EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Smith/Kotzen

Smith/Kotzen on brittiläisen kitaristi Adrian Smithin ja yhdysvaltalaisen kitaristi Richie Kotzenin yhdessä levyttämä studioalbumi, joka on julkaistu 26. maaliskuuta 2021. Albumin tuottivat Kotzen ja Smith, ja sen miksasi Kevin Shirley. Adrian Smith ja Richie Kotzen äänittivät albumin vuoden 2020 helmikuussa Turks- ja Caicossaarilla. He soittavat yhdessä lähes kaikki albumilla kuultavat instrumentit, lukuun ottamatta muutaman albumin kappaleen rumpuosuuksia; kappaleessa ”Solar Fire” soittaa Smithin Iron Maiden -yhtyetoveri Nicko McBrain, ja kappaleissa ”You You Don’t Know Me”, ”I Wanna Stay” ja ”‘Til Tomorrow” puolestaan Kotzenin pitkäaikainen yhteistyökumppani Tal Bergman. Smith ja Kotzen kirjoittivat albumin kaikki yhdeksän kappaletta yhdessä. Albumi edustaa musiikilliselta tyyliltään 1970-luvun perinteistä rockia, jossa yhdistyvät vaikutteet bluesista, hard rockista sekä perinteisestä rhythm and bluesista. Albumin kappaleista avausraita ”Taking My Chances” julkaistiin singlenä 10. joulukuuta 2020. Kappale julkaistiin myöhemmin myös musiikkivideona 27. tammikuuta 2021. == Kappalelista == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit
Lars Norén

Lars Göran Ingemar Norén (9. toukokuuta 1944 Tukholma – 26. tammikuuta 2021 Tukholma) oli ruotsalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän toimi ohjaajana Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa, 1999–2007 hän oli Riksteaternin taiteellinen johtaja ja 2009–2012 hän johti Göteborgin Folkteaternia. Norén julkaisi esikoisrunokokoelmansa 1963 vain 19-vuotiaana. Viimeinen runokokoelma ”Stoft” ilmestyi 2016. Hän sai Ruotsin akatemian pohjoismaisen palkinnon 2003. Norén kuoli Covid-19-tautiin 26. tammikuuta 2021. ==Palkinnot ja tunnustukset== ;LähdeLars Norén, Kirjasampo, viitattu 16.7.2021 * Aniara-palkinto 1982 * Carl Emil Englund -palkinto 1969 * De Nion suuri palkinto 1980 * Nils Ferlin -palkinto 2016 * Pilot-palkinto 1994 ==Suomennettu tuotanto== ===Näytelmiä=== * Rohkea poikani (Modet att döda, 1980); suom. Matti Nieminen, Helsinki: TNL 1983 (Näytelmämoniste) * Yö on päivän äiti (Natten är dagens mor, 1982); suomentanut Caj Westerberg, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1984 (Näytelmämoniste) * Jumalan lähellä kaaos (Kaos är granne med Gud); suom. Caj Westerberg, Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto 1984 (Näytelmämoniste) * Demonit (Demoner); suom. Caj Westerberg, Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto 1987 (Näytelmämoniste) * Syksy ja talvi (Höst och vinter); suom. Caj Westerberg, Helsinki: Kansallisteatteri 1990 – Helsinki: Näytelmäkulma 2012 (Näytelmämoniste) * Jumalan lähellä kaaos (Kaos är granne med Gud); suomentanut Liisa Ryömä, Helsinki: Suomen kansallisteatteri 1994 (Näytelmämoniste) * Aika on kotimme (Tiden är vårt hem); suomentanut Liisa Ryömä, Helsinki: Suomen kansallisteatteri 1994 (Näytelmämoniste) * Me asumme aikaa (Tiden är vårt hem); suomentanut Liisa Ryömä, Helsinki: Näytelmäkulma 1994 (Näytelmämoniste) * Bobby Fischer asuu Pasadenassa (Bobby Fischer bor i Pasadena); suomentanut Jukka-Pekka Pajunen, Helsinki: Näytelmäkulma 1995 (Näytelmämoniste) * Niin helppoa on rakkaus (Så enkel är kärleken); suomentanut Jukka-Pekka Pajunen, Helsinki: Näytelmäkulma 1998 (Näytelmämoniste) * Akti (Akt); suomentanut Mika Leskinen, Helsinki: Näytelmäkulma 2000 (Näytelmämoniste) * Alennus (Under); suomentanut Mika Leskinen, Helsinki: Näytelmäkulma 2002 (Näytelmämoniste) * Hiljaista musiikkia (Tyst musik); suomennos: Michael Baran, Helsinki: Näytelmäkulma 2005 – Kemin kaupunginteatteri 2010 (Näytelmämoniste) * Elämää pitempi yö (Och ge oss skuggorna); suomentanut Liisa Ryömä, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto [i.a.] (Näytelmämoniste) ;Kuunnelmia * Viimeisten aikojen trio: kuunnelma (Trio till tidens ände); suomentanut Caj Westerberg, Helsinki: Yleisradio 1998 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ruotsalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Norén

Norén on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Jouko Norén (1914–1944), suomalainen kolmiloikkaaja ja metsänhoitaja *Karl Gustaf Norén (1918–1995), ruotsalainen nyrkkeilijä *Lars Norén (1944–2021), ruotsalainen näytelmäkirjailija, runoilija ja teatteriohjaaja *Peter Norén (s. 1968), ruotsalainen jääpalloilija *Svea Norén (1895–1985), ruotsalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti
Heikki Hannikainen (valtiopäivämies)

Heikki Hannikainen (2. helmikuuta 1816 Sääminki – 20. helmikuuta 1878 Nurmes) Geni: Heikki Mikonpoika Hannikainen Viitattu 27.1.2021. oli suomalainen lukkari, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hannikaisen vanhemmat olivat Mikko Aaponpoika Hannikainen ja Katarina Johanneksentytär Löppönen ja puoliso Eeva Heikintytär Hannikainen. Kirjailija, lehtimies Pietari Hannikainen oli hänen veljensä. Lukkariksi Hannikainen tuli Nurmekseen. Hän oli talonpoikaissäädyssä Pielisjärven tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, joilla hän jo muun muassa puolusti kansakoulupakkoa, mikä oli säädyssä vielä harvinaista.Muutamia nurmeslaisia. Kanttori Heikki Hannikainen. Karjalatar, 27.9.1913, no. 110B, s. 3. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Newburyport

Newburyport on kaupunki Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee osavaltion koillisnurkassa Merrimackjoen etelärannalla. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 18 289 ihmistä, ja sen maapinta-ala on 2,16 neliökilometriä. Newburyport asutettiin vuonna 1635, jolloin se oli vielä osa Newburyä. Sen suojaisa satama houkutteli kalastajia sekä laivanrakentajia ja sinne muutti myös muita käsityöläisiä. Newburyport sai vuonna 1764 oman kunnallishallinnon. Sen satama oli Yhdysvaltain sisällissotaan asti ison kauppalaivaston kotisatama. Newburyportin sataman taloudellinen merkitys kuihtui Thomas Jeffersonin vuosien 1807–1808 ulkomaankauppaan kohdistuneen kauppasulun sekä vuoden 1811 tulipalon ja vuoden 1812 sodan takia. Donald McKayn johdolla paikalliset telakat rakensivat 1840-luvulla useita tunnettuja klippereitä, mikä nosti hetkellisesti alueen taloutta. Newburyportiin liitettiin vuonna 1851 osia Newburystä, ja samana vuonna se sai kaupunginoikeudet. Newburyportin talous alkoi 1800-luvun toisella puoliskolla keskittyä tekstiilien, kenkien, hopeaesineiden ja rommin valmistamiseen. Myöhemmin talous on erikoistunut kevyeen valmistusteollisuuteen ja matkailuun. Newburyportin keskustassa on monia Federal-tyylillä rakennettuja taloja, jotka todistavat kaupungin merenkäynnin historiasta. Monet niistä ovat laivanomistajien ja merikapteenien rakennuttamia. Caleb Cushing Housessa on paikallishistorian seuran päämaja. Robert Millsin suunnittelemassa rakennuksessa on puolestaan Custom Housen merimuseo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Massachusettsin kaupungit Luokka:Essexin piirikunta (Massachusetts)
Stenbockin talo

Stenbockin talo on vuonna 1792 valmistunut Viron pääministerin virka-asunto. Talon suunnitteli Johann Caspar Mohr ja se sijaitsee Viron pääkaupungissa Tallinnassa. ==Historia== Talon rakennustöitä johti kartananonomistaja Jakob Pontus Stenbock ja talo valmistui vuonna 1792 oikeuslaitokseksi. Stenbockin kuoltua taloa käytettiin moniin eri tarkoituksiin, kunnes siitä tuli oikeustalo. Talo toimi tässä tarkoituksessa vuoteen 1987. Tämän jälkeen talo oli käyttämättömänä vuoteen 1996, kunnes sitä alettiin kunnostaa valtion käyttöä varten. Ensimmäinen istunto talossa käytiin elokuussa 2000. ==Arkkitehtuuri== Talo koostuu kolmesta osasta, päärakennuksesta, kaarevasta ulkorakennuksesta ja sisäpihasta. Talo rakennettiin rahapulassa, joka on yksi syy talon vaatimattomuuteen. === Päärakennus === Päärakennus on kolmikerroksinen ja siitä on näkymät sisäpihalle ja merelle. Molemmat merelle ja sisäpihalle avautuvat puolet talosta ovat simppeleitä ja koristeellisia. === Sisäpiha ja kaareva ulkorakennus === Talon takana sijaitseva kaareva sivurakennus oli alun perin tarkoitettu mm. varastoksi, vanginvartijoiden olinpaikaksi ja osittaiseksi vankilaksi. Rakennus on tarkoituksellisesti täysin umpinainen ja eristetty, jotta se voisi toimia vankilana. ==Muistolaatta== Talon julkisivulla sijaitsee muistolaatta. Muistolaatta on omistettu Viron hallituksen jäsenille, jotka menehtyivät Stalinin terrorissa. ==Galleria== Tiedosto:Sunset on Toompea in Talllinn (8053718141).jpg|Auringonlasku nähtynä Stenbockin talolta Tiedosto:Government Office of Estonia in the evening (37356234346).jpg|Stenbockin talo valaistuna illalla Tiedosto:Tallinn Blick von der Olaikirche auf den Domberg 8.JPG|Stenbockin talo ilmakuvassa Tiedosto:Stenbocki maja 360 -- sinine tuba.jpg|Panoraamakuvaa talon sisältä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron virka-asunnot
Iisakki Hannuksela

Iisakki Hannuksela (1827 – 11. kesäkuuta 1889 IlmajokiKuollut. Uusi Suometar, 13.6.1889, no. 135, s. 2.) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hannuksela oli Ilmajoen ensimmäisen lainakirjaston hoitaja. Hän oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878 ja 1882. Valtiopäivillä Hannuksela oli useiden eri lähetystöjen jäsen ja kannatti puheenvuoroissaan ja esityksissään muun muassa miesten ja naisten tasa-arvoa ja kansakoulupakkoa. Hänen poikansa Iisakki Iisakinpoika oli kunnallismies Seinäjoella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Ilmajoen historia Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Karl Hannus

Karl Hannus (1812 – 1893) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hannus oli talonpoikaissäädyssä Närpiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878 ja 1882. Hän oli lakivaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Jaakko Hartonen

Jaakko Hartonen (6. syyskuuta 1821 Mikkelin maalaiskunta – 30. huhtikuuta 1896 Mikkeli) Geni: Jaakko Pietarinpoika Hartonen Viitattu 27.1.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. Hartosen vanhemmat olivat Petteri Hartonen ja Anna Kaisa Ikonen ja puoliso Leena Lovisa Aatamintytär Hartonen. Herastuomari, rusthollari ja kunnallislautakunnan esimies Hartonen oli Suomen Talousseuran jäsen vuodesta 1878. Hän oli talonpoikaissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888. Hän kuului valtiopäivillä useisiin eri valiokuntiin ja ajoi muun muassa suomen kielen käyttöön liittyviä kysymyksiä.Jaakko Hartonen. Kyläkirjaston Kuvalehti, 1.5.1896, no. 5, s. 4. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Kaede Kaga

Kaede Kaga (jap. 加賀楓; s. 30. marraskuuta 1999 Chiba) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 13. sukupolven jäsen. Kaga oli ennen Morning Musume uraansa Hello! Projectin harjoittelijaryhmässä neljä vuotta. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Reina Yokoyama

Reina Yokoyama (jap. 横山玲奈; s. 22. helmikuuta 2001 Saitama) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 13. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Akari Takeuchi

Akari Takeuchi (jap. 竹内朱莉; s. 23. marraskuuta 1997 Saitama) on japanilainen poplaulaja ja Angermen toisen sukupolven jäsen ja johtaja. == Lapsuus == Akari Takeuchi syntyi 23. marraskuuta 1997 Saitamassa, Japanissa. Hänellä on yksi veli. == Ura == Takeuchi liittyi Hello! Projectin silloiseen harjoittelijaryhmään, Hello Pro Eggsiin, vuonna 2008 yhdessä Mizuki Fukumuran ja Rie Kanekon kanssa. Cuten Maimi Yajima toimi Takeuchin roolimallina, sillä hän ihaili serkkuaan ja tämän idoliuraa. Takeuchi toimi Minimonin uudistetussa versiossa, Shin Minimonissa vuonna 2009 yhdessä Karin Miyamoton, Kanon Fukudan ja Linlinin kanssa. Takeuchi osallistui S/mileagen toisen sukupolven koe- esiintymisiin 2011. Hänet valittiin ryhmän sub-jäseneksi yhdessä Kana Nakanishin, Meimi Tamuran, Fuyuka Kosugan ja Rina Katsutan kanssa. Takeuchi julkistettiin S/mileagen kokonaisvaltaiseksi jäseneksi 16. lokakuuta. Takeuchi toimi Satoyama movementin pienryhmässä, Harvest yhdessä Erina Ikutan, Ayumi Ishidan ja Masaki Satoun kanssa. Takeuchista tuli Angermen johtaja kesäkuussa 2019, sillä alkuperäinen johtaja Ayaka Wada jätti ryhmän. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siniäinen (Jämsä)

Siniäinen on Keski-Suomessa Jämsässä Koskenpään kylän luoteispuolella sijaitseva järvi. Se muodostaa osan Jämsän reitistä ja sen kautta kulkee Wanhan Witosen melontareitti. == Maantietoa == Siniäinen on 550 metriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se sijaitsee Kalmaveden ja Ison Rautaveden välisessä uomassa, jossa Jämsän reitin vedet virtaavat sen läpi. Siniäinen on siten voimakkaasti läpivirtausjärvi. Siinä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Rannat ovat alavaa metsämaata, jossa on yksi kiinteästi asutettu asunto. Lounaispuolella sijaitsee pieni peltoalue, joka yltää lähes rantaan asti. Vapaa-ajan asuntoja on viisi. Yhdystie 6046 ohittaa Siniäisen sen länsipuolelta ylittäen Survosenkosken niskan. == Vesistösuhteet == Siniäinen sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Iso Rautaveden–Kalmaveden alueeseen (14.522) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy eli sama kuin Kalmavedelläkin. Survosenkoskessa on yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala noin 950 neliökilometriä. Siniäiseen laskee tämän lisäksi muutama lyhyt metsäoja ja pienen Siniänlammin laskuoja. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Bryn Mawr College

Bryn Mawr College [ˌbrɪnˈmɑːr] on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva, naisille tarkoitettu yksityinen liberal arts college, joka painottuu myös jatko-opintoihin ja tutkijakoulutukseen. Sen perustivat Philadelphian kaupungin lähelle kveekarit vuonna 1885, mutta oppilaitos on toiminut aina tunnustuksettomanaBryn Mawr College, britannica.com. Viitattu 27.1.2021.. Bryn Mawr on yksi arvostetuimmista liberal arts collegeista Yhdysvalloissa: vuoden 2021 rankingissä se sijoittui tilalle 28. Opiskelijamäärä on noin 1 700.Overview of Bryn Mawr College, U.S. News Best Colleges, US News & World Report. Viitattu 27.1.2021. Oppilaitos tekee tiivistä yhteistyötä läheisten Haverford Collegen ja Swarthmore Collegen sekä Pennsylvanian yliopiston kanssa. Bryn Mawr on yksi yhteisnimellä Seven Sisters tunnetusta perinteisestä naisille tarkoitetusta collegesta Yhdysvaltojen koillisosissa. Muut ovat Radcliffe College (Massachusetts) ja Vassar College (New York), joissa nykyisin opiskelee myös miehiä, sekä naisopiskelijoihin yhä keskittyvät Barnard College New Yorkissa ja Mount Holyoke College, Smith College ja Wellesley College Massachusettsissa. Bryn Mawr College korostaa perinteisesti muun muassa kirjallisen ilmaisun, väittelytaitojen ja loogisen ajattelun tärkeyttä. Aiemmin luonnontieteisiin suuntautunut oppilaitos on vuosituhannen vaihteesta alkaen panostanut myös taideaineisiin, etenkin luovaan kirjoittamiseen monine Nobel-tason kirjailijavierailuineenKaren Heller, Knight Ridder: Bryn Mawr shows creative side as it makes way for arts, Chicago Tribune 1.5.2003. Viitattu 27.1.2021.. Oppilaitos tunnetaan muun muassa sosiaalityön master-tason koulutuksen uranuurtajana Yhdysvalloissa. Ylisosiaalineuvos Aulikki Kananoja suoritti tutkinnon siellä 1970-luvun taitteessa ASLA-Fulbright-stipendiaattina.Ihminen on nähtävä elämäntilanteessa, Talentia-lehti 18.3.2020. Viitattu 27.1.2021.Saarinen, Erja: Aulikki Kananoja - Ihmisen näkökulma on minun elämäni missio. Naisten ääni -sivusto. Viitattu 27.1.2021. Bryn Mawrissa on 1900-luvun alkupuolelta asti opiskellut monia muitakin suomalaisnaisia eri stipendien turvin. Tunnettuja Bryn Mawrissa opiskelleita ovat olleet näyttelijä Katharine Hepburn ja perinnöllisyystutkija Nettie Stevens. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pennsylvanian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Naisten korkeakoulut
Kerkko Sariola

Kerkko Torbjörn Sariola (s. 29. tammikuuta 1999 Kirkkonummi) on kansainvälisesti menestynyt suomalainen malli. == Työura == Kerkko Sariolan löysi ruotsalaisen mallitoimiston Nisch Managementin skouttaaja alkusyksystä 2016. Hän pääsi tammikuussa 2017 Milanon muotiviikoilla Pradan näytökseen malliksi ja solmi muotitalon kanssa kansainvälisen exclusive-sopimuksen. Sariola tähditti Pradan syys–talvi 2017–2018 -kampanjaa, jonka kuvat otettiin Sveitsin lumisissa maisemissa kuvaajana Willy Vanderperre ja stailaajana Olivier Rizzo. Sariola oli Firenzen muotiviikoilla Pitti Uomolla tammikuussa 2018, kun Suomi oli viikkojen teemamaana. Samana vuonna lokakuussa hän oli Manifesto-lehden kannessa sekä ODDA Magazine -lehden artikkelissa, jossa esiteltiin Just Cavallin syys/talvi 2018–2019 -mallistoa. Vuonna 2019 Sariola oli mukana ylellisyystavaroita myyvän Luisaviaroman City Adventure: Milan Edition -kampanjan mallina. Kuvaajana tässä kampanjassa oli Vito Fernicola. Miesten muotiin keskittynyt Man About Town -lehti teki ison artikkelin, jossa Alexandra Bickendalen stailaama Sariola oli Pohjois-Yorkshiren maisemissa Danny Lowen kuvaamana. Louis Vuitton käytti Sariolaa mallinaan esitellessään miesten kevät/kesä 2021 -mallistoaan heinäkuussa 2020. == Mallitoimistot == * Nisch Management, Tukholma * Supa Model Management, Lontoo *Premium models, Pariisi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirttijärvi (Jämsä, Jämsänkoski)

Pirttijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hirvelänkylän lähellä sijaitseva järvi. Se muodostaa osan Jämsän reitistä ja sen kautta kulkee Wanhan Witosen melontareitti. == Maantietoa == Pirttijärvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 121 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Järvellä on kaksi järviallasta, joiden välinen Vihtasalmi on 50 metriä leveä ja alle metrin syvä. Järven lounaista osaa kutsutaan Vihtalahdeksi. Pääaltaan pohjoista osaa kutsutaan Raappaanpohjaksi. Järven rannat ovat matalapiirteisiä, ja rannassa 1,5 metrin syvyyskäyrä seuraa rantaviivaa 50–100 metrin päässä. Varsinaisella järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka on Vihtalahden pohjoisrannassa sijaitseva luoto. Lisäksi Rimminojan suussa on saari ja Juusanvirran suussa kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 2,66 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,2 metriä. Järven pohja on hyvin tasainen, jolloin järvialtaiden syvänteitä on kummassakin vain yksi. Vihtalahden syvin kohta yltää 4,5 metrin syvyyteen. Syvin kohta läytyy pääaltaasta, jossa keskellä järveä on 6,8 metriä syvää. Pirttijärven rantaviivan pituus on 8,5 kilometriä. Järven lähiympäristöt ovat pääosin metsämaata, mutta Hirvelänkylässä ja Valkealuomissa on yhtenäistä peltomaata. Rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa, ja kauempana rannasta sijaitsee noin 10 kiinteää asuntoa. Valkealuomista tulee etelästä alkava yhdystie 16541, joka kiertää järven pohjoispuolelta ja kääntyy järven jälkeen etelään. Siellä se yhtyy Lahnajokeen vievään yhdystiehen 16542. Luomenvirran yli ei kulje tietä. == Vesistösuhteet == Pirttijärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Kankarisveden–Pirttijärven alueeseen (14.512) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,2 metriä mpy. Juusanvirta alkaa Uuttanasta ja tuo pohjoisesta runsaasti vettä, koska siellä sijaitsee Jämsän reitin valuma-alueesta suurin osa. Järven valuma-alue Luomenvirran kohdalta mitattuna on 1 115 neliökilometriä , ja Rimminojan valuma-alue on 24 neliökilometriä , joka on 2 prosenttia järven valuma- alueesta. Juusanvirran vedet voisivat periaatteessa kääntyä suoraan Luomenvirtaan, jolloin Pirttijärven veden vaihtuvuus jäisi läntisten ojien ja purojen varaan. Järven poistovirtaama on noin 10 kuutiometriä sekunnissa , josta tosin suurin osa tulee Uuttanasta. Juusanvirta on kaksi kilometriä pitkä ja putoaa matkallaan Uuttanasta 70 senttimetriä. Luomenvirta on vain 300 metriä pitkä, ja se putoaa 20 senttimetriä laskiessaan Lahnajärveen. Rimminoja laskee Pirttijärveen lännestä päin, ja siinä tulee mukana muiden järvien vesiä. Viereisen Valkeajärven laskuoja yhtyy Rimminojaan aivan sen joensuussa. Rimmin lisäksi valuma-alueen lähimpiä järviä ovat Vehkajärvi ja Kolojärvi. Pirttijärveen ei laske suoraan muita järviä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kalapaikka: Pirttijärvi *Fishing.fi: Kankarisveden yhteislupa-alue Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Danvers (Massachusetts)

Danvers on kunta Massachusettsissa Yhdysvalloissa osavaltion itäosissa Bostonin koillispuolella. Siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan 27 549 ihmistä, ja sen maapinta-ala on 34,3 neliökilometriä. Danvers asutettiin 1630-luvulla, jolloin se tunnettiin vielä Salem Villagena ja se oli hallinnollisesti osa Salemia. Salemin noitaoikeudenkäyntien taustalla oli nimenomaan tapaus, joka sattui Salem Villagessa tammikuussa 1692. Pastori Samuel Parrisin tytär Betty ja tämän serkku Abigail Williams alkoivat käyttäytyä oudosti, ja he saivat kouristuksia ja alkoivat ääntelehtiä oudosti. Paikallisen lääkärin William Griggsin mukaan tytöt oli noiduttu. Tätä seurasi yhdeksän kuukautta kestänyt hysteria koko Essexin piirikunnan alueella. 20 ihmistä tuomittiin kuolemaan. Salem Village nimettiin vuonna 1752 Danversiksi Danvers Osbornin mukaan. Oman kunnallishallinnon se sai vuonna 1757. Danvers oli alkujaan isompi, mutta South Danvers erosi siitä vuonna 1855 ja muodosti Peabodyn kunnan. Danversin teollisuus alkoi kehittyä jalkineiden, mattojen ja tiilien valmistukseen. Sittemmin palvelualat ovat nousseet talouden keskeisimmäksi haaraksi. Kunnassa on kuitenkin valmistetaan edelleen elektroniikalaitteita, lamppuja ja viestintävälineitä. Kunnassa on vuonna 1965 perustettu North Shore Community College ja vapaussodan kenraalin Isreal Putnamin synnyinkoti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Massachusettsin kunnat Luokka:Essexin piirikunta (Massachusetts)
Siuntion puukirkko

Siuntion puukirkko (ruots. Sjundeå träkyrka) oli 1600-luvulla rakennettu luterilainen puukirkko Siuntiossa Uudellamaalla, joka rakennettiin suomenkielisiä jumalanpalveluksia varten. Näin pitäjässä pystyttiin pitämään suomenkielinen ja ruotsinkielinen jumalanpalvelus samanaikaisesti. Ajan mukaisesti Pietari Brahen kenraalikuvernöörikaudella ruotsinkielisillä alueilla rakennettiin pääkirkkojen vierille hieman pienempiä kirkkoja suomenkielisiä kirkonmenoja varten. Kirkko purettiin tarpeettomana ja siirrettiin 1880-luvulla pois Siuntion kirkonkylästä, eikä siitä ole tiettävästi säilynyt jäljellä valokuvia. == Arkkitehtuuri == Siuntion puukirkko oli suorakaiteen muotoinen hirsistä rakennettu kirkko. Kirkko sijaitsi Siuntion Pyhän Pietarin kirkon vieressä nykyisen kirkon ja Siuntion seurakuntakodin välissä. Länsiseinustalla sijainneen pääsisäänkäynnin edessä oli pieni asehuone. On myös luultavaa, että kirkossa oli torni. Kirkon pitkillä seinillä oli muutamia ikkunoita ja idässä kuori-ikkuna. Sisällä kirkossa oli lautakatto. Kirkossa ei ollut lehtereitä. Pääkirkon, eli Pyhän Pietarin kirkon remonteissa suomenkieliseen puukirkkoon siirrettiin pääkirkon vanhaa arvokasta esineistöä, kuten kirkon vanha kolmiosainen alttaritaulu ja niin kutsuttu Tottien saarnastuoli 1600-luvulta, jonka osia on nykyisin on nähtävillä Pyhän Pietarin kirkossa. Kerrotaan, että sisustukseltaan puukirkko oli yksi näyttävimpiä. == Historia == Siuntion puukirkko oli 1820-luvulle tultaessa jo miltei 200-vuotias ja tuolloi heräsi kysymyksiä muun muassa kirkon remontoinnin tarpeesta. Lopulta vuonna 1881 puukirkko päätettiin korjaamisen sijaan myydä huutokaupalla, sillä se oli suurelta osin käyttämättömänä. Kirkon osti Johan Malm Finnäsin talosta Bolstan kylästä. Kirkko siirrettiin hirsi kerrallaan Pyhän Pietarin kirkon vierestä Johan Malmin maille. Näistä hirsistä Malm rakensi Passilan koskeen myllyn ja tuvan. Myöhemmin kirkon hirsistä rakennettu mylly tuhoutui tulipalossa. Kirkon myymisen selittää muun muassa myös se, että pääkirkkoon oli hankittu urut jo 1700-luvun puolella mikä houkutteli myös suomenkielistä väestöä käymään Pyhän Pietarin kirkossa. Lisäksi suomenkielinen väestö oli myös sulautunut suurelta osin ruotsinkieliseen väestöön, joka osaltaan pienensi tarvetta erilliselle suomenkieliselle jumalanpalvelukselle puukirkossa. == Lähteet == Luokka:Suomen entiset kirkkorakennukset Luokka:Siuntion rakennukset ja rakennelmat
New Yorkin lainsäädäntöelin

New Yorkin lainsäädäntöelin () on New Yorkin osavaltion kaksikamarinen kansanedustuslaitos. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on kaikkiaan 150 edustajaa ja senaatissa 63 senaattoria. Lainsäädäntöelin kokoontuu ympärivuotisesti."Full- and Part-time Legislatures" Lainsäädäntöelimen kokoontumispaikka on New York State Capitol, joka sijaitsee pääkaupunki Albanyssa. Yhdysvaltain demokraattisella puolueella on enemmistö sen molemmissa kamareissa. ==Lähteet== Lainsäädäntoelin Luokka:Yhdysvaltain osavaltioparlamentit
Badaber

Badaber on pikkukaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan maakunnassa. Paikalla sijaitsee nykyisin Pakistanin ilmavoimien tukikohta. Aikaisemmin sillä on ollut myös Yhdysvaltain ilmavoimien toimintaa. Badaber sijaitsee noin 10 kilometriä etelään Peshawarin kaupungista. Vuosina 1958–1970 Badaberissa toimi Yhdysvaltain ilmavoimien tiedustelun salainen tukikohta. Badaberista lähti ilmaan esimerkiksi Neuvostoliittoon suuntautunut Gary Powersin U-2-vakoilulento, joka ammuttiin alas Neuvostoliiton yllä 1. toukokuuta 1961. Afganistanin sodan sytyttyä Pakistanin puolelle alkoi saapua pakolaisia Afganistanista. Yksi suurimmsita pakolaisleireistä perustettiin Badaberiin. Leirin asukasluku oli vuonna 1981 29 012. Paikalla alettiin kouluttamaan Burhan al-Din Rabbanin Afganistanin Islamilaisen Yhdistyksen asejoukkoja, jotka sotivat Neuvostoliittoa vastaan Afganistanissa. Badaberissa sijaitsi myös vankilalinnoitus, jota käytettiin aseiden ja ammusten varastointiin. Paikalle tuotiin lopuolta myös joitakin sotavankeja, heidän joukossaan neuvostoliittolaisia. Sotavankien käynnistämä Badaberin kapina huhtikuussa 1985 päättyi räjähdykseen linnalla ja sen tuhoutumiseen. Badaberissa on sittemmin sijainnut Pakistanin ilmavoimien tukikohta. Sillä ei ole ollut lentotoimintaa, mutta sillä on asunut Peshawarin lentotukikohdan työntekijöitä. Alueen turvallisuustilanne oli huono vuoden 2008 jälkeen. Vuonna 2015 Tehrik-i-Taliban Pakistan (TTP) teki 16 henkilön hengen vaatineen iskun ilmavoimien tukikohtaan. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Khyber Pakhtunkhwa
Apila Pepita Miettinen

Apila Pepita Miettinen (s. 1991) on suomalainen siilinjärveläislähtöinen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän asuu Helsingissä. Hän on käynyt lukion Lapinlahden kuvataidelukiossa ja opiskelee parhaillaan Aalto-yliopistossa graafisen suunnittelun maisteriohjelmassa. Apila Pepita Miettinen toimii RIKKI-lehden päätoimittajana. Hänen ensimmäinen pitkä albuminsa MOSSDASH ilmestyi vuonna 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Apila Pepitan kotisivut Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rasamalat

Rasamalat (Altingia) on Altingiaceae-heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun kuuluu 11 lajia. Rasamalat kasvavat luonnossa Kaakkois-Aasiassa. == Lajeja == * Altingia cambodiana * Altingia chinensis * Altingia excelsa (nykyisin Liquidambar excelsa) – rasamala * Altingia gracilipes * Altingia indochinensis * Altingia multinervis * Altingia obovata * Altingia poilanei * Altingia siamensis * Altingia tenuifolia * Altingia yunnanensis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Altingia Luokka:Altingiaceae
Audrey

Audrey on naisen etunimi. Se pohjautuu muinaisgermaaniseen nimeen Ediltrud, jossa alkuosan merkitys on ’jalo’ ja jälkiosan ’urhoollinen’. Välimuotona on ollut nimiasu Adeltrud. Alun perin Audrey on ollut lempinimi, mutta nykyään sitä käytetään itsenäisenä etunimenä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 170–180 Audrey-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla. ==Tunnettuja Audrey-nimisiä== *Audrey Azoulay (1972), ranskalainen poliitikko ja Unescon pääsihteeri v. 2017– *Audrey Bitoni (s. 1986), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä *Audrey Dalton (s. 1934), irlantilainen näyttelijä *Audrey Esparza (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä *Audrey Fleurot (s. 1977), ranskalainen näyttelijä *Audrey Hepburn (1929–1993), englantilais- hollantilainen näyttelijä *Audrey Landers (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja *Audrey Meadows (1922–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä *Audrey Mildmay (1900–1953), brittiläinen oopperalaulaja *Audrey Munson (1891–1996), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä *Audrey Niffenegger (s. 1963), yhdysvaltalainen kirjailija *Audrey Patterson (1926–1996), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti *Audrey Prieto (s. 1980), ranskalainen painija *Audrey Santo (1983–2007), lapsena vakavasti vammautunut, pyhimykseksi ehdotettu yhdysvaltalainen *Audrey Tang (s. 1981), taiwanilainen ohjelmoija *Audrey Tautou (s. 1976), ranskalainen näyttelijä *Audrey Tcheuméo (s. 1990), ranskalainen judoka ja olympiamitalisti *Audrey Totter (1917–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä *Audrey Williamson (1926–2010), brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti ==Kuvitteellisia Audrey-nimisiä== * Audrey, hahmo William Shakespearen näytelmässä Miten haluatte * Audrey Horne, hahmo televisiosarjassa Twin Peaks ==Nimi muissa yhteyksissä== *Audrey Horne, Twin Peaks -hahmon mukaan nimetty norjalainen yhtye *Hurrikaani Audrey, vuoden 1957 trooppinen hirmumyrsky ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Tampereen johdinautoliikenne

Tampereen johdinautoliikenne oli Tampereella vuosina 1948–1976 toiminutta julkista liikennettä. Järjestelmän avajaiset pidettiin 8. joulukuuta 1948 ja liikenne lopetettiin 15. toukokuuta 1976. Tampereen johdinautoliikenne oli Suomen vanhin ja laajin johdinautojärjestelmä, jossa johdinautot palvelivat useiden linjojen muodostamaa verkostoa. == Historia == 1900-luvun alussa Tampereelle oli suunniteltu raitiotietä, joka ei kuitenkaan vielä tuolloin toteutunut. Toisen maailmansodan jälkeen ryhdyttiin suunnittelemaan johdinautoliikenteen aloittamista. Rakentaminen aloitettiin vuoden 1948 kesällä, ja viralliset avajaiset pidettiin 8. joulukuuta 1948. Ensimmäinen linjoista, ja ainoa, jota liikennöitiin koko järjestelmän olemassaolon ajan, oli linja 1 Koskipuistosta Härmälään. Suurimmillaan linjojen määrä oli 1950-luvun lopulla, jolloin liikennöitiin viittä linjaa (linjat 1, 2, 3, 11 ja 16). Tampereella oli enimmillään käytössä 29 Valmetin valmistamaa johdinautoa, joista viimeiset oli hankittu vuonna 1959\. Suurin osa autoista oli vuosimalleja 1949 ja 1950, ja pitkäikäisimmille yksilöille kertyi jopa 27 vuotta liikenteessä. Ensimmäinen johdinautolinja kulki keskustasta Härmälään, sittemmin linjat ulottuivat myös mm. Kalevaan ja Epilään. Johdinautoja säilytettiin ja huollettiin Pyynikinharjun rinteeseen vuonna 1950 valmistuneessa Rollikkahallissa. Johdinautolinjoja vähennettiin 1960-luvulta alkaen asteittain, kunnes liikenne lakkautettiin lopulta kokonaan 5. toukokuuta 1976. Liikenteen lopettamisen jälkeen pääosa autoista myytiin huutokaupalla eri ostajille vuoden 1976 aikana. Autoista vanhin ja pari uudempaa on sittemmin kunnostettu täysin ajokuntoisiksi museoautoiksi.Kimmo Levä (toim.): Made in Finland: Mobilia-vuosikirja 2002, s. 34. Kangasala: Mobilia-säätiö, 2002. Jarmo Peltolan 1998 kirjoittamassa Onnikoita ja rollikoita -kirjassa kuvataan tarkemmin johdinautojen hankintaprosessi, kaupunkisuunnittelun ja johdinautoliikenteen yhteys sekä johdinautoliikenteestä luopuminen. Tampereella johdinautot tunnettiin lempinimillä rollikka tai sarvijaakko, joista muistona ovat kadunnimet Rollikankatu Härmälän sekä Sarvijaakonkatu Kalevanrinteen kaupunginosissa. == Katso myös == * 14 (Helsingin bussilinja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen linja-autoliikenne Johdinautoliikenne
Anders Besseberg

pienoiskuva|upright|Anders Besseberg vuonna 2015. Anders Besseberg (s. 25. helmikuuta 1946) on norjalainen urheilujohtaja. Hän toimi Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) puheenjohtajana vuosina 1993–2018. Besseberg erosi IBUn puheenjohtajan paikalta huhtikuussa 2018. Hän oli riippumattoman komission raportin mukaan ollut Venäjän lahjonnan kohteena ja ajanut Venäjän etua muun muassa peittelemällä venäläisten urheilijoiden dopingrikkeitä. Hän myös ajoi vuoden 2021 MM-kisojen järjestämistä Venäjällä. Huhtikuussa 2024 Besseberg tuomittiin Norjassa kolmen vuoden ja yhden kuukauden vankeuteen korruptiosta. Hänen katsottiin IBUn puheenjohtajana toimiessaan ottaneen lahjuksina vastaan kelloja, metsästysmatkoja ja prostituoitujen palveluja. Besseberg aikoo valittaa tuomiostaan. == Lähteet == Luokka:Urheilujohtajat Luokka:Norjalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Resch

Nicole Resch oli Kansainvälisen ampumahiihtoliiton (IBU) pääsihteeri vuodesta 2008 huhtikuuhun 2018. Hän on riippumattoman komission raportin mukaan ollut Venäjän lahjonnan kohteena ja ajanut tehtävässään Venäjän etua. Hän on muun muassa vastannut siitä, että Jevgeni Ustjugov pääsi kilpailemaan Sotšissa 2014 ja sai olympiakulta, vaikka hänen veriarvonsa olivat poikkeavat. Resch esti raportin mukaan IBUn lääketieteellistä komiteaa paljastamasta venäläisurheilijoiden dopingin käyttöä. ==Lähteet== Luokka:Urheilujohtajat Luokka:Saksalaiset urheilualan henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Hevosenomistajien Keskusliitto

Suomen Hevosenomistajien Keskusliitto SHKL ry on vuonna 1976 perustettu hevosenomistajien edunvalvontajärjestö. Liiton tarkoitus on valvoa hevosenomistajien yleisiä ja yhteisiä etuja. Suomen Hevosenomistajien Keskusliittoa edelsi Suomen Raviurheilijain Liitto, joka oli perustettu vuonna 1957. SHKL ry on Suomen Hippoksen sekä kansainvälisen amatööriraviurheilijoiden liitto FEGAT:n jäsenjärjestö. Liitto hallinnoi vuonna 1983 perustettua Suomen Ravihevoskasvattajien Säätiötä ja omistaa hevoshuutokauppayhtiö Starinita Oy:n yhdessä Suomen Ravihevoskasvattajat ry:n kanssa. Suomen Hevosenomistajien Keskusliitto ry:n puheenjohtajana on vuodesta 2020 alkaen toiminut europarlamentaarikko Henna Virkkunen. == Alueyhdistykset == # Uudenmaan Hevosenomistajat ULHO ry # Varsinais-Suomen ja Satakunnan Hevosenomistajainyhdistys VAR-SAT ry # Hämeen Hevosenomistajain Yhdistys ry # Kymen-Karjalan Hevosenomistajat ry # Etelä-Savon Hevosenomistajat ry # Pohjois-Karjalan Hevosenomistajien Yhdistys r.y. # Pohjois-Savon Hevosenomistajat ry # Keski-Suomen Hevosenomistajat ry # Pohjanmaan Hevosenomistajat ry # OLHY-hevosenomistajat ry # Lapin läänin Hevosenomistajat ry == Toiminta == === Julkaisutoiminta === SHKL ry julkaisee kuudesti vuodessa ilmestyvää Hevosenomistaja-jäsenlehteä. === Keinoemovälitys === SHKL:n Keinoemovälitystoiminta on ollut koordinoitua ja ympärivuorokautista vuodesta 2000 alkaen. Keinoemovälityksestä on vastannut koko nykymuotoisen toiminnan olemassaolon ajan Heli Lepo. Varsansa menettäneiden tammojen ja emänsä menettäneiden varsojen yhteensaattaminen pelastaa usein varsan hengen ja mahdollistaa sen kehittymisen terveeksi ja tasapainoiseksi hevoseksi. === Liiton järjestämiä kilpailuja === * Suurmestaruusajo sekä Lämminveristen Suurmestaruusajo * SHKL Hevosenomistajapokaali 2-vuotiaille lämminverisille * SHKL Cup 3-vuotiaille lämminverisille ja 4-vuotiaille suomenhevosille * Amatööriohjastajien SM. Suomessa on ajettu myös kansainvälisiä amatööriohjastajakilpailuja. Lisäksi Suomen Hevosenomistajien Keskusliitto ry on yksi Varsakunkku-kilpailun yhteistyökumppaneista. == Lähdeluettelo == Luokka:Suomen raviurheilu Luokka:Suomalaiset eläinjärjestöt
Hämeenlinnan satama

Hämeenlinnan satama on sisävesiliikenteen käyttöön tarkoitettu satama Vanajaveden rannalla Hämeenlinnan keskustassa. Satama-alue sijaitsee Arvi Kariston kadun varrella Koilliskulman kaupunginosassa aivan keskustan itälaidalla. Satamassa sijaitsee satamaravintola Rantakasino. Hämeenlinnan satamasta on kesäisin säännöllistä matkustajaliikennettä Tampereen suuntaan Suomen Hopealinjan liikennöimänä. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan liikenne Luokka:Koilliskulma Luokka:Vanajanselän alue
Haptanthus hazlettii

Haptanthus hazlettii on Keski-Amerikassa kasvava puulaji. Se löydettiin vuonna 1980 ja kuvattiin tieteelle uutena lajina sekä uuden suvun edustajana vuonna 1989. Sittemmin lajin on esitetty muodostavan yksin oman heimonsa Haptanthaceae, mutta molekyylibiologisten tutkimusten pohjalta laji sijoitetaan nykyisin puksikasvien eli puksipuukasvien (Buxaceae) heimoon, vaikka se poikkeaakin morfologisesti melkoisen paljon muista puksipuukasvilajeista. Lajin löytöpaikan alue Hondurasissa on lajin löytämisen jälkeen muutettu laidunmaaksi ja lajin arveltiin hävinneen kokonaan, mutta sitä löydettiin kuitenkin muualtakin. == Lähteet == * Oskolski, A., von Balthazar, M., Staedler, Y. M. & Shipunov, A. B., 2015: Inflorescence and floral morphology of Haptanthus hazlettii (Buxaceae, Buxales), Botanical Journal of the Linnean Society 179: 190–200. * Shipunov, A. & Shipunova, E., 2011: Haptanthus story: Rediscovery of enigmatic flowering plant from Honduras, American Journal of Botany 98 (4): 761–763. === Viitteet === Luokka:Puksipuukasvit Luokka:Puut Luokka:Uhanalaiset kasvit
Aktiivinen luonnonhoito

Aktiivinen luonnonhoito on tietyn luontotyypin tai lajistolle otollisen elinympäristön elvyttämistä tai ylläpitämistä aktiivisin toimenpitein. Aktiivisen luonnonhoidon toimenpiteiden tavoitteet ovat moninaisia. Niihin kuuluvat luonnon monimuotoisuuden turvaaminen, vesiensuojelu, ilmastonmuutokseen varautuminen ja sen torjuminen sekä virkistyskäyttö ja riistanhoito. Metsähallitus Metsätalous Oy on panostanut aktiiviseen luonnonhoitoon vuodesta 2017. Metsätalous Oy:n suunnittelijoiden tulostavoitteisiin kuuluvat luonnonhoitotöiden ja ennallistamiskohteiden kohdentaminen ja suunnittelu. == Katso myös == * Ennallistaminen == Lähteet == Luokka:Metsätalous Luokka:Luonnonsuojelu
SHKL Cup

SHKL Cup on Suomen Hevosenomistajien Keskusliiton järjestämä ennakkomaksuton kilpailusarja 3-vuotiaille lämminverisille ja 4-vuotiaille suomenhevosille. Vuosina 2002-2012 kilpailu oli nimeltään Tapiola Cup, ja vuosina 2013-2018 nimellä Biofarm Cup. Kilpailujen esikuvana lienevät toimineet Suomen Raviurheilijain Liiton vuosina 1963-75 (1982) järjestämät Suomi-Derby- kilpailut. == Voittajat == === SHKL Cup/Biofarm Cup/Tapiola Cup 3-vuotiaille lämminverisille === Vuosi Paikka Hevonen Ohjastaja Voittoaika Matka Palkinto 2002 Jyväskylä Hard Boiled Antti Teivainen 19,1 2100 6 700 € 2003 Kuopio Wizard Baron Markku Nieminen 16,2 2120 5 000 € 2004 Kuopio Madison Hall Jyrki Tammimetsä 15,8 (SE) 2120 5 000 € 2005 Kuopio Amazing Ride Tuomas Korvenoja 16,6 2100 7 000 € 2006 Kuopio Elvis Kemp Mika Forss 16,7 2100 10 000 € 2007 Kuopio Golda History Anssi Nurminen 17,1 2100 10 000 € 2008 Kuopio Oliwer Twist Mauri Jaara 15,3 (SE) 2100 13 000 € 2009 Kuopio Daytona Demon Ilkka Korpi 15,4 2120 13 000 € 2010 Kuopio Aaron De Veluwe Tuomas Korvenoja 14,6 (SE) 2100 13 000 € 2011 Kuopio Liquorice Pipe Antti Teivainen 14,6 (SE) 2120 13 000 € 2012 Kuopio Diamond Duo Pekka Korpi 14,9 2100 13 000 € 2013 Kuopio Greenleaf Slim Mika Forss 15,6 2100 12 000 € 2014 Kuopio Winter’s Iceman Ari Moilanen 16,3 2100 12 000 € 2015 Kuopio Gisela Luxi Seppo Markkula 15,8 2100 10 000 € 2016 Lahti BWT Burnin Alive Tuomas Korvenoja 14,5 (SE) 2140 10 000 € 2017 Kuopio Dancinginthedark Ari Moilanen 16,1 2100 10 000 € 2018 Kuopio Graceful Swamp Ari Moilanen 13,5 (SE) 2120 10 000 € 2019 Kuopio Edwina Orden Santtu Raitala 13,1 (ME) 2120 10 000 € 2020 Ei ajettu 2021 Kuopio Deep Blue Font Seppo Markkula 15,0 2100 10 000 € === SHKL Cup 4-vuotiaille suomenhevosille === Vuosi Paikka Hevonen Ohjastaja Voittoaika Matka Palkinto 2003 Kuopio Vileman Antti Ala-Rantala 30,0 2120 5 000 € 2004 Jyväskylä Tementeri Terho Rautiainen 30,1 2120 5 000 € 2005 Kuopio Vilman Vilikko Timo Alama 32,2 2100 7 000 € 2006 Kuopio Suomitar Markku Hietanen 29,1 2140 7 000 € 2007 Jyväskylä Marat Ari Moilanen 30,0 2100 7 000 € 2008 Jyväskylä Joiheri Kari Venäläinen 31,2 2140 10 000 € 2009 Jyväskylä Pihlajan Aaroni Akseli Lahtinen 27,7 2160 10 000 € 2010 Jyväskylä Vetotuli Ari Moilanen 31,6 2120 10 000 € 2011 Jyväskylä Tähtitase Teemu Okkolin 29,7 2100 10 000 € 2012 Jyväskylä Siirin Älli Ahti Antti-Roiko 29,6 2100 10 000 € 2013 Jyväskylä Ypäjä Eila Antti Teivainen 28,0 2100 10 000 € 2014 Ylivieska Vapperi Harri Kotilainen 25,9 2160 12 000 € 2015 Ylivieska Kukan Tutu Teemu Okkolin 28,1 2100 10 000 € 2016 Vieremä Caijus Ari Moilanen 29,4 2140 10 000 € 2017 Pori Likser Mikko Niemistö 30,0 2100 10 000 € 2018 Pori Landen Paukku Jani Suonperä 25,5 (SE) 2160 10 000 € 2019 Jyväskylä Parvelan Retu Hannu Torvinen 26,4 2200 10 000 € 2020 Ei ajettu 2021 Jyväskylä Siirin Valtsu Hannu Torvinen 27,3 2200 10 000 € ==Lähteet== Luokka:Suomen ravikilpailut
Suomen pienin kauppamuseo

Suomen pienin kauppamuseo on Loviisan Skinnarbyssä sijaitseva yksityinen museo. Museo sijaitsee vuonna 1958 rakennetussa kyläkaupparakennuksessa, joka on edelleen alkuperäisessä ulkoasussaan, vaikka kauppa oli toiminnassa 1980-luvulle asti. Museossa on esillä pääosin 1950- ja 1960-lukujen kauppatavaraa, mutta kokoelmasta löytyy myös uudempia ja vanhempia esineitä. Museon valikoimiin kuuluvat erilaiset tuotepakkaukset tupakkarasioista sukkahousuihin ja sillipurkkeihin. Esillä on myös laaja kokoelma esimerkiksi kahvipurkkeja ja leivontaan liittyviä tuotteita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Suomen pienin kauppamuseo Luokka:Suomen museot Luokka:Loviisan rakennukset ja rakennelmat
Filippiinienmuurahaiskäpy

Filippiinienmuurahaiskäpy (Manis culionensis) on muurahaiskäpyihin kuuluva nisäkäslaji. Lajia tavataan uhanalaisena Filippiineiltä. ==Koko ja ulkonäkö== Filippiinienmuurahaiskäpy voi kasvaa 0,8-1,7 m pitkäksi ja painaa 4-7 kg. Uros on naarasta suurikokoisempi. Suuri osa ruumiista on vaaleanruskeiden keratiinista muodostuneiden suomujen peitossa ja suomujen välissä kasvaa tankeita karvoja. Lajin häntä on pitkä ja taipuisa. Se kykenee vaaran uhatessa käpertymään palloksi. Filippiinienmuurahaiskävyn kuono ja raajojen sisäosat ovat vaaleanpunaiset ja valkoisten karvojen peittämät. Etujaloissa on pitkät kynnet. Filippiinienmuurahaiskäpy muistuttaa huomattavasti malaijanmuurahaiskäpyä (Manis javanica) ja sitä on aiemmin pidetty sen alalajina. Eroina ovat kuitenkin lyhyempi kuono, enemmän suomurivejä ja hieman pyöreämmät suomut. ==Levinneisyys ja elintavat== Filippiinienmuurahaiskäpyä tavataan Filippiineiltä Palawanista ja Calamiansaarilta sekä muutamilta pienemmiltä saarilta kuten Apulitilta. Lajin elinympäristöä ovat monentyyppiset alankojen metsät, mutta sitä voidaan tavata myös ruoho- ja maatalousmailta. Laji on yöaktiivinen ja viettää päivät maakäytävässä, kivien alla tai ontossa puussa. Se liikkuu tyypillisesti yksinään ja ravintonaan se syö muurahaisia ja termiittejä. Lisääntymisestä ei tiedetä paljoa, mutta paritteluaika on mahdollisesti keväisin. Filippiinienmuurahaiskäpy luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kokonaismäärästä ei ole tietoa, mutta kehitys on vähenevä. Tärkein uhka lajille on metsästys. Filippiinienmuurahaiskäpyä käytetään ravinnoksi ja lisäksi sen suomuja, verta ja ihoa käytetään perinteisessä aasialaisessa lääketieteessä. Lisäksi metsien hakkuut elinalueella uhkaavat filippiinienmuurahaiskäpyä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Muurahaiskävyt Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Chisaki Morito

Chisaki Morito (jap. 森戸知沙希; s. 19. helmikuuta 2000 Tochigi) on japanilainen poplaulaja, Morning Musumen 14. sukupolven jäsen ja Country Girlsin entinen jäsen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Cramlington

Cramlington on kunta Northumberlandissa Englannissa 14 km pohjoiseen Newcastlesta. Väkiluku oli 29 405 vuonna 2011. Se sijaitsee Northumberlandin ja North Tynesiden rajalla Annitsfordissa sijaitsevan Moor Farmin liikenteenvaihtoliikenteen kanssa, joka yhdistää nämä kaksi aluetta. Luokka:Asutut paikat Northumberlandissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Dino Campana

Dino Campana (1885 Marradi, Firenze, Italia – 1932 Castel Pulci, Firenze, Italia) oli italialainen runoilija. Campana keskeytti opinnot mielenterveysongelmien vuoksi ja matkusteli Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Hän palasi Italiaan 1914 ja julkaisi ainoan teoksensa Canti orfici, joka sisältää sekä runoja että proosaa. Sitä pidetään modernin italialaisen lyriikan uranuurtajana. Viimeiset 14 elinvuottaan hän vietti mielisairaalassa. ==Suomennettuja runoja== ;LähdeDino Campana, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta päivitetty 28.1.2022, viitattu 19.3.2022 * Syksyinen puutarha (Giardino autunnale), suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, Helsinki: WSOY ISBN 951-0-06216-2, WSOY 2004 ISBN 951-0-29121-8 (Runo sisältyy vain antologian vuosien 1974 ja 2004 painokseen) * Unikuva (La Chimera), suom. Elina Vaara, teoksissa: Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 6: Italian kirjallisuuden kultainen kirja ja Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, Helsinki: WSOY 1957 (Runo sisältyy vain antologian vuoden 1957 painokseen) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Praszka (kunta)

Praszka on kaupungin sisältävä maalaiskunta Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 13 472. Kunnan keskus on Praszkan kaupunki. Kylät Praszkan kunnassa ovat Aleksandrów, Brzeziny, Gana, Kowale, Kuźniczka, Lachowskie, Prosna, Przedmość, Rosochy, Rozterk, Skotnica, Sołtysy, Strojec, Szyszków, Wierzbie sekä Wygiełdów. Praszkan kunnan alueen läpi kulkevat valtatiet 42 ja 45. Se rajautuu Gorzów Śląskin, Mokrskon, Pątnówin, Radłówin, Rudnikin ja Skomlinin kuntiin. Praszkan pinta-alasta noin 66 prosenttia on maatalousmaata ja noin 26 prosenttia metsää. Vuoden 2019 lopussa 50,9 prosenttia Praszkan asukkaista oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,2 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 58,2 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Vuonna 2019 Praszkan kunnassa syntyi 126 lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Miejsko-Wiejska Praszka Opolen tilastovirasto. Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Sanfrid Hasselqvist

Anton Gideon Sanfrid Hasselqvist (4. elokuuta 1854 Parikkala – 20. helmikuuta 1917 Parikkala) Geni: Anton Gideon Sanfrid Hasselqvist Viitattu 28.1.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hasselqvistin vanhemmat olivat Hans Jeremias Hasselqvist ja Amalia Milda Dahl ja puoliso Ida Matilda Hasselqvist. Taiteilija, kirjailija Aarno Karimo oli heidän poikansa. Hasselqvist osallistui Parikkalan kunnalliselämään, toimien muun muassa kirkonisännöitsijänä ja rahastonhoitajana 18 vuotta ja kunnan taloudenhoitajana 12 vuotta. Hän oli myös kotiseutututkija. Mielipiteiltään Hasselqvist oli jyrkän perustuslaillinen. Hän oli Parikkalan Sanomien perustajia ja lehteä kustantavan yhtiön johtokunnan puheenjohtaja kuolemaansa asti. Hasselqvist oli talonpoikaissäädyssä Kurkijoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885. Hän oli yleisen valitusvaliokunnan varajäsen ja teki anomukset maanviljelysopiston perustamisesta Kurkijoelle ja asevelvollisuushelpotusten esittämismahdollisuudesta kutsunnoissa. Yhdessä muiden kanssa hän esitti myös muun muassa Vuoksen kanavoimista.Parikkalan miehiä. Sanfrid Hasselqvist. Parikkalan Sanomat, 20.6.1928, no. 25, s. 20. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet