EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Clotilde Courau

Clotilde Courau (s. 3. maaliskuuta 1969 Levallois-Perret, Ranska) on ranskalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Clotilde Couraun ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1988 TV-sarjassa Civilisations. Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat elokuvissa Pariisin varpunen – Edith Piaf (2007), Syötti (L’Appât, 1995), ja Élisa (1995). Porträt der Schauspielerin Clotilde Courau. Thomas Staedli. Viitattu 17.4.2018. Hän on saanut César-palkinnon parhaana tulokkaana vuonna 1991. Vuonna 2003 Clotilde Courau avioitui Savoijin prinssin Emanuele Filiberton kanssa. Aatelisasemastaan huolimatta Savoijin prinsessa Clotilde käyttää elokuvamaailmassa entistä porvarisnimeään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heiða Björg Hilmisdóttir

Heiða Björg Hilmisdóttir (s. 21. helmikuuta 1971 Akureyri) on islantilainen Sosiaalidemokraattista liittoa edustava poliitikko. Hän on toiminut puolueensa varapuheenjohtajana vuodesta 2016 lähtien. Hän on ollut Reykjavíkin kaupunginvaltuutettu vuodesta 2015. Tätä ennen Heiða toimi Sosiaalidemokraattisen liiton naisten puheenjohtajana vuosina 2013–2015. Heiða on naimissa Hrannar B. Arnarssonin kanssa, joka oli entisen pääministerin Jóhanna Sigurðardóttirin avustajana. == Lähteet == * https://reykjavik.is/borgarfulltruar/heida-bjorg-hilmisdottir(islanniksi) Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paluta Badunova

Paluta Badunova (, oikea nimi Pelageja Aljaksandrauna Badunova, Пелаге́я Алякса́ндраўна Бадуно́ва; 1885 Navabelitsa, nykyään osa Homelia – 29. marraskuuta 1938 Minsk) oli valkovenäläinen poliitikko. Badunova työskenteli opettajana ja valmistui korkeakoulukursseilta Pietarissa vuonna 1917. Hän kuului Valko-Venäjän sosialistisen liiton keskuskomiteaan ja Pietarin työläis- ja sotilasneuvostoon sekä työskenteli Valko-Venäjän kansallisessa sihteeristössä vuonna 1918. Vuosina 1918–1925 Badunova kuului Valko-Venäjän sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi sen keskuskomitean sihteerinä. Vuonna 1919 hän oli Valko-Venäjän kansantasavallan radan jäsen kannattaen maan täyttä itsenäisyyttä. Vuonna 1920 käydyissä neuvotteluissa Badunova kannatti yhteistyötä neuvostohallituksen kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1921, mutta päästettiin lähtemään Puolaan. Vuosina 1923–1925 Badunova asui Prahassa. Hän palasi vuonna 1925 Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli opettajana. Neuvostovastaisesta toiminnasta syytetty Badunova pidätettiin syyskuussa 1937. Hänet tuomittiin ensin kymmenen vuoden vankeuteen ja myöhemmin kuolemaan. Badunova rehabilitoitiin vuonna 1989. ==Lähteet== Luokka:Valkovenäläiset poliitikot Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
L. O. Johanson

Lars Olov Johanson (6. lokakuuta 1919 Helsinki – 19. maaliskuuta 1999 Espoo) oli suomalainen kaupunkineuvos ja Suomen Kaupunkiliiton pitkäaikainen toimitusjohtaja. Kaupunkineuvos Lars Olov Johanson, Helsingin Sanomat Kuolleet 7.4.1999Kuka kukin on 1978 Johansonin vanhemmat olivat filosofian tohtori Väinö Frithiof Johanson ja tämän ensimmäinen puoliso Mary Margit Eugenie von Hertzen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1939 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1943. Sodan jälkeen Johanson valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1945, lakitieteen lisensiaatiksi 1948, valtiotieteen kandidaatiksi 1947 ja valtiotieteen maisteriksi 1956. Hän sai varatuomarin arvon 1946. Johanson toimi Helsingin kaupungin apulaiskaupunginsihteerinä 1947–1954 sekä kaupunginsihteerinä ja kaupunginkanslian päällikkönä 1955–1964. Hän oli Suomen Kaupunkiliiton toiminnanjohtajana ja Suomen Kunnallislehden päätoimittajana vuodesta 1964 alkaen. Johanson sai kaupunkineuvoksen arvon 1972. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Presidentti Urho Kekkosen kirje päätoimittaja L. O. Johansonille 3.5.1967 Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Pirak

Pirak on muinainen asutuskeskus Pakistanin Balochistanissa. Paikka on 20 km Sibistä etelään. Paikan ala on noin 6 ha. Täältä on löydetty jälkiharappalaista asutusta: merkkejä hevosella ratsastamisesta ja varhaisia rautaesineitä. == Historia == Siellä asuttiin noin 1800–800 eaa. Paikka edustaa jälkiharappalaista kulttuuria, luultavasti indoiranilaisten valloittajien tuomaa. Ensimmäisestä kerrostumasta on löydetty tasanne ja kamelien ja hevosten savikuvia. Tällöin n. 1700 eaa. lienee hevonen kesytetty. Kaudella tehtiin terrakottasinettejä: pyöreitä, neliömäisiä ja käyrämäisiä. Noin 1300/1200 alkoi toinen vaihe, jossa tehtiin eläinten kuvien lisäksi myös ihmiskuvia, mm ratsastajia. Rauta ilmaantui pronssin ja kuparin rinnalle. III vaiheessa noin 1000–800 eaa. rauta yleistyi. Riisi ja sorghum ilmaantuivat tänne ensi kertaa viljeltyjen viljojen joukkoon. == Aikajako == * Pirak I n. 1700 – varhaiset ratsut * Pirak II n. 1300/1200 varhaisin rauta * Pirak III n. 1000-800 rautakausi Luokka: Indus-kulttuuri Luokka:Balochistan
Heptakosaani

Heptakosaani eli n-heptakosaani (C27H56) on 27-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää ainetta. Heptakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)25CH3, moolimassa 380,745 g/mol, sulamispiste 58,8 °C, kiehumispiste 442 °C ja CAS-numero 593-49-7. Heptakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman dietyylieetteriin. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Suoraketjuiset alkaanit C26 C27 C28 Heksakosaani Heptakosaani Oktakosaani == Aiheesta muualla == *PubChem: Heptacosane *Food Component Database (FooDB): Heptacosane *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Heptacosane *Pherobase: Floral Compound - 27Hy *Pherobase: Semiochemical - 27Hy Luokka:Alkaanit
Lizzy Mercier Descloux

Martine-Elisabeth Mercier Descloux, joka tunnettiin taiteilijanimeltään Lizzy Mercier Descloux (16. joulukuuta 1956 – 20. huhtikuuta 2004), oli ranskalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä, säveltäjä, näyttelijä, kirjailija ja taidemaalari. Hän yhdisti musiikissaan afrikkalaisia rytmejä rhythm and bluesiin ja popmusiikkiin. ==Diskografia== ===Albumit=== * Rosa Yemen – Live in N.Y.C July 1978 (1978) * Press Color (1979) * Mambo Nassau (1981) * Zulu Rock (1984) * One for the Soul (1985) * Suspense (1988) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset kitaristit Luokka:Ranskalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset lauluntekijät Luokka:Ranskalaiset muusikot Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Petrona Viera

Maria Petrona Viera Garino (24. maaliskuuta 1895 Montevideo – 4. lokakuuta 1960) oli Uruguayn ensimmäinen naispuolinen ammattitaidemaalari, sekä yksi Pianismo-liikkeen jäsenistä. Hän käytti nimestään lyhyttä muotoa Petrona Viera. http://awarewomenartists.com/en/artiste/petrona-viera/ == Elämäkertaa == Petrona Vieran isä oli Uruguayn presidentti Feliciano Viera. Tuleva taiteilija sairastui lapsena aivokalvontulehdukseen ja komplikaation johdosta hän kuuroutui. Hänelle palkattiin ranskalainen kotiopettaja opettamaan viittomakieltä. http://awarewomenartists.com/en/artiste/petrona-viera/ Täytettyään 20 vuotta Viera sai yksityisopetusta katalonialaiselta taidemaalari Vicente Puigilta. Kun Puig lähti maasta hänen uudeksi opettajakseen tuli Guillermo Laborde. Juuri Laborde sai hänet mukaan Planismo- liikkeeseen. Ensimmäiseen ryhmänäyttelyynsä Viera osallistui vuonna 1923 ja ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1926. http://awarewomenartists.com/en/artiste/petrona-viera/ Laborden kuoleman jälkeen Viera muutti työtapaansa. Hän keskittyi akvarelleihin, kaiverruksiin ja keramiikkaan. Maalauksissaan hän ryhtyi esittämään maisemia entisten lapsiaiheiden sijasta. http://awarewomenartists.com/en/artiste/petrona-viera/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/petrona- viera/ * https://cultura-sorda.org/petrona-viera/ Luokka:Uruguaylaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Nonakosaani

Nonakosaani eli n-nonakosaani (C29H60) on 29-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää ainetta. Nonakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)27CH3, moolimassa 408,799 g/mol, sulamispiste 63,7 °C, kiehumispiste 443 °C, tiheys 0,8083 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4529 ja CAS-numero 630-03-5. Nonakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee bentseeniin ja erittäin hyvin etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin sekä hieman kloroformiin. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Suoraketjuiset alkaanit C28 C29 C30 Oktakosaani Nonakosaani Triakontaani == Aiheesta muualla == *PubChem: Nonacosane *ChemBlink: Nonacosane *Human Metabolome Database (HMDB): Nonacosane *Food Component Database (FooDB): Nonacosane *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonacosane *Pherobase: Floral Compound - 29Hy *Pherobase: Semiochemical - 29Hy *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Nonacosane Luokka:Alkaanit
Heidi Avellan

thumb|upright|Heidi Avellan Heidi Marita Avellan (s. 16. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja, joka on työskennellyt Ruotsissa 2000-luvun alusta alkaen. Heidi Avellan on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. 1980-luvulla hän työskenteli Hufvudstadsbladetissa ja Ylellä. Hän muutti Tukholmaan 1990. 1990-luvulla hän oli Hufvudstadsbladetin ja tanskalaisen Politikenin Pohjoismaiden-kirjeenvaihtaja. Hän aloitti Sydsvenskanissa 2001, ja vuodesta 2005 hän on ollut Sydsvenskanin politiikan päätoimittajanaProfilen: Heidi Avellan. Åbo Underrättelser 25.5.2013, viitattu 17.4.2018Hanna Lundquist: Avellan stannar på sydsvenskan. Journalisten 7.10.2008, viitattu 17.4.2018 Vuodesta 2014 hän on työskennellyt politiikan päätoimittajana myös Helsingborgs Dagbladissa. Lisäksi hän on HD-Sydsvenskanin yritysjohdossa. Avellan on ollut Ruotsin radiossa ja muissa viestimissä kolumnistina ja on työskennellyt myös viestintäkonsulttina.Heidi Avellan, Ledarskapsakademin , viitattu 17.4.2018 Hän vierailee paneelissa Sveriges Radio P1:n ohjelmassa Godmorgon, världen!Godmorgon, världen. Sveriges Radio, viitattu 17.4.2018 ==Teokset== * Nordiskt arbetsseminarium om kläder och handikapp (1988) * Brännpunkter i nyhetsflödet. Rättssociologiska nedslag (2003) * Men är det rättvist? (2003, toimittaja) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset päätoimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Tove Bull

Tove Bull (s. 31. lokakuuta 1945 Alattio) on norjalainen kielentutkija. Hän oli Tromssan yliopiston rehtorina 1996–2001. Vuodesta 1984 hän oli pohjoismaisen filologian apulaisprofessorina (amanuensis), ja vuodesta 1990 hän on ollut professorina Humanistisen tiedekunnan Pohjoismaisten kielten ja kirjallisuuden laitoksessa. Tutkijana Bull on tutkinut lukuoppimisprosessia ja kielikontaktia. Hän on muun muassa tutkinut norjan kielen murteita, joilla on ollut saamen ja suomen kielen substraattia. Tove Bull oli Norjan kielineuvoston (Norsk Språkråd) jäsen 1980–1995. Hän oli Finnmarkun korkeakoulun johtokunnan jäsenenä 2003–2007, ja Saamen korkeakoulun (Sámi allaskuvla) johtokunnan jäsenenä 2007–2015. Bull on Oulun yliopiston kunniatohtori vuodesta 1998. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chan Laiwa

Chan Laiwa tai Chen Lihua (; s. 1941) on kiinalainen, Pekingissä asuva yrittäjä, yritysjohtaja, miljardööri ja hyväntekijä. Hän omistaa vuonna 1988 Hongkongissa perustamansa, nykyisin Pekingistä käsin toimivan kiinteistösijoitusyhtiö Fu Wah International Groupin, jota hän myös hallituksen puheenjohtajana johtaa. Yhtiön rakennuttamiin kokonaisuuksiin kuuluvat muun muassa Pekingin ydinkeskustan Jinbao-kadun kehityshanke useine uudisrakennuksineen kuten Jinbao-torni ja Regent-hotelli. Laiwan yhtiö on sijoittanut Kiinan ohella myös hotelleihin Australiassa ja Uudessa- Seelannissa. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Laiwan varallisuudekseen 6,8 miljardia dollaria. Laiwa on taustaltaan aatelista mantšu-sukua ja vietti suuren osana varhaislapsuudestaan Pekingin keisarillisen Kesäpalatsin alueella. Hänen lapsuudenkotinsa oli sisustettu punaisesta santelipuusta kaiverretuilla kalusteilla. Hänen opintonsa jäivät kuitenkin kesken 1940-luvulla lapsuusperheen vähävaraisuuden vuoksi. Hänen oli ryhdyttävä töihin opiskelujen sijasta; hän aloitti korjaamaan kalusteita, ja perusti 1980-luvulla huonekalutehtaan. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Laiwa on Kiinan kommunistisen puolueen jäsen. Hän on perustanut Kiinan punaisen santelipuun museon () ja on sen kuraattori. Museo toimii operatiivisesti osana Fu Wah International -konsernia. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset yritysjohtajat Luokka:Kiinalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Husebekk

Anne Husebekk (s. 15. joulukuuta 1955) on norjalainen tutkija ja immunologian professori Tromssan yliopistossa. Elokuusta 2013 lähtien hän on työskennellyt myös yliopiston rehtorina. Husebekk suoritti lääketieteellisen tutinnon UiT:ssa vuonna 1982 ja väitteli samassa yliopistosta vuonna 1989. Hän on ollut immunologian ylilääkärinä ja tutkimusjohtajana Pohjois-Norjan yliopistollisessa keskussairaalassa. Vuonna 2002 hänestä tuli immunologian professori. Husebekk on erityisesti tutkinut transfuusiolääketiedettä (transfusjonsmedisin) ja sikiöiden ja vastasyntyneiden alloimmuunista trombocytopenia. == Lähteet == * Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset professorit
Skye Nicolson

Skye Nicolson (s. 27. elokuuta 1995) on australialainen nyrkkeilijä. Nicolson aloitti nyrkkeilyharrastuksen 12-vuotiaana. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa 28. helmikuuta 2008 ja voitti ensimmäisen aikuisten Australian-mestaruutensa neljä vuotta myöhemmin, helmikuussa 2012, 57-kiloisissa. Hän osallistui toukokuussa 2012 ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa, Qinhuangdaon maailmanmestaruuskilpailuihin, häviten ensimmäisellä kierroksella. Toukokuussa 2016 Nicolson sijoittui pronssille 64 kilon sarjassa Astanan maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2017 Nicolson palasi 57-kiloisiin. Huhtikuussa 2018 hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotikaupungissaan, Gold Coastilla. Hän voitti puolivälierissä kamerunilaisen Christelle Aurore Ndiangin, välierissä kanadalaisen Sabrina Aubin-Boucherin ja loppuottelussa pohjoisirlantilaisen Michaela Walshin. Nicolson voitti loppuottelun hajaäänituomiolla, kun kolme tuomaria viidestä pisteytti ottelun hänen edukseen 29–28. Skye Nicolsonin veli Jamie Nicolson voitti nyrkkeilyssä pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa 1989 ja Kansainyhteisön kisoissa 1990 sekä osallistui kesäolympialaisiin 1992. Jamie Nicolson kuoli 22-vuotiaana auto-onnettomuudessa vuonna 1994 yhdessä 10-vuotiaan veljensä Gavinin kanssa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lil Dagover

Lil Dagover (oikealta nimeltään Martha Seubert; 30. syyskuuta 1887 Madiun, Jaava – 23. tammikuuta 1980 München) oli saksalainen näyttelijä. Hän oli Weimarin tasavallan aikana yksi suosituimmista näyttelijöistä. Lil Dagover asui nuoruutensa Indonesiassa, Britanniassa ja Sveitsissä, kunnes muutti äitinsä kuoleman jälkeen Saksaan. Hän aloitti teatterinäyttelijänä eri salanimien suojassa. Hän oli mukana useissa saksalaisissa mykkäfilmeissä, ohjaajanaan Robert Wiene ja Fritz Lang. Hänellä oli tällöin naispääosat Wienen elokuvassa Tri Caligarin kabinetti ja Langin filmeissä Väsynyt kuolema (Der müde Tod 1921) ja Hämähäkit (Die Spinnen 1919–1920). Vuonna 1922 hän liittyi F. W. Murnaun teatteri- ja elokuvaseurueeseen, joka teki elokuvia UFA- yhtiölle. Hän teki 1920-luvulla kaikkiaan yli 40 elokuvaroolia. Siirtyminen äänielokuvaan onnistui Lil Dagoverille helposti. Hän esiintyi saksalaisissa filmeissä Das alte Lied (1930), Elisabeth von Österreich (1931), Der Kongress tanzt (1931), Die Tänzerin von Sanssouci (1932), Der Flüchtling aus Chicago (1934) ja Der höhere Befehl (1935). Vuonna 1931 hän oli mukana yhdysvaltalaisessa elokuvassa The Woman from Monte Carlo. Hänen uransa muodostui pitkäksi, sillä vielä 1970-luvulla hänellä oli isoja rooleja Maximilian Schellin elokuvissa. Vuonna 1962 hän sai kunniapalkinnon saksalaisen elokuvan hyväksi tekemästään työstä ja vuonna 1964 Bambi-palkinnon vaikuttavasta elokuva-alan elämäntyöstä. Hän oli naimisissa ensin Fritz Daghoferin ja myöhemmin Georg Wittin kanssa. Hänen tyttärensä oli Eva Maria Daghofer. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Barbara Hannigan

Barbara Hannigan CM (s. 1971 Waverley, Nova Scotia) on kanadalainen sopraano ja kapellimestari. Hän on Kanadan ritarikunnan jäsen ja on voittanut muun muassa Juno- sekä Grammy-palkinnot. Hänet nimitettiin Ranskan Vuoden musiikkipersoonaksi 2013.The Canadian Encyclopedia: Barbara Hannigan Hannigan valmistui Toronton yliopistosta musiikin maisterin arvolla vuonna 1999. Hän opiskeli myös muun muassa Haagissa, Alankomaissa. Hän on esiintynyt kymmenissä oopperoiden kantaesityksissä usein juuri häntä varten luoduissa rooleissa. Näiden kantaesitettyjen oopperoiden joukkoon lukeutuvat Louis Andriessenin Writing to Vermeer, Michel van der Aan One ja Pascal Dusapinin Passion. Muita säveltäjiä, joiden teosten esityksiin Hannigan on osallistunut, ovat olleet muiden muassa George Benjamin, Pierre Boulez, Unsuk Chin, Henri Dutilleux ja György Ligeti. Hän on ollut mukana esittämässä myös kanadalaisia teoksia, joihin kuuluu Claude Vivierin Lonely Child. Vaikka Hannigan on pääasiallisesti keskittynyt nykytaidemusiikkiin, on hän tulkinnut myös perinteisiä rooleja sellaisten säveltäjien kuin Wolfgang Amadeus Mozartin ja Gioacchino Rossinin teoksissa. Hannigan on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Boulezin, Simon Rattlen, Susanna Mälkin, Kent Naganon, Esa-Pekka Salosen ja Peter Oundjianin kanssa. Oman ensiesiintymisensä kapellimestarina Hannigan toteutti vuonna 2010 johtamalla Théâtre du Châteletissa Igor Stravinskia. Ensimmäisen albuminsa (Crazy Girl Crazy), jolla Hannigan esiintyy sekä laulajana että kapellimestarina, hän julkaisi vuonna 2017. Tämä albumi toi hänelle Juno- ja Grammy-palkinnot vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tom Dixon

Tom Dixon (s. 21. toukokuuta 1959 Sfax, Tunisia) on brittiläinen itseoppinut teollinen muotoilija, joka on toiminut Habitat-sisustusyrityksen ja suomalaisen Artekin taiteellisena johtajana ja tunnetaan myös yhteistyöstään muun muassa Ikean ja Adidaksen kanssa. Vuodesta 2002 hän on suunnitellut ja markkinoinut huonekaluja, valaisimia ja sisustustuotteita myös omalla Tom Dixon -tuotemerkillään, jolla on omia myymälöitä Lontoossa, Tokiossa, Hongkongissa, New Yorkissa ja Los Angelesissa. Itseoppinut Dixon kertoo käyneensä vain päivän kestäneen kurssin autojen muovipuskurien korjauksessa. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvun puolivälissä romumetallista hitsaamistaan huonekaluista. Hän perusti muiden nuorien muotoilijoiden kanssa Space-nimisen ryhmän. Vuosikymmenen lopulla Dixon teki läpimurtonsa italialaiselle Cappellinille suunnittelemallaan S Chair -tuolilla. 1990-luvun alussa hittituotteeksi muodostui pinoutuva lattiavalaisinmoduuli Jack, jota markkinoi Dixonin oma yritys Eurolounge. Vuosina 1998–2007 Tom Dixon toimi Terence Conranin perustaman Habitat-sisustusketjun pääsuunnittelijana ja taiteellisena johtajana. Samaan aikaan hän toimi omalla Tom Dixon -brändillään ja perusti ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Proventuksen kanssa Design Research -nimisen tuotekehitysalan holdingyhtiön, joka omistaa Tom Dixon -tavaramerkin. Proventus nimitti Dixonin vuonna 2004 myös tuolloin omistamansa Artekin taiteelliseksi johtajaksi Ben af Schulténin jälkeen. Dixon hoiti tätä tehtävää viiden vuoden ajan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Haastattelu Turun Sanomissa 2005 *Tom Dixon -tuotteita Finnish Design Shopissa Luokka:Brittiläiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset yrittäjät Luokka:Sisustusalan tuotemerkit
Kristina Söderbaum

Beata Margareta Kristina Söderbaum (5. syyskuuta 1912 Tukholma – 12. helmikuuta 2001 Hitzacker, SaksaKristina Söderbaum. Web Archive (Murnau Stiftung). Viitattu 18.4.2018.) oli ruotsalainen elokuvanäyttelijä, joka teki suurimman osan elämäntyöstään Saksassa. Söderbaum sai vuonna 1936 ensimmäisen ison filmiroolinsa UFA-yhtiössä ohjaaja Erich Waschneckin Onkel Bräsig, joskin hän oli esiintynyt tätä ennen ruotsalaisessa lyhytfilmissä. Muutamaa vuotta myöhemmin hän aloitti yhteistyön tulevan aviomiehensä, ohjaaja Veit Harlanin kanssa. Näin syntyivät muun muassa elokuvat Kadonneet jäljet (Verwehte Spuren 1938), Suuri kuningas (Der grosse König, 1942), Kolberg (1945), Immensee (1942/43) sekä natsipropagandan läpitunkema Vallanhimo (Jud Süss, 1940). Historiallisessa filmissä Das unsterbliche Herz (1939) kuvataan taskukellon kehittäjää Paul Henleiniä. Toisen maailmansodan jälkeen aviopari Harlania kiellettiin jatkamasta elokuvauraansa. Siitä vapauduttuaan he tekivät viimeisen filminsä Unohtumaton rakastettu (Unsterbliche Geliebte, 1951). Söderbaumin näyttelijänura kuitenkin jatkui. Esiintyipä hän myös televisiosarja Vuoristolääkärin yhdessä jaksossa vuonna 1993. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Marie-Nicole Lemieux

Marie-Nicole Lemieux (s. 26. kesäkuuta 1975 Quebec) on kanadalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta siirtyi altoksi.The Canadian Encyclopedia: Marie-Nicole Lemieux Lemieux aloitti lauluopintonsa Rosaire Simardin johdolla Chicoutimissa vuonna 1994 ja jatkoi opiskelua Marie Daveluyn johdolla Montrealin musiikkikonservatoriossa, sittemmin yksityisesti. Ensimmäisen esiintymisensä Kanadassa Lemieux toteutti vuonna 2002 tulkitsemalla Cornelian roolin Georg Friedrich Händelin oopperassa Giulio Cesare Canadian Opera Companyssa. Hänet nimitettiin Ordre de la Pléiaden ritariksi (Chevalier) vuonna 2012. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gena Branscombe

Gena Branscombe (4. marraskuuta 1881 Picton, Ontario – 26. heinäkuuta 1977 New York) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän asui ja työskenteli Yhdysvalloissa yli 75 vuoden ajan, vaikkakin vieraili usein synnyinmaassaan. Hän saavutti suurimmat menestyksensä vokaalimusiikin alueella, mutta sävelsi myös muun muassa keskeneräiseksi jääneen oopperan The Bells of Circumstance ja siitä irrotetun orkesteriteoksen Quebec Suite, joka kantaesitettiin säveltäjän itsensä johdolla vuonna 1930. Moniin teoksiinsa Branscombe myös kirjoitti itse sanat.The Canadian Encyclopedia: Gena Branscombe == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Violet Archer

Violet Louise Archer CM (syntymänimeltään Balestreri; 24. huhtikuuta 1913 Montreal, Quebec – 21. helmikuuta 2000 Ottawa, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti, urkuri, lyömäsoittaja ja musiikkipedagogi. Hänen tuotantonsa kattaa yli 330 sävellystä, joita on esitetty yli kolmessakymmenessä eri maassa. Hänen pianokonserttonsa (1956) on eräs merkittävimpinä pidetyistä kanadalaisista teoksista genressään.The Canadian Encyclopedia: Violet Archer Archer opiskeli McGillin yliopistossa. Hän teki muodollisen debyyttinsä orkesterisäveltäjänä teoksellaan Scherzo sinfonico, jonka esitti Douglas Clarken johtama Montrealin orkesteri vuonna 1940. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Rhené Jaque

Rhené Jaque (4. helmikuuta 1918 Beauharnois – 31. heinäkuuta 2006 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä. Hänen syntymänimensä oli Marguerite Marie Alice Cartier; vuonna 1938 hän vannoi nunnan valat sisar Jacques-Renén nimellä. Hänen opettajiaan olivat musiikin teoriassa ja sävellyksessä Claude Champagne ja Marvin Duchow sekä viulunsoitossa Louis Bailly ja Camille Couture. Jaque osallistui myös Tony Aubinin sävellyskursseille Nizzassa. Vuonna 1943 hän liittyi École Vincent d'Indyn henkilökuntaan viulunsoiton ja musiikinteorian opettajana.The Canadian Encyclopedia: Rhené Jaque Jaque sävelsi paljon atonaalisia kappaleita nuorille pianisteille ja viulisteille pedagogisessa tarkoituksessa. Hänen tuotantoonsa kuitenkin kuuluu myös muun muassa sinfonia suurelle orkesterille. Jaque oli Kanadan säveltäjäliiton jäsen, ja vuonna 2002 hänestä tehtiin Kanadan naissäveltäjien liiton elinikäinen jäsen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Natalie Martinez

Natalie Martinez (s. 12. heinäkuuta 1984 Miami, Florida, Yhdysvallat) on amerikankuubalainen näyttelijä ja malli. Hän on tullut tutuksi muun muassa mallina JLO by Jennifer Lopez brändin mainoksissa, näyttelijänä elokuvasta Death Race, esiintymällä useissa musiikkivideoissa, sekä päärooleista televisiosarjoissa Detroit 1-8-7, Under the Dome ja APB. == Ura == Martinezin ensimmäinen suuri näyttelijänrooli oli vuonna 2006 esitetyssä telenovelassa Muotitalo. Tuon jälkeen hän esitti hahmoa Case vuoden 2008 toimintaelokuvassa Death Race. Martinez tähditti rikosdraamasarjaa Detroit 1-8-7 vuosina 2010-11, jonka jälkeen hän siirtyi poliisisarjaan C.S.I. New York. Martinez esitti Linda Esquivelia Stephen Kingin tieteisromaaniin Kuvun alla perustuvassa Under the Dome scifidraamasarjassa vuosina 2013-14. Jennifer Lopez valitsi Martinezin oman JLO by Jennifer Lopez muotilinjan malliksi. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2008 Death Race Death Race Case 2010 Shortland Street Shortland Street Bob 2011 Magic City Memoirs Magic City Memoirs Mari 2012 The Baytown Outlaws The Baytown Outlaws Ariana Poliisit End of Watch Gabby Zavala 2013 Broken City Broken City Natalie Barrow 2015 Self/less Self/less Madeline 2016 The Land The Land Evelyn Message from the King Message from the King Trish 2017 Keep Watching Keep Watching Olivia Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2006 Muotitalo Fashion House Michelle Miller päärooli 2007 Saints & Sinners Saints & Sinners Pilar Martin päärooli 2010 Tucsonin veljekset Sons of Tucson Maggie Morales 2 jaksoa El Dorado El Dorado Maria Martinez minisarja 2010–11 Detroit 1-8-7 Detroit 1-8-7 Ariana Sanchez päärooli 2012 Widow Detective Widow Detective Maya Davis esittämätön pilotti 2012–13 C.S.I. New York CSI: NY Jamie Lovato 12 jaksoa 2013–14 Under the Dome Under the Dome Linda Esquivel päärooli 2014 Matador Matador Salma 1 jakso 2015 Salaisuuksia ja valheita Secrets and Lies Jessica "Jess" Murphy päärooli 2015–17 Kingdom Kingdom Alicia Mendez päärooli 2016 From Dusk Till Dawn From Dusk Till Dawn: The Series Amaru 2 jaksoa 2017 APB APB Theresa Murphy päärooli 2018 The Crossing The Crossing Reece päärooli Musiikkivideot Artisti Kappale Huom. DJ Khalil "Live & Breathe" Justin Timberlake "Señorita" Sean Paul "We Be Burnin'" Amr Diab "Ne'ool Eih" Wisin & Yandel "Yo Te Quiero" Pitbull feat. Marc Anthony "Rain Over Me" YouTubessa yli 850 milj. katselukertaa . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Natalie Martinez FashionModelDirectory.comissa Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikankuubalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit
USS Boston

USS Boston voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Boston (1776), gundalow *USS Boston (1777), 24-tykkinen fregatti *USS Boston (1799), 28-tykkinen fregatti *USS Boston (1825), 18-tykkinen sluuppi *USS Boston (1884), panssarikansiristeilijä *USS Boston (CA-69), Baltimore-luokan raskas risteilijä *USS Boston (SSN-703), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
USS Newark

USS Newark voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Newark (C-1), panssarikansiristeilijä *USS Newark (SP-266), miinanraivaaja ja hinaaja *USS Newark (CL-88), suunniteltu Cleveland-luokan kevyt risteilijä *USS Newark (CL-100), Cleveland-luokan kevyt risteilijä, josta tehtiin kevyt lentotukialus USS San Jacinto *USS Newark (CL-108), suunniteltu Fargo-luokan kevyt risteilijä.
Monique Jean

Monique JeanMonique Jean (s. 17. huhtikuuta 1960 Caraquet) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli elektroakustisen musiikin säveltämistä Montrealin yliopistossa Francis Dhomontin johdolla ja tuli yhdeksi sukupolvensa aktiivisimmista, tuotteliaimmista elektroakustisen musiikin säveltäjistä.The Canadian Encyclopedia: Monique Jean Jeanista tuli vuonna 2005 improvisaatioryhmä Theresa Transistorin jäsen. Hän on myös tehnyt yhteistyötä muiden muassa huilisti Claire Marchandin, klarinetisti Lori Freedmanin ja Quasar-saksofonikvartetin kanssa. Hän on edennyt finalistiksi useissa kansainvälisissä kilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maribeth Solomon

Maribeth Solomon (s. 23. kesäkuuta 1950 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä, sovittaja ja huilisti. Hän opiskeli Robert Aitkenin ja Gordon Delamontin johdolla. Hän on työskennellyt Toronton studioissa aviomiehensä, säveltäjä, sovittaja, trumpetisti Mickey Erben kanssa. Heidän yhtiönsä nimi on Mickymar Productions Ltd, ja sen jäsenenä Solomon on tehnyt musiikkia useisiin kanadalaisiin televisiosarjoihin (mm. Mount Royal, Adderley, The Struggle for Democracy) sekä elokuviin (mm. North of Superior, Ticket to Heaven, Milk and Honey).The Canadian Encyclopedia: Maribeth Solomon == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Charleston

USS Charleston voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Charleston (1798), kaljuuna *USS Charleston (C-2), panssarikansiristeilijä *USS Charleston (C-22), St. Louis -luokan panssarikansiristeilijä *USS Charleston (PG-51), tykkivene *USS Charleston (LKA-113), maihinnousurahtialus *USS Charleston (LCS-18), Independence-luokan rannikkotaistelualus
USS Baltimore

USS Baltimore voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Baltimore (1777), 12-tykkinen prikantiini *USS Baltimore (1798), 20-tykkinen fregatti *USS Baltimore (1861), siipiratasalus *USS Baltimore (C-3), panssarikansiristeilijä *USS Baltimore (CA-68), Baltimore-luokan raskas risteilijä *USS Baltimore (SSN-704), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
Elaine Keillor

pienoiskuva|Elaine Keillor vuonna 2014. Frances Elaine Keillor (s. 2. syyskuuta 1939 London, Ontario) on kanadalainen pianisti, musikologi ja musiikkipedagogi. Hän sai Torontossa filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä vuonna 1976.The Canadian Encyclopedia: Elaine Keillor Keillorille opettivat pianonsoittoa hänen äitinsä Lenore Stevens Keillor, Reginald Bedford, Claudio Arrau ja Harold Craxton. Hän aloitti uransa resitalistina ja konserttopianistina 11-vuotiaana ja voitti vuonna 1958 Chappell-mitalin. Keillor on esiintynyt orkesterien kanssa eri paikoissa Kanadassa sekä Saksassa. Vuonna 1962 häntä kuultiin Neuvostoliitossa ja muualla Euroopassa. Hän on tulkinnut muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Robert Schumannin, Camille Saint-Saënsin, Sergei Rahmaninovin ja Pjotr Tšaikovskin konserttoja. Keillor on kantaesittänyt monien kanadalaisten teoksia. Heidän joukossaan ovat olleet Patrick Cardy, Nicole Carignan, Michael Colgrass, Clifford Ford, Vivian Fung, Mary Gardiner, Peter Paul Koprowski, Alexina Louie, Elma Miller, Mark Mitchell, Jean Papineau-Couture, David Thériault ja John Weinzweig. Vuonna 1984 Keillor piti sooloresitaalin Carnegie Hallissa. Kanadassa hän on esiintynyt useimmiten Ottawassa ja Torontossa. Hän on myös esiintynyt duona Christina Petrowska-Quilicon kanssa ja useissa kamarimusiikkikokoonpanoissa. Keillor on opettanut muun muassa Carletonin yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimustyötä muun muassa alkuperäiskansoihin kuuluvien ihmisten parissa ja julkaissut lukuisia kirjoituksia. Hänet nimitettiin vuonna 2009 yhdeksi viidestäkymmenestä Canadian Music Centren lähettiläästä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Philadelphia

USS Philadelphia voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Philadelphia (1776), tykkivene *USS Philadelphia (1799), 36-tykkinen fregatti *USS Philadelphia (1861), siipiratasalus *USS Philadelphia (C-4), panssarikansiristeilijä *USS Philadelphia (CL-41), Brooklyn-luokan kevyt risteilijä *USS Philadelphia (SSN-690), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
USS Cincinnati

USS Cincinnati voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Cincinnati (1861), City-luokan tykkivene *USS Cincinnati (C-7), Cincinnati- luokan panssarikansiristeilijä *USS Cincinnati (CL-6), Omaha-luokan kevyt risteilijä *USS Cincinnati (SSN-693), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene *USS Cincinnati (LCS-20), Independence-luokan rannikkotaistelualus.
Camille Couture

Camille Couture (23. helmikuuta 1876 Loretteville – 27. kesäkuuta 1961 Montreal) oli kanadalainen viulisti, viulunrakentaja ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli viulunsoittoa seitsemän vuoden ajan Jean Duquetten johdolla Montrealissa. Vuonna 1899 hän lähti Eurooppaan jatkamaan opiskelua.The Canadian Encyclopedia: Camille Couture Couture teki debyyttinsä sooloviulistina Chaud-Fontainessa ja piti useita konsertteja Liègessä. Hän kuitenkin suosi opetustehtäviä uravalintanaan. Hän oli muun muassa Prix d'Europe -tapahtuman tuomariston jäsenenä ja opetti Gladys Chesteriä, Russell E. Chesteriä, John Charukia, Georges Codlingia, Arthur Davisonia, Jean Deslauriersia, Conrad Letendreä, Lucien Martinia, Roland Poissonia, Ruth Pryceä, Marielle Provostia sekä Rhoda Simpsonia. Couture rakensi muiden muassa Jacques Thibaud'n, Adolfo Bettin, Jan Kubelíkin, Max Rosenin ja Eugène Ysaÿen viulut. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset viulistit Luokka:Soitinrakentajat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Kalidiatou Niakaté

Kalidiatou Niakaté (s. 15. maaliskuuta 1995 Aubervilliers) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2015. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 2017 ja Euroopan- mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän edustaa Nantes LAH:ta, jonne hän siirtyi Issy Paris Handista vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mirkku Kullberg

Mirkku Kullberg (s. 1962) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Artekin ja Turkisliike Grünsteinin toimitusjohtajana, Nanson brändijohtajana sekä Artekin vuonna 2013 ostaneen sveitsiläisen Vitran kuluttajaliiketoiminnan johtajana. Vuoden 2016 alusta kesään 2018 hän toimi hotelliketju Kämp Groupin markkinointijohtajana. Hän istuu Saga Fursin ja Alvar Aalto -säätiön hallituksessa. Kullberg on naimisissa valokuvaaja Ola Kolehmaisen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Astride N’Gouan

Astride N’Gouan (s. 9. heinäkuuta 1991 Saint-Denis) on ranskalainen käsipalloilija. Hän on Ranskan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa Issy Paris Handia, Toulon Saint-Cyriä ja Brest Bretagne HB:tä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucy Doraine

Lucy Doraine (alun perin Ilona Kovács; 22. toukokuuta 1898 Budapest – 14. lokakuuta 1989 Los Angeles) oli unkarilainen elokuvanäyttelijä ja ohjaaja Michael Curtizin ensimmäinen vaimo (1918–1923). Lucy Dorainen ensimmäiset elokuvaroolit olivat vuosina 1914–1918 Unkarissa hänen tulevan miehensä ohjaamissa filmeissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen he jatkoivat filmituotantoa Saksassa ja Itävallassa. Tällöin syntyivät mykkäelokuvat Die Dame mit dem schwarzen Handschuh (1919), Der Stern von Damaskus (1920), Labyrinth des Grauens / Wege des Schreckens (1921) ja kaikkein tunnetuimpana Sodom und Gomorrah (1922). Avioeronsa 1923 jälkeen Doraine sai elokuvarooleja muilta saksalaisilta ohjaajilta. Vuoden 1928 Ruhtinatar maanpaossa (Adoration, 1928) oli hänen ensimmäinen äänielokuvansa ja Yhdysvalloissa tehty filmiroolinsa. Siinä käytettiin Vitaphone-nimistä äänentallennusta. Äänielokuvan yleistyminen tyrehdytti kuitenkin Lucy Dorainen uran.Porträt der Schauspielerin Lucy Doraine. Thomas Staedli. Viitattu 18.4.2018. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Unkarilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Orlane Kanor

Orlane Kanor (s. 16. kesäkuuta 1997) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2017. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän edustaa Metz Handballia. Hänen kaksossiskonsa Laura Kanor on myös käsipalloilija. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lili Damita

Lili Damita (alun perin Lilliane Carré; 10. heinäkuuta 1905 Blaye – 21. maaliskuuta 1994 Palm Beach, Florida) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä ja ohjaaja Michael Curtizin toinen vaimo (1925–1926) sekä näyttelijä Errol Flynnin ensimmäinen vaimo (1935–1942). Lili Damitan ensimmäinen elokuvarooli oli ranskalaisessa lyhytfilmissä La voyante (1923). Sen jälkeen hän näytteli Saksassa mykkäfilmeissä Das Spielzeug von Paris (1925), Man spielt nicht mit der Liebe (1926) und Fiaker Nr. 13 (1926). Seuraavaksi hän teki muutamia filmirooleja Yhdysvalloissa. Äänielokuvan tulo päätti ennenaikaisesti hänen uransa 1930-luvun alussa.Porträt der Schauspielerin Lili Damita. Thomas Staedli. Viitattu 18.4.2018. Damitan ja Flynnin avioliitto oli usein aikansa viihdeuutisten aiheena. Heidän vuonna 1941 syntynyt poikansa Sean Flynn oli ammatiltaan valokuvaaja. Hän katosi selittämättömällä tavalla aikuisiällä vuonna 1970. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Stakyoosi

Stakyoosi (C24H42O21) on oligosakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste, jota esiintyy useissa kasveissa. Stakyoosin rakenne koostuu kahdesta galaktoosiyksiköstä, jotka ovat sitoutuneet glukoosiin ja fruktoosiin. Stakyoosia esiintyy lukuisissa kasveissa, erityisesti niiden juurissa, lehdissä ja siemenissä. Runsaasti yhdistettä on hernekasveissa. Ensimmäisen kerran stakyoosi eristettiin mukulapähkämöstä (Stachys affinis). Kasveissa stakyoosin tehtävä on toimia hiilihydraattien varastomuotona ja muotona, joka on suhteellisen helposti siirrettävissä kasvinosasta toiseen. Tämän lisäksi sillä on kasvin kylmänkestävyyttä ja kuivuudenkestävyyttä lisääviä ominaisuuksia. Kasvit muodostavat stakyoosia raffinoosista ja galaktinolista glykosyylitransferaaseihin kuuluvan entsyymin stakyoosisyntaasin katalysoimana.James N. BeMiller: Carbohydrates, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 18.4.2018 Stakyoosi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +149°. ==Lähteet== Luokka:Hiilihydraatit
USS San Francisco (C-5)

USS San Francisco (runkonumerot C-5 ja CM-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1889 vesille laskettu panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin 3. maaliskuuta 1887 Union Iron Worksiltä San Franciscosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 14. elokuuta 1888. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1889 kumminaan neiti Edith W. Benham ja otettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1890 päällikkönään William T. Sampson.history.navy.mil == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 24. joulukuuta 1921 Philadelphiassa. Se oli vuosikymmenen loppuun reservissä. Alus nimettiin uudelleen USS Tahoeksi ja edelleen 1. tammikuuta 1931 USS Yosemiteksi, mikä mahdollisti nimen uudelleen käyttämisen valmisteilla olevalle risteilijälle (CL-38 ja myöh. CA-38). Yosemite oli Philadelphian telakalla vielä kahdeksan vuotta reservissä, kunnes se poistettiin alusluettelosta 8. kesäkuuta 1937. Alus myytiin 20. huhtikuuta 1939 Baltimoreen Union Shipbuilding Companylle romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain laivaston risteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset Espanjan–Yhdysvaltain sodan risteilijät
USS San Francisco

USS San Francisco voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS San Francisco (C-5), panssarikansiristeilijä *USS San Francisco (CA-38), New Orleans -luokan raskas risteilijä *USS San Francisco (SSN-711), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Angela Hewitt

Angela Mary Hewitt (s. 26. heinäkuuta 1958 Ottawa, Ontario) on kanadalainen pianisti.Angela Hewitt. The Canadian Encyclopedia. Hänet tunnetaan erityisesti Bach-tulkinnoistaan. Hewitt on saanut monia tunnustuksia. == Elämä ja ura == Hewitt on englantilaissyntyisen katedraaliurkuri Godfrey Hewittin tytär. Hän varttui Ottawassa, aloitti pianonsoiton kolmevuotiaana ja sai ensimmäisen stipendinsä viiden vuoden iässä. Yhdeksänvuotiaana hän piti ensimmäisen resitaalinsa Toronton kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, jossa hän opiskeli vuosina 1964–1973 Earle Mossin ja Myrtle Guerreron johdolla. Hän opiskeli myös viulunsoittoa 1970–1974 Walter Prystawskin johdolla, nokkahuilunsoittoa sekä tanssia ja suoritti opintoja Ranskassa ja Ottawan yliopistossa. Hän asui vuosina 1978–1985 Ranskassa. Hewittin kansainvälinen ura käynnistyi kansainvälisen Bach-kilpailun voitosta Torontossa toukokuussa 1985. Palkinnon osana Hewittille tuli mahdollisuus julkaista sooloalbumi Deutsche Grammophon -levymerkillä. Hän teki samana vuonna myös Lontoon-debyyttinsä Wigmore Hallissa. New Yorkissa hän oli debytoinut jo 1984. Vuonna 1987 Hewitt esitti kaikki Maurice Ravelin soolopianoteokset Lontoossa ja Kanadassa. Hänen merkittäviin esiintymisiinsä kuuluvat Johann Sebastian Bachin kaikkien preludien ja fuugien tulkinnat vuodelta 2000. Vuonna 2005 Hewitt oli perustamassa Trasimeno-musiikkijuhlia Italian Umbriassa. Hewitt on levyttänyt Bachin tuotantoa myös Hyperion Recordsille. Hänen muita levytyshankkeitaan ovat olleet Robert Schumannin pianoteosten ja Ludwig van Beethovenin sonaattien tulkinnat. The Guardianin toimittaja on pitänyt Hewittiä aikansa johtavana Bach-pianistina, mutta hän on tulkinnut myös muiden muassa François Couperinin ja Olivier Messiaenin teoksia. Kanadalaisista säveltäjistä Hewitt on esittänyt Barbara Pentlandin, Oskar Morawetzin, Gary Kuleshan, Patrick Cardyn, David McIntyren ja Alexina Louien teoksia. Säveltäjät Steven Gellman ja Gary Hayes ovat omistaneet teoksiaan hänelle. Hewitt on asunut vuodesta 1985 pääasiassa Lontoossa, mutta hänellä on asunnot myös Ottawassa ja Umbriassa. Hewitt on saanut levytyksistään monia tunnustuksia, kuten Juno-palkintoja. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Atlanta (1884)

USS Atlanta oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1884 vesille laskettu panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 8. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1884 kumminaan Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincolnin pojantytär ja sotaministeri Robert Todd Lincolnin tytär neiti Jessie Lincoln ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1886 päällikkönään Francis M. Bunce.history.navy.mil == Palvelus == Alus oli New Yorkissa varustettavana, jolloin sille tehtiin muutostöitä heinäkuuhun 1887. Vapauduttuaan telakalta alus liitettiin Pohjois-Atlantin laivueeseen, jossa se partioi Atlantin rannikolla, Meksikonlahdella ja Länsi-Intian saaristossa. Alus liitettiin 30. syyskuuta 1889 kehitysyksikköön (), jonka mukana se kävi Euroopassa ja Välimerellä. Paluumatkalla alus vieraili Brasiliassa ennen paluutaan heinäkuun lopulla 1890 New Yorkiin. Marraskuussa 1905 alus siirrettiin Norfolkiin, missä se oli torpedolaivueen miehistöjen majoitusaluksena vuoteen 1909. Tuona aikan se siirrettiin Charlestoniin Etelä-Carolinaan, missä se oli edelleen majoitusaluksena. Alus poistettiin 23. maaliskuuta 1912 tehtävästä ja alusluettelosta 24. huhtikuuta. Alus myytiin 10. kesäkuuta Charlestonissa Frank Rijsdyk's Scheepslooperille romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain laivaston risteilijät
USS Atlanta

USS Atlanta voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *CSS Atlanta (1861), konfederaation ironclad *USS Atlanta (1884), panssarikansiristeilijä *USS Atlanta (CL-51), Atlanta-luokan kevyt risteilijä *USS Atlanta (CL-104), Cleveland-luokan kevyt risteilijä *USS Atlanta (SSN-712), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Cléopâtre Darleux

Cléopâtre Darleux (s. 1. heinäkuuta 1989 Mulhouse) on ranskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2008. Hän osallistui vuonna 2012 Lontoon olympialaisiin, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017. Seuratasolla Darleux on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi tanskalaista Viborg HK:ta. Kaudella 2017–2018 hän edustaa Brest Bretagne HB:tä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frankie Edgar

Frank James Edgar (s. 16. lokakuuta 1981 Toms River, New Jersey) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän oli UFC:n kevytsarjan mestari vuosien 2010–2012 aikana. Edgar on otellut myös höyhensarjan mestaruudesta kahdesti, mutta hävisi molemmilla kerroilla José Aldolle. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset painijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Chicago (1885)

USS Chicago (runkonumerot CA_14, CL-14 ja IX-5) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1885 vesille laskettu panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin 3. maaliskuuta 1883 osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1883. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1885 kumminaan Edith Cleborne ja otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1889 päällikkönään Henry Bellows Robeson.history.navy.mil == Palvelus == Alus lähti 7. joulukuuta 1889 Bostonista Lissaboniin, jonne se saapui 21. joulukuuta. Alus oli laivueen () lippulaivana Euroopassa ja Välimerellä, kunnes se lähti 31. toukokuuta 1890 Funchaliin. Alus jatkoi matkaansa edelleen Brasiliaan ja Länsi-Intian kautta New Yorkiin, jonne se saapui 29. heinäkuuta. Alus luokiteltiin 17. heinäkuuta 1920 raskaaksi risteilijäksi runkonumerolla CA-14 ja edelleen CL-14:ksi vuonna 1921. Alus poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1923 Pearl Harborissa, minkä jälkeen se oli majoitusaluksena vuoteen 1935. Alus nimettiin 16. heinäkuuta 1928 Altoniksi runkonumerolla IX-5. Se myytiin 15. toukokuuta 1936 romutettavaksi, mutta matkalla alus haaksirikkoutui hinattaessa sitä Honolulusta San Franciscoon heinäkuussa 1936. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain laivaston risteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset Espanjan–Yhdysvaltain sodan risteilijät
USS Chicago

USS Chicago voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Chicago (1885), panssarikansiristeilijä *USS Chicago (CA-29), Northampton- luokan raskas risteilijä *USS Chicago (CA-136), Baltimore-luokan raskas risteilijä *USS Chicago (SSN-721), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.