EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kukkuramäki

Kukkuramäki on asuinalue Kouvolan Valkealassa, Niinistön kaupunginosassa. Kukkuramäellä on sekä 1990-luvulla valmistuneita rivitaloja että 2000-luvulla valmistuneita pientaloja. Valkealan kunta kaavoitti alueen uusille omakotitaloille 1990-luvun lopussa ja ensimmäiset pientalot valmistuivat 2000-luvun alussa. Vielä 2010-luvulla alueelle on rakenteilla uusia pientaloja. Elokuussa 2020 Kukkuramäen Kukkurakujalle avataan Svenska Lekskolanin päiväkoti, joka on Valkealan ensimmäinen yksityinen päiväkoti. Päiväkodin rakennustyöt alkavat vuoden 2019 lopulla. Kukkuramäki rajautuu Vanhatiehen, Jokelantörmäntiehen, Kukkurantien eteläpuoleiseen metsäalueeseen ja Länsikukkurantien sekä Kukkurakujan itäpuoleiseen metsäalueeseen. Kukkuramäen vieressä sijaitsee Valkealakoti ja Jokelantörmän uimaranta. Myös postinumeroalueen 45360 (Valkeala) nimi on Kukkuramäki. Kukkuramäen postinumeroaluuella on 3 819 asukasta.Tilastolliset postinumeroalueet - Tilastokeskus ==Lähteet== *Kouvolan karttapalvelu Luokka:Kouvola Luokka:Valkealan kylät
Aarre Happonen

Aarre Alvar Happonen (24. syyskuuta 1910 Tainionkoski – 29. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli ammattiyhdistysjohtaja ja päätoimittaja. ==Henkilöhistoria== Aarre Happosen vanhemmat olivat työnjohtaja Lauri Pekka Happonen ja Anna Vartiainen ja puoliso vuodesta 1940 Fanny Alisa (Liisa) Litukka. Happonen suoritti Työväen Akatemian 1936 ja toimi sähköasentajana 1927–1935, myymälänhoitajana 1936–1937, toimitsijana 1937–1944, Liiketyötekijäin liiton 1. sihteerinä 1944–1949 ja liiton puheenjohtajana 1949–1974. Liikeliiton kunniapuheenjohtaja hän oli vuodesta 1986. Happonen toimi myös SAK:n hallituksessa ja työvaliokunnassa, Liiketyöntekijä-lehden päätoimittaja hän oli vuodesta 1949. Happonen edusti ammattiliittoaan monissa eri toimikunnissa ja -elimissä ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. SDP:n toimintaan aktiivisesti osallistunut Happonen oli puolueen jäsen yli 60 vuotta.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 182 (Viitattu 9.7.2019)Kuolleita. Puheenjohtaja Aarre Happonen. Helsingin Sanomat, 1.4.1989, s. 26 ==Julkaisuja== * Syytä on sanoa, 1944 * K.-A. Fagerholm: mies ja työkenttä: mannen och verket, 1961, R. H. Oittinen, Aarre Happonen, Päiviö Hetemäki, Kauno Kleemola, Mauno Koivisto, Pekka Kuusi, Torsten Steinby == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Mörkölinja

Mörkölinja on Kouvolan kaupungin pienalue ja asuinalue Kuusankosken suuralueella, Mäyrämäen kaupunginosassa. Se sijaitsee Kymintehtaan vanhan tehdasalueen kaakkoispuolella, 3 kilometrin päässä Kuusaan keskustasta. Mörkölinjan pienalue rajautuu Kymijokeen, Kymintehtaaseen ja Kymintehtaan vanhaan teollisuusrautatiehen. Mörkölinjalla asutaan pientaloissa. ==Lähteet== *Kouvolan karttapalvelu Luokka:Kouvolan pienalueet
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020

Purjehduksessa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 27. kertaa. Purjehduksessa kilpailtiin 25. heinäkuuta – 4. elokuuta 2021. Kilpailut käytiin Enoshiman saarella sijaitsevan Enoshima Yacht Harbourin läheisyydessä, Tokion keskustasta lounaaseen. Purjehduksessa kilpailtiin kymmenessä luokassa, joista miehille oli viisi, naisille neljä ja yksi oli sekaluokka. Menestynein maa oli Iso-Britannia, jonka purjehtijat saavuttivat kolme kultamitalia ja yhteensä viisi mitalia. ==Aikataulu== Mitalilähdöt on merkitty vaaleansinisellä taustavärillä. Su 25 Ma 26 Ti 27 Ke 28 To 29 Pe 30 La 31 Su 1 Ma 2 Ti 3 Ke 4 Miehet RS:X X X X X ML Miehet Laser X X X X X ML Miehet Finnjolla X X X X X ML Miehet 470 X X X X X ML Miehet 49er X X X X ML Naiset RS:X X X X X ML Naiset Laser Radial X X X X X ML Naiset 470 X X X X X ML Naiset 49erFX X X X X ML Sekajoukkue Nacra 17 X X X X ML ==Mitaliyhteenveto== ===Miehet=== RS:X tiedot Laser tiedot Finnjolla tiedot 470 tiedot Mathew Belcher William Ryan Anton Dahlberg Fredrik Bergström Jordi Xammar Nicolás Rodríguez 49er tiedot Dylan Fletcher Stuart Bithell Peter Burling Blair Tuke Erik Heil Thomas Plößel ===Naiset=== RS:X tiedot Laser Radial tiedot 470 tiedot Hannah Mills Eilidh McIntyre Agnieszka Skrzypulec Jolanta Ogar Camille Lecointre Aloïse Retornaz 49er FX tiedot Martine Grael Kahena Kunze Tina Lutz Susann Beucke Annemiek Bekkering Annette Duetz ===Sekajoukkue=== Nacra 17 tiedot Ruggero Tita Caterina Banti John Gimson Anna Burnet Paul Kohlhoff Alica Stuhlemmer ==Mitalitaulukko== 1 3 1 1 5 2 2 0 0 2 3 1 0 2 3 4 1 0 1 2 5 1 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 8 0 2 1 3 9 0 2 0 2 10 0 1 2 3 11 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 15 0 0 2 2 16 0 0 1 1 Yhteensä 10 10 10 30 ==Lähteet== *
Jenni Karimäki

Jenni Karimäki (s. 1981) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Karimäki työskentelee erikoistutkijana Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksessa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2007 Tampereen yliopiston historiatieteen laitokselta pääaineenaan poliittinen historia. Tohtoriksi Karimäki väitteli vuonna 2016 Turun yliopistossa. Karimäki on erikoistunut etenkin puolue- ja aatehistoriaan. Hän on toiminut politiikan kommentaattorina esimerkiksi Ylellä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikan kommentaattorit
Tanttari

Tanttari on Kouvolan kaupungin pienalue Keskustan suuralueella, Korjalan kaupunginosassa. Se sijaitsee Valtatie 6:n pohjoispuolella, 2 kilometrin päässä Kouvolan keskustasta. Tanttari on asemakaavoittamaton pientaloalue, mutta alueelle luodaan asemakaava suunnitteilla olevan Katajaharjun ja Ravikylän välisen tieyhteyden sekä Tanttariin rakennettavan eritasoliittymän johdosta. Aiemmin ainoa tieyhteys Tanttariin kulki kolmen tasoristeyksen kautta. Tanttariin rakennetaan suunnitelmien mukaan myös uusi Savon radan, Kouvola–Kuusankoski-radan ja yhden sivuraiteen ylittävä ylikulkusilta, joka korvaa Tanttarintien tasoristeykset. Myös Tanttarin itäpuolelta rakennetaan uusi tieyhteys Kouvolan ydinkeskustaan, Kymenlaaksontien risteykseen. Näiden tiehankkeiden lisäksi Valtatie 6 muutetaan suunnitelmien mukaan nelikaistaiseksi moottoritieksi Kouvolan kohdalla. Tanttarin tasoristeykset suljettiin maanantaina 7.6.2021. Tieyhteys Savonradan tasoristeyksen yli poistuu pysyvästi tässä yhteydessä. Tasoristeysten poistumisen jälkeen kulku Tanttariin tapahtuu Katajaharjun kautta. Tasoristeysten poistamisesta päätettiin Väyläviraston hakemuksesta Maanmittauslaitoksen järjestämässä yksityistietoimituksessa. Tasoristeysten poistojen tavoitteena on liikenneturvallisuuden parantaminen. ==Lähteet== *Kouvolan karttapalvelu === Viitteet === Luokka:Kouvolan pienalueet
Carin Göring

Carin Axeline Hulda Göring (synt. Fock, myöh. von Kantzow; 21. lokakuuta 1888 Tukholma, Ruotsi – 17. lokakuuta 1931 Tukholma, Ruotsi)Lyle Konigsberg: An Analysis of the Alleged Skeletal Remains of Carin Göring PubMed Central. Viitattu 9.7.2019.Sveriges Ridderskaps och Adels Kalender (1922), s. 356 ja 569 Runeberg.org. Viitattu 9.7.2019.Carin Göring Findagrave.com. Viitattu 9.7.2019. oli ruotsalainen aatelinen ja Saksan kansallissosialistien johtajiin kuuluneen Hermann Göringin ensimmäinen vaimo. ==Elämänvaiheet== Göringin vanhemmat olivat ruotsalainen eversti ja vapaaherra Carl Alexander Fock sekä irlantilaissyntyinen Huldine Beamish. Hän nai vuonna 1910 ruotsalaisen kapteenin, vapaaherra Nils von Kantzowin, ja heille syntyi vuonna 1912 yksi poika, Thomas. Carin Göringin sisko Mary oli naimisissa kreivi Eric von Rosenin kanssa.Svenska Carin övergav allt – för kärleken till Göring Expressen 24.12.2018. Viitattu 9.7.2019. Carin tutustui vuonna 1920 Ruotsissa siviililentäjänä työskennelleeseen saksalaiseen lentäjä-ässäveteraaniin Hermann Göringiin ja he rakastuivat. Vuonna 1923 Carin otti eron miehestään ja meni naimisiin Hermannin kanssa, minkä jälkeen he asettuivat Saksaan. He asuivat vuoden 1923 oluttupavallankaappauksen jälkeen neljä vuotta maanpaossa eri puolilla Eurooppaa Hermann Göringistä annetun pidätysmääräyksen vuoksi. Hermann Göringin noustua yhdeksi kansallissosialistisen puolueen johtajista Carinia alettiin kutsua ”kansallissosialismin maskotiksi”. Hän kärsi sydämen vajaatoiminnasta ja kuoli sydäninfarktiin Ruotsissa lokakuussa 1931 päivää äitinsä hautajaisiin osallistumisen jälkeen. Carin ja Hermann eivät saaneet yhteisiä lapsia. ==Hauta ja jäännökset== Carin Göring haudattiin alun perin perhehautaan Lovönin saarelle Ekerön kuntaan lähelle Tukholmaa. Noustuaan yhdeksi Saksan mahtavimmista miehistä Hermann Göring rakennutti Berliinin lähelle Carinin mukaan nimetyn Carinhall-nimisen kartanon ja siirrätti tämän haudan sinne vuonna 1934. Muun muassa Adolf Hitler osallistui uudelleenhautajaisiin Carinhallissa. Carinille rakennettiin hautamausoleumi, jossa hänen alkuperäinen puuarkkunsa oli sisäkkäisissä sinkki- ja peltiarkuissa. Kartano tuhottiin Hermannin omasta määräyksestä toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945. Vuonna 1951 Carinhallin alueelta kaivettiin ylös Carin Göringiksi oletetut jäännökset, jotka tuhkattiin Berliinin ruotsalaisessa kirkossa ja haudattiin perhehautaan Lovöhön. Vuonna 1991 metallinetsijät löysivät Carinhallin läheltä toisen, sinkkiarkkuun haudatun naisen luurangon, joka myös toimitettiin Ruotsiin. Tätä luurankoa tutkittiin vuosina 2009–2012 Uppsalan yliopiston Rudbeck-laboratoriossa. Luista otetut DNA-näytteet tukivat 99,5 prosentin varmuudella oletusta, että kyseessä on Carin Göring. Hänet haudattiin uudelleen alkuperäiseen hautapaikkaansa Lovöhön. Vuonna 1951 virheellisesti Carinina tuhkatun vainajan henkilöllisyys on jäänyt arvoitukseksi. ==Katso myös== *Emmy Göring ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kuuluisien henkilöiden puolisot Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Fonetiikan perusteet

Fonetiikan perusteet on vuonna 1981 ilmestynyt Kalevi Wiikin kirjoittama teos. Se on alan suomenkielinen perusteos. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat kielitieteestä Luokka:Vuoden 1981 kirjat
Birmingham City WFC

Birmingham City Women FC, entiseltä nimeltään Birmingham City Ladies FC, on englantilainen naisten jalkapalloseura, joka oli perustamassa maan pääsarjana toimivaa FA WSL:ää vuonna 2011 ja sijoittui kahtena ensimmäisenä kautena toiseksi. Birmingham on myös voittanut naisten FA Cupin 2012. Joukkue pelaa ottelunsa Damson Parkilla, Solihullissa. Seuran entisiä pelaajia ovat muun muassa Rachel Yankey, Laura Bassett, Alex Scott, Siobhan Chamberlain, Jade Moore, Jo Potter, Dunia Susi, Izzy Christiansen, Karen Carney, Ellen White, Chloe Arthur ja Lucy Staniforth. == Edustusjoukkue == :Päivitetty 24. helmikuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat
Puheen salaisuudet

Puheen salaisuudet – Fonetiikan uusia suuntia on vuonna 2005 ilmestynyt Antti Iivosen toimittama suomenkielinen fonetiikan oppikirja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat kielitieteestä Luokka:Vuoden 2005 kirjat Luokka:Oppikirjat
Jirka Hakala

Jirka Hakala (s. 23. toukokuuta 1986 Ylivieska) on keskustalainen poliitikko ja politiikan taustatoimija. Politiikkaan Hakala lähti mukaan opiskellessaan Lapin yliopistossa tullen mm. valituksi Lapin yliopiston ylioppilaskunnan hallitukseen vuonna 2009 ja Keskustan Opiskelijaliiton puheenjohtajaksi vuonna 2012. Hakala on toiminut myös Keskustan puoluetoimistolla poliittisena suunnittelijana ja Keskustan Keski-Pohjanmaan piirin toiminnanjohtajana. Hakala pyrki myös vuonna 2018 Keskustan puoluesihteeriksi, muttei tullut valituksi. Vuonna 2019 Hakala nimettiin puolustusministeri Antti Kaikkosen erityisavustajaksi. Hakala oli myös Keskustan puoluehallituksen jäsen vuosina 2013-2014. == Koulutus == Hakala on opiskellut hallintotieteitä Lapin yliopistossa. Ylioppilaaksi hän valmistui vuonna 2005 Kokkolan yhteislyseon lukiosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jirka Hakalan kotisivut Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Artemisia II

Artemisia II (, k. n. 350 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaarian valtakuntaa hallinnut Persian alainen satraappi sekä edeltäjänsä Mausolloksen vaimo ja sisko. Hän saattoi valmiiksi miehensä aloittamat Halikarnassoksen mausoleumin rakennustyöt. Heille rakennettu yhteinen hautamausoleumi tunnettiin antiikin aikana yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä.Artemisia II Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 9.7.2019. Artemisia II kuului Hekatomnidien hallitsijasukuun, joka sai alkunsa hänen isästään Hekatomnoksesta ja hallitsi Kaariaa lähes itsenäisinä joskin nimellisesti Persian alaisina satraappeina.Kari, Risto: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 3, s. 7–8. Tammi. Helsinki 2001. Hän lienee syntynyt 390-luvulla eaa. ja nai veljensä Mausolloksen, joka tuli hallitsijaksi heidän isänsä kuoltua. Artemisia oli mahdollisesti jo Mausolloksen valtakaudella jonkinlainen kanssahallitsija.Greenwalt, William S.: Artemisia II (c. 395–351 BCE) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 9.7.2019. Mausolloksen kuoltua vuonna 353 tai 352 eaa. Artemisiasta tuli Kaarian satraappi. Hän hallitsi kaksi tai kolme vuotta ennen omaa kuolemaansa. Artemisian on kerrottu surreen kuollutta miestään niin kovasti, että jopa joi tämän tuhkia viiniin sekoitettuina. Artemisian kuoltua samasta sisarussarjasta olivat hänen jälkeensä hallitsijoina vielä veljet Idrieus ja Piksodaros sekä sisar Ada, joka oli myös Idrieuksen leski. Artemisia rakennutti valmiiksi Mausolloksen aikana pääkaupunkiin Halikarnassokseen aloitetun suuren hautamuistomerkin. Hän kutsui aikansa maineikkaimmat taiteilijat, kuvanveistäjät Bryaksiksen, Leokhareen, Skopaksen ja Timotheoksen, koristelemaan sitä.Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja, s. 352. Otava 2000. Mausoleumi valmistui mahdollisesti hieman Artemisian kuoleman jälkeen. Varmistaakseen rakennustöissä tarvitun marmorin saatavuuden Artemisia lähetti sotavoimansa alistamaan Latmus-vuoren louhosta hallussaan pitäneet vuoristoheimot. Hänen on kerrottu käyttäneen tässä operaatiossa ovelaa harhautusta: vuoren lähellä järjestettiin suuri paikallisen suojelusjumalattaren palvontarituaali, ja asukkaiden saapuessa joukolla katsomaan sitä heidät väijytettiin ja louhos vallattiin. Artemisia II tunnettiin kiinnostuksestaan kasvi- ja lääketieteeseen. Marunoiden kasvisuvun tieteellinen nimi Artemisia viitannee häneen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hekatomnidit
Puhuva ihminen

Puhuva ihminen – Puhetieteiden perusteet on vuonna 2009 ilmestynyt Olli Aaltosen, Reijo Aulangon, Antti Iivosen, Anu Klipin ja Martti Vainion toimittama suomenkielinen puhetieteen perusteos. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat kielitieteestä Luokka:Oppikirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Näkökohtia puheen alkuperästä

Näkökohtia puheen alkuperästä on vuonna 2012 ilmestynyt Olli Aaltosen, Mona Lehtisen ja Reijo Aulangon toimittama suomenkielinen puhetieteen perusteos. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat kielitieteestä Luokka:Vuoden 2012 kirjat
Elli Malm

Elli Malm, oik. Elisabeth Sola (17. syyskuuta 1881 Jyväskylä – 4. maaliskuuta 1960)Nimi ja kuolinpäivä hautakivessä Kaartin hautausmaalla (Kortteli 4, rivi 5, hauta 106) oli suomalainen näyttelijä. Hänen ominta alaansa olivat traagiset tehtävät.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 295 == Elämä ja ura == Elli Malmin vanhemmat olivat työnjohtaja Petter Malm ja Maria Riipinen. Maaningalla syntynyt Petter Malm oli saanut vieraskielisen nimensä palvellessaan Suomen Kaartissa. Hän kuului Mönkkösen talonpoikaissukuun. Maria Riipinen oli Rautalammelta. Malmin perhe muutti 1885 Jyväskylästä Helsinkiin. Elli Malm pääsi Kaarola Avellanin oppilaaksi vuonna 1898, ja sitä kautta Suomalaiseen Teatteriin, eli Suomen Kansallisteatterin edeltäjään. Kaarlo Bergbom mieltyi näyttävään Elli Malmiin, ja tämä sai näytelläkseen monentyyppisiä rooleja vaihtelevalla menestyksellä. Samoihin aikoihin teatteriin liittyi monia nuoria lahjakkaita näyttelijöitä, kuten Helmi Tähtinen, Elli Tompuri, Jussi Snellman ja Pekka Alpo. Malm siirtyi Suomalaiseen Maaseututeatteriin 1904 ja näytteli siellä vuosikymmenen loppuun. Malmin rooleja olivat muun muassa nimiosat näytelmissä Lucretia Borgia ja Samarialaisnainen. Hän näytteli myös Roxanen osan näytelmässä Cyrano de Bergerac ja Violan osan komediassa Loppiaisaatto. Vuonna 1901 Suomalainen Teatteri esitti Aleksis Kiven tuotannosta kaksi vaille suurta huomiota jäänyttä teosta: Canzio ja Yö ja päivä. Edellisessä Malm näytteli Marcian roolin ja jälkimmäisessä Kertun roolin. Malm oli erityisen hermoherkkä ja eläytyi rooleihinsa jopa niin paljon, että se vaaransi hänen terveytensä. Näytellessään kuningatarta Sofokleen Antigonessa hän kiihtyi siinä määrin, että hän pyörtyili. Kun sama toistui useana iltana, lääkärin oli pakko kieltää häneltä kyseisen roolin näytteleminen. Ammattitaidon lisääntyessä Malm alkoi hallita hermonsa. Elli Malm avioitui oopperalaulaja Wäinö Solan kanssa vuonna 1906. Pariskunnalle syntyi kaksi poikaa ja kaksi tytärtä seitsemän vuoden aikana, ja seitsemän vuotta myöhemmin vielä tytär. Elli Malm valitsi perheenäidin työn ja jätti teatterin vuonna 1909. Lapsista Pentti Sola menestyi muusikkona. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Yle : Sininen laulu : Sola Wäinö : Näyttämökokemusta *Kalterijääkäri - oopperatenori Wäinö Sola joutuu vankilaan vuonna 1916 Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Nahkakilpikonnat

NahkakilpikonnatPalmén & Nurminen 1974, s. 1031 (Dermochelyidae) on meressä elävien kilpikonnien heimo, joka sisältää merinahkakilpikonnan (Dermochelys coriacea) ja sen sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Vanhin tunnettu nahkakilpikonna on myöhäisliitukauden Campania- ja Maastricht-vaiheilla elänyt Mesodermochelys. Kun Protostegidae-heimo hävisi liitukauden lopulla, nahkakilpikonnat alkoivat täyttää avautuneita ekologisia lokeroita. Ne olivat monimuotoisimmillaan eoseenilla, ja eri lajeilla oli erilaisia selkäkilpiä, joiden pitkittäisharjanteet ja muut luiset piirteet vaihtelivat. Ajan myötä kilpailu kalojen ja merinisäkkäiden kanssa luultavasti lisääntyi ja ravintoi alkoi huveta, ja nahkakilpikonnat joutuivat erikoistumaan eri ravintotyyppeihin. Nykyisen merinahkakilpikonnan kehityshaara erikoistui meduusoihin, minkä ansiosta se selvisi nykypäivään asti heimon ainoana lajina. Nykyisen merinahkakilpikonnan selkäkilpi koostuu pienten luulevyjen mosaiikista, ja sitä peittää nahkamainen iho. Mosaiikki korvaa suurimman osan tyypillisistä selkäkilven luista, eikä se kiinnity selkärankaan tai kylkiluihin kuten varsinaisten merikilpikonnien (Cheloniidae) selkäkilpi.Palmén & Nurminen 1974, s. 1114 Varhaisimmat nahkakilpikonnat muistuttivat selkäkilveltään varsinaisia merikilpikonnia. Niillä ei ollut mosaiikkista selkäkilpeä, mutta niiden lateraalikilvet olivat pienentyneet. Mosaiikista koostuva selkäkilpi tunnetaan fossiiliaineistossa ensimmäisen kerran myöhäisellä paleoseenilla tai varhaisella eoseenilla. == Fylogenia == Evers et al. (2019): == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kilpikonnat
Helmi Tähtinen

Helmi Amanda Tähtinen (7. joulukuuta 1882 Jämsä – 7. tammikuuta 1961 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 10.1.1961, s. 2. oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomen Kansallisteatterissa 1900-luvun alkuvuosina. == Elämä ja ura == Helmi Tähtisen vanhemmat olivat opettaja Mikko Tähtinen ja Amanda Sjöblom. Hän sai näyttämöopetusta Kaarola Avellanin johdolla ja aloitti ammattimaisen näyttelijän uransa Suomalaisessa Maaseututeatterissa vuonna 1901. Seuraavana vuonna hän siirtyi Suomen Kansallisteatteriin, missä hän näytteli kevääseen 1908. Tähtinen näytteli noin sata roolia. Hänen tehtäviään olivat muun muassa Maiju näytelmässä Papin perhe, Susanne näytelmässä Figaron häät ja Katri laulunäytelmässä Tukkijoella. William Shakespearen Kesäyön unelmassa Tähtinen näytteli Hermiaa ja Aleksis Kiven Nummisuutareissa hänellä oli Kreetan osa. Helmi Tähtinen avioitui kruununnimismies Mauri Honkajuuren kanssa 1908. Pariskunnalle syntyi kaksi tytärtä (Eeva ja Leena) ja kolme poikaa (Jaakko, Paavo ja Erkki), joista Paavo Honkajuuri teki merkittävän uran teollisuusjohtajana. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Näyttelijäliitto.fi: Näyttelijäliiton ystävyysjäsenet / 1940-luku *Biografiasampo.fi: Helmi Amanda Tähtinen Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Jussi Viljanen

Jussi Viljanen (s. 1. tammikuuta 1970 Turku) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Hän on ollut kahdeksan kertaa naisten Superpesiksessä Suomen- mestaruuden voittaneen joukkueen pelinjohtajana: Jyväskylän Kirissä 1996 ja 1997, Porin Pesäkarhuissa 2002 sekä Jyväskylän Kirittärissä 2009, 2010, 2016, 2018 ja 2019. Hän saavutti ykköspelinjohtajana ennätyksellisen 500 Superpesis- ottelun rajan heinäkuussa 2019. "Nalle" Viljanen on toiminut Itä–Länsi- ottelussa pelinjohtajana kahdeksan kertaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
R-Type

R-Type on Iremin kehittämä ja julkaisema shoot ’em up, joka julkaistiin vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen useille muille alustoille. Pelin jakelija Pohjois-Amerikassa oli Nintendo. Pelin on sanottu vaikuttaneen räiskintäpelien lajityypin modernisointiin. Pelille on julkaistu useita seuraajia kuten R-Type Leo, R-Type Delta ja R-Type Final. R-Type I ja R-Type II olivat sama peli jaettuna kahdeksi osaksi PC Enginelle julkaisua varten. Vuonna 2009 julkaistiin R-Type Dimensions. == Vastaanotto == Pelin Amiga-versio on saanut Zzap!64-lehden arvostelussa arvosanaksi 94%. Pelin Atari ST -versio on saanut ST Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 96%. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * * Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:Kolikkopelit
Haminan keskustaajama

Haminan keskustaajama on taajama Haminassa, Kymenlaakson maakunnassa. Se on Haminan kaupungin keskustaajama ja suurin taajama. Vuoteen 2002 asti taajama ulottui myös Vehkalahden kunnan alueelle, joka liitettiin Haminaan 1.1.2003. thumb|left|Haminan raatihuone. Paikkakunta sai kaupunginoikeudet 1653. Kaupungin alkuperäinen nimi oli vuoteen 1660 Vehkalahden Uusikaupunki (Vechelax Nystad), sen jälkeen lyhyemmin Vehkalahti (Veckelax). Uudenkaupungin rauha (1721) teki siitä rajakaupungin uusine privilegioineen. Kaupunki nimettiin 1723 uudelleen kuningas Fredrik I:n mukaan Fredrikshamniksi. Kaupungin ruotsinkielisen nimen jälkiosa on otettu käyttöön suomenkielisenä muodossa Hamina. Suomenkielistä muotoa lienee käytetty kansanomaisesti jo 1700-luvulla; viralliseen käyttöön Hamina tuli ilmeisesti vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla. ==Lähteet== Luokka:Hamina Luokka:Kymenlaakson maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Setämies

Setämies on tarkoittanut vanhastaan isännän luona asuvaa veljeä, nykyään sillä saatetaan tarkoittaa setämäistä, keski-ikäistä, asenteiltaan vanhoillista miestä. Sana lisättiin Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2018. Sanaan voidaan liittää ikään, ulkonäköön ja seksuaalisuuteen liittyviä kielteisiä adjektiiveja, kuten ahdisteleva, ällöttävä, säälittävä ja lihava. Sanaa onkin käytetty yhtäältä loukkaavissa ja toisaalta itseironisissa yhteyksissä. Dosentti Vesa Heikkisen tutkimuksen perusteella sanaa setämies käytetään leimallisesti kielteisessä merkityksessä ja se ei kuulu yleiskieleen, sitä ei ollut juurikaan uutisaineistossa, edes mielipidekirjoituksissa. Sen kanssa yhdessä esiintyivät yleisimmin kielteiset sanat, kuten yllä mainitut ja pervo, irstas, vihainen, ruma, haiseva, sekä muun muassa seksi, naida, vittu ja pano sekä harvoin jokin myönteinen sana, kuten norja. Heikkinen havaitsi, että jotkut miehet ovat yrittäneet riisua setämies-sanaa solvaamiseen käyttäjiä aseista kutsumalla itseään setämiehiksi samaan tapaan kuin osa maahanmuuttajista käyttää mamu-sanaa myönteisesti itsestään. Hänen mukaansa silti kaikki sanan käytöt vahvistavat kielen sukupuolittamista ja sukupuolten vastakkainasettelua. == Yleisyys == Vuonna 2015 setämiestä käytettiin keskustelupalstoilla 3 331 tekstissä, vuonna 2017 jo 10 051 tekstissä. Myös Twitterissä käyttö on lisääntynyt, mutta muissa yhteyksissä se ollut vakaampaa. == Katso myös == * Tytöttely * Vihainen valkoinen mies == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Haukkumasanat Luokka:Maatalousammatit Luokka:Miesten nimitykset
Revigny-sur-Ornain

Revigny-sur-Ornain on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Ornainjoen varrella. Revigny-sur-Ornainissa on sotilashautausmaa, jonne on haudattu noin 1300 ensimmäisessä maailmansodassa Verdunin ja Champagnen taisteluissa kaatunutta. Tour de France 2019 ==Tunnettuja kuntalaisia== * André Maginot (1877-1932), poliitikko ja entinen ministeri, haudattu kunnan hautausmaalle * Pierre Gaxotte (1895-1982), historioitsija ja journalisti, syntyperäinen kuntalainen * Gerard Longuet (s. 1946), poliitikko ja entinen ministeri, asuu paikkakunnalla ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Meusen kunnat
Manchester United WFC

Manchester United Women FC on englantilainen naisten jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 2018. Se nousi pääsarjana toimivaan FA WSL:ään heti ensimmäisen Championship-kautensa päätteeksi keväällä 2019. Kaudella 2022–2023 Manchester United oli toinen Englannin superliigassa ja pääsi FA Cupin loppuotteluun. Kaudella 2023–2024 joukkue voitti FA Cupin. Joukkueen valmentajana on kesästä 2021 alkaen toiminut Marc Skinner, joka seurasi maajoukkueessa yli sata ottelua pelannutta Casey Stoneya. == Edustusjoukkue == :Päivitetty 11. toukokuuta 2024 == Lähteet == Luokka:Manchester United FC Luokka:Englantilaiset naisten jalkapalloseurat
Viinistu

Viinistu on kylä Kuusalun kunnassa Harjumaan maakunnassa Viron pohjoisosassa. Viinistu sijaitsee Suomenlahden rannalla Pärispean niemellä noin 7 kilometriä pohjoiseen Loksasta. Viinistussa oli vuoden 2019 alussa 119 asukasta. Vuonna 2012 asukkaita oli 148 (1.1.2012). == Palvelut ja nähtävyydet == Viinistussa toimii nykyisin taidemuseo, hotelli-ravintola ja satama. == Historia == Viinistu mainitaan ensi kerran vuonna 1372 nimellä Wynest. == Tunnettuja kyläläisiä == Laivaston jäsen, diplomaatti ja taidemaalari Aleksander Warma (1890–1970) syntyi Viinistussa. Warma oli Viron lähettiläs Suomessa vuosina 1939–1940 ja pakolaishallituksen johtaja 1963–1970. Aleksander Warma oli muuttanut Suomeen, Kabböleen Johannes Warman poikana vuonna 1906.Käbböle 100 -juhlakirja, ote Sven Bomanin kirjasta "Kabböle ester. En minoritet i minoriteten" (1992), s. 120, Helsinki 2006 Yrittäjä Jaan Manitski on syntynyt Viinistussa ja on nykyisin merkittävä työllistäjä kylässä. Manitski omistaa Viinistun taidemuseon ja hotellin. ==Viinistun taidemuseo== Viinistun taidemuseossa on kokoelma Viron taidetta ja vaihtuvia näyttelyitä. ==Kuvia== Tiedosto:Viinistu, Parque Nacional Lahemaa, Estonia, 2012-08-12, DD 19.JPG|Viinistun satamaa. Tiedosto:Viinistu Art Museum1, 2008.jpg| Taidemuseon näyttelytiloja. Tiedosto:Ex-local shop in Viinistu.jpg|Entinen kauppa. ==Lähteet== == Linkit == *Viinistun rantaravintola ja hotelli *Viinistun satama *Viinistun taidemuseo *360° Ilmakuva Viinistusta Luokka:Kuusalu Luokka:Viron kylät
Calculus Fennicus

Calculus Fennicus on vuonna 2015 ilmestynyt Juhani Pitkärannan kirjoittama suomenkielinen matematiikan Calculus. Se on ensimmäinen suomenkielinen kokonaisvaltainen insinöörimatematiikan Calculus, joka kattaa yhtenä teoksena laajan alueen. Calculukseksi teosta kutsutaan, kun se pyrkii kattamaan tietyn matematiikan osa-alueen kokonaisvaltaisesti. Calculus on matematiikan peruskursseille tarkoitettu oppikirja. Syventävien kurssien teoksia ei yleensä kutsuta Calculuksiksi. Paperiversiona Calculus Fennicus on fyysiseltä kooltaan A4-kokoinen teos ja painaa useita kiloja. Se on saatavana myös pdf-versiona. Pitkäranta on kirjoittanut Calculus Fennicuksen ollessaan professori emeritus. 1968 Pitkäranta aloitti Otaniemessä opiskelijana matematiikkaan tutustumisen Harri Rikkosen matematiikan pitkällä peruskurssilla. Vaikutteita matemaattiseen kirjoittamiseen hän on myöhemmin saanut Simo K. Kivelältä. == Lähteet == Luokka:Kirjat matematiikasta Luokka:Oppikirjat Luokka:Vuoden 2015 kirjat
Anna & Kirka

Anna & Kirka on Anna Babitzinin ja Kirkan yhteinen albumi, joka ilmestyi Delta-levymerkillä vuonna 1978. Albumilta ilmestyi singlenä kappale ”Sinut haluan vain” b-puolenaan ”Siitäs sait”. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Singlet == == Tuotanto == *Orkesterinjohto: Kalervo Halonen, paitsi 1: Veikko Samuli *Äänitys: Finnlevyn studiot *Miksaus: Jukka Teittinen *Valokuvat: Max Petrelius *Tuottajat: Jaakko Salo, Robbie Lindberg == Lähteet == Luokka:Kirkan albumit Luokka:Vuoden 1978 albumit
Irem

Irem (, myös Irem Software Engineering) on japanilainen ohjelmistoyhtiö ja pelitalo. Yritys on perustettu nimellä IPM vuonna 1974 ja nimi muutettiin vuonna 1979. Yritys lopetti videopelien kehityksen vuonna 1994 ja sulautui Irem Software Engineeringiksi vuonna 1997. Eizo omistaa yhtiön. Yrityksen nimi on lyhenne sanoista . == Pelit == Yrityksen kehittämiä pelejä: * Moon Patrol (1982) * Kung-Fu Master (1984) * R-Type (1987) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Irem Software Engineering MobyGamesissä Luokka:Japanilaiset videopeliyritykset
Kuusankoski (kaupunginosa)

Kuusankoski on Kouvolan kaupunginosa Kuusankosken suuralueella ja entisen Kuusankosken kaupungin keskusta. Alueesta käytetään myös nimitystä Kuusaa. Kaupunginosa käsittää entisen Kuusankosken kaupungin keskiosan, eli koko Kuusanniemen alueen Kymijoen rannalla. Kuusankosken kaupunginosa rajautuu etelässä Kymintehtaaseen ja Kelttiin, pohjoisessa Voikkaahan ja Pilkanmaahan, idässä entiseen Valkealan kuntaan ja Jokelaan sekä lännessä Iitin kuntaan ja Lyöttilän kylään. Tilastokeskuksen ylläpitämistä tilastollisista osa-alueista Kuusankosken kaupunginosan alueella sijaitsee kokonaisuudessaan Kuusaan, Naukion, Tähteen ja Kuusaanniemen tilastoalueet, ja suurin osa Mäkikylän tilastoalueesta. == Lähteet == Luokka:Kouvolan kaupunginosat Luokka:Kuusankoski
Kangasniemen lukio

Kangasniemen lukio on eteläsavolaisessa Kangasniemen kunnassa toimiva lukio. Lukiolaisten määrä on suurin piirtein puolittunut vuotta 2018 edeltävän 15 vuoden aikana. Vuonna 2018 Kangasniemen lukiota kävi 72 opiskelijaa. Naapurustossa (Kankaistentie 5) sijaitsevat Kankaisten koulu (yläkoulu) ja Kangasniemen kirjasto. ==Lähteet== Luokka:Kangasniemen oppilaitokset Luokka:Kangasniemen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen lukiot
Laukko – kuusi vuosisataa

Laukko – kuusi vuosisataa on vuonna 2016 ilmestynyt Liisa Lagerstamin kirjoittama teos Laukon kartanon historiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laukon kartano Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Vesilahti Luokka:Pirkanmaan historia Luokka:Vuoden 2016 kirjat
Laukon herra – Gabriel Kurki (1630–1712)

Laukon herra – Gabriel Kurki (1630–1712) on vuonna 2008 ilmestynyt Liisa Lagerstamin kirjoittama suomenkielinen teos Laukon kartanonherrasta Gabriel Kurjesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laukon kartano Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Shopping wang Louie

Shopping wang Louie (, ) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Seo In-guk, Nam Ji-hyun, Yoon Sang-hyun ja Im Se-mi. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:Eteläkorealaiset komediasarjat Luokka:MBC:n televisiosarjat
Boat on the River

Boat on the River on alun perin yhdysvaltalaisen Styx -yhtyeen levyttämä kappale, jonka sävellyksestä ja sanoituksesta vastasi Tommy Shaw. Kappale julkaistiin vuonna 1979 albumilla Cornerstone. Suomeksi kappaleesta on tehty kaksi versiota: Vuonna 1980 Hannele Suominen alias Taiska levytti Raul Reimanin käännöksen ja Jori Sivosen sovittaman version nimellä "Aamulla yksin". Vuonna 1993 Riki Sorsa levytti CD-singlenä julkaistun alkuperäisen englanninkielisen version sekä Pia Partasen suomentaman ja Ari Sunellin sovittaman suomenkielisen version "Joki", Samana vuonna Jyrki Härkönen lauloi tämän saman version ns. huoltamokasetille Parhaat kotimaiset lista hitit 2. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset rockkappaleet Luokka:Vuoden 1979 kappaleet
Sven Harling

Karl Sven Harling (22. joulukuuta 1905 Pernaja – 8. syyskuuta 1978 Helsinki)Geni: Karl Sven Harling (Viitattu 10.7.2019) oli suomalainen juristi ja Loviisan pormestari. ==Henkilöhistoria== Sven Harlingin vanhemmat olivat asemapäällikkö Karl Elis Harling ja Ellen Lagert ja puoliso vuodesta 1934 kotitalousopettaja Maja Sandell. Harling suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1933 ja sai varatuomarin arvon 1937. Hän toimi Loviisan kaupunginsihteerinä, kamreerina ja lakimiehenä 1934–1943, juristina teollisuuden palveluksessa 1943–1948 ja Loviisan pormestarina, kiinteistötuomarina ja notaarina vuodesta 1946. Loviisan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen hän oli 1946–1947. Sotilasarvoltaan Harling oli reservin majuri (1964). ==Julkaisuja== * Minnen från striderna vid Muurikkala-Näppi sommaren 1941: 7/JR 24. 1, 1960 * Minnen från striderna på Karelska näset sommaren 1941: 7/JR 24. 2, 1961 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Loviisan pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Loviisan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Aino Hausmann

Aino Hausmann (o.s. Kaartinen, 25. helmikuuta 1901 Helsinki – 17. syyskuuta 1972)SKR: Aino Hausmannin Rahasto (Viitattu 10.7.2019) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja käsityönopettaja. ==Henkilöhistoria== Hausmannin vanhemmat olivat talousneuvos Heikki Kaartinen ja Matilda Kosonen ja puoliso 1924–1942 liikemies Heinrich Carl Aleksander Hausmann. Aino Hausmann tuli ylioppilaaksi 1919 ja suoritti käsityöseminaarin 1922, Berliinissä hän opiskeli Schule Reimannissa 1922–1923 ja Taideteollisen keskuskoulun käsityöosastolla 1931–1934, josta hän valmistui tekstiilitaiteilijaksi. Hän oli Suomen Käsityön Ystävät -yhtiön toimitusjohtaja 1943 ja yhtiön kotitalouskeskuksen käsityökonsulentti 1944–1949. Hausmannin nimeä kantava SKR:n rahasto vuodelta 1962, joka perustuu hänen lahjoitukseensa, tukee taidekäsityön harjoittajia, taideteollisuusjärjestöjä ja sokeiden henkistä työtä ja akateemista koulutusta sekä edistää taidekäsityön tekemistä tunnetuksi. Myös hänen vuonna 1950 perustamansa Aino-koti-säätiö jakaa apurahoja jatko-opintoihin käsityönopettajille. Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 184. (Viitattu 10.7.2019)Tekstiiliopettajaliitto: Aino Hausmann – kaukonäköinen käsityönopettaja (Viitattu 10.7.2019) ==Julkaisuja== * Leluja, 1945, Aino Hausmann, Kaj Franck * Neulemalleja lasten ja aikuisten pukimiin, 1946 * Villa emännän käsissä, 1947 * Neuletöitä ja kankaita: lajittelusta maatiaislampaan villasta, 1950 * Talvea pakoon etelän kesään: lähikuvia Etelä- Afrikan matkalta, 1951 * Ommeltavia kirjaimia, 1952, Aino Hausmann, Juhani Hausmann * Kapiokirstu, 1956 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten Laser

Miesten Laser Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 25. heinäkuuta – 1. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 35 purjehtijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin osallistuu 35 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. 14 urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 5 urheilijaa valitaan vuoden 2019 Laserin MM–kilpailujen perusteella. Aasian kisojen 2018 kautta olympialaisiin pääsee yksi urheilija. Pan-Amerikan kisojen 2019 kautta pääsee kaksi urheilijaa. Euroopan, Afrikan, Aasian ja Oseanian omista kilpailuista valitaan kaksi urheilijaa olympiaturnaukseen. Pohjois- ja Etelä-Amerikan kilpailuista valitaan yksi purjehtija. Näiden lisäksi turnaukseen kutsutaan kaksi urheilijaa. Karsintatapa Ajankohta Paikat Maa(t) Purjehtija Isäntämaa 1 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 Jean-Baptiste Bernaz MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 14 Aasian kisat 2018 18. elokuuta – 2. syyskuuta 2018 1 MM–kilpailut 2019 1.–9. heinäkuuta 2019 5 MM–kilpailut 2019 1.–9. heinäkuuta 2019 5 MM–kilpailut 2019 1.–9. heinäkuuta 2019 5 MM–kilpailut 2019 1.–9. heinäkuuta 2019 5 MM–kilpailut 2019 1.–9. heinäkuuta 2019 5 Pan-Amerika 2019 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 2 Pan- Amerika 2019 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 2 Afrikan mestaruuskilpailut 6.–12. lokakuuta 2019 2 Afrikan mestaruuskilpailut 6.–12. lokakuuta 2019 2 Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut 25.–30. marraskuuta 2019 1 Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) 19.–25. tammikuuta 2020 1 MM–kilpailut 2020 (Oseania) 9.–16. helmikuuta 2020 2 MM–kilpailut 2020 (Oseania) 9.–16. helmikuuta 2020 2 Mussanah Open 2021 (Aasia) 1.–8. huhtikuuta 2021 2 Mussanah Open 2021 (Aasia) 1.–8. huhtikuuta 2021 2 Vilamoura International Regatta (Eurooppa) 17.–24. huhtikuuta 2021 2 Vilamoura International Regatta (Eurooppa) 17.–24. huhtikuuta 2021 2 Kutsu 2 Kutsu 2 ==Lähteet== Miesten Laser
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten finnjolla

Miesten finnjolla Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta – 3. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 19 purjehtijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin osallistuu 19 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. 14 urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 urheilijaa valitaan vuoden 2019 finnjollan EM–kilpailujen perusteella. EM-kilpailuihin voi osallsitua myös Euroopan ulkopuolelta. Euroopan, Afrikan, Aasian, Pohjois-Amerikan, Etelä- Amerikan ja Oseanian omista kilpailuista valitaan yksi urheilija olympiaturnaukseen. Karsintatapa Ajankohta Paikat Maa(t) Purjehtija Isäntämaa 1 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 EM–kilpailut 2019 10.–18. toukokuuta 2019 4 EM–kilpailut 2019 10.–18. toukokuuta 2019 4 EM–kilpailut 2019 10.–18. toukokuuta 2019 4 EM–kilpailut 2019 10.–18. toukokuuta 2019 4 Purjehduksen World Cup (Aasia) 25. elokuuta – 1. syyskuuta 2019 1 Copa Brasil 2019 25.–30. marraskuuta 2019 1 Finnjollan Gold Cup (Oseania) 16.–21. joulukuuta 2019 1 Purjehduksen World Cup (Pohjois- Amerikka) 19. – 25. tammikuuta 2020 1 Finn Gold Cup 2021 (Eurooppa) 4.–12. toukokuuta 2021 1 Finn Gold Cup 2021 (Afrikka) 4.–12. toukokuuta 2021 1 ==Lähteet== Miesten finnjolla
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten 470

Miesten 470 Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta – 4. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 venettä valitaan vuoden 2019 470 MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. Pohjois-Amerikan vene valitaan World Cupin osakilpailun perusteella, Euroopan MM-kilpailujen 2021 perusteella. Etelä-Amerikan vene valitaan Copa Brasil 2019 kautta. Afrikan paikka jaetaan Afrikan-mestaruuskilpailuiden 2020 kautta. Aasiassa paikka jaetaan Aasian-mestaruuskilpailuiden 2019 perusteella. Oseania jakaa paikan Sail Melbourne International 2020 kilpailussa. Karsintatapa Ajankohta Paikat Maa(t) Purjehtijat Isäntämaa 1 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 Jérémie Mion Kevin Peponnet MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2019 2.–9. elokuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 2.–9. elokuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 2.–9. elokuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 2.–9. elokuuta 2019 4 Aasian mestaruuskilpailut 2019 16.–21. joulukuuta 2019 1 Afrikan mestaruuskilpailut 2020 12.–18. tammikuuta 2020 1 Sail Melbourne International 2020 17.–21. tammikuuta 2020 1 Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) 19.–25. tammikuuta 2020 1 Etelä- Amerikan mestaruuskilpailut 11. – 17. helmikuuta 2019 1 MM-kilpailut 2021 (Eurooppa) 5.–13. maaliskuuta 2021 1 ==Lähteet== Miesten 470
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten 470

Naisten 470 Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta – 4. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 6 venettä valitaan vuoden 2019 470 MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. Euroopan ja Pohjois- Amerikan veneet valitaan World Cupin osakilpailun perusteella. Etelä-Amerikan vene valitaan Copa Brasil 2019 kautta. Afrikan paikka jaetaan Afrikan- mestaruuskilpailuiden 2020 kautta. Aasiassa paikka jaetaan Aasian- mestaruuskilpailuiden 2019 perusteella. Oseania jakaa paikan Sail Melbourne International 2020 kilpailussa. Karsintatapa Ajankohta Paikat Maa(t) Purjehtijat Isäntämaa 1 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 MM–kilpailut 2019 2. – 9. elokuuta 2019 ~~6~~ 7 Aasian mestaruuskilpailut 2019 16. – 21. joulukuuta 2019 1 Afrikan mestaruuskilpailut 2020 12. – 18. tammikuuta 2020 1 Sail Melbourne International 2020 17. – 21. tammikuuta 2020 ~~1~~ 0 Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) 19.–25. tammikuuta 2020 1 Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut 2020 11. – 17. helmikuuta 2020 1 EM- kilpailut 2021 (Eurooppa) 5. – 13. maaliskuuta 2021 1 ==Lähteet== Naisten 470
Marsha P. Johnson

Marsha P. Johnson (syntymänimeltään Malcolm Michaels, Jr.; ) oli yhdysvaltalainen transsukupuolinen ihmisoikeusaktivisti, seksityöntekijä sekä drag queen. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Stonewallin mellakoissa 1969 sekä aktivismistaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen, erityisesti transsukupuolisten, oikeuksien puolesta. Yhdessä Sylvia Riveran kanssa hän perusti järjestön nimeltä Street Transvestite Action Revolutionaries, lyhennettynä S.T.A.R.. Johnson toimi myös Andy Warholin mallina ja esiintyi drag-ryhmä Hot Peachesin kanssa. Hän oli varsinkin New Yorkin Greenwich Villagen seksityöläisten keskuudessa tunnettu hahmo. Elämänsä viimeiset vuodet Johnson toimi AIDS-aktivistina. Heinäkuussa 1992, pian pride-paraatin jälkeen Johnsonin ruumis löydettiin kellumasta Hudson-joessa. Kuolema todettiin poliisin toimesta alun perin itsemurhaksi, mutta sitä on pidetty todennäköisenä henkirikoksena. Uuden poliisitutkinnan myötä Johnsonin kuolinsyy on virallisesti määrittelemätön. == Lähteet == * Kasino, Michael (2012): Pay It No Mind – The Life and Times of Marsha P. Johnson (dokumenttielokuva) === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Johnson IMDb:ssa * Village Voice: The Drag of Politics 15.6.1979 * (pätkiä Johnsonin esityksistä) * Sylvia Rivera Reflects on the Spirit of Marsha P Johnson (ote Randy Wickerin haastattelusta 21.9.1995) * (Johnsonin ystävät muistelevat) * (Johnsonin ystävä kertoo haastattelussa nähneensä miehiä, jotka ahdistelivat Johnsonia) Luokka:Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Yhdysvaltalaiset drag- artistit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten 49er

Miesten 49er Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta – 2. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 19 venettä eli yhteensä 38 purjehtijaa. ==Karsinnat== Olympialaisiin osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 venettä valitaan vuoden 2019 49er ja 49er FX:n MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. Aasian ja Afrikan paikat jaetaan vuoden 2021 Mussanah Openinssa. Pohjois- ja Etelä-Amerikan paikat jaetaan Pan-Amerikan kisoissa 2019. Euroopan paikka jaetaan Lanzaroten kansainvälisessä regatassa. Oseania jakaa paikan vuoden 2020 49er ja 49er FX:n MM–kilpailuissa. Karsintatapa Ajankohta Paikat Maa(t) Purjehtijat Isäntämaa 1 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 MM–kilpailut 2018 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 8 Pan-Amerikan kisat 2019 (Etelä-Amerikka) 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 1 Pan-Amerikan kisat 2019 (Pohjois-Amerikka) 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 1 MM–kilpailut 2019 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 4 MM–kilpailut 2019 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 4 MM–kilpailut 2020 (Oseania) 8.–15. helmikuuta 2020 1 Lanzaroten kansainvälinen regatta (Eurooppa) 23. – 28. maaliskuuta 2021 1 Mussanah Open 2021 (Aasia) 1.– 8. huhtikuuta 2021 1 Mussanah Open 2021 (Afrikka) 1.– 8. huhtikuuta 2021 1 ==Lähteet== Miesten 49er