EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bruno Lönnberg

Karl Bruno Lönnberg (s. 1940) on suomalainen tekniikan tutkija ja Åbo Akademin emeritusprofessori. Hän oli vuodesta 1983 kemiallisen puunjalostustekniikan professori ja tutki kotimaisten puulajien käyttöä kuitujen raaka-aineena, puun delignifiointia sekä mekaanista hiontaa.Facta 2001 WSOY 1984 10. osa, palsta 542 Hän sai tekniikan tohtorin arvon 1977 ja nimitettiin puunjalostustekniikan dosentiksi vuosiksi 1979–1983. Hän oli vt. professori 1982–1983 ja professori 1983–2005. Hän oli dekaani 1990–1991.Åbo Akademi Ennen yliopistouraansa hän työskenteli Tampellan tutkimuskeskuksessa, 1967–1971 tutkimusapulaisena, 1971–1976 apulaisosastopäällikkönä, 1976–1980 osastopäällikkönä sekä tutkimuspäällikkönä 1980–1983 Keskuslaboratoriossa (KCL). Hän oli vierailevana tutkijana Montrealissa 1988–1989. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Galeaspida

Galeaspida on hävinnyt luokka, joka kuului leuattomiin kaloihin. Nämä kalat elivät siluurikaudelta devonikaudelle noin 430–370 miljoonaa vuotta sitten. Niiden päätä peitti paksu panssari, joka oli yleensä joko hevosenkengän tai soikean muotoinen. Suuaukko oli iso. Kidusten aukko ja suuaukko sijaitsivat kokonaan alapuolella. Kaloilla oli vain takaevä. Ne ovat saattaneet sukeltaa merenpohjaan asti. Ne elivät meren rannikoiden matalissa vesissä ja niitä esiintyi Kaakkois-Aasiassa. Luokkaan kuuluvia ryhmiä ovat Huanaspidiformes, Polybranchiaspidiformes ja Eugaleaspidiformes. Galeaspida muistuttaa kilpikaloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cephalaspidomorphi (palaeos.com) Luokka:Esihistorialliset kalat Luokka:Leuattomat selkärankaiset
Taneli Rautiainen

Taneli Rautiainen (s. 1983) on suomalainen kuvataiteilija. Rautiainen valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. Rautianen on työssään kiinnostunut valosta ja äänestä materiaaleina. Vuonna 2012 Rautiainen voitti yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa Porvoon taidetehtaan alueen taidekilpailun teoksella Asetelma kaupunkitilassa. Rautiaisen töitä on ollut esillä muun muassa Kluuvin galleriassa ja Amos Andersonin taidemuseossa, Mäntän kuvataideviikoilla ja Kiasmassa. == Kuvia julkisista teoksista == Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Asetelma kaupunkitilassa 2013.jpg|Asetelma kaupunkitilassa, 2013, Porvoo, yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa. Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Kulkijan utopia 2014.jpg|Kulkijan utopia, 2014, Helsinki, yhdessa Anssi Pulkkisen kanssa. Tiedosto:Taneli Rautiainen Salo kello 2019.jpg|Salon kello, 2019, Salo. Tiedosto:Meanderi (pyörätelineillä) by Anssi Pulkkinen and Taneli Rautiainen.jpg|Meanderi (pyörätelineillä), 2020, Turku, yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa. Tiedosto:Taneli Rautiainen Sfäärit 2022.jpg|Sfäärit, 2022, Soukan metroasema, Espoo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Taneli Rautiaisen kotisivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danny Kristo

Daniel "Danny" Kristo (s. 18. kesäkuuta 1990 Eden Prairie, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NLA:ssa pelaavaa Rapperswil-Jona Lakersia. Oikeakätinen Kristo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 89 kilogrammaa. == Seurajoukkueura == Kristo on Montréal Canadiensin toisen kierroksen 56. varaus vuodelta 2008. Kaudella 2012–2013 Kristo debytoi AHL:ssä Canadiensin farmiseuran Hamilton Bulldogsin paidassa. Heinäkuussa 2013, ilman NHL-debyyttiään, Kristo siirtyi New York Rangersin organisaatioon, jossa hän on päässyt pelaamaan vain farmijoukkue Hartford Wolf Packissa. == Maajoukkueura == Kristo voitti vuonna 2010 Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen kanssa kultaa nuorten MM-kilpailuista Kanadasta. Aikuisten jääkiekkomaajoukkueen kanssa Kristo saavutti pronssia vuoden 2013 MM-kisoista. Hän teki turnauksessa tehot 1+2=3. == Muuta == Kriston pikkuserkku on Pelicansissa Liigaa pelaavaa Ben Blood. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luhangan talvikirkko

Luhangan talvikirkko on Luhangassa sijaitseva arkkitehti Einari Teräsvirran suunnittelema ja 1957–1958 rakennettu tiilinen, torniton, viistokattoinen pitkäkirkko. Rakennuksen eteläpäädyssä on viistokattoinen seurakuntasali, johon liittyy tasakattoinen siipirakennus. Seurakuntasali voidaan liittää kirkkoon paljeovet avaamalla. Säleiköllä peitetyt ikkunat ovat kirkon länsipäädyn yläosassa, pohjoisen alttaripäädyssä on myös kapea ikkuna. Istumapaikkoja kirkossa on 250 hengelle. Kirkossa ei ole kelloja. Sivuseinällä on Luhangan vanhan kirkon entinen alttaritaulu, G. F. Blomin 1846 maalaama Ehtoollisen asettaminen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Talvikirkko Jyväskylän seurakunnan sivustolla Luokka:Luhangan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Keski-Suomen kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Einari Teräsvirran suunnittelemat rakennukset Luokka:Jyväskylän seurakunta
Eino Haarla

Eino Toivo Rafael Haarla, ent. Harberg (9. maaliskuuta 1896 Korpilahti – 24. huhtikuuta 1938 Jyväskylän maalaiskuntaTyrvään yhteiskoulu 1904–1954, matrikkeli, s. 91. Vammala: Tyrvään yhteiskoulu, 1954.) oli suomalainen Tampereella asunut tehtaanjohtaja ja järjestöjohtaja.Eino Haarla, Keskisuomalainen, 26.04.1938, nro 93, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJohtaja Eino R. Haarla kuollut, Ilta-Sanomat, 25.04.1938, nro 93, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Elämä == Haarlan vanhemmat olivat kauppaneuvos Rafael Haarla ja Ruusa Keskinen. Hänen setänsä oli kirjailija Lauri Haarla.Geni.com: Eino Haarla Haarla kirjoitti ylioppilaaksi yksityistodistuksella Tyrvään suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916. Eino Haarla oli ollut kesäisin harjoittelijana isänsä teollisuuslaitoksilla sekä eri paperialan liikkeissä muun muassa Pietarissa ja Moskovassa. Ylioppilaaksi tultuaan hän toimi isänsä tehtaan kauppaedustajana Venäjällä, jonne tehtaan vienti pääasiassa suuntautui. Haarla asui tällöin pääasiassa Moskovassa. Haarla palasi Suomeen kun Suomen sisällissota katkaisi kauppayhteydet Venäjälle ja hän oli sisällissodan aikana Jääkäritykistössä majuri Lauri Malmbergin adjutanttina. Sodan jälkeen Haarla palveli vänrikkinä Kenttätykistörykmentti I:ssä 1918–1920. Hänet ylennettiin 1929 reservin luutnantiksi. Haarla toimi 1931–1932 Vapaussodan Rintamamiesliiton hallituksen puheenjohtajana. Hän oli mukana 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen toiminnassa ja organisoi kesällä 1930 yhdessä Aamulehden toimitussihteerin Eero Rekolan kanssa useita muilutuksia ja muilutusyrityksiä Tampereen seudulla. Tätä toimintaa rahoitti Eino Haarlan isä kauppaneuvos Rafael Haarla. Tunnetuin Haarlan järjestämistä muilutuksista oli Tampereen sosiaalidemokraattisen pormestarin ja eduskunnan varapuhemiehen Väinö Hakkilan kyyditys Tampereelta Lapuan kautta Kuortaneelle 17. – 18. heinäkuuta 1930. Muilutuksen aikana Hakkilaa pahoinpideltiin ja häntä istutettiin muurahaispesässä. Hakkila pääsi kuitenkin pakenemaan sieppajiltaan.Heikki Kokko: Lapuan laki myös Tampereella, Koskesta voimaa -sivusto Vuonna 1920 Eino Haarla perusti isänsä ja veljensä kanssa Tampereelle Haarlan Paperitehdas Oy:n ja toimi sitten tämän tehtaan johtajana. Hän kuului myös Haarlan Paperitehdas Oy:n ja eräiden muiden Haarla- yhtymän tehtaiden johtokuntiin. Haarla oli mukana käynnistämässä Lievestuoreen selluloosatehdasta. Hän kuoli huhtikuussa 1938 sydänkohtaukseen ollessaan kalastusmatkalla Vaajakoskella. Haarla-yhtymän johtoon tuli Rafael Haarlan kuoleman jälkeen Eino Haarlan nuorempi veli diplomi-insinööri Lauri Haarla (1897–1966). == Perhe == Eino Haarla oli naimisissa vuoteen 1936 saakka Elma Kaarin Laurilan (1901–1936) kanssa ja sen jälkeen Ester Pirilän (s. 1900) kanssa. Haarlan poika hänen ensimmäisestä avioliitostaan oli toimitusjohtaja ja kokoomuksen kansanedustaja Pekka Haarla.Porvarillisen työn arkisto: Haarla, Pekka Rafael == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Liisa Lounila

Liisa Lounila (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän asuu Helsingissä mutta on oleskellut ja työskennellyt useita jaksoja New Yorkissa. == Teosten tyyli == Lounila tekee sekä liikkuvan kuvan teoksia että maalauksia ja esineteoksia. Hän on hyödyntänyt valokuva- ja videoteoksissaan erilaisia tekniikoita, jotka tuovat katsojan mukaan teoksen maailmaan: puna- viherlaseilla katsottavia anaglyfisiä kolmiulotteisia kuvia, View-Master- stereokuvia sekä liikkuvan kuvan “temps mort” -efektiä, jossa kamera tuntuu kiertävän pysäytettyä kohdetta. Perinteisten maalausten lisäksi Lounila tunnetaan muun muassa glitter-maalauksistaan. 2010-luvulla hän on esitellyt näyttelyissä hopeoituja ja palladiumilla päällystettyjä arkisia esineitä – esimerkiksi elintarvikkeiden kertakäyttöpakkauksia, kenkiä ja asusteita sekä seiniin liisteröityjä julistepinoja. Lounilan taiteen estetiikkaa on kuvattu nostalgiseksi ja surumieliseksi. Hän on kiinnostunut "elämää suuremmista" tunteista, kapinallisuudesta, tyhjyydestä ja tiedostamattomista kokemuksista. == Näyttelyitä ja julkisia esiintymisiä == Liisa Lounila on esiintynyt yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Paulon säätiö kutsui hänet pitämään näyttelyn Kuvataideakatemian galleriassa 2002. Näyttelyn kuratoi Leevi Haapala. Lounila edusti Suomea Venetsian biennaalissa vuonna 2003 Pohjoismaisessa paviljongissa. Näyttelyn nimi oli Devil-may-care. Vuonna 2014 Lounila oli Carnegie Art Award -palkintoehdokkaana. Lounila teki Helsingin kaupungin tilauksesta muotokuvan entisestä apulaiskaupunginjohtajasta Hannu Penttilästä 2015. Teos on muodoltaan video, ja se sijoitettiin Helsingin kaupungintalolle. == Opinnot == Liisa Lounila on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2005. Hän opiskellut myös elokuvateoriaa Helsingin yliopistossa sekä taidetta Lontoon Slade School of Fine Artissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liisa Lounilan kotisivut * Liisa Lounila AV-arkin sivuilla * Liisa Lounilan teoksia Kansallisgallerian kokoelmissa Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amanda Kessel

Amanda Kessel (s. 28. elokuuta 1991 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. 165 senttimetriä pitkän ja 64 kilogrammaa painavan Kesselin pelipaikka on keskushyökkääjä. Hän kuuluu Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueeseen. Kessel edusti Minnesotan yliopiston joukkuetta vuodet 2010–2013 ja sittemmin muun muassa NWHL-seura Metropolitan Rivetersiä. == Maajoukkueura == Kessel on kuulunut Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueeseen vuodesta 2010 alkaen. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa MM-kilpailuista Yhdysvalloista ja seuraavana vuonna tuli maailmanmestaruus MM- kilpailuista Kanadasta. Toisen maailmanmestaruutensa hän voitti vuoden 2017 kotikisoissa ja kolmannen Suomessa 2019. Vuoden 2021 MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa. Kessel oli mukana myös vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa Yhdysvallat saavutti hopeaahttp://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ke/amanda-kessel-1.html . Kessel teki turnauksessa pelaamassaan viidessä ottelussa tehot 3+3=6. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 hän voitti kultaa ja Pekingin talviolympialaisissa 2022 hopeaa. == Muuta == Kesselin isoveljet Phil ja Blake Kessel ovat myös ammattilaisjääkiekkoilijoita. Olympiamitalisti Phil pelaa NHL:ää Vegas Golden Knightsin riveissä. Sisarusten serkku, MM-mitalisti David Moss on pelannut yli 500 NHL-ottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Amanda Kesselin olympiatiedot Sports-Reference -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Lecklin

Johanna Lecklin (s. 1972) on suomalainen nykytaiteilija. Hänen teoksensa ovat videoita, valokuvia sekä liikkuvaa kuvaa hyödyntäviä installaatioita. Johanna Lecklin on väitellyt Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta kuvataiteen tohtoriksi vuonna 2018. Tutkimus käsitteli osallistavaa taidetta ja sen etiikkaa, keskiössä Lecklinin oma yhteisöllinen mediataideteos Story Café (2004–2011). Story Café kuuluu Kansallisgallerian kokoelmaan. Aiemmin Lecklin on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2003 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Lecklinin ensimmäinen yksityisnäyttely oli 1999 Helsingissä. Lecklinin teoksia on esitelty useissa kansainvälisissä näyttelyissä sekä elokuva- ja videofestivaaleilla. == Teoksia == * Ei ainoastaan intohimosta, 2019, kokeellinen elokuva, kesto 13 min 51 sek. Käsikirjoittaja, ohjaaja, leikkaaja & tuottaja Johanna Lecklin, kuvaaja Kerttu Hakkarainen, äänisuunnittelu Jyri Pirinen. Levittäjä: AV-arkki. * Häkki, 2015, lyhytelokuva / videoteos, kesto. Rooleissa Dorota Osinska, Anni Niskakoski, Janina Mattsoff, Maija Nurmio. Käsikirjoittaja, ohjaaja, leikkaaja & tuottaja Johanna Lecklin, kuvaaja Mikael Gustafsson, äänittäjä Kimmo Vänttinen, äänisuunnittelu Jyri Pirinen. Levittäjä: AV-arkki. * Story Café, 2010, monikanavainen videoinstallaatio. Taiteilija & tuottaja Johanna Lecklin. Levittäjä: AV-arkki. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Castelraimondo

Castelraimondo on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunta sijaitsee Potenzajoen varrella. == Historiaa == Kaupunki linnoitettiin 1300-luvulla. Nykyään linnoituksesta ja keskiaikaisesta rakennuskannasta on jäljellä linnan vartiotorni Il Cassero sekä vähän linnan muuria. Vanha rakennuskanta on tuhoutunut sodissa ja maanjäristyksissä. Kaupunkia on myös uudistettu paljon rakentamalla uutta vanhojen talojen tilalle.Gazzetta Tirreno-Adriatico speciali ==Tunnettuja kuntalaisia== * Nazareno Strampelli, joka oli tiedemies ja senaattori Italian senaatissa * Huilisti Giuseppe Gariboldi * Säveltäjä Ugo Bottacchiari ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Maceratan maakunnan kunnat
Yamaguchi Falcão

Yamaguchi Falcão Florentino (s. 24. joulukuuta 1987 São Mateus, Espírito Santo) on brasilialainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 181 senttimetriä pitkä ja 77 kilogrammaa painava vasenkätinen Falcão edustaa Golden Boy Promotions -tallia ja kilpailee raskaassa keskisarjassahttp://www.sports- reference.com/olympics/athletes/fl/yamaguchi-florentino-1.html . == Ura == Falcão voitti amatöörinyrkkeilijänä pronssia raskaasta keskisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia Pan- Amerikan kisoista Guadalajarasta. Lokakuussa 2013 Falcão teki ammattilaissopimuksen Golden Boy Promotionsin kanssa ja otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa tammikuussa 2014 Argentiinan Martin Fidel Ríosia vastaanhttp://boxrec.com/list_bouts.php?human_id=675276&cat;=boxer . Falcão diskattiin tuossa ottelussa. Hänellä on tuon ottelun jälkeen ollut neljä ammattilaisottelua, jotka kaikki hän on voittanut. Voitoista kaksi on tullut tyrmäyksellä. == Muuta == Falcãon pikkuveli Esquiva Falcão on myös olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilijä. Hän kilpailee ylemmässä välisarjassa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset nyrkkeilijät Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yusuf Bari-Bari

Yusuf Mohamed Ismail "Bari-Bari" (; 15. heinäkuuta 1958 Bologna, Italia – 27. maaliskuuta 2015 Mogadishu, Somalia) oli somalialainen diplomaatti. Hän toimi maansa suurlähettiläänä Sveitsiin ja pysyvänä YK-edustajana Genevessä. Bari- Bari kuoli, kun Al-Shabaab toteutti Mogadishun Maka-Mukarramah-hotellissa itsemurhapommituksen ja aloitti tulitaistelun. Väkivaltaisuuksissa kuoli ainakin 21 ihmistä.U.S. News: Somalia police: Attack on hotel by al-Shabab extremists ended by troops; at least 21 dead Bari-Bari toimi YK:n ihmisoikeusneuvostossa vuodesta 2008. Hän eteni sieltä YK:n päämajaan New Yorkiin ja sai kansainvälistä tunnustusta työstään ihmisoikeuksien hyväksi.Allidamaale.com: Somalia makes landmark historic victory at the UN General Assembly == Lähteet == Luokka:Somalialaiset henkilöt Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Somalialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Luodon kirkko

Luodon kirkko () on Luodossa sijaitseva Jacob Rijfin suunnittelema uusklassismia edustava, vuosina 1785–1787 rakennettu puinen, sisäviisteinen ristikirkko. Tuomas Rijfin 1783 laatimien piirustusten tultua hylätyiksi yli- indentendinvirastossa seurakunta ei alkanut toteuttaa sieltä saamaansa kivikirkon suunnitelmaa, vaan ryhtyi rakentamaan Jacob Rijfin suunnitelman pohjalta puukirkkoa ilman lupaa. Kirkko valmistui 1789. Kirkon attikan yläpuolella on kahdeksankulmainen kuputorni ja sen päällä lyhty, kirkon kellot ovat vuosilta 1789 ja 1805. Sisäseinillä on pilasterit ja kaari-ikkunat, sakaroissa on ulkona aumakatot, kun taas sisäkatossa on tynnyriholvi ja ristikeskuksessa pendentiivin ja kalotin muodostama kupoli. Kirkon esikuvana on tyylillisesti ollut viisi vuotta aiemmin valmistunut Tukholman Aadolf Fredrikin kirkko, johon Jacob Rijf oli tutustunut. Kirkko on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan, istumapaikkoja siellä on 700 hengelle. Urut ovat 24-äänikertaiset, Hans Heinrichin valmistamat ja vuodelta 1967, niiden julkisivun on suunnitellut arkkitehti Krister Korpela. Kolmiosaisen alttaritaulun Ristiinnaulitseminen, Pyhä ehtoollinen ja Taivaan enkelit maalasi 1849 Johan Gustav Hedman. Kirkon läntiseen ristivarteen rakennettiin urkulehteri 1909. Kirkko kunnostettiin Krister Korpelan suunnitelman perusteella 1964, mukaan lukien lämmitys, valaistus ja sisämaalaus. == Kuvia == Tiedosto:Luoto Church 20190606.jpg Tiedosto:Larsmo alttaritaulu.jpg|Luodon kirkon alttaritaulu, J. G. Hedman 1849 Tiedosto:Heinrich organ, Larsmo 1967.jpg|Urut ja urkuparvi Tiedosto:Luoto 1918 muistomerkki 1.jpg|Luodon kirkon Vapaussodan muistomerkki kesällä 2010 Tiedosto:Luoto sankarimuistomerkki.JPG|Luodon kirkon sankarimuistomerkki kesällä 2010 Tiedosto:Stamp of Finland - 1990 - Colnect 47306 - Postman at Larsmo 1890 and modern address sign.jpeg|Luodon kirkko vuoden 1990 postimerkissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kirkko Luokka:Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Johanna Nordling

Johanna Nordling (s. 1979 Tampere) on suomalainen urheilutoimittaja, kirjailija ja entinen jalkapalloilija. Nordling valittiin vuonna 2015 vuoden urheilutoimittajaksi. Viitattu 28.3.2015. == Elämä == === Urheilutoimittajana ja kirjailijana === Nordling on opiskellut ja elänyt pitkään Saksassa, jossa hän työskentelee suomen kielen opettajana Krefeldin kansalaisopistossa. Vuonna 2006 Nordling voitti arvostetun J. H. Erkon kirjoituskilpailun. Hän työskentelee myös Viaplayn, Ilta-Sanomien ja Urheilulehden toimittajana ja kirjeenvaihtajana. Nordling kirjoittaa lehteen pitkiä juttuja pääosin Saksan jalkapallosta. Paljon kiitosta hänen jutuistaan sai muun muassa juttu Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen pelaajista, jotka joutuivat pieninä sodan keskelle. Suureksi osaksi noiden artikkeleidensa perusteella Nordling valittiin maaliskuussa 2015 vuoden urheilutoimittajaksi. === Jalkapalloilijana === Nordling on Toijalan Pallo-49:n kasvatti. Hän edusti vuodet 1996–1999 Naisten SM-sarjassa pelannutta Tampereen Ilvestä. Vuonna 1996 Nordling saavutti SM-sarjan pronssia. == Yksityiselämä == Nordling on naimisissa saksalaisen Christoph Ellesin kanssa. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hårteigen

Hårteigen on vuori Länsi-Norjassa sijaitsevalla Hardangerviddan ylänköalueella. Se on näkyvä ja helposti tunnistettava maamerkki, joka näkyy laajalle alueelle. Sen tunnistaa hatun muotoisesta profiiliista. Se on Hardangerviddan kansallispuiston ja Ullensvangin kunnan alueella. Vuori sijaitsee noin 30 kilometriä koilliseen Oddan kaupungista. Vuoren nimen alkuosa on muodostunut muinaisnorjan sanasta hárr, joka tarkoittaa harmaata. Jälkiosa on yhteydessä saksan sanaan zeigen, osoittaa. Vuori on siis osoittanut kulkusuunnan muinaisaikojen kulkijoille. == Lähteet == Luokka:Hordalandin läänin vuoret Luokka:Ullensvang
Nina Sublatti

Nina Sulaberidze (; s. 31. tammikuuta 1995 Moskova), taiteilijanimeltään Nina Sublatti (), on georgialainen laulaja ja kalligrafi, joka voitti vuonna 2015 Georgian euroviisukarsinnat ja pääsi edustamaan maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella "Warrior". Vuonna 2013 hän voitti georgialaisversion Pop Idol -televisio-ohjelmaformaatista. Nina Sublatin faneja kutsutaan nimellä "bgals". == Diskografia == ===Albumit=== Nimi Tiedot Listasijoitus AUT POL UKR ISL TUR RUS "Dare to Be Nina Sublatti" *Julkaisu: 12 June 2014 *Formaatit: CD, digitaalinen *Levymerkki: Bravo Records — — — — — — "—" tarkoittaa että levyä ei julkaistu alueella tai se ei noussut listalle ===EP:t=== Nimi Tiedot Listasijoitus AUT POL UKR ISL TUR RUS "Locked Box'" *Julkaistu: 27 July 2015 *Formaatti: Digitaalinen *Levymerkki: Bravo Records — — — — — — "—" tarkoittaa että levyä ei julkaistu alueella tai se ei noussut listalle ===Singlet=== Vuosi Nimi Listasijoitus Albumilta AUT POL UKR ISL TUR RUS 2014 "Down" (feat. Nini Tsnobiladze) — — — — — — rowspan="2" 2015 "Sleep" — — — — — — "I've Got An Idea" — 95 112 — 14 95 Locked Box "Warrior" 73 69 40 44 2 29 TBA "Locked Box" — — — — — 146 Locked Box "You Call Me Devil" — — 91 — 30 72 "Heart Won't Suck It" — — — — — 179 rowspan="3" "Dark Desire" — — — 2016 Vision of Mind — — — — — — 2017 Spiritual (feat. The Mins) — — — — — — == Lähteet == Luokka:Georgialaiset laulajat Luokka:Georgian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat Luokka:Georgialaiset kalligrafit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esanatoglia

Esanatoglia on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta. Kunnan tunnetuin asukas on keskiaikainen taidemaalari Diotallevi di Angeluccio.Gazzetta Tirreno-Adriatico speciali ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Maceratan maakunnan kunnat
Christian Günter

Christian Günter (s. 28. helmikuuta 1993 Villingen-Schwenningen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Vasenjalkainen Günter on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pelannut kolme ottelua Saksan A-maajoukkueessa.http://www.transfermarkt.co.uk/christian- gunter/profil/spieler/93707 == Seurajoukkueura == Günter on SC Freiburgin kasvatti. Hän on edustanut seuraa vuodesta 2006 lähtien. Vuosina 2012–2013 Günter pelasi seuran kakkosjoukkueessa 13 ottelua tekemättä maaliakaan. Debyytti seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa tapahtui joulukuussa 2012 SpVgg Greuther Fürthiä vastaanhttp://www.transfermarkt.co.uk/christian- gunter/leistungsdatenverein/spieler/93707. Kaudella 2013–2014 Günter debytoi Eurooppa-liigassa ja pelasi Bundesliigassa 29 ottelua vakiinnuttaen paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Günterin uran ensimmäinen bundesliigamaali syntyi vasta kaudella 2014–2015, FC Schalke 04:n verkkoon marraskuussa 2014. == Maajoukkueura == Günter on pelannut Saksan alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Saksan A-maajoukkueessa toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.http://www.national- football-teams.com/player/55302/Christian_Gunter.html Seuraavan kerran hän pelasi maajoukkueessa vasta kesäkuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Christian Günter Soccerway-sivustolla Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roman Tšernyh

Roman Sergejevitš Tšernyh (, s. 15. syyskuuta 1984 Sosnovoborsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka edustaa Jenisei Krasnojarskia. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 5 Venäjän mestaruutta 2014, 2015 ja 2016 Jenisein riveissä sekä 2020 ja 2022 Moskovan Dynamon riveissä, * 1 Venäjän mestaruushopea 2018 Jenisein riveissä, * 4 Venäjän mestaruuspronssia 2010, 2012, 2013 ja 2017Jenisein riveissä, * Jääpallon maailmancup voitto: 2011 Jenisein riveissä, Maajoukkueessa * 6 maailmanmestaruutta vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2018 ja 2019, * 2 MM-hopeaa 2010 ja 2017 ==Lähteet== * Tšernyh Bandysidan-tietokannassa * Tšernyh rusbandy.ru-tietokannassa * Tšernyh Jenisein sivuilla * Tšernyh: Tilastot vuoteen 2007 * Haastattelu 7.4.2014: ”Fanimme ovat maailman parhaita” (käännetty suomeksi) === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pituriaspida

Pituriaspida on hävinnyt luokka, joka kuului leuattomiin kaloihin. Sitä esiintyi devonikaudella noin 390 miljoonaa vuotta sitten. Luokka sisältää vain kaksi tunnettua lajia, jotka ovat Pituriaspis doylei ja Neeyambaspis enigmatica. Kaloilla oli pään edessä kuori, jossa oli suun kohdalla aukko ja tältä osin Pituriaspida muistuttaa kilpikaloja ja Galeaspidaa. Niillä oli myös pitkä nokka ja kaksi evää. Ne elivät meressä joensuistojen alueella ja niitä esiintyi Australian Queenslandissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pituriaspida Luokka:Esihistorialliset kalat Luokka:Leuattomat selkärankaiset
The Replacements (yhtye)

The Replacements on Minneapolisissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, joka julkaisi 1981–1990 välillä seitsemän albumia. Yhtye hajosi ensimmäisen kerran vuonna 1991, mutta palasi yhteen vuonna 2013. Yhtye hajosi uudestaan vuonna 2015, ja ei ole sen jälkeen palannut yhteen. The Replacements perustettiin Minneapolisissa alun perin nimellä The Impediments. Punk-yhtye Sex Pistolsia ihailleen Paul Westerbergin johtama yhtye tunnettiin alkuaikoinaan arvaamattomista, alkoholinhuuruisista konserttiesiintymisistään. Yhtye teki levytyssopimuksen Minneapolis' Twin/Tone Records -yhtiön kanssa 1980. Sen ensimmäiset levyt olivat tyyliltään speedpunkia, mutta 1980-luvun kuluessa sen tyyli monipuolistui. Yhtyeen maineikkain albumi on Let It Be (1984). Yhtyeen viimeinen albumi All Shook Down (1990) oli käytännössä Westerbergin sooloalbumi, jossa muut jäsenet soittivat vain ajoittain. The Replacements hajosi 1991, minkä jälkeen Westerberg ja muut jäsenet jatkoivat soolourillaan ja muissa yhtyessä. Vuonna 2006 Westerberg, kitaristi Bob Stinson ja rumpali Chris Mars levyttivät Replacementsin nimellä yhdessä kaksi kappaletta, mutta eivät silloin suunnitelleet jatkavansa yhdessä. Yhtye teki paluun konserttilavoille Torontossa elokuussa 2013 ja jatkoi konsertoimista aina vuoteen 2015 asti. ==Jäsenet 1980-luvulla== * Paul Westerberg * Chris Mars, rummut * Bob Stinson, kitara (–1987) * Slim Dunlap, kitara (1987–) * Tommy Stinson, basso ==Albumit== * Sorry Ma, Forgot to Take Out the Trash (1981) * Stink (1982, EP) * Hootenanny (1983) * Let It Be (1984) * Tim (1985) * Pleased to Meet Me (1987) * Don't Tell a Soul (1989) * All Shook Down (1990) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Maria Radner

Maria Friderike Radner (7. toukokuuta 1981 Düsseldorf, Saksa – 24. maaliskuuta 2015 Le Vernet, Ranska) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto.Erzbischöfliches St.-Ursula-Gymnasium Düsseldorf: Schuljahr 2011/12. Schulnachrichten Nr. 59, February 2012 , 24 March 2015. Hän kuoli Germanwingsin lennon 9525 turmassa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Wordbase

Wordbase on Aller Innovation A/S:n julkaisema 19. joulukuuta 2013 ilmestynyt pulmapeli . Se on saatavilla iOS:ille ja Androidille. Peli vaihtoi omistajaa alkuvuodesta 2016. == Peli == Wordbase on onlinepeli, jota pelataan yhdessä toisen pelaajan kanssa. Pelin tehtävänä on päästä vastustajan tukikohtaan, joka sijaitsee kentän toisessa päädyssä . Kenttä on 10×13 ruudun kokoinen ja jokaisessa ruudussa on yksi kirjain. Pelissä edetään muodostamalla sanoja kentän kirjaimista ns. "matona". Voit myös halutessasi katkaista vastustajan "madon". Pelin voittaa se pelaaja, joka pääsee vastustajan tukikohtaan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 videopelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Android-pelit Luokka:Pulmapelit
Sergei Šaburov

Sergei Leonidovitš Šaburov (, s. 27. heinäkuuta 1978, Vladimir Neuvostoliitto) on venäläinen keskikenttää pelaava jääpalloilija, joka edustaa Moskovan Dynamoa. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 1 Venäjän mestaruus 2011 Dynamo Kazanin riveissä, * 1 Venäjän mestaruushopeaa 2015 Moskovan Dynamon riveissä, * 1 Venäjän mestaruushopeaa 2006 Rodinan riveissä. Maajoukkueessa * maailmanmestari 2011, 2013 ja 2014, * MM-hopeaa 2005 ja 2009. ==Lähteet== * Šaburov Bandysidan-tietokannassa * Šaburov rusbandy.ru-tietokannassa === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luopioisten kirkko

Luopioisten kirkko on Pälkäneen Luopioisissa sijaitseva Matti Åkergrenin vuosina 1812–1813 rakentama puinen, sisäviisteinen ja erivartinen ristikirkko. Åkergren oli tehnyt jo 1807 itse ensimmäisen suunnitelman kirkkoa varten, joskin rakennetun kirkon piirustukset laati Intendentinkonttorissa Anton Wilhelm Arppe. == Kirkkorakennus == === Arkkitehtuuri === Kirkon kahdeksankulmaisesta attikasta nousee pieni kupulyhty, kuorista ulkonee sakasti. Ristivarsissa on ulkokatteena aumakatot, sisällä taas tynnyriholvit ja ristikeskuksessa kupu. Tyylillisesti kirkossa yhdistyy uusklassinen arkkitehtuuri suomalaiseen kirkonrakentajien perinteeseen. Kirkon pinta-ala on 650 neliömetriä, ja istumapaikkoja siellä on 1 100 hengelle. === Sisätilat ja esineistö === Kaksiosaisen alttaritaulun Ristiltä otto ja Pyhä ehtoollinen maalasi 1844 Wilhelm Bosin ja alttaritaulun ympärillä olevat siniset verhot Luopioisten pitäjänmaalari, koristemaalari Jeremias Wikman. Alttarilla olevan puisen krusifiksin on tehnyt Uuno Nurmi. B. A. Thulen valmistamat kirkon urut ovat vuodelta 1890, Kangasalan urkutehdas uudisti ne 15-äänikertaisiksi 1956. Urut entisöitiin 2004, ja ne ovat mukana Sibelius-akatemian historiallisten urkujen listalla. Kirkossa olevat muut maalaukset on tehnyt taiteilija Antti Salmenlinna 1939. Sisäpuolelta kirkko peruskorjattiin vuosina 1999–2000, katto ja ulkomaalaus uusittiin vuosina 2008–2009. == Kellotapuli == Erillinen puinen kellotapuli rakennettiin 1817, sen kellot ovat vuosilta 1806 ja 1807. == Hautausmaa == Kirkon yhteydessä sijaitsevat Luopioisten hautausmaa ja sankarihautausmaa. Sankarihautausmaan sankaripatsaan on suunnitellut Kirsti Liimatainen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Luopioisten kirkko Kirkko Luokka:Pälkäneen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pirkanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Luokka:Suomen 1810-luvulla rakennetut kirkot
Toğrul Əsgərov

Toğrul Əsgərov (s. 17. syyskuuta 1992 Gəncə) on azerbaidžanilainen vapaapainija ja olympiavoittaja. 172 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava Əsgərov edustaa Neftçi Bakua. Hän on kilpaillut aiemmin pääosin 60-kiloisten sarjassa, nyttemmin 65-kiloisissa. == Ura == Əsgərov voitti olympiakultaa 60 kilon sarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Venäjän Besik Kuduhovin. Hän sai olympiahopeaa 65 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Soslan Ramonoville. MM-kilpailuista hänellä on yksi hopea 55 kilon sarjasta vuodelta 2010 Moskovasta. EM-kilpailuista Əsgərov on saavuttanut kultaa vuoden 2012 EM-kilpailuista Belgradista. Hän voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 65 kg:n sarjassa. Junioreiden MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 60 kg:n painoluokassa 2011 ja hopeaa 55-kiloisissa 2010. Hän voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 46 kg:n sarjassa 2008 ja 54-kiloisissa 2009 sekä junioreiden Euroopan-mestaruuden 55 kg:n sarjassa 2010. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanilaiset vapaapainijat Luokka:Azerbaidžanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maaningan kirkko

Maaningan kirkko on Kuopion Maaningalla sijaitseva Jaakko ja Heikki Kuorikosken vuosina 1826–1845 rakentama puinen tasavartinen ristikirkko, jonka piirustukset laati 1823 valtionarkkitehti Carlo Bassi Intendentinkonttorissa. Kirkossa on seinänkorkuiset kulmaulokkeet, neliömäisestä attikasta kohoaa kulmista viistetty kuputorni. Sakaravarsissa on päätykolmiot, suorakulmaisten ikkunoiden päällä on toinen rivi puolipyöreitä ikkunoita. Sisäkatot ovat laakeat, ristikeskustassa on neljän pilarin kannattama kupu. Kirkon pinta-ala on 985 neliömetriä ja istumapaikkoja siellä on 1 200 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1878, 1895, 1902 ja 1937. Alttaritaulun Ristiinnaulittu maalasi Ferdinand von Wright, se on jäljennös Berndt Godenhjelmin Kuopion tuomiokirkkoon 1843 maalaamasta alttaritaulusta. Kirkon 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1972. Kirkon yhteydessä on erillinen kolminivelinen kellotapuli. Kirkon kuorissa on Mikael Toppeliuksen maalaukseksi arveltu teos Kristuksen kaste. Virsitaulun kääntöpuolella on maalaus, jonka aiheena on Kuningas Daavid. Virsitaulun lahjoitti Jacob Rijf 1806, joten mahdollisesti hän on sen valmistanut ja taustamaalauksenkin tehnyt. Kirkkomaan yhteismuistomerkkejä ovat sankarihautausmaan muistomerkki, veteraanien muistokivi ja muualle haudattujen muistomerkki. Kuva:Maaninka sankarimuistomerkki.JPG|Maaningan sankarihautojen muistomerkki. Kuva:Veteraanikivi - Maaningan kirkon pohjoispuolella kirkkomaalla, Maaningantie 33 - Maaninka - Kuopio.JPG|Veteraanikivi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuopion kirkot Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Maaninka (kaupunginosa) Luokka:Suomen 1840-luvulla rakennetut kirkot
Johanna Grüssner

Johanna Grüssner (s. 14. marraskuuta 1972) on ahvenanmaalainen jazzlaulaja ja -muusikko. Hän on levyttänyt vuodesta 1995 saakka toistakymmentä albumia, monet niistä yhdessä jazzpianisti Mika Pohjolan kanssa. Johanna Grüssner opiskeli Berklee College of Musicissa Yhdysvaltojen Bostonissa ja suoritti sitten master-tutkinnon jazzlaulussa Manhattan School of Musicissa. Opintojen jälkeen hän työskenteli New Yorkin Bronxissa sijaitsevassa koulussa, jonka 10–12-vuotiaista oppilaista hän kokosi ja harjoitti gospel-kuoron. Lapsikuoro matkusti esiintymään Ahvenanmaalle vuosituhannen vaihteessa.Johanna Grüssner Band, Blue Music Group, viitattu 29.3.2015. Kahdeksan amerikanvuoden jälkeen Grüssner muutti Tukholmaan vuonna 2001. Siellä hän muodosti oman kvintettinsä, johon kuuluivat rumpali Antonio Sanchez, kitaristit Miles Okazaki ja Paul Pesonen sekä basisti Hans Glawischnig. He levyttivät kaksi albumia Naxos-levy- yhtiön ruotsalaiselle Prophone-levymerkille vuosina 2002 ja 2004. Johanna Grüssner ja hänen sisarensa Ella ja Isabella tunnetaan Ulvens Döttrar -nimisenä laulutriona, joka esittää keskiaikaista musiikkia. Vuonna 2004 trio julkaisi esikoisalbuminsa. ==Diskografia== *1995: Johanna Grüssner Band *1998: Live at Hubbard Hall *2000: Hur man räddar kärleken & annat *2003: Moomin Voices / Muminröster, Mika Pohjolan kanssa *2004: No More Blues (ProPhone) *2006 Lazy Afternoon (ProPhone) *2007: Nu blir sommar, Mika Pohjolan kanssa *2008: I sagans värld – Wonderland *2010: Come Rain or Come Shine (ProPhone) *2013: Svenska psalmer, Mika Pohjolan kanssa *2013: Nu ska vi sjunga, Mika Pohjolan kanssa *2014: Swedish Songs – The Essential Collection, Mika Pohjolan kanssa ===Ulvens Döttrar=== *2004: Värm ditt blod *2009: En klunk av det blå ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Grüssnerin verkkosivusto Luokka:Suomenruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset jazzlaulajat Luokka:Ahvenanmaalaiset henkilöt
Slutskyn lause

Slutskyn lause kuuluu tilastotieteessä seuraavasti: Jos jakaumille X_n,X,Y_n ja vakiolle a on voimassa X_n\to X jakauman mielessä ja Y_n\to a, niin Y_nX_n\to aX jakauman mielessä ja X_n+Y_n\to X+a jakauman mielessä. Casella, George & Berger, Roger L.: Statistical Inference. Duxbury Press, 2002, s. 239–240. ISBN 978-0534243128 ==Lähteet== Luokka:Tilastotiede
Alien (Alienin albumi)

Alien on ruotsalaisen hard rock -yhtye Alienin debyyttialbumi vuodelta 1988. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Jim Jidhed – laulu * Tony Borg – kitara * Ken Sandin – basso * Toby Tarrach – rummut * Jimmy Wandroph – kosketinsoittimet ==Aiheesta muualla== *Allmusic - Alien Luokka:Vuoden 1988 esikoisalbumit Luokka:Ruotsalaiset hard rock -albumit
Treat (yhtye)

Treat on ruotsalainen hard rock -yhtye. ==Historia== Treatin juuret juontavat vuoteen 1981, jolloin yhtye toimi vielä nimellä The Boys. Laulaja Robert Ernlund ja kitaristit Anders Wikström ja Leif Liljegren muodostivat hard rock -yhtyeen, jonka vaikutteet olivat peräisin Whitesnaken ja Van Halenin musiikista. Vuonna 1983 rumpali Mats Dahlberg tuli täydentämään kokoonpanoa ja vuotta myöhemmin basisti Tomas Lind liittyi myös mukaan. Yhtyeen ensimmäinen demo sai Mercury Recordsin huomion ja tarjosi Treatille levytyssopimusta. Debyyttialbumi Scratch and Bite oli vuoden 1985 odotetuimmista hard rock -julkaisuista Ruotsissa ja Treat sai ansaitsemaansa huomiota. Albumin ensimmäinen single Too Wild sai paljon radiosoittoa ja mm. Europe -yhtyeen laulaja Joey Tempest tiesi singlen olevan hitti. Singlen julkaisun aikoihin Lind jätti yhtyeen ja hänet korvasi Kenneth Siewertson. Treat teki suuren kiertueen Ruotsissa, markkinoimalla debyyttialbumiaan. Elokuussa 1985 Dalhberg lähti yhtyeestä ja pian hänen tilalleen otettiin Leif Sundin. Toinen studioalbumi The Pleasure Principle julkaistiin seuraavana vuonna 1986. Albumi oli kriitikoiden mielestä genren vahvimpia, mutta ei myynyt lähellekään niin hyvin kuin odotettiin. Albumi hävisi Europe -yhtyeen The Final Countdown -albumin menestykselle. Treatilla oli nälkä julkaista lisää musiikkia, joten kolmas studioalbumi julkaistiin jo seuraavana vuonna. Albumi kantoi nimeä Dreamhunter. Dreamhunterin nauhoitusten aikana Sundin päätti lähteä yhtyeestä, joten hänet korvasi Jamie Borger. Vuosi 1988 yhtyeellä meni kiertämällä Yhdysvaltoja. Kiertueen jälkeen Liljegren korvattiin ihmeellisesti uudella kosketinsoittajalla, Patrick Appelgrenillä. Siewertson korvattiin Joakim Larssonilla vuonna 1989. Uudella kokoonpanolla Treat julkaisi Organized Crime -albumin. Albumin huonon menestyksen takia Wikström lähti yhtyeestä vuonna 1993 ja Treat hajosi myös samana vuonna. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Scratch and Bite (1985) *The Pleasure Principle (1986) *Dreamhunter (1987) *Organized Crime (1988) *Treat (1992) *Coup de Grace (2010) *Ghost of Graceland (2016) *Tunguska (2018) *The Endgame (2022) ==Aiheesta muualla== *Treatin virallinen Facebook -sivu Luokka:Ruotsalaiset hard rock -yhtyeet
Philo Paz Armand

Philo Paz Patrick Armand (s. 12. maaliskuuta 1996 Jakarta) on indonesialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2013 Armand kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen 45 pistettä. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2014 Armand ajoi täyden kauden Alps -sarjassa saavuttaen 23 pistettä sijoittuen sarjan 18:ksi. Samana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa neljä kilpailua vierailevana kuljettajana. Vuonna 2015 Armand ajoi yhdeksän kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen yhden pisteen. Vuonna 2016 Armand ajoi GP2-sarjassa Trident-tallissa saavuttamatta kauden aikana yhtään pistettä. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 Pisteet Sijoitus 2016 Trident ESP FEA Kesk. ESP FEA Kesk. MON FEA 16 MON FEA Kesk. EUR FEA Kesk. EUR FEA Kesk. AUT FEA 15 AUT SPR 14 GBR FEA 20 GBR SPR 20 HUN FEA 19 HUN FEA 15 GER SPR 16 GER SPR Kesk. BEL FEA 20 BEL SPR 19 ITA FEA 19 ITA SPR 17 MAL FEA 19 MAL FEA Kesk. ABU FEA 16 ABU SPR 18 0 24. Luokka:Indonesialaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Runonlaulajan kädet

Runonlaulajan kädet on kalevalainen merkki. Merkki tulee runonlaulajien perinteisestä oletetusta lauluasennosta, jossa he pitävät toisen käsistä kiinni. Akseli Gallen-Kallela käytti merkkiä kuvituksissaan, ja se esiintyy hänen suunnittelemassaan Kalevalaseuran tunnuksessa. Suomen Maaseudun Puolue ja Suomi – Isänmaa -puolue käyttivät tunnuksissaan runonlaulajien käsiä. Runonlaulajan kädet ovat myös Sinimustan liikkeen tunnuksessa, kuten myös Finlandia Foundationin tunnuksessa. Runonlaulajan kädet esiintyvät myös luutnantti Kullervo Kunnaksen suunnittelemassa Tolvajärven muistoristissä (Tolv mr), jota nimitetään myös Tolvajärven ristiksi. Tätä talvisodan ristin keskustaa koristavat valkoemaljiset, Kalevala-aiheisesti tyylitellyt ja toisiinsa liittyvät kädet. == Galleria == Tiedosto:Inha_runonlaulajat.jpg|Runonlaulajat lauluasennossa "käsi kädessä, sormet sormien lomassa". Tilanne on lavastettu: tosiasiassa kyseinen lauluasento oli tuntematon kuvan runonlaulajaveljeksille Poavila ja Triihvo Jamaselle. Tiedosto:Kalevalaseuran tunnus.png|Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema Kalevalaseuran tunnus vuodelta 1919. Tiedosto:5 markkaa 1955 voor 300.JPG|Runonlaulajan kädet viiden markan kolikossa vuodelta 1955. Tiedosto:Suomen Maaseudun Puolueen logo.svg|Runonlaulajan kädet Suomen maaseudun puolueen tunnuksessa. Tiedosto:Suomi - Isänmaan logo.jpg|Runonlaulajan kädet Suomi – Isänmaa -puolueen tunnuksessa. SML_logo.svg|Runonlaulajan kädet Sinimustan liikkeen tunnuksessa. == Lähteet == Luokka:Ornamentit Luokka:Kalevala
To Pimp a Butterfly

To Pimp a Butterfly on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Kendrick Lamarin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 16. maaliskuuta 2015. Elementtejä funkista, jazzista ja spoken wordista yhdistelevä albumi sai kriitikoilta huomattavan positiivisia arvioita. Kriitikot arvostivat "To Pimp a Butterflyn" erittäin korkealle: muun muassa Spin antoi albumille arvosanan 10/10,http://www.spin.com/reviews/kendrick-lamar-to-pimp-a-butterfly/ Rolling Stone 4,5/5http://www.rollingstone.com/music/albumreviews/kendrick-lamar-to- pimp-a-butterfly-20150319 ja Pitchfork 9,3/10http://pitchfork.com/reviews/albums/20390-to-pimp-a-butterfly/. Suomalaisista musiikkimedioista Rumban kriitikko kuvaili albumia "yhdeksi 2010-luvun merkkipaalualbumeista" ja antoi arvosanan 9,4/10.http://www.rumba.fi/arviot/levyarvio-kendrick-lamarin-uutuus-suvereeni- hiphop-taikatemppu-ja-yksi-2010-luvun-merkkipaalualbumeista/ Metacritic- sivustolla albumi sijoittuu kaikkien aikojen listalla terävimpään kärkeen kriitikkoarvosteluissa keskiarvolla 97/100 ohittaen rap-albumien kärkipaikkaa keskiarvolla 95/100 pitäneen Stankonianhttp://www.metacritic.com/browse/albums/score/metascore/all?sort=desc ja käyttäjäarvosteluissa keskiarvolla 91/100http://www.metacritic.com/browse/albums/score/userscore/year?sort=desc. Albumilta on julkaistu kolme singleä: "i", "The Blacker the Berry" ja "King Kunta".http://www.rumba.fi/uutiset/kendrick-lamar-esittelee-tulevaa-levyaan- jalleen-uuden-tasokkaan-singlen-voimin-talla-kertaa-kuultavissa- vaikutteita-1970-luvun-funkista/ "i" julkaistiin jo syyskuussa 2014, ja se voitti parhaan rap-kappaleen sekä parhaan rap-esityksen Grammy-palkinnot vuoden 2015 gaalassa.http://www.grammy.com/nominees?genre=28 Vuoden 2016 Grammy-gaalassa "To Pimp a Butterfly" voittihttp://www.hs.fi/kulttuuri/a1455589207306 parhaan rap-albumin, "Alright" parhaan rap-kappaleen sekä parhaan rap-esityksen ja "These Walls" parhaan räppäystä ja laulua sisältävän kappaleen Grammyn. Yhteensä albumi ja sen kappaleet voittivat siis viisi Grammy- palkintoa.http://www.rollingstone.com/music/news/grammy-awards-2016-the- complete-winners-list-20160215 Suomen virallisella listalla To Pimp a Butterfly nousi parhaimmillaan 14:nneksi viikolla 14/2015. Top 50:ssä albumi pysyi kuusi viikkoa.Musiikkituottajat: Kendrick Lamar – To Pimp a Butterfly == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Rolling Stone: Rolling Stone * Pitchfork Media: 9.3/10Pitchfork review ==Lähteet== Luokka:Kendrick Lamarin albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Innocent Emeghara

Innocent Nkasiobi Emeghara (s. 27. toukokuuta 1989 Lagos) on nigerialais- sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2015 Major League Soccerissa pelaavaa San Jose Earthquakesia.Innocent Emeghara Transfermarkt-sivustolla == Seurajoukkueura == Emeghara edusti juniorina FC Tössiä, Winterthuria ja Zürichiä. Ensimmäiset miesten sarjaottelunsa hän pelasi Zürichin kakkosjoukkueessa Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2006–2007. Sieltä Emeghara siirtyi toisella sarjatasolla pelaavaan Winterthuriin kaudeksi 2009–2010.Innocent Emeghara National Football Teams -sivustolla Hän teki kauden aikana 17 maalia 28 sarjaottelussa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi pääsarjatasolle Superliigaan Grasshopperin joukkueeseen. Emeghara pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 17. heinäkuuta 2010 Neuchâtel Xamaxia vastaan. Hän teki Grasshopperille 14 maalia 40 sarjaottelussa, ja elokuussa 2011 seura myi hänet 2,5 miljoonalla eurolla Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaan Lorientiin.Innocent Emeghara Soccerway-sivustolla Kaudella 2011–2012 Emeghara pelasi Lorientissa 27 sarjaottelua ja teki viisi maalia, mutta kauden 2012–2013 syyspuoliskolla hän pääsi pelaamaan vain yhdessä edustusjoukkueen sarjaottelussa saaden peliaikaa lähinnä seuran kakkosjoukkueessa. Tammikuussa 2013 Emeghara lainattiinkin Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelaavaan Sienaan. Siellä hän teki kevätkauden aikana seitsemän maalia 17 sarjaottelussa, ja Siena hankki hänet pysyvästi heinäkuussa 2,8 miljoonan euron siirtosummalla. Kuitenkin jo elokuussa Emeghara lainattiin kaudeksi 2013–2014 samassa sarjassa pelaavaan Livornoon. Hän pelasi kauden aikana 30 Serie A -ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden päätyttyä Emegharan sopimusta Sienassa ei jatkettu, ja lokakuussa 2014 hän siirtyi vapaana pelaajana Azerbaidžanin valioliigassa pelaavaan Karabahiin. Emeghara ehti tehdä seuralle viisi maalia kahdeksassa sarjaottelussa, mutta jätti seuran jo tammikuussa 2015 ja liittyi Major League Soccerissa pelaavaan San Jose Earthquakesiin helmikuussa. == Maajoukkueura == Emeghara pelasi vuonna 2011 Sveitsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Näistä otteluissa viisi hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Sveitsi saavutti hopeaa. Emeghara teki turnauksessa maalin Islantia vastaan pelatussa alkulohkon ottelussa. Hän oli mukana myös kesäolympialaisissa 2012 pelaten turnauksessa kolme ottelua. Emeghara teki olympialaisissa maalin Etelä-Koreaa vastaan pelatussa ottelussa. Sveitsin A-maajoukkueessa hän oli tehnyt ensiesiintymisensä jo ennen edellä mainittuja turnauksia Englantia vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa 4. kesäkuuta 2011. Emeghara pelasi yhteensä neljä ottelua EM-kilpailujen 2012 karsinnoissa ja yhden ottelun MM-kilpailujen 2014 karsinnoissa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Good Kid, M.A.A.D City

Good Kid, M.A.A.D City (tyyliteltynä good kid, m.A.A.d city) on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Kendrick Lamarin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012. Albumi sai neljä Grammy-ehdokkuutta vuoden 2014 gaalassa, yhtenä näistä ehdokkuus vuoden albumiksi. Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa,http://www.riaa.com/goldandplatinumdata.php?artist=%22good+kid%2C+m.A.A.d.+city%22 ja se ylsi Billboard 200 -listalla parhaimmillaan toiseksihttp://www.billboard.com/artist/305702/kendrick-lamar/chart?f=305. Albumilta julkaistiin viisi singleä: "The Recipe", "Swimming Pools (Drank)", "Backseat Freestyle", "Poetic Justice" (feat. Drake) ja "Bitch, Don't Kill My Vibe". Näistä "Swimming Pools (Drank)" oli ehdolla vuoden rap-esitykseksi vuoden 2014 Grammy-gaalassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Robert Christgau: A–Robert Christgau == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Kendrick Lamarin albumit