EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vehbi Akdağ

Vehbi Akdağ (1. tammikuuta 1949 Tokat – 23. kesäkuuta 2020 Tokat) oli turkkilainen vapaapainija ja olympiamitalisti. 62–68 kilogramman painoluokissa kilpaillut Akdağ saavutti sarjassa 62 kg olympiahopeaa Münchenissä 1972, MM- pronssia vuonna 1974 ja EM-pronssia vuonna 1973. Hän kilpaili myös Méxicon 1968 ja Montréalin 1976 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1975 EM- kilpailuissa.International Wrestling Database Akdağ kuoli 71-vuotiaana 23. kesäkuuta 2020.Olympedia == Lähteet == * Akdag, Vehbi (TUR) International Wrestling Database * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Turkkilaiset vapaapainijat Luokka:Turkkilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Guadalupe (täsmennyssivu)

Guadalupe on espanjalainen henkilön- ja paikannimi, joka on yleinen myös portugalia puhuvissa maissa. Sen ranskankielinen muoto on Guadeloupe. Guadalupe-nimen alkuperä ei ole täysin yksiselitteinen, mutta melko yleisen käsityksen mukaan nimi on yhdistelmä arabian- ja latinankielisistä sanoista wadi (”jokilaakso”) sekä lupus (”susi”). Nimi on levinnyt laajalle, koska se yhdistetään Neitsyt Mariaan. 1200-luvulla espanjalaisesta Guadalupen kylästä löytyi Mustan madonnan patsas, jonka on tarinan mukaan veistänyt evankelista Luukas aikana, jolloin Neitsyt Mariaa ei ollut vielä otettu taivaaseen. ==Paikannimiä== *Guadalupe, saari Baja Californiassa *Guadeloupe, Ranskan merentakainen departementti *Villa de Guadalupe, entinen kylä ja nykyinen Mexico Cityn kaupunginosa *Guadalupe, kaupunki Meksikossa *Guadalupe, kaupunki Meksikossa *Guadalupe, kaupunki Meksikossa *Guadalupe de Ramírez, kunta Meksikossa *Guadalupe Etla, kunta Meksikossa *Guadalupe y Calvo, kunta Meksikossa *Guadalupen basilika, Meksikon kansallispyhättö Villa de Guadalupessa *Guadalupejoki, Espanjassa virtaava joki *Guadalupe, espanjalainen kylä Guadalupejoen varrella *Guadalupe Mountainsin kansallispuisto Texasissa ==Henkilönnimiä== *Guadalupe Victoria, Meksikon ensimmäinen presidentti *María Guadalupe Jones Garay eli Lupita Jones, vuoden 1991 Miss Universum *Guadalupe Ortiz de Landázuri, espanjalainen kemisti ja Opus Dein jäsen *Guadalupe Larriva, ecuadorilainen poliitikko *María Guadalupe Villalobos Vélez eli Lupe Vélez, meksikolainen näyttelijä ==Muita== *Guadalupen neitsyt, intiaanille ilmestynyt Neitsyt Maria ja Marian kuva Guadalupen basilikassa *Santa María de Guadalupen luostari ja siellä sijaitseva Neitsyt Marian patsas ==Lähteet==
Francisca Celsa dos Santos

Francisca Celsa dos Santos (21. lokakuuta 1904 Cascavel, Ceará − 5. lokakuuta 2021 Messejana, Fortaleza, Ceará) oli pitkäikäinen brasilialainen nainen. Hänen ikänsä todistettiin Gerontology Research Groupin toimesta 9. heinäkuuta 2020. Francisca Celsa dos Santosista tuli todistetusti vanhin brasilialainen nainen koskaan hänen ohitettua Maria Gomes Valentimin iän 3. lokakuuta 2019. Hänestä tuli todistetusti vanhin eteläamerikkalainen nainen koskaan hänen ohitettua Maria Capovillan iän 4. lokakuuta 2021. Francisca Celsa dos Santos kuoli Messejenassa, Fortalezassa, Cearassa, Brasiliassa 5. lokakuuta 2021 116 vuoden ja 349 päivän iässä. ==Aiheesta muualla== *https://g1.globo.com/ce/ceara/noticia/2020/07/10/cearense-de-115-anos-e- reconhecida-como-a-pessoa-mais-velha-do-brasil.ghtml *https://diariodonordeste.verdesmares.com.br/metro/morre-aos-116-anos- cearense-reconhecida-como-a-pessoa-mais-velha-do-brasil-e-3-do-mundo-1.3144860 Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet brasilialaiset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Saint-Thégonnec Loc-Eguiner

Saint-Thégonnec Loc-Eguiner on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Morlaix'n kaupungista lounaaseen. Saint-Thégonnec Loc-Eguinerin kunta perustettiin 1.1.2016. Tällöin kaksi kuntaa, Loc-Eguiner-Saint-Thégonnec (bretoniksi Logeginer-Sant-Tegoneg) ja Saint-Thégonnec (bretoniksi Sant-Tegoneg), yhdistyivät. Uuden kunnan hallintokeskus on Saint-Thégonnec. Seudulla on lukuisia uskonnollisia muistomerkkejä. Saint-Thégonnecin kirkon (Notre-Dame de Saint-Thégonnec) vanhin osa on goottilainen kellotorni. Se on peräisin vuodelta 1563. Kirkkoon rakennettiin 1600-luvulla kirkkopiha, kellotornin ovisyvennys, sakasti, luuhuone ja riemukaari. Vuonna 1610 kirkon pihaan rakennettiin monumentaalinen kalvaarioryhmä. Tiedosto:Bretagne_Finistere_SThegonnec1_tango7174.jpg|Notre-Dame de Saint- Thégonnec Tiedosto:4205.Triumphpforte(Porte_de_Triomphe-1587)-Saint_Thégonnec- Umfriedeter_Pfarrbezirk(enclos_paroissial)-Département_Finistère- Region_Bretagne-France.JPG|Riemukaari Tiedosto:4203.Das zweigeschossige Beinhaus(ossuaire) von St.Thegonnec in dessen Krypta eine Darstellung des Heiligen Grabes zu sehen ist stellt einen Höhepunkt bretonischer Kunst der Renaissance dar.JPG|Luuhuone Tiedosto:Saint_Thégonnec_calvaire.JPG|Kalvaarioryhmä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Finistèren kunnat
Maja Kildemoes

Maja Kildemoes (s. 15. elokuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 27 maaottelua ja tehnyt yhden maalin ensimmäisessä maaottelussaan syyskuussa 2015 Romaniaa vastaan. Hän pelasi viisi ottelua EM-kilpailuissa 2017 ja saavutti hopeaa. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa lokakuussa 2018. Kildemoes on edustanut seuratasolla Odensea vuosina 2013–2016 ja ruotsalaista Linköpingiä vuosina 2017–2018. Hän oli yli vuoden poissa jalkapallokentiltä ja teki paluun kesällä 2020 Brøndby IF:n joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uenohara

Uenohara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Katsurajoen ja sen sivujokien varrella. Suurin osa kaupungin alueesta on jyrkkää vuoristoa. Idässä kaupunki rajautuu Kanagawan prefektuuriin, pohjoisessa Tokion metropoliin. Uenoharassa on 22 749 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 170,57 neliökilometriä. Uenohara kehittyi Edo-kaudella yhtenä Kōshū-kaidō-tiereitin postiasemista. Nykyisen kaupungin alueella sijaitsee kolme muutakin Kōshū-kaidōn postiasemaa, mutta Uenohara oli niistä vilkkain ja muodostaa nykyisen kaupungin ytimen. Tärkeitä perinteisiä elinkeinoja olivat silkin kudonta, metsätalous ja puuhiilen tuotanto. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta. Se on kasvanut myös yhtenä Tokion suurkaupunkialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Uenohara sai vuonna 2005, kun Uenoharan maaseutukaupunkiin liitettiin Akiyaman kyläkunta. Matkailijoita Uenoharaan houkuttelevat patikointi- ja kalastusmahdollisuudet. Mushōnon alueella harjoitettava buddhalainen Mushōno no dainenbutsu -seremonia on valittu Japanin merkittävän aineettoman kansanperinteen luetteloon. Uenoharaa palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Mushono- Dainembutsu dance ritual prayer to the lid.JPG|Mushōno no dainenbutsu Tiedosto:Houfukuji (Uenohara) 01.jpg|Hōfuku-ji Tiedosto:Dangozaka Service Area-1.jpg|Dangozakan levähdyspaikka Tiedosto:Uenohara city center area Aerial photograph.1976.jpg|Uenoharan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamanashin prefektuurin kaupungit
Iisalmen terveyskeskus

Iisalmen terveyskeskus (nyk. Kampus Terveys) on Pohjois-Savon hyvinvointialueen Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savossa ylläpitämä julkisen palvelun terveyskeskus. Perusterveydenhoidon päivystys ja kiireellinen hoito tarjotaan terveyskeskuksen lähellä sijaitsevassa Iisalmen sairaalassa (Riistakatu 23, Iisalmi). Iisalmen terveyskeskus ja sairaala muodostavat yhdessä Iisalmen terveyskampukseksi kutsutun kokonaisuuden. Terveyskampuksen päivystystoiminnoille rakennetaan uudisrakennus, jonka on suunniteltu valmistuvan vuonna 2021. Vuonna 1980 valmistuneen, kaksikerroksisen, punatiilisen terveyskeskusrakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Into Pyykkö Ky. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sairaanhoitajan/terveyskeskuslääkärin vastaanotto (ylasavonsote.fi) Luokka:Iisalmen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Pohjois-Savon hyvinvointialue
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten koripallomaajoukkue

Suomen alle 20-vuotiaiden naisten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 20-vuotiaiden naisten maaotteluissa. Vuonna 2019 joukkueen päävalmentaja oli Pekka SalminenSuomen Koripalloliitto. == Historia == Suomen WU-20-maajoukkue pelasi ensimmäiset maaottelunsa vuonna 1993. Vuonna 1995 se voitti ensimmäisen Pohjoismaiden mestaruutensa. Vuosina 2004, 2005 ja 2006 Suomi pelasi ikäluokan EM-kilpailuissa parhaana sijoituksenaan vuoden 2004 11. sija. Vuosina 2007–2018 maajoukkue ei ollut toiminnassa. Joukkue aktivoitiin jälleen vuonna 2019, ja se eteni B-divisioonasta Awak Kuierin ja Lotta Vehka- Ahon tähdittämänä ikäluokan vuoden 2020 EM- kilpailuihinhttps://www.basket.fi/basket/uutiset/bulgaria-vei-em-finaalin- suomen-20-vuotiaat-naiset-b-divisioonan-hopealle/. === Päävalmentajat === Vuosien 1993, 1994 ja 1996 päävalmentajaa ei Koripalloliiton tiedoissa. * Jaakko Heikkilä (1995) * Ilpo Rantanen (1997, 1999) * Tommi Koskinen (2001) * Anu Rajaniemi (2003–2004) * Seppo Sonkeri (2005–2006) * Pekka Salminen (2019–) == Saavutukset == * Pohjoismaiden mestaruuskilpailut ** kultaa 1995, 1997 ** hopeaa 2003 ** pronssia 1999 === EM-turnaushistoria === Vuosi Sijoitus Kokoonpano 2004 11. Mari Summanen, Minna Raatikka, Niina Laaksonen, Dionne Pounds, Jonna Launiainen, Riikka Terävä, Laura Sario, Fia Ohtonen, Tiina Sten, Eva Mäkelä, Heta Korpivaara ja Joanna Pekonen 2005 15. Tiia Huuhka, Mari Summanen, Saara Silvonen, Minna Raatikka, Johanna Achrén, Minna Sten, Kira Kojola, Riikka Terävä, Fia Ohtonen, Tiina Sten, Anna Kauhanen ja Anna Kaila 2006 16. Tiia Huuhka, Mari Summanen, Mirka Erander, Pia Salminen, Tiina Aaltonen, Minna Raatikka, Kaisa Valtakari, Minna Sten, Kira Kojola, Henna Koponen, Janika Sundström ja Fia Ohtonen == Lähteet == * Alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkue Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomen koripallomaajoukkueet Luokka:Naisten koripallomaajoukkueet
Tiéba Traoré

Tiéba Traoré (1845 – 27. tammikuuta 1893 Bama) oli Kenedugun hallitsija eli fama vuosina 1877–1893. Tiéba seurasi Kenedugun hallitsijana isäänsä Daoula Traoréa. Hän siirsi pääkaupungin Bougoulasta Sikassoon, joka ympäröitiin yhdeksän kilometrin pituisella muurilla. Tiéba valloitti miniankat, kävi sotia Kongin ja Bobo-Dioulasson Wattara-dynastiaa vastaan ja torjui Samori Tourén armeijan piirityksen Ferand Quiquandonin johtamien ranskalaisten avulla vuosina 1887–1889. Tiéban kuoleman jälkeen Kenedugun hallitsijaksi valittiin hänen veljensä Babemba Traoré. ==Lähteet== Luokka:Hallitsijat Luokka:Malin historia Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Sanne Troelsgaard

Sanne Troelsgaard Nielsen (s. 15. elokuuta 1988) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 166 maaottelua ja tehnyt 55 maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2009 yhden ottelun ja EM-kilpailuissa 2017 Tanskan saavuttaessa hopeaa kuusi ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2008 Algarve Cupissa Suomea vastaan. Troelsgaard on edustanut seuratasolla Haderslev FK:ta vuoteen 2004, SønderjyskE:a vuosina 2005–2009, Brøndby IF:ää vuosina 2009–2011, IK Skovbakkenia vuosina 2011–2012, Brøndby IF:ää jälleen vuosina 2012–2014, KoldingQ:ta vuosina 2014–2017, ruotsalaista FC Rosengårdia helmikuusta 2017 vuoden 2021 loppuun ja englantilaista Readingia vuoden 2022 alusta. Troelsgaard valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mercedes-Benz CLS-sarja (C219)

Mercedes-Benz C219 on Mercedes-Benz CLS-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2010. Se perustuu tekniikaltaan E-sarjaan (W211). Mallin seuraajaksi tuli C218. == Mercedes-Benz C219 (2004–2010) == Mercedes-Benz C219 esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä keväällä 2004. Akseliväli on samanpituinen kuin E-sarjassa, jonka pohjalevylle malli perustuu, mutta kokonaispituutta on 95 millimetriä enemmän ja auto on 27 millimetriä matalampi. Vuoden 2008 alussa malliin tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin. Takavalot muuttuivat LED-tyyppisiksi ja pakoputkista tuli aiempaa kulmikkaammat. Sisällä ohjauspyörä oli uusi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == CLS-sarja (C219) Luokka:E-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Simone Boye Sørensen

Simone Boye Sørensen (s. 3. maaliskuuta 1992) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 72 maaottelua ja tehnyt viisi maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 kuusi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2011 Chileä vastaan. Sørensen on edustanut seuratasolla BSF:ää vuoteen 2013, Brøndby IF:ää vuosina 2013–2017, ruotsalaista FC Rosengårdia vuosina 2017–2018, saksalaista Bayern Müncheniä vuosina 2019–2021 ja englantilaista Arsenalia vuodesta 2021. Sørensen valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stine Larsen

Stine Larsen (s. 24. tammikuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 63 maaottelua ja tehnyt 21 maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 kuusi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi tammikuussa 2015 Uutta-Seelantia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa maaliskuussa 2020. Larsen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää heinäkuuhun 2019 saakka, ranskalaista FC Fleury 91:tä kaudella 2019–2020, englantilaista Aston Villaa kaudella 2020–2021 ja ruotsalaista Häckeniä heinäkuusta 2021 alkaen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giuseppe Lipparini

Giuseppe Lipparini (1877 Bologna, Italia – 1951 Bologna, ItaliaLipparini, Giuseppe, Bibliotheque nationale de France, viitattu 11.7.2020 ) oli italialainen kirjailija, nuoren Italian huomattavimpia kaunokirjailijoita ja kriitikkoja. Hän julkaisi Firenzessä aikakauskirjaa Il marzocco.Lipparini, Giuseppe, Tietosanakirja osa 5, palsta 1028, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Lipparini on kirjoittanut niin runoja, romaaneja kuin näytelmiäkin. Hänen tuotteistaan merkittäviä ovat runokokoelma Lo specchio delle rose (1898), romaani L’ombrosa (1900), runot Idilli (1901), Storia dell’ arte (1902), Nuove poesie (1903), Urbino (1904), romaani Il signore del tempo (1905). Cercando la grazia (1906), Poemi ed elegie (1907), Storia d’arte (1907). La nostra lingua (1909), L’arte di dire (1909), Satanello, avventure di un buon diavolo (1909), novellikokoelma Il filo d’Arianna (1910), näytelmät Per la felicità (1901) ja La donna di cuori (1904) sekä yhdessä Lucio d’Ambran kanssa kirjoitettu näytelmä Goffredo Mameli (1904) ja historiallinen huvinäytelmä Il Bernini (1904), molemmat runomittaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Ruosteotsatimali

Ruosteotsatimali (Actinodura egertoni) on pyrstötimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. == Koko ja ulkonäkö == Ruosteotsatimali voi kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruosteotsatimalin pää on väriltään harmaa, mutta päälaki ja otsa ovat punaruskeat. Lajin vatsa, selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja siivissä on mustia raitoja. Pyrstö on pitkä, punaruskea ja mustaraidallinen. Ruosteotsatimalin nokka on väriltään vaalea. == Levinneisyys ja elinympäristö == Ruosteotsatimalia tavataan Intiasta ja Nepalista Myanmariin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat trooppiset metsät ja niiden tiheiköt. Se liikkuu useimmiten metsien alakerroksissa, mutta joskus myös latvuskerroksessa. Ruosteotsatimali syö selkärangattomia eläimiä. Lintu rakentaa pesänsä puuhun tai pensaaseen. == Lähteet == Luokka:Pyrstötimalit
Bến Tren taistelu

Bến Tren taistelu oli Vietnamin sodan Tet-hyökkäyksen aikana käyty taistelu Bến Tren kaupungin hallinnasta etelävietnamilaisten, yhdysvaltalaisten ja vietkongin joukkojen välillä 31. tammikuuta – 2. huhtikuuta 1968. ==Tausta== Tuolloin noin 18 000 asukkaan Bến Tre oli Bến Tren maakunnan keskus Etelä- Vietnamin pääkaupunki Saigonin eteläpuolella Mekongin suistolla. Ympäröivä seutu oli riisi- ja kookospuuviljelmiä. Tuleva taistelu oli osa kommunistien toteuttamaa laajamittaista Tet-hyökkäystä. Tiedustelu oli paljastanut vietkongin joukkojen alkaneen soluttautua Bến Tren alueelle noin kuukautta ennen hyökkäyksen alkua ja puolustajat tiesivät olla varuillaan. ==Taistelu== Yöllä 30–31. tammikuuta noin 2 500 vietkongin taistelijaa alkoi soluttautua Bến Tren kaupunkiin. Yhteenotot alkoivat noin kello 4.00 aamulla 31. tammikuuta. Alkanutta tulitusta käsiasein seurasi kranaatinheittimin ja käsiasein tehty isku etelävietnamilaisten hallinnollista linnoitettua asemaa vastaan. Ankarien taistelujen jälkeen etelävietnamilaisten joukkojen oli kuitenkin onnistunut varmistaa kaupungin sairaalan ja radioaseman alue. Ne saivat vahvistuksina myös Yhdysvaltojen 9. jalkaväkidivisioonan kaksi pataljoonaa, jotka tuotiin alueelle ilmateitse. Joukkojen yrittäessä työntää vietkongin taistelijoita edelleen pois kaupunkialueelta niitä tuettiin ilmavoimien ilmaiskuilla. Lopulta taistelut olivat päättyneet 2. helmikuuta. ==Seuraukset== Etelävietnamilaiset ja yhdysvaltalaiset olivat yhdessä menettäneet 101 miestä kaatuneina ja 242 haavoittuneina. Vietkongin tappioiksi arvioitiin noin 300. Itse kaupunki kärsi mittavia vaurioita. Arviolta 50 % kaupungista tuhoutui ja 1 000 siviiliä sai surmansa. ==Lähteet== Luokka:Vietnamin sodan taistelut Luokka:Vuoden 1968 sotahistoria Luokka:Yhdysvaltain taistelut
Frederikke Thøgersen

Frederikke Skjødt Thøgersen (s. 24. heinäkuuta 1995) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 52 maaottelua ja tehnyt maalin maaliskuussa 2018 Algarve Cupin ottelussa Alankomaita vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 viisi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2014 Algarve Cupissa Ruotsia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa maaliskuussa 2020. Thøgersen on edustanut seuratasolla Thisted FC:tä vuoteen 2013 saakka, Fortuna Hjørringia vuosina 2013–2019 ja italialaista Fiorentinaa elokuusta 2019 alkaen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Babemba Traoré

Babemba Traoré (1855 – 1. toukokuuta 1898 Sikasso) oli Kenedugun viimeinen hallitsija eli fama vuosina 1893–1898. Babemba nousi hallitsijaksi veljensä Tiéba Traorén kuoltua. Hän lujitti Kenedugun valtaa miniankojen ja etelän senufojen keskuudessa, taisteli Samori Tourén joukkoja vastaan sekä kehitti maansa armeijaa ja hallintoa. Kenedugusta oli jo Tiéban aikana tullut Ranskan protektoraatti. Babemban valtapyrkimykset aiheuttivat konfliktin, jonka johdosta ranskalaiset lähettivät huhtikuussa 1898 armeijansa valloittamaan Sikassoa. Ranskan 1 395 sotilasta (joista 95 oli eurooppalaisia) vastassa oli 10 000 kaupunkia puolustanutta jalkamiestä ja 3 000 ratsumiestä. Kaksi viikkoa kestäneen piirityksen aikana ranskalaiset mursivat tykkitulella Sikassoa ympäröineen suojamuurin. Kaupungin valtauksen yhteydessä Babemba pyysi miehiään ampumaan hänet välttyäkseen vangiksi jäämiseltä. == Lähteet == Luokka:Hallitsijat Luokka:Malin historia Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Portion Boysin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisyhtyeen Portion Boysin diskografiasta. Yhtye ei ole julkaissut urallaan yhtään albumia, mutta kaksi EP:tä ja lukuisia singlejä. == Albumit == Nimi Julkaisutiedot Lista Albumilista Dynastia *Julkaistaan: 22. syyskuuta 2023 *Formaatti: CD / digitaalinen *Levy-yhtiö: Sony Music 5 Portion of Secret Melodies vol. 2 *Julkaistaan: 1. joulukuuta 2023 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Sony Music == EP:t == * Portion of Secret Melodies (2020) * Suomalainen joulu (2021) == Singlet == Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Pelimiehen paratiisi” 2010 – – ”Nej nej” (feat. Åke från Team Sweden) 2011 – – ”Huuleen” 2012 – – ”Pumppaa” – – ”Kuka pelkää leijonaa” – – ”Pumppaa” (uusittu versio) 2013 – – ”Luolamies” 2014 – – ”Loma” 2015 – – ”Sierralla Nevadaan” – – ”Kuka pelkää leijonaa 2016” 2016 – – ”Lännen nopein mies” – – ”Pokemoneja” 10 – ”Pokemon” – – ”Huudetaan” – – ”Karjala takas” 2017 3 – ”Intti” – – ”Miesflunssa” (feat. HesaÄijä) – – ”8-0” 2018 – – ”Rantahärkä” – – ”Niin kuin ennenkin” – – ”Mieleni pahoitin” 2019 12 – ”Päivit tua menee” (feat. Pasi ja Anssi) 19 – ”Lihamafia” – – ”Maanantai” 2020 – – ”Pumppaa (Millenium Project Remix)” – – ”Kyläbaari” 2021 15 6 Dynastia ”Vauhti kiihtyy” (feat. Matti ja Teppo) 1 4 ”Elämän ABC” 2022 3 5 ”Kaasu pohjaan” – – ”Nautin elämästä” (Portion Boys & Teflon Brothers) 5 84 Dynastia ”Perhe on sekaisin” – – ”Seitsemän päivää selvinpäin” – – ”Samaa taivasta katsotaan” 2023 5 3 Dynastia ”Seksi Seinäjoella” 9 – ”Tilipäivä” 36 – ”Käärinliinat” 2024 40 50 ”Juhannusyö” (Portion Boys & Kake Randelin) 2 7 ”Taivaisiin” (Eini & Portion Boys) 44 41 Vain elämää ”Näihin hommiin ei synnytä" 22 9 == Vierailut == * Pasi ja Anssi – Kakkuu Järvellä (2017) * DJ Oku Luukkainen Feat. Pasi ja Anssi – YsäriBoi (2018) * DJ Oku Luukkainen Feat. Pasi ja Anssi – Kesälahti (2020) * Lärvinen Feat. Teflon Brothers, Pasi ja Anssi, DJ Oku Luukkainen, HesaÄijä, JS16 – Karjaisu Leijonan (2022) * DJ Oku Luukkainen – Omaa lomaa (2022) == Lähteet == Luokka:Diskografiat Diskografia
Loiri (kirja)

Loiri (kustantajan käyttämä kirjoitusasu LOIRI.) on kirjailija Jari Tervon vuonna 2019 kirjoittama elämäkerta taiteilija Vesa-Matti Loirista. Taiteilijaelämäkerta kuvaa päähenkilön taideproduktioita, boheemeja taidepiirejä ja niiden vaikutusta hänen yksityiselämäänsä. Taiteen tuottaminen kuvataan kunnianhimoiseksi: “Ellei anna kaikkeaan, ei anna mitään.” Taidepiirien osalta tulevat esille Loirin useat koko aikuisiän kestäneet ystävyyssuhteet ja toisaalta pitkien illanistujaisten päihteiden liikakäyttö. Perheasioissa kuvastuu lapsiperhearki sekä toisaalta Mona-vaimon ja kahden pojan traagiset kuolemat. Loirin tunnetuimpien produktioiden syntyä käsittelevät jaksot antavat lukijalle uutta tietoa. Esimerkiksi Uuno Turhapuro -hahmo oli ensimmäisen kerran idullaan kesällä 1971 kirjoitetussa Speden sketsissä, jossa aviopari riitelee olemattomasta lottovoitosta. Seuraavaan käsikirjoitukseen ilmestyi hänen nimensä ja Loiri loi 1972 hänen tunnetun habituksensa.Loiri-teos, s. 297–302. Loirin elämäkatsomukseen sisältyy voimakasta vetoa mystiikkaan ja meditointiin. Hän katsoo, että muutamat hänelle sattuneet erikoiset yhteensattumat eivät voi olla sattumia. Loiri- teos, s. 232–235, 621–624. Sattumiksi ei uskota edes muutamiin julkaisuihin jääneitä lyöntivirheitä, jotka tuntuisivat viestivän asioita. Teos sisältää Loirin filmografian, TV-ohjelmat, teatterityöt, diskografian ja luettelon hänen saamistaan tunnustuksista. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Antti Majander piti arviossaan kirjaa luettavana ja koukuttavana mutta toisaalta suurelta osin vaivaannuttavana. Kirjan perusteella Loirin tärkein rooli on ollut rakastajan rooli. Suomen Kuvalehden Jussi Karjalaisen mielestä sukupuoli- ja huumekokemuksia ei korosteta liikaa. Hän piti ansioina sitä, että kirjassa on tavanomaista vähemmän tarvetta selitellä ja että Loirin maailmankatsomusta ja kiinnostusta mystiikkaan esitellään. Ilmestymisvuonnaan kirjaa myytiin 73 100 kappaletta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Vuoden 2019 kirjat
Biotodoma

Biotodoma on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta: * Biotodoma cupido (Heckel, 1840) – Neitotonkija (täplätonkija) * Biotodoma wavrini (Gosse, 1963) – Sironeitotonkija == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Sisä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä

Sisä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä oli kahden pohjoissavolaisen kunnan yhdessä omistama kuntayhtymä, joka järjesti terveydenhoitopalveluja jäsenkunnissaan Rautalammilla ja Suonenjoella. Kuntayhtymän kotipaikka oli Suonenjoki. Kuntayhtymä ylläpiti esimerkiksi Rautalammin ja Suonenjoen terveysasemia ja kouluterveydenhuoltoa jäsenkunnissaan. Kuntayhtymä sijaitsi Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin alueella. Terveydenhuollon yöpäivystys (klo 18-08) ja erikoissairaanhoito on keskitetty Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) yhteyteen. Kuntayhtymä purettiin Rautalammin osalta kunnanvaltuusto kokouksessa 20.9.2022. Suonenjoen kaupunginvaltuusto päätti kuntayhtymän purkamisesta 14.11.2022. ==Lähteet== * Luokka:Kuntayhtymät Luokka:Julkinen terveydenhoito Suomessa Luokka:Suonenjoki Luokka:Rautavaara
Peter Hermann Stillmark

Peter Hermann Stillmark (22. heinäkuuta 1860 Penza, Venäjän keisarikunta – 23. kesäkuuta 1923 Pärnu, Viro)Indrek Ilomets, Tullio Ilomets: Tartu Ülikool: 1632–1802–2002, Vaal & Aastaraamat, 2002, S. 204. (eingeschränkte Vorschau Online bei Google Book Search). oli baltiansaksalainen biokemisti. Stillmark opiskeli Riian tuomiokirkon koulussa, ja valmistui filosofian tohtoriksi Tarton yliopistosta 1888. Hänen väitöskirjansa käsitteli risiinin erottamista risiinikasvin siemenistä. Stillmark oli täten ensimmäinen tieteilijä, joka tutki lektiinejä. Rudolf Kobert oli hänen ohjaajansa. == Julkaisut == * Über Ricin, ein giftiges Ferment aus den Samen von Ricinus comm. L. und einigen anderen Euphorbiaceen, Tartto, 1888. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Trove

Trove on australialainen internet-tietokanta, jonka perusti vuonna 2009 Australian kansalliskirjasto. Trove-tietokanta sisältää muun muassa arkistoja, kuvia, asiakirjoja, arkistoituja verkkosivustoja ja käsikirjoituksia. == Lähteet == Luokka:Verkkotietokannat
Keski-Savon Jätehuolto

Keski-Savon Jätehuolto liikelaitoskuntayhtymä on viiden keskisavolaisen kunnan yhdessä omistama kunnallinen liikelaitos, joka järjestää jätehuoltopalveluja jäsenkunnissaan. Jäsenkunnat ovat Heinävesi, Joroinen, Juva, Leppävirta ja Varkaus. Liikelaitoskuntayhtymän kotipaikka on Varkaus. Kuntayhtymä huolehti jätelaissa kunnalle säädettyjen jätehuollon tehtävien järjestämisestä jäsenkuntiensa puolesta. Keski-Savon Jätehuolto on esimerkiksi järjestänyt kiinteistökohtaisen jätteenkeräyspalvelun, sillä on sekajätteiden aluekeräyspisteverkosto ja kotitalouksien vaarallisten jätteiden vastaanottopisteverkosto. Lisäksi Keski-Savon Jätehuolto esimerkiksi ylläpitää kierrätyskeskus Ekotoria Varkaudessa ja Riikinnevan jätekeskusta Leppävirralla. ==Lähteet== Luokka:Kunnalliset liikelaitokset Luokka:Kuntayhtymät Luokka:Suomalaiset jätehuoltoyhtiöt Luokka:Varkaus Luokka:Suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Shropshire Blue

Shropshire Blue on englantilainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova homejuusto. == Historiaa == Nimestään huolimatta Shropshire Bluella ei ole mitään tekemistä Shropshiren kreivikunnan kanssa. Sen keksi 1970-luvulla Skotlannin Invernessissä juustonvalmistaja Andy Williamson, ja jonkin aikaa sitä myytiin nimellä Stuart Blue. Nykyään juustoa valmistetaan Nottinghamshiressä, Leicestershiressä ja Derbyshiressä. == Kuvaus == Shropshire Blue valmistetaan pastöroidusta lehmänmaidosta käyttäen kasvispohjaista juoksutetta ja Penicillium roqueforti -hometta. Annatto antaa juustolle oranssin värin. Juustoa kypsytetään 10-12 viikkoa. Sen rasvapitoisuus on noin 48 %. Juusto muistuttaa maultaan Stilton-juustoa, mutta on kermaisempi ja helpommin lähestyttävä. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset juustot Luokka:Lehmänmaitojuustot
Joona Kettunen

Joona Kettunen (s. 15. huhtikuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Kettunen pelaa Superpesistä JymyJusseissa joiden kanssa hänellä on sopimus kauden 2023 loppuun saakka. Kettusen kasvattajaseura on Seinäjoen Maila- Jussit.https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/seinajoen-jymyjussit/ Kettunen pelasi ensimmäisen ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2018. 5. joulukuuta 2022 mennessä Kettunen on pelannut urallaan 67 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, tuonut yhdeksän juoksua ja kerännyt 89 kärkilyöntiä. Kettunen on pelannut urallaan viisi Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on kerännyt kolme kärkilyöntiä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=8626&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Jean-Trolimon

Saint-Jean-Trolimon (bretoniksi Sant-Yann-Drolimon) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Kunta sijaitsee noin Atlantin rannikolla, noin 23 kilometriä Quimperin kaupungista lounaaseen. Kunnan keskusta on kuitenkin sisämaassa. Lisäksi kuntaan kuuluva Gorré-Beuzec on eksklaavi. Kunnan historia ulottuu aina esihistorialliselle ajalle. Sieltä on löytynyt runsaasti pronssikautisia esineitä ja koruja, joita on esillä Ranskan arkeologisessa kansallismuseossa Saint-Germain-en-Layessa sekä Finistèren esihistoriallisessa museossa Penmarchissa. Kunnan nähtävyys on Notre-Dame-de-Tronoënin kappeli, joka on peräisin 1460-luvulta. Kappelin vieressä on monumentaalinen kalvaarioryhmä. Nykyään tämä historiallinen muistomerkki kärsii meren läheisyydestä ja hiekkaisten tuulien aiheuttamasta eroosiosta. Tiedosto:ChapelleNDTronoen04.jpg|Notre-Dame-de-Tronoënin kappeli Tiedosto:Bretagne_Finistere_StJeanTrolimon_11032.jpg|Kalvaarioryhmä == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Finistèren kunnat
Rautalammin terveysasema

Rautalammin terveysasema (aiemmalta nimeltään Rautalammin terveyskeskus) on pohjoissavolaisessa Rautalammin kunnassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sitä ylläpitää Rautalammin ja Suonenjoen yhteisesti omistama Sisä-Savon terveydenhuollon kuntayhtymä. Kuntayhtymä on esimerkiksi vuonna 2014 siirtänyt osan Rautalammin terveysaseman aiemmista henkilöresursseista Suonenjoelle, ja se on pyytänyt siksi osaa kuntalaisistaan siirtymään vapaaehtoisesti pitempään aukiolevan Suonenjoen terveysaseman asiakkaiksi. Vuonna 2017 kunnassa pohdittiin kunnan sosiaali- ja terveyspalvelujen yksityistämistä kokonaisuudessaan, koska kunnallispäättäjät olivat huolissaan Suomen silloisen hallituksen sote-uudistusaikeista. Kunnassa haluttiin pitää esimerkiksi terveyskeskus omassa kunnassa ja kunnallisen päätösvallan piirissä. Terveysasema palvelee normaalisti arkisin aamukahdeksasta kello 15.30 ja perjantaisin kello 14 saakka. Arkena (ma-to) kello 16–18, perjantaisin kello 15–18 ja viikonloppuisin kello 8–18 akuuttivastaanotto on avoinna Suonenjoen terveysasemalla. Iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi). Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB). ==Lähteet== Luokka:Rautalammin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri
Yamanashi

Yamanashi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Kōfun altaan koillisreunalla. Kaupungin läpi virtaa Fuefukijoki. Pohjoisessa siihen kuuluu vuoristoalueita ja se rajautuu Naganon ja Saitaman prefektuureihin. Yamanashissa on 34 335 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 289,80 neliökilometriä. Yamanashin kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Kanoiwan ja Kusakaben maaseutukaupungit sekä viisi kyläkuntaa. Kanoiwa ja Kusakabe kehittyivät historiallisesti Ōme-kaidō- tiereitin postiasemina: nykyisin ne ovat kasvaneet yhteen ja muodostavat kaupungin ydinalueen. Perinteisiä elinkeinoja seudulla olivat riisin ja silkin viljely. Toisen maailmansodan jälkeen siellä siirryttiin kuitenkin nopeasti viljelemään hedelmiä, etenkin viinirypäleitä, persikoita ja kakeja. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut myös viinin valmistusta, elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta sekä hiilikuitujen tuotantoa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Makiokan maaseutukaupunki ja Mitomin kyläkunta. Yamanashin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Seihaku- jin buddhalainen temppeli, jonka Muromachi-kaudella rakennettu Butsuden-halli on valittu Japanin kansallisaarteeksi. Myös osa Kubo Hachiman-jinjan pyhäkön rakennuksista on Muromachi-kaudelta peräisin. Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Nishizawan laakso ja klassisen kauden runoudesta tunnettu Fuefukijoen rantakallio Sashide no iso. Fuefukin varrella sijaitsee niin ikään Manrikin metsä, jota pidetään Takeda Shingenin istuttamana. Kaupungissa toimii myös Iwashita-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin alueesta kuuluu Chichibun–Taman–Kain puolikansallispuistoon. Yamanashia palvelee JR Higashi- Nihonin Chūō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Mt.Tokusa 03.jpg|Tokusavuori Hirosejärveltä Tiedosto:Kita, Yamanashi, Yamanashi Prefecture 405-0041, Japan - panoramio (17).jpg|Kubo Hachiman-jinjan torii-portti Tiedosto:七ツ釜五段の滝 - Nanatsugamagodan-no-taki waterfall - panoramio.jpg|Nanatsugama-godanin vesiputous Tiedosto:Okkazuma-no Shidarezakura Front side.JPG|Okkazuman kirsikkapuu Tiedosto:Yamanashi City hall.jpg|Yamanashin kaupungintalo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Yamanashin prefektuurin kaupungit
Albert Nyman

Albert Mikael Nyman (22. marraskuuta 1872 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 9. maaliskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä. Hän edusti Helsingin Uimaseuraa. Nyman kilpaili Tukholman kesäolympialaisissa 1912 suorissa kerroshypyissä, mutta ei päässyt alkukilpailusta finaaliin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimahyppääjät Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Suonenjoen terveysasema

Suonenjoen terveysasema (aiemmalta nimeltään Suonenjoen terveyskeskus) on pohjoissavolaisessa Suonenjoen kaupungissa toimiva julkisen palvelun Pohjois- Savon hyvinvointialueen ylläpitämä terveysasema. Terveysasema palvelee maanantaista sunnuntaihihin kello 8-18:00. Iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi). Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Islab-hyvinvointiyhtymä. ==Lähteet== Luokka:Suonenjoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Pohjois-Savon hyvinvointialue
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (476–500)

Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 476–500. == 2019 == |} == 2020 == |} == 2021 == |} == Lähteet == * 476–500
Riikinnevan jätekeskus

Riikinnevan jätekeskus on jätekeskus, kaatopaikka ja ekovoimalaksi kutsuttu jätteenpolttolaitos Leppävirralla Pohjois-Savossa. Jätekeskus on osa viiden keskisavolaisen kunnan yhdessä omistaman Keski-Savon Jätehuollon jäsenkunnilleen tarjoamia jätehuoltopalveluja. Riikinnevan jätekeskuksen alueella sijaitseva Riikinvoima-jätteenpolttolaitos on kahdeksan kunnallisen jätehuoltoyhtiön ja Varkauden Aluelämpö Oy:n keskinäisesti omistama jätteenpolttolaitos. Sen omistajat edustavat 59 kuntaa Itä-Suomesta, Kainuusta ja Keski-Suomesta. Riikinvoima polttaa keskimäärin 20 rekka-autollista muuten kierrätyskelvotonta jätettä päivässä. Vuodessa tämä vastaa 145 000 roskatonnia. Tästä tuotetaan lämpöä noin 10 000 omakotitalon vuositarpeen verran ja sähköä noin 64 000 asukkaan käyttöä vastaava määrä (90 GWh). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Riikinnevan jätekeskus: Riikinnevantie 153, 79130 Leppävirta (kierratys.info) Luokka:Leppävirran rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen jätteenpolttolaitokset
Seututie 501

Seututie 501 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Marjalasta Liperin ja Joensuun rajalla olevalle Joensuun lentoasemalle. Tien kunto on lähes erinomainen. Tie oli ennen yhdystie 5025. == Reitti ja tieyhteydet == * Marjala (yt 15641, vt 9, vt 23) * Puhakka (yt 15707) * Jaamanlampi (yt 15705) * Joensuun lentoasema == Lähteet == 501 Luokka:Joensuun liikenne Luokka:Liperin liikenne
Mamadou Lamine Dramé

Mamadou Lamine Dramé (myös Demba Dibassi, noin 1830 tai 1835 Gunjuru, Khasso – 9. joulukuuta 1887) oli islamilainen soninkepappi, joka johti Ranskan siirtomaavallan vastaista liikettä 1880-luvulla nykyisten Senegalin ja Malin alueilla. Mamadou Lamine syntyi maraboutperheeseen Kayesin lähellä. Hän osallistui Umar Tallin uskonsotiin ja lähti sitten pyhinvaellusmatkalle Mekkaan. Paluumatkalla Mamadou Lamine liittyi senuseihin. Hän oli Amadou Tallin vankina Ségoussa ja palasi vuonna 1885 Senegaljoen yläjuoksulle. Mamadou Lamine väitti olevansa Mahdin Länsi-Sudaniin nimittämä kalifi, jonka tehtävänä oli käydä pyhää sotaa ranskalaisia ja tukulorivaltakuntaa vastaan. Hän sai fulbejen, mandinkojen ja soninkejen avulla haltuunsa Bundun ja Senegaljoen laakson yläosan lukuun ottamatta ranskalaisia Bakelin, Médinen ja Kayesin linnoituksia. Mamadou Lamine piiritti Bakelia huhtikuussa 1886 ja vetäytyi sitten pääkaupunkiinsa Diannaan Gambian yläjuoksulle. Joseph Gallienin johtamat ranskalaiset valloittivat Bundun ja hävittivät Diannan loppuvuodesta 1886. Pakosalle joutunut Mamadou Lamine sai surmansa haavoituttuaan taistelussa Toubakoutan luona. Hän on tärkeä henkilö soninkejen kansanperinteessä, ja häntä on kuvailtu myös uskonnolliseksi uudistajaksi ja kolonialismin vastaisen taistelun sankariksi. ==Lähteet== Luokka:Malin historia Luokka:Senegalin historia Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Yhdysvaltain ydinturvallisuusvirasto

Yhdysvaltain ydinturvallisuusvirasto (, lyh. NRC) on viranomainen, joka valvoo ydinvoiman ja radioaktiivisten aineiden siviilikäyttöä Yhdysvalloissa. NRC perustettiin vuonna 1974, kun Yhdysvaltain atomienergiakomissio (AEC) jaettiin kahteen osaan. Toisesta osasta tuli Department of Energy (DOE). NRC aloitti toimintansa 19. tammikuuta 1975. NRC valvoo ydinreaktoreita, radioaktiivisten materiaalien käyttöä terveydenhuollossa, teollisuudessa ja tutkimuksessa, sekä ydinjätehuoltoa. NRC laatii turvallisuusmääräykset, joita näiden alojen täytyy noudattaa, sekä myöntää niille toimintaluvat. NRC:n toimialaan eivät kuulu ydinaseet eivätkä sotilaskäytössä olevat ydinreaktorit. Se ei myöskään valvo röntgensäteilyn käyttöä. NRC:tä johtaa viisi komissaaria, jotka Yhdysvaltain presidentti nimittää viideksi vuodeksi kerrallaan. Komissaarien toimikaudet on porrastettu niin, että yksi komissaari vaihtuu joka vuosi. Enintään kolme komissaaria voi kuulua samaan poliittiseen puolueeseen. Presidentti nimittää yhden komissaareista puheenjohtajaksi. NRC:llä on noin 3 000 työntekijää. Sen pääkonttori sijaitsee Marylandissa. Lisäksi NRC:llä on neljä aluetoimistoa Pennsylvaniassa, Georgiassa, Illinoisissa ja Texasissa sekä vähintään kaksi tarkastajaa jokaisella ydinvoimalaitoksella. Vuonna 2020 NRC:n budjetti oli 856 miljoonaa dollaria. Tästä summasta 728 miljoonaa dollaria se laskutti luvanhaltijoilta eli ydinvoimaa ja radioaktiivisia materiaaleja käyttäviltä yrityksiltä. 128 miljoonaa dollaria NRC sai Yhdysvaltain liittovaltion budjetista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == ydinturvallisuusvirasto Luokka:Ydinvoima Luokka:Turvallisuus
Richard Faltin

Richard Faltin on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: * Richard Faltin vanhempi (1835–1918), saksalais-suomalainen säveltäjä ja opettaja * Richard Faltin nuorempi (1867–1952), suomalainen kirurgi, Richard Faltin vanhemman poika
Pioneeripataljoona 11 (jatkosota)

Pioneeripataljoona 11 (Pion.P 11) oli Suomen puolustusvoimien joukko-osasto jatkosodassa. Se perustettiin 20. kesäkuuta 1941 Savitaipaleella välirauhanaikaisesta pioneeripataljoona 1:stä. Pataljoona taisteli Karjalankannaksella ja Laatokan karjalassa. Jatkosodan hyökkäysvaiheessa se eteni Karjalankannaksella Rajajoelle, josta pataljoona siirtyi edelleen Viipuriin. Se siirtyi 14. -18. syyskuuta Ylä-Uuksun asemalle Laatokan karjalaan. Asemasodan aikana pataljoona oli pääasiassa Syvärillä ja Aunuksessa. Pataljoona kotiutettiin marraskuussa 1944. == Komentajat == Pataljoonan komentajina olivat: * luutnantti P. Kallio -9.41 * kapteeni O. Heinonen -6.42 * kapteeni T. Raimoranta -11.43 * majuri A. Heino -11.44 == Lähteet == * * 19414 Pioneeripataljoona 11. Esikunta Kansallisarkisto * Suomen sota 1941–1945, 1. Osa, Sotahistoriallisen tutkimuslaitoksen sotahistoriallinen toimisto, Sotateos 1965 Luokka:Jatkosodan suomalaiset pioneeripataljoonat
Malka (täsmennyssivu)

Malka voi tarkoittaa seuraavia: ==Yleisnimi== * malka, halkaistusta kuusennäreestä tehty kattopuu tuohikatossa eli malkakatossa ==Erisnimi== ===Paikannimi=== * Malka, joki Kabardi-Balkariassa Kaukasiassa Venäjällä * Malka, kylä Kamtšatkan alueella Venäjällä ===Sukunimi=== * Mahsa Malka (s. 1986), iranilais-suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja * Reijo Malka (1933–2015), suomalainen kori- jalka- ja jääpalloilija ==Katso myös== * Malkasaari * Malkamäki
Väiski Syväoja

Väiski Syväoja on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti saippuasarjan Salatut elämät Tuuliranta-spin-offista, jossa hän oli mukana molemmilla kausilla. Hän työskentelee myös osana Salatut elämät työryhmää : järjestäjänä. Musiikinpuolelta hänet tunnetaan metallibändi Gothonyn basistina. Hän on myös mukana panimotoiminnassa Masis Breweryllä. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 508

Seututie 508 on Pohjois-Karjalassa ja Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Juuan kirkonkylästä Kuopion Juankosken Viitaniemelle. Keskivuorokausiliikenne tiellä oli vuonna 2006 noin 150 ajoneuvoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus on yleisesti 80 kilometriä tunnissa. == Reitti ja tieyhteydet == * Juuan kirkonkylä (st 506) * Matara (yt 15812) * Kaitaa (yt 5702) * Vastapuro (yt 15817) * Losomäki (yt 16495 ja yt 16488) * Viitaniemi (st 570) == Lähteet == 508 Luokka:Juuan liikenne Luokka:Kuopion liikenne
Gyöngyi Szalay-Horváth

Gyöngyi Szalay-Horváth (24. maaliskuuta 1968 Tapolca – 30. joulukuuta 2017 Veszprém) oli unkarilainen miekkailija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. Hänen aseensa oli kalpa. Szalay-Horváth voitti yksilökilpailun olympiapronssia Atlantassa 1996. Joukkuekilpailussa hän sijoittui neljänneksi, samoin Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä hän oli yksilökilpailun 18:s. MM-kilpailuista Szalay-Horváth voitti kymmenen mitalia joista kuusi kultaista. Vuoden 1991 EM-kilpailuissa hän voitti joukkuekilpailun Euroopan mestaruuden ja sijoittui yksilökilpailussa hopealle.http://www.sport-komplett.de/sport- komplett/sportarten/f/fechten/hst/16.htmlhttp://www.sport-komplett.de/sport- komplett/sportarten/f/fechten/hst/22.html Szalay-Horváth kuoli 49-vuotiaana 30. joulukuuta 2017.https://index.hu/sport/2017/12/30/szalay_gyongyi_halalhir/Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Aguibu Tall

Aguibu Tall (noin 1839, 1842 tai 1843 – 1907) oli tukulorivaltakunnan perustajan Umar Tallin poika, josta Ranskan siirtomaavalta teki Macinan vasallivaltion hallitsijan. Aguibu oli Umar Tallin ja Bornun sulttaanin tyttären poika. Hänen veljensä, Umaria hallitsijana seurannut Ahmadu asetti hänet sijaisekseen tukulorivaltakunnan pääkaupunkiin Ségouun ollessaan sotaretkillä Kaartassa vuosina 1870–1874. Ahmadu kiitti kyvykkääksi hallitsijaksi osoittautunutta veljeään ryöstämällä hänen vaimonsa, orjansa ja kultansa, mikä myöhemmin toimi syynä Aguibun siirtymiseen ranskalaisten puolelle. Vuonna 1878 Ahmadu lähetti Aguibun päälliköksi isänsä ensimmäiseen pääkaupunkiin Dinguirayeen. Aguibu oli luonteeltaan rauhallinen ja uskonnollisesti maltillinen. Hän teki muutamia sotaretkiä Fouta Djallonin emiirejä vastaan, ylläpiti suhteita britteihin Sierra Leonessa ja etsi Ranskan tukea veljeään ja Samori Tourén Wasulua vastaan. Ranskan Sudanin ylikomendantti Joseph Gallieni solmi Aguibun kanssa ystävyys- ja kauppasopimuksen Tambassa vuonna 1887. Ylikomendantti Louis Archinardin määräämä Koundianin tukulorilinnoituksen valloitus vuonna 1889 oli vähällä rikkoa Aguibun ja ranskalaisten välit. Dinguirayen päällikkö lepytettiin runsailla lahjoilla. Ségoun (1890) ja Nioron (1891) valloituksen jälkeen tukulorivaltakunta lakkasi olemasta, ja Aguibu asettui Ranskan palvelukseen. Dinguirayeen lähetettiin ranskalainen komendantti ja varuskunta. Aguibu elätteli toiveita pääsystä Kaartan hallitsijaksi Ahmadun seuraajana. Ranskalaiset eivät kuitenkaan olleet halukkaita perustamaan uudelleen juuri valloittamaansa tukulorivaltakuntaa. Ahmadun paettua Bandiagarasta vuonna 1893 Archinard teki Aguibusta ranskalaisen residentin alaisen Macinan kuninkaan. Aguibu yritti turhaan protestoida Ranskan toimia alueellaan. Ranskalaiset kustansivat kuninkaan ylläpidon, mutta hän joutui jättämään vaimonsa, orjansa ja omaisuuteensa Dinguirayeen. Aguibua kiellettiin ostamasta aseita ja ruutia, ja hänen rinnalleen asetettiin arvohenkilöistä koostunut hallintoneuvosto. Bandiagaran residenssi muutettiin hallintopiiriksi vuonna 1903. Alue alistettiin suoraan Ranskan hallintoon, ja Aguibu alennettiin paikallisten tukulorien perinteiseksi päälliköksi. Entinen kuningas noudatti kuolemaansa saakka perinteistä protokollaa ja hän sai ranskalaisilta vuotuisen 80 000 frangin avustuksen. == Lähteet == Luokka:Guinean historia Luokka:Hallitsijat Luokka:Malin historia Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Riku Laine

Riku Petteri Laine (s. 14. toukokuuta 1997) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä. Kaarinan Uran kasvatti Laine on saavuttanut Salon Vilppaassa muun muassa Suomen cup -mestaruuden vuonna 2019 sekä SM-hopeaa vuosina 2018 ja 2019. == Pelaajaura == Laine on Kaarinan Uran kasvatti ja pelasi seuran nuorisojoukkueissa B-poikien SM-sarjaa vuosina 2011–2013 ja A-poikien SM-sarjaa vuosina 2012–2015. A-pojissa hän saavutti ikäluokan SM-hopeaa vuonna 2014. Laine oli nuorisoikäluokissa maan parhaita pelaajia ollen muun muassa B-poikien SM- sarjakaudella 2012–2013 sarjan kori- ja levypallokuningas. Hän pelasi Suomen juniorimaajoukkueissa ja kuului alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM-kilpailuissaMaajoukkuetilastot – Suomen Koripalloliitto.Riku Laine – Suomen Koripalloliitto Vuosina 2012–2016 Laine pelasi Urassa miesten valtakunnallisissa divisioonissa. Keväällä 2016 hän pelasi myös Forssan Koripojissa ja teki Korisliigassa pelanneen Salon Vilppaan kanssa kaksivuotisen sopimuksenhttps://urabasket.fi/riku-laine-vilppaan- liigamiehistoon/. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Laine pelasi M1DB:ssä PeU:n joukkueessa. Lokakuussa Laine ja Vilpas tekivät kaksivuotisen jatkosopimuksenhttps://www.basket.fi/basket/uutiset/riku-laine-ja-vilpas- kahden-vuoden-jatkosopimukseen/. Kaudella 2017–2018 hän haki peliaikaa Urasta ja kaudella 2018–2019 LoKoKo Bisonsista. Vilppaassa Laine saavutti SM-hopeaa vuosina 2017 ja 2018, Suomen cup -mestaruuden vuonna 2019 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 2020. Laine oli mukana voittamassa Vilppaan ensimmäistä SM- kultaa 2021. Laine teki seuran kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, joka ylettyy vuoteen 2024 asti. == Saavutukset == * SM-kultaa 2021 *SM-hopeaa 2018 ja 2019 * Suomen cup -mestaruus 2019 ** Suomen cupin hopeaa 2020 == Lähteet == * Riku Laine Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Riku Laine Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt