EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bruce Greyson

Bruce Greyson (s. 1946) on yhdysvaltalainen psykiatri ja parapsykologi Virginian yliopistolta, joka on erikoistunut kuolemanrajakokemusten tutkimukseen. Hän oli mukana perustamassa maailman ensimmäistä kuolemanrajakokemusten tutkimusjärjestöä International Association for Near- Death Studies (IANDS) ja toimi Journal of Near‑Death Studies -julkaisun päätoimittajana vuosina 1987–2008. Hän oli Ian Stevensonin perustaman kuolemanrajakokemuksiin ja jälleensyntymisväitteisiin erikoistuneen Division of Perceptual Studies -tutkimusyksikön johtaja Virginian yliopistolla vuosina 2002–2014. Greyson tunnetaan vuonna 1983 kehittämästään kuolemanrajakokemusten arviointiin käytetystä asteikosta, joka mittaa kokemusten syvyyttä. Asteikko hyödyntää 16 kysymystä, jotka jakautuvat neljään ulottuvuuteen: kognitiiviseen, affektiiviseen, paranormaaliin ja transsendenttiin. Kysymyksiin tarjotaan ainoastaan kolmea vastausvaihtoehtoa, jotka on pisteytetty 0–2. Autenttisen kuolemanrajakokemuksen odotetaan saavan vähintään seitsemän pistettä 32:sta, keskimääräinen tulos suuresta aineistosta on 15 pistettä. Ensimmäisen kohtaamisensa kuolemanrajakokemukseksi luokiteltavan ilmiön kanssa Greyson väittää tapahtuneen 1960-luvulla psykiatrin uransa alkuvaiheessa. Greyson väittää tajuttoman potilaan kertoneen ruumiista irtautumisen kokemuksestaan ja kuvailleen tarkasti, mitä toisessa huoneessa tapahtui. Tapahtumahetkellä kuolemanrajakokemukset eivät olleet tunnettu ilmiö, koska ne popularisoinut Raymond Moodyn teos julkaistiin vasta 1975. Greysonilla ei ollut uskonnollista kotitaustaa, mutta vuosikymmenien kuolemanrajakokemustutkimusten jälkeen hän päätyi uskomaan ruumiista irrallisen tietoisuuden mahdollisuuteen. Greyson kertoi Los Angeles Times -lehdelle 1990-luvulla mahdollisuudesta, että lääketiede voisi potentiaalisesti onnistua jäljentämään kuolemanrajakokemusten hyödyllisiä seurauksia, mikäli ilmiö opittaisiin tuntemaan paremmin. Greyson kirjoitti vuonna 2021 teoksen After: A Doctor Explores What Near-Death Experiences Reveal about Life and Beyond, jossa hän käsittelee kuolemanrajakokemustutkimuksiaan. Uskonnonfilosofian dosentti Leo Näreaho on huomioinut, että Greyson ei teoksessaan käsittele kysymystä miksi vain 10–20 % lähellä kuolemaa käyneistä raportoi kuolemanrajakokemuksesta. Teos ei myöskään lähesty länsimaiden ulkopuolella asuvien kuolemanrajakokemuksia, ja Greyson pitää lähtökohtanaan käsitystä jonka mukaan tietoisuus ei synny aivoissa. == Kirjallinen tuotanto == * * == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykiatrit Luokka:Parapsykologit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natasha Liu Bordizzo

Natasha Liu Bordizzo (s. 25. elokuuta 1994 Sydney, Australia)Natasha Liu Bordizzo, Rotten Tomatoes, viitattu 25.8.2023. on australialainen näyttelijä. == Yksityiselämä == Bordizzo on sukujuuriltaan kiinalainen ja italialainen. Hänellä on musta vyö taekwondossa.Laura Regensdorf: Meet Natasha Liu Bordizzo, Hollywood’s Next Action Supernova, Vogue, 25.2.2016, viitattu 25.8.2023.Natasha Liu Bordizzo, Martial Arts Entertainment, 8.4.2016, viitattu 25.8.2023. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2016 Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme: Kohtalon miekka Crouching Tiger, Hidden Dragon: Sword of Destiny Snow Vase 2017 The Greatest Showman The Greatest Showman Deng Yan 2018 Hotel Mumbai Hotel Mumbai Bree 2019 Guns Akimbo Guns Akimbo Nova 2021 Toivomuslohikäärme Wish Dragon Li Na 2021 The Voyeurs The Voyeurs Julia 2022 Day Shift Day Shift Heather === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2019 The Society The Society Helena Wu 2020 Most Dangerous Game Most Dangerous Game Kennedy 2023 Ahsoka Ahsoka Sabine Wren == Lähteet == Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dude Perfect

Dude Perfect on yhdysvaltalainen vuonna 2009 perustettu ryhmä, joka tuottaa Youtube-kanavalleen muun muuassa erilaista urheiluun ja komediaan liittyvää sisältöä. Kanavalla on helmikuussa 2025 yli 60 miljoonaa tilaajaa ja yli 18 miljardia katselukertaa. Ryhmän päämaja sijaitsee Friscossa, Texasissa, jossa kuvataan myös suurin osa heidän videoistaan. Ryhmä on rikkonut vuosien saatossa lukuisia eri maailmanennätyksiä, joista useimmat ovat liittyneet koripalloon. == Historia == Ryhmän perustivat vuonna 2009 Texas A&M;:ssä tavanneet viisi miestä: Tyler Toney, Cory Cotton, Coby Cotton, Garrett Hilbert ja Cody Jones. He toimivat nykyään myös sen omistajina. Heidän Youtube- kanavansa perustettiin alun perin kiinteistö- ja maisemointialalla ja siitä muodostui kokopäiväinen ura vuonna 2014. Se tuottaa nykyään yli 20 miljoonaa dollaria liikevaihtoa vuodessa. == Sponsorointi == Osa yrityksen tulonlähteistä saapuu sponsoroinnin kautta ja heidän verkkosivustollaan on 28 kumppanibrändiä, kuten Chipotle ja Dr Pepper. Dr Pepperin logot löytyvät suurimmasta osasta yrityksen tuotteista ja Dude Perfect on järjestänyt sen kanssa erilaisia live-tapahtumia. Heidän areenakiertueensa kiersi Pohjois- Amerikassa 24 kaupungissa kolmena esityskesänä ja tapahtuma keräsi yleisöä yli 300 000 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tubettajat
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1966

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1966 järjestettiin Tampereen jäähallissa 12.–13. maaliskuuta 1966. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Aika / Tulos Hopeaa Aika / Tulos Pronssia Aika / Tulos 60 jaardia Erik Gustafsson Jyväskylän Kenttäurheilijat 6,2 PB Martti Helenius Sysmän Sisu 6,3 PB Antti Murtolahti Tampereen Pyrintö 6,4 PB 400 m Heikki Pippola Alavuden Urheilijat 49,4 SB Erkki Kolkka Tampereen Pyrintö 50,5 PB Juha Väätäinen Haapaveden Urheilijat 50,6 PB 800 m Juha Väätäinen Haapaveden Urheilijat 1.53,1 PB Jouko Uola Lauttakylän Luja 1.53,8 PB Erkki Oikarinen Paltamon Urheilijat 1.53,4 SB 3 000 m Mikko Ala-Leppilampi Kaipolan Vire 8.17,2 SB Pekka Vähäsarja Oulun Pyrintö 8.18,6 PB Ilpo Matilainen Hankasalmen Hanka 8.20,0 PB 60 jaardin aitajuoksu Antti Lanamäki Kuortaneen Kunto 7,5 SB Kari Salonen Helsingin Toverit 7,6 PB Olli-Pekka Vuorinen Töysän Veto 7,7 PB 1 500 m estejuoksu Ilpo Matilainen Hankasalmen Hanka 4.02,4 PB Kaj Vartio Jyväskylän Kenttäurheilijat 4.14,3 PB Martti Lönnberg Rosenlewin Urheilijat -38 4.24,8 PB Korkeushyppy Antero Aarnio Viipurin Urheilijat 195 Pekka Virtanen Viipurin Urheilijat 190 Kauko Heikkilä Viialan Viri 185 PB Seiväshyppy Erkki Mustakari Helsingin Kisa-Veikot 470 Matti Lehtonen Mäntsälän Urheilijat 460 Altti Alarotu Lahden Sampo 460 Pituushyppy Pentti Eskola Tampereen Pyrintö 775 PB Kari Palmen Helsingin Kisa-Veikot 761 SB Juhani Manninen Tampereen Pyrintö 758 PB Kolmiloikka Pertti Pousi Helsingin Kisa-Veikot 16,18 SE Seppo Haavisto Lahden Sampo 14,70 PB Arno Kröhan IF Helsinge Atlas 14,36 SB Kuulantyöntö Seppo Simola Lauttasaaren Pyrintö 17,80 SB Matti Yrjölä Kyröskosken Ponsi 17,71 SB Tapio Rauhala Hankasalmen Hanka 17,55 SB Paino Pekka Salonen Tampereen Pyrintö 19,38 PB Kauko Harlos Tampereen Pyrintö 18,91 Reino Suuripää Tampereen Poliisi-Urheilijat 18,69 PB SE: Suomen ennätys | PB: henkilökohtainen ennätys | SB: kauden paras === Naiset === Laji Kultaa Aika / Tulos Hopeaa Aika / Tulos Pronssia Aika / Tulos 60 jaardia Orvokki Manninen Vaasan Vasama 7,2 PB Sirkka Norrlund Vaasan Vasama 7,3 PB Tuula Rautanen Lahden Urheilijat 7,5 PB 300 m Orvokki Manninen Vaasan Vasama 41,7 PB Seija-Liisa Laavi Pornaisten Vilpas 43,7 PB Anja Havia Kiskon Kiskojat 45,0 PB 60 jaardin aitajuoksu Sirkka Norrlund Vaasan Vasama 8,1 PB Pirkko Heikkilä Pieksämäen Veikot 8,7 PB Ellen Kaitaranta Tampereen Pyrintö 9,1 PB Korkeushyppy Pirkko Heikkilä Pieksämäen Veikot 145 SB Tarja Oksanen Tampereen Pyrintö 140 SB Eila Kelo Tervakosken Pato 140 SB Pituushyppy Pirkko Heikkilä Pieksämäen Veikot 543 PB Tuula Rautanen Lahden Urheilijat 514 Kuulantyöntö Marjatta Kuuluvainen Asikkalan Raikas 14,02 SB PB: henkilökohtainen ennätys | SB: kauden paras Lähde == Lähteet== Luokka:Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1966 yleisurheilu Luokka:Tampereen urheilutapahtumat
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2023 – miesten keihäänheitto

Miesten keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2023 järjestettiin Kansallisen yleisurheilukeskuksessa 25.–27. elokuuta 2023. == Tulokset == === Karsinta === Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 83,00 (Q) tai vähintään 12 parasta (q). Karsinta käytiin 25.8.2023 Sija Ryhmä Nimi Maa Kierros Kierros Kierros Paras Huom. Sija Ryhmä Nimi Maa 1 2 3 Paras Huom. 1 A Neeraj Chopra 88,77 88,77 Q, 2 B Arshad Nadeem 70,63 81,53 86,79 86,79 Q 3 B Jakub Vadlejch 81,34 83,50 83,50 Q 4 A Julian Weber 81,05 82,39 80,83 82,39 q 5 B Edis Matusevičius 78,44 82,35 - 82,35 q 6 A D.P. Manu 78,10 81,31 72,40 81,31 q 7 A Dawid Wegner 76,50 81,25 75,74 81,25 q 8 B Ihab Abdelrahman 80,75 x x 80,75 q 9 B Kishore Jena 80,55 78,07 x 80,55 q 10 B Oliver Helander x 80,19 x 80,19 q 11 B Timothy Herman 73,00 80,11 - 80,11 q 12 B Andrian Mardare 79,78 77,27 79,00 79,78 q 13 A Toni Kuusela 79,27 x x 79,27 14 A Genki Dean 78,21 78,57 79,21 79,21 15 B Cyprian Mrzygłód 77,35 78,49 16 A Anderson Peters 78,02 77,51 78,49 78,49 17 A Julius Yego x 78,42 76,68 78,42 18 B Lassi Etelätalo 76,89 78,19 x 78,19 19 B Cameron McEntyre x 75,44 78,10 78,10 20 B Luiz Mauricio da Silva 68,25 77,70 74,17 77,70 21 A Patriks Gailums 77,20 77,43 x 77,43 22 A Kenji Ogura 76,65 x 75,70 76,65 23 B György Herczeg 72,31 76,18 x 76,18 24 A Capers Williamson 76,10 x x 76,10 25 B Alexandru Novac 75,75 74,61 74,67 75,75 26 B Jakob Samuelsson 73,81 x 75,50 75,50 27 A Douw Smit 64,29 75,03 71,21 75,03 28 A Felise Vaha'i Sosaia 68,23 74,80 x 74,80 29 B Rolands Štrobinders 74,46 73,98 x 74,46 30 A Curtis Thompson 72,46 72,99 74,21 74,21 31 A Leandro Ramos 66,02 74,03 73,55 74,03 32 B Artur Felfner x x 73,81 73,81 33 A Gatis Čakšs x 72,34 73,42 73,42 34 A Pedro Henrique Rodrigues x 67,11 72,34 72,34 B Ethan Dabbs x x x B Yuta Sakiyama x x x A Keshorn Walcott === Finaali === Finaali käytiin 27. elokuuta 2023. Lähde Sija Nimi Maa Kierros Kierros Kierros Kierros Kierros Kierros Paras Huom. Sija Nimi Maa 1 2 3 4 5 6 Paras Huom. Arshad Nadeem 74,80 82,81 87,82 87,15 X 81,86 87,82 4 Julian Weber 80,43 85,79 76,86 82,55 82,81 79,01 85,79 5 Kishore Jena 75,70 82,82 X 80,19 84,77 X 84,77 6 D. P. Manu 78,44 X 83,72 X 83,48 84,14 84,14 7 Oliver Helander 83,38 81,44 X X X 82,85 83,38 8 Edis Matusevičius 75,13 80,42 82,29 79,17 X 77,53 82,29 9 Dawid Wegner 78,19 74,60 80,75 80,75 10 Ihab Abdelrahman 80,64 78,94 X 80,64 11 Andrian Mardare 79,66 79,24 79,49 79,66 12 Timothy Herman 72,17 74,56 X 74,56 ==Lähteet== Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2023 Luokka:Keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Staffan Percy

Staffan Percy (alk. Sjögren, 4. huhtikuuta 1946 Tukholma – 15. joulukuuta 2024 Vollsjö) oli ruotsalainen trubaduuri. Staffan Percyn äiti oli pianisti, isäpuoli musiikkipedagogi ja -toimittaja. Percy nousi tunnetuksi 1970-luvun puolivälissä sävellyksillään, sanoituksillaan ja esityksillään, jotka olivat usein tyyliltään perinteisiä ja sävyltään nostalgisia ja romanttisia. Hän teki uransa alussa yhteistyötä runoilija Bo Setterlindin ja 1990-luvun puolivälistä Bert Westerströmin kanssa. Percy esitti myös muiden lauluntekijöiden kappaleita, muun muassa Evert Tauben. Percyn lauluja ovat ”Drömmens skepp”, ”Än brinner var våg (det mörknar)” ja ”Du med Gud” sekä Bert Westerströmin teksteihin sävelletyt ”Cirkus” ja ”Skörderskan”. Percy sai vuonna 1993 Nils Ferlinin seuran trubaduuripalkinnon ja vuonna 1997 Evert Tauben mukaan nimetyn stipendin. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1699

Kirjallisuusvuosi 1699 käsittelee vuoden 1699 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Norjan kirkko otti käyttöön uuden ns. Thomas Kingon virsikirjan ja Tanskan kirkko uuden virsikirjan Dend Forordnede Ny Kirke-Psalme-Bog. * Italialainen nunna Isabella Tomasi kirjoitti salakielellä kirjeen, jota hän väitti Paholaisen kirjoittamaksi. Kirjettä on kyetty osittain tulkitsemaan vasta vuonna 2017. == Julkaisuja == * George Farquhar - The Constant Couple (näytelmä) * François Fénelon - Les Aventures de Télémaque (romaani 'Telemakhoksen seikkailut') * Charles Hopkins - Friendship Improved * Mary Pix - The False Friend (näytelmä) * Brás Garcia de Mascarenhas - Viriato Trágico (portugalinkielinen eeppinen runoelma) 1699 Luokka:1699
Luke Garrett

Luke Garrett on yhdysvaltalainen Rubikin kuution nopeausratkoja. Hän on toisella sijalla perinteisen 3 × 3 -kuution maailmansijoituksessa (3,44 s). Lisäksi hän on saavuttanut 2 × 2 -kuutiolla Pohjois-Amerikan maanosaennätyksen (0,51 s). == Ura == Garrett tutustui Rubikin kuutioon nuorena, ja muutamien kuukausien jälkeen hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa 25. kesäkuuta 2017 Ann Arborissa Michiganissa. Hän kilpaili kahdessa lajissa, 3 × 3 ja 2 × 2 -kuutioissa. 96 muun kilpailijan kanssa Garrett saavutti 3 × 3-finaalin ja sijoittui 13,46 sekunnin keskivertoajalla 16:ksi. Myöhemmin Garrett on käynyt kilpailuissa eri puolilla Yhdysvaltoja. Elokuuhun 2023 mennessä hän on osallistunut 155:een World Cube Associationin järjestämään kilpailuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * World Cube Association Luokka:Rubikin kuution nopeusratkojat Luokka:Yhdysvaltalaiset urheilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Baard Madsen Haugland

Baard Madsen Haugland (12. tammikuuta 1835 Stord – 7. toukokuuta 1896 Kristiania) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1871–1884 ja 1891–1895 sekä toimi Norjan valtiovarainministerinä 1884–1888. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Peggy Hessen Følsvik

Peggy Hessen Følsvik (s. 12. marraskuuta 1960 Ålesund) on norjalainen ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuodesta 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helena Ljungberg

Helena Maria Ljungberg (6. tammikuuta 1865 – 24. huhtikuuta 1923) oli ruotsalainen poliitikko ja pankkivirkailija. Hänet valittiin keväällä 1910 Uumajan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Hän edusti monilla toimillaan naisten äänioikeuksien edistämistä. Ljungberg toimi elinaikanaan eri tehtävissä useissa yhdistyksissä. Hyväntekeväisyys oli Ljungbergin keskeisiä toimintoja, sillä hän oli 1867 perustetun naisten hyväntekeväisyysjärjestö Uumajan naisten suojeluyhdistyksen jäsen. Hän oli myös Uumajassa vuonna 1908 perustetun Majblomman-yhdistyksen jäsen. Vuonna 1910 hän liittyi vapaamielisten perustamaan Minerva-luentoyhdistykseen, jonne hänet nimitettiin tilintarkastajaksi. Ljungberg perusti vuonna 1903 Ingeborg Öhquistin kanssa Naisten poliittisen äänioikeuden kansallisen liiton. Hän toimi sen hallituksen jäsenenä ja lisäksi vuodesta 1908 alkaen myös rahastonhoitajana. Ljungberg sai pitkästä urastaan eri tahoilla palkinnoksi Isänmaallisen seuran isomman kultamitalin vuonna 1921 Säästöpankin ja lääninhallituksen aloitteesta. Ljungberg on haudattu Uumajan läntiselle hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Espanjan ympäriajo 2023

Espanjan ympäriajo 2023 oli järjestyksessään 78. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se alkoi Barcelonasta 26. elokuuta ja päättyi Madridin 17. syyskuuta 2023. Kilpailuun kuului 21 etappia, joista kaksi oli aika-ajoja. Kilpailureitin kokonaispituus oli 3 156,5 kilometriä. Reitti kulki kahdella etapilla Andorrassa ja kahdella etapilla Ranskassa. Kilpailun voitti yhdysvaltalainen Sepp Kuss, jonka edustama talli Team Jumbo-Visma saavutti kilpailussa kolmoisvoiton. Toiseksi tuli tanskalainen Jonas Vingegaard, ja kolmanneksi slovenialainen Primož Roglič. Vingegaard oli voittanut samana vuonna Ranskan ympäriajon ja Roglič Italian ympäriajon, joten Jumbo-Visma voitti ensimmäisenä tallina saman kauden aikana kaikki kolme suurta ympäriajoa. Kokonaiskilpailussa Sepp Kussin loppuaika oli 76 tuntia, 48 minuuttia ja 21 sekuntia. Jonas Vingegaard jäi voittoajasta 17 sekuntia ja Primož Roglič minuutin ja 8 sekuntia. Team Jumbo-Visma voitti myös joukkuekilpailun. Mäkikilpailun voitti belgialainen Remco Evenepoel, joka voitti myös yrittelijäimmän pyöräilijän palkinnon. Pistekilpailun voitti australialainen Kaden Groves. Evenepoel ja Groves voittivat kumpikin kolme etappia. Nuorten ajajien kilpailun voitti espanjalainen Juan Ayuso. == Etapit == Lähde: procyclingstats.com == Kokonaiskilpailun lopputulos == == Ennakkosuosikit == Kilpailun ennakkosuosikkeihin lukeutuivat Jonas Vingegaard, Primož Roglič, Remco Evenepoel, Juan Ayuso ja Geraint Thomas. Tanskalainen Jonas Vingegaard voitti vuoden 2023 Ranskan ympäriajon ja hänen tallikaverinsa slovenialainen Primož Roglič voitti vuoden 2023 Italian ympäriajon. Roglič on aiemmin voittanut Espanjan ympäriajon kolmesti, vuosina 2019, 2020 ja 2021. Vuoden 2022 Vueltan voittoa puolustamaan lähtenyt Belgialainen Remco Evenepoel Soudal-Quick Step -tallista oli myös merkittävä haastaja kilpailussa. Monet uskoivat myös nuoren espanjalaisen Juan Ayuson mahdollisuuksiin voittaa vuoden 2023 Vuelta. Hänen tallinsa UAE Team Emirates on sama jossa Tadej Pogačar ajaa, mutta hän ei lähtenyt kilpailuun mukaan. Britti Geraint Thomas Ineos Grenadiers -tallista lähti myös tavoittelemaan ensimmäistä Vuelta voittoaan. Thomas ei ollut pitkän uransa aikana ajanut Vueltan kuin kerran aiemmin vuonna 2015, jolloin hän oli apuajajana ja sijoitus 69. Hän oli kuitenkin voittanut Ranskan ympäriajon vuonna 2018 ja tullut toiseksi vuonna 2019 ja kolmanneksi vuonna 2022. Vuonna 2023 hän tuli toiseksi Italian ympäriajossa. == Joukkueet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut 2023 Luokka:Pyöräilykausi 2023
Emma Bjessmo

Emma Maria Bjessmo (s. 22. kesäkuuta 1995) on ruotsalainen suunnistaja. Hänen nykyinen seuransa on IFK Lidingo SOK. Bjessmo voitti vuonna 2018 Kuortaneen opiskelijoiden maailmanmestaruudessa kultaa keskimatkalla ajalla 37,32, joka oli 1,19 ennen toiseksi tullutta norjalaista Marie Olaussenia. Bjessmo voitti pronssia vuoden 2020 Sprint SM:ssä, joka oli hänen ensimmäinen henkilökohtainen mestaruusmitalinsa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellinen tiedekunta

Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellinen tiedekunta on yksi Jyväskylän yliopiston kuudesta tiedekunnasta. Liikuntatieteen opetusta on tarjottu Jyväskylässä vuodesta 1968. Tiedekunta perustettiin vuonna 1968. Tiedekunnan tehtävä on tuottaa tutkimus- ja asiantuntijatietoa liikunnan ja terveyden vaikutusmekanismeista, edistämiskeinoista ja vaikutuksista. Liikuntatieteellisessä tiedekunnassa on noin 1 400 opiskelijaa ja 200 asiantuntijaa. == Historia == === Tausta === Liikuntatieteellisen toiminnan pohja on syntynyt Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella sekä 1933 perustetun Liikuntatieteellisen Seuran piirissä. Aluksi tutkimus oli luonteeltaan harrastuksenomaista ja sitä tekivät eri tieteenalojen tutkijat päätoimensa ohessa. Vakavampi tutkimustoiminta käynnistyi 1950-luvulla Työterveyslaitoksella ja vakiintui 1960-luvun alussa. === Tiedekunnan perustaminen === Liikuntatieteellisen tiedekunnan toiminta alkoi vuonna 1963 Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun filosofisen tiedekunnan kasvatustieteellisen osaston liikuntakasvatuksen opintosuuntana. Kasvatusopillinen korkeakoulu muuttui yliopistoksi 1966 ja liikuntakasvatuksen opintosuunnasta muodostui liikuntatieteellinen tiedekunta 1968. == Merkittäviä henkilöitä == === Tiedekunnan dekaanit === * 1968–1974: Esko Karvinen * 1974–1977: Kalevi Heinilä * Risto Telama * 1987–1988: Juhani Kirjonen * 1989–1990: Lasse Kannas * 1991–2001: Pauli Vuolle * 2002–2005: Lauri Laakso * 2006–2017: Lasse Kannas * 2018–2021: Ari Heinonen * 2022– Sarianna Sipilä === Liikuntatieteiden kunniatohtorit === * Tasavallan presidentti Urho Kekkonen (1969) * Professori Kaarina Kari (1969) * Professori Lauri Pihkala (1969) * Professori Per-Olof Åstrand (1971) * Professori Erling Asmussen (1982) * Sir Roger Bannister (1982) * Professori Martti J. Karvonen (19829 * Ministeri Kalevi Kivistö (1982) * Opetusneuvos Elna Kopponen (1982) * Osastonjohtaja Aarni Koskela (1982) * Kouluneuvos Väinö Lahtinen (19829 * Professori Helge Nygrén (1982) * Professori Liisa Orko (1982) * Lääkintöneuvos Heikki Savolainen (1982) * Taiteilija Elli Särkkä (1982) * Professori Martti Takala (1982) * Professori Saima Tavast-Rancken (1982) * Kauppaneuvos Jukka Uunila (1982) * Professori Muska Mosston (1984) * Professori Günther Lüschen (1990) * Professori Robert W. Norman (1990) * Professori Sara Ashworth (1996) * Kaupunkineuvos Jaakko Lovén (1996) * Professori Andrus Viidik (1996) * Professori Bengt Saltin (2000) * Professori John W. Loy Jr. (2000) * Professori Joachim Mester (2004) * Professori Claudine Sherill (2004) * Emeritusprofessori Ilkka Vuori (2009) * Toimitusjohtaja Roger Talermo (2009) * Tasavallan presidentti Sauli Niinistö (2013) * Emeritusprofessori Thomas McKenzie (2013) * Professori Candace Currie (2016) * Professori William J. Kraemer (2016) * Ministeri Lauri Tarasti (2019) * Akatemiaprofessori Jaakko Kaprio (2019) * Päävalmentaja Jukka Jalonen (2023) * Emeritusprofessori Marja Jylhä (2023) * Kaupunginjohtaja Timo Koivisto (2023) == Katso myös == * Liikuntatieteen laitosrakennus == Lähteet == Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Liikuntatieteet
Pyhän Hubertin ritarikunta

Pyhän Hubertin ritarikunta () on baijerilainen ritarikunta. Se perustettiin joko 1444 tai vuotta myöhemmin herttua Gerhard VII:n käskystä. Alkujaan ritarikunnan jäsenten määräksi oli rajattu vain 60 ja siihen saatettiin nimetä myös naisia. Sittemmin sitä alettiin jakaa kaikille hallitsijalle uskollisuutta osoittaneille henkilöille. Ritarikunnassa on vain yksi luokka: * ritari == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ritarikunnat Luokka:Baijeri
Sosnivka

Sosnivka () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Tšervonohradin piirissä. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 53 kilometriä aluekeskus Lvivistä pohjoiskoilliseen. Sosnivkan rautatieasema sijaitsee Tšervonohradin ja Lvivin piirin Kamjanka-Buzkan välisellä rautatieosuudella. Tammikuun keskilämpötila on −3,6 ja heinäkuun +18,8 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 600 millimetriä. Paikkakunnan asutus on perustettu vuonna 1955 läheisen hiiliesiintymän hyödyntämiseksi, kaupungiksi se tuli 1968. Sosnivka on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Tšervonohradin piiriin; sitä ennen se oli Tšervonohradin kaupunkipiirin alainen kaupunki. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 10 712 (2022). Vuonna 1990 asukkaita oli noin 13 400. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kaupunkia käsittelevä sivusto (lviv.ua) * Sosnivka (gromada.info) Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Tšervonohradin piiri
Timothy Weah

Timothy Tarpeh Weah (s. 2000) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa italialaisessa Juventuksessa ja Yhdysvaltain maajoukkueessa. Hänen isänsä on Ballon d'Or -voittaja ja Liberian presidentti George Weah. == Ura == Weah voitti Paris Saint-Germainissa vuosina 2018 ja 2019 Ranskan liigan ja Ranskan supercupin elokuussa 2018. Hän pelasi PSG:ssä kaikkiaan viisi liigaottelua ja teki yhden maalin. Hän voitti myös Skotlannin Valioliigan mestaruuden ja Skotlannin cupin ollessaan lainalla Celticissä vuonna 2019. Hän pelasi Skotlannin pääsarjassa 13 ottelua ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun. Sitten hän siirtyi Lilleen kesällä 2019 ja voitti jälleen Ranskan liigan ja Ranskan supercupin vuonna 2021. Hän pelasi Lillessä neljän kauden aikana 89 Ligue 1:n ottelua ja teki kuusi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua sekä Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän siirtyi Juventukseen kesällä 2023. Hän on pelannut jouluun 2023 mennessä 12 Serie A:n ottelua. Weah pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 ja teki hattutempun neljännesvälierässä Paraguayta vastaan. Hän pelasi viisi ottelua ja teki kaksi maalia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän oli osa Yhdysvaltain maajoukkuetta, joka voitti vuosien 2021 ja 2023 CONCACAF Nations Leaguen loppuottelut. Hän pelasi avauskokoonpanossa Yhdysvaltojen kaikissa neljässä ottelussa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2022, ja teki maalin ottelussa Walesia vastaan. Weah on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut 35 A-maaottelua ja tehnyt viisi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manfred Hiemer

Manfred Hiemer (23. kesäkuuta 1961 – 29. heinäkuuta 2023) oli saksalainen kartanlukija. Hän toimi kartanlukijana muun muassa Armin Schwarzille, Erwin Weberille, Harald Demuthille ja Jochi Kleintille. Hiemer osallistui urallaan 67 rallin MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Monte Carlo -ralli 1987 ja viimeinen Katalonian ralli 2004. Hiemerin ensimmäinen ralli oli vuonna 1981 kun hän 19-vuotias, mutta hän nousi Saksassa tunnetuksi 1990-luvulla, jolloin hän voitti kansallisen mestaruuden Erwin Weberin kanssa. Tämän jälkeen he siirtyivät rallin EM-sarjaan, jonka mestaruuden he voittivat vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kartanlukijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Vaskitatti

Vaskitatti (Aureoboletus projectellus) on Boletaceae-heimoon kuuluva sienilaji, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on levinnyt myöhemmin Eurooppaan, ja Suomesta sitä löydettiin ensi kerran vuonna 2023. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vaskitatti on alkuperältään Pohjois- Amerikasta, jossa se kasvaa yleisesti kuivissa mäntymetsissä. Euroopassa se havaittiin ensi kertaa Liettuassa vuonna 2011, ja sen jälkeen se on levinnyt muihin Euroopan maihin. Latviassa sitä havaittiin vuonna 2013, ja se valittiin siellä vuoden sieneksi 2014. Vaskitattia on löydetty myös muista maista, kuten Puolasta vuonna 2016 sekä Norjasta ja Tanskasta vuonna 2014. Ruotsissa laji havaittiin vuonna 2017, ja se on levinnyt nopeasti Tukholman seudulle asti. Lisäksi se on levinnyt laajasti myös Viroon. Suomessa vaskitattia löydettiin ensimmäisen kerran Hangosta elokuussa 2023. == Taksonomia == Lajin kuvasi ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen sienitieteilijä William Alphonso Murrill vuonna 1938 nimellä Ceriomyces projectellus. Näyte kerättiin Lynchburgista, ja myöhemmin Murrill siirsi lajin kivitattien sukuun. Vuonna 2015 Roy Halling siirsi lajin loistotattien sukuun (Aureoboletus) DNA-näyttöön perustuen. == Käyttö == Vaskitatti on syötävä. Sitä voidaan käyttää sienivärjäyksessä tuottamaan erilaisia värejä (keltainen, ruskehtavan oranssi, tumman oranssi, vihertävän ruskea tai vihertävän keltainen) riippuen käytetystä puretusaineesta. == Lähteet == Luokka:Tatit
Oslomet

Oslomet (virallisesti OsloMet – storbyuniversitetet; vuosina 2011–2018 Høgskolen i Oslo og Akershus, lyh. HiOA) on norjalainen valtiollinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 2011 yhdistämällä aiemmat Oslon ja Akershusin korkeakoulut, jotka puolestaan oli perustettu 1994 yhdistämällä lukuisia pieniä korkeakouluja. Vuonna 2018 siitä muodostettiin yliopisto ja se sai nimekseen Oslomet. Oslometin pääkampus on Oslossa Pilestredetin varrella ja sivukampus Kjellerissä Lillestrømin kunnassa. ==Tiedekunnat== Oslometissä on neljä tiedekuntaa: lääketieteellinen, pedagoginen, yhteiskuntatieteellinen sekä teknologian, taiteen ja muotoilun tiedekunta. Lisäksi siihen kuuluu useita tutkimuslaitoksia ja -keskuksia. ==Rehtorit== * 2011–2015: Kari Toverud Jensen * 2015–2021: Curt Rice * 2021–2022: Nina Waaler (vt.) * 2022–: Christen Krogh ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston verkkosivut Luokka:Oslon oppilaitokset Luokka:Norjan yliopistot ja korkeakoulut
Christen Krogh

Christen Krogh (s. 12. marraskuuta 1965 Trondheim) on norjalainen tutkija ja Oslomet-yliopiston rehtori vuodesta 2022. Hän on myös julkaissut rikosromaanin Kilskrift vuonna 2014. Krogh opiskeli tietotekniikkaa Glasgow’n yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Oslon yliopistossa vuonna 1997. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Rehtorit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Curt Rice

Curt Calvin Rice (s. 21. heinäkuuta 1962 New York) on yhdysvaltalaissyntyinen norjalainen kielitieteilijä. Hän toimi Oslomet-yliopiston rehtorina vuosina 2014–2021 ja Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopiston rehtorina 2021–2023. Rice väitteli tohtoriksi Texasin yliopistossa vuonna 1992 ja on asunut Norjassa 1990-luvulta lähtien. Hänet nimettiin vuonna 1998 Tromssan yliopiston kielitieteen professoriksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjan yliopistojen professorit Luokka:Rehtorit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mate Molnar

Máté Molnár (s. 25. toukokuuta 1979) on unkarilainen heavy metal -muusikko, joka tunnetaan parhaiten suomalaisen power metal -yhtyeen Beast in Blackin basistina. Ennen kuin hän liittyi Beast In Blackiin, Molnár soitti vuoteen 2018 hajoneeseen Wisdom-nimiseen unkarilaiseen power metal yhtyeessä. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset muusikot Luokka:Metallimusiikin basistit Luokka:Beast in Black Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kulkuväylä

Kulkuväylä on kulkureitti, joka sijaitsee yleensä liikennöidyllä alueella. Kulkuväyliä ovat liikenneväylä, pihatie, pelastustiet, rakennuksille johtavat kulkuväylät ja esimerkiksi jalankulkuväylät asemilla. Liikenneväyliin liittyviä kulkuväyliä ovat myös jalkakäytävät ja suojatiet. Jalankulkijoiden kulkuväylien riittävä leveys riippuu paikasta. Kun otetaan huomioon liikuntavammaiset ja kulkuväylät pyritään tekemään heille esteettömiksi, kulkuväylien leveydelle ja näkyvyydelle on erityisiä vaatimuksia. Kulkuväylien näkyvyydellä on merkitystä myös näkövammaisten esteettömyydelle. Rakennuksille johtavilla kulkureiteillä on joskus erilliset jalankulkuväylät ja ajoväylät, jotka erotetaan toisistaan näkyvällä tavalla. Jos piha-alueiden kulkuväylillä on jyrkänteitä, ne merkitään kaiteilla ja niiden alueella näkyvyyttä parannetaan valaistuksella. Kulkuväylä voi mennä esimerkiksi torin läpi, jolloin sen tulee näkyä selvästi. Esimerkiksi metroasemilla jalankulkuväylät ovat reunustettuja ja niihin on käytetty erityistä pinnoitetta, kuten betonilaatoitusta tai luonnonkivetystä. Jalankulku- ja pyöräilyväylät on erotettu alueilla, joilla kevyttä liikennettä on runsaasti tai jos alueella on merkittävä määrä lapsia, vammaisia tai vanhuksia. Tällöin jalankulkuväylät ja pyöräilyväylät on erotettu toisistaan erotuskaistalla, joka voi olla kivipinnoitettu tai jolla voi olla pylväitä tai puita. Liikenneväylillä sijaitsevien alikulkujen riittävä korkeus vaihtelee liikenteen mukaan 2,5 metristä 3 metriin. Tasoristeyksissä ja laituripoluilla käytetään joskus vammaisten kannalta esteettömiä ratkaisuja, jolloin käytetään erityisiä huomiomerkintöjä. == Lähteet == Luokka:Liikenne
Äänityksiä / Recordings 1963–1973

Äänityksiä / Recording 1963-1973 on Erkki Kurenniemen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi sisältää Kurenniemen hyvin kokeellista musiikkia vuosilta 1963-1973. Albumi julkaistiin vuonna 2002 CD-levynä Love Recordsin toimesta. Vuonna 2022 Rolling Records julkaisi albumin vinyylilevylle numeroituna 300 kappaleen rajoitettuna painoksena. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Erkki Kurenniemi, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # === Tuotanto === * Mika Tannila - albumin koonti ja sisäkannen tekstit * Jarno Alho - vinyylimasterointi (Alho Audio Mastering, Tampere 2021) * Timo Mänttäri - kansisuunnittelu * Ensio Ilmonen - etukannen kuva (Lehtikuva) * Silja Kudel - käännös == Lähteet == Luokka:Suomalaiset albumit Luokka:Vuoden 2002 kokoelma- albumit
Lyyra Virtanen

Lyyra Virtanen on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Iltalehdessä ja nuorten sisältöjen parissa Yle Kioskissa. Virtanen on toiminut myös seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen verkkolehti Kehrääjän päätoimittajana. Virtanen on palkittu Setan Asiallisen tiedon omena -palkinnolla keväällä 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Vesa Nikunen

Vesa Pellervo Nikunen (18. tammikuuta 1935 – 10. marraskuuta 2024)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 15.12.2024, s. B 26. oli suomalainen rehtori ja koulutusalan vaikuttaja. Hän toimi Helsingin Suomalainen Yhteiskoulun rehtorina vuosina 1966–1997. Nikunen valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958. Hän työskenteli Vanhankirkon seurakunnassa pastorina vuosina 1958–1961. Nikunen työskenteli vuosina 1959–1961 vt. uskonnon lehtorina Helsingin normaalilyseossa ja vuosina 1961–1966 uskonnon lehtorina Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Nikunen toimi uransa aikana useissa koulutusalan kansallisissa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä. Hän oli Suomen uskonnonopettajien liiton puheenjohtaja vuosina 1967–1969 ja 1974–1978. Suomen yksityiskoulujen liiton puheenjohtajana Nikunen toimi vuosina 1979–1996. Euroopan yksityiskoulujen European Council of National Associations of Independent Schools (ECNAIS) -kattojärjestön hallituksen jäsenenä Nikunen toimi vuosina 1987–1997. Hän toimi vuosina 1978–1982 Pohjoismaiden yksityiskoulujen liiton (Nordisk Privatskoleunion) puheenjohtajana. Nikunen sai vuonna 1990 professorin arvonimen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Anja-Liisa Alanko

Anja-Liisa Alanko (os. Roine, s. 11. helmikuuta 1945) on suomalainen eläkkeellä oleva rehtori ja kouluneuvos. Alanko työskenteli Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun rehtorina vuosina 1997-2009. Alanko työskenteli SYK:ssa ranskan ja englannin lehtorina vuosina 1979-2009. SYK:sta tuli Suomen ensimmäinen International Baccalaureate -tutkintoa tarjoava lukio vuonna 1990 ja Alanko aloitti koulun IB-koordinaattorina vuonna 1991. Alanko toimi SYK:n apulaisrehtorina vuosina 1992-1997. Alanko hoiti uransa aikana useita kansallisia ja kansainvälisiä opetusalan luottamustehtäviä. Hän on toiminut mm. Suomen ranskan opettajain yhdistyksen puheenjohtajana ja Yksityiskoulujen liiton hallituksen jäsenenä. Lisäksi Alanko on toiminut International Baccalaureate Organisation (IBO) -järjestössä useissa asiantuntija- ja luottamustehtävissä, mm. hallintoneuvoston varapuheenjohtajana sekä kansainvälisen rehtorineuvoston jäsenenä. Alanko kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän valmistui vuonna 1970 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta opiskeltuaan ranskan kieltä ja kirjallisuutta. == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1945 syntyneet
Diana Muldaur

Diana Muldaur (s. 19. elokuuta 1938 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan TV-sarjoissa Sheriffi McCloud, Star Trek – uusi sukupolvi ja L.A. Law. Muldaur aloitti näyttelijänuransa vuonna 1954 pienellä roolilla TV-sarjassa The Secret Storm. Tämän jälkeen hän esiintyi pienissä rooleissa useissa TV-sarjoissa. Vuonna 1969 hän sai roolin TV-sarjassa The Survivors, jossa hän esiintyi kaikkiaan kymmenessä jaksossa. Vuosina 1970–1977 hän esiintyi TV-sarjassa Sheriffi McCloud kaikkiaan 15 jaksossa Chris Coughlinin roolissa. Viimeksi hän on esiintynyt ääninäyttelijänä Batman-animaatiossa vuonna 1993. Muldaur esiintyi 1960-luvulla myös Broadwaylla kaikkiaan kolmessa eri produktiossa. Muldaur oli naimisissa kahdesti, hänen esimmäinen miehensä James Mitchell Vickery kuoli vuonna 1979, käsikirjoittaja Robert Dozierin kanssa hän avioitui lokakuussa 1981 aina hänen kuolemaansa asti tammikuussa 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Star Trek Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Scaramouche – säilän sankari

Scaramouche – säilän sankari on vuonna 1952 valmistunut seikkailuelokuva. Elokuva pohjautuu Rafael Sabatinin kirjoittamaan historialliseen seikkailuromaaniin Scaramouche. Elokuvan on ohjannut George Sidney, ja sen pääosissa ovat Stewart Granger, Janet Leigh, Eleanor Parker ja Mel Ferrer. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1952 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
L'Écho du Sud

L'Écho du Sud on ranskalainen sanomalehti. Louis Cambrézy perusti sanomalehden vuonna 1929. == Historia == 13\. huhtikuuta 1929 Louis Cambrézy, ranskalainen teollisuusmies, perusti Fianarantsoaan sanomalehden L'Écho du Sud: organe des intérêts généraux du Sud de Madagascar. Sen tarkoituksena oli ylläpitää sanomalehden toimintaa sen jälkeen, kun vuosi aiemmin La Voix du Sud, toinen Jules Thibierin Fianarantsoaan perustama sanomalehti, katosi. Tämän sanomalehden ansiosta Louis Rollin, silloinen siirtokuntien ministeri, teki Louis Cambrézyn kunnialegioonan ritariksi vuonna 1935. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sanomalehdet Luokka:Madagaskarilainen kulttuuri Luokka:Madagaskarin talous
Matti Olin

Matti Eero Göran Olin (27. elokuuta 1888 Kristiinankaupunki – 1. syyskuuta 1948) oli suomalainen arkkitehti.Arkkitehti Matti Olin 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 27.08.1938, nro 229, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotFödelsedagar i morgon, Nya Pressen, 26.08.1948, nro 195, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMatti Olin 60 år, Syd-Österbotten, 26.08.1948, nro 94, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Syd-Österbotten, 07.09.1948, nro 99, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Matti Olinin isä oli merikapteeni Johan Wilhelm Olin. Matti Olin pääsi ylioppilaaksi Kristiinankaupungin ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1907 ja hän opiskeli sitten Teknillisessä korkeakoulussa vuoteen 1911 saakka. Arkkitehtitutkinnon hän suoritti Saksassa 1913. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Olin oli työssä eräässä arkkitehtitoimistossa Pietarissa vuodesta 1913 alkaen. Hän tuli Suomen valtion palvelukseen 1916 ja vuonna 1917 hänet määrättiin lähtemään ensimmäisenä suomalaisena virkatehtävissä Petsamoon. Olin matkasi Petsamoon Arkangelin kautta ja hänen työtehtäväänsä kuului asemarakennuksen piirustusten teko Petsamoon suunniteltua rautatietä varten, joka ei kuitenkaan toteutunut. Venäjän vallankumouksen puhjettua Olinin työt Petsamossa keskeytyivät ja hän palasi Helsinkiin. Suomen sisällissodan aikana Olin lähetettiin muun muassa kuriirina valkoisten puolelle. Vuonna 1920 Olin perusti oman arkkitehtitoimiston Helsinkiin, jonne hän suunnitteli useita asuinkerrostaloja 1920-luvulla. Olin toimi Helsingin Isännöitsijätoimisto Oy:n päällikkönä vuodesta 1930 alkaen. Hän omisti Svartvikin tilan Degerbyssä. Vuonna 1921 Olin julkaisi Petsamon matkansa kokemuksista muistelmakirjan Petsamon muistoja. Olin harrasti valokuvausta ja hänen kuviaan julkaistiin myös sanoma- ja aikakauslehdissä. == Rakennuksia == * Kristiinankaupungin uuden hautausmaan kappeli. 1912 Kristiinankaupungin seurakuntayhtymä : Kristiinankaupungin uusi hautausmaa * Villa Tallberga, Purjetuulenkuja 15, Laajasalo, Helsinki 1920-luvulla Helsingin kaupunginmuseo : Laajasalon ennen vuotta 1940 käyttöönotetut rakennukset == Kirjallista tuotantoa == * Minnen från Petsamo: med ett 50-tal bilder. Schildt, Helsingfors 1921, ilmestyi Viljo Tolvasen suomentamana nimellä Petsamon muistoja sekä kuvia niiltä mailta. Otava 1921 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
How’s the Heart?

__NOTOC__ How's the Heart? on Bloodred Hourglassin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023 levymerkillä Out of Line Music. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # # # == Kokoonpano == * Jaredi Koukonen – laulu * Jarkko Hyvönen – rummut * Jose Moilanen – basso * Lauri Silvonen – kitara * Joni Lahdenkauppi – kitara * Eero Silvonen – kitara == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi: 7/10 * Inferno: * Kaaoszine: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Bloodred Hourglassin albumit
David Pettersson

David Pettersson (s. 1981) on suomalainen maatalousyrittäjä ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Pettersson on kristillisdemokraattien varapuheenjohtaja vuodesta 2023 lähtien. Pettersson työskentelee luomuviljelijänä perhetilalla. Viljeystila on panostanut erityisesti luomuviljan tuotantoon. Aikaisemmin Pettersson on toiminut myös maitoauton kuljettajana. Koulutukseltaan Pettersson on teologian maisteri Åbo Akademista. Pettersson on lisäksi toiminut Pedersören kunnanvaltuutettuna vuodesta 2008 lähtien ja Pedersören kunnanvaltuuston 1. varapuheenjohtajana. Pettersson valittiin vuoden 2022 aluevaaleissa Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutetuksi. Pettersson toimii puolueensa edustajana Pohjanmaan hyvinvointialueen aluehallituksessa. Aikaisemmin Pettersson on toiminut hallituksen jäsenenä Vaasan sairaanhoitopiirissä. Pettersson asuu Pedesören Ähtävän kylässä. Petterssonin perheeseen kuuluu vaimo ja viisi lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Pedersören kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjanmaan aluevaltuutetut Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampereen Poliisi-Urheilijat

Tampereen Poliisi-Urheilijat on tamperelainen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1921. Seuran urheilijoista olympialaisissa on kilpaillut yleisurheilussa Pentti Eskola ja Eero Tuomaala sekä maastohiihdossa Kalevi Laurila, Kari Ristanen ja Antti Sivonen. Suunnistuksessa seura on muun muassa voittanut Jukolan viestin vuonna 1964. Nykyään seuran päälajit ovat jääkiekko ja golf. == Lähteet == Luokka:Tamperelaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Vuonna 1921 perustetut urheiluseurat
Ilmari Helimäki

Unto Ilmari Helimäki (15. tammikuuta 1928 Virrat – 22. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori, filosofian tohtori ja Suomen Kristillisen Liiton/Kristillisdemokraattien poliitikko. Helimäki valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1957 ja lisensiaatiksi 1960 pääaineenaan meteorologia. Helimäki aloitti työuransa Ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa 1952 ja hänet valittiin tiedemiesryhmään Norjan Huippuvuorille 1957–58. Huippuvuorilla kerätyn aineiston pohjalta Helimäki väitteli 1964 ja hänet nimitettiin professoriksi Ilmatieteen keskuslaitoksen ilmasto- ja tekniselle osastolle. Helimäki jäi eläkkeelle 1993. Helmimäki osallistui kristillisdemokraattien ja sen edeltäjän Suomen Kristillisen Liiton politiikaaan vuosikymmenien ajan. Helimäki toimi 12 vuotta Helsingin kaupunginhallituksessa ja 36 vuotta kaupunginvaltuustossa. Helimäki teki muun muassa aloitteen savukaasujen puhdistamisesta rikkidioksidista sekä bensiinin ja viinipullon kaulusten lyijyn poistamiseksi. Muita Helimäen luottamustoimia oli mm. Osuusliike Elannon ja HOK-Elannon edustajiston ja hallituksen jäsenyydet. Helimäki toimi aktiivisesti seurakunnassa ja hän oli Helsingin Saalem-seurakunnan vanhimmistossa vuodesta 1964 lähtien. == Yksityiselämä == Helimäki oli suurperheen kuudes lapsi. Opiskeluvuosinaan Helimäki avoitui Salme Peuran kanssa ja he saivat kolme lasta. Helimäki toimi viimeiset kuusi vuotta puolisonsa omaishoitajana. Helimäellä oli vapaa-ajan asunto Virroilla ja hän harrasti kalastusta. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helluntaiherätys Suomessa
SyrsoN

Florian ”syrsoN” Rische (s. 19. huhtikuuta 1996) on saksalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa nykyään BIG-joukkuetta ja pelaa useimmiten AWP- tarkkuskivääriä. == Ura == SyrsoN on pelannut vuosiensa varrella lukuisissa eri joukkueissa, kuten Planetkey, Sprout, 00 Nation ja mTw. Hän on saavuttanut lähes kaikki tärkeät voittonsa BIG:n riveissä turnauksista DreamHack Open Leipzig 2020, DreamHack Masters Spring 2020: Europe, cs_summit 6 Online: Europe, DreamHack Open Summer 2020: Europe, Funspark ULTI 2020 ja Roobet Cup 2022. == Saavutukset == * Sija 10. HLTV TOP 20 Players of 2020 -arvioinnissa. * MVP / DreamHack Masters Spring 2020: Europe. * MVP / Roobet Cup. * Hän on ensimmäinen ja tällä hetkellä ainoa saksalainen pelaaja, joka on päässyt HLTV TOP 20 -arviointiin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teuvo V. Riikonen

Teuvo Viktor Riikonen (s. 2. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toiminnanjohtaja, pappi ja kirjailija. Riikonen on työskennelyt Parikanniemisäätiön toiminnanjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Aikaisemmin hän on työskennellyt mm. nuorisotyöntekijänä, sotilaspappina ja rehtorina. Koulutukseltaan Riikonen on teologian kandidaatti Helsingin yliopistosta. Riikonen toimi vuosina 2009–2015 Suomen Kristillisdemokraattien varapuheenjohtajana sekä Savonlinnan kaupunginvaltuutettuna 2001–2017. Riikonen toimi Mikkelin hiippakunnan kirkolliskokousedustajana vuosina 2004–2011. == Varhainen elämä ja koulutus == Riikonen valmistui Kellokosken yhteiskoulusta vuonna 1977. Riikonen opiskeli Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi ja hän valmistui 1991. Vuonna 1992 Riikonen vihittiin papiksi. == Ura == Riikonen on työskennellyt SLEY:n nuorisotyöntekijänä 1984–85 ja nuorisotyönjohtajana 1985–1992. Vuosina 1987–1988 Riikonen toimi sotilasdiakonin Golanissa. Vuosina 1993–94 ja 1996–97 Riikonen toimi vs. opettajana Helsingin evankelisessa opistossa. Vuosina 1994–96 hän toimi SLEY:n piirityöntekijänä ja vuodesta 1997 julistus- ja opetustyöntekijänä. Vuosina 1999–2012 Riikonen toimi Savonlinnan kristillisen opiston rehtorina. Riikonen on toiminut sotilaspappina Afganistanissa 2008 ja Libanonissa 2014. == Teokset == * Pure Piplia, SLEY-Kirjat 1990 * Isäni miksi, Kirjapaja 1996 * Häpeästä välittämättä, SLEY-kirjat 1998 * Nouse siivillesi, Kirjapaja 1999 * Heti matkaan – Markuksen evankeliumi kiireisille, Uusi Tie 1999 * Elämän Puu – rippikoululaisen kirja, Kirjapaja 2002 * Pelkistettyä armoa, SLEY-kirjat 2003 * Lippa silmille ja liukuun – johdatus kirkolliseen satiiriin, Uusi Tie 2005 * Levon lähteillä, SLEY-kirjat 2005 * Velikultia ja veijareista - pienet profeetat ja apostolit, Karas-sana 2006 * Tapahtui Ritalanmäellä – Savonlinnan kristillinen opisto 60 v., Savonlinnan kristillinen opisto 2006 * Minä, vian minä – näkökulmia uusitsekkääseen aikaan, Kirjapaja 2006 * Matka, jonka sain, Katharos 2008 * Kabulin taivaan alla – sotilaspapin päiväkirja, Kirjapaja 2008 * Armollinen erämaa, Katharos 2009 * Israel kibbutzista katosttuna: Päiväkirjamerkintöjä, Perussanoma Oy 2010 * AVE, PAVE! Paavali nyky- ja ikinuorille, Perussanoma Oy 2012 * Juhannusjuna 13 tuntia Helsingistä Rovaniemelle, Väyläkirjat Oy 2013 * Silitä minut ehjäksi, Parikanniemen Ystävät 2014 * Libanonin setripuun varjossa, Väyläkirjat Oy 2015 * TWAARNAT Ajatuksia pyhäpäiviin, Väyläkirjat Oy 2017 * Uukuniemeläisiä ukkoja ja eukkoja, Parikanniemen Ystävät 2017 * Se oli minulle koti, Parikanniemen Ystävät 2019 * Sanat sanotut ajallansa. Ajatuksia pyhäpäiviin, Väyläkirjat 2020 * PARRASVALOISSA Tarja Pyhähuhdan tie taiteilijaksi. Väyläkirjat 2021 == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut
Sissela

Sissela on naisen etunimi. Se on Cecilia-nimen ruotsalainen muunnos, joka alkoi yleistyä virallisena etunimenä 1980- ja 1990-luvuilla. Vuoden 2022 lopussa Ruotsissa oli kirjoilla yhteensä 177 tämännimistä naista. Vuodesta 2001 alkaen Sisselalla on ollut Ruotsin almanakassa nimipäivä 22. marraskuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – Suomessa etunimi Sissela on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 15 naiselle. == Tunnettuja Sisseloita == * Sissela Kyle (s. 1957), ruotsalainen näyttelijä ja koomikko == Lähteet == Luokka:Etunimet