EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Necktie Party

Necktie Party on suomalaisen Boxcar-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1978. Alkuperäiset luettelotunnukset KOLP 6 ja KOC 6. Levy on teema-albumi, jonka kappaleet kertovat tarinaa Yhdysvaltoihin 1800-luvulla muuttaneesta Hyvönen- nimisestä miehestä, josta tuli siellä Kid Hoover -nimellä tunnettu lainsuojaton. Helsingin Sanomien Kalle Heikkinen ja Markku Fagerlund pitivät albumin kappaleita keskenään kovin samanlaisina sävellyksinä, eikä yhtyeen laulusolistin Eero Raittisen tulkintakaan tuo niihin riittävää vaihtelua. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Kokoonpano == * Eero Raittinen – laulu * Nono Söderberg – kitara, huuliharppu * Hillel Tokazier – kosketinsoittimet * Tomi Parkkonen – rummut, lyömäsoittimet * Måns Groundstroem – basso, viulu === Tuotanto === * Richard Stanley – tuottaja * Eki Hyvönen – äänitys * Paul Jyrälä – äänitys == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Fono.fi:in tietokannassa * Necktie Party discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1978 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Richard Stanleyn tuottamat albumit
Benomyyli

Benomyyli (C14H18N4O3) on bentsimidatsolin karbamaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina eli kasvien sienitautien hoitoon ja ehkäisyyn. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa benomyyli on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Liukoisuus on kohtalainen etanoliin ja dimetyyliformamidiin ja hyvä asetoniin, kloroformiin ja ksyleeniin. Kasveissa ja maaperässä benomyyli hydrolysoituu karbendatsiimiksi, joka on varsinainen aktiivinen fungisidinen yhdiste. Karbendatsiimi on hyvin laajakirjoinen fungisidi ja tehoaa useisiin sieniin.Barry A. Dreikorn & W. John Owen: Fungicides, Agricultural, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.3.2015. Benomyyli ei ole erityisen myrkyllistä eläimille, mutta saattaa olla mutageenista. Viitattu 6.3.2015 == Valmistus ja käyttö == Benomyyliä valmistetaan karbendatsiimin ja butyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla. Benomyyli on yleisesti käytetty fungisidi muun muassa sitrusviljelmillä sekä muiden hedelmien ja marjojen homeiden ja muiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Sitä käytetään myös viljan siemenien peittaukseen homehtumisen ehkäisemiseksi ja jalavan sienitautien ehkäisyyn. Yhdiste tuli markkinoille vuonna 1968. ==Lähteet== Luokka:Atsolit Luokka:Karbamaatit Luokka:Sienentorjuntamyrkyt
Etsikko

Etsikko on suomalaisen Rotox-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi vuodelta 1975. Alkuperäiset luettelotunnukset Hi-Hat HILP 113 ja Hi-Hat HICAS 1013. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Eero Raittinen – laulu * Eero Lupari – kitarat, laulu * Upi Sorvali – rummut, perkussiot, laulu * Uppe Siitonen – basso * Hillel Tokazier – piano, jousisyntetisaattori, VCS 3 syntetisaattori === Tuotanto === * Tommi Liuhala – tuottaja * Anders Oredson – äänitys == Aiheesta muualla == * Albumi Fono.fi:in tietokannassa * Etsikko discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset progressiiviset rockalbumit Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Uniystävä

Uniystävä on Eero Luparin esikoisalbumi vuodelta 1975. Alkuperäiset luettelotunnukset Hi-Hat HILP 105 ja Hi-Hat HICAS 1005. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Eero Lupari. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Eero Lupari – laulu ja kitarat * Esa Kotilainen – urut, moog, jousisyntetisaattori, haitari, piano * Jakke Leivo – basso * Upi Sorvali – rummut * Edward Vesala – lyömäsoittimet, taustalaulu * Eero Raittinen – taustalaulu * Hillel Tokazier – taustalaulu === Tuotanto === * Edward Vesala – tuottaja * Pekka Nurmikallio – äänitys == Aiheesta muualla == * Albumi Fono.fi:in tietokannassa * Uniystävä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset progressiiviset rockalbumit
Aitapukinpensas

Aitapukinpensas eli pukinpensas eli pukinkoiso (Lycium barbarum) on pukinpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji. Sen oksat ovat rennot. Sopiva leikkausaika on aikaisin keväällä. Se on kesävihanta pensas, joka on 2,5–4 metriä korkea. Purppuranväriset kukat ovat kaksineuvoisia ja marjat ovat oranssinpunaiset. Kasvi viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla hyvin vettä läpäisevässä, hiekka-, hieta- tai savipitoisessa maassa. Se kestää pakkasta −15 °C:seen saakka. Siemenet pitää esikasvattaa sisätiloissa aikaisin keväällä. Joskus kiinanpukinpensas (Lycium chinense) ja piikkipukinpensas (Lycium europaeum) sekoitetaan aitapukinpensaaseen. Aitapukinpensaan marjoja sanotaan goji-marjoiksi. Niillä on monia terveysvaikutuksia, kuten verenpaineen ja kolesterolin alentaminen sekä diabetesta hoitava vaikutus. Ne sisältävät myös antioksidantteja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Aitapukinpensas – Lycium barbarum * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: (Aita)pukinpensas eli pukinkoiso (Lycium barbarum) * United States Department of Agriculture (USDA): Lycium barbarum * Flora of China: Lycium barbarum Luokka:Pukinpensaat
PTY

PTY voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Päivittäistavarakauppa, yhdistys *Päätoimittajien yhdistys *Avaintyönantajat AVAINTA ry:n vanha lyhenne, joka tuli nimestä "Palvelulaitosten työnantajayhdistys"
Suopohjanlammi

Suopohjanlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Lammen pituus on 250 metriä ja leveys 70 metriä. Lampeen laskee suo-ojia ympäröivältä suolta. Yksi näistä ojista on myös laskuoja, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä oja Heinijärveen. Lammen rannalla on kaksi loma-asuntoa, joille johtaa metsäautotie Koijärveltä. Tammelan ja Forssan välinen raja sijaitsee 450 metrin päässä idässä. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Koijärven järvet
Peridiscaceae

Peridiscaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales- lahkossa, johon muun muassa rikkokasvit (Saxifragaceae) kuuluvat. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat puita, joihin kerääntyy alumiinia. Lehdet sijaitsevat tavallisesti kahdessa rivissä, joskus kierteisesti, ja ovat ehyt- tai hammaslaitaisia, kourasuonisia ja korvakkeellisia. Ruodissa voi olla turvonnut pulvinus. Kukinto on lehtihankainen ja terttumainen tai kukat sijaitsevat ryhmissä. Kukat ovat pieniä, ja niissä on 4–7-lehtinen kehä. Heteitä on paljon, ja ne ovat miltei täysin erillisiä. Mesiäinen on kookas, rengasmainen, toisinaan karvainen. Suvun Medusandra kukassa on kuitenkin erikseen verhiö ja teriö, viisi terävastaista hedettä ja viisi pitkää, karvaista ja verhovastaista joutohedettä; mesiäinen puuttuu. Sikiäin on heimossa kolmen tai neljän emilehden yhteenkasvettuma, yksilokeroinen ja toisinaan enemmän tai vähemmän mesiäiskehrään uponnut. Luotit ovat pieniä. Siemenaiheita on sikiäimessä kuudesta kahdeksaan, ja ne riippuvat kärki- istukassa. Hedelmä on luumarja tai kota, jota laajentunut verhiö toisinaan ympäröi. Siemeniä on yksi, se on kookas ja kuoreltaan tanniinipitoinen, ja siinä on runsas ja kova siemenvalkuainen sekä pieni alkio.Stevens 2001–, viitattu 6.3.2015 == Levinneisyys == Heimo kasvaa Etelä-Amerikassa ja trooppisessa Länsi-Afrikassa. == Luokittelu == Peridiscaceae käsittää neljä sukua ja 11 lajia. Aikaisemmin ne on sisällytetty entiseen Flacourtiaceae- heimoon (ks. Malpighiales), ja Medusandra-sukua on joskus pidetty santelikasvien (Santalaceae) sukulaisena. Muut suvut ovat Peridiscus, Whittonia ja Soyauxia. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Peridiscaceae.gif * Kuvia, Medusandra: http://delta-intkey.com/angio/images/jhmdusan.gif * Kuvia, Peridiscus: http://delta-intkey.com/angio/images/peridi01.gif * Kuvia, Soyauxia: http://korupplants.lifedesks.org/pages/544 * Kuvia, Whittonia: http://www.diversityoflife.org/imgs/mha8/r/Peridiscaceae_Whittonia_guianensis_2521.html Luokka:Saxifragales Luokka:Kasviheimot Luokka:Puut
Valkjärvi (Tammela)

Valkjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 31 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 350 metriä. Järveen laskee muutama suo-oja ympäröiviltä soilta. Luoteisrantaan laskeva oja tuo vettä Suopohjanlammilta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuoja Kuivajärveen. Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lounaisrantaan rajautuu laaja metsäinen suoalue, joka on heikosti ojitettu. Järvessä on kuusi luotomaista saarta. Rannoille on rakennettu vain kaksi loma-asuntoa. Forssan ja Tammelan välinen raja kulkee järven länsipuolelta ohi 200 metrin etäisyydellä. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Pikku-Pakonen

Pikku-Pakonen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröivältä suolta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 70 metriä pitkä oja Kyynäräjärven Kojonlahteen. Järven rantaviiva on 0,69 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi ojitettua suomaastoa. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä. == Historia == Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Pakkanen järvi". == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma- alue Luokka:Tammelan järvet
Iso-Pakonen

Iso-Pakonen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröivältä Pakosensuolta. Osa vedestä saattaa valua suo-ojien mukana Valijärveltä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 250 metriä pitkä laskuoja Kyynäräjärven Lammaslahteen. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin ojitettua suometsää. Rannat ovat rakentamattomia ja läheiseltä metsäautotieltä kulkee 150 metriä pitkä polku pohjoisrantaan. == Historia == Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Pakkanen järvi". == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Kyynäräjärvi (Tammela)

Kyynäräjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 67 hehtaaria ja sen pituus on 1,5 kilometriä ja leveys 1,0 kilometriä. Järveen laskee suo-ojia ympröiviltä soilta. Näiden joukossa on laskuojia Pikku-Pakosesta ja Iso-Pakosesta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla lahden pohjukassa, josta saa alkunsa 450 metriä pitkä laskuoja Kuivajärveen. Järven rantaviiva on 7,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvessä on seitsemän luotomaista saarta. Rannat ovat rakentamattomia. Heinämaankulman seututiehen 283 yhdistävä tie ylittää Kyynärjärven laskuojan. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Jääkiekon II-divisioona 2014–2015

Jääkiekon II-divisioona 2014–2015 pelattiin 57 joukkueen sarjana kuudessa lohkossa. Lohkojen kahdella parhaalla oli mahdollisuus karsia halutessaan Suomi-sarjaan. ==Lohko 1 (Etelä)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lohko 2 (Häme)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lohko 3 (Keskimaa)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lohko 4 (Savo-Karjala)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lohko 5 (Pohjoinen)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lohko 6 (Länsirannikko)== ===Runkosarja=== ===Pudotuspelit=== ===Karsinta=== ==Lähteet== 2014–2015 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 2014–2015
Saloistenjärvi (Tammela)

Saloistenjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 186 hehtaaria ja sen pituus on 2,3 kilometriä ja leveys 1,8 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröiviltä soilta. Suurin suo on Pusunsuo, jonka kokoomaoja Pusunoja tuo Kuuliaislammin vedet. Länsipään Kylmälahteen laskevat myös Kyynäräjärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla Kylmälahdessa, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä laskuoja Kuivajärveen. Järven rantaviiva on 14 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat kuitenkin heikosti ojitettua metsämaastoa. Järvi on louhikkoinen ja siinä on 22 saarta. Niistä neljän nimet ovat Soutajasaari, Selkäsaari, Jänissaari ja Kakola. Salmensaari on nykyään niemi. Sekä Salmensaarella että Kylmälahdella on loma-asunnot. Järvelle vie Kyynärjärven laskuojan ylittävä Haarakorventie. Metsähallitus sai vuonna 2013 jättämänsä hakemuksen perusteella nostaa Saloisten- ja viereisen Kyynäräjärven pintaa korkeammalle. Järvenpintaa oli laskettu 1940-luvulla noin 30 cm kaivamalla syvä oja järvien väliin, samassa yhteydessä virtaussuunta oli muuttunut Saloistenjärvestä Kyynäräjärveen. == Historiaa == Saloistenjärven tunnettu kesäasukas on Mustialan maamiesopistossa opettajana toiminut sienitieteilijä P. A. Karsten. Järven Selkäsaaressa olevalla mökillä Karsten teki tutkimustyötä ja lähti sieltä tutkimusretkille Mustialan ympäristöön. Hämeen ammattikorkeakoulu ja Suomen sieniseura kunnostivat Karstenin mökin vuonna 2018. Maaliskuussa 2022 Suomen sieniseura paljasti mökillä P. A. Karstenin muistolaatan. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Kuuliaislammi

Kuuliaislammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Lammen halkaisija on 50 metriä ja siihen laskee suo-ojia ympäröivältä Pusunsuolta. Eräs suo-ojista toimii myös lammen laskuojana Saloistenjärveen. Matkaa Saloistenjärveen tulee Pusunojaa pitkin 1,3 kilometriä. Lammen ranta on metsäistä suomaastoa. Lammen rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Altingiaceae

Altingiaceae on pieni puukasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa, johon muun muassa rikkokasvit kuuluvat. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat aina- tai kausivihantia puita, jotka sisältävät eräitä iridoideja (välkehtiviä yhdisteitä) ja hartseja sisältäviä erityskanavia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat liuskalapaisia ja korvakkeellisia. Kukat ovat yksikotisesti yksineuvoisia ja kehättömiä. Kukinto on vaihtelevassa määrässä mykerömäinen. Hedekukissa on 4–10 hedettä ja emiön jäänne, pistillodi. Emikukissa on emien välisiä ulokkeita, jotka tulkitaan steriileiksi kukiksi. Kahdesta emilehdestä muodostunut yhdislehtinen sikiäin on (puoleksi) kehänalainen, ja luoteissa on monisoluisia ulokkeita. Siemenaiheita on sikiäimessä paljon, ne ovat suoria, ja vain alimmat niistä ovat fertiilejä. Hedelmä on rakokota. Siemenessä on niukka endospermi.Stevens 2001–, Viitattu 6.3.2015. == Levinneisyys == Heimon kasvualueita on Välimeren alueen itäosassa, Itä-Aasiasta Malaijien saaristoon ulottuvalla alueella ja Keski- Amerikassa. == Luokittelu == Altingiaceae on vanhastaan jaettu kahteen sukuun: rasamaloihin (Altingia) ja ambrapuihin (Liquidambar)Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Altingiaceae, mutta nyttemmin fylogeneettiset tutkimukset ja se, että kummankin suvun lajit risteytyvät keskenään, puoltavat kaikkien heimon 13 lajin sisällyttämistä samaan Altingia-sukuun. Aikaisemmin heimo on usein viety taikapähkinäkasveihin (Hamamelidaceae, esim. Cronquist 1981). == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/ === Viitteet === * Luokka:Kasviheimot
HMS Cottesmore (M32)

HMS Cottesmore (viirinumero M32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt- luokan miinantorjunta-alus. Alus myytiin 2008 Liettualle. Alus aloitti palveluksensa Liettuan laivastossa 2011 nimellä Skalvis. == Valmistus == Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta. Se laskettiin vesille 9. helmikuuta 1982 kumminaan vara-amiraali Sir Peter Buchanonin puoliso Lady Buchanon ja valmistui 24. kesäkuuta 1983. == Palvelus == Syyskuussa 2005 alus poistettiin palveluksesta ja laitettiin myyntiin. Liettua osti 2008 aluksen. Thales modernisoi aluksen miinantorjuntajärjestelmät runkoonasennetulla tyypin 2193 kaikuluotaimella, propulsiojärjestelmän, taistelunjohtojärjestelmän ja miinantuhoamisjärjestelmän, jonka jälkeen alus liitettiin 2011 Liettuan laivastoon nimellä Skalvis. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alukset Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset
Kaipiaislammi

Kaipiaislammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 80 metriä. Lampeen laskee yksi oja, mutta laskuojia sillä ei ole. Lammen vedet suotuvat suolla oleviin ojiin ja virtaavat sieltä Pusunojan kautta Vaihijokeen tai Hylönjärveen. Järven rantaviiva on 0,62 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaaston ympäröimää soista metsää. Pohjoisrannalle on rakennettu asunto, jonne johtaa tie Susikkaasta. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011

Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011 olivat yhdeksännet katukiekon maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Slovakian Bratislavassa. Mestaruuden vei Tšekki, toiseksi tuli Kanada ja kolmanneksi Slovakia. == Lohko A == Joukkue välieriin Joukkue puolivälieriin Joukkue otteluihin sijoista 7–10 == Lohko B == == Sijoituspelit == === Sijat 7-10 === === Sijat 9-10 === === Sijat 7-8 === == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 | | | || | ||1||5 | ||5||2| || | | | | |0||2 | ||6||5 | ||1||3 | ||2||7 }} == Puolivälierät == === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lopputulokset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 2011 Luokka:Vuoden 2011 urheilu Luokka:Bratislavan urheilutapahtumat
Kuivajärvi (Tammelan Heinämaankulma)

Kuivajärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma- alueeseen. Tammelassa on toinenkin Pyhäjärven alueeseen kuuluva Kuivajärvi. == Maantiede == Järven pinta-ala on 37 hehtaaria ja sen pituus on 1,5 kilometriä ja leveys 400 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröiviltä soilta. Eräät näistä ojista ovat järvien laskuojia. Saloistenjärvi laskee itäpäähän, samoin tekee Kyynäräjärvi ja Valkjärvi laskee järven pohjoispäähän. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla lahden pohjukassa, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä Myllyoja Heinijärveen. Tämä uoma lienee luontainen laskuoja ja sen rinnalle on kaivettu toinen oja eteläisten soiden, Kiimalammin ja Mustalammin kautta. Järven rantaviiva on 6,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista rajautuvat suometsiin, joita on ojitettu. Järvi kivinen ja siinä on 16 saarta. Järven pohjoisrannalle on rakennettu yksi loma-asunto, jonne johtaa metsäautotie. Forssan ja Tammelan välinen raja kulkee 450 metrin päässä lännessä. == Lähteet == Luokka:Jänijärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Quattro Mikenti Group

Quattro Mikenti Group Oy (QMG) on talotekniikka-alan konserni, johon kuuluu Suomessa 50 yhtiötä (lokakuu 2024). QMG:n palveluvalikoima kattaa kaikki talotekniikan osa-alueet. Yritys on yksi Suomen suurimpia alallaan. Konserni syntyi vuosina 2005-2012, kun Henri Juvan perustama Mikenti-Yhtiöt Oy laajentui yritysostojen ja usean uuden yhtiön perustamisen kautta. Lokakuussa 2013 Mikenti-Yhtiöt Oy ja Quattroservices Oy yhdistyivät Quattro Mikenti Group -konserniksi. Konserni on sen jälkeen strategiansa mukaisesti laajentunut uusilla yritysostoilla. Konsernin toimitusjohtaja oli vuosina 2015–2024 Kimmo Liukkonen, jota seurasi 1.3.2024 alkaen Tiina Koppinen. Vuonna 2023 QMG:n pro forma -liikevaihto oli 270 miljoonaa euroa. Konsernin palveluksessa työskentelee yli 1500 alan ammattilaista. Konsernin pääomistaja on kesäkuusta 2021 lähtien ollut KLAR Partners, joka omistaa myös Sandbäckens-konsernin Ruotsissa ja Konstel-konsernin Norjassa. Sandbäckens, Konstel ja QMG muodostavat pohjoismaisen Nimlas Groupin, jonka toimitusjohtaja on Mikael Matts. Tiina Koppinen kuuluu Nimlas Groupin johtoryhmään. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rakennustuotevalmistajat
Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitos

Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitos on vuonna 1898 Tyrvään kotiteollisuuskoulun nimellä perustettu oppilaitos, joka toimii Sastamalan kaupungissa Vammaskosken sillan läheisyydessä. Oppilaitos on vuodesta 2009 ollut osa SASKY koulutuskuntayhtymää ja yksi kolmesta Sastamalan oppilaitoksesta. Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitos tarjoaa koulutusta taideteollisuusalalla. Oppilaitoksessa valmistuu artesaaniksi – valita voi jalometallialan, kaiverrusalan, lavasterakentajan tai sisustusalan opinnot. Lisäksi koulussa järjestetään myös jalometallialan ammattitutkintoon johtavaa koulutusta. ==Koulutusalat== Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa voi suorittaa käsi- ja taideteollisuusalan perustutkinnon (artesaani) seuraavilla ammattialoilla: Taideteollisuusalan perustutkinto: * Kaivertaja * Kultasepänala * Kädentaitojen ohjaus * Lavasterakennus * Sisustusala ==Muuta== Aktiivinen osuuskunta- ja NY- yritystoiminta valmentavat opiskelijoita työelämään. Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksella ja Sasky Vammalan ammattikoululla on yhteinen opiskelijaruokala ja opiskelijoiden asuntola. ==Aiheesta muualla== * Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen kotisivut Luokka:SASKY Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Lelisa Desisa

Lelisa Desisa Benti (s. 14. tammikuuta 1990 Shewa) on etiopialainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maantiejuoksussa, etenkin maratonilla. Desisan ennätys maratonilla on vuonna 2013 Dubaissa juostu 2.04.45. Desisa voitti maratonjuoksussa kultaa vuoden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa ajalla 2.10.40 ja hopeaa vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa ajalla 2.10.12. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs. Puolimaratonin MM- kilpailuissa hän sijoittui 2010 seitsemänneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja sai pronssia joukkuekilpailussa. Desisa voitti vuoden 2013 Bostonin maratonin, joka muistetaan kilpailun aikana tapahtuneesta pommi-iskuista. Hän voitti Bostonin maratonin myös 2015 ja New Yorkin maratonin 2018. Vuonna 2011 Desisa voitti kultaa puolimaratonilta Afrikan kisoista Maputosta. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 10 000 metrillä 2009. == Lähteet == Luokka:Etiopialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerard Moreno

Gerard Moreno Balagueró (yleensä vain Gerard Moreno tai Gerard; s. 7. huhtikuuta 1992 Santa Perpètua) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia. Vasenjalkainen Gerard on pelipaikaltaan hyökkääjähttp://www.transfermarkt.co.uk/gerard- moreno/profil/spieler/177467#subnavi. == Seurajoukkueura == Gerard pelasi vuosina 2011–2013 Villarreal CF:n C- ja B-joukkueissa. C-joukkueessa hän teki 39 ottelussa 34 maalia ja B-joukkueessa 29 ottelussa 13 osumaa. Debyyttinsä seuran ykkösjoukkueen paidassa Segunda Divisiónissa hän teki joulukuussa 2012 Elche CF:ää vastaan. Kaudella 2012–2013 Gerard teki 14 Segunda Divisiónin ottelussa kolme osumaa seuran noustessa kaudeksi 2013–2014 Primera Divisióniinhttp://www.transfermarkt.co.uk/gerard- moreno/leistungsdatenverein/spieler/177467. Heinäkuussa 2013 Gerard siirtyi lainalle Segunda Divisiónin RCD Mallorcaan, jossa hän pelasi kauden aikana 31 peliä onnistuen maalinteossa 11 kertaa. Kaudeksi 2014–2015 Gerard palasi takaisin Villarrealiin ja teki pääsarjadebyyttinsä syyskuussa 2014 Granada CF:ää vastaan. Avausmaali syntyi vielä saman kuun aikana SD Eibaria vastaan. Gerard debytoi myös Eurooppa-liigassa, jossa hän teki viidessä alkulohkon ottelussa neljä maalia. == Maajoukkueura == Santa Perpètuassa, Kataloniassa syntynyt Gerard debytoi vuonna 2014 epävirallisessa Katalonian jalkapallomaajoukkueessa. Hän on pelannut siinä tähän mennessä yhden ottelun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Gerard Moreno Balagueró Soccerway- sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fuyuko Tachizaki

Fuyuko Tachizaki, o.s. Suzuki (; s. 13. tammikuuta 1989 Kitaakita, Akitan prefektuuri) on japanilainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Tōsenkyō-seuraa. Tachizaki on 162 senttimetriä pitkä ja painaa 59 kilogrammaahttp://www.sports- reference.com/olympics/athletes/su/fuyuko-suzuki-1.html . Tachizaki debytoi ampumahiihdon maailmancupissa tammikuussa 2009 Oberhofissa sijoittumalla sprintissä sijalle 45. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2009 Östersundin normaalimatkalta sijoittumalla sijalle 19. Tachizakin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on neljäs sija, jonka hän on saavuttanut Oslon takaa-ajosta maaliskuussa 2018. Tachizaki on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin, vuosina 2010, 2014 ja 2018. Paras sijoitus on 32. sija takaa-ajosta vuoden 2014 kilpailuista Sotšista. MM- kilpailuihin Tachizaki on osallistunut seitsemästi, vuosina 2009, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 ja 2017. Paras sijoitus on 18. sija normaalimatkalta vuodelta 2012 Ruhpoldingista. Tachizaki sai Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia pikakilpailussa 2018. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outi Lilljegren

Outi Lilljegren, ent. Simberg, o.s. Vahtera, oli ensimmäinen suomalainen televisiokuuluttaja. Hän oli kuuluttajana 1956 aloittaneen Televisiokerhon (myöhemmin Tesvisio) kanavalla. Lilljegren oli myyjänä perheen kirjakaupassa Helsingin Topeliuksenkadulla. Hän näytteli Helsingin Ympäristöteatterissa, joka esiintyi Tesvision kanavalla, jolloin Lilljegreniä pyydettiin kuuluttajaksi. Hän juonsi Veikkaus Oy:n Viikon veikkaus -ohjelmaa ja esiintyi mainoksissa. 1960-luvulla hän perusti kutomon ja suunnitteli verhoja ja huopia. Lilljegrenillä on ollut rooli kolmessa elokuvassa. == Filmografia == *Juha, 1956 (kreditoimaton) *Rakas varkaani, 1957 *Kulkurin masurkka, 1958 ==Diskografia== * Terveisin Outi, Ol 10 1985 c-kasettiÄänitearkisto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiokuuluttajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jury Ljadau

Jury Grigorovitš Ljadau (; s. 3. joulukuuta 1987 Minsk) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä. Ljadau edustaa Dinamo Minskiä. Hän on 174 senttimetriä pitkähttp://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ly/yury-lyadov-1.html . Ljadau debytoi ampumahiihdon maailmancupissa tammikuussa 2010 Anterselvassa sijoittuen normaalimatkan kilpailussa sijalle 71. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2012 Oberhofin sprintistä ollen 30:s. Ljadaun paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 11:s sija Oberhofin sprintistä tammikuulta 2015. Ljadau kilpaili vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa ollen parhaimmillaan henkilökohtaisessa kilpailussa 56:s takaa- ajossa. Viestissä hän oli 13:s. MM-kilpailuihin Ljadau on osallistunut kolmesti, vuosina 2012, 2013 ja 2015. Paras henkilökohtainen sijoitus on 71:s vuoden 2013 kisojen normaalimatkalta. Vuoden 2015 kilpailuiden sekaviestissä hän oli neljäs. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loimalammi

Loimalammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee ympäröivän Viksberginsuon ojia. Lammen vedenpinnan taso on samalla tasolla läheisen Pyhäjärven kanssa (96,5 metriä). Lammen luusuana toimii avosuon poikki kaivettu 550 metriä pitkä kanava, joka yhtyy Loimijokeen 2,3 kilometriä Pyhäjärven luusuasta. Lampea ympäröi avosuo, joka on halkaisijaltaan lähes 800 metriä, ja jonka reuna on pääosin peltomaata tai metsäisen suon reunaa. Lammen avoveden rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä. == Luonto == Alue on luonnonsuojelualue ja lammen pohjoispuolella on luontorni. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven–Kuivajärven alue Luokka:Forssan järvet
Josep Samitier

Josep Samitier Vilalta (tunnettiin myös nimellä José Samitier; 2. helmikuuta 1902 Barcelona – 4. toukokuuta 1972 Barcelona) oli espanjalainen jalkapalloilija, olympiamitalisti ja jalkapallovalmentaja. Samitierin pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttäpelaajahttp://www.transfermarkt.co.uk/josep- samitier/profil/spieler/172232. Samitier tunnettiin lempinimillä El Hombre () ja El Hombre Langosta (). == Seurajoukkueura == Samitier edusti vuodet 1918–1932 FC Barcelonaa. Hän voitti seuran paidassa yhden La Ligan mestaruuden sekä viisi Copa del Reytähttp://www.fcbarcelona.com/club/history/detail/card/josep-samitier. Samitier teki seuran paidassa yhteensä 333 osumaa, joista 178 syntyi virallisissa otteluissa, 454 ottelussa. Ainoastaan Lionel Messi ja Paulino Alcántara ovat tehneet enemmän maaleja katalonialaisseuralle. Samitier on eniten seuralle maaleja tehnyt Barcelonasta kotoisin oleva pelaaja. Vuodet 1932–1934 Samitier edusti Barcelonan arkkivihollista Real Madridia. Hän saavutti madridilaisseurassa yhden La Ligan mestaruuden. Lopetettuaan jo kertaalleen uransa vuonna 1934, Samitier pelasi vuodet 1936–1939 vielä ranskalaisessa OGC Nicessä. Hän lopetti uransa lopullisesti vuonna 1939. == Maajoukkueura == Samitier pelasi sekä Espanjan että Katalonian jalkapallomaajoukkueissa. Vuosina 1920–1931 hän teki Espanjan paidassa pelaamassaan 21 ottelussa kaksi maalia. Samitier oli mukana voittamassa myös olympiahopeaa vuoden 1920 kesäolympialaisista Antwerpenistähttp://www.sports- reference.com/olympics/athletes/sa/samitier-1.html . Hän oli mukana myös vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. == Uran jälkeen == Lopetettuaan ensimmäisen kerran uransa, vuonna 1934, Samitier ryhtyi valmentajaksi. Hän toimi Atlético Madridin valmentajana lyhyen aikaa vuonna 1936. Vuonna 1942, päätettyään uransa lopullisesti vuonna 1939, Samitier toimi hetken aikaa uransa viimeisen seuran, ranskalaisen OGC Nicen päävalmentajana. Vuodet 1944–1947 hän toimi pitkäaikaisen seuransa FC Barcelonan päävalmentajana saavuttaen La Ligan mestaruuden kaudella 1944–1945. Samitier kuoli vuonna 1972, 70-vuotiaana. == Muuta == Vuonna 1993, 21 vuotta Samitierin kuoleman jälkeen, katu Barcelonassa, lähellä FC Barcelonan kotistadionia Camp Nouta nimettiin hänen mukaansa Carrer de Josep Samitieriksihttps://www.google.fi/maps/place/Carrer+de+Josep+Samitier,+08028+Barcelona,+Espanja/@41.3817318,2.1188309,17z/data=!3m1!4b1!4m2!3m1!1s0x12a498f6277da9d7:0x480e2e3ef0e66c38. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Josep Samitier FC Barcelonan sivuilla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Lintupaju

thumb|Lintupajun luhtaa nähtynä yhdystieltä 2804. Lintupajun luhta on Suomen tärkeisiin lintualueisiin (FINIBA) kuuluva lintualue Loimijoen varressa Jokioisissa Lounais-Hämeessä. Se sijaitsee Loimijoen laakson leventymässä laajojen peltojen keskellä Jokioisten keskustaajaman ja Vaulammin puolivälissä yhdystien 2804 varressa kohdassa, jossa Loimijoen pohjoinen sivujoki Jänhijoki yhtyy Loimijokeen. Alueella on lintutorni. MTT:llä oli vuoteen 2006 asti lähellä Lintupajun luhtaa samanniminen koetila. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jokioisten luonto Luokka:Suomen tärkeät lintualueet
Luojan kiitos!

Luojan kiitos! on suomalainen, australialaiseen Thank God You're Here- formaattiin perustuva viihdeohjelma, jota esitettiin MTV3-kanavalla maalis–toukokuussa 2015. Ohjelman juontajana toimi Heikki Paasonen ja tuomarina Pirkka-Pekka Petelius. Jokaisessa jaksossa neljä vierailevaa näyttelijää tai julkisuudesta tuttua henkilöä joutuivat lavastettuun kohtaukseen, joista he eivät tienneet ennakkoon mitään. Kohtaukset alkoivat sanoilla ”Luojan kiitos...”. Ohjelmassa oli mukana viisi vakionäyttelijää Teijo Eloranta, Misa Palander, Annika Poijärvi, Iida-Maria Heinonen sekä Jussi Puhakka, joiden osalta kohtaukset olivat käsikirjoitettuja. Jakson päätteeksi tuomarina toimiva Pirkka-Pekka Petelius päätti, kuka vierailijoista suoriutui kohtauksistaan parhaiten. == Jaksot == Jakso Esityspäivä Katsojaluvut Näyttelijät 1 6. maaliskuuta 2015 487 000 Jukka Rasila, Maria Sid, Joonas Saartamo ja Santtu Karvonen 2 13. maaliskuuta 2015 324 000 Nicke Lignell, Simo Frangen, Lotta Backlund ja Kai Vaine 3 20. maaliskuuta 2015 323 000 Minna Kivelä, Eero Ritala, Ilkka Heiskanen ja Kari Ketonen 4 27. maaliskuuta 2015 368 000 Marco Bjurström, Esko Roine, Uniikki ja Janne Kataja 5 3. huhtikuuta 2015 264 000 Satu Silvo, Roope Salminen, Iikka Forss ja Paula Noronen 6 10. huhtikuuta 2015 364 000 Olga Temonen, Jarppi Leppälä, Aki Linnanahde sekä Eppu Salminen 7 17. huhtikuuta 2015 265 000 Noora Karma, Tume Uusitalo, Tero Tiittanen ja Jussi Vatanen 8 1. toukokuuta 2015 366 000 Ilkka Villi, Eija Vilpas, Ellen Jokikunnas ja Sami Hedberg 9 8. toukokuuta 2015 299 000 Pamela Tola, Ali Jahangiri, Lauri Nurkse ja Anu Sinisalo 10 15. toukokuuta 2015 alle 342 000 Olli Herman, Reino Nordin, Ilari Johansson ja Essi Hellén == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat Luokka:Viihdeohjelmat
Martta Aarnikotka

Martta Aarnikotka (alkuaan Adler; 14. maaliskuuta 1904 Tampere – 8. maaliskuuta 1978Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.3.1978, HS Aikakone. Viitattu 17.3.2018.) oli suomalainen matkailuopas, lausuja ja lastenkirjailija. Aarnikotkan vanhemmat olivat Virosta kotoisin ollut Hans Adler (1871–1942) ja Gustava Adler (1870–1948). Adlerit olivat olleet Tampereella Finlaysonin omistajan von Nottbeckin palveluksessa, toimivat sitten Kangasalan Seurahuoneen hoitajina ja vuodesta 1912 Kangasalan lepokodin hoitajina. Adlereilla oli viisi lasta joista kolme elonjäänyttä sisarta hoiti sitten lepokotia vanhempien kuoltua. Sisarukset olivat Martta Aarnikotka, kirjailija Jukka Tyrkön kanssa naimisissa ollut Olga (Olla) Adler-Tyrkkö (1905–1996) ja insinööri Ville Kärkkäisen kanssa naimisissa ollut Kylli Kärkkäinen (1909–2001). Heidän veljensä Paavo Aarnikotka kuoli syksyllä 1941 panssarilaiva Ilmarisen upotessa. Martta Aarnikotka toimi matkailuoppaana, antoi kielitunteja ja harrasti lausuntaa ja kuvataiteita. Hän esiintyi myös täysihoitolan emäntänä vuonna 1965 ensi-iltansa saaneessa neljästä näytelmäelokuvasta koostuneessa suomalaisessa episodielokuvassa Tunteita. Jussi Lehtonen : Kangasalan Lepokodin historiaa Puuvillatehtaan Teatteri : Siskokullat Aarnikotka oli Suomen Lausujain Liiton perustajia ja sen johtokunnan jäsen. == Teoksia == Nimimerkillä Kirsti: * Maailman onnellisin konttorineiti : romaani Petäjän sahalta. Kirja, Helsinki 1930 * Irmelin kiertomatka. Kirja, Helsinki 1931 Kirjasampo.fi : Kirsti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
IAR-93 Vultur

thumb|right|Kuvassa esiintyy museoitu IAR-93 Vultur. Konetta säilytetään Bukarestissa. IAR-93 Vultur (suom. Korppikotka) on Romaniassa valmistettu, kahdella jälkipolttimin olevalla suihkumoottorilla varustettu sotilaslentokone. Sen ensilento oli vuonna 1974, ja tuotantoasteelle konetyyppi saapui 1975. Julkinen esittely tapahtui vuonna 1979. Konetta voitiin käyttää lähinnä matalalentotoiminnassa torjuntahävittäjänä sekä tiedustelukoneena ja rynnäkköhävittäjänä maataisteluitten tukemiseen. Avioane Craiovan valmistama IAR-93 Vultur suunniteltiin ja kehitettiin yhteistyönä jugoslavialaisen SOKO-tehtaan kanssa, sekä korvaamaan vanhentuneet MiG-15 ja MiG-17 -konetyypit Romaniassa. SOKO valmisti tätä tyyppiä nimellä Soko J-22 Orao (Kotka). Konetyypin yhtenä suorana edeltäjänä voitaneen pitää G-4 Super Galeb -tyyppiä. Romanian ilmavoimat ovat poistaneet tämän tyypin sotilaskoneensa käytöstä vuoteen 1998 mennessä, mutta hajonneen entisen Jugoslavian alueen maissa joitain koneyksilöitä saattaa olla vielä rajoitetusti käytössä edelleen. Yhteensä tämän tyypin lentokoneita valmistettiin 165 koneyksilön verran kaikkiaan. Romaniassa tuotettiin sekä A- että B-tyyppiä.Sharpe, M., 2002: s. 256 Aerodynaamisesti virtaviivainen, siipiprofiililtaan nuolisiiven ja deltasiiven yhdistelmä: IAR-93 Vultur- lentokone ylsi 1 160 km/h huippunopeuteen, matalalla lähelle 1 Machia. Parhaimman (lakikorkeuden osalta) tämän suoritusarvon omaava variantti eli konemuunnos kykeni saavuttamaan 15 000 m lakikorkeuden. Aseistuksena IAR-93 Vultur-koneessa oli 2x 23 mm GSh-lentokonetykit sekä enintään 2 800 kg verran pudotettavaa aseistusta. Näihin saattoivat kuulua lisäpolttoainetankit, raketit, pommit, rypälepommit, ilmasta-ilmaan ja ilmasta-maahan ammuttavat ohjukset. Ne voitiin sijoittaa 5 eri ripustuspisteeseen eli pyloneihin. Pylonit sijaitsivat 1x rungossa sekä 4x siivissä. Jälkipoltto toi Oraon lisenssillä valmistamiin Rolls-Royce Viper Mk.633-47 -moottoreihin 20% tehonlisäyksen. 18.47 kN kasvoi 22.68 kN:ksi. ==Lähteet== *Sharpe, Michael: Attack and interceptor jets, Grange Books, Lontoo Englanti, 2002. (s. 256) ISBN 1-84013-335-X. == Aiheesta muualla == *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=1145 *http://www.aircraft.co.za/Encyclopedia/A/518.php *http://www.avionslegendaires.net/avion-militaire/soko-j-22-orao-avioane- iar-93-vultur/ *http://www.oocities.org/pentagon/barracks/5297/aircraft/iar93.html *http://www.military-today.com/aircraft/j22_orao.htm *http://www.combataircraft.com/en/Military-Aircraft/Soko/J-22-Orao/ *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=1144 *http://www.airforce-technology.com/projects/soko-j-22-orao-ground-attack-and- reconnaissance-aircraft/ *http://forum.worldofwarplanes.com/index.php?/topic/627-soko-j-22-orao/ *http://forum.worldofwarplanes.eu/index.php?/topic/2116-soko-j-22-orao/ *https://aeropoxy.wordpress.com/models/aeropoxy-resin- kits/soko-j-22-orao-172-aeropoxy/ (kaupallinen pienoismallin rakennussarjan myyntisivusto) Luokka:Hävittäjälentokoneet Luokka:Maataistelukoneet Luokka:Tiedustelukoneet Luokka:SOKO:n ilma-alukset
Amleto Novelli

Amleto Novelli (12. lokakuuta 1885 Bologna – 16. huhtikuuta 1924 Torino) oli italialaisen mykkäelokuvan tunnetuimpia näyttelijöitä. Teatteria harrastaneen Novellin elokuvaura alkoi Cinesin näyttelijänä vuonna 1908. Hän esitti pääosia lukuisissa Mario Caserinin ja Enrico Guazzonin ohjaamissa elokuvissa. Guazzonin Quo Vadis? (1912) toi Novellille kansainvälistä mainetta ja aloitti hänen historiallisten pukuelokuviensa sarjan. Ensimmäisen maailmansodan aikana Novelli oli yksi Italian suosituimmista näyttelijöistä. Hän esiintyi muun muassa Carmine Gallonen ja Augusto Geninan ohjaamissa elokuvissa, mutta työskenteli paljon myös teatterissa. Novelli kuoli äkilliseen aivotulehdukseen Mario Camerinille tekemänsä elokuvan kuvauksien aikana. Hänen vaimonsa Adalgisa Orlandini oli myös näyttelijä. ==Elokuvia== * L’amorino, 1910 * Agrippina, Neron äiti, 1911 * Papà, 1915 * Per amore di Jenny, 1915 * Malombran linnan salaisuus (Malombra), 1917 * Il padrone delle ferriere, 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Amleto Novelli Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Pávlos Kontídis

Pávlos Kontídis (, s. 11. helmikuuta 1990) on kyproslainen purjehtija. Hän saavutti purjehduksen Laser-luokassa hopeaa Lontoon olympialaisissa 2012 ja on toistaiseksi ainoa kyproslainen olympiamitalisti. Kontídis kilpaili myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa ja sijoittui tuolloin sijalle 13. Samana vuonna hän voitti kultaa nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kyproslaiset kilpapurjehtijat Luokka:Kyproslaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Veli Hyrskyn taistelujärjestö

Veli Hyrskyn taistelujärjestö oli Suomessa keväällä 1941 perustettu salainen ja militantti kommunistinen järjestö, joka yritti kaapata Suomen kommunistisen liikkeen johdon itselleen tuolloin varsin heikolta Suomen Kommunistiselta Puolueelta (SKP). Taistelujärjestö onnistui toimimaan muutaman kuukauden ajan lähinnä Helsingissä ja siinä oli tiettävästi muutamia satoja jäseniä. Viilari Veli Hyrsky (1909–?) oli Neuvostoliitossa 1930-luvulla viisi vuotta tehdastyöläisenä elänyt ja 1937 Suomeen palannut äkkijyrkkä kommunisti, joka oli toiminut vuonna 1940 Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seurassa (SNS) ja ottanut johtoonsa joulukuussa 1940 itsemurhan tehneen Helmer Adlerin perustamat SNS:n iskuryhmät. Hyrskyn johtama taistelujärjestö perustettiin salaisessa kokouksessa Helsingissä tammikuun 1941 alussa. Sen puheenjohtajaksi valittiin ensin entinen punakaartilainen Kalle Glans, sitten Toivo Poutanen ja hänen jälkeensä Gunnar Ala-Turkia. Hyrsky toimi itse sihteerinä, ja sotilasasiantuntijana oli Espanjan sisällissodan vapaaehtoisten luutnantti Edmund Böckerman. Taistelujärjestön jäsenille teetettiin tunnuslaatat, josta ilmeni heidän ”sotilasarvonsa” järjestössä. Järjestön nimi ei koskaan vakiintunut, mutta kokouksissa käsiteltyjä ehdotuksia olivat ainakin Suomen kommunistinen puolue, Suomen uuskommunistinen puolue, Suomen vallankumouksellinen taistelujärjestö ja Suomen kansan taistelujärjestö.Kimmo Rentola: Kenen joukoissa seisot: Suomalainen kommunismi ja sota 1937–1945, s. 297–302, 305–307, 310–315, 680. WSOY 1994. Taistelujärjestö suunnitteli sabotaasia, vakoilua ja aseiden hankkimista, mutta ei saanut aikaiseksi muuta kuin lentolehtisten monistamista. Sen johto onnistui kuitenkin helmikuun alussa 1941 lähettämään Neuvostoliiton Helsingin-lähetystön kautta Kominternin johdolle kirjeen, joka päätyi aina Georgi Dimitroville saakka. ”Suomen salaisen kommunistisen puolueen keskusjohtokunnan” nimissä lähetetyssä kirjeessä julistettiin varsinaisen SKP:n muuttuneen talvisodan myötä toimintakyvyttömäksi ja kerrottiin tilalle perustetun uuden vallankumouksellisen kommunistipuolueen, joka pyysi Kominternilta tukea. Hyrsky ilmoitti jäseniä olevan tässä vaiheessa 300; eräässä toisessa tiedossa määräksi mainittiin 240. Sekin oli enemmän kuin mitä SKP:n omassa organisaatiossa oli vapaina olleita jäseniä keväällä 1941. Taistelujärjestöä yritettiin laajentaa hakemalla yhteistyötä Helsingin työläisrintamamiesten kanssa, mutta heidän johtajansa torjuivat tarjouksen. SKP julisti Hyrskyn ryhmän ”puolueenvastaiseksi” ja ”ohranan” provokaatioksi ja onnistui näillä vihjailuillaan karkottamaan pääosan sen kannattajista. Valpo sai järjestön olemassaolon selville vasta heinäkuussa 1941 ja pidätti heti sen johtajat, jotka tuomittiin kaikki pitkiin vankeusrangaistuksiin. ==Katso myös== *Suomen punaisten rintamamiesten liitto ==Lähteet== Luokka:Suomi 1939–1945 Luokka:Suomen kommunistiset puolueet
Egan

Egan on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Chandler Egan (1884–1936), yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja * Christopher Egan (s. 1984), australialainen näyttelijä * Edward Michael Egan (1932–2015), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali * Greg Egan (s. 1961), australilainen tieteiskirjailija ja ohjelmoija * Jennifer Egan (s. 1962), yhdysvaltalainen kirjailija * John Egan (s. 1992), irlantilainen jalkapalloilija * Peter Egan (s. 1948), englantilainen näyttelijä * Raymond B. Egan (1890–1952), kanadalais-yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja * Walter Egan (1881–1971), yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja * William Allen Egan (1914–1984), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Alaskan ensimmäinen kuvernööri 1959–1966
Vuoden kirjateko -palkinto

Vuoden kirjateko -palkinto on palkinto, joka myönnetään Suomessa joka vuosi jollekulle henkilölle tai jollekin laajemmalle taholle kirjan tai kirjatietouden hyväksi tehdystä työstä. Palkinto perustettiin, jotta muutkin kirja-alan toimijat kuin kirjailijat voisivat saada tunnustusta työstään. Tunnustuspalkinnon perustivat Vanhan kirjallisuuden ystävät ry ja sanomalehti Keskisuomalainen. == Palkinnon saajia == *Ensimmäisen Vuoden kirjateko -palkinnon sai vuonna 2006 jyväskyläläinen antikvaarinen kirjakauppias Jouko Ylönenhttp://www.kaleva.fi/uutiset/kulttuuri/kirjateko-tunnustuspalkinto- kirjakauppias-jouko-yloselle/65800/ *2007 heinäveteläinen toimitusjohtaja Ilkka Paaterohttp://www.mtv.fi/uutiset/kulttuuri/artikkeli/kirjateko-palkinto- entiselle-keramiikkayrittajalle/2033588 *2008 Juha JaakolaKeskisuomalainen 10.2.2008 *2013 Lähikirjastojen puolesta ryhttp://www.ess.fi/uutiset/kotimaa/2013/02/09/lahdesta-alkanut- lahikirjastojen-puolustaminen-oli-kirjateko *2014 Riitta Seppälä ja Mikko- Olavi Seppälä, Aale Tynnin elämäkerta.Vuoden kirjateko Aale Tynni -elämäkerrasta; Keskisuomalainen 8.2.2014 == Katso myös == * Kirjakauppiaiden ja kustantajien saman niminen palkinto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Sasky Vammalan ammattikoulu

Sasky Vammalan ammattikoulu on osa SASKY koulutuskuntayhtymää ja yksi kolmesta Sastamalan oppilaitoksesta. Oppilaitoksessa on tarjolla useita eri koulutusvaihtoehtoja palvelualoilla, tekniikan aloilla sekä tietojenkäsittelyssä ja tietoliikennealalla. ==Koulutusalat== Sasky Vammalan ammattikoulu on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja mm. seuraavilla aloilla: * Automaatioasentaja * Automekaanikko * Hyvinvointiteknologia-asentaja * Kampaaja * Kivirakentaja * Kokki * Koneistaja1 * Kosmetiikkaneuvoja * Kosmetologi * Leipuri-kondiittori * Levyseppähitsaaja1 * Parturi * Pienkonemekaanikko * Puuseppä * Sähköasentaja * Talonrakentaja * Tarjoilija 1 Kone- ja metallialan osaamista voi täydentää koneistajasta levyseppähitsaajaksi tai levyseppähitsaajasta koneistajaksi. Koulutus kestää noin puoli vuotta. ==Muuta== Ammattikoulun uusimpien tilojen joukkoon kuuluu vuonna 2012 käyttöön vihitty Vexve Areena, jonka tiloissa sijaitseva 130-paikkainen ravintola Warelius toimii kokki- ja tarjoilijaopiskelijoiden opetustilana. Oppilaitoksessa koulutusta IW –kansainväliseen hitsaustutkintoon. Opintojen ohella opiskelijoilla on mahdollisuus suorittaa ammattiosaajan työkykypassi -opintokokonaisuus. ==Aiheesta muualla== Sasky Vammalan ammattikoulu Luokka:Sastamalan oppilaitokset Luokka:SASKY Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Kiinanpukinpensas

Kiinanpukinpensas (Lycium chinense) on pukinpensaiden sukuun kuuluva laji. Se on kesävihanta pensas, joka kasvaa 2–2,5 metriä korkeaksi. Kukat ovat kaksineuvoisia ja kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Kasvi viihtyy aurinkoisella paikalla hyvin vettä läpäisevässä hiekka-, hieta- tai savipitoisessa maassa, joka on neutraali tai hapan. Se kestää jopa -23°C lämpötilaa. Siemenet pitää esikasvattaa aikaisin keväällä sisätiloissa. Kiinanpukinpensasta on käytetty lääkintään 2000 vuoden ajan. Hedelmillä ja juurilla on elinikää pidentäviä vaikutuksia. Lehtiä puolestaan voidaan käyttää teehen. Kiinanpukinpensas sekoitetaan usein sen läheiseen sukulaiseen pukinpensaaseen. thumb|vasen|Kukka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.missouribotanicalgarden.org/PlantFinder/PlantFinderDetails.aspx?kemperkode=e352 Luokka:Pukinpensaat
Puukko (täsmennyssivu)

Puukko tarkoittaa seuraavia: * puukko, työkalu == Sukunimi == * Antti Filemon Puukko (1875–1954), professori, Vanhan testamentin tutkija * Kristiina Puukko (s. 1976), näyttelijä.