EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ulko-Hebridit

Ulko-Hebridit (, ), tunnetaan myös nimillä Western Islands ja Long Island (), on saariryhmä Skotlannin länsirannikolla ja yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta (council area) nimellä Comhairle nan Eilean Siar. Ulko- Hebridit ovat osa Hebridien saaristoa; Sisä-Hebrideistä ne erottaa Minchinsalmi. Saaret ovat vuoristoisia, karuja, kosteita ja harvaan asuttuja. Comhairle nan Eilean Siarin hallintoalueella on arviolta 27 070 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 3 071 neliökilometriä. Saarten pääkielet ovat gaeli ja englanti, pääelinkeinot lampaanhoito ja kalastus. Saarilla on useita esihistoriallisia kohteita, kuten North Uistilla sijaitseva Eilean Dòmhnuillin crannog, ja kivikehiä, joista tunnetuin on Calanais tai Callanish. Norjalaiset viikingit valloittivat saaret 800-luvulla. Norja luovutti ne Skotlannille vuonna 1266, mutta saarilla oli itsehallinto vuoteen 1748 asti. Ulko-Hebrideihin kuuluvia saaria ovat muiden muassa Berneray, North Uist, South Uist, Barra ja St. Kilda. Vaikka Lewis ja Harrisiin viitataan usein kahtena eri saarena, on se itse asiassa yksi saari ja sellaisena Skotlannin suurin. Vuonna 2001 viisitoista saarta oli asuttuja, eniten väkeä oli Lewis ja Harrisilla (19 918). South Uistilla, North Uistilla, Benbeculalla ja Barralla oli kullakin yli tuhat asukasta. == Uskonto == Lewisin, Harrisin ja North- Uistin väestö on pääosin protestantteja, tarkemmin sanottuna presbyteerejä, kun taas Barra, Benbecula ja South Uist ovat pääosin katolisia. Uskonnolliset erot eivät kuitenkaan aiheuta konflikteja saarten välillä. Kirkoilla ja uskonnolla on keskeinen merkitys Ulko-Hebridien elämässä. Presbyteriaanisilla Lewisillä, Harrisilla ja North Uistilla on sunnuntailla pyhäpäivänä edelleen keskeinen asema, mistä johtuen niillä kaupat ja julkiset palvelut eivät ole avoinna sunnuntaisin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hallintoalueen internetsivut *
Molnija (raketti)

Molnija (, Salama) oli neuvostoliittolainen kantoraketti, jota käytettiin pääasiassa Molnija-tietoliikennesatelliitin laukaisuihin. Se kehitettiin R-7-kantoraketista, joka oli maailman ensimmäinen mannertenvälinen ohjus ja ensimmäisen satelliitin laukaissut kantoraketti. Molnija-raketin nk. GRAU- koodi on 8K78. Se on nelivaiheinen raketti, jota käytettiin ensi kertaa 10. lokakuuta 1960 laukaisemaan satelliitti Baikonurin kosmodromilta. 1960-luvun lopulta lähtien sitä käytettiin Molnija-tietoliikennesatelliittien laukaisemiseen ja sen lisäksi Neuvostoliiton Mars-, Venus-planeettaluotainten laukaisuihin. Sitä käytettiin myös Oko-ennakkovaroitussatelliittien laukaisuihin. Molnija on hyvin luotettava - Vuodesta 1990 alkaen sen ensimmäinen epäonnistunut laukaisu tapahtui vasta 21. kesäkuuta 2005. Se kuitenkin korvautuu raskaammalla Sojuz-kantoraketilla. == Rakenne == Molnijan kaksi ensimmäistä rakettivaihetta ovat kehitelmiä Vostok-raketin moottoreista. Kolmas vaihe kehitettiin erikseen - sitä käytettiin myöhemmin Voshod- ja Sojuz-raketeissa. Neljäs vaihe on 66700 Newtonin työntövoiman tuottava rakettimoottori. Vuonna 1964 tuotiin käyttöön Molnija-M (GRAU-koodi 8K78M). Lentoonlähtömassa oli 305 000 kg. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * * * * * * * * Luokka: Kantoraketit
Svenska privatlyceum i Kuopio

Svenska privatlyceum i Kuopio (1875-1892), myöhemmin Privata svenska reallyceum för gossar och flickor i Kuopio (1886-1913) oli Kuopiossa toiminut ruotsinkielinen lyseo. Oppilasmäärältään se oli pieni, mutta aivan vuosisadan vaihteessa oppilaita oli jopa noin 200.http://www.yksityiskoulut.fi/matrikkeli/kuopioprivat.htm ==Perustaminen== Svenska privatlyceum i Kuopio sai perustamisluvan 9. syyskuuta 1874. Hakemuksen allekirjoittajina olivat muun muassa lääkäri G. Avellan, kaupunginlääkäri K. P. Malmgren ja FM A. E. Frosterus. Ylioppilastutkintojen myöntämisoikeuden koulu sai 8. helmikuuta 1883. Oppilaitos toimi poikalyseona 14. tammikuuta 1886 asti, jolloin koulu sai luvan muodostua 8-luokkaiseksi realilyseoksi tytöille ja pojille. Tuossa yhteydessä nimi vaihtui Privata svenska reallyceum för gossar och flickor i Kuopioksi. ==Lakkauttaminen== Realilyseo (yhteiskoulu) lakkautettiin vuonna 1913. ==Rehtorit== *1875–1884 Herman Fredrik Öhrbom *1884–1887 Karl Oskar Grönros *1887–1889 Georg Adolf Vaenenberg *1889–1890 Gustaf Dahl *1890–1893 George Vaenenberg *1893–1896 Torsten Såltin *1895–1896 Aleksander Dahl *1896–1899 Valter Poppius *1899–1902 Max Modèn *1902–1908 Gustaf Waldemar Helenius *1908–1909 Artur Julius Backman *1909–1911 Eino Isak Arvo Rostèn *1911–1912 Gustaf Arvid Nummelin *1912–1913 Axel Valdemar Kihlström. ==Lähteet== Luokka:Kuopion lukiot
Yhdistys 9

Yhdistys 9 oli Suomessa vuosina 1966–1970 toiminut niin sanottu yhden asian liike, joka ajoi sukupuolten tasa-arvoa. Yhdistyksen taustalla oli 1960-luvun radikaali vasemmistolainen liikehdintä. Perinteisten naiskysymysten sijasta se keskittyi sukupuolirooleihin. Järjestö otti kantaa muun muassa abortti- ja päivähoitokysymyksiin. Yhdistys 9 oli ensimmäinen suomalainen järjestö, joka otti käyttöön ruotsalaisten määrittelemän sukupuolirooli-ideologian, jonka mukaan mieskin voi jäädä kotiin hoitamaan lapsia. Naisilla ja miehillä saattoi sen mukaan olla kaksi roolia, ansiorooli ja perherooli. ==Historia== Yhdistys 9:n perustaminen sai alkunsa Helsingin Vanhalla ylioppilastalolla syksyllä 1965 pidetystä keskustelutilaisuudesta. Tilaisuuden jälkeen joukko aktiiveja päätti perustaa yhdeksänjäsenisen ”Ryhmä 9:n” kokouksessa, joka pidettiin silloisen opetusministeriön virkamiehen Kalevi Sorsan kotona.Iris Olavinen: Yhdistys 9 ja laki päivähoidosta Työväenliikkeen 100 itsenäisyyden vuotta -sivusto. Viitattu 10.4.2024. Yhdeksän perustajaa olivat Margaretha Mickwitz, Johan Mickwitz, Marja-Leena Mikkola, Klaus Mäkelä, Kati Peltola, Jertta Roos, Arvo Salo, Marina Sundström ja Ritva Turunen.(kokouskutsu Yhdistys 9:n perustavaan kokoukseen) Työväenliikkeen 100 itsenäisyyden vuotta -sivusto. Viitattu 10.4.2024. Yhdistys 9 perustettiin Ryhmä 9:n seuraajaksi helmikuussa 1966 ja sen johtokuntaan valittiin samat yhdeksän henkilöä. Ensimmäinen puheenjohtaja oli Margaretha Mickwitz. Yhdistys oli ennen kaikkea akateeminen ja opiskelijaliike, ja sen jäsenistä kolmasosa oli miehiä. Vuonna 1970 jäsenmäärä oli noin 700. Yhdistys 9 perusti työryhmiä, jotka lähettivät laatimiaan selvityksiä viranomaisille ja antoivat julkilausumia tiedotusvälineille. Yhdistyksen toiminta-aikana työryhmiä oli kaikkiaan 18. Yhdistyksen jäsenet edustivat eri puolueita, mutta sillä oli läheisimmät yhteydet vasemmistopuolueisiin ja niiden naisjärjestöihin. ==Katso myös== *Sexpo == Lähteet == * Kristiina-instituutti * Ylen Elävä arkisto * Ilonan ystävät * http://www.kansanarkisto.fi === Viitteet === ==Kirjallisuutta== *Jallinoja, Riitta: Suomalaisen naisasialiikkeen taistelukaudet: naisasialiike naisten elämäntilanteen muutoksen ja yhteiskunnallis-aatteellisen murroksen heijastajana. Väitöskirja. Porvoo: WSOY 1983. * Luokka:Suomalaiset feministiset järjestöt
Kaupanvahvistaja

Kaupanvahvistaja on virkamies tai Maanmittauslaitoksen määräämä henkilö, jolla on oikeus vahvistaa kiinteistön omistusoikeuden siirtoa koskeva oikeustoimi, esimerkiksi kauppa tai lahja. Kiinteistön luovutus on tehtävä kirjallisesti. Myyjän ja ostajan tai heidän asiamiehensä on maakaaren mukaan allekirjoitettava kauppakirja olemalla läsnä samaan aikaan kaupanvahvistajan kanssa, koska muutoin ei kaupan laillisuudelle välttämätön muotovaatimus toteudu. Kaupanvahvistajan on vahvistettava luovutus kaikkien kauppakirjan allekirjoittajien läsnä ollessa. Kaupanvahvistamisen tarkoituksena on estää sopimaton painostus tai muu epäasiallinen menettely kiinteistökaupassa. Kaupanvahvistajan ilmoituksen perusteella kiinteistön sijaintikunta voi käyttää sillä olevaa etuosto-oikeutta eli oikeutta lunastaa kiinteistön kunnalle. Kunnat voivat lunastaa vähintään 3 000 neliömetriä laajan kiinteistön Espoossa, Helsingissä, Kauniaisissa ja Vantaalla tai lunastaa suunnittelutarvealuetta varten muissa Suomen kunnissa yli 5 000 neliömetriä laajan alueen (etuostolaki 5 §). ==Julkisia kaupanvahvistajia== Kaupanvahvistajia ovat kaupanvahvistajista annetun lain (573/2009) perusteella: * henkikirjoittajat, julkiset notaarit, poliisipäälliköt, apulaispoliisipäälliköt, johtavat kihlakunnanvoudit, kihlakunnanvoudit ja maakunnanvouti sekä elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen maanmittausinsinöörit; (29.11.2019/1143) * Maanmittauslaitoksen virkamiehet ja kunnan viranhaltijat, jotka voivat kiinteistönmuodostamislain (554/1995) 5 §:n mukaan toimia toimitusinsinööreinä; * konsulipalvelulain (498/1999) 33 §:ssä tarkoitetut ulkomaanedustustossa palvelevat virkamiehet ja työntekijät. Jos kaupanvahvistajan palveluiden saatavuus sitä edellyttää, muu kuin edellä mainittu henkilö voidaan hakemuksesta määrätä toimimaan kaupanvahvistajana. Kaupanvahvistajan on ennen kiinteistön luovutuksen vahvistamista tarkistettava luovutuskirjan allekirjoittajien henkilöllisyys ja se, että luovutuskirja on tehty maakaaressa säädetyllä tavalla. Luovutusta ei saa vahvistaa, jos on perusteltua aihetta epäillä luovutuksen pätevyyttä. Kaupanvahvistaja vahvistaa kiinteistön luovutuksen merkitsemällä todistuksen luovutuskirjaan. Todistuksesta tulee käydä ilmi luovutuskirjan allekirjoittajien nimet sekä luovutuskirjan vahvistamispaikka ja -aika. Kaupanvahvistajan on allekirjoitettava todistus ja merkittävä siihen kaupanvahvistajan tunnus. Kaupanvahvistajan on kahden työpäivän kuluessa luovutuksen vahvistamisesta ilmoitettava luovutuksesta sähköisesti kiinteistönluovutusilmoituksella. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Oikeustiede: kaupanvahvistaja (Tieteen termipankki) Luokka:Hallinto Luokka:Kiinteistöoikeus
George Thomson

George Morgan Thomson, Monifiethin paroni Thomson (16. tammikuuta 1921 – 3. lokakuuta 2008) oli brittiläinen poliitikko. Thomson palveli Royal Air Forcessa vuosina 1941–1946 ja toimi Forward-lehden toimittajana vuosina 1946–1956. Hän aloitti poliittisen uransa Työväenpuolueessa, mutta siirtyi 1980-luvulla siitä eronneeseen Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, joka yhdistyi vuonna 1988 Liberaalipuolueen kanssa Liberaalidemokraattiseksi puolueeksi. Thomson otettiin Privy Councilin jäseneksi vuonna 1966, ja hän sai elinikäisen päärinarvon vuonna 1977. Thomson oli parlamentin jäsenenä vuodesta 1952–1973. Hän toimi mm. Lancasterin kreivikunnan kanslerina (1966–1967, 1969–1970), Kansainyhteisön suhteista vastaavana ministerinä (1967–1968) ja salkuttomana ministerinä (1968–1969). Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Brittiläiset EU-komissaarit Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kuopion suomalainen tyttökoulu

Kuopion suomalainen tyttökoulu oli vuosina 1879-1928 Kuopiossa toiminut, Suomen neljänneksi vanhin (Jyväskylä 1864, Helsinki 1869 ja Hämeenlinna 1878) suomenkielinen tyttökoulu. Koulu toimi ensin yksityiskouluna (1879–1886) ja oli syyskaudesta 1886 lähtien valtion omistuksessa. Syyskuun alussa 1928 tyttökoulu muutettiin Kuopion tyttölyseoksi. Koulun perinteitä jatkoi vuodesta 1973 Kallaveden yhteislyseo ja vuodesta 1975 lähtien Kallaveden yläaste ja Kallaveden lukio. Nykyisin Kallaveden lukion ja Kuopion aikuslukion käytössä oleva, arkkitehti Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, alkujaan nelikerroksinen punatiilinen koulurakennus valmistui Piispanpuiston pohjoislaidalle (Maaherrankatu 2) vuonna 1924. ==Perustaminen== Koulun perustamislupa saatiin 19. kesäkuuta 1879. Hakijoina olivat kuvernööri Karl von Kraemer ja tuomiorovasti A. G. Borg ja koulu toimi aluksi yksityisin varoin. Koulu siirtyi valtion omistukseen 27. marraskuuta 1885 annetun asetuksen perusteella 31. elokuuta 1886, mikä oli koulun perustajien tavoitteenakin. ==Rahoitus== Kuopion suomalainen tyttökoulu turvasi toimintansa muiden suomalaisten tyttökoulujen tavoin alkuvuosinaan vahvasti alueella kiertäneeseen kolehtiin. Valtiollistaminen vuonna 1886 vakiinnutti sen talouden. Snellmanilaisessa sivistyshengessä toiminut koulu sai alkuvuosina tukea myös paikalliselta Kalevala-seuralta. ==Rehtorit== *1879–1880 Hanna Schwartzberg *1879–1886 Elisabeth "Betty" Ingman Lisäksi opettajistoon kuului muun muassa Hilda Asp. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kouluvuosi 1923, Martta Kokkosen todistus ja luokkakuva Luokka:Kuopion oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Suomen tyttökoulut
Trudovaja Rossija

Trudojava Rossija eli Työtä tekevä Venäjä on vuodesta 1994 ilmestynyt venäläinen lehti. Se on Venäjän kommunistinen työväenpuolue - Vallankumouksellinen kommunistien puolueen pää-äänenkannattaja. ==Aiheesta muualla== * http://www.tr.rkrp-rpk.ru/ luokka:Venäläiset sanomalehdet Luokka:Puoluelehdet
Työkansan Sanomat

Työkansan Sanomat on seuraavien lehtien nimi: * Työkansan Sanomat (1945–1956), Suomen kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja * Työkansan Sanomat (1988–), Rauhan ja Sosialismin puolesta - Kommunistinen Työväenpuolueen pää- äänenkannattaja.
Juhani Seppänen

Juhani Seppänen (15. toukokuuta 1957 Espoo – 5. syyskuuta 2024) oli suomalainen kirjailija ja työterveyslääkäri. Seppäsen tunnetuin kirja lienee vuonna 2006 julkaistu Selvästi juovuksissa. Se kertoo, miten aiemmin runsaasti alkoholia käyttänyt Seppänen lopetti juomisen vuodeksi, ja kritisoi läpikotaisin ”alkoholisoitunutta” yhteiskuntaa, jossa juomattomuutta joutuu selittelemään, mutta juomista ei. Seppänen väittää, että alkoholia juodaan yksinomaan päihtymyksen vuoksi ja pitää muun muassa viiniharrastusta itsepetoksena. Seppänen tyrmäsi myös ajatuksen yhtenäisistä eurooppalaisista juomatavoista. Aiemmin Seppänen on kirjoittanut nykyajan työelämää ja kuluttamista ironisoivan kirjan Hullu työtä tekee (2004) ja isän tärkeyttä perheessä korostavan kirjan Ensimmäinen sana on isä (2000). 1980-luvulla Seppänen kirjoitti ravintolajuttuja City-lehteen. Kesällä 2010 hän juonsi Kuningas Alkoholi -keskusteluohjelmaa Yle TV1:ssä. Alkuvuodesta 2013 Seppänen juonsi Yle TV1:ssä nähdyn kymmenosaisen sarjan Suomi on ruotsalainen. Vuonna 2015 Seppänen jatkoi samaa teemaa kymmenosaisella sarjalla Suomi on venäläinenSuomi on venäläinen, Yle.fi ja vuonna 2017 kymmenosaisella sarjalla Suomi on suomalainen. Seppänen asui Etelä-Helsingissä, oli eronnut ja hänellä on kaksi lasta. Hänen isänsä oli sosiologi Paavo Seppänen, ja hänen veljensä on kirjailija ja Talouselämä-lehden entinen päätoimittaja Pekka Seppänen. == Teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Medborgarbladet

Medborgarbladet (lyh. Med, ) on Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) pää- äänenkannattaja ja jäsenlehti. Se ilmestyy viisi kertaa vuodessa ja päätoimittaja on RKP:n puoluesihteeri Ulla Achrén. Lehti lähetetään kaikille puolueen jäsenille, levikki on 35 000 kpl. Lehti perustettiin vuonna 1943 RKP:n Helsingin paikallisosaston lehtenä, mutta myöhemmin siitä tuli koko puolueen lehti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Medborgarbladet Suomen ruotsalainen kansanpuolue Luokka:Suomalaiset ruotsinkieliset aikakauslehdet luokka:Suomalaiset puoluelehdet Luokka:Ruotsalainen kansanpuolue
Kuopion kaupungin työväen tyttökoulu

Kuopion kaupungin työväen tyttökoulu (Arbetareklassens Flickskola i Kuopio stad), joka tunnettiin myös köyhien tyttöjen kouluna, perustettiin 1. kesäkuuta 1846.Nikulainen-lehti 2005 . Siitä tuli myöhemmin muutosten kautta Kuopion ensimmäinen kansakoulu. Työväen tyttökoulun perustajina toimivat kaupungin säätyläisnaiset (Kuopion rouvasväenyhdistys, nykyään Kuopion Muotoiluakatemian ylläpitäjä) ja sen johtokunnan sihteerinä ja tukijana toimi J. V. Snellman. Samana vuonna oli perustettu myös Fredrika Runebergin johdolla vastaavat Porvoon rouvasväenyhdistys ja tyttökoulu.Rouvasväenyhdistykset. Yle. Valtion perustamia tyttökouluja voitiin perustaa vuoden 1843 koulujärjestyksen perusteella, ja vuonna 1844 aloittikin toimintansa valtion tyttökoulu Helsingissä ja Turussa. Jo sitä ennen säätyläistyttöjä oli koulutettu yksityisissä kouluissa muutamissa kaupungeissa. Jo 1700-luvulla Vanhan Suomen alueella oli tyttökouluja, jotka toimivat Pietarin saksalaisen kouluhallinnon alaisuudessa. Saksankielisiä kouluja toimi samaan aikaan myös Haminassa, Käkisalmessa ja Savonlinnassa.Flickskolor Uppslagsverket i Finland. Viitattu 15.11.2016. Aikansa kouluille ja erityisesti yksityiskouluille tyypillisesti varoja toimintaan hankittiin kolehdilla, talkoilla ja myyjäisillä. Kansakouluasetukseen (1866)1870-luku . Kuopion koululaitoksen historia. pohjautuvat kansakoulut tulivat Kuopioon vuonna 1872, kun kaupungin työväen tyttökoulu ja vastaava poikien koulu eli köyhien koulut muutettiin alhaisemmaksi tyttö- ja poikakansakouluksi eli alemmiksi kansakouluiksi.Varhaiset Kuopion koulut . Kuopion koululaitoksen historia. ==Lähteet== Luokka:Kuopion oppilaitokset Luokka:Suomen tyttökoulut
Pohjois-Karjalan Sosialidemokraattinen Piiri

Pohjois-Karjalan Sosialidemokraattinen Piiri oli yksi SDP:n piirijärjestöistä. Vuonna 2013 piiri yhdistyi Pohjois-Savon Sosialidemokraattien kanssa Savo- Karjalan demareiksi. Piirillä on kaksi vaalipiirin kuudesta kansanedustajasta: Riitta Myller ja Merja Mäkisalo-Ropponen. Piirijärjestö on toiminut vuodesta 1906. Aikaisemmin se on tunnettu nimillä SDP:n Kuopion itäisen vaalipiirin piirijärjestö ja Joensuun Sos.dem. piirijärjestö. ==Aikaisempia kansanedustajia== *Erkki Kanerva (1999–2003) *Lauri Kähkönen (1999–2011) *Raimo Holopainen (1996–1999) *Esa Lahtela (1995–2011) *Säde Tahvanainen (1995–2007) *Kerttu Törnqvist (1983–1999) *Matti Puhakka (1975–1991, 1995–1996) *Uki Voutilainen (1962–1979) *Juho Karvonen (1945–1962) *Otto Muikku (1945–1958) *Varma K. Turunen (1939–1962) *Pekka Kettunen (1933–1936, 1939–1945) *Juho Kosonen (1930–1939, 1944–1945) *Samuli Tervo (1927–1929, 1936–1948) *Antti Lehikoinen (1919–1924, 1927–1930, 1936–1939) *Matti Puittinen (1919–1936) *Mimmi Hämäläinen (1909–1911) *Matti Lonkainen (1909–1918) *Antti Hämäläinen (1907–1909) *Albin Koponen (1907–1918, 1922–1944) *Paavo Tikkanen (1907–1914) Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen piirit Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri
Soinnillinen velaarinen frikatiivi

Soinnillinen velaarinen frikatiivi eli soinnillinen velaarifrikatiivi eli soinnillinen velaarispirantti on konsonanttiäänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on ɣ, joka on muunnelma kreikkalaisen kirjaimiston gammasta. Uralilaisessa foneettisessa aakkostossa äänteen merkkinä on kreikkalainen pienaakkonen gamma, γ. ==Ääntäminen== Soinnillinen velaarinen frikatiivi äännetään suun takaosassa. Kielen takaosaa nostetaan kitapurjetta kohti siten, että syntyy kapeikko, jonka kautta kulkeva ilmavirta aiheuttaa hankaushälyä. Äänihuulet värähtelevät äänteen tuottamisen aikana. Soinnillinen velaarinen frikatiivi ääntyy samoin kuin suomen kielen vierassanojen soinnillinen velaarinen klusiili [] paitsi, että kieli ei pysäytä ilmavirtausta, vaan ilma pääsee purkautumaan vapaasti ulos äänteen tuottamisen ajan. ==Esiintyminen== Soinnillinen velaarinen frikatiivi esiintyy useissa eri kielissä. Nykyään äänne esiintyy muiden muassa arabiassa, azerissa, gaelissa, iirissä, kreikassa, marissa, navajossa ja persiassa. Nykysuomesta ɣ on kadonnut, mutta vielä 1500-luvulla se esiintyi ainakin osassa murteita. Mikael Agricolalla on äänteen merkkinä gh tai g, joita hän käyttää muun muassa Abckirian sanoissa "warghasta" [] ’varasta’, "roghalle" [] ’ruoalle’ ja "wlgos" [] ’ulos’. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Paavo Pitkänen

Paavo Pitkänen (13. heinäkuuta 1926 Joensuu – 10. elokuuta 1994 Joensuu) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovaikuttaja. Paavo Pitkänen pelasi puolustajana seitsemän kautta (1952–1959) Joensuun Kiekko-Karhuissa ja teki pelaajauran jälkeen pitkään töitä jääkiekkovaikuttajana. Pitkänen oli Suomen Jääkiekkoliiton liittohallituksen jäsen vuosina 1962–1971 ja Pohjois-Karjalan piirin jääkiekkojaoston puheenjohtaja 15 vuotta. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Pitkäsen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 57 ansioistaan jääkiekkovaikuttajana. ==Lähteet== *Pitkäsen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Matias Helenius

Matias Helenius (23. maaliskuuta 1925 Turku – 1. tammikuuta 2015)Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, Matias Helenius, Turun hautausmaa, alue E.11, rivi 8, paikka 29, viitattu 2021-07-16 oli suomalainen jääkiekkovalmentaja, -huoltaja ja -erotuomari. Helenius valmensi TuToa useaan otteeseen joukkueen pelatessa SM-sarjassa. Helenius toimi valmentajana vuodesta 1965 kauden 1971–1972 alkupuoleen asti, jonka jälkeen hän valmensi joukkuetta vielä sen viimeisenä SM-sarjakautena 1974–1975, jolloin TuTo jäi viimeiseksi ja putosi vastaperustetusta SM-liigasta. Helenius toimi myös TuTo:n huoltajana vuosina 1966–75 sekä Suomen jääkiekkomaajoukkueen huoltajana vuosina 1967–83. SM- sarjan erotuomarina hän oli 21 ottelussa vuosina 1957–60. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Matias Heleniuksen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 74. == Lähteet == *Heleniuksen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla * Taimi, Risto 1979. Turun Toverit 1929–1979 – 50 vuotta urheilun hyväksi. Turku: Turun Toverit. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Sekvenssikaavio

Sekvenssikaavio () eli viestiyhteyskaavioFowler & Scott 2002, 60-64 on UML- mallinnuksessa käytettävä olioiden välistä vuorovaikutusta kuvaava kaavio. Sekvenssikaavio kuvaa vierekkäisinä pystysuorina viivoina samaan aikaan elävien olioiden elämänviivat ja vaakasuuntaisina nuolina niiden välillä kulkevat viestit tapahtumajärjestyksessä. Aika kulkee kaaviossa ylhäältä alaspäin. == Sekvenssikaavion osat == Sekvenssikaavio kuvaa olioiden välistä vuorovaikutusta ajan kuluessa. Oliota kuvaava symboli on suorakaide, johon on merkitty olion ja sitä vastaavan luokan nimet muodossa olionNimi:luokanNimi. Suorakaiteesta piirretään katkoviiva alaspäin kuvaamaan olion elämänviivaa. Olioiden välisen vuorovaikutuksen kuvaamiseen käytetään viestejä, joita merkitään vaakasuuntaisilla nuolilla. Nuolien yläpuolelle merkitään viestin nimi. Viestit voidaan myös numeroida suoritusjärjestyksessä. Paluunuolia merkitään katkonuolilla, mutta ne jätetään usein kaaviosta pois. Kaavion ulkopuolelta tuleva viesti voidaan merkitä lähteväksi mustatusta ympyrästä. Olion aktivaatiota merkitään sen elämänviivan päälle piirretyllä suorakaiteella. Suorakaiteen pituus kuvaa aktivaation pituutta: tyypillisesti olio aktivoituu ottaessaan viestin vastaan, ja aktivaatio päätyy paluunuoleen. Olio voi lähettää viestin myös itselleen, ja aktivaatiota kuvaavia suorakaiteita voi olla useita päällekkäin. Kun olio tuhotaan, sen elämänviiva päättyy ja päätekohtaan merkitään rasti. Tuhoamisen voi suorittaa joko olio itse tai jokin muu olio välittämällä viestin tuhottavalle oliolle. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Scott W. Ambler: Introduction to UML 2 Sequence Diagrams * Scott W. Ambler: UML 2 Sequence Diagram Guidelines * Donald Bell: UML's Sequence Diagram Luokka:Unified Modeling Language
Vítor Baía

Vítor Manuel Martins Baía (s. 15. lokakuuta 1969 São Pedro da Afurada, Portugali) on portugalilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Baía edusti urallaan kotimaansa SuperLigan Portoa sekä Espanjan Primera Divisiónin Barcelonaa. Hän saavutti urallaan muun muassa yhdeksän Portugalin-mestaruutta ja yhden Espanjan-mestaruuden sekä Mestarien liigan, UEFA Cupin, Cup-voittajien cupin ja Intercontinental Cupin voiton. Portugalin maajoukkueessa Baía pelasi 80 ottelua vuosina 1990–2002. Hän edusti Portugalia EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2002. Vuoden 2000 kisoissa hän oli joukkueen kapteeni. Baía ilmoitti pelaajauransa päättämisestä kesäkuussa 2007. Jatkossa hän aikoo toimia markkinointitehtävissä vanhassa seurassaan Portossa.MTV3: Maalivahti Vitor Baia lopettaa uransa (Luettu 16. kesäkuuta 2007) == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rautakallio (Kemi)

Rautakallio on saari Kemin edustalla Perämerellä. Se sijaitsee Ajoksen sataman ja Hepolan kaupunginosan välisellä lahdella Veitsiluoto Oy:n satamaan johtavan laivaväylän varrella. Asumattoman saaren rannat ovat kivikkoisia, ja sen keskiosa on avokalliota. Luokka:Kemin saaret
Hammastus (konetekniikka)

Hammastus on mekaanisen voimansiirtoelimen yksi osa. Mekaanisia voimansiirtoelimiä ovat mm. hammasrattaat. Hammastuksen tehtävänä on siirtää pyörimisnopeutta ja momenttia akselilta toiselle. == Hammastuksen historia ja kehitys == Voimansiirron toteutus hammastuksen avulla on keksitty jo tuhansia vuosia sitten. Egyptiläisten vedensiirtolaitteet oli varustettu alkeellisilla, puusta valmistetuilla hammaspyörillä. Myös roomalaiset käyttivät aikoinaan puuvalmisteisia voimansiirtoelimiä mm. myllyissä, joiden toiminta perustui veden virtauksen muuttamiseen pyörimiseksi. Englannissa valmistettiin vuonna 1335 kello, jonka runko ja voimansiirtoelimet olivat rautaa. James Watt rakensi 1700-luvulla hammaspyörän, jossa oli suorakaiteen muotoiset hampaat. Vuonna 1754 Leonhard Euler piirsi evolventtihampaan ja perusteli mielipiteenään sen olevan paras hammaskyljen muoto. Evolventtihampaita alettiin kuitenkin valmistaa vasta 1840-luvulla, aluksi valettuina ja noin kolmekymmentä vuotta myöhemmin koneistettuina. Vuonna 1838 Cambridgen yliopiston professori Willis laati evolventtihammastuksen työpiirustuksen. Hampaan ryntökulma oli 14½ astetta, ja tämä kulma on edelleen käytössä Englannissa ja Yhdysvalloissa hammaspyörien standardikulmana. Piirustus näyttää vielä nykypäivänäkin moitteettomalta. == Hammasvälitys == Vuosien saatossa tapahtunut hammasvälityksen tuotekehitys on mahdollistanut tarkan valmistustekniikan ansiosta hiljaisen käynnin ja hyvän hyötysuhteen. Kehänopeus voi olla jopa 100 m/s ja tehonsiirtokyky yhden voimansiirtoelimen kautta 60 MW. Hammasvälitys on välttämätön koneenelin koneenrakennuksessa keveytensä ja edullisuutensa vuoksi, ja lisäksi hammasvälitys vaatii vain puolet ketju- tai hihnavälityksen vaatimasta tilasta. === Käsitteet === Hammasvälitysten laskemiseen liittyy käsitteitä, joita ovat * m moduuli * z hammasluku * b hampaan leveys * h hampaan korkeus * ha hampaan pään korkeus * hf hampaan tyven korkeus * p jako * d jakohalkaisija * da päähalkaisija * df tyvihalkaisija * c tyvivälys * j kylkivälys == Evolventtihammastus == Evolventtihammastus on yleisin teollisuudessa valmistettu ja käytetty hampaanmuoto. Valmistuksen helppous ja laadunvalvonnan kannalta tarkastettavuus sekä pienen akselivälivirheen vähäinen vaikutus välityssuhteeseen ovat tehneet ympyrän evolventista parhaan hampaankylkimuodon. Suoran vieriessä liukumatta ympyräsylinterin kehällä jokainen suoran piste piirtää uranaan evolventtikäyrää. Lieriön vierintäympyrä on evolventtikäyrän lähtöpiste, josta hampaan kylkiviiva alkaa. == Sykloidihammastus == Sykloidihammastuksen etuina evolventtihammastukseen pidetään edullisia ryntöolosuhteita pintapaineen ollessa pienempi. Tämän ansiosta voidaan käyttää pienempiä hammaslukuja. Sykloidihammastuksen haittoina ovat valmistuksen vaikeus ja hammasvälityksen huono akselivälivirheen sieto. Lisäksi akselivälin säätö profiilinsiirtoa käyttäen ei ole sykloidilla mahdollista. Luokka: Konetekniikka Luokka: Voimansiirto
Ulkokarvo

Ulkokarvo on kylä ja niemi Hailuodon kunnassa Ojakylän itäpuolella. Kylä sijaitsee Perämeren sivulahden, Ojakylänlahden etelärannalla. Kylässä sijaitsee pieni satama, niin kutsuttu Petsamon laituri, joka oli myös yhteysalus HL Hailuodon satamapaikkana vuosina 1920–1968. Petsamon laiturin luona oli autiotupa, mutta se paloi heinäkuussa 2015.Hailuodon kunta: Retkeilykartta 2006 == Lähteet == Luokka:Hailuodon kylät
Wienin kansainvälinen lentoasema

Wienin kansainvälinen lentoasema () on Itävallan suurin ja tärkein lentoasema. Se sijaitsee Wienin keskustasta noin 18 kilometriä kaakkoon. Lentoasema palvelee Wienin lisäksi myös läheistä Slovakian pääkaupunkia Bratislavaa. Lentoasema toimii Austrian Airlinesin tukikohtana. Sen toinen nimi Schwechat tulee läheisestä kaupungista. Lentoasemaa käytti vuonna 2007 lähes 19 miljoonaa matkustajaa. Lentoasemalla on kolme matkustajaterminaalia. Lentoasemalle liikennöivä CAT (City Airport Train) vie Wienin keskustasta lentoasemalle 16 minuutissa. Lisäksi lentoasemalle liikennöi Wienin S-Bahnin linja S7. Lentoasemalta on lisäksi suorat bussiyhteydet Bratislavaan. ==Historia== Lentoasema rakennettiin alkujaan sotilaskentäksi vuonna 1938. Yhdistynyt kuningaskunta otti sen käyttöönsä vuonna 1945. Aluksi kentällä oli vain yksi kiitotie, joka pidennettiin vuonna 1959 3 000 metriin. Uuden matkustajaterminaalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1960. Lentoaseman erikoisuus oli Harrods, mutta se suljettiin vuonna 2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lentoaseman kotisivut Luokka:Itävallan lentoasemat Luokka:Wienin liikenne Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat
FON

FON Technology S.L. on Espanjasta käsin toimiva teknologiayritys, jonka perustaja on Martin Varsavsky. Vuoden 2006 alussa FON sai 18 miljoonan euron rahoituksen muun muassa Googlelta ja Skype Technologiesilta. Vuoden 2007 alussa FON sai 13 miljoonaa euroa lisää rahoitusta useilta yhtiöiltä. Suomessa FONin toiminnan edistäjänä toimii Marko Ahtisaari. Yrityksen tavoitteena on muodostaa maailman kattavin langattomien WLAN-tukiasemien verkosto, jonka luomiseksi se myy omaa tukiasemaansa. Tukiasemia on myös jaettu ilmaiseksi erilaisten kampanjoiden yhteydessä. FONin tavoin toimii Suomessa Saunalahti Groupin Wippies-yhteisö. == Historia == Idea WLAN-tukiasemasta syntyi vuonna 2005 Varsavskyn reissatessa Pariisissa. Hän kaivoi PDA-laitteensa taskustaan pikaista Internetin selailua varten ja koitti löytää verkkoa, johon yhdistää laitteen. Verkkoja löytyi kymmenittäin, mutta ne kaikki olivat salattuja.http://www.digitoday.fi/page.php?page_id=12&news;_id=200623539 == FON-verkko == FON-verkon käyttäjäksi eli niin sanotuksi foneroksi voi ryhtyä kuka hyvänsä rekisteröitymällä FONin kotisivuilla. FON-tukiaseman (La Fonera) hankkiminen ja hyödyntäminen vaatii käyttäjältä lisäksi laajakaistayhteyden internetiin. FON-palvelun idea on, että käyttäjät jakavat oman internet- yhteytensä langattomasti muidenkin käyttöön. FON huolehtii muiden käyttäjien tunnistuksesta ja käyttöoikeuksista ja hoitaa mahdollisen laskutuksen. FON- tukiasemien käyttö yksityisten ADSL-yhteyksien jakamiseen on harvoin suoranaisesti sallittu palveluntarjoajien käyttöehdoissa. Tästä huolimatta tukiasemia on runsaasti käytössä sekä Suomessa että muualla maailmassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * http://www.fon.com/ - Yrityksen kotisivu * http://maps.fon.com/ - Interaktiivinen kartta FON-tukiasemista * http://blog.fon.com/fi/ - FONin suomalainen blogi * http://www.easy2design.de/bla/?page_id=98 - Debricking/Flashing Luokka:Langattomat verkot luokka:WLAN-verkot Suomessa
Nuri Şahin

Nuri Şahin (s. 5. syyskuuta 1988 Lüdenscheid, Saksa) on turkkilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttä. Hän aloitti pelaajauransa syntymämaassaan Saksassa ja pelasi lisäksi Alankomaissa, Espanjassa, Englannissa ja viimeiset kautensa Turkissa. Hän pelasi Turkin maajoukkueessa 52 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. == Ura == Şahinista tuli nuorin koskaan Saksan Bundesliigassa pelannut pelaaja, kun hän avasi Bundesliiga-uransa 16 vuoden ja 335 päivän ikäisenä Borussia Dortmundissa. Hän on myös nuorin Bundesliigassa maalin tehnyt pelaaja sekä nuorin pelaaja ja maalintekijä Turkin maajoukkueessa. Vuonna 2005 Şahin voitti pronssisen pallon Perussa järjestetyissä alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Turkki selvisi neljänneksi. Şahin oli vuoden mittaisella lainasopimuksella Feyenoordissa, Alankomaissa 2007–2008 ja sai siellä pelata Dortmundista tutun Bert van Marwijkin alaisuudessa. Palattuaan lainalta hän kuului Dortmundin avainpelaajistoon. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhtä vaille kaikissa Bundesliigan otteluissa. Kaudella 2010–2011 hän voitti Dortmundin kanssa Bundesliigan mestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 Şahin siirtyi espanjalaisseura Real Madridiin, jonka kanssa hän teki kuusivuotisen sopimuksen toukokuussa 2011. Şahinin peliaika Primera Divisiónin mestaruuden voittaneessa joukkueessa jäi kuitenkin vähäiseksi, ja kaudeksi 2012–2013 hänet lainattiin englantilaiseen Liverpooliin. Englannissa hän viipyi vain yhden syksyn, ja tammikuussa 2013 hän palasi Dortmundiin, aluksi lainasopimuksella. Hän sai Dortmundissa ensin hyvin vastuuta, mutta kaudesta 2014–2015 alkaen loukkaantumiset pitivät hänet pitkiä aikoja poissa kentiltä. Hän voitti Saksan cupin 2017 mutta pelasi vain toisen kierroksen ottelun. Elokuussa 2018 Şahin siirtyi Werder Bremeniin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 bundesliigaottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 16 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Helmikuun 1. päivän jälkeen hän ei enää päässyt kentälle. Elokuussa 2020 Şahin siirtyi turkkilaisseura Antalyasporiin, jossa hän pelasi 36 liigaottelua kaudella 2020–2021 ja kahdeksan liigaottelua kaudella 2021–2022. Şahin pelasi useissa Turkin nuorisomaajoukkueissa ja ensimmäisen kerran A-maajoukkueessa lokakuussa 2005 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Hän teki Turkin toisen maalin tuossa 2–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Toisen maaottelumaalinsa hän teki toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Georgiaa vastaan. Şahin pelasi vuoden 2016 EM-kilpailuissa toisen jakson tappiollisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. Viimeiset maaottelunsa hän pelasi syys- lokakuussa 2017 MM-karsinnassa Kroatiaa ja Islantia vastaan. Hän pelasi 52 maaottelussaan avauskokoonpanossa 30 kertaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * nuri-sahin.de (kotisivut) * Nuri Şahin Real Madridin sivustolla Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksan turkkilaiset Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaikki rakastavat Raymondia

Kaikki rakastavat Raymondia () oli yhdysvaltalainen sitcomsarja, jota esitettiin CBS-kanavalla vuosina 1996–2005. Suomessa sarjaa esitti Nelonen. Sarja sai Yhdysvalloissa suuren suosion ja voitti monia Emmy- ja Golden Globe -palkintoja. Yhdysvalloissa katsojaluvut olivat parhaimmillaan noin 20 miljoonaa. Sarja kertoo amerikanitalialaisesta Ray Baronesta, urheilutoimittajasta, joka elää vaimonsa Debran, tyttärensä Allyn ja kaksospoikiensa Geoffreyn ja Michaelin kanssa Long Islandilla, New Yorkissa. Rayn vanhemmat ja veli vaimoineen eivät anna Raylle tai hänen perheelleen hetkeäkään rauhaa. ==Pääosissa== ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Sarjan viralliset kotisivut * Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Perhesarjat Luokka:Primetime Emmy -palkitut ohjelmat Luokka:SAG-palkitut televisiosarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Petkula

Petkula on kylä Kitisen varrella Sodankylän kunnassa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee valtatien 4 itäpuolella Vajukosken voimalaitosaltaan eteläpuolella, noin 35 kilometriä pohjoiseen Sodankylän keskustasta. Kylä on Kitisen länsirannalle muodostunut joenvarsikylä. Petkulassa on Vajusuvannon leirintäalue. ==Kirjallisuutta== *Yliaska, Eine (toim.): Petkula, kylä Kevitsan kainalossa : 1670-1997. Petkulan kylän historiapiiri, 1997. ISBN 952-90-9010-2. Luokka:Sodankylän kylät
Peter S. Beagle

Peter Soyer Beagle (s. 20. huhtikuuta 1939) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Beagle julkaisi esikoisromaaninsa A Fine And Private Place vuonna 1960. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani Viimeinen yksisarvinen (1968). Beagle on kirjoittanut myös J. R. R. Tolkienin romaanin pohjalta käsikirjoituksen Ralph Bakshin animaatioelokuvaan Taru sormusten herrasta vuodelta 1978. Elokuva käsitti vain alkupuoliskon Tolkienin tarinasta, mutta päätösosa jäi tuottamatta ensimmäisen osan taloudellisesta menestyksestä huolimatta. == Teokset == === Suomennettu romaani === * === Suomennetut novellit === * ”Lila ihmissusi” (Lila the Werewolf, 1969). Portti 9/1986. * ”Kaksi sydäntä” (Two Hearts, 2005). Suom. Leena Peltonen. Portti 4/2006. === Suomentamattomia teoksia === * A Fine and Private Place (1960) * Come, Lady Death (1963) * I See By My Outfit: Cross-Country by Scooter, an Adventure (1965) * The Folk of the Air (1986) * The Innkeeper's Song (1993) * The Unicorn Sonata (1996) * The Rhinoceros Who Quoted Nietzsche and Other Odd Acquaintances (1997) * Giant Bones / The Magician of Karakosk and Other Stories (1999) * Tamsin (1999) * The Line Between (2006) == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Sari Peltoniemi: Viimeinen yksisarvinen. Kalaksikukko 10.5.1999. Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pacific

Pacific tarkoittaa seuraavia asioita: * Pacific, kaupunki Missourissa * Pacificin piirikunta, piirikunta Washingtonissa * Pacific, kaupunki Washingtonissa * The Pacific, televisiosarja * Air Pacific, lentoyhtiö * Pacific Racing, autourheilutalli * Pacific-radat, manteren poikki johtavat rautatiet Pohjois-Amerikassa, erityisesti vuonna 1869 valmistunut ensimmäinen mantereen ylittävä rautatie
George Abecassis

George Edgar Abecassis (21. maaliskuuta 1913 Walton-on-Thames, Surrey – 18. joulukuuta 1991 Ibstone, Buckinghamshire) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän osallistui kausilla 1951 ja 1952 kahteen Formula 1:n MM-sarjan Sveitsin Grand Prix’hin Hersham and Walton Motors -tallin autolla. Hän oli tallin osaomistaja. Abecassis ajoi vuonna 1950 Le Mansin 24 tunnin ajon luokkavoittoon, ja lisäksi hän osallistui useaan MM-sarjan ulkopuoliseen F1-kilpailuun. Abecassis oli aika-ajoissa parhaimmillaan kymmenes. == Ura == === Ennen sotaa === Abecassis aloitti kilpailemisen vuonna 1935 muokatulla Austin 7:llä, mutta varsinaisesti teki itsensä tunnetuksi kausilla 1938 ja 1939 ajaen Alta-autoa. Vuonna 1939 hän voitti Imperial Grand Prix’n. Sodan puhjettua hän liittyi Royal Air Forceen, ja hänestä tuli kokenut pilotti. Hänet palkittiin Distinguished Flying Cross -kunniamerkillä. === Sodan jälkeen === Toisen maailmansodan jälkeen Abecassis palasi kilpa-autoilun pariin. Pääasiassa hän ajoi autoja sota-aikaa edeltäneitä ajoilta, mutta sitten hänestä tuli John Heathin tallikaveri Hersham and Walton Motors -tallissa, jonka osaomistaja hän oli. Hän auttoi kehittämään Altaa ja kilpaili useilla eri autoilla, mutta juuri HWM:llä hän ajoi uransa ainoissa F1-sarjan MM- osakilpailuissa. F1:stä menestystä ei tullut, mutta hän menestyi paremmin Aston Martinin urheiluautokilpailijana. Hän voitti luokkansa Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1950 Lance Macklinin kanssa. Hän osallistui Le Mansin kilpailuun myös vuosina 1951 ja 1953. Lisäksi hän sijoittui toiseksi vuoden 1953 Sebringin 12 tunnin ajossa yhdessä Reg Parnellin kanssa. Vuonna 1956 John Heath kuoli Mille Miglia -kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa. Abecassis jätti tästä syystä kilpa-ajamisen. Hän oli myös Facel Vegan Britannian maahantuoja. Abecassis meni naimisiin Aston Martinin pääjohtajan Sir David Brownin tyttären kanssa. Abecassis kuoli 18. joulukuuta 1991 78-vuotiaana. == Tuloksia == ===Formula 1:n MM-kilpailujen tulokset=== Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet 1951 HWM SWI Kesk. INDY BEL FRA GBR GER ITA ESP \- 0 1952 HWM SWI Kesk. INDY BEL FRA GBR GER DUT ITA \- 0 ===Tärkeimpiä MM-sarjan ulkopuolisia F1-kilpailuja=== Vuosi Grand Prix Rata Auto Sija 1938 Crystal Palace Grand Prix Crystal Palace Alta 12/50 2. Imperial Trophy Crystal Palace Alta 12/50 2. 1939 Imperial Trophy Crystal Palace Alta 15/20 1. 1947 I Caracalla Grand Prix F2 Caracalla Cisitalia-Fiat D46 2. 1948 II J.C.C. Jersey Road Street Saint Helier Maserati 6CM 2. 1951 I Winfield Cup F2 Winfield HWM 51-Alta 2. 1952 I Ibsley Race New Forest HWM 52-Alta 2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * George Abecassis ChicaneF1.com-sivustolla Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Grand Prix -kuljettajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Vapauden Hengetär

Vapauden Hengetär on kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen suunnittelema patsas, joka sijaitsee Kirkkopuistossa Lahdessa sankarihaudoilla. Patsas on tehty Vehmaan punaisesta graniitista. Patsas paljastettiin 1. kesäkuuta 1952. ==Lähteet== Luokka:Lahden patsaat ja veistokset Luokka:Wäinö Aaltosen veistokset
Lotto (pyöräilytalli)

Lotto (UCI-tunnus LOT) on belgialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Tallin sponsorina on Belgian lotto. Lotto on tukenut ammattipyöräilyjoukkuetta vuodesta 1985 alkaen. Vuosina 2005–2011 joukkueen pääsponsorina toimi lääkeyhtiö Omega Pharma sekä sen yksittäiset tuotteet Davitamon, Predictor ja Silence. Vuosina 2012–2014 pääsponsorina oli ovia ja ikkunoita valmistava Belisol. Kakkossponsorina toimi vuosina 2015–2022 muun muassa liimoja ja tiivisteitä valmistava Soudal ja vuosina 2023–2024 tietotekniikan pilvipalveluja tarjoava Dstny. Talli kuului vuosina 2005–2022 ammattipyöräilyn korkeimmalle, UCI Pro / UCI World Team -tasolle, mutta putosi vuoden 2023 alusta UCI ProTeam -tasolle. Lotto-tallin johtajana toimii belgialainen John Lelangue. Tallissa ajavat kaudella 2025 muun muassa Lennert Van Eetvelt ja Arnaud De Lie. Jussi Veikkanen ajoi tallissa kaudella 2011. == Joukkueen kokoonpano == Lähde: UCI === 2025 === == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tallin kotisivut Luokka:Belgialaiset pyöräilytallit
Cliff Allison

Clifford Allison (8. helmikuuta 1932 Brough, Englanti, Iso-Britannia – 7. huhtikuuta 2005 Brough, Englanti, Iso-Britannia) oli brittiläinen kilpa- autoilija, joka osallistui Formula 1 -sarjaan kaudesta 1958 kauteen 1961. Hän kilpaili Lotus, Scuderia Centro Sud, Ferrari ja UDT Laystall -talleissa. Kaudella Allison ajoi F1-uransa parhaan tuloksen sijoittumalla Ferrarillaan toiseksi Argentiinan osakilpailussa, minkä hän teki perinteisellä auton etuosaan asennetulla moottorilla monen muun kuljettajan käyttäessä takamoottorisia autoja. Monacon Grand Prix'ssa hän kolaroi harjoituksissa murtaen kätensä ja vei melkein vuoden ennen kuin hän selvisi vammoistaan. Myös seuraavalla kaudella hän joutui kolariin. Tällä kertaa Belgian Grand Prix'ssa 1961 ajaen Lotusta, jolloin onnettomuuden seurauksena hänen molemmat jalkansa katkesivat. Tämä tarkoitti loppua hänen moottoriurheilu-uralleen ja hän siirtyi moottori- sekä huoltamoliiketoimintaan. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli Valmistaja Auto Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sijoitus Pisteet Team Lotus Lotus 12 Climax L4 ARG MON NED 500 BEL FRA GBR ITA MOR 18\. 3 Lotus 16 Climax L4 GER Scuderia Centro Sud Maserati 250F Maserati L6 POR Scuderia Ferrari Ferrari Dino 156 Ferrari V6 MON 17\. 2 Ferrari Dino 246 Ferrari V6 500 NED FRA GBR GER POR ITA USA Scuderia Ferrari Ferrari Dino 246 Ferrari V6 ARG MON 500 NED BEL FRA GBR POR ITA USA 12. 6 UDT-Laystall Racing Team Lotus 18 Climax L4 MON NED BEL FRA GBR GER ITA USA - 0 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Gabriel Marcel

Gabriel Honoré Marcel (7. joulukuuta 1889, Pariisi – 8. lokakuuta 1973, Pariisi) oli ranskalainen filosofi, johtava kristillinen eksistentialisti ja noin kolmekymmentä näytelmää kirjoittanut näytelmäkirjailija. Marcel järjesti useiden vuosien ajan filosofisia keskusteluryhmiä, joissa hän tapasi ja joiden kautta hän vaikutti useisiin nuorempiin ranskalaisiin filosofeihin, joita olivat mm. Jean Wahl, Paul Ricoeur, Emmanuel Levinas ja Jean-Paul Sartre. Marcel oli pettynyt, että hänet tunnettiin ennen kaikkea filosofiastaan eikä niinkään näytelmistään, jotka hän kirjoitti vedotakseen suurempaan yleisöön. == Teoksia == ;Filosofiaa * Existence et objectivité (1914) * Journal métaphysique (1914–1923) (1927) * Être et avoir (1918–1933) (1935) * Du refus à l'invocation (1940) * Homo viator (1945) * La Métaphysique de Royce (1945) * Position et approches concrètes du mystère ontologique (1949) * Le Mystère de l'être (1951) * Les Hommes contre l'humain (1951) * Le Déclin de la sagesse (1954) * L'homme problématique (1955) * Théâtre et religion (1958) * Présence et immortalité (1959) * La Dignité humaine (1964) * Essai de philosophie concrète (1967) * Entretiens Paul Ricoeur, Gabriel Marcel (1968) * Pour une sagesse tragique et son au-delà (1968) * Coleridge et Schelling (1971) * Gabriel Marcel interrogé par Pierre Boutang (1977) ;Näytelmiä * Le Cœur des autres (1921) * L'Iconoclaste (1923) * Un Homme de Dieu (1925) * Le Monde cassé(1933) * Le Chemin de crête (1936) * Le Dard (1936) * Le Fanal (1936) * La Soif (1938) * Théâtre comique: Colombyre ou le brasier de la paix - La double expertise - Les points sur les i - Le divertissement posthume. (1947) * Vers un autre Royaume: L'émissaire - Le signe de la croix. (1949) * Rome n'est plus dans Rome (1951) * Croissez et multipliez (1955) * Mon temps n'est pas le vôtre (1955) * La dimension Florestan (1958) == Aiheesta muualla == * Stanford Encyclopedia of Philosophy Gabriel (-Honoré) Marcel * The Gabriel Marcel Society Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Gunnar Graeffe

Thor Gunnar Graeffe (29. toukokuuta 1935 Tammisaari – 11. heinäkuuta 2006 Tampere) oli suomalainen professori ja poliitikko. Elämäntyönsä Graeffe teki Tampereen teknillisen yliopiston fysiikan laitoksen perustajana ja johtajana. ==Tutkija== Graeffe kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisissa vuonna 1954 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan fysiikka vuonna 1957 Helsingin yliopistossa. Lisensiaatintutkinto seurasi vuonna 1963, ja tohtoriksi Graeffe väitteli vuonna 1964. Vuonna 1963 Graeffe toimi virkaa toimittavana fysiikan apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa,Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000; Matemaattis- luonnontieteellinen tiedekunta: Dosentit. minkä jälkeen hän siirtyi tutkijaksi Massachusetts Institute of Technologyyn vuosiksi 1965–1966. Suomeen palattuaan Graeffe nimitettiin fysiikan ensimmäiseksi apulaisprofessoriksi juuri perustettuun Teknillisen korkeakoulun Tampereen sivutoimipisteeseen. Vuodesta 1970 eteenpäin hän toimi varsinaisena professorina ja aloitti fysiikan laitoksen tutkimustoiminnan. Graeffe toimi fysiikan laitoksen johtajana koko uransa ajan aina vuoteen 1998, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän toimi tänä aikana myös useita kertoja Sähkötekniikan osaston johtajana. Tutkijana Graeffe aloitti toimintansa ydinfysiikan parissa mutta Suomeen palattuaan siirtyi ympäristöfysikaalisten kysymysten tutkimukseen. Erityisesti Graeffeä kiinnostivat ilmakehän vapaat ionit, staattinen sähkö sekä ilmakehän hiukkasmaiset epäpuhtaudet. Viimeksi mainittu tutkimusala on saanut jatkoa TTY:n Aerosolifysiikan laboratoriossa, jossa Graeffen työtä jatkaa professori Jorma Keskinen. Graeffe ei kuitenkaan estänyt muuta tutkimustoimintaa johtamallaan laitoksella,ja laitokselle syntyi useita eri alojen tutkimusryhmiä. Vielä eläkkeelle jäätyäänkin Graeffe osallistui aktiivisesti opetukseen johtamalla kuolemaansa saakka fysiikan seminaarikurssia. ==Poliitikko== Graeffe alkoi osallistua politiikkaan 40-vuotiaana, kun hän liittyi Suomen Keskustaan. Merkittävin hänen poliittisista luottamustehtävistään oli presidentin valitsijamiehenä toimiminen vuoden 1988 presidentinvaalissa. Lisäksi Graeffe toimi pitkään Keskustan puoluevaltuuskunnan jäsenenä, puoluekokousedustajana ja Keskustan Tampereen piirin puheenjohtajana. Tampereen kaupunginvaltuustossa Graeffe istui vuodesta 1989 kuolemaansa saakka. Graeffe oli puoluetoiminnan lisäksi aktiivinen myös muualla yhteiskunnassa. Hän oli muun muassa Tekniikan akateemisten liittovaltuuston pitkäaikainen jäsen, Maaseudun sivistysliiton Tampereen piirin puheenjohtaja yli 20 vuoden ajan ja Lalli Oy:n hallituksen jäsen. Graeffen poliittisen toiminnan painopisteinä olivat suomalainen energiapolitiikka ja alueellinen korkeakoulujärjestelmä. Keskustapuolue palkitsi Graeffen kutsumalla hänet kunniajäsenekseen vuoden 2005 puoluekokouksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gunnar Graeffen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit