EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tupajäärä

Tupajäärä (Hylotrupes bajulus) on sarvijäärien heimoon (Cerambycidae) kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen tupajäärä on pituudeltaan 15-22 mm ja väri vaihtelee ruskeanharmaasta mustaan. Lajin etuselässä on vaaleaa karvapeitettä ja kaksi kiiltävän mustaa paljasta painaumaa. Peitinsiivissä on kaksi vaaleaa vinotäplää. Lajin tuntosarvet ovat pitkät.Lars-Henrik Olsen, Jakob Sunesen (suomentanut Jani Kaaro): Pikkuötökät talossa ja puutarhassa, Tupajäärä (Hylotrupes bajulus), sivu 189, Gummerus Kustannus oy, 2006. ISBN 951-20-6769-2 Lajin toukka on pituudeltaan 20-50 mm. ja väriltään vaaleankeltainen. Toukka syö havupuuta. Painekyllästetty puutavara suojaa paremmin tuholta. Laji on Suomessa vakiintunut, mutta hyvin harvinainen. Laji on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Tupajääriä esiintyy Suomessa lähinnä Ahvenanmaalla Laji.fi: Tupajäärä (Hylotrupes bajulus) ympärivuotisesti lämmitetyissä vanhoissa puurakennuksissa. Laajemmin tupajäärää esiintyy Euroopassa ja Yhdysvaltojen itärannikolla.Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hylotrupes bajulus Tupajäärän toukkien luontaisia saalistajia ovat ainakin kirjokuoriaisiin (Cleridae) kuuluvat Korynetes caeruleus, tupakirjokuoriainen (Opilo domesticus) ja Opilo mollis.Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Hylotrupes bajulus, (house longhorn beetle) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Tupajäärä (Hylotrupes bajulus) *Asumisterveysliitto: Tuhohyönteiset, Tupajäärä *ITIS: Hylotrupes bajulus *UniProt: Taxonomy - Hylotrupes bajulus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hylotrupes bajulus *Iowa State University, Bug Guide: Species Hylotrupes bajulus - Old House Borer *PheroBase: Semiochemicals of Hylotrupes bajulus, the Old house borer Luokka:Sarvijäärät
Aitomerililjat

Aitomerililjat (Isocrinida) on merililjoihin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan merivesissä useimmiten 200–900 metrin syvyydessä. == Taksonomia ja anatomia == Varhaisimmat aitomerililjoihin kuuluvat fossiilit on ajoitettu triaskaudelle. Nykyään elävät 24 lajia on jaettu neljään heimoon alalahkossa Isocrinina. Jotkin lähteet tosin lukevat kaikki niin elävät kuin fossiilisetkin lajit heimoon Pentacrinitidae. Aitomerililjoilla on pitkä useiden kalkkeutuneiden tukilevyjen muodostama varsi. Varsi on poikkileikkaukseltaan viisikulmainen tai pyöreä, ja solmukohdissa on tarttumaelimiä. Keskuskiekossa on viisi haaraa, joista lähtee useita haarautuneita pyyntilonkeroita. == Lähteet == Luokka:Merililjat
Richard Giese

W. Richard Giese (1924My Complete Story of the Flute: The Instrument, the Performer, the Music Leonardo De Lorenzo – 2010 Kilbirnie, WellingtonFlute player lay dead for two weeks NZ Herald) oli yhdysvaltalaissyntyinen, Uuteen- Seelantiin asettunut huilisti.Giese, Richard, 1925?-2010 National Library of New Zealand Giese oli Georges Laurent'n oppilaana. Yhdysvalloissa ollessaan hän asui Los Angelesissa. Hän työskenteli Berkshire Music Centerissä, The Longines Symphonettessa, Pariisin oopperan baletissa (1954), Baltimoren sinfoniaorkesterissa ja Sadler's Wells -baletissa (1953–1956). Maaliskuussa 1962 Giesestä tuli Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin ensimmäinen huilisti. Hän oli ensimmäinen Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteriin liittynyt yhdysvaltalainen ja työskenteli siinä, kunnes jäi eläkkeelle elokuussa 1986. Giese osallistui myös kamarimusiikin esittämiseen; hän oli esimerkiksi huilistina Uuden-Seelannin puhallinkvintetissä (New Zealand Wind Quintet).New Zealand Wind Quintet National Library of New Zealand Vuonna 1951 Giese oli Chamber Music Conferencen (CMC) henkilökunnan jäsenenä Yhdysvalloissa.CMC Faculty 1946-2021 Chamber Music Conference Giese kuoli 85-vuotiaana sydäninfarktiin Rita Angus Retirement Villageen kuuluneessa asunnossaan. Hänet löydettiin vasta 8. maaliskuuta 2010, vaikka hän oli kuollut jo noin kaksi viikkoa aiemmin. Giese oli kertonut puhelussaan entiselle vaimolleen 23. helmikuuta kärsivänsä hengitysvaikeuksista.12 days dead and no-one noticed Stuff.co.nz Giesen muistoksi perustettiin lupaaville nuorille huilisteille myönnettävä Giese Flute Grant (Giesen huiluapuraha).Talented young Kiwi musicians scoop prestigious awards New Zealand Symphony Orchestra Giesen johdolla opiskelleisiin on kuulunut Marya Martin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Uusiseelantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Klamathvuoret

Klamathvuoret on noin 249 kilometriä pitkä ja 181 kilometriä leveä vuoristo Yhdysvalloissa Oregonin ja Kalifornian osavaltioiden rajalla. Se kuuluu Tyynenmeren rannikkovuoristoon ja ulottuu Lounais-Oregonin Willamette Valleystä Kalifornian Keskuslaaksoon. Vuoriston korkein huippu on Mount Eddy (2 751 m), ja se jakaantuu useisiin pienempiin vuorijonoihin, joita halkovat monet joet, suurimpina Rogue ja Klamath. Klamathvuorilta saa alkunsa myös Sacramentojoki. Vuoret on nimetty klamathien mukaan. Niillä harjoitetaan metsänhakkuuta, meijeritoimintaa, hedelmänviljelyä, metsästystä, kalastusta ja matkailua. Merkittävä osa vuoristosta on suojeltu, ja sen alueella sijaitsee myös Oregon Cavesin kansallismonumentti ja osa Klamathin kansallismetsää. == Lähteet == Luokka:Kalifornian vuoristot Luokka:Oregonin vuoristot
Leleiohoku II

Leleiohoku II (oikealta nimeltään: William Pitt Kala‘oolewa Leleiohoku, 10. tammikuuta 1855 – 9. huhtikuuta 1877) oli Havaijin kuningaskunnan kruununperillinen. Hän kuuluu myös yhdessä kolmen muun sisaruksensa kanssa ns. neljään taivaalliseen. == Varhainen elämä ja perhe == Leleiohoku syntyi vuonna 1855. Hänen biologiset vanhempansa olivat Caesar Kaluaiku Kapaʻakea ja Analea Keohokālole. Havaijin rikkain nainen ja Kamehameha Suuren lapsenlapsenlapsi, Ruth Ke‘elikōlani, kuitenkin adoptoi pojan ja otti myöhemmin Keʻelikōlanin jo edesmenneen miehen nimen Leleiohoku. Leleiohokulla oli kuusi sisarusta, jotka eivät kuolleet lapsena: James Kaliokalani, David Kalākaua, Liliʻuokalani, Anna Kaʻiulani, Kaʻiminaʻauao ja Likelike. Leleiohoku oli näistä nuorin. == Ura == Kun Kalākaua nousi kuninkaaksi vuonna 1874, hänen ensimmäisiä määräyksiään oli Leleiohokun nimittäminen kruununperijäksi. Myöhemmin Leleiohoku nimitettiin Havaijin saaren kuvernööriksi. Hän toimi virassa aina kuolemaansa saakka vuoteen 1877. Leleiohoku kuoli reumakuumeeseen. === Muusikkona === Leleiohoku oli yksi merkittävimmistä havaijilaisista lauluntekijöistä. Neljästä taivaallisesta Leleiohokua pidetään kuitenkin kaikkein parhaimpana. Hänen lauluäänensä sanottiin myös olleen kaikkein poikkeuksellisen hyvä ja Havaijin paras. Monia hänen sanoituksiaan on sovitettu Havaijille saapuneiden ulkomaalaisten kansanlauluihin, jota kautta ne ovat myös levinneet ulkomaille. Tunnettuja Leleiohokun kirjoittamia lauluja ovat mm.: * Kāua I Ka Huahuaʻi * Adios Ke Aloha * Moani Ke ʻAla * Nu ‘a O Ka Palai * Wahine Hele La == Kunnianosoituksia == * Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta * Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet Luokka:Kalākaua-suku Luokka:Kruununperijät Luokka:Havaijilaiset muusikot
La Cinq

La Cinq ("viitonen") oli valtakunnallinen ranskalainen televisiokanava, joka toimi vuosina 1986–1992. Se oli ensimmäinen ilmainen kaupallinen televisiokanava Ranskassa. Kanavan suunnittelu alkoi jo vuonna 1985, mutta poliittinen riitely viivytti kanavan aloittamista seuraavan vuoden alkuun. La Cinqin perustivat ranskalainen poliitikko Jérôme Seydoux ja italialainen mediamoguli Silvio Berlusconi, jonka Fininvest-yhtiö omisti La Cinqista ainakin osan sen koko olemassaolon ajan. Yhtiö ajautui talousongelmiin jo vuosi aloittamisen jälkeen, kun kilpailu Ranskan televisiomarkkinoilla koveni (TF1 yksityistettiin ja M6 aloitti lähetyksensä). Samana vuonna Robert Hersant’sta tuli toinen kanavan omistajista. Vuonna 1990 Hersant, joka oli arvostellut amerikkalaisten sarjojen liiallista esittämistä (niiden oikeuksien ostaminen oli yksi merkittävistä kanavan menoeristä), myi osuutensa pois Hachettelle, joka lupasi "pelastavansa La Cinqin". Sen toimet eivät kuitenkaan pelastaneet kanavaa ahdingolta, vaan päinvastoin pahensivat sitä entisestään. La Cinq ajautui konkurssiin, ja yhtiön toiminta lakkasi keskiyöllä 12. huhtikuuta 1992; viimeinen lähetys päättyi sanoihin "" ("La Cinq pahoittelee kuvan ja äänen lopullista keskeytymistä"). Kanavapaikan tilalle tuli Arte. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1986 perustetut televisiokanavat Luokka:Vuonna 1992 lakkautetut televisiokanavat
Aucklandin kasvitieteellinen puutarha

Aucklandin kasvitieteellinen puutarha () on Hill Roadilla, Aucklandin Manurewassa sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Se kattaa 64 hehtaarin kokoisen maa-alueen, josta kymmenen hehtaarin verran on alkuperäistä metsää. Aucklandin kasvitieteellinen puutarha on avattu yleisölle vuonna 1982.About us Auckland Botanic Gardens Avajaisia isännöi brittiläinen kasvitieteilijä David Bellamy. Ensimmäiset 42 hehtaaria maata puutarhaa varten osti Aucklandin paikallishallinto Nathan Estatelta vuonna 1968; loput osti Manukaun kaupunginvaltuusto.Botanic Gardens: Plants to delight the eye NZ Herald Aucklandin kasvitieteellisessä puutarhassa käy yli 950 000 vierailijaa vuosittain. Puutarha kuuluu New Zealand Gardens Trustiin. Siellä on yli 9 000 kasvilajia edustavia kasveja eri puolilta maailmaa. Alueelle on sijoitettu myös veistoksia, joita sijaitsee Botanic Gardens East Sculpture Path - ja Botanic Gardens West Sculpture Path -nimisten reittien varrella.Auckland Botanic Gardens Auckland Council Ellerslie Flower Show -tapahtumaa isännöi Aucklandin kasvitieteellinen puutarha, kunnes tapahtuman osti Christchurchin kaupunginvaltuusto. == Lähteet == Kasvitieteellinen puutarha Luokka:Kasvitieteelliset puutarhat
Andrew Redmayne

Andrew Redmayne (s. 13. tammikuuta 1989 Gosford) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kotimaansa liigassa Sydney FC:tä. Hänen aiempia pääsarjaseurojaan ovat olleet Central Coast Mariners, Brisbane Roar, Melbourne City ja Western Sydney Wanderers. Hän on voittanut Australian-mestaruuden vuosina 2011, 2012, 2017, 2019 ja 2020 mutta vain kahdella viimeisellä kerralla hän oli ykkösmaalivahti. Hän voitti Australian cupin vuonna 2017. Redmayne pelasi Australian alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän on pelannut Australian A-maajoukkueessa kolme ottelua: kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa, kesäkuussa 2021 MM-karsintaottelussa Nepalia ja kesäkuussa 2022 saman vuoden MM-kilpailujen jatkokarsintaottelussa Perua vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle jatkoajan lopulla rangaistuspotkukilpailua varten; hän torjui perulaisista kuudentena vuorossa olleen Alex Valeran laukauksen, mihin ratkesi Australian paikka MM-lopputurnaukseen. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nathaniel Atkinson

Nathaniel Caleb Atkinson (s. 13. kesäkuuta 1999 Launceston) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Heart of Midlothiania, johon hän siirtyi vuoden 2022 alussa kotimaansa Melbourne Citystä. Hän voitti Australian-mestaruuden vuonna 2021 ja teki lukemiin 3–1 päättyneessä loppuottelussa Sydney FC:tä vastaan joukkueensa 1–1-tasoitusmaalin. Atkinson pelasi kesällä 2021 Tokion olympialaisissa kaksi ottelua. Hän on pelannut Australian A-maajoukkueessa kolme ottelua: maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Saudi-Arabiaa sekä kesäkuussa 2022 MM-jatkokarsintaotteluissa Arabiemiirikuntia ja Perua vastaan. Näissä kaikissa kolmessa ottelussa hän on pelannut avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haarakkaat

Haarakkaat on laaja kantasienten muotoryhmä. Lajit ovat kääväkkäitä, joilla on sormimaisen haaraiset tai pensasmaiset itiöemät. Lähes koko itiöemän ulkopinta on sienen itiölavaa. Eri haarakkaat eivät välttämättä ole sukua toisilleen, sillä ryhmitys perustuu lähinnä ulkoisiin piirteisiin. Haarakkaat ovat yleensä metsämaalla, karikkeella ja nurmikoilla kasvavia lahottajasieniä. Suurimmillaan itiöemät ovat lähes puolimetrisiä möhkäleitä, pienimmillään taas muutaman millimetrin pituisia, lankamaisia sieniä. Jotkin haarakkaat ovat syötäviä, mutta ruokakäyttöä hankaloittaa lajien vaikea tunnistettavuus. Nuijakkaat ovat vähähaaraisia tai haarattomia sieniä, jotka ovat sukua joillekin haarakkaille. Raja haarakkaiden ja nuijakkaiden välillä on keinotekoinen ja liukuva. Esimerkiksi kalvasnuijakkaiden suvussa (Clavaria) on sekä nuijakkaita että haarakkaita. Yhdessä näitä muotoryhmiä voidaan kutsua clavarioid-tyyppisiksi sieniksi. Keltasarvikat (Calocera) voisi muotonsa perusteella laskea haarakkaiksi tai nuijakkaiksi, mutta ne eivät ole läheistä sukua muille haarakkaille. == Haarakkaita sisältäviä sukuja == Haarakkaita on ainakin seuraavissa suvuissa: * Kruunuhaarakkaat (Artomyces) * Kalvasnuijakkaat (Clavaria) * Korallihaarakkaat (Clavulina) * Oranssinuijakkaat (Clavulinopsis) * Lahohaarakkaat (Lentaria) * Ruotuhaarakaat (Phaeoclavulina) * Hiushaarakkaat (Pterula) * Keltahaarakkaat (Ramaria) * Sirohaarakkaat (Ramariopsis) * Tremellodendropsis == Lähteet == *
Kye Rowles

Kye Rowles (s. 24. kesäkuuta 1998 Kiama) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Heart of Midlothiania, johon hän siirtyi heinäkuussa 2022. Aiemmin hän edusti kotimaansa pääsarjassa Brisbane Roaria ja Central Coast Marinersia. Rowles pelasi kesällä 2021 Tokion olympialaisissa kaksi ottelua. Hän on pelannut Australian A-maajoukkueessa kolme ottelua: kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Jordaniaa sekä kesäkuussa 2022 MM-jatkokarsintaotteluissa Arabiemiirikuntia ja Perua vastaan. Näissä kaikissa kolmessa ottelussa hän on pelannut avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars P. Gammelgaard

Lars Peter Gammelgaard (9. helmikuuta 1945 Aarhus – 11. helmikuuta 1994) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1979–1994 ja toimi Tanskan kalastusministerinä 1986–1989 sekä pohjoismaisen yhteistyön ministerinä 1987–1988. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lars P. Gammelgaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Ruotuhaarakkaat

Ruotuhaarakkaat (Phaeoclavulina) on Gomphaceae-heimoon kuuluva sienisuku, johon kuuluu viitisenkymmentä lajia. == Lajeja == Ruotuhaarakkaiden sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa. * viherhaarakas (Phaeoclavulina abietina) * isopikkuhaarakas (Phaeoclavulina aff. decurrens) * pikkuhaarakas (Phaeoclavulina corrugata) * smaragdihaarakas (Phaeoclavulina echinovirens) * kuusihaarakas (Phaeoclavulina eumorpha) * pehmeähaarakas (Phaeoclavulina flaccida) * tummatäplähaarakas (Phaeoclavulina macrospora) == Lähteet == *
He Mele Lāhui Hawai‘i

He Mele Lāhui Hawai‘i () on yksi tunnetuimmista kuningatar Lili‘uokalanin tekemistä lauluista. Hän kirjoitti laulun vuonna 1866 silloisen kuninkaan Kamehameha V:n pyynnöstä Havaijin kansallislauluksi. Laulu oli Havaijin kansallislaulu vuoteen 1876, jolloin se korvattiin Lili‘uokalanin veljen Kalākauan tekemällä laululla Hawai‘i Pono‘ī. == Sanat == 1\. Ka Makua mana loa Maliu mai iā mākou E hāliu aku nei Me ka naʻau haʻahaʻa E mau ka maluhia O nei pae ʻāina Mai Hawaiʻi a Niʻihau Ma lalo o kou malu Kertosäkeistö: E mau ke ea o ka ʻāina Ma kou pono mau A ma kou mana nui E ola e ola ka mōʻī 2\. E ka haku mālama mai I ko mākou nei mōʻī E mau kona noho ʻana Maluna o ka noho aliʻi Hāʻawi mai i ke aloha Maloko a kona naʻau A ma kou ahonui E ola e ola ka mōʻī Hoʻoho e mau ke Ma lalo o kou aloha nui Na Liʻi o ke Aupuni Me nā makaʻāinana Ka lehulehu nō a pau Kiaʻi mai iā lākou Me ke aloha ahonui E ola nō mākou I kou mana mau E mau ke ea Lähde: == Lähteet == Luokka:Historialliset kansallislaulut Luokka:Havaijilaiset musiikkikappaleet Luokka:Liliʻuokalani
Metodismi Ruotsissa

Metodismi saapui Ruotsiin ensimmäisen kerran 1830- ja 1840-luvuilla Tukholmassa työskennelleen George Scottin välityksellä. Scott saarnasi Tukholmassa ns. Englantilaisessa kappelisssa. 1830-luvun metodistiherätyksen on sanottu luoneen pohjan monille ruotsalaisille herätysliikkeille. Ruotsin metodistikirkon syntyminen oli seurausta Amerikan vallankumouksesta. Ruotsalaiset maahanmuuttajat perustivat metodistikirkon Amerikassa ja Ruotsiin palanneet merimiehet ja metodistipapit saarnasivat ja perustivat seurakuntia rannikkokaupunkeihin. Ensimmäiset metodistiseurakunnat perustettiin vuonna 1868 Tukholmaan, Karlskronaan, Kalmariin, Göteborgiin ja Kungsbackan Valldaan. Ruotsin metodistikirkko perustettiin samana vuonna 1868 ja vuonna 1876 kirkon asema tunnustettiin valtion tasolla ja metodistit saivat oikeuden kasteeseen, vihkimiseen ja hautaamiseen. Pian metodistit alkoivat julkaisemaan lehtiä kuten Lilla Sändebudet ja Svenska Sändebudet. == Historia == Ruotsalaiset herätysliikkeet olivat ajan mittaan saaneet voimakkaita vaikutteita sekä Saksasta että Ranskasta. 1800-luvulla englantilainen vaikutus lisääntyi muun muassa Napoleonin sotien aikaisista kaupan ehdoista. Vuonna 1830 Tukholmaan saapui metodistisaarnaaja George Scott, joka huolehti Samuel Owenin metallityöläisten hengellisestä hyvinvoinnista. Scott oppi ruotsin kielen nopeasti ja alkoi saarnata ruotsalaisille. Scottia kutsuttiin runsaasti puhumaan eri kristillisten ryhmien tilaisuuksiin ja erityisesti hän osallistui raittiusliikkeen tilaisuuksiin. Vuonna 1839 Scott perusti metodistiseurakunnan Tukholmaan, jota pidetään Ruotsin ensimmäisenä vapaaseurakuntana. Scottin toiminta herätti paljon myös vastarintaa. Tukholmassa Scott saarnasi yhdessä ruotsalaisten herätysjohtajien kanssa Englantilaisessa kappelissa, joka myöhemmin nimettiin Betlehem-kirkoksi. Aluksi Aftonbladet kirjoitti Scottin toiminnasta myötämielisesti, mutta amerikanvierailujen aikaan mielipiteet kääntyivät Scottia vastaan. Myöhemmin Scottia pidettiin vaarallisena saarnaajana, joka toi ulkomaisia vaikutteita maahan. Suhtautumisen muutoksen ja Aftonbladetin propagandan vuoksi Scott jätti Ruotsin vuonna 1842. == Katso myös == * Metodismi Suomessa * Ekumeniakirkko == Lähteet == *
Lukas Silvennoinen

Lukas Silvennoinen (s. 13. elokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Silvennoisen hanskakäsi on oikea. == Ura == === Seuraura === Silvennoinen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Silvennoinen valittiin C-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Mikkelin Jukureiden U20-joukkueeseen. Silvennoinen puki kauden aikana myös yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Myös kaudella 2021–2022 Silvennoinen puki yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi ilman peliaikaa. Kauden 2022–2023 Silvennoinen aloitti jälleen Jukureiden U20-joukkueessa, mutta hän debytoi myös seuran SM-liigajoukkueen maalinsuulla. Silvennoinen sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan kolmannella kierroksella 9. syyskuuta 2022 vieraissa ruotsalaista Luleå HF:ää vastaan. Hän lähti otteluun Jukureiden kakkosmaalivahtina Markus Ruusulle, kun Frans Tuohimaa oli sivussa. Ruusu kuitenkin loukkaantui ottelun toisessa erässä ajassa 26.59, joten Silvennoinen vaihdettiin Jukureiden maalille hänen tilalleen, kun joukkue johti ottelua 0–2-lukemin. Silvennoinen torjui ottelussa 24 kertaa ja hän päästi taakseen neljä maalia. Jukurit lopulta hävisi ottelun lukemin 4–3. === Maajoukkueura === Silvennoinen on pelannut neljä poikien maaottelua. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga O V H T MIN PM NP PMK TP% O V H MIN PM NP PMK TP% 2019–2020 TPS A-SM 5 16 88,8 – – – – – – – – 2020–2021 Jukurit U20-SM 22 1476 68 2 2.95 88,0 3 12 4.00 88,8 2021–2022 Jukurit U20-SM 27 16 11 0 1614 74 2 2.75 88,7 – – – – – – – – 2022–2023 Jukurit U20-SM 28 16 17 0 1617 66 2 2.45 90,6 – – – – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Jukurien pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Smålandin herätys

Smålandin herätys tai Smoolannin pietismi on yhteisnimitys 1800-luvulla Ruotsin Smålandissa syntyneille kristillisille herätyksille. Kirkollisena herätyksenä Smålandin herätys henkilöityy Peter Lorenz Sellergreniin, joka toimi saarnaajana Hällebergassa lähellä Nybroa. Sellergren joutui vaikeuksiin alkoholin kanssa ja alkoi lukea Johann Arndtin teoksia. Sellergren onnistui saamaan asemansa takaisin, ja hänestä tuli lohduttaja ja hengellinen neuvonantaja suurille väkijoukoille. Sellergren innoitti myös nuorta Per Nymania, joka innosti kansankielisellä saarnallaan suuria väkijoukkoja. Piispa Esaias Tegnér lähetti Nymanin Växjöhön, jossa tämä tutustui schartauanismiin. Nyman palasi Etelä-Smålandiin, jossa hän sytytti kirkollisen herätyksen. Etelä-Smålandissa saarnaajat julistivat kirkon ja papiston tärkeyttä, mikä vaikutti vapaakirkollisuuden heikkoon menestykseen alueella. Etelä-Smålandin alueet kuten myös Västkusten, eteläinen Dalsland, Länsi-Götanmaa ja osat Smålandista sitoutuivat lujasti kirkollisuuteen. Smålandin pohjoisosissa vapaakirkollisuuteen suhtauduttiin avoimemmin, ja Jönköpingistä syntyi eräs vapaakirkollisuuden vahvimmista keskuksista. Mälarenin pohjoispuolen maakunnissa Närkessa, Värmlannissa ja Taalainmaalla vapaakirkollisuus oli vahvaa. Vuonna 1841 Jönköpingin alueella syntyi Roparerörelsen-herätys, jossa kirkossa kävijät inspiroituivat hengellisesti ja alkoivat pitää voimallisia saarnoja. Smålandin ja Götanmaan alueella kiersi Helena Ekblom eli "Saarnaaja- Lena", joka julisti katumuksen ja pelastuksen sanomaa. == Lähteet == Luokka:Kristinusko Ruotsissa Luokka:Vapaakristillisyys Ruotsissa Luokka:Herätysliikkeet
ʻEneʻion kasvitieteellinen puutarha

ʻEneʻion kasvitieteellinen puutarha on Vavaʻun saarella Tongalla sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Se on maan ainoa kasvitieteellinen puutarha.ʻEneʻio Botanical Gardens The Kingdom of Tonga ʻEneʻion kasvitieteellisen puutarhan kehittämisen aloitti Tongan hallitusta palvellut, maatalousjohtajana työskennellyt Haniteli Fa'anunu vuonna 1972. Yleisölle se avattiin hänen 60-vuotispäivänään 22. elokuuta 2006. Alueen pinta-ala on 22 aaria.A little of the history Ene'io Botanical Garden Siellä ovat edustettuina yli 550 erilaista kasvilajia.ʻEneʻio Botanical Gardens Tonga Kingdom Travel == Lähteet == Luokka:Tonga Luokka:Kasvitieteelliset puutarhat
State Opera South Australia

State Opera South Australia (SOSA) on Etelä-Australian oopperaseurue, joka perustettiin vuonna 1976 parlamentaarisella päätöksellä Don Dunstanin toimiessa osavaltion pääministerinä.About State Opera South Australia Vuonna 2018 State Opera South Australian taiteelliseksi johtajaksi tuli Stuart Maunder, jonka johdolla yhtiö on muun muassa tukenut australialaista oopperaa. Oopperaseurueen toiminnan yhteydessä on myös perustettu Australian Opera Digital Library, joka on Australian ensimmäinen kotimaiselle oopperalle omistettu digitaalinen opetuslähde. == Lähteet == Luokka:Australian musiikki Luokka:Oopperaseurueet Luokka:Adelaide
Temmeksen Osuusmeijeri

Temmeksen Osuusmeijeri oli Temmeksen kunnassa vuosina 1923–1949 toiminnassa ollut meijeri. Temmeksen meijeri oli aikoinaan Suomen ensimmäinen höyrymeijeri. Meijerin rakennusurakan hoiti tamperelainen rakennusmestari K.O. Aro. Vuonna 1949 meijeritoiminnan lakattua osuuskunta liittyi vuonna 1951 sähköosuuskuntaan ja meijerirakennukseen perustettiin mylly. Pari vuotta myöhemmin meijerin pihaan tuli myös sirkkelisaha. Vuonna 1956 Temmeksen Osuusmeijeri muutettiin virallisesti Temmeksen Mylly- ja Sahaosuuskunnaksi. Vanha meijerirakennus sijaitsee Temmeksen taajamassa. Vanha meijerirakennus on myöhemmin toiminut muun muassa Temmeksen kunnanvirastona. Lisäksi rakennuksessa on toiminut kansalaisopiston kutomapiiri, mylly- ja kauppayrityksiä, kampaamo, autokauppa, linja-autojen hallitila ja erilaisia metalli- ja puualanyrityksiä. ==Lähteet== Luokka:Tyrnävän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Temmes Luokka:Suomen entiset meijerit Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Lū‘au

Lū‘au () on nimitys perinteisille havaijilaisille juhlille, joissa keskeisessä osassa on ruoka ja yhdessä syöminen. Se muistuttaa piknikkia tai grillikestejä. Perinteisesti lū‘auhun liittyi paljon sääntöjä, jotka perustuivat kapu-järjestelmään. Esimerkiksi miehet ja naiset eivät saaneet syödä keskenään. Naisilta kiellettyjä ruokia olivat mm. banaanit ja possu. Osa ruoista oli varattu vain päälliköille, koska niiden syömiseen liitettiin voima tai jokin muu haluttu asia. Kapu-järjestelmä purettiin vuonna 1819, kun kuningas Kamehameha II istui ruokapöytään naisten kanssa ja söi yhdessä heidän kanssaan. Nykyaikaiseen lū‘auhun kuuluu myös vaikutteita muista kuin polyneesialaisista kulttuureista johtuen Havaijin osavaltion monietnisestä väestöstä. Tanssi ja musiikki ovat kuitenkin lähes aina polyneesialaisia. Nykyään myös monet ravintolat tarjoavat lū‘au-kokemuksia pääsääntöisesti turisteille. Ne toteutetaan usein samalla tavalla kuin noutopöytä. Perinteisiä lū‘aulla tarjottavia ruokalajeja ovat mm. poi, kālua-possu, kookosmaidossa keitetty kana, bataatit ja kala. Muita tyypillisiä lū‘aulla tarjottavia ruokalajeja ovat mm.: * lomi lomi -lohi * laulau * poke * makea leipä * haupia == Lähteet == Luokka:Havaijinkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Havaijilainen keittiö Luokka:Juhlat
Aleksanteri Nenonen

Aleksanteri (Ale) Nenonen (1. joulukuuta 1889 Parikkala – 8. maaliskuuta 1953 Joensuu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Nenosen vanhemmat olivat kauppias, maanviljelijä Pärttyli Nenonen ja Henriikka Terävä ja puoliso vuodesta 1921– Elsa Koskelainen. Nenonen kävi kansakoulun ja Kuopiossa kauppakoulun 1909–1911. Hän oli P. J. Reinikaisen kauppaliikkeen harjoittelija ja myymälänhoitaja Parikkalassa 1905–1909 ja kirjanpitäjä 1911, M. Kaurasen liikkeen kotimyyjä ja kauppamatkustaja Viipurissa 1912, A. Peipon liikkeen vanhempi myyjä ja kirjanpitäjä Parikkalassa 1913–1916, Oy Savo-Karjalan Tukkuliikkeen kirjanpitäjä Viipurissa 1917–1919, kotimyyjä 1919–1921 ja Joensuun konttorin johtaja 1921–1940 ja Keskon Joensuun konttorin johtaja 1941–1951. Nenonen oli myös Toiminimi Riikonen ja Kumpp:n toinen omistaja Simpeleellä 1932–1938, H. Nenonen Oy:n perustaja 1938 ja johtokunnan puheenjohtaja ja pääosakas. Hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1931 ja kaupunginhallituksen jäsen 1937–1948 sekä kaupunginjohtajan varamies 1941–1948. Nenosella oli myös muita luottamustehtäviä. Hän toimi Joensuun Katajan puheenjohtajana ja oli seuran kunniajäsen. Kauppaneuvoksen arvonimen Nenonen sai 1952. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Erkki Saari

Erkki Nikolai Saari (15. syyskuuta 1897 Turku – 27. joulukuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Saaren vanhemmat olivat työmies Karl Emil Saari ja Ida Gustava Sjöblom ja puoliso vuodesta 1924 Amanda Carita Forsman. Saari kävi viisi luokkaa Turun suomalaista klassillista lyseota 1909–1914 ja valmistui Turun kauppaopistosta 1916. Opintomatkoja hän teki useisiin Euroopan maihin, mutta myös Afrikkaan ja Lähi-itään. Hän oli ensin konttoristi useissa eri liikkeissä 1916–1922 ja sitten Agentuuriliike Alexander Baltisin prokuristi 1922–1927, Tuontikunta rl:n toinen johtaja Helsingissä 1928–1934, Tukkukunta rl:n toinen johtaja 1928–1942, Tulitikku Oy:n toinen johtaja 1934–1942, Suomen Tukkukauppiaiden Oy:n toinen johtaja 1935–1942 ja Tukkukauppojen Oy:n kaupallinen johtaja ja pääjohtajan varamies vuodesta 1942. Saarella oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, hän oli muun muassa kansanhuoltoministeriön asettaman kaupallisen toimikunnan siirtomaantavara- ja elintarvikejaoston puheenjohtaja 1940–1950. Kauppaneuvoksen arvonimen Saari sai 1952. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Jevhen Plužnyk

Jevhen Plužnyk, , (6. joulukuuta 1898 Kantemyrivka, Voronežin kuvernementti – 31. tammikuuta 1936 Solovetskin saaret, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija. Hän kuoli vankeudessa Stalinin vainoissa Plužnyk kuului 1923–1928 kiovalaisiin kirjailijaryhmiin Aspys, Lanka ja MARS ja julkaisi runoja useissa neuvostoukrainalaisissa aikakauslehdissä. Hän ehti julkaista eläessään vain kaksi runokokoelmaa, Dni () 1926 ja Rannia osin () 1927; kolmas, Rivnovaha (), ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen emigranttilaitoksena Augsburgissa 1948. Hän kirjoitti myös romaanin Neduha (1928, ), jonka myynti kiellettiin pian sen ilmestymisen jälkeen. Kaksi näytelmää, Profesor Suhorab ja U dvori na peredmisti (), ilmestyi 1929 julkaisussa Žyttia i revoljutsija; draamarunoa Škidnyky () ei ole julkaistu. Plužnyk käänsi venäläistä kirjallisuutta ukrainaksi ja kokosi Valerijan Pidmohylnyin kanssa sanakirjan ukrainankielisestä virallisesta fraseologiasta (1926) ja Vasyl Atamanjukin ja Feliks Jakubovskyin kanssa Ukrainan runouden antologian (1930–1932). Plužnyk oli 1920-luvulla hienoimpia ukrainalaisia runoilijoita, jota on verrattu Rainer Maria Rilkeen, mutta virallinen puoluekritiikki suhtautui vihamielisesti hänen mietiskelevään, lakoniseen ja usein synkkämieliseen lyriikkaansa ja vallankumouksen julmuuksien ja neuvostotodellisuuden kuvauksiinsa. Romaanin kieltämisen jälkeen hän ei enää julkaissut juuri mitään. Hänet pidätettiin joulukuussa 1934 monien muiden ukrainalaisten kulttuurin edustajien kanssa, ja maaliskuussa 1935 sotilastuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan. Tuomio muutettiin kymmenen vuoden vankeudeksi Solovetskin saarilla. Hän kuoli siellä pian tuberkuloosiin, johon hän oli sairastunut 1926. Hänen maineensa puhdistettiin suojasään aikana 1956, ja koottujen runojen kokoelmia ilmestyi Kiovassa 1966 ja 1988. Sensuroimaton laitos ilmestyi Münchenissä 1979. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Gulagissa vankeina olleet
Arvo A. Aalto

Arvo Antero Aalto (3. marraskuuta 1899 Vihti – 17. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen autoalan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Aallton vanhemmat olivat rusthollari Aksel Alfred Aalto, aiemmin Wickström, ja Alma Helena Majlander ja puolisot 1924–1947 Martta Alina Hakanen ja vuodesta 1949 Martta Katriina (Kaisa) Laine. Aalto tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta 1917 ja valmistui koneenrakennuksen diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta 1921. Opintomatkoja hän teki Skandinavian ja Keski-Euroopan maihin sekä Yhdysvaltoihin. Aalto oli Automobiili Oy:n insinööri Helsingissä vuodesta 1921, Autola Oy:n varatoimitusjohtaja 1922–1928 ja toimitusjohtaja 1928–1957, Metalliosa Oy:n toimitusjohtaja 1942–1957 ja VW-Auto Oy:n toimitusjohtaja 1953–1957. Hänellä oli myös useita autoalan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Aalto oli reservin insinöörikapteeni (1939). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1952.Kuka kukin on 1954, s. 10. Viitattu 11.9.2022. ==Julkaisuja== * Jarruhuollon käsikirja, 1933 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Johtolanka

Johtolanka tarkoittaa etsinnän kohteeseen, tutkimuksen tavoitteeseen tai muuhun sellaiseen viittaava vihjettä tai vinkkiäJohtolanka, Kielitoimiston sanakirja 2021, viitattu 11.9.2022 ja siitä johdettuja merkityksiä: * Vuoden johtolanka -palkinto, Suomen dekkariseuran myöntämä kirjallisuuspalkinto * Johtolanka (The Thin Blue Line), Errol Morrisin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1988 ==Lähteet==
Matt Graham

Matthew ”Matt” Graham (s. 23. lokakuuta 1994) on australialainen freestylehiihtäjä, jonka lajina on kumparelasku. Graham sai kumparelaskun olympiahopeaa Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Hän kilpaili jo Sotšin olympialaisissa 2014, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Kolmansissa olympialaisissaan Pekingissä 2022 hän oli 29:s. Maailmanmestaruuskilpailuihin Graham on osallistunut viisi kertaa, joista hän on saavuttanut kaksi mitalia. Freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa Deer Valleyssa 2019 Graham sai kumpareissa hopeamitalin. Vuonna 2021 Almatyssa hän sai hopeamitalin parikumpareissa. Maailmancupissa Graham oli ensimmäisen kerran palkintokorokkeella Deer Valleyssa tammikuussa 2015 ja ykkönen samassa paikassa helmikuussa 2016. Urallaan hän on voittanut kolme maailmancupin osakilpailua ja ollut yhteensä 18 kertaa kolmen joukossa. Kaudella 2020–2021 hän voitti kumparelaskun kokonaiscupin. == Lähteet == Luokka:Australialaiset freestylehiihtäjät Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Percy Jackson ja olymposlaiset

Percy Jackson ja olymposlaiset () on yhdysvaltalainen Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu televisiosarja, joka perustuu Rick Riordanin nuorten fantasiakirjasarjaan Percy Jackson. Sarjan ovat tuottaneet Quaker Moving Pictures, Co-Lab21, James Bobin, Inc., Moorish Dignity Productions, Gotham Group ja 20th Television, ja pääosissa näyttelevät Walker Scobell, Leah Sava Jeffries ja Aryan Simhadri. Sarja kertoo 12-vuotiaasta Percy Jacksonista, joka saa tietää olevansa kreikkalaisjumala Poseidonin poika. Hän päätyy Puoliveristen leirille, jossa häntä koulutetaan tarujen sankariksi muiden puolijumalten tavoin. Kun ylijumala Zeus syyttää Percyä mestarisalamansa varastamisesta, tämä lähtee etsintäretkelle ystäviensä Annabethin ja Groverin kanssa. Televisiosarjan kuvaukset alkoivat Vancouverissa kesäkuussa 2022. Sarjan ensimmäinen traileri julkistettiin saman vuoden 2023 syyskuussa D23 Expossa. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi, joka koostuu kahdeksasta jaksosta ja perustuu kirjasarjan ensimmäiseen osaan Salamavaras, julkaistiin Disney+:aan 19. joulukuuta 2023 – 30. tammikuuta 2024. == Näyttelijät == == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi (2023–2024) === |} == Tausta == === Kirjasarjat === Percy Jackson ja olymposlaiset pohjautuu Rick Riordanin suosittuun kirjasarjaan Percy Jackson. Viisiosainen sarja sai myöhemmin jatkoa kirjasarjoista Olympoksen sankarit ja Apollon, joissa aiemmasta sarjasta tutut hahmot seikkailevat uusine ystävineen. Kreikkalais-roomalaisista puolijumalista kertovia romaaneita on julkaistu yhteensä 15. Samaan maailmaan sijoittuvat myös Riordanin muinaisegyptiläiseen mytologiaan perustuva kirjasarja Kanen aikakirjat ja skandinaaviseen mytologiaan perustuva kirjasarja Magnus Chase. Alkuperäisen sarjan teoksia on myyty maailmanlaajuisesti yli 180 miljoonaa kappaletta ja sen kaksi ensimmäistä osaa on sovitettu myös elokuviksi. === Elokuvat === Percy Jacksonin pohjalta on aiemmin julkaistu kaksi elokuvaa. Percy Jackson: Salamavaras sai ensi-iltansa vuonna 2010 ja Percy Jackson: Hirviöidenmeri vuonna 2013. Niiden pääosia esittivät Logan Lerman, Brandon T. Jackson ja Alexandra Daddario. Ensimmäinen elokuvista sai kirjasarjan faneilta ja kriitikoilta keskinkertaisen vastaanoton. Myös Riordan oli pettynyt sen käsikirjoitukseen. Hänen mielestään siinä poikettiin alkuperäisestä kirjasta niin paljon, ettei tarinaa ollut tunnistaa samaksi. Toiseen elokuvaan fanit olivat tyytyväisempiä, mutta kolmatta ei kuitenkaan enää tehty. Elokuvat eivät olleet myyntimenestyksiä, mutta eivät myöskään täydellisiä epäonnistumisia huonoista arvosteluista huolimatta. Kumpikin elokuvista tuotti noin 200 miljoonaa dollaria ja ne oli tehty noin 90–95 miljoonan dollarin budjetilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Percy Jackson ja olymposlaiset Riordan Wikissä Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiasarjat Luokka:Percy Jackson Luokka:Disney+-alkuperäissarjat
Kerran olin taivaan suolajärvi

Kerran olin taivaan suolajärvi on kaksikielinen liiviläistä runoutta esittelevä antologia. Siihen sisältyvät runoilijat ovat Valt Ernštreit, Baiba Damberg ja Ķempi Kārl. Kokoelman on toimittanut ja runot suomentanut raakakäännöksen pohjalta Olli Heikkonen. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2022 kirjat Luokka:Antologiat Luokka:Liiviläiset
Alisha Boe

Alisha Ilhaan Bø tunnetaan paremmin nimellä Alisha Boe (s. 6. maaliskuuta 1997 Oslo, Norja) on yhdysvaltalais-norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Jessica Davisin roolista Netflixin draamasarjassa Kolmetoista syytä ==Nuoruus== Boe syntyi Oslossa, Norjassa, somali-isälle ja norjalaiselle äidille. Hän ja hänen äitinsä muuttivat Los Angelesiin, kun Alisha oli seitsemänvuotias, koska hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin. Boe kävi El Camino Real High Schoolin, jossa hän oli mukana draamaohjelmassa. Valmistuttuaan hän jatkoi näyttelijänuraansa, minkä jälkeen hänestä tuli ensimmäinen somalilaistaustainen näyttelijä, jolla oli päärooli amerikkalaisessa elokuvassa Imanin jälkeen. ==Ura== Boe debytoi näyttelijänä vuonna 2008, kun hän sai nuoren Lisa Swanin roolin kauhuelokuvassa Amusement. Vuotta myöhemmin hän esiintyi elokuvassa He's On My Mind ja vuoden 2012 kauhuelokuvassa Paranormal Activity 4. Vuonna 2014 hän vieraili sarjassa Modern Family ja kahdessa Extant-jaksossa. Marraskuussa 2014 hän liittyi NBC:n saippuaoopperan Days of Our Lives näyttelijöihin toistuvassa Daphnen roolissa. Vuosina 2017–2020 hän näytteli Jessica Davisin roolia Netflixin alkuperäisessä draamasarjassa Kolmetoista syytä'' Tammikuussa 2021 Boe liittyi näyttelijöihin Jesse Eisenbergin elokuvaohjauksen debyyttisarjassa When You Finish Saving the World. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ever Anderson

Ever Gabo Anderson (s. 3. marraskuuta 2007 Los Angeles Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan nuoren Natasha Romanoffin roolista vuoden 2021 elokuvassa Black Widow ja hän näyttelee pääosaa Wendy Darlingina vuoden 2022 elokuvassa Peter Pan ja Leena. ==Nuoruus== Everin äiti on näyttelijä Milla Jovovich ja isä on ohjaaja Paul W. S. Anderson. Hänellä on kaksi nuorempaa siskoa. Hän on venäläistä ja serbialaista syntyperää äitinsä kautta ja englantilaista syntyperää isänsä kautta. ==Ura== Everin vanhemmat yrittivät estää häntä ryhtymästä näyttelelijäksi, mutta häntä ei saatu luopumaan haaveestaan. Yhdeksänvuotiaana hän oli Vogue Bambini -lehden kannessa, jonka kuvasi Ellen von Unwerth. Hänet ovat myös kuvanneet Karl Lagerfeld, Mikael Jansson ja Peter Lindbergh. Hänen ensimmäinen elokuvaesiintymisensä oli Resident Evil: The Final Chapter (2016), jonka ohjasi hänen isänsä. Siinä hän näytteli nuorempaa Alicea, jota hänen äitinsä näyttelee aikuisena. Maaliskuussa 2020 paljastettiin, että hän näyttelee nuorempaa versiota Natasha Romanoffista vuoden 2021 Marvel Cinematic Universe (MCU) -elokuvassa Black Widow sekä Leena Kultasta vuoden 2022 elokuvassa Peter Pan ja Leena. ==Yksityiselämä== Anderson harrastaa taekwondoa. Hän asuu Hollywood Hillsin naapurustossa Los Angelesissa Kaliforniassa. Äidinkielensä, englannin, venäjän ja japanin, lisäksi hän osaa myös ranskaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julian Hilliard

Julian Hilliard (s. 20. kesäkuuta 2011) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan nuoren Luke Crainen roolista Netflixin sarjasta The Haunting of Hill House. Tämän lisäksi Hilliard esittää Billy Maximoffia Marvelin televisiosarjassa Wandavision ja elokuvassa Doctor Strange in the Multiverse of Madness. Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2011 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
DNA-geelielektroforeesi

DNA-geelielektroforeesi on menetelmä Nukleiinihappojen eristämiseksi, puhdistamiseksi ja määrittämiseksi. Sillä kyetään erottelemaan eri pituisia DNA-pätkiä, jotka on saatu paloittelemalla DNA:ta katkaisu- eli restriktioentsyymeillä. DNA-geelielektroforeesi perustuu siihen, että eri pituiset värjätyt DNA-pätkät liikkuvat eri nopeuksilla hyytelölevyn sähkökentässä. Hyytelölevyn toisessa päässä on positiivisesti ja toisessa negatiivisesti varautunut elektrodi. Itse DNA on negatiivisesti varautunut molekyyli, joten hyytelölevylle asetetut eri pituiset DNA-pätkät liikkuvat eri nopeuksilla kohti hyytelölevyn positiivista elektrodia. DNA- geelielektroforeesiajon päätteeksi eri pituiset DNA-pätkät ovat kulkeneet eri pituiset matkat, lyhyimmät DNA-pätkät ovat kulkeneet pisimmän matka, koska niihin kohdistuva vastus hyytelölevyllä on pienin. DNA-geelielektroforeesiajon päätteeksi hyytelölevyltä voidaan eristää DNA-geelielektroforeesiajon erottelemia värjättyjä DNA-pätkiä. == Katso myös == * elektroforeesi * Kromatografia == Aiheesta muualla == * Nukleiinihappojen geelielektroforeesi Solunetti Luokka:Molekyylibiologiset tutkimusmenetelmät
Gary Payton II

Gary Dwayne Payton II (s. 1. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa pelintekijää tai heittävää takamiestä. Payton edustaa NBA-liigan Portland Trail Blazersia. Hän on entisen NBA-tähden Gary Paytonin poika. == Elämä ja ura == Payton syntyi Seattlessa Monique ja Gary Paytonille vuonna 1992, isänsä ollessa Seattle SuperSonicsien pelaaja. Hän pelasi yliopistokoripalloa Salt Lake Community Collegen ja Oregon Staten joukkueissa. Hän pääsi kauden 2014–2015 Pac-12 tähdistöjoukkueeseen ja hän oli kauden paras puolustuspelaaja. Payton ilmoittautui vuoden 2016 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta häntä ei varattu. Hän pääsi kuitenkin Houston Rocketsien kesäliigajoukkueeseen. Hän sai myös sopimuksen Rocketsien farmiliigajoukkueeseen Rio Grande Valley Vipersiin, jonka riveissä hän teki 51 pistettä ja nappasi 11 levypalloa pelissä Los Angeles D-Fendersiä vastaan joulukuussa 2016. Huhtikuussa 2017 Payton teki sopimuksen Milwaukee Bucksin kanssa. Pelattuaan 12 peliä heidän riveissään, Bucks luopui hänestä ennen kautta 2017–2018. Hän sai sopimuksen heidän G-liiga joukkueen Wisconsin Herdin kanssa. Payton ei saanut sieltäkään vakituista paikkaa, vaan hän lähti Los Angeles Lakersien riveihin. Siellä hän teki 25 pistettä kahdentoista levypallon kera pelissä Clippersiä vastaan. Seuraavien kolmen vuoden aikana Payton kävi pelaamassa useammassa joukkueessa, G-liigassa ja NBA:ssa. Hän sai vakituisen paikan vasta Golden State Warriorsista, jossa kahden kymmenen päivän sopimuksen jälkeen hänelle annettiin sopimus loppu- ja seuraavalle vuodelle. Paytonin sopimus kuitenkin mitätöitiin, joten hän päätti hakea joukkueen videokoordinaattorin paikkaa ollakseen osa joukkueen toimintaa. Hän ei onnekseen saanut paikkaa, sillä hän sai Warriorsiin uuden sopimuksen ennen kuin kerkesi tulla työhaastatteluun. Kausi olikin Paytonille läpimurto; hän sai Warriorsissa vakituisia minuutteja, ja oli tärkeä osa mestaruusjoukkueen kokoonpanoa. Hän pääsi jopa kahdessa pelissä aloituskokoonpanoon Läntisen Konferenssin semifinaaleissa Memphis Grizzliesiä vastaan. Toisessa pelissä Payton loukkasi olkapäänsä yrittäessään nopeassa hyökkäyksessä layupia, kun Memphisin pelaaja Dillon Brooks löi häntä päähän ja hän tippui maahan. Payton toipui NBA-finaaleja varten ja viidennessä pelissä hän teki 15 pistettä voitossa Boston Celticsiä vastaan. Hän voitti ensimmäisen mestaruutensa kuudennen pelin jälkeen. Payton ja isänsä ovat vasta viidennes isä-poika kaksikko, jotka ovat voittaneet mestaruuden. Kauden jälkeen hän sai uuden sopimuksen Portland Trail Blazersistä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Karilampi

Karilampi voi tarkoittaa: ; Vesistönä * Karilampi, lampi Multialla * Karilampi, lampi Ylitorniolla * Iso Karilampi, lampi Mäntyharjulla * Pieni Karilampi, lampi Mäntyharjulla ; Sukunimenä * Emilia Karilampi (s. 1999), suomalainen näyttelijä * Ilja Karilampi (s. 1983), ruotsalainen taiteilija. == Katso myös == * Karilammi, järvi Jämsässä Luokka:Järvien täsmennyssivut Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Stuart MacKenzie

Stuart Alexander MacKenzie (5. huhtikuuta 1937 – 20. lokakuuta 2020) oli australialainen soutaja. Hän saavutti hopeaa yksikössä Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Hän johti kilpailua pitkään mutta hävisi lopulta kultamitalisti Vjatšeslav Ivanoville 5,2 sekunnilla. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 1958 kultaa yksikössä ja sijoittui hopealle pariairokaksikossa. Hän voitti yksikössä Euroopan-mestaruuden vuosina 1957 ja 1958. Hän saavutti yksikössä hopeaa Ison-Britannian edustajana soudun ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa 1962. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Swiss Life Arena

Swiss Life Arena on jäähalli ja monitoimiareena Zürichissä Sveitsissä. Se sijaitsee noin 7 kilometriä Zürichin keskustasta länteen. Areena avattiin lokakuussa 2022, jolloin siitä tuli jääkiekkojoukkue ZSC Lionsin uusi kotihalli. Areenan katsojakapasiteetti on noin 12 000 katsojaa. Sen rakennuskustannukset olivat 169 miljoonaa Sveitsin frangia (173 milj. euroa). Areenan nimisponsori on vakuutusyhtiö Swiss Life. Life Arenassa pelattiin 2022 Salibandyn miesten maailmanmestaruuskilpailujen A- ja B-lohkot sekä pudotuspelit. Areenalla pelataan jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja 2026. == Galleria == Tiedosto:SWISS ARENA 20221002 16987.jpg|Areena sisältä Tiedosto:Swiss Life Arena HAL 011662.jpg|Rakenteilla syyskuussa 2020. Tiedosto:Swiss Life Arena Baustelle Oktober 2021 00 03 21 188000.jpeg|Areenan vielä viimeistelemätöntä julkisivua, jossa on ZSC Lionsin logo. == Lähteet == Luokka:Sveitsin jäähallit Luokka:Zürichin urheilu
Michael Aikman

Alexander Michael Hirst Aikman (9. syyskuuta 1933 Geelong – 16. helmikuuta 2005 Malvern) oli australialainen soutaja. Hän saavutti pronssia kahdeksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Australian venekunta hävisi Yhdysvalloille 4,0 sekuntia ja Kanadalle 2,1 sekuntia. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Jim Howden

James Guthrie "Jim" Howden (4. syyskuuta 1934 – 10. lokakuuta 1993) oli australialainen soutaja. Hän saavutti pronssia kahdeksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Australian venekunta hävisi Yhdysvalloille 4,0 sekuntia ja Kanadalle 2,1 sekuntia. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Garth Manton

Garth Owen Vaughan Manton (16. joulukuuta 1929 Darling Point – 1. helmikuuta 2024) oli australialainen soutaja. Hän saavutti pronssia kahdeksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Australian venekunta hävisi Yhdysvalloille 4,0 sekuntia ja Kanadalle 2,1 sekuntia. Manton nimettiin Victorian Rowing Hall of Fameen vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Brian Doyle

Brian John Doyle (18. elokuuta 1930 Melbourne – 1. kesäkuuta 2008 Melbourne) oli australialainen soutaja. Hän saavutti pronssia kahdeksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Australian venekunta hävisi Yhdysvalloille 4,0 sekuntia ja Kanadalle 2,1 sekuntia. Doylen pojat David ja Mark olivat myös soudun olympiaedustajia. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet