EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vallée de l’Aérospatiale

Vallée de l'Aérospatiale (Aerospace Valley) on ranskalaisen ilmailu- ja avaruustekniikan keskittymä Toulousen kaupungissa sekä Oksitanian ja Akvitanian alueilla. Seudulla on 500 ilmailualan yritystä, muun muassa Airbus, muita EADS-konsernin yrityksiä, Air Francen tekninen keskus ja Dassault. Niissä työskentelee 120 000 ihmistä. Alueella tekee alan tutkimusta 8 500 tutkijaa. European Aerospace Cluster Partnership: Aerospace Valley Monet alueen tehtaista ja toiminnoista omaavat vuosikymmeniä pitkän historian alueella. Ilmailuklusterille, joka perustettiin vuonna 2005, on asetettu tavoite luoda 40 000 uutta työpaikkaa 20 vuodessa.Aerospace Valley: Presentation. Web Archive 2011. Klusteria johtaa Jean-Marc Thomas, joka Airbus Francen varatoimitusjohtaja. Klusterin osia ovat * "Toulouse Aerospace", johon kuuluvat Toulousessa toimivat yliopistot: ** Institut Supérieur de l'Aéronautique et de l'Espace (fuusioituna SUPAERO ja ENSICA) ** ENAC ** IPSA ** Office national d'études et de recherches aérospatiales eli ONERA, ** CNRS ** Centre national d'études spatiales (CNES) ** Université Paul Sabatier ** INSA ** INPT * Uusi tutkimuslaboratorio INRI, joka sijaitsee Bordeaux'ssa * Ilmailun polttoaineiden tutkimuskeskus Turbomecan tehtaan yhteydessä Bordes'issa * Tarbesin koealue, jossa kehitetään lentokoneiden romuttamista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Website of Aerospace Valley * Aerospace Valley brochure Luokka:Ranskan ilmailu Luokka:Toulouse Luokka:Uusi-Akvitania Luokka:Oksitania Luokka:Ranskan avaruustoiminta
Galina Bystrova

Galina Petrovna Bystrova (; 8. helmikuuta 1934 Nahitševan - 11\. lokakuuta 1999) oli neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija. Hän kilpaili 80 metrin aitajuoksussa ja viisiottelussa. Bystrova voitti pronssia Tokion olympialaisissa 1964 viisiottelusta. Hän voitti EM-kultaa samassa lajissa vuosina 1958 ja 1962 sekä 80 metrin aitajuoksussa vuonna 1958. Bystrova osallistui olympialaisiin vuosina 1956–1964 ja oli 80 metrin aidoissa parhaimmillaan neljäs. == Ennätykset == * 80 metrin aitajuoksu: 10,6 s (1958) * Viisiottelu: 4 995 (1964) == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
ISAE-SUPAERO

ISAE-SUPAERO () on vuonna 2007 korkeakoulufuusion seurauksena muodostettu ilmailun ja avaruustekniikan korkeakoulu, joka toimii Toulousessa ja on hallinnollisesti Ranskan puolustusministeriön alainen organisaatio. Korkeakoulu on osa Toulousen teknillisen yliopiston (Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées) verkostoa ja toimii yhteistyössä useiden Toulousessa sijaitsevan tutkimuslaitoksen kanssa. Korkeakoulu tarjoaa maisteriohjelmia (FM, DI), kehittyneitä maisteriohjelmia ja tohtoriopintoja. Lisäksi vaihto- opiskelu on mahdollista ISAE-SUPAEROn yhteistyöoppilaitoksissa opiskelevilla, sekä vähintään B1-tason ranskan kielitaidon omaavilla alemman korkeakoulututkinnon suorittaneilla opiskelijoilla. Sekä tutkinto- opiskelijoilta että vaihto-opiskelijoilta edellytetään pohjaopintoina pääsääntöisesti vähintään alempi korkeakoulututkinto luonnontieteen tai tekniikan alalta. ISAE-SUPAEROssa opiskelee vuosittain noin 1 700 opiskelijaa. Opetuskielet ovat ranska ja englanti. Opetushenkilökuntaan kuuluu noin 200 professoria, tieteentekijää, insinööriä tai laboratorioteknikkoa. Kaikkiaan henkilökuntaan kuuluu noin 500 ihmistä. ISAE-SUPAEROa edelsi nimellä École Nationale Supérieure de l’Aéronautique et de l’Espace (lyh. SUPAERO tai ENSAE) toiminut ilmailutekniikan korkeakoulu. Vuonna 2007 SUPAERO fuusioitui toisen Ranskan puolustusministeriön alaisen ilmailualan eliittikorkeakoulun (ENSICA) kanssa. Oppilaitoksen perusti eversti Jean-Baptiste Roche [vuonna 1909 Pariisiin nimellä ”École supérieure d’aéronautique et de constructions mécaniques”. Siitä tuli vuonna 1930 ”École nationale supérieure de l’aéronautique”. Oppilaitos on toiminut vuodesta 1968 alkaen Toulousessa - lähellä ranskalaista ilmailu- ja avaruusteollisuutta. Vuonna 1972 nimeen lisättiin avaruustekniikkaa tarkoittava sana, ja oppilaitoksen nimeksi tuli ”École Nationale Supérieure de l’Aéronautique et de l’Espace”. == Entisiä oppilaita == * Henri Coandă (vuosikurssi 1910), suihkupropulsion kehittäjä * Henry Potez (vuosi 1811), Potez-lentokonetehtaan perustaja * Mihail Gurevitš (1913), MiG-lentokonetehtaan aerodynaamikko * Marcel Dassault (1913), Dassaultin lentokonetehtaan perustaja * Henri Ziegler (1931) Airbus- matkustajalentokoneiden "isä" == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SUPAERO Luokka:Ranskan ilmailu Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Toulouse
The Revival (EP)

The Revival on yhdysvaltalaisen rap-artisti Royce da 5'9":n digitaalisesti julkaistu EP. Se julkaistiin 7. heinäkuuta 2009 M.I.C. Recordsin kautta. == Kappaleet == Luokka:Vuoden 2009 EP:t Luokka:Royce da 5'9":n albumit en:Street Hop#The Revival EP
Godtfred Holmvang

Godtfred Holmvang (7. lokakuuta 1917 Bærum - 19\. helmikuuta 2006 Vancouver, Kanada) oli norjalainen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa ja 110 metrin aitajuoksussa. Hän kilpaili kansallisella tasolla myös alppihiihdossa ja suunnistuksessa ja sijoittui neljänneksi alppiyhdistetyssä Norjan- mestaruuskilpailuissa 1947. Holmvang edusti seuratasolla IL Tyrvingiä. Hän voitti kymmenottelussa kultaa Oslon EM-kisoissa 1946 ja voitti lajissa maansa mestaruuden vuosina 1939, 1946 ja 1948. Holmvang voitti Norjan- mestaruuskisoissa kolme mitalia myös 110 metrin aitajuoksusta, jossa hänen paras sijoituksensa on voitto vuodelta 1946. Hän osallistui olympialaisiin vuonna 1948 ja sijoittui kymmenottelussa kymmenenneksi. Toinen maailmansota häiritsi Holmvangin uraa ja hän joutui itse sotavangiksi vuonna 1943. Hän opiskeli lakimieheksi ja kävi muun muassa Harvardin yliopistossa. Holmvang auttoi YK:ta luomaan merenkulkulakeja ja asui loppuelämänsä Vancouverissa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * Kymmenottelu: 6 566 (1946) * 110 metrin aitajuoksu: 15,2 s (1939) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Norjalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Ergotamiini

Ergotamiini on ergopeptiini ja osa ergotamiinialkaloideja; se on rakenteeltaan ja biokemialtaan läheistä sukua ergoliinille. Ergotamiinia käytetään lääkkeenä akuutteihin migreenikohtauksiin (joskus kofeiinin kanssa, yhdistelmä on vanhin tunnettu migreenilääke), edistämään synnytystä ja estämään synnytyksenjälkeistä verenvuotoa. Ergotamiinia ei kuitenkaan saa käyttää raskauden aikana, koska se voi aiheuttaa keskenmenon. Ergotamiini-johdosta käytetään myös vaihdevuosilääkkeissä. Ergotamiinin eristi ensimmäistä kertaa torajyvästä Arthur Stoll Sandozin lääketehtaalla vuonna 1918 ja lääkeyhtiö alkoi myydä sitä Gynergen-kauppanimellä vuonna 1921. Ergotamiinin vaikutus perustuu sen aiheuttamaan verisuonten supistumiseen. Ergotamiinista jalostettiin vuonna 1938 LSD:tä eli lysergidia. Ergotamiin on reseptilääke mutta Egyptissä käsikauppavalmiste El-Nilen valmistaman Migrainil- migreenilääkkeen yhtenä ainesosana fenobarbitaalin, kofeiinin, meprobamaatin ja dipyronin kanssa.http://www.arabrxlist.com/en/drug-index/drugs-affecting- the-central-nervous-system/drugs-used-to-treat-migraine-headache/migrainil Arab RxList: Migrainil Ergotamiini puhtaana yhdisteenä on erittäin hygroskooppista ja kiteistä jauhetta. Se tummuu sekä hajaantuu ilman ja kuumuuden vaikutuksesta. Yhdiste liukenee asetoniin, trikloorimetaaniin, pyridiiniin ja etikkahappoon sekä niukasti etanoliin, mutta on lähes liukenematonta veteen. Ergotamiinin tärkeimpiin johdannaisiin kuuluvat mm. dihydroergotamiini ja ergotamiinitartraatti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Terveyskirjasto: Ergotamiini *PubChem: Ergotamine *DrugBank: Ergotamine *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Ergotamine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ergotamine Luokka:Alkaloidit Luokka:Migreenilääkkeet Luokka:Mikrobitoksiinit Luokka:Homemyrkyt
Maamalurit

Maamalurit (Pyrrholaemus) on tiaismalureiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Maamalureiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kaksi lajia. == Maamalureihin kuuluvia lajeja == * Pisarasilkkimaluri (Pyrrholaemus sagittatus) * Punarintamaluri (Pyrrholaemus brunneus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Pyrrholaemus Luokka:Tiaismalurit
Viirumalurit

Viirumalurit (Calamanthus) on tiaismalureiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Viirumalureiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan viisi lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. == Viirumalureihin kuuluvia lajeja == * Lännenviirumaluri (Calamanthus montanellus) * Punaperämaluri (Calamanthus pyrrhopygius) * Tasmanianviirumaluri (Calamanthus fuliginosus) * Valkokulmamaluri (Calamanthus cautus) * Viirusilkkimaluri (Calamanthus campestris) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Calamanthus Luokka:Tiaismalurit
Anton von Leinner

Anton von Leinner (9. maaliskuuta 1813 Graz – 26. maaliskuuta 1895 Gleisdorf) oli itävaltalainen upseeri ja pikakirjoittaja, joka laati saksalaisesta Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä ensimmäisen italiankielisen version. Leinner julkaisi järjestelmän vuonna 1858 teoksessa Nuova stenografia italiana od il sistema di Gabelsberger adattato alla lingua italiana. Järjestelmän sovitus italian kielelle ei kuitenkaan ollut täysin onnistunut, eikä se levinnyt käyttöön. == Lähteet == Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Itävaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Hiirimalurit

Hiirimalurit (Crateroscelis) on tiaismalureiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hiirimalureiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kolme lajia. == Hiirimalureihin kuuluvia lajeja == * Alankohiirimaluri (Crateroscelis murina) * Parvihiirimaluri (Crateroscelis nigrorufa) * Vuorihiirimaluri (Crateroscelis robusta) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Crateroscelis Luokka:Tiaismalurit
Avro Canada VZ-9 Avrocar

Avro Canada VZ-9 Avrocar oli Avro Canadan kokeiluasteelle jäänyt yliääninopeuksinen VTOL-lentokone. Suunnitelman mukaan suihkumoottorit pyörittäisivät roottoria, joka loisi koneen alle ilmatyynyn, jonka avulla kone voisi leijailla matalalla. Kun roottori suunnattaisiin taakse, niin koneen nopeus kasvaisi ja se saavuttaisi korkeutta. Kanadan hallitus myönsi rahoituksen projektin käynnistämiseksi 1952. Hallitus kuitenkin myöhemmin lopetti projektin rahoittamisen, sen osoittauduttua liian kalliiksi. Avro tarjosi projektia Yhdysvaltain hallitukselle, ja Yhdysvaltain ilmavoimat ja maavoimat ottivat sen haltuunsa 1958. Maa- ja ilmavoimien konetyypille asettamat vaatimukset poikkesivat toisistaan. Maavoimat halusi joukkojenkuljetukseen ja tiedusteluun soveltuvan aliäänikoneen ja ilmavoimat puolestaan halusi VTOL-koneen, joka pystyisi lentämään tutkan alapuolella ja tarvittaessa kiihdyttämään yliääninopeuteen. Pienoismalleilla suoritetuissa kokeissa osoittautui, että Avrocarin ilmatyyny olisi epävakaa jo muutaman jalan lentokorkeudessa, eikä se kykenisi saavuttamaan äänennopeutta. Työtä kuitenkin jatkettiin siinä toivossa, että laite soveltuisi maavoimien käyttöön. Ensimmäisen prototyypin tuulitunnelikokeissa kävi ilmi, että kone oli aerodynaamisesti epävakaa, eikä sitä pysty hallitsemaan riittävästi suurilla nopeuksilla. Toinen prototyyppi vahvisti tuulitunnelikokeen tulokset. Yli kolmen jalan lentokorkeudessa kone alkoi kallistella hallitsemattomasti. Kallistelua ei saatu korjattua, ja Avrocarin huippunopeus jäi 56 kilometriin tunnissa. Avrocar-projekti lakkautettiin joulukuussa 1961. == Tekniset tiedot == * miehistö: kaksi * moottorit: kolme Continental J69-T9 -suihkumoottoria * leveys: 5,58 m * korkeus: 1,47 m * tyhjäpaino: 2 096 kg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arrow Digital Archives: The Avrocar: Canada's Flying Saucer Luokka:Avro Canadan ilma-alukset Luokka:Kanadalaiset experimental-ilma- alukset Luokka:1950-luvun experimental-ilma-alukset Luokka:VTOL-lentokoneet
Conceição Ferreira

Maria Conceição da Costa Ferreira (s. 13. maaliskuuta 1962 Aveleda) on portugalilainen yleisurheilija, joka kilpaili keski- ja pitkien matkojen juoksussa. Ferreira voitti hopeaa Helsingin EM-kisoissa 1994 10 000 metrin juoksussa. Vuonna 1993 hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Ferreira osallistui olympialaisiin vuosina 1984 - 1996\. Aluksi hän kilpaili maratonilla, mutta siirtyi myöhemmin 10 000 metrin juoksuun. Ferreiran paras olympiasijoitus on maratonin 20. sija Soulin kisoista 1988. Maastojuoksun MM-kilpailuissa Ferreira saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia vuonna 1994 ja joukkuekilpailussa kultaa 1994 ja pronssia 1990 ja 1999. Kaikkiaan hän osallistui maastojuoksun MM-kisoihin 17 kertaa vuosina 1982–2000, mikä on naisten osallistumiskertojen ennätys. Miehissä enemmän osallistumisia on vain portugalilaisella Domingos Castrolla (18). Vuonna 1992 hän voitti Portugalin joukkueessa maratonviestin maailmanmestaruuden. Naisten maantiejuoksun MM-kilpailuissa hän voitti joukkuekilpailun kultaa vuonna 1990.IAAF Statistics Handbook – Doha 2010, IAAF == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 m: 4.19,8 (1993) * 5 000 m: 15.28,70 (1994) * 10 000 m: 31.16,42 (1992) * Puolimaraton: 1.12.31 (2000) * Maraton: 2.30.18 (1991) == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Portugalilaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Portugalilaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkonaamamalurit

Valkonaamamalurit (Aphelocephala) on tiaismalureiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Valkonaamamalureiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kolme lajia. Ne ovat kaikki Australian kotoperäisiä lajeja. == Valkonaamamalureihin kuuluvia lajeja == * Mustavyömaluri (Aphelocephala nigricincta) * Rusorintamaluri (Aphelocephala pectoralis) * Valkonaamamaluri (Aphelocephala leucopsis) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Aphelocephala Luokka:Tiaismalurit
Mazsalaca

Mazsalaca on kaupunki Pohjois-Latviassa Vidzemen historiallisella alueella. Vuoden 2009 kuntauudistuksen myötä se on kuulunut Mazsalacan kuntaan, jonka hallinnollinen keskus Mazsalaca on. Kunta muodostettiin entisistä Ramatan, Sēļin ja Skaņkalnen kunnista. ==Historia== Varhaisimmat merkit asutuksesta kaupungin alueella ovat 7 000 vuotta vanhoja. Alueelta on löydetty yli 315 tuolta ajalta peräisin olevaa hautaa ja alue onkin suurin tunnettu kivikautinen hautauspaikka Pohjois-Euroopassa. Ennen latvialaisasutusta alueella asui liiviläisiä, jotka jättivät jälkensä alueen paikannimistöön. Vuonna 1528 rakennettiin Valtenbergin kartano, joka sijaitsi nykyisen kaupunginkoulun paikalla. Vuonna 1864 Valtenbergin kartano alkoi vuokrata maata tiluksiltaan ja alueelle muutti enemmän väkeä. Mazsalaca sai kaupungin oikeudet vuonna 1928. Vuonna 1937 kaupunkiin rakennettiin rautatie Riiasta. 1966 kaupunkiin tuli elokuvateatteri, sairaala ja koulu. Nykyisin suuri osa kaupunkilaisista saa elantonsa maanviljelyksestä, metsänhoidosta ja palveluista. Vuonna 2009 kaupunki oli kansainvälisissä uutisissa, kun sen alueelle väitettiin pudonneen meteoriitti. Tapaus herätti kuitenkin epäilyjä ja myöhemmin tapaus paljastui Tele2-yhtiön markkinointitempaukseksi. ==Kaupungin tunnukset== Mazsalacalla on käytössään vaakuna ja kaupunginhymni. Vaakunassa on kuvattu kolme pystyraitaa, joista keskimmäinen on hopeinen ja reunimmaiset mustia. Vaakunan keskellä on kuvattuna silta ja sen pohjalla aallokko. Vaakunan yläosan kolme tähteä ovat Latvian vaakunasta ja ne viittaavat yhteenkuuluvuuteen Latviaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Simon Donaldson

Simon Kirwan Donaldson (s. 20. elokuuta 1957 Cambridge, Englanti) on englantilainen matemaatikko, joka on tunnettu neliulotteisten sileiden monistojen topologian tutkimisesta. Hän on Royal Societyn puhtaan matematiikan tutkijaprofessori ja presidenttinä matemaattisten tieteiden instituutissa Lontoon Imperial Collegessa. Donalson saavutti BA-tutkinnon matematiikasta Cambridgen Pembroke Collegesta 1979 ja aloitti seuraavana vuonna jatko-opinnot Oxfordin Worcester Collegessa ensiksi Nigel Hitchinin ja myöhemmin Michael Atiyahin ohjauksessa. Vuonna 1982 jatko-opiskelijana hän todisti tuloksen, jolla tuli kuuluisaksi. Hän julkaisi tuloksen artikkelissa "Self-dual connections and the topology of smooth 4-manifolds" ja se ilmestyi 1983. Atiyahin mukaan artikkeli "pökerrytti matemaattista maailmaa". Vuosina 1999–2002 Donaldson toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön International Mathematical Unionin (IMU) varapuheenjohtajana. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.https://www.ae-info.org/ae/Member/Donaldson_Simon ==Lähteet== Luokka:Fieldsin mitalistit Luokka:Englantilaiset matemaatikot Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Academia Europæan jäsenet Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanisław Grędziński

Stanisław Grędziński (19. lokakuuta 1945 Ostrzyca – 19. tammikuuta 2022Nie żyje Stanisław Grędziński. Były mistrz Europy miał 77 lat, sport.onet.pl ) oli puolalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Grędziński voitti EM- kisoissa kolme mitalia; kultaa sekä 400 metrin henkilökohtaiselta matkalta että viestistä Budapestissa 1966 ja pronssia 400 metriltä Ateenassa 1969. Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa 1970 hän saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän oli mukana Puolan neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa Méxicon olympialaisissa 1968. Tämä viesti jäi hänen ainoaksi olympiaesiintymisekseen. Grędzińskin ennätys 400 metrin juoksussa oli 45,83 s vuodelta 1969. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Inception

Inception on heinäkuussa 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on tuottanut, ohjannut ja käsikirjoittanut Christopher Nolan. Elokuvan kehitystyö alkoi noin kymmenen vuotta ennen sen ilmestymistä, kun Nolan kirjoitti 80-sivuisen treatmentin unenryöstäjistä. Hän esitteli ideansa Warner Brosille vuonna 2001, mutta halusi ennen kuvauksia saada enemmän kokemusta suuren mittaluokan elokuvista. Nolan päätti ryhtyä työstämään Batman Begins ja Yön ritari -elokuvia. Hän paransi elokuvan käsikirjoitusta puoli vuotta ennen kuin Warner Bros osti sen häneltä helmikuussa 2009. Elokuvan kuvaaminen alkoi Tokiossa kesäkuussa 2009 ja päättyi Kanadassa saman vuoden marraskuussa. Elokuvan virallinen budjetti oli 160 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, joka jaettiin puoliksi Warner Brosin ja Legendary Picturesin kesken. Elokuva tuotti avausviikonloppunaan Yhdysvalloissa yli 62 miljoonaa dollaria. Inception sai parhaan kuvauksen, äänityksen, äänitehosteiden ja erikoistehosteiden Oscar-palkinnot. Vuonna 2016 Inception äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. == Juoni == Elokuvan päähenkilö on Dominic Cobb -niminen varas (Leonardo DiCaprio), joka varastaa muuten saavuttamattomissa olevia tietoja siirtymällä ihmisten alitajuntaan heidän uniensa aikana. Kyvyt ovat maksaneet hänen elämässään paljon, mutta hänellä on tilaisuus kääntää tilanne ympäri. Cobbin tulee varastamisen sijaan istuttaa ajatus tulevan kohteen mieleen. == Näyttelijät == == Arvioita == Episodi-lehden seitsemän kriitikkoa antoivat elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,86. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan virallinen sivusto * * * * Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Christopher Nolanin ohjaamat elokuvat Luokka:Legendary Picturesin elokuvat Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan äänityksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaiden erikoistehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Warner Brosin elokuvat
Jeff Drouin-Deslauriers

Jeff Drouin-Deslauriers (s. 15. toukokuuta 1984 Saint-Jean-sur-Richelieu, Quebec, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän käytti sukunimestään pelipaidassaan vain nimeä Deslauriers. Deslauriers pelasi urallaan lähinnä AHL-liigassa, mutta myös 62 ottelua NHL-liigassa Edmonton Oilersissa ja Anaheim Ducksissa. ==Ura== Deslauriers pelasi ennen NHL-varaustaan kauden 2001–2002 QMJHL-juniorijoukkue Chicoutimi Saguenéensissa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi parhaana puolustavana tulokkaana Raymond Lagacé Trophyllä. Kesällä 2002 hänet varattiin varaustilaisuuden toisella kierroksella, kun Edmonton Oilers varasi hänet numerolla, 31 eli toisen varauspäivän ensimmäisenä varauksena. Deslauriers siirtyi kaudeksi 2004–2005 Edmonton Oilersin organisaatioon. Hän pelasi useissa Oilersin farmijoukkueissa, kunnes debytoi NHL:ssä kaudella 2008–2009. Deslauriers teki 4–3-voittoon päättyneen NHL-debyyttinsä 17. lokakuuta 2008 Calgary Flamesia vastaan. Hän aloitti kauden kolmosvahtina, mutta nousi Oilersin kakkosvahdiksi, kun Mathieu Garon kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin tammikuussa 2009. Deslauriers pelasi kauden aikana yhteensä kymmenen NHL- ottelua. Varsinainen tulokaskausi Deslauriersille oli kausi 2009–2010. Hän oli lähtökohtaisesti Oilersin kakkosvahti, kun ykköseksi hankittiin Nikolai Habibulin. Habibulin kuitenkin loukkaantui ja Deslauriers nousi joukkueen ykkösvahdiksi. Hän pelasi 48 ottelua 90,1% varmuudella. Deslauriers pelasi kaudella 2010–2011 myös Oilersin organisaatiossa, mutta kausi meni kokonaan AHL-joukkue Oklahoma City Baronsin riveissä. Deslauriers pelasi Oilersin paidassa vain alkukauden harjoitusotteluita. Baronsin riveissä hän jakoi peliajan Martin Gerberin kanssa. Ennen kauden 2011–2012 alkua Deslauriers teki sopimuksen Anaheim Ducksiin. Hän pelasi Ducksissa vain neljä ottelua viettäen muuten kaksi kautta seuran farmijoukkueissa AHL- ja ECHL-sarjoissa. Huhtikuussa 2013 Deslauriers kaupattiin Minnesota Wildiin, joka lainasi hänet kaudeksi 2013–2014 AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi KHL-liigan Dinamo Riian kakkosmaalivahdiksi. Kauden 2015–2016 Deslauriers pelasi Saksan DEL-liigan Augsburger Pantherissa. Deslauriers lopetti ammattilaisuransa tuohon kauteen. ==Lähteet== * * * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Kanadanranskalaiset Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josef Plaseller

Josef Plaseller (22. helmikuuta 1812 Brixen – 23. huhtikuuta 1877 Innsbruck) oli itävaltalainen lääkäri ja pikakirjoittaja. Plaseller opiskeli lääketiedettä Wienissä, Prahassa, Padovassa ja Paviassa. Hän toimi lääkärinä Rattenbergissä, Weißenbachissa, Imstissä sekä Innsbruckissa, jossa hän oli vuodesta 1857 sairaalan johtajana. Plaseller toimi vuodesta 1861 kuolemaansa saakka Tirolin pikakirjoitusyhdistyksen johtajana, ja hän vaikutti merkittävästi pikakirjoituksen leviämiseen Tirolissa. Hän laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä latinankielisen version, joka julkaistiin vuonna 1868 (Compendium stenographiae latinae). Se oli tarkoitettu käytettäväksi Vatikaanin kirkolliskokouksessa, mutta sitä ei kuitenkaan otettu siellä käyttöön. == Lähteet == Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Itävaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Proton (satelliitti)

Proton oli neuvostoliittolainen tiedesatelliittien sarja. Vuosien 1965 ja 1968 aikana laukaistiin neljä Proton-satelliittia, jotka nimettiin Proton- kantoraketin mukaan, jolla ne laukaistiin avaruuteen. Protonien tehtävänä oli tutkia suurenergisiä subatomisia partikkeleita. Satelliitit, joista painavimman massa oli 17 000 kg, valmisti NPO Mašinostrojenija. == Aiheesta muualla == * The history of "NPO Mashinostroyenia" * The INCA Project, Ionization-Neutron CAlorimeter - a modern continuation of Proton experiment project at Institute for Nuclear Research of Russian Academy of Sciences website Luokka:Tiedesatelliitit
Radioaktiivisia unia

Radioaktiivisia unia (Radioactive Dreams) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskomedia, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Albert Pyun. Elokuvan pääosissa esiintyivät John Stockwell ja Michael Dudikoff. Elokuva palkittiin Golden Raven -palkinnolla vuonna 1987 Brysselin kansainvälisillä fantasiaelokuvajuhlilla.imdb. Viitattu 19.7.2010. ==Juoni== Vuoden 1996 ydinsodan jälkeen Phillip Hammer ja Marlowe Chandler ovat viettäneet 15 vuotta omassa bunkkerissa lukien vanhoja 1950-luvun etsivänovelleja ja kuunnellen saman vuosikymmenen musiikkia. 19-vuotiaina he lähtevät bunkkeristaan ulkomaailmaan, jonka he näkevät olevan täynnä mutantteja ja kannibaaleja. Pojista tulee lukemiensa novellien innoittamina etsiviä. Marlowe haluaisi löytää isänsä, kunnes kaksikko löytää kaksi ydinaseen avainta, joissa on heidän isänsä nimet. Pian he saavat peräänsä erinäisiä rikollisia, jotka yrittävät viedä avaimet. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo Radioaktiivisten unien kuvausta tyylikkäästi ja perusideaa hauskaksi, mutta ei ihan elokuvan loppuun asti kantavaksi. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Parodiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Albert Pyunin ohjaamat elokuvat
Erik Ersberg

Erik Ersberg (s. 8. maaliskuuta 1982 Sala, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hänellä on 53 NHL-ottelun kokemus Los Angeles Kingsistä. ==Ura== Ersberg on Sala HK:n kasvatti, mutta pelasi junioriuransa loppuun Vasterås HK:ssa. Hän pelasi Västeråsissa myös ensimmäiset miesten pelinsä. Ersberg oli nostamassa joukkuetta I-divisioonasta HockeyAllsvenskaniin keväällä 2002. Hän kantoi Västeråsin vastuuta sarjassa seuraavat kolme kautta. Ersberg siirtyi kaudeksi 2005–2006 Elitserien-joukkue HV71:een. Hän pelasi yhteensä kymmenen ottelua ollessaan vielä kakkosmaalivahtina Stefan Liville. Kaudella 2006–2007 Ersbergistä tuli HV71:n ykkösmaalivahti. Hän torjui 41 ottelussa ja oli ehdolla vuoden tulokkaaksi. Tittelin vei kuitenkin Djurgårdenin hyökkääjä Patric Hörnqvist, mutta siitä huolimatta Ersberg palkittiin kauden parhaana maalivahtina Honken Trophyllä. Hyvät otteet poikivat NHL-varaamattomalle Ersbergille sopimuksen Los Angeles Kingsiin. Hän torjui kaudella 2007–2008 14 NHL-ottelussa, mutta pelasi vielä ison osan kaudestaan farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Ersberg debytoi NHL:ssä 23. helmikuuta 2008 Chicago Blackhawksia vastaan, kun ykkösmaalivahti Dan Cloutier vaihdettiin Kingsin ollessa 5–1 -tappiolla. Ottelu päättyi lopulta Blackhawksin 6–5 -jatkoaikavoittoon. Seuraavina kausina Ersberg toimi Kingsin kakkosmaalivahtina. Ersberg aloitti kauden 2010–2011 Monarchsissa, sillä Kingsin kolmosmaalivahti Jonathan Bernier nousi hänen ohitseen joukkueen kakkosmaalivahdiksi. Ersberg ehti pelata Monarchsissa vain kaksi ottelua, kunnes hän jätti Kingsin ja siirtyi kaksi päivää myöhemmin loppukauden kattavalla sopimuksella KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaan lokakuussa 2010. Ersberg nousi Ufan ykkösmaalivahdiksi ja auttoi joukkueen voittamaan KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin. Hänet valittiin kauden päätteeksi KHL:n tähdistökentälliseen. Seuraava kausi oli vaikeampi, vaikka Ersbergin torjuntaprosentti olikin vielä hyvä 92,1. Ufan seurajohto ilmoitti Ersbergille, että hän jäisi kolmosmaalivahdiksi, jos hän jatkaisi vielä joukkueessa. Osapuolet irtisanoivat tämän jälkeen sopimuksen, ja Ersberg siirtyi KHL:n liittyneeseen ukrainalaisjoukkue Donbass Donetskiin. ==Maajoukkue== Ersbergillä on yhteensä kahdeksan ottelun kokemus Ruotsin A-maajoukkueesta. Hän debytoi maajoukkueessa kaudella 2006–2007 syksyn 2006 Karjala-turnauksessa. Ersberg kuului Ruotsin maalivahtiosastoon vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Hän pääsi pelaamaan niissä yhden jatkolohko-ottelun 7. toukokuuta 2007 Venäjää vastaan. Ottelu päättyi kisojen isäntämaa Venäjän 2–4 -voittoon. ==Lähteet== * * * * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabonin maakunnat

Gabon on jaettu yhdeksään maakuntaan (maakunnan pääkaupungit suluissa): #Estuaire (Libreville) #Haut-Ogooué (Franceville) #Moyen-Ogooué (Lambaréné) #Ngounié (Mouila) #Nyanga (Tchibanga) #Ogooué-Ivindo (Makokou) #Ogooué-Lolo (Koulamoutou) #Ogooué-Maritime (Port-Gentil) #Woleu-Ntem (Oyem) Nämä maakunnat ovat lisäksi jaettuna 37:ään departementtiin. ==Lähteet== Luokka:Gabonin maantiede
Pys

thumb|Kirkko Pys on kunta Sommen departementissa Ranskan pohjoisella Hauts-de- Francen alueella. Se sijaitsee 40 km Amiensista pohjoiseen Pas-de-Calais'n rajalla. Vuoden 2014 väestönlaskennassa kunnassa oli 118 asukastaPopulations légales 2014, Commune de Pys (80648), Institut national de la statistique et des études économiques. Viitattu 1.8.2017.. ==Katso myös== *Luettelo Sommen kunnista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sommen kunnat
Kerženets

Kerženets () on 290 kilometrin pituinen joki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se on Volgan vasen sivuhaara ja laskee Volgaan lähellä Lyskovoa, 70 kilometriä Nižni Novgorodista itään. Luokka:Nižni Novgorodin alueen joet Luokka:Volgan vesistö
Suurnopeusrata Würzburg–Hannover

Suurnopeusjunarata Würzburg–Hannover oli ensimmäinen Saksassa rakennettu InterCityExpress-liikenteen suurnopeusjunarata. ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksan rautatieliikenne Luokka:Suurnopeusradat
Willie Groves

William Willie Groves (9. marraskuuta 1869, Edinburgh, Skotlanti - 13. helmikuuta 1908, Edinburgh) on entinen skotlantilainen jalkapalloilija. Hän tuli tunnetuksi oltuaan ensimmäinen pelaaja, josta maksettiin sadan punnan siirtosumma hänen siirryttyään West Bromwich Albionista Aston Villaan. Groves voitti urallaan mm. Englannin pääsarjan sekä FA Cupin. ==Lähteet== Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Independent’s Day

Independent's Day on yhdysvaltalaisen rap-artisti Royce da 5'9":n kolmas studioalbumi. Levyn julkaisi 28. kesäkuuta 2005 Trouble Records. == Kappaleet == # "Intro" – 0:29 # "I Owe You" – 4:24 # "Ride" (mukana Juan, Big Herk & Ingrid Smalls) – 4:14 # "Wet My Whistle" (mukana Sara Stokes) – 3:36 # "Politics " (mukana Cee-Lo) – 4:37 # "Looking At My Dog" (mukana Yo Gotti & Ingrid Smalls) – 4:32 # "Right Back" (mukana Juan & Kid Vishis) – 3:40 # "Skit" – 0:37 # "Blow Dat..." – 3:50 # "Chips On Pistons" (mukana Blade Icewood, Ingrid Smalls & Jay Black) – 4:25 # "Skit" – 0:36 # "Fuck My Brains Out" (mukana June & Ingrid Smalls) – 3:31 # "Independent's Day" – 3:47 # "Meeting Of The Bosses" – 4:01 # "Skit" – 0:32 # "Paranoia" (mukana La the Darkman) – 3:54 # "Lay It Down" (mukana Juan, K-Doe & Fizz) – 4:18 # "Yeah" (mukana Ingrid Smalls) – 3:48 Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Royce da 5'9":n albumit
Kovat sotilaat

Kovat sotilaat () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen sotaelokuva, joka perustuu James R. McDonoughin kirjoittamaan kirjaan Platoon Leader.James R McDonough from Platoon Leader Film.com Viitattu 19.7.2010 Elokuvan ohjasi Aaron Norris ja käsikirjoituksesta vastasivat Andrew Deutsch, Rick Marx, Peter Welbeck ja David L. Walker. Pääosassa esiintyivät Michael Dudikoff, Robert F. Lyons ja Michael DeLorenzo. ==Juoni== West Pointista vastavalmistunut luutnantti Jeff Knight kohtaa suurimman luottamushaasteensa, kun hän saa komentoonsa kersantti Michael McNamaran veteraanijoukkueen vietnamilaisella juoksuhautaleirillä. Luutnantti Knightin on myös johdettava joukkoaan taistelussa Etelä-Vietnamin kansallista vapautusrintamaa vastaan. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat Vietnamin sodasta Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat Luokka:Aaron Norrisin ohjaamat elokuvat Luokka:Cannon Groupin elokuvat
Anne Lantee

Anne Lantee (o.s. Laurila, s. 8. toukokuuta 1982) on suomalainen taljajousiampuja. Hän on taljajousen kaksinkertainen maailmanmestari. Lantee voitti maailmanmestaruuden vuonna 2010 taljajousen maastoammunnassa Visegradissa Unkarissa ja vuonna 2015 taljajousen 3D-ammunnassa Ternissä Italiassa. MM-pronssia hänellä on taljajousen maastoammunnassa vuosilta 2002 ja 2008. Vuonna 2004 hän oli MM-kilpailuissa maastoammunnassa kahdeksas. EM- kilpailuissa Lantee on saavuttanut hopeaa taljajousen tauluammunnassa vuonna 2006 ja maastoammunnassa vuonna 2003. Vuonna 2002 hän saavutti hopeaa tauluammunnan joukkuekilpailussa. Joukkueessa ampuivat hänen lisäkseen Anne Sjöroos, Anna-Liisa Tuuttu ja Sirkka Sokka-Matikainen. Maastoammunnassa hän on lisäksi sijoittunut neljänneksi vuonna 2001, viidenneksi 2007 ja kuudenneksi 2005. World Games -kisoissa hän on sijoittunut yhdeksänneksi vuonna 2001, neljänneksi vuonna 2005 ja seitsemänneksi vuonna 2009.Sports 123: Archery: World Games 2009: Women: Field Compound Lantee on valmistunut Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi. Hän toimi vuosina 2012–2016 Suomen Jousiampujain Liiton toiminnanjohtajana ja vuodesta 2017 lähtien Suomen Ampumaurheiluliiton toiminnanjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Death Is Certain

Death Is Certain on yhdysvaltalaisen rap-artisti Royce da 5'9":n toinen studioalbumi. Sen julkaisi 24. helmikuuta 2004 Koch Records. == Kappaleet == # Kappale Tuottaja(t) Kesto 1 "Intro" 0:12 2 "Regardless" 6 July 3:01 3 "Throwback" (mukana Ingrid Smalls) Ty Fyffe 4:17 4 "What I Know" Reef 2"49 5 "I Promise" (mukana Ingrid Smalls) 6 July 3:54 6 "Call Me Never! (Skit)" Asar 1:59 7 Hip Hop " (mukana DJ Premier) DJ Premier 3:47 8 "Gangsta" (mukana Cutty Mack) 6 July 4:42 9 "T.O.D.A.Y." (mukana Ingrid Smalls) 6 July 3:55 10 "I & Me" Asar 3:28 11 "Beef" Mark Bassin, 6 July 4:19 12 "Bomb 1st" Asar 2:59 13 "Everybody Goes" (mukana Ingrid Smalls) 6 July 3:05 14 "Death Is Certain Pt. 2 (It Hurts)" (mukana Ingrid Smalls & Cha Cha) 6 July 4:12 15 "Something's Wrong with Him" (mukana 6 July) 6 July 3:57 Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Royce da 5'9":n albumit
Rock City (Version 2.0)

Rock City (Version 2.0) on yhdysvaltalaisen rap-artisti Royce da 5'9":n debyyttialbumi. Levy julkaistiin 26. marraskuuta 2002 Koch Recordsin ja Game Recordingsin kautta. == Kappaleet == # Kappale Tuottaja(t) Kesto 1 "It's Tuesday" (Intro) Nashiem Myrick, Lee Stone 3:02 2 "Rock City " (mukana Eminem) Red Spyda 4:14 3 "Off Parole" (mukana Tre Little) The Neptunes 6:05 4 "My Friend" DJ Premier 3:30 5 "You Can't Touch Me" Trackmasters 3:56 6 "Mr. Baller" (mukana Clipse, Pharrell & Tre Little) The Neptunes 4:26 7 "Let's Go" (mukana Twista) 6 July 4:18 8 "D-Elite" Ty Fyffe 1:42 9 "Take His Life" (mukana Tre Little) Reef 4:21 10 "Nickel Nine Is..." Reef 4:56 11 "Boom" DJ Premier 3:56 12 "Soldier's Story" Reef 4:18 13 "Who Am I" 6 July 3:44 14 "Life" (mukana Amerie) Ayatollah 5:20 15 "King of Kings" (bonuskappale) Doc Soose 4:06 Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit Luokka:Royce da 5'9":n albumit
Death Rap

__NOTOC__ Death Rap on yhdysvaltalaisen rap-artisti Necron viides studioalbumi. Sen julkaisi 11. syyskuuta 2007 Psycho+Logical-Records Koch Distributionin kautta. == Kappaleet == # Creepy Crawl # No Remorse # Some Get Back (Revenge) # Belligerent Gangsters (mukana Harley Flanagan) # Suffocated to Death by God's Shadow (mukana Mike Smith, Steve DiGiorgio, Mark Morton & Brian Fair) # Mutilate the Beat # Keep on Driving # Technician of Execution # Keeping it Real (mukana Adam Jackson) # Exploitation (mukana Mr. Hyde) # As Deadly as Can Be (mukana Ill Bill) # Evil Rules (mukana Scott Ian, David Ellefson & Ray Alder) # Forensic Pathology # Portrait of a Death Rapper === Bonus DVD === # The Pre-Fix for Death (Julkaisematon musiikkivideo) # Beautiful Music for You to Die to (Live-esiintyminen Scala clubilla Lontoossa) # Necro's Chant (Live-esiintyminen Baltimoressa) # The Dispensation of Life and Death (Live-esiintyminen) # Necro's verse (Live-esiintyminen, mukana Sepultura-yhtyeen Igor Cavalera) # Kill That Shit (Live-esiintyminen) # Adam 'Whit3y' Jackson the gamer (Live-esiintyminen) Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Necron albumit
Ikarus S-49

Ikarus S-49 oli sosialistisen Jugoslavian ensimmäinen oma hävittäjälentokone, joka oli Jugoslavian ilmavoimien käytössä vuodet 1949-1961\. Sen suunnittelivat Ikarus-tehtaan Kosta Sivcev, Svetozar Popovic ja Slobodan Zrnic. ==Kehitys== Ikarus S-49:n suunnitteli sama tiimi, joka oli 1930-luvulla suunnitellut Rogozarski IK-3-lentokoneen. IK-3 ja Jak-3-hävittäjä ovat olleet pohjana S-49:n suunnittelulle. Ikarus S-49 lensi ensi kerran kesäkuussa 1949. Käyttöön kone tuli vuoden 1950 alussa. S-49A:n voimalaitteeksi tuli Hispano- Suiza 12Z-17, joka kehitti 1 500 hevosvoimaa (1 104 kW). Moottori oli nestejäähdytetty V-12. Kokometallinen kone koottiin Ikarus-tehtaalla, mutta siivet ja pyrstö valmistettiin SOKOn tehtaalla Mostarissa. Koneessa oli yksi 20 mm MG-151-tykki ja kaksi 12,7 mm Colt Browning -konekivääriä. Koneita tehtiin kolmena versiona (A, B, C) 158 kappaletta. Koneet olivat käytössä vuoteen 1961 asti. ==Suorituskyky== Koneen kantama oli 690 km, lakikorkeus 10 000 m ja enimmäisnopeus 628 km/h. Kone voitiin aseistaa joko kahdella 50 kg pommilla tai neljällä 127 mm eli 5 tuuman raketilla. ==Lähteet== Luokka:Hävittäjälentokoneet
Jakob von Uexküll

Jakob Johann von Uexküll [fon ykskyll] (8. syyskuuta 1864 Keblaste, Läänemaa, Viron kuvernementti – 25. heinäkuuta 1944 Capri, Italia) oli baltiansaksalainen biologi ja filosofi. Jakob von Uexküllin vanhemmat olivat baltiansaksalainen poliitikko Alexander Rudolf Karl von Uexküll ja paronitar Sophie Karoline Pauline von Hahn. Uexküll opiskeli eläintiedettä Tarton yliopistossa 1884–1889, jonka jälkeen hän työskenteli Heidelbergin yliopiston fysiologian instituutissa ja eläintieteellisellä asemalla Napolissa ja perehtyi selkärangattomiin eläimiin. Vuonna 1907 hänelle myönnettiin Heidelbergin yliopiston kunniatohtorin arvo lihasfysiologian alalla saavutetuista tutkimustuloksista. Vuonna 1926 hän perusti Institut für Umweltforschungin Hampurin yliopistoon. Uexküll tunnetaan etenkin eläinten käyttäytymistutkimuksistaan eli etologiasta. Hän julkaisi teoksen Umwelt und Innenwelt der Tiere (1909), jossa hän loi käsitteen Umwelt tarkoittamaan eläimen käsitystä omasta ympäristöstään. Uexküll loi biosemiotiikan perustan kirjassaan Bedeutungslehre (Merkitysoppi) vuonna 1940. Uexküllillä oli Puhtussa Viron länsirannikolla kesäasunto, jossa hän vietti kesänsä vuosina 1927–1939 ja josta myöhemmin tehtiin Tarton yliopiston biologinen tutkimusasema. Viimeiset vuotensa hän vietti Caprin huvilallaan. Tartossa sijaitsee Jakob von Uexküllin Keskus.Jakob von Uexküll Centre ==Lähteet== == Kirjallisuutta== * Chansigaud, Valérie 2009: The History of Ornithology, s. 200. - New Holland Publishers. Mame, Ranska. ISBN 978-1-84773-433-4 * Kull, Kalevi 2001: Jakob von Uexküll: An introduction. Semiotica 134: 1-59. * Mildenberger, Florian 2007: Umwelt als Vision: Leben und Werk Jakob von Uexkülls (1864—1944). Stuttgart: Franz Steiner Verlag. * Uexküll, Gudrun von 1964: Jakob von Uexküll, seine Welt und seine Umwelt. ==Aiheesta muualla== *Elämäkerta Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Etologit Luokka:Ornitologit Luokka:Semiootikot Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
American Ninja 2

American Ninja 2 (American Ninja 2: The Confrontation) on vuonna 1987 ensi- iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Sam Firstenberg. Käsikirjoituksesta vastasivat Gary Conway ja James Booth. Pääosassa esiintyvät Michael Dudikoff, Steve James ja Larry Poindexter. American Ninja tuotti Yhdysvalloissa neljä miljoonaa dollaria, minkä myötä se on America Ninja -elokuvasarjan toiseksi tuottoisin elokuva.American Ninja 2 (1987) Box Office Mojo Viitattu 19.7.2010 ==Juoni== Kersanteiksi ylentyneet Joe Armstrong ja Curtis Jackson lähetetään syrjäiselle Karibian saarelle tutkimaan merijalkaväen vartijoiden katoamisia. Pian käy ilmi, että ”The Lion” on siepannut merijalkaväensotilaita ja pakottanut erään tiedemiehen luomaan kaavakkeen, jonka avulla he muuttavat sotilaat zombien tapaisiksi superninjoiksi. Joe ja Jackson joutuvat taistelemaan murhanhimoisten sotilaiden ja ninjojen ohella paikallisia korruptoituneita auktoriteetteja vastaan. ==Näyttelijät== ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:American Ninja -elokuvat Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Sam Firstenbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Cannon Groupin elokuvat
Marcel Müller

Marcel Müller (10. heinäkuuta 1988 Itä-Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa Saksan pääsarja DEL- liigajoukkue Straubing Tigersissa. ==Ura== Müller pelasi juniorina Jungadler Mannheimissa. Müller debytoi Saksan pääsarjassa DEL:issä Eisbären Berlinissä kaudella 2005–2006. Hän pelasi seurassa seuraavalla kaudella 36 ottelua. Hän vakiinnutti paikkansa joukkueessa vasta kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi 41 ottelua tehoin 11+14=25. Müller teki varsinaisen läpimurtonsa Saksassa kaudella 2009–2010, jolloin hän teki 53 ottelussa 56 tehopistettä. Müller teki kahden vuoden tulokassopimuksen heinäkuussa 2010 NHL:ssä pelaavaa Toronto Maple Leafsin kanssa. Häntä ei ollut varattu NHL:ään. Müller pelasi kaksi kautta Maple Leafsin organisaatiossa mutta pääsi pelaamaan vain kolme ottelua NHL:ssä. Pääosan ajasta hän edusti farmijoukkue Toronto Marliesia, jossa kaudella 2011–2012 teki 47 pistettä 72 ottelussa. NHL:stä Müller siirtyi kesällä 2012 Elitserien-joukkue MODOhon. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santra Remsujeva

Santra Remsujeva (6. toukokuuta 1914 – 16. heinäkuuta 2010)Santra Remsujevan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa oli vuokkiniemeläinen runonlaulaja. Häntä pidetään Vienan Karjalan etevimpänä suullisen perinteen taitajana. Remsujevalla oli ilmiömäisen hyvä muisti. Hän osasi satoja runolauluja, balladeja, rekilauluja ja lastenlauluja. Kuhmon Juminkeon arkistossa on satoja tunteja hänen muistitietoaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Juminkeko Luokka:Runonlaulajat Luokka:Vienankarjalaiset Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Naamiosilkkimaluri

Naamiosilkkimaluri (Sericornis frontalis) on Australiassa tavattava tiaismalureihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan naamiosilkkimaluri on 11-13 cm. Laji on selästään ja siivistään väriltään tumman oliivinruskea. Pää on väritykseltään selkää harmahtavampi. Sekä silmän ylä- että alapuolella on valkoinen viiru ja alue viirujen välissä on erityisesti koirailla tumma. Vatsa on valkoinen ja joillakin alalajeilla kellertävä. Osalla alalajeista on kurkussa tummia viiruja. Sukupuolet muistuttavat toisiaan, mutta naaraat voivat olla jonkin verran koiraita vaaleampia erityisesti päätään. Nuoret linnut ovat väritykseltään aikuisia vaaleampia. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Naamiosilkkimalurin levinneisyysalue ulottuu Australiassa itärannikolta Queenslandin osavaltiosta etelään päin Victorian osavaltioon ja edelleen länteen päin Länsi-Australian osavaltion etelärannikolle. Lisäksi lintua tavataan Tasmaniassa. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät, avointen metsien rotkot, pensaikot, niitty ja maatalousmaat. ==Elintavat== Naamiosilkkimalurit elävät pareittain tai pieninä ryhminä tiheän aluskasvillisuudet joukossa. Ravintonaan lintu käyttää pääasiassa pieniä hyönteisiä, mutta voi syödä myös siemeniä. Ravintonsa laji etsii maasta lehtiaineksen ja kaatuneiden puunrunkojen joukosta. Naamiosilkkimalurit voivat muodostaa myös sekaparvia sinikurkkumalurien (Malurus cyaneus) ja kaneliperämalurien (Acanthiza pusilla) kanssa. Naamiosilkkimalurien pesimäkausi kestää heinäkuusta tammikuulle. Pesä sijaitsee lähellä maata tiheän kasvillisuuden joukossa. Pesä on muodoltaan pallomainen ja sivulla on tunnelimainen sisäänkäynti. Naamiosilkkimaluri käyttää pesän rakennusaineena kuivaa ruohoa ja muita kasvimateriaaleja ja höyheniään. Naaras munii vaaleansinisiä tai vaalean violetteja ruskeapilkullisia munia. Laji pesii noin viiden yksilön ryhmissä, joissa kaikki aikuiset linnut ruokkivat ja huolehtivat kuoriutuneista poikasista. ==Lähteet== Luokka:Tiaismalurit
NHL ’94

NHL ’94 on EA Sportsin kehittämä jääkiekko-aiheinen urheilupeli, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 15. maaliskuuta 1993 Sega Mega Drivelle ja Super Nintendo Entertainment Systemille sekä ensimmäisenä pelinä NHL-pelisarjassa DOS:lle. DOS-versiossa nimestä on jätetty "94" pois ja nimetty lyhyemmin "NHL Hockey":ksi. Pelissä on mukana sekä NHL- että NHLPA-lisenssit. NHL ’94 on nimetty sijalle #47 IGN:n kaikkien aikojen Top 100 videopeliä -listalla"IGN's Top 100 Games of All Time" sekä se on myös nimetty kaikkien aikojen parhaaksi urheilupeliksi monilla pelifoorumeilla."All Time Greatest Sports Video Game - Boston.com" == Pelattavuus == Kuten edeltäjänsä -- NHL Hockey ja NHLPA Hockey '93 -- NHL ’94 suunniteltiin niin, että pelaajat saisivat niin aidon pelikokemuksen kuin mahdollista. Pelissä oli mukana vertikaalinen kamerakulma, joka tarjosi pelaajalle selvemmän pelattavuuden. NHL ’94 käytti samoja pelaajahahmoja kuin oli käytetty aiemmin NHLPA '93-pelissä. NHLPA '93-pelin loistava pelimoottori tarjosi NHL ’94:lle mahdollisuuden tehdä peli sen pohjalta. == Uudet ominaisuudet == Pelissä on monta uutta ominaisuutta kuten suoraan syötöstä -laukaukset, pelaajien kontrollia on parannettu, pleksin hajoaminen, poika joka hakkaa pleksiä katsomossa yms. Nyt pelaaja voi myös tallentaa edistymisensähttp://nhl94.com/html/about/history.asp. Peli tarjoaa neljä erilaista pelimoodia: kausimuoto, pudotuspelit, pudotuspelit (paras 7:stä -ohjelma) sekä rangaistuslaukauskilpailu. Maajoukkueita ei pelissä ole, mutta molemmat all-star -joukkueet ovat. Myös joukkueiden maalilaulut on lisätty peliin. == Lähteet == * Pelin ohjekirja === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:1990-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:NHL-pelit
Jürgen Nicolai

Jürgen Nicolai (24. lokakuuta 1925 Neidenburg, Itä-Preussi – 29. maaliskuuta 2006 Schortens) oli saksalainen lintutieteilijä ja kirjailija. Nicolai liittyi Saksan armeijaan vuonna 1943. Hän haavoittui neuvostoliittolaisia vastaan käydyssä taistelussa, vietti lyhyen jakson sairaalassa, ja palatessaan rintamalle joutui englantilaisten vangiksi, jotka puolestaan luovuttivat hänet belgialaisille. Nicolai joutui sotavankina Belgian hiilikaivoksiin ja työskenteli kaivoksissa, kunnes hänet vapautettiin 1947. Kohta kotiin palattuaan hän lehti-ilmoituksen perusteella osti koulutetun punatulkkukoiraan, ja ryhtyi tutkimaan lajin laulua. Punatulkkuja oli jo satojen vuosien ajan opetettu viheltämään ja se oli suosittu häkkilintu. Nicolai havaitsi lahjakkaimpien punatulkkukoiraiden oppivan niille vihelletyt, yhdestä kolmeen eri sävelmää täydellisesti, jopa paremmin kuin opettajansa. Ne myös leimautuivat häneen vahvasti. Opiskeltuaan 1950-luvulla eläintiedettä, antropologiaa ja kasvitiedettä Mainzin yliopistossa Nicolai pääsi vuonna 1955 Konrad Lorenzin oppiin tohtoriopiskelijaksi, ja valmisteli väitöskirjansa 1956. 1957 hän meni Max-Planck-Institut für Verhaltensphysiologie- instituuttiin Seewieseniin, ja teki myöhemmin tutkimusretken Itä- ja Länsi- Afrikkaan. 1977–1990 Nicolai toimi johtajana Helgolandin lintuasemalla Wilhelmshavenissa. == Teoksia == * 1954: Beiträge zur Biologie und Ethologie des Gimpels * 1965: Vogelhaltung, Vogelpflege, Franckh, Stuttgart * 1968: Käfig- und Volierenvögel, Franckh, Stuttgart * 1973: Vogelleben, Chr. Belser Verlag, Stuttgart * 1993: Greifvögel und Eulen, Gräfe und Unzer, München * 2001: Prachtfinken. Australien, Ozeanien, Südostasien, Eugen Ulmer Verlag, Stuttgart == Lähteet == * Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä. ISBN 978-952-220-092-1 Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet