EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gicelin-miekka

Gicelin-miekat ovat noin 1100-luvulla käytössä olleita miekkoja, joiden säilässä lukee seppämestari Gicelinin nimi. Gicelinillä viitataan Reinin alueella oletettavasti toimineeseen aseseppään tai pajaan. Yksi tällainen miekka on löytynyt Halikon Rikalan kalmistosta. Miekasta otetun röntgenkuvan perusteella paljastui, että säilässä oli kirjoitusta (ns. säiläkirjoitus). Toisella puolella lukee Gicilen me fecit (Gicelin teki minut) ja toisella In nomine Domini (Herran nimeen). Miekan koko pituus on 100 senttimetriä, josta säilän osuus on 83,5 senttimetriä. Rovaniemen Marikkovaaralta vuonna 1897 tehty myöhäisrautakautinen löytö koostuu miekasta, kahdesta keihäänkärjestä ja kirveen terästä. Marikkovaaran miekan säilää koristaa tyypillisen Gicelin- miekan tavoin latinankielinen teksti +GICELINMEFECIT+ ja +INNOMINEDOMINI+. ==Katso myös== * Ulfberht-miekka ==Lähteet== Luokka:Suomen rautakautiset muinaisjäännökset Luokka:Halikko Luokka:Salon historia Luokka:Miekat Luokka:Viikinkiaika Luokka:Viikinkien sodankäynti
Chino Moreno

Chino Moreno (oikealta nimeltään Camilo Wong Moreno, s. 20. kesäkuuta 1973 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimii laulajana ja kakkoskitaristina Deftonesissa ja Team Sleepissä. Lisäksi hän on laulanut muun muassa Soulflyn, Kornin ja Sevendustin levyillä. Morenon isä oli meksikolainen ja äiti osittain meksikolainen, osittain intiaani ja osittain kiinalainen. Chino oli perheen kolmas lapsi viidestä. Hän on ollut kerran naimisissa. Ex- vaimo Celesten kanssa hänellä on kaksi poikaa (Kristian ja Jakobi).Morenon bio Yamahan sivuilla (luettu 11.4.2007) Morenon taiteilijanimi Chino on espanjaa ja tarkoittaa kiinalaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harjunpää ja pyromaani

Harjunpää ja pyromaani (1978) on Matti Yrjänä Joensuun Harjunpää-sarjan toinen rikosromaani. Teoksessa kuvataan vuoroin Timo Harjunpään arkipäivää ja Kumpulan ja Toukolan alueella riehuvan pyromaanin yöelämää. Tapahtumat sijoittuvat loppukesän Helsinkiin. Harjunpää ja pyromaani on julkaistu myös äänikirjana. Lukijana on Olli Etelämäki. Luokka:Vuoden 1978 kirjat Luokka:Suomalaiset rikosromaanit
Halikon käädyt

Halikon käädyiksi kutsutaan kolmea 1100-luvulla valmistettua hopeakorua, jotka löytyivät Halikosta vuonna 1887. Kalevala Koru Oy on käyttänyt käätyjä suunnitellessaan omia tuotteitaan. Nykyään käätyjä säilytetään Kansallismuseossa Helsingissä. Käädyt löysi halikkolainen Karl Ollikkala kaivaessaan mäestä hiekkaa. Ne oli piilotettu saviastiaan. Tuntemattoman kirkkoruhtinaan arvellaan piilottaneen käädyt maahan jonkin vaaran uhatessa. Toinen mahdollisuus on, että ne on ryöstetty ja kätketty. Käädyissä on 1082 grammaa aitoa hopeaa. Ne ovat kolme ristinriipusta, joista komein on 96 cm kullattu krusifiksi. Sen keskellä on Jeesus oikealla puolellaan Neitsyt Maria ja vasemmalla Johannes. Samanlaisia krusifikseja on löydetty Reinin alueelta. Yksityiskohdat ovat kuitenkin ainutlaatuisia: krusifiksin ketjussa on lisäksi pyhäinjäännösrasia, johon on kuvattu leijona. Kaksi muuta ristiä ovat onttoja, kenties pyhäinjäännössäiliöitä. Ristit on luultavasti valmistettu Gotlannissa. Saviruukusta löytyi myös 36 hopeista filigraanihelmeä, jotka ovat alkuaan muodostaneet kaulanauhan. ==Lähteet== Anna-Liisa Hirviluoto - Rikala kukoisti kuin muinaiskaupunki Luokka:Halikko Luokka:Suomen rautakautiset muinaisjäännökset Luokka:Keskiajan taideteokset Luokka:Salon historia
Funk Fingers

Funk Fingersit ovat kuin pienet rumpukapulat, jotka kiinnitetään sormiin, ja joilla basisti voi saada aikaan extra-funky slapping-ääniä. Tony Levin kehitti ne ystävänsä Andy Mooren kanssa. Alkuperäiset Funk Fingersit solmittiin tai teipattiin sormiin, mutta pienen työn ja pohdinnan jälkeen Levin kehitti kaikkein miellyttävimmän kiinnitystavan: Kapulan päässä on kumista tehty "korkki" joka laitetaan sormien päihin kiinni. Niiden nykyinen versio käyttää samaa toimintaperiaatetta, ja niitä tulee kaksissa eri pituuksissa, etu- ja keskisormille. ==Lähteet== Luokka:Kielisoittimet
Vuorentaan kartano

Vuorentaan kartano sijaitsee lähellä Halikonjoen suuta Salon kaupungin Halikossa Varsinais-Suomessa. Kartano on Suomen vanhin yhä asuttu kartanolinna. Kyseessä on pienin Halikon kolmesta aateliskartanosta. == Historia == Vuorentaka tunnetaan säterinä 1500-luvun lopulta. Alun perin se on kuulunut Joensuun ja Wiurilan kartanoiden yhteyteen. Horn-suku omisti kartanon 1700-luvulle asti, jolloin se myytiin käyttämättömänä. Se on ollut merkittävä kartano, sillä tällaisia kivilinnoja rakensivat vain korkeimmat aateliset. Vuorentaka oli asumattomana 1700-luvun jälkipuoliskolla pitkän aikaa. Kivirakennus raunioitui ja vuonna 1802 se muutettiin viljamakasiiniksi ja oli siinä käytössä yli 50 vuotta. Armfelt-suku osti kartanon ja entisöi päärakennuksen 1800-luvun puolivälissä. === Rakennushistoria === Päärakennuksen vanhin osa on harmaakiveä ja on peräisin 1400-luvun lopulta tai 1500-luvulta. Rakennus sijaitsee ympäristöään korkeammalla hallitsevalla paikalla. Alkuperäinen osa on muodoltaan erityisen tornimainen ja muoto on säilynyt nykypäivään asti. Vielä 1850-luvulla rakennusta ympäröi matala muuri. Armfeltien ostettua kartanon päärakennus korjattiin ja Peter Georg Sundiuksen piirustusten mukaan sitä laajennettiin 1854 - 1855. Tällöin rakennus sai pääosin punatiilisen goottilaisen ulkomuotonsa. Kartanon päärakennusta on korjattu 2000-luvulla Museoviraston avustuksella. Samalla rakennuksen sisäosat ovat saaneet takaisin 1800-luvun asunsa. Museovirasto on myös määritellyt Vuorentaan kartanon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "...näin, näin minä laivan seilaavan, kolme kreiviä laivassa...". Vuorentaustan historialliseen kartanoon liittyy kaksi tunnettua kansanlaululegendaa, Seura, 14.07.1937, nro 28, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Halikko Luokka:Salon kartanot Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1400-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1500-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Valde Nevalainen

Valde Nestori Nevalainen (8. huhtikuuta 1919 Pielisjärvi – 8. helmikuuta 1994 Espoo) oli suomalainen SDP:n poliitikko ja kansanedustaja (1966–1975), Nevalainen toimi Paasion toisen hallituksen liikenneministerinä vuonna 1972 ja Sorsan hallituksen työvoimaministerinä 1972–1975. Lisäksi hän toimi SDP:n järjestösihteerinä vuosina 1957–1966 sekä valitsijamiehenä vuosien 1968 ja 1978 presidentinvaaleissa. Nevalaisen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Eino August Nevalainen ja Kaisa Amanda Turunen. Naimisiin hän meni vuonna 1946 Aune Inkeri Ijäksen kanssa. Kansakoulun lisäksi Nevalainen opiskeli Työväen Akatemiassa vuonna 1949. Hän työskenteli metsätyömiehenä ja hitsaajana vuoteen 1950 saakka, ja aloitti tämän jälkeen poliittisen uransa toimimalla Kymen sosialidemokraattisen piirijärjestön piirisihteerinä vuosina 1950–1957. SDP:n järjestösihteerinä Nevalainen työskenteli 1957–1966 toimien myös SDP:n vastaavana puoluesihteerinä vuonna 1966. Eduskuntaan Nevalainen valittiin vuoden 1966 vaaleissa. Kansanedustajakausiensa jälkeen Nevalainen siirtyi Outokumpu Oy:n sosiaalijohtajaksi 1975 ja yhtiön johtokunnan jäseneksi 1977. Taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko Pekka Nevalainen on Valde Nevalaisen poika. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Suomen liikenneministerit Luokka:Suomen työministerit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Liekitys

Liekitys (myös flambeeraus, ransk. flamber) on ruoanlaitossa käytetty termi. Liekitettäessä kaadetaan kuumalla pannulla olevan ruoan pinnalle riittävän vahvaa (noin 40-prosenttista) alkoholia, kuten konjakkia tai rommia, joka sytytetään tuleen. Myös liköörejä käytetään. Alkoholi valitaan liekitettävän ruoan raaka-aineiden mukaisesti. ==Vaikutus== Kun alkoholi sytytetään, se palaa nopeasti ja sammuu pian itsestään. Liekitys vaikuttaa ainoastaan ruoan pintaan, jonka maku muuttuu palamisen seurauksena. Kun kyseessä on ruoan viimeistely, liekitetään usein sen kastike tai kuorrutus. Liekitystä käytetään myös juhlavan aterian tarjoilun visuaalisena tehosteena. Kastikkeen sytyttäminen alkoholilla vaikuttaa sen kemiaan. Kun alkoholi syttyy 65 asteessa, vesi kiehuu sadassa ja sokeri karamelisoituu 160 asteessa, kaikkien näiden ainesosien sytyttäminen saa aikaan monimutkaisen kemiallisen reaktion, varsinkin kun palavan alkoholin pinnan lämpötila ylittää 240 astetta. ==Historiaa== Nykyaikaisen liekityksen kehitti Monte Carlossa tarjoilija Henri Charpentier, joka sytytti vahingossa tuleen pannullisen ohukaisia, joita oli valmistamassa Yhdistyneen kuningaskunnan tulevalle kuninkaalle Edvard VII:lle. Charpentier havaitsi, että kastikkeen palaminen vaikutti sen makuun tavalla, jota hän ei olisi osannut ennakoida. ==Teknisiä ohjeita== Varsinkin lämpimänä tarjottavan ruoan liekitykseen tarkoitettu alkoholi lämmitetään kevyesti ennen sytyttämistä. Liekitys pitää suorittaa riittävän etäällä liesituulettimesta. On suositeltavaa käyttää sytyttämiseen pitkää tikkua, eikä alkoholia tulisi koskaan lisätä avoliekin yllä. Kun liekitys halutaan suorittaa ruokavieraiden katsellessa, valitaan sellainen ruokalaji, jossa liekitys kuuluu viimevaiheisiin niin, että ruoka voidaan tarjoilla välittömästi sen jälkeen. Alkoholi palaa sinisellä liekillä, jonka näkeminen ei ole helppoa kirkkaassa valaistuksessa. ==Esimerkkejä liekitetyistä ruokalajeista== *Pääruokia: **Pippuripihvi tai chateaubriand – lyhennetään paistoaikaa 1–2 minuuttia ja korvataan se konjakkiliekityksellä. **Grillattu kala, esimerkiksi meriahven. Liekitykseen anisviina, kuten pastis. *Jälkiruokia: **Banaanit – liekitykseen maalaisrommi. **Crêpes Suzette – appelsiinin ja sitruunankuorella maustetut ohukaiset (crêpes). Liekitykseen Grand Marnier, Curacao, Triple sec tai Cointreau. == Katso myös== * Crème brûlée == Lähteet == Luokka:Ruoanlaittotekniikat
Yi

Yi tarkoittaa seuraavia: * yi, jiddišin ISO 639-1-kielikoodi * Yi, kiinalainen tähtikuvio * Yí, joki Uruguayssa * yit, vähemmistökansa Kiinassa * Yi-kielet, ryhmä Yi-kansan puhumia keskenään lähisukuisia kieliä * Yi-dynastia, Joseon- dynastia, Korean hallitsijasuku 1392–1910 * Yi, Kiinassa elänyt dinosaurusten suku * YI, Young Independence, brittiläinen nuorisojärjestö * Yi, pelattava hahmo pelissä League of Legends ==Henkilöt== Yi on seuraavien henkilöiden nimi: * Yi Gang (s. 1958), Kiinan kansanpankin pääjohtaja * Yi Jianlian (s. 1987), kiinalainen koripalloilija * Yi Sang, Kim Haekyŏng (1910–1937), korealainen kirjailija * Yi Seong-gye, Taejo (1335–1408), Korean Joseon- dynastian ensimmäinen kuningas 1392–1398 * Yi Siling (s. 1969), kiinalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja * Yi So-yeon (s. 1987), eteläkorealainen astronautti * Yi Sun-sin (1545–1598), korealainen amiraali ja sotilaskenraali * Yi U (1912–1945), Korean keisariperheen jäsen, Japanin armeijan everstiluutnantti * Yi-Fu Tuan (s. 1930), kiinalais-yhdysvaltalainen maantieteilijä * Chen Yi (1901–1972), Kiinan marsalkka ja ulkoministeri * Chen Yi (1883–1950), kiinalainen kenraali, Kuomintangin komentaja Taiwanin saarella * Chen Yi (s. 1953), kiinalainen säveltäjä * Chen Yi, Xuanzang (602/603–664), kiinalainen buddhalainen munkki, tutkija, tutkimusmatkailija ja kääntäjä * Natasha Yi (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Pu Yi (1906–1967), mantsujen Qing-dynastian ja Kiinan viimeinen keisari * Tang Yi (s. 1993), kiinalainen uimari * Wang Yi (s. 1953), kiinalainen diplomaatti, poliitikko ja ministeri * Wei Yi (s. 1999), kiinalainen shakin suurmestari * Wu Yi (s. 1938), kiinalainen poliitikko.
Zc

Zc tarkoittaa seuraavia: * * * .
Yl

Yl tarkoittaa seuraavia asioita: * * * * Ylioppilaskunnan Laulajat, YL, suomalainen kuoro.
Ym

Ym tarkoittaa seuraavia: * * * * Ylioppilasmiekkailijat, YM, suomalainen miekkailuseura * YM, yhdysvaltalainen aikakauslehti * ympäristöministeriö, YM, ympäristöasioita käsittelevä ministeriö * ynnä muuta, ym., suomenkielinen lyhenne.
Jani Lauretsalo

Jani Lauretsalo (s. 17. syyskuuta 1985 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija. Vuodesta 2019 lähtien Lauretsalo on pelannut Kaakkois-Suomen alimmalla sarjatasolla, 6-divisioonassa Popinniemen Ponnistuksessa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Lauretsalo on urallaan pelannut Veikkausliigassa 44 ottelua FC KooTeePeen joukkueessa kausina 2005–2008 ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2009 Ykkösessä FC KooTeePeessä ja siirtyi kaudeksi 2010 Kakkosessa pelaavaan IF Gnistaniin. Junioriaikoinaan Lauretsalo ehti edustaa useampaa kotkalaisseuraa. Keskikenttäpelaaja hankki kokemusta Peli-Karhuissa ja KTP:ssä. Vuonna 2000 15-vuotias Lauretsalo valittiin myös maakuntajoukkueiden kesken pelattavaan Pohjola-Cupiin Kaakkois- Suomen piirijoukkueeseen. Joukkue sijoittui kisassa toiseksi. Vuoden 2002 keväällä Lauretsalo vietti viikon Englannin valioliigassa pelaavan Middlesbroughin testileirillä. Kaudella 2006 Lauretsalo pelasi lainalla Kakkosessa puolet kaudesta FC Kuusankosken paidassa, ja kaudella 2007 pelituntuman lisäämiseksi Lauretsalo vieraili kahdessa pelissä saman tason Lohjan Pallon vahvistuksena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Lauretsalon haastattelu FC KooTeePeen sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tanttala

Tanttala on Kanta-Hämeessä, Janakkalan kunnan kaakkoisosassa sijaitseva kyläyhteisö, johon kuuluu noin 110 taloutta. Aikuisväestöstä noin 40 prosenttia saa toimeentulonsa maataloudesta, samoin noin 40 prosenttia tekee muuta ansiotyötä. Yritystoimintaa harjoittaa noin 10 prosenttia ja eläkeläisten osuus on 10 prosenttia väestöstä. Janakkalan keskustaan Turenkiin on Tanttalasta matkaa 10 kilometriä. Kylän rajalla on Puujoki, joka toimii Hausjärven ja Janakkalan kunnanrajana. Tanttalan kyläyhdistys perustettiin 2000 ja lopetettiin 2019 (yhä yhdistysrekisterissä). == Lähteet == * Luokka:Janakkalan kylät
Terrible Certainty

Terrible Certainty on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1987 julkaistu kolmas albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mille Petrozza – laulu, kitarat * Jürgen Reil – rummut, laulu * Rob Fioretti – basso * Jörg Trzebiatowski – kitarat == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kreatorin albumit Luokka:Vuoden 1987 albumit
Nikippe

Nikippe viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kahteen eri naiseen. *Nikippe oli yksi viidestäkymmenestä Thespioksen ja Megameden tyttärestä. Hän synnytti Heraklekselle pojan, joka ristittiin Antimakhokseksi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.8 (engl. käännös). *Nikippe oli Pelopsin ja Hippodameian tytär. Hän nai Stheneloksen ja synnytti hänelle Alkyonen, Medusan ja Eurystheuksen.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.4.5 (engl. käännös). ==Lähteet== Luokka:Kreikkalainen mytologia
Hippodameia

Hippodameia () oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Oinomaoksen tytär. Hänellä oli puolisonsa Pelopsin kanssa lapset Pittheus, Thyestes, Atreus,Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.2.10 (engl. käännös). HippalklosHyginus: Fabulae lxxiv (engl. käännös). ja Alkathoos.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.41.3 (engl. käännös). Pelops halusi mennä naimisiin Hippodameian kanssa. Oinomaos kuitenkin joko rakasti tytärtään itse tai ennustuksen mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä poikaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.2.4 (engl. käännös)., joten tähän mennessä Oinomaos oli jo tappanut kaksitoista tai kolmetoistaPindaros: Olympia 1.79 (engl. käännös). hänen kosijaansa voitettuaan heidät kilpa- ajoissa. Pelops - tai toisen version mukaan Hippodameia itse - saivat Myrtiloksen, Oinomaoksen ohjastajan, irrottamaan sokkapinnin vaunujen renkaasta luvattuaan tälle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. Seuranneessa onnettomuudessa Oinomaos sai surmansa, mutta myöhemmin Pelops tappoi puolestaan Myrtiloksen heittämällä tämän mereen - jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi, koska hän pelkäsi tapahtuneen aiheuttavan hänelle häpeää tai koska hänen ollessa hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi Myrtilos oli yrittänyt maata Hippodameian väkisin.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.2.8 (engl. käännös). Myrtiloksen syöksyessä kuolemaansa hän kirosi Pelopsin suvun, ja tämä kirous vainosi Pelopsin jälkeläisiä kuten Atreusta, Thyestestä, Agamemnonia, Aigisthosta, Menelaosta ja Orestesta. Hippodameian vihasi miehensä aviotonta poikaa Khrysipposta, jota hän piti uhkana poikiensa vallanperimykselle. Niin hän pyysi Atreusta ja Thyestestä surmaamaan velipuolensa. Näin tapahtuikin, jolloin Pelops syytti aiheellisesti vaimoansa suosikkipoikansa kuolemasta. Variaatiosta riippuen Hippodameia joko surmasi itsensäHyginus: Fabulae lxxxv (engl. käännös). tai Pelops karkotti hänet pois maasta.Plutarkhos: Moralia iv.33 (engl. käännös).Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 6.20.7 (engl. käännös). ==Lähteet== Luokka:Kreikkalainen mytologia
Riemukupla Meksikossa

Riemukupla Meksikossa (Herbie Goes Bananas) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut neljäs Riemukupla-komediaelokuva. Siinä omapäinen kuplavolkkari osallistuu Etelä-Amerikan ralliin. Kaksi kaverusta yrittää osallistua Brasilian Grand Prix -kilpailuun, ja sattuman kaupalla he löytävät Herbien. Herbien avulla uudet omistajat yrittävät päästä Rio de Janeiroon osallistuakseen kilpailuun. Elokuvan on ohjannut Vincent McEveety. Sen pääosia näyttelevät Charlie Martin Smith, Steven W. Burns, Cloris Leachman ja John Vernon. == Arvioita == Video- oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää elokuvaa melko yhdentekevänä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Autourheiluelokuvat Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat
Kauhtana

Kauhtana on pitkä itäeurooppalaistyylinen päällystakki, päällysviitta. Suomessa kauhtanaa pidetään venäläisten ja muiden itäisempien kansojen vaatteena, ja sana onkin lainaa venäjästä. Sana on tullut venäjään turkin kielestä ja turkkiin se on lainattu persiasta. Kauhtana on ollut tunnusomainen esimerkiksi kasakoille ja puna-armeijan sotilaille. Jo kalevalainen runous mainitsee kauhtanat palvelijoihin rinnastettujen kasakoiden vaatteina. Tyttö ei halua vaimoksi rengille, sillä: Kauhtanasta voitu johtaa myös sana kauhtua, joka tarkoittaa vaatteen (yleensä takin) vanhenemista, huononemista. ==Katso myös== *Kaftaani ==Lähteet== *SKS, Toim. Juha Nirkko: Ilokontti, Karjalaisten muistoja, kaskuja ja sananparsia (1991) Luokka:Takit
4Fun

4Fun on liettualainen yhtye, joka soittaa useita musiikkityylejä kuten rockia, poprockia ja countrya. Yhtye perustettiin vuonna 2001, ja se on osallistunut useisiin kansallisiin ja kansainvälisiin tapahtumiin. Se on myös yrittänyt kolmesti päästä mukaan Euroviisujen laulukilpailuun epäonnistuen kahdella ensimmäisellä kerralla vuosina 2005 ja 2006, mutta lopulta päästen edustamaan maataan kappaleellaan ”Love or Leave” vuoden 2007 Euroviisuihin. 28 pisteellä yhtye sijoittui finaalissa sijalle 21. ==Diskografia== * Gyvas (2004) == Lähteet == Luokka:Liettualaiset yhtyeet Luokka:Liettuan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat
Johnny Hart

John Lewis ”Johnny” Hart (18. helmikuuta 1931 Endicott, New York - 7\. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan sarjakuvistaan Pulteri ja Velho (Velhon hän kehitti yhdessä Brant Parkerin kanssa). Hart kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana. == Palkintoja == *1967: National Cartoonists Society, Newspaper Comic Strip (Humor) Award (Pulteri) *1968: Reuben Award Cartoonist of the Year (Pulteri ja Velho) http://www.reuben.org/ncs/awards2.asp *1973: National Cartoonists Society, Animation Award *1981: National Cartoonists Society, Elzie Segar Award *1989: National Cartoonists Society, Newspaper Comic Strip Award (Pulteri) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
François Heisbourg

François Heisbourg (s. 24. kesäkuuta 1949) on ranskalainen diplomaatti ja kansainvälisen politiikan tutkija. == Ura == Heisbourg aloitti uransa Ranskan ulkoasiainministeriön tutkimusyksikössä (Centre d’analyse et de prévision) 1978 - 1979. Ranskan YK-edustustossa New Yorkissa työskennellessään vuosina 1979–1981 hänen vastuualueeseensa kuuluivat turvallisuus- ja aseidenriisunta- asiat. Heisbourg oli Ranskan puolustusministerin neuvonantaja vuosina 1981–1984. Hänellä on työkokemusta myös Thomson-CSF- ja Matra-Défense-Espace -yrityksistä. Vuosina 1987–1992 Heisbourg toimi Lontoossa sijaitsevan Kansainvälisen strategisten tutkimusten instituutin (International Institute for Strategic Studies, IISS) johtajana. Lukuvuonna 1999–2000 hän vastasi Pariisissa politiikantutkimuksen korkeakoulun (Science-Po) professorina maailman politiikan kurssista. Vuodesta 1999 lähtien Heisbourg on työskennellyt myös Pariisissa sijaitsevan Strategisten tutkimusten säätiössä (Fondation pour la Recherche Stratégique), jonka johtajana hän toimi vuosina 2001–2005. Hän on toiminut myöhemmin säätiön erikoisneuvonantajana. Joulukuusta 1998 lukien Heisbourg on toiminut Genevessä sijaitsevan Turvallisuuspolitiikan keskuksen (Centre for Security Policy) johdossa. Hän kuuluu myös Balkanin asioita käsittelevään kansainväliseen komissioon (International Commission on the Balkans), Ranskan hallituksen terrorismia käsittelevään johtokomiteaan, ulkoasiainministerin suunnitteluyksikön neuvonantajiin sekä Berliinin Aspen-instituuttiin. ==Teokset== *La Puce, les Hommes et la Bombe (yhdessä Pascal Bonifacen kanssa) 1986 *Les volontaires de l’An 2000, 1995 *The Future of Warfare, 1997 *European Defence: Making It Work, 2000 *Hyperterrorisme : la nouvelle guerre, 2001 *La fin de l’Occident? L’Amérique, l’Europe et le Moyen-Orient, 2005. == Aiheesta muualla == *Geneva Centre for Security Policy *International Institute for Strategic Studies *Fondation pour la Recherche stratégique *International Commission on the Balkans *Odile Jacob –kustannusyhtiö Luokka:Ranskalaiset politiikan tutkijat Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Ranskalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Les Fatals Picards

Les Fatals Picards on ranskalainen yhtye, joka edusti Ranskaa vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "L'amour à la française". Kappale voitti kansalliset valinnat ja se sisältää paljon sanaleikkejä. ==Kokoonpano== *Paul Léger *Laurent Honel *Yves Giroud *Jean-Marc Sauvagnargues ==Diskografia== * Amiens c'est aussi le tien - D.I.Y. (2000) * Navet Maria - Next Music (2001) * Droit de véto - Next Music (2003) * Picardia Independenza (2005) * Pamplemousse mécanique (2007) * Le sens de la gravité (2009) * Coming Out (2011) * Septième ciel (2013]) * Fatals Picards Country Club (2016) * Espèces Menacées (2019) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen viralliset sivut (ranskaksi) *L'amour à la française Euroviisuissa 2007, Youtube *Artikkeli Ranskan euroviisuedustajista, Uusimaa Luokka:Ranskalaiset yhtyeet Luokka:Ranskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat Luokka:Huumorimusiikki
Eric Berne

Eric Berne (alk. Eric Lennard Bernstein; 10. toukokuuta 1910 Montreal, Kanada - 15\. heinäkuuta 1970 Carmel-by-the-Sea, USA) oli kanadalaissyntyinen psykiatri. Hänet tunnettiin parhaiten transaktioanalyysin kehittäjänä. Tästä aiheesta hän julkaisi sekä ammatillisia että kansantajuisia kirjoja. Hän kuoli kesken kehitystyönsä, 60-vuotiaana. == Elämä ja ura == Berne syntyi vuonna 1910 Kanadan Montrealissa ja sai nimen Eric Leonard Bernstein. Hänen isänsä oli lääkäri ja äitinsä kirjoittaja-päätoimittaja. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Kanadaan Puolasta ja Venäjältä, opiskelleet Montrealin McGill- yliopistossa. Lapsena Eric Bernsteinin seurasi lääkäri-isäänsä tämän kotikäynneillä. Isä menehtyi Ericin ollessa yhdeksänvuotias. Äitinsä kannustamana myös Bernestein opiskeli McGill-yliopistossa Montrealissa, suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1931 ja valmistui edelleen lääkäriksi 1935. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli ensin vuoden New Jerseyssä. Tämän jälkeen Eric Bernstein työskenteli kaksi vuotta Yale University School of Medicinessä psykiatrian alalla. Vuonna 1939 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden ja muutti nimensä Eric Lennard Bernsteinistä Eric Berneksi. Berne kouluttautui edelleen psykoanalyytikoksi tohtori Paul Federnin ohjaamana vuonna 1946. Federn oli toiminut muun muassa Sigmund Freudin työtoverina Wienissä. Vuosina 1947-1949 Berne jatkoi opintojaan Erik H. Eriksonin oppilaana San Franciscossa psykoanalyytisessa instituutissa. Bernen työtapansa alkoivat poiketa yhä enemmän vallitsevasta näkemyksestä. Hänen julkaisunsa alan lehdissä saivat kielteisen vastaanoton. Vihdoin 1949 hänet erotettiin instituutista. Berne alkoi kehittämään transaktioanalyysia vuoden 1949 tienoilla. Hän aloitti kuuluisuutta saaneet seminaarinsa San Franciscossa. Bernen tunnetuin kirja Games People Play julkaistiin vuonna 1964. Kirjasta tuli myyntimenestys sekä USA:ssa että ulkomailla. Samalla useat transaktioanalyysin käsitteet tulivat tutuiksi suurelle yleisölle. Bernen viimeiseksi jäänyt kirja What do you say after you say hello julkaistiin Bernen kuoleman jälkeen vuonna 1971. Kirja kokoaa yhteen Bernen ajatuksia. ==Eric Bernen teoksia== *The Mind in Action (1947) *A Layman's Guide to Psychiatry and Psychoanalysis (1957) *Transactional Analysis in Psychotherapy (1961) *Structure and Dynamics of Organizations and Groups (1963) *Games People Play (1964) *Principles Group Treatment (1966) *Sex in Human Loving (1970) *What Do You Say After You Say Hello (1971) == Suomeksi julkaistu teos == * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mikkonen, Juha (2006). Transaktioanalyysi persoonallisuus- ja vuorovaikutusteoriana. Psykologia 41(5): 328-344. Luokka:Yhdysvaltalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kristina Carlson

Anna Kristina Carlson (vuosina 1976–1986 Alapuro; s. 31. heinäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt salanimeä Mari Lampinen. ==Elämä ja ura== Carlson valmistui ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1968 ja opiskeli kirjallisuustiedettä, tiedotusoppia ja sosiaalipolitiikkaa Helsingin yliopistossa vuosina 1968–1974. Hän työskenteli Suomen Kuvalehden toimittajana vuosina 1974–1996 ja Books from Finland -lehden päätoimittajana vuosina 2001–2006. Vuosina 1989–1994 Carlson oli Eino Leinon Seuran puheenjohtaja. Carlsonin esikoisteos oli runokokoelma Hämärän valo (1986). Vuosina 1996–1999 hän kirjoitti Anni-nuortenkirjasarjaa pseudonyymillä Mari Lampinen. Vuonna 1999 ilmestyi romaani Maan ääreen, josta Carlson sai Finlandia-palkinnon. Teos on käännetty saksaksi nimellä Ins Land am Ender der Welt (2000) ja siitä tehtiin vuonna 2000 kuunnelma Kahdesti kuollut. Vuonna 2009 ilmestyi Carlsonin romaani Herra Darwinin puutarhuri, joka sai vuonna 2010 kirjallisuuden valtionpalkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Se oli myös ehdolla Runeberg-palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Englanninkielinen käännös Mr Darwin’s Gardener julkaistiin vuonna 2013. Carlsonin kolmas romaani William N. päiväkirja oli Finlandia-ehdokkaana vuonna 2011. Neljäs romaani Eunukki valittiin vuonna 2022 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi. Carlson oli vuosina 1976–1986 naimisissa sosiologian professori Risto Alapuron kanssa. Heillä on yksi poika. == Teoksia == * * * * * Eunukki. Helsinki: Otava 2020. ISBN 978-951-1-37163-2 ===Antologioissa=== * Murha Bulevardilla. Kirjoittajat: Kristina Carlson ja muita. SaPo-sarjan 40-vuotisjuhlan kirjoituskilpailun kertomukset. WSOY 1994. ISBN 951-0-19982-6 === Nimellä Mari Lampinen === * * * * * * * * * * * * == Palkintoja ja tunnustuksia == * Finlandia-palkinto 1999 * Kiitos kirjasta -mitali 2010 * Kirjallisuuden valtionpalkinto 2010 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Finlandia-palkinnon saajat Luokka:Kirjallisuuden valtionpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cdon

Cdon on ruotsalainen verkkokauppa, joka aloitti toimintansa vuonna 1999. Yrityksen omistaa ruotsalaisen holdingyhtiö Qliro Groupin tytäryhtiö CDON AB. Kauppa toimii koko Euroopan alueella, mutta on keskittynyt Suomeen, Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan, joiden kielillä sen kotisivut on julkaistu. Yritys on erikoistunut useimpien verkkokauppojen tapaan viihteeseen: musiikkiin, elokuviin ja peleihin. Valikoimassa on lisäksi kodinelektroniikkaa, kuten puhelimia, kameroita ja tietokoneita sekä myös kirjoja, vaatteita, kenkiä sekä kauneuteen liittyviä tuotteita. Uusi CDON Marketplace antaa yrityksille mahdollisuuden myydä tuotteitansa ja näin tavoittaa jopa 2 miljoonaa asiakasta Pohjoismaissa. Lokakuussa 2021 mm. elokuvia myyvä Discshop-verkkosivusto ilmoitti lopettavansa toimintansa. Cdon hankki yrityksen toiminnan ja varaston.CDON on ostanut Discshopin ja heidän tuotevarastonsa, cdon.fi, viitattu 22.10.2021Elokuvien verkkokauppa Discshop lopettaa toimintansa – ”Kiitos tästä ajasta”, Episodi, 21.10.2021Discshop.fi-profiilin julkaisu Facebookissa, 21.10.2021 == Qliro Group == Cdon on osa Qliro Groupia. Qliro Groupiin kuuluvat muun muassa Nelly.com-vaateliike, Lekmer-lelukauppa, fitnesstukku.fi ja Room21-sisustusliike. Vuonna 2010 Qliro Groupin liikevaihto oli 2,2 miljardia Ruotsin kruunua, mikä vastaa euroissa noin 250 miljoonaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupan kotisivut * Yrityksestä-sivu * Qliro Groupin kotisivut Luokka:Ruotsalaiset verkkokaupat
Leena Erkkilä

Leena Inkeri Erkkilä (o.s. Oksanen; 27. elokuuta 1930 Pieksämäki – 28. joulukuuta 2020 VantaaKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 7.2.2021, s. C 13.) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Erkkilän tuotanto käsittää 20 lähinnä lapsille suunnattua kirjaa: etupäässä satuja, lastenrunoja ja lastennäytelmiä. Erkkilä syntyi Pieksämäellä ja opiskeli Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa ja Helsingin yliopistossa. Hänen runonlaulaja Matroona Kyyröstä käsittelevä tutkielmansa julkaistiin Kalevalaseuran vuosikirjassa vuonna 1956. Hän työskenteli pitkään kansa- ja peruskoulunopettajana Vihdissä ja Helsingissä.Onnimanni 1/2021. Lastenkirjainstituutti. Erkkilän ensimmäinen kirjajulkaisu oli satukokoelma Kukkutimurusia, joka ilmestyi 1968. Hän avusti lukuisia lehtiä pakinoin, artikkelein ja kannanotoin. ==Teoksia== * Kukkutimurusia. WSOY, 1968. * Unnukkaiset. WSOY, 1972. * Esa ekaluokkalainen. WSOY, 1974. * Salakielileikki. WSOY,1976. * Satakieli, Marian lintu. Lasten Keskus,1979. * Eläinten koskenlasku. Lasten Keskus,1981. * Marjatta, Lemminkäisen äiti. Kirjayhtymä, 1985. * Prinssi Miro. Lasten Keskus, 1987. * Omenapuita ja onnen hetkiä. Aurinkokustannus, 2015. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Leena Erkkilä. Kirjasampo * Erkkilä, Leena Inkeri (o.s. Oksanen). Mikkelin seutukirjasto. Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Anna-Liisa Haakana

Anna-Liisa Haakana (o.s. Liste; 31. tammikuuta 1937 Rovaniemi – 16. heinäkuuta 2024) oli suomalainen kirjailija. Haakanan kirjojen taustalla on usein pohjoisen elämäntapa ja pohjoinen luonto. Haakana kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemellä ja opiskeli sanomalehtioppia ja kirjallisuutta Tampereen yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa oli Porokylän porukan kesä (1978). Ensimmäiset kirjansa Haakana kirjoitti omille lapsilleen iltalukemisiksi. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa nuorille suunnattu romaani Ykä yksinäinen (1980), josta kirjailija sai valtion kirjallisuuspalkinnon. Hänelle myönnettiin myös Anni Swan -mitali 1982. Vuonna 2007 Haakanan Ykä Yksinäinen sai myös Kirjapöllö-palkinnon. Hänen kirjojaan on käännetty ruotsiksi, tanskaksi ja norjaksi. Vuonna 1999 Haakanalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Haakana asui Sodankylässä. Hänen aviopuolisonsa oli kirjailija Veikko Haakana (k. 2018). Heillä oli kaksi lasta. == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1981 * Plättä-palkinto 1982 * Anni Swan -palkinto 1982 * Kirkon kirjallisuuspalkinto 1982 * Arvid Lydecken -palkinto 1985 * Kirjapöllö-palkinto 2007 ==Tuotantoa== * Porokylän porukan kesä 1978 * Porokylän porukan talvi 1980 * Ykä Yksinäinen 1980 * Ykköstyttö 1981 * Kukka kumminkin 1982 * Sari Anna 1984 * Kehnompi Kettunen 1986 * Ruman tytön rakkaus 1989 * Lintu, lintunen 1991 * Tikkuja sydämessä 1993 * Kotiinpaluun yö 1995 * Se mitä et muista 1997 * Huityttö ja Pampoika 1999 * Järventekijä ja veden väki 2001 * Prinssi Rei ja vedensiemenen salaisuus 2003 * Huutomerkkejä taivaalle 2006 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Anni Swan -mitalin saajat Luokka:Kirjallisuuden valtionpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Free Record Shop

Free Record Shop on kansainvälinen levykauppaketju, joka toimii pääasiallisesti Benelux-maissa. Kaupan valikoimiin kuuluvat myös elokuvat, tietokonepelit ja kirjat. Ketjun ensimmäisen liikkeen avasi Hans Breukhoven 1971 Alankomaihin. Ketju levisi myös Suomeen 2000-luvun alussa, ensimmäinen liike Suomessa avattiin Helsingin Aleksanterinkadulle vuonna 1998. Sillä oli 2000-luvun puolivälissä Suomessa 17 myymälää. Ketju lopetti toimintansa Suomessa 22. kesäkuuta 2007.Free Record Shop lopettaa Suomessa, Yle Uutiset 8.6.2007. Viitattu 5.9.2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupan internetsivut Luokka:Alankomaalaiset kauppaketjut Luokka:Musiikkikaupat
Mauritz Åkerman

Mauritz Åkerman on suomalainen ”yhden elokuvan näyttelijä”. Turkulainen laulava kultaseppä sai miespääosan Teuvo Tulion camp-klassikossa Sensuela, jota kuvattiin pääasiassa vuosina 1967–1968. Åkerman näki Sensuelan ensi kerran vasta vuonna 1996 Suomen elokuva-arkiston tarkastuskatselussa. Hänen vastanäyttelijänsä Sensuelassa on Marianne Mardi. Åkerman kuuluu myös ensimmäisen suomalaisen rock-sukupolven pioneerilaulajiin. Hän aloitti rock- uransa Turussa vuonna 1959 ja esiintyi taiteilijanimillä Boogie-Mauritz ja Musta Prinssi, joita hän käytti myös 1960-luvun alun konserttipaketissa "Robertin Rock Show". Hänen muusansa Semi "ässä" Michaels soitti aikanaan Ola and the Janglers-nimisen bändin taustajoukoissa. Hän vaikuttaa nykyään pääkaupunkiseudulla aluepoliittisen kehityksen uranuurtajana. Ennen Helsingin keikkoja Åkerman esiintyi kotikaupungissaan muun muassa Alhambra-teatterin rock-nonstopeissa. Turun keikat (ja myöhemmin myös Robertin Rock Show) toteutti manageri Helge Siimes, ja Turussa yhtyeenä soitti Rapi Tuomisen orkesteri. Bändissä soittivat Åkermanin ja Tuomisen ohella mm. Pekka Loukiala, Jukka Loukiala, Tommie Mansfield, Rock-Enska ja Rock-Tommy. Myöhemmin Helsingin rokkarit Jussi Raittisen johdolla liittyivät ryhmään. Sensuelan myötä Mauritz Åkerman sai kakkostenorin paikan Turun kaupunginteatterissa. == Lähteet == *Sensuela -DVD * *Sunpoint.net * *Föribeat - turkulaisen rockin historia == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomen romanit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Suginami

Suginami () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin länsiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Nakanon, Neriman, Setagayan ja Shibuyan erillisalueisiin sekä Mitakan ja Musashinon kaupunkeihin. Suginamissa on 563 074 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 34,06 neliökilometriä. == Aluejako == Suginamin erillisalueella on 36 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 139 osa- alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu kahdesta kuuteen osa-aluetta. *Amanuma *Asagaya-kita *Asagaya-minami *Eifuku *Hamadayama *Hon-Amanuma *Horinouchi *Hōnan *Igusa *Imagawa *Izumi *Kami-Igusa *Kami-Ogi *Kami-Takaido *Kugayama *Kōenji-kita *Kōenji-minami *Matsunoki *Minami-Ogikubo *Miyamae *Momoi *Narita-higashi *Narita-nishi *Nishi-Ogi-kita *Nishi-Ogi-minami *Ogikubo *Ōmiya *Shimizu *Shimo-Igusa *Shimo-Takaido *Shōan *Takaido-higashi *Takaido-nishi *Umezato *Wada *Zenpukuji == Kaupunkikuva ja nähtävyydet == Suginami on pääasiassa asuinaluetta. Erillisalueen läpi virtaavat Kanda-, Zenpukuji- ja Myōshōjijoet. == Kuvia == Tiedosto:20140415 za-kouenji2.jpg|Za Kōenji -teatteri Tiedosto:Koenj awaodori.jpg|Kōenjin awaodori-festivaali Tiedosto:Myouhouji (Suginami Tokyo) 2.JPG|Myōhō-ji Tiedosto:Zenpukuji Park - Suginami, Tokyo - DSC01708.JPG|Zenpukujin puistoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Erillisalueen internetsivut Luokka:Tokion erillisalueet
Jääkiekon SM-liigan tasonmittaus

Jääkiekon SM-liigan tasonmittaus on termi, jolla tarkoitetaan Jääkiekon SM- liigan jumbon ja I-divisioonan/Mestiksen mestarin välistä ottelusarjaa, jolloin SM-liigaan ei olisi päässyt normaalisti uusia joukkueita. * Kaudella 1999-2000 pelattiin ensimmäistä kertaa SM-liigan tasonmittaukset, silloinen I-divisioona joukkue Oulun Kärpät voitti tasonmittauksissa SM-liigan jumboksi (12.) sijoittuneen Lahden Pelicansin, ja täten SM-liigan hallitus päätti nostaa Kärpät SM-liigaan. SM-liiga laajeni 13 joukkueen sarjaksi ja liiga suljettiin viideksi vuodeksi. Kärpät voitti seuraavan kahdeksan vuoden aikana neljä kertaa Suomen mestaruuden. * Kaudella 2004-2005 ei varsinaisesti pelattu tasonmittauksia, mutta liiga halusi nostaa joukkuemäärän parilliseen lukuun, näin mestiksen mestarilla oli mahdollisuus nousta mikäli sen talous olisi kunnossa. Silloin NHL työsulun aikana NHL-tähdillä Sami Kapanen, Kimmo Timonen ja Adam Hall vahvistettu KalPa voitti Mestiksen mestaruuden ja se nostettiin liigaan. * kaudella 2006-2007: KalPa sijoittui kahdella seuraavalla kaudella SM-Liigan jumboksi. Suomen jääkiekkoliitto ja SM-liigan hallitus päättivät järjestää kauden päätteeksi SM-liigan tasonmittaussarjan, mikäli Mestiksen mestaruuden voittaisi jokin liigaan hakeneista seuroista; Jukurit, Sport tai TuTo. Mikäli niistä joukkueista mikään ei voittaisi mestaruutta, tasonmittauspaikka menisi Mestiksen edeltävän kauden mestarille, jos se pelaisi finaalissa. Näin kävi, ja viime kauden mestari Jukurit sai mestiksessä hopeaa ja mestari oli Kajaanin Hokki. Jukurit pelasi tasonmittaukset KalPaa vastaan ja hävisi ne voitoin 4-0. Mikäli Jukurit olisi onnistunut voittamaan KalPan, paikka liigassa olisi päätetty 31.3.2007 pidetyssä kokouksessa. Luokka:Jääkiekon SM-liiga
Einstein (televisio-ohjelma)

Einstein oli syyskuusta 2006 toukokuuhun 2007 Nelosella esitetty visailuohjelma, jossa kaksi vierailevaa julkisuuden henkilöä kilpailivat tiedoistaan tieteen alalla. Jaksoissa oli aina mies ja nainen vastakkain. Kilpailijoiden täytyi selvitä 1. tuotantokaudella noin kolmesta kysymyksestä ja 2. tuotantokaudella viidestä kysymyksestä. Einstein perustui saksalaiseen Clever-formaattiin. == Juontajat == Satu Paavola oli ohjelman pääjuontaja. Professori Bertil Steniusta esitti Robin Svartström. ==Ohjelmassa vierailleet== 1\. tuotantokausi *1. jakso: Karita Tuomola ja Jone Nikula *2. jakso: Anne Mattila ja Kirka *3. jakso: Miitta Sorvali ja Jukka Rasila *4. jakso: Ruben Stiller ja Bettina S. *5. jakso: Aira Samulin ja Pikku G *6. jakso: Simo Frangén ja Riitta Väisänen *7. jakso: Maria Guzenina ja Oskari Katajisto *8. jakso: Piia-Noora Kauppi ja Osku Pajamäki *9. jakso: Ninni Laaksonen ja Markku Uusipaavalniemi *10. jakso: Janina Frostell ja Toni Wirtanen *11. jakso: Heidi Hautala ja Antti Tuisku *12. jakso: Timo Kahilainen ja Krisse Salminen 2\. tuotantokausi *13. jakso: Maria Kuusiluoma ja Mikko ”Peltsi” Peltola *14. jakso: Marika Fingerroos ja Juha Mieto *15. jakso: Pirjo Lonka ja Mikko Silvennoinen *16. jakso: Jippu ja Tommy Tabermann *17. jakso: Marja Tiura ja Matti Kyllönen *18. jakso: Leena Lehtolainen ja Heikki Paasonen *19. jakso: Minttu Mustakallio ja Tuomas Uusitalo *20. jakso: Lotta Backlund ja Joonas Hytönen Luokka:Visailuohjelmat
Pauline Einstein

Pauline Einstein (8. helmikuuta 1858 – 20. helmikuuta 1920) oli Albert Einsteinin äiti. == Elämä == Pauline Einstein (o.s. Koch) syntyi vuonna 1858 Cannstattissa Saksassa. Pauline oli juutalainen, ja hänellä oli isosisko Fanny sekä kaksi isoveljeä Jacob ja Caesar. Hänen isänsä Julius Derzbacher muutti sukunimen Kochiksi vuonna 1842 ja meni naimisiin Jette Bernheimerin kanssa vuonna 1847. Paulinen isä muutti Jebernhausenista Cannstattiin ja harjoitti siellä viljakauppaa veljensä kanssa. Kauppa oli menestys ja he kohosivat jopa "Württembergin kuninkaallisiksi hovihankkijoiksi." 18-vuotias Pauline meni naimisiin Hermann Einsteinin kanssa, joka asui Ulmissa ja oli töissä serkkujensa yrityksessä. Pauline synnytti Ulmissa vuonna 1879 Albert Einsteinin ja Berliinissä vuonna 1881 Maja Einsteinin. Pauline oli hiljainen ja hyvin koulutettu. Hän tunsi intohimoa taidetta kohtaan ja soitti itse pianoa. Pojalleen hän piti välillä viulutunteja ja he soittivat yhdessä hyvin usein. Vuonna 1910 Pauline muutti yhdessä siskonsa kanssa Berliiniin ja alkoi harjoittaa taloudenhoitajan ammattia. Ensimmäisen maailmansodan aikana Paulinen todettiin sairastavan syöpää. Paulinen käydessä vierailulla hänen tyttärensä luona vuonna 1918 hänet jouduttiin viemään hoitoon. Albert Einstein otti äitinsä kotiinsa Berliiniin ja hoiti häntä siellä. Muutaman kuukauden kuluttua Pauline kuoli. == Katso myös == * Einstein-suku == Lähteet == * * http://www.einstein-website.de/biographies/einsteinpauline_content.html Luokka:Einsteinit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Ville Pajula

Ville Pajula (s. 22. heinäkuuta 1988 Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Lapuan Virkiää. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Ville Pajula on TP-Seinäjoen kasvatteja joka pelasi 15 ottelua eri ikäluokkien poikien maajoukkueessa. Poikien maajoukkueissa esiintynyt Pajula siirtyi TP-Seinäjoelta Valkeakosken Hakan riveihin loppuvuodesta 2006.http://www.mtv3.fi/urheilu/futis/uutiset_erik.shtml/arkistot/futis/2006/11/482922?Haka Pajula teki liigadebyyttinsä toukokuussa 2007 IFK Mariehamnia vastaan pelatussa ottelussa ja pelasi kaikkiaan kuudessa liigaottelussa. Kaudella 2008 Pajula pelasi myös Salon Palloilijoissa lainalla. Vähäinen peliaika Hakassa johti kuitenkin siihen, että Pajula purki sopimuksensa Hakan kanssa heinäkuussa 2008 ja siirtyi Seinäjoen Jalkapallokerhoon.http://www.seinajoenjalkapallokerho.fi/2_166.html Pajula vakiinnutti paikkansa SJK:n kokoonpanossa ja pelasi kahden ja puolen kauden aikana 54 ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Syksyllä 2010 Pajula siirtyi Tampereen Ilveksen riveihin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Ville Pajula Veikkausliigan tilastoissa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Eccleston

Christopher Eccleston (s. 16. helmikuuta 1964) on englantilainen näyttelijä. Hän on tunnettu etenkin Doctor Who -sarjasta, jossa hän näytteli nimihenkilöä yhden kauden vuonna 2005. Eccleston on esiintynyt myös Suomessakin esitetyssä Fitz ratkaisee -sarjassa vuosina 1993–1994. Hän esitti myös pääosan Kristuksen reinkarnaationa televisioelokuvassa Second Coming (), joka esitettiin neliosaisena televisiosarjana Suomessa 2000-vuosikymmenen puolivälissä. == Filmografia == * Let Him Have It (1991) * Death and the Compass (1992) * Hercule Poirot (1992) * Anchoress (1993) * Shallow Grave (1994) * Jude (1996) * Elizabeth (1998) * Kultaakin kalliimpi (1998) * Heart (1999) * eXistenZ (1999) * With or Without You (1999) * Puhallettu 60 sekunnissa (2000) * The Others (2001) * The Invisible Circus (2001) * 24 Hour Party People (2002) * Dina (2002) * Revengers Tragedy (2002) * 28 päivää myöhemmin (2002) *Doctor Who (2005) * Pimeä nousee (2007) * New Orleans, Mon Amour (2008) * G.I. Joe: The Rise of Cobra (2009) * Lennon Naked (2010) * Song for Marion (2012) * Thor: The Dark World (2013) * Legend (2015) * Dead in a Week or Your Money Back (2018) * Where Hands Touch (2018) == Aiheesta muualla == *IMDb.com *Christopher Ecclestonin viralliset sivut *Virginia's Christopher Eccleston Website Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fedora

Fedora voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Fedora-hattu, tietynmallinen miesten päähine, lierihattu *Fedora Linux, eräs Linux-pohjainen käyttöjärjestelmä *Fedora, Umberto Giordanon ooppera ja sen päähenkilö, ruhtinatar Fedora Romazova * Fedora, italialainen mykkäelokuva vuodelta 1916 Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Joel Sunabacka

Joel Sunabacka (s. 16. maaliskuuta 1988 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kotikaupunkinsa Gamlakarleby Bollklubbista Valkeakosken Hakaan siirtynyt ja vuoden seuran A-junioreissa pelannut Sunabacka pääsi sen edustusjoukkueeseen kaudelle 2007. Hän teki liigadebyytin FF Jaroa vastaan 26. huhtikuuta 2007 Pietarsaaressa. Kaikkiaan Sunabacka on pelannut neljä Veikkausliiga-ottelua. Hakasta lähdettyään Sunabacka pelasi Grankulla IFK:ssa kaudella 2008 ja FC Hämeenlinnassa kaudella 2009. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oinomaos

Oinomaos oli kreikkalaisessa mytologiassa Pisan kuningas, Areen ja Harpinan poika ja Hippodameian isä. Useimmiten hänen puolisokseen mainitaan SteropePausanias: Kreikan kuvaus 5.10.6 (engl. käännös).Apollodoros: Kirjasto 3.10.1 (engl. käännös)., mutta Hyginus mainitsee vanhemmiksi Steropen ja Areen,Hyginus: Astronomica xx.21 (engl. käännös). tosin esittäen myös itse ristiriitaisen väitteen vanhemmista.Hyginus: Fabulae lxxxiv (engl. käännös).Hyginus: Fabulae ccl (engl. käännös. Hän nimeää lisäksi Oinomaoksen puolisoksi Evareten.Hyginus: Fabulae lxxiv (engl. käännös). Oinomaos haastoi tyttärensä Hippodameian kosijat kilpa-ajoihin lupautuen antamaan tyttärensä haastajalle vaimoksi, jos tämä vain voittaisi hänet kisassa. Muussa tapauksessa Oinomaos surmaisi kosijan. Syyksi Oinomaoksen halulle suojella tytärtään on annettu kaksi vaihtoehtoista syytä; joko Oinomaos oli itse rakastunut tyttäreensä tai hän oli saanut ennustuksen, jonka mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä puolisoApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.2.4 (engl. käännös).. Siihen mennessä, kun Pelops halusi kosia Hippodameiaa, oli Oinomaos jo tappanut kaksitoista tai kolmetoistaPindaros: Olympia I.79 (engl. käännös). kosijaa voitettuaan heidät. Pelops — tai toisen version mukaan Hippodameia itse — sai Myrtiloksen, Oinomaoksen ohjastajan, irrottamaan sokkapinnin vaunujen renkaasta luvattuaan tälle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. Seuranneessa onnettomuudessa Oinomaos sai surmansa, mutta myöhemmin Pelops tappoi puolestaan Myrtiloksen heittämällä tämän mereen — jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi —, koska hän pelkäsi tapahtuneen aiheuttavan hänelle häpeää tai koska hänen ollessa hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi oli Myrtilos yrittänyt maata Hippodameian väkisin.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.2.8 (engl. käännös). Myrtiloksen syöksyessä kuolemaansa hän kirosi Pelopsin suvun. Oinomaoksen ja sulhasehdokkaiden kilpa-ajot olivat legendan mukaan Olympian kisojen alkuperä.Pindaros: Olympia I.91 (engl. käännös). ==Lähteet== Luokka:Pisan kuninkaat