EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vanja

Vanja on venäläislähtöinen etunimi, joka voi olla miehen tai naisen nimi. Venäjällä sitä käytetään hellittelymuotona Johanneksesta, Ivanista ja Ivanasta. Nimi tunnetaan varsinkin Anton Tšehovin näytelmästä Vanja-eno. Skandinaviassa Vanja on omaksuttu naisen etunimeksi, koska se päättyy a-kirjaimeen (kuten esim. Sonja). Nimestä on käytössä myös kirjoitusasu Wanja. == Nimi Suomessa == Kesäkuuhun 2024 mennessä Vanja on Digi- ja väestötietoviraston mukaan ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 120–140 naisella ja noin 30–50 miehellä. Wanja-nimisiä henkilöitä on tilastoitu noin 30–60. Sanalla vanja on suomen kielessä merkitys ’venäläinen’. Nykyään tässä ilmauksessa on leikillinen sävy, mutta talvi- ja jatkosodan aikaan vanja oli neuvostoliittolaisista sotilaista käytetty haukkumanimi. == Nimipäivät == Vanjalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää. Ruotsissa Vanjalla on nykyään nimipäivä 24. toukokuuta. Vuosina 1986–1992 nimipäivä oli 22. tammikuuta ja vuosina 1993–2000 8. huhtikuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – Norjassa Vanjan nimipäivä on 22. tammikuuta. == Tunnettuja Vanjoja ja Wanjoja == * Vanja Blomberg (s. 1929), ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja * Vanja Brodnik (s. 1989), slovenialainen alppihiihtäjä * Vanja Drkušić (s. 1999), slovenialainen jalkapalloilija * Wanja Lundby-Wedin (s. 1952), ruotsalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja * Vanja Milinković-Savić (s. 1997), serbialainen jalkapallomaalivahti * Wanja Mues (s. 1973), saksalainen näyttelijä * Vanja Radovanović (s. 1982), montenegrolainen laulaja * Vanja Stambolova (s. 1983), bulgarialainen pikajuoksija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Jaakko Erkkilä

Jaakko Erkkilä (s. 21. joulukuuta 1993) on suomalainen pesäpalloilija. Erkkilä edustaa Superpesiksessä pelaavia Koskenkorvan Urheilijoita.https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/koskenkorvan- urheilijat/Hänen kasvattajaseuransa on Vähänkyrön Viesti. Erkkilä pelaa ulkokentällä ykkösvahtina. https://yle.fi/urheilu/3-11507773 Erkkilä on 24. elokuuta 2020 mennessä pelannut 18 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi tavallista juoksua, tuonut 13 juoksua juoksua ja kerännyt 60 kärkilyöntiä. Erkkilä on myös pelannut 64 Ykköspesiksen runkosarjaottelua kasvattajaseuransa Vähänkyrön Viestin joukkueessa. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=6057&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daloa

Daloa on kaupunki läntisellä Norsunluurannikolla. Daloa on sekä Sassandra- Marahouén piirikunnan että Haut-Sassandran alueen alueellinen pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennassa Daloan väkiluku oli 591 633. Kaupunkia palvelee Daloan lentoasema ja roomalaiskatolinen hiippakunta Daloa. Daloassa on yhteensä 34 kylää.http://www.ins.ci/n/documents/rgph/HAUT_SASSANDRA.pdf == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon kaupungit
Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen

Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen on Suomen sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalaan kuuluva lupaviranomainen. Tietolupaviranomainen toimii Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteydessä, eriytettynä laitoksen muista toiminnoista. Tietolupaviranomainen käyttää itsestään oheisnimeä Findata. Tietolupaviranomainen aloitti toimintansa vuonna 2020. Se myöntää luvat sosiaali- ja terveystietojen toissijaiseen käyttöön silloin, kun tietoja yhdistellään usealta rekisterinpitäjältä tai ne ovat peräisin yksityisiltä palvelunjärjestäjiltä. Aiemmin lupa tietojen käyttöön on pitänyt hakea erikseen kultakin rekisterinpitäjältä, eikä aineistojen toimittamiselle ole ollut yhdenmukaisia käytäntöjä. Tietolupaviranomaisella ei itsellään ole aineistoja, vaan se kerää ja yhdistelee tiedot sosiaali- ja terveysalan toimijoilta ja viranomaisilta. Sosiaali- ja terveystietojen toissijainen käyttö tarkoittaa sitä, että sosiaali- ja terveydenhuollon asiakas- ja rekisteritietoja käytetään muussa kuin siinä ensisijaisessa tarkoituksessa, jonka vuoksi ne on alun perin tallennettu. Ensisijaista käyttöä ovat esimerkiksi potilaan hoitaminen tai etuuskäsittely. Tietojen toissijaista käyttöä ovat muun muassa tutkimus, tilastointi ja innovaatiotyö. Sosiaali- ja terveystietoja ei voi saada markkinointiin, yksilöllisten kaupallisten palvelujen määrittelemiseen tai päätöksentekoon. Tietolupaviranomaisen toiminta perustuu lakiin sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta käytöstä eli niin kutsuttuun toisiolakiin, joka astui voimaan toukokuussa 2019. Eduskunnan oikeusasiamies otti vuonna 2020 kantaa Tietolupaviranomaisen käyttöön ottamaan Findata-oheisnimeen. Eduskunnan oikeusasiamiehen mukaan oheisnimi sai viranomaisen verkkosivulla sen virallista nimeä olennaisesti suuremman painoarvon ja viranomaisen virallisen nimen tulee esiintyä asiayhteydessä ensisijaisena ja niin, että hallinnon asiakkaalle käy heti selväksi, että kyseessä on suomalainen viranomainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen Findata Findata.fi *Toisiolaki mahdollistaa sosiaali- ja terveystietojen tietoturvallisen käytön, stm.fi Luokka:Suomen viranomaiset Luokka:Sosiaali- ja terveysministeriö Luokka:Tutkimus
Kirkonkylä (Lehtimäki)

Lehtimäen kirkonkylä on kylä entisessä Lehtimäen kunnassa nykyisessä Alajärven kaupungissa. Kirkonkylä sijaitsee entisen kunnan keskustaajamasta Keskikylästä etelään noin kolmen kilometrin päässä. Kirkonkylällä risteävät Kantatie 68, Seututie 697 sekä Yhdystie 7060. Kylän alueita ovat muun muassa Pappila, Nevanperä, Soukanperä ja Niemelänperä. Kirkonkylässä asuu 280 ihmistä (2007). Lehtimäki oli yksi niistä kunnista, joiden kirkonkylä ei ollut kunnan hallinnollinen keskus taikka kunnan suurin taajama. Lehtimäellä kunnan keskus oli Keskikylä. Nykyään Lehtimäen kirkonkylä ei muodosta omaa taajamaansa. Vuoden 1995 taajamarajauksessa Lehtimäen kirkonkylän taajamassa asui 211 ihmistä. Kylän merkittävin nähtävyys ja palvelu on Lehtimäen puukirkko ja sen yhteydessä sijaitseva mäen rinteessä oleva hautausmaa ja sankarihaudat. Kirkonkylän kantatien varrella oleva asutus kuuluu Lehtimäen mäkiasutusalueeseen, joka on valtakunnallisesti merkittävä maisema-alue. ==Maantiede== Kirkonkylä rajoittuu pohjoisessa Lehtimäen Keskikylään, idässä Rannankylään, lännessä Kuortaneen kuntaan ja idässä Alavuden kaupunkiin entisen Töysän kunnan alueeseen. Kirkonkylällä sijaitsee aivan Kuortaneen rajalla seututien varrella suojeltu Heininevan suoalue, joka ulottuu tien molemmille puolille. Suojelualuetta on noin 37 hehtaaria. Kylän vesistöjä ovat Soukkajärvi, Iso Soukkajärvi, Valkealampi ja Kangaslampi. == Nähtävyydet ja palvelut == Kirkon lisäksi kylällä sijaitsee Kirkonkylän risteyksestä kolme kilometriä länteen Kuortaneelle päin Valkealammen matkailu- ja hiihtokeskus. Valkealammen alueella on mahdollista muun muassa hiihtää, pyöräillä ja patikoida. Maastoreitti kulkee Jäkälämäkeen Kuortaneen ja Alavuden Töysän rajalle asti. Valkealammella sijaitsee myös uimaranta ja huhtikuussa 2021 avattu ravintola Valkealampi. Myös Kangaslammen rannalla on uimapaikka. Kylässä toimii edelleen itsenäinen K-kauppa Kesäniemi (entinen K-extra) kirkon lähettyvillä kantatien varrella. ===Muut nähtävyydet=== * Murtolammin vanha hautausmaa * Kirkonkylän nuorisoseura == Tapahtumat == Valkealammen alueella käydään kesäkuussa 2021 pyöräsuunnistuksen MM-kilpailun keskimatkan osakilpailu. Kilpailua käydään myös Kuortaneella ja Seinäjoella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kesäniemen kaupan Facebook-sivusto Luokka:Lehtimäen kylät Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Etelä-Pohjanmaan maakunnan entiset taajamat
Torppa (täsmennyssivu)

Torppa voi tarkoittaa: ==Yleisnimenä== *torppa, pieni vuokraviljelmä tai sellaisen päärakennus. Eri tyyppisiä torppia ovat: ** kruununtorppa ** valtionmetsätorppa ==Erisnimenä== ===Sukunimi=== * Torppa, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat: ** Juho Torppa (1859–1941), suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies, kansanedustaja (Suomalainen puolue, Edistyspuolue, Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos ** Juho Torppa (1884–1963), suomalainen filosofian maisteri ja päätoimittaja ** Lempi Torppa (o.s. Virtanen, 1890–1969), suomalainen toimittaja ** Maisa Torppa (oik. Heinola, s. 1991), suomalainen mediapersoona ** Martti Torppa, (1909–2001), suomalainen kilpapyöräilijä ** Timo Torppa (s. 1994), suomalainen pesäpalloilija ===Paikannimi=== * Torppa, kylä Vetelissä ===Rakennuksia=== * Porin työväentalo eli Torppa, työväentalo Porissa 1890–1973 * Torppa, työväentalo Hämeenlinnan Idänpäässä * Torppa, työväentalo Jämijärvellä * Torppa, työväentalo Kuopiossa 1923–1987 * Torppa, työväentalo Virtain Monoskylässä 1911–1982, nykyään Virtain perinnekylässä * Torppa, työväentalo Hausjärven Oitissa * Torppa, työväentalo Euran Paneliassa * Torppa, työväentalo Sotkamon keskustassa * Torppa, työväentalo Sastamalan Stormissa * Torppa, työväentalo Asikkalan Vääksyssä. ==Katso myös== * Torpan Pojat eli ToPo, suomalainen koripalloseura * Torppi * Torp * Torpa
Jukka Haaksiala

Jukka Antero Haaksiala (s. 6. syyskuuta 1953 Kuopio) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri evp. Jukka Haaksiala syntyi paikallisjohtaja Esa Haaksialan ja Terttu Vartiaisen perheeseen ja avioitui vuonna 1980 Leena Räikkösen kanssa. Haaksiala tuli ylioppilaaksi 1973 Suonenjoen yhteislyseosta ja valmistui Kadettikoulusta 1977 ja Sotakorkeakoulusta 1989. Hän toimi Pohjanmaan Tykistörykmentissä opetusupseerina 1977 ja uudelleen vuodesta 1981, toimistoupseerina vuonna 1979, linjajohtajana vuodesta 1980 ja koulutusupseerina 1983, jolloin hän siirtyi Jääkäriprikaatiin. Oltuaan UNTSO:n tarkkailijana 1984 Haaksiala palasi Jääkäriprikaatiin 1985–1989. Silloisen Oulun sotilaspiirin esikunnan osastopäällikkönä hän toimi 1994–1995, UNIFIL:in päämajan toimistoesiupseerina 1995–1996 ja Kainuun Tykistörykmentin komentajana Kainuun Prikaatissa vuodesta 1996, kunnes palasi UNIFIL-tehtäviin 1999–2000. Haaksiala ylennettiin vänrikiksi 1974, luutnantiksi 1977, yliluutnantiksi 1979, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989 ja everstiluutnantiksi 1995. Everstiksi Haaksiala yleni 2000.Kolme kenraaliylennystä puolustusvoimissa. Helsingin Sanomat, 6.6.2000. (Tilaajille, Viitattu 24.8.2020) Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 2011.Viisi muutosta kenraalikuntaan. Helsingin Sanomat, 6.12.2011. (Tilaajille, Viitattu 24.8.2020) Haaksiala siirtyi reserviin vuodesta 2008 saakka hoitamastaan Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajan tehtävästä syksyllä 2013.Ty­kin­lau­kauk­set ka­jah­te­le­vat Hiuk­ka­vaa­ras­sa maa­nan­tai­aa­mu­na. Kaleva, 27.9.2013. (Viitattu 24.8.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William LeBaron Jenney

William Le Baron Jenney (25. syyskuuta 1832 – 15. kesäkuuta 1907 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja insinööri, joka suunnitteli maailman ensimmäisen pilvenpiirtäjäksi kutsutun rakennuksen, Chicagon Home Insurance Buildingin. Jenney opiskeli aluksi Phillips Academyssa ja Lawrence Scientific schoolissa Harvardissa, mutta siirtyi Pariisiin École Centrale des Arts et Manufacturesiin opiskelemaan tekniikkaa ja arkkitehtuuria. Pariisissa hän oppi rautarakenteiden uusimpia tekniikoita. Yksi hänen opiskelutovereistaan oli Gustave Eiffel, joka suunnitteli myöhemmin Eiffelin tornin. Jenney valmistui vuonna 1856, ja toimi Yhdysvaltoihin palattuaan Pohjoisvaltioiden armeijan insinöörinä suunnitellen linnoituksia. Sodan päättyessä Jenney oli ylennetty majuriksi. Hän muutti sodan jälkeen Chicagoon ja avasi oman arkkitehtitoimistonsa, joka erikoistui kaupallisten rakennusten suunnitteluun sekä kaupunkisuunnitteluun. Jenney toimi lisäksi 1870-luvulla arkkitehtuurin opettajana Michiganin yliopistossa. Useat tulevat Chicagon koulukunnan arkkitehdit suorittivat harjoittelunsa Jenneyn toimistossa. Jenney suunnitteli kotikaupunkiinsa useita huomattavia rakennuksia, muun muassa Ludington Buildingin ja Manhattan Buildingin. Jenneyn suunnittelemista rakennuksista kuuluisin, Home Insurance Building , rakennettiin vuosina 1884–1885. Talo oli alun perin kymmenen kerrosta korkea, ja se oli ensimmäinen rakennus, jossa oli metallirunko ja jota kutsuttiin pilvenpiirtäjäksi. Jenney käytti talon ylimpien kerrosten tukirakenteissa metallipylväitä perinteisten kivi- ja tiilimuurien sijaan. Home Insurance Buildingin teräsrakenteet painoivat vain kolmanneksen yleensä käytettävistä tiilirakenteista, mikä mahdollisti korkeamman talon ja useampia kerroksia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
San Marinon kolme tornia

San Marinon kolme tornia (ita. Torri di San Marino) viittaa kolmeen erilliseen torniin, jotka on rakennettu eri aikoina San Marinon puolustamiseksi osana laajempaa linnoistusta. Kaikki tornit sijaitsevat maan pääkaupungissa, ja ne on kuvattu maan vaakunassa. Lisäksi kaikki kolme tornia kuvattiin vuonna 2006 lyötyihin 50 sentin kolikkoihin. Torneilla on omat nimensä, mutta niihin viitataan myös numerojärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan. == Ensimmäinen torni == Viralliselta nimeltään Guaita on vanhin ja rakennettu 1100-luvulla. Ensimmäinen maininta tornista ajoittuu 15. elokuuta 1253.. Nykyisen muotonsa torni sai 1463, kun se peruskorjattiin tornista linnakkeeksi San Marinon ollessa sodassa Riminin kaupungin kanssa. Nykyisin tornissa toimii museoita, joista kuuluisin lienee vampyyrien ja ihmissusien museo.. Vuoden 2006 kolikkosarjassa Guaita oli kuvattuna 5 sentin kolikoissa. Torni on yksi koko San Marinon ikonisimmista rakennuksista. == Toinen torni == Virallisesti Cesta tai toisinaan myös Fratta. Tornin rakennustyöt aloitettiin 1200-luvulla ja torni peruskorjattiin viimeksi 1934. Sen huippu on korkein kolmesta tornista (756 metriä). Nykyään tornissa toimii keskiaikaisten aseiden museo, jonka kokoelmiin kuuluu yli 500 näyte-esinettä aseita aina keskiajalta 1800-luvulle. Kokoelma on osa Borgo Maggioressa sijaitsevaa keskiaikaisten aseiden tutkimuslaitosta, jolla on yli 1550 muuta aiheeseen liittyvää esinettä esillä.. Vuodesta 2017 Cesta on kuvattuna San Marinon 1 euron kolikossa. == Kolmas torni == Virallisesti Montale on uusin, vuodelta 1320, ja pienin torneista, mutta strategisesti se on tärkein, sillä tornista on paras näköala. Montalen ja Cestan välillä on muuri, joka yhdistää tornit toisiinsa. Lisäksi torni on kauimpana kaupungin keskusta, mikä on teki siitä entistä tärkeämmän osan kaupungin puolustuksia.. Montale on ainoa kolmesta tornista, joka ei ole auki yleisölle. Vuonna 2006 lyödyssä kolikkosarjassa Montale oli kuvattuna 1 sentin kolikoissa. == Galleria == Tiedosto:Fortress of Guaita - First Tower (San Marino).jpg|Guaita Tiedosto:Second Tower in San Marino and Paragliding.jpg|Cesta Tiedosto:Third tower rsm.jpg|Montale == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tornit Luokka:San Marinon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Città di San Marino
Aili Kari

Aili Lucina Kari (22. huhtikuuta 1899 – 16. heinäkuuta 1994) oli suomalainen elokuva-alalla työskennellyt toimistopäällikkö, tuotantosihteeri ja elokuvanäyttelijä.Women Film Pioneers Project : Aili Kari (Hannu Salmi) Aili Karin vanhemmat olivat pilapiirtäjä, näyttelijä ja kiertuenäyttämön johtaja Kaarlo Kari ja näyttelijä Naimi Kari. Hänen veljiään olivat elokuvaaja Eino Kari ja Suomi-Filmin palveluksessa kuvausapulaisena toiminut Kullervo Kari (1903–1981). Aili Kari tuli Suomi-Filmin palvelukseen marraskuussa 1921 toimistovirkailijaksi ja kirjanpitäjäksi. Vuodesta 1923 alkaen hän toimi myös tuotantosihteerinä Suomi-Filmin tuottamissa elokuvissa ja hän esiintyi lisäksi sivuosissa joissain elokuvissa. Kun Erkki Karu erosi Suomi-Filmin palveluksesta syksyllä 1933 ja perusti Suomen Filmiteollisuus -yhtiön, Aili Kari siirtyi uuden yhtiön palvelukseen toimistopäälliköksi ja hän hoiti jatkossa yhtiön toimisto- ja taloustehtäviä. Hän hoiti näitä tehtäviä aina vuoteen 1965 saakka, jolloin Suomen Filmiteollisuus teki vararikon. == Elokuvia, joissa Aili Kari oli tuotantosihteerinä == * Nummisuutarit (1923) * Myrskyluodon kalastaja (1924) * Murtovarkaus (1926) * Muurmanin pakolaiset (1927) * Nuori luotsi (1927) * Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931) * Tukkipojan morsian (1931) == Elokuvia, joissa Aili Kari oli näyttelijänä == * Rautakylän vanha parooni (1923), Lisette Hallström nuorena * Meidän poikamme (1929), nainen kansanjuhlissa * Rovastin häämatkat (1931), Anni Keihänen, rovastin tytär == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Chigwellin metroasema

Chigwell on Lontoon metron metroasema Chigwellin kaupungissa Epping Forestissa, Essexissä. Se sijaitsee Central linellä, Grange Hillin ja Roding Valleyn asemien välissä. Asema sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 4. == Historia == Asema avattiin 1. toukokuuta 1903 Great Eastern Railwayn (GER) Fairlop Loopille (Woodford-Ilford). GER yhdystyi muiden rautatieyhtiöiden kanssa vuonna 1923 London and North Eastern Railwayksi (LNER). Fairlop Loop sulautettiin Lontoon Metron Central Lineen osana New Works Programmea vuosina 1935-1940, jossa sähköistettyä metroa laajennettiin Koillis-Lontooseen. Osana näitä uudustuksia asema suljettiin 29. marraskuuta 1947. Sähköistetut metrojunat aloittivat asemalta liikennöinnin 21. marraskuuta 1948. 1960-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun Woodford-Hainault-osaa operoitiin suurimmaksi osaksi erillään muusta Central linestä käyttämällä nelivaunuisia (ja myöhemmin kolmevaunuisia) 1960 Stock -junia.Railfanning London's Railways - Central line Kolmella junayksiköllä oli keskimmöiseen vaunuun käytettiin 1938 Stockia. Nämä junat mukautettiin automatisoitavaksi (, ATO): Woodford-Hainault-osasta tuli ATO:n testiasennus Victoria linellä. Joitakin Victoria linen 1967 Stock -junia käytettiin myös tämän osan liikennöintiin. Nykyään osaa liikennöidään normaalisti muun linjan kanssa, 1960 Stockin käyttö on lopetettu ja Lontoon keskustaan kulkevat junat kulkevat nyt Hainaultin kautta. On the branch line…from Woodford to Hainault Tämän vuoksi on yleensä nopeampaa matkustaa Woodfordiin ja vaihtaa siellä, koska Lontoon keskustaan kulkevat junat liikennöivät useasti sieltä. Ruuhka-aikana jotkut Hainaultin varikolta lähtevät junat kulkevat Lontoon keskustaan Grange Hillin, Chigwellin, Roding Valleyn ja Woodfordin kautta. Tämä järjestely on tehty liikennöinnin helpottamiseksi vaikkakin näille vuoroille on suurta kysyntää. == Asema nykyaikana == thumb|right|Tunneli Chigwellin ja Grange Hillin välillä. Aseman peruskorjaus valmistui vuonna 2006. == Liikennöinti == Matkustajamäärien kasvun vuoksi aseman junaliikennettä jatkettiin keskiyöhön vuonna 2006, kun aikaisemmin se pysähtyi klo 20.00. Tyypillinen vuoroväli ruuhka-ajan ulkopuolella on: * 3 junaa tunnissa Hainaultiin * 3 junaa tunnissa Woodfordiin Aamun ruuhka-aikana ajetaan myös kolme junaa West Ruislipiin. == Vaihtoyhteydet == Asemalla on vaihtoyhteys Lontoon bussin linjaan 167 ja koululinjaan 667.Chigwell Underground Station - Bus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia asemasta London Transport Museumin valokuvakokoelmassa Luokka:Lontoon metroasemat Luokka:Essexin liikenne Luokka:Essexin rakennukset ja rakennelmat
Nyystölän taistelu

thumb|Muistolaatta Nyystölän taistelupaikan lähellä olevassa nuijakivessä. Nyystölän taistelu oli nuijasodan taistelu, joka käytiin tammikuun puolivälissä 1597 Padasjoen Nyystölässä. Kapinalliset talonpojat eli nuijamiehet houkuteltiin ensin antautumaan ja sen jälkeen surmattiin, mikä päätti sodan Pohjois-Hämeen ja nykyisen eteläisen Keski-Suomen alueella. Etelä-Pohjanmaalta alkanut talonpoikien kansannousu levisi Pohjois-Hämeeseen joulukuun 1596 lopulla. Rautalammilta lähti etenemään etelään talonpoikien sotajoukko, johon oli liittynyt myös pohjalaisia. Joukko kasvoi sen edetessä Sysmän, Jämsän, Kuhmoisten ja Padasjoen läpi, ja sitä vastaan lähetetyt pienet sotilasosastot joutuivat perääntymään. Asikkalassa paikalliset talonpojat eivät olleet halukkaita liittymään tähän kapinallisjoukkoon, joten kuultuaan Pohjanmaan kapinallisten tappiosta Nokian taistelussa joukko päätti kääntyä takaisin pohjoiseen. Tuolloin nelisensataa miestä käsittänyt joukko asettui puolustusasemiin Padasjoen Nyystölään Verhon kartanon maille. Kapinan kukistamista johtanut sotamarski Klaus Fleming toi pääarmeijansa Nokialta Hollolaan, josta hän lähetti Iivari Arvidinpoika Tawastin komentaman lipuston ja joitain Akseli Kurjen huoveja kohtaamaan kapinalliset Nyystölässä.Ylikangas 1996, s. 219–226. Taistelu käytiin ilmeisesti tammikuun 14. päivän tienoilla. Tawastin joukot olivat suunnilleen samanvahvuiset kapinallisten kanssa. Ensimmäiset hyökkäykset kapinallisten varustuksia vastaan torjuttiin, jolloin muutamia ylhäissäätyisiä huoveja kaatui. Tawast päätti turvautua juoneen: sotilaspappi Henrik Matinpoika Plåck vei kapinallisille viestin, jonka mukaan heidän henkensä säästettäisiin, jos he antautuisivat. Talonpojat eivät uskoneet voittoon, joten suurin osa heistä päätti tarttua tarjoukseen ja saapui aseettomina kartanon edessä olleelle aukealle. Suljettuaan pakotiet Tawast määräsi surmaamaan kaikki antautuneet. Neljästäsadasta jätettiin henkiin vain yksi, Laukaan kirkkoherra Eerik Markuksenpoika. Lisäksi muutamat antautumasta kieltäytyneet ja varustuksen sisään jääneet onnistuivat livahtamaan pakoon. Nyystölän verilöyly ja Tawastin antama petollinen lupaus tyrmistyttivät jopa monia kapinaa vastustaneita aatelisia. Tawast ja Plåck joutuivat lopulta Kaarle-herttuan teloittamiksi Viipurin verilöylyssä syyskuussa 1599.Ylikangas 1996, s. 333–334. Nyystölän taistelupaikalla on nykyään 1930-luvulla paljastettu muistomerkki,Padasjoki Päijät-Hämeen museomatka. Viitattu 24.8.2020. niin sanottu nuijapatsas. Lisäksi paikalla, jossa antautumissopimus väitetysti tehtiin, on niin sanottu nuijakivi.Linkit Padasjoki-seuran blogi. Viitattu 24.8.2020. ==Lähteet== *Heikki Ylikangas: Nuijasota. 3. painos. Otava, Helsinki 1996. ===Viitteet=== Luokka:Nuijasodan taistelut Luokka:1597 Luokka:Padasjoki
Gerda Hintze

Gerda Amanda Hintze (24. helmikuuta 1905 Oulu – 22. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen farmaseutti ja elokuvakäsikirjoittaja.Women Film Pioneers Project : Gerda Hintze (Riikka Pennanen) Hintze työskenteli farmaseuttina helsinkiläisessä apteekissa ja hänen on arveltu tavanneen täällä elokuvaohjaaja Carl von Haartmanin, jonka vuonna 1930 valmistuneeseen mykkäelokuvaan Kajastus Hintze teki käsikirjoituksen. Syksyllä 1929 kuvatun elokuvan tapahtumat sijoittuivat sortokauden vuosiin 1899–1905. Hintze teki myös 1930-luvun alkupuolella Lisa-otsikolla käsikirjoitusluonnoksen romanttista jännityselokuvaa varten, mutta tämä elokuva ei toteutunut. Vuonna 1934 hän vieraili Berliinissä ja kirjoitti Fama-lehteen artikkelin UFA- elokuvayhtiön Babelsbergin elokuvastudioista. Sotavuosien jälkeen Hintze kirjoitti Hufvudstadsbladet-lehteen. Hän työskenteli farmaseuttina eläkkeelle jäämiseensä saakka mutta jatkoi myös lehtikirjoittelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Mimi Benzell

thumb|right|Mimi Benzell Mimi Benzell (1924 Bridgeport, Connecticut – 23. joulukuuta 1970 Manhasset, New York) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja viihdelaulaja, äänialaltaan sopraano.Mimi Benzell, Entertainer, Dead The New York TimesMimi Benzell Masterworks Broadway Benzell syntyi musikaaliseen sukuun. Hänen isoisänsä lauloi juutalaisia kansanlauluja Venäjällä ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Benzell sai musiikkikoulutusta Mannes School of Musicissa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1944 Méxicossa, jossa tulkitsi Thomas Beechamin johdolla Zerlinan (Don Giovanni) ja Yön kuningattaren (Taikahuilu) roolit. 5. tammikuuta 1945 Benzell esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa, roolinaan Yön kuningatar. Muihin hänen Metropolitan- oopperassa tulkitsemiinsa rooleihin kuuluivat Philine (Mignon), Gilda (Rigoletto) ja Musetta (La bohème). Benzell esiintyi 1940-luvulla Metropolitan-oopperassa myös useissa juutalaisjärjestöjen hyväksi järjestetyissä hyväntekeväisyyskonserteissa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän työskenteli, olivat Beechamin ohella muiden muassa Bruno Walter ja Erich Leinsdorf. Benzell siirtyi oopperasta operetin ja musikaalin pariin. Hän tuli parhaiten tunnetuksi Ruthin roolista Jerry Hermanin musikaalissa Milk and Honey (1961). Hän oli naimisissa konserttimanageri Walter Gouldin kanssa, ja hänellä oli tytär ja poika. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Liisankadun elokuvastudiot

Oy Suomen Filmiteollisuuden (SF) Liisankadun elokuvastudiot sijaitsivat Helsingin Kruununhaassa Liisankatu 14:n sisäpihalla olleissa halleissa vuosina 1945–1965. Alun perin tennishalliksi 1922–1923 rakennettu kiinteistö muutettiin 1945 Suomen Filmiteollisuuden elokuvastudioksi Hannu Lemisen suunnitelman perusteella, aikaisemmin yhtiön studiot olivat Fredrikinkadulla vanhassa kasarmirakennuksessa. Studiot olivat aikanaan Pohjoismaiden suurimmat ja ne muodostuivat kahdesta A- ja B-studioksi kutsutusta hallista. Studioiden yhteydessä olivat myös lavaste-, huonekalu-, rekvisiitta-, puku- ja asustevarastot, puutyöverstaat, lavasterakentajien ja -maalareiden työtilat, puvustotilat sovitustiloineen ja äänitystekniikan tilat sekä koeteatteri. Studioilta oli myös salakäytävä Liisankatu 14:ssä toimineeseen ravintola Sateenkaareen.Tällä paikalla Helsingin keskustassa sijaitsi Pohjoismaiden Hollywood– nyt jättimäisestä elokuvastudiosta on jäljellä enää sisäpiha ja urheiluhalli, Ilta-Sanomat 22.10.2016SF:n Liisankadun studio aiotaan purkaa, Elokuvauutiset.fi 13.08.2016Liisankadun legendaariset filmistudiot puretaan, Apu-lehti 17.4.2019 Liisankadun studioissa kuvattiin yli 100 näytelmäelokuvaa, ensimmäinen elokuva oli Hannu Lemisen elokuva En ole kreivitär (1945) ja viimeinen studioilla kuvattu elokuva oli Åke Lindmanin ja Palmer Thompsonin ohjaama Juokse kuin varas (1965). Vuonna 1948 studioille rakennettiin Laitakaupungin laulu -elokuvaa varten lavasteet kuvitteellista Vallilan Synninkujaa varten. Komisario Palmun erehdys -elokuvaa varten taas rakennettiin uima-allas studiolle. Studioilla kuvattiin kokonaisuudessaan ilman ulkokuvauksia elokuvat Prinsessa Ruusunen (1949) ja Rion yö (1951). Suomen Filmiteollisuuden tehtyä konkurssin vuonna 1965 B-studiohalli purettiin pian sen jälkeen mutta A-studiohalli siirtyi Yleisradion käyttöön. Vuosina 1972–1977 hallissa toimi Ylen stereostudio ja sieltä lähetettiin suomalaisten pop- ja rock-yhtyeiden konsertteja Popstudio-ohjelmassa. Yleisradio käytti hallia vuoteen 1979 saakka. Tämän jälkeen kiinteistön omistanut Suomen Pankki muutti studion liikuntahalliksi vuonna 1981. Vuonna 2019 Suomen Pankki ja Kuntien eläkevakuutus ilmoittivat purkavansa liikuntahallin ja rakentavansa tilalle kaksi asuinrakennusta, joihin tulee 45 asuntoa. Entinen A-studiohalli purettiin syksyllä 2020.Kruununhaassa puretaan legendaarista Helsingin Hollywoodia, Helsingin Sanomat 12.11.2020 ==Kirjallisuutta== *Laine, Kimmo, Santakari, Minna, Seitajärvi, Juha & Hupaniittu, Outi (toim.): Unelmatehdas Liisankadulla: Suomen Filmiteollisuus Oy:n tarina. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura; Kansallinen audiovisuaalinen instituutti, 2019. ISBN 978-951-858-059-4. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia Osakeyhtiö Systeman Liisankatu 14:ta rakennuttamasta verkkopallokentästä ja keilaradasta, Suomen Kuvalehti, 02.02.1924, nro 5, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Elokuvan historia Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kruununhaka
Ram Singh Thakuri

Ram Singh Thakuri (15. elokuuta 1914 – 15. huhtikuuta 2002) oli intialainen vapaustaistelija ja säveltäjä. Hänen kuuluisimpiin sävellyksiinsä sisältyvät Intian kansallisarmeijan tunnuslaulu Kadam Kadam Badhaye ja sekä Vapaan Intian väliaikaisen hallituksen kansallislaulu Subh Sukh Chainin. Thakuri siirtyi Brittiläisen Intian armeijan palvelukseen 16-vuotiaana. Britit myönsivät hänelle urhoollisuusmitalin hänen ansioistaan vuosina 1937–1939. Toisessa maailmansodassa hän jäi Japanin sotavangiksi, minkä seurauksena hän tapasi Subhas Chandra Bosen ja liittyi hänen johtamaansa Intian kansallisarmeijaan (INA) vuonna 1942. Kansallisarmeijan palveluksessa Thakuri sävelsi Bosen pyynnöstä kansallisarmejalle marssilauluksi Kadam Kadam Badhaye ja sekä väliakaishallinnolle kansallislaulun Subh Sukh Chain. Vuonna 1944 Bose palkitsi hänet kultamitalilla ja antoi hänelle lahjaksi saksalaisvalmisteisen viulun ja saksofonin. Intian itsenäistymisen jälkeen Thakur vaikutti Uttar Pradeshin poliisiyhtyeessä vuoteen 1974, jolloin hän siirtyi eläkkeelle. Hän sävelsi elämänsä aikana yhteensä 56 sävelmää. Viimeiset vuotensa hän eli rahattomana. Hänen huono kohtelunsa valtion osalta sai mediassa runsaasti kritiikkiä. Rediff -uutissivuston haastattelussa hän moitti maataan siitä, ettei häntä kutsuttu Intian itsenäisyyden 50-vuotisjuhliin. Ainoa kerta, kun hänet kutsuttiin oli koulussa ja siihenkään hän ei pystynyt osallistumaan, koska ei kyennyt nousemaan häntä noutamaan saapuneeseen poliisiautoon. Kuolemansa jälkeen häntä ovat muistaneet enimmäkseen gurkhat, jotka ovat perustaneet hänen nimeään kantavan jalkapalloturnauksen vuonna 2005. Gurkhien opiskelijajärjestö pystytti hänelle patsaan vuonna 2003. Vuonna 2018 gorkhat yrittivät saada Thakurille Padma Vibhushan -palkintoa, mitä valtio ei kuitenkaan myöntänyt. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset säveltäjät Luokka:Intialaiset sotilaat Luokka:Vapaustaistelijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Theydon Boisin metroasema

Theydon Bois on Lontoon metron metroasema Theydon Boisin kylässä Essexissä, Englannissa. Se on Central linellä Debdenin ja Eppingin välillä. Asema sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 6. == Historia == Great Eastern Railway (GER) avasi aseman nimellä "Theydon" 24. huhtikuuta 1865, mutta saman vuoden joulukuussa se uudelleennimettin nykyiselle nimelleen. Se avattiin Loughton–Ongar-välille. GERistä tuli osa London and North Eastern Railwaytä (LNER) vuonna 1923. LNER-haara yhdistettiin Lontoon metroon osana New Works Programme -ohjelmaa vuosina 1935-1945, jolloin siitä tuli osa Central linen laajennusta itään. Vuonna 2015 paikallinen Theydon Bois Action Group- ryhmittymä pakotti Transport for Londonin hakemaan rakennuslupaa ennen 80-paikkaisen pysäköintialueen rakentamista aseman viereen. == Galleria == Tiedosto:Theydon Bois stn north.JPG|Länteen suuntautuvan laiturin näkymä pohjoiseen kohti Eppingiä Tiedosto:Theydon Bois stn south.JPG|Itään suuntautuvan laiturin näkymä kohti Lontoon keskustaa Tiedosto:Theydon Bois stn high northbound public footbridge.JPG|Näkymä aseman pohjoispäädyn ylikulkusillalta Tiedosto:Theydon Bois stn roundel.JPG| Laitureiden Underground-tunnus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lontoon metroasemat Luokka:Essexin rautatieliikennepaikat Luokka:Essexin rakennukset ja rakennelmat
Grands-Pontsin alue

Grands-Pontsin alue () on Lagunesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 5 500 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Dabou. Asukkaita on 356 500 henkeä (vuonna 2014). Grands-Pontsin alue rajoittuu lännessä Gbôklén ja pohjoisessa Lôh-Djibouan ja Agnéby-Tiassan alueisiin, lännessä Abidjaniin ja etelässä Atlantin valtamereen. Alue jakautuu Daboun, Grand-Lahoun ja Jacquevillen departementteihin ja kuntiin. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely ja kalastus. Vientiin tuotetaan kautsua, kaakaota ja palmuöljyä. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Suchan piirikunta

Suchan piirikunta () on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 84 232\. Kunnat Suchan piirikunnassa ovat Budzów, Bystra-Sidzina, Jordanów, Maków Podhalański, Stryszawa, Zawoja ja Zembrzyce. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeläiset 19,0 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 885 lasta. Suchan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 81 075 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Vähä-Puolan piirikunnat
Ernest Henley

Ernest John Henley (31. maaliskuuta 1889 Brighton – 14. maaliskuuta 1962 Brighton) oli brittiläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kuului Ison-Britannian pronssia voittaneeseen joukkueeseen 4 × 400 metrin viestijuoksussa Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Tukholmassa 1912 Henley osallistui myös 400 metrin juoksuun ja 800 metrin juoksuun. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset yleisurheilijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Ransu (nimi)

Ransu on suomalainen miehen etunimi. Se on vanha kansanomainen muoto nimestä Frans (Franciscus). Digi- ja väestötietoviraston mukaan Ransu on vuoteen 2020 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 30–40 miehellä. Eniten Ransuja on syntynyt 1900-luvun alussa, mutta tämä nimi on annettu myös ainakin yhdelle 2000-luvun lapselle. Koska Ransu-etunimi on käytössä vain harvalla suomalaisella, se ei ole päässyt mukaan almanakkaan. Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien ja kissojen nimipäiväkalentereissa Ransun nimipäivä on 4. lokakuuta.Saarelma-Paukkala 2017, s. 185. ==Kuvitteellisia Ransuja== *Ransu Karvakuono, Pikku Kakkosesta tuttu koirahahmo ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Henley

Henley on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Darren Henley, D. H. Peligro (1959–2002), yhdysvaltalainen muusikko * Don Henley (s. 1947), yhdysvaltalainen rocklaulaja ja rumpali * Ernest Henley (1889–1962), brittiläinen pika- ja keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti * Georgie Henley (s. 1995), englantilainen näyttelijä * William Ernest Henley (1849–1903), brittiläinen runoilija ja taidekriitikko.
Lôh-Djibouan alue

Lôh-Djibouan alue () on Gôh-Djibouan piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 10 650 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on Divo. Asukkaita on 729 200 henkeä (vuonna 2014). Lôh- Djibouan alue rajoittuu pohjoisessa Gôhin, idässä Agnéby-Tiassan, etelässä Grands-Pontsin ja lännessä Nawan alueisiin. Alue käsittää Divon, Guitryn ja Lakotan departementit. Kuntia ovat Divo, Guitry, Hiré, Lakota ja Zikisso. Maatalous tuottaa kaakaota, kahvia, kautsua, palmuöljyä, maniokkia, riisiä ja vihanneksia. Alueella on kulta-, mangaani- ja bauksiittiesiintymiä. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Henningsen

Henningsen on muun muassa seuraavien tanskalaisten henkilöiden sukunimi: * Agnes Henningsen (1869–1962), kirjailija * Erik Henningsen (1885–1930), taidemaalari * Frants Henningsen (1850–1908), taidemaalari, kuvittaja ja professori * Frits Henningsen (1889–1965), huonekalumuotoilija ja -puuseppä * Poul Henningsen (1894–1967), arkkitehti, muotoilija ja kriitikko * Ulla Henningsen (s. 1951), näyttelijä ja laulaja.
Kyösti Halonen

Kyösti Juhani Halonen (s. 28. tammikuuta 1958 Lappeenranta) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Kyösti Halonen syntyi diplomi-insinööri Veikko Halosen ja Aino Sallisen perheeseen ja avioitui vuonna 2015 Maarit Pölösen kanssa. Halonen tuli ylioppilaaksi 1977 ja valmistui Kadettikoulusta 1981 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Hän toimi opetusupseerina Laskuvarjojääkärikoulussa 1981–1984 ja Kadettikoulussa 1985–1988, toimistoesiupseerina pääesikunnassa 1993–1994 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opetusupseerina 1995–1996 ja tutkijana vuodesta 1996. Halonen ylennettiin vänrikiksi 1977, luutnantiksi 1981, yliluutnantiksi 1983, kapteeniksi 1987, majuriksi 1990 ja everstiluutnantiksi 1997. Urheilukoulun johtajan tehtävästä everstiluutnantti Halonen siirtyi Panssariprikaatin komentajaksi 2001.Evers­ti­luut­nant­ti Kyösti Halonen Pans­sa­ri­pri­kaa­tin ko­men­ta­jak­si. Kaleva, 20.12.2001. (Viitattu 24.8.2020) Everstinä ja pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston päällikkönä hänet valittiin Sotilasurheiluliiton puheenjohtajaksi 2006.Kyösti Halosesta Sotilasurheiluliiton puheenjohtaja. MTV-Uutiset, 17.11.2006. (Viitattu 24.8.2020) Prikaatikenraaliksi Halonen ylennettiin 2007, kenraalimajuriksi 2013 ja kenraaliluutnantiksi 2015. Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä ja Maavoimien materiaalilaitoksen johtajana toiminut Halonen tuli eroamisikään vuoden 2018 alussa, puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä.Kyösti Halosesta kenraalimajuri. Turun Sanomat, 4.6.2013. (Viitattu 24.8.2020) Tasavallan presidentti ylensi joukon kenraaleja. YLE-Uutiset, 6.12.2015. (Viitattu 24.8.2020)Puolustusvoimien sotatalouspäällikkö vaihtuu ensi vuoden alusta. Ruotuväki, 6.10.2017. (Viitattu 24.8.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Torp

Torp voi viitata seuraaviin: ==Paikannimi== * Torpin piiri, usean piirin nimi Ruotsissa * Torp, kylä Eckerössä Ahvenanmaalla * Torp. kylä Hammarlandissa Ahvenanmaalla * Torp, kylä Inkoossa Uudellamaalla * Torp, kylä Jomalassa Ahvenanmaalla * Torp, kylä Pedersören kunnassa Pohjanmaalla ==Sukunimi== * Alf Torp (1853–1916), norjalainen kielentutkija * Carl Torp (1855–), tanskalainen juristi, ensin siviilioikeuden, sitten rikosoikeuden professori * Oscar Torp, Norjan pääministeri 1951–1955 ==Katso myös== * Torpa * Torppi * Torppa
Torpa

Torpa voi viitata seuraaviin: * Torpan piiri, usean piirin nimi Ruotsissa * Torpa stenhus, kartanolinna Ruotsissa Tranemon kunnassa ==Katso myös== * Torp * Torppi * Torppa
Maailmankisat 1963

Kolmannet Maailmankisat järjestettiin vuonna 1963 Helsingissä 4.–5. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät ja päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti. Kilpailut järjestettiin miehille. Kolmansien kisojen ensimmäisenä kilpailupäivänä oli 17 035 maksanutta katselijaa, ja toisena 28 481 eli kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 45 516 katselijaa. Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Larry Quested 10,3 Willi Williams 10,4 Pauli Ny 10,5 200 m David Jones 21,1 Klaus Ulonska 21,1 Larry Quested 21,1 400 m Ron Freeman 46,8 Adrian Metcalfe 47,5 Willie Atterberry 47,8 800 m Manfred Matuschewski 1.48,0 Greg Pelster 1.49,2 Tomáš Salinger 1.49,5 1500 m Alan Simpson 3.43,3 Olavi Salonen 3.43,4 John Camien 3.44,8 5000 m Bruce Tulloh 13.59,4 Michel Bernard 14.01,2 Pat Clohessy 14.02,2 10 000 m Jean Vaillant 29.37,6 Jerry North 30.13,4 Eino Oksanen 30.24,4 110 m aidat Bo Forssander 14,1 Jimmy Courtwright 14,1 Kjellfred Weum 14,8 400 m aidat Willie Atterberry 50,9 Helmut Janz 50,9 Jussi Rintamäki 52,0 3000 m estejuoksu Gaston Roelants 8.39,2 (Stad.enn.) Maurice Herriot 8.43,6 Esko Sirén 8.45,4 Korkeushyppy Henrik Hellén 2,01 m Kuniyosi Sugioka 2,01 m Roberto Galli 2,01 m Seiväshyppy Ron Morris 4,80 m John Uelses 4,80 m Kauko Nyström 4,80 m Pituushyppy Pentti Eskola 8,04 m (SE) Luis-Felipe Areta 7,77 m Rainer Stenius 7,68 m Kolmiloikka Ryszard Malcherczyk 15,83 m Luis-Felipe Areta 15,70 m Koji Sakurai 15,70 m Kuulantyöntö Vilmos Varju 18,90 m (Stad.enn.) Jay Silvester 17,92 m Matti Yrjölä 17,34 m Kiekonheitto Jay Silvester 59,90 m Edmund Piątkowski 56,79 m Ludvík Daněk 56,56 m Moukarinheitto Gyula Zsivótzky 67,98 m Harold Connolly 65,35 m Josef Matoušek 64,33 m Keihäänheitto Pauli Nevala 79,65 m Marian Machowina 76,28 m Pauli Niemelä 76,14 m Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai suomalainen pituushyppääjä Pentti Eskola, joka teki pituushypyn Suomen ennätyksen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen. ==Lähteet== * * ==Viitteet== Luokka:Vuoden 1963 yleisurheilu 60
Jórunn Viðar

Jórunn Viðar (7. joulukuuta 1918 Reykjavík – 27. helmikuuta 2017) oli islantilainen säveltäjä ja pianisti.Jórunn Viðar Íslenskur músík- og menningararfur Jórunn aloitti musiikkiopintonsa Islannissa ja jatkoi pianonsoiton opiskelua 1930-luvun lopussa Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1943–1945 hän opiskeli sävellystä Vittorio Gianninin johdolla Juilliard Schoolissa. Islantiin palattuaan Jórunn aloitti työskentelyn pianistina ja säveltäjänä. Hän oli elokuvamusiikin ja baletin edelläkävijä maassaan. Hänen käsialaansa on esimerkiksi ensimmäinen islantilainen baletti Eld. Jórunn sävelsi myös esimerkiksi Slátta-konserton pianolle sekä useita kansallisesti tunnettuja lauluja ja sovitti kansanlauluja. Jórunn teki pianistina usein yhteistyötä laulaja Þuríður Pálsdóttirin kanssa. Hän kuului Islannin säveltäjäliittoon noin kahdenkymmenen vuoden ajan sen ainoana naispuolisena jäsenenä. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Islannin Haukan ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1989. Hän oli naimisissa Lárus Fjeldstedin (1918–1985) kanssa ja sai kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset säveltäjät Luokka:Islantilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Oksajääriäinen

Oksajääriäinen (Pogonocherus fasciculatus) on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen oksajääriäinen on kooltaan pieni (5–7 mm) ja väriltään tummanruskean ja vaaleanharmaan kirjava laji. Lajin etuselän sivuilla on kapeakärkiset hampaat. Tuntosarvet ovat oksajääriäisellä hieman ruumista pidemmät. Lajin koko ruumista peittää lyhyt pinnamyötäinen karvoitus. Punaruskeita karvoja esiintyy ruumiin takaosassa. Oksajääriäisen ruumiin raidat koostuvat tummista karvoista ja vaaleanharmaa karvaraita sijaitsee peitinsiipien tyvellä. Oksajääriäisen isäntäpuulajeja ovat Suomessa mänty, kontortamänty ja kuusi sekä muualla myös pihdat ja lehtikuuset. Laji lisääntyy ohuissa noin 2–5 cm:n paksuisissa äskettäin kuolleissa oksissa. Toukat voivat elää myös pystyyn kuolleissa taimissa. Täysikasvuiset toukat kaivautuvat koteloitumaan pintapuuhun lyhyeen, haan muotoiseen käytävään. Toukka tukkii reiän suun purutulpalla. Oksajääriäinen elää Suomessa koko maassa ja se on luokiteltu yleiseksi ja elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy laajemmin pääasiassa Euroopassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Oksajääriäinen (Pogonocherus fasciculatus) *Ötökkätieto: Oksajääriäinen (Pogonocherus fasciculatus) *iNaturalist: Oksajääriäinen (Pogonocherus fasciculatus) *Insects.fi: Pogonocherus fasciculatus, kuvia *Finna: Oksajääriäinen: Puutuhonäyte (kuva) *Lamiinae.org: Pogonocherus fasciculatus Luokka:Sarvijäärät
Comité national pour le salut du peuple

Comité national pour le salut du peuple (CNSP) oli Malin vuoden 2020 vallankaappauksen yhteydessä perustettu sotilasjuntta. Vallankaappaus tapahtui 18. elokuuta 2020, kun Katin varuskunnasta Bamakoon tulleet sotilaat pakottivat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan eroamaan ja ilmoittamaan Malin kansalliskokouksen ja hallituksen hajottamisesta. Seuraavana päivänä sotilaat kertoivat maan televisiossa Malin kansan pelastuskomitean CNSP:n perustamisesta. Komitean puheenjohtajana toimi everstiluutnantti Assimi Goïta. Sen muita jäseniä olivat everstit Malick Diaw, Sadio Camara ja Modibo Koné sekä tiedottajana toiminut everstimajuri Ismaël Wagué. He edustivat eri aselajeja, mutta Diaw, Camara ja Koné olivat valmistuneet kaikki samaan aikaan Koulikoron sotakoulusta. Vuoden 2012 vallankaappauksen johtajiin verrattuina CNSP:n jäsenet olivat vanhempia upseereja, jotka ovat tottuneet kansainväliseen yhteistyöhön. Heidän uskottiin pyrkivän välttämään kapteeni Amadou Haya Sanogon kohtalo ja suunnittelevan paluuta siviilivaltaan. Kapinan syinä pidettiin armeijan turhautumista vuodesta 2012 jatkuneeseen sisällissotaan ja eri aselajien välisiä ristiriitoja. Tapahtumien laukaisijaksi arveltiin presidentti Keïtan turvallisuuspäällikön everstiluutnantti Ibrahim Traorén erottamista. Sotilasjuntan 24. elokuuta 2020 hyväksymän ja 27. elokuuta julkaiseman asetuksen mukaan CNSP toimi Malin väliaikaisena hallituksena ja lainsäädäntöelimenä. Komitean puheenjohtaja Assimi Goïta oli maan väliaikainen valtionpäämies. CNSP esitti Länsi-Afrikan talousyhteisön kanssa käymissään neuvotteluissa paluuta siviilivaltaan kahden tai kolmen vuoden siirtymäkauden jälkeen. Tänä aikana maata johtaisi sotilaiden nimittämä presidentti. Neuvotteluissa päädyttiin lopulta 18 kuukauden siirtymäkauteen. CNSP nimitti Malin presidentiksi entisen sotilaan Bah N’Dawin, joka vannoi virkavalansa 25. syyskuuta. Assimi Goïtasta tuli samalla maan varapresidentti. Siirtymäkauden pääministeriksi nimitettiin Länsi-Afrikan talousyhteisön vaatimuksesta uradiplomaatti Moctar Ouane, mutta Sadio Camara, Modibo Koné ja Ismaël Wagué ottivat haltuunsa puolustus-, turvallisuus- ja kansallisen sovinnon ministerien paikat. Joulukuun alussa perustettiin väliaikainen lainsäädäntöelin, jonka puheenjohtajaksi tuli Malick Diaw. Presidentti Bah N’Daw lakkautti CNSP:n siirtymäkauden peruskirjan mukaisesti 18. tammikuuta 2021 allekirjoittamallaan asetuksella. ==Lähteet== Luokka:Malin historia
Dev (elokuva)

Dev on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut intialainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Govind Nihalani. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Fardeen Khan ja Kareena Kapoor. Elokuvan juoni rakentuu hindujen ja muslimien välisten mellakoiden ympärille. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Palkinnot == * Filmfare Awards ** Paras elokuva (kriitikkopalkinto) – Govind Nihalani ** Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) – Kareena Kapoor == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2004 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Ruska Ensemble

Ruska Ensemble on kokkolalainen vapaan kentän teatteri, joka tekee teatteria yhteistyössä alkuperäiskansojen kanssa. Teatterin taiteelliset johtajat ovat Jarkko Lahti ja Ari-Pekka Lahti. Teatterin toiminnanjohtajana toimii Hinriikka Lindqvist. == Ruska Ensemblen teatterituotantoja == * Sydän, huuda! (2020) * Tie Konyaan (2019) * Arktinen Odysseia (2017) * Miehemme hiidellä (2016) * Áillohaš – Auringon poika (2014) == Lähteet == Luokka:Suomen teatterit Luokka:Kokkolan kulttuuri
Rymättylän kunnantalo

Rymättylän kunnantalo eli kunnantupa on vuonna 1914 valmistunut kunnantalo, joka toimi Rymättylän hallintorakennuksena vuoden 2008 loppuun, jonka jälkeen Rymättylän kunta liitettiin Naantalin kaupunkiin. Kunnantalo sijaitsee Rymättylän kirkonkylässä. Kookkaan kaksikerroksisen hirsirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Adrian Thomander ja se edustaa jugend-tyyliä. Kunnantalo kuuluu Rymättylän kirkon valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Kunnantalon rakennuksessa oli myös säästöpankki vuoteen 1943 saakka sekä puhelinkeskus 1960-luvun alkuun. Kunnantalossa toimi kuntaliitoksen jälkeen päiväkoti, jonka lopetettua kiinteistö myytiin yksityiseen omistukseen vuonna 2017. Kunnantalo rakennettiin vanhan kunnantuvan paikalle Rymättylän kirkon yläpuoliseen rinteeseen. Varsin kookas ja vinkkelinmallinen kunnantalon rakennus on hirsirunkoinen ja se on perustettu harkkokivelle. Talossa on kellarikerros ja peltikatto. Ulkopuolen vaihtelevan suuntaista laudoitusta jaksottaa pysty- ja vaakalistat. Ikkunat ovat T-mallisia, jossa yläosat on jaettu pienempiin ikkunaruutuihin. Huoneistoala on 494 neliömetriä. Kunnantalon salissa on kasettikatto ja sotien jälkeen sinne rakennettiin näyttämö. Huonejako on 1980-luvulta. Tontilla sijaitsee myös muita vanhoja rakennuksia. Paikalla sijainneesta Tolpon torpasta on jäljellä hyvin pieni asuinkäyttöön tarkoitettu hirsimökki 1900-luvun alusta. Kaksikerroksinen hirsiaitta, joka rakennettiin lainajyvästöksi 1890-luvulla, muutettiin kahvilaksi 1960-luvulla ja samalla siihen rakennettiin lisäsiipi kotiseutumuseon varastoksi. 1930-luvulla valmistui piirilääkärille ruumiinavausrakennus, joka sittemmin toimi leikkaussalina. == Lähteet == Luokka:Rymättylä Luokka:Suomen kunnantalot Luokka:Naantalin suojellut rakennukset