EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maksimilian Andronnikov

Maksimilian Andronnikov (; s. 19. maaliskuuta 1974Maximilian Andronikov. "Salad Man" — the "face" of terror The Insider, viitattu 22.8.2024 Sotši) on venäläinen oikeistolainen nationalisti, joka on osallistunut Ukrainan rinnalla taisteluun Venäjän aloitettua vuonna 2022 täysimittaisen hyökkäyksen maahan.Andrew Roth, ‘We are Russians just like you’: anti-Putin militias enter the spotlight The Guardian 24.5.2023, viitattu 22.8.2024 'Not a traitor': The Russians fighting alongside Ukraine's forces France24 28.12.2022, viitattu 22.8.2024 Hän on käyttänyt taistelijanimeä Caesar. Andronnikov on työskennellyt Pietarissa fysioterapeuttina. Hän kuului aikoinaan Venäjän imperialistiliikkeeseen. Hänen väitetään lähteneen siitä ennen Venäjän ensimmäisiä sotatoimia Ukrainassa vuonna 2014. Agentstvo julkaisi vuonna 2023 kahdentoista vuoden takaisen kuvan, jossa Andronnikov osallistui Venäläiseen marssiin imperialistiliikkeen militantti Denis Garijevin seurassa. Vuonna 2012 Andronnikov kutsuttiin oikeuteen todistajaksi oletetusta vallankumouksellisesta suunnitelmasta, joka oli laadittu Jekaterinburgissa. Hän johti tuolloin Pietarissa sotilaallis-patrioottista kerhoa, mutta ei saanut itse syytettä. Oletettuun vallankaappausjuoneen kytkettiin Vladimir Kvatškov. Andronnikov työskenteli jousiammunnan opettajana täysimittaisen Ukrainan sodan alkaessa vuonna 2022. Hän lähti pian taistelemaan Ukrainan rinnalla päämääränään Vladimir Putinin hallinnon kaataminen. Venäjän hyökättyä Ukrainaan Andronnikov vei vaimonsa ja neljä lastaan Kiovaan, jota piti heille turvallisempana kuin Venäjää. Andronnikovista tuli maaliskuussa 2022 perustetun Vapaan Venäjän legioonan komentaja ja tiedottaja.Steve Cannane, Prigozhin is not the Kremlin's only problem. Meet the Russian partisans trying to help Ukraine win the war and bring Putin down ABC 27.6.2023, viitattu 22.8.2024 Andronnikov pitää ainoana mahdollisuutena Putinin hallinnon kaatamiseen voimankäyttöä. Hän pitää Venäjän poliittista järjestelmää korruptoituneiden varkaiden johtamana ja syyttää Putinin pitkää valtakautta Venäjän alkoholi- ja huumeongelmista sekä rikollisuudesta. Andronnikov osallistui sanojensa mukaan Bah’mutin taisteluun ja on toteuttanut itsenäisiä operaatioita Venäjän maaperällä. Hän on toivonut Venäjän suuntaavan katseensa maan sisäiseen tilanteeseen ulkopuolelle kohdistuvien aggressioiden sijaan. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Venäläiset toisinajattelijat Luokka:Venäläiset uusnatsit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dyspepsia

Dyspepsia eli ylävatsavaivat ovat ylävatsassa tuntuvia epämiellyttäviä oireita, jotka esiintyvät tyypillisesti ruokailun jälkeen. Dyspepsiaa esiintyy noin 14–26 prosentilla länsimaiden aikuisväestöstä. Dyspepsiaoireisiin kuuluvat etuajassa tuleva kylläisyyden tunnen, ruokailua seuraava epänomaalin suuri paineen tunne ylävatsalla, ylävatsan turvotus, röyhtäily, ylävatsakipu ja ylävatsan polttelu, joskus jopa pahoinvointi ja oksentelu. == Syyt == Dyspepsia voi johtua esimerkiksi mahahaavasta, refluksitaudista, ruokatorven tulehduksesta, oireilevasta sappikivitaudista tai laktoosi-intoleranssista. Oireyhtymän alkuunpanijana voi olla myös aiemmin sairastettu gastroenteriitti eli akuutti maha-suolitulehdus. Ärtyvän suolen oireyhtymä kehittyy viidelle prosentille akuutin gastoenteriitin sairastaneista, joten taudin esiintyvyys on tällä potilasryhmällä neljä kertaa tavanomaista suurempi. Kuusikymmentä prosenttia gastoenteriitin jälkitautina sairastuneista paranee kuitenkin viiden vuoden sisällä ärtyvän suolen oireyhtymän puhkeamisesta. Suurin sairastumisriski liittyy kampylobakteerin, proteobakteerien tai loisen aiheuttamiin maha-suolitulehduksiin sekä koronavirusinfektioon liittyviin maha-suolitulehduksiin. Mahalaukku tyhjenee tavallista hitaammin monilla ylävatsan turvotuksesta kärsivillä. Yli puolella dyspepsiapotilaista ei löydetä oireiden syytä. Tällöin heidän oireensa luokitellaan toiminnallisista syistä johtuvaksi dyspepsiaksi, mikä tarkoittaa, ettei oireiden tarkkaa syntymekanismia tiedetä. == Hoito == Jos dyspepsian taustalta löytyy sairaus, hoito määräytyy sen mukaan. Muussa tapauksessa ei ole olemassa dyspepsiaa parantavaa lääkettä. Happosalpaajat saattavat kuitenkin lievittää mahdollisia närästysoireita. Lisäksi voidaan normalisoida mahan happamuutta ja parantaa ruoansulatusta ruokavaliota muuttamalla tai mahahapon eritystä lisäävillä valmisteilla kuten ruoansulatusentsyymejä sisältävillä valmisteilla, mahahapon eritystä lisäävällä ja mahalaukun ph-tasoa normalisoivalla betainehydrokloridilla tai probiooteilla. Myös artisokan, inkiväärin ja piparmintun on todettu tutkimuksissa lievittävän ylävatsaoireita lumelääkettä paremmin. == Katso myös == * Vatsakipu. == Lähteet == Luokka:Ruoansulatuselinten sairaudet
Denis Garijev

Denis Valiullovitš Garijev (; s. 3./13. maaliskuuta 1978 Habarovskin aluepiiri) on venäläinen uusnatsi ja Yhdysvaltain kansainväliseksi terroristiksi luokittelema henkilö.Denis Valiullovich Gariyev Counter- Extremism Project, viitattu 22.8.2024 Garijev on toiminut Venäjän imperialistiliikkeen puolisotilaallisen siiven johtajana. Venäjän imperialistiliike tavoittelee yksietnistä valtiota, jota johdetaan autokraattisena monarkiana. Garijev siirtyi vuonna 2009 poliittisesta aktivismista siviilien aseistamisen edistämiseen ja siviilien kouluttamiseen aseiden käsittelyssä. Garijev koulutti venäläisiä vapaaehtoisia Venäjän–Ukrainan sotaan, joka alkoi vuonna 2014. Hän piti Ukrainaa Neuvostoliiton keksimänä ”pseudovaltiona” ja kiisti ukrainalaisten olemassaolon erillisenä etnisenä ryhmänä. Vuonna 2015 Garijev lopetti osallistumisen taisteluihin Ukrainassa, koska piti sotaa Venäjän, Ukrainan ja länsimaiden intressien kuormittamana. Garijeville asetettiin Yhdysvalloissa 6. huhtikuuta 2020 Specially Designated Global Terrorist -luokitus yhtenä Venäjän imperialistiliikkeen johtohahmoista. Perusteluna mainittiin myös ihmisten valmentaminen terroristisiin rikoksiin. Bundesnachrichtendienstin mukaan Garijev osallistui vuonna 2022 Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan ja haavoittui taistelussa.Russian Neo-Nazis Participate in ‘Denazifying’ Ukraine – Der Spiegel The Moscow Times 23.5.2022, viitattu 22.8.2024 Ruotsalainen lehti Expo yhdisti Garijevin ja Venäjällä järjestetyt koulutusleirit Victor Meliniin, Anton Thuliniin ja Jimmy Jonassoniin, jotka tuomittiin Göteborgissa marraskuun 2016 ja tammikuun 2017 välillä tehdystä pommi-iskujen sarjasta.Ryska paramilitärer mötte bombnazisterna i Sverige Expo 5.9.2017, viitattu 22.8.2024 == Lähteet == Luokka:Venäläiset uusnatsit Luokka:Venäläiset terroristit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Venäläinen marssi

