EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dominik Kahun

Dominik Kahun (s. 2. heinäkuuta 1995) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NLA-joukkue SC Berniä. Marraskuussa 2020 Kahun teki Oilersin kanssa yksivuotisen ja 975 000 dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/oilers-sign-forward- dominik-kahun-one-year-deal/ Venäjän MM-kilpailuissa 2016 Kahun edusti ensimmäisessä MM-turnauksessaan Saksaa.http://www.iihfworlds2016.com/en/teams/#GER Kahun voitti olympiahopeaa 2018. == Lähteet == * http://www.eliteprospects.com/player.php?player=71940 * http://www.del.org/de/spieler/portraits/page/233----.html?p=portrait_7991885 === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
IV – One with the Storm

IV – One with the Storm on Ghost Brigaden neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Manne Ikonen – laulu * Tommi Kiviniemi – kitara * Wille Naukkarinen – kitara * Joni Saalamo – basso * Joni Vanhanen – kosketinsoittimet * Veli-Matti Suihkonen – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Inferno: Inferno: Levyarvio * Kaaoszine: 10/10 * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Ghost Brigaden albumit
Kaksipuoliset markkinat

Kaksipuolisissa markkinoissa (eng. two-sided markets) taloudellinen alusta palvelee kahta erillistä ryhmää (yleensä tuottajat ja kuluttajat), joiden väliseen vuorovaikutukseen liittyy ryhmien välisiä verkostovaikutuksia. Organisaatiota, joka luo arvoa ensisijaisesti mahdollistamalla tuottajaryhmän ja kuluttajaryhmän suoran vuorovaikutuksen kutsutaan kaksipuoliseksi alustaksi. Tyypillisiä uusia alustayrityksiä ovat esimerkiksi kyytipalvelu Uber ja majoituspalvelu Airbnb. Luokka:Mikrotaloustiede Luokka:Vähittäiskauppa
Erkki Viljanen

Erkki Martti Viljanen (5. helmikuuta 1925 Urjala – 18. syyskuuta 2007 Jyväskylä)Opetusneuvos Martti Hellströmin blogi (paljon tietoa Viljasesta) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen (opettajankoulutuksen) professori 1978 alkaen. Hän tutki opettajankoulutusta, opetuksen arviointia sekä kodin ja koulun välistä yhteistyötä.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 276 Viljanen osallistui talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan. Hän oli sotilasarvoltaan luutnantti. == Akatemia == Viljanen suoritti 1948 kansakoulunopettajan tutkinnon, 1953 aineenopettajan ja filosofian kandidaatin ja vuonna 1962 filosofian lisensiaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Hän väitteli 1970 Oulun yliopistossa. Viljanen toimi opettajankouluttajan tehtävissä Heinolan ja Hämeenlinnan seminaareissa sekä Oulun yliopistossa, jossa hän toimi kasvatustieteen apulaisprofessorina 1970-75 ja kasvatuspsykologian dosenttina vuodesta 1972. Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen professorina Viljanen toimi 1975-91 sekä dekaanina ja opettajankoulutuslaitoksen johtajana 1980-85. Hänen johdollaan toteutettiin tutkinnonuudistus, jossa mm. luokanopettajankoulutus muutettiin akateemiseksi maisterintutkinnoksi. Viljanen teki uraauurtavaa työtä laaja-alaisen ja tutkimuspohjaisen opettajankoulutuksen luomisessa. Hänellä on yli sata kasvatustieteellistä julkaisua. Hän osallistui koko elämänsä ajan koulutuspoliittiseen keskusteluun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Doctrine of Violence

Doctrine of Violence on lahtelaisen Mörbid Vomit -yhtyeen toinen studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Andre Lindgren – kitara * Ville Ryöti – laulu, kitara * Pyry Hanski – basso == Arvostelut == * Desibeli.net: Mörbid Vomit: Doctrine of Violence Viitattu 1.12.2022. * Imperiumi: 8+/10 * Inferno.fi: Inferno.fi * Kaaoszine.fi: Kaaoszine.fi * Soundi.fi: Soundi.fi == Aiheesta muualla == * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Mörbid Vomitin albumit
The Voice (Yhdysvallat) (1. tuotantokausi)

The Voicen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 26. huhtikuuta – 29. kesäkuuta 2011. Ohjelman tuomareina toimivat Adam Levine, Christina Aguilera, CeeLo Green, Blake Shelton ja Carson Daly (vain kaksi ensimmäistä jaksoa). Ohjelman koelaulut järjestettiin kesällä 2011. Kilpailun voittajaksi selviytyi 33-vuotias Javier Colon. Hän sai palkinnoksi levytyssopimuksen Universal Republic Recordsin kanssa. Colonin mentorina kilpailussa toimi Adam Levine. == Lähteet == Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet
The Voice (Yhdysvallat) (2. tuotantokausi)

The Voicen toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 5. helmikuuta – 8. toukokuuta 2012. Ohjelman tuomareina toimivat Adam Levine, Christina Aguilera, CeeLo Green, Blake Shelton ja Carson Daly (vain kaksi ensimmäistä jaksoa). Kilpailun voittajaksi selviytyi 33-vuotias Jermaine Paul. Hän sai palkinnoksi levytyssopimuksen Universal Republic Recordsin kanssa. Paulin mentorina kilpailussa toimi Blake Shelton. == Lähteet == Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet
The Voice (Yhdysvallat) (3. tuotantokausi)

The Voicen kolmas tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 10. syyskuuta – 18. joulukuuta 2012. Ohjelman tuomareina toimivat Adam Levine, Christina Aguilera, CeeLo Green, Blake Shelton ja Carson Daly. Kilpailun voittajaksi selviytyi 23-vuotias Cassadee Pope. Hän sai palkinnoksi levytyssopimuksen Universal Republic Recordsin kanssa. Popen mentorina kilpailussa toimi Blake Shelton. == Lähteet == Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet Luokka:Kilpailuohjelmat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
The Voice (Yhdysvallat) (4. tuotantokausi)

The Voicen neljäs tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 25. maaliskuuta – 18. kesäkuuta 2013. Ohjelman tuomareina toimivat Adam Levine, Shakira, Usher, Blake Shelton ja Carson Daly. Kilpailun voittajaksi selviytyi 17-vuotias Danielle Bradbery. Hän sai palkinnoksi levytyssopimuksen Universal Republic Recordsin kanssa. Bradberyn mentorina kilpailussa toimi Blake Shelton. == Lähteet == Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet
Mauri Wiljasalo

Mauri Artturi Wiljasalo (13. joulukuuta 1922 Karinainen – 23. heinäkuuta 1996 KuopioMauri Wiljasalon kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 28.7.1996, HS Aikakone. Viitattu 14.6.2018.) oli suomalainen lääkäri ja professori. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Wiljasalon vanhemmat olivat sotilasvirkamies Artturi Wiljasalo ja käsityönopettaja Aini Nykänen ja puoliso vuodesta 1949 lääketieteen lisensiaatti Annikki Suikki. Wiljasalo kirjoitti ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta 1945, valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1949, lisensiaatiksi 1952 ja väitteli 1965 Helsingin yliopistosta lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hän erikoistui radiologian erikoislääkäriksi 1965 ja sai isotooppilääketieteen erikoispätevyyden 1972. Wiljasalo oli Helsingin yleisen sairaalan kirurgisen klinikan anestesia- apulaislääkäri 1952 ja kunnanlääkäri eri kunnissa 1953–1954. Hänellä oli yksityisvastaanotto Helsingissä 1954–1957. Sen jälkeen hän työskenteli Malmin sairaalan kirurgisen osaston apulaislääkärinä 1957–1961, oli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan kiertävä röntgen-apulaislääkäri 1962–1964, erikoislääkäri 1965–1966 ja osaston ylilääkäri 1967–1976 sekä Kuopion korkeakoulun röntgendiagnostiikan professori 1976–1984.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 278 Helsingin yliopiston radiologian dosenttina Wiljasalo toimi 1967–1982.Virkamiehet. Helsingin yliopisto Hän oli Radioisotooppiyhdistyksen varapuheenjohtaja 1972–1973 ja Angiografiayhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1976. ==Julkaisuja== Wiljasalo julkaisi noin sata tieteellistä julkaisua imusuoniston, sydämen ja sepelvaltimoiden röntgentutkimuksen sekä keuhkojen röntgenologian alalta.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) * Lymfografia (M. Kormanon kanssa), 1975 * Lymphographie bei malignen Tumoren — Mit einem Beitrag über endolymphatische Radionuklidtherapie (M. Lüningin ja H. Weisslederin kanssa), 1976 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
The Underground Resistance

The Underground Resistance on norjalaisen black metal -yhtye Darkthronen 16. albumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta levymerkillä Peaceville Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 35. Albumi sijoittui Rolling Stonen laatiman vuoden 2013 parhaat metallialbumit -listan sijalle 20. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Gylve Fenriz "Kaptein Vom" Nagell – rummut, laulu, basso (kappale 4), soolokitara (kappale 2) * Nocturno Culto – laulu, kitara, basso === Tuotanto === * Nocturno Culto – äänittäjä, miksaaja * Jack Control – masteroija * Jim Fitzpatrick – kansikuva * Matt Vickerstaff – layout, design * Tomas Lindberg – logo * Hater of lame BM, Jørn Steen, Mikael Ohlson, Mats Tannåneset, Line Wiklund, Spräk, Hjemmebrent – valokuvat == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Blabbermouth: 9/10Blabbermouth: CD review * Inferno: positiivinenInferno: Levyarvio * Kaaoszine: 3/10Kaaoszine: Levyarvio * Metal Injection: 9/10Metal Injection review * Pitchfork Media: 7.5/10Pitchfork: Album review * PopMatters: PopMatters review * Soundi: Soundi: Levyarvio * Sputnikmusic: 4.2/5Sputnikmusic: Emeritus review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Underground Resistance discogs.com -sivustolla * Luokka:Darkthronen albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Eero Vilkkonen

Eero Artturi Vilkkonen (28. huhtikuuta 1933 – 22. marraskuuta 1995Kuolleita suomalaisia. Mitä Missä Milloin 1997 s. 131. Otava 1996 ISBN 951-1-14219-4) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli vuodet 1974–1991 Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden professori. Hän tutki hallintolainkäyttöä.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 280–281 Vilkkonen kirjoitti ylioppilaaksi 1954, valmistui lainopin kandidaatiksi 1959 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1964. Hän väitteli 1970 Helsingin yliopistosta tohtoriksi ja sai varatuomarin arvon 1962. Vilkkonen oli Helsingin yliopistossa assistentti 1964–1974, dosentti 1973–1974 ja hallinto-oikeuden professori 1974–1991. Valtioneuvoston asettaman keskushallintotoimikunnan jäsen hän oli 1974–1976.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Vilkkonen toimi Invalidiliiton puheenjohtajana vuosina 1986–1995. ==Julkaisut== * Hallintotoimen mitättömyydestä 1970 * Hallintolainkäytön alasta 1974 * Hallintolainkäyttö I 1977 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Screaming for Adrenaline

Screaming for Adrenaline on suomalaisen glam metal -yhtyeen Santa Cruzin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013 Spinefarm Records -levymerkin kautta. Se sijoittui neljän Suomen virallisella albumilistalla viettämänsä viikon aikana parhaimmillaan sijalle 27. Albumilta julkaistiin vuoden 2012 aikana kaksi singleä, "Relentless Renegades" ja "Nothing Compares to You". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Archie Cruz – laulu * Johnny Cruz – kitara * Middy Cruz – basso * Tazzy Cruz – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: 9/10 * Kaaoszine: 8½/10 * Soundi: === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Santa Cruz - Screaming for Adrenaline (2013) albumi tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi) * Santa Cruz - Screaming for Adrenaline (2013) albumi ostettavissa verkkosivustolla iTunes * Santa Cruz - Screaming for Adrenaline (2013) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com Luokka:Vuoden 2013 esikoisalbumit Luokka:Santa Cruzin albumit
Kivijärvi (Ylöjärvi, Itä-Aure)

Kivijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Kivijärvi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 950 metriä, leveys 650 metriä ja sen pinta-ala on 39 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä Aurejärven kirkosta pohjoiseen Vehkoslammen ja Tuomiojärven lähellä. Sen valuma-alueella ei sijaitse paljoakaan suota ja järvi on varsin karu. Siihen laskee toistakymmentä hyvin lyhyttä metsäojaa ja yksi pitkä suo-oja. Järven laskuojan luusua sijaitsee sen pohjoisrannalla lahden pohjukassa. Oja on koneellisesti oikaistu ja 1,6 kilometriä pitkä suo-oja, joka yhtyy Jakopuroon hieman Paskolammin yläpuolella. Jakopuro laskee Paskolammin jälkeen Vähä Mustajärveen. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 389 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Järven luoteiskulmassa sijaitsee maatila ja rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3350, joka ohittaa järven sen länsipuolelta 150 metrin etäisyydeltä. == Vedenlaatu == Kivijärven vedenlaatua on tutkittu 16 kertaa vuosina 1978–1999 ja sen jälkeen vuosina 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 ja 2005. Vesi on ollut hapanta niin, että pH-arvot ovat vaihdelleet arvon 6,0 molemmilla puolilla. Veden humuspitoisuus on alempi kuin suojärvissä yleensä. Järvi on melko karu ja sen ravinnepitoisuudetkin ovat alhaiset. Kokonaisfosfori on ollut keskimäärin 12 µg/l (mikrogrammaa litrassa), kun sen vaihteluväli on ollut 8,0–28,0 µg/l. Kokonaistypen keskiarvo on ollut 710 µg/l, kun arvojen vaihteluväli on ollut 350–1500 µg/l. Vuosina 2000–2005 kokonaisfosfori on vaihdellut 11–21 µg/l ja kokonaistyppi vastaavasti 400–520 µg/l. Liukoisen hapen määrä vedessä on 2000-luvulla ollut jäättömään aikaan 10–11 mg/l (milligrammaa litrassa), josta on saatu hapen kylläisyysasteeksi 78%–92%. Lopputalvesta happitilanne on heikennyt vain välttävän tasoiseksi. Soiden määrä valuma-alueella ei ole suuri, koska esimerkiksi itäpuolella sijaitsevan Teerinevan vedet laskevat pääosin muualle. Kivijärvi soveltuu veden laadun puolesta hyvin virkistyskäyttöön. Järvi on rannoiltaan ruohottunutta, mikä haittaa joitakin virkistyskäyttömuotoja. == Lähteet == Luokka:Vähä Mustajärven valuma-alue Luokka:Kurun järvet
Louis Joseph Daussoigne-Méhul

Louis Joseph Daussoigne-Méhul (vuoteen 1855 saakka Louis-Joseph Daussoigne, 10. kesäkuuta 1790 Givet, Ranska – 10. maaliskuuta 1875 Liège) oli ranskalainen säveltäjä ja Liègen konservatorion pitkäaikainen johtaja. Säveltäjä Étienne Méhulin veljenpoika ja ottolapsi Louis-Joseph opiskeli musiikkia Pariisin konservatoriossa kasvatusisänsä, Louis Adamin ja Charles- Simon Catelin johdolla ja vastaanotti Prix de Rome -palkinnon 1809. Sen turvin hän vietti Roomassa vuodet 1810–1813. Hän palasi Pariisin konservatorioon opettajaksi, kunnes hänet vuonna 1826 valittiin Liègen konservatorion johtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti 35 vuotta kuolemaansa asti. Neljän väheksytyn ja esittämättä jääneen oopperan jälkeen Daussoigne-Méhul sai tuotantoon yksinäytöksisen oopperansa Aspasie et Pericles, joka kantaesitettiin Pariisin oopperassa 1820 ja sai kohtalaisen hyvän suosion. Paremmin menestyi kolminäytöksinen Valentine de Milan, jonka hän viimeisteli kasvatti-isänsä Étienne Méhulin jäljiltä.Daussoigne-Méhul, Louis-Joseph , Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 10.5.2016. ==Lähteet== Luokka: Ranskalaiset säveltäjät Luokka: Vuonna 1790 syntyneet Luokka: Vuonna 1875 kuolleet Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Ranskalaiset oopperasäveltäjät
Whorion

Whorion on vuonna 2009 perustettu helsinkiläinen teknistä death metalia soittava yhtye. Yhtye esiintyi Nummirockissa 2015 sekä esiintyy Tuskassa 2016. == Jäsenet == ===Nykyiset=== * Ep Rautamaa – laulu, kitara * Eero Harsunen – laulu * Antti Lauri – kitara * Dorian Logue – basso, taustalaulu * Heikki Saari – rummut ===Entiset=== * Iiro Illman – kitara, taustalaulu * Ari Nieminen – laulu == Diskografia == ===Studioalbumit=== * ===EP:t=== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset death metal -yhtyeet
Seppo Wilska

Seppo Ilmari Wilska (21. elokuuta 1920 Pälkäne – 6. helmikuuta 2000 Lappeenranta) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun kemian tekniikan professori. Hän tutki epäorgaanista ja teknistä kemiaa ja pigmentti- ja maaliteknologiaa.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 293 Wilska valmistui ensin diplomi-insinööriksi ja väitteli tekniikan tohtoriksi 1952. Hän oli vuosina 1946–1955 Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina, 1955–1960 epäorgaanisen kemian teknologian vt. professori ja 1960–1973 YK:n tekninen neuvonantaja Iranissa, Libyassa ja Sri Lankassa. Vuonna 1962 hän siirtyi Kemira Oy:öön tutkimuspäälliköksi ja oli 1974–1987 Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun kemian teknologian professori.Seppo Wilska, Uppslagsverket.fi viitattu 10.5.2016 Seppo Wilskan serkku oli professori Alvar Wilska. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Valkyrja

Valkyrja on progressiivista viikinkimetallia esittävän färsaarelaisen Týr -yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Heri Joensen – laulu, kitara * Terji Skibenæs – kitara * Gunnar H. Thomsen – basso * George Kollias – rummut == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Exclaim!: 7/10Exclaim! review * Imperiumi: 6½/10 * Revolver: 4/5Revolver Magazine review * PopMatters: PopMatters review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Týrin albumit
1808 (albumi)

__NOTOC__ 1808 on kuopiolaisen heavy metal -yhtye Verjnuarmun neljäs ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin omakustanteena 27. lokakuuta 2015. 1808 on teema-albumi, joka kertoo Suomen sodassa Savon alueella taistelevasta ruotusotamiehestä.[ Aiempiin julkaisuihin nähden 1808 ei käytä huumorin keinoja yhtä voimakkaasti, ja se lähentelee musiikillisesti perinteistä heavy metal -musiikkia. == Vastaanotto == Soundin Vesa Siltasen mukaan sävellykset alkavat toimia kunnolla vasta levyn puolenvälin tienoilla. Edeltäjäänsä Lohuton (2008) nähden yhtyeen iskevyys on selkeästi parantunut. Desibelin Mika Rothin mielestä kappaleiden vastavoimat täydentävät toisiaan, eikä albumi sisällä kuin pari täytekappaletta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi: 5½/10 * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * 1808 discogs.com -sivustolla Luokka:Verjnuarmun albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Pietro Simone Agostini

Pietro Simone Agostini (tai Piersimone Agostini, n. 1635 Forlì – 1. lokakuuta 1680 Parma) oli italialainen barokkisäveltäjä. Agostini tunnetaan maallisista kantaateistaan sekä oopperasta Gl’inganni innocenti, ovvero L’Adalina, josta tuli menestys Aricciassa Rooman lähellä vuonna 1673. Toinen Agostinin ooppera on Il ratto delle Sabine (“Sabiinitarten ryöstö”), joka valmistui Venetsiassa 1680. Hän teki oopperoita myös Milanoon, Genovaan ja Parmaan. Murtomäki, Veijo: Barokkiooppera Italiassa, Sibelius-Akatemia 2014. Viitattu 9.5.2016. Agostini eli värikästä elämää, joka päättyi hänen murhaansa. Hänet karkotettiin synnyinkaupungistaan Forlìsta hänen paljastuttuaan henkirikoksen yhdeksi tekijäksi. Hän opiskeli musiikkia Ferrarassa Giovanni Battista Mazzaferratan johdolla ja suoritti sitten asepalveluksen Kreetan saarella. Vuonna 1658 Agostini aloitti säveltäjänä Venetsiassa, muutti 1664 Genovaan teatterisäveltäjäksi kunnes hänet erotettiin seksisuhteesta nunnan kanssa. Hän siirtyi Roomaan, jossa hänestä tuli Sant’Agnese in Agone -kirkon musiikillinen johtaja.Agostini, Pietro Simone , Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Vuonna 1679 Agostini kutsuttiin hovikapellimestariksi Parmaan, jossa hän kuoli murhan uhrina seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka: Italialaiset säveltäjät Luokka: Barokkisäveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Italialaiset henkirikosten uhrit Luokka: Vuonna 1680 kuolleet Luokka:Vuonna 1635 syntyneet
Enshin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri

Enshin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri (, pinyin: Ēnshī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu) on autonominen prefektuuri Kiinan Hubein maakunnan länsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 24 061,25 neliökilometriä ja väkiluku 3,29 miljoonaa (vuonna 2010). Prefektuurin päähallintopaikka on Enshin kaupunki, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 460 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista länteen. Prefektuuri rajoittuu idässä Yichangin, kaakossa Changden ja Zhangjiajien prefektuuritason kaupunkeihin. Muut Naapunrit ovat etelässä Xiangxin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri, lounaassa, lännessä ja pohjoisessa Chongqingin itsehallinnollinen kunta, ja luoteessa Shennongjian metsäalue. == Hallinnollinen jako == Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jakautuu kahteen piirikuntatason kaupunkiin ja kuuteen piirikuntaan. Enshi prefektuurin hallinnollinen jako piirikuntatasolla Nimi Kiinan merkit Pinyin Enshi (kaupunki) 恩施市 Ēnshī Shì Lichuan (kaupunki) 利川市 Lìchuān Shì Jianshi 建始县 Jiànshǐ Xiàn Badong 巴东县 Bādōng Xiàn Xuan’en 宣恩县 Xuān'ēn Xiàn Xianfeng 咸丰县 Xiánfēng Xiàn Laifeng 来凤县 Láifèng Xiàn Hefeng 鹤峰县 Hèfēng Xiàn == Väestö == Vuoden 2014 lopussa Enshin prefektuurin asukasmäärä oli 4 062 900, josta 3 317 700 asui prefektuurissa vakituisesti. Enshin prefektuuri on ainoa autonominen prefektuuri Hebein maakunnassa. Autonomisessa prefektuurissa asuu 29 etnistä ryhmää. Koko väestöstä 54% on vähemistökansojen edustajia (pääosin tujioita ja miaoja). == Galleria == Kuva:Enshi Canyon 109.21564E 30.45224N.png | Satelliittikuva Enshin kanjonista. Kuva:Enshi Railway Station.JPG | Enshin rautatieasema. Kuva:Qing Jiang Bridge-1.jpg | Silta Qingjoen yli. Kuva:Siduhe Bridge-4.jpg | Sidujoen silta Badongin piirikunnassa, maailman korkein silta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TravelChinaGuide.com: Enshi Travel Guide Luokka:Hubein prefektuurit Luokka:Kiinan autonomiset prefektuurit Luokka:Tujiat Luokka:Miaot
Marjatta Tyrkkö

Eva Marjatta Tyrkkö (o.s. Tulenheimo, 10. toukokuuta 1916 Kangasala – 7. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen lehti- ja radiotoimittaja.Toimittaja Marjatta Tyrkkö In memoriam, Suomalainen Sanomalehtimiesliitto Tyrkön vanhemmat olivat Kangasalan urkutehtaan johtaja, teollisuusneuvos Martti Akseli Tulenheimo, aik. Thulé (1883–1945) ja lääketieteen lisensiaatti Eva Debora Tulenheimo os. Héman (1886–1977).geni.com:Eva Marjatta Tyrkkö (Tulenheimo) Tyrkkö oli toimittaja Uudessa Suomessa 1937–1939 ja Aamulehdessä 1941–1946. Hän oli sitten työssä mainostoimisto Erva-Latvalassa ja toimittajana Eeva- ja Hopeapeili-lehdissä. Tyrkkö oli 1950-luvulla Suomen Punaisen Ristin ja Suomen Trikoon tiedottajana sekä Säästöpankkiliiton julkaisemien Lipas-, Työn lomassa- ja Kymppi-lehtien toimitussihteerinä. Hän oli lisäksi Yleisradiossa freelance-radiotoimittajana ja oli muun muassa Niilo Tarvajärven avustajana aamukahvilähetyksissä. Tyrkkö oli naimisissa toimittaja ja kirjailija Jukka Tyrkön kanssa.Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) Tyrkön veli oli Kangasalan urkutehtaan toimitusjohtaja, insinööri Pertti Tulenheimo (1923–1983). Toimittaja ja kirjailija Maarit Tyrkkö on Tyrkön tytär.Presidentin luottotyttö, Ylöjärven Uutiset 6.2.2015 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Muuttohaukka (kappale)

”Muuttohaukka” on suomalainen käännöskappale Pugh Rogefeldtin säveltämästä ja Ulf Lundellin sanoittamasta, vuonna 1981 julkaistusta kappaleesta ”Aftonfalken”. Käännöskappaleen tunnetuin levyttäjä on Riki Sorsa. Sorsan levytys julkaistiin vuonna 1983, joka oli hänen ensimmäinen suomenkielinen single. Käännöksen kappaleeseen teki Mats Huldén. Kappaleen alkuperäinen nimi ”Aftonfalken” tarkoittaa suomeksi punajalkahaukkaa, joka on eri laji kuin suomenkielisen version muuttohaukka. Kappale nousi elokuussa 1983 Suomen kolmanneksi myydyimmäksi singleksi. Syys-lokakuussa se oli Suomen eniten myyty, ja marraskuussa toiseksi myydyin single. Singlelistalla kappale pysyi seitsemän kuukautta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yle Elävä arkisto: Riki – sorsa ja muuttohaukka Luokka:Vuoden 1983 kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet
Brasilian alkuperäiskansat

Brasilian alkuperäiskansat ovat ihmisryhmiä, joiden esi-isät asuivat nykyisen Brasilian alueella jo ennen eurooppalaisten tuloa. Alkuperäiskansoihin kuuluvia etnisiä ryhmiä on yli 230, ja he puhuvat yli 150 kieltä. On arvioitu, että ennen europpalaisten tuloa eri kieliä oli yli tuhat. Vain 25 kielellä on yli viisituhatta puhujaa. Nämä ovat apurinã, ashaninka, baniwa, baré, chiquitano, guajajara, guarani, galibi do Oiapoque, ingarikó, kaxinawá, kubeo, kulina, kaingang, kayapó, makuxi, sateré-mawé, taurepang, tereno, ticuna, timbira, tukano, wapixana, xavante, yanomami ja ye'kuana. Vuoden 2010 väestönlaskennassa alkuperäiskansoihin kuului vajaat 900 000 ihmistä eli noin 0,47 prosenttia Brasilian väestöstä. Amazonin alueella elää enemmän eristyneitä kansoja kuin missään muualla. Brasilian intiaaniasioiden virasto FUNAI arvioi sellaisia ryhmiä olevan ainakin sata. Useimmat eristyksissä elävät ihmisryhmät asuvat Brasilian länsirajalla. Brasilian politiikkana on 1980-luvulta alkaen ollut välttää kontaktia näiden ryhmien kanssa. Maahan on perustettu suojelualueita, jotta ryhmät säästyisivät hyväksikäytöltä ja tartuntataudeilta. 1500-luvun portugalilaisten tutkijoiden oli vaikea käsittää Brasilian kansojen monimuotoisuutta. He yksinkertaistivat monimuotoisuutta ja jakoivat kansat kahteen ryhmään: rannikon tupi-kansoihin ja sisämaan tapuia- kansoihin. Tupi-kansat olivat usein sodassa keskenään, mutta niitä yhdisti samankaltainen kieli ja kulttuuri. Tapuia-kansoihin määriteltiin "kaikki jotka eivät ole tupeja". Tapuioiden kuvattiin elävän metsästäjä-keräilijöiden liikkuvaa elämää, kun tupit asuivat paikoillaan ja harjoittivat maanviljelystä. (Google Books) Menina_da_etnia_Terena.jpg|Terena-heimoon kuuluva tyttö. Parque_Ind%C3%ADgena_do_Xingu.jpg|Xingujen aluetta Brasiliassa. Indios_apiaka_no_rio_Arinos.jpg|Hércules Florencen maalaus apiacá-kansasta, 1827. == Katso myös == * Brasilian väestö * Yanomamit == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Taulukko alkuperäiskansoista Povos Indigenas No Brasil Alkuperäiskansat Luokka:Etelä-Amerikan alkuperäiskansat
Helmiradio

Helmiradio (tunnetaan myös nimellä ”Helmi”) on Sanoma-konserniin kuuluvan Nelonen Median omistama suomalainen nettiradiokanava, joka aloitti toimintansa 10. toukokuuta 2016. Kanava soittaa ulkomaisia ja kotimaisia hittejä 80-luvulta. Kanavalla soivat muun muassa seuraavat artistit: Bee Gees, Rick Astley, Boney M., ABBA, Madonna, Michael Jackson ja Tina Turner. Helmiradion FM-taajuudet siirtyvät Groove FM:n käyttöön maaliskuun lopussa 2023, jonka jälkeen kanava jatkaa Supla-palvelussa. Helmiradion juonnetut lähetykset päättyivät 11. joulukuuta 2020. Helmiradion aamua juonsi Ellen Jokikunnas. Iltapäivisin äänessä oli Ari Hursti. Uutislähetykset säilyvät. Helmiradiolla oli taajuuksia mm. Helsingissä, Iisalmessa, Kuopiossa, Mikkelissä, Savonlinnassa, Tampereella ja Vaasassa. Helmiradion musiikkipäällikkö on Jussi Mäntysaari, joka seurasi Mikko Koivusipilää. == Lähteet == Luokka:Nelonen Median radiokanavat Luokka:Vuonna 2016 perustetut radioasemat
Quest of Aidance

Quest of Aidance on vuonna 2004 perustettu death metalia soittava ruotsalainen yhtye. == Jäsenet == * Daniel "Daaz" Valström – laulu * Christian Älvestam – kitara, laulu * Christian Lundgren – kitara == Diskografia == === Demot === * === EP:t === * * === Studioalbumit === * == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset death metal -yhtyeet
Qianjiang

Qianjiang (, pinyin: Qiánjiāng Shì) on aliprefektuurin statuksella oleva piirikuntatason kaupunki Kiinan Hubein maakunnan keskiosassa. Kaupungin pinta- ala on 2 004 neliökilometriä ja väkiluku 946 277 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 140 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista länsilounaaseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hubei Administrative Division: Qianjiang Luokka:Hubein kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Douwe Bob

Douwe Bob Posthuma (s. 12. joulukuuta 1992 Amsterdam) on alankomaalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on taiteilijaryhmä The Foolissa vaikuttaneen Simon Posthuman poika. Douwe alkoi soittaa pianoa kuusivuotiaana ja kitaraa 14-vuotiaana. Hänen debyyttialbuminsa, Born In A Storm, julkaistiin vuonna 2013. Douwe Bob edusti Alankomaita vuoden 2016 Euroviisuissa Tukholmassa kappaleella ”Slow Down” ja sijoittui finaalissa yhdenneksitoista. == Musiikki == Douwe Bob on julkaissut neljäs albumia. Uusin albumi, The Shape I’m In, julkaistiin 9. marraskuuta 2018. Lisäksi hän on julkaissut useita singlejä, joista yksi on vuonna 2014 julkaistu "Mine Again", joka on myös hollantilaisen draamaelokuva Gluckaufin tunnuskappale. === Albumit === * Born In A Storm (2013) * Pass It On (2015) * Fool Bar (2016) *The Shape I'm In (2018) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset laulajat Luokka:Alankomaiden euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marina Fjodorova

Marina Maksimovna Fjodorova (, s. 10. toukokuuta 1997 Sevastopol) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän naisten pääsarjassa pelaavaa Rjazan-VDV-seuraa. Hän on aikaisemmin pelannut myös Naisten Liigaa porilaisessa NiceFutiksessa. Venäjän maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran lokakuussa 2015 Saksaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Marina Fjodorova UEFA:n sivuilla Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Songs from the North I, II & III

__NOTOC__ Songs from the North I, II & III on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2015 levymerkillä Century Media. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7. Se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. == Vastaanotto == Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Soundin Eero Kettunen pitää albumin ensimmäistä osaa luontaisena jatkumona yhtyeen tuotannolle, joka toimisi sellaisenaan omillaankin. Kokonaisuudessaan yhtyeen albumiprojekti on onnistunut ansiokkaasti. Kaaoszinen Anna-Leena Harinen ylisti albumin tasaipainokkuutta ja harkittua kokoamista, myöntäen kuitenkin albumikokonaisuuden tarvitsevan sulattelua. Allmusicin arvio ylistää albumia onnistuneena yhtyeen uran niputtavana virstanpylväänä. == Kappaleet == === CD 1: Gloom === # # # # # # # # === CD 2: Beauty === # # # # # # # # === CD 3: Despair === # # # # # == Kokoonpano == === Muusikot === * Mikko Kotamäki – laulu * Juha Raivio – kitara * Markus Jämsen – kitara * Matti Honkonen – basso * Juuso Raatikainen – rummut * Aleksi Munter – kosketinsoitin === Vierailevat muusikot === * Aleah Stanbridge – taustalaulu, laulu (kappale 4, CD 1) * Jaani Peuhu – taustalaulu * Kaisa Vala – laulu (kappale 5, CD 2) * Sarah Elisabeth Wohlfahrt – laulu (kappaleet 6–7, CD 1) * Nathan Ellis – kerronta (kappale 3, CD 3) === Tuotanto === * Jaani Peuhu – tuottaja (laulu), äänittäjä (laulu), miksaaja (CD 2) * Pietari Pyykönen – äänittäjä * Kaisa Vala – äänittäjä (laulu) * Juha Raivio – äänittäjä (kitarat), miksaaja (CD 1) * Tuomas Kokko – äänittäjä, miksaaja (CD 2) * Hiili Hiilesmaa – äänittäjä, miksaaja (CD 3) * Aleksi Munter – äänittäjä, graafinen ohjaus, layout, valokuvat * Birger Nießen – äänittäjä (Sarah Elisabeth Wohlfahrtin laulu) * Hannu Honkonen – avustava äänittäjä * Svante Forsbäck – masteroija * Patrick W. Engel – masteroija (vinyyli) * Aleah Stanbridge – kansikuva, valokuvat * Rami Mursula – grafiikka, logo * Indrek Päri, Jussi Ratilainen, Alexandra Lisiecki, Antti Makkonen – valokuvat == Arvostelut == * Allmusic: * Imperiumi.net: Imperiumi.net * Kaaoszine.fi: 9–/10 * Metalliluola: 8½/10Swallow The Sun – Songs from the North I, II & III Viitattu 13.12.2022. * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Songs from the North I, II & III discogs.com -sivustolla Luokka:Swallow the Sunin albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Forth Bridge

Forth Bridge on vuonna 1889 valmistunut Skotlannissa oleva rautatiesilta, joka ylittää Forthinvuonon. Se on teräksestä rakennettu ulokepalkkisilta, jonka kokonaispituus on 2 467 metriä. Sen jänneväli oli 521 metriä. Sillan suunnittelivat John Fowler ja Benjamin Baker, ja se otettiin käyttöön 1890. == Rakennelma == Forth Bridge on teräksestä rakennettu ulokesilta. Sillan kokonaispituus siihen johtavat viaduktit mukaan luettuna on 2 467 metriä. Siltaa kantavat kolme uloketornia, joista lähtee kumpaankin suuntaan 207 metriä pitkät ulokkeet. Ulokkeiden välissä 107 pitkä riippuva jänne. Kolmen tornin väliin muodostuu näin kaksi 521 metriä pitkää jännettä, jotka olivat 28 vuoden ajan maailman pisimmät. Tornit kohoavat 110 metriä graniittisten tukipylväiden yläpuolelle.Icomos, s. 283. Tornien huiput ovat kokonaisuudessaan 137 metriä joen pohjan yläpuolella. Sillan rakentamiseen käytettiin 53 000 tonnia terästä, ja se oli aikanaan Britannian ensimmäinen suuri teräsrakennelma. == Historia == Firth of Forthin halki South Queensferrystä North Queensferryyn oli kulkenut lautta 1100-luvulta saakka. Se yhdisti Skotlannin koillisosan Edinburghiin ja maan eteläosaan. Forthinvuonon ylittämiselle alettiin hakea 1800-luvulla vaihtoehtoisia ratkaisuja. Ne saivat lisää intoa taakseen vuosisadan puolivälissä, kun rautatieverkko alkoi laajentua. Nuori insinööri Thomas Bouch alkoi 1849 suunnitella ratkaisuja Forthin- ja Taynvuonon ylittämiseksi. Tayn rautatiesillan rakentaminen aloitettiin 1871 ja Forthin sillan peruskivi laskettiin 1873. Projekti päättyi kuitenkin joulukuussa 1879, kun Tayn silta romahti myrskyssä ja vei mukanaan noin 75 ihmistä. Bouchin siltasuunnitelmat laitettiin jäihin onnettomuuden jälkeen, mutta siltahankkeelle haettiin silti jatkoa. Uuden suunnitelman esittivät John Fowler ja Benjamin Baker toukokuussa 1881. Forth Bridge Railway Company hyväksyi 1,6 miljoonan punnan suunnitelman joulukuussa 1882.Icomos, s. 284. Parlamentti oli hyväksynyt sen jo heinäkuussa. Silta rakennettiin kahdessa vaiheessa. Vuosina 1882–1885 keskityttiin vedenalaisiin rakennelmiin ja rakennettiin myös sillan perustukset. Vuosina 1886–1889 pystytettiin kolme konsolitornia ja rakennettiin sillalle johtavat viaduktit. Rakennustöissä oli parhaimmillaan mukana 4 600 miestä. Töiden aikana kuoli 73 työntekijää. Silta valmistui 15. marraskuuta 1889, testattiin tammikuussa 1890 ja avattiin 4. maaliskuuta 1890. Sillan rakennelmia on muutaman kerran muokattu sen valmistumisen jälkeen. Rautatien kantavaa kantta vahvistettiin 1913, valonheittimet asennettiin 1990-luvulla ja yhden ympärille lisättiin jalkakäytävä 2012. Valtio omisti sillan vuoteen 1993 saakka. Sen uusi omistaja Network Rail teki 2001–2011 sillalle laajan kunnostustyön. Sen aikana se muun muassa maalattiin kokonaan uudella pitkäaikaisella maalilla. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Skotlannin sillat Luokka:Rautatiesillat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Ayisat Yusuf

Ayisat Yusuf-Aromire (s. 6. maaliskuuta 1985) on nigerialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan kaksi kautta Suomessa, edustaen Naisten Ykkösessa porilaista NiceFutista ja Naisten Liigassa Kuopion Mimmifutista. Yusuf kuului Nigerian joukkueeseen vuosien 2004 ja 2008 Afrikan- mestaruuskilpailuissa, 2007 MM-kilpailuissa sekä 2008 Pekingin olympiakisoissa. Yusuf asuu nykyään Suomessa ja työskentelee pääkaupunkiseudulla personal trainerina. Lisäksi hän valmentaa FC POHUn jalkapallojunioreita. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruuvikierre (ooppera)

Ruuvikierre (The Turn of the Screw) on englantilaisen säveltäjän Benjamin Brittenin säveltämä kaksinäytöksinen kamariooppera. Sen libreton on kirjoittanut Myfanwy Piper ja se pohjautuu Henry Jamesin samannimiseen pienoisromaaniin Ruuvikierre (1898). Kantaesityksensä ooppera sai Venetsiassa 14. syyskuuta 1954. Ooppera koostuu prologista ja kuudestatoista kohtauksesta, joista jokaista edeltää ruuvin teeman 12-nuottinen muunnelma. Teosta kuvaillaan usein draamaltaan kaikkein vaikuttavimmaksi englantilaiseksi oopperaksi. Oopperan roolit ovat kertoja (tenori), kotiopettaja (sopraano), Miles (poikasopraano), Flora (sopraano), Mrs. Grose (sopraano), Peter Quint (tenori) ja Miss Jessel (sopraano). Ruuvikierre tapahtuu 1800-luvun puolivälin Englannissa, isossa maalaiskartanossa. Luokka:Benjamin Brittenin teokset Luokka:Englanninkieliset oopperat Luokka:1950-luvun musiikkiteokset
Hurlevent

Hurlevent on Jacques Rivetten ohjaama ranskalainen historiallinen elokuva jonka ensi-ilta oli vuonna 1985. Se perustuu Emily Brontën romaaniin Humiseva harju, nimenomaan kirjan ensimmäiseen osaan. Elokuva on sijoitettu 1930-luvun Etelä-Ranskaan. Elokuvan pääosissa on kolme tuolloin tuntematonta näyttelijää: Fabienne Babe, Lucas Belvaux ja Oliver Cruveille.Wakeman, John. World Film Directors, Volume 2. The H. W. Wilson Company. 1988. 895–902. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1985 ranskalaiset elokuvat
Forgotten Tomb

Forgotten Tomb on italialainen, vuonna 1999 perustettu black metalia soittava yhtye. == Historia == Forgotten Tombin historia alkoi Ferdinando "Herr Morbid" Marchision sooloprojektina, kun muusikon aiempi yhtye Sacrater hajosi. Yhtyeen ensimmäiset levyt aina Love's Burial Groundiin asti ovat kaikki Marchision käsialaa ja yksin soittamia. Myös myöhemmillä levyillä sanoitukset ovat pääasiassa Marchision kirjoittamia. == Kokoonpano == ===Nykyiset jäsenet=== * Ferdinando "Herr Morbid" Marchisio – kitara, laulu * Andrea "A." Ponzoni – kitara * Alessandro "Algol" Comerio – basso * Kyoo Nam "Asher" Rossi – rummut ===Entiset jäsenet=== * Torment – basso * Nordvargr * Razor SK – kitara == Diskografia == ===EP:t=== * * ===Studioalbumit=== * * * * * * * * * * ===Split-albumit=== * ===Livealbumit=== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset black metal -yhtyeet
L’Amour par terre

L’Amour par terre on Jacques Rivetten ohjaama ranskalainen draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Geraldine Chaplin, André Dussollier sekä Jean-Pierre Kalfon. Elokuvan ensi-ilta Ranskassa oli 17. lokakuuta 1984. == Juoni == Nuori mies Pariisissa pyytää ihmisiä seuraamaan teatteriesityksiä pieneen asuntoon. Näytelmän kirjoittaja on yleisön joukossa ja pyytää näyttelijöitä saapumaan harjoittelemaan uutta näytelmää tyhjään kartanoon. Kun kaksi naisnäyttelijää, Charlotte ja Emily, saapuvat paikalle, he alkavat nähdä häiritseviä näkyjä. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1984 ranskalaiset elokuvat
Nunna (elokuva)

Nunna (La Religieuse tai Suzanne Simonin, la Religieuse de Diderot) on Jacques Rivetten ohjaama ranskalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1967. Se perustuu Denis Diderot’n romaaniin La Religieuse (1760). Nunnaluostarien väkivaltaa ja seksuaalisuutta kuvaava elokuva valmistui jo kevääksi 1966, mutta joutui Ranskassa yli vuodeksi esitys- ja vientikieltoon katolisten piirien painostuksen takia. == Tuotanto == Jacques Rivette alkoi työskennellä Diderot’n Nunnan parissa jo 1960-luvun alussa, kun hän ohjasi Jean Gruault’n romaanin pohjalta kirjoittaman näytelmän Studio Champs-Elysées -teatteriin. Diderot’n tekstiä oli tiivistettävä huomattavasti sekä näytelmään että elokuvaan niin, että vain olennainen jäi jäljelle. Nunnaa pidetään Rivetten elokuvista yksinkertaisimpana ja suorimpana, klassisen draaman logiikkaa noudattavana selkeänä tarinana, Rivetten tapaan tosin hidasrytmisenä. == Vastaanotto == Kaikki muut ateistina tunnetun Diderot’n romaanit olivat elokuvan julkaisuaikana katolisen kirkon kieltämiä, ja myös Nunna kritisoi 1700-luvun katolista luostareita, joissa aviottomasti syntyneet tytöt saattoivat joutua kaltoin kohdelluiksi. Vuonna 1966 valmistunut elokuva sai Ranskassa aluksi esitys- ja vientikiellon huolimatta siitä, että maan elokuvasensuurivirasto oli puoltanut sen sallimista ja kulttuuriministeri André Malraux hyväksynyt sen esittämisen Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Kielto herätti kulttuuripiireissä suurta kohua ja vastustusta. Se purettiin hallinto-oikeudessa vuotta myöhemmin, ja Nunna sai Ranskassa ensi-iltansa 26. heinäkuuta 1967. Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa 12. huhtikuuta 1968. Se on esitetty televisiossa 16. syyskuuta 1974, osana MTV1:n ohjelmistoa. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1967 ranskalaiset elokuvat Luokka:Historialliset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Uskonnolliset skandaalit
Jaime Garzón

pienoiskuva|Kuva seinämaalauksesta vuonna 1999 murhatusta Jaime Garzónista. Jaime Hernando Garzón Forero (24. lokakuuta 1960 – 13. elokuuta 1999) oli kolumbialainen koomikko, lehtimies ja rauhanneuvottelija. Hän oli Kolumbian tunnetuin poliittinen satiirikko, joka taitavasti ja ilkeästi jäljitteli paikallisia kuuluisuuksia. Mutta hän toimi myös rauhanneuvottelijana, pyrki auttamaan sieppausten uhrien vapauttamisessa ja järjesti FARC-sissien lehdistötilaisuuksia. Jaime Garzón ammuttiin kuoliaaksi Bogotassa matkalla radiostudioon. Kymmenet tuhannet ihmiset osallistuivat hänen hautajaisiinsa, joista tuli väkivallan vastainen mielenosoitus. 5\. helmikuuta 2021 tuomioistuin vahvisti 26 vuoden rangaistuksen DAS: n entiselle apulaisjohtaja José Miguel Narváezille Jaime Garzónin murhasta yli 21 vuoden rikoksen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Kiinatar

Kiinatar () on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut ranskalainen uuden aallon satiirinen elokuva, jonka ohjasi Jean-Luc Godard. Se kertoo nuorista maolaisista vallankumouksellisista 1960-luvun lopun Pariisissa. Viitattu 5.6.2021. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 5.6.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1967 ranskalaiset elokuvat Luokka:Jean-Luc Godardin ohjaamat elokuvat
Köhler

Köhler on seuraavien merkittävien henkilöiden sukunimi: *Angelina Köhler (s. 2000), saksalainen perhosuinnin maailmanmestari *Emmy Köhler (1858–1925), ruotsalainen opettaja, kirjailija ja säveltäjä *Erich Köhler (1892–1958), saksalainen poliitikko *Ernst Köhler (1893–1965), suomalainen jääkärieläinlääkintäeverstiluutnantti ja eläinlääkäri *Georges J. F. Köhler (1946–1995), saksalainen biologi *Gisela Köhler, myöh. Birkemeyer (1931–2024), itäsaksalainen yleisurheilija *Herbert W. Köhler (1919–2001), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko *Horst Köhler (1943–2025), Saksan liittopresidentti 2004–2010 *Jarl Köhler (s. 1935), Finnboardin ja Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton ent. toimitusjohtaja *Juliane Köhler (s. 1965), saksalainen näyttelijä *Leon Köhler (s. 1999), saksalainen moottoriurheilija *Louis Köhler (1820–1886), saksalainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkitoimittaja, pianisti ja musiikkipedagogi *Sarah Köhler (s. 1994), saksalainen uimari *Stefan Köhler (s. 1967), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko *Thomas Köhler (s. 1940), itäsaksalainen ohjaskelkkailija *Wolfgang Köhler (1887–1967), saksalais-yhdysvaltalainen psykologi.
Welling

Welling tai Velling on seuraavien merkittävien henkilöiden sukunimi: * Jarkko Welling (s. 1971), suomalainen painonnostaja * Jesse Welling (s. 1977), suomalainen jääkiekkoilija ja valmentaja * Marja-Liisa Velling (s. 1948), suomalainen korkeushyppääjä * Monica Welling, suomalainen televisiotoimittaja ja uutistenlukija * Petri Velling (s. 1982), suomalainen koripallovalmentaja * Rauno Velling (1937–1998), suomalainen kustannustoimittaja, kirjallinen johtaja, tiedotuspäällikkö ja suomentaja * Sara Welling (s. 1983), suomalainen näyttelijä * Tom Welling (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä * Yrjö Welling (1885–1963), suomalainen kansanedustaja (sdp)
Jurek

Jurek Reunamäki (s. 1986 Kuopio) on suomalainen musiikkituottaja, muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan taiteilijanimellään Jurek. == Ura == Jurek on opiskellut ammattikoulussa elokuvaäänitystä. Vuonna 2011 hän päätyi työharjoitteluun Kaiku Entertainment -musiikkiyhtiöön. Yhtiön johdossa työskentelevän Pekka Ruuskan kehotuksesta Jurek päätyi työstämään esikoisalbumiaan. Hänellä oli levytyssopimus Universal Musicin kanssa ja albumilta julkaistiin singlet ”Ennen kuin me kadotaan” (2012) ja ”Mietin Elinaa” (2013). Tehdessään vuoden 2013 syksylle julkaistavaksi aiotun albumin kolmatta singleä hän tulikin toisiin aatoksiin uransa suhteen ja tuhosi tekemänsä albumimateriaalin. Tuon jälkeen hän päätti siirtyä tekemään musiikkia muille artisteille. Hän on tuottanut muun muassa Antti Tuiskun, Jannan, Johanna Kurkelan ja Erinin albumeita. Tuottamiensa artistien lisäksi hän on tehnyt kappaleita myös muun muassa Lucasille, Jesse Kaikurannalle ja Discolle. Kansainvälisesti Jurek Reunamäen kappaleita ovat julkaisseet mm. blackbear, Nessa Barrett, Phoebe Ryan ja Matoma. Hänet tunnetaan myös useiden globaalisti menestyneiden K-Pop-kappaleiden taustalta mm. artistien Yeonjun (TXT), NCT Dream, Twice ja Riize julkaisuilta. Jurek oli ehdolla vuoden 2015 tuottajan Emma-palkinnon saajaksi. Helmikuussa 2018 hänet palkittiin vuoden 2017 tuottajan Emma-palkinnolla. Vuonna 2018, Jurek palkittiin sekä Vuoden kevyen musiikin tekijänä että Vuoden biisi -palkinnolla Jenni Vartiaisen ja Jurekin säveltämästä kappaleesta Turvasana. Vuodesta 2023 lähtien Jurek on työskennellyt yhteistyössä musiikkikustantajan Nordic Music Partners kanssa. == Diskografia == === Artistina === * ”Ennen kuin me kadotaan” (2012) * ”Mietin Elinaa” (2013) * ”Temppeli” (KOI feat. Jurek, 2016) * ”Aaltoo” (Redrama feat. Jurek, 2016) === Tuottajana === * Janna – Janna (2014) * Kalle Lindroth – ”Annika” (single, 2014) * Antti Tuisku – En kommentoi (2015) * Johanna Kurkela – Ingrid (2015) * Mari Rantasila – ”Rakkaudesta” (single, 2015) * Erin – Seliseli (2016) * Antti Tuisku – Anatude (2017) * Jenni Vartiainen - Monologi (2018) * Sanni - Trippi (2019) * Antti Tuisku – Valittu kansa (2020) * Antti Tuisku - Master Workout (EP, 2021) * Vesala - Totuuksia popmusiikista (EP, 2021) * Vesala - Näkemiin, melankolia (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jurekin tekemiä kappaleita Fono.fi -äänitetietokannassa * Jurek Discogs-tietokannassa Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Emma-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarhapuiston koulu

Tarhapuiston koulu oli alakoulu Vantaan Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa. Koulussa opiskeli syyslukukaudella 2007 yhteensä 160 oppilasta (luokka-asteet 1–6). Syksyllä 2010 oppilasmäärä oli enää 130. Vantaan kaupunki ilmoitti keväällä 2011 koulun sulkemisesta. Koulun vajaa 200 oppilasta ohjattiin syyslukukaudesta 2011 alkaen pääsääntöisesti läheiseen Kytöpuiston kouluun. Koulun tilalle Vantaa kaavoitti kaksi kerrostaloa. ==Lähteet== Luokka:Vantaan peruskoulut Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Havukoski Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat
Aurinkokiven koulu

Aurinkokiven koulu on Vantaan Kivistön suuralueen Kivistön kaupunginosassa syyslukukaudesta 2016 lähtien toiminut, noin 1000 oppilaan peruskoulun yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulu valmistui osana Aurinkokiven palvelukeskuksen rakentamisen ykkösvaihetta; palvelutalossa toimii myös päiväkoti ja neuvola. Kouluun siirtyivät läheistä Kivistön koulua keväällä 2016 käyneet alakoululaiset. Aurinkokiven koulun rehtoriksi siirtyi Kivistön koulua aiemmin johtanut Sari Silander. Aurinkokiven koulua laajennettiin palvelukeskuksen toisen rakennusvaiheen yhteydessä vuonna 2019. Kivistön yläkoululaiset siirtyivät Vantaankosken koulusta oman alueensa uuteen yläkouluun syksyllä 2019, minkä myötä huonokuntoinen Vantaankosken koulu lakkautettiin. Uuden yläkoulun julkisivu herätti kohua betoniseinälle maalatun taideteoksen haikeiden värien takia. File:Aurinkokiven palvelukeskus2 - Kivistö - Vantaa - m.jpg|Aurinkokiven koulu on Vantaan Kivistössä syksyllä 2016 uudessa rakennuksessa aloittanut suomenkielinen alakoulu. File:Aurinkokiven palvelukeskus3 - Kivistö - Vantaa - m.jpg|Aurinkokiven koulu. ==Lähteet== Luokka:Vantaan peruskoulut Luokka:Kivistö (Vantaa)
Multisillan seisake

Multisillan seisake () oli rautatieliikennepaikka Riihimäki–Tampere radalla Multisillan kaupunginosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuva seisakkesta Vaunut.org -sivustolla Luokka:Tampereen rautatieliikennepaikat Luokka:Pirkanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat Seisake