EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Teoderik II

Teoderik II (587–613) oli Burgundin kuningas 595–613 ja Austrasian kuningas 612–613. Hän oli Kildebert II:n nuorempi poika. Isänsä kuoltua Teoderik sai hallittavakseen Burgundin, hänen isoveljensä Teodebert II puolestaan sai Austrasian. Teoderikin isoäiti Brunhilde hallitsi alaikäisen Teoderikin sijasta, ja hänellä oli myöhemminkin suuri vaikutus nuoreen kuninkaaseen. Teodebert oli aiemmin karkottanut Brunhilden luotaan, ja Brunhilde nostatti veljekset toisiaan vastaan. Teoderik löi veljensä joukot Sensin luona, mutta veljekset joutuivat pian liittoutumaan serkkuaan Neustrian kuningas Klotar II:ta vastaan, joka uhkasi molempia. Yhdessä he onnistuivat lyömään Klotarin ja valtaamaan tältä uusia alueita. Kohta veljekset olivat kuitenkin taas sodassa keskenään, ja Teoderik onnistui lyömään Teodebertin joukot Étampesin luona. Tätä Teodebert ei antanut anteeksi, eikä lähettänyt apujoukkoja veljelleen, kun Klotar miehitti Teoderikin kuningaskunnan 605. Teoderik pystyi kuitenkin torjumaan Klotarin hyökkäyksen ja löi viimein veljensä lopullisesti Tolbiacissa vuonna 612. Brunhilde käski sulkea Teodebertin luostariin. Siellä Teodebert ja hänen poikansa Merovech murhattiin, luultavasti Brunhilden käskystä. Brunhilde pyrki tällä tavoin varmistamaan Teoderikin aseman sekä Austrasian että Burgundin kiistattomana hallitsijana. Teoderik kuoli Metzissä vuonna 613 kesken Klotaria vastaan suunnatun sotaretken valmisteluja, ja Brunhilde pyrki sen jälkeen nostamaan Teoderikin pojan Sigebert II:n valtaistuimelle. == Katso myös == *Luettelo frankkien kuninkaista ==Lähteet== Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Vuonna 587 syntyneet Luokka:Vuonna 613 kuolleet
Kalle Häkkinen

Kaarle Fredrik (Kalle Riettu, K. R.) Häkkinen (28. tammikuuta 1878 Ruovesi – 25. kesäkuuta 1919 Ruovesi) oli suomalainen agronomi ja tilanomistaja joka toimi valtiopäivämiehenä sekä myöhemmin suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana. Häkkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Eemeli Häkkinen ja Matilda Juusentytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja valmistui agronomiksi 1900. Häkkinen oli tilanomistajana Ruovedellä 1898–1919 ja toimi Ruoveden säästöpankin esimiehenä 1909–1919. Häkkinen oli Ruoveden tuomiokunnan edustajana valtiopäivillä talonpoikaissäädyssä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli suomalaisen puolueen ja joulukuusta 1918 kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1917–1919 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Häkkinen toimi myös Ruoveden kuntakokouksen esimiehenä ja Ruoveden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän kuului Karjakunnan ja Tampereen Osake-Pankin hallintoneuvostoon sekä Aamulehden johtokuntaan. Kalle Häkkinen oli naimisissa vuodesta 1906 kansanedustaja Hilja Maria (Maija) Pelttarin (ent. Helenius) kanssa. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Ruoveden kunnanvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Peurapäänlahti

Peurapäänlahti (Peuranpäänlahti) oli Kajaaninjoen alajuoksulla Tihisenniemen vieressä sijainnut lahti. Lahteen johdettiin Kajaanin sellutehtaan kuitupitoiset jätevedet ja lahti liettyi umpeen. Myöhemmin lahteen on ajettu maata. Peurapäänlahden maa-alue sijaitsee nykyisin UPM-Kymmenen teollisuusalueella ja se tunnetaan osana Tihisenniemeä. Alueella toimii saha ja Kainuun Voiman höyryvoimala sekä joukko pienempiä toimijoita. Aiemmin alueella on toimineet myös Kajaanin sellutehdas ja Kajaanin paperitehdas. Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön (Kajaani Oy) peuraa kuvaava logo on peräisin juuri Peurapäänlahden muodosta. Luokka:Kajaanin luonto Luokka:Suomen lahdet Luokka:Entiset lahdet Luokka:Suomen teollisuusalueet
Antti Rentola

Antti Elias Rentola (8. helmikuuta 1881 Vimpeli – 28. heinäkuuta 1919 Kuhmoinen) oli suomalainen Kuhmoisten kappalainen ja Maalaisliiton kansanedustaja. Rentolan vanhemmat olivat talokas Erkki Rentola ja Martta Storstrang. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja suoritti teologian erotutkinnon 1907. Rentola vihittiin papiksi 1907 ja hän suoritti pastoraalitutkinnon 1911. Rentola oli ylimääräisenä pappina Luopioisissa 1907–1908 ja Jämsässä 1908–1915 sekä kappalaisena Kuhmoisissa 1915–1919. Hän toimi vuosina 1913–1915 lisäksi Jämsän kristillisen kansanopiston ja sen yhteydessä toimineen isäntä- ja emäntäkoulun johtajana. Hän oli myös kansanopiston johtokunnan sihteerinä. Rentola oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Antti Rentola oli naimisissa vuodesta 1909 Suoma Sanelma Konkolan kanssa. Heidän tyttäriään olivat näyttelijä Rauha Rentola ja lottana rintamalla kunnostautunut Saara Rentola. == Teoksia == * Kristuksen puheet aviosta : evankeliumein mukaan valaistukseksi meidänkin ajallemme. Tekijä, Helsinki 1913 * Sortajille ja sorretuille sananen. Tekijä, Helsinki 1913 * Jumalan kunniaksi 1, Rukouksia ; omantuntonsa pakotuksesta kirjoitti A. Rentola. Kirja, Helsinki 1916 * Pidä kruunusi, Tekijä, Helsinki 1917, 2. painos Jyväskylä 1920 == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Tristan Lahaye

Tristan Lahaye (s. 16. helmikuuta 1983 Juvisy-sur-Orge) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Belgian Jupiler Pro Leaguessa KV Kortrijkia kaudella 2008–2009 sekä sitä ennen ja sen jälkeen pääasiassa Ranskan Ligue 2:ssa AS Beauvais Oisea, SO Romorantinaisia, FC Sèteä, Amiensia, Châteaurouxia, Grenoblea ja Chamois Niortaisia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Residentti

Residentti (, istumaan jäävä) on tiettyä paikkaa hallitseva tai paikassa asuva henkilö. Residentti tarkoitti 1700–1900-luvuilla myös virkamiestä, joka edusti hallitusta sen alusmaassa. Tätä nimitystä käytettiin muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraattien korkeimmasta hallintovirkamiehestä ja Alankomaiden Itä-Intian piirihallituksen esimiehestä. Epävirallisesti nimitystä on käytetty Neuvostoliiton tiedustelupalvelun korkeimmista virkamiehistä.Nationalencyklopedin, Bokförlaget Bra Böcker 1994 Residentti voi tarkoittaa vieraassa maassa pitkään työskentelevää vakoojaa tai vakoiluoperaatiotukikohdan päällikköä. Tällaisen tukikohdan nimitys on venäjäksi (, ('residenssi')), ja sen päällikkö on venäjäksi (). ==Ministeriresidentti== ==Kenraaliresidentti== Kenraaliresidentti () oli aiemmin Pohjois-Afrikassa sijainneiden Ranskan siirtomaiden korkein hallintoviranomainen. ==Lähteet== * Veli Valpola: Suuri sivistyssanakirja, WSOY 2000 * Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962 ===Viitteet=== Luokka:Arvonimet
Aine (täsmennyssivu)

Aine voi tarkoittaa seuraavia: * aine, materia, fyysinen olevainen, josta kappaleet muodostuvat * aine, kemiallinen aine, jolla on määritelty kemiallinen koostumus * aine, oppiaine, koulun tai muun oppilaitoksen opetusohjelmaan kuuluva aihekokonaisuus * aine, oppilaan koulussa jostakin annetusta tai vapaavalintaisesta aiheesta laatima kirjoitelma * Aine, Irlannin kelttiläisessä mytologiassa rakkauden ja hedelmällisyyden jumalatar == Sukunimenä == * Antti Aine (s. 1972), suomalainen pesäpallotuomari * Pekka Aine (s. 1948), suomalainen elokuvaaja, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvauksen opettaja * Veli Aine (1919–2008), suomalainen liikemies
Carl Sanmark

Carl Samuel Sanmark (10. lokakuuta 1894 Oulu – 27. marraskuuta 1938 Kööpenhamina, Tanska) oli Helsingin ruotsalaisen yhteiskoulun rehtori ja RKP:n kansanedustaja.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 29.11.1938, nro 323, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sanmarkin vanhemmat olivat kartanonomistaja Arvid Sanmark ja Emilia Helena Sofia Antell. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1923 ja filosofian maisteriksi 1926. Sanmark oli Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1917–1925 ja Helsingin ruotsalaisessa yhteiskoulussa historian ja maantieteen opettajana ja rehtorina 1925–1938. Sanmark teki arkistotutkimuksia Skandinavian maissa ja hän otti osaa useihin pohjoismaisiin historiakongresseihin. Sanmark oli kansanedustajana 1929–1930 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän kuului Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallitukseen vuodesta 1929 alkaen ja oli Suomen yksityiskoulujen opettajayhdistyksen keskushallituksen varapuheenjohtajana. Sanmark kuoli sydänkohtaukseen ollessaan ulkomaanmatkalla Kööpenhaminassa marraskuun lopulla 1938. Carl Sanmark oli naimisissa Anita Charlotta von Troilin kanssa. == Julkaisuja == * Upsalafärder och gäster från Sverige teoksessa Svenskt studentliv i Finland 1909-1929. Söderström, Helsingfors 1930 * Äventyr och sällskapsliv bland fästningsbyggare i Finland: ur en dagbok från 1700-talet. Helsingfors 1934 * Minnesteckning över Walter von Troil. Helsingfors 1937 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Juho Kaakinen

Juho Eino Kaakinen (20. heinäkuuta 1896 Lumijoki – 10. huhtikuuta 1938 Lumijoki) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja. Kaakisen vanhemmat olivat talollinen Kaarlo Kaakinen ja Kreeta Okkonen. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi sitten maanviljelijänä Lumijoella. Kaakinen oli Voima Oy Pöyryn toimitusjohtajana 1923–1938, Lumijoen osuuskassan kirjanpitäjänä 1924–1932 sekä 10 vuoden ajan Lumijoen sähköosuuskunnan toimitusjohtajana. Kaakinen oli kansanedustajana 1937–1938 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 23. helmikuuta 1937 presidentiksi valitun Kyösti Kallion tilalle. Kaakinen kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Maalaisliiton Pentti Kiiskinen. Kaakinen oli presidentin valitsijamies vuoden 1937 presidentinvaaleissa ja hän oli myös Lumijoen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Kaakinen oli Maalaisliiton piirijärjestön puheenjohtaja ja sanomalehti Liiton hallintoneuvoston ja johtokunnan puheenjohtaja. Juho Kaakinen oli naimisissa vuodesta 1923 Lyyli Katariina Hiltulan kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Lumijoen kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Hassan El Mouataz

Hassan el-Mouataz (s. 21. syyskuuta 1981 Rabat) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut mm. belgialaista KSC Lokerenia, jota ennen hän on pelannut FAR Rabatissa. Mouataz on pelannut urallaan kuusi maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. == Lähteet == *Football.stats.com *Playerhistory.com Mouataz, Hassan El Mouataz, Hassan El Mouataz, Hassan El
Volokolamsk

Volokolamsk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lama- jokeen laskevan Gorodenka-joen rannalla 130 kilometriä Moskovasta luoteeseen. Kaupungin läpi kulkee Moskovasta Latvian rajalle suuntautuva M9-valtatie. Eteläpuolella on Moskovan ja Riian välinen rautatie (Volokolamskin asema). Kaupunki on Volokolamskin piirin keskus. Asukkaita on 23 600 henkeä (vuonna 2010). Volokolamsk on Moskovan alueen vanhimpia kaupunkeja. Se tunnetaan vuodesta 1135 lähtien nimillä Volok na Lame, Volok Lamski. Novgorodilaiset perustivat sen Lama-joen kannakselle (ven. volok), jonka kautta kulki Volgan ja Okan vesistöjen välinen tärkeä kauppareitti. 1400-luvulta lähtien se kuului Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuosina 1462–1513 kaupunki oli Volokolamskin lääniruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1781 Volokolamskista tuli Moskovan lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Toisen maailmansodan aikana loka-joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Seudulla käytiin ankaria taisteluja Moskovaan suuntautuneen hyökkäyksen pysäyttämiseksi. Nykyään Volokolamsk on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupunki on rakennettu purojen ja rotkojen erottamille kukkuloille. Keskustassa Gorodnja-joen mutkassa sijaitsee entinen maalinnoitus, jossa on vuosina 1462–1494 rakennettu Ylösnousemuksen katedraali. Kirkkoa ympäröivät 1800-luvun alun klassistiset rakennukset. Linnoituksen länsipuolella on moskovalaista barokkityyliä edustava Pokrovan kirkko vuodelta 1695. Kaupungin itäosassa sijaitsee vuonna 1535 rakennettu Neitsyt Marian syntymän kirkko. 1950-luvulta lähtien Volokolamskin etelä- ja lounaispuolelle on rakennettu uusia asuinalueita. Volokolamskissa toimii historiallis-arkkitehtoninen museo. Kahdenkymmenen kilometrin päässä kaupungista sijaitsee 1400-luvun lopulla perustettu Josifo-Volokolamskin luostari. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Lamagrad – epävirallinen kaupunkisivusto * Volokolamskin piirille omistettu sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit Luokka:Volokolamskin piiri
Faruk Iremet

Faruk Iremet (s. 1965 Siverek, Turkki) on turkkilais-ruotsalainen zaza. Iremet kirjoitti useita kirjoja zazan, turkin ja ruotsin kielellä. Hän kuului modernin zazakirjallisuuden johtavimpiin hahmoihin. Iremet joutui pakenemaan vuonna 1986 Ruotsiin. == Bibliografia == * Çöl Yağmuru, runoja, Suk Yayınları (iremet publishing), 1989 turkiksi. * Katliamdan kaçanlar, runoja, Suk Yayınları (iremet publishing), 1990 turkiksi. * Rondıkê Çavên ti, Förlaget APEC, 1993 zazaiksi * Och i älskades hunger, runoja, Iremet Förlag, 1994 ruotsiksi. * Antolojiyê hozanwanê Swêdi (About Swedish writers), Iremet Förlag, 1995 zazaiksi. * Zonê ma Zazaki (About the differences among zazaish, kurdish and Turkish), Iremet Förlag, 1996 ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi * Mitra, runoja, Yarin Yayinlari, 1996 turkiksi * Zeritenık, runoja, Iremet Förlag, 1996 zazaiksi * CD, Na Zeri - This heart (artist, text och musik Faruk Iremet), iremet publishing, 2005 == Lähteet == *ZazaPress - Zaza Language & Culture(ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi) *Iremet Publishing(ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi) *Kormıskan-Bülten - Zaza Language & Culture(zazaiksi) *TV-haastattelu == Aiheesta muualla == * http://www.iremet.se Luokka:Turkkilaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bronnitsy

Bronnitsy () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskvajoen rannalla 52 kilometriä Moskovan kaupungista kaakkoon. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Tšeljabinskin välinen M5-valtatie. Bronnitsyn rautatieasema sijaitsee 11 kilometriä kaupungista koilliseen. Asukkaita on 18 900 henkeä (vuonna 2010). Bronnitsyn kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1453. 1600-luvulla paikkakunnalla oli tsaarin hovin kartano hevossiittoloineen. Pietari I:n aikana kylä kuului ruhtinas Aleksandr Menšikoville, myöhemmin se palautui jälleen hoville. Vuonna 1781 Bronnitsysta tuli samannimisen Moskovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Paikallisen kaupan lisäksi se palveli Moskovan ja Kolomnan välisen kauppareitin liikennettä. Nykyään Bronnitsyssa on lähinnä pienteollisuutta. Maantien varrelle levittäytynyt kaupunki on säilyttänyt maalaismaisen luonteensa koristeellisine puutaloineen. Keskusaukiolla on vuosina 1696–1705 rakennettu moskovalaista barokkityyliä edustava Arkkienkeli Mikaelin kirkko, klassistinen Jerusalemin kirkko ja empiretyylinen ratsuväkirykmentin kasarmirakennus. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Bronnitsyn kaupungin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit
August Isaksson

Jakob August (J. Aug.) Isaksson (16. kesäkuuta 1886 Uudenkaupungin maalaiskunta – 11. heinäkuuta 1929 Vaasa) oli suomalainen toimittaja ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustaja 1920-luvulla. Isakssonin vanhemmat olivat torppari Isak Damskata ja Maria Johansdotter. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten kirjaltajana, kirjapainonjohtajana ja toimittajana Vaasassa. Isaksson oli Österbottens Folkbladin vastaavana toimittajana 1908–1914, 1917–1918 sekä 1920–1923 (jolloin lehden nimi oli Folkbladet) ja Nya Folkbladetin päätoimittajana Vaasassa 1927. Isaksson oli kansanedustajana 1924–1929 edustaen 1924–1927 Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä ja 1927–1929 Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä. August Isaksson oli naimisissa vuodesta 1907 Ester Irene Janssonin kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Aarno Pesonen

Aarno Fredrik Pesonen (14. lokakuuta 1886 Kauhava – 12. helmikuuta 1927 Alatornio) oli suomalainen kansanopiston johtaja, konsuli ja Maalaisliiton kansanedustaja. Pesosen vanhemmat olivat rovasti Erik Pesonen ja Alma Emilia Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911. Pesonen oli Oulun klassillisen lyseon latinan kielen vt. lehtorina 1911–1913 ja Kainuun kansanopiston johtajana Paltamossa 1913–1920. Tämän jälkeen hän toimi sanomalehti Liiton toimitussihteerinä Oulussa 1921–1923, Peräpohjolan kansanopiston johtajana Alatorniolla 1923–1927 sekä oli Suomen konsulina Haaparannalla 1926–1927. Pesonen oli kansanedustajana 1919–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului Suomen Pankin tilintarkastajiin ja oli Paltamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä Tornionjokilaakson kuntain toimikunnan sihteerinä. Aarno Pesonen oli naimisissa vuodesta 1913 Sally Margareeta Niskasen kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Paltamon kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Saint-Loup-de-Varennes

Saint-Loup-de-Varennes on Ranskan kunta Saône-et-Loiren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee kuusi kilometriä etelään Chalon-sur-Saônesta. Kunnan pinta-ala on 8,32 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1 156 asukasta (vuonna 2016). Heliografian keksijän ja valokuvauksen pioneerin Nicéphore Niépcen kotitila Le Gras sijaitsi Saint-Loup-de- Varennesissa, jossa hän otti maailman vanhimman jälkimaailmalle säilyneen valokuvan 1826. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saône-et-Loiren kunnat
Avi Strool

Avi Strool (, s. 18. syyskuuta 1980) on israelilais-romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa belgialaista KSC Lokerenia, jota ennen hän on pelannut Maccabi Tel Avivissa ja Maccabi Netanyassa. Strool on pelannut urallaan Israelin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun ja aikuisten maajoukkueessa kuusi ottelua. Luokka:Israelilaiset jalkapalloilijat Luokka:Romanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Systeri

Systeri oli 8–15-vuotiaille tytöille suunnattu aikakauslehti. Sen päätoimittaja oli Virpi Kaivonen. Lehteä julkaisi Egmont Kustannus ja se ilmestyi noin joka toinen kuukausi. Vuonna 2015 ilmestyi 14 numeroa ja arvioitu painos oli 9 000–14 000 kappaletta. Lehden mukana tuli julisteita muun muassa eläimistä ja julkkiksista. Lehden julkaiseminen loppui vuonna 2023. Viimeinen numero ilmestyi 18. tammikuuta 2023. ==Lehden palstoja == * Systerin – sekalaisia juttuja. * Horoskooppi – kertoo kaverit ja rakkaustilanteen. * Tositarina – tosikertomus jostain aiheesta. * Julkkis – julkkishaastatteluja ja paljon muuta julkkiksista. * Posti – vitsit, sähköposti, kaveriilmoitukset ja tervehdykset. * Nolot – Lukijoiden lähettämiä mokia. * Testi – Systeri testaa jonkun tuotteen. * Kysymyksiä & vastauksia – Lukijoiden kysymyksiä julkkiksista. * Kauneus – Kauneusvinkkejä. * Vitsit – Lukijoiden lähettämiä vitsejä. Lopetettiin, mutta palsta ilmestyy satunnaisesti. * Vinkit – Erilaisia vinkkejä. * Kouluterkka – Lukijoiden lähettämiä kysymyksiä rakkaudesta, terveydestä, perheestä & ystävistä, ja kehosta & puberteista. * Leffa musa & tv – Musa- ja tv-juttuja. * Ooh Elli! – Sarjakuva. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nuortenlehdet
Veikko J. Rytkönen

Veikko Johannes Rytkönen (19. kesäkuuta 1924 Iisalmen maalaiskunta – 8. syyskuuta 2003 Iisalmi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1958–1975 ja 1978–1983. == Elämä == Veikko J. Rytkösen vanhemmat olivat kirvesmies Juho Petter Rytkönen ja Lyydi Kumpulainen. Kansakoulun käytyään hän teki vuodesta 1937 lähtien maa- ja metsätaloustöitä kotiseudullaan. Vuonna 1952 Rytkönen suoritti Sirola-opiston kurssin. Älykkäänä ja hyvänä puhujana tunnettu Rytkönen nousi nopeasti kansandemokraattisessa liikkeessä ja 1958 hänet valittiin kansanedustajaksi. SKP:n keskuskomiteaan Rytkönen kuului vuosina 1969–1970. Rytkönen istui kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuoteen 1975 saakka ja nousi eduskuntaan jälleen helmikuussa 1978 Aarne Pulkkisen kuoltua. Presidentin valitsijamies hän oli vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Rytkönen oli myös Iisalmen kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja sekä Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Lisäksi hän vaikutti muun muassa Osuusliike Ylä-Savon hallintoneuvostossa sekä Pienviljelijäin liiton piiritoimikunnassa. Lupsakkaaksi ja yhteistyökykyiseksi kuvailtu Rytkönen tunnettiin myös reippaasta alkoholinkäytöstään. Lasse Lehtisen kirjan Minä ja Kekkonen mukaan hän toimi rahapulan vuoksi Suojelupoliisin tiedonantajana SKP:n sisällä. Lehtinen väittää KGB:n päässeen asiasta selville ja kuulustelleen Rytköstä vuonna 1972 Moskovassa eduskunnan parlamenttivaltuuskunnan palatessa Pohjois- Koreasta. Vuonna 1982 lehdistö irvaili Rytkösen ahtaasta asunnosta, kun hän oli ilmoittanut kotiosoitteekseen postilokeron saadakseen kahden asuinpaikan kuluihin myönnettävää päivärahaa. == Perhe == Veikko J. Rytkösen ensimmäinen puoliso oli Martta Kärkkäinen vuosina 1948–1978. Heillä oli kolme poikaa. Avioeron jälkeen Rytkönen meni naimisiin konttoristi Raili Vikmanin kanssa 1979. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Iisalmen kaupunginvaltuutetut Luokka:Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
My Name Is El Muerte

__NOTOC__ My Name Is El Muerte on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2007. Albumi sisältää myös animaatiomusiikkivideot kappaleista ”Viva! Los Bastardos!” ja ”Born ’n’ Raised”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Nyt.fi: Nyt.fi: Levyarvio * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Los Bastardos Finlandesesin albumit
Nenälävistys

Nenälävistys on nenän ihoon tai rustoon tehty lävistys. Nenälävistys on yleisimpiä lävistyksiä korvalävistyksen jälkeen. Nenälävistys paranee 2-6 kuukaudessa. Lävistysjälki häviää useimmiten 1½ - 3 kuukaudessa. ==Sierainlävistys== Sierainlävistys on lävistystapa, joka liitetään usein Intiaan. Pohjois-Intiassa suositaan vasemman ja Etelä-Intiassa oikean sieraimen ulko-osaa; näihin kohtiin tehdyn lävistyksen uskotaan helpottavan synnytystä. Ayurvedalainen lääketieto yhdistää kyseisen sijainnin naisen sukuelimiin. Intiassa lävistyksiä pidettiin kauneuden ja sosiaalisen statuksen merkkeinä ja kunnioituksena avioliiton Parvati-jumalatarta kohtaan 1500-luvulla. Nenälävistykset ovat yhä suosittuja Pakistanissa, Intiassa ja Bangladeshissa. Se on suosittu myös keski-idän maissa ja arabimaissa. Pakistanissa lävistys tehdään vain pienellä timantilla renkaan sijaan. Muiden lävistysten tapaan sierainlävistys on viime vuosikymmeninä saavuttanut suosiota teollisuusmaissa. Lävistykset tulivat hippikulttuuriin 1960- ja 1970-luvuilla. Tämän jälkeen punk-kulttuuri ja sen seuraajat 1980- ja 1990-luvuilla omaksuivat tämän lävistystyypin. Nykyään sierainlävistys on suosittu Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa sekä Karibianmeren ja Euroopan maissa, missä kumpi tahansa sierain lävistetään. Sekä miehillä että naisilla on sierainlävistyksiä, mutta ne ovat yleisempiä naisilla. ==Septum- lävistys== Septum-lävistys eli nenän väliseinän lävistys on sierainlävistystä harvinaisempi. Vastoin yleisiä oletuksia, lävistystä ei tehdä nenän väliseinään vaan sitä alempaan ihoon. Lävistykseen käytetään yleensä 14 ga:n (1,6 mm) kokoista korua, mutta se venytetään usein isommaksi. Nenän poikki kulkee useita hermoja, joten lävistys voi olla kivulias. Septum-lävistys paranee puolentoista-kolmen kuukauden sisällä riippuen yksilöstä. Suurempaan koruun vaihtamisen ei tulisi koskaan sattua. Lävistystä tulisi venyttää vain millimetrin kerrallaan, ja on suositeltavaa odottaa ainakin kuukausi venytysten välissä. Noin 8 mm:n venytyksen jälkeen rusto alkaa painua nenän kattoa kohden, mikä voi olla epämukavaa. Septum-lävistykset olivat suosittuja eräiden Yhdysvaltain alueen intiaanien keskuudessa: esimerkiksi shawnee- johtajilla Tecumseh ja Tenskwatawa oli sellaiset. ==Nenänvarren lävistys== Nenänvarren lävistys eli bridge-lävistys tehdään nenänvarteen silmien välissä olevaan ihoon. On olemassa mahdollisuus, että bridge-lävistys kasvaa ulos. ==Aiheesta muualla== Luokka:Lävistykset Luokka:Nenä Luokka:1990-luvun muoti Luokka:2010-luvun muoti
Kymnaasi

Kymnaasi (< , gymnasion, voimailusali) on aiemmin lukiosta käytetty nimitys, jota käytetään edelleen muun muassa Virossa. Kymnaasi tarkoitti erityisesti sellaista lukiota, jossa klassisilla kielillä, eli kreikalla ja latinalla, oli tärkeä osa. Saksassa kymnaaseiksi nimitettiin jokaista julkista oppilaitosta, jonka käyneillä oli oikeus päästä yliopistoon. Myös Itävallassa, Unkarissa ja Venäjällä oli kymnaaseja. Suomen ensimmäiset kymnaasit perustettiin Turkuun 1630 ja Viipuriin 1641. Suomessa 1843 säädetty koulujärjestys nimitti kymnaasiksi alemman ja ylemmän alkeiskoulun kolmeluokkaista jatkokoulua. Koulujärjestelmä ja käytetyt nimitykset pysyivät samoina vuoden 1856 kymnaasi- ja koulujärjestyksessä. Kymnaasi-nimitys poistui vuoden 1872 koulujärjestyksen myötä, sillä siinä alkeiskoulu ja kymnaasi yhdistettiin yhtenäiseksi yliopistoon johtavaksi 7-luokkaiseksi lyseoksi. == Katso myös == * Aleksanterin kimnaasi == Lähteet == * Tietosanakirja, Tietosanakirja- osakeyhtiö 1913 == Aiheesta muualla == * Luokka:Koulujärjestelmät Luokka:Suomen koulutus
Frank Rosenthal

Frank Lawrence "Lefty" Rosenthal (12. kesäkuuta 1929 Chicago, Illinois - 13\. lokakuuta 2008 Miami Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen kasinojohtaja ja urheiluvedonlyöjä. Hot dog -kioskin pitäjänä aloittanut Rosenthal johti 1970-luvulla neljää kasinoa Las Vegasissa (Stardust, Fremont, Hacienda ja Marina) ilman osavaltion lupaa. Vuonna 1976 Rosenthal sai oikeustaistelun jälkeen oikeuden johtaa kasinoita, kunnes vuonna 1988 Nevadan osavaltio pani hänet "mustalle listalleen". Tämä epäsi Rosenthalilta oikeuden vierailla nevadalaisilla kasinoilla tai johtaa niitä. 1970-luvulla Frank Rosenthal toimi television Frank Rosenthal Show'n isäntänä. Stardust Hotel & Casinolta lähetetyssä ohjelmassa vierailivat muun muassa Frank Sinatra, O.J. Simpson, Muhammed Ali, Tommy Lasorda, Billy Martin, Jim Brown, Dick Butkus, Siegfried & Roy ja Bob Hope. Martin Scorsesen elokuvan Casino Robert de Niron esittämä päähenkilö Sam "Ace" Rothstein perustuu Rosenthalin elämään. Rosenthalin mafiakumppanin Anthony Spilotron hahmoa vastasi elokuvassa Joe Pescin esittämä Nicky Santoro. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Pokerisivut.com: Vegasin legenda Frank "Lefty" Rosenthal kuoli 79-vuotiaana * Haastattelu Miami Heraldissa (11.2.2008) Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Amerikanjuutalaiset
Return of El Diablo

Return of El Diablo on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2008. Albumin kansissa mainittu bonuskappale ”My Way To Hell” on ainoastaan ladattavissa Cdon.com-verkkokaupasta. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # == Arviot == * Desibeli.net: Desibeli.net * Imperiumi.net: 7+/10Imperiumi.net == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Los Bastardos Finlandesesin albumit
Tommi Uschanov

Tommi Petteri Uschanov (s. 27. maaliskuuta 1975 Kontiolahti) on suomalainen tietokirjailija ja kääntäjä. Uschanov valmistui ylioppilaaksi vuonna 1994 Joensuun normaalikoulun lukiosta ja on opiskellut teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistossa. Vuodesta 2002 Uschanov on ollut freelance-kääntäjä ja kustannustoimittaja. Vuonna 2008 Uschanov julkaisi Teos-kustantamon Teesi- pamflettisarjassa teoksen Mikä vasemmistoa vaivaa? Vuonna 2010 ilmestyi Teoksen kustantamana Suuri kaalihuijaus ja vuonna 2012 Miksi Suomi on Suomi. Vuodesta 2013 Uschanov on ollut Helsingin Sanomien kolumnisti. Lokakuussa 2015 ilmestyi hänen kulttuuripessimismin historiaa käsittelevä teoksensa Hätä on tarpeen. Teos oli ehdolla Vuoden tiedekirja -palkinnon 2015 saajaksi. Syksyllä 2012 Uschanov piti Tampereen yliopiston Urpo Harva -luennon aiheesta ”Salainen ja julkinen Suomi”. Long Play -verkkojulkaisussa ovat ilmestyneet Uschanovin artikkelit Tämä on Amerikka (2013), Minä ja Juhana Vartiainen (2015), Vangin dilemma (2015) sekä Pelottelusurma (2018). Uschanovin käännöstöihin kuuluvat muun muassa Guy Debordin teos Spektaakkelin yhteiskunta (2005), Wolfram Eilenbergerin Taikurien aika: Filosofian suuri vuosikymmen 1919–1929 (2019) ja Benjamin Carter Hettin Demokratian kuolema: Kuinka Hitler nousi valtaan (2019). Vuonna 2022 Uschanoville myönnettiin J. A. Hollon palkinto Wolfram Eilenbergerin teoksen Vapauden tuli suomennoksesta.SKTL:n vuoden 2022 käännöspalkinnot Sari Karhulahdelle ja Tommi Uschanoville. Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto 8.4.2022. == Teokset == * * * * * * Sininen tango: Esseitä populaarikulttuurista ja historiasta Helsinki: Teos, 2017. ISBN 978-951-851-723-1 * Uschanov, Tommi & Vartiainen, Juhana: Keskusteluja taloudesta. WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42183-3 * Kuinka musiikkia käytetään. Helsinki: Teos, 2020. ISBN 978-951-851-975-4 * Onko Brexit totuus Suomesta? Teos, 2022. ISBN 9789523633070 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Tommi Uschanovin kolumnit Helsingin Sanomissa. * Tommi Uschanov keskustelee suomalaisuudesta Tampereen yliopiston nettitelevisiossa 4.2.2014. * Rossi, Venla: Mitä Uschanov tarkoittaa? Image.fi. 29.3.2015. Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Đồng Xoàin taistelu

Đồng Xoàin taistelu oli yksi ensimmäisistä suurista taisteluista Vietnamin sodan alkuvaiheessa. Taistelu alkoi yöllä 10. kesäkuuta, kun Vietkongin 272. ja 273. rykmentit alkoivat tulittaa kranaatinheittimillä ja käsiaseilla bunkkereita ja konekivääripesäkkeitä. Puolustuslinjojen sorruttua vänrikki Charles Quincey Williams käski miestensä suojautua leirin komentopaikkaan. Yhdysvaltain ja Etelä-Vietnamin ilmavoimat alkoivat pommittaa Vietkongin asemia napalmilla. Vietkongin jatkaessa hyökkäystään Bell UH-1-helikopteri nousi ilmaan Tan Son Nhatin lentoasemalta mukanaan miehiä Etelä-Vietnamin armeijan 5. divisioonasta. Ilmatorjuntatuli esti helikoptereita lähestymästä ja Etelä-Vietnamin joukot kärsivät raskaita tappioita. Luokka:Vietnamin sodan taistelut Luokka:1965 Luokka:Yhdysvaltain taistelut
Prosessointivahvistus

Prosessointivahvistus saadaan kun signaali-kohina suhdetta prosessoitavassa signaalissa verrataan signaali-kohina suhteeseen prosessoimattomassa signaalissa. Yleisimmin tämä suhde ilmaistaan desibeleillä (dB). Esimerkiksi jos 1 kHz signaali on levinnyt 100 kHz alueelle, prosessivahvistus esitettäisiin 100 000/1 000 = 100 eli 10 log 10(100) = 20 dB. Hajaspektrisissä järjestelmissä pyritään vaikuttamaan signaalivahvistukseen, signaali-kohina suhteeseen ja signaalin muotoon, että saataisiin mahdollisimman tarkasti haluttu signaali häiriöttömänä. Prosessointivahvistusta tulee kasvattaa häiriöitten vaikuttaessa signaaliin, jotta lähetettyyn viesti ei tule virheitä. Vahvistuksen nostamisen edellytyksenä on suurempi levityskerroin eli pidempi koodi. Suurempi levityskerroin hidastaa tiedonsiirtonopeutta. == Lähteet == *http://www.its.bldrdoc.gov/fs-1037/dir-033/_4866.htm *https://oa.doria.fi/bitstream/handle/10024/5098/TMP.objres.81.pdf?sequence=1 Luokka:Signaalinkäsittely Luokka:Radiotekniikka
Euroopan parlamentin journalismipalkinto

Euroopan parlamentin journalismipalkinto oli vuosina 2008–2011 jaettu palkinto journalisteille, jotka vaikuttivat merkittävästi Euroopan pääasioiden ymmärrettäväksi tekemistä. Palkinto sai paljon kritiikkiä, ja Euroopan parlamentti päätti lakkauttaa sen lokakuussa 2011. == Palkitut == ===Internet=== *2008: Pete Pakarinen, Verkkouutiset, A thousand bucks for a hazardous sea voyage - Europe facing a wave of immigration. http://www.europarl.europa.eu/news/expert/infopress_page/040-39746-291-10-42-906-20081016IPR39745-17-10-2008-2008-false/default_sv.htm *2009: Szlankó Bálint, ”Wily customers in Brussels honing their wits” *2010: James Clive-Matthews *2011: Massimiliano Nespola, Rooman Sapienza-yliopiston verkkolehti, ”We do not know when, but a European constitution will come” ===Lehdistö=== *2008: Kirsten Wörnle, GEOWissen, In the Babel of the new age ja Wolfgang Böhm, Die Presse, Between Schengen, fear and freedom *2009: Ines Possemeyer, ”How Europe is renewing itself” *2010: Witold Szabłowski, Gazeta Wyborcza *2011: Romain Gubert, Le Point, ”The incredible story of the Euro” ===Radio=== *2008: Mircea Radu Lipovan ja Andreea Manzat, Radio Iaşi, Stunned *2009: Zbigniew Plesner, ”Third time lucky” *2010: Kajsa Norell ja Nuri Kino, Dagens Eko *2011: Steffen Wurzel, SWR, ”Refugees, facilitators and fences” ===Televisio=== *2008: Shrin Wheeler, BBC, "The record: Europe" ja Lars Feldballe Petersen, Tanskan TV2, The battle against chemicals" *2009: Elke Sasser ja Kristian Kähler, ”Who is afraid of Europe? How the EU came to Poland” *2010: Zsolt Németh *2011: Tero Koskinen, Yleisradio, ”Return of the Roma” ==Lähteet== luokka:Euroopan parlamentti Luokka:Journalismipalkinnot
Ketokäenminttu

Ketokäenminttu (Clinopodium acinos, synonyymejä Acinos arvensis, Calamintha acinos ja Satureja acinos) on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen, ruohovartinen huulikukkaiskasvi. Sen on perinteisesti katsottu kuuluvan laajasti käsitettyyn sukuun Satureja, josta on tällöin käytetty suomenkielistä nimeä käenmintut. Tämä suku on ehdotettu jaettavaksi eri tavoin, minkä seurauksena ketokäenmintusta on käytetty myös useita muita tieteellisiä nimiä. == Ulkonäkö == Ketokäenminttu on 10–30 senttimetriä korkea, hento, mutta jäykkä- ja melko pystyvartinen ruoho. Lyhyestä maavarresta nousee tavallisesti useita varsia, jotka saattavat haaroa tyviosastaan. Lyhytruotiset lehdet ovat huulikukkaiskasvien tapaan vastakkain varressa. Lehdet ovat 1–1,5 cm:n pituisia ja muodoltaan suikeita, puikeita tai soikeita. Lehtien reuna on harvahampainen. Varret ja lehdet ovat lyhytkarvaisia. Kukat ovat viuhkoina varren yläosan lehtihangoissa niin, että jokaisen lehtiparin yläpuolelle muodostuu yleensä kuusikukkainen, ratasmainen valekiehkura. Kukkien verhiö on tyveltä alapuolelta pullea ja käyrätorvinen. Sen suuosa on ahdas, ja laide on kaksihuulinen siten, että ylähuulessa on kolme ja alahuulessa kaksi teräväkärkistä liuskaa. Verhiö on siirottavakarvainen. Teriö on noin senttimetrin pituinen. Sen tyviosa on suora ja torvimainen. Teriön ylähuuli on lyhyt ja litteä. Teriö on väriltään punertavan sininen. Alahuulessa on valkea kuvio. == Levinneisyys == Lähes koko Eurooppa kuuluu ketokäenmintun levinneisyysalueeseen. Se kuitenkin puuttuu tai esiintyy vain satunnaisena Pohjois-Venäjällä ja Fennoskandian pohjoisosassa, lännessä mereisimmillä rannikkoalueilla ja etelässä välimerenkasvillisuuden alueella. Idässä yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Volgalle ja Donin alajuoksulle. Jonkin verran erillisiä esiintymisalueita ovat Atlasvuoret Pohjois-Afrikassa ja Kaukasus. Ihmisen mukana levinneenä ketokäenminttua esiintyy Pohjois-Amerikan itäosassa ja muutamilla paikoilla Aasiassa. == Elinympäristö == Suomessa ketokäenminttu kasvaa kallioilla ja muilla kuivuutensa vuoksi kohtalaisen avoimina ja ohuthumuksisina pysyvillä paikoilla, kuten kedoilla ja harjun rinteillä. Se on kuitenkin kalkinsuosija eikä menesty aivan karuimmilla kasvupaikoilla. Ketokäenminttu on Etelä-Suomessa alkuperäinen laji, mutta se hyötyy ihmisen toiminnasta ainakin silloin, kun se lisää kasvipeitteen aukkoisuutta. Lajia esiintyy etelässä Etelä-Satakunnan, Etelä-Hämeen, Etelä- Savon tasalle. Yksittäisiä havaintoja kasvista on pohjoisempanakin, Pohjois- Savossa ja erillisenä Perämeren rannikolla saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Ketokäenmintun (Acinos arvensis) levinneisyys Suomessa. * Luontoportti: Ketokäenminttu (Acinos arvensis) * Pohjolan kasvien pauloissa: Acinos arvensis - ketokäenminttu * Den virtuella floran: Harmynta (Satureja acinos) Luokka:Mäkimintut
Emma Juslin

Emma Juslin (s. 1985) on suomenruotsalainen kirjailija. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana Borgåbladetissa. == Teokset == * På barrikader av glas (Söderströms 2006) * Frida och Frida (Söderströms 2007), suom. Frida ja Frida (Teos 2008) * Ensamma tillsammans (Söderströms 2009), suom. Yksin yhdessä (Teos 2009) == Palkinnot == * FST:n kirjallisuuspalkinto 2007 (teoksesta Frida och Frida) == Aiheesta muualla == * Emma Juslin Teoksen sivuilla Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mirjam Lohi

Mirjam Lohi (s. 1961) on suomalainen kirjailija, jonka esikoisteos Nuttu (Teos) julkaistiin vuonna 2008. Lohi oli ehdolla Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Toinen romaani Hissimusiikkia (Teos) ilmestyi keväällä 2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mirjam Lohi Teoksen sivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefan Nyman

Stefan Nyman (s. 1982) on suomalainen kirjailija, joka julkaisi esikoisteoksensa Anna online (Söderströms/Teos) vuonna 2008. Nyman opiskelee folkloristiikkaa ja kirjallisuudentutkimusta Åbo Akademissa. == Suomennettu romaani == * == Aiheesta muualla == * Tuomo Karhu: Turku – kauhuromaanin päähenkilö . Turun Sanomat 12.9.2008. * Juri Nummelin: Turkulaista nettikauhua. Turun Sanomat 17.10.2008. * Maria Pettersson: Vapise Turku! City- lehti 20/2008. * Markku Soikkeli: Turkulainen kummitustarina uppoaa aikuiseenkin. * Jussi Ahlroth: Kauhu hiipii mesessä . Helsingin Sanomat 7.12.2008. * Marko Ikävalko: Anna online . Savon Sanomat 17.12.2008. Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Šeksnan piiri

Šeksnan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1965 perustetun piirin pinta-ala on 2 500 neliökilometriä ja asukkaita on 35 200 henkeä. ==Sijainti ja luonto== Šeksnan piiri sijaitsee Vologdan alueen eteläosassa. Idässä se rajoittuu Vologdan piiriin, etelässä ja lännessä Tšerepovetsin piiriin sekä pohjoisessa Kirillovin piiriin. Pohjoisesta etelään seudun lävistävät Šeksnan ja Rybinskin tekoaltaat. Piirin alueella sijaitsee Šelomovskoje-suon rauhoitusalue ja Okunevo-järven luonnonmuistomerkki. ==Hallinto== Piirin hallinnollinen keskus on Šeksnan kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu Tšobsaran kaupunkimainen taajama sekä 15 maalaiskuntaa: Domšinskoje (keskuspaikka Nesterovo), Fominskoje, Jeremejevskoje (Knjaže), Jeršovo, Jurotškino, Kamešnik, Ljubomirovo, Nifantovo, Nikolskoje (Progress), Ramenje, Sizma, Tšaromskoje, Tšurovskoje, Ugolskoje (Pokrovskoje) ja Železnodorožnoje (Patša). Piirin päämies on Vjatšeslav Lopunin. ==Liikenne== Piirin läpi kulkevat Vologdan ja Uuden Laatokan välinen maantie, Pietari–Vologda-rautatie (Šeksnan, Tšobsaran ja Šelomovon asemat) sekä Volgan–Itämeren vesitie. ==Talous== Metsä- ja elintarviketeollisuus muodostavat kumpikin puolet piirin teollisuustuotannosta. Metsäteollisuus tuottaa kuitu- ja lastulevyjä sekä sahatavaraa. Elintarviketeollisuus valmistaa maito-, liha- ja viljatuotteita. Piirissä toimii myös pellavanjalostuslaitos. Piirin alueella on 18 maatalousyritystä ja 8 yksityistilaa. Maatalous on keskittynyt siipikarjan ja maidon sekä rehuviljan tuotantoon. Maatalousyrityksistä huomattavin on broilerintuotantoon erikoistunut Šeksnan suurkanala. ==Kulttuuri== Piirissä toimii 25 yleissivistävää koulua, joista 8 on keskikouluja. Šeksnassa on ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja keskuskirjasto haaraosastoineen, lasten taidekoulu, historian ja kulttuurin keskus, kansanperinnekeskus, kansanteatteri ja Tšobsaran musiikkikoulu. Šeksnassa ja Sizmassa on Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunnat, Šeksnassa toimii myös helluntaiseurakunta. Šeksnassa ilmestyy piirilehti Zvezda ja yksityinen Šeksnenskaja gazeta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Šeksnan piirin sivusto , , * Šeksnan piiri Vologdan alueen sivustolla Luokka:Vologdan alueen piirit
Aasianuuttukyyhky

Aasianuuttukyyhky (Columba eversmanni) on aasialainen kyyhkylintu, joka on luokiteltu vaarantuneeksi. Aasianuuttukyyhky on kooltaan noin 30 senttimetriä. Väriltään se on harmaa ja hieman rusehtava. Silmät ja silmärenkaat ovat keltaiset. Lajin kannan kooksi arvioidaan 15 000–30 000 yksilöä, ja se elää Keski-Aasiassa arviolta 3,1 miljoonan neliökilometrin alueella. Aasianuuttukyyhky pesii Afganistanissa, Iranin koillisosassa, Kazakstanin eteläosissa, Kiinan luoteisosassa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa. Laji talvehtii Pakistanissa ja Intian luoteisosassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut aasianuuttukyyhkyn vaarantuneeksi lajiksi. Sitä uhkaavat metsästys ja muutokset elinalueilla. == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Valasvene

thumb|Vallan valoja 1812 -näytelmän näyttelijät saapuvat isoveneellä Vähätorille Valasvene on suuri monisoutuinen suurelle miehistölle tarkoitettu soutuvene. Valasveneet ovat peräisin sotalaivastosta purjelaivakaudelta. Niitä kutsuttiin tuolloin eri nimillä: barkassi, isovene, pursi, loorinkivene. Nimitys riippui pitkälti veneen koosta ja käyttötarkoituksesta. Merkittävä osa veneiden roolia olivat erilaatuiset rynnäköt suojaisiin paikkoihin ankkuroituihin vihollislaivoihin tai linnakkeisiin, jotka pystyivät raskaamman tykistönsä avulla pitämään sotalaivat kauempana mutta olivat haavoittuvampia takaa tulevalle maahyökkäykselle. Sittemmin, höyrylaivojen aikakaudella, soutuveneiden tarve väheni ja käyttötarkoitukset painottuivat enemmän miesten ja tarvikkeiden siirtokuljetuksiin. Käyttötarkoituksen muuttuessa veneet mukautuivat ja niiden muoto muuttui: syntyi malli, jota sittemmin alettiin kutsua nimellä valasvene. Nimitys syntyi varhaisesta valaanpyynnistä: tällaista monisoutuista venettä käytettiin valaanpyynnissä käsiharppuunoiden aikakaudella ennen harppuunatykin keksimistä. Valasveneessä on yleensä vähintään kahdeksan airoa, joista jokaiselle on - veneen koosta riippuen - 1-2 soutajaa. Valasveneen keulaosassa on yleensä tilaa n. kuudelle ylimääräiselle miehelle, koska veneen keulaan voidaan tarpeen vaatiessa asentaa pienehkö tykki, pääsääntöisesti ns. nikhaka. Käytäntö tosin hävisi purjelaivakauden päättyessä. Veneen peränpuolimmainen airopari toimii tahdinnäyttäjänä, lisäksi veneessä on erikseen perämies. Jo Ruotsin vallan aikana valasveneet olivat merkittävässä asemassa laivastojen huoltoliikenteessä. Niiden merkitys väheni hiukan, kun laivastot alkoivat saada moottoriveneitä huoltokäyttöön, joskin silloin alkoi uusi yhä elossa oleva perinne: soutukilpailut. Sotavuosinakin laivaston miehet harjoittelivat soutamista valasveneillä, ja kilpailuja oli silloin tällöin sotatoimien salliessa. Perinne elää vielä nykyisinkin. Suomen itsenäistyttyä Partioliikkeen vesipartiolippukunnat investoivat mielellään valasveneisiin: ne olivat erinomainen tapa kouluttaa nuoria poikia vesilläliikkumiseen ja siinä olennaiseen kuriin. Yhteen valasveneeseen mahtui mainiosti juuri yhtä vartiota vastaava venekunta eli 1 + 8 henkeä. Kun purjeveneiden saanti helpottui sodan jälkeen, ne syrjäyttivät pääosin tämän vanhan perinteen. Muutama perinteitä kunnioittava vanhin lippukunta vaalii edelleen valasveneen käsittelytaitoa. ==Lähteet== * Tapani Mattila: Meri maamme turvana * Tapani Mattila - Olavi Vitikainen: Uhka lännestä * Suomen Laivasto 1918 - 1968 * Partioliikkeen historia ==Kirjallisuutta== * Hannu Lehtinen: Kersat eivät kursaile, Otava 1959 Luokka: Soutu Luokka: Partio
Audrey Totter

Audrey Totter (20. joulukuuta 1917 Joliet, Illinois – 12. joulukuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa radiossa ja pääsi sitten elokuviin, joista ensimmäinen ilmestyi vuonna 1945. Tunnettuja roolisuorituksia Totterille kertyi muiden muassa elokuvista Kohtalon tuomio (The Postman Always Rings Twice 1946), Nainen järvessä (Lady in the Lake 1947), Ei epäilty (The Unsuspected 1947), Viimeinen isku (The Set- Up 1949) ja Satimessa (Tension 1950). Hän esiintyi myös television puolella muun muassa sarjoissa Our Man Higgins ja Medical Center. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Käyn ahon laitaa (albumi)

Käyn ahon laitaa on Juha Vainion vuonna 1979 julkaistu neljäs studioalbumi. Sen tunnetuimpia kappaleita on avausraita ”Käyn ahon laitaa”, joka on suosituimpia kesälauluja. == Kappaleet == Legendan laulut s. 100 === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Tekijätiedot == * Sävellykset: Juha Vainio (A1, A4, B1, B3, B5), Toivo Kärki (A2-A3, A5, B4), Reijo Lehtovirta (A6, B2), Erik Lindström (B6) * Sanoitukset: Juha Vainio (A1-A4, A6, B1-B6), Pertti Reponen (A5) * Sovitukset: Jaakko Salo (A1), Toivo Kärki (A2, A3, A5, B4), Reijo Lehtovirta (A4, A6, B1-B3, B5), Erik Lindström (B6) * Jaakko Salo - kapellimestari ja piano (A1, B6) * Reijo Lehtovirta - kapellimestari (A2, A4-A6, B1-B5), huilu (A2, B2), altto-, (A4, A5, B3, B4, B5) tenori- (B4, B5) ja baritonisaksofoni (A6, B1) * Paul Fagerlund (A3) ja Erik Lindström (B6) - kapellimestari * Heikki Kauppinen, Pertti Metsärinne, Risto Sihvonen, Edward Syrjä ja Reijo Tani (=Pertti Metsärinteen yhtye) - taustalaulu * Juhani Aaltonen - huilu (A1) * Pentti Lasanen - klarinetti (A3) * Markku Johansson - trumpetti (A3) * Seppo Peltola - pasuuna (A3) * Tom Bildo - tuuba (A1) * Markku Suoknuuti - piano (A2, B1, B2, B4, B5) ja haitari (A4-A6, B3) * Aaro Kurkela (A3) ja Kalevi Nyqvist (B6) - haitari * Raimo Hastt (A2, A4-A6, B1-B5), Janne Louhivuori (A1) ja Taisto Wesslin (B6) - kitara * Heikki Laurila - kitara (A1, A3) ja mandoliini (A3) * Jari Lappalainen - kitara (A2, B2, B4, B5), mandoliini (A6) ja viulu (A4, A5, B1, B3) * Olli Haavisto - steel-kitara (A1) * Mauri Hautaniemi (A2, A4-A6, B1-B5), Martti Metsäketo (B6), Ilkka Willman (A3) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A1) - basso * Vesa Aaltonen (A1), Ilpo Kallio (A3, B6) ja Heikki Sihvonen (A2, A4-A6, B1-B5) - rummut == Lähteet == === Kirjallisuuslähteet === * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Khaled Azaiez

Khaled Azaiez (s. 30. lokakuuta 1976) on tunisialainen entinen jalkapallomaalivahti, joka pelasi urallaan Club Africainissa ja AS Marsassa. Hän oli myös voittamassa Afrikan-mestaruutta vuoden 2004 Afrikan- mestaruuskisoissa. ==Ura== Azaiez aloitti uransa Club Africainissa, jossa hän pelasi kuusi kautta ennen siirtymistään AS Marsaan vuonna 2006. Uudessa joukkueessa Azaiez voitti ensimmäisellä kaudellaan Tunisian liigacupin. Turnaus lopettiin myös samaan kauteen 2006–2007. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen uransa päättämistä. ===Maajoukkueura=== Azaiez pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2001 ja oli kolme vuotta myöhemmin Tunisian jalkapallomaajoukkueen mukana voittamassa Afrikan–mestaruutta vuoden 2004 kisoissa. Samoissa kisoissa hän pelasi ensimmäisen arvokisaottelunsa Guineaa vastaan 1. helmikuuta 2004, ottelu päättyi 1-1. Yhteensä Azaiez pelasi 5 maaottelua Tunisian maalilla. ==Saavutukset== * Tunisian liigacup: 2007 * Afrikan–mestaruus: 2004 ==Valmennusura== Pelaajauransa jälkeen Azaiez on toiminut vuodesta 2010 lähtien Tunisian maajoukkueen maalivahtivalmentajana. ==Lähteet== * National Football Teams Luokka:Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Martial-d’Artenset

Saint-Martial-d’Artenset on kunta Dordognen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 986 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 32,14 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dordognen kunnat