Venäläinen marssi () on venäläinen äärioikeistolainen tapahtuma, jota alettiin järjestää vuosittain 2005.Mansur Mirovalev, Marching for Russia’s far-right agenda Al Jazeera 5.11.2014, viitattu 22.8.2024 Russian Nationalists March In Moscow Radio Free Europe/Radio Liberty 4.11.2011, viitattu 22.8.2024 Päiväksi valittiin 4. marraskuuta, joka Venäjällä julistettiin Kansallisen yhtenäisyyden päiväksi. Sillä korvattiin 7. marraskuuta pidetty juhlapäivä, jolla oli kunnioitettu vuoden 1917 lokakuun vallankumousta. Vuonna 2011 Venäläiseen marssiin osallistui Radio Free Europe/Radio Libertyn kirjeenvaihtajien mukaan Moskovassa yli 10 000 henkilöä. Järjestäjien mukaan osallistujia oli noin 25 000, Moskovan poliisin mukaan vain 7 000\. Vastaavia mielenilmauksia on järjestetty useissa muissakin Venäjän kaupungeissa. Vuonna 2011 joidenkin venäläisten parissa kasvavana huolenaiheena olivat Kaukasukselta tulleet muslimisiirtolaiset. Tuon vuoden tapahtumassa kehotettiin etnisiä venäläisiä ”ottamaan Venäjä takaisin”. Käytettyihin sloganeihin kuului ”siirtolaisia tänään, miehittäjiä huomenna”. Venäjä venäläisille on ollut eri vuosina Venäläisessä marssissa käytetty slogan. Venäläisen marssin osallistujiin on kuulunut uusnatseja, muita äärioikeistolaisia ja monarkisteja. Marsseilla on käytetty natsisymboliikkaa ja keisarikuntaan viittaavaa symboliikkaa. Marsseilla on myös esitetty natsitervehdyksiä. Tapahtuman järjestäjiin on kuulunut Russkije-järjestö, johon sulautuivat aiemmin kielletyt Slaavilainen liitto ja DPNI. Al Jazeeran mukaan 4. marraskuuta 2014 järjestetty Venäläinen marssi ilmensi kasvanutta suvaitsemattomuutta, josta esimerkiksi mainittiin lokakuun 2014 kysely, jonka mukaan 54 % venäläisistä kannatti vain etnisistä venäläisistä koostuvaa Venäjää. Vuoden 2014 marssilla esiintyi jakautuneisuutta, koska osallistujista osa kannatti Venäjän sotatoimia Ukrainassa ja osa vastusti niitä. Venäläisten ultranationalistien parissa on esiintynyt muitakin jakolinjoja muun muassa suhtautumisessa Venäjän ortodoksikirkkoon. Al Jazeera arvioi tapahtuman suosion liittyvän ei-slaavilaisten ja enimmäkseen islaminuskoisten siirtotyöläisten herättämään vihamielisyyteen. Venäläisessä marssissa edustettuina olleet uusnatsit ovat selittäneet uusnatsismin ja venäläisyyden yhteensopivuutta muun muassa esittämällä, että Saksa oli varastanut kansallissosialismin venäläisiltä. Aikoinaan Venäläiseen marssiin osallistui Aleksei Navalnyi, mikä osin teki hänen perinnöstään ristiriitaisen.Masha Gessen, The Evolution of Alexey Navalny’s Nationalism The New Yorker 15.2.2021, viitattu 22.8.2024 Sudesh Baniya, Racist or revolutionary: The complex legacy of Alexei Navalny Euronews 7.7.2023, viitattu 22.8.2024 == Lähteet == Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Venäjällä Luokka:Moskova Luokka:Äärioikeisto
Dmitri Dreval

Dmitri Dreval (; 10. kesäkuuta 1956 – 20. elokuuta 2024 Moskova) oli venäläinen kenraalimajuri.Умер бывший замначальника тыла Вооруженных сил генерал Древаль Vedomosti 21.8.2024, viitattu 22.8.2024 Dreval loi Venäjän asevoimissa 37 vuotta kestäneen uran.Taxi driver shoots retired major general after quarrel in Moscow UNN 14.5.2024, viitattu 22.8.2024 Hän sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Kunniamerkin sotilasansioista.Умер генерал- майор Дмитрий Древаль, в которого в мае стрелял таксист Москвич MAG 21.8.2024, viitattu 22.8.2024 Hän toimi asevoimissa logistiikan varajohtajana. Taksikuski ampui Drevalia 11. toukokuuta 2024 jalkaan riidan seurauksena Moskovassa. Ampumisesta seurannut haavoittuminen ei itsessään ollut vakava, mutta Drevalin terveys alkoi heikentyä huomattavasti. 20\. elokuuta 2024 hän sairastui ja menehtyi, vaikka paikalle kutsuttiin ambulanssi. Drevalin kuolema asunnossaan Troparjovo-Nikulinossa Moskovassa johtui Tassin mukaan sydämen vajaatoiminnasta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Ana (Irak)

Ana () on kaupunki Länsi-Irakissa al-Anbarin maakunnassa Eufratin varrella. Paikka tunnetaan muinaisista ajoista lähtien. Kaupungissa asui yhden arvion mukaan 6 197 henkilöä. ==Maantiede== Ana sijaitsee Länsi-Irakissa al-Anbarin maakunnassa Eufratin oikealla rannalla noin 245 kilometriä Deir ez Zorin kaupungista Syyriassa kaakkoon ja 148 kilometriä Hitin kaupungista Irakissa luoteeseen. Lähellä joen toisella rannalla sijaitsee Rawan kaupunki. Ana on Irakista Syyriaan johtavan päätien varrella. ==Historia== Nykyisen kaupungin lähellä sijaitsi muinainen Anan kaupunki. Kaupunki muodostui jo toisella vuosituhannella eaa. Se tunnetaan nuolenpääkirjoituksista nimillä Anat tai Khanat, sekä kreikkalaisisa kirjoituksissa nimellä Anátho (Ανάθω). Muinainen kaupunki oli maanviljelyn keskus, sekä kauppapaikka. Sitä on myös linnoitettu eri aikoina. Se tunnettiin taateli- ja hedelmäpuutarhoistaan, sekä viininistä. Abbasidien kaudella Ana oli osa Jaziran maakuntaa. 1300-luvulla jaa. kaupunki sijaitsi jokeen muodostuneella saarella, jolla on edelleen vanhan kaupungin raunioita. 1600-luvulla se oli laajentunut joen molempien rantojen puolelle. Ana oli tuolloin voimakkaan al-Mwali -heimon tukialuetta. Sitä alkoivat kuitenkin koetella persialaisten ja ympäröivän alueen heimojen hyökkäykset, mikä johti sen merkityksen vähenemiseen. Osmanien valtakunnassa paikallishallintoa järjestettiin vasta 1800-luvulla ja Anasta tuli oman kada- alueensa keskus Bagdadin vilayetissa. Britit valtasivat Anan vuonna 1918 ja siitä tuli osa Irakin kuningaskuntaa. Äärijärjestö Isisin joukot valtasivat Anan ja muita Irakin rajakaupunkeja kesäkuussa 2014. Irakin armeija jälleenvaltasi kaupungin sen aloitettua hyökkäyksen alueelle syyskuussa 2017. ==Väestö== Anan asukasluku oli Britannican "viimeisimmän" arvion mukaan 6 197. Lähes kaikki paikalliset ovat sunnalaisia arabeja. Kaupungissa oli pieni juutalainen yhteisö vuosiin 1949–1950 saakka. ==Lähteet== Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Al-Anbar
Peter Eden

Peter Eden (s. 1943–1944 Hadleigh, Essex) on brittiläinen levytuottaja, manageri ja lauluntekijä. Eden aloitti uransa vuonna 1965 folk-levyjen parissa. Hän työskenteli aluksi Donovanin tuottajana ja yhdessä Geoff Stephensin kanssa tämän managerina. Eden teki töitä myös useille levy- yhtiöille, kuten Pyelle, EMIlle, Deccalle ja Dawnille. Eden tuotti vuosina 1968–1972 jazzia Deram- ja Dawn-levy-yhtiöissä. Hän perusti myös jazziin suuntautuneen Turtle Records -levymerkin, joka julkaisi vuosina 1970–1971 kolme albumia: Mike Osbornen Outback, Howard Rileyn Flight ja John Taylorin Pause, and Think Again. Yksi hänen viimeisistä manageroimistaan yhtyeistä oli 1970-luvulla Heron. Hän jatkoi työskentelyään levy-yhtiöille, kuten Sonetille, jolla oli tiiviit suhteet Pohjoismaihin. Sitä kautta hän tuotti suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen albumin Milky Way Moses. Sonetilla hän tuotti myös novelty-levyjä. Eden ryhtyi 1970-luvun lopulla pyörittämään täysipäiväisesti omaa levykauppaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs * Back To Tracks Episode 4: Doug Kaye Interviews Peter Eden Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Brittiläiset lauluntekijät Luokka:Managerit Luokka:1940-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tugelan putoukset

Tugelan putoukset on vesiputous, joka muodostuu viidestä perättäisestä putousvirtaamasta. Se sijaitsee Etelä-Afrikassa KwaZulu-Natalin provinssissa Pohjois-Drakensbergissa, Royal Natalin kansallispuistossa. Alue on Lohikäärmevuorten maastossa. Vesiputouksen putousvirtaamat polveilevat vapaasti. Putouksen kokonaiskorkeus on 948 metriä, mikä on toiseksi eniten maailmassa. Putous on Tugelajoen juoksulla, missä veden virtaus vaihtelee paljolti eri vuoden aikojen välillä. Virtaus saattaa välillä lakata kokonaan kuivimpina aikoina. Putouksen luo pääsee kahden polun kautta. == Lähteet == Luokka:Vesiputoukset Luokka:Etelä-Afrikan luonto
Mongefossen

Mongefossen on vesiputous Norjassa, Møren ja Romsdalin läänissä, Marsteinissa. Se on joen Mongeelva varrella. Sen korkeus on 774 metriä ja se on maailman korkeimpia vesiputouksia. Lähistöllä sijaitsevia muita vesiputouksia ovat Rangåafossen, Olmaafossen, Saufonnfossen, Gluterfossen ja Døntefossen. Mongefosseniin virtaa vettä kahdelta pieneltä jäätiköltä ja viidestä pienestä järvestä. 1977 alkaen Mongeelvan varrella on toiminut vesivoimala ja tämä on heikentänyt Mongefossenin virtausta. Nykyisin vesiputouksessa virtaa vettä lähinnä lumen sulamisvesien ja jäätiköiltä virtaavan sulamisveden myötä. == Lähteet == Luokka:Norjan vesiputoukset Luokka:Møren ja Romsdalin lääni
Ozan Kökçü

Ozan Can Kökçu (s. 18. elokuuta 1998 Haarlem, Alankomaat) on azerbaidžanilainen jakapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hänellä on myös Alankomaiden ja Turkin kansalaisuudet. Alankomaissa syntynyt ja kasvanut Kökçu pelasi nuorena IJVV Stormvogelsin, Groningenin ja Feyenoordin juniorijoukkueissa. Kesällä 2017 Kökçü siirtyi Turkin Superliigaan Bursasporin joukkueeseen. Syyskaudella Kökçü sai vastuuta vain kahdessa Turkin Cupin ottelussa, ja hän siirtyi kevääksi lainalle Alankomaihin RKC Waalwijkiin. Kesällä 2018 Kökçü siirtyi Turkin toisella sarjatasolla pelaavaan Giresunsporiin ja vain vuotta myöhemmin, kesällä 2019 Azerbaidžanin Valioliigaan Sabahin joukkueeseen. Sabahissa Kökçü pelasi puolitoista kautta ennen lainasiirtoa Alankomaiden Eerste divisiessä pelaavaan Telstariin tammikuussa 2021. Kesällä 2021 siirrosta Telstariin tehtiin pysyvä. Kesällä 2022 Kökçü siirtyi samalla sarjatasolla pelaavaan FC Eindhoveniin, jossa hän löi lopullisesti läpi, pelaten kahden kauden aikana yhteensä 73 ottelua, onnistuen 18 kertaa maalinteossa. Kesällä 2024 Kökçü siirtyi kauden 2026 loppuun asti ulottuvalla sopimuksella Veikkausliigaan Helsingin Jalkapalloklubiin. Kökçü debytoi Azerbaidžanin maajoukkueessa Kansojen liigan ottelussa syyskuussa 2022 Slovakiaa vastaan. Hän on pelannut myös 17 ottelua Azerbaidžanin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Myös Ozan Kökçün pikkuveli Orkun Kökçü on ammattilaisjalkapalloilija. Hän edustaa maajoukkuetasolla Turkkia. == Lähteet ==
Diteknetiumheptoksidi

Diteknetiumheptoksidi (Tc2O7) on teknetiumin ja hapen muodostama yhdiste. Se on kellertävää ainetta, jota voidaan valmistaa suoraan teknetiummetallista käsittelemällä sitä happikaasulla (O2). Reaktiossa syntyy tosin samalla myös jonkin verran muita teknetiumin oksideja, minkä vuoksi tuote on vielä puhdistettava puhtaan diteknetiumheptoksidin saamiseksi. Diteknetiumheptoksidi on melko hygroskooppista ainetta. Diteknetiumheptoksidi on kidejärjestelmältään ortorombista. Sen sulamispiste on 392,7 K ja kiehumispiste noin 596 K. Yhdisteen muodostumisentalpiaksi on eri mittauksissa saatu −(1113,4±10,9) kJ·mol−1 ja −(1127,6±7,9) kJ·mol−1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oksidit Luokka:Teknetiumyhdisteet
Kyhmypapukaijakala

Kyhmypapukaijakala (Bolbometopon muricatum) on papukaijakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena indopasifisella merialuella. == Koko ja ulkonäkö == Kyhmypapukaijakala voi kasvaa suurimmillaan 1,3–1,5 m pitkäksi, mutta tavanomainen pituus on noin 70 cm. Lajin huomattavin piirre on kookas kyhmy täysikasvuisten kalojen otsassa. Kyhmypapukaijakalan väri muuttuu kalan ikääntyessä. Nuoret yksilöt ovat ruskehtavia, ja niiden selässä on valkoisia pilkkuja. Täysikasvuiset kyhmypapukaijakalat ovat harmahtavan vihreitä, ja niiden otsa on vaaleanpunainen. == Levinneisyys ja elintavat == Kyhmypapukaijakalaa tavataan Punaiseltamereltä ja Afrikan itärannikolta Wakensaarelle ulottuvalta alueelta. Ne liikkuvat useiden kymmenien yksilöiden parvissa matalahkoissa vesissä. Lajin ravintoa ovat erityisesti korallieläimet, ja se on merkittävä bioeroosion aiheuttaja. Kyhmypapukaijakala syö myös leviä. Lisääntymiskausi on joulu-tammikuussa, ja kutuaikana parvissa voi olla jopa sata yksilöä. Kyhmypapukaijakalaa kalastetaan ruokakalaksi harppuunakalastuksella. Kannat ovat taantuneet kalastuksen vuoksi, ja kyhmypapukaijakala luokitellaan vaarantuneeksi. == Lähteet == Luokka:Huulikalamaiset Luokka:Uhanalaiset kalat
Kauko Mäkinen (professori)

Kauko Kullervo Mäkinen (s. 18. heinäkuuta 1937) on Turun yliopiston hammaslääketieteen emeritusprofessori. Mäkiselle myönnettiin elokuussa 2024 yhdysvaltalainen The Jones Bozeman Award -palkinto ksylitolitutkimuksesta. Mäkinen valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1966. == Palkinnot ja kunnianosoitukset == * IADR Distinguished Scientist Award * Kunniatohtori (Tarton yliopisto) - 2017 * The Jones Bozeman Award - 2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Michiganin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toyota Proace Max

Toyota Proace Max on Toyotan vuodesta 2023 lähtien valmistama suurikokoinen pakettiautomalli. Auto on kehitetty Toyota Proacen ja Toyota Proace Cityn tavoin yhteistyössä Stellantis-konsernin kanssa, ja sen lähes identtiset sisarmallit ovat Citroën Jumper, Fiat Ducato, Opel Movano, Peugeot Boxer ja Ram ProMaster. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Proace Max Luokka:Pakettiautot Luokka:2020-luvun autot
Ulla Rahola

Ulla Helena Rahola (s. 23. toukokuuta 1955 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja tekniikan tohtori. ==Koulutus ja työura== Rahola kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1974 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1986. Tekniikan tohtoriksi Rahola väitteli 2019 Aalto-yliopistossa suomalaisten autiokirkkojen korjauksista. Työuransa Rahola aloitti Museoviraston rakennushistorian osaston toimistoarkkitehtina 1988–1989 ja aloitti toiminnan yksityisenä elinkeinonharjoittajana nimellä Arkkitehtitoimisto Ulla Rahola 1989. Sivutoimenaan hän työskenteli Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin historian tuntiassistenttina 1988–1998. Työurallaan Rahola on toiminut suunnittelijana parissa kymmenessä kirkon saneerauksessa. ==Suunnittelutöitä== *Helsingin Diakonissalaitoksen kirkko, korjauksen suunnittelu 2004 *Tyrvään Pyhän Olavin kirkon sisätilojen entisöinnin suunnittelu, 1999–2000 * Ulvilan kirkko, restaurointi- ja korjaustöiden suunnittelu * Mäntyharjun kirkko, korjauksen ja restauroinnin pääsuunnittelija, 2010-luku ==Tunnustukset== * Rakennustaiteen seuran myöntämä 4 000 euron arvoinen Erik Kråkström -puurakennuspalkinto annettiin 2009 Raholalle ja diplomi-insinööri Juhani Pentinmikolle heidän ansioistaan Tyrvään Pyhän Olavin kirkon ja Porvoon tuomiokirkon jälleenrakentamisessa. * Pyhän Henrikin kulttuuripalkinto, 2010 * Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki, 2020 ==Julkaisut== * * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reset (Turmion Kätilöiden albumi)

Reset on Turmion Kätilöiden yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 25. lokakuuta 2024 Nuclear Blastin kautta. Yhtyeen laulaja MC Raaka Pee on kertonut Resetin olevan "yhtyeen aikaisempien albumien äpärälapsi, joka on höystetty uusilla mausteilla ja jossa on kaikki, mitä voisi haluta yhtyeeltä ja vielä enemmän". Hänen mukaan Reset tarkoittaa myös yhtyeelle sitä, että "yhtye voi summata kaiken sen, mitä he ovat oppineet kahden vuosikymmenen aikana ja lisätä uusia nyansseja yhtyeen metallidiskon pyörteisiin". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * MC Raaka Pee – laulu * Shag-U – laulu * Bobby Undertaker – kitara * Master Bates – basso * RunQ – koskettimet * DQ – rummut == Arvostelut == * Desibeli.net: * Inferno: * Soundi: * V2.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Turmion Kätilöiden albumit
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1969

Vuoden 1969 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais- roomalaisen painin osalta 5.-9. kesäkuuta Modenassa, Italiassa. Vapaapainissa kisattiin 19.-23. syyskuuta Sofiassa, Bulgariassa. Modenassa käydyistä kreikalais-roomalaisen painin EM-kisoista jäivät itäblokin painijat pois, koska järjestäjämaan Italian edustajat eivät suostuneet missään tilanteessa nostamaan Itä-Saksan lippua salkoon eikä soittamaan maan kansallislaulua. Neuvostoliiton johdolla itäblokin maat eli Itä-Saksa, Unkari, Bulgaria, Romania ja Puola jäivät pois kisoista. Kisoista tuli siis käytännössä Länsi- Euroopan kisat. Myöhemmin myös Tshekkoslovakia seitsemäntenä maana jäi pois, vaikka maan painijat osallistuivat kisojen ensimmäiselle kierrokselle. ==Kreikkalais-roomalainen paini (Modena)== ===Mitalistit=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Rolf Lacour Lorenzo Calafiore Muzaffer Can 52 kg Boško Marinko Şefik Namlı Fritz Huber 57 kg Risto Björlin Karlo Čović Giuseppe Bognanni 62 kg Metin Alakoç Werner Hettich Michele Toma 68 kg Sreten Damjanović Vahap Pehlivan Matti Poikala 74 kg Eero Tapio Momir Kecman Jan Karlsson 82 kg Milan Nenadić Jan Kårström Martti Laakso 90 kg Josip Čoraks Tore Hem Roland Andersson 100 kg Pelle Svensson Aimo Mäenpää Alfons Hecher yli 100 kg Ömer Topuz Arne Robertsson Giuseppe Marcucci ===Mitalitaulukko=== 1 4 2 0 6 2 2 2 1 5 3 2 1 1 4 4 1 2 3 6 5 1 1 2 4 6 0 1 3 4 7 0 1 0 1 ==Vapaapaini (Sofia)== ===Mitalistit=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Roman Dmitrijev Ognyan Nikolov Sefer Baygın 52 kg Bayo Bajev Aminula Nasrulajev Petre Ciarnău 57 kg Yancho Patrikov Pavel Malian Mehmet Esenceli 62kg Enju Todorov Petre Coman Zagalav Abdulbekov 68 kg Enju Văltšev Nodar Hohašvili Josef Engel 74 kg Juri Gusov Wolfgang Nitschke Adolf Seger 82 kg Juri Šajmuradov Károly Bajkó Ivan Iliev 90 kg Gennadi Strahov Attila Balogh Roland Andersson 100 kg Vladimir Guliutkin Vasil Todorov Peter Germer yli 100 kg Šota Lomidze Osman Duraliev Ömer Topuz ===Mitalitaulukko=== 1 6 3 1 10 2 4 3 1 8 3 Romania 0 2 1 3 4 0 1 1 2 5 0 1 0 1 6 0 0 3 3 7 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 == Lähteet == *FILA:n tietokanta === Viitteet === 1969 Luokka:Vuoden 1969 urheilu Luokka:Italian urheilu Luokka:Bulgarian paini Luokka:Modena Luokka:Sofian urheilu
Lena Valaitis

Lena Valaitis (virallisesti Anelė Luise Jüssen, s. 7. syyskuuta 1943 Klaipėda, Liettua) on saksalainen muusikko. Hänen tyylilajinaan on iskelmämusiikki. Lena Valaitis teki läpimurtonsa vuonna 1981 kappaleella "Johnny Blue". == Ura == Lena Valaitisin esikoissingle, "Halt das Glück für uns fest", julkaistiin 1970. Jack Whiten tuottama "Ein schöner Tag" (1976) nousi Saksan listoilla 20 myydyimmän kappaleen joukkoon. Kyse on "Amazing Grace" -kappaleen saksankielisestä versiosta. Ensimmäinen suurmenestys oli 1981 julkaistu "Johnny Blue", joka versioitiin muun muassa suomeksi. Sen olivat kirjoittaneet Ralph Siegel ja Bernd Meinunger. Kappale edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 1981 ja sijoittui toiseksi. Menestystä seurasi duetto Costa Cordalisin kanssa. Lena Valaitis vetäytyi viihdeteollisuudesta 1993 ja teki paluun 2001. Duetto "Was kann ich denn dafür" (2002) Hansi Hinterseerin kanssa oli erityisen menestyksekäs. Lena Valaitis lopetti uransa vuonna 2020. "Meine Kinder entführen mich auf eine Reise. Ich habe keine Ahnung, wohin es geht" ("Lapseni vievät minut matkalle. Minulla ei ole hajuakaan, minne"), Lena Valaitis totesi Augsburger Allgemeine -lehden toimittajalle 80-vuotissyntymäpäivänsä kynnyksellä. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Die Welt der Stars und Hits (1972) *Wer gibt mir den Himmel zurück (1974) *Da kommt Lena (1975) *Komm wieder, wenn du frei bist (1976) *… denn so ist Lena (1977) *Ich bin verliebt (1978) *Nimm es so, wie es kommt (1979) *Lena (1982) *Weihnachten mit Lena Valaitis (1989) *Liebe ist … (2010) *Ich will alles (2012) *Meine Sprache ist die Musik (2018) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset iskelmälaulajat Luokka:Saksan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1981 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reset

Reset tarkoittaa seuraavia asioita: * Reset, kanadalaisen pop-punk-yhtye Simple Planin entinen nimi * Reset, Atari Teenage Riotin albumi vuodelta 2014 * Reset, Profane Omenin albumi vuodelta 2014 * Reset, Turmion Kätilöiden albumi vuodelta 2024.
Iso-Rasti

Iso-Rasti on Pohjois-Savossa Suonenjoella sen keskustaajaman koillispuolella sijaitseva järvi. Etäisyys Kuopiosta on 35 kilometriä lounaaseen. == Maantietoa == Iso-Rasti on 5,4 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 274 hehtaaria eli 2,7 neliökilometriä. Iso-Rasti on kaakkois–luoteissuuntaisesti pitkänomainen. Levein kohta on noin kilometrin. Järven kaakkoisosan muodostaa noin kilometrin pituinen Rastinlahti ja luoteisosan niin ikään noin kilometrin pituinen Konttilanlahti. Niemistä laajimmat ovat Kuikkaniemi pohjoisessa ja Kuvajaniemi etelässä. Järvellä on kartan mukaan 10 saarta. Karttoihin nimettynä ovat Isosaari, Töyrisaari ja Malmisaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 8,56 miljoonaa kuutiometriä. jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 3,1 metriä. Iso-Rastin vähintään kuusi metriä syvä alue sijaitsee järven keskiosassa, ja sen pinta-ala on noin 33 hehtaaria. Sen syvänteessä on 11 metriä syvää ja syvänne sijaitsee Isosaaren koillispuolen edustalla . Järven rantaviivan pituus on 17,1 kilometriä. Järven itäranta kohoaa jyrkemmin kuin länsiranta. Taivalsuon pohjoispuolisen Murtovuoren laki on noin 180 metriä merenpinnan yläpuolella. Iso-Rastin länsipuolella sijaitsee Pieni-Rasti. Sen korkeustaso on 2,4 metriä Iso-Rastia ylempi. Järviä erottaa noin 200 metriä leveä kannas Rastintaival. Iso-Rastin rannikon rinteillä on jonkin verran peltoalueita, joita viljelee puoli tusinaa maatilja. Koppelosuolla on raivattu varsin suurialainen maa-ala. Rasti-pohjainen nimistö toistuu lähistön maatiloissa (Rastila, Pohjois-Rasti). Kiinteää asutusta on noin kymmenen tilaa ja vapaa-ajan asuntoja on lähes 30. Järven kaakkoispään ohittaa yhdystie 16157. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Virmasveden alueella (14.72), jonka Petäjäjoen valuma-alueeseen (14.728) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,8 metriä mpy ja sen laskujoki on Rastinjoki. Rastinjoen pudotus ennen Ilotunlampea on 15,7 metriä. Rastinjoen nimi muuttuu jo ennen Ilotunlampea (2 ha) Ilotunjoeksi ja Suhonjärven (21 ha) jälkeen Suhonjoeksi. Suhonjoki yhtyy Petäjäjokeen, joka laskee lopuksi Virmasveteen (62 km²). Yhtymisestä huolimatta laskujoki muodostaa Petäjäjoen pääuoman. Petäjäjoen valuma-alueella on 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Iso-Rasti on laajin, ja seuraavaksi suurimmat ovat Pitkä- Petäinen (90 ha) ja Kangas-Petäinen (92 ha). Järvi on valuma-alueensa latvajärviä. Pohjoisrantaan laskee Vehmasjärven (47 ha) laskupuro Rastinpuro, jonka valuma-alueella on pieniä järviä, ja Pieni-Rastin (29 ha) laskuoja. == Lähteet == Luokka:Suonenjoen järvet Luokka:Petäjäjoen valuma-alue (Suonenjoki)
Roman Starovoit

Roman Vladimirovitš Starovoit (; s. 20. tammikuuta 1972 Kursk) on venäläinen poliitikko.Роман Владимирович Старовойт Government.ru, viitattu 22.8.2024 Starovoit valmistui Baltialaisesta teknillisestä Ustinov-valtionyliopistosta vuonna 1995 ja Luoteisesta julkishallinnon akatemiasta vuonna 2008. Hän toimi vuosina 2012–2018 Liittovaltion tieviraston (Rosavtodor) johtajana. 1. lokakuuta Starovoitista tuli Venäjän varaliikenneministeri, mutta 11. lokakuuta 2018 hänet siirrettiin Kurskin alueen kuvernööriksi siirtymäkaudelle. 8. syyskuuta 2019 hänet valittiin vakituiseksi Kurskin kuvernööriksi. 14. toukokuuta 2024 Starovoit nimitettiin Venäjän liikenneministeriksi. Starovoit on saanut muun muassa Venäjän kunniamerkin, Ystävyyden kunniamerkin ja Aleksanteri Nevskin ritarikunnan arvon. Ukrainan kansallinen vastarintakeskus tiedotti lokakuun alussa 2023 FSB:n viranomaisten Kurskin alueella alkaneen tutkia Starovoitia alueen puolustukseen myönnettyjen 10 miljardin ruplan kohtalosta. Ukrainan kansallisen vastarintakeskuksen mukaan Starovoit pyrki käyttämään yhteyksiään Moskovassa välttääkseen tutkinnan.Olha Hlushchenko, FSB and Russia's Kursk Oblast governor clash over defence structures Ukrajinska pravda 4.10.2023, viitattu 22.8.2024 == Lähteet == Luokka:Venäjän ministerit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malko

Malko voi tarkoittaa seuraavia asioita: * sama kuin malka, katso malkakatto * ukrainalainen sukunimi, katso Nikolai Malko
Seppo Jokinen (pastori)

Seppo Kaarlo Johannes Jokinen (15. heinäkuuta 1945 Loimaa – 24. kesäkuuta 2020 Turku) oli suomalainen pastori, terapeutti ja kirjailija.Muistokirjoitus, Seppo Kaarlo Johannes Jokinen, Suomen Viikkolehti, 2020, No 31, sivu 11, julkaistu 30.7.2020 ==Ura== Jokinen vihittiin papiksi vuonna 1968. Hän toimi sotilaspappina Turussa vuoteen 1973, kunnes erosi virastaan. Hän pääsi töihin A-klinikkasäätiöön ja kouluttautui työnsä ohella päihdeterapeutiksi. Myöhemmin hän oli töissä Itä-Suomen kuntayhtymän päihdetyön johtajana vuoteen 1988 saakka. 1990-luvulla hän kehitti yhteistyössä Päivimaria Kuivamäen ja Kalevi Rautjoen kanssa Rikotusta eheä -koulutusmallin sielunhoitoterapiaan. Terapeuttina toimimisen lisäksi hän kirjoitti useita kirjoja sielunhoidosta ja puhui kristillisissä tapahtumissa. Jokisella oli myös oma Rikotusta eheä -niminen ohjelmasarja TV7-televisiokanavalla vuosina 2018–2019. ==Yksityiselämä== Jokinen puhui avoimesti omista elämänkokemuksistaan kuten vaikeasta isäsuhteestaan ja alkoholiriippuvuudestaan, josta hän raitistui uskon uudistumisen kokemuksen myötä. Jokinen kertoi vuonna 2014 heikkenevästä terveydestään. Jokinen oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hän sai kaksi lasta ensimmäisestä avioliitostaan. Jokinen on haudattu Liedon kirkon hautausmaalle. ==Bibliografia== * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Aleksei Smirnov (poliitikko)

Aleksei Borisovitš Smirnov (; s. 27. toukokuuta 1973 Navlja, Brjanskin alue) on venäläinen Yhtenäinen Venäjä -puolueen poliitikko.Смирнов, Алексей Борисович Tass, viitattu 22.8.2024 Smirnov valmistui Kurskin valtiollisesta Ivanov-maatalousinstituutista vuonna 1995 ja Orjolin alueellisesta julkishallinnon akatemiasta vuonna 2001. Marraskuusta 2018 maaliskuuhun 2021 hän toimi Kurskin alueen varakuvernöörinä. Maaliskuussa 2021 hänestä tuli Kurskin alueen ensimmäinen varakuvernööri ja lokuussa 2022 aluehallituksen puhemies. Toukokuussa 2024 Smirnov sai nimityksen siirtymäkaudele Kurskin kuvernööriksi, koska edeltäjä Roman Starovoit siirrettiin Venäjän liikenneministeriksi. Smirnoville on myönnetty Venäjän federaation presidentin kunniasertifikaatti. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vjatšeslav Gladkov

Vjatšeslav Vladimirovitš Gladkov (; s. 15. tammikuuta 1969 Kutški, Penzan alue) on venäläinen Yhtenäisen Venäjän poliitikko.Gladkov Vyacheslav Vladimirovich Spisok Putina, viitattu 22.8.2024 Vyacheslav Vladimirovich GLADKOV Open Sanctions, viitattu 22.8.2024 Гладков Вячеслав Владимирович Yhtenäinen Venäjä, viitattu 22.8.2024 Gladkov valmistui Pietarin valtiollisesta talous- ja finanssiyliopistosta vuonna 1996. Vuonna 2012 hän sai myös maisterin arvon Venäjän presidentillisestä kansantalouden ja julkishallinnon akatemiasta ja taloustieteen kandidaatin arvon öljyalan Groznenski neftjanoi -korkeakoulusta. Gladkov oli Venäjän miehittämän Sevastopolin varakuvernööri vuosina 2016–2018 ja Stavropolin aluepiirin hallituksen toimistopäällikkö sekä varapuhemies vuosina 2018–2020. Gladkovista tuli vuonna 2020 Belgorodin alueen siirtymäkauden kuvernööri ja syyskuussa 2021 sen vakituinen kuvernööri. Vuonna 2021 hänestä tuli Yhtenäisen Venäjän yleisneuvoston jäsen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Faʻamatai

Fa‘amatai () on nimitys Samoalla ja Amerikan Samoalla esiintyvälle päällikkökulttuurille. Se on osa laajempaa samoalaista tapakulttuuria. Fa‘amatain keskeisen osan muodostavat korkea-arvoiseen yhteiskuntaluokkaan kuuluvat päälliköt (). Fa‘amatain mukaan päälliköt jaetaan karkeasti kahteen luokkaan: istuva päällikkö () ja puhuva päällikkö (). Istuvan päällikön ensisijainen tehtävä on tehdä päätöksiä ja ottaa vastuuta yhteisöstään, kun taas puhuva päällikkö toimii istuvan päällikön sanansaattajana ja toimittaa seremoniallisia puheita. Mataiksi pääsee tulemalla valituksi ja tämä tapahtuu yleensä paikallisyhteisön konsensuksella. Asema tuppaa periytymään vanhemmilta lapsille, mutta loppupeleissä mataiksi nimitetään se, kenen katsotaan olevan paras mahdollinen hoitamaan yhteisiä asioita. Perinteisesti kylätason päälliköillä on ollut valta päättää sitä, kuka viljelee mitäkin ja asuu missäkin matain hallitsemalla maalla. Matai voi myös määrätä yhteisönsä jäseniä osallistumaan tärkeiden yhteisten hankkeiden (kuten häiden ja päällikön nimitysseremonioiden) kustannuksiin. Matain alasuudessa elävien perheenjäsenten tulee esim. maksaa tälle rahaa, mutta vain jos nämä eivät ole hankalassa taloudellisessa tilanteessa, minkä vuoksi matain tulee olla selvillä siitä, mikä on kunkin perheen tilanne. Matai on myös vastuussa alaisuudessaan elävän perheen () suojelemisesta ja edustamisesta korkeammalla hallinnon tasolla. Vaikka perinteisesti matait ovat olleet enimmäkseen miehiä, mikään ei estä naisia nousemasta samaan asemaan. Vuoden 2006 väestönlaskennassa Samoalla laskettiin olevan 15 783 mataita, joista 20 prosenttia oli naisia. Samoan parlamentin edustajien tulee olla päälliköitä, mutta nämä kuitenkin valitaan vaaleilla. == Lähteet == Luokka:Heimopäälliköt Luokka:Samoan politiikka Luokka:Amerikan Samoan politiikka Luokka:Samoankieliset sanat ja sanonnat
Jevgeni Savtšenko

Jevgeni Stepanovitš Savtšenko (; s. 8. huhtikuuta 1950) on venäläinen poliitikko.Савченко Евгений Степанович Venäjän liittoneuvosto, viitattu 22.8.2024 Savtšenko valmistui vuonna 1976 Moskovan valtiollisesta Timirjazev- maatalousakatemiasta ja vuonna 1988 Donin Rostovin puoluekorkeakoulusta. Hän on oppiarvoltaan taloustieteen tohtori. Hän on Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen. Savtšenko valittiin vuodesta 1993 lähtien kuudelle kaudelle Belgorodin alueen kuvernööriksi. Erotessaan kesken kauden vuonna 2020 hän oli viimeinen Boris Jeltsinin ajalla palvellut yhä virassa ollut venäläinen kuvernööri.The last ‘90s man Looking back on Evgeny Savchenko’s 27-year career as governor of Russia’s Belgorod region Meduza 25.9.2020, viitattu 22.8.2024 Savtšenko valittiin syyskuussa 2020 Venäjän liittoneuvoston jäseneksi. Hänelle on myönnetty Venäjän kunniamerkki vuonna 1996, Kunniamerkki ansioista isänmaalle 2. luokassa vuonna 2015 ja Aleksanteri Nevskin ritarikunnan arvo vuonna 2020. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Céré

Saint-Céré on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Bavejoen varrella, noin 39 kilometriä Figeacin kaupungista pohjoiseen. Saint-Cérén alkuperä juontaa juurensa kristitty pyhimyksen Spérien marttyyrikuolemaan vuonna 780. Hänet on haudattu kaupungissa olevan Sainte-Spérien kirkon kryptaan. Kirkko oli olemassa jo vuonna 1000, ja sen vanhimmat osat olivat 800-luvulta. Tämän jälkeen kirkkoa rakennettiin 1200-luvulla. Kirkko tuhoutui osittain 1500-luvulla käydyissä Ranskan uskonsodissa. Tämän jälkeen se rakennettiin uudelleen ja esimerkiksi kellotorni on rakennettu vuonna 1760. Turennen varakreivi antoi kaupungille vuonna 1292 vaakunan ja konsuliperuskirjan. Keskiaikaisen kaupunkin näkymää hallitsevat edelleen 1100- ja 1300-luvuilta peräisin olevat tornit, jotka ovat osa sen entistä linnoitusta. Linnoitukset purettiin vuonna 1713. == Tunnettuja kuntalaisia == *François Maynard (1582-1646), runoilija *Jean-Jacques Ambert (1765-1851), vallankumoussotien kenraali ja Guadeloupen kuvernööri *François Certain Canrobert (1809-1895), marsalkka ja poliitikko *Charles Bourseul (1829-1912), puhelimen keksinnän pioneeri ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lotin kunnat
Jevgeni Šišov

Jevgeni Sergejevitš Šišov (; 28. helmikuuta 1982 – 18. elokuuta 2024 Kurskin alueAnezka Pichrtova, Russian Actor Who Played Soldier in TV Show Reportedly Killed in Kursk MSN 21.8.2024, viitattu 22.8.2024 ) oli venäläinen näyttelijä. Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa vuodesta 2015 lähtien. Hän kaatui Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan tilanteessa, jossa Ukraina sai haltuunsa osia Kurskin alueesta.Евгений Шишов Kino-teatr.ru, viitattu 22.8.2024 Šišov esiintyi muun muassa sarjoissa Velikolepnaja pjatjorka-5 (2022) ja Morskije djavoly. Dalnije rubeži (2022) sekä elokuvassa Granit (2021).Alina Kolomiets, Famous Russian Putinist Actor Eliminated in Kursk Region Ukraine Today 20.8.2024, viitattu 22.8.2024 Hän solmi sotilassopimuksen Venäjän puolustusministeriön kanssa helmikuussa 2024. Hän sai sirpalevamman ja hänen kerrottiin kuolleen elokuussa 2024 sairaalaan evakuoinnin aikana. Šišovilla oli vaimo ja teini-ikäinen tytär. == Lähteet == Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet Luokka:Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan kaatuneet
Elverumin kirkko

Elverumin kirkko () on Elverumin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1738. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Elverum
Sørskogbygdan kirkko

Sørskogbygdan kirkko () on Elverumin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Elverum
Nordskogbygdan kirkko

Nordskogbygdan kirkko () on Elverumin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Elverum
Heradsbygdin kirkko

Heradsbygdin kirkko () on Elverumin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1911. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Elverum
Hernesin kirkko

Hernesin kirkko () on Elverumin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1935. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Elverum
Bybrua

Bybrua on taajama Gjøvikin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 075 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Gjøvik
Biri

Biri on taajama Gjøvikin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 653 vuonna 2023. ==Kuvia== Biri travpark.jpg|Birin ravirata ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Gjøvik
Monssveen

Monssveen on taajama Gjøvikin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,23 neliökilometriä ja asukasluku 365 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Gjøvik
Stavangerin yliopistollinen sairaala

Stavangerin yliopistollinen sairaala (; lyh. SUS) on Norjan Stavangerissa toimiva yliopistollinen sairaala. Se kuuluu Helse Stavanger -nimiseen sairaalayhtymään, joka perustettiin vuonna 2002, kun sairaalatoiminta siirtyi lääneiltä valtion hoidettavaksi. Nykyisen sairaalan edeltäjä, Rogalandin sairaala, perustettiin vuonna 1927. ==Kuvia== Stavanger University Hospital.jpg|Sairaalan rakennuksia ==Lähteet== Luokka:Norjan sairaalat yliopistollinen sairaala
Voldemar Roolaan

Voldemar Roolaan (vuoteen 1938 Froman, 4. tammikuuta 1914 Laitse, Harjumaa – 3. kesäkuuta 1991 Tallinna, Neuvosto-Viro) oli virolainen ennen maailmansotaa Viroa ja sodan jälkeen Neuvostoliittoa edustanut painija, joka saavutti EM- pronssia vuonna 1938. Hän oli myös 16-kertainen Viron mestari, kahdeksan kertaa kreikkalais-roomalaisessa painissa ja kahdeksan kertaa vapaapainissa. Vuosina 1937-1946 Viron maajoukkueen jäsen. == Viron tasavallan painija == Roolaan aloitti painimisen vuonna 1929 Tallinnan Sportissa. Vuonna 1932 hän voitti ensimmäisen Viron mestaruutensa vapaapainissa. Sen jälkeen hän voitti tämän tittelin vielä seitsemän kertaa (1934, 1936-1940, 1945). Roolaan oli myös Viron mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdeksan kertaa (1935-1938, 1940-1942, 1945). Vuonna 1936 Roolaan voitti molempien painimuotojen Viron mestaruuden, mutta loukkaantuneena ollut Voldemar Mägi päätettiin lähettää Berliinin kesäolympialaisiin, jossa Mägi koki kaksi tappiota.Koik 1996: s. 137 Vuonna 1938 Roolaan nousi Viron ykkösmieheksi ja Tallinnan painin EM-kisoissa aloitti voitoilla Tanskan ja Ranskan edustajista, mutta koki niukan pistetappion Saksan Ludwig Schweickertille. Seuraavassa koettu tappio Ruotsin Ivar Johanssonille vei Roolaanin EM-pronssille Ruotsin Johanssonin ja Latvian Georgs Ozoliņšin jäljessä.Koik 1996: s. 156 Seuraavana vuonna Oslossa painituissa EM-kisoissa Roolaan sijoittui neljänneksi.Koik 1996: s. 165-167 == Neuvosto-Viron ja Neuvostoliton painija == Voldemar Roolaan jatkoi uraansa Neuvostoliiton miehittämässä Virossa. Seura vaihtui Tallinnan Sportista Tallinnan Spartakiksi. Vuonna 1941 hän voitti kaikki Gruusian, Neuvosto-Azerbaidžanin, Moskovan ja Neuvosto-Latvian painijoita vastaan käymänsä ottelut edustaessaan Neuvosto-Viroa.Koik 1996: s. 190 Maailmansodan jälkeen Neuvostoliiton kreikkalais-roomalaisen painin joukkuemestaruuskilpailussa 1945 Neuvosto-Viro sijoittui toiseksi häviten loppuottelussa Moskovalle voitoin 3-4. Virolaispainijoista voittajia olivat Roolaanin lisäksi Johannes Kaubi ja Johannes Kotkas.Koik 1996: s. 197-198 Yksilökohtaisissa Neuvostoliiton mestaruuskisoissa hän sijoittui samana vuonna seitsemänneksi.Koik 1996: s. 199 Seuraavana vuonna Neuvosto-Viro sijoittui joukkuemestaruuskilpailuissa kolmanneksi voitettuaan Neuvosto-Ukrainan yhden voittajan ollessa Roolaan.Koik 1996: s. 201–202 Vuonna 1947 Roolaan osallistui vielä Neuvostoliiton mestaruuskilpailuihin sarjaa ylempänä sijoittuen viidenneksi.Koik 1996: s. 203 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Virolaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Virolaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Lennart Bodström

Lennart Bodström (1928 – 30. huhtikuuta 2015) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Johdettuaan ensin kaksitoista vuotta TCO- ammattiliittoa hän toimi Ruotsin ulkoministerinä vuosina 1982–1985 ja opetusministerinä 1985–1989, minkä jälkeen hänet nimitettiin Ruotsin suurlähettilääksi Norjaan. Ulkoministerinä Bodström aiheutti vuonna 1985 kohun, kun hän oli todennut Dagens Nyheterin toimittajille, ettei uskonut neuvostoliittolaisten sukellusveneiden olleen lukuisten väitettyjen aluevesiloukkausten takana. Porvarillinen oppositio esitti hänelle tästä johtuen epäluottamusta, mutta hän sai valtiopäivien niukan enemmistön tuen. Boström kuoli 30. huhtikuuta 2015 tukholmalaisessa palvelutalossa 87-vuotiaana. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta, joista yksi on poliitikko Thomas Bodström. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin ulkoministerit Luokka:Ruotsin suurlähettiläät Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Egil Monn-Iversen

Egil Monn-Iversen (14. huhtikuuta 1928 Oslo – 7. heinäkuuta 2017 Oslo) oli norjalainen pianisti, säveltäjä, kapellimestari ja elokuvatuottaja. Hän oli keskeinen henkilö Norjan kulttuurielämässä ja sai vuonna 1972 ensimmäisen Spellemannprisen-elämäntyöpalkinnon. Monn-Iversen aloitti uransa 1940-luvun lopulla johtamalla jazz- ja tanssiorkestereita, muun muassa The Monn Keys -kvartettia. Myöhemmin hän toimi esimerkiksi Chat Noirin ja Det Norske Teatretin kapellimestarina. Hänellä oli vuosina 1956–1964 oma Egil Monn- Iversen A/S -niminen tuotantoyhtiö, joka julkaisi musiikkia ja elokuvia. Monn- Iversen myös sävelsi musiikkia musikaaleihin ja elokuviin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Norjalaiset pianistit Luokka:Norjalaiset kapellimestarit Luokka:Elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Balawat

Balawat () on kylä ja arkeologinen kohde Irakissa Mosulin kaupungin kaakkoispuolella. Kylä tunnetaan Assyrian valtakunnan kautisesta rauniokummustaan, joka on liitetty muinaiseen Imgur-Enlilin kaupunkiin. ==Maantiede== Balawat sijaitsee Irakissa noin 25 kilometriä Mosulin kaupungista kaakkoon ja noin 15 kilometrin päässä muinaisen Nimrudin kaupungin raunioista. Balawat itsessään sijaitsee Tell Balawat -nimisen rauniokummun vieressä. ==Historia== Balawatin muinainen asuinpaikka on asutettu ehkä jo viidennellä vuosituhannella eaa. Sen merkitys kuitenkin kasvoi erityisesti Assyrian hallitsija Assurnasirpal II:n valtakaudella 883–859 eaa. Assyrian valtakunnassa paikka tunnettiin nimellä Imgur-Enlil. Hormuzd Rassam teki ensimmäiset arkeologiset kaivaukset paikalla vuonna 1878. Balawatin rauniokummulta löytyi Assyrian hallitsijoiden palatsi ja unien jumala Mamulle omistettu temppeli. Erityisen huomattava löytö olivat Salmanassar III:n (858–824 eaa.) pronssiportit. Porttien koristeluun oli käytetty pronssilaattoja, jollaisia tunnetaan myös muualta muinaisen Assyrian alueelta, mutta joista Balawatin laatat kuuluvat parhaiten säilyneisiin. Laatoissa on kuvattu assyrialaisten sotaretkiä, sekä esimerkiksi hovin tapahtumia ja metsästysretkiä. Laatat päätyivät aluksi British Museumiin ja niitä on myöhemmin ollut näytteillä useissa eri museoissa. Myöhempi Balawat on ollut pieni kylä, joka on tunnettu lähinnä rauniokumpunsa kautta. Keskiajalla elänyt historioitsija Yakut kuvaili paikkaa kylänä Mosulin itäpuolella Niniven maakunnassa. Paikalle tuli karavaaneja ja kylässä oli majatalo (khan). ==Väestö== Nykyisen Balawatin asukkaat ovat šabakeja. ==Lähteet== Luokka:Arkeologiset kohteet Irakissa Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Ninive