EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lepakkoankka

Lepakkoankka on Touho Ankan salainen alter ego. Lepakkoankka on esiintynyt Suomessa julkaistuissa sarjakuvissa harvoin. Ensimmäistä kertaa hänet nähtiin Suomessa Aku Ankan taskukirjassa 142: Antiikin ihmeet. Silloin hänet nähtiin vain vilaukselta. Ensimmäistä kertaa kunnolla Suomessa hänet nähtiin Aku Ankan taskukirjojen teemanumerossa 23: Ultrasankarit vs. Paha Seiska, jossa hän taistelee Ultrasankarien (Taikaviitan, Viitattaren, Superhessun, Rautahansun, Neliapilan ja Eka Vekaran) kanssa Pahaa Seiskaa (Mustaa Pekkaa, Mustakaapua, Rahoittajaa, Velmu Viurusilmää, Saastuttajaa, Spektroa ja Zafirea) vastaan. Lepakkoankkaa nähdään eniten Brasiliassa. Lepakkoankkaa ei nähdä usein Suomessa, koska hänen tarinoitaan käännetään brasilialaisista tarinoista, joissa käytetään paljon harvoin esiintyviä, unohdettuja ja kokonaan uusia hahmoja, ja suomenkielisiin tarinoihin ei haluta epävirallisia hahmoja. == Esiintymisiä == === Aku Ankan Taskukirjat === * 142. Antiikin ihmeet * Teemanumero 23. Ultrasankarit vs. Paha Seiska * Aku Ankan taskukirja Super 1 – Sankaruus kunniaan * Aku Ankan taskukirja Super 2 – Vaaroja päin * Aku Ankan taskukirja Super 5 – Haukan katse * Aku Ankan taskukirja Super 8 – Valvoja * Aku Ankan taskukirja Super 9 – Läpimurto == Lähteet == Luokka:Aku Ankka -sarjakuvan hahmot Luokka:Eläinsupersankarit Luokka:Kuvitteelliset linnut
Fredrik Haupt

Friedrich (Fredrik) Wilhelm ”Fritz” Haupt (12. joulukuuta 1885 Helsinki – 9. lokakuuta 1931 Helsingin mlk) oli suomalainen juristi, joka toimi muun muassa Helsingin pitäjän nimismiehenä. Sisällissodan jälkiselvittelyjen aikana hän oli osaltaan vastuussa useiden kymmenien seudun punakaartilaisten laittomista teloituksista. == Elämä == Fredrik Haupt syntyi Helsingissä kapellimestari Christian Hauptin perheeseen. Haupt varttui Loviisassa ja kirjoitti ylioppilaaksi Borgå gymnasiumista vuonna 1903, jonka jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Vuodesta 1909 lähtien Haupt toimi Helsingin pitäjän apulaisnimismiehenä. Marraskuun 1917 yleislakon aikana Haupt haavoittui vakavasti häntä pidättämään tulleita työväen järjestyskaartilaisia vastaan käydyssä tulitaistelussa. Sisällissodan jälkeen toukokuusssa 1918 Helsingin pitäjän nimismies Ernst Sohlman sekä apulaisnimismiehet Haupt ja Juho Hagberg ryhtyivät jäljittämään paikallisia punakaartilaisia Etelä-Suomen vankileireiltä. Tämän seurauksena kesäkuun alkuun mennessä teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä lähes sata Helsingin pitäjän punakaartilaista. Omaiset tekivät myöhemmin lukuisia kanteluita viranomaisille, mutta teloittajina toimineet suojeluskuntalaiset tai heidän esimiehensä Sohlman, Haupt ja Hagberg eivät joutuneet oikeudelliseen vastuuseen. Vuodesta 1919 lähtien Haupt piti asianajotoimistoa Malmilla. Hänen uutisoitiin kavaltaneen satojatuhansia markkoja hoitamiensa kuolinpesien varoja. Vuoden 1931 alusta lähtien Haupt hoiti nimismiehen virkaa Malmilla. Hän erosi virastaan elokuun 1931 alussa ja ampui itseään kotonaan Malmilla 9. lokakuuta. Haupt toimitettiin Malmin sairaalaan, jossa hän kuoli myöhemmin samana iltana. Haupt oli yrittänyt ampua itsensä jo aikaisemmin elokuun alussa, mutta tuolloin hänet saatiin pelastettua. Haupt on haudattu Malmin hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomen sisällissodan terroriin osalliset henkilöt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Kuultopyyhältäjä

Kuultopyyhältäjä (Parapriacanthus ransonneti) on pyyhältäjiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Indopasifiselta merialueelta. ==Koko ja ulkonäkö== Kuultopyyhältäjä voi kasvaa suurimmillaan noin 8-10 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan ovaalinmuotoinen ja sen selkäevä on lyhyehkö. Lajin pyrstöevä on haarautunut. Kuultopyyhältäjän ruumis on osittain läpikuultava. Pää ja suuret silmät ovat väriltään keltaiset, vatsa on harmaa ja muu ruumis vaaleanpunertava. Kuultopyyhältäjällä on bioluminoiva elin ja se saa valoatuottavan lusiferaasientsyymin ravinnostaan. ==Levinneisyys ja elintavat== Kuultopyyhältäjän levinneisyysalue ulottuu Etelä-Afrikasta Punaisellemerelle ja edelleen itään Marshallinsaarille asti. Lajin elinympäristöä ovat matalat riutat. Se liikkuu öisin suurina parvina ja piilottelee päivisin luolissa. Kuultopyyhältäjän ravintoa ovat planktonäyriäiset. ==Lähteet== Luokka:Percoidei
Seura (täsmennyssivu)

Seura voi tarkoittaa * vuonna 1934 aloittanutta Seura-aikakauslehteä * urheiluseuraa * yhdistyksen muotoa * hengellistä kokoontumistilaisuutta
Dudley Buck

Dudley Buck (19. maaliskuuta 1839 Hartford, Connecticut – 6. lokakuuta 1909) oli yhdysvaltalainen urkuri ja säveltäjä.Dudley Buck (1839-1909) Library of Congress Buck aloitti pianotunneilla käymisen 16-vuotiaana. Vuonna 1858 hän muutti Leipzigiin opiskelemaan muiden muassa Moritz Hauptmannin, Johann Gottlob Schneider nuoremman ja Ignaz Moschelesin johdolla. Vuonna 1860 hän jatkoi urkuopintoja Schneiderin johdolla Dresdenissä. Vietettyään vuoden Pariisissa Buck palasi Hartfordiin, jossa pääsi North Congregational Churchin urkuriksi. Hän työskenteli myös Chicagossa, Bostonissa sekä New Yorkissa ja aloitti kiertämisen konserttiurkurina. Hän kuului New England Conservatory of Musicin henkilökuntaan. Buckilla oli keskeinen rooli urku- ja kuoromusiikin kehittämisessä Yhdysvalloissa. Hän sävelsi muun muassa ensimmäisen yhdysvaltalaisen urkusonaatin, hengellisiä sekä maallisia kantaatteja ja motetteja. Hän julkaisi opetuskäyttöön suunnattuja tekstejä, joihin kuuluivat Illustrations in Choir Accompaniment with Hints on Registration (1877) ja The Influence of the Organ in History (1882). Vuonna 1898 Buck valittiin National Institute of Arts and Lettersin jäseneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Yhdysvaltalaiset urkurit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Covered in Blood

Covered In Blood on Arch Enemyn kokoelma-albumi, joka sisältää kaikki yhtyeen äänittämät cover-kappaleet. == Kappaleet == # (Tears For Fears) # (Pretty Maids) # (Mike Oldfield) # (Judas Priest) # (Moderat Likvidation) # (Anti- Cimex) # (Skitslickers) # (Skitslickers) # (Skitslickers) # (Skitslickers) # (G.B.H.) # (Discharge) # (Scorpions) # (Europe) # (Kiss) # (Dream Evil) # (Queensryche) # (Carcass) # (Manowar) # (Megadeth) # (Iron Maiden) # (Europe) # (Judas Priest) # (Iron Maiden) == Arvostelut == * Imperiumi: 6-/10Arch Enemy – Covered In Blood (2019) * Inferno: * Metalliluola: 7+/10Arch Enemy Covered In Blood * Soundi: Levyarvio: Dischargesta Tears For Fearsiin – Arch Enemyn cover-levyllä skaalaa riittää, mutta versiot tottelevat samaa kaavaa Viitattu 16.8.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Arch Enemyn albumit Luokka:Cover-albumit
Johan Emil Furuhjelm

Johan Emil Furuhjelm (18. heinäkuuta 1834 Hauho – 19. huhtikuuta 1901 Lammi) oli suomalainen metsänhoitaja, opettaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Furuhjelm Johan Emil Viitattu 11.8.2021. Furuhjelmin vanhemmat olivat kollegiasessori Carl Emil Furuhjelm ja Margaretha Charlotta Gripenberg ja puoliso vuodesta 1874 Marie Louise Gripenberg. Furuhjelm tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1853 ja valmistui filosofian maisteriksi 1857. Hän harjoitti metsäopintoja Tharandtissa ja suoritti metsänhoitajan tutkinnon 1859. Evon metsäopiston luonnonhistorian ja kemian lehtorina Furuhjelm toimi vuodesta 1861. Hän oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Conrad Osvald Hjerta

Conrad (Konrad) Osvald Hjerta (25. elokuuta 1832 Viapori – 17. helmikuuta 1897 Kankaanpää) oli suomalainen vapaaherra, metsänhoitaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Hjerta Konrad Osvald Viitattu 11.8.2021. Hjertan vanhemmat olivat alikapteeni, vapaaherra Gustaf Wilhelm Hjerta ja Aurora Ulrika Wänman. Hjerta tuli ylioppilaaksi 1854 ja valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1861. Hän oli aluemetsänhoitaja Muoniossa, Perhossa ja Kankaanpäässä 1865–1897. Hjerta oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Onnen nainenkin silloin vasta saa

Onnen nainenkin silloin vasta saa on suomalaisen laulajan Kikan single vuodelta 1991. Kappaleen ovat tuottaneet Ilkka Vainio ja Veikko Samuli salanimillä Kristiina Sydänmaa (Vainio) ja Inari Katramo (Samuli). Singlen B-puolella on niin ikään Vainion ja Samulin tekemä ja tuottama kappale "Geisha mä olen sun". Molemmat kappaleet julkaistiin albumilla Kikka 3 (1991). "Onnen nainenkin silloin vasta saa" oli Kikan ensimmäinen single Junnu Vainion kuoleman jälkeen. Ilkka Vainio otti isänsä paikan Kikan laulujen sanoittajana ja tuottajana. Kappaleeseen otettiin vaikutteita Yhdysvalloissa suursuosioon nousseesta rap-musiikista. "Onnen nainenkin silloin vasta saa" on ensimmäinen levytetty suomalaissävellys, jossa nainen räppää. Radion ja myynnin listasijoituksilla mitattuna kappale on Kikan menestynein single. == Musiikkivideo == Kappaleeseen tehdyllä musiikkivideolla Kikka tanssii valaistulla tanssilattialla tyylilleen ominaisesti runsaasti käsiään liikuttaen. Hänen vierellään on suuren osan videon ajasta kaksi miestanssijaa. Ajoittain valaistus on sellainen, että sekä Kikasta että tanssijoista näkyy vain siluetti. Asuna Kikalla on yläosana vaaleanpunainen toppi, leveä musta nahkavyö ja alaosana vaaleat kivipestyt ja hieman parsitut farkut. Yläosan topissa on Cone bra -malliset rintaliivit, jotka muistuttavat Madonnan vuonna 1990 Blond Ambition -kiertueella käyttämiä Jean-Paul Gaultierin suunnittelemia rintaliivejä. Myös Kikan tukan stailaus muistuttaa Madonnan Blond Ambition -kiertueen stailausta, jossa tukka on tiukalla pitkällä ponihännällä. ==Listasijoitukset== Lista Listasijoitus Radio-lista 2 Myyntilista 18 ==Lähteet== * Discogs.com - Kikka – Onnen nainenkin vasta silloin saa - Geisha mä olen sun === Viitteet === Luokka:Kikan kappaleet Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Veikko Samulin säveltämät kappaleet
Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöld

Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöld (4. kesäkuuta 1831 Kemiö – 3. helmikuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies.Geni: Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöld Viitattu 11.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Jägerskiöld nr 1100, Tab 15 Viitattu 11.8.2021. Jägerskiöldin vanhemmat olivat eversti Christer Ludvig Jägerskiöld ja Hedvig Gustava Kristina Taube ja puoliso vuodesta 1864 Johanna Vilhelmina Augusta Ramsay (k. 1926), jalkaväenkenraali Anders Edvard Ramsayn tytär. Heidän poikansa oli professori Leonard Jägerskiöld. Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld oli puolestaan Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöldin veli. Jägerskiöld oli merikadetti Pietarissa ja palveli sitten venäläisissä ja suomalaisissa joukko-osastoissa. Luutnantti hänestä tuli 1854, kapteeniluutnantti 1862 ja toisen luokan kapteeni 1870. Jägerskiöld oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864 ja 1867.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagens öppnande den 18 September 1863. Protokoll hållna hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Landtdagen i Helsingfors åren 1863—1864. Första Häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets tryckeri, 1864, s. 1-6.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Noeasy

Noeasy (tyyliteltynä NOEASY) on eteläkorealaisen Stray Kidsin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin JYP Entertainmentin ja Dreamusin kautta 23. elokuuta 2021. Albumin tuottamisesta vastasi yhtyeen tuottajaryhmä 3racha. Albumi sisältää 14 kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”Thunderous” ja singlet ”Wolfgang” ja ”Mixtape: Oh”. == Tausta == Korealainen uutissivusto SpoTV News uutisoi kesäkuussa 2021, että Stray Kids tulisi julkaisemaan uuden studioalbumin. Yhtye oli aiemmin samassa kuussa voittanut Mnetin musiikkiohjelman Kingdom: Legendary War. JYP Entertainment vahvisti pian tiedon uudesta albumista. Noin kuukausi tiedon jälkeen, yhtye julkaisi trailerin tulevasta albumistaan, jonka nimeksi julkistettiin Noeasy. Albumin nimi on sanaleikki englanninkielisestä sanasta "noisy" (suom. äänekäs). Ennen trailerin julkaisua, yhtye julkaisi nettisarjan SKZ Camp Song: Howl in Harmony. Sarjassa yhtye jakautui pienryhmiin, ja jokainen ryhmä tuotti oman kappaleen. Han, Seungmin ja I.N tuottivat kappaleen ”Gone Away”, Lee Know, Changbin ja Felix kappaleen ”Surfin’” ja Bang Chan ja Hyunjin kappaleen ”Red Lights”. == Tuottaminen == Albumi on kestoltaan 46 minuuttia ja 35 sekuntia, ja se koostuu 14 kappaleesta. Albumi sitoo eri genrejä yhteen, kuten esimerkiksi hip hopia, trappia, R&B;:tä, EDM:ää, poppia ja rockia. Lähes kaikki kappaleet on sanoittanut ja säveltänyt 3racha, joka koostuu yhtyeen kolmesta jäsenestä – Bang Chan, Changbin ja Han. Heidän lisäkseen tuottamiseen osallistuivat muun muassa tuottajat Versachoi, Krysta Youngs, HotSauce ja Hong Ji-sang. == Vastaanotto == Elokuussa 2021 uutisoitiin, että albumin ennakkotilaukset olivat ylittäneet 830 000 kappaleen määrän. Edeltäjää, In生 -albumia ennakkotilattiin 300 000 kappaletta, joten yhtye rikkoi aikaisemman ennätyksensä. Albumin julkaisupäivänä ilmoitettiin, että ennakkotilaukset olivat ylittäneet 930 000 kappaleen määrän. Elokuun 31. päivä albumista tuli JYP Entertainmentin ensimmäinen albumi, joka myi yli miljoona kappaletta. Vuoden 2021 loppuun mennessä albumi oli myynyt yli 1,3 miljoonaa kappaletta. == Kappaleet == Studioalbumin kappalelista: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Stray Kidsin albumit
Sobaekvuoret

Sobaekvuoret (, hanja ) ovat vuorijono Etelä-Koreassa. Osia Sobaekvuorista on Gangwonin, Pohjois-Chungcheongin, Pohjois- ja Etelä-Gyeongsangin, sekä Pohjois- ja Etelä-Jeollan provinsseissa. ==Maantiede== Sobaekvuoret haarautuvat Taebaekvuorilta läheltä Taebaeksania lounaaseen halkoen Etelä- Korean keski- ja lounaisosaa. Vuorijonon katsotaan perinteisesti päättyvän Jirisaniin (1915 m), joka on Sobaekvuorten korkein huippu ja Hallasanin jälkeen Etelä-Korean toiseksi korkein vuori. Muita huomattavia vuoria ovat Songnisan (1058,4 m), Deogyusan (1614 m), Gayasan (1433 m), Woraksan (1094 m) ja Sobaeksan (1439 m), jonka mukaan koko vuoristo on saanut nimensä. Sobaekvuorten huiput ovat yleensä selvästi yli 1000 m korkeita. ==Luonto== Sobaekvuorilla on useita kansallispuistoja merkittävien vuorten, kuten Jirisanin ja Sobaeksanin ympärillä. ==Kulttuuri== Sobaekvuorilla on lukuisia historiallisesti merkittäviä buddhalaisia temppeleitä. Korean tähtitieteen ja avaruustutkimuksen instituutti KASI ylläpitää observatoriota Sobaeksan- vuorella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Etelä-Korean maantiede
Emma Twigg

Emma Twigg (s. 1. maaliskuuta 1987) on uusiseelantilainen soutaja, joka voittanut yhden olympiakultamitalin ja yhden maailmanmestaruuden. Twigg voitti yksikössä olympiakultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 3,42 sekunnin erolla toiseksi sijoittuneeseen venäläiseen Hanna Prakatseniin. Hän sijoittui neljänneksi sekä Lontoon olympialaisissa 2012 että Rio de Janeiron olympialaisissa 2016; jälkimmäisellä kerralla hän jäi pronssista 0,35 sekunnin päähän. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa Twigg voitti yksikössä kultaa Amsterdamissa 2014 ja saavutti hopeaa Chungjussa 2013, Ottensheimissa 2019, Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä pronssia Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Losone

Losone on kunta Locarnon hallintoalueella Ticinon kantonissa Sveitsin eteläosassa. Kaupunkirakenteellisesti se on osa Locarnoa. == Maantiede == Losone sijaitsee Ticinon länsiosassa Maggiorejärven läheisyydessä välittömästi Locarnon länsipuolella. Losonen ja Maggiorejärven välissä on kaistale Asconan aluetta. Maggia-joki virtaa Losonen itäpuolitse. Maggian läntinen sivujoki Melezza virtaa Losonen pohjoispuolitse, ja yhtyy Maggiaan Losonen koillisosassa. Losone kuuluu Isolen piirikuntaan, jonka pinta-ala on 37 neliökilometriä ja asukasluku noin 15 000\. Maantie-etäisyys Zürichistä on 200 kilometriä etelään, Milanosta 120 kilometriä pohjoiseen ja Luganosta 45 kilometriä luoteeseen. Losone on osa Sopracenerin aluetta, sillä se sijaitsee Monte Cenerin solan pohjoispuolella. Losonen frazionet ovat Arcegno, San Giorgio, San Lorenzo ja San Rocco. == Historia == Varhaisin asiakirjamaininta Losonesta on vuodelta 1061 muodossa Loxono, mutta alueella lienee asuttu jo kivikaudella. Vuonna 1274 paikkakuntaa kutsutaan termillä borgo, eli pieni asutuskeskittymä. 1800-luvulla Losonen liikenneyhteyksiä parannettiin huomattavasti, ja paikkakunnan kehitys voimistui. Vuonna 1815 rakennettiin silta Maggian yli, seuraavalla vuosikymmenellä rakennettiin maantie Asconaan ja Golinoon. 1950-luvulla Losoneen rakennettiin Agien tuotantolaitos, mikä oli sysäyksenä Zandonen ja Saleggin teollisuusalueiden synnylle. Myös turismi lisääntyi 1900-luvun jälkipuoliskolla, ja Losonen väkiluku moninkertaistui. Kunnan koillisosaan valmistui golfkenttä Gerre vuonna 1999. Losonen pääkirkko on San Lorenzo, jonka historia alkaa 1200-luvulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Losone, Ticino, Sveitsi — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Ticinon kunnat
Rasheed Lawal

Rasheed Olawale Lawal (s. 13. elokuuta 1983 Nigeria) on nigerialainen nyrkkeilijä. Lawal osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin 60 kilogramman sarjaan sijoittuen yhdeksänneksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Nigerialaiset nyrkkeilijät Luokka:Elävät henkilöt
Louis Hersent

Louis Hersent (10. maaliskuuta 1777 Pariisi - 2. lokakuuta 1860) oli ranskalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia sekä uskonnollisia ja mytologisia aiheita. https://www.askart.com/artist/Louis_Hersent/11039640/Louis_Hersent.aspx == Elämänvaiheita == Hersentin isä oli hopeaseppä, joka halusi pojastaan kuvataiteilijan. Hersent pääsi opiskelemaan taidetta Jacques-Louis Davidin oppilaana, ja hän sai Prix de Romen vuonna 1797. https://www.clevelandart.org/art/1943.659 http://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Hersent,_Louis Hersent kuitenkin sairastui vakavasti, mikä esti työn ateljeessa. Sen jälkeen hän oli lyhyen aikaa liikemiehenä. Pierre Crouzet, Hersentin serkku, joka oli sotilasakatemian johtaja, palkkasi Hersentin kadettien piirustuksen opettajaksi. Pariisin salongissa Hersentin töitä oli esillä ensimmäistä kertaa vuonna 1802. Ensimmäiset esillä olleet työt muistuttavat paljon Davidin töitä. http://www.clevelandart.org/art/1943.659 Hersent löysi pian oman tyylinsä, ja hänen maalauksensa esittivät Euroopan historiaa, muotokuvia ja mytologiaa. Hän pääsi valtiovallan suosioon ja pääsi kunnialegioonaan vuonna 1899 ja taideakatemia jäseneksi vuonna 1822. Taideakatemian professori hänestä tuli vuonna 1825 ja sen varapresidentti vuonna 1837. Hän piti myös omaa ateljeeta, jossa opetti yksityisoppilaita. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Constant Dutilleux ,Paul Chenavard ja Charles Gleyre. Hersentin solmi avioliiton vuonna 1821 Louise-Marie-Jeanne Mauduitin kanssa, joka oli myös taidemaalari. Hän piti omaa ateljeeta, jossa koulutti nuoria naistaiteilijoita. == Teoksia == File:Hersent, Louis, portrait de Sophie Crouzet.jpg|Sophie Crouzet’n muotokuva, mahd. 1801. File:Madame Jean-Charles Clarmont, née Rosalie Favrin.jpg|Rosalie Favrinin muotokuva (1772–1858), 1828. File:Queen Marie Amélie with her youngest sons, the Dukes of Montpensier and Aumale by Louis Hersent (1835, Versailles) .jpg|Kuningatar Maria Amalia ja hänen nuorimmat poikansa, 1835. File:Louis hersent, dafne e cloe, 1842, 01.jpg|Daphne ja Chloe, 1842. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.invaluable.com/artist/hersent-louis-dbva5lz7ii/ Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1777 syntyneet Luokka: Vuonna 1860 kuolleet
Fortitude (albumi)

Fortitude on ranskalaisen metalliyhtye Gojiran seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2021 levymerkillä Roadrunner Records. Se nauhoitettiin edellisen Magma-albumin tapaan yhtyeen omalla Silver Cord -studiolla, New Yorkissa. Albumi on yleisilmeeltään aiempaa tuotantoa suoraviivaisempi ja positiivisempi, ja sen keskeisenä teemana onkin "olla vaipumatta epätoivoon, vaikka maailmalla ei menekään hyvin". Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2, ja se pysyi listalla yhteensä neljän viikon ajan. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Joe Duplantier – laulu, kitara * Christian Andreu – kitara * Jean-Michel Labadie – basso * Mario Duplantier – rummut == Vastaanotto == Imperiumin arvostelun mukaan albumi tuo yhtyeen ilmaisuun ilmavuutta ja albumi on edellistä kepeämpi. NME:n mukaan albumi on ajankohtainen koronapandemian jälkeiseen maailmaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Gojiran albumit
Kovelonjärvi

Kovelonjärvi on vähäravinteinen järvi Karkkilan luoteisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 14,8 hehtaaria. Etäisyys Karkkilan keskustasta on kahdeksan kilometriä luoteeseen.Kovelonjärvi. Järviwiki. Viitattu 20.7.2021. == Maantiede == Kovelonjärven pituus lounaasta koilliseen on 700 metriä. Järvi on muodokas, ja koostuu pääosin lahdista. Rantaviivan pituus on 2 821 metriä. Järven koillisessa lahdessa sijaitsee noin 20 aarin laajuinen saari. Kovelonjärveen kuuluu myös noin hehtaarin laajuinen Musta-Kaita, joka on kuroutunut erilleen muusta altaasta. Rannat ovat metsämaata, pientaloja on ripoteltu sinne tänne. Kovelonjärveen virtaa vähäisiä laskuojia etelästä, kartan mukaan järven koilliskolkasta lähtee laskuoja Nuijajokeen. Kovelonjärven lounaispuolitse kulkee Valtatie 2. Tien eteläpuolella on lampi, jonka korkeustaso on sama kuin Kovelonjärven. Kovelonjärven kupeessa sijaitsee kaksi suolampea: Kalaton (112,4 metriä mpy) etelässä ja Latolammi (112,1 metriä mpy) idässä. Kovelonjärvi (23.085.1.008) kuuluu Kissanojan-Häijynojan valuma-alueeseen (23.085), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nuijajoen valuma-alue (23.08). Kovelonjärvi on Kissanojan-Häijynojan alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu myös Jouhtenanjärvi, Pienojanlampi, Saarlampi, Ketlampi, Yli-Tupuri ja Kökköpäänlammi. Niiden ohella alueella sijaitsee useita alle hehtaarin laajuisia vakavesiä.Kissanojan - Häijynojan valuma-alue (23.085). Järviwiki. Viitattu 19.7.2021. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Gretel Bolliger

Margarethe ”Gretel” Bolliger (3. joulukuuta 1921 – 20. heinäkuuta 2009) oli sveitsiläinen yleisurheilija. Bolliger osallistui vuoden 1952 kesäolympialaisiin yleisurheilussa neljässä lajissa. Naisten 80 metrin aitajuoksussa kuudennessa erässä hän sijoittui kuudenneksi ajalla 12,3. Pituushypyssä hän sijoittui sijalle 15 tuloksella 514 ensimmäisessä karsintaryhmässä. Kuulantyönnössä hän sijoittui seitsemänneksitoista tuloksella 11,48. Kiekonheiton karsinnassa Bolliger sijoittui yhdenneksitoista tuloksella 38,20 ja loppukilpailussa seitsemänneksitoista tuloksella 36,36. == Lähteet == * Luokka:Sveitsiläiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Mika Rautio

Mika Rautio (s. 27. maaliskuuta 1968 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on Espoon Jääklubin kasvatti. Rautio pelasi kaksi kautta jääkiekon I-divisioonaa Karhu-Kissoissa ennen pääsarjauraansa, jonka hän aloitti Tampereen Tapparassa kaudella 1988–1989. Rautio siirtyi seuraavaksi KalPaan, jossa hän pelasi vuodet 1989–1993 ja jossa hän voitti uransa ainoan SM-mitalin, hopeaa vuonna 1991. KalPan jälkeen Rautio pelasi vielä Kiekko-Espoossa sekä uudestaan Karhu-Kissoissa I-divisioonassa vuosina 1993–1996, kunnes siirtyi ulkomaille. Rautio torjui uransa viimeiset vuodet 1996–1999 Britannian, Norjan ja Ranskan pääsarjoissa, kunnes lopetti vuonna 1999 Ranskassa vietetyn kauden jälkeen. Rautio pelasi urallaan yhteensä 207 SM-liigan runkosarjaottelussa ja 17 pudotuspeliottelussa, sekä 63 I-divisioonan ottelussa. Rautio toimi pelaajauransa jälkeen Espoo Bluesin omistajana, puheenjohtajana ja toimitusjohtajana 2010-luvun alkupuolella. Hän oli seuran viimeisellä kaudella 2015–2016 sekä yksi seuran pääomistajista, puheenjohtaja että joulukuusta 2015 eteenpäin myös toimitusjohtaja siirryttyään tehtävästä eronneen Jarmo Koskisen tilalle. Tammikuussa 2016 vaikeassa taloustilanteessa olleen Bluesin johtoa, etenkin Rautiota arvosteltiin pitkään hoitamatta olleista pelaajien eläkemaksuista sekä pelaajayhdistyksen yhteydenottopyyntöihin vastaamatta jättämisestä. Seura asetettiin lopulta pahasti velkaantuneena konkurssiin maaliskuussa, pelastusyrityksistä huolimatta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jacques Roubaud

Jacques Roubaud (5. joulukuuta 1932 Caluire-et-Cuire, Ranska – 5. joulukuuta 2024 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja matemaatikko. Roubaud’lla oli kaksi tohtorin tutkintoa, toinen matematiikasta ja toinen ranskankielisestä kirjallisuudesta. Hän opetti matematiikkaa Nanterren yliopistossa matematiikaa ja tutki algebraa. Hänen kinnostuksensa kohde oli chomskylainen strukturaalikielitiede. Roubaud’n ensimmäinen runokokoelma julkaistiin 1966. Kokoelma ∈ (joukkoon kuulumisen symboli) perustuu joukko- oppiin, mutta siinä on kuitenkin sonaattimuotoa hyödyntäviä muunnelmia. Hänet kutsuttiin teoksen ansiosta kokeellisen kirjallisuuden Oulipo-ryhmään. Roubaud on muutenkin soveltanut runoissaan matematiikan periaatteita. Vaimonsa kuoleman jälkeen 1983 Roubaud alkoi kirjoittaa moniosaista teossarjaa, joka keskittyi muistamiseen ja unohtamiseen. Sarjan ensimmäinen kirja Le grand incendie de Londres ilmestyi 1989, toinen La boucle 1993 ja kolmas Mathématique 1997. Roubaud kirjoitti myös kolme romaania, joiden päähenkilönä on Hortense. Hortense-romaaneissa hän noudatti Oulipo-ryhmän periaattetta, jossa kirjan rakenne perustuu johonkin rajoitteeseen. Roubaud on kirjoittanut myös näytelmiä yhdessä Florence Delayn kanssa.Florence Delay, Académie française, viitattu 23.8.2021 ==Suomennettuja runoja== LähdeJacques Roubaud, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 11.8.2021, viitattu 11.8.2021 * Keskuslaboratorio (Laboratoire central), suom. Jyrki Kiiskinen, julkaisussa: Nuori Voima, 2010; nro 5; takakansi Antologiassa Sanat että tietäisimme: kymmenen ranskalaista runoilijaa, toim. Mirja Bolgár, Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-0668-8 (Runot on päivätty vuonna 1967. Viereisellä sivulla runon alkuteksti, runot suom. Mirja Bolgár) * 1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.1 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.1 [GO 115]) * 1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.2 (1.1 Premier sonnet : 1.1.2 [GO 131]) * 1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.4 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.4 [GO 117]) * 1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.9 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.9 [GO 121]) * 1.1 Ensimmäinen sonetti: 1.1.12 (1.1 : Premier sonnet: 1.1.12 [GO 141]) * 1.3. Toinen sonetti: 1.3.2 (1.3 Deuxième sonnet: 1.3.2 [GO 114]) * 1.3. Toinen sonetti: 1.3.17 (1.3 Deuxième sonnet: 1.3.17 [GO 110]) * 1.3. Toinen sonetti: 1.3.18 (1.3. Deuxième sonnet : 1.3.18) * Viisi gravyyria (Description de cinq gravures) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * "Runous kaksituhatta ja kaksi puolustus?"; suomentanut Teemu Manninen, julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti, 2005: 2 (Katkelma Jacques Roubaudin vuonna 2002 Rotterdamin Poetry International -festivaaleilla pitämästä luennosta) * Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Jouhtenanjärvi

Jouhtenanjärvi on rehevähkö metsäjärvi Karkkilan luoteisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 10,3 hehtaaria. Etäisyys Karkkilan keskustasta on kahdeksan kilometriä luoteeseen.Jouhtenanjärvi. Järviwiki. Viitattu 20.7.2021. == Maantiede == Jouhtenanjärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 3 020 metriä. Etäisyys järven kaakkoisosasta luoteisosaan on yli 700 metriä. Järven luoteisosassa sijaitsee kolme pientä saarta, eteläosassa on luoto. Järven eteläisimmän osan nimi on Pikku-Jouhtena. Jouhtenanjärven rannat ovat metsää ja suota, pientaloja on muutama. Järveen virtaa vettä pohjoispuolisilta soilta, järven kaakkoisrannalta lähtee laskuoja Ali-Tupuriin, joka sijaitsee puolisen kilometriä kaakkoon. Noin 700 metriä Jouhtenanjärveltä länteen sijaitsee Kolmperse-Vähävesi. Jouhtenanjärvi (23.085.1.004) kuuluu Kissanojan- Häijynojan valuma-alueeseen (23.085), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nuijajoen valuma-alue (23.08). Jouhtenanjärvi on Kissanojan-Häijynojan alueen toiseksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu myös Kovelonjärvi, Pienojanlampi, Saarlampi, Ketlampi, Yli-Tupuri ja Kökköpäänlammi. Niiden lisäksi alueella sijaitsee useita alle hehtaarin laajuisia vakavesiä.Kissanojan - Häijynojan valuma-alue (23.085). Järviwiki. Viitattu 20.7.2021. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Pienojanlampi

Pienojanlampi on rehevähkö metsäjärvi Karkkilan luoteisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 9,7 hehtaaria. Etäisyys Karkkilan keskustasta on seitsemän kilometriä länsiluoteeseen.Pienojanlampi. Järviwiki. Viitattu 20.7.2021. == Maantiede == Pienojanlampi koostuu eteläisestä ja pohjoisesta altaasta, joita yhdistää noin 20 metriä leveä salmi. Etäisyys järven kaakkoisosasta luoteisosaan on noin 550 metriä. Saaria ei ole. Pienojanlammen rannat ovat metsää ja suota, pientaloja on muutama. Järveen virtaa vettä etelästä, järven itärannalta lähtee Maasillanoja itään kohti Pienojaa. Noin 500 metriä Pienojanlammelta länteen sijaitsee Tämäkohtu, luoteessa on Kolmperse-Vähävesi. Pienojanlampi (23.085.1.003) kuuluu Kissanojan-Häijynojan valuma-alueeseen (23.085), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nuijajoen valuma-alue (23.08). Pienojanlampi on Kissanojan-Häijynojan alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu myös Kovelonjärvi, Jouhtenanjärvi, Saarlampi, Ketlampi, Yli- Tupuri ja Kökköpäänlammi. Niiden ohella alueella sijaitsee useita alle hehtaarin laajuisia vakavesiä.Kissanojan - Häijynojan valuma-alue (23.085). Järviwiki. Viitattu 20.7.2021. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Oratti

Oratti on metsäjärvi Keuruun ja Petäjäveden rajalla Keski-Suomen maakunnan länsiosassa. Sen pinta-ala on 44,4 hehtaaria. Etäisyys Jyväskylästä on 37 kilometriä länteen. == Maantiede == Oratin pituus etelästä pohjoiseen on runsaan kilometrin, leveys lännestä itään on noin 600 metriä. Altaan ulottuvuutta lisää kaakkoon työntyvä lahti, jonka pohjukassa sijaitsee järven luusua, josta lähtee noin puoli kilometriä pitkä Välijoki etelään Teerijärveen (korkeustaso 162,7 metriä mpy). Orattiin virtaa laskuoja Saarijärvestä (164,9 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen. Orattiin virtaa myös useita laskuojia ympäristön soilta. Oratin lounaisosassa sijaitsee Oratinsaari, joka kartan perusteella on lähes niemi. Keuruun ja Petäjäveden kuntaraja kulkee saaren kautta. Oratin syvin kohta, 9,5 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla, järven vesitilavuus on 1 336 500 kuutiometriä. Oratti (14.527.1.011) kuuluu Pirttijoen valuma-alueeseen (14.527), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue (14.52) ja ensimmäinen jakovaihe on Jämsän reitin valuma-alue (14.5). Oratti on kolmanneksi laajin Pirttijoen alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Pirttijoen alueesta valtaosa sijaitsee Petäjävedellä, luoteisosa sijaitsee Keuruulla ja lounaisosa Jämsässä.Pirttijoen valuma-alue (14.527). Järviwiki. Viitattu 21.7.2021. == Lähteet == Luokka:Keuruun järvet Luokka:Petäjäveden järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Saarijärvi (Keuruu, Kokkomäki)

Saarijärvi on matala järvi Keuruun itäisimmässä kolkassa Keski-Suomen maakunnan länsiosassa. Sen pinta-ala on 89 hehtaaria. Etäisyys Jyväskylästä on 36 kilometriä länteen ja Keuruun keskustasta 17 kilometriä itään. == Maantiede == Saarijärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,1 kilometriä, leveys lännestä itään on noin 600 metriä. Järven länsiosassa sijaitsee noin 20 aarin laajuinen Isosaari. Järveä ympäröi metsämaa ja suo, itärannalla on yksittäisiä rakennuksia. Aivan altaan pohjoispuolitse kulkee Valtatie 23, jonka pohjoispuolitse kulkee rautatie Keuruulta Jyväskylään. Saarijärveen virtaa laskuoja Salosjärvestä (166,3 metriä mpy), joka sijaitsee noin 800 metriä pohjoiseen. Saarijärven luusua sijaitsee altaan lounaisrannalla, josta lähtee noin kilometrin mittainen Myllypuro etelään Orattiin (163,0 metriä mpy). Noin 300 metriä Saarijärveltä itään sijaitsee Pieni Saarijärvi (172,6 metriä mpy), joka laskee Saarijärveen. Saarijärven syvin kohta, 6,2 metriä, sijaitsee altaan pohjoisosassa. Järven vesitilavuus on 2 534 000 kuutiometriä. Saarijärvi (14.527.1.012) kuuluu Pirttijoen valuma-alueeseen (14.527), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue (14.52) ja ensimmäinen jakovaihe on Jämsän reitin valuma- alue (14.5). Saarijärvi on laajin Pirttijoen alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Pirttijoen alueesta valtaosa sijaitsee Petäjävedellä, luoteisosa sijaitsee Keuruulla ja lounaisosa Jämsässä.Pirttijoen valuma-alue (14.527). Järviwiki. Viitattu 21.7.2021. Keuruulla on toinenkin Saarijärvi. Se sijaitsee Simsiössä noin 30 kilometriä Keuruun itäiseltä Saarijärveltä luoteeseen. == Lähteet == Luokka:Keuruun järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Let the Bad Times Roll

Let the Bad Times Roll on The Offspringin albumi vuodelta 2021. Levy on ensimmäinen julkaisu ilman yhtyeen alkuperäisbasisti Greg K:ta sekä uudella levy-yhtiöllä. Krieselin korvannutta Todd Morsea ei kuulla vielä tällä albumilla. Levyn paras radiosoittosijoitus Suomen virallisen listan mukaan on ollut sija 61 viikolla 29/2021 ==Kappaleet== == Kokoonpano == === The Offspring === * Dexter Holland - laulu, kitara, bassokitara * Noodles - soolokitara, taustalaulu * Pete Parada - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7+/10Levyarvostelu: Offspring, The – Let The Bad Times Roll Viitattu 13.11.2021. * Soundi: [https://www.soundi.fi/levyarviot/levyarvio- offspringilta-ei-inspiraatio-lopu-ysarilegenda-on-yha-oma-kepea-itsensa-mutta- ei-unohda-politiikkaa/ Levyarvio: Offspringilta ei inspiraatio lopu – Ysärilegenda on yhä oma kepeä itsensä mutta ei unohda politiikkaa] Viitattu 13.11.2021. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:The Offspringin albumit Luokka:Bob Rockin tuottamat albumit
Salosjärvi (Keuruu)

Salosjärvi on järvi Keuruun ja Petäjäveden rajalla Keski-Suomen maakunnan länsiosassa. Sen pinta-ala on 67 hehtaaria. Etäisyys Jyväskylästä on 36 kilometriä länteen. == Maantiede == Salosjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,8 kilometriä, allas on varsin tasaleveä, noin 300–400 metriä. Saaria ei ole. Järven kaakkoisosa sijaitsee Petäjäveden alueella. Salosjärveä ympäröi metsämaa ja suo. Itärannan Salosrinne on ylänköä, kuten myös luoteisrannan Soidinmäki. Järven eteläpuolitse kulkee rautatie Keuruulta Jyväskylään, jonka eteläpuolitse kulkee Valtatie 23. Salosjärven luusua sijaitsee altaan lounaiskolkassa, josta lähtee noin 800 metriä pitkä laskuoja etelään Saarijärveen (164,9 metriä mpy). Salosjärven syvin kohta, 13,4 metriä, sijaitsee altaan eteläpuoliskolla, altaan keskivaiheilla on 9,3 metriä syvä kohta. Salosjärven vesitilavuus on 2 997 000 kuutiometriä. Salosjärvi (14.527.1.015) kuuluu Pirttijoen valuma-alueeseen (14.527), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue (14.52) ja ensimmäinen jakovaihe on Jämsän reitin valuma-alue (14.5). Salosjärvi on Saarijärven jälkeen laajin Pirttijoen alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Vesitilavuudeltaan se on Saarijärveä suurempi.Pirttijoen valuma-alue (14.527). Järviwiki. Viitattu 21.7.2021. == Lähteet == Luokka:Keuruun järvet Luokka:Petäjäveden järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Marco Borradori

Marco Borradori (6. kesäkuutahttps://www.lugano.ch/la-mia- citta/amministrazione/municipio/sindaco/ 1959 Sorengo – 11. elokuuta 2021 Lugano) oli sveitsiläinen asianajaja ja poliitikko.https://www.ticinonews.ch/ticino/e-morto-marco-borradori-NC4510935 Borradori valmistui vuonna 1983 oikeustieteestä Zürichin yliopistosta, ja kolme vuotta myöhemmin hän sai asianajajan lisenssinsä. Borradori tuli vuonna 1991 mukaan politiikkaan Ticinon liigan kautta. Hän oli vuosina 1992–1995 edustajana Sveitsin kansallisneuvostossa, ja vuonna 1995 hänet valittiin Ticinon kantonin hallitukseen. Hänen vastuullaan olivat kantonin alueen hallinnointi, suunnittelu ja kehittäminen. Borradori valittiin vuonna 2013 Luganon pormestariksi. Hän voitti vaaleissa edellisen pormestarin Giorgio Giudicin. Hän toimi pormestarina kuolemaansa 2021 saakka. Borradori kuoli saatuaan sydänkohtauksen juoksulenkillä. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset poliitikot Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Neelix

Neelix voi viitata seuraaviin: * Neelix (DJ), saksalainen DJ ja tuottaja * Neelix (TV-hahmo), roolihahmo TV-sarjassa Star Trek: Voyager
Kierrätä pyöritä mua

Kierrätä pyöritä mua on suomalaisen laulajan Kikan single vuodelta 1991. Kappale tehtiin vuoden 1991 Syksyn sävel -laulukilpailua varten. Ajankohtaista kierrätysteemaa hyödyntävän kappaleen ovat tuottaneet Ilkka Vainio ja Veikko Samuli. Singlen B-puolella on Klaus Weynerin säveltämä ja Ilkka Vainion sanoittama kappale "Kun rakkaus loppuu". Sinkku julkaistiin samaa aikaa, kun albumi Kikka 3 julkaistiin, mutta vain "Kun rakkaus loppuu" löytyy albumilta. "Kierrätä pyöritä mua" julkaistiin myöhemmin vuonna 1992 osana Kikan Parhaat puoleni -kokoelmalevyä. == Syksyn sävel 1991 == Kikka oli sijoittunut vuoden 1990 Syksyn sävelessä kolmanneksi hitillä "Sukkula Venukseen". Suursuosiota sekä keikoilla että levymyynnillä mitattuna saanut Kikka esiintyi vuoden 1991 kilpailussa neljäntenä. Äänestyksessä Kikka sai 28 417 ääntä eli 14 prosenttia kaikista äänistä, jolloin lopputuloksena Kikalle tuli sama kolmas sija kuin vuotta aiemmassakin kilpailussa. ==Listasijoitukset== Lista Listasijoitus Radio-lista 3 ==Lähteet== * Discogs.com - Kikka – Kierrätä Pyöritä Mua - Kun Rakkaus Loppuu === Viitteet === Luokka:Kikan kappaleet Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Syksyn sävel -finalistit Luokka:Veikko Samulin säveltämät kappaleet
Lil Baby

Lil Baby, oikealta nimeltään Dominique Armani Jones (s. 3. joulukuuta 1994 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2017 julkaistun mixtapensa Perfect Timing ansiosta, ja on ollut siitä lähtien yksi trap-musiikin suosituimpia artisteja. Lil Baby on ollut urallaan ehdolla kolmelle Grammy-palkinnolle, kahdelle American Music Awardsille ja kahdelle MTV Video Music Awardsille. == Diskografia == === Studioalbumit === * Harder Than Ever (2018) * My Turn (2020) * It's Only Me (2022) * WHAM (2025) * Dominique (2025) === Yhteistyöalbumit === * Drip Harder (Gunnan kanssa) (2018) * The Voice of the Heroes (Lil Durkin kanssa) (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jio

Jio Platforms Limited (Jio) on erittäin suuri intialainen tietoliikenneyhtiö, joka tuottaa asiakkailleen erityisesti langattomia neljännen sukupolven (4G) tietoliikenneyhteyksiä ja näiden kautta tarjottavia palveluja. Jion emoyhtiö ja pääomistaja on monialakonserni, pörssiarvoltaan Intian suurin yhtiö Reliance Industries Limited (RIL). RIL keskitti aiemmat digitaaliset toimintonsa tähän loppuvuodesta 2019 perustamaansa yritykseen. Jio on Intian tilaajamäärältään laajin matkapuhelinoperaattori, joka käyttää liiketoiminnassaan brändinimeä Jio. RIL:in matkapuhelintoiminnot oli keskitetty brandinimeä Jio käyttäneeseen tytäryritykseen (Jio Infocomm eli Reliance Jio) jo ennen Jio Platformsin perustamista. Sillä on yli 400 miljoonaa tilaaja-asiakasta ja 36,6 prosentin osuus langattomien tietoliikenneliittymien tilaajista eli matkapuhelinten käyttäjistä Intiassa toukokuun 2021 lopussa. Keväällä 2021 Jion raportoitiin voittaneen useita miljoonia asiakkaita suurimmilta kilpailijoiltaan (Bharti Airtel ja Vodafone Idea), joiden osuudet olivat langattomista liittymistä tällöin 29,6 ja 23,6 prosenttia. Perustamisensa jälkeen Reliancen Jio Platforms -yhtiö on kiinnostanut monia kansainvälisiä sijoittajia ja yhteistyökumppaneita kuten Facebook, Alphabet (Google) ja esimerkiksi Saudi-Arabian kuningaskunnan sijoitusrahasto, jotka ovat ostaneet merkittäviä vähemmistöosuuksia yhtiöstä. Toukokuussa 2020 Jio Platforms arvostettiin yhteisarvoltaan Intian neljänneksi suurimmaksi yksityisen sektorin yritykseksi; sitä suurempia olivat arvoltaan tuolloin vain Reliance Industries, Tata Consultancy Services ja HDFC Bank. Jio Platforms -yhtiön kotipaikka on Ahmedabad. Vuonna 2021 julkistettiin Jion ja Google Cloud -pilvipalvelun yhteistyösopimus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jio accelerating digital platforms, indigenously-developed 5G stack: RIL (2.6.2021) (business-standard.com) * Reliance launches JioMart online grocery service, challenging Amazon, Flipkart (24.5.2020) (reuters.com) * 2021 Time100 Most Influential Companies: Jio Platforms Ltd. - Leading digital transformation in India (time.com) * Andy Mukherjee (30.7.2021) India should nationalise Vodafone Idea, head off Jio-dominated duopoly (Bloomberg Opinion) (business-standard.com) * (11.8.2021) Jio may not be able to replicate Indian success in Europe, says brokerage UBS (indiatimes.com) Luokka:Tietoliikenneyhtiöt Luokka:Matkapuhelinoperaattorit Luokka:Intialaiset yritykset Luokka:Ahmedabad
Jari-Pekka

Jari-Pekka on suomalainen huoltoasemaketju, jolla on kolme asemaa: Hankasalmella, Joroisissa ja Hartolassa. Kaikki kolme huoltoasemaa ovat auki ympäri vuorokauden. Huoltamot omistaa Koposten perheyritys. Ketju on perustettu vuonna 1989. Yhtiön toimitusjohtaja on Jari-Pekka Koponen, joka on kertonut, ettei kristillisten arvojensa takia myy esimerkiksi lainkaan alkoholijuomia eikä tupakkaa. Jari-Pekka sai vuonna 2012 Vuoden raittiusteko -palkinnon. Yhtiön liikevaihto vuonna 2020 oli 6,3 miljoonaa euroa. == Lähteet == Luokka:Suomessa toimivat huoltoasemaketjut
Grace Prendergast

Grace Prendergast (s. 30. kesäkuuta 1992) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti perämiehettömässä kaksikossa Kerri Gowlerin kanssa olympiakultaa ja saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Kaksikossa uusiseelantilaisten ero hopealle sijoittuneeseen venäläispariin oli 1,26 sekuntia ja kahdeksikossa kultaa voittaneeseen Kanadan venekuntaan 0,91 sekuntia. Prendergast sijoittui neljänneksi kahdeksikossa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa perämiehettömässä nelosessa Amsterdamissa 2014, perämiehettömässä kaksikossa Sarasotassa 2017, Ottensheimissa 2019 ja Račicessa 2022 sekä kahdeksikossa Ottensheimissa 2019. Hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa Aiguebelettessa 2015 ja Plovdivissa 2018 sekä kahdeksikossa Aiguebelettessa 2018. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kerri Williams

Kerri Leigh Williams (o.s. Gowler, s. 18. joulukuuta 1993 Wanganui, Manawatū- Whanganui) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti perämiehettömässä kaksikossa Grace Prendergastin kanssa olympiakultaa ja saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Kaksikossa uusiseelantilaisten ero hopealle sijoittuneeseen venäläispariin oli 1,26 sekuntia ja kahdeksikossa kultaa voittaneeseen Kanadan venekuntaan 0,91 sekuntia. Williams saavutti Pariisissa 2024 olympiapronssia perämiehettömässä nelosessa. Hän sijoittui neljänneksi kahdeksikossa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Williams voitti maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa perämiehettömässä nelosessa Amsterdamissa 2014, perämiehettömässä kaksikossa Sarasotassa 2017, Ottensheimissa 2019 ja Račicessa 2022 sekä kahdeksikossa Ottensheimissa 2019. Hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa Aiguebelettessa 2015 ja Plovdivissa 2018 sekä kahdeksikossa Aiguebelettessa 2018. Kerri Williamsin pikkusisko Jackie Gowler souti samassa maailmanmestaruuden 2019 ja olympiahopeaa 2021 saavuttaneessa kahdeksikossa sekä olympiapronssia 2024 saaneessa perämiehettömässä nelosessa. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jackie Gowler

Jackie Gowler (s. 7. kesäkuuta 1996) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Ottensheimissa 2019 sekä saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ja perämiehettömässä nelosessa olympiapronssia Pariisissa 2024. Tokiossa joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia ja Pariisissa Alankomaiden kultanelikolle 1,95 sekuntia. Ottensheimin MM- kilpailuissa ero hopeajoukkue Australiaan oli 2,72 sekuntia. Gowler sijoittui MM-kilpailuissa perämiehettömässä nelosessa Belgradissa 2023 seitsemänneksi ja Sarasotassa 2017 kymmenenneksi sekä Plovdivin MM-kilpailuissa 2018 kahdeksikossa seitsemänneksi. Jackie Gowlerin isosisko Kerri Williams souti samassa maailmanmestaruuden 2019 ja olympiahopeaa 2021 saavuttaneessa kahdeksikossa sekä olympiapronssia 2024 saaneessa perämiehettömässä nelosessa ja voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ella Greenslade

Ella Greenslade (s. 8. huhtikuuta 1997) on uusiseelantilainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Ottensheimissa 2019 ja saavutti olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Tokiossa joukkue hävisi kultaa voittaneelle Kanadan venekunnalle 0,91 sekuntia, ja Ottensheimissa ero hopeajoukkue Australiaan oli 2,72 sekuntia. Plovdivin MM- kilpailuissa 2018 Greenslade sijoittui kahdeksikossa seitsemänneksi. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia perämiehettömässä nelosessa vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Göran Printz-Påhlson

Göran Printz-Påhlson (1931 Hässleholm, Ruotsi – 2006Lars-Håkan Svensson, Göran Printz-Påhlson, 1931–2006, Översättarlexikon, viitattu 11.8.2021 ) oli ruotsalainen runoilija ja kirjallisuudentutkija, toimittaja ja kääntäjäPrintz- Påhlson, Göran, Kirjasampo, viitattu 11.8.2021. Printz-Påhlson opetti yliopistossa Yhdysvalloissa ja asui vuodesta 1964 Britanniassa Cambridgessa. Hän on käsitellyt ruotsalaista modernismia 1958 ilmestyneessä esseekokoelmassa Solen i Spegeln. Kootut runot on ilmestynyt nimellä Säg minns du skeppet Refanut?. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Harry Martinson -palkinto 1987 * Sveriges Radios lyrikpris 1984 * Dobloug-palkinto 1992Doblougprisen, Store norske leksikon, viitattu 12.8.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet