EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vera Jocić

thumb|160px|Vera Jocićin patsas Makedonska Kamenicassa Vera Jocić, makedoniaksi Вера Јоциќ, serbiaksi Вера Јоцић, (21. elokuuta 1923 Sindjelić – 22. toukokuuta 1944 Sasa) oli jugoslavialainen partisaani ja hänet nimitettiin postuumisti Jugoslavian kansan sankariksi. http://www.slobodenpecat.mk/en/vrvici-na-istorijata-vera-jocikj-vo-ochite-na- aco-shopov/ Hän on inspiroinut makedonialaista runoilijaa Aco Šopovia, joka teki Jocićista kertovan laulun ”Silmät”. Jocićin vanhemmat olivat muuttaneet Makedoniaan Serbiasta. Toisen maailmansodan aikana Bulgaria miehitti Makedonian. Jocic liittyi tämän jälkeen Makedonian partisaaneihin. Sasan kylässä käydyssä kahakassa hän haavoittui ja kuoli vammoihinsa. == Viitteet == == Lisää aiheesta== * http://www.acosopov.com/hall/biography?lang=en Luokka:Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Tranquility Base Hotel & Casino

Tranquility Base Hotel & Casino on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin Domino Recordsin kautta 11. toukokuuta 2018. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu sitten vuoden 2013 albumin AM. Albumin nimi, kansikuva, julkaisupäivämäärä ja kappaleet julkistettiin 5. huhtikuuta 2018. Albumin on tuottanut Arctic Monkeysin pitkäaikainen tuottaja James Ford ja yhtyeen laulaja Alex Turner. Kappaleen ”Four Out of Five” musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 13. toukokuuta 2018. == Vastaanotto == Tranquility Base Hotel & Casino sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, mutta se jakoi yhtyeen fanien mielipiteitä paljon. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. ja san. Alex Turner. == Kokoonpano ja henkilöstö == === Yhtye === * Alex Turner – laulu, kitara * Jamie Cook – kitara * Nick O’Malley – basso, taustalaulu * Matt Helders – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu, kosketinsoittimet === Tuotanto === * Tuotanto: James Ford, Alex Turner * Miksaus: James Ford * Tekniikka: James Ford, Alex Turner, Jimmy Robertson, Nico Quéré, Anthony Cazade, Jonathan Ratovoarisoa, Michael Harris, Loren Humphrey * Kansikuva: Alex Turner, Matthew Cooper * Valokuvaus ja promokuvat: Zackery Michael, Ben Chappell == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Australian ARIA- albumilista 1. Belgian Ultratop-albumilista (Flanderi) 1. Belgian Ultratop- albumilista (Vallonia) 1. Alankomaiden MegaCharts-albumilista 1. Suomen virallinen lista 5. Saksan GfK-albumilista 4. Irlannin IRMA-albumilista 2. Italian FIMI-albumilista 3. Uuden-Seelannin RIANZ-albumilista 2. VG-lista (Norja) 2. Skotlannin albumilista 1. Sverigetopplistan (Ruotsi) 8. Britannian albumilista 1. Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilista 8. == Lähteet == Luokka:Arctic Monkeysin albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Dorothy Nimmo

Dorothy Nimmo (1932 Manchester – toukokuu 2001 Yorkshire) oli brittiläinen runoilija. Hän julkaisi kuusi runoteosta ja tämän lisäksi kolme pamflettia sekä eräitä novelleja. Hänelle myönnettiin vuonna 1996 Cholmondeley- palkinto.The Poetry Business: Dorothy Nimmo Nimmo opiskeli Yorkin ja Cambridgen yliopistoissa. Hän toimi Lontoossa näyttelijänä ja asui 1960-luvulla Genevessä, mutta palasi Englantiin vuonna 1970 ja asettui Peterboroughiin. Hän kasvatti neljä lasta. Vuonna 1980 hän erosi puolisostaan ja muutti Lancasteriin, jossa hän liittyi ensimmäiselle luovan kirjoittamisen kurssilleen. Vuonna 1989 hän sai Master of Arts -oppiarvon Lancasterin yliopistosta. Hän vietti vielä yhdeksän kuukautta ulkomailla, tällä kertaa Pennsylvaniassa eräässä kveekarien keskuksessa; palattuaan kotimaahansa hän asui Gloucesterissa ja toimi muun muassa kasvisravintolan kokkina. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Alyson Noël

Alyson Noël (s. 3. joulukuuta 1965 Laguna Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen keskeinen tuotantonsa on fantasiaromaaneita ja -romaanisarjoja. == Bibliografia == === Kuolemattomat -kirjasarja === * Evermore (2009), suom. Punaiset tulppaanit * Blue Moon (2009), suom. Sininen kuu * Shadowland (2009), suom. Varjojen maa * Dark Flame (2010), suom. Musta liekki * Night Star (2010), suom. Kirkas tähti * Everlasting (2011), suom. Elämän värit === The Riley Bloom -sarja === * Radiance (2010) * Shimmer (2011) * Dreamland (2011) * Whisper (2012) === The Soul Seekers -sarja === * Fated (2012) * Echo (2012) * Mystic (2013) * Horizon (2013) === The Beautiful Idols -sarja === * Unrivaled (2016), suom. Kilpailijat (2016), ISBN 9789150908244 (kust. Harper Collins Nordic) * Blacklist (2017), suom. Musta lista (2017), ISBN 9789150926699 (kust. Harper Collins Nordic) === Erilliset romaanit === * Faking 19 (2005) * Art Geeks and Prom Queens (2005) * Laguna Cove (2006) * Fly Me to the Moon (2006) * Kiss & Blog (2007) * Saving Zoë (2007) * Cruel Summer (2008) * Forever Summer (2011) – Yhteisnide teoksista Cruel Summer and Laguna Cove. * Keeping Secrets (2012) – Yhteisnide teoksista Faking 19 and Saving Zoe. * Five Days of Famous (2016) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Elävät henkilöt
Kali Flanagan

Kali Flanagan (s. 19. syyskuuta 1995 Winchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä MM-kultaa kotikisoissaan 2017. Seuratasolla hän on edustanut Boston Collegen joukkuetta vuodesta 2014. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Musa Baluku

Musa Baluku on ugandalais-kinšasankongolaisen aseistautuneen ryhmän Liittoutuneiden kansanvaltaisten voimien (ADF) johtaja. Hänen arvonimensä on šeikki. Ryhmä vastustaa Ugandan presidentti Yoweri Musevenin politiikkaa tekemällä hyökkäyksiä, joissa se surmaa ihmisiä. == Elämä == Vuonna 2009 Baluku toimi imaamina Kansanvaltaisten voimien Naduin leirin moskeijassa ja sekä ryhmän varajohtajana. Vuonna 2013 Baluku toimi ryhmän poliittisena ylikomissaarina ja päätuomarina. Huhtikuussa 2014 Balukusta tuli Benin koillispuolella toimivan ADF:n ryhmän johtaja. YK:n mukaan Kansanvaltaiset voimat hajautui toukokuussa 2014 kahteen ryhmään sen jälkeen, kun Kongon armeija teki ratsian heidän asuinalueilleen. Toista ryhmää johti ryhmän perustaja ja johtaja Jamil Mukulu ja toista Baluku. Vuonna 2015 Baluku toimi varajohtajana. Baluku siirtyi johtajaksi kesäkuussa 2015, kun ryhmän aiempi johtaja Mukulu oli pidätetty Tansaniassa. Ryhmän varajohtajaksi tuli Hood Lukwago. 28\. joulukuuta 2017 Ugandan armeijan Kansanvaltaisten voimien vastaisista toimista vastaava tiedottaja sanoi, että armeijan saamien epävarmojen tietojen mukaan Baluku on haavoittunut hyökkäyksessä, jonka armeija teki 22. joulukuuta ryhmän asuinalueille metsikössä Kongon puolella. === Perhe === Daily Monitor -lehden mukaan Baluku on naimisissa Mukulun tytärpuoli Stellan kanssa. == Lähteet == Luokka:Imaamit Luokka:Ugandalaiset sotilaat Luokka:Kinshasankongolaiset sotilaat
Moniza Alvi

Moniza Alvi (s. 1954 Lahore, Pakistan) on brittiläinen runoilija. Alvi syntyi Pakistanissa, mutta muutti Britanniaan muutaman kuukauden ikäisenä ja varttui Hertfordshiressä. Hän opiskeli Yorkin ja Lontoon yliopistoissa. Alvi on väitellyt tohtoriksi East Anglian yliopistosta Stevie Smithin runoudesta. Vuonna 1991 Alvi ja Peter Daniels voitettivat yhdessä Poetry Business Prizen ja julkaisivat Peacock Luggage -runokokoelman. Sittemmin Alvi on jatkanut omien runoteostensa julkaisemista. Hänen saamiensa tunnustusten joukossa on Cholmondeley-palkinto vuodelta 2002.Moniza Alvi Alvi asuu Norfolkissa ja on toiminut myös opetustehtävissä. Hänet valittiin vuonna 2023 Royal Society of Literaturen jäseneksi. == Runokirjat == * The Country at My Shoulder (1993) * A Bowl of Warm Air (1996) * Carrying My Wife (2000) * Souls (2002) * How the Stone Found its Voice (2005) * Europa (2008) * Homesick for the Earth (2011) * At the Time of Partition (2013) * Blackbird, Bye Bye (2018) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haley Skarupa

Haley Skarupa (s. 3. tammikuuta 1994 Washington) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa kolme kultaa. Seuratasolla hän edustaa NWHL- seura Boston Pridea. Skarupa on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2016 ja 2017. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2011 sekä hopeaa vuosina 2010 ja 2012. Skarupa edusti Boston Collegen joukkuetta vuosina 2012–2016. Kaudella 2016–2017 hän pelasi Connecticut Whalessä, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Boston Prideen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charlene de Carvalho-Heineken

Charlene Lucille de Carvalho-Heineken (s. , Amsterdam, Alankomaat) on hollantilainen, Lontoossa asuva perijätär, yritysjohtaja ja miljardööri. Hän omistaa 23 prosentin osuuden panimojätti Heineken Internationalista ja on toiminut yhtymän hallintoneuvoston jäsenenä vuodesta 1988. Hän peri omistuksen pitkään yhtymän toimitusjohtajana toimineelta isältään Freddy Heinekenilta vuonna 2002. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 86. rikkaimmaksi ihmiseksi ja 10. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen tai hänen perheensä varallisuudeksi arvioitiin oli 15,8 miljardia dollaria. Charlene de Carvalho-Heineken koulutukseltaan Leidenin yliopistosta valmistunut oikeustieteen tohtori. Hän on naimisissa juristi, lapsinäyttelijä ja olympiahiihtäjä Michel de Carvalhon kanssa; Michel on Charlenen ohella panimoyhtymän hallituksen jäsen ja toimeenpaneva johtaja. Viiden lapsen äiti. Lapsista Alexander Alfred Charles de Carvalho (s.1984) työskenteli myös panimoalan johtajana ja toimi panimoyhtymän hallituksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Patricia Sellers (3.12.2014) Heineken's Charlene de Carvalho: A self-made heiress (fortune.com) *Danielle Rossingh (26.2.2003) Heineken heiress remains a mystery (bbc.co.uk) Luokka:Alankomaalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yritysjohtajat
Metyylidopa

Metyylidopa eli alfametyylidopa on vanha, muun muassa Suomessa käytöstä poistettu verenpainelääke, jota on käytetty esimerkiksi diureettien ohella vaikean tai raskauden aikaisen kohonneen verenpaineen hoitoon. Metyylidopa saa aikaan verenpainetta alentavan vaikutuksen muuntumalla kehossa α-metyylinorepinefriiniksi, joka on metyylidopan varsinaisen vaikutuksen aikaansaava aineenvaihdunnan tuote eli metaboliitti. Tämä metaboliitti estää noradrenaliinin sitoutumista α-adrenergisiin reseptoreihin, jolloin noradrenaliini ei saa aikaan muun muassa verisuonia supistavaa ja syketiheyttä lisäävää, ja siten verenpainetta kohottavaa vaikutustaan. Lisäksi metyylidopa vähentää verenpainetta kohottavien adrenaliinin ja noradrenaliinin tuotantoa salpaamalla näitä tuottavaa dopadekarboksilaasia. Tämä metyylidopan verenpainetta alentava vaikutustapa on kuitenkin lähes merkityksetön suhteessa sen yllä kuvattuun sitoutumista etävään vaikutustapaan. Metyylidopa myös vähentää serotoniinin ja dopamiinin takaisinkiertoa hermojen synapseissa. Lääke vähentää veren virtauksen vastusta pienissä valtimoissa, ja paine laskee etenkin pystyasennossa. Aineen imeytymisessä elimistöön suolistossa on vaihtelevaa, usein 25 prosentin luokkaa. Sivuvaikutuksena metyylidopalla on pystyasennossa ilmenevä huimaus pään verenkierron heiketessä, ei kuitenkaan kovin vakavana. Lisäksi voi ilmetä väsymystä ja masennusta sekä ekstrapyramidaalioireita, suun kuivumisen tunnetta sekä turvotuksia. Vakavampaa on mahdollinen sydämen vajaatoiminnan vaikeutuminen suolan ja nesteen jäämien kasvun vuoksi. Toisinaan lääkkeen käytön yhteydessä on tavattu myös hemolyyttistä anemiaa ja maksakirroosia. Lääkkeen äkillinen lopettaminen voi johtaa voimakkaaseen verenpaineen nousuun. Tunnettuja metyylidopan kauppanimiä olivat Aldomet, Dopamet ja Sembrina. == Katso myös == *Levodopa *Alfametyylidopamiini == Lähteet == Luokka:Katekoliamiinit Luokka:Verenpainelääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Markku Puntila

Markku Antero Puntila (s. 21. tammikuuta 1937) on suomalainen valtiotieteen tohtori, joka toimi Suomen Pankin tutkijana, osastopäällikkönä, johtajana ja johtokunnan jäsenenä. Markku Puntilan isä oli L. A. Puntila.Markku Puntila jätti Suomen Pankin. HS, 16.11.1991. (Viitattu 5.4.2018) Hän tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970. Puntila toimi Suomen Pankissa ylimääräisenä tutkijana 1960–1969, tutkijana 1969–1970, osastopäällikkönä 1970–1971, johtajana 1972–1990 ja johtokunnan jäsenenä 1990–1991, oltuaan johtokunnan vs. jäsen jo vuonna 1983. Ns. vahvan markan politiikan kannattajana tunnettu Puntila erosi tästä tehtävästä syksyllä 1991, Suomen Pankissa hän ehti työskennellä 31 vuotta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomen Pankin johtajat Luokka: Vuonna 1937 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Amanda Pelkey

Amanda Pelkey (s. 29. toukokuuta 1993 Montpelier, Vermont) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut yhden olympiakullan sekä kaksi maailmanmestaruutta. Seuratasolla hän edustaa NWHL-seura Boston Pridea. Pelkey on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä maailmanmestaruuden vuosina 2016 ja 2017. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2009 ja 2011 sekä hopeaa vuonna 2010. Pelkey on edustanut Vermontin yliopistoa vuosina 2011–2015 sekä Boston Pridea vuodesta 2015. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ellen Church

Ellen Church (22. syyskuuta 1904 Cresco, Iowa, Yhdysvallat – 22. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja lentäjä ja maailman ensimmäinen lentoemäntä. == Elämä == Church syntyi Crescon kaupungissa Iowassa 22. syyskuuta 1904. Nuorena hän oli katsomassa lentonäytöstä ja päätti, että opettelisi lentämään. Cresco High Schoolista valmistuttuaan hän opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli sairaalassa San Fransiscossa. Samalla hän otti lentotunteja. Church tiedusteli Boeing Air Transportin (BAT) Steve Stimpsonilta, palkkaisiko tämä hänet lentäjäksi, mutta sai kielteisen vastauksen. Sen sijaan Stimpson suostui Churchin ajatukseen palkata sairaanhoitajia, jotka voisivat rauhoittaa lentopelkoisia ja auttaa matkapahoinvoinnista kärsiviä. Stimpson arveli lentoemäntien tuovan yhtiölle paljon julkisuutta, ja sai suostuteltua esimiehensä palkkaamaan Churchin päälentoemännäksi. Hänen lisäkseen palkattiin seitsemän muuta sairaanhoitajaa kolmen kuukauden koeajalle. ”Taivastyttöjen”, kuten BAT heitä nimitti, oli oltava sairaanhoitajia, alle 25-vuotiaita, naimattomia, korkeintaan 163-senttisiä ja alle 52-kiloisia. Rajoitukset johtuivat käytännön syistä, sillä pidemmät lentoemännät eivät olisi mahtuneet lentokoneiden mataliin matkustamoihin ja kapeille käytäville, ja koska koneiden kapasiteetti oli rajallinen, emäntien tuli olla mahdollisimman kevyitä. Matkustajien hoitamisen, rauhoittelun ja palvelemisen lisäksi lentoemäntien työnkuvaan kuului matkatavaroiden lastaaminen, penkkien löystyneiden kiinnitysten kiristäminen, tankkaamisessa avustaminen ja koneen työntäminen lentäjien apuna hangaariin. Palkka oli kuitenkin hyvä, 125 dollaria kuukaudessa. Churchista tuli ensimmäinen lentoemäntä 15. toukokuuta 1930, kun hän lensi Boeing 80A -koneessa Oaklandista Chicagoon. Lento kesti 20 tuntia, välilaskuja tehtiin 13 ja kyydissä oli 14 matkustajaa. Churchin ura lentoemäntänä loppui kuitenkin jo 18 kuukauden jälkeen hänen loukkaannuttuaan auto-onnettomuudessa. Hänen johtamansa lentoemäntäkokeilu oli siitä huolimatta menestys, ja myös muut lentoyhtiöt alkoivat pian palkata lentoemäntiä. Lentoemännän uransa jälkeen Church suoritti Minnesotan yliopistossa sairaanhoitajan korkeakoulututkinnon. Toisen maailmansodan sytyttyä Church liittyi armeijan lääkintäjoukkoihin lentäjäksi. Hän evakuoi haavoittuneita sotilaita Italiasta ja Afrikasta ja koulutti vuonna 1944 lääkintähenkilöstöä Normandian maihinnousua varten. Sodan jälkeen Church muutti Terre Hauteen Indianaan, jonka Union Hospitalin päähoitaja hänestä tuli. Hän meni vuonna 1964 naimisiin Terre Hauten First National Bankin johtaja Leonard Briggs Marshalin kanssa. Church kuoli 22. elokuuta 1965 ratsastusonnettomuudessa. == Tunnustukset == Ansioistaan sotilaslentäjänä Church sai Air Medalin, Euroopan–Afrikan–Lähi-idän taistelumitalin seitsemällä pronssisella palvelustähdellä, Amerikan taistelumitalin ja Voitonmitalin. Crescon lentoasema on nimetty hänen mukaansa Ellen Churchin lentoasemaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Sairaanhoitajat Luokka:Lentoemännät ja stuertit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Martti Putkiranta

Martti Viljami Putkiranta (s. 6. helmikuuta 1932 Ähtäri) on eläkkeellä oleva suomalainen eversti, joka vaikutti myös järjestöjohtajana. Martti Putkiranta syntyi maanviljelijä Kaarle Vihtori ja emäntä Aili Vilhelmiina Putkirannan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1956 on lehtori Maija Martta Himanen. Heillä on kolme poikaa. Putkiranta tuli ylioppilaaksi 1951 ja suoritti Kadettikoulun 1954 ja sotakorkeakoulun 1965. Hän oli Puolustusvoimien eri tehtävissä 1954–1974. Puolustusvoimien ATK-laitoksen johtaja Putkiranta oli 1975–1979 ja Sotakorkeakoulun sotatekniikan koulutuksen johtaja 1979–1983. Suomen Väestönsuojelujärjestön pääsihteerinä Putkiranta toimi 1983–1992, Upseeriliiton puheenjohtaja hän oli 1980–1983 ja Akavan varapuheenjohtaja 1982–1983. Putkiranta on yksi teoksen Kriisiturvallisuuden käsikirja – uhkakuvat, asejärjestelmät ja suojautuminen (1994) kirjoittajista. Putkiranta ylennettiin luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1961, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1972 ja everstiksi 1978. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka: Vuonna 1932 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Hannah Brandt

Hannah Brandt (s. 27. marraskuuta 1993 Maplewood, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa kolme kultaa ja yhden hopean. Seuratasolla hän edustaa Minnesota Whitecapsiä. Brandt voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Pyeongchangissa 2018. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2017 ja 2019 sekä saavuttanut MM- hopeaa vuonna 2012. Hänet nimettiin myös vuosien 2020 ja 2021 MM-kilpailuihin mutta ensin mainitut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi ja jälkimmäisetkin siirrettiin samasta syystä myöhempään ajankohtaan, jolloin Brandt oli loukkaantumisen vuoksi poissa kisoista. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2011. Brandt on edustanut Minnesotan yliopistoa vuosina 2012–2016 sekä Minnesota Whitecapsiä vuodesta 2016. Hannah Brandtin Etelä- Koreasta perheeseen adoptoitu sisko Marissa Brandt edusti Pyeongchangin olympialaisissa Koreoiden yhteistä jääkiekkojoukkuetta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorma Rantanen (professori)

Jorma Harri Rantanen (s. 13. lokakuuta 1938 Ruskeala) on suomalainen lääkäri, joka oli Työterveyslaitoksen pitkäaikainen pääjohtaja. Jorma Rantasen ottovanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Urho Rantanen ja Elli Mark. Hänen puolisonsa 1967–1986 oli Kyllikki Tahvanainen. Rantanen tuli ylioppilaaksi 1961 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1967. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli Turun yliopistossa 1973. Rantanen toimi Turun yliopistossa assistenttina 1964–1966 ja 1968–1970. Yliopiston dosentiksi hänet nimitettiin 1975. Valmet-yhtiön palveluksessa Rantanen oli lääkärinä 1968–1969, Suomen Akatemian rahoittama tutkija hän oli 1971–1973. Työterveyslaitoksessa Rantanen oli apulaisosastonjohtaja 1974, laitoksen pääjohtaja ja professori hänestä tuli 1974. Rantanen jäi tehtävästä eläkkeelle marraskuussa 2003.Lähikuvassa pääjohtaja Jorma Rantanen – mietteitä eläkkeellelähdön kynnyksellä. Tuija Sirkka, 2003. Työterveyslääkäri, (3):362-366. (Viitattu 5.4.2018) Häntä seurasi pääjohtajana Harri Vainio.Harri Vainio Työterveyslaitoksen pääjohtajaksi. Lääkärilehti, 27.6.2003. (Viitattu 5.4.2018) Vuonna 2003 Rantanen valittiin kansainvälisen työterveysjärjestön johtoon.Jorma Rantanen kansainvälisen työterveysjärjestön johtoon. HS, 17.3.2003. (Viitattu 5.4.2018) Kotimaassa hänet valittiin Vuoden Eliakseksi 2006.Professori Jorma Rantanen on Vuoden Elias. Kaleva, 8.4.2006. (Viitattu 5.4.2018) Turun yliopiston Vuoden Alumni -tunnustuksen Rantanen sai 2008. Vuoden Alumni -tunnustus myönnettiin Turun yliopiston vuosijuhlassa 28.2. professori Jorma Rantaselle. Turun yliopiston tiedote 28.2.2008. (Viitattu 5.4.2018) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka: Suomalaiset professorit Luokka: Valtionlaitosten johtajat Luokka: Vuonna 1938 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Tetjana Perebyinis

Tetjana Perebyinis (s. 15. joulukuuta 1982 Harkova) on ukrainalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 55 ja nelinpelissä sijalle 35. Nelinpelissä hän on saavuttanut kuusi WTA-turnausvoittoa. Vuonna 2000 Perebyinis voitti Wimbledonin tyttöjen nelinpelin ja eteni kaksinpelin loppuotteluun. Perebyinis pelasi Wimbledonin sekanelinpelin loppuottelussa vuonna 2005 Paul Hanleyn kanssa. He hävisivät siellä Mary Piercelle ja Mahesh Bhupathille. Perebyinis on osallistunut kahdesti olympialaisiin: Ateenassa 2004 hän eteni kaksinpelissä toiselle kierrokselle ja nelinpelissä tuli tappio avauskierroksella. Pekingissä 2008 hän hävisi sekä kaksin- että nelinpelissä avauskierroksella. (arkistoitu versio) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ukrainalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alex Cavallini

Alex Cavallini (o.s. Rigsby, s. 3. tammikuuta 1992 Delafield, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa viisi kultaa. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut CWHL-seura Calgary Infernoa. Cavallini voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2021. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2009 ja hopeaa vuonna 2010, ja molemmilla kerroilla hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Cavallini on seuratasolla edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2010–2014, Minnesota Whitecapsiä vuosina 2014–2017 ja Calgary Infernoa kaudella 2018–2019. Alex Cavallinin appi on lähes 600 NHL:n runkosarjaottelua pelannut Gino Cavallini. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Hensley

Nicole Hensley (s. 23. kesäkuuta 1994 Littleton, Colorado) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa kaksi kultaa ja yhden hopean. Hensley voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Pyeongchangissa 2018. Hän pelasi alkulohko-ottelun Venäläisten olympiaurheilijoiden joukkuetta vastaan eikä päästänyt maaliakaan. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2016 ja 2017 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2021. Hensley pelasi Lindenwood Universityn joukkueessa vuosina 2012–2016. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baskimaan konflikti

Baskimaan konflikti joka tunnetaan myös nimellä Espanja–ETA-konflikti oli poliittinen ja aseellinen konflikti Espanjan ja Baskimaan kansallisen vapautusliikkeen (ETA) välillä vuosina 1959–2011. Baskimaan kansallinen vapautusliike oli ryhmä baskimaalaisia sosiaalisia ja poliittisia organisaatioita, jotka taistelivat Baskimaan itsenäisyyden puolesta Ranskasta ja Espanjasta. Liike rakentui ETA:n ympärille, ja se aloitti hyökkäyssarjan Espanjan hallintoa vastaan. Espanja, Ranska, Iso-Britannia ja Yhdysvallat ovat tunnustaneet ETA:n terroristijärjestöksi. Konflikti käytiin pääasiassa Espanjan maaperällä, mutta myös Ranskassa, jota ETA piti turvapaikkanaan. Baskimaan konflikti oli pisin konflikti modernissa Länsi-Euroopassa ja sitä sanotaakin Euroopan pisimmäksi sodaksi. Konflikti oli sekä poliittinen että aseellinen. Espanjan hallitus ja lainvartijat ja Ranskan lainvartijat taistelivat ETA:a ja muita pieniä organisaatioita vastaan. Myös ETA:a vastaan taistelevia äärioikeistoja oli aktiivisena 1970- ja 1980-luvuilla. Vaikka keskustelu Baskimaan itsenäisyydestä alkoi 1900-luvulla, aseellinen konflikti alkoi vasta kun ETA oli perustettu. ETA:n perustamisen jälkeen konflikti vaati tuhansien hengen. Lisäksi monet lähtivät turvaan konfliktialueelta. ETA ilmoitti 20. lokakuuta 2011 lopettavansa aseellisen toiminnan. Espanjan pääministeri José Luis Rodríguez Zapatero kuvasi tätä demokratian, lain ja järjen voittona. ==Lähteet== * * * * * * * * * * * * Luokka:Konfliktit Luokka:Baskimaa Luokka:Espanjan historia
Gisella Grosz

Gisella (alkujaan Gizella) Grosz (26. marraskuuta 1875 Szilágysomlyó – 1942 Riian getto) oli unkarilainen pianisti. Grosz syntyi juutalaiseen perheeseen nykyisen Romanian, silloisen Itävalta-Unkarin alueella. Hän opiskeli pianonsoittoa Unkarin kuninkaallisessa kansallismusiikkiakatemiassa István Thománin johdolla. Hän piti ensimmäiset konserttinsa vuonna 1897 Budapestissa ja sitten Leipzigissa sekä Berliinissä 1898–99. Vuodesta 1898 lähtien Grosz asui Berliinissä, jossa häntä opetti Teresa Carreño. 1900-vuosikymmenen aikana Grosz esiintyi solistina Berliinin filharmonikkojen kanssa useaan otteeseen. Vuonna 1906 hän levytti yhtenä ensimmäisistä naispuolisista pianisteista Welte-Mignonille. Vuonna 1911 hän vetäytyi konserttiuraltaan samalla kun meni naimisiin musiikkikriitikko ja elämäkertakirjailija Adolf Weissmannin kanssa. Vetäytymisensä jälkeen Grosz kuitenkin yhä jatkoi uraansa musiikin parissa opettamalla pianonsoittoa. Grosz jäi leskeksi vuonna 1929. Tammikuussa 1942 hänet siirrettiin Latviaan Riikaan, jossa hän kuoli vielä saman vuoden aikana. Groszilla oli puolisonsa Weissmannin kanssa vuonna 1908 ennen avioitumista syntynyt tytär Ilse, josta myös tuli pianisti. Tytär kuoli Yhdysvalloissa vuonna 2000. Luokka:Unkarilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet Luokka:Holokaustissa kuolleet
Beni (Kongon demokraattinen tasavalta)

Beni on Kongon demokraattisen tasavallan koillisosassa, Pohjois-Kivun maakunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Iturin sademetsä ja itäpuolella Virungan kansallispuisto, joka jatkuu Ugandan puolella Rwenzorivuorten kansallispuistona. Vuonna 2013 Benissä asui arviolta 231 952 ihmistä. Kaupunki jakautuu neljään hallinnolliseen osaan: Beniin, Bunguluun, Muhekeraan ja Ruwenzoriin. Benissä on yhdeksän kylää: Baraka, Bandundu, Beni, Boma, Butembo, Likasi, Mwene-Ditu, Uvira ja Zongo. Benissä sijaitsee Benin lentoasema ja Kongon kaksikielinen kristillinen yliopisto (UCBC). == Ilmasto == Benin ilmasto kuuluu kuuman vyöhykkeen sademetsäilmastoon. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 1582 mm ja keskilämpötila 23 celsius-astetta. == Historia == Vuonna 2001 toisen Kongon sodan (1998–2003) taistelut ulottuivat Beniin. Beniä hallitsi kapinallisryhmä "Kongolaisten kokous demokratian puolesta –Vapautusrintama" (RCD-K/ML). Vuonna 2007 pormestarina toimi Jules Mungwana Kasereka sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Julien Kahongya valittiin Pohjois-Kivun maakuntajohtajaksi. Lokakuun 2014 ja toukokuun 2016 välillä yli 500 ihmistä kuoli Ugandan kapinallisten hyökkäyksissä Benissä ja sen lähiseudulla. Elokuussa 2016 Benissä tehtiin joukkosurma. Vuonna 2016 pormestarina toimi Bwanakawa Nyonyi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan kaupungit
Nina Hemmingsson

Nina Hemmingsson (s. 30. marraskuuta 1971) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä. Hemmingsson on vahvasti satiirinen ja humoristinen piirtäjä, jonka aiheina ovat usein ihmissuhteet, yhteiskunnalliset normit ja sukupuoliroolit. Hemmingssonin ensimmäinen sarjakuva-albumi Hjälp!: serier. (yhteistyössä Sara Olaussonin kanssa) julkaistiin vuonna 2004. Hänen sarjakuviaan on julkaistu muun muassa sarjakuvalehdessä Galago sekä sanoma- ja aikakauslehdissä, kuten Aftonbladet ja Bang. Vuonna 2007 Hemmingsson palkittiin vuonna 2007 ruotsalaisen sarjakuva-akatemian Adamsson-patsaalla. Hemmingssonin sarjakuva- albumeista on suomennettu Olen sinun tyttöystäväsi nyt (ruotsiksi Jag är din flickvän nu), joka ilmestyi Sammakko-kustantamossa 2011. Suomalainen teatteriryhmä Blaue Frau käytti Nina Hemmingssonin ja toisen ruotsalaisen sarjakuvataiteilijan Liv Strömquistin teoksia esityksissään Jag är din flickvän nu (2008) ja Mina vackra ögon (2012). Ruotsin kruunuprinsessa Victorian häiden aikaan vuonna 2010 Hemmingsson teki Aftonbladetille satiirisen ja antirojalistisen sarjakuvan Prinsen och gemålen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nina Hemmingsson Instagramissa * Nina Hemmingssonin sarjakuvia * Prinsen och Gemålen -sarjakuva Luokka:Ruotsalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carita Nyström

Fanny Carita Kristina Nyström (20. helmikuuta 1940 Vaasa – 12. lokakuuta 2019 Korsnäs) oli suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja feministi. Hänen puolisonsa oli kirjailija Erik Ågren (1924–2008). Nyström opiskeli muun muassa ruotsinkielistä kirjallisuutta ja pohjoismaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1968. Hän oli apulaisrehtori Folkets bildningsförbundissa 1974−1978 ja Vaasan läänin läänintaiteilija 1991−1993. 1970-luvulla hän oli aktiivinen feministinen keskustelija, erityisesti kirjallaan Denna värld är vår! Handbok i systerskap (1975, Birgitta Bouchtin kanssa). Hän toi feminismiä esiin edelleen myöhemmissä runokokoelmissaankin. Hän perusti kustannusyritys Hantverkin 1984 ja johti kirjoittajakursseja ruotsinkielisen Suomen alueella. Nyström toimi 1970-luvulla marxilaisen feministiryhmän Marxist-Feministernan aktiivina. Yhdessä Birgitta Bouchtin kanssa he määrittivät analyysissaan ryhmän luonteen vallankumoukselliseksi, täydentäen marxilaisuutta ja marxilaisuuden sukupuolikäsitystä. == Teokset == * Denna värld är vår! Handbok i systerskap, 1975 (Birgitta Bouchtin kanssa) * Ur moderlivet: Dikter om havandeskap och samhälle, 1978 * Återväxt: Tankar kring reproduktion, 1982 * Två berättare: Olof Granholm och Erik Ågren, 1984 (Anna-Lisa Sahlströmin ja Gösta Ågrenin kanssa) * Huset i rymden: Dikter, 1984 * Vargloven: Dikter, 1989 * Den förvandlade gatan: Roman, 1991 * Galningen i trädgården och andra berättelser, 1996 * Att öppna en bok: Essäer, 1999 * Brev från en by i Europa, 2001 * Sju berättelser från sextiotalet, Nykarleby: Skrivor, 2009 ISBN 978-951-9367-34-7. * Det börjar alltid med ett frö: trädgårdshistorier, Vasa: Scriptum, 2013 ISBN 978-952-5496-98-7. * Minnets labyrint: dikter, Åbo: Sannsaga, 2016 ISBN 978-952-93-7085-6. == Lähteet == Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Marie Besnier Beauvalot

Marie Besnier Beauvalot (s. ) on ranskalainen Lactalis-meijerijätin perijätär ja miljardööri. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 351. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin 5,4 miljardia dollaria. Hän peri isänsä Michel Besnierin (1928-2000) kuoltua noin 20,7 prosentin osuuden ranskalaisesta, maailmanjaaluisesti toimivasta Lactalis-konsernista. Vastaavan perintöosuuden sai myös hänen veljensä Jean-Michel Besnier (s. 1967/68, yhtymän hallituksen varapuheenjohtaja). Määräävän omistusosuuden sai sisaruksista Emmanuel Besnier (s. 1970), josta tuli Lactalis-yhtymän toimitusjohtaja. Marien isoisä André Besnier oli perustanut meijeriyhtiön vuonna 1933. Nykyisen nimensä se otti vuonna 1999. Nykyään Lactalis-yhtymällä on 236 tuotantolaitosta maailmanlaajuisesti. Yhtymällä on 75 000 työntekijää yhteensä 44 eri maassa. Se on maailman suurin meijerialan yritys sekä Euroopan suurin maidonkerääjä ja juustonvalmistaja. Tuotteista tunnetuimpia ovat ranskalainen briejuusto President, jota myydään yli 140 maassa ja joka tuottaa yhtiölle 1,8 miljardin euron liikevaihdon sekä Galbani, jota myydään yli 130 maahan (1,5 mrd. euron osuus liikevaihdosta). ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabriele von Lutzau

Gabriele von Lutzau (o.s. Dillmann; s. 15. elokuuta 1954 Wolfsburg, Länsi- Saksa) on saksalainen kuvanveistäjä ja entinen lentoemäntä. Hän oli vuonna 1977 lentoemäntänä Lufthansan lennolla 181, jonka Palestiinan vapautuksen kansanrintaman edustajat kaappasivat, ja häntä pidettiin matkustajien ja muun miehistön kanssa viisi päivää panttivankina, kunnes heidät vapautettiin Mogadishussa. Hänet tunnetaan panttivankitilanteessa osoittamansa rohkeuden vuoksi Mogadishun enkelinä (). Lennon 181 kaappauksen jälkeen hän lopetti työnsä lentoemäntänä ja ryhtyi kuvanveistäjäksi. == Lennon 181 kaappaus == Gabriele Dillmann oli yksi lentoemännistä Lufthansan lennolla 181 Palma de Mallorcasta Frankfurtiin 13. lokakuuta 1977. Koneen kaappasi neljä palestiinalaisterroristia. Kone lensi Rooman, Larnakan, Bahrainin ja Dubain kautta Salalaan, jossa kapteeni ammuttiin. Perämiehen lentämänä lento jatkoi Mogadishuun, jonne se laskeutui aamuyöllä 17. lokakuuta. Paikalle lennätetyt länsisaksalaiset turvallisuusjoukot valtasivat koneen keskiyön jälkeen 18. lokakuuta. Dillmann rauhoitteli matkustajia kaappauksen aikana ja yritti neuvotella kaappaajien kanssa, ja lehdistö antoi hänelle lempinimen ”Mogadishun enkeli” (). Hän loukkaantui kaappauksessa lievästi, kun yksi terroristeista räjäytti käsikranaatin. Kaappauksen jälkeen Dillmann lopetti työnsä lentoemäntänä ja meni naimisiin miesystävänsä, Lufthansan lentäjä Rüdiger von Lutzaun kanssa. == Taiteilijana == Von Lutzau opiskeli taidetta Strasbourgin yliopistossa vuosina 1984–1995. Hän tekee puisia veistoksia käyttäen liekinheitintä. Hän on osallistunut taidenäyttelyihin muun muassa Berliinissä, Miamissa, Shanghaissa, Luxemburgissa ja New Yorkissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gabriele von Lutzaun kotisivu Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Lentoemännät ja stuertit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maddie Rooney

Maddie Rooney (s. 7. heinäkuuta 1997 Duluth, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän voitti olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 Yhdysvaltain joukkueen ykkösmaalivahtina sekä maailmanmestaruuden kotikisoissaan 2017 ja Suomessa 2019. Pekingin talviolympialaisissa 2022 hän saavutti Yhdysvaltain joukkueessa hopeaa. Hän pelasi kausina 2015–2017 ja 2018–2020 Minnesota Duluthin yliopiston joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yvonne Lefébure

Yvonne Lefébure (29. kesäkuuta 1898 Ermont – 23. tammikuuta 1986 Pariisi) oli ranskalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli Alfred Cortot'n johdolla Pariisin konservatoriossa ja esiintyi sekä resitalistina että orkesterien kanssa. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa Prades-festivaalilla vuonna 1950. Lefébure opetti eri opinahjoissa ja piti myös omalla festivaalillaan Saint- Germain-en-Layessa mestarikursseja. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Dinu Lipatti, Samson François, Imogen Cooper, Janina Fialkowska, André Laplante, Branka Musulin, Catherine Collard, Michaël Levinas, Françoise Thinat, Jean- Marc Savelli, Évelyne Crochet, Hélène Boschi, Martin Hughes ja Avi Schönfeld. Lefébure meni vuonna 1947 naimisiin musiikintutkija Fred Goldbeckin kanssa. Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Christel Sundqvist

Christel Sundqvist (s. 1970 UusikaarlepyyChristel Sundqvist. Kirjailijaesittely kustantajan sivulla. Viitattu 5.4.2018) on suomalainen kirjailija.Maria Sandin: Christel Sundqvist: Flickan i flaskan. Kiiltomato 9.1.2010. Viitattu 5.4.2018 . Hän on kasvatustieteiden tohtori ja asuu Vaasassa, jossa hän opettaa Åbo Akademin erityisopettajakoulutuksessa. Sundqvistin esikoisteos on Flickan i flaskan (2009). Sundqvistin sisar on kirjailija Ulrika Nielsen. ==Teokset == * Flickan i flaskan. S&S;, 2009 * Om något skulle hända. S&S;, 2011 * Vonne och Marie. S&S;, 2016 == Lähteet == ==Aiheesta muualla == *Teoksen Flickan i flaskan arvostelu Hufvudstadsbladetissa Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Megan Keller

Megan Keller (s. 1. toukokuuta 1996 Farmington, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa neljä kultaa ja yhden hopean. Yliopistosarjoissa hän edusti Boston Collegea kausina 2014–2017 ja olympiavuoden vuoksi pitämänsä tauon jälkeen kaudella 2018–2019. Keller on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2019. Vuoden 2021 MM- kilpailuissa hän saavutti hopeaa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Budapestissa 2014. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranthamboren linnake

Ranthamboren linnake on Ranthamboren kansallispuistossa, Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva linnake. Unesco on valinnut Ranthamboren linnakkeen ja muut Rajasthanin kukkulalinnoitukset maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 2013. Ranthamboren linnakkeen uskotaan rakennetun Chauhan-dynastian aikana 700-luvulla. Linnake toimi dynastian pääkaupunkina. Linnake onnistuttiin valloittamaan vasta mogulivaltakunnan aikana. Linnake levittäytyy neljän neliökilometrin alueelle ja siellä on useita rakennuksia, joista vain muutamat ovat säilyneet ajan saatossa käydyistä sodista. ==Lähteet== Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Intiassa Luokka:Intian linnoitukset Luokka:Rajasthan
Sidney Morin

Sidney Morin (s. 6. kesäkuuta 1995 Edina, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän voitti Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Pyeongchangissa 2018. Alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa hän saavutti hopeaa Suomessa 2013. Seuratasolla hän on pelannut Minnesota Duluthin yliopiston joukkueessa vuosina 2013–2017 sekä ruotsalaisessa Modo Hockeyssa kaudella 2017–2018. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wivan Nygård-Fagerudd

Wivan Nygård-Fagerudd (s. 1964 Raippaluoto, SuomiNygård-Fagerudd, RKP:n ehdokas 2014, viitattu 5.4.2018) on suomenruotsalainen mezzosopraano, kulttuuritoimittaja ja yhteiskunta-aktivisti. Wivan Nygård-Fagerudd vietti lapsuutensa Raippaluodon saaristokunnassa, joka myöhemmin on liitetty Mustasaareen. Hän on valmistunut Sibelius-Akatemian oopperaosastolta musiikin maisteriksi 1998.. Vuosina 1985-1991 hän työskenteli opintojen ohessa musiikkikriitikkona ja kulttuuritoimittajana Hufvudstadsbladetissa.SFV Magasinet 2/2017 s. 14 Wivan Nygård-Fagerudd kuului Radion kamarikuoroon 1987–1991 ja on laulanut useiden orkestereiden solistina. Laulamisen ohella Nygård-Fagerudd on vuodesta lähtien 1997 toiminut ohjelmaesittelijänä ja kulttuuritoimittajana Ylen ruotsinkielisissä ohjelmissa ja myös tehnyt useita dokumenttiohjelmia. Kotisivun esittely Eduskuntavaaleissa 2007 Nygård- Fagerudd sai 116 ääntä liian vähän tullakseen valituksi, ja hän on ensimmäinen RKP:n edustaja varalla Vaasan vaalipiirissä.Svenska kulturfonden. Uppslagsverket Finland, viitattu 5.4.2018 Nygård-Fageruddin puoliso on näyttelijä Johan Fagerudd.<ref name="Öt/> == Oopperarooleja == * Dido – Purcell: Dido och Aeneas, * Dorabella – Mozart: Così fan tutte, * Suzuki – Puccini: Madama Butterfly, * Cherubino – Mozart: Figaron häät, * Orlovsky – Strauss: Lepakko, * Jenny – Weill: Mahagonny * Elisa – Ahlfors: Huijattu onni. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cayla Barnes

Cayla Barnes (s. 7. tammikuuta 1999 Eastvale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän voitti Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 ja MM-kultaa Espoossa 2019.. MM- kisoissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Kanadan MM- kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2015, 2016 ja 2017, ja hänestä tuli ensimmäinen kolme peräkkäistä mestaruutta tällä tasolla voittanut pelaaja. Vuonna 2016 hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen sekä vuosina 2016 ja 2017 kisojen parhaaksi puolustajaksi. Kaudesta 2017–2018 alkaen hän on pelannut yliopistosarjoissa Boston Collegen joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalinjarin linnake

Kalinjarin linnake on Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa sijaitseva linnake. Linnake on rakennettu 900-luvulla Chandela-dynastian valtakaudella. Linnake sijaitsee 900 metriä korkealla kukkulalla, mikä on tehnyt siitä vaikean valloituskohteen. Linnake on myös vaikuttanut merkittävästi historiaan, sillä 1500-luvulla Pohjois-Intiassa valtaansa kasvattaneen Sur-dynastian hallitsija Sher Shah Suri sai surmansa yrittäessään valloittaa linnaketta Chandelalta. Mikäli näin ei olisi käynyt Mogulivaltakunta ei ehkä koskaan olisi kasvanut Intiaa hallinneeksi suurvallaksi.<ref name="sss/> ==Lähteet== Luokka:Intian linnoitukset
Kelly Pannek

Kelly Pannek (s. 29. joulukuuta 1995 Plymouth, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä maailmanmestaruuden kotikisoissaan 2017 ja Suomessa 2019. Vuonna 2021 hän saavutti MM-hopeaa ja vuonna 2022 olympiahopeaa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Suomessa 2013. Hän on vuodesta 2014 pelannut Minnesotan yliopiston joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chauhan

Chauhan-dynastia, tai Chahamana-dynastia, oli nykyisen Keski- ja Pohjois- Intian alueilla hallinnut rajput-dynastia 600-luvulta vuoteen 1192. Dynastian pääkaupunkina toimi Ajmer. Laajimmillaan Chauhanit hallitsivat suurinta osaa nykyisestä Pohjois-Intiasta. == Lähteet == Luokka:Intian kuningaskunnat Luokka:Intian historia Luokka:Hallitsijasuvut
Elisa Gebhard

Elisa Sisko Gabriela Gebhard (s. kesäkuu 1993 Helsinki) on Helsingin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen sekä kansanedustaja. Hän on toiminut muun muassa Helsingin kulttuuri- ja kirjastojaoston puheenjohtajana. Gebhard on puoluekannaltaan sosialidemokraatti, ja hän on aiemmin toiminut myös Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry:n puheenjohtajana sekä Sosialidemokraattiset Opiskelijat SONK:n puheenjohtajana (vt.). Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Gebhard valittiin eduskuntaan Helsingin vaalipiiristä 5 872 äänellä. Gebhard työskentelee Suomen Asianajajaliiton oikeuspoliittisena juristina. Aiemmin hän on työskennellyt esimerkiksi kansanedustaja Jutta Urpilaisen avustajana ja pääministeri Sanna Marinin erityisavustajanaElisa Gebhard erityisavustajaksi. Valtioneuvosto. sekä Finanssialan yhteiskuntasuhteiden asiantuntijana. Hän on valmistunut oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta. Gebhardin sukujuuret ovat Saksasta, ja hänen isänsä Hannu Gebhard oli taidemaalari. Elisa Gebhard harrastaa myös maalaamista ja on käynyt Helsingin Kuvataidelukion. Hän on kasvissyöjä ja asuu Helsingin Kruununhaassa. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Ulriika Eleonoora (vanhempi)

Ulriika Eleonoora (11. marraskuuta 1656 Kööpenhamina – 26. heinäkuuta 1693 Solna) oli Tanskan prinsessa, Fredrik III:n tytär, josta tuli Kaarle XI:n puolisona Ruotsin kuningatar. Heidän naimisiinmenonsa aikoihin Ruotsi ja Tanska olivat vihamielisissä väleissä, ja avioliiton solmimisen yksi tarkoitus oli saada takeet rauhasta. Kuningattarena Ulriika Eleonoora jäi voimakastahtoisen anoppinsa leskikuningatar Hedvig Eleonooran varjoon. Hän ei juurikaan osallistunut hovielämään tai hallintoasioihin, vaan keskittyi kasvattamaan maalle kruununperillistä. Perheeseen syntyi viisi poikaa ja kaksi tytärtä. Vain yksi pojista, tuleva Kaarle XII, selvisi elossa yli lapsuusvuosiensa. Sen sijaan molemmat tyttäret, Hedvig Sofia ja perheen kuopus Ulriika Eleonoora kasvoivat aikuisiksi. Ulriika Eleonooraa on kuvattu kärsivälliseksi ja lempeäksi. Hän oli oppineempi kuin miehensä, luki mielellään, suosi taiteita ja harjoitti hyväntekeväisyyttä. Ulrika Eleonoran kirkko Helsingissä, nykyisen Senaatintorin kohdalla, sai nimensä "Ulrikan kirkko" vanhemman Ulriika Eleonooran mukaan, samoin kuin Ulrika Eleonoran kirkko Kristiinankaupungissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin kuningattaret Luokka:Vuonna 1656 syntyneet Luokka:Vuonna 1693 kuolleet
Nela Pocisková

Nela Pocisková (s. 4. lokakuuta 1990 Bratislava) on slovakialainen laulaja. Hän aloitti aktiivisen uransa vuonna 2007 ja edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Leť tmou yhdessä Kamil Mikulčíkin kanssa. Vuonna 2010 Pocisková voitti Let's Dance -ohjelman eli Dancing with the Starsin slovakialaisen version neljännen kauden. Hän julkaisi vuonna 2013 albumin WAR. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Slovakialaiset laulajat Luokka:Slovakian euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nela (nimi)

Nela on naisen etunimi, joka on käytössä ainakin tšekin, slovakian, kroatian ja portugalin kielissä. Etymologialtaan se on lyhennetty muoto -nela- päätteisistä etunimistä, joihin lukeutuu Antonela. Tšekissä Nela on myös Kornel-nimen feminiininen muoto.Behind the Name Vuonna 2014 Nela oli Tšekissä tyttöjen nimistä 12. suosituin ja vuonna 2009 Kroatiassa sadanneksi suosituin. Nimeä käytetään myös Puolassa, jossa se oli suosioltaan 53. vuonna 2014. == Tunnettuja Neloja == * Nela Boudová, tšekkiläinen näyttelijä * Cornelia "Nela" Fischer, saksalais-itävaltalainen taidemaalari * Nela Lee, saksalainen juontaja ja näyttelijä * Nela Pocisková, slovakialainen laulaja * Nela Utkina, Suomessa kadonnut tšekkiläinen * Nela Zisser, uusiseelantilainen malli == Lähteet == Luokka:Etunimet
Nela

Nela tai NELA voi viitata seuraaviin asioihin: * Nela, srilankalainen elokuva * Nela, joki Espanjassa * Nela, naisen etunimi * National Electric Light Association * Sebastiano Nela, jalkapalloilija