EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lepidodactylus lugubris

Lepidodactylus lugubris on partenogeneettisesti lisääntyvä liskolaji, joka kuuluu gekkoliskojen heimoon. == Kuvaus == Aikuisen Lepidodactylus lugubrisin pituus on noin 8,5–10 senttimetriä. Vastakuoriutuneet poikaset ovat vain parin senttimetrin mittaisia. Väritykseltään ne ovat rusehtavia, mutta väritys saattaa vaihdella esimerkiksi lämpötilan mukaan hyvin vaaleasta tummanruskeaan. Melkein kaikki lajin yksilöt ovat naaraita ja vaikka uroksia esiintyykin luonnossa, ovat ne hyvin harvinaisia ja usein steriilejä. Naaraat munivat yhdestä kahteen munaa kerrallaan, 4–6 viikon välein. == Ravinto == Lepidodactylus lugubris on kaikkiruokainen. Luonnossa se syö hyönteisiä, hedelmiä ja siitepölyä. Lemmikkieläiminä ne syövät tyypillisesti kalsiumilla pölytettyjä hedelmäkärpäsiä ja muita pieniä hyönteisiä sekä harjasgekoille tarkoitettua valmisruokaa. == Lemmikkinä == Partenogeneettisen lisääntymistapansa ansiosta Lepidodactylus lugubris lisääntyy helposti vankeudessa. Ne ovat sosiaalisia eläimiä, mikä on harvinaista matelijoiden keskuudessa. On suositeltavaa pitää vähintään kolmen liskon ryhmää. Vaatimukset elinolosuhteiden suhteen ovat lähellä harjasgekkoja. == Lähteet == * * * * * * Henderson, R. W., VILLA, J., & DIXON, J. R. 1976 Lepidodactylus lugubris (Reptilia: Gekkonidae). A recent addition to the herpetofauna of Nicaragua. Herpetol. Rev. 7:173. * Jarecki, L. & Lazell, J.D. 1987 Zur Grösse und Dichte einer Population von Lepidodactylus lugubris (Duméril & Bibron 1836) in Aiea, Hawaii (Sauria: Gekkonidae). Salamandra 23 (2/3): 176-178 * Kikukawa, Akira 1999 Geographic distribution. Lepidodactylus lugubris Herpetological Review 30 (1): 52 * Mau, K.-G. 1978 Nachweis natürlicher Parthenogenese bei Lepidodactylus lugubris durch Gefangenschaftsnachzucht (Reptilia: Sauria: Gekkonidae). Salamandra 14 (2): 90-97 * Pasteur, G.;Agnese, J.-F.;Blanc, C. P.;Pastuer, N. 1987 Polyclony and low relative heterozygosity in a widespread unisexual vertebrate, Lepidodactylus lugubris (Sauria) Genetica 75: 71-79 * Röll, B. 2002 Lepidodactylus lugubris (Duméril & Bibron). Sauria (Suppl.) 24 (3): 545-550 * Rösler, Herbert 1992 Beobachtungen an drei Männchen des parthenogenetischen Geckos Lepidodactylus lugubris (Duméril & Bibron 1836). Sauria 14 (3): 25-26 * Sengoku, Showichi 1998 Geographic Distribution. Lepidodactylus lugubris Herpetological Review 29 (2): 110 * Turner, Grant;Green, Darren 1996 Notes on the mourning gecko Lepidodactylus lugubris in the Daintree region Herpetofauna (Sydney) 26 (1): 5-7 * Villa, Jaime D. 1993 Lepidodactylus lugubris (mourning gecko). Nicaragua: Zelaya Herpetological Review 24 (3): 109 * Yamashiro, Saiko;Ota, Hidetoshi 1998 Discovery of a male phenotype of the Parthenogenetic gecko, Lepidodactylus lugubris, on Ishigakijima Island of the Yaeyama Group, Ryūkyū Archipelago Japanese Journal of Herpetology 17 (4): 152-155 * Guerreiro, Manuel.;Graterol, Gabriel.; 2012 PRIMER REGISTRO DE LEPIDODACTYLUS LUGUBRIS DUMÉRIL & BIBRON, 1836 (REPTILIA: GEKKONIDAE) PARA VENEZUELA herpetotropicos; 6(12):15-16. Luokka:Gekot
Veľký Krtíš (piiri)

Veľký Krtíšin piiri () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2010 lopussa 45 654. Veľký Krtíšin piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Levicen, Krupinan, Zvolenin, Detvan ja Lučenecin piirien kanssa. Vuoden 2010 lopussa Veľký Krtíšin piirin asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja noin 48,6 prosenttia miespuolisia. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä muodostivat slovakit 65,5 prosenttia, unkarilaiset 24 prosenttia, romanit yhden prosentin, tšekit, määriläiset ja sleesialaiset yhteensä 0,4 prosenttia, puolalaiset 0,3 prosenttia, venäläiset 0,2 prosenttia, ukrainalaiset 0,1 prosenttia ja muut 8,9 prosenttia. Alle 14-vuotiaat muodostivat väestöstä vuoden 2011 lopussa 14,1 prosenttia, 15–64-vuotiaat 72,5 prosenttia ja yli 65-vuotiaat 13,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,8 vuotta. Veľký Krtíšin piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 37 815 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.Kraje a okresy Slovenska v demografickej perspektíve INFOSTAT – Inštitút informatiky a štatistiky == Kunnat == Veľký Krtíšin piirin 71 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja. * Balog nad Ipľom * Bátorová * Brusník * Bušince * Čebovce * Čeláre * Čelovce * Červeňany * Chrastince * Chrťany * Dačov Lom * Dolinka * Dolná Strehová * Dolné Plachtince * Dolné Strháre * Ďurkovce * Glabušovce * Horná Strehová * Horné Plachtince * Horné Strháre * Hrušov * Ipeľské Predmostie * Kamenné Kosihy * Kiarov * Kleňany * Koláre * Kosihovce * Kosihy nad Ipľom * Kováčovce * Lesenice * Ľuboriečka * Malá Čalomija * Malé Straciny * Malé Zlievce * Malý Krtíš * Modrý Kameň * Muľa * Nenince * Nová Ves * Obeckov * Olováry * Opatovská Nová Ves * Opava * Pôtor * Pravica * Príbelce * Sečianky * Seľany * Senné * Širákov * Sklabiná * Slovenské Ďarmoty * Slovenské Kľačany * Stredné Plachtince * Sucháň * Suché Brezovo * Šuľa * Trebušovce * Veľká Čalomija * Veľká Ves nad Ipľom * Veľké Straciny * Veľké Zlievce * Veľký Krtíš * Veľký Lom * Vieska * Vinica * Vrbovka * Záhorce * Závada * Zombor * Želovce == Lähteet == Luokka:Slovakian piirit Luokka:Banská Bystrican alue
Robin Wrightin filmografia

Tämä on Robin Wrightin filmografia. == Elokuvat == Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1986 Hollywood Vice Squad Hollywood Vice Squad Lori Stanton 1987 Prinsessan ryöstö The Princess Bride Buttercup 1990 Denial Denial Sara/Loon 1990 Koston hetki State of Grace Kathleen Flannery 1992 The Playboys The Playboys Tara Maguire 1992 Toys Toys Gwen Tyler 1994 Forrest Gump Forrest Gump Jenny Curran 1995 Emily on poissa The Crossing Guard Jojo 1996 Moll Flanders Moll Flanders Moll Flanders 1997 Rakastetut Loved Hedda Amerson 1997 She’s So Lovely She’s So Lovely Maureen Murphy Quinn 1998 Eddien maailma Hurlyburly Darlene 1999 Viesti mereltä Message in a Bottle Theresa Osborne 2000 Kuinka tappaa naapurin koira How to Kill Your Neighbor’s Dog Melanie McGowan 2000 Unbreakable – Särkymätön Unbreakable Audrey Dunn 2001 Kunniasanalla The Pledge Lori 2001 Viimeinen linnoitus The Last Castle Rosalie Irwin 2002 Searching for Debra Winger Searching for Debra Winger itsenään 2002 Valkoinen oleanteri White Oleander Starr Thomas 2003 Laulava salapoliisi The Singing Detective Nicola/Nina/Blonde 2003 Virgin Virgin Mrs. Reynolds 2004 Koti maailman laidalla A Home at the End of the World Clare 2005 Yhdeksän elämää Nine Lives Diana 2005 Sorry, Haters Sorry, Haters Phoebe 2006 Murto ja varkaus Breaking and Entering Liv 2007 Hounddog Hounddog Stranger Lady 2007 Beowulf Beowulf Wealthow 2008 What Just Happened What Just Happened Kelly 2008 New York, I Love You New York, I Love You Anna 2009 State of Play State of Play Anne Collins 2009 Pippa Leen elämä The Private Lives of Pippa Lee Pippa Lee 2009 Saiturin joulu A Christmas Carol Fan Scrooge/Belle 2010 Salaliittolainen The Conspirator Mary Surratt 2011 Moneyball Moneyball Sharon 2011 Rampart Rampart Linda Fentress 2011 The Girl with the Dragon Tattoo The Girl with the Dragon Tattoo Erika Berger 2013 The Congress The Congress Robin Wright 2014 A Most Wanted Man A Most Wanted Man Martha Sullivan 2015 Everest Everest Peach Weathers 2017 Wonder Woman Wonder Woman Antiope 2017 Blade Runner 2049 Blade Runner 2049 komisario Joshi 2017 Justice League Justice League Antiope 2020 Wonder Woman 1984 Wonder Woman 1984 Antiope 2021 Land Land Edee Mathis 2021 Zack Snyder’s Justice League Zack Snyder’s Justice League Antiope == Televisio == Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Jaksot 1983–1984 The Yellow Rose The Yellow Rose Barbara Anderson ”The Yellow Rose” ”The Far Side of Fear” 1984–1988 Santa Barbara Santa Barbara Kelly Capwell 509 jaksoa 2011 Valaistunut Enlightened Sandy ”Sandy” ”Lonely Ghost” 2013–2015 House of Cards House of Cards Claire Underwood 39 jaksoa (myös ohjaajana jaksoissa ”Chapter 23”, "Chapter 35" ja "Chapter 38") Luokka:Filmografiat
Swenson

Swenson on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi: * Carl Swenson (s. 1970), maastohiihtäjä * Charles Swenson (s. 1941), animaattori, elokuvatuottaja ja -ohjaaja, yksi Fred Wolf Films-yhtiön (aik. Murakami • Wolf • Swenson) perustajajäsenistä * Inga Swenson (1932–2023), näyttelijä * May Swenson (1913–1989), runoilija * Ruth Ann Swenson (s. 1959), lyyrinen sopraano.
Army of the Dead

Army of the Dead on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen zombielokuva, jonka on ohjannut Zack Snyder. Army of the Dead sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. toukokuuta 2021 ja suoratoistopalvelu Netflixissä elokuva julkaistiin 21. toukokuuta. Pääosissa esiintyvät Dave Bautista, Ella Purnell, Ana de la Reguera, Garret Dillahunt, Raul Castillo, Omari Hardwick, Hiroyuki Sanada, Tig Notaro ja Matthias Schweighöfer. == Juoni == Ryhmä palkkasotureita aikoo ryöstää kasinon keskellä zombien valtaamaa Las Vegasia. == Rooleissa == ==Tuotanto== Netflix osti elokuvan jakeluoikeudet Warner Brosilta tammikuussa 2019, ja samalla Zack Snyder vahvistettiin ohjaajaksi. Warner Brosin projekti oli aloitettu alun perin jo 2000-luvun lopulla, jolloin elokuvaa oli tuottamassa Snyder. Ohjaajaksi oli kiinnitetty alankomaalainen Matthijs van Heijningen Jr., joka sittemmin siirtyi ohjaamaan The Thing -elokuvaa. Ennen Snyderin siirtymistä ohjaajaksi Army of the Dead käsikirjoitettiin uudelleen. Kuvaukset alkoivat heinäkuussa 2019 Los Angelesissa, ja elokuvaa kuvattiin myös Albuquerquessa ja Atlantic Cityssä. Kuvaukset päättyivät saman vuoden lokakuussa. Ohjaaja Snyder kuvasi itse elokuvan. Snyder on paljastanut valtaosan elokuvassa esiintyvistä zombeista olevan maskeerattuja ja erikoistehosteiden aitoja, sen sijaan, että niitä olisi animoitu. Netflix julkaisi elokuvan trailerin 13. huhtikuuta 2021. == Jatko == Toiminnallisen rikoselokuvan ympärille on rakentumassa uusi elokuvauniversumi. Matthias Schweighofer on ohjannut ja Snyder tuottanut elokuvalle esiosan Army of Thieves, joka julkaistiin Netflixissä 29. lokakuuta 2021. Netflix tuottaa myös elokuvan maailmaan sijoittuvan animesarjan Army of the Dead: Lost Vegas, joka toimii esiosana Army of the Dead -elokuvalle. Yksi Army of the Dead -elokuvan kirjoittajista, Shay Hatten, on käsikirjoittanut sekä esiosaelokuvan että animesarjan. Snyder ohjaa animesarjasta kaksi jaksoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Zack Snyderin ohjaamat elokuvat Luokka:Netflix-alkuperäiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Zombielokuvat
Nokkasampimonni

Nokkasampimonni (Aposturisoma myriodon) on äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Nokkasampimonni kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Nokkasampimonni on endeeminen laji Perun Ucayalijoen vesistössä. Sitä on tavattu vain yhdeltä alueelta 300–600 metrin korkeudesta vuoristossa. Metsänhakkuut ovat johtaneet eroosioon, saasteiden huuhtoutumiseen jokeen, ravinnon niukkuuteen ja varjoisien elinympäristöjen tuhoutumiseen. Niinpä laji on äärimmäisen uhanalainen. == Lähteet == Luokka:Imumonnit Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Curzon

Curzon voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ;Henkilöt * Aria Noelle Curzon (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä * Clifford Curzon (1907–1982), brittiläinen pianisti * Cynthia Curzon (1898–1933), George Curzonin tytär, Oswald Mosleyn 1. vaimo * Frederic Curzon (1899–1973), brittiläinen säveltäjä, urkuri ja kapellimestari * George Curzon (1859–1929), brittiläinen poliitikko * George Curzon (1898–1976), brittiläinen upseeri ja näyttelijä ;Muut * Curzonin linja, vuonna 1919 ehdotettu Puolan itäraja
Altainmurmeli

Altainmurmeli (Marmota baibacina) on osissa Kazakstania, Kiinaa, Kirgisiaa, Mongoliaa ja Venäjää tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi. ==Taksonomia== Altainmurmeli voidaan jakaa kahteen alalajiin. Alalajia M. b. baibacina tavataan Altaivuorten itäosissa ja Tienšanvuorilla. Alalajia M. b. centralis tavataan Altaivuorten länsi- ja keskiosissa. ==Koko ja ulkonäkö== Altainmurmelien ruumiin pituus on 460–650 mm ja hännän pituus 130–154 mm. Painoa niillä on 4 250–6 500 g. Väritys vaihtelee ruskeasta hiilenväriseen. Turkissa voi olla mukana myös keltaisen ja harmaan sävyjä. Vatsapuoli on ruskeahko tai kirkkaan ruosteenruskea. Kuono voi olla tummanruskea. Mahdollisia ovat myös valkoiset tai ruskeankeltaiset laikut nenän ja leuan ympärillä. Häntä tummenee kohti mustaa hännänpäätä. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Altainmurmelia tavataan Itä-Kazakstanissa, Itä-Kirgisiassa, Länsi-Mongoliassa, Tuvan tasavallassa Venäjällä ja Xinjiangin autonomisella alueella Kiinassa. Lajia esiintyy vuoristotasangoilla ja niityillä aina 4 000 metrin korkeuksille merenpinnasta. Osissa esiintymisaluettaan se elää sympatrisesti siperianmurmelin kanssa, jolloin altainmurmelia tavataan vuoristokasvillisuuden rinteillä siperianmurmelien eläessä laaksoissa. ==Elintavat== Altainmurmeli on päiväeläin. Muiden murmelien tapaan se on hyvin sosiaalinen. Ne elävät useita pesäkoloja käsittävissä yhdyskunnissa. Yhdessä pesässä on tyypillisesti 2–3 asukasta, tai talvisin jopa 10. Murmeleilla on usein erikseen omat kesäkolonsa ja talvikonsa. Talvikolot ovat kesäkoloja syvempiä. Altainmurmelit horrostavat talvella 7–8 kuukautta. Horrostamisen alku vaihtelee alueen mukaan elokuusta lokakuuhun. Horrostamisen alkamiseen vaikuttaa ilmeisesti ravintotilanne ja sää. Altainmurmelit parittelevat toukokuun alusta kesäkuun alkuun. Naaras saa yhden poikueen vuosittain. Tiineys kestää 40 päivää ja poikasia on kerrallaan 2–6. Sukukypsäksi kasvamiseen voi kestää kolme vuotta. Ravinto vaihtelee vuodenajan mukaan. Alkukeväästä ne voivat syödä esimerkiksi kuuramarunaa, loppukeväästä ja alkukesästä heiniä ja myöhäiskesällä muita ruohoja. Joskus ne saattavat syödä myös muita eläimiä. Altainmurmelin tyypillisiä petoeläimiä ovat susi, ketut, arohilleri, arokissa ja suuret petolinnut. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt altainmurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan laajalla alueella ja kannan ei uskota olevan ainakaan nopeassa laskussa. Lajia metsästetään ja sen elinympäristöjä saattaa uhata lisääntyvä karjan laidunnus. Altainmurmeleja metsästetään lihansa takia, minkä lisäksi niitä käytetään perinteisten lääkkeiden valmistamiseen. ==Lähteet== Luokka:Murmelit
Obradoiro Club de Amigos do Baloncesto

Obradoiro Club de Amigos do Baloncesto on koripalloseura galicialaisesta Santiago de Compostelan kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1970 ja se pelaa Liga ACB:ssä. Seuran kotikenttänä toimii Acea de Olgassa sijaitseva 6 666-paikkainen Multiusos Fontes do Sar. Luokka:Espanjalaiset koripalloseurat Luokka:Santiago de Compostela
Primus (kouluhallinto-ohjelma)

Primus on suomalaisissa oppilaitoksissa laajasti käytössä oleva kouluhallinto- ohjelma. Sen kehittäjä on Visma Enterprise Oy. Primusta käyttää erityisesti oppilaitosten hallintohenkilöstö, sillä ohjelmalla voi esimerkiksi käsitellä henkilökunnan tietoja ja luoda todistuksia. Varhaiskasvatuksessa ja oppilaitoksissa käytössä oleva verkkopalvelu Wilma pohjautuu Primus-ohjelmaan, ja Wilmaan syötetyt tiedot tallentuvat myös Primukseen. == Lähteet == Luokka:Ohjelmistot
Darcy Wakaluk

Darcy Wakaluk (s. 14. maaliskuuta 1966 Pincher Creek, Alberta) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti ja valmentaja. Wakaluk liittyi Western Hockey League -junioriliigan Kelowna Wingsin joukkueeseen kaudelle 1983–1984. Kaikkiaan hän pelasi kolme kautta juniorikiekkoa WHL:ssa, joista kaksi ensimmäistä Kelownassa ja viimeisen Spokane Chiefsin riveissä ennen siirtymistään AHL-liigaan. Buffalo Sabres käytti Wakalukiin vuoden 1984 7. kierroksen varausvuoronsa. Hän pelasi kaksi täyttä kautta farmisarjoissa ennen NHL-debyyttiään joulukuussa 1988. Tulokaskaudellaan Wakaluk pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa joissa jääaikaa kertyi 214 minuuttia. Buffalo peluutti kauden aikana kaikkiaan kuutta maalivahtia, joista päävastuun kantoivat Jacques Cloutier ja Daren Puppa. Kuuden NHL-pelin ohessa Wakaluk pelasi 33 ottelua AHL-joukkue Rochesterissa. Seuraava kausi kului kokonaan Rochesterissa ja kaudella 1990–1991 Wakaluk pääsi Sabresin maalin suulle 16 ottelussa ollen joukkueensa maalivahtihierarkiassa kolmantena. Toukokuussa 1991 Sabres kauppasi Wakalukin Minnesota North Starsiin vaihdossa 8. kierroksen varausoikeuteen kesän 1991 draftissa sekä 5. kierroksen varausoikeuteen kesän 1992 draftissa. Minnesotassa Wakaluk pelasi Jon Caseyn kakkosena noin kolmanneksen kausista 1991–1992 ja 1992–1993. Kauden 1993 jälkeen Minnesota North Starsin organisaatio muutti Texasiin ja siitä tuli Dallas Stars. Wakaluk pelasi vielä kolme kautta Dallasissa ja teki heinäkuussa 1996 vapaana agenttina sopimuksen Phoenix Coyotesiin. Arizonassa Wakaluk pelasi uransa viimeisen kauden 1996–1997 Nikolai Habibulinin kakkosena. Jääaikaa Wakaluk sai vain 16 ottelussa yhteensä 782 minuuttia. Wakalukin ura maalivahtina päättyi polvivammaan tammikuun 4. päivän ottelussa Washington Capitalsia vastaan. == Valmentajana == Wakaluk aloitti maalivahtivalmentajana Alberta Junior Hockey Leaguessa Crowsnest Pass Timberwolves joukkueessa kaudella 2001–2002. Yhden välivuoden jälkeen hän pestautui apulaisvalmentajaksi WHL-liigan Vancouver Giantsiin. Tätäkään ei kestänyt kuin yhden kauden verran ja heti seuraavana syksynä hän palasi maalivahtivalmentajaksi saman liigan Calgary Hitmenin joukkueeseen. Calgaryssa Wakaluk viihtyi aina kevääseen 2016 asti, kunnes siirtyi edelleen liigan sisällä Lethbridge Hurricanesin maalivahtivalmentajaksi. Tässä toimessa hän oli kevääseen 2019. == Muuta == * AHL:n Calder Cup Champion 1987 * Teki ensimmäisenä AHL-maalivahtina maalin 6. joulukuuta 1987 Rochesterin ja Utica Devilsin välisessä ottelussa * Voitti yhdessä David Littmanin kanssa Harry "Hap" Holmes Awardin AHL:n vähiten maaleja päästäneenä maalivahtikaksikkona kaudella 1990–1991 * Eniten peliminuutteja (1001), eniten voittoja (10) ja pienin maalikeskiarvo AHL:n pudotuspeliotteluissa kaudella 1989–1990 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brad Raffensperger

Brad Raffensperger (s. 18. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen virkamies ja republikaanisen puolueen poliitikko.Get to Know: Brad Raffensperger PatchRepresentative Brad Raffensperger Georgia General Assembly Raffensperger on rakennusinsinööri, jolla vuoden 2011 tiedon mukaan on luvat ammattinsa harjoittamiseen 28:ssa osavaltiossa. Hän on johtanut omia yrityksiään. Vuosina 2011–2015 Raffensperger istui Johns Creekin kaupunginvaltuuston ja vuosina 2015–2019 Georgian osavaltion edustajainhuoneen jäsenenä. Vuonna 2019 hänestä tuli osavaltion ylin vaaliviranomainen.Brad Raffensperger's Biography Vote Smart Washington Post julkaisi tammikuun alussa 2021 nauhan, jolla Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleissa hävinnyt Donald Trump väittää Raffenspergerille tämän syyllistyvän rikoksen, mikäli tämä ei vääristä vaalitulosta "löytämällä" Trumpille osavaltiossa voittoon tarvittavaa määrää lisä-ääniä. Nauhalla Trump uhkaa vaalituloksen muuttamisesta pidättäytymisen "tulevan erittäin kalliiksi".Washington Postin julkaisemalla nauhoitteella presidentti Trump painostaa Georgian osavaltion viranomaisia löytämään hänelle ääniä – Kuuntele otteita puhelusta Yle Raffenspergerillä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helman heilahdus

Helman heilahdus on Helsinki-Vantaan lentoaseman rautatieasemalla maan alla 45 metrin syvyydessä olevalle laituritasolle sijoitettu kaksiosainen panoraamateos, joka on toteutettu Aarne Jämsän piirtämien kuvien mukaan alumiinilevyille painamalla. Teos kuvaa draperioita. == Taideteos == Helman heilahdus on asetelma, jossa on laskostettuja kankaita, pitsejä ja paljetteja. Kuvat on sijoitettu molemmin puolin laiturialuetta junaratojen toisella puolella oleville seinustoille. Teospari on toteutettu Aarne Jämsän piirrosten pohjalta. Piirrokset on skannattu, ja sen jälkeen suurennettu tietokoneella ja painettu alumiinilevyille. Teoksen pituus on yhteensä 51 metriä ja korkeus 7,2 metriä, ja sen pinta-ala on 690 neliömetriä. Helman heilahdus on yksi suurimmista taideteoksista Suomessa. Jämsä hankki malliksi tarvitsemiaan tekstiilejä kirpputoreilta ja joillakin kirpputorilla häntä luultiin transvestiitiksi hankitojensa vuoksi. Jyrki Siukonen kirjoitti teoksen ”suuresta, piirroksellisesta alamaailmasta, jonka kätköistä paljastuu velvettiä ja satiinia”: > Mummolan vintin vaatekaappi, jonka hämärässä valossa lapset harrastavat > pukeutumisleikkejä? Lipaston harvoin avattu laatikko, unohtuneiden ajatusten > juhlava kätkö, jota tutkiessa aikuisen mieleen saattaa palata silkin kiilto > ja viileän eroottinen kahina? Se on kosketuksen muisti, oman kehollisuutemme > lähettämä lahja menneisyydestä. == Kutsukilpailu == Kun Kehäradan asemakaavaa laadittiin, Vantaan kaupunki edellytti, että asemia elävöitetään taiteella. Kehäradalle tehtiinkin ympäristötaiteen kaava ensimmäisenä Suomessa. Taide asemilla yhdessä niiden tunnusvärien ja äänimaisemien kanssa antaa niille tunnistettavan yksilöllisen luonteen. Valtion taideteostoimikunta järjesti Kari Cavénille, Aarne Jämsälle ja Santeri Tuorille kesäkuussa 2010 kutsukilpailun, jotta Lentoaseman juna- asemalle saadaan kaavan edellyttämä taideteos. Jämsä voitti kilpailun ehdotuksellaan. Arvostelulautakunta piti Jämsän teosta yllättävänä ja omaperäisenä, ja se oli lautakunnan mukaan ”sekä monumentaalisen jylhä että humoristinen”. Lautakunta oli tyytyväinen kilpailun tasoon. Kaikki ehdotuksista oltaisiin voitu toteuttaa asemalle, vaikka ne erosivat toisistaan. Ympäristötaiteen säätiö valitsi vuonna 2015 Kehäradan taiteen ympäristötaidekohteeksi. Palkintoperustelussa todettiin muun muassa ”kehäradan taide on oiva esimerkki taiteen nivomisesta osaksi julkista ympäristöä suunnitteluvaiheesta lähtien”. Kokonaisuuden ovat tilanneet Vantaan kaupunki, Liikennevirasto ja Finavia Oy. == Kuvia teoksesta == Tiedosto:Aarne Jamsa Helman heilahdus 2015 3.JPG|Kuva Helman heilahdus -teoksen toisesta osasta. Tiedosto:Aarne Jamsa Helman heilahdus 2015 det 1.JPG|Yksityiskohta teoksesta Tiedosto:Aarne Jamsa Helman heilahdus 2015 det 2.JPG|Yksityiskohta teoksesta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:74.91 Suomen maalaustaiteen historia Luokka:Piirustukset Luokka:Suomalaiset taideteokset (taidegrafiikka) Luokka:Lentokenttä (Vantaa) Luokka:Vantaan kulttuuri
Karl Bjarnhof

Karl Bjarnhof (1898 Vejle, Tanska – 1980 Nærum, Tanska) oli tanskalainen kirjailija, muusikko ja toimittaja. Bjarnhof julkaisi 1932 esikoisnovellikokoelmansa – men hver sin Vej, mutta läpimurtonsa hän teki vasta romaaneilla Tähdet tummuvat (1957) ja Det gode lys (1957), jotka kertovat sokean pojan elämästä ja perustuvat hänen omaan elämäänsä: hän sokeutui varsin nuorena. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1956Bjarnhof, Karl, Kirjasampo, viitattu 19.12.2021 ==Suomennettu teos== * Tähdet tummuvat (Stjernerne blegner); suom. Sorella Soveri, Helsinki: Otava 1958 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karl Bjarnhof, Bibliografi.dk Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Bjarni Thorarensen

Bjarni Thorarensen (1786 Brautarholt, Islanti – 1841 Möðruvellir, Islanti) oli islantilainen runoilija ja 1811–1833 Reykjavikin hovioikeuden tuomari. Hän oli ensimmäinen islantilainen romanttinen lyyrikko. Hänen runoissaan on läsnä luonto ja isänmaanrakkaus. Runo "Eldgamla Ísafold" oli aiemmin Islannin epävirallinen kansallislaulu. Nykyinen virallinen on "Lofsöngur". ==Suomennettu runo== * Talvi (), suom. Toivo Lyy, antologiassa Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja.Bjarni Thorarensen, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta 17.12.2021, viitattu 19.12.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1841 kuolleet
Anders Gustaf Westerlund

Anders Gustaf Westerlund (10. toukokuuta 1833 Raahe – 13. tammikuuta 1896 Rantasalmi) oli suomalainen pappi, opettaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Westerlundin vanhemmat olivat kauppias Olof Petter Westerlund ja Maria Elisabet Cajanus ja puoliso vuodesta 1862 Anna Sofia Storm. Kääntäjä Lyyli Reijonen oli heidän tyttärensäPappilan lapset kertovat Rantasalmen muistojaan vuosilta 1863–1917: Ernst Lampén, Martti Wuori-Bergh, Walter Lampén, Lyyli Reijonen, Helmi Malinen-Rautapää. Otava, 1929.. Westerlund tuli ylioppilaaksi 1864, suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1859. Seuraavana vuonna hänestä tuli Kuopiossa vankilan ja lääninsairaalan saarnaaja, minkä ohella hän toimi kaupungissa opettajana. Vuonna 1862 Westerlund siirtyi Varkauteen tehtaan saarnaajaksi ja opettajaksi. Hän oli Rantasalmen kappalainen vuodesta 1882 ja kirkkoherra 1885–1896. Westerlund toimi talonpoikaissäädyn virkamiehenä valtiopäivillä 1863 ja oli itse pappissäädyssä valtiopäivämies 1872, 1877, 1882,1885 ja 1888. Hän oli myös kirkolliskokousedustaja 1876 ja 1886.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Westerlund Anders Gustaf Viitattu 5.1.2021.Kuolleita. Mikkelin Sanomat, 21.1.1896, no, 9, s. 2. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
MRAM

MRAM (Magnetoresistive RAM) on muistityyppi, joka on haihtumatonta muistia. Muisti käyttää elektronin spiniä tiedon tallennukseen ja siten kutsutaan spintronics-laitteeksi. MRAM tallettaa tietoa magneettisesti (eikä sähkövarauksena). Ulkoisen magneettikentän pitäisi olla hyvin voimakas häiritäkseen talletettua tilaa. Toisin kuin SRAM- ja DRAM-muistit MRAM on immuuni ionisoivalle säteilylle ja soveltuu siten avaruusteollisuuden käyttöön. Lisäksi MRAM toimii äärimmäisissä lämpötiloissa. MRAM-muistin nopeutta on verrattu DRAM-muistien nopeuteen ja vaatii huomattavasti vähemmän virtaa kuin flash-muisti. Vuonna 2020 MRAM-piirejä oli saatavilla hyvin pienistä yhden gigabitin piireihin. MRAM markkinoiden arvoksi Yhdysvalloissa arvioitiin 51,2 miljoonaa dollaria vuonna 2020 ja sen arvon ennakoidaan nousevan lähes kahteen miljardiin dollariin vuoteen 2027 mennessä. Muistityypistä on eri lajityyppejä kuten STT-MRAM (spin-transfer switching) ja TAS-MRAM (thermal-assisted switching). == Lähteet == Luokka:Muistit
Hamur

Hamur on piirikunta Turkin Ağrın maakunnassa. Hamurin väkiluku on 4 233. == Lähteet == Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
PCM (täsmennyssivu)

PCM voi tarkoittaa seuraavia: * Pulssikoodimodulaatio, äänisignaalin koodausmuoto * Faasimuutosmuisti, muistityyppi tietotekniikassa
Faasimuutosmuisti

Faasimuutosmuisti (, PCM tai PRAM) on tietotekniikassa muistityyppi, joka on haihtumatonta muistia. Muistityypin tekniikkaa on tutkittu ja kehitetty 1960-luvulta lähtien. Muistin sanotaan tarjoavan parempaa kirjoitusnopeutta ja pienempää virrankäyttöä kuin flash-muistin. Koska PCM-muisti ei tarvitse pyyhkimistä ennen kirjoittamista sen arvioidaan kestävän pidempään kuin flashin. == Lähteet == Luokka:Muistit
Patnos

Patnos on piirikunta Ağrin maakunnassa Turkissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa Patnosin väkiluku oli 87 451. == Lähteet == Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
Magnesiumjodidi

Magnesiumjodidi (MgI2) on magnesium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä reagenssina ja katalyyttinä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa magnesiumjodidi on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Kidevedettömän aineen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset heksa- ja oktahydraatit (MgI2·6H2O ja MgI2·8H2O). Kidevesi poistuu yhdisteen rakenteesta kuumennettaessa. Magnesiumjodidi liukenee erittäin hyvin veteen ja myös hieman eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Aine on Lewis-happo.Sanjay R. Chemburkar: Magnesium Iodide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 5.1.2021. ==Valmistus ja käyttö== Magnesiumjodidia valmistetaan neutraloimalla magnesiumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia vetyjodidilla ja kiteyttämällä liuoksesta. Muodostuva hydraatti riippuu kiteytyslämpötilasta. :MgO + 2 HI → MgI2 \+ H2O :Mg(OH)2 \+ 2 HI → MgI2 \+ 2 H2O :MgCO3 \+ 2 HI → MgI2 \+ CO2 \+ H2O Magnesiumjodidia voidaan käyttää katalyyttinä Diels–Alder- reaktioissa ja muissa sykloadditioissa, Baylis–Hillman-reaktioissa ja asetaalien valmistuksessa. Sitä käytetään myös reagenssina valmistettaessa alkeeneja ja jodialkoholeja epoksideista ja organomagnesiumyhdisteitä. Magnesiumjodidia voidaan myös lisätä rikin oksideja savukaasuista poistaviin katalyytteihin. ==Lähteet== Luokka:Jodidit Luokka:Magnesiumyhdisteet
Eugen von Böhm-Bawerk

