EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Wladimir Goichman

Wladimir Goichman (7. joulukuuta 1903 Odessa – 3. kesäkuuta 2001 Turkuhttp://haudat.genealogia.fi/php/haudat1f.php?coun=fi⟨=fi&code;=200&id;=32533) oli neuvostoliittolainen neurokirurgi, tutkimusmatkailija ja taidemaalari. Hän asui Suomessa vuodesta 1972 lähtien kuolemaansa asti. Goichman työskenteli toisen maailmansodan aikana aivokirurgina Neuvostoliitossa sotarintamalla. Hän osallistui sekä ennen sotaa että sen jälkeen useille arktisille tutkimusmatkoille, ja hänen etupäässä arktisia maisemia esittäviä maalauksiaan on ollut esitteillä useissa taidenäyttelyissä ja museoissa. ==Goichman- metodi== Goichman on suorittanut maailmassa eniten leikkauksia ja hän kehitti Goichman-metodin, joka on verenkiertoon liittyvä, halvausta estävä metodi. Goichman sai lääkärinoikeudet vuonna 1930 Leningradissa ja toimi rintamalääkärinä Pietarin piirityksessä lähes kolme vuotta. Goichman kehitti kallomurtumiin ja pään luuosien puuttumiseen vuosina 1941–1945 metodeja, joilla pelastettiin sotilaita heidän omilla kudoksillaan ja ohuilla sidoskankailla.Timo Puumalainen (2014): Neurokirurg Wladimir Goichman : Då hundarna försvann (romaani, omakustanne, ISBN 978-952-93-4274-7) ==Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset lääkärit Luokka:Neurokirurgit Luokka:Neuvostoliittolaiset taidemaalarit Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Sanna Fransman

Sanna Maaria Fransman (s. 5. syyskuuta 1960 Tampere)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 160. suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Viimeisimmät roolinsa Fransman on tehnyt 2000-luvun alussa, minkä jälkeen hän on työskennellyt lähihoitajana. Fransman on myös tehnyt teatteria erityisryhmille.Hyvinvointipalvelut.fi Viitattu 17.9.2012Suomen Kulttuurirahaston Uudenmaan rahaston apurahat 2011 Viitattu 17.9.2012 Sanna Fransmanin vanhemmat ovat näyttelijät Heidi Krohn ja Stig Fransman. Hänen velipuolensa on näyttelijä Kristo Salminen. Fransman oli vuosina 1980–1992 näyttelijä Kari Väänäsen kanssa avioliitossa, josta hänellä on vuonna 1984 syntynyt poika Konsta. ==Elokuvia== *Pyhä perhe (1976) *Pedon merkki (1981) *Toto (1982) *Jousiampuja (1982) *Jon (1983) *Viimeiset rotannahat (1985) *Calamari Union (1985) *Hamlet liikemaailmassa (1987) *Älä itke Iines (1987) *Cha Cha Cha (1989) *Boheemielämää (1992) *Routasydän (1993) *Harjunpää ja kiusantekijät (1993) *Anita (1994) ==Televisiosarjoja ja -elokuvia== *Miten meitä on opetettu mielistelemään (1978) *Rajuilma (1980) *Kauhea murhamies Lalli (1981) *Apinanhännät (1985) *Perjantaipörssi (1985) *Arvoisa rouva Marie (1985) *Viemäri-TV (1989) *Hobitit (1993) *Viimeiset siemenperunat (1993–1994) *Tummien vesien tulkit (2002) ==Lähteet== *Elonet *Internet Movie Database ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Einar Stenij

Sten Einar Stenij (30. syyskuuta 1900 Helsinki – 2. syyskuuta 1985Uppslagsverket Finland : Einar Stenij) oli suomalainen fyysikko ja Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori vuodesta 1938. Hän tutki erityisesti hydro- ja aeromekaniikkaa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 142 Stenij pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922 ja filosofian tohtoriksi 1932. Hän oli Merentutkimuslaitoksella assistenttina vuodesta 1923, v.t. talassologina vuodesta 1930 ja vakinaisena talassologina vuodesta 1933. Helsingin yliopiston mekaniikan dosenttina Stenij oli vuodesta 1937 alkaen ja Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professorina vuodesta 1938. Hän opiskeli Göttingenin yliopistossa ja julkaisi tutkielmia mekaniikan ja meritieteen aloilta. Stenij oli Teknillisessä korkeakoulussa professorina vuoteen 1968 saakka ja hän toimi myös korkeakoulun rehtorina 1965–1968. Hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1974.Teknillinen Korkeakoulu. tri S. E. Stenij nimitetty mekaniikan professoriksi, Helsingin Sanomat, 27.08.1938, nro 229, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hänen isänsä oli teologi Edvard Stenij. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Vaikka tekee kipeää, ei haittaa

Vaikka tekee kipeää, ei haittaa on Yonan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Timmion Recordsin kautta syyskuussa 2012. Albumi nousi parhaimmillaan sijalle 14 Suomen virallisella albumilistalla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Nuorgam: 87/100Nuorgam * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Yonan albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Per Stenius

Per Anders Stenius (21. marraskuuta 1922 Helsinki – 18. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, taideteoreetikko ja runoilija. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1945–1947. ==Steniuksen taiteesta== Stenius aloitti kubistina.Otavan Iso tietosanakirja, osa 8, p. 142. Otava 1966. Hän maalasi myös paljon Intiaan ja Lappiin liittyviä maisematöitä. Luonteenomaista niille on väriasteikon vaaleus, siniharmaus.Huusko–Hovinheimo, s. 104 Maisemansa Stenius kuin kutoi kokoon viivoilla ja linjoilla. Esittävä kerros saa niissä usein päälleen lasia muistuttavan mosaiikkimaisen kerrosrakenteen, jonka läpi aihe heijastuu. Hänellä oli tapana fasetoida aiheensa pohjalle huolellisesti. Hän pilkkoi maisemansa huolellisesti tasapainotetulla väriasteikolla – tapa, jonka on katsottu juontuvan Paul Cézannesta. Juonteen tarjoaa mahdollisesti myös ruotsalainen Carl Fredrik Hill, josta Stenius teki hiilipiirroksen vuonna 1955. Hill oli suuri maisemamaalari ja varhainen impressionisti. Stenius teki litografioita, vesiväri-, lyijykynä-, tussi- ja öljyväritöitä.Huusko–Hovinheimo, s. 104–111 ==Historia== Stenius matkusteli laajasti, vuodesta 1948 alkaen Välimeren piirissä ja myöhemmin etenkin Intiassa. Hän oli intialaisen kulttuurin ja filosofian ystävä. Ensimmäisen kerran hän matkusti Intiaan vuonna 1953. Tämä tapahtui ennen kuin Intiasta tuli lännessä 1960-luvulla muoti-ilmiö. Stenius oli myös usein nähty vieras esimerkiksi Ester ja Jalo Sihtolan kodissa, joiden lahjoituskokoelmaan Ateneumille kuuluu yli 30 Steniuksen teosta. Useita Per Steniuksen teoksia on myös Amos Andersonin ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa, sekä Imatran ja Joensuun taidemuseoissa. Stenius piti viimeisen näyttelynsä 84-vuotiaana Galleria Bulevardissa syksyllä 2006.Taidemuseoiden kokoelmakartoitus. Valtion taidemuseo. == Kirjallinen tuotanto == * Dimdyning. Runokokoelma. Söderström, Helsingfors 1958 * Vägalös: Minnesbilder. Söderström, Helsingfors 1961 Nimellä Helmer Sande: * Samtal med Indiens heliga och visa. Urval och översättning Helmer Sande. Helsingfors 1964 * Jesu Kristi misstolkade ord: Förklarade av Indiens andliga mästare. Satya 1996 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Rainer Stenius (eläinlääkäri)

Rainer Ensio Stenius (15. lokakuuta 1892 Viipuri – 28. syyskuuta 1955 Pernaja) oli suomalainen eläinlääkäri. Hän väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi 1916. Hän oli Maatalousministeriön eläintautitoimiston päällikkö 1930–1951, Eläinlääketieteellisen korkeakoulun toiminnanjohtaja 1945–1952. Hänen ansiotaan oli eläintuberkuloosin häviäminen Suomesta. Hän teki aiheesta tutkimuksia, samoin eläinlääkintölainsäädännöstä. Hänelle myönnettiin eläinlääkintöneuvoksen ja professorin arvonimet.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 143 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Johan Fredrik Stichaeus

Johan Fredrik Stichaeus (22. helmikuuta 1778 Helsinki – 28. marraskuuta 1853 Askola) oli suomalainen virkamies ja maaherra. Stichaeuksen vanhemmat olivat varapormestari Aleksanteri Stichaeus ja Patentia Kristina Ignatius ja puoliso vuodesta 1799 Fredrika Eleonora Ekholm. Stichaeus työskenteli lakimiehen uralle ryhdyttyään muun muassa sotakomissariaatissa, Savon ja Karjalan lääninhallituksessa varalääninsiliteerinä, Helsingin kämnerinoikeudessa, Helsingin kaupunginnotaarina vuodesta 1801 ja sotatuomarina. Hän oli Porvoon valtiopäivillä 1809 porvarissäädyn sihteeri, nimitettiin hallituskonseljin finanssitoimituskunnan esittelijäsihteeriksi, määrättiin 1812 prokuraattorin sijaiseksi. Hän hoiti 1816–1828 yleisen esittelijäsihteerin tehtäviä. Stichaeus oli Hämeen läänin ensimmäinen maaherra 1831–1841. Hän julkaisi kokoelman senaatin ja sen toimituskuntien antamia säännöksiä vuosilta 1809–1820.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 158Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Fredrik Stichaeus. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 25.12.2020 Stichaeus teki kenraalikuvernöörin määräyksestä maassa laajoja tarkastusmatkoja, joista hän antoi senaatille valaisevia kertomuksia. Hän hoiti useita luottamustoimia, oli muun muassa Suomen palovakuutuskonttorin johtokunnan puheenjohtajana sekä jäsenenä Viipurin läänin isonjaon ja veron järjestelykomiteassa. Hän julkaisi kokoelman senaatin ja sen toimituskuntien antamia säännöksiä vuosilta 1809–1820. Kokoelmaa jatkoi sittemmin Pehr Törnqvist.Stichaeus, Johan Fredrik, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 50. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1778 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
Peter Stierncrantz

Peter t. Petter Stierncrantz (1681–1737) oli vapaaherra ja suomalainen maaherra. Hän oli upseeri (everstin arvo 1717), ennen kuin hänestä tuli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra. Hän oli merkittävimpiä karoliinipietistejä ja maaherranakin edisti pietistisen uudistusohjelman toimeenpanoa kirkossa. Pietististen pyrkimystensä vuoksi hän ajautui ristiriitoihin puhdasoppisten pappien kanssa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 158 == Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra == Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherraksi määrätty karoliinieversti ja vapaaherra Petter Stierncrantz saapui seurueineen Helsingin seudulle marraskuun loppupuolella 1721. Maaherran kiireellisimpiin tehtäviin kuuluivat Venäjältä vapautuneiden sotavankien huolto sekä hallintokoneiston uudelleen järjestäminen ja käynnistäminen venäläismiehityksen jälkeen. Stierncrantz käynnisti hallituksen hyväksymän tutkimuksen, jossa selvitettiin maatilojen kärsimät vahingot venäläismiehityksen aikana, jotta voitiin myöntää vapaavuosia verotuksesta olosuhteiden mukaisesti. Metsänhakkuut, tukkien uitto sekä palkkien veisto ja myynti sahoille muodostivat lyhyen aikaa kukoistaneen elinkeinon 1720-luvun lopussa ja 1730-luvun alussa. Tukkien uittamisessa syntyneet vahingot ja metsävarojen niukkuus aiheuttivat valituksia, jotka saivat maaherran keskusvallan linjaa noudattaen kieltämään palkkikaupan vuonna 1724. Sen sijaan vientisahojen toimintaa hallitus ja maaherra halusivat tukea, koska ne edustivat pidemmälle jalostetun puutavaran myyntiä. Luvattomien sahojen harjoittama puutavaran myynti kuitenkin työllisti virkavaltaa, mutta sitä katsottiin silti hieman läpi sormien. Vuonna 1737 Stierncrantzin kausi Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana päättyi ja hänen tilalleen tuli vapaaherra Axel Erik Gyllenstierna. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Vuonna 1681 syntyneet Luokka:Vuonna 1737 kuolleet Luokka:Suomen historia
Johan Stiernschantz

Johan Stiernschantz, alk. Wessman, (1670 – n. 1729) oli suomalainen sotilas. Stiernschantz osallistui useihin pohjoismaisen sodan taisteluihin. Hän tuli 1704 majuriksi Viipurin kaksinnusrykmenttiin. Hän oli Käkisalmen komentaja ja puolusti 1710 linnaa, mutta 14-päiväisen pommituksen jälkeen joutui antautumaan mutta sai kuitenkin vapaasti poistua. Hänestä tuli Savon rykmentin päällikkö, ja hän teki partioretkiä vihollisen selustaan. Vuonna 1713 hän yritti turhaan Karjaan sillalla estää venäläisiä etenemästä Turun suuntaan. Tuotuaan vähää ennen Napuen taistelua Armfelttille lisäväkeä Savosta hän todennäköisesti riitautui Armfeltin kanssa eikä osallistunut Napuen taisteluun. Vuonna 1724 hän siirtyi Venäjän palvelukseen ja yleni kenraalimajuriksi. Hän osallistui Persian sotaretkeen, ja sen jälkeen hänestä tuli Astaran sotilaskuvernööri.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 159Stiernschantz, Johan, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 53. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kansallisbiografia (maksullinen) Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1670 syntyneet Luokka:Vuonna 1729 kuolleet
Johan Abraham Stjernschantz

Johan Abraham Stjernschantz (1787–1864) oli suomalainen maaherra ja sotilas. Hän osallistui vuosien 1808–1809 sotaan ja myöhemmin Ruotsin joukoissa Napoleonia vastaan. Hän sai vuonna 1822 everstin arvoisena erin Ruotsin armeijasta, jolloin hän siirtyi Suomeen. Hänestä tuli 1826 Oulun ja Kajaanin läänin varamaaherra ja vuosina 1829–1834 hän oli läänin maaherra. Hän teki aloitteen Oulun läänin talousseuran perustamiseksi ja oli sen ensimmäinen esimies.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p.159 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Oulun läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1787 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
María-Teresa Torró-Flor

María-Teresa Torró-Flor (s. 2. toukokuuta 1992 Villena) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 47 toukokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Espanjalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lina Stančiūtė

Lina Stančiūtė (s. 7. helmikuuta 1986 Vilna) on liettualainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 197 syyskuussa 2009. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä. Fed Cupissa Stančiūtė on edustanut Liettuaa vuodesta 2000 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Liettualaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksi Kaatrasalo

Aleksi Kaatrasalo (s. 1990, Humppila) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän on edustanut pääsarjaurallaan lentopallon Mestaruusliigassa Hurrikaani Loimaata vuodesta 2009 alkaen.http://www.mestaruusliiga.fi/miehet/joukkueet/hurrikaani- loimaa-11-122/aleksi-kaatrasalo/ Kaatrasalo voitti kaudella 2011–12 SM-hopeaa Hurrikaanin riveissä pelaten avausseitsikon keskitorjujana. Kaudelle 2014-2015 hän teki sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa. Vuonna 2012 Kaatrasalo valittiin maajoukkueeseen, ja hän pelasi kesällä 2012 ensimmäiset A-maaottelunsa maajoukkueessa. Maaotteluita Kaatrasalolle on toistaiseksi kertynyt yhteensä kuusi (elokuu 2012). Kaatrasalo valittiin kauden miestulokkaaksi Mestaruusliigassa kaudella 2011–12. Kaatrasalo on edustanut urallaan myös Saarijärven Pullistusta 1-sarjassa sekä pelannut Kuortaneen urheilulukion joukkueessa 1- ja 2-sarjaa nuorten maajoukkueen riveissä. Kaatrasalo kuului vuosina 1989–1990 syntyneiden nuorten maajoukkueikäryhmään juniorivuosinaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria João Koehler

Maria João Koehler (s. 8. lokakuuta 1992 Porto) on portugalilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 102 helmikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä. Vuonna 2012 Koehler pelasi Australian avointen pääsarjassa, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kim Clijstersille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Portugalilaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääpallon SM-kilpailu 1913

Vuoden 1913 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui neljä joukkuetta, Helsingin IFK, Kronohagens IF, Viipurin IFK ja juuri perustettu Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura (VBJS), joka myöhemmin sai nimen Sudet. Uusi seura selviytyi heti ensimmäisenä kautetaan loppuotteluun voitettuaan Viipurin IFK:n välieräottelussa. Helsingin välierässä HIFK voitti KIF:n. Loppuottelu pelattiin 23.3.1913 Viipurissa, Salakkalahdella. Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton. Tauon jälkeen VBJS meni jo 3–0 johtoon, mutta HIFK tuli tasoihin ja voitti ottelun ja Suomen mestaruuden maalein 3–4. == Välierät == Ottelut pelattiin 9. helmikuuta Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 Helsingin IFK 6–1 Kronohagens IF Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura 15–2' Viipurin IFK == Loppuottelu == Ottelu pelattiin 23. helmikuuta 1913 Viipurissa. Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura 3–4 (0–0) Helsingin IFK ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue 1\. Helsingin IFK 2\. Wiipurin Bandy & Jalkapalloseura 3\. Viipurin IFK 3\. Kronohagens IF == Lähteet == Luokka:Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1913 jääpallo
Hannibal (romaani)

Hannibal () on Thomas Harrisin kolmas Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1999 ja suomennettiin vuonna 2000. Kirjasta on tehty Ridley Scottin ohjaama samanniminen elokuva. == Juoni == On kulunut seitsemän vuotta Hannibal Lecterin katoamisesta, kun Clarice Starling epäonnistuu huumeratsiassa ja tappaa lasta kantavan naisen itsepuolustukseksi. Tekonsa takia Starling joutuu mediamyllyn pyöritykseen. Lecter, joka asuu Italian Firenzessä lähettää Starlingille kirjeen, jossa esittää pahoittelunsa tapahtuneesta ja pyynnön, että Starling kertoisi enemmän elämästään. Pian FBI haluaa hänen lähtevän jälleen sarjamurhaajan perään. Starling tapaa Baltimoren mielisairaalan johtajan, Barney Matthewsin, joka kertoo Claricelle lisätietoa Hannibal Lecteristä. Samanaikaisesti Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, Mason Verger aikoo käyttää Starlingiä syöttinä kostaakseen Hannibalille. ===Henkilöitä=== *Hannibal Lecter *Clarice Starling *Mason Verger: Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, joka haluaa kostaa Lecterille. *Margot Verger: Masonin sisar, joka työskentelee henkivartijana. Hän on myös kehonrakentaja. *Rinaldo Pazzi: Italialainen poliisi, joka haluaa kiinniottaa Lecterin löytöpalkkion toivossa. *Paul Krendler: Starlingin arkkivihollinen. *Barney Matthews: Baltiomoren mielisairaalan johtaja, joka auttaa Mason Vergeriä. ==Vastaanotto== Romaani on saanut teoksen lopusta huolimatta paljon myönteistä palautetta. Toinen kuuluisa kauhukirjailija Stephen King kuvasi teosta seuraavasti: "Ne jotka ovat odottaneet Thomas Harrisin uutuutta haluavat ainoastaan tietää, onko se yhtä hyvä kuin Punainen lohikäärme tai Uhrilampaat. On ilo vastata kielteisesti: ei, se ei ole yhtä hyvä. Se on parempi!" Hannibal- kirjaesittely Suomessa Helsingin Sanomien Maarit Piippoinen kuvasi teosta paikoittain kielellisen herkulliseksi. == Lähteet == Luokka:Kauhuromaanit Luokka:Vuoden 1999 kirjat
First National

thumb|First Nationalin elokuvajuliste First National oli vuonna 1917 perustettu itsenäisten teatteriomistajien muodostama yhdistys, joka alkuun näytti ja levitti elokuvia. Se alkoi kuitenkin myös tuottaa elokuvia nimellä First National Pictures. Vuonna 1928 Warner Bros. osti First Nationalin. == Historia == First Nationalin taustalla oli Paramount Picturesin johtajan Adolph Zukorin yritys hallita elokuvamarkkinoita. Zukor osti satoja elokuvateattereita ympäri Yhdysvaltoja ja vaati, että ne näyttäisivät vain hänen elokuviaan tai ne jäisivät ilman Paramountin parhaimpia elokuvia. Zukor uskoi, että yleisöä kiinnostivat tähdet ja että ihmiset menisivät massoittain katsomaan elokuvia, joissa olisi heidän suosikkinäyttelijöitään. Paramountilla oli puolen tusinaa tunnetuimmista näyttelijöistä, muun muassa aikansa suurin tähti Mary Pickford. Zukor nosti hiljalleen elokuvien hintojaan ja antoi etuoikeuksia teattereille, jotka näyttivät vain ja ainoastaan hänen elokuviaan. Teatteriomistajat alkoivat etsiä mahdollisuutta rikkoa Zukorin valtausyritykset. Teatterin Los Angelesiin vuonna 1902 perustanut Thomas L. Tally keksi idean esittäjien organisaatiosta, joka pyrki ostamaan, levittämään ja tekemään omia elokuvia. Tally esitti ajatuksensa länsivirginialaiselle James Dixon Williams, joka aloitti yhteistyön Tallyn kanssa. He nimesivät yrityksensä First National Exhibitors Circuitiksi, ja siihen liittyi pian muitakin teatterinomistajia. Uuden organisaation ensimmäinen kokous järjestettiin 25. huhtikuuta 1917, ja siihen kuului yli 20 elokuvien esittäjää. First Nationalilla oli aluksi noin 100 teatteria 35 merkittävässä kaupungissa, mutta pian siihen kuuluneiden teattereiden määrä kasvoi yli 600:aan. First Nationalilla ei ollut aluksi omia tuotantotiloja, vaan se hankki oikeuksia tunnettujen tuottajien, D. W. Griffithin, Louis B. Mayerin ja Joseph Schenckin, elokuviin. Pian se alkoi hankkia palkkalistoilleen suuria elokuvanimiä, ja Charles Chaplinin kanssa se teki vuonna 1918 yli miljoonan dollarin sopimuksen. First National laajeni vuonna 1924 myös tuottamaan elokuvia. Samalla yhtiön nimi muutettiin First National Picturesiksi. Se rakensi vuonna 1926 Burbankiin 0,25 neliökilometrin studioalueen. Warner Bros.:in äänielokuva Jazzlaulaja oli suuri menestys, ja se osti vuonna 1928 siitä tienaamilla rahoillaan teatteriketju Stanley Companyn. Tämä aloitti lyhyen kilpailun Warnerin ja First Nationalin välillä. Stanley Company omisti kolmanneksen First Nationalista, ja Warner Bros. osti loputkin First Nationalista käytyään siitä tarjouskilpailun William Foxin kanssa. Warner sai 1930-luvun laman aikana luvan yhdistää yritykset, mutta Warnerin piti silti tehdä vuodessa kaksi elokuvaa First Nationalin nimellä. Tämä vaatimus päättyi vuonna 1938, mutta verotuksillisista syistä Warnerin elokuvia tuotettiin vielä kolmen vuosikymmenen ajan nimellä Warner Bros. – First National Picture. == Lähteet == Luokka:Elokuvalevittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Koripallo kesäolympialaisissa 2004 – miesten turnaus

Miesten koripalloturnaus kesäolympialaisissa 2004 alkoi 15. elokuuta 2004 ja päättyi 28. elokuuta 2004. ==Alkulohkot== ===Lohko A=== Joukkue O V H Voitto % Korit Korit Koriero Pisteet Espanja 5 5 0 100 405 339 +66 10 Italia 5 3 2 60 371 341 +30 8 Argentiina 5 3 2 60 414 396 +18 8 Kiina 5 2 3 40 303 382 -79 7 5 1 4 20 399 413 -14 6 Serbia ja Montenegro 5 1 4 20 377 388 -11 6 15\. elokuuta 2004 Italia 71-69 Kiina 58-83 Espanja Argentiina 83-82 Serbia ja Montenegro 17\. elokuuta 2004 62-69 Kiina Serbia ja Montenegro 74-72 Italia Espanja 87-76 Argentiina 19\. elokuuta 2004 Serbia ja Montenegro 87-90 Italia 63-71 Espanja Argentiina 82-57 Kiina 21\. elokuuta 2004 Espanja 76-68 Serbia ja Montenegro 94-98 Argentiina Kiina 52-89 Italia 23\. elokuuta 2004 Espanja 88-84 Serbia ja Montenegro 66-67 Kiina Italia 76-75 Argentiina ===Lohko B=== Joukkue O V H Voitto % Korit Korit Koriero Pisteet Liettua 5 5 0 100 468 414 +54 10 Kreikka 5 3 2 60 389 343 +45 8 5 3 2 60 410 411 -1 8 Yhdysvallat 5 3 2 60 418 389 +29 8 5 1 4 20 383 411 -28 6 Angola 5 0 5 0 321 421 -100 5 15\. elokuuta 2004 Angola 73-78 Liettua 92-73 Yhdysvallat Kreikka 76-54 17\. elokuuta 2004 83-59 Angola Liettua 98-90 Yhdysvallat 77-71 Kreikka 19\. elokuuta 2004 Yhdysvallat 89-79 83-80 Angola Kreikka 76-98 Liettua 21\. elokuuta 2004 82-87 Liettua 94-90 Yhdysvallat Angola 56-88 Kreikka 23\. elokuuta 2004 Liettua 100-85 Yhdysvallat 89-53 Angola Kreikka 78-58 ==Ottelut sijoista 9-12== ===11-12=== 24\. elokuuta 2004 Serbia ja Montenegro 85-62 Angola ===9-10=== 24\. elokuuta 2004 80-98 ==Pudotuspelit== ===Puolivälierät=== 26\. elokuuta 2004 Espanja 94-102 Yhdysvallat Liettua 95-75 Kiina Italia 83-70 Kreikka 64-69 Argentiina ===Ottelut sijoista 5-8=== ====7-8==== 28\. elokuuta 2004 Kiina 76-92 Espanja ====5-6==== 28\. elokuuta 2004 75-85 Kreikka ===Välierät=== 27\. elokuuta 2004 Yhdysvallat 81-89 Argentiina Liettua 91-100 Italia ===Pronssiottelu=== 28\. elokuuta 2004 Yhdysvallat 104-96 Liettua ===Loppuottelu=== 28\. elokuuta 2004 Argentiina 84-69 Italia == Lopputulokset == Sija Joukkue Argentiina Italia Yhdysvallat 4\. Liettua 5\. Kreikka 6\. 7\. Espanja 8\. Kiina 9\. 10\. 11\. Serbia ja Montenegro 12\. Angola ==Aiheesta muualla== * Miesten turnauksen tulokset Luokka:Koripallo kesäolympialaisissa 2004
Koripallo kesäolympialaisissa 1996 – naisten turnaus

Naisten koripalloturnaus oli olympialaisten ohjelmassa kuudetta kertaa Atlantan olympialaisissa 1996. Olympiakultaa voitti Yhdysvallat. ==Alkulohkot== ===Lohko A=== ===Lohko B=== ==Pudotuspelit== {{Turnauspuu8 |31.7. - Atlanta, Yhdysvallat||101||69 |31.7. - Atlanta, Yhdysvallat||59||50 |31.7. - Atlanta, Yhdysvallat||70||74 |31.7. - Atlanta, Yhdysvallat||108||93 |2.8. - Atlanta, Yhdysvallat||60||81 |2.8. - Atlanta, Yhdysvallat||71||93 |4.8. - Atlanta, Yhdysvallat||87||111 |4.8. - Atlanta, Yhdysvallat||56||66 }} ==Lopputulokset== Sija Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. Luokka:Vuoden 1996 koripallo
Punainen lohikäärme (romaani)

Punainen lohikäärme () on ensimmäinen Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1981 ja suomennettiin vuonna 1995. Kirjasta on tehty kaksi elokuvaa: Psykopaatin jäljillä ja Punainen lohikäärme. == Juoni == Kirja sijoittuu 1980-luvulle. Sarjamurhaaja lempinimeltään ”Hammaskeiju” murhaa sattumalta valittuja perheitä täydenkuun aikana. Toisen perhemurhan jälkeen FBI-agentti Jack Crawford etsii Will Grahamia, profiloijaa, joka vangitsi Hannibal Lecterin kolme vuotta aikaisemmin mutta jäi eläkkeelle, kun Lecter melkein tappoi hänet. Lopulta hän löytää Grahamin ja saa tämän avukseen Hammaskeijun kiinnisaamisessa. Hammaskeijuksi paljastuu Francis Dolarhyde -niminen mies, jolla on pakkomielle William Blaken maalaukseen Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen. Grahamin tutkiessa murhia myös Lecter liittyy mukaan tutkintaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuromaanit Luokka:Vuoden 1981 kirjat
Dalvik-virtuaalikone

Dalvik on aiemmin käytetty Android-käyttöjärjestelmän virtuaalikoneena (VM). Dalvikin ajoympäristön on Androidissa versiosta 5.0 korvannut Android Runtime (ART), mutta se käyttää edelleen Dalvikin DEX-muotoa. ART käyttää ajonaikaisen kääntämisen (, JIT) sijaan ennen ajoa tehtävää kääntämistä (), joka nopeuttaa ohjelmien käynnistymistä. Android-alustalle tehdyt työkalut (Jack) kääntävät Java-ohjelmat DEX-tavukoodiksi (). Dalvik on Apache 2.0 -lisenssillä julkaistu avoimen lähdekoodin ohjelmisto. Alun perin ohjelmiston kirjoitti Dan Bornstein, joka nimesi sen Dalvik-kalastajakylän mukaan Eyjafjörðurissa, Islannissa, jossa hänen esi-isänsä asuivat.Journal entry referencing the source of the name == Arkkitehtuuri == Javan virtuaalikone perustuu pinopohjaiseen arkkitehtuuriin, Dalvik sen sijaan perustuu rekisteripohjaiseen arkkitehtuuriin. Tämän ratkaisun suorituskyvylliset hyödyt ja haitat ovat kiistelyn kohteena. Oraclen vuonna 2010 ARM-alustalla tekemät standardit ei- graafiset suorituskykytestit Android 2.2:n ja Java SE embedded ohjelmistojen välillä osoittivat Androidin olevan 2-3 kertaa hitaampi sulautettuihin järjestelmiin tarkoitettuun Java SE versioon nähden. Androidin versiosta 2.2 alkaen Dalvik on tukenut ajonaikaista kääntämistä (JIT). Dalvik on suunniteltu sallimaan useiden virtuaalikoneiden samanaikaisen suorittamisen tehokkaasti. == Dalvik Androidin ulkopuolella == Vuonna 2011 ohjelmistotalo Myriad Group tiedotti Alien Dalvik -projektista, ohjelmistokäännöksestä muille käyttöjärjestelmille. Myriadin mukaan valtaosa Dalvik-virtuaalikoneelle tehdyistä Android-sovelluksista toimisi ilman muutoksia Alien Dalvikilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dalvikin projektisivu Google Codessa Luokka:Virtuaalikoneet
Oma elämäkertani

Oma elämäkertani (My Autobiography) on Charles Chaplinin tekemä muistelmateos. Se ilmestyi 1964 Simon & Schusterin kustantamana. Chaplin oli alkanut muistelmiensa kirjoittamisen saatuaan valmiiksi elokuvan Kuningas New Yorkissa. Hän kertoi 1960 Ian Flemingille, että hänellä oli jo 500 sivua valmiina eikä olisi enää kuin parisenkymmentä sivua kirjoittamatta. Kirjoitustyö vei kuitenkin vielä kolmen vuoden ajan.Robinson, s. 692. Oma elämäkertani ilmestyi 1964, ja sen ensimmäinen painos oli 80 000 kappaletta. Chaplinin kerrotaan saaneen puoli miljoonaa ennakkona kirjan brittiläisistä ja yhdysvaltalaisista julkaisuoikeuksista. Neuvostoliittolainen Izvestija puolestaan lahjoitti hänelle neljä kiloa kaviaaria korvauksena siitä, että sai julkaista tuhat sanaa teoksesta.Robinson 696–697. Arvostelijat olivat lähes yksimielisiä Chaplin kirjasta. Se sai kehuja sen ensimmäisistä yhdestätoista luvusta. Lukuja oli kaikkiaan 31. Hänen kirjoitustyyliään pääsääntöisesti kehuttiin, ja hänen ilmaisunsa on eloisaa. Lapsuuden kertomuksien totuudenmukaisuutta tosin epäiltiin, sillä ne olivat joidenkin kriitikkojen mukaan dickensilaisen värikkäitä ja traagisia. Monet olivat kuitenkin pettyneitä kirjan loppuosaan, sillä Chaplin kuvasi niissä turhan paljon omaa seuraelämäänsä ja tuntemiaan kuuluisuuksia. Kriitikot olsiivat halunneet lukea enemmän hänen elokuvatyöstään. Oma elämäkertani ja David Robinsonin kirjoittama Chaplin – elämä ja elokuvat olivat Richard Attenboroughin ohjaaman Chaplin-elokuvan pohjalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Omaelämäkerrat Luokka:Vuoden 1964 kirjat Luokka:Brittiläiset tietokirjat
Kevin Abbring

Kevin Abbring (s. 20. tammikuuta 1989 Eindhovenhttp://www.kevinabbring.com/en/team/ Viitattu 26.10.2013. ) on hollantilainen ralliautoilija. == Ura == Abbring aloitti uransa Rallycross- sarjoissa voittaen Hollannin Ford RST-sarjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Abbring ajoi ensimmäisen kilpailun rallin MM-sarjassa Mitsubishilla Saksan rallissa, missä sijoitus oli 41. Vuosina 2008-10 Abbring ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa Renault Cliolla parhaana tuloksenaan 11. sija vuoden 2009 Puolan rallista. Samoina vuosina hän kilpaili JWRC- sarjassa voittaen kaksi kilpailua. Vuonna 2010 Abbring kilpaili IRC-sarjassa voittaen etuvetoisten luokan Ypresin rallissa ja Rally Zlínissä. Abbring myös osallistui kaudella viiteen MM-ralliin, voittaen Portugalin rallissa JWRC- luokan. Vuonna 2011 Abbring kilpaili satunnaisia kilpailuja etuvetoisella Citroen DS3-autolla. Abbring sijoittui Walesin rallissa 12:sta yleiskilpailussa. Samana vuonna hän voitti Driver of the Academy -palkinnon. Vuonna 2012 Abbring ajoi yksittäisiä rallikilpailuja Skodalla, hän oli Monte Carlon rallissa yleiskisan 12. Vuonna 2013 Abbring ajoi Ranskan rallimestaruussarjaa R2-luokan Peugeotilla. Vuonna 2014 Abbring osallistui EM- sarjan osakilpailuihin, ollen toinen Azorien rallissa. Abbring sai kaudelle 2015 tallipaikan Hyundailta. Vuonna 2015 Abbring ajoi viisi MM-rallia Hyundai i20 WRC-autolla, ollen parhaimmillaan yleiskilpailun 11. Ruotsissa ja Saksassa. Vuonna 2016 Abbring ajoi neljä MM-rallia Hyundain WRC-autolla, ollen parhaimmillaan seitsemäs Katalonian rallissa. Abbring oli myös kehittämässä Hyundain R5-luokan ralliautoa, ja ajoi sillä kaksi MM-sarjan osakilpailua. Vuonna 2017 Abbring ajoi pääosin Belgian mestaruussarjaa Peugeotin R5-luokan autolla, ja oli lopputuloksissa sarjan kolmas. Vuonna 2018 Abbring ajoi satunnaisia ralleja Ford Fiesta R5 -autolla. Vuonna 2019 Abbring ajoi ainoastaan Belgian mestaruussarjaan kuuluneen Ypresin rallin ja 2020 ainoastaan Monzan MM-rallin. ==Perhe== Hänen isänsä Edwin Abbring on myös ralliautoilija. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *http://www.ewrc- results.com/profile.php?profile=2083 Luokka:Alankomaalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liminganlahden lintukuvakilpailu

thumb|250px|Kilpailu järjestetään Liminganlahden luontokeskuksessa. Liminganlahden lintukuvakilpailu on vuodesta 2010 alkaen kahden vuoden välein järjestettävä lintukuvakilpailu. Kilpailu järjestäjä on Liminganlahden Ystävät ry.Lintukuvakilpailu , viitattu 17.9.2012 Kilpailussa valitaan Vuoden luontokuva sekä paras kuva neljässä sarjassa: Kosteikkojen linnut, Linnut vauhdissa, Siivekkäät ystävämme ja Nuorten sarjan alle 18-vuotiaat.Lintukuvakilpailu, tiedote == 2010 == Vuonna 2010 kilpailun tuomareina olivat Pirkka-Pekka Petelius ja lintukuvaajat Markus Varesvuo ja Jari Peltomäki sekä Linnut-lehden päätoimittaja Lauri Hänninen. Kilpailuun lähetettiin yli 700 kuvaa, joista valittiin 80. Vuoden 2010 lintukuvaksi valittiin oululaisen Antti Karppisen ottama kuva "Lapintiiran saalis".Lapintiira kalalla vuoden lintkuvassa. (Kuva) Kaleva.fi, viitattu 17.9.2012 == 2012 == Kilpailun tuomareina olivat vuonna 2012 valokuvaaja Markku Varesvuo sekä kilpailun ideoinut valokuvaaja Jari Peltomäki, Linnut- lehden päätoimittaja Jan Södersved, luontokuvauksen harrastaja Jorma Terentjeff ja Liminganlahden luontokeskuksen hoitaja Ulla Matturi.Paniikki valittiin vuoden lintukuvaksi (Kuva), Yle.fi, uutiset, viitattu 17.9.2012 Kilpailuun osallistui 139 kuvaajaa 787 kuvalla. Vuoden lintukuvaksi valittiin Ari Kuuselan ottama kuva nimeltään "Paniikki", joka tuomariston mukaan on "täydellinen, hienosti hallittu kaaosmainen tilannekuva". == Lähteet == Luokka:Valokuvakilpailut Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Jääpallon SM-kilpailu 1915

Vuonna 1915 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kahdeksan joukkuetta, neljä Helsingistä ja neljä Viipurista. Muista kaupungeista ei vielä osallistuttu kilpailuihin. Kilpailussa oli vakiintunut tapa, että viipurilaiset ratkaisivat keskinäisen paremmuutensa ja helsinkiläiset omansa. Tällöin ottelukaaviokin oli helppo luoda kahdeksalle joukkueelle. Loppuotteluun selvisivät edelliskauden tapaan HIFK ja VBJS, jotka voittivat selvästi paikallisvastustajansa alkuotteluissa. Loppuottelu pelattiin Viipurissa. VBJS voitti ottelun maalein 8-2. == Alkuerät == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Viipurin Bandy & Jalkapalloseura 13-4 (7-3) Viipurin IFK Viipurin Reipas 4–10 (2-5) Viipurin Ponteva Kronohagens IF 6-1 (4-1) Polyteknikkojen Urheiluseura Helsingin IFK 8-0 (6-0) Helsingin Jalkapalloklubi Suomen Urheilulehti 4. helmikuuta 1915, sivu 324 == Välierät == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Viipurin Bandy & Jalkapalloseura 17-1 (8-0) Viipurin Ponteva Helsingin IFK 10-1 (5-1) Kronohagens IF Suomen Urheilulehti 11. helmikuuta 1915, sivu 339 == Loppuottelu == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Viipurin Bandy & Jalkapalloseura 8-2 (5-1) Helsingin IFK Suomen Urheilulehti 25. helmikuuta 1915, sivut 367-368 ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue 1\. Viipurin Bandy & Jalkapalloseura 2\. Helsingin IFK 3.-4. Kronohagens IF 3.-4. Viipurin Ponteva 5.-8. Viipurin Reipas 5.-8. Polyteknikkojen Urheiluseura 5.-8. Viipurin IFK 5.-8. Helsingin Jalkapalloklubi == Mestarijoukkue == Susien mestarijoukkue: Ilmari Ihalainen, Väinö Strömberg, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Toivo Kosunen, Kristian Poutiainen, Yrjö Penttilä, Lauri Mäkinen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen. == Lähteet == Luokka:Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1915 jääpallo
Rooman moskeija

Rooman moskeija () on Rooman Pariolissa sijaitseva moskeija, joka avattiin 21. kesäkuuta 1995. Sen suunnittelivat arkkitehdit Paolo Portoghesi, Vittorio Gigliotti ja Sami Mousawi. Moskeijan rakentaminen hyväksyttiin vuonna 1973, mutta kesti yli 20 vuotta ennen kuin rakennus valmistui. Työtä rahoitti Saudi- Arabian kuningas Faisal. Moskeijan minareetissa ei ole kovaäänisiä, joilla ihmisiä tavallisesti kutsutaan rukoukseen. Moskeijan korkeutta on rajoitettu niin, että se ei saavuttaisi Pietarinkirkon kupolin tasoa. Moskeijassa on tilaa 12 000 rukoilijalle. Se on Länsi-Euroopan suurimpia moskeijoita ja Dagestanin Mahatškalan Suuren moskeijan jälkeen myös maantieteellisen Euroopan suurimpia.Makhachkala organizes charity iftars, islamdag.info, 23.8.2011, viitattu 12.1.2014, Moskeijan yhteydessä toimii laaja kirjasto, jossa on arviolta 10 000 arabiankielistä kirjaa. Siellä myös järjestetään arabian kielen kursseja. Vuonna 2003 Rooman moskeijan imaami erotettiin tämän vaadittua muun muassa ”islamin vihollisten tuhoamista”. ==Kuvia== Moschea - sala principale 3082-6.JPG|Sisänäkymä pääsaliin. Rome Masjid.jpg|Sisäänkäynti. Moschea 00497.JPG|Rooman moskeija. Mosque of Rome.jpg|Sisäpihaa. Moschea - minareto e cupola 00546.JPG|Moskeijan minareetti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * La Moschea – The Mosque (romevacationtips.com) * Francesca Pacifici: ROMA - Alla scoperta della moschea più grande d'Europa (didaweb.net) * Moschea di Roma (lonelyplanet.com) Luokka:Rooman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Moskeijat Luokka:Uskonto Italiassa
Flensburginvuono

Flensburginvuono (, ) on Itämeren Kielinlahdesta Jyllannin niemimaahan pistävä, noin 40 km pitkä epäsäännöllisen muotoinen lahti. Vuonon keskellä kulkee Saksan ja Tanskan raja. Raja asetettiin tälle paikalle vuonna 1920 Versailles’n rauhaa seuranneiden kansanäänestysten jälkeen. Vuonon suuosa on leveä. Sen pohjoispuolella on Tanskalle kuuluva Alsin saari ja Sønderborgin kaupunki. Sisempänä vuono on kapea ja mutkitteleva, ja vuonon pohjukassa on Saksalle kuuluva Flensburgin kaupunki. Ankarina talvina vuono saattaa jäätyä kokonaan noin kahden kuukauden ajaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Itämeren lahdet Luokka:Saksan ja Tanskan raja
Maaseudun yleinen järjestyssääntö

Maaseudun yleinen järjestyssääntö oli Suomessa vuosina 1928–2003 voimassa ollut asetus, joka sisälsi määräyksiä järjestyssäännöistä maaseudulla. Asetus annettiin 1. kesäkuuta 1928, ja se kumottiin järjestyslain säätämisellä vuonna 2003. Asetus sisälsi määräyksiä muun muassa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuudesta, liikenteen turvaamisesta, kaupanteosta toreilla ja muilla yleisillä paikoilla sekä vieraspaikkakuntalaisiin kohdistuvasta valvonnasta. Lisäksi siinä oli rangaistussäännökset järjestyssääntöjen rikkomisesta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen laki
Väinö Vilponiemi

Väinö Antero Vilponiemi (vuoteen 1935 Nyäng, 3. marraskuuta 1925 Noormarkku – 10. syyskuuta 2022) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1962–1975. == Elämä == Vilponimen vanhemmat olivat työmies Juho Alfred Vilponiemi ja Maria Josefiina Ollinen. Kansakoulun käynyt Vilponiemi työskenteli vuosina 1946–1951 Porissa sahatyöläisenä Seikun sahalla ja korjausmiehenä Oy Ekwall Ab:n huonekalutehtaalla. Vuosina 1951–1952 Vilponiemi opiskeli Ammattiyhdistysopistossa ja 1952–1953 Työväen Akatemiassa, jonka jälkeen hän toimi 1953–1954 Vuokralaisten keskusliiton järjestösihteerinä ja 1954–1962 Satakunnan sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä. Vilponiemi valittiin eduskuntaan vuonna 1962. Vuosina 1964–1970 hän oli myös Sosialidemokraattisen nuorison keskusliiton puheenjohtaja. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1968. Jätettyään eduskunnan vuonna 1975 Vilponiemi työskenteli Porin kaupungin henkilöstöpäällikkönä vuoteen 1988 saakka. Kunnallispolitiikassa Vilponiemi oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1961–1975. Lisäksi hän oli muun muassa Porin työväenyhdistyksen puheenjohtaja 1965–1988. Asevelisosialisteihin lukeutunut Vilponiemi toimi myös pitkään Satakunnan sotaveteraanipiirin puheenjohtajana. == Perhe == Vilponiemen poika on päätoimittaja Jukka Vilponiemi. ==Teokset== * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Väinö Vilponiemen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Demarinuorten puheenjohtajat Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Jukka Vilponiemi

Jukka Vilponiemi (s. 1955) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Porissa ilmestynessä sosiaalidemokraattisessa Uusi Aika -lehdessa vuodesta 1977 lähtien ja oli sen päätoimittaja 2011−2018. Vilponiemen isä oli kansanedustaja Väinö Vilponiemi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henry Terry

Henry John Terry Jr. (27. toukokuuta 1868 Lontoo – 24. joulukuuta 1952 Lontoo) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti. Pariisin vuoden 1900 olympialaisissa Terry pelasi olympiahistorian toistaiseksi ainoassa krikettiottelussa ranskalaisessa Union des Sociétés Français de Sports Athletiquesin joukkueessa, joka hävisi Britannian joukkueelle ja sai hopeaa. Terry löi ottelussa kaikkiaan kolme juoksua. == Lähteet == * Henry Terryn profiili Sports-reference.com-sivustolla Luokka:Brittiläiset kriketinpelaajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Toisen päivän iltana

Toisen päivän iltana on Jaakko Löytyn vuonna 1982 julkaisema LP-levy. Sen julkaisija oli Kirjapaja, joka julkaisi sen just-levymerkillään. Sen julkaisi CD-formaatissa fg-naxos vuonna 2003. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, sov. Jaakko Löytty ja Heikki Silvennoinen. ==J. Löyttyband== *Teppo Nuorva — kitara, laulu *Jaakko Knuutila — basso, laulu *Heikki Impiö — tenorisaksofoni, kosketinsoittimet, laulu *Timo Harakka — huilu, alttosaksofoni, laulu *Kyösti Lampinen — rummut, perkussio *Jaakko Löytty— kitara, oberheim, laulu ===Ystävät=== *Ismo Kätkä — perkussio, kalimba, laulu (A5) *Heikki Silvennoinen — perkussio, laulu (A5) *Pekka Salminen — oberheim (A2, B5), urut, (A5) ===Tuotanto=== *Heikki Silvennoinen — tuottaja, äänitys *Markus Heikkerö — kansi ==Aiheesta muualla== *Toisen päivän iltana Discogsissa Luokka:Jaakko Löytyn albumit Luokka:Vuoden 1982 albumit
Kapinkorppikotka

Kapinkorppikotka (Gyps coprotheres) korppikotkien sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Botswanassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Se on hävinnyt Namibiasta ja Swazimaasta ja on vähenemässä muualtakin. Kapinkorppikotka on pitkäikäinen raadonsyöjä, joka on erikoistunut suuriin raatoihin. Se lentää pitkiä matkoja avoimessa maastossa, joskin yleensä sen näkee vuorten lähistöllä, missä se pesii ja oleilee kallioilla. Sen säilymiselle on kirjattu 16 uhkatekijää. ==Tunnistaminen== Kapinkorppikotka on kooltaan 100–115 senttimetriä. Pää ja kaula ovat melkein paljaat. Aikuinen lintu on väritykseltään kermanvaalea. Lento- ja pyrstösulat ovat tummat. Kaulus on vaalea, siipien alapuolella on hopeanväriset toissijaiset sulat ja musta pikkusiipi. Silmät ovat kellertävät, nokka musta, kurkun ja naaman nahka on sinertävä, niska tumma. Keskenkasvuiset ovat yleensä tummempia ja niissä on juovia, silmät ovat ruskeat tai oranssit, kaula punainen. Sen ääntely on kovia kalkatuksia, murahtelua, sihinää ja ärjyntääBirdlife.org viitattu 18.9.2012 Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät ja kuivat pensastot sekä lauhkean vyöhykkeen heinäarot sekä savannit, mutta erityisesti kalliot ja vuorenhuiput 3 100 metrin korkeuteen saakka.Birdlife.org, lisätietoa viitattu 18.9.2012 ==Lähteet== Luokka:Korppikotkat Luokka:Uhanalaiset linnut
Regina ja miehet

Regina ja miehet on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983. Reginan ja miesten aikaan Korvenheimon todellinen henkilöys ei enää ollut salaisuus. Mänttäri sai elokuvaan Elokuvasäätiön rahoitusta, toisin kuin edelliseen, Totoon, jonka hän teki velkarahalla. Kuvaukset Katajanokan ulko- ja sisätiloissa kestivät viisi päivää. Lyhyt poikkeama tehtiin Jörn Donnerin tiloihin Kruununhaan Pohjoisrantaan. Taustaa, viitattu 18.9.2012 Elokuvassa on Mänttärin mukaan kyse naisesta neljän naismuotokuvan kautta. Alkuteksteissä elokuva omistetaan Erica Jungille, minkä oletetaan viittaavaan niin Erica Jongiin kuin C. G. Jungiinkin. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto== Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi Reginalle ja miehille kolme tähteä, kaksi kaksi tähteä, kaksi yhden tähden, kolme muuta ei sitäkään ja yksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli Projektio-lehden laskukaavalla 1,33 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 1 630 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 187. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat
The Binding of Isaac

The Binding of Isaac on Edmund McMillenin kehittämä ja julkaisema roguelikepeli. Pelaaja ohjaa itkevää alastonta lasta nimeltä Isaac. Isaacin äiti saa viestin jumalalta, joka vaatii häntä uhraamaan lapsensa hengen todistaakseen uskonsa. Isaac kuitenkin pakenee hirviöiden täyttämään kellariin säästääkseen henkensä. Pelin tarinan inspiraation lähteenä on samanniminen tarina Raamatun hahmosta Iisakista. Peliin on myös saatavilla lisäosa nimeltä Wrath of the Lamb. Pelille on ilmestynyt jatko-osa The Binding of Isaac: Rebirth. Peliin on myös saatavilla lisäosat The Binding of Isaac: Afterbirth (2015), The Binding of Isaac: Afterbirth+ (2017) ja The Binding of Isaac: Repentance (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Wiki Luokka:Vuoden 2011 videopelit Luokka:Roguelike-pelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Flash-pelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:MacOS- pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Toivi Suomela

Toivi Suvikki Väre, o. s. Suomela (22. maaliskuuta 1923 Helsinki – 17. lokakuuta 1992) oli suomalainen kirjailija joka on kirjoittanut myös nimimerkeillä Toivo Jänne ja Kirsti Matinsaari. Toivi Väreen vanhemmat olivat filosofian tohtori Klaus Uuno Suomela ja filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvald. Hänen veljiään olivat nuortenkirjoja kirjoittaneet Päivö Suomela ja Launo Suomela. Toivi Väre oli Sirola-opiston johtajana vuoteen 1960 saakka. == Teoksia == Nimellä Toivi Suomela: * Jouluaaton askareita. Kustannus oy Smia, Helsinki 1943 * Pelle, pieni sotkanpoika ; kuvittanut Päivö Suomela. Tammi 1943 * Kun olimme menninkäisiä. Tammen nuorisonkirjoja 2. Tammi 1944 * Selkäsaaren Peni ; kuvittanut Päivö Suomela. Kansankirja, Helsinki 1945 * Näkinkenkä soi : uusia runoilijoita ; kirjoittajina Paavo Heino, Pentti Holappa, Erkki Kuosmanen, Osmo Ruhanen, Väinö Saimala, Toivi Suomela, Eva Vaahtera, Veikko Valtonen, Alpo Vuolle. Otava 1948 * Viimeinen näytös : kolminäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 501. Karisto 1948 * Pajupillipeikko : satu ; kuv. Anneli Warén. Gummerus 1949, 2. painos 1985 * Kaunokirjallisuus ja työväenliike ; laatinut Toivi Suomela. 1-5 opintokirje. Sirolan kirjeopisto, Helsinki 1954 * Ralli-karitsan karkumatka ; teksti Toivi Suomela ; kuvat Päivö Suomela. Otava 1954 * Peitetyt kasvot : 2-kuvaelmainen pienoisnäytelmä. Kulttuurityön keskuksen näytelmiä. Kulttuurityön keskus, Helsinki 1963 Nimellä Toivi Väre: * Niilo Väre : Meitä murtaneet ei piiskurit ; toimittanut Toivi Väre. WSOY 1990 Nimimerkillä Toivo Jänne: * Kello pysähtyi. Seikkailusarja 1. Smia, Helsinki 1943, 2. painos 1944 Nimimerkillä Kirsti Matinsaari: * "Suuremmoista"!!. Smia, Helsinki 1942 * Mirri kertoo... ; kuvitus: Harry Nieminen. Kustannus oy Smia, Helsinki 1943 == Lähteet == * * PopouLAARI blogi 13.8.2008 : Seikkailujen kesä (1946) == Viitteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
FS Mistral (L9013)

Mistral (runkonumero L9013) on Ranskan laivaston Mistral-luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin tammikuussa 2001 Brestin laivastontelakalta ja Chantiers de Saint-Nazairelta. Peräosan valmistus aloitettiin 10. heinäkuuta 2003 Brestin telakalla ja keulaosan valmistus Saint Nazairessa 13. lokakuuta 2003. Alus laskettiin vesille Brestin telakalta 6. lokakuuta 2004 ja valmistui joulukuussa 2006.Naval-technology.com - Mistral == Palvelus == Aluksen kotisatamana on Toulon. == Lähteet == Luokka:Mistral- luokan maihinnousutukialukset
Morten Eilifsen

Morten Eilifsen (s. 6. tammikuuta 1984) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Henning Skilag -seuraa. Maailmancupissa Eilifsen kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beitostølenin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2007 sijoituttuaan yhdeksänneksi. Se oli myös hänen paras sijoituksensa urallaan. Eilifsen kertoi uransa lopettamisesta syyskuussa 2012. Joulukuussa 2011 hän joutui auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena hän sai vakavan aivotärähdyksen ja mursi useita kylkiluitaan. Onnettomuus oli osasyynä uran lopettamiseen yhdessä motivaation puutteen kanssa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt