EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arthur C. Clarke -palkinto

Arthur C. Clarke -palkinto on vuosittain jaettava brittiläinen tieteiskirjallisuuden palkinto. Palkinto perustettiin Arthur C. Clarken lahjoituksesta ja jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Palkittavan kirjan valitsee kirjailijoista, kriitikoista ja faneista koostuva tuomaristo. == Palkitut teokset == * 1987: Margaret Atwood: Orjattaresi (The Handmaid's Tale) * 1988: George Turner: The Sea and Summer * 1989: Rachel Pollack: Unquenchable Fire * 1990: Geoff Ryman: The Child Garden * 1991: Colin Greenland: Take Back Plenty * 1992: Pat Cadigan: Synners * 1993: Marge Piercy: Body of Glass * 1994: Jeff Noon: Vurt * 1995: Pat Cadigan: Fools * 1996: Paul J. McAuley: Fairyland * 1997: Amitav Ghosh: The Calcutta Chromosome * 1998: Mary Doria Russell: The Sparrow * 1999: Tricia Sullivan: Dreaming in Smoke * 2000: Bruce Sterling: Distraction * 2001: China Miéville: Perdido Street Station * 2002: Gwyneth Jones: Bold as Love * 2003: Christopher Priest: The Separation * 2004: Neal Stephenson: Quicksilver * 2005: China Miéville: Iron Council * 2006: Geoff Ryman: Air * 2007: M. John Harrison: Nova Swing (suom.) * 2008: Richard Morgan: Musta mies (Black Man) * 2009: Ian R. MacLeod: Song of Time * 2010: China Miéville: Toiset (The City & the City) * 2011: Lauren Beukes: Zoo City (suom.) * 2012: Jane Rogers: The Testament of Jessie Lamb * 2013: Chris Beckett: Dark Eden * 2014: Ann Leckie: Ancillary Justice * 2015: Emily St. John Mandel: Asema 11 (Station Eleven) * 2016: Adrian Tchaikovsky: Children of Time * 2017: Colson Whitehead: Maanalainen rautatie (The Underground Railroad) * 2018: Anne Charnock: Dreams Before the Start of Time * 2019: Tade Thompson: Rosewater * 2020: Namwali Serpell: The Old Drift * 2021: Laura Jean McKay: The Animals in That Country * 2022: Harry Josephine Giles: Deep Wheel Orcadia * 2023: Ned Beauman: Venomous Lumpsucker * 2024: Martin MacInnes: In Ascension Lähde == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arthur C. Clarke -palkinnon viralliset sivut * Arthur C. Clarke -palkinto Kirjavinkit.fi. Luokka:Tieteiskirjallisuuspalkinnot Luokka:Arthur C. Clarke
Yuva Bharati Krirangan

Salt Lake Stadium, myös nimellä Yuva Bharati Krirangan () tunnettu, on monikäyttöinen stadion Kalkutassa, Intiassa. Sen omistaa Länsi-Bengali ja se on maailman toiseksi suurin stadion Rŭngradon jälkeen. Salt Lake Stadium avattiin vuonna 1984 ja sen katsomoon mahtuu 120 000 katsojaa. Stadionilla järjestetään enimmäkseen yleisurheilukilpailuja ja jalkapallo-otteluja. ==Jalkapallo== Stadion toimii Intian korkeimman sarjatasolla pelaavien Kingfisher East Bengal FC:n, Mohun Bagan AC:n, Prayag United S.C.:n sekä Pailan Arrows:n kotikenttänä. Myös Intian jalkapallomaajoukkue pelaa useat kotiottelunsa Salt Lakella. Luokka:Intian jalkapallostadionit Luokka:Kalkutan rakennukset ja rakennelmat
Raoul Glaber

Raoul eli Rodulfus Glaber (n. 985–n. 1047) oli ranskalainen munkki, historioitsija ja hagiografi. Hänet tunnetaan varsinkin viisiosaisesta 900-luvun ja 1000-luvun alun elämää käsittelevästä kirjasarjastaan. Raoul Glaber meni luostariin alun perin setänsä johdattamana. Luokka:Kristityt munkit Luokka:Ranskalaiset historioitsijat Luokka:Kronikoitsijat Luokka:980-luvulla syntyneet Luokka:1040-luvulla kuolleet
Siluro a lenta corsa

Siluro a lenta corsa (S.L.C.) () on Italiassa 1930-luvun puolivälissä sukeltajien kulkuneuvoksi kehitetty sukellustorpedo, joita Italian kuninkaallisen laivaston (Regia Marina) taistelusukeltajayksikkö Decima Flottiglia MAS käytti toisen maailmansodan aikana tekemissään hyökkäyksissä liittoutuneitten sotasatamiin.http://www.comandosupremo.com/SLC.htmlhttp://www.regiamarina.net/arsenals/slc/slc_us.htm S.L.C.:n prototyyppi valmistui vuonna 1935, sen pääsuunnittelijat olivat aliluutnantit Teseo Tesei ja Elios Toschihttp://www.divingheritage.com/torpedokern.htm. == Käyttö == Maiale () kutsumanimen saanut sukelluslaite kehitettiin kuljettamaan sen päällä istuvat kaksi sukeltajaa ja laitteen irrotettavan nokkaosan sisältämä aikasytyttimellä varustettu 220 – 300 kg räjähdyspanos huomaamattomasti vihollissatamaan. Kohteeseen päästyään sukeltajat kiinnittivät irrottamansa nokan kohdealuksen pohjaan, käynnistivät aikasytyttimen ja lähtivät paluumatkalle 6,7 metrin mittaiseksi lyhentyneellä torpedollaanhttp://www.underwatertrust.org.uk/technical.php . == Rakenne == Laitteen runkona käytettiin 533 mm torpedon runkoa ja voimanlähteeksi siihen asennettiin sähkömoottori, jonka teho kasvoi alun 0,75 kilowatista viimeisen mallin 1,2 kilowattiin. Tehokkaimman version 30 akussa oli 150 ampeerin virta ja 60 voltin jännite. Akut oli sijoitettu rungon pohjalle ehkäisemään torpedon taipumusta pyörähtää pituusakselinsa ympäri. Suunnistamista varten laite oli varustettu kojelautaan kiinnitetyllä kompassillahttp://www.divingheritage.com/torpedokern.htm. S.L.C.:tä valmistettiin seuraavastihttp://www.anaim.it/uomini_e_mezzi.htm: * Ensimmäinen prototyyppi vuonna 1935 * Toinen prototyyppi vuonna 1936 * 1. sarja vuonna 1936, 4 kappaletta * 2. sarja vuonna 1939, 5 kappaletta * "100" -sarja vuonna 1940, 8 kappaletta * "200" -sarja vuosina 1941 – 1943, 24 – 30 kappaletta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *http://www.marina.difesa.it/comsubin/goi/storia/goi_storia04.asp *http://www.comandosupremo.com/SLC.html *http://www.regiamarina.net/arsenals/slc/slc_us.htm *Siluro a lenta corsa SLC *http://www.hnsa.org/ships/maiale.htm Luokka:Regia Marinan sukellusveneet
Philip K. Dick -palkinto

Philip K. Dick -palkinto on vuosittai jaettava tieteiskirjallisuuden palkinto, joka jaetaan parhaalle alun perin pehmeäkantisena Yhdysvalloissa ilmestyneelle kirjalle. Palkinto on nimetty Philip K. Dickin mukaan ja sitä jakaa Philadelphia Science Fiction Society. Palkintoa on jaettu vuodesta 1982 alkaen. == Palkitut teokset == Vuosi siittaa teoksen julkaisuvuoteen. * 1982: Rudy Rucker: Software * 1983: Tim Powers: Anubiksen portit * 1984: William Gibson: Neurovelho * 1985: Tim Powers: Paheiden palatsi * 1986: James P. Blaylock: Homonculus * 1987: Patricia Geary: Strange Toys * 1988: Paul J. McAuley: Four Hundred Billion Stars ja Rudy Rucker: Robojen poika * 1989: Richard Paul Russo: Subterranean Gallery * 1990: Pat Murphy: Points of Departure * 1991: Ian McDonald: King of Morning, Queen of Day * 1992: Richard Grant: Through the Heart * 1993: John M. Ford: Growing Up Weightless, Jack Womack: Elvissey * 1994: Robert Charles Wilson: Mysterium * 1995: Bruce Bethke: Headcrash * 1996: Stephen Baxter: The Time Ships * 1997: Stepan Chapman: Troikka * 1998: Geoff Ryman: 253: The Print Remix * 1999: Stephen Baxter: Vacuum Diagrams * 2000: Michael Marshall Smith: Only Forward * 2001: Richard Paul Russo: Ship of Fools * 2002: Carol Emshwiller: The Mount * 2003: Richard Morgan: Muuntohiili * 2004: Gwyneth Jones: Life * 2005: M. M. Buckner: War Surf * 2006: Chris Moriarty: Spin Control * 2007: M. John Harrison: Nova Swing (suom.) * 2008: Adam-Troy Castro: Emissaries From The Dead, David Walton: Terminal Mind * 2009: C. L. Anderson: Bitter Angels * 2010: Mark Hodder: The Strange Affair of Spring-Heeled Jack * 2011: Simon Morden: Samuil Petrovitch -trilogia * 2012: Brian Francis Slattery: Lost Everything * 2013: Ben H. Winters: Countdown City * 2014: Meg Elison: The Book of the Unnamed Midwife * 2015: Ramez Naam: Apex * 2016: Claudia Casper: The Mercy Journals * 2017: Carrie Vaughn: Bannerless * 2018: Audrey Schulman: Theory of Bastards * 2019: Sarah Pinsker: Sooner or Later Everything Falls Into the Sea: Stories * 2020: Alison Stine: Road out of Winter Lähde ==Lähteet== Luokka:Tieteiskirjallisuuspalkinnot
SLC

SLC voi tarkoittaa seuraavia: *Svenska lantbruksproducenternas centralförbund, Ruotsinkielisten maataloustuottajain keskusliitto *Siluro a lenta corsa, sukellustorpedo *Salt Lake Cityn kansainvälinen lentoasema, lentoasema Salt Lake Cityssä
Ultra Bran diskografia

Tämä on Ultra Bran diskografia. Yhtye julkaisi vuosien 1995–2001 aikana neljä studioalbumia ja yhden kokoelmalevyn. ==Studioalbumit== Nimi Julkaisupäivä Paras listasijoitus Sertifikaatio Vapaaherran elämää 20.9.1996 11. kulta Kroketti syksy 1997 3. triplaplatina Kalifornia 13.3.1999 1. tuplaplatina Vesireittejä 13.10.2000 1. platina ==Kokoelmat== Nimi Julkaisupäivä Paras listasijoitus Sertifikaatio Sinä päivänä kun synnyin 5.10.2001 1. platina Sinä päivänä kun synnyimme 16.6.2017 ==EP== * ==Singlet== Nimi Vuosi Paras listasijoitus Albumilta Ken Saro-Wiwa on kuollut 1996 – Vapaaherran elämää Kahdeksanvuotiaana 1997 – Vapaaherran elämää Sinä lähdit pois 1997 17. Kroketti Minä suojelen sinua kaikelta 1998 promo Kroketti Me yhtenäistämmeYhtenäistämmeDiscorg Viitattu 17.9.2023 1998 mainossingle (promo) Sinä päivänä kun synnyin Tyttöjen välisestä ystävyydestä 1998 3. Kalifornia Kirjoituksia 1999 promo Kalifornia Jäätelöauto Kalifornia 1999 promo Kalifornia Hei kuule Suomi 1999 – Kalifornia Ilmiöitä 1999 3. Kalifornia Heikko valo 2000 2. Vesireittejä Villiviini / Itket ja kuuntelet 2000 2. Vesireittejä Pinnan alla 2000 promo Vesireittejä Kaunis ja ylpee 2000 promo Vesireittejä Rubikin kuutio 2000 6. Vesireittejä Poika vuoden takaa 2001 promo Vesireittejä Kuiskaus / Vesireittejä 2001 promo Vesireittejä Kalpeat kasvot 2001 promo Sinä päivänä kun synnyin Aarre 2024 44. Toivo 2024 – == Kappaleet == *Pääartikkeli: Luettelo Ultra Bran kappaleista ==Videot== * Videot 1996–2001 (VHS-video, 2001) ===Musiikkivideot=== Nimi Vuosi Ohjaaja Nainen, joka elää vapaaherran elämää 1996 Aku Louhimies Sinä lähdit pois 1997 Aleksi Bardy Tyttöjen välisestä ystävyydestä 1998 Pasi Pauni Kirjoituksia 1999 Jappe Päivinen Villiviini 2000 Tommi Pietiläinen Kaunis ja ylpee 2000 Tommi Pietiläinen Vesireittejä 2001 Tommi Pietiläinen == Kirjat == * Ultra Bra – Sokeana hetkenä (2018) === Nuottikirjat === * Vapaaherran elämää (1997) * Kaikki laulut (2001, uudelleenjulkaistu 2017) ==Aiheesta muualla== * Ultra Bran diskografia yhtyeen virallisten sivujen arkistokopiossa 8.2.2002 ==Lähteet== diskografia Luokka:Diskografiat
Oppo

Oppo Electronics (, usein muodossa OPPO, tyyliteltynä oppo) on kiinalainen 2004 perustettu kulutuselektroniikan valmistaja. Se keskittyi alkuvuosinaan lähinnä Blu-ray- ja DVD-soittimiin, mutta vuodesta 2008 alkaen älypuhelimet ovat olleet tärkeä osa Oppon mallistoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oppon Euroopan verkkosivut Luokka:Kiinalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Matkapuhelinvalmistajat Luokka:Viihde-elektroniikan tuotemerkit
KSF Media

KSF Media on Konstsamfundet-säätiön omistuksessa oleva lehtitalo, johon kuuluu viisi Suomessa ilmestyvää ruotsinkielistä lehteä. Se aloitti varsinaisen toimintansa vuoden 2008 alussa. KSF Median toimitusjohtaja on toukokuun 2018 alusta alkaen ruotsalainen Anna Hellerstedt. == Lehdet == KSF Mediaan kuuluu viisi sanomalehteä, jotka ovat kokonaan tai suurimmaksi osaksi Konstsamfundetin omistuksessa. KSF Media vastaa näiden lehtien hallinnosta ja myynnistä. == Julkaisut == ===Sanomalehdet=== * Hufvudstadsbladet * Västra Nyland * Östnyland == Historia == KSF Median perustamisesta tiedotettiin 21. toukokuuta 2007 ja yhtiö aloitti varsinaisen toimintansa vuoden 2008 alusta, jolloin Konstsamfundetin kokonaan tai suurimmaksi osaksi omistamien lehtien hallinto ja myynti siirrettiin uuteen yhtiöön. Samalla lehtien omistamat kiinteistöt siirrettiin KSF Median tytäryhtiön omistukseen. Toimituksellisesti lehdet toimivat erillään toisista. Ennen Anna Hellerstedtiä toimitusjohtajina ovat toimineet muiden muassa Svante Wahlbeck, Jens Berg ja Barbro Teir. == Omistuksia == * KSF Media Holding Oy on osana Föreningen Konstsamfundet- säätiöryhmää Stockmann-konsernin toiseksi suurin osakkeenomistaja 9,39 % osuudella. KSF Media Holdingin osuus Stockmann Groupista on 1,38 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * KSF Median viralliset sivut Luokka:Suomalaiset lehtitalot
Olt (joki)

Olt on Tonavan sivujoki Romaniassa. Se saa alkunsa Karpaateilta 1 440 metrin korkeudesta ja yhtyy Tonavan päävirtaan lähellä Turnu Măgurelen kaupunkia Teleormanin piirikunnassa. Joen pituus on 615 kilometriä, mikä tekee siitä pisimmän maan sisällä virtaavan joen. Sen valuma-alueen pinta-ala on 24 050 neliökilometriä. Oltin piirikunta on saanut nimensä joen mukaan. Oltissa on lähes 30 patoa ja vesivoimalaitosta. Antiikin roomalaiset kutsuivat jokea nimellä Alutus tai Aluta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Romanian joet Luokka:Tonavan vesistö Luokka:Brașovin piirikunta
Stade Maurice Dufrasne

Stade Maurice Dufrasne (tunnetaan myös nimellä Stade de Sclessin) on jalkapallostadion Belgian Liègessä. Stadionille mahtuu noin 30 000 ihmistä, ja se toimii Standard Liègen kotikenttänä. Stadionilla on pelattu vuosien 1972 ja 2000 Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Luokka:Belgian jalkapallostadionit
Sportpark Berg & Bos

Sportpark Berg & Bos on monikäyttöinen stadion Apeldoornissa, Alankomaissa. Se avattiin vuonna 2002. Nykyään stadionia käytetään enimmäkseen jalkapallossa AGOVV Apeldoornin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 2 500 ihmistä. Luokka:Alankomaiden jalkapallostadionit Luokka:Gelderland
AC Kajaani

AC Kajaani oli kajaanilainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelasi viimeisen kautensa 2020 Ykkösessä. Se perustettiin vuonna 2006, kun FC Tarmon ja Kajaanin Palloilijoiden miesten edustusjoukkueet yhdistyivät. Seuran toiminta lopetettiin vuonna 2020 rahoittajien vetäydyttyä seuran toiminnasta. == Historia == AC Kajaanin edeltäjä Kajaanin Palloilijat pelasi jalkapallon SM-sarjassa yhden kauden ajan eli vuonna 1953.Perustiedot - kapa.kajaani.net Viitattu 6.7. 2011. AC Kajaani oli kajaanilaisten jalkapalloseurojen Kajaanin Palloilijat ry:n ja FC Tarmo ry:n yhteisesti perustama, erityisesti miesten jalkapalloiluun tarkoitettu ja myöhemmin A- ja B- juniorijoukkueet sisältävä jalkapalloilun erikoisseura. Se perustettiin Kajaanissa 12. marraskuuta 2006. KaPa ja FC Tarmo jatkoivat omaa toimintaansa junioritasolla. Seuran perustavassa kokouksessa olivat läsnä Lauri Huovinen, Kaarlo Karjalainen, Matti Kilpeläinen, Harri Partanen, Raimo Rautiainen, Auvo Schroderus, Arvo Toivainen ja Jyrki Vahlamo. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Arvo Toivainen, varapuheenjohtaksi Harri Partanen, sihteeriksi Lauri Huovinen ja rahastonhoitajaksi Harri Partanen. Seuran nimen etuosassa olevat kirjaimet AC tarkoittaa, että A on Allians (yhteenliittymä, kahden tai useamman tahon) ja C on Club, eli kerho. AC Kajaani oli siis kerho joka oli muodostunut kahden seuran yhteenliittymänä. Se sai FC Tarmon paikan Kolmosessa ja sijoittui heti ensimmäisellä kaudellaan 2007 sarjan toiseksi. Myös seuraavana vuonna 2008 sijoitus oli toinen. Samoin pelikausilla 2009 ja 2010 sijoitus oli toinen. Suomen Cupissa joukkue eteni aina neljännelle kierrokselle asti. Kakkoseen AC Kajaani nousi kaudeksi 2012. Kauden päätteeksi joukkue nousi Ykköseen voittamalla kaksiosaisessa nousukarsinnassa Järvenpään Palloseuran yhteismaalein 1–0. Kaudella 2013 AC Kajaani pelasi Ykkösessä, mutta jäi sarjan viimeiseksi ja putosi takaisin Kakkoseen. Joukkue nousi takaisin Ykköseen kauden 2017 päätteeksi, jolloin se voitti kaksiosaisessa nousukarsinnassa FC KTP:n yhteislukemin 6–3. Kaudella 2020 seura pelasi edelleen Ykkösessä, mutta kehnosti pelattu kausi pudotti seuran Kakkoseen. AC Kajaani ei ottanut Kakkosen paikkaa vastaan, vaan päätti lopettaa seuran rahoittajien vetäydyttyä taustalta.https://www.kainuunsanomat.fi/artikkeli/ac-kajaani-luopuu-kakkosen- sarjapaikasta-192048025/#commentform Toiminta päätettiin lopettaa 15. joulukuuta 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Seuran kotisivut Luokka:Entiset suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Kajaanilaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 2006 perustetut urheiluseurat
Richard Limo

Richard Kipkemei Limo (s. 18. marraskuuta 1980 Cheptigit, Uasin Gishu) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän voitti 5 000 metrin juoksussa MM-kultaa Edmontonissa 2001. Richard Limo on naimisissa Rose Tarusin kanssa ja heillä on vuosina 2000 ja 2002 syntyneet lapset. Sukunimestään huolimatta hän ei ole sukua kenialaisille kestävyysjuoksijoille Benjamin Limolle ja Felix Limolle. == Saavutukset == Vuosi Kilpailu Paikka Tulos Laji 1998 Maastojuoksun MM- kilpailut Marrakech, Marokko 2. Juniorit 1998 Kansainyhteisön kisat Kuala Lumpur, Malesia 3. 5000 m 1998 Afrikan mestaruuskilpailut Dakar, Senegal 2. 3000 m ej 1999 Maastojuoksun MM-kilpailut Belfast, Pohjois-Irlanti 2. Juniorit 1999 All-Africa Games Johannesburg, Etelä-Afrikka 6. 5000 m 2000 Kesäolympialaiset Sydney, Australia 10. 5000 m 2001 Maastojuoksun MM-kilpailut Oostende, Belgia 32. Pitkä matka 2001 MM-kilpailut Edmonton, Kanada 1. 5000 m 2001 IAAF Grand Prix -finaali Melbourne, Australia 5. 5000 m 2002 Maastojuoksun MM-kilpailut Dublin, Irlanti 4. Pitkä matka 2002 IAAF Grand Prix -finaali Pariisi, Ranska 7. 5000 m 2003 Maastojuoksun MM-kilpailut Lausanne, Sveitsi 4. Pitkä matka 2003 IAAF Grand Prix -finaali Monaco 2. 5000 m 2004 Maastojuoksun MM-kilpailut Bryssel, Belgia 32. Pitkä matka == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 m: 3.37,59 (Cottbus 26. toukokuuta 1999) * 3 000 m: 7.32,23 (Bryssel 24. elokuuta 2001) * 5 000 m: 12.56,72 (Zürich 17. elokuuta 2001) * 10 000 m: 26.50,20 (Bryssel 30. elokuuta 2002) * 3000 m estejuoksu: 8.20,67 (Dakar 20. elokuuta 1998) * Puolimaraton: 1.02.23 (Rotterdam 14. syyskuuta 2008) * Maraton: 2.06.45 (Amsterdam 21. lokakuuta 2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kenialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Marila

Mika Marila (s. 9. helmikuuta 1973) on entinen suomalainen alppihiihtäjä. Kokemäeltä kotoisin oleva Marila edusti aktiiviurallaan Harjavallan Jymyä. Marila sijoittui Moriokan MM-kilpailuissa 1993 19:nneksi pujottelussa ja 34:nneksi suurpujottelussa. Lillehammerin 1994 talviolympialaisissa hän oli pujottelussa kahdestoista ja supersuurpujottelussa 40:s. Hän kilpaili myös seuraavissa viisissä arvokisoissa joutuen kuitenkin joka kerta keskeyttämään. Marila sijoittui pujottelun maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa kymmenen parhaan joukkoon: hän oli kymmenes Breckenridgessä joulukuussa 1996 ja kuudes Vailissa marraskuussa 1999. Euroopan cupin osakilpailun hän voitti kolme kertaa sekä pujottelun Suomen mestaruuden vuosina 1996 ja 1999. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kavalahaarakas

Kavalahaarakas (Ramaria formosa) on keltahaarakasta muistuttava kellertävä haarakaslaji. Laji on myrkyllinen, ihonvärinen ja korallimainen. Syötynä laji aiheuttaa pahoinvointia ja ruoansulatuskanavan ärsytystä. Kavalahaarakkaasta ei tunneta yhtäkään varmistettua havaintoa Suomesta. Lähimmät tunnetut kavalahaarakasesiintymät ovat Etelä-Norjassa. == Lähteet == * HUS:n myrkkysieniluettelo === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luontonetti: Kavalahaarakas (Ramaria formosa) Luokka:Keltahaarakkaat Luokka:Myrkkysienet
Pertti Lundell

Pertti Lundell (s. 12. elokuuta 1952 Pori) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Lundell valmensi yhteensä yksitoista kautta SM-sarjassa ja Veikkausliigassa joukkueinaan Porin Pallo-Toverit, Tampereen Pallo-Veikot, FC Jazz ja FC Inter Turku. Hän johdatti TPV:n kaudella 1994 Suomen mestaruuteen. Lundell valittiin vuonna 1983 valmentaessaan PPT:tä ja vuonna 1994 valmentaessaan TPV:tä vuoden valmentajaksi. Alemmilla sarjatasoilla hän on valmentanut Närpes Kraftia, Euran Palloa, Pallo-Iiroja ja Porin Palloilijoita. Vuonna 1980 Lundell aloitti päävalmentajana PPT:ssä III divisioonassa. Kolmen seuraavan vuoden aikana hän nosti joukkueensa aina Mestaruussarjaan saakka, edeten sarjatason per kausi. Kaikkiaan Lundell on saavuttanut seitsemän sarjanousua. Pelaajana hän edusti muun muassa Porin Ässiä, jossa hän voitti jalkapallon A-nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1970, sekä Porin Palloseuraa, Musan Salamaa ja Porin Pallo-Tovereita. Lopetettuaan peliuransa PPT:ssä 28-vuotiaana hän siirtyi seuran edustusjoukkuetta apuvalmentajaksi. Kauden 2010 päätteeksi Lundell lopetti valmentamisen aikuisten sarjatasoilla ja toimi juniorivalmennuksen parissa Musan Salamassa, minkä jälkeen hän siirtyi kokonaan eläkkeelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lundellin esittely Veikkausliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siluro San Bartolomeo

Siluro San Bartolomeo (S.S.B.) () kehitettiin Siluro a lenta corsasta. Koska siinä sukeltajat istuivat edellistä mallia huomattavasti suuremman muotorungon sisässä, se oli edeltäjäänsä virtaviivaisempi ja nopeampi. S.S.B.:n pääsuunnittelijaa laivastoinsinööri Mario Maciullia avustivat kapteeni G.N. Travaglino ja insinööri Guido Cattaneo.http://www.anaim.it/uomini_e_mezzi.htm S.S.B.:tä ehti valmistua ennen Italian sodasta irtautumista vain yhdeksän kappaletta, eikä se ehtinyt palveluskäyttöön.http://www.hnsa.org/ships/maiale.htm http://www.underwatertrust.org.uk/technical.php ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Regia Marinan sukellusveneet
Luettelo Somalian presidenteistä

Tällä sivulla on luettelo Somalian presidenteistä . Viranhaltija Virkakausi Puolue Somalian tasavalta Aden Abdullah Osman Daar 1\. heinäkuuta 1960 – 10. kesäkuuta 1967 Somali Youth League (SYL) Abdirashid Ali Shermarke 10\. kesäkuuta 1967 – 15. lokakuuta 1969 Somali Youth League (SYL) Sheikh Mukhtar Mohamed Hussein 15\. lokakuuta 1969 – 21. lokakuuta 1969 Somali Youth League (SYL) (Väliaikainen) Somalian demokraattinen tasavalta Siad Barre 21\. lokakuuta 1969 – 27. tammikuuta 1991 Somalian sosialistinen vallankumouspuolue (SRSP) Väliaikaiset presidentit Ali Mahdi Mohamed tammikuu 1991 – marraskuu 1991 Yhdistynyt somalikongressi (USC) Täyttämättä marraskuu 1991 – 15. kesäkuuta, 1995 Mohamed Farrah Aidid 15\. kesäkuuta, 1995 – 1. elokuuta, 1996 Somalian kansallinen allianssi (SNA) Hussein Mohamed Farrah Aidid 2\. elokuuta, 1996 – 22. joulukuuta, 1997 Somalian kansallinen allianssi (SNA) Täyttämättä 22\. joulukuuta, 1997 – 27. elokuuta 2000 Somalian tasavalta Abdiqasim Salad Hassan 27\. elokuuta 2000 – 14. lokakuuta 2004 Siirtymäkauden hallinto (TNG) Abdullahi Yusuf Ahmed 14\. lokakuuta 2004 – 29. joulukuuta 2008 Siirtymäkauden hallinto (TFG) Adan Mohamed Nuur Madobe 29\. joulukuuta 2008 – 31. tammikuuta 2009 Siirtymäkauden hallinto (TFG) Sharif Sheikh Ahmed 31\. tammikuuta 2009 – 20. elokuuta 2012 Somalian vapautuksen allianssi Muse Hassan Abdulle 20\. elokuuta 2012 – 28. elokuuta 2012 väliaikainen Mohamed Osman Jawari 28\. elokuuta 2012 – 16. syyskuuta 2012 väliaikainen Hassan Sheikh Mahmoud 16\. syyskuuta 2012 – 16. helmikuuta 2017 Rauhan ja kehityksen puolue Mohamed Abdullahi Mohamed 2017 – 2022 Tayo Hassan Sheikh Mahmoud 23\. toukokuuta 2022 alkaen UPD ==Katso myös== *Somalian historia *Luettelo Somalian pääministereistä * Somalian presidenteistä Presidenteistä
December’s Children (And Everybody’s)

December’s Children (And Everybody’s) on The Rolling Stonesin Yhdysvalloissa vuonna 1965 julkaistu albumi. Albumin kannen valokuva on sama kuin albumin Out of Our Heads brittipainoksessa ja se sisältää siltä myös muutaman kappaleen. Levy sisältää myös suuret hitit ”Get Off of My Cloud” (UK #1, USA #1) ja "As Tears Go By" (USA #6). ”As Tears Go By” kirjoitettiin alun perin Marianne Faithfullin käyttöön ja hänen versionsa oli noussut Britanniassa singlelistan sijalle 9 elokuussa 1964.http://www.everyhit.com/ Albumi oli korkeimmillaan Yhdysvaltain albumilistan sijalla 4 myyden kultalevyyn oikeuttavan määrän. ==Kappaleet== A-puoli # # # #*Äänitetty 8. elokuuta 1963, julkaistu alun perin Britanniassa The Rolling Stones EP-levyllä tammikuussa 1964. # #*Äänitetty 11. kesäkuuta 1964 # # #*Äänitetty maaliskuussa 1965 ja julkaistu alun perin Britanniassa Got Live If You Want It! -EP-levyllä. B-puoli # * # # # # # #*Äänitetty maaliskuussa 1965 ja julkaistu alun perin Britanniassa Got Live If You Want It! -EP-levyllä. ==Kokoonpano== ===The Rolling Stones=== * Mick Jagger - laulu, huuliharppu, lyömäsoittimet * Keith Richards - kitarat, laulu, jousisovitukset * Brian Jones - kitarat, laulu, huuliharppu, piano, urut * Charlie Watts - rummut, lyömäsoittimet * Bill Wyman - bassokitara, laulu ===Vierailijat=== * Ian Stewart - piano, urut, marimba, lyömäsoittimet * Jack Nitzsche - piano, urut, lyömäsoittimet * J.W. Alexander - lyömäsoittimet * Mike Leander - jousisovitukset ===Tuotanto=== * Andrew Loog Oldham - tuottaja, kansiteksti * David Hasinger, Ron Malo, Glyn Johns - äänitys ==Arvostelut== *Allmusic: linkki ==Lähteet== Luokka:The Rolling Stonesin albumit Luokka:Vuoden 1965 albumit
Luettelo Somalian pääministereistä

== Luettelo Somalian pääministereistä == Virkakausi Viranhaltija Puolue tai hallinto Huomautus YK:n suojeluvaltio YK:n suojeluvaltio YK:n suojeluvaltio YK:n suojeluvaltio 1\. heinäkuuta 1949 – 1. heinäkuuta 1960 Abdullahi Issa SYL Somalian tasavalta Somalian tasavalta Somalian tasavalta Somalian tasavalta 1\. heinäkuuta 1960 – 12. heinäkuuta 1960 Ibrahim Egal SNL 12\. heinäkuuta 1960 – 14. kesäkuuta 1964 Abdirashid Ali Shermarke SYL 14\. kesäkuuta 1964 – 15. heinäkuuta 1967 Abdirizak Haji Hussein SYL 27\. syyskuuta 1964 asti 15\. heinäkuuta 1967 – 21. lokakuuta 1969 Ibrahim Egal SYL Somalian demokraattinen tasavalta Somalian demokraattinen tasavalta Somalian demokraattinen tasavalta Somalian demokraattinen tasavalta 21\. lokakuuta 1969 – 1. marraskuuta 1969 Ibrahim Egal SYL 1\. marraskuuta 1969 – maaliskuu 1970 Mohamed Farah Salad sot. maaliskuu 1970 – 1. helmikuuta 1987 Virka lakkautettu Virka lakkautettu Virka lakkautettu 1\. helmikuuta 1987 – 3. syyskuuta 1990 Mohamed Ali Samatar SRSP 3\. syyskuuta 1990 – 24. tammikuuta 1991 Muhammad Hawadle Madar SRSP 24\. tammikuuta 1991 – 21. heinäkuuta 1991 Umar Arteh Ghalib USC Somalian tasavalta Somalian tasavalta Somalian tasavalta Somalian tasavalta 21\. heinäkuuta 1991 – 3. tammikuuta 1997 Umar Arteh Ghalib USC 3\. tammikuuta 1997 – 8. lokakuuta 2000 Ei täytetty Ei täytetty Ei täytetty 8\. lokakuuta 2000 – 28. lokakuuta 2001 Ali Khalif Galaydh TNG maanpaossa Djiboutissa 14\. lokakuuta 2000 asti 28\. lokakuuta 2001 – 12. marraskuuta 2001 Osman Jama Ali TNG 12\. marraskuuta 2001 – 8. joulukuuta 2003 Hassan Abshir Farah TNG 8\. joulukuuta 2003 – 3. marraskuuta 2004 Muhammad Abdi Yusuf TNG 3\. marraskuuta 2004 – 29. lokakuuta 2007 Ali Muhammad Ghedi TFG Nairobissa Keniassa vuoteen 2006 asti 29\. lokakuuta 2007 – 24. marraskuuta 2007 Salim Aliyow Ibrow TFG 24\. marraskuuta 2007 – 14. helmikuuta 2009 Nur Hassan Hussein TFG 14\. helmikuuta 2009 – 21. syyskuuta 2010 Omar Abdirashid SharmarkeHS.fi 21.9.2010 TFG 24\. syyskuuta 2010 – 14. lokakuuta 2010 Abdiwahid Elmi Gonjeh (väliaikainen) TFG 14\. lokakuuta 2010 – 28. kesäkuuta 2011 Mohamed AbdullahiHS.fi 14.10.2010 TFG 28\. kesäkuuta 2011 – 17. lokakuuta 2012 Abdiweli Mohamed Ali 23.6.2011 TFG 17\. lokakuuta 2012 –21. joulukuuta 2013 Abdi Farah Shirdon Saaid 6.10.2012 21\. joulukuuta 2013 – 24. joulukuuta 2014 Abdiweli Sheikh Ahmed 24\. joulukuuta 2014 – 2017 Omar Sharmarke 2017 – 2020 Hassan Ali Khayre 2020 – 2020 Mahdi Mohamed Guleid 2020 – Mohamed Hussein Roble == Puolue tai hallinto == *SNL - Somali National League *SRSP - Somalian sosialistinen vallankumouspuolue *SYL - Somali Youth League *USC - Yhdistynyt somalikongressi *mil. - Sotilashallinto *TNG - Siirtymäkauden hallinto *TFG - Siirtymäkauden hallinto *BKl - Xaafada Biyokulule == Katso myös == *Somalian historia *Luettelo Somalian presidenteistä == Lähteet == Luokka:Somalian pääministerit Somalia Luokka:Luettelot somalialaisista
Deir el-Bahri

Deir el-Bahri ( dayr al-baḥrī, sananmukaisesti "Pohjoinen luostari") on kuolintemppelien ja hautojen alue, joka sijaitsee Theban nekropolissa Egyptissä Niilin länsirannalla vastapäätä Luxorin kaupunkia. ==Temppelialue== Deir el-Bahrin terassitemppeli oli alun perin 1460-luvulla eaa. suunniteltu kuningatar Hatšepsutin kuolintemppeliksi, mutta rakennusteknisistä syistä hanke epäonnistui.Otavan suuri maailmanhistoria. Osa 2, Jokilaaksojen valtakunnat, Päätoim. Erling Bjöl, Helsinki Otava. 1982. ISBN 951-1-06987-X. Sivut 89–90. Ensimmäinen alueelle rakennettu monumentti oli 1995 eaa. kuolleen 11. dynastian Mentuhotep II:n kuolintemppeli. Myös Amenhotep I ja Hatšepsut rakensivat paikalle temppelinsä. Hatšepsutin kuolintemppeli suunniteltiin aikaisempien kuningashautojen alapuolelle. Louhiminen ei kuitenkaan onnistunut suunnitellulla tavalla, koska kiviaines oli epätasaista. Hautakammio on tosin syvällä, mutta ei suunnitellulla paikalla. Sinne haudattiin vain Hatšepsutin lähin avustaja Senenmut. Al-Gama'a al-Islamiyyasta tulleet islamistiset militantit surmasivat alueella 58 matkailijaa ja neljä egyptiläistä vuonna 1997. Matkailijoiden määrä väheni alueella väliaikaisesti huomattavasti. ==Katso myös== *Mentuhotep II *Kuninkaiden laakso *Theba (Egypti) *Thutmose III *Hatšepsut ==Lähteet== * Mertz, Barbara 1964. Temples, Tombs and Hieroglyphs. New York: Coward-McCann. ISBN 0-87226-223-5 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Egypti-hakemisto Bluffton University *The Cache at Deir el-Bahri – Arkaeologia About.com *Djeser djeseru temppeli *Deir el-Bahri, Marie Parsons Luokka:Arkeologiset kohteet Egyptissä Luokka:Muinaisen Egyptin hautauskäytännöt
Nur ibn Mujahid

Nur ibn Mujahid ibn Ali ibn Abdullah al Dhuhi Suha (sananmukaisesti 'aamutähti', k. 1567) oli Hararin emiiri 1500-luvulla. Hän kuului somalialaisen Darodin klaanin alaklaanin Marehanin Ahl Suhawyanin ryhmään.Encyclopaedia Africana: Dictionary of African Biography, Volume 1: Ethiopia & Ghana, p. 118 Hän meni naimisiin imaami Ahmad ibn Ibrihim al-Ghazi (myös Ahmad Gragn) lesken kanssa, jolloin hänestä tuli kristittyä Etiopiaa vastaan taistelevien muslimijoukkojen johtaja..R.Basset (editor, Histoire de la conquete de l’Abyssinie (History of the Conquest of Abyssinia), Paris, 1897-1901 == Lähteet == Luokka:Etiopian historia
Berliinin konferenssi (1884)

Berliinin konferenssi (, ’Kongon konferenssi’) käsitteli Länsi-Afrikan siirtomaiden jakoa Euroopan maiden kesken. Konferenssi sääteli imperialismin aikana vuosina 1884-1885 kolonialismia ja kauppaa Afrikassa, ja sen kanssa osui yksiin Saksan nopea nousu suurvallaksi. Konferenssin kutsui koolle Portugali, ja sen järjesti Saksan kansleri Otto von Bismarck. Konferenssiin osallistui 14 valtiota, joista neljä oli siihen aikaan suuria siirtomaavaltoja Afrikassa: Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Saksa ja Portugali. Loput olivat Itävalta-Unkari, Belgia, Tanska, Italia, Alankomaat, Venäjä, Espanja, Ruotsi- Norja, Osmanien valtakunta ja Yhdysvallat. Konferenssissa saavutettua sopimusta, Berliinin konferenssin yleisasiakirjaa, pidetään usein Afrikan valloituksen virallistamisena. Konferenssissa sovittiin, että jos joku Euroopan valtio valtaa Afrikan rannikkoa, se ilmoittaa asiasta muille asiakirjan allekirjoittajavaltioille. Rannikon valtaus oikeutti valloittajan saamaan haltuunsa myös sisämaata sen takaa. Valtauksen sai tehdä, jos pystyi osoittamaan kykenevänsä hallitsemaan alueen kauppaa ja merenkulkua. Sopimus takasi, ettei Euroopan maiden tarvinnut sotia keskenään valloituksista. Ajan hengen mukaisesti siinä ei otettu kantaa siihen, pitäisikö paikallisilta asukkailta kysyä, sopiko valloitus heille.A Brief History of the Berlin Conference Teacher Web Berliinin konferenssi antoi avoimet valtuudet Euroopan sotilaallisille hyökkäyksille ja Afrikan mantereen valloituksille. Etiopiaa ja Liberiaa lukuun ottamatta koko maanosa joutui Euroopan siirtomaavallan alle. Suurimmat siirtomaavallat olivat Iso-Britannia, Ranska, Saksa, Belgia ja Portugali. ==Katso myös== * Berliinin kongressi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matthew Craven, Between law and history: the Berlin Conference of 1884-1885 and the logic of free trade Luokka:Konferenssit Luokka:Kolonialismi Luokka:Afrikan historia Luokka:Berliinin historia
NK Zadar

NK Zadar oli kroatialainen jalkapalloseura, joka pelasi viimeksi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. HNLssa. Zadarissa on pelannut muun muassa Luka Modrić, Dado Prso ja Giovanni Rosso. Seura lakkautettiin heinäkuussa 2020 ja tilalle perustettiin uusi seura, HNK Zadar. ==Lähteet== Luokka:Kroatialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1949 perustetut urheiluseurat
Witi Ihimaera

Witi Tame Ihimaera-Smiler (s. 7. helmikuuta 1944), tavallisemmin tunnettu nimellä Witi Ihimaera, on uusiseelantilainen kirjailija. Hän on maori, mutta on kirjoittanut suurimman osan teoksistaan englanniksi. Teoksista tunnetuin on Valasratsastaja, josta on tehty samanniminen elokuva. == Elämäkerta == Ihimaera syntyi Gisbornen alueella Uudessa-Seelannissa. Collegekoulutuksen hän kävi Hamiltonissa. Ihimaera oli ensimmäinen sekä romaanin että novellin julkaissut maori. Uransa alussa Ihimaera työskenteli toimittajana Gisborne Herald -lehdelle. Hänen ensimmäinen romaaninsa julkaistiin 1972. Silloinen pääministeri luki teoksen, minkä seurauksena Ihimaera palkattiin vuonna 1973 Uuden-Seelannin ulkoasiainministeriöön, jossa hän työskenteli vuoteen 1989 asti. Osan työajasta ulkoasiainministeriössä Ihimaera työskenteli diplomaattina ulkomailla lähetystöissä. Sijoituspaikkoja olivat Canberra, New York ja Washington. Vuodesta 1990 hän on toiminut luennoitsijana Aucklandin yliopistossa. Vuonna 2004 Ihimaera sai The New Zealand Order of Merit -järjestelmän mukaisen Distinguished Companion -arvonimen. == Plagiointi == Vuonna 2009 kirja-arvostelija Jolisa Gracewood löysi Ihimaeran kirjasta The Trowenna Sea lyhyitä, muilta kirjailijoilta kopioituja tekstikatkelmia. Ihimaera myönsi lähdeviitteiden puutteen ja esitti julkisen anteeksipyynnön plagioinnistaan. Plagioinnin paljastuttua hän myös osti itselleen myymättä jääneet kopiot kirjasta. Kirjan kustantanut yhtiö korvasi kirjat palauttaneille kirjakaupoille aiheutuneet kulut. == Tuotanto == === Romaanit === * Tangi (1973) * Whanau (1974) * The Matriarch (1986) * The Whale Rider (Valasratsastaja) (1987) * Bulibasha: King of the Gypsies (1994) * Nights in the Gardens of Spain (1995) * The Dream Swimmer (1997) * Woman Far Walking (2000) * The Uncle's Story (2000) * Sky Dancer (2004) * Whanau II (2004) * The Rope of Man (2005) * Band of Angels (2005) * The Trowenna Sea (2009) * The Parihaka Woman (2011) === Novellit === * His First Ball === Novellikokoelmat === * A Sense of Belonging * Pounamu Pounamu * Tangi * The New Net Goes Fishing * Growing Up Māori * Yellow Brick Road * Return To Oz * Ask the Posts of the House * Dustbins * The Whale Rider * Big Brother Little Sister * The Escalator * Gathering of the Whakapapa * Clenched Fist * Catching Up * Passing Time * Kingfisher Come Home * Masques and Roses * Where's Waari? * The Thrill of Falling == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luettelo teoksista New Zealand Literature Filessä Luokka:Uusiseelantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piilo-opetussuunnitelma

Piilo-opetussuunnitelma tarkoittaa sosiaalisen vuorovaikutuksen sääntöjä, joita noudatetaan koulussa tai työpaikalla, vaikka niistä ei ole erikseen sovittu. Se täydentää formaalia eli muodollista opetussuunnitelmaa. Piilo- opetussuunnitelma sisältyy koulu- tai työympäristössä välittyvään epäsuoraan viestintään, opetussisältöihin tai työpaikan käytäntöihin. Laajasti piilo- opintosuunnitelma sisältää pukeutumista, toimintaa ja tekemistä sisältäviä koodeja. Mitä tehdä ja milloin, kelle puhua ja kuinka, mistä asioista pitää huolehtia ja mistä ei tarvitse välittää jne. Opetuskäytäntöjen ja menettelytapojen avulla oppilaille voidaan opettaa heidän paikkansa yhteiskunnan hierarkiassa. Monikulttuurisessa opetuksessa tavoitteena on muuttaa piilo-opetussuunnitelman viestit vahvistamaan oppilaiden minäkuvaa ja identiteettiä http://www.diak.fi/files/diak_eng/Glossaries/Piilo- opetussuunnitelma.htm Piilo-opetussuunnitelma: Vastakkainen formaalille eli muodolliselle opetussuunnitelmalle. ==Piilo-opetussuunnitelmaan hallinta== Piilo-opetussuunnitelmaan hallintaan kuuluu * Tuntea opettajan tai esimiehen odotukset * Miten käyttäytyä missäkin tilanteessa tai tilaisuudessa * Kehen kollegaan voi luottaa ja ketä varoa * Hyvän käytöksen salaisuus * Huonon käytöksen tunnistaminen Kaikissa kouluissa ja työpaikoilla on piilo- opetussuunnitelma. Uusien oppilaiden ja työntekijöiden oletetaan oppivan ja hallitsevan piilo-opetussuunnitelma lyhyessä ajassa ilman että se erikseen heille opetetaan. Tullakseen toimeen sosiaalisessa ympäristössä lapsen, nuoren tai aikuisen pitää ymmärtää opettajan tai esimiehen persoonallisuus ja odotukset. Useimmat ihmiset oppivat nämä uudessa paikassa jo viikossa. He oppivat, kenen kanssa voi laskea leikkiä ja millaista leikkiä; ketkä eivät oppilaiden tai alaistensa sutkauksia ymmärrä; minkälaista työpanosta kukin opettaja odottaa; miten eri opettajat pitävät sovituista aikatauluista kiinni. Pian kaikki tietävät milloin esimerkiksi voi kuiskata tai milloin pitää olla aivan hiljaa; kuka vaatii tarkkaa sääntöjen noudattamista ja kuka ei. ==Sosiaalisen vuorovaikutuksen vaikeudet== Henkilöiden joilla on sosiaalisen vuorovaikutuksen vaikeutta, uuden työympäristön piilo-opetussuunnitelma on usein kuitenkin vaikea ymmärtää. Näitä ovat mm. autismin kirjon ihmiset. Piilo-opetussuunnitelman ymmärtäminen autismin kirjon lapsille tai nuorille koulun ulkopuolella voi olla vaikeaa Haastava käytös . Voiko vieraiden kyytiin mennä? Bussin kuljettaja on vieras, mutta hänen kyytiinsä voi mennä. Entä tuntematon autoilija, joka pysähtyy tarjotakseen kyydin? Kaupan kassa on tuntematon, mutta hänen kanssaan voi jutella. Entä puiston penkillä istuva tuntematon, joka tarjoaa kaljapullostaan huikkaa? Autismin kirjon ihmiset tarvitsevat tukihenkilön, joka osaa uuden paikan käytännöt ja selittää kirjoittamattomat säännöt hänelle. Myles B.S., Trautman M. L., Schelvan R.L. (2004) The Hidden Curriculum: Practical Solutions for Understanding Unstated Rules in Social Situations. APC. Shawnnee Mission, USA ==Katso myös== * Haastava käytös == Lähteet == Luokka:Kasvatustiede Luokka:Kasvatuspsykologia Luokka:Koulutus
Salaatit

Salaatit eli aitosalaatit (Lactuca) on suku asterikasvien (Asteraceae) heimossa. Sukuun kuuluu noin 75 lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Tunnetuin laji on ruokasalaatti (Lactuca sativa) monine muunnoksineen. Salaatit ovat yksi-, kaksi- tai monivuotisia. Kukan teriö on keltainen tai violetinsininen. == Lajeja == * Lactuca plumieri, syn. Cicerbita plumieri – etelänsinivalvatti * Lactuca muralis, syn. Mycelis muralis – jänönsalaatti * Lactuca sativa – salaatti eli ruokasalaatti, lehtisalaatti ** Lactuca sativa Angustana-ryhmä – parsasalaatti * Lactuca tuberosa – mukulasalaatti * Lactuca palmensis – palmansalaatti * Lactuca serriola – piikkisalaatti * Lactuca alpina, syn. Cicerbita alpina – pohjansinivalvatti * Lactuca virosa – rohtosalaatti * Lactuca sibirica – siperiansinivalvatti * Lactuca quercina, syn. Mulgedium quercinum – tammirantasalaatti * Lactuca macrophylla, syn. Cicerbita macrophylla – isosinivalvatti eli tarhasinivalvatti ** Lactuca macrophylla subsp. macrophylla – kaukasianisosinivalvatti ** Lactuca macrophylla subsp. uralensis – uralinisosinivalvatti (tarhasinivalvatti) * Lactuca tatarica – tataarisinivalvatti * Lactuca viminea – vitsasalaatti * Lactuca watsoniana – azoriensalaatti == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Salaatit (Lactuca) * Suomen Lajitietokeskus: Salaatit – Lactuca * Funet: Salaatit (Lactuca) * United States Department of Agriculture (USDA): Lactuca * Flora of China: Lactuca * Luokka:Lehtivihannekset
Shanghain stadion

Shanghain stadion () on monikäyttöinen stadion Shanghaissa, Kiinassa. Sitä käytetään kuitenkin pääasiassa jalkapallo-otteluissa. Stadion rakennettiin 1997, kun kahdeksannet Kiinan kansalliset kisat järjestettiin Shanghaissa. Stadionille mahtuu 80 000 henkeä, joten sitä on alettu kutsua 80 000 ihmisen stadioniksi (). Stadion on luultavasti yksi maailman suurimmista jalkapalloareenoista, ja Kiinan toiseksi suurin heti Pekingin kansallisen stadionin jälkeen vuonna 2007. Areenaa käytettiin vuoden 2008 olympialaisten jalkapallo-otteluiden isännöimiseen. Areenalla pelattiin kuusi alkulohko- ottelua sekä semifinaali ja pronssiottelu. Luokka:Kiinan jalkapallostadionit Luokka:Kiinan yleisurheilu Luokka:Kesäolympialaiset 2008 Luokka:Shanghain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Shanghain urheilu
Natalja Gorelova

Natalja Gorelova (o.s. Zaitseva, , s. 18. huhtikuuta 1973 Moskova) on venäläinen keskimatkojen juoksija, päämatkanaan 1500 metrin juoksu. Gorelova juoksi vuoden 1999 maailmanmestaruuskilpailuissa Sevillassa kuudenneksi tämänkin hetkisellä ennätysajallaan 1.57,90. Vuonna 2001 hän voitti pronssia Lissabonin sisäratojen ja Edmontonin ulkoratojen MM-kisoista. Vuonna 2003 hän sijoittui neljänneksi Pariisin MM-kilpailuissa ja kahdenneksitoista kaikkien aikojen ensimmäisessä IAAF:n yleisurheilufinaalissa. ==Ennätykset== *800 metrin juoksu: 1.57,90 (1999) *1500 metrin juoksu: 3.59,70 (2001) ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rane Vaskivuori

Rane Vaskivuori (12. toukokuuta 1967 Kauhajoki – 23. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen sisustussuunnittelija ja tuotemuotoilija. Vaskivuoren tunnetuimpia töitä ovat MoMA New Yorkin pysyväiskokoelmiin valittu Globlow- valaisin (yhdessä Vesa Hinkolan ja Markus Nevalaisen kanssa) ja Y-sateenvarjoteline ja -naulakko. Uransa tärkeimpänä tunnustuksena Vaskivuori piti Chicago Athenaeumin vuonna 1998 myöntämää Good Design Awardia. Vaskivuori oli Arkkitehtuuritoimisto Valvomo Oy:n osakas ja perustajajäsen. Vaskivuori kuoli haimasyöpään 49-vuotiaana 23. kesäkuuta 2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *The Museum of Modern Art MoMa (New York) has included the Globlow- lamp in the Design Collection (1998) *Rane Vaskivuori MOMA:n sivuilla *Rane Vaskivuori Stylepark-sivustolla Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Sisustussuunnittelijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Den Haag Stadion

Den Haag Stadion on monikäyttöinen stadion Haagissa Alankomaissa. Se avattiin vuonna 2007 korvaamaan vanha Zuiderpark Stadion. Nykyään Den Haag Stadionia käytetään enimmäkseen jalkapallossa ADO Den Haagin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 15 000 ihmistä. Vaikka stadion avattiin jo 28. heinäkuuta 2007, se on vieläkin ilman nimeä. Sen kutsumanimeksi on kuitenkin vakiintunut Den Haag Stadion. Kun stadion avattiin, Haagin pormestari Wim Deetman sanoi, että se on turvallisin koko Euroopassa. Stadionilla on turvakameroita, jotka ottavat useita kuvia jokaisesta katsojasta, sekä nk. Happy Crowd Control, joka kuvaa kaikki stadionille tulevat ihmiset. Luokka:Alankomaiden jalkapallostadionit Luokka:Haagin urheilu Luokka:Haagin rakennukset ja rakennelmat
Alush Noga Stadium

Alush Noga Stadium (aikaisemmin Punëtori Stadium) on monikäyttöinen stadion Patosissa Albaniassa. Sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa KS Albpetrol Patosin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 5 000 ihmistä. Luokka:Albanian jalkapallostadionit Luokka:Fierin maakunta
Vanessa Selbst

Vanessa Selbst (s. 9. heinäkuuta 1984 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Kaksi WSOP-ranneketta voittanut Selbst on opiskellut Yalen yliopistossa lakia ja toimii DeucesCracked-verkkosivuston pokerivalmentajana ja vastaavana tuottajana. Nettipokerihuone PokerStars sponsoroi Selbstiä. Selbst on yksi ainoista avoimesti homoseksuaaleista naispokeriammattilaisista.http://www.pokerstarsblog.com/players/vanessa_selbst_1/2013/vanessa- selbst-performs-ultimate-double--141540.html http://www.pokerstars.eu/fi/team- pokerstars/vanessa-selbst/ == World Series of Poker == Selbst on vuosina 2006-2012 sijoittunut WSOP:ssa rahasijoille kuusitoista kertaa ja näistä seitsemän kertaa kahdeksan parhaan joukkoon. Sekä vuonna 2007 että 2008 hän oli no limit hold'emin kaksinpelin mestaruusturnauksen semifinaalissa (World Championship Heads Up No-Limit Hold'em). Vuoden 2008 WSOP:ssa Selbst voitti ensimmäisen rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omahasta. Ykköspalkinto oli 227 965 dollaria. Hänestä tuli ensimmäinen pot limit omahassa rannekkeen voittanut nainen. Toisen rannekkeensa hän saavutti vuoden 2012 WSOP:n 2500 dollarin 10-Game Mix&/Short-Handed -turnauksessa. == Muut turnaukset == Helmikuussa 2008 Selbst voitti naisten World Poker Tourin osakilpailun 1000 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksen. Kaksinpelissä kukistui Erica Schoenberg. Huhtikuussa 2008 hän oli WPT:n naisten mestaruusturnauksessa toinen. Syyskuussa 2010 Selbst voitti Ranskan Cannesissa Partouche Poker Tourin pääturnauksen ja 1,3 miljoonaa euroa. North American Poker Tourilla (NAPT) hän on saavuttanut kaksi turnausvoittoa. Joulukuussa 2011 Selbst oli WPT-kiertueen Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classic -turnauksessa kolmas voittaen yli 300 000 dollaria. Huhtikuussa 2014 Selbstin pokeriuran turnausansiot ylittivät 9,6 miljoonaa dollaria. Hän on pokeriturnauksista eniten rahaa ansainnut nainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sudanin sota (1881–1885)

Sudanin sota eli Mahdi-kapina oli 1800-luvun lopulla käyty siirtomaasota. Sen osapuolina olivat Mahdi-sudanilaiset ja Egyptin ja myöhemmin Britannian joukot. Sodan lopputuloksena nykyisen Sudanin alueelle perustettiin riippumaton mahdin valtio, joka kesti aina vuoteen 1899 asti, kunnes britit valloittivat alueen seuraavassa Sudanin sodassa. Sodan lietsojana toimi mahdiksi julistautunut Muhammad Ahmad, jonka mukaan kapina sai nimensä ja josta tuli sen symboli. ==Katso myös== *Omdurmanin taistelu == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1880-luku Luokka:Sudanin historia Luokka:Kolonialismi Mahdi-kapina Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John W. Campbellin muistopalkinto

John W. Campbellin muistopalkinto () on vuosittainen tieteiskirjallisuuden palkinto, joka on nimetty Astounding Science Fiction -lehden edesmenneen päätoimittajan John W. Campbellin mukaan. Palkinto annetaan vuoden parhaalle Yhdysvalloissa julkaistulle tieteiskirjalle, ja sitä on jaettu vuodesta 1973 alkaen. Valinnan suorittaa palkintolautakunta. Vuonna 1976 palkintolautakunnan mielestä yksikään edellisen vuoden ehdokas ei ollut erinomainen, ja se päätti antaa palkinnon takautuvasti vuonna 1970 julkaistulle romaanille. Vuonna 1994 palkinto jäi jakamatta äänestysprosessin ongelmien vuoksi. == Palkitut teokset == * 1973 - Barry N. Malzberg: Beyond Apollo * 1974 (jaettu) - Arthur C. Clarke: Uhka avaruudesta, Robert Merle: Malevil * 1975 - Philip K. Dick: Anna kyynelten tulla, pyysi poliisi * 1976 - Wilson Tucker: The Year of the Quiet Sun (takautuva palkinto 1970 ilmestyneelle romaanille) * 1977 - Kingsley Amis: The Alteration * 1978 - Frederik Pohl: Avaruuden portti * 1979 - Michael Moorcock: Gloriana * 1980 - Thomas M. Disch: On Wings of Song * 1981 - Gregory Benford: Timescape * 1982 - Russell Hoban: Riddley Walker * 1983 - Brian Aldiss: Helliconian kevät * 1984 - Gene Wolfe: The Citadel of the Autarch * 1985 - Frederik Pohl: The Years of the City * 1986 - David Brin: The Postman * 1987 - Joan Slonczewski: A Door into Ocean * 1988 - Connie Willis: Lincoln's Dreams * 1989 - Bruce Sterling: Islands in the Net * 1990 - Geoff Ryman: The Child Garden * 1991 - Kim Stanley Robinson: Pacific Edge * 1992 - Bradley Denton: Buddy Holly Is Alive and Well on Ganymede * 1993 - Charles Sheffield: Brother to Dragons * 1994 - Ei palkintoa * 1995 - Greg Egan: Permutation City * 1996 - Stephen Baxter: The Time Ships * 1997 - Paul J. McAuley: Fairyland * 1998 - Joe Haldeman: Forever Peace * 1999 - George Zebrowski: Brute Orbits * 2000 - Vernor Vinge: Taivaan syvyydet * 2001 - Poul Anderson: Genesis * 2002 (jaettu) - Jack Williamson: Terraforming Earth, Robert Charles Wilson: The Chronoliths * 2003 - Nancy Kress: Probability Space * 2004 - Jack McDevitt: Omega * 2005 - Richard Morgan: Market Forces * 2006 - Robert J. Sawyer: Mindscan * 2007 - Ben Bova: Titan * 2008 - Kathleen Ann Goonan: In War Times * 2009 (jaettu) - Ian R. MacLeod: Song of Time, Cory Doctorow: Little Brother * 2010 - Paolo Bacigalupi: The Windup Girl * 2011 - Ian McDonald: The Dervish House * 2012 - (jaettu) Christopher Priest: The Islanders, Joan Slonczewski: The Highest Frontier * 2013 - Adam Roberts: Jack Glass: The Story of a Murderer * 2014 - Marcel Theroux: Strange Bodies * 2015 - Claire North: The First Fifteen Lives of Harry August * 2016 - Eleanor Lerman: Radiomen * 2017 - Lavie Tidhar: Central Station * 2018 - David Walton: The Genius Plague * 2019 - Sam J. Miller: Blackfish City == Lähteet == * Palkinnon viralliset sivut * The Locus Index to SF Awards: John W. Campbell Memorial Award Luokka:Tieteiskirjallisuuspalkinnot