EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomi 100

Suomi 100 -hanke oli Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 2017 aikainen projekti juhlavuoden ohjelmalle ja tapahtumille. Hankkeeseen liittyi muun muassa juhlavuoden aikana laukaistava Suomi 100 -nanosatelliitti. Ylellä oli Kirjojen Suomi -projekti osana Suomi 100 -hanketta, johon kuului muun muassa radio- ja TV-ohjelmia Suomen itsenäisyyden ajan kirjoista ja kirjallisuudesta. Nuku rauhassa -kampanja oli Maanpuolustuksen Tuki ry:n koordinoima vapaaehtoista maanpuolustus- ja turvallisuustyötä sekä kokonaisturvallisuutta esittelevä Suomi 100 -hanke. Suomi 100 -hankkeessa on mukana Tulevaisuuden kuusi, jonka tuotto meni Suomen kulttuurirahaston alaisuuteen perustettuun rahastoon lasten ja nuorten metsä- ja ympäristökasvatukseen.Tulevaisuuden kuusi Heinäkuun puolessavälissä ohjelmaan hyväksyttyjä hankkeita oli yli 4 500\. Sen lisäksi osa tapahtumista oli käyttänyt hankkeen graafista ilmettä laittomasti. Kaikki suomalaiset verkko- ja palveluoperaattorit lähettivät 6. joulukuuta Suomi 100 onnittelutekstiviestin Globetel-palveluoperaattoria lukuun ottamatta. Globetel ei ilmoittanut syytä toiminnalleen. __NOTOC__ == Kuvia == Tiedosto:Bench in Finland 033 (Tammisaari-Ekenäs).jpg|Penkki Tammisaaressa. Tiedosto:Nummela Suomen lippu maastossa.jpg|Suomen lippu Nummelassa. Tiedosto:Kauppatorilla_sata_lippua_salossa_varhain_Suomen_100-vuotispäivän_aamuna_6.12.2017,_kun_sankka_lumituisku_puhkesi.jpg|Kauppatorin sata Suomen lippua itsenäisyyspäivänä (6.12.2017). Tiedosto:Suomi100-kuusi Vihti.jpg|Tulevaisuuden kuusi Vihdin kirkon luona. Tiedosto:Suomi100 Finlandia hall 01.jpg|Helsingin Finlandia-talo valaistuna siniseksi ja koristettuna Suomi 100 -logolla. Helsinki Senate Square 100th Celebration.jpg|Senaatintori Suomi 100 -juhlan aikana == Katso myös == * Luettelo Kirjojen Suomi -projektin kirjoista * Luminous Finland 100 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut . Luokka:2017 Luokka:Entiset Suomen kulttuuritapahtumat
Arinakäävät

Arinakäävät (Phellinus) on Hymenochaetales-lahkoon kuuluva sienisuku, johon kuuluu pääasiassa kovia, kookkaita kääpiä, joista pääosa on valkolahottajia. Arinakäävillä on myös yhteisiä tyypillisiä mikroskooppisia tuntomerkkejä. Lajeja tunnetaan runsaasti, mutta taksonomia on varsin ongelmallinen, ja sitä on selvitellyt muun muassa tšekkiläinen mykologi Michal Tomšovský DNA- tutkimuksin. Myös mikroskopia ja isäntäpuukysymys ovat vielä selvittelyn alla. Muun muassa kääpätutkija Tuomo Niemelän mukaan näyttää siltä, että Suomen arinakääpälajisto jakaantuu kahdeksaan sukuun. Arinakääpien mikroskopiassa on tapana kiinnittää huomiota erityisiin seetoiksi nimitettyihin soluihin. Myös rihmastorakenteessa on merkittäviä eroavaisuuksia. Arinakääpien nimi juontunee siitä, että niitä on käytetty taulan tavoin tulen sytyttämisessä kuten muun muassa taulakääpääkin.http://www.vartiaiset.fi/sites/default/files/vartiaisten_v1_2011.pdf Vartiaisten viesti 2011 s. 5; viitattu 4.9.2019 == Suomen oletettavat arinakääpälajit suvuittain == * Aarnikäävät (Phellopilus) ** Aarnikääpä * Arinakäävät (Phellinus sensu stricto) ** Arinakääpä (P. igniarius) ja *** sen muunnos mustakääpä (P. igniarius var. trivialis) ** Haavanarinakääpä (P. populicola) ** Haavankääpä (P. tremulae) ** Lepänarinakääpä (P. alni) ** Luumupuunkääpä (P. tuberculosus) ** Levykääpä (P. laevigatus) ** Pikireunakääpä (P. lundellii) sekä ** Sysikääpä (P. nigricans) * Herukankäävät (Phylloporia) ** Herukankääpä (P. ribis) * Männynkäävät (Porodaedalea) ** Kuusenkääpä (P. chrysololoma) ** Männynkääpä (P. pini) ** Siperiankääpä (P. abietis) * Raidankäävät (Phellinopsis) ** Raidankääpä (P. conchatus) * Riukukäävät (Fuscoporia) ** Etelänkääpä (P. ferruginosus) ** Konttakääpä (P. contiguus) ** Lounakääpä (P. ferreus) ** Riukukääpä (P. viticola) * Ruostekäävät (Phellinidium) ** Ruostekääpä (P. ferrugineofuscus) * Tammenkäävät (Fomitiporia) ** Kuhmukääpä (P. punctatus) ** Tammenkääpä (P. robustus) ** Tyrninkääpä (P. hippophaeicola) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Arinakäävät (Phellinus) Luokka:Arinakäävät
Pyhän Marian kirkko (Hopesay)

Pyhän Marian kirkko on käytössä oleva Englannin kirkon kirkkorakennus Hopesayn kylässä Shropshiressa Englannissa, joka nimettiin Grade I -luokan suojelukohteeksi vuonna 1987. Se on rakennettu 1200-luvun alussa ja korjattu vuonna 1880. Tornin kaksoispyramidimainen katto valmistui 1600-luvulla. Länsiseinällä on kuningas Yrjö III:n vaakuna, joka on vuodelta 1776. Yksi monumenteista on vaakunaa kannatteleva ovaalin muotoinen kivi, joka on omistettu vuonna 1751 kuolleelle Whitehall Harrisille. == Lähteet == Luokka:Kivikirkot Luokka:Grade I -luokan kirkot Shropshiressa
Lopotin linnavuori

Lopotin linnavuori on Kurkijoella Venäjän Karjalassa sijaitseva rautakaudella ja keskiajalla käytössä ollut linnavuori. Linnavuori sijaitsee Raholanjoen ja Laikkalahden välisellä Niemenpelloksi kutsutulla niemellä. Theodor Schvindtin mukaan alueella on aiemmin sijainnut kaupunki. Linnavuorelta on löydetty neljän kiviperusteisen ja tulisijallisen asunnon jäänteet. Yhdessä kivimuurin kanssa ne muodostivat yhtenäisen puolustuslinjan. Asuntojen pinta-alat ovat vaihdelleet 13–25 neliömetrin välillä. Linnavuoren rinteet eivät ole jyrkkiä vaikkakin pohjois- ja länsirinteet ovat mahdottomia kiivetä. Linnavuoren laki on noin 200 metriä pitkä ja leveimmillään noin 100 metriä. Varustusten jäänteinä olevia kivivalleja esiintyy pitkin lakea. Alueelta on viety kiviä ja kalliota on lohkaistu paikoin ennen kuin asiaan puututtiin 1880-luvulla. Linnavuoren vanhimmat löydöt ovat viikinkiaikaisia. Paikalta on löydetty keihäänkärkiä, koruja, avaimia, lukkojen salparautoja sekä dreijattua keramiikkaa. Linnan on arveltu olleen linnoitamaton vielä 1000–1100-luvulla ja varustuksen rakentaminen on ajoitettu Tiurinlinnaan verraten 1200–1300-luvulle. Paikalta on löytynyt myös kivikautista esineistöä sekä 1400–1500-luvun keramiikkaa. == Lähteet == Luokka:Luovutetun Karjalan muinaislinnat Luokka:Kurkijoki
Syanuurikloridi

Syanuurikloridi (C3Cl3N3) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa syanuurikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta vesi hydrolysoi sen syanuurihapoksi. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin muun muassa dietyylieetteriin, asetoniin, asetonitriiliin, kloroformiin ja aromaattisiin liuottimiin. Syanuurikloridi on elektrofiilista ja reagoi useiden nukleofiilien kanssa. Reaktio alkoholien ja fenolien kanssa johtaa syanuraattiestereihin, ammoniakki reagoi melamiiniksi, amiinit melamiinijohdannaisiksi ja tiolit tiosyanuraateiksi. Karboksyylihapot reagoivat syanuurihapon kanssa muodostaen happoklorideja ja amideista muodostuu nitriilejä.John Wojtowicz: Cyanuric and Isocyanuric Acids, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 3.1.2017Klaus Huthmacher & Dieter Most: Cyanuric Acid and Cyanuric Chloride, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 3.1.2017 : ==Valmistus ja käyttö== Syanuurikloridia valmistetaan vuosittain yli 100 000 tonnia. Tyypillisin valmistusmenetelmä on johtaa kuivaa syanogeenikloridia yli 300 °C:n lämpötilassa aktiivihiilellä täytettyyn reaktoriin ja lisäksi reaktorissa voi olla metallisuoloja promoottoreina. Tässä lämpötilassa syanogeenikloridi trimerisoituu syanuurikloridiksi. Pienessä mittakaavassa syanuurikloridia voidaan valmistaa syanuurihapon ja fosforipentakloridin välisellä reaktiolla. Syanuurikloridi on halpaa ja monikäyttöistä, minkä vuoksi se on yksi yleisimmin käytetyistä ja runsaimmin valmistetuista heterosyklisistä yhdisteistä. Syanuurikloridista valmistetaan muun muassa lääkkeitä, väriaineita, maatalouskemikaaleja, kuten rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjä, melamiinia ja melamiinijohdannaisia, optisia kirkasteita, muovien pehmentimiä ja ristisilloittajia, hapettumisenestoaineita ja raskasmetallien kelatoijia. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset heterosykliset typpiyhdisteet Luokka:Organohalidit Luokka:Klooriyhdisteet
Iso Naistenjärvi

Iso Naistenjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Iso Naistenjärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Tämä erämaajärvi sijaitsee soiden täyttämässä kallioisessa moreenimaastossa sijaitsevassa painaumassa. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista eteläinen oja toimii samalla sen laskuojana. Oja kulkee etelään, josta sen tuomat kuivatusvedet jatkavat itään Saukkolammille ja Saukonojaa myöten Myllyojaan. Myllyoja sijaitsee Härmälänojan yläjuoksulla. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat suota, vaikka parissa kohdassa moreeninen rinne nousee jyrkkänä ylös. Läntisen suon nimi on Pehkusuo. Järven rantoja kiertää polku, johon yhtyvät sekä pohjoiseen Haikanvuoren suuntaan että suoraan etelään vievät polut. Pohjoisrannalla on laavu ja idässä kallion päällä on kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Sääksjärven Kaitalankulmalta, koillisen suunnasta Toiviosta ja Pirkkalan taajamasta. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Naistenjärvi” . Vuoden 1953 peruskartassa järvellä on kaksi lyhyttä luontaiselta vaikuttavaa ojaa, jotka tuovat vettä suolta järveen. Järven lounaispuolella Pehkusuon laidalla on lato, joka on kadonnut vuoden 1961 kartasta. Kun alueen metsään rakennetaan tie, alkaa toimeliaisuus alueella lisääntyä. Tie ohittaa Iso Naistenjärven Saukkolammen välistä vuoden 1975 kartassa ja lammen kohdalta tulee tie järven viereiselle kalliolle, jossa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Nyt on myös suot ojitettu ja järvestä on kaivettu Saukkolampeen asti laskuoja. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
T-37A

T-37A on kevyt neuvostoliittolainen amfibio-tiedustelupanssarivaunu. T-37A:ta sanotaan usein virheellisesti vain T-37:ksi, vaikka kyseessä on eri panssarivaunu, joka ei edennyt tuotantoon asti vaan jäi prototyyppiasteelle. T-37A oli ensimmäisiä massatuotettuja amfibiopanssarivaunuja maailmassa. T-37A:n ensimmäinen malli kehitettiin vuonna 1932. Se suunniteltin brittiläisen Vickersin ja muiden operatiivisten amfibiopanssarivaunujen pohjalta. Panssarivaunua valmistettiin vuosina 1933–1936 ensimmäiset prototyypit mukaan lukien yhteensä 2 552 kappaletta, kunnes kehitettiin T-38, joka oli rakennettu T-37A:n pohjalta. T-37A-mallin tankkeja käytettiin suuria määriä muun muassa Puolan valtauksessa ja talvisodassa vuonna 1939. == Käyttäjät == * Neuvostoliitto * Natsi-Saksa: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja. * Suomi: 29 panssarivaunua. * Romania: Ainakin 19 vaunua * Unkari: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja. * Ruotsi: 1 panssarivaunu. * Turkki: 1 panssarivaunu. == Tekniset tiedot == === T-37A === Tyyppi: amfibio- tiedustelupanssarivaunu Valmistusmaa: Neuvostoliitto === Palvelushistoria === Käytössä: 1933– Käyttäjät: ks. käyttäjät === Valmistushistoria === Suunnittelija: N. Kozyrev, tehdas nro. 37, Moskova Suunniteltu: 1931–1933 Valmistettu: 1933–1936 Variantit: T-37A, T-37TU (komentopanssarivaunu) === Tekniset tiedot === Paino: 3,2 t Pituus: 3,75 m Leveys: 2,10 m Korkeus: 1,82 m Miehistö: 2 Panssari: 3–9 mm Aseistus: 7,62 mm Degtyarev-pikakivääri (585 patruunaa) Moottori: 40 hv (30 kW) Teho/paino-suhde: 13 hv/tonni Jousitus: jousitettu kääntöteli Polttoainekapasiteetti: 100 l Toimintasäde: 185 km Nopeus: 35 km/h tiellä == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Neuvostoliittolaiset kevyet panssarivaunut
Mika Rissanen

Mika Rissanen (s. 12. tammikuuta 1978) on suomalainen historiantutkija ja tietokirjailija. Hän kirjoittaa myös nuortenkirjallisuutta. Vuonna 2005 Rissasen yhdessä Sami Kosken ja Juha Tahvanaisen kirjoittama Antiikin Urheilu voitti Tieto-Finlandia- palkinnon. Vuonna 2016 hänen yhdessä Juha Tahvanaisen kanssa kirjoittamansa tietokirja Kuohuvaa historiaa: tarinoita tuopin takaa julkaistiin englanniksi ja saksaksi. Rissanen kirjoittaa nuorten Arkeomysteeri-dekkareita yhdessä Juha Tahvanaisen kanssa kirjailijanimellä Nemo Rossi. Rissasen akateemiset tutkimukset ovat keskittyneet antiikin historiaan ja Euroopan kulttuurihistoriaan. == Bibliografia == === Tietokirjat === * Antiikin Urheilu (2004) * Hävityksen historiaa: Eurooppalaisen vandalismin vuosisadat (2007) * Kuohuvaa historiaa: tarinoita tuopin takaa (2014) === Nuortenkirjallisuus === * Rooman sudet (2012) * Mafian linnut (2014) * Jumalista seuraava (2014) * Viimeinen etruski (2016) * Salainen veljeskunta (2018) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Peltolammi (järvi)

Peltolammi on Pirkanmaalla Tampereen Peltolammin ja Multisillan kaupunginosissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Peltolammi on osa Härmälänojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 700 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se jää Tampereen Peltolammin ja Multisillan kaupunginosien länsipuolelle ja Riihimäki–Tampere-rautatien itäpuolelle. Siihen laskee kaksi pienempää ojaa ja Arranmaanoja Sääksjärvestä. Lammen laskuoja on Myllyoja (tai myös Multipuro), ja jonka nimi muuttuu alajuoksulla Härmälänojaksi. Veden vaihtuvuus on suurta, koska veden laskennallinen viipymä lammessa on vain 30 vuorokautta. Lammen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Lampi on metsän ympäröimä, vaikka se sijaitseekin taajamassa. Sen itäpuolella kulkee seututie 130 ja toinen Härmälän suuntaan kulkeva tie risteää sitä järven koillispuolella. Järven länsipuolella lammen rantaan on rakennettu rautatien penger. Pohjoisranta on suuren uimarannan nurmikenttää ja lammen kaakkoisrannassa on toinen pienempi uimaranta laitureineen. Koko lammen kiertää ulkoilureitti, ja etelä- ja länsiranta kuuluvat Peltolammi-Pärrinkosken luonnonsuojelualueeseen. == Vedenlaatu == Peltolammin vedenlaatua on tutkittu vuodesta 1980 alkaen ja nykyisin sitä tarkkaillaan kolmen vuoden välein. Peltolammi on matala läpivirtausjärvi, jonka vedenlaatuun vuodenajat ja lyhytaikainen sää vaikuttaa voimakkaasti. Vesi on humuspitoista, sameaa ja sen ravinnetaso on lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Veden happamuustaso on lähellä neutraalia ja veden puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä tai erittäin hyvä. Koska lampi on matala, se ei lämpötilakerrostu eikä sen pohjan lähelle synny happiongelmia. Happipitoisuus vaihtelee kuitenkin veden lämpötilan mukaan. Nykyään sen ongelmana on maantiesuolaus, joka on nostanut lammen kloridipitoisuutta. Muukin hulevesien mukana tuleva kuormitus heikentää veden laatua lammen pohjassa ja estää sen tuulettumisen. Lammen vesi on vedenlaadultaan tyydyttävä. Leväkukinnat vaivaavat säännöllisesti, mutta veden hygienia on erinomainen eli bakteerien määrä vedessä on pieni. == Historiaa == Vuoden 1953 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Peltolampi” ja sen vierestä kulkivat jo silloin yllä mainitut tiet. Myös rautatie kulki nykyisellä paikallaan. Lampi kuului Peltolammin kylälle, jonka pellot ulottuivat lammen pohjois- ja koillisrantaan. Kaakkoisrannassa oli laituri jo tuohon aikaan. Seuraavassa vuoden 1961 kartassa näkyvät ensimmäiset pelloille rakennetut talot ja seuraavassa kartassa vuodelta 1975 on koko peltoalue ja pohjoispuolinen alue muuttunut asuinalueeksi. Kaakkoisrantaan on noussut ulkoilumaja ja pohjoisrantaan on rakennettu uimala. Lammen itärannassa olleet talot on vuoden 1991 kartassa hävitetty eikä niiden tilalle rantaan ole rakennettu uusia. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Tampereen järvet Luokka:Multisilta Luokka:Peltolammi
Yomou

Yomou on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Yomoun prefektuurissa. Pääkaupunki Conakry sijaitsee linnuntietä noin 535 kilometriä Yomousta länsiluoteeseen. Liberian valtionraja vain 13 kilometriä kaupungista länteen. Kaupungin asukasluku oli 15 160 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 9 991). Seutua asuttavat lähinnä kpellet ja manot. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana (riisiä, kassavaa, kahvia, palmuöljyä ja siemeniä) ja sijaitsee Metsä-Guinean luonnonmaantieteellisellä alueella. Yomoun prefektuuria rajaa Liberia idässä, etelässä ja lännessä sekä Guinean Macentan prefektuuri luoteessa ja Nzérékorén prefektuuri koillisessa. == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Suunta-kallistusheilahtelu

Suunta-kallistusheilahtelu () on lentokoneen liiketyyppi, jossa yhdistyvät epäsynkronisesti tapahtuva pituus- ja poikkiakselien suuntainen heilahtelu. Ilmiö esiintyy selvimmin nuoli- ja yläsiivellisissä ilma-aluksissa. Myös siiven pituusakselin suuntaista palautusvoimaa kasvattava positiivinen V-kulma kasvattaa ilma-aluksen taipumusta suunta-kallistusheilahtelulle. Ilmiö voidaan estää esimerkiksi yläsiivellisissä lentokoneissa negatiivisella V-kulmalla, tai poikkiakselin suuntaisella vakautusjärjestelmällä (). ==Aiheesta muualla== *Tietokonesimulaatio dutch roll -ilmiöstä Luokka:Aerodynamiikka
Tammenkäävät

Tammenkäävät (Fomitiporia) on kääpäsienisuku, joka on aiemmin sisällytetty arinakääpien sukuun. Mikäli käytössä olevat tutkimusmenetelmät osoittavat sen omaksi suvukseen, siihen kuuluu Suomen lajistosta kolme kääpää, nimittäin kuhmukääpä (F. punctata), tammenkääpä (F. robusta) ja tyrninkääpä (F. hippophaëicola). == Lähteet == Luokka:Arinakäävät
North South Line (MRT)

North South Line on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Sen ensimmäinen vaihe avattiin liikenteelle 7. marraskuuta 1987, eli sen on MRT:n linjoista vanhin. 44 kilometrin pituisella linjalla on 25 asemaa. == Historia == Linjan rakentaminen alkoi 22. lokakuuta 1983. Sen tarkoituksena oli yhdistää kehittyvät Yishunin, Ang Mo Kion ja Bishanin asuinalueet Singaporen keskustaan. Linjasta avautui 7. marraskuuta 1987 viiden aseman osuus Yio Chu Kangin ja Toa Payohin välillä. Osuus Raffles Placelle valmistui kuukautta myöhemmin. Linjaa jatkettiin pohjoiseen Yishuniin vuonna 1990. Linjan toinen rakennusvaihe valmistui helmikuussa 1996. Linjaa jatkettiin Cho Chu Kangin kautta Jurong Eastiin, jolloin se muodosti East West Linen kanssa kehän. Koska North South Line oli MRT:n ensimmäinen linja, sen rakentaminen tuotti vaikeuksia. Sen tieltä purettiin paljon vanhoja rakennuksia, ja maanpäälliset rakennustyöt aiheuttivat liikenneruuhkia. Singaporejoen alittavan tunnelin rakentaminen oli haastavaa, ja Newtonin asemaa oli siirrettävä teknisten ongelmien vuoksi. == Lähteet == Luokka:Mass Rapid Transit (Singapore)
Arttu Mäkiaho

Arttu Mäkiaho (s. 16. syyskuuta 1997 Kajaani) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Mäkiaho voitti kultaa normaalimäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa sekä hopeaa normaalimäen ja 5 kilometrin hiihdon kilpailussa vuonna 2017 Park Cityssä. Nuorten MM- kilpailujen joukkuekisassa hän oli Suomen joukkueen mukana parhaimmillaan neljäs Val di Fiemmessä vuonna 2014, Almatyssa vuonna 2015 ja Park Cityssä vuonna 2017. Mäkiaho opiskeli ensimmäiset kouluvuotensa Kajaanissa, Lohtajan koulussa. Mäkiaho valittiin mukaan Lahden MM-kisoihin 2017. Kisoissa hän osallistui normaalimäen kilpailuun ollen lopputuloksissa sijalla 38.Yhteenveto: Yhdistetyn normaalimäen kisa Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 36:nneksi ja suurmäessä 38:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurmäen Gundersen- kilpailussa 23:s, normaalimäessä 31:s ja joukkuekilpailussa viides. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 23:nneksi, suurmäen vastaavassa kilpailussa 24:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli normaalimäen Gundersen- kilpailussa 22:s ja joukkuekilpailussa viides. Mäkiaho kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2013. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2016 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 oltuaan Rukalla kymmenes. Se on edelleen hänen paras henkilökohtainen maailmancup- sijansa (tilanne 14.2.2022). Joukkuekilpailussa hän on ollut kolmas Chaux- Neuvessa tammikuussa 2018. Suomen-mestaruuskilpailuissa Mäkiaho oli hopealla vuonna 2014 ja pronssilla vuonna 2016. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Luhtaniemi

Tiina Luhtaniemi on suomalainen teatterinjohtaja. Hän aloitti vuoden 2017 alusta Kouvolan teatterin johtajana. Luhtaniemi toimi Savonlinnan kaupunginteatterin johtajana 2005–2015.Tiina Luhtaniemi on Kouvolan teatterin uusi johtaja Kouvolan Sanomat 5.4.2016 Sen jälkeen hän toimi freelancer- ohjaajana Jyväskylässä ennen valintaa Kouvolaan.Kouvolan teatterinjohtajaksi enää neljä ehdokasta jäljellä Kouvolan Sanomat 18.3.2016Tiina Luhtaniemi Kouvolan teatterinjohtajaksi Yle uutiset 6.4.2016 1990-luvun lopulla hän on toiminut Jämsän seudun J+J Teatterin ohjaajanaVain muutaman huijarin tähden 2011 Jämsän teatterikesä. Luhtaniemen puoliso on kirjailija Pasi Luhtaniemi.Pasi Luhtaniemi koki kielellisen herätyksen Marko Tapion romaanista Keski-Suomi 8.4.2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Maria Collan

Maria Margareta Collan (synt. Pacius; 16. toukokuuta 1845 Helsinki – 17. tammikuuta 1919) oli suomalainen laulaja ja laulunopettaja. == Elämä == Maria Collanin isä oli säveltäjä Fredrik Pacius. Collan esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 14-vuotiaana Zachris Topeliuksen kotipiirissä esitetyssä Rinaldo Rinaldini -näytelmässä, johon hänen isänsä Fredrik Pacius oli säveltänyt Johan Ludvig Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa julkaistun ”Sotilaspojan”. Esiintymisestä innostuneena Topelius kirjoitti näytelmän Sotavanhuksen laulu, jolla kunnioitettiin vuoden 1808 veteraanien 50-vuotismuistoa. Maria Pacius esiintyi julkisesti myös vuoden 1863 säätyvaltiopäivien avajaistanssiaisissa Helsingin vanhassa asemahallissa. Hänet on kuvattu hovimaalari Mihály Zichyn tanssiaisista tekemässä tunnetussa maalauksessa. Maria Pacius avioitui säveltäjä ja kirjailija Karl Collanin kanssa vuonna 1866. Karl Collan kuoli vain 43-vuotiaana vuonna 1871, ja Maria Collan jäi leskeksi kahden pienen lapsen kanssa. Hän matkusti Hampuriin opiskelemaan laulua Adolf Schultzen johdolla, ja Dresdenissä hän opiskeli Aloysia Krebs-Michalesin ohjaamana. Palattuaan hän opetti vuodesta 1874 musiikkia Helsingissä yksityisessä saksalaisessa tyttökoulussa sekä tyttöjen ja poikien oppilaitoksessa. Vuonna 1875 alttolaulajatar esiintyi ensimmäisen kerran Helsingissä ja sen jälkeen myös Viipurissa, Turussa ja Tampereella sekä ulkomailla Hampurissa ja Tukholmassa. Konserttiura päättyi vuonna 1880. Collan oli myös musiikkikulttuurin taustavaikuttaja. Paciuksen seuraaja yliopiston musiikinopettajana Richard Faltin halusi esittää Paciuksen oopperan Die Loreley, mutta Svenska Teatern, Robert Kajanus ja Muntra Musikanter eivät suostuneet yhteistyöhön. Faltin ja Collan perustivat oopperalle kannatusyhdistyksen, joka vuokrasi Aleksanterin teatterin. Die Loreley esitettiin Suomen ensimmäisenä ammattimaisesti ohjattuna oopperana 28. huhtikuuta 1887. Ooppera on sittemmin unohdettu, eikä sitä ole esitetty kuin kerran lyhennettynä suomenkielisenä versiona. == Perhesuhteet == Collanin vanhemmat olivat yliopiston musiikinopettaja, säveltäjä ja professori Fredrik Pacius ja Nina Lucia Martin. Hän avioitui vuonna 1866 säveltäjä, kirjailija ja yliopiston kirjastonhoitaja Karl Collanin kanssa. Heidän lapsensa olivat varatuomari Ludvig Collan (1867–1932) ja pianotaiteilija Maria Collan- Beaurain. == Lähteet == * * * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1919 kuolleet Luokka:Vuonna 1845 syntyneet
Destanee Aiava

Destenee Aiava (s. 10. toukokuuta 2000 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 147 syyskuussa 2017. Vuonna 2012 Aiava voitti Longines Furure Tennis Aces -turnauksen Pariisissa, ja hän sai palkinnoksi pelata 22-kertaisen Grand Slam -voittajan Steffi Grafin kanssa. Aiava oli ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt tennispelaaja, joka saavutti WTA-rankingin, kun hän debytoi nelinpelin maailmanlistan sijalla 952 helmikuussa 2015. Joulukuussa 2016 hän voitti Australian 18-vuotiaiden mestaruuden kaksinpelissä ja saavutti villin kortin paikan Australian avointen pääsarjaan. Hän on ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt pelaaja tenniksen Grand Slam -turnauksessa. Tammikuussa 2017 Aiava voitti ensimmäisenä 2000-luvulla syntyneenä pelaajana WTA-pääsarjaottelun päihitettyään Brisbanen turnauksen avauskierroksella Bethanie Mattek-Sandsin kolmieräisessä ottelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Beaver

Beaver voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Beaver, paikkakunta Utahissa, Yhdysvalloissa * Beaver (Leave It to Beaver), yhdysvaltalainen tilannekomediasarja * Majava (The Beaver), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2011 * de Havilland Canada Beaver, pieni matkustajalentokone * Beaver Island, saari Michiganjärvessä * Beaver Aitto-oja, suomalainen rumpali * DJ Beaver, Tapani Ripatin taiteilijanimi * Jim Beaver, yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja ;Britannian kuninkaallinen laivasto *HMS Beaver (1656), kuningasmielisten ketsi *HMS Beaver (1757), 18-tykkinen sluuppi *HMS Beaver (1761), 14-tykkinen sluuppi *HMS Beaver (1795), 14-tykkinen sluuppi *HMS Beaver (1809), 10-tykkinen Cherokee-luokan prikisluuppi *HMS Beaver (1837), siipiratasalus *HMS Beaver (1855), Albacore- luokan tykkivene *HMS Beaver (1905), 125-tonninen apualus *HMS Beaver (1911), Acheron-luokan hävittäjä *HMS Beaver (F93), tyypin 22 fregatti. == Katso myös == * Beavers, suomalainen farkkumerkki * Beaverin piirikunta * dunnezat eli beaver-intiaanit
Kati Myllymäki

Kati Myllymäki (s. 5. toukokuuta 1958 VaasaHammaslääkärilehti 8/2007 Sivu 34 (näkyy googlen hakutuloksessa, mutta sivu ei lataudu)) on suomalainen lääkäri. Hän on 1.10.2017 lähtien Suomen lääkäriliiton toiminnanjohtaja. Myllymäki on aiemmin työskennellyt Suomen Lääkäriliiton puheenjohtajana, sosiaali- ja terveysministeriössä lääkintöneuvoksena vuosina 2002–2008, Kouvolan terveysjohtajana 2009–2013, Etelä-Savon sairaanhoitopiirin, myöhemmin Essoten johtajaylilääkärinäSote-asioiden rouva Suorasuu siirtyy uusiin tehtäviin Yle uutiset 30.12.2016Kati Myllymäki valittiin johtamaan terveys- ja sairaanhoitopalveluja Päijät-Hämeessä Kouvolan Sanomat 12.12.2016 ja Päijät- Hämeen hyvinvointipalveluiden toimialajohtajana 2017. Myllymäki on lääketieteen lisensiaatti ja yleislääketieteen erikoislääkäri. Hän on aktiivinen järjestötoimija, ollut muun muassa Maailman lääkäriliiton WMA:n presidentti, Nuori Lääkäri -lehden päätoimittaja.Qkautinen s. 22 Issuu.com == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Xinzo de Limia

Xinzo de Limia (esp. Ginzo de Limia) on kunta Galician itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan väkiluku on 10 004 (vuonna 2016).http://www.ine.es/jaxiT3/Datos.htm?t=2885 == Kuvia == Casa do concello, Xinzo de Limia, Ourense 12.JPG|Kunnantalo Praza Carlos Casares, Xinzo de Limia, Ourense 06.JPG|Praza Carlos Casares Mosteiro do Bon Xesús de Trandeiras, A Pena, Xinzo de Limia.jpg|Mosteiro do Bon Xesús de Trandeiras Casa da cultura e xuventude, Xinzo de Limia, Ourense 03.JPG|Casa da cultura e xuventude Biga. Festa do esquecemento. Xinzo de Limia, Ourense, Galicia.jpg|Festa do esquecemento == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ourensen maakunta
Kaitajärvi (Pirkkala)

Kaitajärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Kaitalankulmalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Kaitajärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 550 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Pieni erämaajärvi sijaitsee kivikkoisella moreenialueella, jonka painaumassa se sijaitsee. Järveen laskee soiden kuivatusojia lounaan- ja lännenpuoleisista metsistä. Kaitajärven laskuoja on Saunaoja, joka laskee kilometrin mittaisena Sääksjärven luoteispäähän Huhdannokan pohjoispuolelle. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Lempäälän raja sijaitsee etelärannasta 400 metriä kaakkoon. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Koirajärvi” . Vielä vuoden 1961 peruskartassa ei näkynyt nykyisiä soiden kuivatusojia, mutta jo vuoden 1975 kartassa ne olivat. Siinä kartassa Saunaojaa kutsuttiin ”Saunapuroksi”. Uusimmissa painetuissa peruskartoissa näkyvää Kaitalankulmalta tulevaa kävelypolkua ei näy enää Kansalaisen Karttapaikan palvelussa. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
Lauri Saarnio

Lauri Saarnio (vuoteen 1914 Bredström; 13. huhtikuuta 1898 Turku – 4. joulukuuta 1978 HelsinkiLauri Saarnion muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 10.12.1978, s. 14. (Maksullinen lähde.)) oli suomalainen psykiatri ja Turun yliopiston professori.Kuka kukin on 1954, s. 741. Projekt Runeberg. ==Henkilöhistoria== Saarnion vanhemmat olivat kirjeenkantaja Gustaf Erhard Bredström ja Hilda Maria Martin ja puoliso vuodesta 1925 Augusta Katharina Wedekind. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1918 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1922 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1927 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1938. Saarnio oli Pitkäniemen sairaalan 4. alilääkärinä 1927–1928, Harjavallan ja Kiukaisten kunnanlääkärinä 1928–1930 sekä Harjavallan piirisairaalassa lääkärinä 1928–1931 ja ylilääkärinä 1933–1939. Hän oli Porin kaupungin psykiatrisen huoltotoimiston lääkärinä 1937–1939 ja Lapinlahden sairaalassa apulaislääkärinä 1931–1933 ja apulaisylilääkärinä 1941–1943. Saarnio toimi lääkintöhallituksen mielisairaanhoito-osaston lääkintöneuvoksena 1943–1947 ja Halikon piirisairaalan ylilääkärinä 1947–1951. Hän oli Turun yliopiston mielitautiopin ja neurologian vt. professori 1950–1951 ja professori 1952–1963.Psykiatria. Turun yliopisto / Lääketieteellinen tiedekunta. == Teoksia == * Untersuchungen über den Cholesterinstoffwechsel bei der Melancholie. Väitöskirja. 1938 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
O Carballiño

O Carballiño (esp. Carballino) on kunta Galician itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan väkiluku on noin 14 000 (2016). == Kuvia == Carballiño 02-02a.JPG|Kunnantalo Carballiño 02-05b, Monumento ó Emigrante.JPG|Xesús Carballiño: "Munten" Mosteiro de San Pedro de Lobás - Mosteiro, Carballiño - Ourense.jpg|Mosteiro de San Pedro de Lobás A los hermanos Prieto O Carballino - panoramio.jpg|Prieto-veljesten muistomerkki (1921), esp. Monumento a los Hermanos Prieto == Lähteet == *Faro de Vigo: O Carballiño restaura el "Munten" con la ayuda de su autor, Xesús Carballido *Mercedesgallego.es: Monumento a los Hermanos Prieto en O Carballiño (Ourense) === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ourensen maakunta
Koluveren piispanlinna

thumb|250px|Koluveren piispanlinna keväällä 2015. Koluveren piispanlinna () on linna Läänemaalla Virossa. Linnaa kutsutaan joskus lyhyemmin Koluveren linnaksi (, ) ja suomeksi siitä on käytetty myös nimeä Lukkolinna. Linna sijaitsee Koluveren kylässä Lääne-Nigulan kunnan alueella valtatien 10 varrella. ==Historia== Linna on ollut olemassa 1200-luvulta lähtien. Vuonna 1439 se siirtyi Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan piispan omistukseen ja toimi yhtenä piispan pääasuinpaikoista. Liivinmaan sodan aikana vuonna 1573 sen lähistöllä käytiin Ruotsin ja Venäjän armeijoiden välinen Loden taistelu, joka päättyi Ruotsin voittoon. Vuonna 1560 talonpoikaiskapinan aikana linna yritettiin vallata. Vuosien 1646 ja 1771 välisenä aikana linna kuului von Löwen -suvulle. Siihen mennessä linna oli menettänyt sotilaallisen merkityksensä ja sitä käytettiin aristokraattien asuinpaikkana. Vuonna 1771 se siirtyi Grigori Orloville, jonka jälkeen sen omisti keisarinna Katariina Suuri. Vuonna 1786 keisarinna antoi linnan pakopaikaksi Brunswick- Wolfenbüttelin herttuatar Augustalle tämän pyydettyä keisarinnalta suojelua väkivaltaiselta aviomieheltään Württembergin prinssi Frederickiltä. Herttuatar kuoli epäselvissä olosuhteissa vain 23-vuotiaana. Hänen hautansa sijaitsee Kullamaan kirkon lähellä ja hänen elämänsä on innoittanut paikallista perimätietoa. Vuonna 1797 keisari Paavali I antoi tilukset lahjaksi kenraali Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenille. Ne säilyivät hänen jälkeläistensä omistuksessa vuoteen 1919 asti. Vuosien 1924 ja 2001 välillä linnaa käyttivät useat hyvinvointilaitokset. ==Arkkitehtuuri== Linna on rakennettu keinotekoiselle saarelle, joka luotiin patoamalla osa Liivijoesta. Korkea neliönmallinen torni kuuluu linnan vanhimpiin osiin ja on luultavasti peräisin 1200-luvun alusta, mikä tekee siitä yhden vanhimmista linnojen torneista Virossa. Tuliaseiden kehittymisen myös suuri pyöreä tykkitorni lisättiin 1500-luvulla. Tältä ajalta on peräisin myös kiveen veistetty Saarenmaan- Läänemaan piispana 1532–1541 toimineen Reinhold von Buxhoevdenin vaakuna. Noin 1770 linnan sisäosat koristeltiin rokokootyylin mukaan. Myöhemmin 1800-luvulla sisutus sai uusgoottilaisen ilmeen. Päärakennukseen tehtiin useita lisäosia sen toimiessa asuinkartanona. Linnan ympäristö muutettiin 1800-luvulla puistoksi, jossa oli lampia, paviljonki ja kaarisilta. Linna on vaurioitunut useissa tulipaloissa, joita on ollut ainakin vuosina 1840, 1905 ja 1963. Niistä huolimatta linna on edelleen hyvin hieno esimerkki Viron linna- arkkitehtuurista. ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut * Vanhat viralliset kotisivut * Koluveren linna Viron kartanoportaalissa Luokka:Viron linnoitukset Luokka:Lääne-Nigula
Ahaa

Ahaa tarkoittaa esimerkiksi seuraavia: *ahaa-elämys, hahmopsykologian käsite *Ahaa-teatteri, tamperelainen lasten- ja nuortenteatteri *AHHAA, tiedekeskus Tartossa *Aha, faarao *A-ha, norjalainen popyhtye
Johann Wilhelm Krause

Johann Wilhelm (von) Krause (1. heinäkuuta 1757 Dittmannsdorf, Ala-Sleesia – 22. elokuuta (J: 10. elokuuta) 1828 TarttoDigitale Textsammlungen eeva) oli Ala-Sleesiassa syntynyt saksalainen arkkitehti, joka vaikutti Viron Tartossa. Hän oli Tarton yliopiston arkkitehti ja professori. Krause opiskeli teologiaa Leipzigissa. Vuodesta 1787 hän oli kotiopettajana Liivinmaalla, ja 1803 hänet valittiin Tarton yliopiston maatalouden, tekniikan ja arkkitehtuurin professoriksi, jossa tehtävässä hän oli kuolemaansa saakka. == Suunnittelutöitä == *Tarton yliopiston päärakennus 1804–1809 *Vanha Anatoomikum 1803–1805 (keskiosa), 1825–1827 (sivurakennukset) *Tarton tähtitorni 1808–1810 *Tarton tuomiokirkon korjaussuunnitelma *Toomemäen puisto *Kansojen muistomerkki (Rahvaste monument, 1806) *Inglisild valmistui 1816, nykyinen silta on vuodelta 1836 (arkkitehti Moritz Hermann Jacoby) *Kuradisild valmistui 1808, nykyinen silta on vuodelta 1913 (arkkitehti Arved Eichhorn) *Vietinghoffin perheen mausoleumi Latviassa Marienburgissa (1832) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virolaiset arkkitehdit Luokka:Virolaiset professorit Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Loodna

Loodna on entinen kunta Raplamaalla Virossa. Se yhdistyi vuonna 2002 Märjamaan kauppalan ja Märjamaan kunnan kanssa uudeksi Märjamaan kunnaksi. Loodnan pinta-ala oli 282 neliökilometriä ja kunnan hallinnollinen keskus sijaitsi Sipan kylässä. Luokka:Märjamaa Luokka:Viron entiset kunnat
Viron kirjallisuusmuseo

Viron kirjallisuusmuseo (, EKM) on Viron tasavallan opetus- ja tiedeministeriön alainen kansallinen tutkimuslaitos, joka on perustettu 1940. Sen tehtävä on vaalia Viron kulttuuriperintöä, koota, säilyttää sekä tutkia ja julkaista tulokset.Estonian Literary Museum , kirmus.ee, accessed 8 March 2013 Vuosina 1946–1997 museo kuului Viron tiedeakatemian alaisuuteen. EKM on etenkin Viron kirjallisuuden ja kansanrunouden keskusarkisto. Siihen on liitetty useita kulttuuriorganisaatioita. Kirjasto on perustettu 1909, ja sen kokoelmiin kuuluu 10 000 vironkielistä teosta, ja siihen lisäksi kuuluu muilla kielillä 809 000 kirjanmuotoista teosta ja aikakauslehteä sekä pamfletteja ja karttoja. Se jakautuu neljäksi osastoksi:Kirjallisuusmuseon historia * Viron kirjallisuusmuseon arkistokirjasto ja sen bibliografiaosasto * Viron kirjallisuusmuseon Viron kulttuurihistoriallinen arkisto * Viron kirjallisuusmuseon Viron kansanrunousarkisto *Viron kirjallisuusmuseon folkloristiikan osasto. Kunkin osaston oman toiminnan lisäksi museo järjestää näyttelyitä, kampanjoita, kokouksia ja seminaareja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viron kirjallisuusmuseo Luokka:Viron kirjallisuus Luokka:Kansanrunous Luokka:Viron museot Luokka:Tartto
Võsu

thumb|Katu Võsussa. Võsu on pienkauppala () Lääne-Virumaalla Virossa, Käsmun lahden etelärannalla. Vuodesta 2017 Võsu on kuulunut Haljalan kuntaan ja toiminut kunnan hallinnollisena keskuksena. ==Historia== Vuonna 1971 Võsusta tuli kauppala (alev). Se muodosti itsenäisen kauppalakunnan vuosina 1992–1999. Võsu liitettiin Vihulaan vuonna 1999. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haljala Luokka:Viron pienkauppalat Luokka:Viron entiset kunnat
Pühajärve

Pühajärve on entinen kunta Valgamaalla Virossa. Vuonna 1992 kunnassa oli 1 977 asukasta ja sen pinta-ala oli 213 neliökilometriä. Pühajärven kunta ja Otepään kaupunki yhdistyivät Otepään kunnaksi vuonna 1999. Luokka:Viron entiset kunnat Luokka:Otepää
Kuressaare (kunta)

Kuressaare on entinen kunta Saarenmaalla Virossa. Kuressaaren kunta liitettiin Kaarman kuntaan vuonna 1999. Luokka:Viron entiset kunnat Luokka:Saarenmaan entiset kunnat
Kuressaare (täsmennyssivu)

Kuressaare tarkoittaa seuraavia paikkoja Virossa: * Kuressaare, kaupunki Saarenmaalla * Kuressaare, entinen kunta Saarenmaalla * Kuressaare, kylä Tarvastun kunnassa Viljandimaalla
Aérocentre

Aérocentre on ranskalaisen ilmailu- ja avaruustekniikan keskittymä Châteaurouxn kaupungissa Centre-Val de Loiren alueellaAérocentre structure la filière aéronautiqueLe Pôle Aérocentre soutien le BIA de l’aéro-club de Sologne. Alueella on 321 ilmailualan yritystä. Monet alueen tehtaista ja toiminnoista omaavat vuosikymmeniä pitkän historian alueella. Klusterin osia ovat * Agence régionale pour l'innovation * Banque populaire, investointipankki * Airemploi * Centre des études supérieures industrielles, tekninen yliopisto * Électricité de France * Institut Polytechnique des Sciences Avancées, ilmailualan yliopistoLe Pôle d’Excellence Régional Aérocentre, nouveau partenaire de l’IPSA ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Website of Aérocentre Luokka:Ranskan ilmailu Luokka:Centre-Val de Loire Luokka:Ranskan avaruustoiminta
Ludvig Nuori

Ludvig Nuori (830 tai 835 – 882) oli yksi Itä-Frankian kuninkaan Ludvig Saksalaisen kolmesta pojasta. Vuonna 876, kun isän valtakunta jaettiin kolmen pojan kesken, Ludvig sai Saksin, Frankenin ja Thüringenin. Veljiensä kuoltua Kaarle Paksu kokosi isänsä kuningaskunnan jälleen yhteen. == Lähteet == Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:830-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 882 kuolleet
Blanka Paulů

Blanka Paulů (s. 31. maaliskuuta 1954 Vrchlabí, Tšekki) on olympiamitalisti ja entinen hiihtäjä. Aktiiviaikanaan hän edusti Tšekkoslovakiaa. Sarajevon olympialaisissa 1984 Paulů saavutti hopeaa neljä kertaa viiden kilometrin kilpailusta Tšekkoslovakian joukkueessa. Paulůn paras henkilökohtainen saavutus olympiatasolla oli neljäs sija 20 kilometrin kilpailussa samoissa Sarajevon kisoissa. Paulů osallistui myös vuosien 1976 ja 1980 talviolympialaisiin. Falunin MM-kisoissa 1974 hän hiihti hopealle viidellä kilometrillä ja pronssille neljä kertaa viiden kilometrin viestissä. Hiihdon maailmancupissa Blanka Paulů voitti kaksi osakilpailua; kotimaassaan Štrbské Pleson osakilpailun 1982 sekä Sarajevon osakilpailun 1983. Urheilu-uran jälkeen Blanka Paulů on vaikuttanut maansa paikallispolitiikassa. Vuosina 2006-2010 hän oli kotikaupunkinsa Vrchlabín apulaiskaupunginjohtaja ja vuodesta 2010 lähtien hän on ollut kaupunginvaltuutettu. ==Lähteet== Luokka:Tšekkoslovakialaiset maastohiihtäjät Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Tšekkiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rhianna Pratchett

Rhianna Pratchett (s. 30. joulukuuta 1976) on englantilainen videopelikäsikirjoittaja. Hän on tullut tunnetuksi käsikirjoittajana videopeleihin kuten Mirror’s Edge, Tomb Raider ja Rise of the Tomb Raider. Käsikirjoitus peliin Rise of the Tomb Raider voitti Writers Guild of America -palkinnon vuonna 2016. Pratchett on kirjailija Terry Pratchettin tytär. Hän on yksi perustajajäsen Narrativia Limited -tuotantoyhtiössä, joka hallinnoi yksinoikeudella hänen isänsä töiden immateriaalioikeuksia. Pratchett on työskennellyt myös sarjakuvakäsikirjoittajana. == Tuotantoa == === Pelit === * Heavenly Sword * Mirror's Edge * Tomb Raider * Rise of the Tomb Raider === Sarjakuvat === * Mirror’s Edge #1–6 * Tomb Raider: The Beginning * Tomb Raider #7–18 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Viralliset kotisivut * Narrativia verkkosivut * Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Ozerova

Anna Ozerova (s. 17. lokakuuta 1997) on latvialainen tennispelaaja. Ozerova teki debyyttinsä Latvian Fed Cup -joukkueessa vuoden 2016 Fed Cupissa. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Terrell Vinson

Terrell Vinson (s. 2. elokuuta 1990) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa iso laitahyökkääjä. Vinson edusti UMass-yliopistoa, minkä jälkeen hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Romaniassa, Suomessa ja Islannissa. == Pelaajaura == Vinson edusti yliopistotasolla UMass- yliopistoa vuosina 2009–2013College Basketball at Sports- Reference.comhttp://articles.baltimoresun.com/2012-09-18/sports/bal- sweet-16-terrell-vinson-massachusetts-20120913_1_derek-kellogg-minutemen- terrell-vinson , minkä jälkeen hän pelasi kauden ajan Espanjassa ja tämän jälkeen Chilessä sekä Romanian pääsarjassa. Syyskuussa 2016 Vinson siirtyi Suomeen miesten I-divisioona A:ssa pelanneeseen Tampereen Pyrintö II:een ja nousi kauden aikana ajoittain pelaamaan myös pääsarjaa Pyrinnön edustusjoukkueessa.http://pyrinto.fi/terrell-vinson-auttamaan-pyrinto-ii- nuorta-joukkuetta/ http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=42251710http://www.tapiolanhonka.fi/unitedin- joukkueet-hyvista-asemista-sunnuntain-perinnepeleihin/Terrell Vinson – Suomen Koripalloliitto Kauden 2017–2018 Vinson pelasi Islannin pääsarjaa UMF Njarðvíkin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän jatkoi Islannissa UMF Grindavíkissa.https://www.eurobasket.com/Iceland/news/546035/Terrell-Vinson- joins-Grindavik == Lähteet == * Terrell Vinson Suomen Koripalloliitto * Terrell Vinson College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA * Terrell Vinson basketball profile eurobasket.com Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
V-kulma

V-kulma kiinteäsiipisen ilma-aluksen siiven kulma sen pystyakselin suhteen. V-kulma saadaan aikaan niksauksella, joka on useimmiten siiven keskellä. Useammasta kohdasta niksattuja siipiä (”lokinsiipi” ja ”käännetty lokinsiipi” -konfiguraatiot) on myös käytetty, mutta nämä ovat jääneet harvinaisemmiksi toteutuksiksi rakenteellisen monimutkaisuutensa vuoksi. Positiivisen v-kulman siivessä keskiosa on kärkiä matalammalla, ja negatiivisen v-kulman siivessä päin vastoin. Positiivisella v-kulmalla on lentokoneen kallistelua vakauttava vaikutus. Ilma-aluksen lentäessä vaakatasossa siipipuoliskojen kantopinnat ovat yhtä suuret. Koneen kallistuessa kallistuvan puolen kantopinta ja sitä kautta nostovoima suurenee, kun nousevan kärjen puolella voima vastaavasti pienenee kantopinnan pienentyessä. Nostovoimien ero palauttaa siivet vaakatasoon. == Kuvia == Tiedosto:Dihedral.airliner.arp.750pix.jpg|Positiivinen v-kulma (Boeing 737) Tiedosto:A Harrier GR7 of 1 Squadron RAF took part in Deck Operations on-board HMS Illustrious. MOD 45146085.jpg|Negatiivinen v-kulma (BAe Harrier II GR7) Tiedosto:DFS Habicht E 1.jpg|Useammasta kohtaa niksattu ”lokinsiipi”-konfiguraatio (DFS Habicht) Tiedosto:F4U Corsair OTT2013 D7N9320 BEA 008.jpg|Useammasta kohtaa niksattu ”käännetty lokinsiipi” -konfiguraatio (F4U Corsair) == Lähteet == Luokka:Aerodynamiikka
Tougué

Tougué on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosan Labén alueen Touguén prefektuurissa, Fouta Djallonin tasangolla. Kaupungin (aliprefektuurin) asukasluku oli 26 893 (2014), ja koko prefektuurin väkiluku oli 124 280 asukasta. Suurin osa väestöstä on fulaneja. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 70 kilometriä aluekeskus Labésta itään ja 310 kilometriä pääkaupunki Conakrystä koilliseen. Kaupunki on markkinapaikka seudun maataloustuotteille (riisi, hirssi, appelsiinit, karja, vuohet). Kaupungin eteläpuolelta (ja Dabolan seudulta) on löydetty bauksiittia, jonka hyödyntämisestä Guinea on sopinut muun muassa Iranin kanssa. Myös irlantilaisella Anglo African Minerals -kaivosyhtiöillä on valtauksia seudun bauksiittiesiintymiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The Company - Anglo African Minerals plc (AAM) , Licences (angloafricanmineralsplc.com) Luokka:Guinean kaupungit
Lélouma

Lélouma on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosan Labén alueen Koubian prefektuurissa. Kaupungin (aliprefektuurin) asukasluku oli 14 491(2014), ja koko prefektuurin väkiluku oli 163 069 asukasta. Lélouman kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 45 kilometriä aluekeskus Labésta länteen ja 240 kilometriä pääkaupunki Conakrystä pohjoiskoilliseen. Kaupunki on markkinapaikka seudun maataloustuotteille. Seudun mineraalivarat sisältävät esimerkiksi bauksiittia. == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Koubia

Koubia on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosan Labén alueen Koubian prefektuurissa. Kaupungin (aliprefektuurin) asukasluku oli 21 889 (2014), ja koko prefektuurin väkiluku oli 100 170 asukasta. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 52 kilometriä aluekeskus Labésta koilliseen ja 305 kilometriä pääkaupunki Conakrystä koilliseen. Kaupunki on markkinapaikka seudun maataloustuotteille. Seudulta on löydetty bauksiittia, ja näiden löydösten hyödyntämistä valmisteltiin vuonna 2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Anglo Aluminum Completes Bauxite Resource Drilling at Koumbia, Commences Bauxite Exploration Drilling at Mamou-Dalaba, Guinea (15.6.2010) (marketwired.com) Luokka:Guinean kaupungit
Ilta Koskimies

Ilta Eveliina Koskimies (o.s. Bergroth, 22. marraskuuta 1879 Pihlajavesi – 9. marraskuuta 1958 HelsinkiTauno Väinölä: Virsikirjamme virret, s. 481. Helsinki: Kirjapaja, 2009.) oli suomalainen runoilija ja suomentaja. Hän käytti toisinaan salanimeä Elina Vuorenala. Hän kävi koulunsa Oulussa ja Helsingissä valmistuen ranskankielenopettajaksi vuonna 1899. Sen jälkeen häntä Kokkolassa suomen- ja ruotsinkielenopettajana. Avioioiduttuaan tri A. V. Forsmanin kanssa hän siirtyi asumaan Helsinkiin. Ilta Koskimies on tehnyt runsaasti suomennostöitä kääntämällä vieraskielisiä musiikkitekstejä. Lisäksi hän on sanoittanut Toivo Kuulan säveltämän Kansallismielisten nuorten marssin (1912) sekä Jean Sibeliuksen säveltämän virren numero 560 (”Soi kunniaksi Luojan”) kolmannen säkeistön, jossa lauletaan: ”Suo että alttiin mielin myös köyhää holhoomme”. Kaksi ensimmäistä säkeistöä sanoitti hänen miehensä A. V. Koskimies. Virren käännös on mukana Norjan kirkon virsikirjan lisäosassa Salmer 1997. Armas Järnefeltin kehtolaulun (Berceuse, 1904) suomenkielinen teksti on niin ikään Koskimiehen käsialaa. Koskimies on haudattu miehensä A. V. Koskimiehen ent. Forsman (1956-1929) viereen Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet