EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Amadeus Lundberg

Juha Grigori Amadeus Lundberg (s. 29. maaliskuuta 1989 Helsinki)http://www.amadeuslundberg.com/5 on suomalainen laulaja. Hänet valittiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla tangokuninkaaksi vuonna 2009. Lundberg on julkaissut viisi pitkäsoittoa. == Ura == Amadeus Lundberg sai Tangomarkkinoiden superfinaalissa tuomaristolta 58/60 pistettä voittaen Kaija Lustilan kahdella pisteellä. Vuonna 2009 valittiin vain yksi tangokuninkaallinen. Lundberg sai opastusta laulamisessa oopperalaulaja ja muusikko Jyrki Niskaselta. Vuoden 2010 tammikuussa Amadeus Lundberg oli mukana Suomen euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Anastacia”, jolla hän sijoittui karsinnan finaalissa viidenneksi. Tammikuussa 2010 julkaistiin ensimmäinen albumi Amadeus. Tanssilava- ja ravintolaesiintymisten ohella Lundberg on konsertoinut monissa eri konserteissa, muun muassa Valon airueet -kiertueella ja Sielu soi -konserteissa sekä Sinitaivas-konserttikiertueilla (2009, 2011, 2012 ja 2013). Lokakuussa 2010 hän oli mukana Anneli Sarin kanssa yhteisessä musiikkinäytelmäteoksessa Taivaan portit, joka kiersi lukuisilla paikkakunnilla. Syksyllä 2013 ja keväällä 2014 Lundberg oli mukana Kari Tapio -muistokonserttikiertueella. Vuodesta 2011 alkaen Lundberg on tehnyt yhdessä Riku Niemi Orchestran konsertteja ja levyjä. Keväällä 2014 julkaistiin Jukka Kuoppamäen Lundbergille tekemä kappale ”Vain rakkaus”. Kesällä 2014 ilmestyi samanniminen albumi, joka tehtiin yhteistyössä Riku Niemi Orchestran kanssa. Riku Niemi toimi levyllä tuottajana ja sovittajana. Levyllä on mukana seitsemän Olavi Virran levyttämää kappaletta. Tangoja levyllä on kahdeksan. Amadeus Lundbergin ja Riku Niemi Orchestran Vain rakkaus -albumi nousi lopulta ykköseksi Suomen virallisella listalla syyskuussa 2014. Vuosina 2014 ja 2015 Amadeus Lundberg esiintyi Laulaja – Olavi Virta -musiikkinäytöksissä esittämässä Virran musiikkia. Näytökset menestyivät hyvin. Syksyllä 2015 Amadeus Lundberg julkaisi kolmannen albuminsa Puhu minulle rakkaudesta yhdessä Riku Niemi Orchestran kanssa. Niemi toimi levyn tuottajana. ==Perhe== Amadeus Lundbergin vanhemmat ovat laulaja Taisto Lundberg ja muun muassa Punaviesti- yhtyeessä esiintynyt laulaja Maarit Lundberg (o.s. Pesonen). Äidin isä oli vuorineuvos Juhani Pesonen. Lundbergin täti on laulaja Anneli Sari ja setä muusikko Feija Åkerlund. Lundberg oli naimisissa vuosina 2014–2020 Lara del Mar Sánchezin kanssa ja heillä on vuonna 2015 syntynyt poika. Amadeus Lundbergin sisar on viulisti Miritza Lundberg. ==Diskografia== ===Albumit=== * * * * Poika varjoisalta kujalta (2016) *Pyyhi tuuli kyyneleet (2018) ===Singlet=== * "Matador" (2009) * "Anastacia" (2010) * "Amado Mio" (2012) * "Vain rakkaus" (2014) * "Amor, amor, amor" (2014) * "Puhu minulle rakkaudesta" (2015) * "Poika varjoiselta kujalta" (2016) * "Kuka tekee joulun" (2016) * "Gipsy-sirkus" (2017) * "Minä rakastan" (2018) * "Saat mun rummut soimaan" (2018) * "Miksi ovet ei aukene meille" (2018) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * MagnumLive: Amadeus Lundberg Luokka:Tangokuninkaat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen romanit
Islanti olympialaisissa

Islanti osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tukholman kesäolympialaisissa 1912, jolloin maa oli vielä osa Tanskaa. Olympiahistorioitsijat ovat kuitenkin katsoneet että Islanti osallistui Tukholman kisoihin omalla joukkueellaan. Seuraavat neljät kesäolympialaiset maa jätti väliin, mutta palasi itsenäisenä valtiona Berliinin vuoden 1936 olympialaisiin, ja on sen jälkeen osallistunut jokaisiin kesäolympiakisoihin. Mitaleille asti islantilaiset ovat selviytyneet neljästi: yleisurheilusta maa on saavuttanut yhden hopean ja yhden pronssin, judosta yhden pronssin ja käsipallosta yhden hopeamitalin. Talviolympialaisiin maa on osallistunut Sankt Moritzin vuoden 1948 kisoista lähtien, Sapporon vuoden 1972 olympialaisia lukuun ottamatta. Olympiamitaleille Islannin edustajat eivät talvikisoissa ole kuitenkaan yltäneet. Paras sijoitus on miesten 4×10 kilometrin hiihtoviestijoukkueen 11. sija Oslossa 1952. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *
Judo kesäolympialaisissa 1980

Moskovan olympialaisissa 1980 kilpailtiin judossa seitsemässä miesten painoluokassa ja avoimessa luokassa. Kilpailut järjestettiin Lužniki- urheilupalatsissa 27. heinäkuuta – 2. elokuuta 1980.} ==Mitalistit== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 60 kg Thierry Rey José Rodríguez Arambi Emiž Tibor Kincses 65 kg Nikolai Soloduhin Tsendiin Damdin Ilijan Nedkov Janusz Pawłowski 71 kg Ezio Gamba Neil Adams Ravdangiin Davaadalai Karl-Heinz Lehmann 78 kg Šota Kabareli Juan Ferrer Harald Heinke Bernard Tchoullouyan 86 kg Jürg Röthlisberger Isaac Azcuy Detlef Ultsch Aleksandrs Jackevičs 95 kg Robert Van de Walle Tengiz Kubuluri Dietmar Lorenz Henk Numan Yli 95 kg Angelo Parisi Dimitar Zaprjanov Radomir Kovačević Vladimír Kocman Avoin luokka Dietmar Lorenz Angelo Parisi Arthur Mapp András Ozsvár ==Mitalitaulukko== 1 2 1 2 5 2 2 1 1 4 3 1 0 4 5 4 1 0 0 1 4 1 0 0 1 4 1 0 0 1 7 0 3 0 3 8 0 1 1 2 8 0 1 1 2 8 0 1 1 2 11 0 0 2 2 12 0 0 1 1 12 0 0 1 1 12 0 0 1 1 12 0 0 1 1 == Lähteet == Luokka:Kesäolympialaiset 1980 1980
Logi Eldon Geirsson

Logi Eldon Geirsson (s. 10. lokakuuta 1982 Reykjavik) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa on saksalainen TBV Lemgo, jota hän on edustanut vuodesta 2004. Logi oli Islannin maajoukkueen pelaajana sen voittaessa olympiahopeaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008. ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu *Profiili Sports Reference LLC. Luokka:Islantilaiset käsipalloilijat Luokka:Islantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sverre Andreas Jakobsson

Sverre Andreas Jakobsson (s. 8. helmikuuta 1977 Oslo, Norjahttp://www.vfl- gummersbach.de/index2.php?template=saison_0607&action;=spieler_info&spieler;_id=31 ) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Vuodesta 2006 lähtien hän on pelannut saksalaisessa VfL Gummersbachissa. Hän kuului Islannin maajoukkueeseen sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008. ==Lähteet== *Henkilökuva VfL Gummersbach -seuran sivustolla *Profiili VfL Gummersbach -seuran sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Islantilaiset käsipalloilijat Luokka:Islantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guðjón Valur Sigurðsson

Guðjón Valur Sigurðsson (s. 8. elokuuta 1979 Reykjavik) on islantilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän on pelannut islantilaisissa, saksalaisissa ja tanskalaisissa seurajoukkueissa. Hän kuului Islannin maajoukkueeseen sen voittaessa historiallisen hopeamitalin Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Ateenassa 2004 Islanti oli yhdeksäs. Lisäksi hän saavutti Islannin joukkueessa EM-pronssia vuonna 2010. Vuoden 2012 EM- kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi vasemmaksi laitapelaajaksi.http://www.ehf-euro.com/Singe- News.2275.0.html?&tx;_ttnews%5btt_news%5d=8041&cHash;=4c27cee62522ab202ff36d0dc8c3b3b3# == Saavutuksia == * Olympiahopeaa Peking 2008 * EM-hopeaa 2010 * EHF Cupin voittaja 2005 == Lähteet == * Guðjón Valur Sigurðsson Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili VfL Gummersbach -seuran sivustolla === Viitteet === Luokka:Islantilaiset käsipalloilijat Luokka:Islantilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Evil Invaders

Evil Invaders on speed/thrash metal -yhtye Razorin toinen studioalbumi vuodelta 1985. == Kappalelista == # Nowhere Fast – 4:33 # Cross Me Fool – 3:13 # Legacy of Doom – 3:22 # Evil Invaders – 3:49 # Iron Hammer – 3:38 # Instant Death – 2:57 # Cut Throat – 4:11 # Speed Merchants – 3:45 # Tortured Skull – 5:35 # Thrash Dance – 3:20 == Albumin Kuvitus == http://ecx.images- amazon.com/images/I/41XX7AE26QL._SL500_AA240_.jpg == Kokoonpano == * Stace McLaren – laulu * Dave Carlo – kitara * Mike Campagnolo – basso * Mike Embro – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Razorin albumit
Petrus Laestadius

Petrus Laestadius (9. helmikuuta 1802 Arjeplog, Ruotsi – 6. elokuuta 1841 Vibyggerå, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja lähetyssaarnaaja. Lähetyssaarnaajana Laestadius toimi Ruotsin Lapissa saamelaisten keskuudessa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, s. 166 Petrus Laestadiuksen vanhemmat olivat Carl Laestadius (1746–1832) ja Anna Magdalena Johansdotter (1759–1824). Hän oli Lars Levi Laestadiuksen nuorempi veli. Petrus Laestadius valmistui ylioppilaaksi vuonna 1820 Uppsalassa ja sai pappisvihkimyksen vuonna 1825 Härnösandissa. Maisteriksi hän valmistui 1926. Laestadius toimi Lapissa lähetyssaarnaajana vuosina 1827–1832. Vibyggerån kirkkoherrana hän toimi vuodesta 1837. Hänen ehdotuksensa oli Ruotsin Lapin kirkollisten olojen järjestelyn pohjana. Petrus Laestadius kuoli vuonna 1841 ennen kuin lestadiolainen heräys alkoi. ==Julkaisuja== *Journal af Petrus L., för första året af hans tjenstgöring såsom missionaire i Lappmarken, 1831 * Fortsättning af Journalen öfver missionsresor i Lappmarken, innefattande åren 1828–1832, 1833 * Tankar om fattigdomen och fattigvården i Sverige, 1840 ==Lähteet== Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1841 kuolleet
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005 järjestettiin Kairossa, Egyptissä 8.–11. syyskuuta 2005. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa sekä avoimet luokat.} Kisojen menestynein maa oli 11 mitalia kerännyt Japani (3 kultaa, 5 hopeaa, 3 pronssia). ==Mitalistit== ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 60 kg Craig Fallon Ludwig Paischer Cho Nam-Suk Nijat Šikalizade 66 kg João Derly Masato Uchishiba Arash Miresmaili Miklós Ungvári 73 kg Ákos Braun Francesco Bruyere Kiyoshi Uematsu Hennadi Bilodid 81 kg Guillaume Elmont Abderahmane Benamadi Takashi Ono Roman Hontjuk 90 kg Hiroshi Izumi Ilias Iliadis Mark Huizinga Andrei Kazusenok 100 kg Keiji Suzuki Vitali Bubon Dmitri Kabanov Luciano Corrêa Yli 100 kg Aleksandr Mihailin Yasuyuki Muneta Pierre Robin Laša Gujejiani Avoin luokka Dennis van der Geest Tamerlan Tmenov Juri Rybak Yohei Takai ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Yanet Bermoy Frédérique Jossinet Alina Alexandra Dumitru Soraya Haddad 52 kg Li Ying Yuki Yokosawa An Kum-Ae Telma Monteiro 57 kg Kye Sun-Hui Yvonne Bönisch Sabrina Filzmoser Khishigbatyn Erdenet-Od 63 kg Lucie Decosse Ayumi Tanimoto Driulis González Urška Žolnir 70 kg Edith Bosch Gévrise Emane Catherine Jacques Rasa Sraka 78 kg Yurisel Laborde Sae Nakazawa Claudia Zwiers Céline Lebrun Yli 78 kg Tong Wen Karina Bryant Anne-Sophie Mondière Maki Tsukada Avoin luokka Midori Shintani Karina Bryant Carola Uilenhoed Anne-Sophie Mondière ==Mitalitaulukko== 1 3 5 3 11 2 3 0 3 6 3 2 0 1 3 4 2 0 0 2 5 1 2 4 7 6 1 2 0 3 7 1 1 1 3 8 1 0 1 2 8 1 0 1 2 8 1 0 1 2 11 0 1 2 3 12 0 1 1 2 12 0 1 1 2 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 17 0 0 2 2 17 0 0 2 2 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 0 0 1 1 19 Yhteensä 16 16 32 64 == Lähteet == Luokka:Egyptin urheilu Luokka:Vuoden 2005 urheilu Luokka:Egyptin tapahtumat Luokka:Judon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Kairon urheilu
Uskonnonpedagoginen instituutti

Uskonnonpedagoginen instituutti on yhdessä Seurakuntaopiston lapsityön instituutin kanssa osa Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston työelämän kehittämispalveluita. Uskonnonpedagogisen Instituutin tehtävänä tukea ja edistää koulujen uskonnonopetusta. Sen toimintaa ovat uskontoa opettavien luokan- ja aineenopettajien täydennyskoulutus sekä koulumaailmaan liittyvät asiantuntijapalvelut, materiaalituotanto, tilauskoulutukset ja hankkeet. Uskonnonpedagoginen instituutti perustettiin 1980-luvun puolivälissä tukemaan uskontoa opettavia luokan- ja aineenopettajia. Silloin havaittiin tarve kehittää uskonnonopetuksen valmiuksia ja sisältöjä tarjoamalla opettajille täydennyskoulutusta ja tuottamalla tarvittavaa materiaalia. Toiminnan esikuvana oli saksalainen malli, jossa uskonnonpedagogiset instituutit harjoittavat opettajien perus- ja täydennyskoulutusta. Uskonnonpedagoginen instituutti on ollut tuomassa maahan ja kehittämässä uusia uskonnonopetuksen menetelmiä, joita ovat esimerkiksi Godly Play, Raamatturäppi ja Lattiakuvat. Uskonnonpedagoginen instituutti tekee yhteistyötä yliopistojen teologisten ja kasvatustieteellisten tiedekuntien, Kirkkohallituksen sekä uskonnonpedagogiikan alalla toimivien asiantuntija- ja ammattijärjestöjen kanssa niin kotimaassa kuin kansainvälisestikin. ==Aiheesta muualla== * Seurakuntaopiston kotisivut * Uskonnonpedagogisen instituutin oppimateriaalipankki * Godly Play -menetelmän kotisivut * Raamatturäppi -menetelmän kotisivut Luokka:Suomen koulutus Luokka:Uskonto Järvenpäässä
Sami Ahola

Sami Ahola (s. 5. marraskuuta 1968) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti pääsarjatasolla Pattijoen Urheilijoita, Kiteen Palloa ja Oulun Lippoa. Ahola on pelannut miesten Superpesiksen runkosarjassa 422 ottelua ja on lyönyt 958 juoksua. Hän on voittanut lyöjäkuninkuuden neljästi (1996–1999) ja pelannut Itä–Länsi-ottelussa kuusi kertaa. Aholalla on kolme Suomen mestaruutta (1999, 2000, 2008), neljä hopeaa (1997, 2001, 2002, 2006) ja yksi pronssi (1998). == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-kultaa: 1999, 2000, 2008 * 4 SM- hopeaa: 1997, 2001, 2002, 2006 * 1 SM-pronssi: 1998 * 6 Itä-Länsi-ottelua: 1994, 1996-2000 * Superpesiksen lyöjäkuningas (4): 1996, 1997, 1998, 1999 * Vuoden jokeri (5): 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden_jokerit/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pasi Pirinen (pesäpalloilija)

Pasi Pirinen (s. 16. elokuuta 1969) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Ulkopelissä Pirisen pelipaikka oli kakkospolttaja. Pirinen pelasi pääsarjatasolla 23 kautta edustaen koko uransa Kiteen Palloa (vuoteen 1989 Kiteen Urheilijat). Pirinen voitti kolme SM-kultaa, 3 SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi 13 kertaa. Pirinen oli kaikkien aikojen kärkilyöntitilaston kärjessä 2004–2017. Hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi kausilla 1999 ja 2000. Pirisen veli Ville Pirinen on palkittu sarjakuvataiteilija ja muusikko. == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-kultaa: 1999, 2000, 2005 * 3 SM-hopeaa: 1997, 2001, 2004 * 1 SM- pronssi: 1998 * 13 Itä-Länsi-ottelua: 1988, 1993-2003, 2009 ** Kentän paras: 1999, 2009 * Superpesiksen kuukauden pelaaja: kesäkuu 2009 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/kuukauden_pelaajat/ * Vuoden pesäpalloilija (2): 1999, 2000 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ * Kultainen räpylä (3): 1994, 1996, 2000 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/pelaajien_valinnat/ == Katso myös == * Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sami Joukainen

Sami Joukainen (s. 23. toukokuuta 1973 Eskilstuna, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Joukainen edusti viimeksi kaudella 2017 Superpesiksessä pelannutta Kankaanpään Mailaa. Hänen roolinsa oli lyöjäjokeri. Joukainen on Superpesiksen kaikkien aikojen eniten juoksuja lyönyt pelaaja ja johtaa myös kaikkien aikojen tehotilastoa. Itä-Länsi-ottelussa hän on pelannut 11 kertaa ja on voittanut kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. == Pääsarjaura == Joukainen aloitti pääsarjauransa Riihimäen Pallonlyöjissä 1993–1994, ja on sen jälkeen edustanut Superpesiksessä Hyvinkään Tahkoa (1996–1997), Juvan Palloa (1998), Imatran Pallo-Veikkoja (2000), Puijon Pesistä (2002–2005), Kiteen Palloa (2006, 2016), Kouvolan Pallonlyöjiä (2007–2013) ja Joensuun Mailaa (2014–2015).http://www.pesis.fi/@Bin/16021383/Joukainen+Sami.xlsx Ykköspesiksessä hän on pelannut Haminan Palloilijoissa 1995, kuopiolaisseura Kelta-Mustissa 1999 sekä Puijon Pesiksessä 2001. Joukainen löi ensimmäisessä superpesisottelussaan syntymäpäivänään 23. toukokuuta 1993 yhden kunnarin ja neljä tavallista juoksua pelatessaan Riihimäen Pallonlyöjien riveissä Muhoksen Ponkilassa Muhoksen Pallo-Salamia vastaan. Sami Joukainen oli jo kaudella 2009 Superpesiksen neljänneksi vanhin pelaaja. Hän on voittanut Superpesiksen lyöjäkuninkuuden neljästi kausilla 2003–2005 ja 2010. Hänen hallussaan oli kaudelta 2004 yhden kauden aikana lyötyjen juoksujen ennätys 6+97 juoksua. Ennätyksen rikkoi Jukka-Pekka Vainionpää kaudella 2014. Heinäkuussa 2013 Joukainen nousi Superpesiksen kaikkien aikojen lyöjäkuninkaaksi ohi Simo Eerikäisen ja kesäkuussa 2016 myös kaikkien aikojen tehotilaston kärkeen ohi Simo Eerikäisen. Joukainen sai kesäkuun alussa 2015 niskanikaman valtimotukoksen ja aivoinfarktin, joista kuitenkin toipui ja palasi pelaamaan kaudella 2016. Joukaisen kasvattajaseura on Hämeenlinnan Paukku. == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-hopeaa: 1996, 2009, 2010 * 2 SM- pronssia: 2014, 2015 * 11 Itä-Länsi-ottelua: 1996, 2003-2006, 2008-2013 * Superpesiksen lyöjäkuningas (4): 2003, 2004, 2005, 2010 * Vuoden jokeri (3): 1993, 2004, 2005 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat- pelaajat-kausittain/vuoden_jokerit/ * Superpesiksen kuukauden pelaaja (1): elokuu 2010 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/kuukauden_pelaajat/ == Katso myös == * Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teemu Haataja

Teemu Haataja (s. 5. syyskuuta 1974) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Parhaina kausinaan hänet tunnettiin Superpesiksessä todellisena huippuetenijänä. Haataja oli myös yksi harvoista huippuetenijöistä, jotka eivät syöksyneet pesälle. Haataja voitti Superpesiksen etenijätilaston vuonna 2003 59 tuodulla juoksulla. Haataja voitti myös Superpesiksen kärkilyöntitilaston vuonna 2002. == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-hopeaa: 1993, 1998, 1999 * 2 SM-pronssia: 2003, 2006 * 11 Itä-Länsi-ottelua: 1992, 1995, 1997, 2000-2007 ** Kentän paras: 2002 * Superpesiksen etenijäkuningas: 2003 * Superpesiksen kärkilyöntikuningas: 2002 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/parhaat- karkilyojat-kausittain/ == Katso myös == * Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi- ottelua pelanneista pesäpalloilijoista ==Lähteet== * http://www.bittilahde.fi/cgi- bin/tilastot/tilasto2.py?data=14-1-1&tilasto;=Etenijätilasto * http://www.bittilahde.fi/cgi- bin/tilastot/tilasto2.py?data=13-1-1&tilasto;=Kärkilyöntitilasto ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leopoldo Galtieri

Leopoldo Fortunato Galtieri Castelli (15. heinäkuuta 1926 – 12. tammikuuta 2003) oli argentiinalainen kenraali, maata hallinneen sotilasjuntan keskeinen jäsen ja maansa 45. presidentti. Hän aloitti Falklandin sodan. == Elämä ja ura == Galtier syntyi Caseiras-nimisessä Buenos Airesin lähiössä. Galtierin vanhemmat olivat köyhiä italialaisia maahanmuuttajia. Hänen sotilasuransa alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän värväytyi sotilaskouluun opiskelemaan pioneerijoukkojen upseeriksi. Hän opiskeli rakennustekniikkaa ja eteni samaan aikaan sekä akateemisella että siviiliuralla. Vuonna 1958 hänestä tuli sotakorkeakoulun professori. Hän nousi prikaatikenraaliksi 1972. Galtieri nousi Argentiinan presidentiksi 22. joulukuuta 1981. Hän oli jo kolmas saman vuoden aikana presidentin virkaa toimittaneista sotilasjohtajista. Häntä edeltävä Roberto Eduardo Viola oli hallinnut maata vain muutamien kuukausien ajan. Toisin kuin kaksi edeltäjäänsä, Galtieri säilytti asemansa juntan jäsenenä ja maavoimien ylipäällikkönä myös presidenttikautensa aikana. Galtierin hallinnon suosio oli heikko ja argentiinalaiset osoittivat mieltään sotilasjunttaa vastaan. Galtieri yritti vahvistaa asemaansa valtaamalla Falklandinsaaret huhtikuussa 1982. Sotilasjuntta piti Yhdistynyttä kuningaskuntaa liian heikkona käymään sotaa Argentiinaa vastaan. Margaret Thatcherin johtama hallitus päätti kuitenkin vallata saaret takaisin. Sota oli ohi kahdessa kuukaudessa. Galtieri ilmoitti erostaan televisiopuheessa 15. kesäkuuta ja kolme päivää myöhemmin hänen kautensa oli virallisesti ohi. Galtieri vetäytyi maaseudulle vahvasti vartioituun asuntoonsa, jossa hän vietti seuraavat 18 kuukautta. Sillä välin demokratia palautui Argentiinaan. Sen jälkeen Galtieria syytettiin rikkomuksista ihmisoikeuksista vastaan. Hänet tuomittiin vankeuteen, mutta 1989 presidentti Carlos Menem armahti hänet. Viimeisenä elinvuonnaan Galtieria syytettiin uusista sotilasjuntan aikaisista 1970-luvun lopun rikoksista, mutta terveyssyistä hänen pidätyksensä vaihdettiin kotiarestiksi. == Lähteet == Luokka:Argentiinan presidentit Luokka:Argentiinalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Diktaattorit
Metal (albumi)

__NOTOC__ Metal on Annihilatorin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2007. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ;Japanin bonusraita # * == Kokoonpano == * Dave Padden – laulu * Jeff Waters – kitarat, basso, laulu kappaleessa "Operation Annihilation" * Mike Mangini – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Blabbermouth: Blabbermouth: CD review * Imperiumi: 7/10 * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Annihilatorin albumit
Darwyn Cooke

Darwyn Grant Cooke (16. marraskuuta 1962 Toronto, OntarioComic creator Darwyn Cooke Lambiek. Viitattu 12.7.2009. – 14. toukokuuta 2016 Florida, Yhdysvallat) oli kanadalainen Eisner-palkittu sarjakuvakäsikirjoittaja, sarjakuvapiirtäjä ja animaattori, joka tunnetaan parhaiten työstään DC- kustantamon sarjakuvien parissa. Hän oli tekemässä muun muassa sarjakuvia DC: The New Frontier, Kissanainen ja The Spirit. Cooke työskenteli myös animaatioiden parissa tehden muun muassa storyboardeja 1990-luvun animaatiosarjoihin Batman ja Teräsmies. Lisäksi hän käsikirjoitti jaksoja Justice League Unlimitediin ja oli mukana käsikirjoittamassa The New Frontier -sarjakuvaansa perustuvaa animaatioelokuvaa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama (2008). Cooke kuoli 53-vuotiaana syöpään kotonaan Yhdysvaltain Floridassa 14. toukokuuta 2016. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Kanadalaiset animaattorit Luokka:Eisner-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Ikuinen rakkaus (vuoden 2004 elokuva)

Ikuinen rakkaus (Enduring Love) on Roger Michellin ohjaama englantilainen psykologinen trilleri vuodelta 2004. Elokuva perustuu Ian McEwanin samannimiseen romaaniin. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 2004 brittiläiset elokuvat Luokka:Roger Michellin ohjaamat elokuvat
Manitoban varakuvernööri

Manitoban varakuvernööri on Brittiläisen kansainyhteisön monarkin (tällä hetkellä Elisabet II) edustaja Manitoban provinssissa Kanadassa. Kanadan pääministeri Stephen Harper nimitti nykyisen varakuvernöörin Philip S. Leen virkaan 19. kesäkuuta 2009, hän lausui virkavalansa 1. heinäkuuta. Varakuvernöörin nimittää Kanadan kenraalikuvernööri pääministerin ehdotuksesta neuvoteltuaan nimityksestä provinssin pääministerin kanssa. Kauden pituudeksi on Kanadan perustuslaissa määritelty viisi vuotta, mutta kenraalikuvernööri voi pääministerin pyynnöstä jatkaa kautta. Varakuvernöörin tehtävät ovat lähinnä edustuksellisia. Hänen tehtäviinsä kuuluu myös jakaa useita palkintoja ja tunnustuksia kansalaisille. Hänestä tulee automaattisesti Order of Manitoban kansleri ja seremoniallisesti nimittää uudet jäsenet. == Historia == Manitoban varakuvernöörin virka perustettiin vuonna 1870 jolloin Manitoban provinssi luotiin ja liittyi osaksi Kanadan valtioliittoa. Varakuvernöörinä on toiminut 24 henkilöä viran perustamisesta lähtien, joiden joukossa provinssin ensimmäinen naispuolinen varakuvernööri Pearl McGonigal ja ensimmäinen métis varakuvernööri W. Yvon Dumont. Vuosina 1870–1876 varakuvernöörin vastuualueeseen Manitoban lisäksi kuului Luoteisterritoriot. Vuosina 1876–1905 vastuualueeseen kuului Manitoba ja Keewatinin hallintoalue ==Luettelo Manitoban varakuvernööreistä== Varakuvernööri Virka-aika Adams George Archibald 1870-1872 (*) Alexander Morris 1872-1877 Joseph Edouard Cauchon 1877-1882 James Cox Aikins 1882-1888 John Christian Schultz 1888-1895 James Colebrooke Patterson 1895-1900 Daniel Hunter McMillan 1900-1911 Douglas Colin Cameron 1911-1916 James Albert Manning Aikins 1916-1926 Theodore Arthur Burrows 1926-1929 James Duncan McGregor 1929-1934 William Johnston Tupper 1934-1940 Roland Fairbairn McWilliams 1940-1953 John Stewart McDiarmid 1953-1960 Errick French Willis 1960-1965 Richard Spink Bowles 1965-1970 William John McKeag 1970-1976 Francis Lawrence Jobin 1976-1981 Pearl McGonigal 1981-1986 George Johnson 1986-1993 W. Yvon Dumont 1993-1999 Peter M. Liba 1999-2004 John Harvard 2004-2009 Philip Lee 2009- (*) Francis Godschall Johnson nimitettiin varakuvernööriksi 9. huhtikuuta 1872, mutta nimitys peruttiin ennen virkavalan suorittamista. Joissakin lähteissä hänen nimensä on mukana listoilla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Manitoban varakuvernöörin kotisivut , Luokka:Manitoba Luokka:Kanadan politiikka
Gerhard Müller (terroristi)

Gerhard Müller (s. 1948) oli saksalaisen terroristijärjestö Punaisen armeijakunnan jäsen. Müller syntyi Saksin osavaltiossa Itä-Saksassa 1948. Hän muutti vanhempiensa mukana Länsi-Saksaan 1955. Rikollisuransa hän aloitti nuorisorikollisena ja hänet tuomittiin vuoden vankeuteen useista eri rikkomuksista. Vapauduttuaan hän teki hanttihommia ja myöhemmin osallistui kommunistien opiskelijajärjestötoimintaan. Müller liittyi punaiseen armeijakuntaan 1971. Hänet vangittiin yhdessä Ulrike Meinhofin kanssa 15. kesäkuuta 1972. Hän toimi todistajana Punaisen armeijakunnan ns. Stammheimin oikeudenkäynnissä. Mahdollisesti siitä syystä hänet itsensä vapautettiin syytteestä, jonka mukaan hän oli murhannut tai osallistunut pidättävän poliisimiehen murhaan lokakuussa 1971. Maaliskuussa 1975 hänet tuomittiin 10 vuoden vankeuteen ja hän vapautui 6 ja puolen vuoden jälkeen. Hän muutti todennäköisesti Yhdysvaltoihin. Luokka:Saksalaiset terroristit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tini – seitsemäs veli

Tini – seitsemäs veli (A hetedik testvér) on unkarilainen animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 1995. == Näyttelijät == ===Englanti=== ===Suomi=== * Suomenkielisen version ääniohjasi Ira Carpelan. == Soundtrack == * "Music" * "Gib nicht auf" * "Unsere Familie ist die Beste" * "Gefahr liegt in der Luft" * "Wehre Dich" == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 elokuvat Luokka:Unkarilaiset animaatioelokuvat
Lamberto Leoni

Lamberto Leoni (s. 24. toukokuuta 1953 Argenta) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1977–1978. Hän pääsi mukaan kilpailuun vain Argentiinan GP:ssä 1978, jossa hän keskeytti. Hän ei saavuttanut pisteitä. Leoni kilpaili myös Formula 3- ja Formula 2 -sarjoissa. Hän siirtyi myöhemmin Formula 3000 -luokkaan, missä hän kilpaili omalla First Racing -autollaan vuonna 1987. Tiimi yritti myöhemmin mukaan F1-sarjaan huonolla menestyksellä, kun tallin autolla ei ajettu yhtään osakilpailua. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Les Leston

Alfred Lazarus Fingleston, paremmin tunnettu nimellä Les Leston (16. joulukuuta 1920 Bulwell, Nottinghamshire – 13. toukokuuta 2012), oli brittiläinen moottoriurheilija, joka ajoi kolme Formula 1 -osakilpailua. Leston voitti Britannian Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1954. Hän voitti myös Luxemburgin GP:n vuonna 1952. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1956–1957. Hän keskeytti kahdesti ja karsiutui kerran eikä päässyt kertaakaan pisteille. Leston kuoli 91-vuotiaana toukokuussa 2012. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Harmaavihermesikko

Harmaavihermesikko (Lichmera indistincta) on Australiassa Papua-Uudessa- Guineassa ja Indonesiassa tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan harmaavihermesikko on 12-16 cm. Selästään ja päästään laji on oliivinruskea. Koiraalla on pieni keltainen täplä silmän takana ja naaraan kurkku on keltainen.. Siivet ovat harmaavihermesikolla oliivinvihreät. Vatsa on vaalean ruskehtavan harmaa. Nuoret linnut ovat aikuisia kelertävämpiä väritykseltään. Lajin nokka on pitkä ja hieman alaspäin kaartuva. Harmaavihermesikko muistuttaa ulkonäöltään tuhkamesikkoa (Myzomela obscura), mutta on sitä vaaleampi. == Levinneisyys ja elinympäristö == Harmaavihermesikkoa tavataan Australiasta, Papua-Uudesta-Guineasta ja Indonesiasta Balilta ja Arusaarilta. Australiassa lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Australian eteläosista Pohjoisterritorion, Queenslandin ja Uuden Etelä- Walesin kautta Victorian osavaltioon. Harmaavihermesikot elävät monenlaisissa elinympäristöissä. Laji tavataan niin mangrove- ja monsuunimetsissä ja muissa tiheissä metsissä, kuin myös suolaisilla suomailla, matalissa tiheissä pensaikoissa ja avoimilla nummilla. Yleensä lajia tavataan alankomailla, mutta siitä on havaintoja aina 2 600 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevissa metsissä. == Ravinto == Harmaavihermesikot syövät kukkien mettä ja hyönteisiä. Ravintonsa ne etsivät puista ja pensaista. Lintu muodostaa ruokaillessaan usein sekaparvia muiden mesikkolajien kanssa. == Lisääntyminen == Harmaavihermesikon lisääntymiskausi kestää pohjoisessa toukokuusta marraskuulle ja etelämpänä kesäkuusta helmikuulle. Koiraat ilmoittavat pesimäreviirinsä laulamalla korkeissa puissa ja vahtivat muita lintuja naaraan rakentaessa pesää. Pesä rakennetaan puun kuoresta ja ruohoista ja sidotaan yhteen hämähäkinseitin avulla. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita vain se hautoo. == Lähteet == Luokka:Mesikot
Christophe Kern

Christophe Kern (s. 18. tammikuuta 1981 Wissembourg, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2003–2014. Hän aloitti ammattilaisuransa Brioches La Boulangère -joukkueessa vuonna 2003, ja jatkoi nimensä Bouygues Télécomiksi vaihtaneessa tallissa vuoteen 2006. Edustettuaan kaksi kautta sekä Crédit Agricolea että Cofidista hän palasi 2011 alkuperäiseen talliinsa, uudelta nimeltään Team Europcar, ja edusti sitä uransa loppuun. Kern saavutti pronssia MM-kilpailujen junioreiden maantieajossa Veronassa 1999. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Damiano Cunegolle 37 sekuntia. Vuonna 2002 hän voitti Liège–Bastogne–Liège-kilpailun alle 23-vuotiaiden sarjan ja GP Rudy Dhaenens -ajon. Vuonna 2004 hän voitti Tour de l'Avenir -kilpailun kuudennen etapin. Kern sijoittui Italian ympäriajossa 2007 kolmanneksi kuudennella etapilla. Espanjan ympäriajossa 2008 hän oli mäkikirikilpailussa toinen. Ranskan ympäriajossa 2009 hän sijoittui Andorraan päättyneellä seitsemännellä etapilla Brice Feillun jälkeen toiseksi. Vuoden 2011 Critérium du Dauphiné -kilpailussa hän voitti viidennen etapin ja oli kokonaiskilpailussa kuudes. Hän voitti samana vuonna Ranskan aika- ajomestaruuden. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
I’m Sorry, I’ll Read That Again

I'm Sorry, I'll Read that Again (usein lyhennettynä ISIRTA) on BBC:n tuottama radiokomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. huhtikuuta 1964, ja viimeinen 24. joulukuuta 1973. Vuonna 1989 tehtiin lisäksi 25-vuotisjuhlajakso, joka mukaan lukien jaksoja tehtiin kaikkiaan 104 kappaletta. Sarjassa esiintyivät Tim Brooke-Taylor, John Cleese, Graeme Garden, David Hatch, Jo Kendall ja Bill Oddie. I'm Sorry, I'll Read that Againin spin-offina syntyi 1972 alkanut radiovisailu I'm Sorry I Haven't a Clue. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset radio-ohjelmat
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten 110 m aitajuoksu

Miesten 110 metrin aitajuoksu Kesäolympialaisissa 1896 käytiin 7. - 10\. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui kahdeksan urheilijaa, jotka jaettiin kahteen neljän juoksijan erään. Eristä kaksi parasta pääsivät finaaliin. == Tulokset == === Ensimmäinen kierros === ==== 1. erä ==== Sija Nimi Maa Aika 1 Grantley Goulding 18.4 s 2 Frantz Reichel Ei tiedossa 3 Alojz Sokol Ei tiedossa 4 Anastasios Andreou Ei tiedossa Sokol kompastui viimeiseen aitaan, joten Reichel ohitti hänet viime metreillä. ==== 2. erä ==== Sija Nimi Maa Aika 1 Thomas Curtis 18.4 s 2 William Hoyt Ei tiedossa 3-4 Kurt Dörry Ei tiedossa 3-4 Athanasios Skaltsogiannis Ei tiedossa Ei ole selvillä, pääsikö Dörry vai Skaltsogiannis maaliin ensin. === Finaali === Sija Nimi Maa Aika 1 Thomas Curtis 17.6 s 2 Grantley Goulding 17.6 s – William Hoyt DNS – Frantz Reichel DNS Finaaliin osallistui vain kaksi kilpailijaa, koska Reichel oli Albin Lermusiauxin apulaisena maratonilla ja Hoyt valmistautui seiväshyppykilpailuun. Goulding johti parempana aitojana kisaa aina viimeiselle aidalle saakka, mutta Curtis kiri hänen ohitseen ennen maalia. ==Lähteet== 110 m aitajuoksu 1896
Lasten Eurovision laulukilpailu 2010

Lasten Eurovision laulukilpailu 2010 järjestettiin Minskissä Valko-Venäjällä Minsk-Arenalla 20. marraskuuta 2010. Kilpailun voitti Armenian Vladimir Arzumanyan kappaleella Mama. == Osallistujat == Maa Kieli Esittäjä Laulu Suomennos Sijoitus Pisteet hollanti, englanti Senna & Anna My Family 9\. 52 armenia Vladimir Arzumanyan Mama Äiti 1. 120 hollanti, englanti Jill & Lauren Get Up! 7\. 61 kuvitteellinen kieli, georgia Mariam Kakhelishvili Mari-Dari 4\. 109 latvia Šarlote Lēnmane Viva la Dance Kauan eläköön tanssi 10. 51 liettua Bartas Oki-Doki 6\. 67 makedonia Anja Veterova Eooo, eooo 12\. 38 englanti, malta Nicole Azzopardi Knock Knock! Boom Boom! 13\. 35 romania, englanti Ştefănel Roşcovan AlliBaba 8\. 54 ruotsi Josefine Ridell Allt jag vill ha Kaikki mitä haluan 11. 48 serbia Sonja Škorić Čarobna noć Taikayö 3. 113 ukraina Yulia Gurska Miy litak Lentokoneeni 14. 28 venäjä Daniil Kozlov Muzyki svet Musiikin valo 5. 85 venäjä, englanti Sasha Lazin & Liza Drozd Boy and girl Poika ja tyttö 2. 119 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 musiikki Luokka:Minskin historia Luokka:Lasten Eurovision laulukilpailu
BBC Radio 1

BBC Radio 1 on brittiläinen valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti toimintansa 30. syyskuuta 1967, ja sen ohjelmisto koostuu ensisijaisesti populaarimusiikista, jota se perustettiin tarjoamaan piraattiradioiden tultua laittomiksi. Radio 1 ilmoitti alusta alkaen, että se ei sensuroi musiikkia. Kanavan kuulijaosuus kaikista radiokuuntelijoista vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä oli 10.3 %. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BBC Radio 1:n kotisivut Radio 1 Luokka:Vuonna 1967 perustetut radioasemat
Aleksandar Đorđević

Aleksandar "Saša" Đorđević (, s. 26. elokuuta 1967 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. == Ura == Đorđević aloitti koripallouransa Partizanissa, jossa hän pelasi kuusi kautta. Joukkueen paidassa hän voitti kaksi kertaa Jugoslavian mestaruuden sekä yhden Korać Cupin. Viimeisellä kaudellaan Partizanissa hän voitti Euroliigan mestaruuden. Kotimaastaan Đorđević siirtyi Italiaan, jossa hän edusti Olimpia Milanoa ja Fortitudo Bolognaa. Euroopasta hän siirtyi yhdeksi kaudeksi NBA:han Portland Trail Blazersin paitaan ja teki kaudella 1996–1997 3,1 pistettä ja antoi 0,6 syöttöä ottelua kohden. Kauden jälkeen hän siirtyi Espanjaan, jossa hän pelasi FC Barcelona Bàsquetin ja Real Madrid Balonceston riveissä. Vuosina 2003–2005 Đorđević edusti Teemu Rannikon kanssa Scavolini Pesaroa. Vuonna 2005 hän lopetti peliuransa Olimpia Milanon paidassa. Peliuran jälkeen hänet valittiin Euroliigan 50 tärkeimmän koripallovaikuttajan joukkoon. Peliuransa jälkeen Đorđević siirtyi Olimpia Milanon päävalmentajaksi tammikuussa 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FIBA Europe *Euroliigan pelaajaprofiili *ACB *LegaBasket Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset koripallovalmentajat Luokka:Serbiamontenegrolaiset olympiamitalistit Luokka:Serbiamontenegrolaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Velits

''' Peter Velits (s. 21. helmikuuta 1985 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2007–2016 edustaen Team Wiesenhof-Feltiä, Team Milramia, Team HTC:tä, Omega Pharma-Quick Stepiä ja BMC Racing Teamia. Velits voitti 1.HC-kategoriaan – eli toiseksi korkeimpaan ProTourin jälkeen – kuuluvan Grand Prix de Fourmies -kilpailun syyskuussa 2007 ennen Daniele Nardelloa. Myöhemmin samassa kuussa hän voitti maantieajon alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden Stuttgartissa ennen Wesley Sulzbergeriä. Vuonna 2009 hän voitti 1.HC-luokkaan kuuluvan GP Kanton Aargau -kilpailun ennen Ben Hermansia. Velits voitti Espanjan ympäriajossa 2010 Peñafielissä ajetun 46 kilometrin aika-ajoetapin 12 sekunnin erolla Denis Menšoviin. Ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi toiseksi Ezequiel Mosqueran hylkäyksen vuoksi. Hän voitti joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden Omega Pharma-Quick Stepin joukkueessa MM-kilpailuissa 2012 ja 2013 sekä BMC Racing Teamissa 2014 . Myös Peter Velitsin kaksoisveli Martin on ammattipyöräilijä. == Saavutuksia == Lähde: Cycling Archives ;2005 :Vuelta a Navarra, etapin 6 voitto ;2006 :Giro del Capo, kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto :GP Kooperativa, voitto :GP Tell, etapin 2 voitto ;2007 :Grand Prix de Fourmies, voitto :MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa ;2009 :GP Kanton Aargau, voitto :Milano–San Remo, kymmenes :Clásica de San Sebastián, neljäs ;2010 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 17 (aika-ajo) voitto, kolmas etapilla 4 ;2011 :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 19. etapilla kolmas ;2012 :Omanin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto :Aika-ajon Slovakian-mestaruus :Ranskan ympäriajo, 3. etapilla kolmas :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa ;2013 :Aika-ajon Slovakian-mestaruus :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa ;2014 :Aika-ajon Slovakian-mestaruus :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ohio Statehouse

Ohio Statehouse on Ohion osavaltion parlamenttirakennus, joka sijaitsee Columbuksessa. Rakennuksessa on osavaltion kongressin lisäksi kuvernöörin, varakuvernöörin, valtiovarainministerin ja osavaltion tilintarkastajan toimistot. ==Historia== Nykyisen kongressirakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1839 ja se voitiin ottaa käyttöön vuonna 1857. Rakennus valmistui kokonaan Yhdysvaltojen sisällissodan kynnyksellä vuonna 1861. Sitä pidetään yhtenä Yhdysvaltojen varhaisvuosien hienoimmista rakennuksista. Se edustaa uusklassista tyyliä. Siitä tehtiin Kansallinen historiallinen maamerkki vuonna 1972. Rakennukseen tehtiin laajennusosa vuosina 1890-1891 Ohion korkeinta oikeutta ja muita osavaltion toimistoja varten. Se remontoitiin ja savaltion Senaatti muutti sinne vuonna 1993. ==Lähteet== *Virallinen sivu === Viitteet === Luokka:Columbuksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Ohiossa Luokka:Ohion hallinto Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
RC Roubaix

Racing Club de Roubaix eli RC Roubaix on entinen ranskalainen jalkapalloseura. Seura voitti USFSA:n (Ligue 1:n edeltäjä) mestaruuden viidesti 1902, 1903, 1904, 1906, 1908. Seura fuusioitiin CO Roubaix-Tourcoingiin 1964. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1895 perustetut urheiluseurat Luokka:Roubaix
Lill Lindfors

thumb Lillemor "Lill" Lindfors (s. 12. toukokuuta 1940 Helsinki) on ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja koomikko. Lindfors syntyi suomenruotsalaiseen perheeseen Helsingissä, josta perhe muutti vuonna 1948 Ruotsiin.Viikon eurooppalainen tähti Lindfors on esiintynyt 1960-luvulta lähtien ollen suosittu esiintyjä Skandinaviassa. Hän edusti Ruotsia vuoden 1966 Eurovision laulukilpailussa Svante Thuressonin kanssa kappaleella "Nygammal vals (Hip Man Svinaherde)" sijoittuen toiseksi. Vuonna 1985 hän juonsi euroviisut aiheuttaen kohua pudottamalla suunnitellusti mutta kaikkien yllätykseksi hameensa{Better Quality} Lill Lindfors (ESC 1985) tappar kjolen!. Salaa puvustaja Christer Lindarwin kanssa harjoiteltu kohtaus tuli yllätyksenä lähetyksen tuotantotiimillekin ja on jäänyt yhdeksi viisuhistorian kohutuimmista. Vuodesta 1998 lähtien Lindfors on toiminut Ruotsin Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut * *Eurovision 1966 Information *Eurovision 1985 Information Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset koomikot Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1966 euroviisuedustajat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
BBC Radio 2

BBC Radio 2 on brittiläinen valtakunnallinen radiokanava, joka aloitti toimintansa 30. syyskuuta 1967. Kanavan edeltäjä oli BBC Light Programme. Kanavan ohjelmisto on musiikkipainotteinen, ja se on Britannian kuunnelluin radiokanava. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BBC Radio 2:n kotisivut Radio 2 Luokka:Vuonna 1967 perustetut radioasemat
Solomon Volkov

Solomon Moisejevitš Volkov (; s. 17. huhtikuuta 1944 Uroteppa, Leninabadin piirikunta, Tadžikistanin SNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolaissyntyinen yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä ja tietokirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten Dmitri Šostakovitšin muistelmien toimittajana. Volkov syntyi Tadžikistanissa ja opiskeli viulunsoittoa ja musiikkitiedettä Leningradin konservatoriossa sekä työskenteli taiteellisena johtajana kokeellisessa kamarioopperateatterissa. Hän on tutkinut erityisesti Neuvostoliiton ja Venäjän kulttuurihistoriaa sekä musiikkipsykologiaa. Vuosina 1971–1974 Volkov kertoo tavanneensa säveltäjä Dmitri Šostakovitšin lukuisia kertoja ja kirjoittaneensa tämän sanelemat muistelmat puhtaaksi. Syntynyt käsikirjoitus oli määrä julkaista lännessä vasta säveltäjän kuoleman jälkeen. Volkov emigroitui Yhdysvaltoihin kesäkuussa 1976 ja alkoi työskennellä Columbian yliopistossa. Dmitri Šostakovitšin muistelmat julkaistiin englanninkielisenä käännöksenä lokakuussa 1979. Teos käynnisti kiistelyn, joka on jatkunut kolme vuosikymmentä, ja teoksen aitoudesta on esitetty jyrkkiäkin kannanottoja. Esimerkiksi säveltäjän leski Irina Šostakovitš pitää teosta väärennöksenä, kun taas säveltäjän lapset Maksim ja Galina Šostakovitš pitävät sitä aitona. Šostakovitšin lisäksi Volkov on julkaissut Joseph Brodskyn, George Balanchinen ja Nathan Milsteinin muistelmat ja kirjoittanut teokset Pietari: eurooppalainen kulttuurikaupunki, Šostakovitš i Stalin ja Istorija russkoi kultury XX veka ja julkaissut runsaasti artikkeleita aikakauskirjoissa (mm. The New York Times, The New Republic, Musical America, The Musical Quarterly). Solomon Volkovin puoliso pianisti-valokuvaaja Marianna Volkova (o.s. Tiisnekka) on inkerinsuomalainen. == Teoksia== * * * * * * * * Luokka:Venäläiset tieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten maraton

Miesten maraton kesäolympialaisissa 1896 oli erikoiskilpailu, joka keksittiin juuri kyseisiin olympialaisiin. Michel Bréal kehitti idean juoksukilpailusta Marathonista Ateenaan Feidippideen legendan mukaan. Ensimmäinen maratonjuoksu oli Kreikan karsinta olympiakilpailuun, tämän kisan voitti Charílaos Vasilákos. Olympiamaratonin pituus oli 40 kilometriä. Marathoniin matkusti 25 juoksijaa, mutta heistä vain 17 osallistui kilpailuun. Albin Lermusiaux otti johdon kisan alkuvaiheessa kuten 1 500 metrin juoksussakin. Edwin Flack ja Arthur Blake pitivät toista ja kolmatta sijaa ennen kuin Blake keskeytti 23 kilometrin kohdalla. Yhdeksää kilometriä myöhemmin myös Lermusiaux joutui keskeyttämään, joten Flack nousi kärkeen. Samaan aikaan Kreikan Spiridon Luis alkoi kiriä eroa kiinni. Flack yritti pitää kärkipaikkansa näännyksiin saakka, mutta lopulta, vain nelisen kilometriä ennen maalia, hän keskeytti. Näin Luis jäi yksin kärkeen ja voitti kisan juosten matkan hieman alle kolmessa tunnissa. Vasilakos oli toinen ja hänen jälkeensä pronssista kamppailivat Spiridon Belokas ja Gyula Kellner. Belokas ehti maaliin viittä sekuntia aiemmin, mutta hänet hylättiin myöhemmin, sillä selvisi että hän oli taittanut osan matkastaan hevoskärryissä. == Tulokset == Sija Nimi Maa Aika 1 Spiridon Luis 2.58.50 2 Harilaos Vasilakos 3.06.03 3 Gyula Kellner 3.06.35 4 Ioannis Vrettos Ei tiedossa 5 Eleitherios Papasimeon Ei tiedossa 6 Dimitrios Deligiannis Ei tiedossa 7 Evangelos Gerakeris Ei tiedossa 8 Stamatios Masouris Ei tiedossa 9 Sokratis Lagoudakis Ei tiedossa – Edwin Flack DNF (37 km) – Albin Lermusiaux DNF (32 km) – Ioánnis Lavréntis DNF (24 km) – Georgios Grigoriou DNF (24 km) – Arthur Blake DNF (23 km) – Ilias Kafetzis DNF (9 km) – Dimitrios Khristopoulos DNF DSQ Spiridon Belokas 3.06,30 DNF = Keskeytti, DSQ = Hylätty ==Lähteet== maraton 1896
Stella Stevens

thumb|Stella Stevens ja Hugh O'Brian Stella Stevens (alun perin Estelle Caro Eggleston, 1. lokakuuta 1938 Yazoo City, Mississippi – 17. helmikuuta 2023 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja valokuvamalli, joka näytteli lukuisissa Hollywood-elokuvissa ja televisiossa 1950-luvun lopusta lähtien. Hän toimi myös tuottajana ja ohjaajana. == Studiot == Stevens sai ensimmäisen sopimuksensa 20th Century Foxilta mutta siirtyi pian Paramount Picturesille (1959–1963). Vuosina 1964–1968 hän oli kiinnitettynä Columbia Pictures -studiolle. Hänet palkittiin vuoden uuden tulokkaan Golden Globe -palkinnollaHollywood Foreign Press Association: Golden Globes, haettu 12.7.2009 yhdessä Tuesday Weldin, Angie Dickinsonin ja Janet Munron kanssa ensimmäisestäThe Deep Southern Roots of Stella Stevens (James Pylant, 2006), haettu 12.7.2009 elokuvaroolistaan Frank Tashlinin musikaalissa Say One For Me (1959). == Elokuvat == 1960-luku oli Stevensin uran huippukautta. Hän näytteli Elvis Presleyn parina elokuvassa Girls, Girls, Girls! (1962) ja Jerry Lewisin komediassa Tohtori Jerry ja Mr. Hyde (Nutty Professor, 1963). Dean Martin oli hänen aisaparinaan agenttielokuvassa The Silencers (1966), jossa näytteli myös Cyd Charisse. Stevens oli kuukauden playmate Playboyn tammikuun 1960 numerossa, ja hänestä tehtiin kuvareportaasi lehteen vielä 1965 ja 1968. == Televisio == 1980-luvulla Stevens näytteli television saippuasarjoissa, kuten Santa Barbarassa, Seikkailujen saaressa, sarjassa Murhasta tuli totta ja Lemmenlaivassa. Stevens tuotti ja ohjasi elokuvat The Ranch (1989) ja The American Heroine (1979). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Stella Stevensin virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Deep Space 2

Deep Space 2 on Yhdysvaltain vuonna 1999 avaruuteen lähettämä avaruusluotain, jonka matka päättyi epäonnistuneeseen laskuun. Deep Space matkusti Mars Polar Landerin kyydissä Marsiin, jonka jälkeen se irtaantui ilmakehässä. Deep Space 2 oli maailman ensimmäinen avaruusluotain, joka ei käyttänyt minkäänlaisia lisävarusteita laskeutumisen pehmentämiseen. ==Aiheesta muualla== Luokka:Nasan ohjelmat Luokka:Mars-luotaimet Luokka:Vuoden 1999 avaruustoiminta
The Secret Saturdays

The Secret Saturdays on Jay Stephensin luoma ja PorchLight Entertainmentin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, joka seuraa Saturday perheen seikkailuja. Perhe työskentelee kryptozoologian parissa ja yrittävät pitää harvinaisuuksia salassa, jottei ihmiset ja olennot satuttaisi itseään. He matkustavat ympäri maailmaa tutkiakseen näitä olentoja, mutta joutuvat samalla taistelemaan mielipuolisia rikollisia vastaan, erityisesti VV Argostia ja hänen kätyreitään. ==Juoni== Zak Saturday ja hänen vanhempansa Doc ja Drew ovat maailmaa pelastavia tutkijoita, jotka asuvat salaisessa piilopaikassa. Perhe on osa tutkijajärjestöä, joka suojelee ihmiskuntaa piilossa olevilta harvinaisilta olennoilta. Maailmalla tutut kansantarinat eivät ole vain satuja, vaan oikeita arvoituksia, joita Saturday perhe yrittää ratkoa. He matkustavat ympäri maailmaa tutkien muinaisia temppeleitä ja päättymättömiä luolia. Samalla he joutuvat kamppailemaan VV Argostin kätyreitä ja kilpailevaa kryptozoologi Van Rookia vastaan.The Secret Saturdays Fact Sheet Turner Newsroom elokuu 2008 Viitattu 12.7.2009 ==Äänirooleissa== ==Lähteet== Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat