin paidassa 25 ottelua tehden yhden maalin.http://int.soccerway.com/players/sidnei-rechel-da-silva-junior/9407/ Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Portugalin Primeira Ligan Benficaan, jossa hän pelasi avauskaudellaan 24 ottelua tehden kolme maalia ja voittaen myös Taça da Ligan. Kaudella 2009–2010 hän voitti Taça da Ligan lisäksi myös Primeira Ligan mestaruuden. Kauden 2011–2012 Sidnei oli lainassa Turkin Superliigan Beşiktaşissa, jossa hän oli kentällä kymmenessä ottelussa tehden kaksi maalia. Kaudella 2012–2013 Sidnei sai peliaikaa vain Benfican kakkosjoukkueessa, joten kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi lainalle Espanjan Primera Divisiónin Espanyoliin, jossa hän pelasi kauden aikana 12 ottelussa. Kaudeksi 2014–2015 Sidnei siirtyi lainalle saman sarjan Deportivo La Coruñaan, jossa hän pelasi 32 ottelua. Lainaa jatkettiin myös kaudeksi 2015–2016, jonka aikana hän oli kentällä 33 ottelussa. == Maajoukkueura == Sidnei oli mukana saavuttamassa hopeaa vuoden 2015 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. == Saavutukset == Seurajoukkuetasolla *Primeira Liga: 2009–2010 *Taça da Liga: 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011 *Recopa Sudamericana: 2007 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Helo

Toivo Immanuel Helo (14. syyskuuta 1880 Tampere – 1. kesäkuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kansanopiston opettaja ja kristillisen kirjallisuuden suomentaja. Helon vanhemmat olivat Tampereen Aleksanterin kirkon kanttori Samuel Hellman (1838–1914) ja Aleksandra Vilhelmina (Mimmi) Rothman (1839–1920). Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1898. Helo opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen teologian preliminääritutkinnon 1899 ja valmistuen filosofian kandidaatiksi 1906.Paula Karlsson : Kurkistus Isoisäni Toivo Helon ja hänen vanhempiensa Samuel ja Mimmi Hellmanin maailmaan, Helkkilän Hellman-suvun kotisivut Helo oli yhtenä perustamassa vuonna 1905 Kotimaa-lehteä ja hän työskenteli lehden toimitussihteerinä. Vuodesta 1906 alkaen Helo toimi Sörnäisten kristillisen kansanopiston opettajana ja hän toimi myös kirjallisuuden suomentajana. Helo kuoli 1916 35-vuotiaana suolisolmuun. Helo rakennutti Espoon Leppävaaraan Honkaportti- nimisen hirsihuvilan jonka suunnitteli arkkitehti Berndt Blom. Huvila purettiin vuoden 2000 tienoilla kun paikalle rakennettiin toimistotaloja. Toivo Helo oli naimisissa vuodesta 1906 Eeva Maria Kestilän (1880–1952) kanssa. == Teoksia == * Nouse, ole kirkas! : sananen sukupuoliasiassa oppikoulujemme miehiselle nuorisolle. Helsingin N. M. K. Y:n Valkean ristin julkaisu n:o 7. Helsinki 1908, uusi painos 1910, 1911 * Luisuja polkuja : siveellisyyspuhe nuorisolle. Sukuelämä raittiiksi n:o 7. Raittiuden ystävät, Helsinki 1916, 4. painos 1919 * ”Vapaa rakkaus” ja avioliiton uudistus : kaksi esitelmää. Sukuelämä raittiiksi n:o 6. Raittiuden ystävät, Helsinki 1917, 2. painos 1918 == Suomennoksia == * Olfert Ricard : Opeta meitä rukoilemaan : rukouksesta raamatuntutkimuksen pohjalla ; viidennestä tanskalaisesta painoksesta suomensi Toivo Helo. WSOY 1913, 2. painos 1925 * Carl Axel Skovgaard-Petersen : Raamatun ihmisiä 1. WSOY 1913, 2. painos Raamatun ihmisiä. Osat 1-2 (Raamatun ihmisiä I). KKJMK, Virrat 2011 * Carl Axel Skovgaard-Petersen : Raamatun ihmisiä 2. WSOY 1914, 2. painos Raamatun ihmisiä. Osat 1-2 (Raamatun ihmisiä I). KKJMK, Virrat 2011 * Carl Axel Skovgaard-Petersen : Raamatun ihmisiä 3. WSOY 1915, 2. painos Raamatun ihmisiä. Osat 3-4 (Raamatun ihmisiä II). KKJMK, Virrat 2011 * Christian Claussen : Elämänvoimia : nuoren miehen sukuelämä ruumiilliselta, sielulliselta ja siveelliseltä kannalta. Sukuelämä raittiiksi n:o 1. Raittiuden ystävät, Helsinki 1915, 3. painos 1919 * Carl Axel Skovgaard- Petersen : Maailmansota ja kristinuskon maailmanvalloitus. Ajankysymyksiä 8. WSOY 1915 * Ernst Lönegren : Uusi siveellisyys : esitelmä. Sukuelämä raittiiksi n:o 4. Raittiuden ystävät, Helsinki 1915, 3. painos 1920 * Fredrik Klaveness : Mielikuvitus - onni -. Sukuelämä raittiiksi n:o 5. Raittiuden ystävät, Helsinki 1916, 2. painos Edistysseurojen kustannus oy, Helsinki 1919 * rouva Adolf Hoffmann : Poikani onnen nimessä : sananen äideille ja nuorille miehille. Sukuelämä raittiiksi n:o 3. 3. painos Edistysseurojen kustannus oy, Helsinki 1918 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet Luokka:Suomalaiset opettajat
Oscar Lewicki

Carl Oscar Johan Lewicki (s. 14. heinäkuuta 1992 Malmö) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Malmö FF:iä. Pelipaikaltaan molempijalkainen Lewicki on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Lewicki siirtyi vuonna 2008 kotimaastaan saksalaisen Bayern Münchenin juniorijoukkueeseen. Hän ei pelannut seuran edustusjoukkueessa yhtään ottelua. Seuran kakkosjoukkueessa 3. Ligassa hän pelasi kaudella 2010–2011 33 ottelussa.http://int.soccerway.com/players/oscar-lewicki/154050/ Elokuussa 2011 Lewicki siirtyi kotimaansa pääsarjan Allsvenskanin BK Häckeniin. Hän debytoi seuran paidassa kaudella 2012. Yhteensä Lewicki pelasi Häckenin paidassa kausilla 2012–2014 69 ottelussa onnistuen kaksi kertaa maalinteossa. Kaudeksi 2015 Lewicki siirtyi Malmö FF:n riveihin. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 Allsvenskanin ottelussa onnistuen maalinteossa kahdesti. Lewicki debytoi myös Mestarien liigassa pelaten jokaisessa Malmön ottelussa. == Maajoukkueura == Lewicki on edustanut Ruotsia monissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden EM- kultaa. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Lewicki olisi voinut edustaa aikuisten maajoukkuetasolla Ruotsin sijaan myös Puolaa, jossa hänellä on sukujuuria.http://www.przegladsportowy.pl/pilka- nozna/reprezentacja-polski,oscar-lewicki-po-meczu-polska- szwecja,artykul,183922,1,291.html Hän debytoi kuitenkin Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan. Hänet nimettiin Ruotsin ryhmään vuoden 2016 EM- kilpailuihin.http://svenskfotboll.se/landslag/herrar/arkiv/landslag/2016/05/trupp- em2016/ == Saavutukset == Maajoukkuetasolla *Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015) Henkilökohtainen *Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistöjoukkue 2015 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
O-Aminobentsaldehydi

o-Aminobentsaldehydi eli 2-aminobentsaldehydi (C7H7NO) on aromaattisiin aminoaldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa valmistettaessa väriaineita. o-Aminobentsaldehydi on m- ja p-aminobentsaldehydien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa o-aminobentsaldehydi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta paremmin etanoliin ja dietyylieetteriin sekä hieman vähemmän bentseeniin. Aminoaldehydeille tavanomaisesti o-aminobentsaldehydi kondensoituu itsekseen muodostaen polysyklisiä trimeerejä ja tetrameereja. Karbonyyliyhdisteiden kanssa yhdiste reagoi kinoliinijohdannaisiksi. Tätä reaktiota kutsutaan Friedländer-synteesiksi. ==Valmistus ja käyttö== o-Aminobentsaldehydiä valmistetaan pelkistämällä o-nitrobentsaldehydiä joko katalyyttisellä vedytyksellä tai rauta(II)sulfaatin avulla. Sitä muodostuu myös hydrolysoitaessa 2-dikloorimetyylifenyyli-isosyanaattia. Myös kinoliinin hapetusta hapen avulla titaanidioksidin toimiessa katalyyttinä on tutkittu. o-Aminobentsaldehydiä voidaan käyttää erityisesti kinoliinirakenteisten väriaineiden valmistukseen. Se soveltuu myös reagenssiksi määritettäessä alifaattisen aldehydien pitoisuuksia spektrofotometrisesti. ==Lähteet== Luokka:Aldehydit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Marika Teini

Marika Teini (31. tammikuuta 1989 Eura) on suomalainen suunnistuksen MM- ja EM-mitalisti. Hänellä on aikuisten MM-kilpailuista hopeaa keskimatkalta ja kaksi viestipronssia. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa keskimatkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Teini työskentelee puolustusvoimien Urheilukoulussa liikunta-aliupseerina ja opiskelee oikeustiedettä Itä-Suomen yliopistossa. Hänet on valittu vuoden suunnistajaksi 2018 ja samana vuonna myös vuoden sotilasurheilijaksi. Hän on voittanut muun muassa sotilassuunnistuksen Pohjoismaiden mestaruuskilpailut. Mestarin lenkki, Marika Teinin kuntorata sijaitsee Säkylässä, jossa hän vietti nuoruutensa. == Kilpaura == Teini saavutti vuonna 2009 nuorten MM-pronssin pitkällä matkalla. Aikuisten MM-kilpailuissa hän oli ensimmäisen kerran mukana Lausannessa 2012, jolloin hän sijoittui sprintissä 14:nneksi. Vuokatin MM-kilpailuissa 2013 hänet hylättiin sprintin karsinnassa. Trentinossa 2014 hän sijoittui sekajoukkueiden viestissä kahdeksanneksi ja sprintissä 16:nneksi. Strömstadissa 2016 hän saavutti viestissä MM-pronssia sekä sijoittui keskimatkalla kuudenneksi ja sprintissä yhdeksänneksi. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän sai jälleen pronssia viestissä sekä sijoittui keskimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä kymmenenneksi. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti keskimatkalla hopeaa, sijoittui sprintissä parhaana suomalaisena 11:nneksi ja pitkällä matkalla 16:nneksi sekä suunnisti ankkuriosuuden viestissä, jossa Suomi sijoittui viidenneksi. Teini sijoittui vuonna 2012 Falunin EM-kilpailuissa sprintissä kahdeksanneksi. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Portugalissa hän oli viestissä seitsemäs, sprintissä 12:s ja keskimatkalla 21:s. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Tšekissä hän voitti kultaa viestissä ja pronssia keskimatkalla sekä sijoittui sprintissä 11:nneksi. Vuonna 2018 Teini voitti Sveitsin Ticinon EM-kilpailuissa keskimatkan ja sijoittui sprintissä 16:nneksi. Vuoden 2022 EM-kisoissa Virossa Teini oli pitkällä kolmas. Maailmancupin osakilpailuissa Teini on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi vuoden 2019 Suomen osakilpailun takaa-ajossa. Vuonna 2016 hän oli kolmas Puolan osakilpailun sprintissä ja Tšekin osakilpailun keskimatkalla sekä vuonna 2017 Latvian osakilpailun keskimatkalla ja vuoden 2019 Suomen osakilpailun keskimatkalla. Teini edusti pitkään oululaista SK Pohjantähteä mutta kuului kaudella 2019 norjalaisen Halden SK:n riveihin. Vuonna 2021 hän siirtyi joensuulaiseen Kalevan Rastiin . == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt