EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruusuikkuna

Ruusuikkuna on pyöreä lasimaalausikkuna, jossa on kiviset puitteet. Ruusuikkunat ovat yleisiä keskiajan goottilaisissa kirkoissa niiden läntisten julkisivujen portaalien yläpuolella ja poikkilaivojen päädyissä. Ruusuikkunan keskustasta säteilee jakokarmeja ja kivisiä puitteita, joiden välissä on maalattua lasia. Se muistuttaa ruusua terälehtineen, mistä se on saanut nimensäkin. Ruusuikkunoiden tehtävänä oli valaista kirkkosalia ja esittää vertauskuvallisesti aurinkoa. Niiden maalauksissa esitetään joskus mutkikkaita raamatullisia kohtauksia. ==Historia== Varhaisimmat tunnetut esimerkit koristelluista pyöreistä ikkunoista ovat 900-luvulta romaaniselta kaudelta Italiasta. Näiden ruusuikkunoiden esikuvana on saattanut toimia antiikin Rooman aikaisen Pantheonin lasittamaton kattoikkuna oculus. Ruusuikkunoiden koko kasvoi 1100-luvulla kun monumentaalirakentamisen tekniikan kehitys teki mahdolliseksi entistä laajempien seinäpinta-alojen käytön. 1100-luvun puolivälissä rikkaasti koristelluista ruusuikkunoista tuli varhaisgoottilaisten kirkkojen tunnusmerkkejä. Ruusuikkunoiden suunnittelu saavutti huippunsa ranskalaisessa gotiikassa. 1200-luvulla ne olivat kasvaneet jo täyttämään koko päälaivan leveyden. Englannin kirkoissa ruusuikkunoita tehtiin lähinnä poikkilaivoihin. ==Esimerkkejä== Tunnettuja ruusuikkunoita on muun muassa Mantesin kirkossa (n. 1200), Pariisin Notre Damessa (n. 1220), Laonissa, Chartresissa, Reimsissä (1230) ja Rouenissa. Chartresin katedraalin ruusuikkuna on halkaisijaltaan 13 metriä. Sen maalauksen päähahmo on Jeesus- lasta sylissään pitävä Neitsyt Maria, johon ikkunan muut hahmot viittaavat säteittäisesti. ===Ulkopuolelta=== Tiedosto:Cathedrale nd chartres nord025.jpg|Chartres, pohjoisfasadi Tiedosto:Reims Cathedral, exterior (4).jpg|Reims Tiedosto:Cathédrale Notre-Dame de Paris - 11.jpg|Pariisin Notre Dame, länsifasadi Tiedosto:Façade Cathédrale de Laon 14 09 08 2.jpg|Laon Tiedosto:Strassburg Rose exterior.jpg|Strasbourg ===Sisäpuolelta=== Tiedosto:Chartres2006 065.jpg|Chartres Tiedosto:Cathédrale ND de Reims - intérieur (08).JPG|Reims Tiedosto:Rozeta Paryż notre-dame chalger.jpg|Pariisin Notre Dame Tiedosto:Rose Choeur Cathédrale de Laon 191008 4.jpg|Laon Tiedosto:Rosace cathedrale strasbourg.jpg|Strasbourg ==Katso myös== * Mandala * Ruususto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri Luokka:Lasitaide Luokka:Ikkunat
Tomi Lahtinen

Tomi Lahtinen (s. 8. kesäkuuta 1984 Tampere) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Futsal Mad Maxia kaudella 2021-2022. Aiemmin Lahtinen on edustanut myös Ilves FS:ää, Akaa Futsalia, Kampuksen Dynamoa ja Sääksjärven Loisketta. Futsal-Cupin sekä kaksi liigahopeaa ja yhden liigapronssin KaDyn riveissä saavuttanut Lahtinen voitti kaudella 2013-14 Ilveksen paidassa Suomen mestaruuden. Maajoukkueessa hän on pelannut 15 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia (kauden 2018-2019 päättyessä). == Lähteet == * http://www.ilvesfs.fi/joukkue.php?pelaaja_id=49 * http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/futsalmaajoukkue/pelaajat/tomi-lahtinen * http://www.uefa.com/futsalcup/season=2014/clubs/player=250042486/index.html Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niko Stenholm

Niko Stenholm (s. 10. joulukuuta 1990) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa GFT:ia. Hän kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut neljä ottelua ja tehnyt yhden maalin. Stenholm pelasi Ilveksessä kausina 2012-2016 ja sitä ennen AC Estudiantesissa ja Turun Pallokerhossa. Stenholm on voittanut Ilveksessä kahdesti futsalin Suomen mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuutamolla (Se ei mee pois)

”Kuutamolla (Se ei mee pois)” on suomalaisartisti Laura Närhen kappale, joka julkaistiin hänen esikoissinglenään vuonna 2002. Kappale on Aku Louhimiehen ohjaaman Kuutamolla-elokuvan tunnuskappale, ja se sisältyy elokuvan soundtrackille. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Leri Leskinen ja Samuli Laiho. Single julkaistiin vain promootiosinglenä, joten se ei sijoittunut singlelistalle. Julkaisuvuonnaan "Kuutamolla (Se ei mee pois)" nousi parhaimmillaan radioiden soitetuimmaksi kappaleeksi. Rumba-lehdessä julkaistulla 50 hittiä listalla "Kuutamolla (Se ei mee pois)" nousi parhaimmillaan toiselle sijalle. Kuutamolla-elokuvan ohjannut Aku Louhimies on ohjannut kappaleen musiikkivideon. Vuonna 2013 kappaleesta julkaistiin Pauli Hanhiniemen esittämä versio Vain elämää -televisiosarjan myötä. == Kappaleet == # ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Radiolista 1 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2002 kappaleet Luokka:Laura Närhen kappaleet
Bulls Press

Bulls Press (virallisesti Bulls PresstjänstAllabolag.se, viitattu 13.2.2017) on ruotsalainen lehtisyndikaatti, joka välittää lehtiin muun muassa sarjakuvia, kuvitusta, grafiikkaa, sanaristikoita ja julkaisuoikeuksia monenlaiseen materiaaliin. Se tarjoaa myös painatuspalveluita. Yhtiöllä on toimintaa yhdeksässä eri maassa: Ruotsissa, Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Puolassa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Pääkonttori on Tukholmassa. Bulls on perheyritys, jonka perusti Cornelius Bull vuonna 1929.Bulls Press (yhtiön esittely) Viitattu 27.4.2014. Bulls on ollut pohjoismaiden suurin sarjakuvasyndikaatti, joka on levittänyt pääosaa myös Suomen lehdissä ilmestyvistä sarjakuvista. Suomalaisten piirtämistä sarjakuvista Bullsin levityksessä ovat olleet muun muassa Jorma Pitkäsen Näkymätön Viänänen, Ilkka Heilän B. Virtanen sekä Tove ja Lars Janssonin Muumipeikko ja myös 1990-luvulta alkaen ilmestyneet uudet Muumi- sarjakuvat.Heikki Jokinen & Kalervo Pulkkinen (toim.): Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedia, s. 106. Kemin sarjakuvakeskus, Kemi 1996. Bulls levittää pohjoismaissa muun muassa Harald Hirmuista ja Mustanaamio-sarjakuvia. Yhtiö hallitsee sarjakuvahahmojen käyttöoikeuksia myös muissa yhteyksissä kuin sanomalehdissä. Kaikkiaan Bulls välittää noin 150 sarjakuvaa ja edustaa monia suuria yhdysvaltalaisia sarjakuvasyndikaatteja Pohjois-Euroopassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bullspress.se *Bullspress.fi Luokka:Sarjakuvasyndikaatit Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Perheyritykset
Belojarskin ydinvoimalaitos

Belojarskin ydinvoimalaitos () on Venäjän Länsi-Siperian Sverdlovskin alueella, kolme kilometriä 26 000 asukkaan Zaretšnyin kaupungin pohjoispuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalan länsipuolella on lauhdutusvesialtaana toimiva Belojarskin tekoallas. Aluekeskus Jekaterinburg sijaitsee 45 kilometriä voimalasta länteen. Ydinvoimala on yksi Venäjän vanhimmista. Sen kaksi ensimmäistä yksikköä perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Yksikkö 1 oli teholtaan 108 MW (reaktorimalli AMB-100) ja liitettiin sähköverkkoon 26. huhtikuuta 1964. Yksikkö 2 oli teholtaan 160 MW (malli AMB-200) ja kytkettiin verkkoon 29. joulukuuta 1967. Nämä reaktoriyksiköt suljettiin lopullisesti vuosien 1983 ja 1990 alussa. Huhtikuussa 2014 käytössä oli ainoastaan voimalan reaktoriyksikkö 3. Se on reaktorimalliltaan BN-600-tyyppinen, 600 megawatin nopea hyötöreaktori. Voimalaitosyksikkö liitettiin sähköverkkoon 8. huhtikuuta 1980. Lisäksi voimalaitokseen on valmistumassa 4. yksikkö. Se on 864 MW:n tehoinen nopea hyötöreaktori (mallia BN-800). Yksikköä rakennettiin kesästä 2006 saakka ja se kytkettiin verkkoon joulukuussa 2015. Lisäksi Sverdlovskin alueella on tehty päätös 1220 megawatin BN-1200-tyyppisen 5. hyötöreaktoriyksikön rakentamisesta. Viitosyksikkö olisi tarkoitus saada rakennettua 2020-luvun alkuun mennessä, jolloin nykyisen 3. yksikön tuotannollinen aika on suunniteltu päättyvän. Ydinvoimalaitoksen omistaa Venäjän valtion Rosatom ja sen toiminnasta vastaa Rosatomin tytäryritys, osakeyhtiö Rosenergoatom. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Belojarskaja AES: TšP ko Dnju Atomštšika (bellona.ru) Luokka:Venäjän ydinvoimalat Luokka:Sverdlovskin alue
Edvard Oerstroem

Edvard Oerstroem (Oerström) (12. helmikuuta 1862 Pietari - 1922) oli virkamies, joka toimi Suomen ministerivaltiosihteerinä. Oerstroemin vanhemmat olivat pankinjohtaja Andrei Oerstroem ja Helena von Barnewitz. Hän palveli vuodesta 1883 alkaen Venäjän oikeusministeriössä ja tuli siellä 1895 osastopäälliköksi. 1900 Oerstroem siirtyi Suomen valtiosihteerinvirastoon ja tuli 1901 hoitamaan valtiosihteerin apulaisen tehtävää, mihin hänet nimitettiin vakinaiseksi 1902. Vjatšeslav von Plehwen surman jälkeen heinäkuussa 1904 hän hoiti virkaa tekevänä ministerivaltiosihteerin tehtäviä, samoin kuin Constantin Linderin jälkeen 1905, tämän saatua eron tehtävästä. Oerstroem oli Helsingin yliopiston vt. kansleri 1905-1906, mutta 1906 hän siirtyi senaattoriksi Venäjän hallitsevan senaatin oikeusosastolle. Oerstromin vaiheet Venäjän vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen ja lokakuun vallankumouksen jälkeen ovat tuntemattomat. Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkelin mukaan hän kuoli 1922. Oerstomin puoliso oli Katarina Samarski-Bychovets. ==Lähteet== * Sivut 556-557. * Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917 (Viitattu 27.4.2014) ==Aiheesta muualla== * Shilov, D. N. 2005. Venäläistämispolitiikka 1900-luvun alun Suomessa. Oerstroem, Edward Anders: Palvelukseni Suomen valtiosihteerinvirastossa. Historiallinen aikakauskirja 103 (2005): 3, 10. artikkeli. Luokka:Suomen ministerivaltiosihteerit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Pränikkälä

Pränikkälä (myös Bränikkälä) on kylä Liedon kunnassa Härkätien ja Savijoen alueella Ankan ja Pokkolan kylien välissä n. 6 kilometriä Liedon keskustasta Hämeenlinnan suuntaan. Kylän maamerkkinä on Parmaharjun urheilukeskus hyppyrimäkineen. Kylän nimen taustalla lienee alasaksalainen henkilönnimi Brendecke. Kylässä tavataan 1370-luvulla saksalaissyntyinen maanomistaja Johannes Kölnare, joka ilmeisesti viittaa Kölniin. Mahdollisesti jo 1320-luvulla kylässä omisti maata saksalainen Hinzekinus. Vuonna 1374 turkulainen Johannes Kölnare lahjoitti kylässä sijaitsevan maatilan tuomiokirkon Pyhän Bartolomeuksen alttarin perustamista varten. Vielä vuonna 1515 Pränikkälän tila oli alttarisäätiön omistuksessa, mutta vuoteen 1540 mennessä se oli muuttunut veronalaiseksi kaksitaloiseksi kyläksi. ==Lähteet== * Liedon historia osa 1, Kirjapaino Grafia Oy, Turku 1988 Luokka:Liedon kylät
Sirkus Europa

Sirkus Europa on Yleisradion ja Ylioppilasteatterin vuonna 1968 toteuttama ”informatiivinen tv-kabaree”, joka käsittelee teollistuneiden ja kehitysmaiden välistä kuilua laulujen ja välitekstien keinoin.Ingmar Svedberg: Political Poetry in Modern Finnish Literature, teoksessa Richard Dauenhauer, Philip Binham (toim.): Snow in May: An Anthology of Finnish Writing, 1945-1972. Fairleigh Dickinson Univ Press, 1978. Sivu 54. Viitattu 27.4.2014. Marja-Leena Mikkolan käsikirjoittaman laulunäytelmän sävelsi Kaj Chydenius ja ohjasivat Eija-Elina Bergholm, Anja Koski ja Ere Kokkonen. Asiantuntijana tuotannossa toimi muun muassa Tricont-ryhmässä vaikuttanut vasemmistoaktivisti Johan von Bonsdorff ja ohjausassistenttina Päivi Istala. Sirkus Europa, Vakavan ongelman käsittelyä viihteellisin keinoin. Katso 9/1968. Viitattu 27.4.2014. ==Esiintyjät== *Kristiina Halkola *Titta Karakorpi *Ulla Kivipato *Arja Saijonmaa *Heikki Liede *Carl-Erik Lindholm *Jouko Rikalainen ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1968 suomalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset laulut Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Ere Kokkosen ohjaamat elokuvat
Chris Romano

Chris Romano, joka tunnetaan myös nimellä Romanski, on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Blue Mountain State, jossa hän näyttelee Sammy Cacciatorea. Romano myös tuottaa ja käsikirjoittaa sarjaa. Romano on näytellyt Ensisilmäyksellä- sarjassa Punchy-hahmoa, tuottanut sarjaa, ja käsikirjoittanut jakson Tweleve Horny Women. Romano on tuottanut ja käsikirjoittanut Sarah Silverman Program- ohjelmaa.Romanski drops a name and picks up a TV show Encorebuzz, viitattu 27.4.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Lauri Ojala

Lauri Fritjof Ojala (22. syyskuuta 1918 Kaustinen – 6. heinäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen trumpetisti. Hän opiskeli Helsingin konservatoriossa (nyk. Sibelius-Akatemia) ja suoritti loppututkinnon 1938. Vuonna 1947 Ojala sai jaetun ensimmäisen palkinnon Genevessä pidetyssä kansainvälisessä trumpettikilpailussa. Hän jakoi voiton belgialaisen André Marchalin kanssa, vaikka joutui soittamaan kilpailuun sävelletyn C-trumpettikappaleen vanhalla B-trumpetilla ja joutui näin koko ajan soittaessaan transponoimaan. Vuonna 1950 Ojala voitti ensimmäisen palkinnon WCBS-televisioaseman järjestämässä kilpailussa New Yorkissa. Hänestä tuli siihen aikaan yksi harvoista televisiossa esiintyneistä suomalaisista. Ojala pääsi 82 kilpailijan joukosta viiden kilpailijan loppukilpailuun ja voitti kilpailun soittamalla Kimalaisen lennon ja Venetsian karnevaalin. Vuonna 1950 Ojala opiskeli Bostonissa ja 1952 Roomassa. Hän toimi Helsingin kaupunginorkesterissa trumpetin äänenjohtajana 1945–1977. 1960-luvulla Ojalalle tarjottiin ilman koesoittoa kolmen vuoden sopimusta Wienin sinfoniaorkesterin äänenjohtajana. Hän kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta. Ojala toimi Sibelius-Akatemiassa trumpetinsoiton lehtorina 42 vuotta vuodesta 1955 vuoteen 1997. Ojala myös toimi Helsingin NMKY:n orkesterin, Lohjan kaupunginorkesterin, Finnairin Pilottipuhaltajien ja Vuosaaren mieslaulajien johtajana. Lisäksi hän on esiintynyt kapellimestarina, trumpetistina, viulistina ja laulajana Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla. Ojala vaikutti laajasti taiteen alalla sekä synnyinseudullaan Keski-Pohjanmaalla, että kotimaisemissaan pääkaupunkiseudulla. Hän muun muassa perusti Eero Erkkilän kanssa Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston ja kuului pitkään Uudenmaan Taidetoimikuntaan. Vuonna 1995 Ojalan trumpettiesityksiä koottiin CD-levylle Yleisradion 1950-luvun nauhoista. Ojala kuoli synnyinmaisemissaan Kaustisella kesällä 2002. Ojalalle pidettiin muistokonsertti niin Kaustisella kuin Helsingin Tuomiokirkossa. Hänen isänsä oli kaustislainen viulupelimanni Friiti Ojala. ==Lähteet== * Otavan iso musiikkitietosanakirja 4 ISBN 951-1-04763-9 Luokka:Suomalaiset trumpetistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Dante Exum

Dante Exum (s. 13. heinäkuuta 1995 Melbourne) on australialainen koripalloilija, joka on pelannut vuodesta 2022 lähtien KK Partizanin joukkueessa. Hänen isänsä on yhdysvaltalaislähtöinen koripalloilija Cecil Exum. == Ura == === Koripalloura kotimaassa === Exumin isä oli ammattilaiskoripalloilija, joten hän kasvoi koripallon ympärillä. Exum ei pelannut Australian seurajoukkueissa koripalloa, vaan siirtyi vuonna 2011 Australia Institute of Sportin organisaatioon. Hän opiskeli Lake Ginninderra Collegessa, josta hän valmistui lokakuussa 2013. Tämän myötä hän olisi voinut siirtyä vielä joulukuussa 2013 Yhdysvaltain yliopistosarjoihin, mutta hän päätti jäädä kotimaahansa loppukaudeksi. Samalla hän päätti ilmoittautua NBA:n vuoden 2014 varaustilaisuuteen. === Ura NBA:ssa === Kesän 2014 varaustilaisuudessa Utah Jazz varasi Exumin koko varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Hän on kauden 2018–2019 loppuun mennessä pelannut NBA:n runkosarjassa 204 ottelua ja pudotuspeleissä 17 ottelua. Loukkaantumisen vuoksi hän ei pelannut kaudella 2015–2016 lainkaan. === Maajoukkueura === Exum on edustanut Australian juniorimaajoukkueita ja hän oli mukana vuoden 2012 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän teki keskimäärin 17,3 pistettä ottelua kohden ja johdatti maansa turnauksen loppuotteluun. Vuonna 2013 hän oli mukana alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän teki keskimäärin 18,2 pistettä ottelua kohden. Lisäksi hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Vuonna 2013 Exam debytoi myös Australian koripallomaajoukkueessa, kun hän pelasi Uutta-Seelantia vastaan Oseanian- mestaruuskilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FIBA:n pelaajaprofiili Luokka:Australialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Näkymätön Viänänen

Näkymätön Viänänen on suomalaisen Jorma ”Jope” Pitkäsen piirtämä strippisarjakuva. Sarjan päähenkilö on kuihtuneessa Näläkäjärven maalaiskylässä asuva Viänänen-niminen perheellinen suomalainen pienviljelijä, joka on muuttunut näkymättömäksi; hänestä näkyy vain päässä oleva Hankkijan lippalakki. Sarjan kantavana teemana ovat humoristisesti kuvatut kehitysalueiden asukkaiden vaikeudet ja tyytymättömyys ”Helsingin herroihin”. Sarjan muita hahmoja ovat Viänäsen äkäinen vaimo ja suuri lapsilauma. Hahmot puhuvat Savon murretta.Heikki Jokinen & Kalervo Pulkkinen (toim.): Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedia, s. 77–78. Kemin sarjakuvakeskus, Kemi 1996.Vennamolaisesta Näläkäjärven persuksi Savon Sanomat 9.7.2013. Viitattu 27.4.2014. Viänänen on kuvattu usein olutpullo (oletettavasti) kädessä.Jussi Karjalainen: Kuopiolainen mainos­mies sai idean 50 vuotta sitten, mutta suosiota ei tajuttu Helsingin sarja­kuva­piireissä Helsingin Sanomat 26.8.2023. Viitattu 26.8.2023. Näkymätön Viänänen aloitti ilmestymisensä vuonna 1973 Sarjis-lehdessä ja pääsi myöhemmin ruotsalaisen Bulls-syndikaatin levitykseen. Sarjaa julkaisi muun muassa iltapäivälehti Iltaset. Se ilmestyi parhaimmillaan noin 20 lehdessä, kunnes syndikaatti lopetti sen levityksen vuonna 1994. Pitkänen piirtää sarjaa edelleen ja kommentoi siinä Viänäsen suulla ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita. 1970-luvun stripeissä Viänänen kuvattiin mielipiteiltään vennamolaisena, nykyään perussuomalaisena. Sarjasta on julkaistu useita albumeita. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Jope Pitkänen (toim. Ville Hänninen, Vesa Kataisto ja Kari Puikkonen): Näkymätön Viänänen: Unohdetun kansan kootut kärsimykset. Zum Teufel, Turku 2023. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Strippisarjakuva
FC Akateemiset

FC Akateemiset () on vuonna 2009 ilmestynyt kolmaskymmeneskolmas romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa. Romaani julkaistiin suomeksi 2014 Mika Kivimäen kääntämänä ja Kariston kustantamana. Teoksen satiirin aiheena on jalkapallo. Kirja sai myönteisen vastaanoton, joskin arvosteluissa mainittiin juonen rönsyilevyys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Peter Ingham: Unseen Academicals by Terry Pratchett: review.The Telegraph 9.10.2009. * Matt Barber: Unseen Academicals by Terry Pratchett book review. Den of a Geek 19.10.2009. * Harry Ritchie: Unseen Academicals by Terry Pratchett. The Guardian 24.10.2009. * Nicholas Tucker: Affliction is invisible as gags go on. The Independent 28.10.2009. * Cory Doctorow: Pratchett's ”Unseen Academicals” – a gift to Discworld lovers and an argument for the importance of sport. Boingboing 11.11.2009. * Dave Roy: Unseen Academicals . Curled Up With A Good Book 2009. Luokka:Kiekkomaailma-kirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Viemärin valtias

Viemärin valtias () on Terry Pratchettin vuonna 2012 ilmestynyt nuortenkirja. Teoksen on julkaissut suomeksi vuonna 2014 Karisto Mika Kivimäen suomennoksena. Kirjan tapahtumat sijoittuvat väljästi kuningatar Viktorian valtakauden alkupuolelle, ja tapahtumapaikkana on Lontoo. Osa kirjan hahmoista on fiktiivisiä, mutta mukana on myös historiallisia hahmoja, kuten kirjailija Charles Dickens ja Henry Mayhew, joka tutki laajasti ja toi julkisuuteen Lontoon köyhälistön keskuudessa vallitsevia ongelmia. Kirjassa esiintyvät myös poliitikko Benjamin Disraeli, Lontoon poliisivoimien uudistaja Robert Peel sekä omana aikanaan maailman rikkaimpiin henkilöihin kuulunut Angela Burdett- Coutts, joka lahjoitti runsaasti varojaan köyhälistön auttamiseen muun muassa perustamalla kouluja. Myös keksityillä hahmoilla on esikuvinaan todelliset ihmistyypit. ==Juoni== Kirjan päähenkilö on nuori Repolainen, joka elättää itsensä toshaamalla eli etsimällä viemäriverkosta sinne huuhtoutuneita kolikoita ja muuta arvotavaraa. Repolainen on erittäin taitava tosher ja sikälikin onnekas, että hän on onnistunut saamaan itselleen vakituisen asuinpaikan vanhan ja viisaan juutalaismiehen Solomon Cohenin luota. Solomonilla on pahanhajuinen koira Oonan, joka kulkee usein Repolaisen mukana. Eräänä myrsky-yönä Repolainen pelastaa tytön pahoinpitelijöiden kynsistä. Sattumalta paikalle osuvat myös Charles Dickens ja Henry Mayhew, jotka ottavat tytön suojiinsa. Koska tytön henkilöllisyyttä ei aluksi tiedetä, Mayhew'n vaimo nimeää hänet Simplicityksi. Myöhemmin tyttö paljastuu saksalaisen ruhtinaskunnan prinssin karanneeksi vaimoksi, jonka kintereillä ovat väkivaltaa kaihtamattomat etsijät. Repolainen ei ole kiinnostunut poliittisesta juonittelusta ja yläluokkaisissa piireissä liikkuminen on hänelle täysin vierasta, mutta hän haluaa pelastaa tytön keinolla millä hyvänsä. == Aiheesta muualla == * Viemärin valtias. Lukukeskus Luokka:Vuoden 2012 kirjat Luokka:Englantilaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Vaihtoehtohistoria
Vartti Etelä-Karjala

Vartti oli Etelä-Karjalassa keskiviikkoisin ja sunnuntaisin ilmestynyt kaupunkilehti. Lehti jaettiin Lappeenrantaan, Lemille, Luumäelle, Savitaipaleelle ja Taipalsaarelle. Keskiviikon painoksen jakelumäärä oli 65 000 kappaletta. Lehti ilmestyi myös näköispainoksena verkossa. Lehti perustettiin nimellä Lappeenrantalainen vuonna 1964, ja se ilmestyi ensimmäisen kerran 27. huhtikuuta. Sen perustaja, alkuperäinen omistaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Olavi Peltola, joka oli edelliset viisi vuotta toiminut vuonna 1959 perustetun Uutismiehen päätoimittajana. Lehden tarkoitus oli ”lyhentää välimatkaa liike-elämän ja kuluttajien välillä”, ja se on ollut alusta alkaen poliittisesti sitoutumaton. Lappeenrantalainen myytiin vuonna 1986 Etelä-Saimaan Kustannus Oy:lle ja vuonna 2005 Sanoma Kaupunkilehdet Oy:lle. Lehden nimeksi muutettiin Vartti Etelä-Karjala vuonna 2008, ja siitä tuli Vartti-kaupunkilehden aluepainos. Vuodesta 2011 lehden omistaja on ollut Sanoma Lehtimedia Oy, joka julkaisee myös Vartti Kouvola -lehteä. Huhtikuussa 2014 uutisoitiin Länsi-Savo-konsernin ostavan Sanoma Lehtimedian. 2017 Vartti muuttui ES-Keskiviikoksi. == Päätoimittajat == * Olavi Peltola (1964–1986) * Juha Peltola (vt., 1986–1987) * Martti Meuronen (1987–1994) * Pekka Lakka (1994–2000) * Ari Toivonen (2000–2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lehden verkkosivusto Luokka:Etelä-Karjala Luokka:Lappeenrannan media Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet
Don Juan tulee sodasta

Don Juan tulee sodasta on Yleisradion Televisioteatterin näytelmä vuodelta 1967. Se on Nelli ja Pertti Niemisen suomennos ja Mauno Hyvösen ohjaus itävaltalais-unkarilaisen Ödön von Horváthin näytelmästä Don Juan kommt aus dem Krieg (1936). Tarinassa saksalainen Don Juan palaa ensimmäisestä maailmansodasta ja ryhtyy etsimään morsiantaan vaeltaen kaupungista kaupunkiin, kunnes sairastuu espanjantautiin. Siitä toivuttuaan hän joutuu – tai pääsee – taas naisten piirittämäksi. Katso-lehden Anna Kerttu Wiik luonnehti näytelmää katkeraksi satiiriksi, johon huumorin lisäksi liittyy moraalista vakavuutta.Anna Kerttu Wiik: Don Juan tulee sodasta, Uusi muunnos vanhasta aiheesta. Katso 18/1967. Viitattu 27.4.2014. Nimiroolia näytelmässä esittää Helge Herala. Muut näyttelijät ovat kaikki naisia, ja useimmat heistä esittävät näytelmässä useita eri rooleja: Irma Seikkula, Marita Nordberg, Anja Pohjola, Emma Väänänen, Iris-Lilja Lassila, Aila Arajuuri, Elli Castrén, Ritva Oksanen, Leila Itkonen, Ulla Kivipato, Isa Sirén, Jaana Oravisto ja Nina Söderström. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1967 suomalaiset elokuvat
Siperian ydinvoimalaitos

Siperian ydinvoimalaitos (), tunnetaan myös nimellä Tomsk-7 tai Siperian kemiallinen kombinaatti () on Venäjän Siperian Tomskin alueella, kolmesta kuuteen kilometriä Severskin kaupungin koillispuolella sijaitseva, nyt jo suljettu ydinvoimalaitos ja jälleenkäsittelylaitos. Aluekeskus Tomsk sijaitsee noin 15 kilometriä ydinvoimalaitoksen eteläpuolella. Ydinvoimalaitos on yksi Venäjän vanhimmista. Sen ensimmäisten reaktorien rakenne perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Voimalassa oli sen historian aikana kaikkiaan viisi eri reaktoria. Voimalan yhteydessä jalostettiin myös ydinaseplutoniumia; asevarustelu oli eräs kemiallisen kombinaatin perustamisen syy. Voimalassa sattui 6. huhtikuuta 1993 säteilyonnettomuus, jossa puhdistettavana ollut tankki räjähti. Sen seurauksena jälleenkäsittelylaitokselta pääsi radioaktiivisia aineita ilman mukana karkuun. Radioaktiivinen laskeuma levisi ympäristöön niin, että 120 neliökilometrin laajuinen alue luokiteltiin saastuneeksi. Väestöä evakuoitiin ja useita lähikyliä muuttui asumiskelvottomaksi. Tapaus luokiteltiin INES-4 luokan "laitosonnettomuudeksi". Käytöstä jo poistetun ydinvoimalaitoksen ja jälleenkäsittelylaitoksen omistaa Venäjän valtion Rosatom. Kuva:Reactor EI-2.jpg| Voimalarakennusta Kuva:Cooling Towers Seversk.jpg| Jäähdytystorneja Kuva:Reactor EI-2 4.jpg| Reaktorihallia Kuva:Reactor EI-2 3.jpg| Ohjauspaneeleita Severskiin on suunniteltu rakennettavan uutta Severskin ydinvoimalaa, johon tulisi kaksi uutta VVER-1200 -tyyppistä ydinreaktoria. Voimalayksiköt on tarkoitus rakentaa vuoteen 2030 mennessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Radiological Accident in the Reprocessing Plant at Tomsk (pdf) (iaea.org) *Sibirskaja AES (nrk-energomash.ru) *Sibirski himitšeski kombinat (seversknet.ru) Luokka:Venäjän ydinvoimalat Luokka:Tomskin alue
Alan Tam

Alan Tam Wing-lun (譚詠麟) (s. 23. elokuuta 1950 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen muusikko ja näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1979 ja vuoteen 2014 mennessä hän on julkaissut 115 albumia, joita on myyty maailmanlaajuisesti yli 35 miljoonaa kappaletta. Hän on levyttänyt neljällä kielellä: mandariinikiinaksi, kantoninkiinaksi, japaniksi ja englanniksi. Tam on myös eniten live-esiintymisiä tehnyt hongkongilainen artisti. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Naughty Boy (反斗星) ilmestyi vuonna 1979. Ensimmäinen suuri hitti ”Love in Autumn” (愛在深秋) esitettiin ensimmäistä kertaa 1984. Hänen muita tunnettuja kappaleitaan ovat muun muassa ”Love in the Fog” (霧之戀), ”Friend” (朋友) ja ”Love of my Life” (一生中最愛). == Aiheesta muualla == * Luokka:Hongkongilaiset näyttelijät Luokka:Hongkongilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Everstin tyttäret

Everstin tyttäret on Mainos-TV:n televisionäytelmä vuodelta 1967. Se on Ritva Nuutisen käsikirjoittama ja ohjaama sovitus uusiseelantilaisen Katherine Mansfieldin novellista The Daughters of the Late Colonel. Siinä kaksi aikuista naimatonta tytärtä selvittelee elämän monimutkaisia kuvioita ankaran eversti- isänsä kanssa.Everstin tyttäret, Mainos-TV sunnuntai 21.45, Katso 28/1967. Viitattu 28.4.2014. ==Rooleissa== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1967 suomalaiset elokuvat
Divinyylibentseeni

Divinyylibentseeni (C10H10) on aromaattinen hiilivety. Tyypillisesti divinyylibentseeniä käytetään kahden keskenään isomeerisen muodon m-divinyylibentseenin ja p-divinyylibentseenin seoksena. Divinyylibentseeni on polymeeriteollisuudessa runsaasti käytetty monomeeri muoveissa ja kumeissa.Shiou-Shan Chen: Styrene, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 28.4.2014. == Ominaisuudet == Divinyylibentseeni on huoneenlämpötilassa väritön neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hiilivetyihin. Divinyylibentseeni on styreeniä reaktiivisempaa ja polymerisoituu helposti sekä itsensä, että muiden polymeroituvien yhdisteiden kanssa jo huoneenlämpötilassa. Divinyylibentseenin homopolymeroitumisessa muodostuva polymeeri on haurasta. Tämän vuoksi Divinyylibentseeniin lisätään stabilisaattoriksi tyypillisesti rikkiä ja 4-tert-butyylikatekolia. == Valmistus ja käyttö == Divinyylibentseenin valmistukseen käytettävä prosessi on samankaltainen styreenin valmistusmenetelmän kanssa. Reaktiossa dietyylibentseeni johdetaan reaktoriin, jossa on dehydrausreaktiota nopeuttavaa katalyyttiä. Reaktio suoritetaan noin 600 °C lämpötilassa ja tällöin reaktio tuote on pääasiassa m- ja p-divinyylibentseenien 2,25:1-seos. Sivutuotteena muodostuu etyylivinyylibentseeniä. Reaktiolämpötilassa muodostuva o-divinyylibentseeni reagoi helposti edelleen naftaleeniksi, eikä sitä juurikaan muodostu. Lopuksi tuote puhdistetaan alipainetislauksella. Divinyylibentseenistä muodostuva homopolymeeri polidivinyylibentseeni on haurasta eikä sillä juurikaan ole käyttökohteita. Sen sijaan divinyylibentseenin ja muiden monomeerien muodostamat heteropolymeerit ovat yleisessä käytössä. Yksi tärkeimmistä niistä on kopolymeeri styreenin kanssa ja näitä hartseja käytetään erityisesti ioninvaihdossa. Muissa polymeereissä divinyylibentseeniä käytetään ristisillottavana yhdisteenä. Ristisilloitus divinyylibentseenillä parantaa polymeerin kovuutta, kuumuudenkestävyyttä ja kimmomoduulia. Tällaisia polymeerejä käytetään muun muassa sähköneristeinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ChemBlink: Divinylbenzene *ChemBlink: 1,3-Di(Ethenyl)Benzene *ChemBlink: 1,4-Di(Ethenyl)Benzene Luokka:Aromaattiset hiilivedyt
Laura Iltanen

Laura Iltanen (s. 11. syyskuuta 1995) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa pihtiputaalaista Liigaplokia Iltanen siirtyi Liigaplokiin kasvattajaseurastaan salolaisesta LP Viestistä Siirtouutinen Iltanen on pelipaikaltaan keskitorjuja ja hänen pituutensa on 178 cm. ==Lähteet== * http://www.mestaruusliiga.fi/naiset/joukkueet/liigaploki-13-14/laura-iltanen/ ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tanio Boccia

Camillo Tanio Boccia (4. huhtikuuta 1912 Potenza – 1. elokuuta 1982 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän teki elokuvansa taiteilijanimellä Amerigo Anton. Tanssijana, koreografina ja näyttelijänä työskennellyt Boccia aloitti ohjaajanuransa elokuvalla Dramma sul Tevere vuonna 1952. Hän teki parikymmentä heikkotasoista viihde-elokuvaa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista spagettiwesterniin ja sotaelokuvaan. Boccialla on kyseenalainen maine ”Italian huonoimpana elokuvaohjaajana” ja ”Italian Ed Woodina”. ==Elokuvia== * Il trionfo di Maciste, 1961 * Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie, 1962 * I predoni della steppa, 1964 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
BK Budivelnyk Kiova

BK Budivelnyk Kiova () on kiovalainen koripalloseura, joka pelaa maan pääsarjatasolla Superliigassa. == Historia == Vuonna 1945 nuori koripallovalmentaja perusti seuran, jonka tarkoitus oli toimia Kiovan instituutin oppilaiden urheiluseurana. Vielä tuolloin seura tunnettiin nimellä SKIF Kiova, mutta nimi muutettiin Budivelnyk Kiovaksi vuonna 1962, kun seuran sponsoriksi tuli paikallinen yritys. Budivelnyk ei voittanut Neuvostoliiton- mestaruutta 1960- ja 1970-lukujen aikana, vaikka se sijoittuikin usein mitalisijoille. Vuonna 1982 seura osallistui ensimmäistä kertaa kansainvälisiin koripallosarjoihin, kun se oli mukana Korać cupissa. Kausi 1988–1989 oli seuran menestyksellisesti paras kausi Neuvostoliiton sarjoissa. Joukkue hävisi runkosarjassa ainoastaan Žalgiris Kaunasille ja joukkueet kohtasivat myös kauden loppuottelusarjassa. Budivelnyk voitti ottelusarjan 2–0, jolloin se juhli ensimmäistä ja ainoaa Neuvostoliiton-mestaruuttaan. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Budivelnyk voitti Ukrainan-mestaruuden kuusi kertaa perättäin vuosina 1992–1997. Seuralle 2000-luvun alku oli vaikeaa, eikä se enää sijoittunut mitalisijoille. Seuraavan Ukrainan-mestaruutensa seura voitti vasta kaudella 2010–2011. Samana kautena seura palasi pitkän tauon jälkeen kansainvälisiin sarjoihin ja se eteni Eurocupissa puolivälieriin asti. Kaudella 2013–2014 Budivelnyk eteni ensimmäistä kertaa Euroliigaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Ukrainalaiset koripalloseurat Luokka:Kiovan urheilu Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Suomen Tukholman-instituutti

thumb|Instituutti, Snickarbacken 2–4. Suomen Tukholman-instituutti (Finlandsinstitutet) Ruotsissa toimiva instituutti, joka tekee tunnetuksi suomalaista nykykulttuuria, edistää kulttuuri- ja tiedevaihtoa maiden välillä sekä esittelee suomalaista yhteiskuntakeskustelua, historiaa, politiikkaa ja talouselämää sekä suurelle yleisölle että tutkimusyhteisölle.Suomen Tukholman- instituutti, viitattu 28.4.2014 Instituuttia hallinnoi säätiö Stiftelsen Finlands kulturinstitut i Sverige. Instituutin toiminnan piiriin kuuluvia aloja ovat elokuva, kirjallisuus, musiikki ja teatteri. Se järjestää näyttelyjä ja seminaareja.Suomen Tukholman-instituutti, viitattu 28.4.2014 Instituutin toimitilat ovat 1896–1898 rakennetussa talossa, jonka on suunnitellut arkkitehti Johan Laurentz.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 134. Norstedts, Tukholma 2012. Talo rakennettiin alkuaan Ruotsin NMKY:lle. Talon osti 1970 Stiftelsen Finlands Hus, josta myöhemmin tuli nykyinen säätiö. Vuonna 1995 säätiö myi naapurissa olevan hotelli Karelian kiinteistön ja julisti arkkitehtikilpailun jäljelle jääneen talon uudistamisesta.Suomen Tukholman-instituutti, viitattu 28.4.2014 GWSK Arkitekter -arkkitehtitoimiston suunnittelemat muutostyöt toteutettiin 1995–1997. Rakennuksessa on neljä maanpäällistä kerrosta ja kaksi maanalaista. Siinä on Suomen instituutin toimitilat, kirjasto, lukusali, näyttelytila ja talvipuutarha. Myös Tukholman Suomalaisen Seuran toimitilat ovat samassa rakennuksessa. ==Lähteet== Luokka:Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit Luokka:Tukholma
Juha Taivainen

Juha Taivainen on suomalainen urheiluselostaja. Hän toimi jääkiekko- ja jalkapallolähetysten selostajana Canal+- ja MTV Sport -kanavilla. Hän selosti muun muassa Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja, Englannin Valioliigaa ja Jääkiekon mestarien liigaa. Hän lopetti selostajanuransa keväällä 2016 ja toimii kivihoitajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
IVA

IVA voi tarkoittaa seuraavia: * Ihmisiin kohdistuvien vaikutusten arviointi, IVA * Kuninkaallinen insinööritieteiden akatemia, IVA
Koristeellinen maisema

Koristeellinen maisema on taiteilija Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1910. Kooltaan se on 101×101 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin heti sen valmistumisvuonna 1910. Koristeellinen maisema on dekoratiivista Thesleffiä. Tällöin luonnon kuvaaminen ei ollut ensiarvoista vaan esimerkiksi eri värisävyjen rinnakkain asettelu, kuten Thesleff tässä maalauksessa tekee. Tapa oli Suomessa niin yleinen vuosina 1909-1912, että puhuttiin puhtaan paletin kaudesta. Värejä ei sekoitettu toisiinsa vaan ne asetettiin harkitusti rinnakkain, jolloin niiden valovoima tuli paremmin esiin. Ellen Thesleff itse on sanonut taiteensa dekoratiivisuudesta: "Minähän hengitän vain romantiikkaa - ja katsohan se on mystisempää kuin yleensä, se tulee ilmi viivojen leikissä ja värien keskinäisessä luonteessa." ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koristeellinen maisema Suomen Kansallisgallerian sivuilla Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Ellen Thesleffin maalaukset Luokka:Maisemamaalaukset Luokka:Impressionistiset maalaukset
Romano Fenati

Romano Fenati (s. 15. tammikuuta 1996) on italialainen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpaili MotoGP-sarjassa. == Ura == Fenati kilpaili uransa alkuvaiheilla kotimaansa 125cc-sarjassa. Vuonna 2011 hän voitti tämän kuutioluokan Euroopan mestaruuden. Kaudeksi 2012 hän siirtyi Moto3-luokkaan FTR Hondan talliin. Fenati oli ensimmäisessä kisassaan Qatarissa toinen ja voitti jo seuraavan osakilpailun Espanjassa. Hänestä tuli ensimmäinen kuljettaja sitten Noboru Uedan ja vuoden 1991, joka on pystynyt ajamaan palkintosijoille kahdessa avausstartissaan. Hän oli lopulta MM-sarjan kuudes. Seuraavalla kaudella Fenati ei päässyt kertaakaan podiumille ja oli vasta sarjan kymmenes. Kauden 2014 kolmessa ensimmäisessä kilpailussa Fenati sijoittui kahdesti kärkikolmikkoon, voittaen Argentiinan GP:n. Argentiinan kilpailun podiumilla italialaiselle Fenatille soitettiin vahingossa Ranskan kansallislaulu Marseljeesi. Hän oli lopulta sarjan yhteispisteissä viides kerättyään kauden aikana Argentiinan voiton lisäksi kolme voittoa. San Marinon Moto2-luokan osakilpailussa kaudella 2018 Fenati painoi ohitettaessa kilpakumppaninsa Stefano Manzin jarrukahvaa yli 200 kilometrin tuntinopeudessa ja Manzi sai vain vaivoin säilytettyä pyöränsä hallinnan, teko tuomittiin lajipiireissä poikkeuksellisen törkeänä ja järjestäjien langettaman kilpailukiellon lisäksi Fenatin talli Marinelli Snipers irtisanoi tämän sopimuksen välittömästi. Myös Fenatin seuraavan kauden talli MV Agusta ilmoitti ettei se ole enää kiinnostunut tämän palveluksista ja purkavansa tekemänsä sopimuksen.https://yle.fi/urheilu/3-10396442 == Lähteet == Luokka:Italialaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Deon McCaulay

Deon McCaulay (s. 20. syyskuuta 1987) on belizeläinen jalkapalloilija, joka edustaa NASL:ssa pelaavaa Atlanta Silverbacksia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. 176 senttimetriä pitkä McCaulay on pelannut kotimaansa lisäksi Costa Ricassa, Hondurasissa ja Yhdysvalloissa. Hän on ollut myös MLS-seura Portland Timbersin testissä. McCaulay on Belizen jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä kuudellatoista osumallaan. Hän voitti yhdessä Robin van Persien ja Luis Suárezin kanssa vuoden 2014 MM-karsintojen maalikuninkuuden yhdellätoista osumallaan. == Lähteet == * http://www.national-football-teams.com/player/20977/Deon_Mccaulay.html * http://www.transfermarkt.co.uk/en/deon- mccaulay/profil/spieler_69669.html?from=direktErgebnis Luokka:Belizeläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shalom Luani

pienoiskuva|Shalom Luani vuonna 2017. Shalom Luani (s. 5. elokuuta 1994) on amerikansamoalainen jalkapalloilija ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänet tunnetaan parhaiten jalkapalloilijana ja hänen joukkueensa on Amerikan Samoan pääsarjassa pelaava Tafuana Jets. Luanin pelipaikka on hyökkääjä. Hän ratkaisi Amerikan Samoan jalkapallomaajoukkueelle maan historian ensimmäisen FIFA-voiton Tongan jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Hän on pelannut vuodesta 2011 asti maajoukkueessa kahdeksan ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, ollen yhdessä Ramin Ottin kanssa maan kaikkien aikojen paras maalintekijä. Amerikkalaisessa jalkapallossa Luani pelaa puolustavana pelaajana, ja hän kuuluu maansa alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän on 185 senttimetriä pitkä. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/shalom- luani/profil/spieler_185049.html?from=direktErgebnis * http://www.national- football-teams.com/player/44739/Shalom_Luani.html Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Else Lasker-Schüler

Else Lasker-Schüler (11. helmikuuta 1869 – 22. tammikuuta 1945) oli saksanjuutalainen runoilija, prosaisti, näytelmäkirjailija ja kuvittaja. Hitlerin noustua valtaan 1933 Lasker-Schüler lähti Saksasta Sveitsiin ja edelleen 1940 Palestiinaan. Lasker-Schüleriä on pidetty 1900-luvun alkuvuosien ekspressionistina, mutta toisaalta häntä ei pidetä puhtaana ekspressionistina, sillä vaikka hän kuului Der Sturmin piiriin, hän kääntyi myöhemmin juutalaisen mystiikan puoleen ja runojen teemat muuttuivat. ==Suomennetut runot== ;LähdeElse Lasker-Schüler, Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 17.5.2021, viitattu 9.6.2021 * Jäähyväiset (Abschied), suom. Aale Tynni, teoksessa Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, WSOY 1974 ISBN 951-0-06216-2 ja 2004 ISBN 951-0-29121-8 * Vanha tiibetinmatto (Ein alter Tibetteppich), suom. Aale Tynni, teoksessa Tuhat laulujen vuotta * Me kaksi, teoksessa Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa, suom. Uuno Kailas, Porvoo WSOY 1924 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Online list of publications * Grace Andreacchi Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Nintendo eShop

Nintendo eShop () on Nintendo Networkin ylläpitämä verkkokauppa. Palvelu on saatavilla Nintendo Switchille. Tuki Nintendo 3DS:lle ja Wii U:lle on lopetettu. eShop julkaistiin Pohjois-Amerikassa 6. kesäkuuta sekä PAL- valtioissa ja Japanissa 7. kesäkuuta 2011 ja se mahdollisti vapautumisen järjestelmän päivityksistä, mikä lisää toiminnallisuutta Nintendo 3DS:n HOME- valikossa. Toisin kuin Nintendo 3DS:n kohdalla, eShop oli saatavilla Wii U:lle jo sen julkaisupäivänä, vaikka järjestelmän päivitystä vaaditaankin, jos eShopia haluaa käyttää. Se on myös moniajosovellus, mikä tarkoittaa, että se on käytettävissä, vaikka peli olisi pyörimässä taustalla HOME-valikon kautta. Tosin tämä ominaisuus on saatavilla vain Wii U:lla. Nintendo eShop sisältää ladattavia pelejä, sovelluksia sekä tietoa tulevista elokuva- ja pelijulkaisuista. Tietyissä Latinalaisen Amerikan ja Karibian maissa Nintendo 3DS ja Wii U -laitteiden eShop sulkeutui 31. heinäkuuta 2020. Tämän jälkeen ei pystynyt enää lataamaan ohjelmistoja eikä uudelleenlataamaan tai päivittämään sovelluksia. Wii U- ja 3DS-eShop sulkeutuu länsimaissa maaliskuussa 2023. eShopin sulkemisen myötä loppuu pääsy useisiin Virtual Consolen kautta saataviin peleihin, joita ei ole saatavilla Nintendo Switchin Switch Online -palvelussa. Tuki Nintendo 3DS:lle ja Wii U:lle päättyi lopullisesti maaliskuussa 2023. Videopelien tutkimisen ja säilömisen kannalta tuen loppuminen aiheuttaa ongelmia, kun arkistot eivät voi tekijänoikeuslain nojalla sallia etäpääsyä kokoelmiinsa. ==Lähteet== Luokka:Nintendo Luokka:Verkkopelipalvelut Luokka:Digitaalinen jakelu
Mosaiikkimenetelmä

Mosaiikkimenetelmä (engl. tiling approach) on meteorologiassa, numeerisessa säänennustamisessa käytetty menetelmä, jossa määritetään isolle heterogeeniselle mallin hilaneliölle pintavuot useista hilaneliön osista. Mosaiikkimenetelmässä paikalliset vuot parametrisoidaan erikseen kullakin alustatyypillä. Hilaneliön laikuille annetaan rosoisuudet ja ennustetaan pintalämpötilat ja -kosteudet erikseen. Pintavuo kasataan osa-alueiden koolla painotetuista osavoista. \langle H\rangle = \rho c_p \sum_{i=1}^N f^i C_H^i \left( \theta_S^i - \langle \theta_a\rangle \right) \langle u\rangle missä \rho on ilman tiheys, c_p on lämpökapasiteetti vakiopaineessa, N on hilaruudussa esiintyvien alustatyyppien lukumäärä ja f_i on alustatyypin i pinta-alaosuus nollan ja yhden väliltä. Kukin siirtokerroin C_H^i lasketaan siis paikallisen rosoisuusparametrin ja stabiilisuuden perusteella. \theta_S^i on pinnan ja \theta_a ilman potentiaalilämpötila. ==Käyttö== Etenkin ilmastomalleissa voi suuren hilaneliön alueella olla montaa eri pintatyyppiä. Mosaiikkimenetelmä on osoittautunut johdonmukaisemmaksi kuin yritykset määrätä yksi yhteinen tehoisa lämmön ja kosteuden rosoisuusparametri ja pinta-arvo koko isolle heterogeeniselle hilaneliölle. Mosaiikkimenetelmä onkin siksi yleistynyt eri malleissa. == Lähteet == * http://www.courses.physics.helsinki.fi/met/rajaker2/kalvot2014.pdf Luokka:Meteorologia
V. F. Aaltoranta

Viktor Fredrik Aaltoranta (18. heinäkuuta 1886 Iisalmi – 12. toukokuuta 1916 Sortavala) oli suomalainen toimittaja, joka työstenteli 1900-luvun alkuvuosina useissa työväenlehdissä. Aaltoranta työskenteli nuoruudessaan muun muassa seppänä. Myöhemmin hän oli Kuopiossa ilmestyneen Savon Työmiehen toimittajana 1908–1910, Porvoossa ilmestyneen Työläisen päätoimittajana 1910–1912, Raivaajan toimittajana Lahdessa 1912–1914 sekä Sortavalassa ilmestyneen Päivän Tiedot -lehden päätoimittajana 1915–1916. Vuonna 1908 Aaltoranta haastettiin Venäjän pääministerin Pjotr Stolypinin kunnian loukkaamisesta oikeuteen Kuopiossa. Syytteen aiheutti Savon Työmies -lehdessä 7. maaliskuuta 1908 julkaistu kirjoitus nimeltä Järkähtämättömän luja hallitus. Loimaranta kirjoitti myös runoja (Kahlehet katki!) ja humoristisen kertomuksen Kun kenraalikuvernööriä Kuopioon odotettiin. Aaltoranta kuoli keuhkotautiin 29-vuotiaana toukokuussa 1916. == Teoksia == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Myllypuron kirjasto

Myllypuron kirjasto (ent. Myllypuron mediakirjasto) on Helsingin kaupunginkirjaston ja Helmet-kirjastojen toimipiste Myllypurossa, keskellä Myllypuron Ostaria osoitteessa Kiviparintie 2. Kirjaston palvelut saa käyttöönsä Helmet-kirjastokortilla. == Palvelut == Myllypuron laajentunut, vuonna 2022 remontoitu kirjasto on profiloitunut perhekirjastoksi. === Opastus ja neuvonta === Kirjasto järjestää henkilökohtaista digiopastusta viikoittain torstaista perjantaihin. Kirjaston henkilökunta voi auttaa tarpeen vaatiessa pienissä digiongelmissa. === Tilat === Kirjastossa on iso sali infotiskeineen, asiakaskeittiö, lasten ja nuorten puoli, musiikkihuone, Minitila- työskentelysoppi, Virta-kokoustila, inva-WC lastenhoitopöydällä ja kaksi muuta wc-tilaa. Lisäksi kirjastossa on henkilökunnan omat tilat. === Lainattava aineisto === Kirjastosta on Helmet-kirjastokortilla lainattavissa kirjoja, lehtiä, pelejä ja käyttötavaroita. == Historia == Myllypuron mediakirjasto ja asukastalo Mylläri avattiin 14. joulukuuta 2011 klo 12 Myllypuron uuden ostoskeskuksen yhteyteen keskelle toria pyöreään paviljonkirakennukseen. Kaupunginosaa aiemmin palvelleen lehtisalin henkilökunta ja toiminnot siirtyivät mediakirjastoon. Vuonna 2022 asukastalo Mylläri siirtyi toisiin tiloihin. Mediakirjaston verstas- ja studiovälineet siirtyivät Itäkeskuksen kirjastoon. Kirjaston ja asukastalon tilat yhdistettiin ja näin syntyi remontin kautta uusi Myllypuron kirjasto. Kirjaston tilat laajenivat kolminkertaisiksi 150 neliömetristä 450 neliömetriin. Avajaisia juhlittiin 13. lokakuuta 2022. == Lähteet == * Helmet-kirjastot: Myllypuron kirjasto * Helmet-kirjastot: Myllypuron mediakirjasto (Arkistoitu versio) == Aiheesta muualla == * Kirjastohakemisto: Myllypuron kirjasto Luokka:Helsingin kaupunginkirjasto Luokka:Myllypuro
Nintendo 2DS

Nintendo 2DS on Nintendon kehittämä käsikonsoli. Tuote esiteltiin elokuussa 2013 ja se julkaistiin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 12. lokakuuta 2013 yhdessä Pokémon X ja Y -pelin kanssa. Nintendo 2DS on lähtötasoversio Nintendo 3DS:lle, joka sisältää identtisen laitteiston, samanlaista toiminnallisuutta sekä yhteensopivuutta Nintendo DS:n ja 3DS:n laitteiden kanssa. Nintendo 2DS -konsolia myydään samanaikaisesti 3DS- ja 3DS XL -mallien kanssa kannustimena laajentaa Nintendo 3DS -pelien markkinoita. Nintendo of American presidentti Reggie Fils-Aime totesi, että 2DS on ensisijaisesti suunnattu nuoremmille pelaajille (kuten alle 7-vuotiaille), joiden kohdalla oli aiemmin neuvoteltu 3D-toiminnan käyttämättömyydestä 3DS:n aiheuttamien mahdollisten silmien terveysongelmien kannalta. Vastaanotto Nintendo 2DS:n kohdalla on ollut ristiriitaista. Vaikka Nintendo yllättyi siitä, miten 2DS saatiin hinnoiteltua ja sijoitettua sen korkeamman tason kumppanien rinnalle, runsaasti kritiikkiä tuli sen heikommista ominaisuuksista verrattuna 3DS:ään, kuten konsolin designista, jota kuvailtiin vähemmän houkuttavaksi kuin 3DS:n vastaavaa, sen matalammasta äänenlaadusta ja akun kestosta. Jotkut kuitenkin yllättyivät 2DS:n muotoilusta ja kehuivat sen olevan vakaampi ja mukavampi pidellä käsissä kuin 3DS. Jotkut kriitikot kokivat sellaisen tunteen konsolin 3D-tuen puuttumisesta, että se olisi Nintendon luoma hullutus; Nintendo kuitenkin on myöhemmin ilmoittanut että autostereoskooppinen 3D-tuki olisi osa heidän tulevaisuuden suunnitelmiaan. ==Lähteet== Luokka:Nintendo DS -käsikonsolisarja
Pieni yösoitto

Pieni yösoitto voi tarkoittaa seuraavia: * Pieni yösoitto, Mozartin säveltämä serenadi * Pieni yösoitto, vuonna 1977 valmistunut elokuva * Pieni yösoitto, vuonna 1987 valmistunut televisioelokuva