EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Olli Ohtonen

Olli Ohtonen (s. 27. huhtikuuta 1979 Helsinki) on suomalainen valmentaja ja uransa lopettanut maastohiihtäjä Ohtonen edusti urallaan Vuokatti Ski Team Kainuuta ja hänen valmentajanaan toimii Jouko Käsmä. Maastohiihdon maailmancupissa Ohtosen paras osakilpailusijoitus on 16:s. Olli Ohtonen päätti aktiivisen kilpailu-uransa kauteen 2009–2010, mutta kilpaili vielä 50 kilometrin SM-kilpailussa vuonna 2015. Ohtonen on opiskellut Jyväskylän yliopiston liikuntabiologian laitoksella. Hän väitteli liikuntatieteen tohtoriksi vuonna 2019. Väitöskirjassaan hän tutki biomekaanisesta näkökulmasta luisteluhiihdon vaatimuksia erilaisissa nopeus- ja väsymystilanteissa. Ohtonen valmentaa olympiavoittaja Iivo Niskasta. Kesällä 2014 hänet nimettiin Suomen hiihtomaajoukkueeseen sprinttihiihtäjien valmentajaksi. Suomen Valmentajat ry valitsi Ohtosen vuoden valmentajaksi joulukuussa 2017.Olli Ohtonen on Vuoden Valmentaja 2017 Tammikuussa 2018 hänet valittiin myös Suomen urheilugaalassa Vuoden valmentajaksi yhden äänen erolla Henrik Dettmanniin.Olli Ohtonen Vuoden Valmentaja 2017 Joulukuussa 2018 Suomen Valmentajat ry valitsi Ohtosen toista kertaa peräkkäin vuoden valmentajaksi.Valmentajat yksimielisinä: Vuoden valmentaja on Iivo Niskasen luotsi Olli Ohtonen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Suomalaiset maastohiihtovalmentajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sundom

Sundom on kylä Pohjanmaan maakunnassa ja nykyisin yksi Vaasan kaupunginosista. Sundomin kylä kuului Sulvan kuntaan ja liitettiin Vaasan kaupunkiin 1. tammikuuta 1973. Sundomin väestöstä valtaosa on ruotsinkielisiä. Kylässä sijaitsee pieni Öjbergetin hiihtokeskus. Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Sundom muodostaa oman suuralueensa, johon kuuluu Yttersundom, Översundom ja Sundomin saaristo. Kartta Vuonna 2016 suuralueella oli 2 530 asukasta. Sundom muodostaa yhdessä Mustasaaren Sulvan kanssa taajaman nimeltä Sundom-Sulva. Taajamassa asui Vaasan puolella 2 362 asukasta vuonna 2020. Asukasluvultaan Sundom-Sulva on Vaasan taajamista kolmanneksi suurin keskustaajaman ja Vähänkyrön kirkonkylän jälkeen. == Kaupunginosat == * Yttersundom * Översundom * Sundomin saaristo == Lähteet == *
Svetlana Žurova

Svetlana Sergejevna Žurova (; s. 1. kesäkuuta 1972) on venäläinen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille. Žurova on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 1989 lähtien. Kaudella 1995-1996 hän voitti maailmancupin 500 metrillä. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän on saavuttanut 500 metrillä kultaa vuonna 1996, hopeaa vuosina 1998–2000 ja pronssia vuonna 2001. Sprintterien maailmanmestaruuden hän voitti vuonna 2006. Talviolympialaisiin Žurova on osallistunut neljästi, mutta saavutti ensimmäisen mitalinsa vasta 34-vuotiaana 2006 Torinon kisoista, jossa voitti 500 metrin kilpailun. Hän aikoi lopettaa uransa jo vuonna 2003 saatuaan lapsen, mutta aviomiehensä kannustuksesta päätti menestyksekkäästi jatkaa uraansa. ==Aiheesta muualla== *Svetlana Žurova Skateresults.com -tietokannassa Luokka:Venäjän liittoneuvoston jäsenet Luokka:Valtioduuman jäsenet Luokka:Venäläiset pikaluistelijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cicinho

Cicinho, oikealta nimeltään Cícero João de Cézare, (s. 24. kesäkuuta 1980 Pradópolis, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa, Italiassa ja Turkissa. Cicinhon pelipaikka oli oikea laitapuolustaja. Vuonna 2005 Cicinho oli Brasilian maajoukkueessa voittamassa Maanosaliittojen cupia. Samana vuonna hän voitti myös seuratasolla São Paulossa Copa Libertadoresin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Joulukuussa 2005 hän teki sopimuksen espanjalaisen Real Madridin kanssa. 172 senttimetriä pitkä Cicinho on tunnettu periksiantamattomasta pelaamisestaan. Cicinho loukkasi oikean polvensa eturistisiteen vakavasti kauden 2006–2007 neljännellä kierroksella. Hän teki paluun pelikentille kuuden kuukauden kuntoutusjakson jälkeen maaliskuussa 2007Real Madrid: Cicinho is back (Luettu 14. maaliskuuta 2007) ja pääsi kauden päätteeksi juhlimaan Espanjan pääsarjamestaruutta. Elokuussa 2007 Cicinho siirtyi Romaan.Real Madrid: Cicinho, traspasado al AS Roma (Luettu 23. elokuuta 2007) Tammikuussa 2011 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Villarrealiin. Cicinhon ensimmäinen maaottelu oli 27. huhtikuuta 2005 Guatemalaa vastaan.Sambafoot: Cicinho (Luettu 23. elokuuta 2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cicinhon virallinen sivusto * Cicinho Football Database -sivustolla Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paraisten maalaiskunta

Paraisten maalaiskunta (lyh. Paraisten mlk, ) oli Varsinais-Suomessa sijainnut Suomen kunta. Kunnan pinta-ala vuonna 1966 oli 248,1 km2 ja kunnassa oli 3 792 asukasta maassa asuvaa väestöä vuoden 1965 lopussa. Nimitys Paraisten maalaiskunta otettiin käyttöön vuonna 1948, kun Paraisten kunnasta erotettiin Paraisten kauppala. Vuonna 1967 maalaiskunta yhdistyi kauppalan kanssa. Kuntien ero kesti ainoastaan 19 vuotta. Kauppalasta tuli Paraisten kaupunki 1. tammikuuta 1977. Kunnaksi Parainen perustettiin vuonna 1870. Kunnan edeltäjänä ollut Paraisten kirkkopitäjä perustettiin keskiajalla ja ensimmäinen maininta historiallisissa lähteissä siitä on vuodelta 1329.Suomenmaa 1976: 78-79. Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Paraisten maalaiskunnassa oli yksi taajama: Ersby, jossa oli 323 asukasta ja pinta-ala oli 3,2 neliökilometriä. Lisäksi osa Paraisten keskustasta sijaitsi maalaiskunnan puolella, ja osa Ersbystä puolestaan kauppalan puolella. == Lähteet == * Parainen. Teoksessa: ===Viitteet=== *
Äänekosken maalaiskunta

Äänekosken maalaiskunta (lyh. Äänekosken mlk, ) oli Keski-Suomessa sijainnut Suomen kunta. Vuonna 1932 erotettiin Äänekosken kunnan keskustaajama Äänekosken kauppalaksi ja Suolahden taajama Suolahden kauppalaksi, ja jäljelle jääneen kunnan nimi vaihdettiin Äänekosken maalaiskunnaksi. Maalaiskunta liitettiin Äänekosken kauppalaan vuonna 1969, ja Äänekosken kauppalasta tuli kaupunki vuonna 1973. Maalaiskunnan vanha kunnantalo seisoo edelleen valtateiden 4 ja 13 risteyksessä Honkolan kylässä. Äänekosken maalaiskunnan naapurikunnat olivat Äänekosken ja Suolahden lisäksi Konginkangas, Laukaa, Saarijärvi, Sumiainen ja Uurainen. Äänekosken kauppalalla ja Äänekosken maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta eikä Äänekosken maaseurakunta -nimistä seurakuntaa ollut olemassa. Myös Suolahden kauppala kuului aluksi Äänekosken seurakunnan alueeseen, kunnes vuonna 1946 perustettiin Suolahden seurakunta.Otavan iso tietosanakirja, osa 8 vuodelta 1964, palsta 325 Vuonna 2007 Suolahden seurakunta, johon Sumiaisten seurakunta oli liittynyt edellisenä vuonna, liittyi kuntaliitoksen myötä takaisin Äänekosken seurakuntaan. Entisen Äänekosken maalaiskunnan Koivistonkylässä sijaitsee Venäläiskivi-niminen siirtolohkare, muinaisena uhripaikkana toiminut Ristinhauta sekä Koiviston kahakan muistomerkki, joka on pystytetty vuonna 1958. Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Äänekosken maalaiskunnassa ei ollut taajamia, mutta osa pääosin Äänekosken kauppalassa sijainneesta Kierälahden taajamasta osa ulottui maalaiskunnan puolelle. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Äänekosken maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1910–1960. Äänekosken seurakunta muodostettiin vuonna 1909 liittämällä siihen Laukaasta 3 376 asukasta ja Saarijärveltä 1 481 asukasta. Äänekosken ja Suolahden kauppalat perustettiin vuonna 1932, mutta niiden väestö on tilastoitu Äänekosken maalaiskunnan yhteydessä vielä vuonna 1940. ==Lähteet== *
Iisalmen maalaiskunta

Iisalmen maalaiskunta (ruots. Idensalmi landskommun) oli Pohjois-Savossa sijainnut Suomen kunta. Nykyisin se on osa Iisalmen kaupunkia. Iisalmen maalaiskunta ympäröi kaupunkia joka puolelta, ja muut naapurikunnat olivat Kiuruvesi, Lapinlahti, Pielavesi, Sonkajärvi ja Vieremä. ==Historia== Iisalmen kirkko- ja hallintopitäjä perustettiin vuonna 1627, ja se käsitti aluksi koko Ylä-Savon. Iisalmen pitäjä alkoi hajota 1800-luvulla: Ensin siitä erosi Pielavesi vuonna 1811, sitten Lapinlahti 1858 ja Kiuruvesi 1862. Iisalmen epäitsenäinen kauppala perustettiin Iisalmen pitäjän Haukiniemelle vuonna 1860, ja vuonna 1891 siitä tuli kaupunki.http://www.iisalmi.fi/Suomeksi.iw3 Vuonna 1865 annettiin Suomessa kunnallisasetus, jonka perusteella maallinen ja kirkollinen hallinto erotettiin toisistaan. Asetuksen voimaansaattamisessa meni pitkiäkin aikoja, ja niinpä Iisalmen maalaiskuntakin aloitti toimintansa vasta vuonna 1873, jolloin pidettiin ensimmäinen kuntakokous. Iisalmen maalaiskunnasta erotettiin Sonkajärven ja Vieremän kunnat vuonna 1922. Maalaiskunta liitettiin Iisalmen kaupunkiin vuonna 1970. Paikallisuudesta puhuttaessa paikannimestä Iisalmi käytettiin Iisalmen maalaiskuntaa tarkoitettaessa ulkopaikallissijoja: Iisalmella, Iisalmelle, Iisalmelta. Sen sijaan kaupungista käytettiin sisäpaikallissijoja kuten vieläkin käytetään: Iisalmessa, Iisalmeen, Iisalmesta.Terho Itkonen: Kieliopas ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Iisalmen maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960. Iisalmen kaupunki on tilastoitu erikseen vuodesta 1900 lähtien. Vuonna 1920 Iisalmen maalaiskunnasta erotettiin Sonkajärvi, jonka alueella oli 5 889 asukasta. Vieremä erotettiin vuonna 1921. Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Iisalmen maalaiskunnan taajamat olivat Peltosalmi (402 asukasta), Runni (383 asukasta) ja Soinlahti (245 asukasta). Lisäksi osa Iisalmen keskustan taajamasta ulottui maalaiskunnan puolelle. ==Kuuluisia iisalmenmaalaiskuntalaisia== * Arvi Auvinen, näytelmäkirjailija, toimittaja, tv-ohjaaja * Esko Hukkanen, näyttelijä * Seppo Kääriäinen, poliitikko * Martti Mykkänen, kuvittaja * Matti J. Pulkka, talous- ja teollisuusneuvos * Heikki Sirviö, yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Eino Säisä, kirjailija * Jaakko Teppo, muusikko ==Lähteet== *
Karjaan maalaiskunta

Karjaan maalaiskunta (lyh. Karjaan mlk, ) oli Uudellamaalla sijainnut Suomen kunta, josta kirkonkylä erotettiin 1930 kauppalaksi. Erilliset kunnat palautettiin yhteen, kun maalaiskunta liitettiin Karjaan kauppalaan vuonna 1969. Kauppala muuttui kaupungiksi 1977. Vuonna 2009 tapahtuneessa kuntaliitoksessa syntyi Raaseporin kaupunki, johon yhdistyivät Karjaa, Tammisaari ja Pohja.Karis, Kansalliskirjasto, viitattu 11.6.2018Karis, Uppslagsverket.fi, viitattu 11.6.2018 Muun muassa Mustion kartano ja ruukki sijaitsevat entisen Karjaan maalaiskunnan alueella. Kunta oli kaksikielinen. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 81,5 prosenttia Karjaan maalaiskunnan asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.Avain omaan maahan - tietoja Suomen kaupungeista, kauppaloista ja maalaiskunnista, s. 19. Sanoma Osakeyhtiö 1964, Helsinki. Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Karjaan maalaiskunnan taajamat olivat Mustion asema (469 asukasta, osittain Inkoon puolella) ja Mustion tehdas (321 asukasta). Lisäksi osa Karjaan kauppalan keskustasta sijaitsi maalaiskunnan puolella. ==Lähteet== *
Inzell

Inzell on kunta Traunsteinin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Itävallan rajan lähellä 693 metrin korkeudella merenpinnasta. Kunnan pinta-ala on 45,35 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 4 836. Inzellin pormestarina toimii Hans Egger. Inzell tunnetaan erityisesti luonnonkauniilla paikalla sijaitsevasta Max Aicher Arena -nimisestä pikaluisteluradasta, jolla on käyty monia lajin arvokilpailuja. Areena valmistui vuonna 1965, jolloin se oli kattamaton ulkorata. Vuosina 2009–2011 areenaa kunnostettiin ja se katettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan verkkosivut * Max Aicher Arenan verkkosivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Ylä-Baijeri
Kemijärven maalaiskunta

Kemijärven maalaiskunta (lyh. Kemijärven mlk, ) oli Peräpohjolassa Lapin läänissä sijainnut Suomen kunta. Kemijärven seurakunta erotettiin Kemin seurakunnasta vuonna 1779 ja Kemijärven kunta perustettiin vuonna 1871.Kemijärven historiaa - aikajana Vuonna 1957 Kemijärven kunnan keskustaajama lähialueineen erotettiin siitä Kemijärven kauppalaksi ja siihenastisen Kemijärvi-nimisen kunnan nimi muutettiin Kemijärven maalaiskunnaksi. Tämä oli viimeinen kerta, kun Suomen kunnan nimeen lisättiin sana maalaiskunta. Kemijärven maalaiskunta -nimellä kunta ehti olla olemassa vain 16 vuotta, sillä vuonna 1973 maalaiskunta liittyi kauppalaan samalla kun kauppalan kuntamuoto muuttui kaupungiksi. Kemijärven seurakunta pysyi jakamattomana myös kunnallisen eron aikana. Kemijärven maalaiskunta ympäröi Kemijärven kauppalaa joka puolelta, ja muut naapurikunnat olivat Pelkosenniemi, Posio, Rovaniemen maalaiskunta, Salla ja Sodankylä. Kemijärven maalaiskunnan suurin asutuskeskittymä kauppalan erottamisen jälkeen oli Kemijärven itärannalla sijaitseva Isokylä, jossa asui liki neljännes kunnan väestöstä. Kunnan länsiosassa sijaitsi Raajärven kaivosalue, jonka malmiot löydettiin vuonna 1958. Itse kaivos aloitti toimintansa vuonna 1965 ja se suljettiin vuonna 1975. Lähellä Raajärven kaivosta sijaitsi vuosina 1959–1967 toiminut Kärväsvaaran kaivos, jonka malmiesiintymä oli löydetty jo 1920-luvulla. Isonkylän tuntumaan rakennettu Kemijärvi Oy:n sulfaattiselluloosatehdas sekä Suomutunturin hiihto- ja matkailukeskus kunnan kaakkoisosassa avattiin samoin vuonna 1965.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 4: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 215–225. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970. Kemijärven maalaiskunnan alueella sijaitsivat Pohjolan Voima Oy:n omistama, vuonna 1954 valmistunut Jumiskon voimalaitos ja Kemijoki Oy:n omistama Seitakorvan voimalaitos, joka otettiin käyttöön vuonna 1963. Kenttätykistön käyttämä Rovajärven ampuma-alue sijaitsi suurelta osin Kemijärven maalaiskunnan alueella. Pyhätunturin kansallispuisto ulottui eteläosiltaan Kemijärven maalaiskunnan puolelle. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kemijärven maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970. Kemijärven kauppala erotettiin Kemijärven maalaiskunnasta vuonna 1957. Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Kemijärven maalaiskunnan taajamat olivat Isokylä (1 428 asukasta) ja Joutsijärvi (204 asukasta). Vuonna 1960 Isokylässä oli 1 054 asukasta ja Joutsijärvellä 380 asukasta. Vuoden 1960 rajauksessa taajamia olivat lisäksi 293 asukkaan Juujärvi ja 201 asukkaan Soppela, jotka eivät olleet taajamia enää 1970. == Lähteet == * ===Viitteet=== *
Kuusjärvi

Kuusjärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Outokumpu, vuoteen 1967 Kuusjärvi, kaupunki Pohjois-Karjalassa * Kuusjärvi, kylä ja aiempi taajama Outokummussa * Kuusjärvi, kylä Enossa Joensuussa * Kuusjärvi, yksinäistalo Längelmäellä * Kuusjärvi, sukunimi ==Järvi== Usean järven nimi Suomessa, esimerkiksi: * Kuusjärvi, järvi Lammilla Hämeenlinnassa * Kuusjärvi, järvi Joensuun Haaponiemellä Jänisjoen valuma-alueella * Kuusjärvi, järvi Joensuussa Kuusjärven kylässä * Kuusjärvi, järvi Joensuussa Myllylammen valuma-alueella * Kuusjärvi, järvi Juuassa * Kuusjärvi, järvi Jyväskylässä * Kuusjärvi, järvi Jämsässä * Kuusjärvi, järvi Kouvolassa * Kuusjärvi, järvi Muuramessa * Kuusjärvi, järvi Outokummussa * Kuusjärvi, järvi Perhossa * Kuusjärvi, järvi Suodenniemellä Sastamalassa * Kuusjärvi, järvi Tampereen Kämmenniemessä * Kuusjärvi, järvi Ylöjärven Parkkuussa * Vähä Kuusjärvi, järvi Tampereen Kämmenniemessä ==Katso myös== * Kuusijärvi Luokka:Järvien täsmennyssivut
Alberto Tomba

Alberto Tomba (s. 19. joulukuuta 1966 Bologna, Italia) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. == Saavutukset == ===Alppihiihdon maailmancup=== *1 kokonaiskisan voitto *4 pujottelucupin voittoa *4 suurpujottelucupin voittoa **50 voittoa (35 pujottelussa ja 15 suurpujottelussa) **28 kakkossijaa **11 kolmossijaa ===Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut=== * 1987, Crans Montana: pronssimitali suurpujottelussa * 1996, Sierra Nevada: kultamitali pujottelussa ja suurpujottelussa * 1997, Sestriere: pronssimitali pujottelussa ===Talviolympialaiset=== * 3 kulta- ja 2 hopeamitalia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Alberto Tomban kotisivut Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Newcombin paradoksi

Newcombin paradoksi on ajatuskoe ja paradoksi, joka on nimetty keksijänsä, fyysikko William Newcombin mukaan. Sen teki tunnetuksi filosofi Robert Nozick. Paradoksi kuuluu seuraavasti: Mahtiolento toisesta galaksin osasta antaa sinulle kaksi laatikkoa: ensimmäinen on avoin ja toinen on suljettu. Avoimessa laatikossa on tuhannen dollarin seteli. Suljetussa laatikossa on joko miljoona dollaria tai ei mitään. Saat valita joko molemmat laatikot tai pelkästään suljetun laatikon. Olento on kykenevä ennustamaan hyvin luotettavasti, mitä kuka tahansa ihminen päättää tehdä. Jos päätät ottaa pelkän avaamattoman laatikon, laittaa olento siihen miljoonan; jos päätät ottaa molemmat laatikot, jää suljettu laatikko tyhjäksi. Koe on toistettu 999 ihmisellä eikä olento ole erehtynyt vielä kertaakaan.. Kannattaako sinun siis valita suljettu laatikko vai molemmat? Toisaalta todisteet osoittavat, että jos otat pelkän suljetun laatikon, saat miljoona dollaria, ja jos otat molemmat, saat tuhat. Olisi täten typerää valita molemmat laatikot. Toisaalta jo joutuessasi valinnan eteen, on suljetussa laatikossa valmiiksi joko miljoona, tai sitten ei. Oli suljettu laatikko tyhjä tai ei, ansaitset kummatkin laatikot valitessasi tuhat dollaria enemmän kuin valitsemalla vain suljetun laatikon. ==Katso myös== *Luettelo paradokseista Luokka:Paradoksit
Garden City (Kansas)

Garden City on kaupunki Kansasin osavaltion länsiosassa Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli 26 658. Kaupunki on Finneyn piirikunnan keskus, ja siellä sijaitsevat Garden City Community College kampusalueineen sekä Lee Richardson Zoo, joka on läntisen Kansasin suurin eläintarha. ==Maantiede ja liikenne== Yhdysvaltain tilastokeskuksen mukaan kaupungin pinta-ala on 22,1 km². Kahdella lentoyhtiöllä on päivittäisiä lentoja kaupungin lentokentälle, Garden City Regional Airportille. Kaupungin läpi kulkee myös rautatieyhtiö BNSF Railwayn ratalinja. Ratalinja on alun perin ollut osa Atchison Topeka & Santa Fe -yhtiön Chicagon ja Los Angelesin välistä rataa. Junaliikenne on vähäistä. Amtrakin Southwest Chief -henkilöjunat pysähtyvät Garden Cityn asemalla. Paikallista rautatien tavaraliikennettä hoitaa Pioneer Railcorpin omistama Garden City Western Railway. ==Tilastotietoa== Vuoden 2000 väestönlaskennan tietojen mukaan kaupungissa asuu 26 658 asukasta 9 338 taloudessa, joista perhetalouksia on 6 760\. Väestötiheys on 1 287,8 asukasta/km² Kaupungissa on 9 907 asuntoa keskimääräisen asuntotiheyden ollessa 448,4 asuntoa/km². 68,8 % asukkaista on valkoihoisia, 1,49 % afroamerikkalaisia, 1,06 % alkuperäiskansoihin kuuluvia, 3.55 % aasialaisia, 0,09 % Tyynenmeren alueelta kotoisin olevia, 22,28 % muihin rotuihin kuuluvia, ja 2,73 % kahteen tai useampaan rotuun kuuluvia. 43,91 % väestöstä on sukujuuriltaan latinoita. Kaupungin 9 338 taloudesta 43,1 % on sellaisia, joissa asuu ainakin yksi alle 18-vuotias. 56,4 % talouksista on aviopareja, 10,8 % naispuolisia yksinhuoltajia, ja 27,8 % ruokakunnista on sellaisia joiden jäsenet eivät kuulu samaan perheeseen. 22,1 % talouksista on yhden hengen ruokakuntia, ja 7,7 % talouksista asuu ainakin yksi yli 65-vuotias. Ruokakunnan keskimääräinen koko on 2,99 henkeä ja keskimääräinen perheen koko on 3,51 henkeä. Kaupungin ikäjakauma * 0−17: 32,6 % * 18−24: 11,6 % * 25−44: 31,0 % * 45−64: 16,6 % * 65 tai yli: 8,1 % Väestön iän mediaani on 29 vuotta. Jokaista 100 naista kohti kaupungissa asuu 102,5 miestä. Ruokakuntien tulojen mediaani on 37 752 USD, ja perheiden tulojen mediaani on 43 471 USD. Miesten tulojen mediaani on 29 343 USD, naisten tulojen mediaanin ollessa 21 247 USD. Keskimääräiset tulot asukasta kohden ovat 15 200 USD. Köyhyysrajan alapuolella elää 14,3% koko väestöstä sekä 9,9% perheistä. Koko väestöstä 17,7% alle 18-vuotiaista sekä 12,8% yli 65-vuotiaista elää köyhyysrajan alapuolella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Garden City History Luokka:Finneyn piirikunta Luokka:Kansasin kaupungit
Tammisaaren maalaiskunta

Tammisaaren maalaiskunta (lyhenteeltä Tammisaaren mlk, ruots. Ekenäs landskommun) oli Uudellamaalla sijainnut Suomen kunta. Kunta lakkautettiin 1. tammikuuta 1977, kun Tammisaaren maalaiskunta yhdessä Snappertunan kanssa liittyi Tammisaaren kaupunkiin. Tvärminnen kylä liitettiin kuitenkin samassa yhteydessä Hangon kaupunkiin. Vuodesta 2009 lähtien kunnan entinen alue kuuluu Raaseporiin. Tammisaaren mlk:n naapurikunnat olivat Tammisaaren kaupunki sekä Bromarvin, Karjaan, Pohjan, Snappertunan ja Tenholan kunnat. Tammisaaren mlk:n vaakunan suunnitteli A. W. Rancken ja se vahvistettiin vuonna 1953. Mitä- Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1968, s. 153. Otava 1967, Helsinki. Tammisaaren maaseurakunta muodostui, kun Tammisaaren kaupunkiseurakuntaan yhdistettiin vuonna 1695 joukko kyliä Suomenlahden suulta ja saaristosta. Tammisaaren pitäjästä harjoitettiin talonpoikaispurjehdusta etenkin Tallinnaan, jonne vietiin kalaa ja maataloustuotteita. Vuonna 1775 Tammisaaren pitäjässä oli noin 750 asukasta, vuonna 1850 asukasluku oli 1 254 ja 1900-luvun alussa se oli noussut 2 050:n tienoille.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 7: maantieteellis- yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 230. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1978. ISBN 951-0-06467-X. Alueen vanhaa teollisuutta on edustanut vain Jussarön rautakaivos, joka löydettiin vuonna 1834 ja joka toimi vankityövoimalla vuoteen 1861. Hästö-Busön saari kuului ensimmäisen maailmansodan aikana venäläisten linnoitussuunnitelmiin, jolloin sen asukkaat häädettiin ja sinne rakennettiin puolustuslaitteita ja kasarmeja, jotka on sittemmin hävitetty. Helsingin yliopiston eläintieteen professori Johan Axel Palmén perusti Tvärminneen vuonna 1902 luonnontieteellisen aseman, jonka hän sittemmin testamenttasi yliopistolle. Entisen Tammisaaren mlk:n alueella sijaitsee Tammisaaren saariston kansallispuisto (aiemmin Jussarön luonnonpuisto). Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 88 prosenttia Tammisaaren mlk:n asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Avain omaan maahan - tietoja Suomen kaupungeista, kauppaloista ja maalaiskunnista, s. 25. Sanoma Osakeyhtiö 1964, Helsinki. Kunta muuttui kaksikieliseksi vuonna 1963.https://www.hs.fi/lehti/hsarchive/1962-12-09/8 ==Kylät== Alglo, Backa, Busö, Danskog, Dragsvik, Elgö (Älgö), Espingskär, Getskär, Grevö, Gullö, Hermansö, Hästö, Kopparö, Kurö, Leksvall, Nabben, Odensö, Skåldö, Sköldargård (Skällargård), Sommarö, Sundom, Tovö, Trollböle, Tvärminne, Västerby, Ängholm, Överby.Suomenmaa 7, s. 223. Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Tammisaaren maalaiskunnan ainoa taajama oli Österby (1 079 asukasta), minkä lisäksi Tammisaaren keskustaajaman asukkaista kahdeksan asui maalaiskunnan puolella. ==Väestö== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Tammisaaren maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku. ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== *
Cindy Klassen

Cindy Klassen (s. 12. elokuuta 1979 Winnipeg) on kanadalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja. Klassen aloitti uransa jääkiekkoilijana, mutta koska häntä ei valittu 1998 Naganon olympialaisiin, hän vaihtoi lajia ja osoittautui lahjakkuudeksi. Klassen saavutti pronssia matkakohtaisten MM-kilpailujen 1 500 metrillä 2001. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän luisteli 3 000 metrillä pronssille ja saavutti samana vuonna hopeaa yleisluistelijoiden MM- kisoissa. 1 500 metrin maailmancupissa hän oli kolmas. Vuonna 2003 hän voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden ja saavutti sprintterien MM-kisoista hopeaa. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai pronssia 1 000 metrillä. Hän voitti 1 500 metrin maailmancupin ja oli yhdistetyssä 3 000 ja 5 000 metrin cupissa kolmas. Kaudella 2003–2004 Klassen oli pitkään sivussa kolaroituaan harjoituksissa toisen luistelijan kanssa ja luistimen terän viillettyä syvän haavan hänen käteensä. Hän kuitenkin palasi kilparadoille entistä ehompana ja saavutti matkakohtaisissa MM-kisoissa 2004 hopeaa 1 500 ja pronssia 1 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa 1 500 ja 3 000 metrillä ja hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Yleisluistelun MM-kisoissa hän sai hopeaa. Lisäksi hän voitti 1 500 metrin maailmancupin. Torinon olympialaisissa 2006 Klassen saavutti viisi mitalia: kultaa 1 500 metrillä, hopeaa 1 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa sekä pronssia 3 000 metrillä ja 5 000 metrillä. Kisojen päättäjäisissä hän kantoi Kanadan lippua. Samana keväänä hän voitti lisäksi yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden oltuaan nopein jokaisella matkalla. Hän voitti myös 3 000/5 000 metrin maailmancupin ja sijoittui 1 500 metrin cupissa toiseksi. Vuonna 2007 hän saavutti pronssia sekä sprinttereiden että yleisluistelijoidenSpeed Skating World Championships Allround 2007 at Heerenveen (net) Women Sports123.com MM-kilpailuissa. Matkakohtaisissa MM- kilpailuissa hän sai hopeaa 1 500 ja pronssia 3 000 metrillä. Vuonna 2011 hän voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden ja sai 2012 samassa lajissa MM- hopeaa. == Henkilökohtaiset ennätykset == *500 m: 37,51 (2006) *1 000 m: 1.13,11 (2006) (maailmanennätys) *1 500 m: 1.51,79 (2005) (maailmanennätys) *3 000 m: 3.53,34 (2006) (maailmanennätys) *5 000 m: 6.48,97 (2006) Ennätyksillään Klassen on naisten aateliskalenterin kärkisijalla. == Lähteet == *Tulokset www.speedskatingnews.info-sivustolla *Ennätykset www.sskating.com-sivustolla === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset pikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virtual Boy

Virtual Boy, myös VR-32, koodinimeltään "VU", on Nintendon valmistama kotipelikonsoli. Se esiteltiin ensimmäisen kerran Japanissa 15. lokakuuta 1994 Famicom Spaceworld '94 -messuilla. Varsinainen julkaisupäivä oli 21. heinäkuuta 1995 Japanissa ja 16. elokuuta 1995 Yhdysvalloissa. Nintendo lopetti Virtual Boyn markkinoimisen julkaisua seuranneena vuonna. Virtual Boy oli Nintendolle harvinainen floppi, joka myi noin 770 tuhatta yksikköä. Japanin ja Yhdysvaltain markkinoilla epäonnistunutta laitetta ei koskaan julkaistu Euroopassa. Sen heikko menestys oli niin kova isku laitteen suunnittelusta vastanneelle Gunpei Yokoille, että hän teki vain yhden Game Boy Colorin ja erosi Nintendolta. Virtual Boy poikkesi paljon muista oman aikakautensa pelikonsoleista. Laite oli paristokäyttöinen (6 kpl AA- paristoja). Sitä pidettiin silmillä, ja pelikuva heijastui silmikkoon. Vain yksi henkilö kerrallaan pystyi pelaamaan konsolilla. Moninpelilinkki oli suunnitteilla, mutta sitä ei koskaan julkaistu. Suomessa Super Power -lehti näki monia syitä Virtual Boyn heikkoon myyntiin. Virtual Boy pystyi tuottamaan vain punamustaa grafiikkaa, joka aiheutti osalle pelaajista päänsärkyä ja silmien vuotamista. Kun konsolia esiteltiin marraskuussa 1994, Nintendoa syytetiin "halpahintaisesta huomionkalastelusta lähestyvien Sonyn ja Segan 32-bittisten julkaisujen edellä". Kun Virtual Boy julkaistiin, kuluttajat ostivat mieluummin joko samoihin aikoihin ilmestyneen PlayStationin tai Saturnin, joiden tuottama grafiikka näytti paljon kauniimmalta siihen verrattuna. Konsolille julkaistiin vähän pelejä, eikä niiden nähty eroavan aiemmista Nintendon peleistä eikä niissä hyödynnetty kunnolla paljon mainostettua kolmiulotteisuutta. Myös tulevan Nintendo 64:n nähtiin syövän Virtual Boyn mahdollisuuksia markkinoilla. Virtual Boy nähtiin poikkeuksellisena: "Jos Virtual Boyn olisi lanseerannut joku vähemmän tunnettu japanilainen elektroniikkayhtiö, niin kukaan ei olisi kiinnittänyt siihen mitään huomiota. Koska kyseessä oli yksi maailman arvostetuimmista yhtiöistä, niin hämmennys oli valtaisa." ==Tekniikka== Virtual Boy oli Nintendon ensimmäinen 32-bittinen konsoli. *Prosessori: NEC V810, 32-bittinen RISC. *Prosessorin kellotaajuus: 20 MHz *Ääni: 16-bittinen, stereo *Resoluutio: 384 × 224 pikseliä/silmä, 4 väriä 32 eri vahvuuden tasolla *Virta: 6 AA-paristoa (9 V, kesto n. 7 h) tai AC-adapteri (10 V) *Grafiikkatilat: 2D/3D *Pelimoduuli: koko 8–16 Mb, ROM *Moninpelilinkki: ei julkaistu *Hinta: USA:ssa 175 dollaria, Japanissa 15 000 jeniä ==Pelilistat== Virtual Boylle julkaistiin yhteensä 22 peliä (mukaan lukien sekä Japanissa että USA:ssa julkaistut). Peleistä löytyy myös eri versioita. Lisäksi kaksi erilaista demo-moduulia. == Katso myös == * Virtuaalitodellisuus * HTC Vive * Oculus Rift * OSVR == Lähteet == Luokka:Nintendon pelikonsolit
Dave Christian

David William Christian (s. 12. toukokuuta 1959 Warroad, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen isänsä, Bill Christian, oli mukana Yhdysvaltojen olympiajoukkueessa 1960 ja 1964. Christian aloitti uransa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa, jossa pelasi kaudet 1977–1979. Winnipeg Jets varasi hänet NHL:ään 1979 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 40. Syksyllä 1979 Christian nimitettiin USA:n olympiajoukkueeseen. Joukkue voitti 1980 talviolympialaisissa sensaatiomaisesti kultaa. Välittömästi olympialaisten jälkeen Christian aloitti NHL-uransa. Hän pelasi Winnipeg Jetsissä aina vuoteen 1983 saakka, jolloin siirtyi Washington Capitalsiin. Hän pelasi Washingtonissa seuraavat runsaat kuusi kautta, jonka jälkeen siirtyi kesken kauden 1989–1990 Boston Bruinsiin. Bruinsissa pelatun puolentoista kauden jälkeen hän pelasi vielä kauden 1991–1992 St Louis Bluesissa ja kauden 1992–1993 Chicago Blackhawksissa. Kaudella 1993–1994 Christian pelasi enää yhdeksän ottelua Blackhawksissa kauden mennessä pääosin IHL-joukkue Indianapolis Icen paidassa. Kaudet 1994–1996 hän pelasi vielä IHL:ssä Manitoba Moosessa, ennen kuin lopetti uransa. Christian pelasi uransa aikana Yhdysvaltojen maajoukkueessa moneen otteeseen. 1980 olympiaturnauksen lisäksi hän oli mukana 1981 ja 1989 MM-kisoissa sekä 1981, 1984 ja 1991 Kanada- Cupissa. Yhteensä hän teki NHL:ssä runkosarjassa 1009 ottelussa 340 maalia ja 433 syöttöä eli 773 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 102 ottelussa 32 maalia ja 25 syöttöä eli 57 pistettä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Christian legendsofhockey.netissä Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suurlähetystö

Suurlähetystö on valtion diplomaattinen edustajalaitos toisessa valtiossa. Se sijaitsee yleensä toisen valtion pääkaupungissa. Suurlähetystön päällikkönä toimii suurlähettiläs. Suurlähettilästä ja muita suurlähetystössä työskenteleviä suojaa diplomaattinen koskemattomuus. Suurlähetystössä työskenteleviä: * suurlähettiläs * konsuleita * erikoislähettiläs * lähetystöneuvos * lehdistöavustajia Pyhän istuimen suurlähetystöjä kutsutaan historiallisista syistä apostolisiksi nuntiatuureiksi. Kansainyhteisön maiden suurlähetystöjä toisissa kansainyhteisön maissa kutsutaan suurkomissioiksi () ja suurlähettiläitä suurkomissaareiksi (). == Katso myös == * Luettelo diplomaattisiin edustustoihin paenneista henkilöistä * Luettelo diplomaattisista edustustoista Suomessa * Luettelo Suomen diplomaattisista edustustoista * Sotilasasiamies == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ylämaan kettu

Ylämaan kettu (Hamish Macbeth) oli BBC:n tekemä sarja, joka kertoi Lochdubh- nimisen pikkukylän ja sen poliisin elämästä Skotlannin ylämaalla. Pääosassa oli poliisi Hamish Macbethiä esittänyt Robert Carlyle. Sarjaa esitettiin kolme kautta vuosina 1995–1997. Sarja perustuu löyhästi M. C. Beatonin romaaneihin. ==Juoni== Sarjan päähenkilö on kyläpoliisi Hamish Macbeth, joka ratkoo rikoksia Skotlannin ylämailla Lochdubh'ssa seuranaan valkoinen länsiylämaanterrieri Pikku-Jock. Macbeth hoitaa työnsä omalla tyylillään. Paikallisten pienet rikokset hän on valmis painamaan villaisella. Suurempien rikoksien, kuten murhien, ratkaisuista hän ei halua ottaa kunniaa itselleen, sillä se voisi tietää hänelle ylennystä ja siirtoa pois Lochdubh'sta. jakso Lochdubh'n suuri suolaryöstö. ==Jaksot== ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:1990-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Isabelle Adjani

Isabelle Adjani (s. 27. kesäkuuta 1955 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. People-aikakauslehti on valinnut hänet yhdeksi maailman 50 kauneimmasta naisesta. == Varhainen elämä == Adjani syntyi Gennevilliersin kunnassa, joka sijaitsee Pariisin suurkaupunkialueella. Hänen isänsä oli kabyylitaustainen algerialainen ja äitinsä saksalainen. Hän aloitti näyttelemisen 12-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan 14-vuotiaana. 18-vuotiaana hän liittyi Ranskan valtionteatteriin Comédie-Françaiseen. == Ura == Adjanin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli vuonna 1974 Claude Pinoteaun elokuvassa La Gifle, joka nosti hänet ranskan suosituimpien näyttelijöiden joukkoon. Seuraavan vuonna hän esiintyi François Truffaut’n elokuvassa Adelen tarina (L’Histoire d’Adèle H.), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaana naisnäyttelijänä ja joka toi hänelle rooleja Hollywood-elokuvissa. Useiden muiden 1970-luvun ranskalaisten naisnäyttelijöiden tapaan hän kokeili myös uraa laulajana Serge Gainsbourgin avustuksella. Vuonna 1983 hän levytti albumin, jolta single ”Pull Marine” nousi listaykköseksi Ranskassa. Vuonna 1981 ja 1983 hän voitti César-palkinnon rooleistaan elokuvissa Possession ja L’été meurtrier. 1988 hän tuotti ja esitti pääosan ranskalaisesta kuvanveistäjästä Camille Claudelista kertovassa elokuvassa. Tästä elokuvasta hän sai kolmannen César-palkintonsa ja toisen Oscar-ehdokkuutensa. Elokuva oli myös ehdolla parhaan ulkomaisen elokuvan Oscariin. Ennätyksellisen neljännen César-palkintonsa hän sai elokuvasta Kuningatar Margot (1994). == Yksityiselämä == Adjani on monikielinen ja hän näyttelee rooleja sekä ranskaksi, englanniksi että saksaksi. Hän on asunut Genevessä vuodesta 1996, jolloin hän muutti lapsineen Pariisista ihailijoita ja mediaa karkuun. Hänellä on kaksi lasta, ensimmäinen avioliitosta ohjaaja Bruno Nuyttenin kanssa ja toinen suhteesta näyttelijä Daniel Day Lewisin kanssa. == Filmografia == Elokuvat, joiden rooleista Isabelle Adjani on palkittu: * Adelen tarina (1975) * Nosferatu – yön valtias (1978) * Possession (1981) * Neljä kohtaloa (1981) * Intohimon ja koston kesä (1983) * Camille Claudel (1988) * Kuningatar Margot (1994) * Adolphe (2002) * La journée de la jupe (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Häikiönniemi

Häikiönniemi on kylä entisen Ylikiimingin kunnan pohjoisosassa, nykyisen Oulun kaupunkiin kuuluvan Joloksen kaupunginosan alueella Pohjois-Pohjanmaalla valtatien 20 läheisyydessä. Noin 25 kilometriä Ylikiimingin taajaman pohjoispuolella Arkalan koillispuolella sijaitseva hajanainen kylä koostuu useista erillisistä taloryhmistä. Kylä kuuluu Pohjoiskulman koulupiiriin. Luokka:Jolos Luokka:Ylikiimingin kylät
Langlandsin ohjelma

Matematiikassa Langlandsin ohjelma on joukko otaksumia, jotka yhdistävät lukuteoriaa ja ryhmien esitysteoriaa ryhmiä koskeviin tuloksiin. Robert Langlands julkaisi ohjelmansa 1967. == Yhteys lukuteoriaan == Langlandsin ohjelman voidaan katsoa alkaneeksi, kun Artin julkaisi resiprositeettilakinsa, joka yleistää neliönjäännöslausetta. Artinin resiprositeettilaki koskee algebrallisia lukukuntia joiden Galois'n ryhmä kunnassa Q on Abelin ryhmä, antaa L-funktioille yksiulotteisen esityksen Galois'n ryhmänä ja väittää, että nämä L-funktiot ovat identtisiä Dirichlet'n L-sarjojen kanssa (siis analogisia Dirichlet'n karakteristikoista tehdyn Riemannin zeeta-funktion kanssa). Galois'n ryhmille, jotka eivät ole Abelin ryhmiä, voidaan myös määrittää L-funktiot luonnollisella tavalla: Artinin L-funktioiden avulla == Esitys automorfimuotojen avulla == Langlandsin tavoitteena oli löytää kunnollinen yleistys Dirichlet'n L-funktioille, jotka voisivat yleistää Artinin lauseen. Hecke oli aiemmin löytänyt yhteyden Dirichlet'n L-funktioiden ja automorfimuotojen (holomorfinen funktio kompleksitason ylemmässä puolitasossa, jotka toteuttavat tiettyjä funktionaaliyhtälöitä) välille. Langlands yleisti nämä automorfisiksi kärkiesityksiksi, jotka ovat eräänlaisia ryhmän GLn ääretönulotteisia jaottomia esityksiä adelen renkaan Q suhteen. (Tästä renkaasta nähdään kaikki Q:n täydellistymät p-aditisten lukujen avulla.) Langlands liitti L-funktioita näihin automorfiesityksiin ja otaksui, että jokainen lukukunnan Galois'n ryhmän äärellisulotteinen esityksen Artinin L-funktio on sama kuin automorfinen esitys. Tämä tunnetaan resiprositeetti- otaksumana. Luokka:Lukuteoria Luokka:Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Hetzer

Jagdpanzer 38(t) ”Hetzer” (”Jahtaaja”), alun perin Panzerjäger 38 für 7,5 cm Pak 39 L/48, oli saksalainen, vuonna 1943 kehitetty panssarintorjuntavaunu. Vaunua ehdittiin rakentaa maaliskuusta 1944 lähtien ennen sodan loppumista yli 2 800 kappaletta. Nimi ”Hetzer” ei ollut virallinen, vaan joiden yksikköjen keskuudessa syntynyt ja yleistynyt sodanjälkeisessä kirjallisuudessa. Vaunu rakennettiin käytöstä poistuneen tšekkoslovakialaisen LT-38-vaunun pohjalle. Pääaseeksi valikoitui laajalti saksalaisten joukkojen käytössä oleva 7,5 senttimetrin Pak 39 L/48 -panssarintorjuntakanuuna (41 laukausta) ja erikoisuutena vaunun katolla oli sisältä kauko-ohjattava MG-34-konekivääri (1 200 ammusta). Vaunun pieneen kokoon nähden aseistus oli tehokas. Vaunu painoi taistelukunnossa 16 tonnia, moottorina siinä oli 160 hevosvoimaa tuottanut kuusisylinterinen ja 7,754-litrainen Praga AC/2800 -bensiinimoottori. Polttoainetta oli 320 litraa, joka riitti maantiellä 260 ja maastossa 170 kilometriin. Panssarointi vaihteli 11 ja 60 millimetrin välillä ja oli hyvin kalteva, mikä paransi sen tehollista vahvuutta. Huippunopeus maantiellä oli 42 km/h. Miehistöä oli neljä; johtaja, ampuja, ajaja ja lataaja. Hetzer oli onnistunut konstruktio ja sitä valmistettiin sodan loppuun mennessä kaikkiaan 2 584 kappaletta. Sodan jälkeen Hetzer palveli Tšekkoslovakian ja Sveitsin puolustusvoimissa aina 1960-luvulle saakka. Hetzerin menestys on viitoittanut myöhempiä sodanjälkeisiä panssarintorjuntavaunuja, esimerkiksi Bundeswehrin Kanonenjagdpanzer. Vaunusta tehtiin pieni määrä muunnoksia, kuten Bergepanzer 38(t), kevyt hinausvaunu, jota valmistettiin 170 kappaletta; Flammpanzer 38(t) liekinheittimellä varustettuna, jota valmistettiin 50 kappaletta Ardennien taistelua varten; sekä 15 cm Schweres Infanteriegeschütz 33/2 (Sf) auf Jagdpanzer 38(t), joka oli 15 cm sIG 33 -kenttätykki asennettuna avoimelle alustalle Grillen korvaajaksi. Lisäksi rakennettiin kolme prototyyppiä Pantherin KwK 42 -tykillä, mutta tykin koko aiheutti ongelmia. Krupp ehdotti myös vaunun päällysrakenteen suurentamista tykin mahduttamiseksi siihen, mutta suunnitelmaa ei toteutettu. Lisäksi rakennettiin 14 protyyppia uudenlaisella starr-tyyppisellä (saks. jäykkä) tykin kiinnityksellä, jolla oli tarkoitus yksinkertaistaa rekyylinvaimennusta ja siten nopeuttaa tykkien valmistusta. Tämä olisi myös mahdollistanut 10,5 senttimetrin StuH 42/2 L/28 -rynnäkköhaupitsin asentamisen vaunuun. == Kuvat == Kuva:Barykada.jpg|Jagdpanzer 38(t) Hetzer barrikaadilla. Kuva:Hetzer cfb borden 2.JPG Kuva:Hetzer cfb borden 3.JPG == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Saksalaiset panssarintorjuntavaunut
Coregonus migratorius

Coregonus migratorius on itäisen Siperian Baikaljärvessä elävä Coregonus-suvun kalalaji, ”Baikalin omul” (). Kala syö pääasiassa planktonia. Se on vaelluskala, joka nousee jokiin kutemaan. Tärkeimmät kutujoet ovat Kitšera, Verhnjaja Angara, Tšivyrkui, Barguzin ja Selenga. Omul on tärkeä ravintokala Baikalin alueen asukkaille. Baikalin kalastuksesta omul kattaa suurimman osan. Paikallisen käytön lisäksi omulia viedään myös muualle Venäjälle. Omulin määrä on vähentynyt. Baikalin omulsiikaa pidettiin aiemmin Pohjoiseen jäämereen laskevissa joissa ja niiden suissa elävän omulsiian alalajina (Coregonus autumnalis migratorius), mutta sittemmin sen lähisukulaiseksi onkin osoittautunut Baikalissa elävä tavallisen siian populaatio.Sukhanova, L.V. et al. (2004) Ann. Zool. Fenn. 41, 41–49 == Lähteet == Luokka:Lohikalat
Yorkin riitti

Yorkin riitti on vapaamuurariuden astejärjestelmä. Sitä kutsutaan myös Amerikkalaiseksi riitiksi.Degrees York Rite Vapaamuurarikokemuksen lisääntyessä voi nousta aina seuraavalle asteelle. Kullakin asteella on oma rituaalinsa. Yorkin riitti on nimetty Englannissa sijaitsevan Yorkin mukaan. Järjestelmän luojana pidetään Thomas Smith Webbia. Yorkin riittiin kuuluvat Yhdysvalloissa kolmen ensimmäisen ns. sinisen asteen lisäksi seuraavat asteet, joista ei käytetä järjestysnumeroita: * Kapitteliasteet ** Merkkimestarimuurari ** Past Master ** Most Excellent Master ** Royal Arch -muurari * Kryptiset asteet ** Royal Master ** Select Master ** Super Excellent Master * Ritariasteet ** Maltan ritarit ** Temppeliritarit ** Konstantinuksen Punainen Risti Suomessa Yorkin riitti ei muodosta yhtenäistä järjestelmää, mutta täällä annetaan englantilaisperäisten rituaalien mukaisesti sinisten asteiden jälkeiset asteet merkkimestarimuurari, Royal Arch sekä ritariasteet. Lisäksi merkkimestariloosien yhteydessä toimivat Royal Ark Mariners -loosit. Merkkimestarimuurareilla, Royal Archilla ja ritariasteilla on Suomessa omat keskusjärjestönsä. Yorkin riitin kanssa rinnakkainen vapaamuurareiden yläastejärjestelmä on Muinainen ja Oikeutettu Riitti, joka monissa maissa tunnetaan nimellä "Skottilainen riitti". Kansainvälinen Vapaamuurarijärjestö Miehille ja Naisille Le Droit Humain Suomen Liitto ry:n toiminnassa on myös mahdollisuus edetä kapiteeli- tai kapituliasteisiin, sekä Kuninkaallisen Arkin Merenkulkijoihin (Royal Ark Mariners). Le Droit Humain Suomen Liitto ry:ssä ei toistaiseksi ole käytössä Kätkettyjä asteita (Kryptiset asteet), eikä Ritariasteita. == Lähteet == Luokka:Vapaamuurariuden riitit
Thousand Oaks

Thousand Oaks on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin luoteispuolella Venturan piirikunnassa Conejo Valleyn laaksossa. Oaks - kuten paikalliset Thousand Oaksia kutsuvat - on kasvanut voimakkaasti viime vuosikymmeninä. Siellä sijaitsee arvostettu yksityinen yliopisto California Lutheran University. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 126 683 asukasta. Asukkaista noin 81% on valkoisia, 9,5% aasialaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Venturan piirikunta
Skottilainen riitti

Skottilainen riitti on vapaamuurareiden Yorkin riitin kanssa rinnakkainen yläastejärjestelmä. Yläastejärjestelmällä tarkoitetaan vapaamuurarillisia organisaatioita, joissa ns. sinisen vapaamuurariuden kolme ensimmäistä astetta suorittaneet mestarimuurarit voivat jatkaa itsensä kehittämistä. Vanhimpien vapaamuurariloosien toiminnassa oli kristillisiä piirteitä. 1700-luvulla kristilliset painotukset kuitenkin jäivät pois ja loosit hyväksyivät jäsenikseen muitakin kuin kristillistä uskoa tunnustavia – esimerkiksi juutalaisia sekä muslimeita. 1800-luvun alkupuolella osa vapaamuurareista alkoi toivoa rituaaleihinsa uudelleen mukaan kristillisyyttä. Sinisen vapaamuurariuden rinnalle syntyi kristillisiä legendoja ja symboleja sisältävä skottilainen riitti. Siitä käytetään myös nimitystä Rose Croix -muurarius. Yhdysvalloissa skottilaisen riitin kasvuun ja kehitykseen 1800-luvun lopulla vaikutti voimakkaasti Albert Pike (1809–1891). Suomessa tämä kristillinen, vapaamuurariuden kaikki 33 astetta kattava järjestelmä tunnetaan nimellä Suomen Muinainen ja Oikeutettu Riitti. Skottilaisen riitin yksiköitä kutsutaan chaptereiksi. Vuonna 1786 Riitti vakiintui 33-asteiseksi. Näin Suomen Muinainen ja Oikeutettu Riitti kattaa koko vapaamuurarillisen kehityspolun. Nyttemmin myös Suomessa on omaksuttu kansainvälinen käytäntö, jossa Yorkin ja Skottilaisen riitin tarjoamat etenemispolut ovat rinnakkaisina tarjolla kaikille kolmannen asteen mestarimuurareille. Erityisen vaikuttava on Riitin temppeli Yhdysvaltain Washington DC:ssä. Suomen Muinaisen ja Oikeutetun Riitin toimisto ja suurin temppeli sijaitsee Helsingin Liisankadulla rakennuksessa, joka on alun perin toiminut Helsingin yliopiston Karjalaisen Osakunnan osakuntatalona. == Asteet == Skottilaisen Riitin asteet ovat seuraavat: * Täydellistämisloosi: ** 4. Salainen mestari ** 5. Täydellinen mestari ** 6. Luotettava sihteeri ** 7. Esimies ja tuomari ** 8. Rakennusten ylivalvoja ** 9. Yhdeksän valitsema ** 10. Viidentoista valitsema ** 11. Ylevä Valittu ** 12. Suuri Mestariarkkitehti ** 13. Enokin Royal Arch ** 14. Täydellinen Suur- Valittu ja Ylevä Mestari *Jerusalemin Prinssien Neuvosto: ** 15. Miekan eli Idän ritari ** 16. Jerusalemin prinssi *Idän ja Lännen Ritarien loosi: ** 17. Idän ja Lännen ritari *Rose Croix Chapter: ** 18. Pelikaanin ja Kotkan Ritari, Rose Croix prinssi * Kadoshin neuvosto: ** 19. Suur-Ylipappi ** 20. Symbolisen Loosin mestari ** 21. Nooan eli Preussilainen ritari ** 22. Kuninkaallisen kirveen ritari ** 23. Tabernaakkelin päällikkö ** 24. Tabernaakkelin ruhtinas ** 25. Vaskikäärmeen ritari ** 26. Armon ruhtinas ** 27. Temppelin komentajaritari ** 28. Auringon ritari ** 29. Pyhän Andreaksen ritari ** 30. Valittu suurritari Kadosh *Konsistori: ** 31. Suur-Tarkastaja Tutkija- Komentaja ** 32. Kuninkaallisen Salaisuuden Ylevä Prinssi *Korkein Neuvosto: ** 33. Suur-Päätarkastaja == Lähteet == Luokka:Vapaamuurariuden riitit
Koto (ravintola)

Koto on vuonna 1986 perustettu Helsingin Lönnrotinkadulla sijaitseva japanilainen ravintola. Se on yksi Suomen vanhimmista japanilaisista ravintoloista. Aiemmin ravintola sijaitsi Kalevankadulla. Vuonna 2014 ravintolan liikevaihto oli 607 000 euroa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ravintola Koton kotisivut Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Japanilaiset ravintolat Luokka:Sushibaarit Luokka:Kamppi
Tka8

Tka8 on VR:n käyttämä ratatyökoneiden kalustosarjatunnus. Tka8-sarjan ratakuorma-autot on valmistanut Valmet, ja alun perin ne kuuluivat pienveturisarjaan Tve4. Muutostyöt tehtiin 25 veturille VR:n Pieksämäen ja Kuopion konepajoilla vuosina 2000–2003. Tka8-sarjan ratakuorma-autot on tarkoitettu raskaaseen ratatyöhön sekä työjunien vetoon. Kaikki Tka8-sarjan yksiköt on varustettu myös nosturilla sekä kulunvalvonnan veturilaitteilla. == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalainen rautatiekalusto Luokka:Valmet
Pallo

Pallo tarkoittaa seuraavia asioita: * pallo, peliväline * pallo, geometrinen kappale * Pallo–Tyysterniemi, kaupunginosa Lappeenrannassa.
PostNord Sverige

PostNord Sverige (ennen Posten) on Ruotsin postiyhtiö. Ruotsin postin perusti vuonna 1636 Axel Oxenstierna, vaikka sen alkuperä onkin vielä vanhempi. Posten toimi valtionlaitoksena 1990-luvulle asti, kunnes siitä tehtiin valtion omistama osakeyhtiö. Ainakin kansan mielestä yksi postipalvelun suurimmista muutoksista oli postikonttoreiden asiakaspalvelusta luopuminen vuonna 2001. Nykyään Ruotsissa postipalveluja saa asiamiesposteista. Postia pidetään Ruotsissa hyvin luotettavana, mutta viime vuosikymmenenä Postenissa on tapahtunut suuria leikkauksia ja muutoksia organisaatiossa. Postenia uhkaa myös lisääntyvä kilpailu Ruotsin sääntelemättömillä postimarkkinoilla. Vuonna 2003 Postenin osuus kirjemarkkinoista oli kuitenkin vielä yli 90 %. Vuonna 2009 Tanskan valtion omistama Post Danmark yhdistettiin Postenin kanssa yhdeksi isoksi holding yhtiöksi PostNord AB:ksi, josta Ruotsin valtio omistaa, 60 % ja Tanskan valtio 40 %. Posten uudelleennimettiin PostNordiksi vuonna 2015. ==Katso myös== *Gese Althna == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Postiyhtiöt