__NOTOC__ Eugen von Böhm-Bawerk (koko nimi Eugen, Ritter von Böhm von Bawerk 12. helmikuuta 1851 Brünn, Määri, Itävallan keisarikunta – 27. elokuuta 1914 Kramsach, Tiroli, Itävalta-Unkari) oli itävaltalainen taloustieteilijä ja valtiomies. Böhm-Bawerk oli eräs keskeisistä itävaltalaisen taloustieteen edustajista yhdessä Carl Mengerin ja Friedrich von Wieserin kanssa. Mengerin työhön perustuen Böhm-Bawerk kehitti teorian koron määräytymiselle ja pääoman kiertoajalle markkinan saavuttaessa tasapainon. Böhm-Bawerk opiskeli Wienin yliopistossa ja useissa saksalaisissa yliopistoissa. Hänen ensimmäinen professuurinsa oli Innsbruckin yliopistossa, jota virkaa hän hoiti 1884–1889. Wienin yliopistossa hän toimi professorina vuodesta 1904. Akateemisen uransa lisäksi hän toimi Itävallan valtiovarainministeriössä useissa viroissa vuosina 1872–1875 ja uudelleen 1890–1904. Hän oli useaan otteeseen tänä aikana Itävallan valtiovarainministeri. Ministeriössä hän osallistui vuoden 1892 rahauudistuksen valmisteluun ja kultakannan käyttöönottoon. Böhm-Bawerkin teorioilla pääomasta ja koron määräytymisestä oli vaikutus myöhempiin ekonomisteihin kuten Knut Wickselliin ja Irving Fisheriin ja ne ovat edelleen nykyisen talousteorian näitä koskevien käsitysten perusta. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on kolmiosainen Capital and Interest, jonka hän kirjoitti 1880-luvulla. Böhm-Bawerk oli ensimmäinen ekonomisti joka kritisoi Karl Marxin näkemystä, jonka mukaan työläisiä riistetään taloudessa. Toisin kuin Marxin lisäarvoteoria, Böhm-Bawerk näki tuotannon epäsuorana prosessina, jolla on tietty aikarakenne ja jossa investoitiin maahan ja työvoimaan. Useimmat ekonomistit nykyään asettuvat Böhm-Bawerkin kannalle. Hän kirjoitti useita kriittisiä teoksia marxilaisia teorioita vastaan, kuten Karl Marx and the Close of His System (1898). George Reisman luonnehtii Böhm-Bawerkia itävaltalaisen koulukunnan toiseksi tärkeimmäksi ekonomistiksi Ludwig von Misesin jälkeen (von Mises oli Böhm-Bawerkin oppilas). == Bibliografia == * * * * * * * * * * * == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset aateliset Luokka:Itävaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Itävallan ministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Rianne Sigmond

Rianne Sigmond (s. 2. toukokuuta 1984 Schiedam, Alankomaat) on alankomaalainen soutaja. Sigmond kuului Alankomaiden kevyeen pariaironeloseen, joka voitti maailmanmestaruuden Chungjiussa 2013. Hän oli MM-kilpailuissa yhdeksäs kevyessä pariairokaksikossa Poznańissa 2009 ja Bledjärvellä 2011. Sigmond kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa sijoittuen kahdeksanneksi kevyessä pariairokaksikossa edustaen Alankomaita. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Alankomaalaiset soutajat
Inger Andersson

Inger Elisabeth Andersson (s. 8. kesäkuuta 1954 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen uimari. Andersson kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa 100 metrin vapaauinnissa edustaen Ruotsia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset uimarit
Doris Kohardt

Doris Kohardt (s. 12. marraskuuta 1950 Rostock, Saksa) on saksalainen uimari. Kohardt kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa 200 metrin selkäuinnissa edustaen Itä-Saksaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset uimarit
Finn Bjørnseth

Finn Bjørnseth (1924 Oslo, Norja – 1973 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija. Teosten aiheena on vähäosaisuus. Hänen pääteoksensa on yhteiskunnallisesti kantaaottava Franceska (1968). Toini Havun suomentama novelli "Romua" sisältyy antologiaan 27 pohjoismaista kertojaa (Tammi 1964).Bjørnseth, Finn, Kirjasampo.fi, viitattu 5.1.2021 ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Sarianna Sipilä

Sarianna Sipilä on suomalainen terveystieteilijä, filosofian tohtori ja Jyväskylän yliopiston liikuntagerontologia professori. Hän on tutkinut esimerkiksi lihaskunnon heikkenemistä ja sarkopeniaa iän funktiona sekä liikunnan ja muiden elintapojen vaikutusta fyysiseen toimintakykyyn. Sipilä johtaa varadekaanina kansainvälisesti korkeatasoiseksi arvioidun Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan tutkimustyötä. Sipilä on valmistunut Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1996) oli otsikoitu Physical training and skeletal muscle in elderly women : a study of muscle mass, composition, fiber charasteristics and isometric strength. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sarianna Sipilä; hankkeet ja julkaisut JyY:n tutkimustietojärjestelmässä (converis.jyu.fi) *Sarianna Sipilän Google Scholar -profiili (scholar.google.com) *Sarianna Sipilä. University of Jyväskylä, Gerontology Research Centre. PhD (researchgate.net) *Sarianna Sipilä. University of Jyväskylä (publons.com) *Liikuntagerontologian professori Sarianna Sipilä: Turvallisesti liikkuen kohti hyvää vanhuutta (16 min videoluento / Juhlaluennot 15.5.2013. Uudet professorit esittäytyvät) (jyu.fi) Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset liikuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit
Paheli

Paheli (suomeksi ”Arvoitus”) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Amol Palekar ja päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Rani Mukerji. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 1973 elokuvasta Duvidha, joka perustuu Vijayadan Dethan samannimiseen rajasthaninkieliseen kansanperinteelliseen novelliin. Se kertoo vastavihitystä vaimosta, jonka miehen paikan yrittää ottaa häneen rakastunut aave. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Paheli oli kaupallinen menestys ulkomailla, mutta ei Intiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset fantasiaelokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Freak of Nature

Freak of Nature on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Anastacian albumit
Eeva Kärkkäinen

Eeva Kärkkäinen (s. 13. lokakuuta 1989) on suomalainen poliitikko ja politiikan taustavaikuttaja. Hän on opiskellut valtiotieteitä Uppsalan yliopistossa ja Helsingin yliopistossa. Koulutukseltaan Kärkkäinen on valtiotieteiden maisteri. Kärkkäinen on toiminut useiden keskustalaisten ministereiden erityisavustajana, mukaan lukien Juha Sipilä, Mika Lintilä, Katri Kulmuni, Hanna Kosonen, ja Annika Saarikko. Ennen erityisavustajan tehtäviä Kärkkäinen työskenteli politiikan toimittajana Suomenmaassa sekä MustReadissa. Hän myös kommentoi politiikkaa MTV:n Pöllöraadissa. Kärkkäinen valittiin Helsingin Keskustan pormestariehdokkaaksi joulukuussa 2020. Kärkkäinen on ollut aiemmin ehdolla kuntavaaleissa ja eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Helsingin vaalipiirissä Kärkkäinen sai 1125 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Helsingissä Kärkkäinen sai 177 ääntä eikä tullut valituksi ja on toiminut sen jälkeen Terhi Peltokorven varajäsenenä Helsingin kaupungin kulttuuri- ja vapaa- aikalautakunnassa. == Lähteet == Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Métal hurlant

pienoiskuva|Métal hurlantin logo. Métal hurlant ("Ulvova metalli") oli ranskalainen sarjakuvalehti, jota julkaistiin vuosina 1974–1987 sekä 2002–2004. Métal hurlant julkaisi lähinnä aikuisille suunnattua science fiction -ja fantasiasarjakuvaa. Lehden perustivat Bernard Farkas, Jean-Pierre Dionnet sekä Jean Giraud ja Philippe Druillet. Lehden julkaisijana toimi heidän perustamansa kustantamo Les Humanöids Associées. Métal Hurlant esitteli sivuillaan suuren määrän uusia taidokkaita ranskalaisia sarjakuvantekijöitä. Lehteen tekivät sisältöä muun muassa Druillet, Giraud, Alexis, Enki Bilal, Vaughn Bodé, Caza, Serge Clerc, Richard Corben, F'Murr, Jean-Claude Forest, Jean-Claude Ga, Dominique Hé, Jacques Lob, Sergio Macedo, Nikita Mandryka, Francis Massé, Jean-Claude Mézières, Réné Pétillon ja Jacques Tardi. Tarinoissa yhdisteltiin monia tieteiskirjallisuuden teemoja. Kuvituksissa taas korostui eroottinen, groteski ja kauhun kuvasto. Métal Hurlantia syytettiin ajoittain siitä, että se painotti näyttävää kuvitusta sisällön sijaan. Lehdestä tuli heti hyvin suosittu, ja sen vaikutus oli merkittävää sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Useissa maissa julkaistiin samantyyppisissä lehdissä Métal Hurlantin käännettyä sisältöä, muun muassa Yhdysvalloissa Heavy Metal -lehdessä ja Suomessa Kylmä Metalli -lehdessä. Métal Hurlant ilmestyi aluksi neljä kertaa vuodessa, mutta alkoi vuonna 1976 numerosta 9 eteenpäin ilmestyä kuukausittain. Lehteen lisättiin myös varoitus lapsille sopimattomasta sisällöstä. Lokakuussa 1976 alettiin myös julkaista sisarlehteä Ah! Nana, jonka piirtäjät olivat naisia. Tämän lisäksi Métal Hurlant julkaisi erikoisnumeroita (Hors Serie), jotka oli omistettu eri teemoille, kuten maailmaloppu tai H.P. Lovecraft. Vuonna 1985 ranskalainen Hachette-kustantamo osti Métal Hurlantin ja Jean-Pierre Dionnetin tilalle päätoimittajaksi tuli Jean-Luc Fromental. Syyskuussa 1986 koko toimitus vaihdettiin ja päätoimittajaksi tuli Claude Gendrot. Tässä vaiheessa lehden taso oli jo laskenut huomattavasti, ja lehden numero 133 elokuussa 1987 jäi sen viimeiseksi. Métal Hurlantia julkaistiin myöhemmin vielä kesäkuusta 2002 joulukuuhun 2004. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sarjakuvalehdet Luokka:Lakkautetut lehdet
Sinipantaheinä

Sinipantaheinä (Setaria pumila) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, pantaheinien (Setaria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on keskikokoiseksi kasvava yksivuotinen heinälaji, joka muodostaa löyhiä mättäitä. Sinipantaheinä muistuttaa jonkin verran polvipantaheinää (Setaria parviflora), mutta lajit ovat erotettavissa tähkylöiden sekä koko kukinnon koon perusteella. Sinipantaheinä on kasvutavaltaan maanmyötäinen tai polveileva, ja sen varret voivat kasvaa noin 30–40 cm korkeiksi. Lehdet ovat harmaanvihreitä, tasapintaisia sekä tyvistään hieman karvaisia. Lehtitupet ovat kaljuja. Sinipantaheinän kukintona on tiivis, lieriömäinen röyhy, jonka jokaisessa haarassa on vain yksi tähkylä. Tähkylät ovat noin 3 mm pitkiä ja niissä on useita, tavallisesti punakeltaisia vihneitä. Vihneet ovat yleensä noin kolme kertaa tähkylöitä pidempiä. Sinipantaheinä kukkii elo–syyskuussa. Sinipantaheinää tavataan laajalti pohjoisella pallonpuoliskolla. Sinipantaheinää tavataan muun muassa koko Euroopassa Britteinsaarten ja Pohjoismaiden eteläpuolella. Ison-Britannian ja Pohjoismaiden eteläosissa sinipantaheinää tavataan satunnaisena ja Suomessa siitä on useita havaintoja eri puolilta maata, lähinnä eteläisestä Suomesta sekä muutamilta paikoilta Pohjanmaan rannikkoseuduilta. Sinipantaheinä on Suomessa vieraslaji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sinipantaheinä (Setaria pumila) * JSTOR Global Plants: Setaria pumila * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Setaria pumila * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Setaria pumila * Flora of North America: Setaria pumila * Flora of China: Setaria pumila Luokka:Pantaheinät
Dick Turpin (vuoden 1974 elokuva)

Dick Turpin on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut espanjalainen historiallinen elokuva. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1974 espanjalaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset historialliset seikkailuelokuvat
Seinäjoen Sanomat

Seinäjoen Sanomat oli Seinäjoen seudulla vuosina 2008–2023 keskiviikkoisin ilmestynyt kaupunkilehti. Seinäjoen Sanomat perustettiin vuonna 2008. Lehti jäi huhtikuussa 2020 ilmestymistauolle koronavirustilanteesta aiheutuneiden taloudellisten syiden vuoksi. Tammikuussa 2021 tiedotettiin, että lehti jatkaisi ilmestymistään helmikuussa 2021. Samalla lehden uutena päätoimittajana aloitti Laura Kaski. Tammikuussa 2023 Keskisuomalainen- konserni myi lehden Ilkka-konsernille, joka julkaisee Seinäjoella myös kilpailevaa kaupunkilehteä Eparia. Myyjäosapuoli perusteli kauppaa sillä, että se uskoi ”Ilkka-konsernin pystyvän parhaiten ylläpitämään uutismedian kehitystä alueella”"I-Mediat lakkauttaa Seinäjoen Sanomat", Helsingin Sanomat 5.2.2023 s. B 17. Helmikuussa 2023 Ilkka-konserni lakkautti Seinäjoen Sanomat, jonka viimeinen numero ilmestyi 1. helmikuuta 2023. Lehteä julkaisi sen viimeisen kuukauden ajan Ilkan omistama I-Mediat. == Päätoimittajat == * Outi Rantala 2008 * Krista Rintala 2008–2016 * Tuomas Rauhala 2016–2017 * Riina Haapala 2018–2021 * Laura Kaski 2021 * Riina Haapala 2018–2021 * Laura Kaski 2021 * Johanna Koskiahde vt. 2021–2023 == Lähteet == Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet Luokka:Seinäjoen media Luokka:I-Mediat
Jouni Kurola

Jouni O. Kurola (s. 1963 Savonlinna) on suomalainen erikoislääkäri, joka työskentelee Itä-Suomen yliopiston ensihoidon määräaikaisena professorina (9/2018-8/2023). Hän toimii myös Kuopion yliopistollisen sairaalan ensihoidon ylilääkärinä. Hän kouluttaa osaltaan muun muassa suomalaisia, lääkärihelikoptereissa työskenteleviä erikoislääkäreitä heille tarkoitetussa ensihoitolääketieteen lisäkoulutusohjelmassa. Kurola on itse toiminut pelastushelikopteri Ilmarin lääkärinä. Suomessa toimii viisi ympärivuorokautisesti vuoden kaikkina päivinä päivystävää lääkärihelikopteritukikohtaa. Kurola on opiskellut Kuopion yliopistossa, josta valmistui lääkäriksi (LL) vuonna 1989 ja anestesiologian ja tehohoidon erikoislääkäriksi 2001. Samana vuonna hän sai yleislääketieteen erikoislääkärin pätevyyden Oulun yliopistosta, ja myös ensihoidon erikoispätevyyden. Hänen englanninkielinen, anestesiologian ja tehohoidon alaan kuuluva artikkeliväitöskirjansa Kuopion yliopistolle (2006) oli otsikoitu Evaluation of Pharyngeal devices for prehospital airway management (suomeksi Uusien hengitystievälineiden käytön arviointi ensihoidossa). Hänelle myönnettiin myös tehohoidon eurooppalainen diplomi (2006) ja tehohoidon erityispätevyys (2008). Hän on ollut anestesiologian ja tehohoidon, erityisesti ensihoidon dosentti Itä-Suomen yliopistossa vuodesta 2012. ==Lähteet== *PubMed: Jouni Kurola, publications (nih.gov) *Jouni Kurola. Kuopio University Hospital, Centre for Prehospital Emergency Care (researchgate.net) *Mikä ihmeen PONK? (poikkeusolojen sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunta; Finnanest 2019; 52 (5): 416-418; pdf) (finnanest.fi) *Riikka Nurmi (9.12.2014) Ambulanssipäivystystä aiotaan karsia edelleen Pohjois-Savossa (yle.fi) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alaskanmurmeli

Alaskanmurmeli (Marmota broweri) on Yhdysvaltojen Alaskassa tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi. ==Taksonomia== Alaskanmurmelia Marmota broweri on pidetty aikaisemmin harmaamurmelin M. caligata alalajina tai synonyyminä. Nykyisin sitä pidetään omana lajinaan. Lajiluokittelu perustuu geenien molekyylianalyysiin ja sen kromosomien poikkeavaan määrään. ==Koko ja ulkonäkö== Alaskanmurmelien urokset ovat naaraita kookkaampia. Niiden ruumiin pituus on 580–650 mm, hännän pituus 150–180 mm ja paino 3 000–4 000 g. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 540–600 mm, 130–160 mm ja 2 500–3 500 g. Turkin väritys on pääosin tumma. Selkäpuoli on harmaa tai hiilenvärinen. Turkissa ja etenkin lonkkien seudulla on seassa myös kanelinruskeaa väritystä. Vatsapuoli on harmaa tai hiilenvärinen. Häntä on harmaa tai ruskea. Pää on tummanruskea tai hiilenvärinen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Alaskanmurmelia tavataan Yhdysvaltojen Alaskassa Brooksin vuoriston alueella. Levinneisyysalue ulottuu Cape Lisburnesta lännessä ainakin Petersjärvelle idässä. Lajin levinneisyysalueen itärajaa ei tunneta täysin tarkasti. Sisämaahan päin se ulottuu Ray Mountain- ja Kokrines Hills-vuorille. Todennäköisesti lajia tavataan myös Kanadan puolella Yukonin territoriossa. Alaskanmurmelin elinympäristö käsittää arktista tundraa etenkin kallioilla, louhikoilla tai kivikoilla. ==Elintavat== Alaskanmurmelin horrostavat talvella pesäkoloissaan 6–8 kuukautta. Naaraat synnyttvät myöhään keväällä tai alkukesästä. Tiineys kestää viidestä kuuteen viikkoa ja poikasia on kerrallaan 4–5. Naaraista tulee sukukypsiä kolmevuotiaina. Alaskanmurmelit ovat kaikkiruokaisia, mutta tärkeimmät ravinnonlähteet ovat heinät ja sarakasvit. Alaskanmurmelin huomattavin petoeläin on harmaakarhu (Ursus arctos horribilis). Harmaakarhut voivat kaivaa murmeleja pesäkoloistaan. Karhujen takia se vaatiikin elinympäristöstään hyvin tukevia paikkoja koloilleen. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt alaskanmurmelin elinvoimaseksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on suhteellisen suuri ja kannan uskotaan olevan vakaa. Lajilla ei uskota olevan erityisiä yksittäisiä uhkia. Harvoin sitä saatetaan metsästää lihoiksi tai turkin takia. ==Lähteet== Luokka:Murmelit
Petrus Schroderus

Petrus Schroderus (s. 1973 Oulu) on suomalainen tenori ja poliisi.Kun miljoonat ihailivat poliisi Petrus Schroderuksen lauluvideota, mies itse kärvisteli eron keskellä – vanhoillislestadiolaisista kollegoista löytyi tuki YleTurhautunut tenori palasi poliisiksi Helsingin Sanomat Schroderus voitti vuonna 2004 Timo Mustakallio -laulukilpailun ja aloitti laulamisen solistina Kansallisoopperassa. Hän esiintyi myös kolmena kesänä Savonlinnan oopperajuhlilla. Schroderus palasi 2012 Ouluun jatkamaan poliisin uraansa. Sittemmin hän on saavuttanut suosiota YouTuben ja sosiaalisen median julkaisujen kautta. Niissä hän on esittänyt muun muassa Georg Otsin lauluja. Schroderus kääntyi vuonna 2020 vanhoillislestadiolaiseksi kuuluttuaan aiemmin kalvinistiseen yhteisöön. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kolme poikaa sekä kaksi tytärtä. Syksyllä 2020 Schroderus ryhtyi abortin kieltämistä kannattavan kansalaisaloitteen vastuuhenkilöksi.Oopperalaulaja- poliisi Petrus Schroderus on yksi aborttia tiukasti vastustavan lakialoitteen vastuuhenkilöistä: "Sikiö ei ole osa naista" MTV Uutiset Schroderuksen ”Rakastan elämää” -YouTube-video näytettiin 23. helmikuuta 2021 Venäjän Kansallisen Puolustuksen päivänä Kremlissä. Venäläisten lähteiden mukaan on hyvin poikkeuksellista, että ulkomaalaisen esitys näytetään kyseisessä juhlassa.Oulu ja Schroderuksen Rakasta elämää -video näkyi ja kuului Kremlin palatsissa Moskovassa MunOulu Schroderus palkittiin vuonna 2020 Poliisin hopeisella ansiomitalilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Tenorit Luokka:Vanhoillislestadiolaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Apistogramma helkeri

Apistogramma helkeri on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == A. helkeri voi kasvaa enintään neljän senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 14–15 piikkiruotoa ja seitsemän pehmeää ruotoa sekä peräevässään kolme piikkiruotoa ja kuusi pehmeää ruotoa. == Levinneisyys ja elinympäristö == A. helkeriä tavataan Venezuelan Cuao-joesta, joka kuuluu Orinoco-joen valuma-alueeseen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin puutteellisesti tunnetuksi. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet