EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Comédie-Française

Comédie-Française eli Théâtre-Français on ainoa Ranskan valtion omistama teatteri ja yksi harvoista laitoksista, joilla on vakituisilla sopimuksilla palkattu henkilökunta. Teatteri sijaitsee Pariisin 1. kaupunginosassa Palais Royalen rakennuskompleksissa. Teatterin kuuluisin dramaturgi on ollut Molière. Häntä pidetään nykyäänkin eräänlaisena teatterin suojelijana. Hän kuoli kuitenkin seitsemän vuotta ennen kuin teatteri, Maison de Molière, syntyi. ==Alkuperä== Comédie-Française perustettiin Ludvig XIV:n kirjeellä 21. lokakuuta 1680, ja siinä yhdistettiin kaksi Pariisissa toiminutta erillistä teatteriseuruetta: Guénégaudin ja Burgundin palatsien seurueet. 25. elokuuta näyttelijät olivat jo kokoontuneet yhteen antaakseen yhteisesityksenä näytelmän Phèdre, jonka Jean Racine oli kirjoittanut, sekä Jean de La Chapellen näytelmän Orléansin vaunut (Carosses d'Orléans). Comédiens-Français kokosi yhteen nämä kaksi seuruetta 5. tammikuuta 1681. Teatterin ohjelma koostui tuolloin Molièren ja Jean Racinen näytelmistä, mutta joukossa oli myös joitakin Pierre Corneillen, Paul Scarronin ja Jean Rotroun teoksia. Teatterin näyttelijät sijoittuivat 1782 tilapäisesti Théâtre de l'Odéoniin. Teatteriryhmä hajosi kuitenkin Ranskan vallankumouksen tiimellyksessä, ja teatterista tuli yksityinen yritys. Vallankumouksen aikana 3. syyskuuta 1793 Comédie-Française oli suljettuna Kansallisen pelastuksen komitean (Comité de salut public) määräyksestä, ja näyttelijät vangittiin. Uusi hallitus antoi 31. toukokuuta 1799 teatterin käyttöön Richelieu-salin, jossa esitettiin Racinen Talma, ja tarkoituksena oli tämän avulla saada muodostetuksi uusi teatteriryhmä. Comédie-Françaisella on nykyisin lähes 3 000 näytelmän ohjelmisto kolmessa Pariisissa sijaitsevassa salissaan: Richelieu-sali (Palais Royal -rakennuksessa), Théâtre du Vieux-Colombier sekä Studio-Théâtre. ==Teatterin sisustus== Comédie-Françaisen sisätiloja uudistusta ovat 1900-luvulla toteuttaneet useat tunnetut maalarit. He ovat Marie Laurencin, Valentine Hugo, Christian Bérard, Jean Carzou, Cassandre, Raoul Dufy, Richard Peduzzi sekä ohjaaja ja kuvanveistäjä Bob Wilson. Sisustuksen valmistumisesta on vastannut yhteensä parikymmentä taiteilijaa. == Aiheesta muualla == *Teatterin kotisuvut *Kansallisen audivisuaalisen keskuksen (INA) teatterille omistetut sivut *Kaikki teatterin esityksen vuodesta 1774 vuoteen 1800 César- keskuksen sivuilla * Teatteri, joka on samalla museo. Comédie Française - Ranskan Kansallisteatteri, Kuva, 04.01.1939, nro 1, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ranskan teatterit Luokka:Pariisi
Aucklandin sinfoniaorkesteri

Aucklandin sinfoniaorkesteri () on vuonna 1975 perustettu aucklandilainen sinfoniaorkesteri. Se koostuu yli kahdeksastakymmenestä muusikosta. Aucklandin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina ja musiikillisena johtajana toimi orkesterin perustamisvuodesta 1975 vuoteen 2011 Gary Daverne. Vuonna 2011 orkesteria ryhtyi johtamaan Peter Thomas. Hän erosi tehtävästä 2021https://web.archive.org/web/20210828095105/https://www.nzherald.co.nz/nz/leading- conductor-peter-thomas-resigns-amid-investigation-into-relationship-with- student/62IIVB3A2IEDR7LORMVENKQ7QM/. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Uuden-Seelannin musiikki Luokka:Sinfoniaorkesterit
Alfalaktalbumiini

Alfalaktalbumiini (α-laktalbumiini) on tyypillinen maidon proteiini. Alfalaktalbumiinia tarvitaan maitorauhassolussa laktoosin synteesiin. Koska laktoosin synteesiin alveolisolujen Golgin laitteessa tarvitaan α-laktalbumiinia, on sitä luonnollisesti myös maidossa. Lehmänmaidossa pitoisuus on 1,2 g/kg. α-laktalbumiinin osuus kaikista maidon proteiineista on 3,7 %. Alfalaktalbumiinin biologinen tehtävä on laktoosin muodostamisen lisäksi sitoa kalsiumia. Tämän mahdollistavat alfalaktalbumiinin sisältämät aminohapot, asparagiini ja lysiini. Koska alfalaktalbumiini sisältää runsaasti kysteiiniä, joka muodostaa proteiinin tertiäärirakenteeseen vaikuttavia rikkisiltoja, on se helposti denaturoituva. Luokka:Proteiinit Luokka:Elintarviketiede
Great Teacher Onizuka

Great Teacher Onizuka (tunnetaan myös lyhenteellä GTO) on alun perin japanilaisen mangakan Tōru Fujisawan piirtämä ja käsikirjoittama mangasarja, johon pohjautuen on tehty myös tv-anime, elokuva sekä draamasarja. ==Tarina== 22-vuotiaalla Eikichi Onizukalla ei ole vakituista työtä eikä muutenkaan kummempaa käsitystä tulevaisuudestaan. Hänellä on paperit huonomaineisesta "kolmannen luokan" yliopistosta, Eurasiasta. Ottaen huomioon, kuinka koulujen nimet painavat ihmisten mielissä, Eurasian yliopiston käyneillä ei katsota olevan mahdollisia akateemisiin virkoihin. Juoni lähtee käyntiin, kun Onizuka tutustuu nuoreen lukiolaistyttöön ja ihastuu, mutta saa loppujen lopuksi selville tytön seurustelevan vanhan ja kaljuuntuneen opettajan kanssa. Silloin Onizuka päättää, että hänestä tulee Great Teacher Onizuka - kaikkien aikojen paras opettaja. ==Tuotanto== ===Manga=== GTO-manga ilmestyi Japanissa vuodesta 1997 vuoteen 2001 tuotantoyhtiö Kodanshan painamassa Shounen Magazinessa. Sarja painettiin myöhemmin 25 mangakirjaksi. Manga on ilmestynyt tähän mennessä Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Puolassa, Indonesiassa, Yhdysvalloissa ja Ruotsissa. ===Live Action=== Vuoden 1998 aikana esitettiin Japanilaisella Fuji TV -televisiokanavalla ihmisnäyttelijöiden tähdittämää Great Teacher Onizuka -draamasarjaa. Yhteensä sarjaa esitettiin kaksitoista 45 minuutin mittaista jaksoa. Onizukan ja Azusan rooleissa nähtiin Takashi Sorimachi ja Nanako Matsushima. Takashi myös lauloi sarjan introkappaleen Poison. 28\. elokuuta 1999 esitettiin vielä tv-spesiaalijakso, ja samana vuonna ilmestyi Japanissa elokuviin täyspitkä GTO-elokuva. 03\. Heinäkuuta 2012 esitettiin uusi Great Teacher Onizuka -draamasarja. Uusi versio eri näyttelijät. ===Anime=== 43-osainen animesarja esitettiin Fuji TV:ssä vuosina 1999 ja 2000, tuottajanaan Studio Pierrot. ===Shonan Junai Gumi/ Early years of GTO=== On manga, joka sijoittuu Onizukan ja Danman nuoruuteen. ===Shonan Junai Gumi OVA=== 5-jaksoinen sarja, joka sijoittuu Shonan Junai Gumi (early years of GTO) mangaan. Kertoo Onizukan sekä Danman kouluajoista. ===Bad Company=== 10 chapterin pituinen sarja, joka sijoittuu 8-luokalla olevaan Onizukaan == Aiheesta muualla == *Studio Pierrotin viralliset kotisivut *Animenewsnetwork Luokka:1990-luvun anime ja manga Luokka:Animesarjat Luokka:Komedia-anime ja -manga Luokka:Kouluanime ja -manga Luokka:Mangasarjat Luokka:Shōnen
GTO

GTO voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin: * GTO eli Great Teacher Onizuka, japanilainen mangasarja * GTO, australialainen yhtye * The GTOs, Frank Zappan perustama yhdysvaltalainen tyttöbändi * GTO-tyristori (gate turnoff thyristor), hilalta sulkutilaan ohjattava tyristori * Geostationaarinen siirtorata (GTO, engl. geostationary transfer orbit) * Pontiac GTO, automalli.
Kurfürstendamm

thumb|Näkymä lännestä kohti Kurfürstendammin itäpäätyä ja Breitscheidplatzia Kurfürstendamm (paikallisesti usein myös Ku'damm) on Berliinin kuuluisimpia puistokatuja ja tärkeä kauppakatu. == Historia == Katu on saanut nimensä Brandenburgin vaaliruhtinaiden (saks. Kurfürst) mukaan. Katu sai alkunsa kapulatiestä (saks. Damm), joka yhdisti Stadtschlossin Grunewaldissa sijaitsevaan 1500-luvulla rakennettuun metsästyslinnaan. Kadun rakentamisaikaa ei tiedetä varmasti, mutta nimi "Churfürsten Damm" on ollut käytössä jo vuosien 1767 ja 1787 välillä. Vuonna 1875 katu uudistettiin leveäksi valtakaduksi kansleri Otto von Bismarckin tahdosta. 1920-luvulla Kurfürstendamm oli Berliinin yö- ja huvielämän keskus. Tämä vaihe päättyi suureen lamakauteen ja Hitlerin valtaannousuun. Katu vaurioitui pahoin toisen maailmansodan pommituksissa ja Berliinin taistelussa, mutta jälleenrakennus oli nopeaa. Alkujaan se sijaitsi selvästi Berliinin varsinaisen keskikaupungin ulkopuolella, mutta kun Berliini toisen maailmansodan jälkeen jaettiin kahtia, siitä ja varsinkin sen itäosasta ympäristöineen tuli Länsi-Berliinin tärkein liikekeskus. == Liikkeet nykyään == Berliinin jälleenyhdistymisen jälkeen Kurfürstendamm on joutunut kilpailemaan Potsdamer Platzin, Friedrichstraßen ja Alexanderplatzin kanssa. Nykyäänkin sitä pidetään yleisesti kaupungin tärkeimpänä ostoskatuna. Lukuisilla kuuluisimmista vaatesuunnittelijoista on liikkeensä kadun varrella, ja myös useat autonvalmistajat pitävät näyteliikkeitä Kurfürstendammilla. File:Berlin - Kurfürstendamm 193-194.jpg|Versace Boutique File:Berlin - Kurfürstendamm 57.jpg| Valentino File:Berlin - Kurfürstendamm 185.jpg|Louis Vuitton Berlin File:Berlin - Kurfürstendamm 188-189.jpg|Chanel Berlin File:Berlin Kurfürstendamm 186.jpg|Prada Berlin File:Berlin - Kurfürstendamm 190-192.jpg|Gucci Berlin File:Berlin - Kurfürstendamm 58.jpg|Hermès Berlin == Reitti == Kadun alkupää sijaitsee Breitscheidplatzilla Keisari Vilhelmin muistokirkon luona lähellä Zoologischer Gartenin rautatieasemaa, entistä Länsi-Berliinin päärautatieasemaa. Sieltä katu jatkuu 3,5 kilometriä kohti länsilounasta Charlottenburg-Wilmersdorfin alueen läpi, ja päättyy Rathenauplatzilla Bundesautobahn A100:n liittymään. Kadun varrella kasvaa puistoplataaneja. Adenauerplatzin,Uhlandstraßen ja Kurfürstendammin metroasemat sijaitsevat kadun varrella, samoin kuin Berliinin-Halenseen rautatieasema. Kurfürstendammin merkittävimpiä poikkikatuja, lueteltuna idästä länteen, ovat Rankestraße, Joachimsthaler Straße, Fasanenstraße, Uhlandstraße, Leibnizstraße, Lewishamstraße, Brandenburgische Straße ja Joachim-Friedrich- Straße. ==Lähteet== Luokka:Berliini Luokka:Berliinin kadut
Kempeleen vanha kirkko

Kempeleen vanha kirkko on Kempeleen evankelis-luterilaisen seurakunnan ensimmäinen kirkko. Se sijaitsee Kempeleen keskustan Kirkonmäellä, joka on yksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.. Museovirasto on ehdottanut sitä maailmanperintökohteeksi, sen poikkeuksellisen tukipilarirakenteen vuoksi. Kirkkoon tehdään tällä hetkellä laajaa korjausremonttia. Työt kestävät vähintään vuoteen 2022 asti. == Historia == Kirkko on rakennettu vuosina 1688–1691, ja sen rakentaminen aloitettiin ennen kruunulta saatua päätöstä. Kun kirkko vihittiin käyttöön 18. lokakuuta 1691, Kempele oli vielä osa Limingan emäseurakuntaa. Kappeliseurakunnan oikeudet Kempeleelle annettiin vuonna 1774 ja itsenäiseksi seurakunnaksi se erottiin vasta vuonna 1899. Kirkko on tyyliltään tukipilarirakenteinen, päätytornillinen pitkäkirkko, mutta eteläpuolen asehuone ja pohjoispuolen sakasti tekevät siitä näennäisesti ristikirkon. Kirkon suunnittelijana ja rakennustöiden johtajana toimi tyrnäväläinen kirkonrakentaja Matti Härmä. Kirkon seinä- ja kattomaalaukset sekä 1700-luvulla tehdyn saarnatuolin henkilökuvat on tehnyt vuosina 1785–1786 ja 1795 pohjalainen kirkkomaalari Mikael Toppelius. Kirkon ensimmäinen kellotapuli on tuhoutunut, nykyinen tapuli on valmistunut 1769. Rakennusmestarina toimi Heikki Väänänen. Kirkon ympärillä on hautausmaa, jonka vanhimmat haudat ovat 1700-luvun loppupuolelta. Vanhempia hautoja on kirkon alla olevissa hautaholveissa yhteensä noin 150. Kirkkoon haudattiin varakkaita talollisia tai muita huomattavia henkilöitä. Kirkkoon hautaaminen loppui vuonna 1796. Kempeleen seurakunnan kasvaessa vanha 180-paikkainen kirkko kävi pieneksi. Vanhan kirkon viereen on rakennettu uusi Pyhän Kolminaisuuden kirkko, joka vihittiin käyttöön 8. elokuuta 1993. Vanhaa kirkkoa on kuitenkin käytetty edelleen varsinkin kesäisin häissä ja muissa perhejuhlissa. == Esineistö == Kirkossa on nähtävillä messinkisiä kynttilälampetteja vuosilta 1694–1725 ja kattokruunu samalta ajalta. Sakastissa on lisäksi lasivitriinissä kirkossa säilyneitä vanhoja esineitä kuten esimerkiksi Mikael Toppeliuksen käyttämiä vanhoja tuohisia värikuppeja. == Toppeliuksen maalauksia Kempeleen kirkossa == Kuva:Kempele_Church_Paintings_2006_07_24.JPG|Samuel voitelee Daavidin Kuva:Kempele Church Paintings 2006 07 24 A.jpg|Kempeleen vanhan kirkon saarnastuoli Kuva:Kempele_Church_Paintings_2006_07_24_B.JPG|Paimenet kumartavat Jeesus-lasta Kuva:Kempele_Church_Paintings_2006_07_24_C.JPG|Jahven monogrammi ==Lähteet== * Kempeleen seurakunta ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Kempeleen lapsimuumiot, Suomen Kuvalehti, 03.10.1936, nro 40, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Pohjois-Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Kempeleen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen tukipilarikirkot Luokka:Suomen 1600-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Ritsa

Ritsa on leikkikalu ja pienase. Se valmistetaan usein oksanhaarasta, jonka haarukkaan viritetään kuminauha. Nykyään valmistetaan teollisia ritsoja etupäässä muovista. Ritsalla ammutaan pieniä kiviä, kuivia herneitä, hauleja, rautalangasta tai paperista ritsaa varten taivutettuja ritsanpaukkuja ja muuta tarkoitukseen sopivaa. Ritsan käytössä on omat vaaransa ja sillä voi vahingoittaa toisia, pahimmassa tapauksessa tappaa. Populaarikulttuurissa ritsa esitetään yleensä vandaalin aseena ja tunnusmerkkinä. Ritsa on myös tunnettu Bart Simpsonin aseena. Luokka:Leikkikalut Luokka:Lähitaisteluaseet
Phoenix Roadrunners

Phoenix Roadrunners oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Arizonan Phoenixista. Joukkue pelasi World Hockey Association -liigassa vuosina 1974–1977. == Historia == Seura perustettiin alun perin vuonna 1967 ja se pelasi aluksi WHL- liigaa vuosina 1967–1974 voittaen kuuden joukkueen liigan keväällä 1973 ja 1974. WHL-liigan lakkautuksen jälkeen seura siirtyi pelaamaan WHA-liigaan, jossa ei kuitenkaan menestystä herunut. == Suomalaiset pelaajat joukkueessa == Pelaaja kaudet GP M S Pts PIM Pekka Rautakallio 1975 - 77 151 15 70 85 16 Lauri Mononen 1975 - 77 142 36 50 86 29 Seppo Repo 1976 - 77 80 29 31 60 10 Juhani Tamminen 1976 - 77 65 10 29 39 22 Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1967 perustetut urheiluseurat
Kurfürstendammin metroasema

Kurfürstendamm on Berliinin metron asema. Linjat U1 ja U9 risteävät asemalla. Asema sijaitsee Kurfürstendammin ja Joachimsthaler Straßen risteyksessä Wertheimin tavaratalon läheisyydessä. Asema avattiin 28. elokuuta 1961 U9-linjan mukana. Pikabussilinjat M19, M29 ja M46 pysähtyvät aseman kohdalla. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Felix Weingartner

Felix Weingartner, Edler von Münzberg (2. kesäkuuta 1863 – 7. toukokuuta 1942) oli itävaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Zadarissa Kroatian alueella itävaltalaisille vanhemmille ja asui vuodesta 1868 lähtien Grazissa. Weingartner oli yksi Franz Lisztin viimeisistä oppilaista. Vuosina 1908–1927 hän toimi Wienin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Sen jälkeen hän johti Wienin oopperan orkesteria, Lontoon sinfoniaorkesteria, New York Philharmonic Society Orchestraa ja Bostonin oopperatalon orkesteria. Hänen tulkintansa Beethovenin ja Wagnerin teoksista herätti huomiota, vastavetona romantikan eksentriselle tyylille hän korosti ammatillista osaamista. Hän sävelsi lukuisten oopperoidensa lisäksi muun muassa seitsemän sinfoniaa. Weingartnerin oppilaisiin kuuluivat Paul Sacher, Georg Tintner ja Josef Krips. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Itävaltalaiset pianistit Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Traaginen alkusoitto

Traaginen alkusoitto, opus 81, on Johannes Brahmsin kesällä 1880 viimeistelemä konserttialkusoitto orkesterille. Osasta teoksesta oli luonnoksia jo vuodelta 1869. Alkusoitto koostuu kolmesta tärkeimmästä sektiosta, joista kaikki ovat d-mollissa: * Allegro ma non troppo * Molto più moderato * Tempo primo ma tranquillo Traaginen alkusoitto on sävelletty piccololle, kahdelle huilulle, kahdelle oboelle, kahdelle klarinetille, kahdelle fagotille, neljälle käyrätorvelle, kolmelle pasuunalle, tuuballe, patarummuille ja jousille. Teos sai kantaesityksensä Wienissä 26. joulukuuta 1880. Tyypillinen esitys kestää vajaat viisitoista minuuttia. == Lähteet == Luokka:Johannes Brahmsin teokset
Peninsaari

Peninsaari (, "Vähäinen", vuoteen 1950 ) on yksi Suomenlahden ulkosaarista Leningradin alueen länsiosassa Venäjällä. Hallinnollisesti se on osa Jaaman kuntapiirin Laukaansuun maalaiskuntaa. Nimen pohjalla on mahdollisesti ikivanha suomen (ja viron) koiraa merkitsevä sana 'peni' (vrt. myös matkaa ilmaiseva _peninkulma_ ja koiranpentua kuvaava _penikka_).http://www.kotus.fi/index.phtml?s=973 Kotimaisten kielten keskus peninkulmasta: Liian pitkä askel == Historia == Peninsaari oli osa Lavansaaren kuntaa, joka kuului Suomeen. Saaren itärannalla, Pataniemen lähellä, oli kalastajien asumuksia. Talvisodan alussa 1939 puna-armeija miehitti saaren ja Suomi joutui luovuttamaan sen Neuvostoliitolle sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940. === Penin kaupunki === 1930-luvulla Penin kaupungiksi kutsuttu kalastajien asumusryhmä koostui kymmenistä pienistä siirrettävistä taloista, joita talvella siirrettiin hevosilla saaren lähistöllä meren jäällä sen mukaan miten jään alla hailiparvet liikkuivat. Ikkunalla ja kaminalla varustetut talot olivat noin kuuden neliömetrin suuruisia ja niihin saattoi majoittua neljäkin kalastajaa. Kalastajat tulivat parinkymmenen kilometrin päästä Lavansaarelta ja he saattoivat asua viikkokausia Penin kaupungissä. Työssä olivat vaaroina railot ja mahdollisuus joutua irronneen jäälautan mukana ajelehtimaan merellä. Ostajat ("raasselit") tulivat mantereelta hevoskaravaaneilla ostamaan kalasaaliit suoraan avannoilta. Lähin hailien myyntikeskus mantereella oli Koivistolla.Vaeltava kalakaupunki. Hengenvaarallinen mökkiyhteiskunta Suomenlahden jäällä. Reportterimme Penin kalakaupungin vieraana, Seura, 17.03.1938, nro 11, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Lavansaari Luokka:Suomenlahden ulkosaaret
Uusi-Laatokka

Uusi- Laatokkahttps://kaino.kotus.fi/eksonyymit/index.php?a=listaus&hakunimi;=Uusi- Laatokka (myös Uusi Laatokankaupunki; ) on kaupunki Venäjällä, Leningradin alueella, Laatokan etelärannikolla, Olhavanjoen suulla. Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 8 839 asukasta. Paikkakunta on tunnettu 1400-luvulta, ja Pietari Suuri antoi sille kaupunginoikeudet vuonna 1704 ja siirrätti sinne Vanhan-Laatokan asukkaat. Kaupungin pääkatu on Pr. Karla Marksa, jonka varrella sijaitsеvat muun muassa Pietari Suuren ja S. M. Kirovin muistomerkit, kaupunkipiirin hallintorakennus ja kaupungintalo, ortodoksikirkko (Климентовская церковь) ja jonka pohjoispäässä on vanha luostari (Николо-Медведский мужской монастирь). ==Liikenneyhteyksiä== Maantieyhteyksistä tärkein on etelään Olhavanjoen länsipuolitse vievä kantatie A115. Se tuo jo 3 kilometrin päässä yhteyden Pietari–Petroskoi–Murmansk- valtatiehen M18 (Kuola, osa :ta), Olhavaan (23 km), Kirišiin ja lopulta Pietari–Moskova-valtatielle (M10, Rossija, osa :ta) Tšudovon luoteispuolella. Uudessa Laatokankaupungissa on satama, josta on Laatokan tai Laatokan Uuden kanavan ja Nevan kautta yhteys Itämerelle. Historiallisesti kaupungille on ollut merkittävä myös Olhavanjoen kautta ja kanavareitistöä pitkin Msta-joelle sekä edelleen Volgalle vievä vesireitti. Myös eräs viikinkien idäntien pääreiteistä kulki Laatokan ja Olhavanjoen kautta. == Katso myös == * Laatokanlinna * Uuden-Laatokan kihlakunta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Новая Ладога - kaupunkiin keskittyvä sivusto (newladoga.ru) *Новая Ладога. Собор Николая Чудотворца быв. Николо-Медведского монастыря - venäjänkielisen kirkkoihin keskittyneen sivuston sivu kaupungin luostarista (sobory.ru) Luokka:Leningradin alueen kaupungit Luokka:Olhavan piirin kunnat
Mirin linna

Mirin linna () on linna Valko-Venäjällä lähellä Mirin pikkukaupunkimaista taajamaa Karelitšyn piirissä Hrodnan voblastissa. Se valittiin vuonna 2000 UNESCOn maailmanperintöluetteloon. pienoiskuva|Unescon maailmanperintökohde Mirin linna pienoiskuva|Mirin linna Valko-Venäjän 50 000 ruplan setelissä == Linnan historiaa == Linnan rakentaminen alkoi 1400-luvulla goottilaiseen tyyliin. Herttua Illinitš () sai rakennustyöt valmiiksi 1500-luvun alkupuolella. Noin vuonna 1568 linna siirtyi Radvilan (Radziwiłł) herttuasuvun haltuun. Rakennus viimeisteltiin renessanssiajan arkkitehtuurityylillä. Muurin itä- ja pohjoisseinää vastaan rakennettiin kolmikerroksinen palatsi. Linna entisöitiin 1800-luvun lopussa sen oltua melkein vuosisadan hylättynä ja kärsittyä vakavia vahinkoja Napoleonin aikana. Linnan uudelleenrakentamisessa käytettiin arkkitehti Teodor Burszen suunnitelmia. Rakennus sai tuolloin myös vaikutteita barokkiarkkitehtuurista, ja ympäröivä seutu muutettiin puistoksi. 1900-luvulla linna pääsi jälleen rapistumaan. == Nykypäivää == Mirin linnaa korjattiin ja restauroitiin perusteellisesti joulukuuta 2010 edeltäneen 27 vuoden aikana. Kunnostusten aikana osa linnasta oli suljettuna. Linnasta on tullut 2000-luvulla suosittu kansallinen ja kansainvälinen matkailunähtävyys. Korjaustöistä huolimatta linnaan tutustui vuonna 2010 jo yli 185 000 turistia. Hallinnollisesti Mirin linna muodostaa osan Valko-Venäjän suurinta museota, Valko-Venäjän kansallista taidemuseota. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The Mir Castle *Mirin linna UNESCOn sivuilla Luokka:Valko-Venäjän linnat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Valko-Venäjällä Luokka:Hrodnan alue
Wittenbergplatzin metroasema

Wittenbergplatzin metroasema on Berliinin metron asema, jolla linjat U1, U2 ja U3 risteävät. Asema sijaitsee Wittenbergplatzilla Berliinin läntisessä keskustassa, tavaratalo KaDeWen vieressä. Asema avattiin alun perin 11. maaliskuuta 1902, mutta pian sitä päätettiin laajentaa. Alfred Grenanderin suunnittelema laajennettu asema valmistui vuonna 1913. Toisen maailmansodan vaurioiden korjausten yhteydessä asemaa muutettiin jonkin verran, mutta se palautettiin suurin piirtein vuoden 1913 asuunsa vuosina 1982–1983. Asemalla on hissit, jotka mahdollistavat liikuntarajoitteisten pääsyn metroon. MetroBus-linjat M19, M29 ja M46 pysähtyvät aseman lähistöllä. ==Lähteet== Luokka:Berliinin metroasemat
Kompakysymys

Kompakysymys tai vain kompa on kysymys, joka on tarkoituksella tehty niin, että kuulija ymmärtää sen väärin tai kuulija kokee kysymyksen hankalaksi vastata (muuten kuin tietosisällöltään), ikään kuin kompastuu kysymykseen. Kompakysymykset saattavat olla sanaleikkejä tai muotoiltu vaihtoehdoiltaan vaikeaksi vastata "oikein". Yleisimpiä kompakysymyksiä: *Vanha mies istui kannon päällä, miten vanha mies oli? – Hän oli istuen. *Kuinka monta kertaa voi oikein iso ja nälkäinen mies haukata kokonaisesta kilon painavasta limpusta? – Yhden kerran. *Millaiseksi tulee italialainen sotamies pudotessaan Punaiseen mereen? – Märäksi. *Mikä lintu voi lentää korkeammalle kuin maailman korkein vuori? – Vuoret eivät lennä. *Kumpi ja Kampi tappelivat, Kumpi voitti. - Onneksi olkoon hienosta voitosta, Kumpi. *Mies käveli suolla. Hän kuuli suorastaan kaunista linnunlaulua. Mikä lintu oli kyseessä? - Suorastas. Luokka:Sanaleikit en:Conundrum
Sampo-konekivääri

Sampo-konekivääri L-41 on Aimo Lahden suunnittelema ilmajäähdytteinen, vyösyöttöinen ja kaasumäntätoiminen kevyt konekivääri. Ase perustui Lahden vuonna 1934 kehittämään Sampo-pikakivääriin, sekä tähystäjä- ja ohjaajakonekivääreihin. == Kehitys ja rakenne == Talvi- ja jatkosodan aikaiset kokemukset osoittivat Suomen puolustusvoimille, että raskas Maxim-tyyppinen konekivääri oli osittain vanhentunut ja liian kömpelö moniin uudenaikaisen sodan vaatimuksiin. Lisäksi venäläistä perua oleva laippakantainen 7,62×53R -kaliiperinen patruuna oli hankala vyösyöttöisessä konekiväärissä. Uutta konekivääriä kehiteltäessä käytettiin metallivyötä, mutta syöttömekanismi oli edelleen Maxim-tyyppinen. Patruuna piti ensin vetää vyöstä taaksepäin, nostaa ylös piippulinjalle ja syöttää patruunapesään. Rakenne toi mukanaan monimutkaisen ja suhteellisen painavan syöttökoneiston – piirteet, jotka olivat tuttuja jo Maxim-konekivääristä. Kaasumännän etupäässä oli erillinen säädin tulinopeuden säätämistä varten. Tähtäimet perustuivat sotilaskivääriin m/39. Takatähtäin oli lukkorungon päällä ja etutähtäin kaasusylinterin yläpuolella. Sarjatuotantoaseissa oli lyhyempi piippu, osa muodoista oli yksinkertaistetumpia sekä lukkorungossa oli kiilaura erillisen tähtäimen asennusta varten. == Kokeilut aseella == Aseen prototyypit valmistuivat syksyllä 1941 Valtion Kivääritehtaalta. Koeammuntojen jälkeen tilattiin ensimmäinen 50 aseen sarja. Aseita valmistui 26 kappaletta, jotka koeammuttiin heinäkuussa 1942. Huonon materiaalin (pehmeät sulkupinnat) vuoksi aseet palautettiin korjattavaksi. 16. syyskuuta 1942 aseille suoritettiin vastaanottotarkastus ja ne jaettiin rintamakäyttöön. Aseita valmistui lisäksi vielä yhdeksän kappaletta, jotka toimitettiin myös rintamalle. Aseet palvelivat sodan loppuun saakka rintamalla. Aseita valmistettiin yhteensä vain 35 kappaletta. Aseissa ilmeni vuoden 1943 alkuun mennessä seuraavia vikoja: * Toimintahäiriöitä huonolaatuisilla patruunoilla. * Rikkoutuneita lukkoja ja palautusjousia. * Piipun kuumenemista ja sen aiheuttamia haittavaikutuksia aseen käsittelyssä. * Jalusta oli liian kevyt ja hankala asentaa paikalleen. Halvemmin kustannuksin levyprässäyksellä valmistettavan saksalaisen MG-42 tultua testeihin L-41 jatkokehittelystä luovuttiin. == Lähteet == * Puolustusvoimat, Sotamuseo, Helsinki * Palokangas, Markku: Kehitys pikakivääristä kevyeen konekivääriin * Palokangas, Markku: Vapaussodan konetuliaseet * Palokangas, Markku: Sotilaskäsiaseet Suomessa 1918-1988 osa II ja III * * Erjola, Risto: Asetuotanto Suomessa toisen maailman sodan aikana * Harvila, Lauri: Suomen armeijan käyttämät aseet * Timo Hyytinen: Arma Fennica 2 Sotilasaseet, Jyväskylä: Arma Fennica, 1987 ISBN 951-99887-0-X === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Weapons Finnish Army almost had in World War 2 Luokka:Valtion Kivääritehdas Luokka:Konekiväärit Luokka:Jatkosodan aseet
Vladimir Puriškevitš

thumb|right|Vladimir Puriškevitš Vladimir Mitrofanovitš Puriškevitš (, 12. elokuuta 1870 Kišinjov - helmikuu 1920 Novorossijsk, Venäjä) oli venäläinen poliitikko ja Venäjän toisen, kolmannen ja neljännen valtakunnanduuman jäsen Bessarabian kuvernementista ennen vallankumousta. Hän oli köyhää aatelista syntyperää. Puriškevitš oli äärioikeistoa edustava monarkisti. Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen hän perusti mustasotnialaisen Venäjän kansan liiton, joka ajoi Venäjän yhtenäisyyttä ja jakamattomuutta ja itsevaltiuden säilyttämistä. Vuonna 1908 se erosi Arkkienkeli Mikaelin liitoksi. Puriškevitš tuli tunnetuksi duumassa radikaalin monarkistisen oikeiston edustajan tunteisiin vetoavista puheistaan ja antisemitismistään. Poliittista linjaansa hän luonnehti ”Minua oikeammalla on vain seinä!”. Kun duuma kesäkuussa 1910 hyväksyi yleisvaltakunnallisen lainsäädännön ulottamisen Suomeen, Puriškevitš iloitsi latinankielisellä lausahduksella ”Finis Finlandiae!” ().Finis > F. Finlandiae. Otavan Iso tietosanakirja. Osa 2, palsta 1379. Helsinki: Otava 1961Kronologia, 1910: 10.6. Itsenäisyys 100 Ensimmäisen maailmansodan aikana Puriškevitš erosi duumasta ja hoiti sairaalajunaa rintamalla. Puriškevitš osallistui Grigori Rasputinin murhaan ruhtinas Feliks Jusupovin ja Dmitri Pavlovitš Romanovin kanssa viimeisenä yrityksenä pelastaa tsaarinvalta. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän ajoi neuvostojen hajottamista ja lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Komitean isänmaan pelastamiseksi. Bolševikkien Tšeka kuulusteli häntä ja löysi hänen kirjeenvaihtonsa kenraali Aleksei Kaledinin kanssa, mutta vapautti hänet. Vapauttamisensa jälkeen Puriškevitš liittyi välittömästi Anton Denikinin joukkoihin Etelä-Venäjällä, jossa hän toimitti monarkistista Blagovest-lehteä. Puriškevitšin ilmoitettiin kuolleen lavantautiin Novorossijskissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hronos.km.ru: Puriškevitš Luokka:Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenet Luokka:Venäläiset murhaajat Luokka:Venäjän sisällissodan valkoiset Luokka:Antisemitismi Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Olusoji Fasuba

Olusoji Adetokunbo Fasuba (s. 9. heinäkuuta 1984) on nigerialainen pikajuoksija. Fasuba kuului Nigerian pronssia saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen 2004 Ateenan kesäolympialaisissa. Samana vuonna hän voitti Brazzavillessä Afrikan mestaruuden sadalla metrillä ajalla 10,21. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän putosi sadalla metrillä välierissä ja 200 metrillä puolivälierissä. 2006 MM-hallikisoissa Moskovassa hän oli 60 metrillä viides ajalla 6,58 ja samana vuonna Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa saavutti satasella hopeaa ajalla 10,11. 12\. toukokuuta 2006 Fasuba juoksi Dohassa toiseksi Justin Gatlinin voittaessa maailmanennätystä sivunneella ajalla 9,77. Fasuban aika 9,85 oli uusi Afrikan ennätys. Ennen tätä samana päivänä Fasuba oli alkuerissä juossut 9,93. Hänen ennätyksensä ennen näitä kahta juoksua oli 10,09. Dohan juoksujen jälkeen paras aika johon Fasuba pystyi kaudella 2006 oli myös 10,09. 200 metrillä hän on juossut parhaimmillaan ajan 20,52, Brysselissä 3. syyskuuta 2004. Osakan MM-kisoissa 2007 hän juoksi 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,07. Maaliskuussa 2008 Fasuba voitti Valenciassa sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrin maailmanmestaruuden kauden kärkiajalla 6,51. Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui puolivälierissä. Fasuban isä on nigerialainen ja hänen äitinsä on jamaikalainen Evelyn Quarrie, joka on jamaikalaisen pikajuoksijan Don Quarrien serkku. Fasuba on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Nigerialaiset pikajuoksijat Luokka:Nigerialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nollendorfplatzin metroasema

Nollendorfplatzin metroasema on Berliinin metron ainoa asema, jolla pysähtyy jopa neljä linjaa. Se on linjan U4 pääteasema. Lisäksi asemalta kulkevat linjat U1, U2 ja U3. Asemalla on hissit. Lasikupoli rakennettiin uudelleen vuonna 2002 vanhan, ennen sotaa valmistetun näköiseksi. Pikabussilinja M19 pysähtyy asemalla. Asema avattiin vuonna 1902 ja se sijaitsee Nollendorfplatzin aukiolla Schönebergin pohjoisosassa. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Teiresias

Teiresias (, ) on Kreikan jumaltarustossa thebalainen sokea ennustaja, joka polveutui lohikäärmeen hampaista syntyneistä Theban perustajista. Tarinan mukaan Teiresias on muuttunut naiseksi lyötyään yhdynnässä olevia käärmeitä sauvalla, ja lyötyään toisen kerran takaisin mieheksi. Hän on puoleksi mies ja puoleksi nainen. Hera on hävittänyt Teiresiaan näkökyvyn suuttuessaan tälle. Teiresias esiintyy useissa vanhoissa, erityisesti antiikin ajan, näytelmissä ja teksteissä, kuten esimerkiksi Sofokleen Kuningas Oidipuksessa. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian ennustajat
Kurfürstenstraßen metroasema

Kurfürstenstraßen metroasema sijaitsee Berliinin metron linjoilla U1 ja U3. Se sijaitsee Kurfürstenstraßella, jonka mukaan se on nimetty. Se avattiin liikenteelle 26. lokakuuta 1926. Linjat U1 ja U3 nousevat aseman itäpuolella tunnelista maan päälle, jossa ne kulkevat siltarakenteella pääteasemalle saakka. MetroBus-linjat M48 ja M85 pysähtyvät aseman läheisyydessä. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Toveri (nuorisolehti)

Toveri (1971–1981) oli taistolaisen nuorisoliikkeen lehti. Toveria julkaisivat Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) järjestöt, jotka kannattivat Suomen kommunistisen puolueen (SKP) oppositiota. Lehden kustantaja oli Nuorisojulkaisujen tuki -yhdistys. 1970-luvun loppupuolella Toverin levikki oli noin 25 000–30 000.Risto Kolanen & Dave Seligson: Kimmo Rentolan haastattelu 29.8.1984 (Sosialistinen politiikka 4/1984), s. 46. ==Päätoimittajat== *Pekka Tapola == Lähteet == Luokka:Kansandemokraattiset lehdet
Altamira

Altamira on kalliomaalauksistaan tunnettu luola Espanjan Kantabriassa Santillana del Marin kunnassa 30 kilometriä länteen Santanderista. Sen maalaukset löydettiin vuonna 1879. Altamira on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1985. Vuonna 2008 kohteen määrittelyä laajennettiin koskemaan myös muita alueen luolia, joissa on jäänteitä esihistoriallisesta asutuksesta.Cave of Altamira and Paleolithic Cave Art of Northern Spain Unesco Luola on 270 metriä pitkä ja sen leveys vaihtelee kahdesta kuuteen metriin. Luolasto on syntynyt karstimaan liikkeistä. Luolan suuaukko sulkeutui kivivyöryssä 13 000 vuotta sitten ja avautui uudelleen 1879 läheisellä louhoksella tehtyjen räjäytysten takia. Arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet että luolassa on asunut ihmisiä kahteen otteeseen Solutrén kulttuurin aikana (noin 18 500 vuotta sitten) ja Madeleinen kulttuurin aikana (16 500 – 14 000 vuotta sitten). Näiden asutuskausien välissä luola on ollut eläinten lymypaikkana. Luola suljettiin matkailijoilta vuonna 1977, kun huomattiin hengitysilmasta tiivistyneen kosteuden vahingoittavan maalauksia. Luolista on tehty maanpinnalle jäljennös, jossa pääsee vierailemaan.Altamira Cave Paintings Visual Art.comAltamira Cave World Heritage Site Altamira_paintings_01.jpg|Villisian karju Altamira_paintings_02.jpg|Villihevonen Altamira_paintings_03.jpg|Biisoni Altamira_paintings_04.jpg|Biisoni == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Altamira-museo Luokka:Espanjan luolat Luokka:Kalliokuvat Luokka:Kantabria Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa Luokka:Arkeologiset kohteet Espanjassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Permanentti

Permanentti on kemiallinen tapa kihartaa hiukset. Siinä hiusten sisältämien keratiiniketjujen väliset rikkisidokset ensin hajotetaan, jolloin ketjut pääsevät liukumaan toistensa lomassa. Kun hiukset on muotoiltu halutulla tavalla kiharalle, rikkisidokset palautetaan, jolloin keratiiniketjuissa olevat rikkiatomit tarttuvat toisiinsa ja siten hius jää pysyvästi siihen muotoon, jolla se kiinnittymisen vaiheessa on, yleensä kiharaan. Permanentti tarkoittaa pysyvää, ts. pysyvää kiharaa. Muita ilmaisuita permanentille ovat "Mini Vogue", pehmennys, rakennemuokkaus, suoristuspermanentti ja volyymipermanentti tai tyvikohotus. Kullakin nimityksellä viitataan saman kemiallisen käsittelyn erilaisiin hiusten kihartumisen asteisiin. Permanentti sanana kalskahtaa vanhanaikaiselta, ja siksi mainoksissa lanseerataan uusia ilmaisuja. Permanentin varsinainen käyttötarkoitus on olla kampauksen pohja. Hiuksen rakenne tehdään muokkautuvaksi niin, että kampauksen keinoin saadaan näyttävä ja ilmava lopputulos. Liian hyväkuntoinen hius ei kampaudu ja pysy muodossaan niin hyvin kuin rakennekäsitelty, esimerkiksi permanentattu. == Aiheesta muualla == Luokka:Kauneudenhoito Luokka:Hiukset
Canal du Centren nostolaitteet

Canal du Centren nostolaitteet ovat neljä hydraulista laivoen nostolaitetta Belgiassa lähellä La Louvièren kaupunkia. Nostolaitteet ovat seitsemän kilometrin matkalla Canal du Centre -kanavassa, joka yhdistää Maas- ja Schelde-joet. Vedenkorkeus nousee kanavassa 66,2 metriä. Niinpä kanavan läpi kulkeva laivaliikenne tuli mahdolliseksi vasta kun nostolaitteet rakennettiin. Ensimmäinen niistä on nimeltään Houdeng-Goegnies ja se otettiin käyttöön vuonna 1888. Kolme muuta nostinta valmistuivat vuonna 1917. Kauppaliikenne kulkee nykyään valtavan Strépy-Thieun nostolaitteen kautta. Tämä nostaa laivat yhdellä kertaa 73 metriä korkeammalle ja oli valmistuessaan maailman suurin lajissaan. UNESCO listasi nostolaitteet vuonna 1998 maailmanperintöluetteloonsa. Niistä kahdeksasta laitteesta, jotka rakennettiin 1800-luvun alussa ja 1900-luvun alussa. Vain nämä neljä ovat alkuperäisessä muodossaan enää käyttökelpoisia. Tammikuussa 2002 sattuneen onnettomuuden takia ensimmäisen nostolaite jouduttiin poistamaan käytöstä. Vuodesta 2002 muiden vanhojen nostolaitteiden käyttöä rajattiin vain virkistyskäyttöön. Vuonna 2005 alkaneissa kunnostustöissä laitteita entistettiin. Viimeisenä niistä saatiin kuntoon Houdengin nosturi vuonna 2011. 08/06/2011 - Houdeng : L'ascenseur de Strépy est à nouveau accessible. Archive.md. Viitattu 12.5.2020. ==Neljä nostolaitetta ja niiden nostokorkeudet== #Houdeng-Goegnies 15,40 m #Houdeng-Aimeries 16,93 m #Strépy-Bracquegnies 16,93 m #Thieu 16,93 m ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Le Canal du Centre *Canal du Centren nostolaitteet UNESCOn sivuilla Luokka:Belgian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Belgian kanavat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Belgiassa
Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigakausi 2005–2006

Hämeenlinnan Pallokerho saavutti seurahistoriansa ensimmäisen SM-kullan 22.4.2006 kaudella 2005–2006. Tässä HPK:n mestarijoukkue: ==Valmentajat== * Jukka Jalonen, päävalmentaja * Timo Lehkonen, apuvalmentaja * Jari Kaarela, maalivahtivalmentaja ==Pelaajat== Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Syntymäpaikka 3 Karri Rämö V Asikkala, Suomi 30 Juha Toivonen V Hattula, Suomi 62 Miika Wiikman V Mariestad, Ruotsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Syntymäpaikka 5 Risto Korhonen V Kajaani, Suomi 7 Tuomas Immonen O Varkaus, Suomi 8 David Schneider O Melrose Park, IL, USA 17 Juuso Hietanen O Hämeenlinna, Suomi 21 Jukka-Pekka Laamanen V Savonlinna, Suomi 23 Kaspars Astašenko V Riika, Latvia 26 Jussi Ruohola V Riihimäki, Suomi 27 Mikko Jokela O Lappeenranta, Suomi 42 Veli-Pekka Laitinen V Hämeenlinna, Suomi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Syntymäpaikka 9 Jyrki Louhi V LH Nurmo, Suomi 10 Jani Hassinen O LH Kerimäki, Suomi 11 Jesse Pehu V LH Hyvinkää, Suomi 12 Jari Sailio V LH Hyvinkää, Suomi 14 Pasi Nielikäinen V LH Oulainen, Suomi 15 Petteri Wirtanen V KH Hyvinkää, Suomi 16 Iivo Hokkanen V LH Hämeenlinna, Suomi 20 Joni Lappalainen V LH Savonlinna, Suomi 22 Hannu Väisänen V LH Vantaa, Suomi 25 Jani Keinänen V KH Hämeenlinna, Suomi 28 Mikko Laine O LH Espoo, Suomi 29 Matti Huilla V LH Ruovesi, Suomi 31 Juha-Pekka Loikas V KH Hyvinkää, Suomi 32 Janne Lahti V LH Riihimäki, Suomi 39 Jukka Voutilainen O KH Kuopio, Suomi 45 Joona Karevaara O LH Hämeenlinna, Suomi 55 Janis Sprukts V LH Riika, Latvia 89 Ville Leino V KH Savonlinna, Suomi 2005
Eero Ojanen

Eero Ojanen (s. 1954) on suomalainen Parolassa asuva filosofi ja tietokirjailija. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden lisensiaatti.Polemiikki 2/2007: Kansien välissä - Eipäjoen alkulähteellä. Internet Archive. Viitattu 16.12.2014 Ojanen edustaa filosofiaa, joka ei viihdy yliopistofilosofian piirissä, vaan etsii aiheensa ihmisyyden ja todellisuuden perusaiheista. Hän on kirjoittanut paljon muun muassa uskonnollisista kysymyksistä. ==Elämä== Ojasen kirjallinen tuotanto sisältää tietokirjoja ja kaunokirjallisia teoksia, suomennoksia sekä radioteatterille kirjoitettuja tekstejä ja kertomuksia. Hän on toiminut filosofian ja kirjoittamisen opettajana muun muassa Oriveden Opistossa ja Kriittisessä korkeakoulussa, jälkimmäisessä myös johtokunnan puheenjohtajana sekä toiminnanjohtajana. Filosofisissa teoksissaan Ojanen kirjoittaa elämän peruskysymyksistä. Hänen ajattelunsa ei perustu tiettyyn perinteeseen. Hänen kirjoituksensa tukeutuvat myös Raamattuun ja kristittyihin lähtökohtiin. Teoksissaan Ojanen arvostelee muun muassa liian yksilökeskeistä ajattelua ja painottaa ihmisen olemis- ja olemuspuolien moninaisuutta sekä ihmisen ja luonnon muodostamaa kokonaisuutta. Filosofiassaan Ojanen on pohtinut runsaasti hyvyyden käsitettä. Hyvyys edustaa hänelle ihmisyyden ja luonnon toteutumisen perustavia tapoja. Hyvyys on eräs yhteiskunnan selittämisen peruasia, Ojasen sanoin ”todellisuuden kova tosiasia”. Vuonna 2002 Ojaselle myönnettiin Hämeen liiton jakama kulttuuritunnustuspalkinto.Hämeen liitto: Kulttuuritunnustuspalkinto 2002 myönnettiin Eero Ojaselle. Internet Archive. Viitattu 19.5.2009 Vuonna 2009 hänet palkittiin Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnolla. == Teoksia == * * * * * * *Tyrvännön historia, 2002. * * * * * * * * * * * * === Kirjapajan sarja === * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Humanismin illat: Eero Ojanen: Mitä on sivistys?. Luento, Kantti.net (MP3) * Eero Ojasen artikkeli teoksesta Hyvyyden filosofia http://www.teosofia.net/filosofia/ojanen_hyvyys.htm Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gleisdreieckin metroasema

Gleisdreieck on Berliinin metron asema, jolla linjat U1, U2 ja U3 risteävät. Aseman nimi tarkoittaa kolmioraidetta, jollainen paikalla oli vuoteen 1912 asti. Alkuperäinen Gleisdreieckin asema avattiin liikenteelle vuonna 1902. Asemalla kohtasivat tuolloisen Berliinin metron kolme haaraa. 26. syyskuuta 1908 kaksi metrojunaa törmäsi raideristeyksessä, kun toinen kuljettajista ei havainnut seis-opastetta. Junista toinen putosi sillalta. Onnettomuus vaati 18 kuolonuhria ja 21 vakavasti loukkaantunutta. Tämän jälkeen asema rakennettiin kaksikerroksiseksi niin, että nykyinen linja U2 kulkee alatasolla ja linjat U1 ja U3 ylemmällä tasolla. Uudelleenrakennettu asema avattiin 3. marraskuuta 1912. Gleisdreieck toimi M-Bahnin pääteasemana vuosina 1989–1991. Aseman lähellä sijaitsee Berliinin tekniikan museo. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Möckernbrücken metroasema

Möckernbrücke on asema Berliinin metroverkossa. Linjat U1, U3 ja U7 risteävät asemalla. U1 ja U3, jotka jakavat samat raiteet, pysähtyvät silta-asemalla maan päällä ja U7 aseman vieritse kulkevan Landwehrkanalin toisella puolella maan alla. Asema ei ole esteetön. Asema sijaitsee läntisessä Kreuzbergissä. thumb|vasen|U7:n laiturit maan alla. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Dora Carofiglio

Dora Carofiglio on italialainen italodiskolaulaja, joka oli kuuluisimmillaan 1980-luvulla. Carofiglio levytti useita hittikappaleita kuten "Movin' On" ja "The Only One" enimmäkseen Novecento-yhtyeensä laulajana. Novecenton lisäksi hän toimi solistina mm. nimillä Nico Band, The Voyagers, Susanne Meals, Funky Family, Angie ja Reflectors julkaistuissa singleissä sekä oli taustalaulajana tunnetun italoartistin Valerie Doren lauluissa. ==Aiheesta muualla== * http://eurodancehits.com/italodanceartists/valeriedore2.html * http://www.discogs.com/artist/Dora+Carofiglio Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italodisko-artistit Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Kukkakaali

Kukkakaali (Brassica oleracea var. botrytis) on kaalin muunnos. Kukkakaalilla on ylöspäin varsilehtien suojaama kupu, joka on muodostunut nuorista, kutistuneista ja epämuodostuneista kukinnoista. Se muistuttaa rakenteeltaan, vaikka ei väriltään, parsakaalia. Kukkakaalista löytyy myös eksoottisen näköisiä muunnelmia, kuten Romanesco, jonka kukinnot ovat täysin symmetrisiä ja muodostavat fraktaalikierteitä. thumb|250px|left|Romanesco Kukkakaalia syödään useimmiten keitettynä tai höyrytettynä, joskus gratiinissa, mutta se sopii myös raakana dipattavaksi. Raa'assa kukkakaalissa on paljon C-vitamiinia (61 mg/100g),Fineli mutta se aiheuttaa helposti ilmavaivoja. Kukkakaali on tärkeä kesäkeiton ainesosa. Kukkakaalin viljely on vaikeampaa kuin muiden kaalilajikkeiden. Suomen ilmastossa taimia pitää esikasvattaa sisällä. Siihen tulee helposti tuhohyönteisiä. Liian lämpimässä ilmastossa kukkakaali ei tuota kukintoja. Kukkakaalia on viljelty parin tuhannen vuoden ajan Egyptissä, Syyriassa ja Turkissa.Vuoden 2001 vihannes: Kukkakaali Taimi-lehti Kukkakaali valittiin vuonna 2001 vuoden vihannekseksi. == Ravintosisältö per 100 g == * Energiaa 104,6 kJ/25 kcal * Proteiinia 1,98 g * Hiilihydraattia 5,3 g ** josta sokereita 2,734 g * Rasvaa 0,1 g ** josta tyydyttynyttä 0,032 g ** kertatyydyttymättömät rasvat 0,014 g ** monityydyttymättömät rasvat 0,099 g * Ravintokuitua 2,5 g * Natriumia 30 mg * Kaliumia 303 mg == Katso myös == *Kukkakaalikeitto == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica oleracea var. botrytis Luokka:Kaalit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hallesches Torin metroasema

Hallesches Tor on Berliinin metron asema Kreuzbergissä, Friedrichstraßen eteläpäässä. Linjat U1, U3 ja U6 risteävät Hallesches Torilla. U1 ja U3 pysähtyvät silta-asemalla Landwehrkanalin partaalla, kun taas U6:n laiturit sijaitsevat maan alla. Asema avattiin 18. helmikuuta 1902. Asema sijaitsee Berliinin juutalaisen museon läheisyydessä. MetroBus-linja M41 pysähtyy asemalla. thumb|vasen|U6:n laiturit sijaitsevat maanpinnan alapuolella. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Prinzenstraßen metroasema

Prinzenstraße on Berliinin metron asema, joka sijaitsee Kreuzbergissä. Asemalla pysähtyvät linjojen U1 ja U3 junat. Se avattiin liikenteelle 18. helmikuuta 1902. Asemalla on hissi länteen päin käytettävälle laiturille. Aseman vieressä on pieni Böcklerpark-niminen puisto, jossa järjestetään usein musiikkitapahtumia. Puistossa on myös suosittu uima-allasalue. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Kottbusser Torin metroasema

Kottbusser Tor on metroasema Berliinissä Kreuzbergin alueella. Linjat U1, U3 ja U8 kohtaavat asemalla. Asema sijaitsee samaa nimeä kantavalla aukiolla, jota kutsutaan puhekielessä myös nimellä Kotti. Alueen maine on huono johtuen muuhun Kreuzbergiin verrattuna suuresta määrästä rikoksia. Alkuperäinen Kottbusser Torin asema avattiin 18. helmikuuta 1902. Sitä siirrettiin hieman lännemmäs nykyiselle paikalleen vuonna 1929, jotta vaihtaminen linjalle U8 olisi helpompaa. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Serbian vaakuna

Serbian vaakuna on Serbian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 17. elokuuta 2004. Se on yksinkertaistettu versio aiemmasta Obrenovićin suvun vaakunasta, ja siinä on Bysantin valtakunnan Palaiologos- suvun kaksipäinen kotka. Vaikka Serbia onkin tasavalta, uuteen vaakunaan kuuluu kuningaskunnan kruunu. Entinen sosialistisen tasavallan vaakuna oli samaa tyyliä kuin muutkin sosialistimaiden vaakunat: viljantähkät symboloivat maanviljelyä ja ratas teollistumista, päällä oleva tähti puolestaan kommunismin valtaa maan yli. Vanha vaakunakilpi jäi edelleen paikalleen. Risti poistettiin niiden välistä kommunismin ateistisen ideologian vuoksi. Image:Coat of arms of serbia 1941 1944 vectorised.svg|1941-1944 Kuva:Coat of arms of Serbia (1947–2004).svg|Serbian sosialistisen tasavallan vaakuna Vaakuna Luokka:Valtioiden vaakunat
Görlitzer Bahnhofin metroasema

Görlitzer Bahnhof on asema Berliinin metron linjoilla U1 ja U3. Metroasema on saanut nimensä samalla paikalla ennen maailmansotia sijainneesta rautatieasemasta, joka puolestaan oli nimetty Saksin osavaltiossa sijaitsevan Görlitzin kaupungin mukaan. Ensimmäinen juna rautatieasemalta kulki 13. kesäkuuta 1866; metrojunat aloittivat liikennöinnin 12. helmikuuta 1902. Metron asemarakennus on säilynyt pitkälti alkuperäisessä asussaan. Asemalla pysähtyy myös MetroBus-linja M29. Asema sijaitsee Kreuzbergissä alueella, jolla on rajuja vappumellakoita. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Schlesisches Torin metroasema

Schlesisches Tor on Berliinin metron asema linjoilla U1 ja U3. Asema sijaitsee itäisessä Kreuzbergissa Spreen länsirannalla. Se avattiin liikenteelle 18. helmikuuta 1902. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat