EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oink's Pink Palace

OiNK's Pink Palace (OiNK) oli BitTorrent-trakkeri, joka keskittyi pääasiassa musiikkialbumien jakamiseen. Se suljettiin 23. lokakuuta 2007 IFPI:n (International Federation of the Phonographic Industry), BPI:n (British Phonographic Industry) ja viranomaisten toimesta. Ennen sulkemistaan sitä pidettiin yhtenä vaikutusvaltaisimmista musiikkipalveluista. Trakkerille pääsi rekisteröitymään ainoastaan silloin, jos vastaanotti kutsun sivuston käyttäjältä. Käyttäjiä oli ennen sivuston sulkemista noin 180 000. Palvelu ei ollut maksullinen, vaan lahjoitusten antaminen sivustolle oli vapaaehtoista. Wired-lehti kuvasi sivustoa yhtenä maailman suurimmista ja tarkimmin ylläpidetyistä online-musiikkitietokannoista. Epävirallisesti on arvioitu, että palvelun kautta sen käyttäjät olisivat jakaneet noin 200 000 levyä, jolloin se olisi ollut suurempi kuin maailman suurin verkkomusiikkikauppa iTunes. Musiikkivalikoima oli havaittavasti painottunut harvinaisempaan musiikkiin ja sen käyttäjinä oli myös nimekkäitä muusikoita, nimekkäimpänä Nine Inch Nailsin Trent Reznor. IFPI:n mukaan OiNK oli ennen virallista julkaisupäivää vuotaneiden levyjen suurin lähde internetissä. Organisaation mukaan ainakin 60 laajempaa levyjulkaisua vuoti sivustolle vuonna 2007. British and Dutch police raids shut down the world's largest pre-release pirate music site Uutispalvelu TechCrunch kommentoi IFPI:n lehdistötiedotteen arvion alkuperäislähteestä olevan väärä ja piti sivustoa lähinnä paikkana, jonne ilmestyivät hyvin nopeasti muualla vuodetut levyt. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *oink.cd *tehpaine.blogspot.com - Entisen ylläpitäjän tiedotusblogi tapahtumista. *Mudd up! Defending the pig - Oink croaks — muusikko ja kirjailija Jace Clayton kertoo hänen (käyttäjän) näkemyksen Oinkista * When Pigs Fly: The Death of Oink, the Birth of Dissent, and a Brief History of Record Industry Suicide - Rob Sheridanin kirjoitus musiikkiteollisuuden tilasta Luokka:Internet-kulttuuri Luokka:Piratismi- ja tiedostonlevityssivustot
De lege lata

De lege lata (tai lex lata, suomennettuna nykyinen laki) on latinankielinen ilmaus, jolla oikeustieteessä viitataan voimassa oleviin oikeussääntöihin (säädetyn lain kannalta). Lex latalle kontrastina voidaan pitää mielipidettä tulevaisuuden oikeussäännöstä, eli millaista lain pitäisi olla. Tätä termiä kutsutaan lex ferendaksi. == Lähteet == Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Säädökset
De lege ferenda

De lege ferenda (tai lex ferenda, suomennettuna tulevaisuuden laki) on latinankielinen ilmaus, jolla oikeustieteessä viitataan tulevaan oikeussäännöstöön (tulevaisuudessa säädettävän lain kannalta). De lege ferenda -kannanotto on sen esittäjän mielipide siitä, minkälainen kyseessä olevan oikeussäännön pitäisi tulevaisuudessa olla. Lex ferendan vastakohta on lex lata, eli nykyinen laki. ==Lähteet== Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Säädökset de:Latein im Recht#D
Bernard Mandeville

Bernard de Mandeville (15. marraskuuta 1670 Rotterdam – 21. tammikuuta 1733 Lontoo) oli alankomaalais-englantilainen moraalifilosofi, lääkäri ja satiirikko. Hän on tunnettu runostaan "The Grumbling Hive or Knaves Turned Honest" (1705), mutta omana aikanaan vasta teoksen myöhemmät painokset lisäysten kera herättivät suurta kohua ja kritiikkiä.Mandeville, Bernard Nordisk Familjebok (1912) Mandeville esittää teoksessa, että ihminen on läpeensä egoistinen, mutta samalla itsekkäillä ominaisuuksillaan myös yhteiskunnan hyvinvoinnin edellytys. Hänen kritiikkinsä kohdistui erityisesti Lordi Shaftesburyyn, joka Mandevillen mielestä virheellisesti piti ihmistä luonnostaan hyväntahtoisena ja hyveitä yhteisen hyvän edistäjinä.Falckenberg, Richard: of Modern Philosophy, From Nicolas of Cusa to the Present Time, 1893. Mandevillea pidetään myös etevänä deistinä ja ranskalaisten ensyklopedistien ja utilitarismin edelläkävijänä. == Teokset == * Typhon: a Burlesque Poem (1704) * Aesop Dress'd, or a Collection of Fables writ in Familiar Verse (1704) * The Planter's Charity (1704) * The Virgin Unmasked (1709, 1724, 1731, 1742) * Treatise of the Hypochondriack and Hysterick Passions/Diseases (1711, 1715, 1730) * The Fable of The Bees, Private vices, publick benefits (1714/1723) * Free Thoughts on Religion (1720) * A Modest Defence of Publick Stews (1724) * An Enquiry into the Causes of the Frequent Executions at Tyburn (1725) * The Fable of the Bees, part II. (1729) * The Origin of Honour and the Usefulness of Christianity in War (1732). == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Sarmaja, Heikki (1998): Klassikko I: Bernard de Mandeville (1670-1733), Klassikoiden klassikko. Yhteiskuntapolitiikka 63 :1, s. 109-113. * Jukka Helttula, Sattuma yhteiskuntaa muokkaavana voimana 38–40 (ja mainintoja myöhemmin). Väitöskirja Acta Universitatis Tamperensis 2024, Tampere University Press Tampere 2015 * Arno Forsius, Bernard de Mandeville (1670—1733) — lääkäri ja yhteiskuntafilosofi, Arnoldus, Saunalahti.fi (Archive.org) * Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Mandeville, Bernard. Verkossa Luokka:Englantilaiset filosofit Luokka:Vuonna 1670 syntyneet Luokka:Vuonna 1733 kuolleet
Ryysyranta (albumi)

Ryysyranta on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Katso myös == * 20 suosikkia -sarjan muut levyt == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
20 suosikkia – Rentun ruusu

Rentun ruusu on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1997. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut levyt == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Mervi Koistinen

Mervi Koistinen (nyk. Morgan, s. 11. maaliskuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija. Kausina 2005–2007 hän edusti Jyväskylän Kirittäriä, sitä ennen Siilinjärven Pesistä. Vuonna 2006 hänet valittiin Superpesiksen elokuun parhaaksi pelaajaksi, mutta finaaliottelut päättyivät loukkaantumiseen. Hän lopetti pelaamisen kauden 2007 päätyttyä. Hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta Kirittärien joukkueessa. Hän on pelannut kuusi Itä-Länsi -arvo- ottelua. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paula Rautiainen

Paula Rautiainen (o.s. Järvi, s. 24. helmikuuta 1980) on suomalainen pesäpalloilija. Kausina 2000–2007 hän edusti Jyväskylän Kirittäriä. Hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi vuosina 2006 ja 2007. Rautiaisen kasvattajaseura oli Ilmajoen Kisailijat. Rautiainen pelasi yleensä kakkosvahtina ja oli myös joukkueen kapteeni. Hän lopetti pelaamisen kauden 2007 päätyttyä. Peliuransa jälkeen Rautiainen toimi vuosina 2008–2010 naisten Idän joukkueen valitsijana Itä–Länsi- otteluun.http://m.yle.fi/w/urheilu/pes%C3%A4pallo/ns-ydur-170572-1682263 Viitattu 8.7.2011. == Saavutukset == * Vuoden pesäpalloilija (2): 2006, 2007 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ * Superpesiksen kärkilyöntikuningatar (2): 2006, 2007 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/parhaat- karkilyojat-kausittain/ * Superpesiksen etenijäkuningatar (3): 2003, 2005, 2006 * Kultainen maila (2): 2006, 2007 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/pelaajien_valinnat/ ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuomas Pyrhönen

Tuomas Pyrhönen (s. 31. toukokuuta 1969 Lappeenranta), on suomalainen urkutaiteilija. Nuoruutensa Lappeenrannassa viettänyt Tuomas Pyrhönen opiskeli vuosina 1988–1996 Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osastolla ja suoritti musiikin maisterin tutkinnon vuonna 1994 sekä urkujensoiton A-tutkinnon Kari Jussilan johdolla toukokuussa 1996. 1996–1998 hän opiskeli Stuttgartin valtiollisessa musiikin ja esittävien taiteiden korkeakoulussa professori Ludger Lohmannin oppilaana ja suoritti taiteellisen loppututkinnon (Künstlerische Abschlussprüfung). Tämän lisäksi hän on opiskellut urkuimprovisaatiota Anders Bondemanin johdolla Tukholmassa ja täydentänyt opintojaan myös Alankomaissa, Italiassa ja Isossa–Britanniassa. Ensikonserttinsa hän soitti Helsingin Kallion kirkossa joulukuussa 1998. Tämän jälkeen hän on konsertoinut laajasti niin kotimaassa kuin ulkomaillakin, esimerkkinä tammikuussa 2008 toteutettu laaja Venäjän-kiertue. Tuomas Pyrhönen on nykyisin tunnettu erityisesti uudemman suomalaisen urkumusiikin ennakkoluulottomasta esiintuomisesta sekä orkesteri- ja pianoteosten urkusovituksista, mutta ei kuitenkaan ole unohtanut kantarepertuaariaan. Hän on kantaesittänyt useita teoksia sekä nauhoittanut Suomen Yleisradiolle lukuisia kertoja. Helmikuusta 2002 lähtien Tuomas Pyrhönen on toiminut Joensuun seurakunnan ylimmän asteen kirkkomuusikon virassa. Hän on toiminut myös urkujensoiton opettajana Lappeenrannan musiikkiopistossa sekä sanomalehtien musiikkikriitikkona. == Diskografia == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuomas Pyrhösen virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tyyne Hase

Tyyne Kerttu Hase (o.s. Passinen; 8. heinäkuuta 1884 Isokyrö – 22. helmikuuta 1969) oli suomalainen kuoronjohtaja ja laulunopettaja. Hasen oppilaita on ollut muun muassa Anita Välkki, jonka poikkeuksellisen äänen hän huomasi ja ilmoitti tämän salaa Kansallisoopperaan koelauluun. Hasen puoliso oli saksalaissyntyinen kapellimestari Franz Hase. He perustivat yhdessä vuoden 1935 tienoilla Vaasan Konservatorion, joka toimi Kuula-opiston perustamiseen saakka. Hasen ja hänen puolisonsa kirjeenvaihto, konserttiohjelmat, lehtileikkeet on sijoitettu Vaasan maakunta-arkistoon. Haselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto 1961. ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Hollannin Grand Prix 1981

Hollannin Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. elokuuta 1981 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 15 Alain Prost Renault 72 1.40.22,43 1 9 2 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 72 + 8,24 3 6 3 1 Alan Jones Williams-Ford 72 + 35,50 4 4 4 6 Hector Rebaque Brabham-Ford 71 + 1 krs. 15 3 5 11 Elio de Angelis Lotus-Ford 71 + 1 krs. 9 2 6 14 Eliseo Salazar Ensign-Ford 70 + 2 krs. 24 1 7 30 Siegfried Stohr Arrows-Ford 69 + 3 krs. 21 8 33 Marc Surer Theodore-Ford 69 + 3 krs. 20 9 4 Michele Alboreto Tyrrell- Ford 68 Moottori 25 10 9 Slim Borgudd ATS-Ford 68 + 4 krs. 23 Kesk. 22 Mario Andretti Alfa Romeo 62 Ulosajo 7 Kesk. 7 John Watson McLaren-Ford 50 Sytytys 8 Kesk. 3 Eddie Cheever Tyrrell-Ford 46 Jousitus 22 Kesk. 32 Jean- Pierre Jarier Osella-Ford 29 Voimansiirto 18 Kesk. 16 René Arnoux Renault 21 Moottori 2 Kesk. 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 19 Rengas 14 Kesk. 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 18 Kolari 6 Kesk. 2 Carlos Reutemann Williams- Ford 18 Kolari 5 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows-Ford 16 Jousitus 10 Kesk. 17 Derek Daly March-Ford 5 Jousitus 19 Kesk. 28 Didier Pironi Ferrari 4 Kolari 12 Kesk. 12 Nigel Mansell Lotus-Ford 1 Moottori 17 Kesk. 25 Patrick Tambay Ligier-Matra 1 Kolari 11 Kesk. 27 Gilles Villeneuve Ferrari 0 Kolari 16 DNS 8 Andrea de Cesaris McLaren-Ford Ei startannut DNQ 35 Brian Henton Toleman-Hart DNQ 20 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford DNQ 21 Chico Serra Fittipaldi-Ford DNQ 31 Beppe Gabbiani Osella-Ford DNQ 36 Derek Warwick Toleman-Hart == Muuta == *Paalupaikka: Alain Prost – 1.18,176 *Nopein kierros: Alan Jones – 1.21,83 (kierroksella 15) *Eliseo Salazarin uran ensimmäinen MM-piste *Renault saavutti 100 MM-pisteen rajan == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1981 Luokka:Hollannin Grand Prix
Kuusankosken Urheiluseura

Kuusankosken Urheiluseura (KuUS) on Kouvolan Kuusankoskella ja lähialueilla toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu 3. syyskuuta 1915 nimellä Kymintehtaan Urheiluseura. Nimenmuutos Kuusankosken Urheiluseuraksi tapahtui vuonna 1949. Seuran urheilulajeja ovat suunnistus, yleisurheilu, luistelu, maastopyöräily sekä kuntourheilu ja terveysliikunta. Puheenjohtajana toimii Jukka Salo. Pesäpallon SM-sarjassa Kymintehtaan Urheiluseura palloili vv. 1928-31. ==Kuuluisia urheilijoita== Kuusankosken Urheiluseuran tunnetuimpia urheilijoita ovat olleet olympialaisten hopeamitalistit Väinö Liikkanen (50 km hiihto, 1932 Lake Placid), Arvo Askola (10 000 metrin juoksu, 1936 Berliini), Erkki Kataja (seiväshyppy, 1948 Lontoo) sekä Aulis Kallakorpi (mäkihyppy, 1956 Cortina d'Ampezzo). ==Urheilutapahtumia== Vuonna 1996 Kuusankosken Urheiluseura järjesti yhdessä Kouvolan Rastin kanssa Fin5-suunnistusviikon. Kesäaikaan KuUS järjestää viikoittain kaikille avoimia kuntosuunnistustapahtumia, KuUS-iltarasteja. Seura pyrkii järjestämään vuosittain kansalliset suunnistuskilpailut (KuUS-rastit), jotka vuonna 2022 järjestettiin Kouvolan pohjoisosissa entisen Jaalan alueella uudella Koiralammen kartalla. Vuonna 2010 seura järjesti 95-vuotisjuhlakilpailut Elimäellä. Vuonna 2012 seura järjesti SM-yösuunnistuskilpailut Kuusankosken urheilupuistossa. Kalevan Kierroksen suunnistusken seura on järjestänyt vuosina 2022-2024. Kuusankoski MTB -maastopyöräilytapahtuma on järjestetty vuosina 2016-2019. == Aiheesta muualla == * Kuusankosken Urheiluseuran kotisivut * http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/kymintehtaan_urheiluseura.xls Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Suomalaiset suunnistusseurat Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat Luokka:Kuusankoski Luokka:Vuonna 1915 perustetut urheiluseurat
Irma Nissinen

Irma Nissinen (oik. Irma Kyllikki Nissinen-Kaasalainen; 18. huhtikuuta 1910 Hanko – 6. joulukuuta 2003 Turku) oli suomalainen viulutaiteilija ja konserttimestari. Hän toimi myös viulunsoiton opettajana. Nissinen opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja myöhemmin Lontoossa, Pariisissa, Brysselissä ja Saksassa, siellä viimeksi Darmstadtissa 1956. Nissinen toimi konserttimestarina Helsingin teatteriorkesterissa, Tampereen kaupunginorkesterissa sekä Turun kaupunginorkesterissa kahteen otteeseen, ensin 1936–1938 ja vuodesta 1941 eläkkeelle jäämiseensä asti syksyyn 1973. Nissinen oli talvisodan aikana Viipurissa, josta hän joutui lähtemään evakkona Tampereelle ja sai sieltä kaupunginorkesterista konserttimestarin paikan. Jatkosodan aikana hän esiintyi viulistina viihdytyskiertueilla Itä-Karjalassa. Turussa Nissinen esiintyi usein orkesterin solistina ja piti lisäksi omia konsertteja, myös ulkomailla. Nissinen sai Pro Finlandia -mitalin 1961. ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Konserttimestarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Italian Grand Prix 1981

Italian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. syyskuuta 1981 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 15 Alain Prost Renault 52 1.26.36,897 3 9 2 1 Alan Jones Williams-Ford 52 + 22,175 5 6 3 2 Carlos Reutemann Williams-Ford 52 + 50,587 2 4 4 11 Elio de Angelis Lotus-Ford 52 + 1.32,902 11 3 5 28 Didier Pironi Ferrari 52 + 1.34,522 8 2 6 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 51 Moottori 6 1 7 8 Andrea de Cesaris McLaren-Ford 51 Rengasrikko 16 8 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 50 + 2 krs. 10 9 32 Jean- Pierre Jarier Osella-Ford 50 + 2 krs. 18 10 35 Brian Henton Toleman-Hart 49 + 3 krs. 23 Kesk. 22 Mario Andretti Alfa Romeo 40 Moottori 13 Kesk. 17 Derek Daly March-Ford 36 Vaihdelaatikko 19 Kesk. 25 Patrick Tambay Ligier- Matra 22 Rengasrikko 15 Kesk. 12 Nigel Mansell Lotus-Ford 21 Jousitus 12 Kesk. 7 John Watson McLaren-Ford 19 Ulosajo 7 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows-Ford 18 Vaihdelaatikko 20 Kesk. 4 Michele Alboreto Tyrrell-Ford 17 Ulosajo 22 Kesk. 14 Eliseo Salazar Ensign-Ford 13 Ulosajo 24 Kesk. 16 René Arnoux Renault 12 Ulosajo 1 Kesk. 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 11 Rengasrikko 4 Kesk. 3 Eddie Cheever Tyrrell-Ford 11 Ulosajo 17 Kesk. 9 Slim Borgudd ATS-Ford 10 Ulosajo 21 Kesk. 27 Gilles Villeneuve Ferrari 5 Moottori 9 Kesk. 6 Hector Rebaque Brabham-Ford 1 Sähköt 14 DNQ 33 Marc Surer Theodore-Ford DNQ 31 Beppe Gabbiani Osella-Ford DNQ 36 Derek Warwick Toleman-Hart DNQ 30 Siegfried Stohr Arrows-Ford DNQ 20 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford DNQ 21 Chico Serra Fittipaldi-Ford == Muuta == *Paalupaikka: René Arnoux – 1.33,457 *Nopein kierros: Carlos Reutemann – 1.37,528 (kierroksella 48) *Brian Hentonin ensimmäinen Grand Prix *Tolemanin ensimmäinen Grand Prix *Williams saavutti 300 MM-pisteen rajan == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1981 Luokka:Italian Grand Prix
Kauko Saarentaus

Kauko Kalevi Saarentaus (12. joulukuuta 1923 Tuusula – 10. toukokuuta 1998 Espoo)Tuusulan seurakunta, Saarentaus Kauko Kalevi, Paijalan hautausmaa, Tuusula, viitattu 16.5.2022 oli suomalainen opettaja ja toimittaja, joka oli pitkään Yleisradion Viisasten kerhon puheenjohtajana. Kansakoulunopettajana työskennellyt Saarentaus toimi Yleisradiossa sivutoimisena tv:n uutistenlukijana vuodesta 1959 vuoteen 1967 ja veti myös suosittua Jatkoaika- nimistä viihdeohjelmaa vuosina 1967–1968. Viisasten kerhon puheenjohtajana Saarentaus toimi vuosina 1973–1983 ja uudelleen 1989–1990. Radiossa Saarentaus toimitti myös Kouluradion uutiskatsauksia ja järjesti tietokilpailuja pari vuotta 1960-luvulla. Saarentaus tuli tunnetuksi kuivasta uutishuumoristaan: ”Miehellä ei ollut ajokorttia, mutta hän oli silti humalassa.” == Teoksia == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uutisankkurit Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Pertti Pakarinen

Pertti Kalevi Pakarinen (26. lokakuuta 1931 Heinävesi – 10. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yleislääketieteen ja psykiatrian erikoislääkäri ja kirjailija, joka tuli 1970- ja 1980-luvulla tunnetuksi stressitohtorina. ==Henkilöhistoria== Pakarisen vanhemmat olivat ratavartija Evert Pakarinen ja Hilda Maria Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Nurmeksessa 1962–1966 ja 1969–1976. Pakarisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1957 oli Anna-Kristiina Rossander. Pakarinen oli toisissa naimisissa näyttelijä Mai-Brit Heljon kanssa. Pakarinen kuoli äkillisesti puhjenneeseen aggressiiviseen syöpään 10. helmikuuta 1998. == Teoksia == Pakarinen julkaisi 1970- ja 1980-luvulla useita suosittuja terveyteen ja ravitsemukseen liittyviä kirjoja. Niistä ensimmäinen oli 1975 ilmestynyt Älähän hättäile: Stressiaapinen aikuisille, josta otettiin 12 painosta vuosina 1975–1976. Vuonna 1983 julkaistu Tri Pakarisen Dieettiohjelma oli ensimmäinen suomalainen vähähiilihydraattista ruokavaliota esittelevä kirja. * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pertti Pakarisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Drill

Drill on Radioheadin ensimmäinen kaupallinen julkaisu, joka debytoi Britannian listoilla sijalla #101 5. toukokuuta 1992. Se on nykyään haluttu harvinaisuus. "Thinking About You" otettiin yhtyeen Manic Hedgehog demosta; "Prove Yourself", "Thinking About You" ja "You" äänitettiin uudelleen yhtyeen ensimmäiselle albumille, Pablo Honeylle vuonna 1993. Kaikki EP:n kappaleet ovat demoversioita ja ne äänitettiin Courtyard studiossa Oxonissa. Yhtyeen nimi oli vielä EP:n aikoina On A Friday. Seuraavan kuukauden aikana nimi muutettiin Radioheadiksi. Äänitteen tuotti Chris Hufford ja sen miksasi Timm Baldwin. ==Kappaleet== #"Prove Yourself" - 2:32 #"Stupid Car" - 2:21 #"You" - 3:22 #"Thinking About You" - 2:17 Luokka:Vuoden 1992 EP:t Luokka:Radioheadin albumit
Itch (EP)

Itch on Radioheadin EP, joka julkaistiin Japanissa 1. kesäkuuta 1994. EP ei sisällä uutta materiaalia, mutta julkaisun versiot kappaleista "Killer Cars", "You" ja "Vegetable" oli julkaistu aikaisemmin vain erittäin harvinaisella "Creep"in 12" vinyyli-versiolla. Se sisältää Yhdysvaltojen version "Stop Whispering"ista, jossa on kielisoitin ja hitaampi tempo. EP:n kolme livekappaletta nauhoitettiin Metrossa Chicagossa. ==Kappaleet== # "Stop Whispering" (Yhdysvaltojen versio) – 4:13 # "Thinking About You" – 2:17 # "Faithless, the Wonder Boy" – 4:09 # "Banana Co." – 2:26 # "Killer Cars" (Live) – 2:17 # "Vegetable" (Live) – 3:12 # "You" (Live) – 3:38 # "Creep" (akustinen) – 4:19 Luokka:Vuoden 1994 EP:t Luokka:Radioheadin albumit
Tuuli Reijonen

Tuuli Reijonen, oikea nimi Tuuli Reijonen-Uibopuu, nimimerkki Meri Horsma, (19. lokakuuta 1904 Tampere – 17. lokakuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja. ==Henkilöhistoria== Reijosen isä oli toimittaja ja lähettiläs Erkki Reijonen ja äiti Lyyli Westerlund. Reijonen oli naimisissa virolaisen kirjailijan Valev Uibopuun (1913−1997) kanssa 1944−1964. Reijonen toimi Naisten Ääni -lehden päätoimittajana 1937−1941, teatterilehti Naamion toimitussihteerinä 1938−1939, Suomen Kuvalehden toimitussihteerinä 1941−1945 ja taidelehti Kuvan päätoimittajana vuosina 1945−1954. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 1968 asti Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja mutta oli jo sitä ennen toiminut lehden teatteriarvostelijana. ==Kirjallinen tuotanto== Reijonen sai novellillaan "Makuusäkki" yhden neljästä ensimmäisestä 1 050 dollarin palkinnosta New York Herald Tribune -lehden vuonna 1952 järjestämässä kansainvälisessä novellikilpailussa. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1953, s. 51. Helsinki: Otava, 1952. Hänen romaaninsa Kenen on syy (1961) oli pohjana Veikko Itkosen elokuvalle Vaarallista vapautta (1962). Pro Finlandia -mitalin hän sai vuonna 1971. === Teokset === * Ihmisiä itärajalla, romaani Rajajoen suulta. Otava 1941 * Olen sanomalehdentoimittaja, romaani (nimellä Meri Horsma). Otava 1942 * Valot syttyvät, romaani. Otava 1945 * Kasvoja, yhdeksän novellia. Otava 1948 * Silta, romaani. Otava 1950 * Yksisiipinen enkeli, novelleja ja välähdyksiä. Otava 1952 * Vedessä ja tulessa, romaani. Otava 1959 * Kenen on syy?, romaani. Otava 1961 * Kannaksen mosaiikkimaailma. Otava 1968. == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Tuuli Reijonen : "Rajalla on rauhallista", Suomen Kuvalehti, 09.01.1937, nro 2, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
My Iron Lung

My Iron Lung on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1994 ja sisältää samannimisen kappaleen (kappale on myös yhtyeen albumilla The Bends). "My Iron Lung" single sijoittui sijalle #24 Britanniassa. Se sai myös hieman radiohuomiota Yhdysvalloissa. "My Iron Lung" on yhä tunnetuin viidestä The Bendsin singlestä (ja ensimmäinen, julkaistiin lähes puoli vuotta ennen albumia). ==Kappalelista== #"My Iron Lung" – 4:36 #"The Trickster" – 4:40 #"Lewis (Mistreated)" – 3:19 #"Punchdrunk Lovesick Singalong" – 4:40 #"Permanent Daylight" – 2:48 #"Lozenge of Love" – 2:16 #"You Never Wash Up After Yourself" – 1:44 #"Creep" (akustinen) – 4:19 Luokka:Vuoden 1994 EP:t Luokka:Radioheadin albumit Luokka:Nigel Godrichin tuottamat albumit
Agis

Agis voi tarkoittaa *Agis I, Spartan kuningas noin 930 eaa. – noin 900 eaa. *Agis II, Spartan kuningas 427 eaa. – 401 eaa./400 eaa. *Agis III, Spartan kuningas 338 eaa. – 331 eaa. *Agis IV, Spartan kuningas noin 245 eaa. – 241 eaa.
No Surprises/Running from Demons

No Surprises/Running From Demons on Radioheadin EP, joka julkaistiin 10. joulukuuta 1997 Japanin markkinoille. EP:n tarkoitus oli promotoida yhtyettä tulevalle tammikuun 1998 Japanin kiertueelle. ==Kappaleet== #"No Surprises" – 3:49 #"Pearly*" (remix) – 3:38 #"Melatonin" – 2:08 #"Meeting in the Aisle" (instrumentaalikappale) – 3:07 #"Bishop's Robes" – 3:23 #"A Reminder" – 3:51 Luokka:Vuoden 1997 EP:t Luokka:Radioheadin albumit Luokka:Nigel Godrichin tuottamat albumit
Kanada-cup 1984

Kanada-cup 1984 (engl. Canada Cup 1984) oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus joka pelattiin syyskuussa. Se oli kaikkien aikojen kolmas Kanada-cupin turnaus. Saksa osallistui turnaukseen ensimmäistä ja ainoata kertaa. Se oli ansainnut paikan cupissa sijoittumalla edellisissä maailmanmestaruuskilpailuissa viidenneksi. Samoissa kilpailuissa Suomi oli sijoittunut seitsemänneksi, eikä se näin ollen osallistunut turnaukseen vuonna 1984. Turnauksen pelipaikkoja olivat Halifax, Montreal, London, Edmonton, Buffalo, Vancouver ja Calgary. Turnausjärjestelmä oli lähes sama kuin edellisessä, vuoden 1981 Kanada-cupissa. Ainoana erona oli, että vuonna 1984 loppuottelun sijaan pelattiin loppuottelusarja. Sen voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa, kuten vuoden 1976 turnauksessa. Mestaruuden voitti loppujen lopuksi turnauksen alkusarjassa heikosti aloittanut Kanada. Ruotsi pääsi ensimmäistä kertaa loppuotteluun. Kerta jäi Ruotsin ainoaksi loppuottelussa. Välierissä Yhdysvaltoja vastaan Ruotsin teki neljä maalia neljällä ensimmäisellä laukausellaan ja voitti ottelun ylivoimaisesti lukemin 9–2. Kanadan ja Neuvostoliiton tasaväkinen välieräottelu päättyi Kanadan 3–2-voittoon Mike Bossyn jatkoaikamaalilla. Ruotsi hävisi ensimmäisen loppuottelun maalein 5–2. Toisessa loppuottelussa Kanada ehti johtaa ottelua jo maalein 5–0, jolloin Ruotsi aloitti loppukirin. Se ei kuitenkaan aivan riittänyt. Kanada voitti ottelun lukemin 6–5. == Kokoonpanot == ==Alkusarja== Joukkue Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Maaliero Pisteet 5 5 0 0 22-7 10 5 3 1 1 21–13 7 5 3 0 2 15–16 6 5 2 1 2 23–18 5 5 0 1 4 10–21 1 5 0 1 4 13–29 1 ==Mitaliottelut== {{Turnauspuu4 pronssiotteluton |||0||1 |||0||1 |||0||2}} ===Välierät=== ===Loppuottelut (paras kolmesta)=== ==Lopputulokset== # # # # # # ==Turnauksen tähdistökentällinen== *Maalivahti: Vladimir Myškin *Puolustajat: Paul Coffey, Rod Langway *Hyökkääjät: Wayne Gretzky, John Tonelli, Sergei Makarov *Arvokkain pelaaja: John Tonelli ==Pistepörssi== Nimi Ottelut Maalit Syötöt Pisteet 1\. Wayne Gretzky 8 5 7 12 2\. Michel Goulet 8 5 6 11 3\. Paul Coffey 8 3 8 11 4\. Kent Nilsson 8 3 8 11 5\. Håkan Loob 8 6 4 10 6\. Mike Bossy 8 5 4 9 7\. John Tonelli 8 3 6 9 8\. Thomas Steen 8 7 1 8 9\. Rick Middleton 7 4 4 8 10\. Vladimir Krutov 6 3 5 8 http://www.quanthockey.com/canada-cup/en/seasons/1984-canada-cup-players- stats.html == Katso myös == * Jääkiekko talviolympialaisissa 1984 == Lähteet == * Hockey Hall of Fame - Canada Cup 1984 Summary * Hockeyarchives - Coupe Canada 1984 * Passionhockey - Coupe Canada 1984 * Hockey Canada - 1984 Canada Cup ===Viitteet=== 1984 Luokka:Vuoden 1984 jääkiekko
Jumalan käsi -maali

Jumalan käsi () on argentiinalaisen jalkapalloilijan Diego Maradonan antama nimitys kiistanalaiselle maalille, jonka hän itse teki Englantia vastaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden puolivälieräottelussa Meksikossa 1986. Argentiina voitti ottelun 2–1. == Tapahtuma == Ottelu pelattiin 22. kesäkuuta 1986 Azteca-stadionilla 114 580 katsojan edessä. Ottelussa oli jo ennakkoon vahva poliittinen tunnelataus maiden välillä neljä vuotta aiemmin käydyn Falklandin sodan johdosta. Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton Argentiinan vahvasta painostuksesta huolimatta. Avausmaalia saatiin odottaa ottelun 51. peliminuutille. Maradona ohitti kolme englantilaista ja yritti seinäsyöttöä Jorge Valdanon kanssa rangaistusalueen rajalla. Englannin Steve Hodge ehti kuitenkin väliin ja nosti pallon taaksepäin maalivahti Peter Shiltonille. Maradona jatkoi vauhdilla rangaistusalueen sisälle ehtien palloon – kädellään – juuri ennen vastaan tullutta Shiltonia ja pallo leijaili verkkoon.Guardian Unlimited: Hand of god strikes (Luettu 24. lokakuuta 2007) Tunisialainen päätuomari Ali Bennaceur näytti keskialoitusta hyväksytyn maalin merkiksi. Englantilaiset protestoivat voimakkaasti argentiinalaisten juhliessa. Videolla näkyy, miten Maradona katsoo erotuomaria. Hän sanoi myöhemmin, ”Odotin että pelitoverit olisivat tulleet halaamaan, ja kukaan ei tullut... Sanoin heille: ’Tulkaa halaamaan, tai erotuomari ei salli tuota.’” Argentiina voitti ottelun 2–1 edeten välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen. Ottelun voittomaali – niin ikään Maradonan tekemä – valittiin myöhemmin kansainvälisen jalkapalloliiton äänestyksessä vuosisadan maaliksi. == Ilmaisun synty == Seuraavana päivänä Maradona ei vielä vihjannutkaan käyttäneensä kättä. Hän kertoi tiedotusvälineille, ettei tiennyt mihin kohtaan pallo häntä osui. Myöhemmin Maradona väitti ”Jumalan käden” puuttuneen peliin ja sen seurauksena tuota kiistanalaista maalia ruvettiin kutsumaan ”Jumalan kädeksi”. Lopulta Maradona kuitenkin myönsi tehneensä maalin omalla kädellään. == Lähteet == Jumalan käsi Luokka:Vuoden 1986 jalkapallo Luokka:Argentiinan jalkapallo
Airbag/How Am I Driving?

Airbag/How Am I Driving? on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1998 Pohjois-Amerikan markkinoille. Se sisältää pääasiassa OK Computerin singlejen b-puolia. Airbag/How Am I Driving? -EP sai Grammy-ehdokkuuden paras vaihtoehtomusiikki -kategoriassa, vaikka kyseessä on vain 25 minuuttia pitkä julkaisu (muut ehdokkaat olivat täyspitkiä albumeja). EP julkaistiin uudelleen Alankomaissa ja Britanniassa alkuvuodesta 2007. ==Kappaleet== # ”Airbag” – 4:46 # ”Pearly*” – 3:33 # ”Meeting in the Aisle” – 3:09 # ”A Reminder” – 3:51 # ”Polyethylene (Parts 1 & 2)” – 4:22 # ”Melatonin” – 2:09 # ”Palo Alto” – 3:43 Luokka:Vuoden 1998 EP:t Luokka:Radioheadin albumit Luokka:Nigel Godrichin tuottamat albumit
I Might Be Wrong

I Might Be Wrong (Live Recordings) englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin vuoden 2001 live-EP, joka sisältää kahdeksan livekappaletta, jotka on nauhoitettu yhtyeen Euroopan ja Pohjois-Amerikan kiertueella. Kappaleista seitsemän on julkaistu aikaisemmin studioversioina albumeilla Kid A ja Amnesiac, ja yksi on ennen julkaisematon kappale, "True Love Waits". ==Kappaleet== Kaikki kappaleet kirjoittanut Radiohead, ellei toisin mainittu. #"The National Anthem" – 4:57 #"I Might Be Wrong" – 4:52 #"Morning Bell" – 4:14 #"Like Spinning Plates" – 3:47 #"Idioteque" (Radiohead, Paul Lansky) – 4:24 #"Everything in Its Right Place" – 7:42 #"Dollars and Cents" – 5:13 #"True Love Waits" – 5:02 ==Julkaisuhistoria== Maa Päivä Levy-yhtiö Formaatti Kataloginumero Yhdistynyt kuningaskunta 12. marraskuuta 2001 Parlophone CD 7243 5 36616 2 5 Yhdysvallat 13. marraskuuta 2001 Capitol Records CD CDP 7243 5 36616 2 5 == Arvostelut == * Desibeli.net: Radiohead: I Might Be Wrong Live Recordings Viitattu 9.1.2023. * Soundi: Radiohead: I Might Be Wrong – Live Recordings Viitattu 9.1.2023. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 EP:t Luokka:Vuoden 2001 konserttitallenteet Luokka:Radioheadin albumit Luokka:Nigel Godrichin tuottamat albumit
Olga Eugenie von Thillot Thierfelder

Olga Eugenie von Thillot Thierfelder, taiteilijanimeltään Jennie von Thillot, (20. marraskuuta 1892 Helsinki – 8. maaliskuuta 1977 Hannover) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan 1921–1925, minkä jälkeen hän esiintyi Saksassa oopperanäyttämöillä. Vuosina 1949−1951 hän toimi Sibelius-Akatemian oopperaluokan opettajana. 1950-luvulla hän oli vierailevana ohjaajana Helsingissä, Tampereella ja Turussa, jolloin hän ohjasi muun muassa Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja Pjotr Tšaikovskin oopperoita. Von Thillotille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1961. Von Thillotin ensimmäinen puoliso vuosina 1918−1926 oli oopperalaulaja ja näyttelijä Paavo Kostioja. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1928 Ala-Saksin sinfoniaorkesterin johtaja, filosofian tohtori Helmuth Thierfelder, joka vieraili kapellimestarina Suomessa useaan otteeseen 1940- ja 1950-luvuilla. == Lähteet == Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Arokakadu

Arokakadu, vanhalta nimeltään inkakakaduSuomen Luonto 8/1992, (Cacatua leadbeateri) on kakaduihin kuuluva keskikokoinen papukaija, joka elää Australian sisäosissa. Arokakadua pidetään kakaduista kauneimpana lohenpunaisen ja valkoisen höyhenyksensä ja punakeltaisen töyhtönsä takia. Se on ainoa kakadu, jolla on kolmivärinen töyhtö. Pituudeltaan arokakadu on nokasta lyhyehkön pyrstön kärkeen noin 35 senttimetriä pitkä ja se painaa noin 340-425 grammaa. Sukupuolet ovat liki samanväriset, mutta pieniä eroja voi olla. Aikuisilla yksilöillä koirailla on tummat silmät, naarailla taas punaruskeat. Sen määrä on paikoin vähentynyt, ja esimerkiksi Australian Victorian osavaltiossa se kuuluu uhanalaisiin lajeihin. Arokakadu on tehnyt todistettavasti papukaijalintujen ikäennätyksen, kun Brookfield Zoo -eläintarhassa elänyt Cookie-arokakadu kuoli 83-vuotiaana vuonna 2016. Lemmikkinä arokakadu ei ole kovin yleinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Töyhtökakadut
COM LAG (2plus2isfive)

COM LAG (2plus2isfive) englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin EP, joka julkaistiin ensin Japanissa ja Australiassa maaliskuussa 2004, huhtikuussa 2004 Kanadassa ja lopulta Britanniassa toukokuussa 2007. Se on kokoelmalevy, joka kokoaa albumin Hail to the Thief singlejen b-puolia ja Cristian Vogelin and Four Tetin tekemiä remixejä Radioheadin kappaleista. Kannen puhekupla sanoo "はい、チーズ。" ("Hai, chiizu."), joka on suomeksi "sano juusto" (englannin fraasista "say cheese", joka sanotaan kuvatessa kuvattavalle). ==Kappaleet== # "2+2=5" (Live Earls Courtista, Lontoosta, 26. marraskuuta 2003) – 3:36 # "Remyxomatosis" (Cristian Vogel Remix) – 5:11 # "I Will" (Los Angeles versio) – 2:15 # "Paperbag Writer" – 4:01 # "I Am a Wicked Child" – 3:08 # "I Am Citizen Insane" – 3:34 # "Skttrbrain" (Four Tet Remix) – 4:28 # "Gagging Order" – 3:37 # "Fog (Again)" (Live) – 2:21 # "Where Bluebirds Fly" – 4:25 ==Julkaisuhistoria== Maa Päivä Levy-yhtiö Formaatti Kataloginumero Japani 24. maaliskuuta 2004 Toshiba-EMI CD TOCP-66280 Australia 24. maaliskuuta 2004 CD Kanada 13. huhtikuuta 2004 CD Britannia toukokuu 2007 CD Luokka:Vuoden 2004 EP:t Luokka:Radioheadin albumit Luokka:Nigel Godrichin tuottamat albumit
Vilhelm Auxerrelainen

Vilhelm Auxerrelainen (, tai Autissiodorensis) (k. 1231) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi. Vilhelm toimi Beauvais'n arkkidiakonina, kunnes hänestä tuli Pariisin yliopiston teologian professori. Vuonna 1231 hänestä tuli jäsen komiteassa, jonka paavi Gregorius IX nimitti tutkimaan Aristoteleen luonnontieteellisiä kirjoituksia ja tarjamaan niihin muutosehdotuksia, mikäli se oli teologisista syistä tarpeellista. Seurauksena Vilhelm oli yksi ensimmäisiä läntisiä teologeja, joka sai vaikutteita Aristoteleelta. Hänen teoksensa Summa aurea (”Kultainen yhteenveto”) oli paljossa velkaa Petrus Lombardukselle. Teos kehitteli ontologista todistusta, joka joutui kuitenkin pian hylätyksi, mutta siinä oli myös uusia ajatuksia ja Vilhelm osoitti sellaista kiinnostusta luonnontieteeseen, mitä ei ollut aiemmin tavattu skolastisessa filosofiassa. == Aiheesta muualla == * Magistri Guillelmi Autissiodorensis Summa de officiis ecclesiasticis, ed. Franz Fischer, Cologne 2007-2013. * Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset teologit Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Skolastikot Luokka:1100-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1231 kuolleet
Howell Cobb

Howell Cobb (7. syyskuuta 1815 Jeffersonin piirikunta, Georgia – 9. lokakuuta 1868 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän vastusti alun perin etelä- Yhdysvaltain pyrkimyksiä irtautua maasta, mutta toimi lopulta maasta eronneen Amerikan konfederaation väliaikaishallituksen puheenjohtajana Yhdysvaltain sisällissodassa. Cobb syntyi plantaasinomistajasukuun ja vietti suuren osan nuoruuttaan Athensissa Georgiassa. Hän valmistui Georgian yliopistosta vuonna 1834 ja sai oikeuden harjoittaa lakia kaksi vuotta myöhemmin. Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1842 demokraattina. Hän kannatti Texasin liittämistä Yhdysvaltoihin, sotaa Meksikoa vastaan ja orjuuden sallimista Yhdysvaltain uusilla alueilla. Cobb toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1849–1851 ja Georgian kuvernöörinä. Kuvernöörinvaalissa hän voitti etelän unionista eroamista kannattaneen vastaehdokkaansa, mikä toi hänelle poliittisia vihamiehiä. Tämä esti häntä pääsemästä senaattiin vaaleissa vuonna 1854. Hänet valittiin uudelleen edustajainhuoneeseen vuonna 1854. Cobbilla oli tärkeä rooli James Buchananin presidentinvaaleissa ehdokkaaksi pääsyssä ja vaalien voittamisessa. Buchanan nimitti presidenttinä Cobbin valtiovarainministeriksi, missä tehtävässä Cobb toimi vuodet 1857-1860. Vaikka oli aiemmin ollut etelän unionista eroamista vastaan, Cobb jätti tehtävänsä valtiovarainministerinä 10. joulukuuta 1860 Abraham Lincolnin vaalivoiton jälkeen vuoden 1860 presidentinvaaleissa. Hän matkusti takaisin Georgiaan ja alkoi kampanjoida voimakkaasti unionista eroamisen puolesta. Hänestä tuli Alabaman Montgomeryssä muodostetun Amerikan konfederaation väliaikaisen hallituksen puheenjohtaja 24. helmikuuta 1861. Myöhemmin vuonna 1862 hänestä tuli konfederaation armeijan prikaatikenraali ja hän muodosti oman sotilasyksikkönsä, jota johti rintamalla. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 9. syyskuuta 1863. Hän antautui Maconissa Georgiassa 20. huhtikuuta 1865.COBB, Howell (1815-1868), Biographical Dictionary of the United States Congress Sisällissodan jälkeen Cobb vastusti jälleenrakennusprosessia ja harjoitti lakia Maconissa. Hän kuoli New York Cityssä 9. lokakuuta 1868 ja hänet haudattiin Athensiin Georgiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Georgian osavaltion kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain valtiovarainministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Sibelius-laulukilpailu

Sibelius-laulukilpailu on Järvenpäässä järjestettävä kansainvälinen musiikkikilpailu, joka keskittyy liediin romantiikan ajasta tähän päivään. Kilpailun järjestävät Järvenpään kaupunki, Järvenpään Sibelius-Viikot ry ja Sibelius-Akatemia. ==2007== Ensimmäinen kilpailu järjestettiin lokakuussa 2007 Sibelius-Viikkojen yhteydessä. Kilpailuun pyrki alun perin 120 laulajaa, joista kilpailuun hyväksyttiin 29. Kilpailijoista 22 oli naisia ja 7 miehiä. Kilpailijat saivat olla korkeintaan 35 vuoden ikäisiä. Ensimmäiseen kilpailuun osallistujat olivat kotoisin Suomesta, Virosta, Ruotsista, Norjasta, Tanskasta ja Islannista. Kilpailun pääpalkinto oli 10 000 euroa, 2. sija 5 000 euroa ja 3. sija 2 500 euroa. # Annastiina Tahkola, mezzosopraano # Nicholas Söderlund, bassobaritoni # Sofia Kallio, sopraano ==2011== Toinen Sibelius-laulukilpailu järjestettiin lokakuussa 2011.Hedvig Paulig Sibelius-laulukilpailun voittoon, yle # Hedvig Paulig, sopraano # Annami Hylkilä, sopraano # Josefine Andersson, mezzosopraano == 2015 == Huhtikuussa 2015 järjestetyn kilpailun kärkisijat: # Aarne Pelkonen, baritoni # Erica Back, mezzosopraano # Hanna Rantala, sopraano ==Lähteet== * Helsingin Sanomat 28.10.2007 ja 1.2.2008 * Turun Sanomat 24.10.2007 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Kilpailun kotisivu Luokka:Suomalaiset laulukilpailut Luokka:Klassisen musiikin tapahtumat Suomessa Luokka:Järvenpään tapahtumat Luokka:Jean Sibelius
Nick Fry

Nick Fry (s. 29. kesäkuuta 1956 Epsom, Englanti, Iso-Britannia) on Mercedes Grand Prix -Formula 1 -tallin toimitusjohtajaAutotoday: Nicon Brawn-sopimus tehtiin jo ennen mersukauppaa sekä Hondan entinen tallipäällikkö ja Brawn GP:n entinen toimitusjohtaja. Fryn ura moottoriurheilun parissa alkoi vuonna 1977 kun hän pääsi harjoittelijana töihin Ford Motor Companylle. Työskenneltyään ensin myynnin ja markkinoinnin parissa, Fry siirtyi pian tuotekehitysosastolle tuotesuunnittelijaksi. Hän toimi suunnittelijana yli 12 vuoden ajan, jona aikana hän pääsi vaikuttamaan muun muassa Fordin Escort Cosworth- ja RS2000-mallien kehitykseen. Fry korvasi David Richardsin BAR-tallin tallipäällikkönä kauden 2004 päätteeksi oltuaan sitä ennen tallin palveluksessa vuodesta 2002 alkaen. Kaudeksi 2006 tallin nimi muuttui Hondaksi japanilaisyhtiön ostettua BAR-tallin osakkeet itselleen. Marraskuussa 2007 Fryn tilalle tallipäälliköksi siirtyi Ferrarilla vuodet 1997–2006 työskennellyt Ross Brawn, ja Fry jatkoi tallin toimitusjohtajana. Fry jatkoi toimitusjohtajan tehtävissä myös Hondan perillistallissa Brawn GP:ssä ja sen jälkeen Mercedes GP:ssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 1 -tallipäälliköt Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Charles Winthrop

Robert Charles Winthrop (12. toukokuuta 1809 – 16. marraskuuta 1894) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Winthrop istui Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1835–1840. Hänet valittiin Whig-puolueen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 1840 ja erosi 1842. Hänet valittiin samana vuonna uudelleen ja jatkoi vuoteen 1850. Winthrop toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1847–1849. Daniel Websterin tultua nimitetyksi ulkoministeriksi Winthrop nimitettiin jatkamaan senaatissa Websterin tilalla. Hän hävisi kongressivaalit 1851. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Artur Petrosjan

Artur Petrosjan (, s. 3. huhtikuuta 1971 Leninakan, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka pelasi kotimaansa lisäksi muun muassa useita vuosia Sveitsissä. Armenian maajoukkueessa hän pelasi 69 maaottelua vuosina 1992–2004 ja teki niissä 11 maalia, millä hän oli maajoukkueuransa lopussa Armenian maajoukkueen maalintekijätilaston ykkönen. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Armenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Armenialaiset jalkapallovalmentajat
Oskar Reponen

Oskar Toivo Reponen (14. elokuuta 1928 Viipuri – 31. lokakuuta 1997 Las Palmas, Kanariansaaret) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Reponen toimi uutistoimittajana ja sitten vapaana toimittajana ja kirjoitti muun muassa Seura- ja Nykyposti-lehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja, jotka käsittelivät etenkin parapsykologisia kysymyksiä. == Elämä ja ura == Reposen isä eversti Toivo Reponen palveli upseerina rannikkotykistössä, ja perhe joutui usein muuttamaan isän palveluspaikan vaihtuessa. Jatkosodan jälkeen perhe asettui Suomenlinnaan Helsinkiin. Reponen pääsi ylioppilaaksi ja valmistui sitten Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi. Hän harrasti urheilua, erityisesti juoksulajeja, ja saavutti HIFK:n viestijoukkueessa Suomen-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä vuosina 1950 ja 1951 sekä 4 × 800 metrin viestissä vuonna 1950. Hän myös kirjoitti Helsingin Sanomiin urheilujuttuja. 1950-luvun alkupuolella Reponen matkusti vaimonsa Tuulikin ja erään ystävänsä kanssa peukalokyydillä useissa Euroopan maissa. Palattuaan Suomeen 1954 hän aloitti toimittajanuransa ensin Suomen Tietotoimiston uutistoimittajana ja uutistenlukijana ja sitten Yleisradiossa Päivän peili -ohjelman toimittajana. 1988 ilmestynyt romaani Hypnoosimurha sai kansallista huomiota, ja sen mainittiin saattavan selittää Olof Palmen murhan olleen hypnoosimurha. Myös Reposen kirja Isä, minä elän (henkiyhteydestä kuolleeseen poikaan) sai huomiota mediassa. Reponen kuoli keuhkokuumeen aiheuttamaan sydämen pysähtymiseen talviasunnossaan Kanariansaarilla lokakuun lopulla 1997. == Teoksia == * Isä, minä elän : Svea Richnau, meedio. Tammi 1977 * * * Kaasukammion varjossa – suomalaiskohtaloita Stutthofin kuolemanleirillä, pohjana Lilly Millnerin haastattelu ja Veijo Johanssonin päiväkirja. Weilin+Göös 1980 * Hautasi on Odessassa. Tammi 1982 * Kostaja kuoleman takaa. Tammi 1983 * Kirottu talo. Tammi 1984 * * * Tuntematon painajainen. Karisto 1987 * Hypnoosimurhaaja. Karisto 1988 * Kannas liekeissä. Karisto 1990 * Sisulisä ja aavemaja, nuortenkirja. Karisto 1991 * Sisulisä ja vainajan viestit, nuortenkirja. Karisto 1993 * Isä, minä elän, osa 2: ympyrä sulkeutuu. Painokauko, Kurikka 1995 == Lähteet == * Oskar Reposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 29.12.1997 (Web archive-linkki) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Carl Zeiss

Carl Zeiss (11. syyskuuta 1816 Weimar – 3. joulukuuta 1888 Jena) oli saksalainen hienomekaanikko ja optiikkasuunnittelija, joka tunnetaan perustamastaan yrityksestä Carl Zeiss. Hän kehitti jossakin määrin linssien valmistusta, mikä edisti nykyaikaista linssien valmistusta. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Matti Almila

Matti Aksel Oskar Almila (vuoteen 1941 Alén, 20. heinäkuuta 1927 Helsinki - 25\. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja dekkarikirjailija. Almila oli Sanoma Osakeyhtiön eri lehtien pitkäaikainen toimittaja, joka käytti pakinoissaan nimimerkkiä Kai de Puu. Hänen poikansa on kapellimestari ja säveltäjä Atso Almila.@soalmila Twitter. 10.12.2015. == Teoksia == * Kultaa Kaunispäästä, jännitysromaani. Weilin+Göös 1973 * Vaaralliset sarjakuvat, rikosromaani. Weilin+Göös 1975 * Kuolema pyrkii vastaanotolle, rikosromaani. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1981 * Kolmen Sepän kaappaus, rikosromaani. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1982 * Airiston rysäys, rikosromaani. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1983 * Ruumis Ruotsin linjalla, rikosromaani. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1984 * Taksimatka Turuntietä. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1984 * Virtanen ja vihreän leski. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1985 * Itä on punainen, pakinoita. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1986 * Kukapa kuollutta kaipaisi, rikosromaani. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1987 * Marisan miehet : romaani rikoksesta ja rakkaudesta. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1988 * Juhla-albumi: sata vuotta kuumaa ja kylmää viestintää 1889–1989, tekijät Matti Almila ja Petri Enarvi. Helsingin Sanomat 1989 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Oleksi Lukaševytš

Oleksi Lukaševytš (, s. 11. tammikuuta 1977 Dnepropetrovsk) on ukrainalainen pituushyppääjä ja Euroopan-mestari vuodelta 2002. Hän voitti vuonna 2006 EM- pronssia, ja on ollut kerran olympialaisten sekä MM-kisojen neljäs pudottuaan viimeisellä kierroksella mitaleilta. Hän on myös voittanut kerran sisäratojen Euroopan-mestaruuden ja Universiadit. Lukaševytš asuu yhä syntymäkaupungissaan Dnipropetrovskissa. ==Saavutuksia== Vuosi Kilpailu Paikka Sijoitus 1996 Alle 20-v. MM-kilpailut Sydney, Australia kultaa 1997 Alle 23-v. EM-kilpailut Turku, Suomi pronssia 1998 Sisäratojen EM-kilpailut Valencia, Espanja kultaa 1999 Universiadit Palma de Mallorca, Espanja kultaa 2000 Sisäratojen EM- kilpailut Gent, Belgia neljäs 2000 Kesäolympialaiset Sydney, Australia neljäs 2001 MM-kilpailut Edmonton, Kanada kuudes 2002 Sisäratojen EM-kilpailut Wien, Itävalta neljäs 2002 EM-kilpailut München, Saksa kultaa 2002 Maailmancup Madrid, Espanja seitsemäs 2006 EM-kilpailut Göteborg, Ruotsi pronssia 2007 MM- kilpailut Osaka, Japani neljäs ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauluja rakkaudesta (Pepe Willbergin albumi)

Lauluja rakkaudesta on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 2006. Samannimisiä kokoelmalevyjä on muiltakin artisteilta. == Kappaleet == # Pepe & Paradise: # Pepe & Paradise: # # # # # Pepe & Paradise: # Pepe & Paradise: # Pepe & Paradise: # # # Pepe & Paradise: # Pepe & Paradise: # Pepe & Paradise: # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kokoelma- albumit Luokka:Pepe Willbergin albumit