EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Merry Little Batman

Merry Little Batman on vuonna 2023 valmistunut suomalais-italialais- yhdysvaltalaisena yhteistyönä tuotettu animaatioelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Mike Roth. Tarinan keskiössä on Batmanin poika Damian Wayne, joka ottaa tehtäväkseen saada kiinni Gotham Cityn superkonnat. Jouluun sijoittuva elokuva julkaistiin Amazon Prime Video -suoratoistopalvelussa. 8. joulukuuta 2023. Elokuva on saanut hyviä arvosteluja ja sen jatkoksi suunnitellaan televisiosarjaa. == Äänirooleissa == Hahmo Englanninkielinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Bruce Wayne/Batman Luke Wilson Ilkka Villi Damian Wayne Yonas Kibreab Eelis Ignatius Alfred Pennyworth James Cromwell Markku Huhtamo Jokeri David Hornsby Antti L. J. Pääkkönen Pingviini Brian George Jani Karvinen Myrkkymuraatti Therese McLaughlin Susa Saukko Terry Michael Fielding Valtteri Turunen Francine Natalie Palamides Viivi Tamminen Sivuroolit Dolph Adomian Chris Sullivan Cynthia McWilliams Reid Scott Fred Tatasciore Elis Hyttinen Jari Salo Lauri Mikkola Tarja Alexander ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Batman-elokuvat
Anatoli Zlenko

Anatoli Maksymovytš Zlenko (; 2. kesäkuuta 1938 Stavyštše, Kiovan alue – 1. maaliskuuta 2021) oli ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti.Ex-foreign minister Zlenko dies Ukrinform 1.3.2021, viitattu 3.1.2024 Zlenko aloitti uransa diplomaattina vuonna 1967.First foreign minister of independent Ukraine Anatoliy Zlenko dies Open 4 Business 1.3.2021, viitattu 3.1.2024 Hän oli ensimmäinen itsenäistyneen Ukrainan ulkoministeri. Hän toimi tässä asemassa vuosina 1990–1994 ja uudemman kerran 2000–2003.MFA History Ministry of Foreign Affairs of Ukraine, viitattu 3.1.2024 Zlenko oli myös Ukrainan pysyvä YK- edustaja sekä suurlähettiläs Ranskassa ja Portugalissa.New Permanent Representative of Ukraine Presents Credentials United Nations Digital Library, viitattu 3.1.2024 Vuonna 2010 hänestä tuli Kiovan slavistisen yliopiston varapuheenjohtaja. Hän johti yliopiston Slavistiikan ja kansainvälisten suhteiden instituuttia. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:YK:n suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Ukrainan ulkoministerit
The Rider

The Rider on Chloé Zhaon ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo Brady Jandreaun esittämästä rodeoratsastajasta, joka saa vaikean aivovamman putoamisonnettomuudessa ja joutuu sen johdosta rakentamaan identiteettinsä uudelleen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Huikun tuulivoimalaitos

pienoiskuva|Huikun tuulivoimala edestäpäin kuvattuna. Huikun tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Hailuodossa Santosen Huikussa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Voimalan on rakentanut Revon Voima Oy , sen omistaa Huikku Tuulivoima Oy ja sitä operoi Encavis . == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee Huikun lossirannassa pienvenesataman aallonmurtajalla. VTT:n keräämissä tuulivoiman vuositilastoissa Hailuodon ensimmäisiä tuulivoimaloita kutsuttiin aluksi tunnuksilla Hailuoto 1–4, joista Huikun voimala oli Hailuoto 4. Vuodena 2007 tilastoinnista alkaen voimalaa merkittiin tunnuksella Huikku. Voimalaitos on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka tuuliturbiinin halkaisija on 90 metriä ja kapasiteetti on 2,0 megawattia. == Historiaa == Revon Voima Oy oli perustanut huhtikuussa 1993 Hailuodon Marjaniemeen kaksi 300 kilowatin tuulivoimalaitosta. Se jatkoi investointejaan Hailuodon tuulivoimaan pystyttämällä kaksi 500 kilowatin tuulivoimalaa huhtikuussa 1995. Toinen niistä rakennettiin Huikkuun. Yhtiö luopui voimaloistaan muutaman vuoden jälkeen, sillä VTT:n vuoden 2000 tuotantotilastoissa ilmoitetaan Hailuodon voimaloiden omistajaksi Vattenfall sähköntuotanto Oy. Vattenfall myi vuorostaan kaikki tuulivoimalansa vuonna 2007–2008 ruotsalaiselle Sparwer Kraftille. Voimala oli todettu heikkotehoiseksi jo esimerkiksi vuonna 2010, jolloin sen tilalle suunniteltiin kolmen megawatin tuulivoimalaa. Vaihto onnistui vasta monta vuotta myöhemmin. Vanhentunut voimalaitos romutettiin vuonna 2015 ja sen tilalle hankittiin Vestasin kahden megawatin tuulivoimalaitos. Romutettu voimalaitos oli tanskalaisen Nordtankin valmistama NTK500/37, jonka napakorkeus oli 41 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä ja kapasiteetti oli 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Huikun tuulivoimalaitoksen omistaa nykyään ruotsalainen, mutta Suomeen rekisteröity, Huikku Tuulivoima Oy, joka on perustettu syyskuussa 2014 . === Uutisista === Vuonna 2019 sattui harvinainen tapaus, kun Huikun tuulivoimalaitoksen siivestä irtosi jääkappale ja se iskeytyi parkkipaikalla olleeseen autoon. Uutisen mukaan samanlainen tilanne tapahtui samalla matkalla ja vieläpä samalle autolle Riutunkarin tuulivoimapuiston kohdalla. Hailuoto- windmillp.jpg|Nordtankin voimalaitos kuvattuna vuonna 2008. Voimalassa on Vattenfallin nimi. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista * Luettelo Suomen lakkautetuista tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Hailuodon rakennukset ja rakennelmat
Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi

Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi (; k. 29. huhtikuuta 2023 Syyria) oli Isis-järjestön neljäs sen kalifiksi nimittämä henkilö.ISIL confirms death of leader Abu Hussein al-Qurashi, names successor Al-Jazeera 3.8.2023, viitattu 3.1.2024 Al-Qurashi liittyi Isis-järjestöön vuonna 2013. Hänen ilmoitettiin 30. marraskuuta 2022 olevan Isiksen uusi "kalifi" Abu al-Hassan al-Hašemi al- Qurashin saatua surmansa.Abu al-Hussain al-Hussaini al-Qurashi Counter Extremism Project, viitattu 3.1.2024 Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti myös Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashin saaneen surmansa Millî İstihbarat Teşkilatın operaatiossa Afrinin alueella 29. huhtikuuta 2023. Isis vahvisti tiedon kuolemasta 3. elokuuta 2023. Se kuitenkin väitti al-Qurashin kuolleen yhteenotoissa myös terroristijärjestöksi luokitellun Tahrir al-Shamin kanssa Idlibin maakunnassa. Osa Yhdysvaltain viranomaisista kiisti Turkin väitteen ja katsoi surman taustalla todella olleen Tahrir al-Shamin.US officials challenge Turkey's claim to have killed Islamic State leader Al-Monitor 16.8.2023, viitattu 3.1.2024 == Lähteet == Luokka:Syyrialaiset henkilöt Luokka:Isis Luokka:Terroristit Luokka:Kalifit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Rikos yhdistää

Rikos yhdistää () on brittiläinen draamasarja, joka alkoi BBC One -kanavalla 26. heinäkuuta 2015. Kuusiosainen sarja on sovitus kahdesta Agatha Christien Tommy ja Tuppence -salapoliisiromaanista. Ensimmäinen kolmiosainen tarina perustuu vuoden 1922 romaaniin Salainen vastustaja () ja toinen kolmiosainen tarina vuoden 1941 romaaniin Salomonin tuomio (. BBC ei tehnyt sarjalle toista kautta. == Näyttelijät == === Päähenkilöt === === Vierailevat näyttelijät === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun brittiläiset rikossarjat Luokka:Agatha Christien teoksiin perustuvat televisiosarjat
Ukrajinskyi emigrant

Ukrajinskyi emigrant (, suom. ’Ukrainalainen emigrantti’) oli aluksi kerran kuussa, myöhemmin kaksi kertaa, sitten neljä kertaa kuussa ilmestynyt lehti, jota julkaisi Ukrainalainen emigranttien apuseura. Lehti ilmestyi Lvivissä 1927–1939. Sen toimittajia olivat Volodymyr M. Batšynskyi, V. Konstantynovytš, H. Rohožynskyi ja A. Hovynovytš. Lehdessä julkaisi juttuja Länsi-Ukrainan emigranttielämästä ja kehityksestä. Vuonna 1930 sen levikki oli 3 200. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet Luokka:Lvivin historia
Agatha Christien Hjerson

Agatha Christien Hjerson () on vuonna 2021 julkaistu ruotsalainen televisiosarja, jonka ovat luoneet Lisa James Larsson, Lisa Farzaneh ja Patrik Gyllström. Sarjassa Agatha Christien luoman Ariadne Oliverin hahmo mestarietsivä Sven Hjerson (Johan Rheborg) ja televisiotuottaja Klara Sandberg (Hanna Alström) tutkivat murhia etsivä Frankin (Peter Kanerva) avulla. == Näyttelijät == == Jakelu == Agatha Christien Hjerson on myyty useille suoratoistopalveluille muissa maissa, joissa se on esitetty paikallisilla kielillä tekstitettynä. Sitä jaetaan myös VOD-palveluissa useissa maissa. Maa Suoratoistopalvelu Tšekki Viasat World Intia VR Films Israel Keshet Iso- Britannia Channel 4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset draamasarjat Luokka:Ruotsalaiset rikossarjat Luokka:Agatha Christien teoksiin perustuvat televisiosarjat
Aleksandr Kolker

Aleksandr Naumovitš Kolker (; 28. heinäkuuta 1933 Leningrad – 1. elokuuta 2023 Pietari) oli venäläinen lauluntekijä ja säveltäjä.Колкер Александр Наумович (1933-2023) Sojuz kompozitorov Rossii, viitattu 3.1.2024 В Петербурге умер композитор Александр Колкер Fontanka 1.8.2023, viitattu 3.1.2024 Kolker syntyi Leningradissa juutalaiseen perheeseen ja opiskeli viulunsoittoa musiikkiopistossa, josta valmistui vuonna 1950. Hän valmistui vuonna 1956 myös Leningradin sähköteknillisestä instituutista. Vuonna 1958 Kolker aloitti päätoimisen työskentelyn säveltäjänä. Moniin hänen lauluihinsa sanoitukset teki Kim Ryžov. Monet lauluista esitti ensimmäisenä Kolkerin vaimo Maria Pahomenko. Lisäksi Kolkerin lauluja esittivät muiden muassa Mihail Bojarski, Eduard Hil, Ljudmila Sentšina, Lidija Klement, Maija Kristalinskaja, Iosif Kobzon ja Müslüm Maqomayev. Kolker sävelsi laulujen lisäksi musikaaleja, operetteja, rock-oopperoita ja elokuvamusiikkia. Hänen näyttämömusiikkiaan esitettiin Venäjän lisäksi Suomessa, Saksassa, Puolassa, Tšekissä ja Bulgariassa. Kolker sävelsi musiikin muiden muassa elokuviin Troje v lodke, ne stšitaja sobaki, Hronika pikirujuštšego bombardirovštšika ja Svadba Kretšinskogo. Kolkerin tunnettuihin lauluihin kuuluivat "Stojat devtšonki", "Notšnoi tramvai" ja "Karelija". "Karelija"-kappaleen ansiosta hän sai Karjalan tasavallan kunniakansalaisen arvonimen. Kolker sai myös Lenin Komsomol -palkinnon (1968) ja Venäjän SFNT:n kunniataiteilijan arvonimen (1981). Vuonna 2009 hän sai Muzykalnoje serdtše teatra -palkinnon parhaan musiikin säveltäjänä näytelmästä Gadjuka. Kolker julkaisi kirjan Lift vniz ne podnimajet!. Kolker joutui päällekarkauksen uhriksi helmikuussa 2022, mutta teki vastarintaa, jolloin häneen kohdistettu puukonisku osui käteen. Tekoon syylliseksi todettiin Ivan Hudjakov, joka sai kymmenen kuukauden tuomion. Hän vapautui oikeudenkäynnistä, koska oli ollut vangittuna kymmenen kuukauden ajan jo rikostutkinnan aikana. Kolker kuoli 90-vuotiaana elokuussa 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Lauluntekijät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Blank Check with Griffin & David

Blank Check with Griffin & David on yhdysvaltalainen elokuvapodcast, jossa arvioidaan elokuvaohjaajien kokonaista uraa. Podcastista julkaistaan viikottain uusi jakso, jossa syvennytään yhteen elokuvaan kulloinkin käsittelyssä olevan ohjaajan filmografiasta. Podcast keskittyy erityisesti sellaisiin ohjaajiin, jotka ovat menestyneet urallaan merkittävästi ja saaneet elokuvateollisuudelta "avoimen valtakirjan" () toteuttaa taiteellisia intohimojaan. Ohjelman jaksot on ryhmitelty "minisarjoihin", joissa käsitellään järjestyksessä kaikki tai tietty osa ohjaajan elokuvista. Vuodesta 2015 asti podcastissa on käyty läpi 24 elokuvaohjaajaa. Podcastia juontajavat näyttelijä Griffin Newman ja The Atlantic -lehden elokuvakriitikko David Sims. ==Taustaa== Podcast alkoi ensin Griffin and David Present -nimisenä, ja silloin ohjelmassa arvioitiin Tähtien sodan esiosatrilogiaa (episodit I–III) sellaisessa todellisuudessa, jossa alkuperäistä Tähtien sota -trilogiaa (jaksot IV–VI) ei olisi olemassa. Jokaista trilogian elokuvaa käsiteltiin kymmenen jakson verran tuottaja Ben Hosleyn kehotuksesta. Kun George Lucasin filmografiaa oli analysoitu pitkään, heräsi ajatus ottaa samanlainen lähestymistapa muidenkin elokuvaohjaajien tuotantoon. Juontajat Newman ja Sims nimesivät podcastin uudelleen muotoon Blank Check with Griffin & David, ja vuonna 2016 ensimmäisenä aiheena oli M. Night Shyamalan. ==Minisarjat== 2016 *M. Night Shyamalan *Wachowskin sisarukset *Cameron Crowe *James Cameron 2017 *Steven Spielberg (Dreamworks-vuodet) *Christopher Nolan *Kathryn Bigelow 2018 *Paul Verhoeven (englanninkieliset elokuvat) *James L. Brooks *Brad Bird *Ang Lee *Nancy Meyers *Tim Burton 2019 *Michael Mann *Hayao Miyazaki *Jonathan Demme 2020 *George Miller *Nora Ephron *Gina Prince-Bythewood *Robert Zemeckis 2021 *Ron Clements ja John Musker *Elaine May *John Singleton *John Carpenter 2022 *Jane Campion *Sam Raimi *Bob Fosse *Stanley Kubrick 2023 *Henry Selick *Danny Boyle *Buster Keaton *Park Chan-wook *David Fincher 2024 *Barbra Streisand ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Podcasting
Vaikuttaja

Vaikuttaja (myös influensseri ja somevaikuttaja) on henkilö, joka aktiivisesti tuottaa sisältöä blogiin, vlogiin tai sosiaalisen median kanaviin. Usein vaikuttajat kertovat yleisölleen omasta elämästä. Vaikuttaja muodostaa seuraajiinsa parasosiaalisen suhteen, siinä seuraaja kokee olevassa aidossa tuttavuussuhteen kaltaisessa yhteydessä vaikuttajan kanssa. Seuraajasta vaikuttaja voi tuntua jopa hyvältä ystävältä. Suomen Kuvalehden tekemän tutkimuksen mukaan vaikuttaja sijoittui vähiten arvostettujen ammattien joukkoon, ollen sijalla 374. kun listalla oli yhteensä 379 ammattia. Alkuvuodesta 2024 Kielitoimisto lisäsi sanakirjaan sanan influensseri. == Lähteet == Luokka:Ammatit
Hama-helmet

Hama-helmet ovat askartelussa ja leikeissä käytettyjä muovinappuloita. Niissä on keskellä reikä, josta helmi voidaan asettaa alustan piikkiin. Eri värisistä helmistä voi koota erilaisia hahmoja. Helmet ovat matalassa lämpötilassa pehmenevää muovia, ilmeisesti polyeteeniä, joten helmet voi kiinnittää pysyvästi toisiinsa lämmittämällä niitä silitysraudalla leivinpaperin läpi. Ruotsalainen Gunnar Knutsson on patentoinut helmialustan jo 1960-luvulla. Helmiä alkoi valmistaa perustajansa mukaan nimetty tanskalainen Malte Haaning Plastic A/S Nykøbing Morsissa 1971. Ensimmäiset helmet kiinnitettiin liimaamalla. Kiinnitys lämmöllä kehitettiin 1970-luvun lopulla. HAMA rekisteröitiin tuotemerkiksi 1984. Malte Haaningin kuoltua 1999 hänen tyttärensä Lene Haaning otti tehtaan vastuulleen. Nykyisin helmiä on kolmea kokoa. Normaalikokoiset HAMA MIDI -helmet ovat halkaisijaltaan 5 mm ja niitä suositellaan viidestä ikävuodesta ylöspäin. Lisäksi on pienempiä HAMA MINI -helmiä ja pienemmille, kolmesta ikävuodesta lähtien 10 mm halkaisijan HAMA MAXI -helmiä. Hamalla on nykyisin myös kilpailijoita kuten Perler Beadsprites (USA), Artkal (Kiina) ja Nabbi, Pylssa, Melty ja FunFusion. ==Lähteet== Luokka:Leikkikalut
Murad Kažlajev

Murad Magomedovitš Kažlajev (; 15. tammikuuta 1931 Baku – 23. joulukuuta 2023) oli venäläinen säveltäjä, kapellimestari ja poliitikko.МУРАД КАЖЛАЕВ Kino- teatr.ru, viitattu 3.1.2024 Kažlajev kuului lakeihin. Hän pääsi Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1954. Hän valmistui Bakun konservatoriosta vuonna 1955 ja muutti Dagestaniin. Kažlajev opetti Pjotr Tšaikovskin mukaan nimetyssä musiikkiakatemiassa Mahatškalassa ja toimi pääkapellimestarina Dagestanin radion sinfoniaorkesterissa (1957–1958) sekä taiteellisena johtajana Dagestanin filharmonikoissa (1963–1964). Vuosina 1963–1973 hän oli Dagestanin säveltäjäliiton hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 1989–2007 Kažlajev toimi pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana Juri Silantjevin suuressa akateemisessa konserttiorkesterissa.КАЖЛАЕВ Мурад Магомедович Biograph.ru, viitattu 3.1.2024 Kažlajev oli valtioduuman jäsen vuosina 1993–1996. Kažlajev sai Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan (1960) ja kansantaiteilijan (1978) arvonimet. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1981 ja Dagestanin tasavallan kansantaiteilijan arvonimi vuonna 2016. Hän sai myös monia muita palkintoja, kuten Venäjän SFNT:n Glinka-valtionpalkinnon ja Venäjän federaation työn sankarin arvonimen. Kažlajev oli merkittävä vaikuttaja Dagestanin kulttuurielämässä, ja hänen mukaansa nimettiin siellä koulu Respublikanskaja škola iskusstv Murada Kažlajeva.На 93-м году жизни ушел из жизни народный артист СССР Мурад Кажлаев Lezgigazet 23.12.2023, viitattu 3.1.2024 Kažlajevin sävellysten luetteloon kuuluu yli 350 teosta, joista monet on levytetty. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa Dagestanin ensimmäisenä balettina pidetty Gorjanka (1967). == Lähteet == Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Venäläiset kapellimestarit Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Dugald Stewart

Dugald Stewart (22. marraskuuta 1753 Edinburgh, Skotlanti – 11. kesäkuuta 1828 Edinburgh) oli skotlantilainen filosofi, joka oli yksi skotlantilaisen Scottish common sense realism -koulukunnan perustajista ja sen pääedustaja. Stewart opiskeli ja myöhemmin opetti Edinburghin yliopistossa. Hänet nimitettiin vuonna 1785 moraalifilosofian professoriksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1820 asti. == Teokset == * Pääteos Elements of the Philosophy of the Human Mind kolmessa osassa (1792, 1814, 1827) * Outlines of Moral Philosophy (1793) * Philosophical Essays (1810) * Philosophy of the Active and Moral Powers of Man (1828) == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset filosofit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Edinburghin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Val Plumwood

Val Plumwood (11. elokuuta 1939 Terrey Hills, Uusi Etelä-Wales, Australia – 29. helmikuuta 2008 Australian pääkaupunkiterritorio) oli merkittävä australialainen ympäristöön keskittynyt filosofi. Plumwood oli Australian kansallisen yliopiston keskeinen jäsen ja valmistui sieltä tohtoriksi 1990. Hän opetti monissa korkeakouluissa, kuten Tasmanian- ja Montanan yliopistoissa. Plumwood oli tärkeä henkilö Australian sademetsien pelastuskampanjassa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän kirjoitti myöhemmin klassikoksi muodostuneen kirjan Feminism and the Mastery of Nature vuonna 1992. Plumwood toimi myös vierailevana professorina lukuisissa yliopistoissa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset filosofit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Anarkismin aakkoset

Anarkismin aakkoset. Mitä on kommunistinen anarkismi? (engl. Now and After: The ABC of Communist Anarchism; tunnetaan yleisemmin lyhennetyllä nimellä Anarkismin aakkoset) on amerikanvenäläisen anarkistin Alexander Berkmanin kirjoittama anarkististen ja anarkokommunististen periiaatteiden selostus, joka julkaistiin vuonna 1929. Teoksen julkaisi alunperin yhdysvaltalainen vasemmistolainen kustantamo Vanguard Press ja se on julkaistu useilla eri nimillä, kuten What Is Communist Anarchism?, What Is Anarchism? ja The ABC of Anarchism.Berkman, Alexander – Anarkismin aakkoset. Mitä on kommunistinen anarkismi? Suom. Mika Iisakka, Ari Vakkilainen ja Ulla Vehaluoto. 1. painos Työväen tuotantokomitea 2008. 2. painos 2017. Anarkismin aakkoset on yksi tunnettuimpia anarkismia käsitteleviä teoksia johtuen suurelta osin sen selkeästä kirjoituskielestä ja helposti lähestyttävästä rakenteesta. Muun muassa historioitsija Paul Avrich ja anarkisti Stuart Christie ovat luonnehtineet kirjaa yhdeksi parhaimmista johdatuksista anarkistiseen ajatteluun. Avrich on nimittänyt kirjaa "klassikoksi". ==Taustaa== Berkmanin kirja syntyi tarpeesta elvyttää anarkistiliike. 1920-luvulla anarkistinen liike kohtasi vastoinkäymisiä. Yhdysvallat karkotti lukuisia anarkisteja, näiden mukana Berkmanin ja hänen rakastajansa ja anarkistitoverinsa Emma Goldmanin vuonna 1919, kun taas samaan aikaan venäläiset anarkistit kohtasivat pidätyksiä ja teloituksia Neuvostoliitossa. Ukrainalainen anarkistiarmeija ja Kronstadtin kapina oltiin murskattu Puna-armeijan toimesta ja satoja anarkisteja oli paennut Venäjältä muualle Eurooppaan.Kenez, Peter. A History of the Soviet Union from the Beginning to the End. Cambridge: Cambridge University Press, 2006. . New Yorkissa vaikuttanut Juutalainen anarkistiliitto värväsi Berkmanin vuonna 1926 kirjoittamaan helppolukuisen johdannon anarkismiin. Tavoitteena oli vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen tai ainakin parantaa anarkismin ja anarkistien kuvaa. Alkuun kirjan otteita julkaistiin jiddišinkielisessä Freie Arbeiter Stimme-lehdessä.Avrich, Paul. Anarchist Portraits. Princeton: Princeton University Press, 1988. . ==Sisältö== Kirjan esipuheessa Berkman sanoo: Berkman kirjoittikin teoksen selkeällä kielellä jargonia ja teknistä kieltä välttäen.Kirja koostuu 31:stä lyhyestä luvusta, jotka usein alkavat kysymyksellä (esim. "Onko anarkia mahdollista?", "Onko anarkismi väkivaltaa?", " Toimiiko kommunistinen anarkismi?"). Useat ajatukset, joita Berkman käsittelee ovat samanlaisia, kuin mitä venäläinen anarkokommunisti Pjotr Kropotkin ehdottaa kirjassaan Taistelu leivästä. Berkman siteeraakin Kropotkinia kirjassaan. ==Lähteet== Luokka:Anarkistinen kulttuuri Luokka:Kirjat poliittisesta filosofiasta Luokka:Vuoden 1929 kirjat
Tennevoll

Tennevoll on taajama Lavangenin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 290 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Lavangen
Lavangenin kirkko

Lavangenin kirkko () on Lavangenin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1891. Sen suunnitteli arkkitehti Jacob Wilhelm Nordan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Dmytro Palijiv

Dmytro Palijiv, , (17. toukokuuta 1896 Perevozets, Kalušin piirikunta, Galitsia – 19. tai 20. heinäkuuta 1944, Brody, Galitsia) oli ukrainalainen poliittinen ja sotilaallinen johtaja ja toimittaja. Hänen sisarensa oli Kekylija Palijiv. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Ukrainan Sitšin kiväärimiesten upseeri. Ukrainan sotilaskomitean upseerina hän oli vastuussa Lvivissa marraskuun 1918 kansannousun onnistumisesta. Sodan jälkeen hän oli salaseuran Ukrainan sotilasjärjestö (UVO) perustajajäsen ja kuului sen ylimpään johtoon 1921–1926. Hän oli Ukrainan kansallisen työn puolueen (UPNR) perustajajäsen ja sen julkaiseman lehden Zahravan päätoimittaja. Hän oli myös Novyi tšas -lehden päätoimittaja muutamin keskeytyksin vuodet 1923–1933. Erottuaan UVO:sta hän vei UPNR:n uuteen Ukrainan kansallisdemokraattiseen allianssiin (UNDO). Hän istui UNDO:n keskuskomiteassa 1925–1933, ja hänet valittiin vuonna 1928 Puolan sejmin kansallisten vähemmistöjen ryhmän ehdokkaana. Kun sejm hajotettiin vuonna 1930, Palijiv ja muut ukrainalaiset kansanedustajat pidätettiin, ja hän joutui kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Normalisointipolitiikan johtavana vastustajana hänet erotettiin UNDO:sta vuonna 1933, ja hän perusti Kansallisen yhtenäisyyden rintaman. Palijiv toimitti sen sanomalehtiä Batkivštšyna 1934–1939 ja Ukrajinki visty 1935–1939. Neuvostoliiton hyökättyä Galitsiaan 1939 hän pakeni Saksan miehittämälle Lemkon alueelle Krynytsiaan ja pysytteli poissa politiikasta vuoteen 1943, jolloin hän osallistui Division Galizienin (Galitsian divisioona) perustamiseen. Hän toimi kapteenina ja divisioonan komentajan poliittisena adjutanttina ja kuoli Brodyn taistelussa 1944. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Ukrainalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Olav Øygard

Olav Øygard (s. 29. heinäkuuta 1956 Sola) on norjalainen teologi ja pappi, joka on toiminut Nord-Hålogalandin hiippakunnan piispana vuodesta 2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset piispat Luokka:Norjalaiset teologit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Paananen

Erkki Johannes Paananen (s. 30. huhtikuuta 1936 Viitasaari) on suomalainen yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.1.2024. Paanasen vanhemmat olivat maaviljelijä, yrittäjä Uuno Paananen ja emäntä Aini Vilhelmiina Jämsen. Hän avioitui 1965 Pirkko Anneli Holmin kanssa. Kansakoulun käynyt Paananen teki metsä- ja puusepän töitä kotitilallaan, oli Toiminimi Vene ja Puutyö Erkki Paanasen perustaja 1956–1979 ja Viitapuu Ky:n, vuodesta 1991 Viitapuu Oy, yhtiömies, johtaja 1979–1991, osakas 1991–2005, toimitusjohtaja 1991–1995 ja hallituksen puheenjohtaja 1995–2005. Hän toimi myös useiden Viitapuun tytäryhtiöiden hallituksissa. Viitapuu Oy myytiin tytäryhtiöineen vuoden 2005 alussa Paloheimo-konsernille. Paanasella oli yrittäjäuransa aikana myös useita liike- elämän ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2001. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norjan käsipalloliitto

Norjan käsipalloliitto (, lyh. NHF) on käsipallon kattojärjestö Norjassa. Se on perustettu vuonna 1937 ja on järjestänyt norjanmestaruuskilpailuja vuodesta 1938. Liitolla oli 137 798 pelaajajäsentä vuonna 2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut käsipalloliitto Luokka:Norjan käsipallo
Ole Erik Almlid

Ole Erik Almlid (s. 1. joulukuuta 1969 Malm) on norjalainen toimittaja, joka on toiminut Norjan elinkeinoelämän keskusjärjestön johtajana vuodesta 2018. Aiemmin hän on ollut muun muassa Hamar Dagbladin ja Østlendingenin päätoimittaja ja Aftenpostenin uutispäällikkö. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset päätoimittajat Luokka:Järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansainvälinen lapsen vuosi

Kansainvälinen lapsen vuosi (International Year of the Child) oli vuosi 1979. Yhdistyneet kansakunnat julisti vuoden lapsen vuodeksi, koska vuonna 1959 tehty Lapsen oikeuksien julistus ei ollut toteutunut toivotulla tavalla. Unesco julkaisi tuolloin julisteen, joka esitti poikaa ja kyyhkystä.International Year of the Child Unesco 1979. Viitattu 3.1.2024 ==Lähteet== Luokka:Unesco Luokka:1979
Aleksi Arola

Aleksi Arola (s. marraskuu 1991 Kouvola) on suomalainen rockmuusikko. Hän on tullut tunnetuksi lappeenrantalaislähtöisen Aston Kalmari-yhtyeen laulaja- kitaristina ja lauluntekijänä. == Musiikillinen ura == Aleksi Arolan musiikillinen ura alkoi vuonna 2008 ystävänsä kanssa perustamassaan Yeslikes- suomirockyhtyeessä. Yhtyeen musiikissa oli vaikutteita mm. Eppu Normaalista, Don Huonoista ja Hurriganesista. Yeslikes ehti julkaista yhden täyspitkän albumin Huominen on aina lauantai (2013), sekä lisäksi useita singlejä. Arola vastasi suurimmasta osasta kappaleiden sanoituksia ja sävellyksiä. Yeslikes ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa toimintansa kesäkuussa 2017. Arola muutti keväällä 2017 Kouvolasta Lappeenrantaan, ja tutustui pian muuttonsa jälkeen skatepunktrio Lowlife Herossa vaikuttaneeseen kitaristiin Samu Pellikkaan. Yhtyeen alkuperäinen basisti oli lähtemässä bändistä ja Arola liittyikin Lowlife Heroon basistin roolissa. Lowlife Hero julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 2023. Arola erosi Lowlife Herosta vuonna 2022, mutta soitti bassoraidat yhtyeen debyyttialbumille. Aleksi Arola oli tehnyt Yeslikesin hajoamisesta asti musiikkia suunnitteilla olleeseen Aston Kalmari -nimiseen mies ja kitara-sooloprojektiinsa. Nimi Aston Kalmari on jalostettu laulajan lapsuusajan lempinimestä ”Almari Kalmari”. Arola valittiin allkuvuodesta 2018 Veikkauksen ja Apulannan järjestämälle biisileirille. Leiriltä saatu palaute ja kannustus rohkaisi Arolaa kasvattamaan sooloprojektistaan yhtyeen, ja lauluntekijä päätti hakea ympärilleen soittajia. Syksyllä 2018 Muusikoiden.netin seuranhakupalstalta basistiksi löytyi Ville Vuorio ja rumpaliksi Markus Tuhkalainen. Soolokitaraan tarttui Arolalle jo ennestään tuttu Samu Pellikka. Aston Kalmari on keikkaillut ja julkaissut musiikkia aktiivisesti perustamisestaan lähtien. Yhtye signattiin Central Line Entertainmentin rosteriin keväällä 2023. Arola vastaa yhtyeen kappaleiden sanoituksista ja osittain myös sävellyksistä. == Yksityiselämä == Aleksi Arola on koulutukseltaan rakennustekniikan insinööri ja asuu nykyään Lappeenrannassa. Arola ei ole juuri kertonut perhesuhteistaan julkisesti. Arolan isä menehtyi yllättäen hirvimetsällä syksyllä 2010 Aleksin ollessa 18-vuotias. Muusikko on kertonut tapahtuneen jälkeen läheisiltä saadun avun inspiroineen häntä laulujensa sanoituksissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Slowjamastanin tasavalta

Slowjamastanin tasavalta () on Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa keskellä erämaata sijaitseva mikrovaltio, jonka perusti sandiegolainen DJ Randy Williams 1. joulukuuta 2021. Hän oli käynyt kaikissa YK:n tunnustamissa valtioissa Turkmenistania lukuun ottamatta, mikä innoitti hänet uuden "valtion" perustamiseen. Hän osti pienen maa-alueen hankettaan varten ja nimesi sen juontamansa radioshow'n mukaan.Richard Collett, He ran out of countries to visit, so he created his own CNN 20.12.2023, viitattu 4.1.2024 Slowjamastanin pääkaupungiksi julistettiin Dublândia. Williams ilmoittautui hallitsijaksi "sulttaanin" nimikkeellä tasavaltaiseksi nimetystä hallintomuodosta huolimatta. Mikrovaltio painaa omia passejaan. Sillä on oma lippunsa ja oma rahayksikkönsä ("the duble"). Sille on myös laadittu kansallislaulu. Williams oli ennen mikrovaltionsa perustamista vieraillut Molossian tasavallasta ja sai siitä innoituksen omaan hankkeeseensa. Slowjamastanin tasavallalla on epätavallisia lakeja, kuten Crocs-kenkien käyttökielto. == Lähteet == Luokka:Mikrovaltiot Luokka:Kalifornia Luokka:Imperialin piirikunta
Öskatan tuulivoimalaitos

Öskatanin tuulivoimalaitos oli Pohjanmaalla Närpiön Öskatanin kalasatamassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti oli 0,75 megawattia ja vuosituotanto oli noin 1,0–1,6 gigawattituntia. Voimalan oli rakentanut ja sen omisti Ab Öskata Vind Närpes Oy, joka sitä myös operoi. Tuulivoimalaitos sijaitsi Öskatanin kalasataman niemenkärjessä, jonne johtaa satamasta tie. Voimalaitos oli tanskalaisen NEG Miconin valmistama NM48/750, jonka napakorkeus on 45 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija 48,2 metriä. Voimalaitos rakennettiin vuonna 1999 ja se käynnistettiin syyskuussa 1999. Voimalaitoksen tunnus oli VTT:n tuulivoiman vuositilastoissa aluksi Närpiö 1, mutta se muutettiin myöhemmin tunnukseksi Öskata 1. Paikalliset ja omistajayhtiö kutsuivat voimalaa nimellä Öjvind. Vuonna 2020 kirjoitettiin Vasabladetissa, että voimalaitoksen elinkaari olisi loppumassa ja että se aiottaisiin purkaa. Syd-Österbotten uutisoi myöhemmin, että voimala purettiin kesäkuussa 2022. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Närpiön tuulivoimapuistot Luokka:Entiset suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Aquiles (1754)

Aquiles oli Espanjan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu Firme-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin La Carracasta Cádizista, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1752. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1754.Winfield et al 2023 s. 133-135 == Palvelus == Alus lähti Cádizista Ferroliin päällikkönään Juan de Soto y Aquilar. Toukokuusta 1755 vuoteen 1762 se torjui Cádizin edustalla merirosvoja. Alus lähti 26. helmikuuta 1763 Cádizista Áfrican, Héctorin, Princesan ja kahden kauppalaivan kanssa Havannaan kuljettaen joukkoja ja tarvikkeita. Alus saapui 2. syyskuuta 1765 Cádiziin fregatti Astrean, postifregatti Príncipen ja kaksi miljoonaa pesoa kuljettavan rahtilaivan kanssa. Aquiles poistettiin 7. elokuuta 1770 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi, mutta käyttöä jatkettiin rahtilaivana nimellä Santiago Apóstol. Alus varustettiin 1780 sotaan, kunnes aseistetus riisuttiin 1783 Callaossa. Se palautettiin rahtilaivaksi. Ranskalaisen 22-tykkisen kaapparin Général Dumourierin miehistö valtasi 7. huhtikuuta 1793 aluksen viisituntisen taistelun jälkeen. Britannian kuninkaallisen laivaston fregatti HMS Phaetonin miehistö valtasi 17. huhtikuuta molemmat alukset, jotka vietiin sotasaaliina Portsmouthiin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Firme-luokan linjalaivat
Firme (1754)

Firme oli Espanjan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu Firme-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin La Carracasta Cádizista, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1752. Alus laskettiin vesille 22. kesäkuuta 1754.Winfield et al 2023 s. 133-135 == Palvelus == Alus aloitti 7. marraskuuta 1754 Aquilónin kanssa partioinnin Atlantilla päällikkönään Juan Antonio de la Colina. Se saapui 7. toukokuuta 1755 Cádiziin Kanariansaarilta mukanaan 100 000 pesoa. Alus lähti 29. elokuuta 1759 Cádizista Napoliin osallistuakseen Carlos III saattamiseen Espanjaan. Se taisteli algerialaisia merirosvoja vastaan, kunnes palasi Cartagenaan huollettavaksi joulukuussa 1760. Lokakuussa 1761 alus lähti Cádizista Cartagena de Indiasiin. Se palasi 20. joulukuuta 1764 Cádiziin saattaen kahta kauppalaivaa, jotka kuljettivat yhteensä 1,9 miljoonaa pesoa. Alus saapui 2. heinäkuuta 1767 Cádiziin kahden kauppalaivan kanssa kuljettaen 134 362 pesoa. Se lähti Cádizista Ferroliin, jolloin se kohtasi kuusi algerialaista šebekkiä. Kesäkuussa 1779 alus lähti Oportosta saartaakseen brittiläisiä kauppalaivoja. Se osallistui 1780 Gibraltarin saartoon sekä 2. Englannin kanaalin sotaretkeen Córdovan laivastossa kesäkuussa 1781. Kesäkuussa 1782 alus lähti 3. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se osallistui syyskuussa 1782 hyökkäykseen Gibraltarille. Kesäkuussa 1790 alus liitettiin Marqués of Socorron laivastoon Nootkan kriisissä. Se liitettiin 1793 Lángaran laivastoon Toulonin saartoon. Alus liitettiin 12. tammikuuta 1797 Córdovan laivastoon. Alus osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun, jolloin aluksen miehistöstä sai surmansa kaksi ja haavoittui yksi. Alus joutui 1798 ja 1799 Britannian kuninkaallisen laivaston amiraalin Jervisin laivaston saartamaksi Cádizissa. Se siirrettiin reserviin 1801 Cádizissa. Huhtikuussa 1805 alus lähti Terriblen, Españan ja fregatti Magdalenan kanssa Martiniquelle liittyäkseen Ranskan laivaston amiraali Villeneuven laivastoon. Britannian kuninkaallisen laivasto valtasi 22. heinäkuuta 1805 Cape Finisterren edustalla aluksen Calderin kahakassa. Alus oli 31. heinäkuuta 1805 lahoavana hylkynä Plymouthissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Firme-luokan linjalaivat
Vapausmatkustajat

Vapausmatkustajat (englanniksi freedom riders) olivat ihmisoikeusaktivistien ryhmiä, jotka toukokuussa 1961 matkustelivat Yhdysvaltojen julkisissa liikennevälineissä etelävaltioiden halki tarkoituksenaan kiinnittää huomiota rotuerotteluun linja-autoissa, junissa, asemilla ja ravintoloissa. Vapausmatkustajien toiminta jatkui useita kuukausia ja päättyi vasta, kun Interstate Commerce Commission -niminen liittovaltion virasto antoi syksyllä 1961 määräykset rotuerottelun estämisestä asemilla. Korkein oikeus oli tehnyt vuonna 1960 rotuerottelun kumoamisesta osavaltioiden välisissä liikennevälineissä ja linja-autoasemilla päätöksen, joka oli pääosin jäänyt toteutumatta ja jota vapausmatkustajat halusivat testata. Vapaamatkustajat toimivat Congress of Racial Equality -nimisen järjestön organisoimina, ja kesällä heihin liittyi suuri määrä lomalla olleita pohjoisvaltioiden opiskelijoita. Vapausmatkustajat rikkoivat osavaltioiden rotuerottelumääräyksiä, mikä Alabamassa johti väkivaltaisiin yhteenottoihin sekä poliisin että valkoihoisten rotuerottelun kannattajien kanssa ja Mississippin osavaltiossa 30 päivän mittaisiin vankeustuomioihin. NAACP valitti vankeustuomioista, ja korkein oikeus kumosi ne. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain historia Luokka:1961 Luokka:Aktivismi Luokka:Kansalaisliikkeet Luokka:Rasisminvastaisuus
Tadawul

Tadawul () eli Saudi-Arabian pörssi () on Saudi-Arabiassa sijaitseva pörssi. Tadawul perustettiin vuonna 2007 ja on ainoa yksikkö, jolla on lupa toimia Saudi-Arabiassa. Pörssissä listataan yli 200 julkisesti noteerattua yhtiötä. Maaliskuussa 2021 pörssi muutettiin holding-yhtiöksi, jonka omistaa kokonaan Saudi Tadawul Group. Tadawul on Lähi-idän suurin pörssi, joka harjoittaa arvopaperien listaamista ja kaupankäyntiä. Saudi-Arabian pörssi on World Federation of Exchangesin ja Arab Federation of Exchangesin jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tadawul Group Luokka:Riad Luokka:Arvopaperipörssit
Marko Kantele

Marko Kantele (s. 24. elokuuta 1968 Mäntyharju) on suomalainen dartsinpelaaja. Oikeakätisen Kanteleen sisääntulomusiikkina toimii Iron Maidenin "The Trooper". Tammikuussa 2024 Kantele on PDC-liiton maailmanrankingissa sijalla 129, parhaana suomalaisena dartsinpelaajana. PDC-liiton maailmanmestaruuskilpailuihin Kantele on selviytynyt viidesti. Jokaisella kerralla matka on kuitenkin päättynyt ensimmäiselle kierrokselle. Jo toimintansa lopettaneen BDO-liiton MM-kilpailuissa Kantele selviytyi toiselle kierrokselle vuonna 2005. Heittämisen ohella Kantele on työskennellyt Vääksyssä Hotelli Tallukassa.https://floppitaulu.net/2020/10/07/marko-kantele- kertoo-kiehtovasta-darts-maailmasta-en-vain-ole-tarpeeksi-hyva-tehdakseni- tata-ammattilaisena/ == Sijoitukset MM-kilpailuissa == BDO-liiton MM-kilpailut * 2005: toinen kierros PDC-liiton MM-kilpailut * 2009: ensimmäinen kierros * 2018: ensimmäinen kierros * 2020: ensimmäinen kierros * 2021: ensimmäinen kierros * 2024: ensimmäinen kierros == Lähteet == Luokka:Suomalaiset dartsinpelaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ville Vuorio

Ville Vuorio (s. lokakuu 1991 Lahti) on Lappeenrannassa asuva rockmuusikko ja elokuvakriitikko. Vuorio valmistui kasvatustieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2019. == Ura == Ville Vuorio on tullut tutuksi on lappeenrantalaisen rockyhtye Aston Kalmarin basistina, taustalaulaja ja säveltäjänä. Basisti liittyi Aston Kalmariin syksyllä 2018 vastattuaan Aleksi Arolan Muusikoiden.netissä julkaisemaan ilmoitukseen. Opiskellessaan Tampereen yliopistossa 2013-2018 Vuorio soitti bassoa progressiivista metallia soittavassa Perkunas-yhtyeessä. Yhtye ehti olemassaolonsa aikana julkaista vain Bellum-nimisen kappaleen Youtube-kanavallaan . Yhtye päätti toimintansa syksyllä 2018. Vuorio on innokas ja vannoutunut elokuvaharrastaja. Vuorio aloitti 2016 omasta innostuksestaan LeffaHamsteri-blogia, jonne hän alkoi kirjoittamaan elokuvia, tv-sarjoja ja populaarikulttuuria yleisesti käsitteleviä kirjoituksia. Vuodesta 2019 alkaen Vuorio on toiminut elokuva- ja tv-kriitikkona Episodin verkkojulkaisussa. Tämän lisäksi Vuorio tuotti koronapandemian aikana elokuva-aiheista podcastia Mikä sun pointti oli?. / Tämän lisäksi Vuorio on toiminut Etelä-Karjalan kansalaisopiston elokuvakurssilla opettajana 2022 syksystä alkaen./ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pavarolo

Pavarolo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Pavarolo Sapere.it Pavarolo Enciclopedia Treccani Pavarolo Turismo Torino Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1.172 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Nasdaq Nordic

Nasdaq Nordic on Nasdaq-konsernin pohjoimainen pörssi. Nasdaq Nordic käsittää pohjoismaisten pörssien yhteisen tarjonnan Helsingissä, Kööpenhaminassa, Tukholmassa, Islannissa, Tallinnassa, Riiassa ja Vilnassa. == Pörssit == * Nasdaq Helsinki * Nasdaq Kööpenhamina * Nasdaq Tukholma * Nasdaq Islanti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nasdaq OMX Nordic Luokka:Riad Luokka:Arvopaperipörssit
William Temple

William Temple on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi: * William Temple (1628–1699), brittiläinen poliitikko ja kirjailija * William Temple (1881–1944), brittiläinen piispa * William Frederick Temple (1914–1989), brittiläinen tieteiskirjailija
Taiwanin pörssi

Taiwanin pörssi () on Taiwanissa sijaitseva pörssi. Pörssi perustettiin Taipeissa vuonna 1961. Taiwanin pörssiin oli listautunut vuonna 2022 yhteensä 971 yritystä. == Lähteet == Luokka:Arvopaperipörssit Luokka:Taipei
Markus Tuhkalainen

Markus Tuhkalainen (s. 1997 Savitaipale) on Lappeenrannassa asuva, rockyhtye Aston Kalmarin rumpali. Tuhkalainen aloitti rumpujen soittamisen jo alakouluikäisenä innostuttuaan musiikista. Rumpalina hän on soittanut vuosien varrella useissa eri kokoonpanoissa, kuten muun muassa vuonna 2015 muodostetussa ja satunnaisesti keikkailevassa coveryhtyeessä The Roof. Lähihoitajana työskennellyt Tuhkalainen on maininnut yhdeksi suurimmista musiikillisista innoittajistaan Rush-yhtyeen edesmenneen rumpali Neil Peartin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Polyeetteriketoniketoni

Polyeetteriketoniketoni tai PEKK on aromaattisiin polyeettereihin kuuluva polymeeri. Polyeetteriketoniketonilla on käyttökohteita erityisesti korkeissa lämpötiloissa. ==Ominaisuudet== Polyeetteriketoniketoni on termoplastinen polymeeri. Yhdisteen sulamispiste on polymeeriksi korkea, noin 386 °C, ja lasisiirtymälämpötila on 165 °C. Polymeeri ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin, ja se myös kestää useiden kemikaalien vaikutuksia. Väkevät ja hapettavat hapot reaoivat sen kanssa. Polyeetteriketoniketonin tiheys on 1,28–1,31 g/cm3. Aine on amorfinen tai osittain kiteinen, ja kiteisyysaste on 0–35 %. Mekaanisilta ominaisuuksiltaan polymeeri on vahva, kova ja jäykkä ja kestää hyvin kulutusta ja säteilyn vaikutuksia. Polyeetteriketoniketonia voidaan vahvistaa lasikuidulla seostamalla.David Parker, Jan Bussink, Hendrik T. van de Grampel, Gary W. Wheatley, Ernst-Ulrich Dorf, Edgar Ostlinning, Klaus Reinking, Frank Schubert, Oliver Jünger & Reinhard Wagener: "Polymers, High-Temperature", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2012. ==Valmistus ja käyttö== Polyeetteriketoniketonia valmistetaan difenyylieetterin ja tereftaloyylikloridin reaktiolla. Tereftaloyylikloridin joukossa on hieman isoftaloyylikloridi, joka alentaa muodostuvan polymeerin kiteisyyttä, sulamispistettä ja lasisiirtymälämpötilaa. Reaktion liuottimena käytetään nitrobentseeniä ja katalyyttinä alumiinikloridia tai antimonipentakloridia. Polyeetteriketoniketonia käytetään esimerkiksi avaruustekniikassa, autojen osien ja kemianteollisuuden putkien valmistamiseen, sähköneristeenä ja lääketieteellisten implanttien valmistamiseen. Käyttökohteiden yleistymistä vaikeuttaa polyeetteriketoniketonin korkea hinta ja työstöön vaadittava korkea lämpötila. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Social Security Act of 1965

Social Security Act of 1965 eli laki valtion rahoittamasta vanhusten sairausvakuutuksesta (tunnetaan myös nimillä Social Security Amendments of 1965, Medicare and Medicaid Act ja Medicare-laki) on Yhdysvaltain liittovaltion laki, jonka presidentti Lyndon B. Johnson allekirjoitti 30. heinäkuuta 1965. Lain nojalla kaikilla oli Yhdysvalloissa oikeus 60 päivän sairaalahoitoon vain 40 dollarin kokonaismaksusta ja 30 päivän jatkohoitoon vain 10 dollarin päivämaksusta. Lisäksi lailla perustettiin Medicare- ja Medicaid-nimiset terveysohjelmat. == Lähteet == Luokka:Lyndon B. Johnsonin presidenttikausi Luokka:Yhdysvaltain laki Luokka:Yhdysvaltain historia Luokka:1965
Samu Pellikka

Samu Pellikka (s. 1988 Lappeenranta) on Imatralta kotoisin oleva, sittemmin Lappeenrantaan muuttanut rock-kitaristi ja laulaja. == Ura == Pellikka aloitti kitaran soittamisen liittymällä yläasteella bändikerhoon, joka johti erilaisiin kokoonpanoihin. Pellikka perusti vuonna 2007 rockyhtyeen nimeltä Frantics, joka keikkaili vuosina 2010-2012. Vuonna 2012 Pellikka liittyi imatralaiseen Sanktio-punkyhtyeeseen sekä lappeenrantalaiseen rockyhtyeeseen The Memphis 77 soittamaan rumpuja. Melodista pop/skatepunkia soittavan Lowlife Hero -yhtyeen Pellikka perusti vuonna 2013 kaverinsa Jussin kanssa. Pellikka tutustui 2017 Aleksi Arolaan, kun Arola liittyi yhtyeen basistiksi. Vain vuotta myöhemmin Pellikka liittyi Arolan perustamaan Aston Kalmariin soolokitaristin ja taustalaulajan roolissa. Lowlife Heron ensimmäinen albumi julkaistiin maaliskuussa 2023 juuri ennen kuin yhtye jäi toistaiseksi määrittelemättömälle tauolle. Lowlife Hero teki uransa aikana useita keikkoja Suomessa ja esiintyi myös ulkomailla. Pellikan yksi suurimmista idoleista ja innoittajista kitaran soittamiseen on ollut Guns N’ Roses -rockyhtyeen kitaristi Slash, josta Pellikalla on vasemmassa kädessään tatuointi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SSE 50

SSE 50 -indeksi on Shanghain pörssin indeksi. Indeksi sisältää Shanghain pörssi 50 suurinta A-osaketta. Indeksin tarkoituksena on heijastaa Shanghain pörssin vaikuttavimpien osakkeiden kehitystä. == Koostumus == Indeksin yhtiöt: 4. tammikuuta 2024: * AECC Aviation Power * Agricultural Bank of China * Bank of China * Beijing Kingsoft Office Software * China CSSC Holdings * China Life Insurance * China Merchants Bank * China Northern Rare Earth * China Pacific Insurance * China Petroleum & Chemical * China Railway Group * China Shenhua Energy * China State Construction Engineering * China Telecom * China Three Gorges Renewables * China Tourism Group Duty Free * China United Network Communications * China Yangtze Power * CITIC Securities * Cosco Shipping * Foshan Haitian Flavouring and Food * GigaDevice Semiconductor * Great Wall Motor * Haier Smart Home * Hygon Information Technology * Industrial Bank * Industrial and Commercial Bank of China * Inner Mongolia Yili Industrial Group * Jiangsu Hengrui Pharmaceuticals * Kweichow Moutai * LONGi Green Energy Technology * NARI Technology * PetroChina * Ping An Insurance * Poly Developments and Holdings Group * Power Construction Corporation of China * SAIC Motor * Sany Heavy Industry * Semiconductor Manufacturing International * Shaanxi Coal Industry * Shanxi Xinghuacun Fen Wine Factory * TBEA * Tongwei * Trina Solar * Wanhua Chemical Group * Will Semiconductor * WuXi AppTec * Zijin Mining Group * Zhanghou Pientzhuang Pharmaceutical * Zhejiang Huayou Cobalt == Lähteet == * Luokka:Kiinan talous
Julija Baranovskaja

Julija Gennadjevna Baranovskaja (; s. 3. kesäkuuta 1980 Leningrad) on venäläinen radio- ja televisiojuontaja.Барановская Юлия Геннадьевна RBK Group, viitattu 4.1.2024 Baranovskaya Yulia Spisok Putina, viitattu 4.1.2024 Baranovskaja opiskeli Pietarin ilmailualan instrumentoinnin valtionyliopistossa, mutta ei valmistunut. Vuonna 2009 hän muutti Isoon- Britanniaan, jossa suoritti nykytaiteen opintokokonaisuuden Sotheby's Institute of Artissa. Baranovskaja juonsi venäläisen Maslenitsa-juhlan Lontoossa vuosina 2011, 2012 ja 2014. Vuonna 2014 Baranovskaja muutti Moskovaan ja aloitti uransa televisio- ja radiojuontajana. Hän on juontanut lukuisia ohjelmia TNT:lla, Pervyi kanalilla ja Rossija 1:ssa. Baranovskaja jatkoi myös joukkotapahtumien juontamista. Vuonna 2018 hän juonsi azerbaidžanilaisen laulaja Eminin järjestämän venäläisen fitnesstapahtuman. Baranovskaja on vuonna 2022 aloitetussa täysimittaisessa sodassa Ukrainassa osallistunut propagandatyöhön Venäjän sotilaallisten pyrkimysten tueksi. Hän oli Yleisvenäläisen kansanrintaman "Kaikki voitolle" -hankkeen "Donbassin naiset" -näyttelyn kuraattori. Syyskuussa 2022 Baranovskaja vieraili Venäjän miehittämillä alueilla Itä-Ukrainassa. Hänen keräämäänsä aineistoa esiteltiin venäläisissä tiedotusvälineissä tukemaan Venäjän narratiivia Ukrainan asevoimien julmuudesta ja Venäjän humanitaarisesta avusta siviileille. 30. syyskuuta 2022 Baranovskaja juonsi Punaisella torilla konsertin, joka pidettiin sen kunniaksi, että Venäjä ilmoituksensa mukaan liitti neljä ukrainalaista aluetta itseensä. Baranovskaja on lisätty Myrotvoretsin luetteloon Ukrainan vihollisiksi katsotuista toimijoista.Барановская Юлия Геннадьевна / Барановська Юлія Геннадіївна / Baranovskaya Yuliya Gennadevna Myrotvorets, viitattu 4.1.2024 Baranovskaja on eronnut ja hänellä on kolme lasta. Hän liittyi vuonna 2021 Uusi kansa -puolueeseen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset televisiojuontajat Luokka:Propagandistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt