Luettelo diplomaattisiin edustustoihin paenneista henkilöistä

Tämä on luettelo henkilöistä, jotka ovat paenneet diplomaattisiin edustoihin turvapaikan saamiseksi. Luettelo on kronologinen. == Luettelo == Henkilö Asema Ajankohta Syy pakenemiseen Sijaintivaltio Sijaintikaupunki Diplomaattinen edustusto Lopputulos John William Syrjäytetty Espanjan pääministeri 14. huhtikuuta 1726 – 25. toukokuuta 1727 Syytetty petoksesta ja kavalluksesta Espanja Madrid Espanjan hallituksen poliisi vangitsi suurlähetystön sisältä José Tadeo Monagas Venezuelan presidentti 15. maaliskuuta 1858 – 31. elokuuta 1858 Maaliskuun vallankumous Caracas Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti Ranskaan. José Manuel Balmaceda Chilen presidentti 29. elokuuta 1891 – 18. syyskuuta 1891 Hävisi Chilen sisällissodan Santiago Teki itsemurhan Khalid bin Barghash Sansibarin sulttaani 27.elokuuta 1896 – 2. lokakuuta 1896 Hävisi Sansibarin sodan Kivikaupunki Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Saksan Itä–Afrikkaan. Augusto Roa Bastoshttp://cvc.cervantes.es/actcult/roa/cronologia/cronologia01.htm paraguaylainen kirjailija 1947 Kritisoi hallitusta Asunción Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Argentiinaan. Leonardo Argüello Barreto Nicaraguan presidentti 26. toukokuuta 1947 – joulukuu 1947 Syrjäytetty vallasta Anastasio Somoza Garcían johtamassa sotilasvallankaappauksessa Managua Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Meksikoon. Víctor Raúl Haya de la Torre perulainen poliittinen vaikuttaja, APRA–puoleen perustajajäsen 3. tammikuuta 1949 – 9. huhtikuuta 1954 Perun sotilasjuntta kielsi APRA–puolueen Lima Kansainvälisen painostuksen jälkeen lähti maanpakoon Jacobo Arbenz Guzmán Guatemalan presidentti 27. tammikuuta 1954 – 28. kesäkuuta 1954 Syrjäytetty vallasta Carlos Castillo Armasin johtamassa sotilasvallankaappauksessa Guatemala Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Meksikoon. Imre Nagy syrjäytetty Unkarin pääministeri 4. marraskuuta 1956 – 22. marraskuuta 1956 Unkarin kansannousu Budapest Sallittiin lähteä suurlähetystöstä mutta Unkarin uusi hallitus pidätti hänet József Mindszenty unkarilainen roomalaiskatolilainen kardinaali 4. marraskuuta 1956 – 4. marraskuuta 1971 Unkarin kansannousu Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Itävaltaan. Reino Häyhänen neuvostoliittolainen majuri 4. marraskuuta 1956 – toukokuu 1957 loikkaus Pariisi Lähti Yhdysvaltoihin Guillermo Pacanins Acevedo liittovaltion piirin kuvernööri 23. tammikuuta 1958 – 26. tammikuuta 1958 Venezuelan vallankaappaus Marcos Pérez Jiménezin diktatuuria vastaan Caracas Lähti Puerto Ricoon, sitten myöhemmin –Yhdysvaltoihin Sharif Ali bin al–Hussein irakilainen prinssi 15. heinäkuuta 1958 – syyskuu 1958 Joutui pakenemaan maasta kenraali Abdulkarim Qasimin johtamassa vallankaappauksessa Irak Bagdad Lähti maanpakoon ensin Egyptiin, josta Libanoniin ja sieltä edelleen Lontooseen Narciso Campos Pontigohttp://www.latinamericanstudies.org/moncada/Ochoa- Ferrer.pdfhttp://baracuteycubano.blogspot.com.br/2011/09/raul-castro- presidente-de-que.html https://es.groups.yahoo.com/neo/groups/cuba- siempre/conversations/topics/60195 http://villagranadillo.blogspot.com.br/2009/10/el-historiador-antonio-de-la- cova.html http://www.latinamericanstudies.org/cuban-rebels/juanita-time.pdf Kuuban armeijan sotilas 1959 Pidätettiin Kuuban vallankumouksen jälkeen Havanna Neuvoteltu maasta poistuminen Yhdysvaltoihin Humberto Delgado portugalilainen ilmavoimien kenraali, joka vastusti António Oliveira de Salazarin valtaa 12. tammikuuta 1959 – 20. huhtikuuta 1959 Presidenttiehdokas, mutta hävisi vaalit vilpillisessä vaaleissa. Erotettiin armeijasta. Lissabon Neuvoteltu maasta poistuminen Brasiliaan Olga María Rodríguez Farinas ja William Alexander Morgan amerikankuubalaiset vallankumoukselliset (pariskunta) 31. joulukuuta 1960 – maaliskuu 1961 Fidel Castron hallinnon vaino Havanna Sallittiin lähteä suurlähetystöstä. Pidätettiin ja teloitettiin hallituksen toimesta. José Serra brasilialainen poliitikko huhtikuu 1964 – heinäkuu 1964 Brasilian sotilashallituksen vaino Brasília Neuvoteltu maasta poistuminen Kong LeU.S. State Department Records. Political and Governmental Affairs, February 1963-1966. Retrieved 17 February 2015. Laosin kuninkaallisen armeijan kenraalimajuri 17. lokakuuta, 1966 epäonnistuneeseen vallankaappaukseen yrittäminen Vientiane Lähti maanpakoon Indonesiaan Leon Veillardhttp://articles.orlandosentinel.com/1991-12-28/lifestyle/9112281182_1_haitian- community-haitian-descent-homeland Haitin tiedustelupalvelun Tonton Macouten agentti 1967 Salaliitto valtiota vastaan Port–au–Prince Maasta poistuminen Floridaan José Serra brasilialainen poliitikko; tuolloin militantti Brasilian sotilasdiktatuuria vastaan 1973 paeta vainoa Brasilian sotilashallitukselta Santiago Neuvoteltu maasta poistuminen Dith Pran kambodžalainen journalisti. 17. huhtikuuta 1975-30. huhtikuuta 1975 Ranskan Phnom Penhin suurlähetystö tarjosi väliaikaisen turvapaikan Phnom Penhin kukistumisen jälkeen. Phnom Penh kambodžalaiset karkotettiin suurlähetystöstä Ulkomaalaiset saivat matkustaa maata pitkin Thaimaasee Sydney Schanberg amerikkalainen journalisti Mam Manivan Phanivong kambodžalainen prinsessa. Sisowath Sirik Matak kambodžalainen prinnssi Elena Quinteros uruguaylainen opettaja 28. kesäkuuta 1976 Paennut vankilasta Montevideo Suurlähetystön henkilökunta yritti auttaa Quinterosta, mutta uruguaylaiset poliisit ja sotilaat ottivat hänet väkisin kiinni, ja päiviä myöhemmin häntä kidutettiin ja tapettiin. Tapaus sai Venezuelan katkaisemaan diplomaattisuhteet Uruguayn kanssa. Donald Woods eteläafrikkalainen apartheidin vastainen toimittaja tammikuu 1978 Apartheid–hallinnon vaino Maseru Pakeni Lontooseen Britannian suurkomissaarin ja ja Lesothon hallituksen avulla Ange–Félix Patassé keskiafrikkalainen oppositiopoliitikko 27. helmikuuta 1982 – 3. maaliskuuta 1982 Keski–Afrikan presidentin André Kolingban hallituksen vastustaminen Bangui Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Togoon. Francisco René Bobadilla Palomo Guatemalan maatalousministeri 1982 Syrjäytettiin Efraín Ríos Monttin johtamassa sotilasvallankaappauksessa Guatemala Lähti maanpakoon Fang Lizhi kiinalainen toisinajattelija, joka osallistui Tiananmenin aukion mielenosoitukseen 5. kesäkuuta 1989 – 25. kesäkuuta 1990 Pidätettiin mutta onnistui pakenemaan Peking Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Yhdysvaltoihin. Olivia Forsyth“’Spy’ Olivia back in SA once more”, Sunday Times, Johannesburg, 1. tammikuuta 1989. eteläafrikkalainen apartheid–hallinnolle työskentelevä vakooja 2. toukokuuta 1988 – 16. marraskuuta 1988 Loikkasi ANC:n puolelle Luanda Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti Britanniaan. Hou Dejian kiinalainen toisinajattelija, joka osallistui Tiananmenin aukion mielenosoitukseen kesäkuu 1989 – 16. elokuuta 1989 Pidätettiin, mutta onnistui pakenemaan Peking Karkotettiin takaisin kotimaahan Taiwaniin Manuel Noriega Panaman presidentti 24. joulukuuta 1989 – 3. tammikuuta 1990 Yhdysvaltain miehitys Panamassa Panamá Neuvottelut antautumisesta. Vietiin oikeuden eteen Miamiin. Michel Aoun libanonilainen armeijan komentaja lokakuu 1990 – 27. elokuuta 1991 Koki tappion Libanonin sisällissodassa Beirut Lähti maanpakoon Ranskaan Tesfaye Gebre Kidan Etiopian presidentti toukokuuhun 1991 asti 27. toukokuuta 1991 Mengistu Haile Mariamin Derg–hallinnon kaatuminen Addis Ababa kuoli 2004. Hailu Yimenu "Ethiopia: Rebels Take Charge", Time 10 June 1991 (accessed 14 May 2009).Layers of Time [New York: Palgrave, 2000], p. 332) Etiopian Derg–hallituksen virkamies 27. toukokuuta 1991 – 1993 teki itsemurhan 2. kesäkuuta 1991 Berhanu Bayeh 27\. toukokuuta 1991– 4. kesäkuuta 2004 Jäivät suurlähetysöön siihen asti kun heidät päästettiin ehdonalaiseen joulukuussa 2020 Addis Tedlan 27\. toukokuuta 1991– 30. joulukuuta 2020 Erich Honecker Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen pääsihteeri 24. joulukuuta 1991 – 1. maaliskuuta 1992 Syytettiin 192 itäsaksalaisen loikkarin murhasta Moskova Karkotettiin takaisin Saksaan Mohammad Najibullah Afganistanin presidentti 1992 – 27. syyskuuta 1996 Afganistanin sisällissodan päättyminen Afganistan Kabul Taliban pidätti Sylvestre Ntibantunganya Burundin presidentti 23. keskuuta 1996 – kesäkuu 1997 Sotilasvallankaappaus Bujumbura Neuvottelut pääsystä vapaaksi Abdullah Öcalan Kurdistanin työväenpuolueen perustaja tammikuu 1999 – 15. tammikuuta 1999 Syytettiin terrorismista Turkin valtiota vastaan Nairobi Turkin turvallisuuspalvelu pidätti Nairobin lentoasemalla João Bernardo Vieira Guinea–Bissaun presidentti toukokuu 1999 – kesäkuu 1999 Guinea–Bissaun sisällissota Bissau Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Portugaliin. Alassane Ouattara Norsunluurannikon presidentinvaaliehdokas 19. syyskuuta 2002 – marraskuu 2002 Norsunluurannikon sisällissota Abidjan Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon ensin Gaboniin ja sieltä Ranskaan. Lucio Gutiérrez Perun presidentti 15. huhtikuuta 2005 – 24. huhtikuuta 2005 Epäilty vaalivilpistä Quito Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon ensin Brasiliaan ja sieltä edelleen Peruun ja edelleen Yhdysvaltoihin. Palasi kotimaahansa. Morgan Tsvangirai Zimbabwen presidentinvaaliehdokas 22. kesäkuuta 2008 – 25. kesäkuuta 2008 Väkivaltaiset mielenosoitukset Zimbabwen presidentinvaalien 2008 aikana Harare Useiden neuvotteluiden jälkeen presidentti Robert Mugaben hallituksen kanssa nimitettiin Zimbabwen koalitiohallituksen pääministeriksi Anwar Ibrahim malesialainen oppositiojohtaja 29. kesäkuuta 2008 – 30. kesäkuuta 2008 Syytteet sodomiasta Kuala Lumpur Sallittiin vapaa lähtö, mutta pidätettiin kuukauden päästä. Vapautettiin ilman syytteitä. Voitti vaalit jälleen ja palasi parlamenttiin opposition johtajaksi. Andry Rajoelina Antananarivon kaupungin pormestari 16. maaliskuuta 2009 – 16. maaliskuuta 2009 Pidätysmääräys Antananarivo Nimitettiin Madagaskarin presidentiksi, kun Marc Ravalomanana erosi ja lähti maanpakoon Alberto Pizangohttp://informe21.com/violencia-selva/nicaragua-refugia-alberto-pizango- embajador-tomas-borges-dice-todavia-no-se-ha-otorg http://www.rpp.com.pe/2009-06-17-alberto-pizango-abandono-embajada-de- nicaragua-rumbo-al-aeropuerto-noticia_188809.html perulainen alkuperäiskansan johtaja 8. kesäkuuta 2009 – 17. kesäkuuta 2009 Vastusti Perun hallituksen suunnitelmia kaasukenttien avaamisesta Amazonin sademetsän alueella Lima Neuvoteltu maastapoisto. Matkusti maanpakoon Nicaraguaan. Manuel Zelaya syrjäytetty Hondurasin presidentti 21. syyskuuta 2009 – 28. tammikuuta 2010 Syytteet perustuslain manipuloinnista Tegucigalpa Neuvoteltu maastapoisto. Matkusti maanpakoon Dominikaaniseen tasavaltaan. Wang Lijun Chongqingin kaupungin poliisipäällikkö 6. helmikuuta 2012 – 7. helmikuuta 2012 Työkiista Chongqingin kommunistisen puolueen paikallisosaston kanssa Chengdu Lähti vapaaehtoisesti, pidätettiin Amadou Toumani Touré Malin syrjäytetty presidentti 18. huhtikuuta 2012 – elokuu 2012 Malin sotilasvallankaappaus Bamako Pakeni Senegaliin Chen Guangcheng sokea kiinalainen ihmisoikeusaktivisti 26. huhtikuuta 2012 – 22. toukokuuta 2012 Pakeni kotiarestista Peking Lähti sairaalasta tuntemattoman syyn takia. Sallittiin lähteä maanpakoon Yhdysvaltoihin. Roger Pinto bolivialainen senaattori 28. toukokuuta 2012 – 23. elokuuta 2013 Syytetään poliittisesta salaliitosta Bolivian presidenttiä Evo Moralesia vastaan La Paz Lähti suurlähetystöstä diplomaattiautossa Brasilian asiainhoitajan kanssa Brasiliaan Julian Assange australialainen internet–aktivisti 19. kesäkuuta 2012 –11. huhtikuuta 2019 Mahdollinen karkotus Ruotsiin Lontoo Turvapaikka peruttiin Ecuadorin toimesta. Luovutettiin Suur–Lontoon poliisiille Mohamed Nasheed Malediivien entinen presidentti, joka syrjäytettiin vallasta vuonna 2012 13. helmikuuta 2013 – 23. helmikuuta 2013 Pelko mahdollisesta salamurhasta Malé Lähti suurlähetystöstä vapaaehtoisesti Bosco Ntaganda entinen Maaliskuun 23. päivän liikkeen komentaja 18. maaliskuuta 2013 – 22. maaliskuuta 2013 Maaliskuun 23. päivän liikkeen välinen valtataistelu Kigali Antautui Kansainväliselle rikostuomioistuimelle Ri Ji–u, Kim Uk–il, ja Hyon Kwang–song Epäillyt Kim Jong–namin murhasta helmikuuta 2017– 30. maaliskuuta 2017 Kim Jong–namin murha tutkinta Kuala Lumpur Malesian poliisin väärinkäyttö syiden takia sallittiin palata Pohjois–Koreaan Freddy Guevara Cortéz Venezuelan kansalliskokouksen varapuheenjohtaja 4. marraskuuta 2017–9. syyskuuta 2020 Venezuelan hallituksen poliittinen vaino hallintoa vastaan esitetyistä protesteista Caracas Lähti suurlähetystöstä kun Venezuelan presidentti Nicolás Maduro oli hänet armahtanut Leopoldo López venezuealailainen oppositiojohtaja, ja Saharov–palkinnon saaja 30. huhtikuuta 2019– 25. lokakuuta 2020 Vapautettu kotiarestista vuoden 2019 kapinan aikana Neuvoteltu maasta poistuminen. Matkusti maanpakoon Espanjaan Mariela Magallanes Venezuelan kansalliskokouksen varapuheenjohtajat 8. toukokuuta 2019– 30. marraskuuta 2019 Venezuelan hallituksen poliittinen vaino vuoden 2019 kapinan jälkeen pakeni Italiaan Américo de Grazia Richard Blanco 9\. toukokuuta 2019– 17. kesäkuuta 2019 pakeni Kolumbiaan Franco Casella 14\. toukokuuta 2019–20. syyskuuta 2019 pakeni Espanjaan Félix César Navarro Evo Moralesin ministerit 23. joulukuuta 2019– 1. helmikuuta 2020 Bolivian poliittinen kriisi La Paz Pakeni Meksikoon Perun kautta Pedro Damián Dorado Poistui suurlähetystöstä vuoden 2020 Bolivian parlamenttivaalien jälkeen Héctor Enrique Arce 23. joulukuuta 2019–3. marraskuuta 2020 José Hugo Moldiz Eduardo Zavaleta 23. joulukuuta 2019–4. marraskuuta 2020 Wilma Alanoca 23. joulukuuta 2019–5. marraskuuta 2020 Juan Ramón Quintana 23. joulukuuta 2019–8. marraskuuta 2020 Nicolás Laguna 23. joulukuuta 2019–Marraskuu 2020 Víctor Hugo Vásquez 23. joulukuuta 2019–Marraskuu 2020 Jorge Glas Ecuadorin entinen varapresidentti 18. joulukuuta 2023–5. huhtikuuta 2024 Väitetty poliittinen vaino Ecuadorissa sen jälkeen, kun hänet tuomittiin kahdesti korruptiosta. Quito Ecuadorin poliisi pidätti hänet Meksikon suurlähetystön sisältä (rikkoen kansainvälistä lakia). Meksiko katkaisi suhteet ja haastoi Ecuadorin oikeuteen kansainvälisessä tuomioistuimessa. Ricardo Martinelli Panaman entinen presidentti 7. helmikuuta 2024 Tuomio rahanpesusta Panamá oleskelee edelleen suurlähetystössä Magalí Meda Venezuelan oppositijohtajat 25\. maaliskuuta 2024 Venezulan hallituksen poliittinen vaino oppositioehdokas María Corina Machadon kiellon jälkeen vuoden 2024 Venezuelan presidentinvaaleissa Caracas oleskelevat edelleen suurlähetystössä Claudia Macero Humberto Villalobos Pedro Urruchurtu Omar González Fernando Martínez Motolla == Lähteet == Luokka:Diplomatia Luokka:Pakolaispolitiikka Luokka:Pakolaisuus Diplomaattisiin edustustoihin paenneet