EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viktor Bryzhin

Viktor Arkadijovytŝ Bryzhin (, , Viktor Arkadjevitŝ Bryzgin, s. 22. elokuuta 1962 Luhansk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa. Hän on 4 × 100 metrin viestijuoksun olympiavoittaja, Euroopan-mestari ja kaksinkertainen MM- mitalisti. Hän edusti Dynamo Luhanskia ja on pituudeltaan 181 cm. Bryzhin sijoittui 1983 Budapestin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa viidenneksi. 200 metrillä hänet hylättiin välieräjuoksussa. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä ja juoksi ankkuriosuuden Neuvostoliiton joukkueessa, joka saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän oli 100 metrillä yhdeksäs ja juoksi viimeisen osuuden Neuvostoliiton voittaessa pikaviestin Euroopan-mestaruuden. Bryzhin karsiutui 60 metrin alkuerissä Liévinin sisäratojen EM-kilpailuissa 1987. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja juoksi toisen osuuden Neuvostoliiton hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Soulin olympialaisissa 1988 hän juoksi avausosuuden Neuvostoliiton voittaessa pikaviestin olympiakultaa ajalla 38,19. Viimeisissä arvokisoissaan Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän oli pikaviestissä seitsemäs. Viktor Byzhinin puoliso on Olha Bryzhina ja tytär Jelizaveta Bryzhina. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 10,11 Tallinna 21. kesäkuuta 1986 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 60 m 6,60 Penza 6. helmikuuta 1987 200 m 21,31 Budapest 6. maaliskuuta 1983 == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset pikajuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Settimo Milanese

Settimo Milanese on kunta Italiassa Lombardian alueella olevassa Milanon metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 20 133 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kunnan verkkosivut Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Ramat Rahel

Ramat Rahel () on kibbutsi Israelissa Jerusalemin vanhankaupungin eteläpuolella. Kibbutsin ohella paikalla on rauniokumpu. Ramat Rahelin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 545. ==Maantiede== Ramat Rahel sijaitsee Israelin Jerusalemin hallintoalueella suurin piirtein Jerusalemin vanhankaupungin ja Länsirannan puoleisen Betlehemin välissä. Paikka on kukkulalla, joka on valvonut historiallisesti kahden merkittävän kulkureitin yhtymäkohtaa. Jerusalemista on lähtenyt tie kohti etelää ja toinen tie yhdisti Jerusalemin länteen. ==Historia== Nykyisen Ramat Rahelin paikalta on tehty arkeologisia löytöjä. Paikalla oleva rauniokumpu tunnetaan nimellä Khirbat Salih. Paikka on yhdistetty useisiin eri raamatullisiin paikannimiin. Sen on esitetty esimerkiksi olleen Netofa (esim. 2. Samuelin kirja 22.28) tai Kimham (Jeremian kirja 71.17). Mikään yksi teoria ei ole kuitenkaan täysin selvä. Paikka on arkeologisten löytöjen perusteella asutettu Juudan kuningaskunnan kaudella 700- tai 600-luvulla eaa. Paikalla oli asutusta, sekä 600-luvulta peräisin oleva suurehko palatsi. Roomalaiset rakennuttivat paikalle kylpylän ja 400–500-luvulla jaa paikalle rakennettiin kirkko ja luostari. Kirkko mainittiin historiallisissa lähteissä usein paikkana, jolla Jeesuksen äiti Maria levähti matkalla synnyttämään Betlehemiin. Pienempimuotoista rakennuttamista tapahtui myös Bysantin, umaijadien ja abbasidien kausilla. Sittemmin paikan asutus kuitenkin katosi. Nykyinen Ramat Rahelin kibbutsi on perustettu vuonna 1926. Sen asukkaat olivat juutalaisiasiirtolaisia Itä- Euroopasta ja he kävivät rakennustöissä Jerusalemissa. Paikka itsessään oli liian pieni maataloudelle, joten sen talous riippui siirtotyöläisistä. Jerusalemin ohella heitä työskenteli esimerkiksi Kuolleenmeren potaskakaivoksilla. Nimen Ramat Rahel kibbutsi sai Raakelin haudan mukaan. Hauta sijaitsee kuitenkin varsinaisesti hieman etelään Betlehemin puolella. Vuoden 1929 levottomuuksien aikana mellakoineet arabit tuhosivat kibbutsin. Se jälleenrakennettiin vuonna 1930, mutta joutui taas hyökkäysten kohteeksi vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana. Israelin itsenäisyyssodan alkaessa vuonna 1948 Ramat Rahel oli tärkeä tukikohta juutalaisten hallitsemien Jerusalemin osien puolustamiseksi. Transjordanian arabilegioona yritti vallata sitä egyptiläisten tuella toukokuussa 1948. Seuranneessa Ramat Rahelin taistelussa paikka vaihtoi käsiä useaan otteeseen. Lopulta sodan päättyessä sitä hallitsi kuitenkin Israel ja se päätyi näin maan rajojen sisäpuolelle. Taisteluissa tuhoutunut Ramat Rahel rakennettiin jälleen uudelleen ja nyt siihen liitettiin myös maatalousaluetta. Paikkakunta oli taas eturintamassa vuoden 1967 kuuden päivän sodan alettua. ==Väestö ja talous== Ramat Rahelin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 545. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 308. Monet kibbutsin asukkaista saavat nykyisin elinkeinonsa matkailusta. Matkailijoita tulee esimerkiksi paikallisille arkeologisille kohteille. Ramat Rahelissa on hotelli, kokoustiloja ja urheilukeskuksia. Maatalouden saralla tuotetaan esimerkiksi sitrushedelmiä ja kanoja. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Marián Masný

Marián Masný (s. 13. elokuuta 1950 Rybany, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976 ja saavuttamassa EM-pronssia vuonna 1980. Masný edusti kotimaassaan kausina 1969–1972 Dukla Banská Bystricaa, kausina 1972–1982 Slovan Bratislavaa ja kausina 1983–1986 ZŤS Petržalkaa. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuosina 1974 ja 1975. Hän pelasi uransa loppupuolella myös Itävallassa. Masný pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 75 maaottelua, joissa hän teki 18 maalia. Kaksi maalia samassa ottelussa hän teki lokakuussa 1978 EM-karsintaottelussa Ruotsia vastaan, marraskuussa 1979 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan ja helmikuussa 1980 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 1974 ja viimeisen kesäkuussa 1982. Hän kuului vakiokokoonpanoon EM- kilpailuissa 1976, joissa Tšekkoslovakia voitti mestaruuden. Hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin Länsi-Saksaa vastaan pelatun loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. EM-kilpailuissa 1980 Tšekkoslovakia saavutti pronssia ja Masný teki joukkueensa ensimmäisen maalin Italiaa vastaan pelatun pronssiottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. MM- kilpailuissa 1982 Masny pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa, ja ne jäivät hänen viimeisiksi maaotteluikseen.<ref name="rsssf1982/> == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Slovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sibylla (nimi)

Sibylla on kreikkalaislähtöinen naisen etunimi. Sen alkuperäistä merkitystä ei tunneta, mutta antiikin mytologiasta nimi on saanut myöhemmin uuden merkityksen ’ennustajatar’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2024 mennessä tilastoitu alle 55 Sibylla-nimistä naista. == Nimipäivät == Sibylla-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuonna 1705. Nimipäivä oli 20. toukokuuta. Ruotsin almanakassa Sibyllan nimipäivä on nykyään 20. lokakuuta; aikaisemmin se oli 22. toukokuuta. == Tunnettuja Sibylloja == === Kuninkaallisia === *Sibylla (1160–1190), Jerusalemin kuningatar 1186–1190; kuningas Guy de Lusignanin puoliso *Sibylla (1908–1972), Ruotsin prinsessa; perintöprinssi Kustaa Aadolfin puoliso ja kuningas Kaarle XVI Kustaan äiti === Muita === *Maria Sibylla Merian (1647–1717), saksalainen luonnontieteilijä ja kuvittaja *Sibylla Schwarz (1621–1638), saksalainen runoilija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Amiri Baraka

Amiri Baraka, Imamu Amear Baraka, alkup. nimi (Everett) LeRoi Jones,Tekijäluettelo: B Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 16.5.2021 (7. lokakuuta 1934 Newark, New Jersey, Yhdysvallat – 9. tammikuuta 2014 Newark, New Jersey, YhdysvallatAmiri Baraka, former N.J. poet laureate and prolific author, dead at 79, Nj.com (9.1.2014, pöivitetty 29.3.2019), viitattu 16.5.2021 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kansalaisoikeustaistelija. LeRoi Jones valmistui Howardin yliopistosta 1953. Hän muutti 1968 nimensä afrikkalaiseksi ja perusti Black Arts Repertory Theatren. Ensimmäisten näytelmien jälkeen hänen asenteensa jyrkkeni sekä tuotannossa että yksityiselämässä. Näytelmiin tuli väkivaltainen sävy, runoissa lyyrisyys vuorottelee ahdistuksen kanssa. Hän on kirjoittanut myös omaelämäkerrallisia aineksia sisältävää kaunokirjallisuutta. ==Suomennetut runot== ; Nimellä LeRoi Jones LähdeLeRoi Jones Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 16.5.2021 * Muistiinpanoja puhetta varten (Notes For a Speech), suom. Pentti Saaritsa, teoksessa Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät, suom. ja toim. Pentti Saaritsa, WSOY 1997 ISBN 951-0-22208-9 * Testamentti (bluesin ystäville), suom. Risto Laakkonen, teoksessa Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-6787-4 ;Nimellä Amiri Baraka LähdeAmiri Baraka Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 16.5.2021 * Kaupungissa, suom. Markku Into, julkaisussa: Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti 2014; nro 2 * Valmiuden ymmärtämisestä, suom. Markku Into, julkaisussa: Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti 2014; nro 2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Anna Hallberg

Anna Kristina Elisabet Hallberg (s. 19. marraskuuta 1963 Göteborg) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Ruotsin ulkomaankauppa- sekä pohjoismaaministeri vuosina 2019–2022. ==Elämä ja ura== Hallberg varttui Trollhättanissa. Hän opiskeli oikeustiedettä ja yritystaloutta Göteborgin yliopistossa vuosina 1983–87. Työuraa hän on tehnyt yksityisellä sektorilla muun muassa pankkialalla. Syyskuussa 2019 hänet valittiin Ruotsin ulkomaankauppa- ja pohjoismaaministeriksi, kun Ann Linde siirtyi ulkoministeriksi. Hallbergilla on kaksi lasta. Hän elää avoliitossa Anders Sundströmin kanssa, joka on aiemmin ollut ministeri sekä Swedbankin hallituksen puheenjohtaja. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Elävät henkilöt
Michel de Gruyère

Michel de Gruyère (ennen vuotta 1539 – 2. toukokuuta 1576 Bryssel) oli sveitsiläinen aatelinen ja Gruyèren maakunnan viimeinen kreivi ja linnanherra (1539–1554). Vuonna 1554 de Gruyère julistettiin vararikkoon, ja kreivikunta jaettiin kahden suurimman velkojan, Bernin ja Fribourgin kesken. Michel de Gruyèren vanhemmat olivat Jean II de Gruyère "Johannes II" (noin. 1504 – 23 marraskuuta 1539) ja kreivitär Marguerite de Vergy. == Elämäkerta == Michel de Gruyère vietti nuoruutensa Ranskassa kuningas Frans I hovissa. Hän oli useita kertoja toiminut joukkojen päällikkönä tai diplomaattina Ranskan kuninkaan tai keisari Kaarle V:n palveluksessa. Hänestä tuli Gruyèren kreivi isänsä Jean II de Gruyèren kuoltua. Kreivi Michel de Gruyère hyväksyi 30. maaliskuuta 1541 Fribourgin lordilta 4000 kolikon lainan. Ensimmäiset 1000 écua laskettiin liikkeeseen seuraavana päivänä, kun taas muut 3000 écua oli toimitettava notaarin vahvistaman asiakirjan mukaan. Michel de Gruyère kiinnitti vastineeksi Oronin ja Châteaux d'Oexin seuraajaksi. 31. maaliskuuta 1541 Michel de Gruyère täsmentää Fribourgin lordeille lähettäneensä palvelijansa François Biolleyn Fribourgiin perimään 1000 écua. == Avioliitto ja perintö == Michel de Gruyère meni naimisiin 8. lokakuuta 1553 Madeleine de Miolans (?–1564), Montmajourin kreivitär, Louis de Miolansin ja Françoise de Chabannesin tyttären kanssa. ==Lähteet== * Sveitsiläisen historian biografia (Michel de Gruyère) Viitattu 18.5.2021 Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1576 kuolleet
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1951

Pikaluistelun EM-kilpailut 1951 käytiin 27. – 18. tammikuuta Oslon Bisletillä. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. Kymmenentuhannen metrin matkalla norjalainen Hjalmar Andersen kaatui, kun Johan Brun otti hänestä valokuvan salamavalon avulla. Andersen sai aloittaa alusta ja voitti kultaa. ==Tulokset== Sija Kilpailija Maa 500 m 5000 m 1500 m 10000 m Summa align="center" Hjalmar Andersen 44,5 (1) 8.15,6 (1) 2.22,7 (2) 17.28,6 (1) 194.057 align="center" Wim van der Voort 45,4 (2) 8.28,5 (2) 2.22,5 (1) 17.56,5 (6) 1970.575 align="center" Henry Wahl 46,4 (8) 8.33,5 (4) 2.23,8 (5) 17.47,6 (4) 199.063 align="center" Carl-Erik Asplund 48,1 (16) 8.31,7 (3) 2.23,4 (4) 17.30,6 (2) 199.600 align="center" Roald Aas 46,1 (4) 8.36,2 (6) 2.22,8 (3) 18.08,0 (7) 199.720 align="center" Kees Broekman 46,6 (10) 8.39,8 (8) 2.26,4 (9) 17.41,9 (3) 200.475 align="center" Göthe Hedlund 46,6 (10) 8.40,1 (9) 2.25,7 (8) 17.49,3 (5) 200.642 align="center" Norman Holwell 47,3 (15) 8.38,9 (7) 2.25,1 (6) 18.21,4 (10) 202.627 align="center" Kalevi Laitinen 46,8 (12) 8.46,3 (10) 2.27,9 (12) 18.17,3 (9) 203.595 10\. Curt Karlsson 47,2 (14) 8.46,8 (11) 2.27,5 (11) 18.16,8 (8) 203.887 11\. Sverre Haugli 46,3 (7) 8.34,3 (5) 2.25,6 (7) - - 12\. Johnny Cronshey 45,6 (3) 8.49,8 (12) 2.27,1 (10) - - 13\. Kauko Salomaa 46,1 (4) 8.53,9* (13) 2.29,4 (13) - - 14\. Aad de Koning 46,2 (6) 9.07,7 (15) 2.31,3 (14) - - 15\. Sigge Ericsson 47,1 (13) 8.58,1 (14) 2.31,9 (16) - - 16\. Jan Charisius 46,4 (8) 9.11,0 (16) 2.31,3 (14) - - ==Lähteet== *Vuoden 1951 (hollanniksi) Luokka:Pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1951 pikaluistelu Luokka:Norjan urheilutapahtumat Luokka:Norjan pikaluistelu Luokka:Oslon urheilu
Ladislav Jurkemik

Ladislav Jurkemik (s. 20. heinäkuuta 1953 Jacovce, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan- mestaruutta vuonna 1976 ja saavuttamassa EM-pronssia vuonna 1980. Jurkemik edusti kotimaassaan kausina 1973–1980 ja 1981–1984 Inter Bratislavaa sekä kauden 1980–1981 Dukla Banská Bystricaa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Sveitsissä viisi kautta St. Gallenissa ja kaksi kautta Churissa. Jurkemik pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 57 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1974 ja viimeisen vuonna 1983. Tšekkoslovakian voittaessa mestaruuden EM-kilpailuissa 1976 hän tuli vaihtopelaajana kentälle sekä välierässä Alankomaita että loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan ja teki joukkueensa neljännen maalin loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. Hän oli mestarijoukkueen nuorin pelaaja. EM-kilpailuissa 1980 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa ja teki pronssiottelussa Italiaa vastaan maalin tilanteeseen 1–1 päättyneellä varsinaisella peliajalla sekä joukkueensa neljännen maalin pronssimitalin Tšekkoslovakialle ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. MM-kilpailuissa 1982 Jurkemik pelasi joukkueensa kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa täydet minuutit. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Slovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Slovakialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Damaskoksen portti

Damaskoksen portti on Jerusalemin vanhankaupungin muuriin kuuluva portti muurin pohjoisosassa. Portti tunnetaan vähintään roomalaiskaudelta toiselta vuosisadalta jaa. lähtien. Roomalainen portti raunioitui myöhemmin ja nykymuotoisen portin suunnitteli Osmanisulttaani Suleimanin hoviarkkitehti Sinan 1500-luvun alkupuoliskolla. Nykyisin se on suojeltu historiallinen kohde. ==Historia== thumb|vasen|Havainnollistus vanhasta roomalaisesta portista. Nykyinen portti on ollut aikanaan varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolella. Juudean kuningas Herodes alkoi laajentamaan kaupunkia kohti pohjoista ja uusien asuinalueiden suojaksi rakennettiin muuria. Joidenkin tutkijoiden mukaan ensimmäisen portin nykyisen paikalle on saattanut rakennuttaa Herodes Agrippa toisella vuosisadalla eaa. Vanhankapungin pohjoismuuri on kuitenkin tiettävästi peräisin vasta Rooman valtakunnan kaudelta. Roomalainen portti rakennettiin varhain ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Rooman keisari Hadrianus päätti hävittää Jerusalemin vierailtuaan kaupungissa vuonna 130. Vanhan tilalle rakennettiin uusi roomalaistyylinen kaupunki, joka sai roomalaisen nimen Aelia Capitolina. Damaskoksen eli silloisen Neapoliksen portilta sisään kaupunkiin avautui korkean pylvään koristama ympyrämäinen tila, jolta lähti kaksi forumeille johtavaa pääkatua. 300- tai 400-luvulla portista tehtiin osa kaupunginmuuria ja sitä käytettiin edelleen Bysantin valtakunnan kaudella, sekä varhaisella islamilaisella kaudella. Ristiretkeläiset valtasivat Jerusalemin vuonna 1099. Tuhoutuneita muureja jälleenrakennettiin. Damaskoksen portti oli pääkäytävä kaupunkiin pohjoisesta. Myöhemmin kaupunginmuurit menettivät merkitystään ja ne alkoivat raunioitua. Aluetta tuolloin hallinnut Osmani-valtion sulttaani Suleiman Suuri määräsi kaupungin uudet linnoitustyöt vuoden 1535 paikkeilla. Sulttaanin hoviarkkitehti Sinan suunnitteli nykyisen kaltaisen suuren portin. Portissa olevan kaiverroksen mukaan sen rakennustyöt valmistuivat vuonna 1538. Sinanin suunnittelema portti perustui vanhan roomalaisen portin raunioihin. Aikaisemmat keskiaikaiset vaikutteet jätettiin pois. Portti on edelleen Sinanin suunnittelemassa muodossa, eikä siihen sittemmin tehty suurempia muutoksia. Damaskoksen portista ja kaupunginmuureista tuli suojeltu historiallinen kohde Yhdistyneen kuningaskunnan mandaattihallinnon aikana. Läheltä purettiin 1800-luvun rakennuksia ja portille perustettiin uutta- ja vanhaakaupunkia erottava aukio. Jerusalemin kasvaessa myöhemmin sen lähelle on rakennettu uudestaan nykyaikaisempia rakennuksia. Sittemmin portilla on tehty arkeologisia kaivauksia, joissa on esimerkiksi paljastettu vanhan roomalaisen portin jäänteitä. ==Lähteet== Luokka:Jerusalemin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arkeologiset kohteet Jerusalemissa Luokka:Portit
Baiokassit

Baiokassit (), myös Baiocassit tai Bodiocassit (), olivat gallialainen heimo, joka asui nykyisen Normandian alueella. Plinius vanhempi kutsui heitä nimellä Bodiocasses, Ausonius nimellä Baiocasses. Ranskan Calvadosin departementin Bayeux on ilmeisesti saanut nimensä heimon mukaan. == Lähteet == Luokka:Kelttiläiset kansat Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Kaliumtetrakloroplatinaatti

Kaliumtetrakloroplatinaatti (K2[PtCl4]) on kalium- ja tetrakloroplatinaatti- ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden platinayhdisteiden valmistukseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa kaliumtetrakloroplatinaatti on ruskehtavanpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Kaliumtetrakloroplatinaatti liukenee hyvin veteen. Kaliumtetrakloroplatinaattia voidaan valmistaa kaliumkloridin ja platina(II)kloridin välisellä reaktiolla. Kaliumtetrakloroplatinaatti on yksi keskeisimmistä lähtöaineista muiden platinayhdisteiden valmistuksessaHermann Renner, Günther Schlamp, Ingo Kleinwächter, Ernst Drost, Hans Martin Lüschow, Peter Tews, Peter Panster, Manfred Diehl, Jutta Lang, Thomas Kreuzer, Alfons Knödler, Karl Anton Starz, Klaus Dermann, Josef Rothaut, Ralf Drieselmann, Catrin Peter, Rainer Schiele, Jeremy Coombes, Mark Hosford & David F. Lupton: Platinum Group Metals and Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. Siitä valmistetaan esimerkiksi sisplatiinia. Yhdistettä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Potassium tetrachloroplatinate(II) *ChemBlink: Dipotassium tetrachloroplatinate Luokka:Platinayhdisteet
Jón Óskar

Jón Óskar, oik. Jón Óskar Ásmundsson (1921 Länsi-Islanti – 1998 Reykjavík, Islanti)Jón Óskar, Morgunbladid, viitattu 16.5.2021 oli islantilainen runoilija. Jón Óskar oli modernististen niin sanottujen atomirunoilijoiden keskeisiä henkilöitä. Hän toimitti 1953–1968 ryhmän lehteä Birtingur. ==Suomennettu tuotanto== Jón Óskarin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa (suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin + Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4).Jón Óskar, Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 16.5.2021 * Guatemalassa valot syttyvät ja sammuvat * Ihme * Kaupungin valot * Pimeys Prahan yllä * Rakkausruno tämäkin * Runoilija * Sinä ja maailma * Sinä joka kuuntelet ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Resonanssikieli

Resonanssikielet ovat lisäkieliä monissa intialaisissa soittimissa, joissakin barokkisoittimissa ja eri kansojen perinnesoittimissa. Kieliä ei yleensä soiteta suoraan, vaan ne värähtelevät resonanssin ansiosta soittimen muita kieliä soitettaessa. ==Resonanssikielisiä soittimia== *Avainviulu *Baryton *Crwth *Hardangerviulu *Kampiliira *Sarangi *Sarod *Sitar *Viola d’amore ==Katso myös== *Borduna Luokka: Kielisoittimet
Väinö Lehtinen (laulunopettaja)

Väinö Lehtinen (14. lokakuuta 1879 Sääksmäki – 15. toukokuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen Helsingin konservatorion laulunopettaja.Laulunopettaja Väinö Lehtinen, Helsingin Sanomat, 16.05.1931, nro 130, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVäinö Lehtisen hautakivi Malmin hautausmaalla, Suomen Sukututkimusseura. Hautakirjoituksia ja hautakuvia Väinö Lehtinen, Suomen musiikkilehti, 01.05.1931, nro 5, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVäinö Lehtinen kuollut, Uusi Suomi, 16.05.1931, nro 130, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTure Ara : Väinö Lehtinen 50-vuotias, Suomen musiikkilehti, 01.10.1929, nro 14, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lehtisen perhe muutti Tampereelle hänen ollessaan puolentoista vuoden ikäinen. Hän vietti lapsuutensa puutteellisissa oloissa ja kävi vain kansakoulun ja veistokoulun. Hän tuli nuorukaisena mukaan Tampereen nuorisoseuran sekakuoroon ja täällä hänen musikaaliset lahjansa herättivät kuoron johtajan Ernst Linko vanhemman, silloinen Lindroth huomion. Lindroth innosti Lehtistä musiikkiopintoihin ja hän lähti opiskelemaan Helsingin lukkari-urkurikouluun saaden sieltä päästötodistuksen 1904. Lehtinen oli sitten Tampereella laulunopettajana ja kuoronjohtajana sekä Aleksanterin kirkon vt. lukkarina. Hän toimi kanttori-urkurina Ilomantsissa 1909–1913 ja opiskeli sitten Helsingin musiikkiopistossa 1911–1914 opettajinaan muun muassa Abraham Ojanperä, Emmy Achté, Oskar Merikanto ja Axel von Kothen. Lehtinen oli tämän jälkeen Tampereella konserttilaulajana, laulunopettajana ja vuosina 1916–1917 Aamulehden musiikkiarvostelijana. Vuonna 1918 Lehtinen siirtyi Tampereelta Helsinkiin laulunopettajaksi. Hän teki valtion stipendiaattina opintomatkan Saksaan 1920–1921 ja oli matkan aikana Berliinissä jonkin aikaa tunnetun laulupedagogin professori Louis Bachnerin (1882–1945) oppilaana. Matkaltaan palattuaan Lehtinen tuli ensimmäiseksi yksinlaulunopettajaksi Helsingin Konservatorioon. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke ansioistaan laulunopettajana vuonna 1931. Väinö Lehtinen kuoli toukokuussa 1931 keuhkovesipöhöön. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Åsnenin kansallispuisto

Åsnenin kansallispuisto (ruots. Åsnens nationalpark) on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Alvestan ja Tingsrydin kuntien alueella Kronobergin läänissä. Kolme neljäsosaa sen 1873 hehtaarin pinta-alasta on vettä. ==Historia== Puisto perustettiin Ruotsin hallituksen aloitteesta valtiopäivien päätöksellä keväällä 2018 valtion omistamille maille Alvestan ja Tingsrydin kuntien alueella. Siitä tuli Ruotsin järjestyksessään 30. kansallispuisto. Puiston tarkoituksena on "säilyttää alueen edustava, vaihteleva ja biologisesti monimuotoinen eteläruotsalainen metsä- ja järvimaisema, joka on vielä monin paikoin koskematon". ==Alueet== Puisto koostuu järvisaaristosta, johon kuuluu noin sata suurempaa saarta sekä pieniä luotoja, Bjurkärrin koskemattomista pyökkimetsistä, joissa kasvaa muun muassa jäkäliä, sieniä ja puita syöviä hyönteisiä, Toftåsan suosta sekä Trollbergistä (Peikkovuori), jossa on erityisesti nuorimmille kävijöille tarkoitettu vaelluspolku. ==Puistossa vieraileminen== Puistoon on kaksi sisäänkäyntiä. Puiston koillisosassa sijaitsevan Sunnabron pääsisäänkäynnin luona on parkkipaikka noin 40 henkilöautolle ja kahdelle linja-autolle sekä polkupyörille. Sisäänkäynniltä lähtevät polut on suunniteltu niin, että niitä voi kulkea myös esimerkiksi pyörätuolilla tai lastenvaunujen kanssa. Puiston länsiosassa on Trollbergin sisäänkäynti, jossa on parkkitilaa noin 20 autolle ja kahdelle linja-autolle sekä polkupyörille. Myös täältä lähtevät polut ovat saavutettavia pyörätuolin käyttäjille. Puistossa on kahdeksan eripituista vaellusreittiä, joita voi myös yhdistellä. Lyhin reitti on 300 metriä ja pisin 2,6 kilometriä. Viisi reiteistä on saavutettavia pyörätuolin käyttäjille. Puisto on auki ympäri vuorokauden ja vuoden, mutta siellä eivät ole voimassa kaikki jokamiehenoikeudet. Bjurkärrissä ei esimerkiksi saa poimia sieniä. Telttailla saa vain siihen tarkoitetuilla paikoilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Puiston kotisivut * Länsstyrelsen Kronoberg: Åsnens nationalpark Luokka:Ruotsin kansallispuistot Luokka:Alvestan kunta Luokka:Tingsrydin kunta
Oberlangenegg

Oberlangenegg on Thunin hallintoalueella Bernin kantonissa sijatseva Sveitsin kunta. == Historia == Oberlangenegg mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1308 nimellä Langonegga. Alueen vanhimpia löydettyjä esineitä on Lindenmoosista löydetty pronssikautinen tikari. ​​Oberlangenegg ja Unterlangenegg olivat aiemmin samaa kuntaa. Oberlangenegg oli harvaan asuttua aluetta, ja alueella sijaitsee paljon metsää. Schwarzenegg, joka sijaitsi Unterlangeneggin rajalla, oli tiheämmin asuttu ja Zulgin laakson taloudellinen ja uskonnollinen keskus. Vuonna 1693 valmistunut suuri seurakuntakirkko rakennettiin hillitsemään anabaptistien kasvavaa suosiota. Nykyään kunta on maatalouteen keskittyvää ja hyvin maaseutumaista. Yli puolet alueen työpaikoista liittyvät maatalouteen. Vuonna 2005 kylään avattiin puunjalostustehdas, joka tarjoaa töitä lähiasutusalueen asukkaille. == Maantiede == Kunta sijaitsee Zulgjoen laaksossa Honeggvuoren länsipuolella ja jalkamäillä. Se koostuu kahdesta asutusryhmästä, ulompaan kuuluvat Stalden ja osa Schwarzeneggin kylästä (jaettu Unterlangeneggin kanssa) ja sisempään Kreuzweg, Aettenbühl ja Süderen- Linden. Amtsbezirk Thun, kunnan entinen piiri, hajotettiin 31. joulukuuta 2009. Seuraavana päivänä, 1. tammikuuta 2010, se liitettiin uuteen Verwaltungskreis Thuniin. == Tunnettuja henkilöitä == * Ulrich Ochsenbein (1811–1890), Liittoneuvoston jäsen vuosina 1848–1854. * Thomas Stauffer (s. 1970), Alppihiihtovalmentaja. * Beat Gerber (s. 1982), Jääkiekkoilija (puolustus) SC Bernissä ja maajoukkueessa. * Oesch’s die Dritten, Kansamusiikkiryhmä. * Karl Lennart Oesch (1892–1978), Suomalainen Kenraaliluutnantti, Lennar oli Sveitsin kansalainen ja hänellä oli asumisoikeus Unterlangeneggissa vuoteen 1921 saakka. * Samuel Krähenbühl (s. 1977), Suuren neuvoston (SVP) jäsen. == Lähteet == Luokka:Bernin kantonin kunnat
Chega

Chega (virallisesti tyylitelty nimellä CHEGA!, ; lyhenne CH) on portugalilainen puolue, jonka on perustanut ja jota johtaa André Ventura. Portugalin perustuslakituomioistuin hyväksyi Chegan Portugalin puoluerekisteriin 9. huhtikuuta 2019. Chega kuuluu Identiteetti ja demokratia -ryhmään Euroopan parlamentissa. == Politiikka == Yleisradio on kuvannut puoluetta ”laitaoikeistolaiseksi”, ”maahanmuuttokriittiseksi” ja "äärioikeistolaiseksi". Chega vastusti Venäjän hyökkäystä Ukrainaan vuonna 2022. == Vaalimenestys == * Parlamenttivaaleissa 2019 Chega sai 1,3 prosenttia äänistä ja yhden paikan parlamentissa. * Parlamenttivaaleissa 2022 puolue sai 7,2 prosenttia äänistä ja 12 paikkaa. * Parlamenttivaaleissa 2024 Chega sai 18,1 prosenttia äänistä ja 48 paikkaa. Presidentinvaalissa 2021 Chegan ehdokas André Ventura sai 11,9 prosenttia äänistä ja sijoittui kolmanneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oikeistopopulistiset puolueet Luokka:Portugalin puolueet
Atomirunoilijat

Atomirunoilijat on 1950-luvun alussa muodostunut modernistinen islantilainen runoilijaryhmä, joka ei järjestäytynyt virallisesti. Sen äänitorvena oli kirjallisuuslehti Birtingur. Ryhmän keskeisiä jäseniä olivat Einar Bragi, Hannes Sigfússon, Jón Óskar, Sigfús Daðason ja Hörður Grímsson.The atom poets in German sagenhaftes, viitattu 16.5.2021 Omaksuessaan vapaan mitan atomirunoilijat edistivät uuden aikakauden alkua Islannin runoudessa. Nimitys on peräisin Halldor Kiljan Laxnessin romaanista Atomiasema, jossa väheksyvän nimityksen atómskáld saa hahmo Benjamin.Kendra Willson, Splitting the Atom Ord og tunga, s. 49 Runoille on ominaista, että ne ovat vailla riimiä, rytmiä ja alkusointua, jotka olivat ominaisia aiemmalle islantilaiselle runolle. Ryhmä herätti syvää paheksuntaa, ja siitä kertoi alun perin nimityskin, jonka ryhmän jäsenet pian omaksuivat itselleen. Vastustajat pelkäsivät, että islantilainen runous kadottaa vuosisatoja vanhan kulttuurisen identiteettinsä. Aiempi runous noudatti tiukkoja sääntöjä, joihin ahdettiin käännösrunotkin. Vapaamittaisuus oli vastustajien mukaan vierasta vaikutusta, jota oli vastustettava ankarasti.Iceland's Atom Poets, (haastattelu: Thomas Böhm – Wolfgang Schiffe) Icelandic Literature Center, viitattu 16.5.2021 (archive.org) ==Lähteet== Luokka:Islannin kirjallisuus Luokka:Kirjalliset suuntaukset
Henry Wahl

Henry Wahl (9. maaliskuuta 1915 Odda – 13. lokakuuta 1984, Trondheim oli norjalainen pikaluistelun MM- ja EM-pronssimitalisti yhteispisteissä. Wahl kilpaili ennen maailmansotaa 1930-luvulla Norjan työläisurheiluliiton alaisuudessa edustaen trondheimeniläistä työläisurheiluseuraa. Parhaat tuloksensa hän saavutti pitkillä matkoilla. Hän saavutti työläisurheilijoiden EM-kisoissa 4. sijan vuonna 1936. Hän edusti työläisurheiluseuraa maailmansodan lopulle asti, jolloin hän syksyllä 1945 siirtyi edustamaan Norjan luisteluliiton alaista trondheimeniläistä SK Falkenia. Tällöin muodostui menestyksekäs ns. Falken-trio eli Hjallis Andersen, Sverre Farstad ja Henry Wahl. Talvella 1946 hän oli mukana Norjan mestaruuskisoissa ja EM- kisoissa ilman suurempaa menestystä. Seuraavalla kaudella hän otti Norjan mestaruuden yhteispisteissä ja oli kuudes MM-kisoissa Suomen Lasse Parkkisen voittaessa. Olympiavuonna 1948 Norjan mestaruuskisoissa tuli menestystä pitkillä matkoilla eli 5 000 ja 10 000 metrillä. Niinpä hänet valittiin edustamaan Norjaa St. Moritzin olympialaisten 10 000 metrillä, mutta kisoissa hän keskeytti ennen 8 000 metrin täyttymistä. Saman vuoden MM-kisoissa Helsingin olympiastadionilla noin kaksi viikkoa myöhemmin hän otti MM-pronssia maanmiehensä Odd Lundbergin voittaessa ja Yhdysvaltain John Werketin ottaessa hopeaa yhteispisteissä. Heikon kauden 1949 jälkeen Wahl oli mukana Norjan mestaruuskisoissa ottaen hopeaa Hjallis Andersenin jäljessä. Pian sen jälkeen käydyissä Helsingin EM-kisoissa Wahl oli ensimmäisen kilpailupäivän jälkeen kolmantena, mutta toisen päivän avausmatkalla 1 500 metrillä hän vaihtoi rataa väärin ja hylättiin. Kauden 1951 alussa pidetyissä Oslon EM-kisoissa tuli Wahlille tasainen suoritus kaikilla matkoilla loppusijoituksen oikeuttaessa yhteispisteissä kolmanneksi maanmiehensä Andersenin ja Hollannin Wim van der Voortin jäljessä. Olympiavuonna 1952 Wahlia ei kelpuutettu joukkueeseen huonosti sujuneiden Norjan mestrauuskisojen vuoksi. Kauden 1952 jälkeen Wahl päättikin 38-vuotiaana pikaluistelu-uransa. Henry Wahl oli maailmansodan aikaisen saksalaismiehityksen aikana vangittuna. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 500 metriä 45,2 (2. helmikuuta 1936, Trondheim) * 1 000 metriä 1.37,8 (23. helmikuuta 1950, Tukholma) * 1 500 metriä 2.32,4 (19. tammikuuta 1952, Trondheim) * 3 000 metriä 5.02,3 (21. tammikuuta 1950, Oslo) * 5 000 metriä 8.26,8 (21. tammikuuta 1951, Oslo) * 10 000 metriä 17.34,9 (28. tammikuuta 1950, Trondheim) == Lähteet == * Henry Wahl Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili speedskatingnews.info === Viitteet === Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Daphne (nimi)

Daphne, josta tunnetaan myös rinnakkaismuoto Dafne, on naisen etunimi. Se tulee kreikan kielestä ja merkitsee laakeripuuta. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy tämänniminen nymfi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 40–60 Daphne-nimistä ja noin 10–20 Dafne-nimistä naista. ==Tunnettuja Daphneja ja Dafneja== *Daphne Akhurst (1903–1933), australialainen tennispelaaja *Daphne Caruana Galizia (1964–2017), maltalainen toimittaja *Daphne van Domselaar (s. 2000), alankomaalainen jalkapallomaalivahti *Dafne Fernández (s. 1985), espanjalainen näyttelijä *Daphne Hasenjager (s. 1929), eteläafrikkalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti *Dafne Keen (s. 2005), brittiläis-espanjalainen näyttelijä *Daphne du Maurier (1907–1989), brittiläinen kirjailija *Daphne Oram (1925–2003), brittiläinen säveltäjä *Daphne Maxwell Reid (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä *Dafne Schippers (s. 1992), alankomaalainen pikajuoksija, seitsenottelija ja olympiamitalisti *Daphne Slater (s. 1941), brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti *Daphne Zuniga (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä ==Kuvitteellisia Daphneja ja Dafneja== *Dafne, hahmo Kreikan mytologiassa *Daphne Blake, hahmo Scooby-Doo-televisiosarjoissa ja -elokuvissa *Daphne Millbrook, hahmo televisiosarjassa Heroes *Daphne Moon, hahmo televisiosarjassa Frasier ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Diabigué

Diabigué on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 9 400 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Diabiguén kunnan pinta-ala on 2 058 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Nioron piirin Yérérén, pohjoisessa Diarran ja Troungoumbén ja Baniéré Korén, idässä Koréra Korén sekä etelässä Diéman piirin Béman ja Guédébinén kuntiin. Kunta sijaitsee historiallisella Diarran alueella. Maisemaa leimaavat hiekkaiset tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 15 kylää. Diabigué on myös Troungoumbén arrondissementin hallinnollinen keskus. Asukkaat ovat soninkeja, maureja, fulbeja ja bambaroita. Yleisin kieli on soninke ja vallitseva uskonto islam. ==Talous ja palvelut== Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu, teehibiskus ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Diabiguéssa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan Eurooppaan ja muualle Afrikkaan. Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 69 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Nioron piiri
Ja tunturin takaa kuulet –

Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa on valikoima islantilaista lyriikkaa. Kirjan runot on valikoinut ja suomentanut Maj-Lis Holmberg, ja sen on julkaissut Weilin + Göös vuonna 1977. Marja Laakkonen kirjoittaa vuonna 1977 Arvostelevassa kirjaluettelossa, että kirja on tarpeellinen, samoin kuin sen alkusanat, joista lukija saa tietoa islantilaisesta kirjallisuudesta.Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, Aikalaisarvio. Kirjasampo.fi, viitattu 3.8.2023 ==Kirjailijat== LähdeJa tunturin takaa kuulet –, Kirjasampo, viitattu 16.5.2021 * Jóhann Hjálmarsson * Dagur Sigurðarson * Hannes Pétursson * Sigríður Einars * Thorgeir Sveinbjarnarson * Einar Bragi * Thorstein Valdimarsson * Nína Björk Árnadóttir * Matthías Johannessen * Jóhannes úr Kötlum * Snorri Hjartarson * Villborg Dagbjartsdóttir * Jón úr Vör * Ólafur Jóhann Sigurðsson * Stefán Hörður Grímsson * Hannes Sigfússon * Steinn Steinarr * Sigfús Daðason * Jónas E. Svafár * Jón Óskar * Ari Jósefsson * Thorsteinn frá Hamri ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1977 kirjat Luokka:Antologiat Luokka:Islannin kirjallisuus Luokka:Runokokoelmat
Thorsten Jonsson

Thorsten Jonsson (1910 Nordmaling, Ruotsi – 1950 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän oli kustannustoimittaja, lehtitoimittaja ja myöhemmin 1940-luvulla Yhdysvalloissa kirjeenvaihtaja. Jonsson toi proosassaan Ruotsiin kovaksikeitetyn proosatyylin. Monille hänen teoksistaan on ominaista lakoninen kerronta ja dramatiikka sekä elokuvamainen pikkutarkkuus. Niistä esimerkki on toisen maailmansodan aikaan sijoittuva Laivasaattue. Hän käänsi ruotsiksi yhdysvaltalaista kirjallisuutta. ==Suomennetut teokset== * Laivasaattue (Konvoj), suom. Sinikka Kallio-Visapää, Otava 1948 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Tor Jonsson

Tor Jonsson (14. toukokuuta 1916 Lom, Gudbrandsdalen, Norja – 14. tammikuuta 1951 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja toimittaja. Jonssonin kieli on konstailematonta. Hän asettui lapsuudenkokemustensa vuoksi vastarintaan talonpoikaisia arvoja vastaan. Hänen tuotantonsa antaa todisteen niistä mielialoista, jotka veivät hänet kuolemaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1949

Pikaluistelun EM-kilpailut 1949 käytiin 5. – 6. helmikuuta Davosin Jäästadionilla. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. ==Tulokset== Sija Kilpailija Maa 500 m 5000 m 1500 m 10000 m Summa align="center" Sverre Farstad 41,8 (1) 8.15,4 (2) 2.13,9 (1) 17.39,7 (11) 188.958 align="center" Hjalmar Andersen 44,0 (3) 8.15,8 (3) 2.16,4 (2) 16.57,4 (1) 189.917 align="center" Kornél Pajor 44,5 (8) 8.13,5 (1) 2.17,5 (4) 16.58,7 (2) 190.618 align="center" Kees Broekman 44,9 (10) 8.19,0 (4) 2.18,3 (6) 17.02,3 (3) 192.015 align="center" Reidar Liaklev 44,0 (3) 8.24,0 (7) 2.16,6 (3) 17.25,8 (6) 192.223 align="center" Johnny Cronshey 43,4 (2) 8.25,4 (9) 2.18,2 (5) 17.41,0 (12) 192.877 align="center" Odd Lundberg 46,6 (10) 8.40,1 (9) 2.25,7 (8) 17.49,3 (5) 193.057 align="center" Göthe Hedlund 44,6 (9) 8.25,4 (9) 2.20,3 (9) 17.23,9 (5) 194.102 align="center" Wim van der Voort 45,4 (14) 8.22,4 (6) 2.19,3 (7) 17.28,8 (7) 194.513 10\. Jan Langedijk 45,4 (14) 8.24,2 (8) 2.20,1 (8) 17.32,2 (10 195.130 11\. Sture Engström 45,1 (11) 8.27,0 (11) 2.20,3 (9) 17.31,4 (9) 195.137 12\. Anton Huiskes 45,6 (16) 8.28,3 (12) 2.21,2 (12) 17.30,9 (8) 196.042 13\. Harald Janemar 44,3 (6) 8.47,2 (14) 2.22,4 (13) - - 14\. Gunner Hallkvist 45,1 (11) 8.37,2 (13) 2.23,7 (16) - - 15\. János Kilián 44,4 (7) 8.52,1 (16) 2.22,7 (14) - - 16\. Gedeon Ladányi 46,0 (17) 8.52,5 (17) 2.22,8 (15) - - 17\. József Merényi 46,1 (18) 8.48,7 (15) 2.25,0 (17) - - 18\. Rudolf Kleiner 46,5 (19) 9.07,3 (21) 2.30,0 (19) - - 19\. Max Stiepl 47,9 (23) 8.59,5 (19) 2.29,9 (18) - - 20\. Sepp Rogger 47,8 (21) 9.02,2 (20) 2.30,9 (20) - - 21\. Pierre Potonniee 48,7 (26) 8.53,1 (18) 2.33,1 (22) - - 22\. Alfred Altenburger 48,8 (28) 9.09,7 (23) 2.35,9 (25) - - 23\. Guido Citterio 49,3 (30) 9.25,2 (24) 2.31,3 (21) - - 24\. Archie Marshall 48,7 (26) 9.25,3 (25) 2.35,1 (23) - - 25\. Alberto Caroli 48,4 (24) 9.36,2 (26) 2.38,7 (28) - - 26\. Fritz Wirth 48,8 (28) 9.40,4 (27) 2.38,2 (27) - - 27\. Ferdinand Carteaux 47,8 (21) 9.58,8 (29) 2.37,1 (26) - - 28\. Josef Löwinger 48,4 (24) 9.57,2 (28) 2.40,1 (29) - - 29\. Fernando Alloni 1.12,0 (31) 9.08,5 (22) 2.35,2 (24) - - 30\. Enrico Musolino 45,2 (13) - (NF) - (NS) - - 31\. Thomas Ross 47,4 (20) - (DQ) - (NS) - - ==Lähteet== *Vuoden 1949 Luokka:Vuoden 1949 pikaluistelu Luokka:Pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Davosin urheilu
Mykola Bahlei

Mykola Lvovytš Bahlei (, , 25. helmikuuta 1937 Kiova, Ukrainan SNT – 3. maaliskuuta 1991 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Bahlei voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Tokiossa 1964 ja Euroopan mestaruuden Neuvostoliitossa 1965. Seuratasolla hän edusti BK Budiveljnyk Kiovaa.Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Luettelo Slovenian puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Slovenian puolueista. == Slovenian parlamentissa tai Euroopan parlamentissa edustetut puolueet == Puolue Politiikka Jäsenet Nimi Lyhenne Puheenjohtaja Asemointi Ideologia Kansalliskokous Euroopan parlamentti Slovenian demokraattinen puolue SDS Janez Janša oikeisto kansalliskonservatismi, oikeistopopulismi, konservatismi Marjan Šarecin lista LMŠ Marjan Šarec keskusta, keskusta-vasemmisto sosiaaliliberalismi, populismi, EU-myönteisyys Sosiaalidemokraatit SD Tanja Fajon keskusta-vasemmisto sosiaalidemokratia, kolmas tie Vasemmisto Levica Luka Mesec vasemmisto demokraattinen sosialismi, ekososialismi, euroskeptismi Uusi Slovenia – Kristillisdemokraatit NSi Matej Tonin keskusta-oikeisto kristillisdemokratia, arvokonservatismi Moderni keskustapuolue SMC Zdravko Počivalšek keskusta, keskusta-vasemmisto sosiaaliliberalismi, liberalismi, EU-myönteisyys Stranka Alenke Bratušek SA Alenka Bratušek keskusta sosiaaliliberalismi, EU- myönteisyys Slovenian eläkkeensaajien demokraattinen puolue DeSUS Brigita Čokl keskusta eläkeläisten asiat, sosiaaliliberalismi Slovenian kansallispuolue SNS Zmago Jelinčič Plemeniti oikeisto, äärioikeisto oikeistopopulismi, EU- kriittisyys, talousnationalismi Slovenian kansanpuolue SLS Marjan Podobnik keskusta-oikeisto agrarismi, konservatismi, kristillisdemokratia == Lähteet == * Slovenia puolueet
Honolulun metro

Honolulun metro () on rakenteilla oleva metrojärjestelmä, jonka on tarkoitus palvella Honolulun kaupunkia ja sen lähialueita. Noin 32 kilometrin pituinen metrolinja on tarkoitus avata vaiheittain, ensimmäinen osuus vuonna 2023. Kiista metrojärjestelmästä oli hallitseva kysymys paikallispolitiikassa, erityisesti vuoden 2008 vaaleissa. Oahun asukkaat päättivät järjestelmän rakentamisesta suoralla äänestyksellä ja se sai 53 prosenttia äänistä. Järjestelmän rakentaminen aloitettiin 22. helmikuuta 2011. Sydneyn metron jälkeen se on Oseanian toiseksi vanhin ja toiseksi suurin metroverkosto. == Linja == Metrolinja on tarkoitus avata vaiheittan, neljässä osassa. Ensimmäinen ja toinen osuus on tarkoitus avata vuonna 2023, kolmas vuonna 2025 ja neljäs vuonna 2031. Myös neljä laajennusta on suunniteltu, mutta niitä ei ole vielä rahoitettu. Osuus Reitti Pituus Asemat Avataan 1 West Oahu- Farrington Kualakaʻi – Waiawa 11.1 km 7 2023 2 Kamehameha Highway Waiawa – Hālawa 6.3 km 2 2023 3 Airport Hālawa – Kahauiki 8.2 km 4 2031 4 City Center Kahauiki – Kālia 6.6 km 8 2031 == Elokuvissa == * Amerikkalaisessa elokuvassa Godzilla (2014) MUTO-hirviö hyökkää Honolulun metron junaan ja maasillalle, joka itse asiassa oli tuolloin vielä rakenteilla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset Sivut * Urbanrail - Honolulun metro Luokka:Honolulu Luokka:Yhdysvaltain metroliikenne
Earth A.D./Wolfs Blood

Earth A.D./Wolf's Blood on yhdysvaltalaisen Misfits -yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1983. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on kirjoittanut Glenn Danzig. # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Glenn Danzig - laulu * Doyle - kitara, taustalaulu * Jerry Only - basso * Robo - drums == Lähteet == Luokka:Misfitsin albumit Luokka:Vuoden 1983 albumit
Lennart Kivi

Oiva Lennart Kivi (22. syyskuuta 1914 Helsinki – 1. joulukuuta 1990 Karjaa)Leila Välkevirta: Diplomi-insinööri Lennart Kivi Osuustoimintajohtaja ja TUL:n 'ulkoministeri' (tilaajille) Helsingin Sanomat 10.12.1990. Viitattu 16.5.2021. oli suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän oli Työväen Urheiluliiton (TUL) varapuheenjohtaja ja pitkään sen kansandemokraattisen siiven johtomies.Tero Matkaniemi: Kivi, Lennart (1914–1990) Suomen urheiluhistoriallinen seura 20.12.2017. Viitattu 16.5.2021. Lennart Kiven isä oli tunnettu kommunisti Jaakko Kivi. Kivi kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1935 ja valmistui sähköinsinööriopintojen jälkeen diplomi- insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1945. Hän harrasti nuoruudessaan TUL:n seuroissa eri urheilulajeja, joista hänen omaksi lajikseen valikoitui 1930-luvun lopussa äskettäin Suomeen tuotu koripallo. Yhdessä Olavi Suvannon kanssa hän toi koripallon TUL:n seuroihin ja toimi TUL:n koripallojaoston puheenjohtajana vuosina 1941–1971.Kuka kukin on 1978, s. 392 Runeberg.org. Viitattu 16.5.2021. Kivi laati vuosien 1939–1940 aikoihin tiettävästi ensimmäisen suomenkielisen koripallo-oppaan. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän toimi Suomen koripallojoukkueen johtajana. Kivi oli TUL:n liittotoimikunnan jäsen 1945–1983, TUL:n varapuheenjohtaja 1967–1983 ja vuonna 1947 perustetun TUL:n urheiluteknillisen toimikunnan ensimmäinen puheenjohtaja. Hän vastasi 1950-luvulta alkaen TUL:n kansainvälisistä suhteista, pääasiassa sosialistisiin maihin. Hän oli 1970-luvulla mukana TUL:n ja TUK:n yhdistymisneuvotteluissa. Kivi kuului myös Stadion-säätiön hallitukseen 1946–1985, Suomen olympiakomitean hallitukseen 1963–1976 ja Valtion urheiluneuvostoon 1973–1983. Lisäksi hän kuului Suomi–DDR-Seuran hallitukseen 1956–1978 ja oli seuran varapuheenjohtajana 1978–1983. Kivi oli vuodesta 1930 Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) jäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Leonid Ivanov

Leonid Gennadjevitš Ivanov (, 28. helmikuuta 1944 – 19. kesäkuuta 2010) oli neuvostoliittolainen koripalloilija. Ivanov voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa MM-pronssia Brasiliassa 1963. Leningradin Spartakissa hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1975 sekä useita himmeämpiä mestaruussarjan mitaleja. Ivanov kuoli 66-vuotiaana 19. kesäkuuta 2010.https://bc-spartak.ru/news/648 == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kynän pyörittely

Kynän pyörittely on kirjoitusvälineellä tai sitä muistuttavalla esineellä tehtävää taitavaa käsin temppuilua. Vaikka se nähdään usein harrastuksen sijaan vain ajan tappamisen muotona (yleensä koulussa tai toimistossa), niin siitä on pidetty myös monikansallisia kilpailuja.Pen spinning world cup launched Se luokitellaan toisinaan kontaktijongleerauksen muodoksi. Kirjoitusvälineiden lisäksi sitä tekevät usein myös rumpalit kapuloillaan. Rumpukapulat ovat itse asiassa huomattavasti helpommin käsiteltäviä kuin kynät niiden ylimääräisen massan ja pituuden vuoksi. Kynän pyörittely on saavuttanut kansainvälistä suosiota online-videoiden jakamisen muodossa. Tiedosto:Pen spinning - ThumbAround Normal.gif Tiedosto:Pen spinning - Sonic Normal.gif Tiedosto:Pen spinning - Charge Normal.gif Tiedosto:Pen spinning - Fingerpass Normal.gif ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Taitoleikkikalut Luokka:Kynät
Saamen kielilautakunta

Saamen kielilautakunta perustettiin 1971 seitsemännessä Saamelaiskonferenssissa Jällivaarassa Ruotsissa. Lautakunnan tavoitteena on ollut alusta alkaen vastata kaikista saamelaiskieliin liittyvistä kysymyksistä, kielenhuollosta, terminologian kehittämisestä sekä kielilainsäädännöllisistä kysymyksistä. Suurin saavutus on ollut yhteispohjoismaisen pohjoissaamen ortografian valmistaminen. Uusi pohjoissaamen ortografia hyväksyttiin 1978. Lautakunnan jäsenet valitaan varajäsenineen, yksi kustakin kieliryhmästä, Suomesta, Norjasta, Ruotsista ja Venäjältä. Sihteeristö toimii Koutokeinossa, aluksi Saamelaisinstituutissa ja vuodesta 1996 Norjan kielineuvoston yhteydessä. Hallinnollisesti kielilautakunta on kuulunut vuodesta 1996 saamelaiskäräjien yhteiselimen, Saamelaisten parlamentaarisen neuvoston, alaisuuteen (vuoteen 1996 Pohjoismaiden saamelaisneuvoston alaisuuteen). == Lähteet == Luokka:Saamelaiset