EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Meiltähän tämä käy

Meiltähän tämä käy on Matti Kassilan ohjaama komedia vuodelta 1973. Elokuva jäi Esa Pakarisen viimeiseksi.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 15.8.2011, s. D 5. Elokuvassa Esa Pakarinen esittää kuuluisaa hahmoaan Severi Suhosta. Elokuvaan on liitetty lukuisia tuotantoaikanaan ajankohtaisia ilmiöitä ja henkilöitä, muun muassa matkailukeisari Kille Kiekkonen, jonka esikuvaksi on tunnistettavissa Kalevi Keihänen. Kiekkoselta tarvitaan elokuvan eräässä vaiheessa helikopteri lainaan. Tarina sisältää lukuisia aineksia myös vanhasta rillumarei-kulttuurista, mukana on pontikankeittoa, kovaa ryypiskelyä, saunomista, puolituhmia ralleja ja alastomien naisvartaloiden vilahtelua. Elokuvassa Kauko Helovirta esittää Ville Wållbergia, joka on tunnistettavissa Yhtyneiden Paperitehtaiden suurmieheksi Juuso Waldeniksi. Elokuva on kuvattu Waldenin asuinseudulla Valkeakoskella ja sen ympäristössä, muun muassa Sääksmäen sillalla, Tervasaaren tehtaalla ja Tehtaan kentällä. Monia tehdaskohtauksia kuvattiin myös Kaipolan paperitehtaassa Jämsässä.Kuvauspaikat, {(Elonet|117840}} == Juoni == Suhonen on tukkijätkä, joka savottatöiden loputtua joutuu hakeutumaan töihin metsäyhtiön tehtaille. Suhoselle osoitetaan paikka tehtaan porttivahtina, ja melkein heti syntyy konflikti sisään pyrkivän tehtaanpatruunan kanssa. Suhosta on nimittäin käsketty estää tuntemattomien pääsy alueelle. Tehtaanpatruuna Wållberg ajaa Jeepillään väkisin portin läpi. Suhoselle määrätään siirto varastolle, jossa vilkas tukkijätkä pitkästyy heti ja eroaa töistä. Paikkakunnalla Suhonen kohtaa tehtaalla työskentelevän vuosien takaisen naistuttavuutensa ja saa kuulla olevansa tämän tyttären isä. Tehtaalla töissä oleva tytär tapailee tehtaanpatruuna Wållbergin poikaa, mikä on omiaan lämmittämään Suhosen ja Wållbergin välejä. Kohta tulevat apekset ajelevat ympäriinsä Jeepillä, ja Wållberg esittelee kaupunkia. Pankinmiehet haluavat syrjäyttää tehtaanpatruunan ja saada uuden komennon tehtaaseen. Lopulta se toteutuu, kun Wållberg jää eläkkeelle. ==Näyttelijät== == Vastaanotto == Aikalaisarvioissa elokuva saa monelta kiitosta. Sakari Toiviainen (Ilta-Sanomat) pitää elokuvaa laadukkaana, sutjaakkaana ja hauskana. Ruotsinkielisten lehtien kriitikoiden suhtautuminen on kuitenkin nuivaa. Eirik Udd (Nya Pressen) löytää elokuvasta kukoistavaa halpaa komediaa. Mikael Fränti (Helsingin Sanomat) aistii vuonna 1981 arviossaan elokuvassa ”paljon kaupallista, väkisin pingotettua laskelmointia”. Lehdistöarvio. Viitattu 26.6.2014. Vuonna 2014 TV-maailman kriitikko AP:n mukaan elokuva modernisoi tukkilaiskomediaa aihetta kunnioittaen mutta välillä tyhjääkin sutien.AP: Meiltähän tämä käy, Viikon tv- elokuvia. TV-maailma 25–26/2014, s. 15. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1973 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Matti Kassilan ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Nuuskatykki

Nuuskatykki on väline, jolla laitetaan irtonuuskaa huuleen. Nuuskatykkinä voi olla apteekista saatavilla oleva lääkeruisku, josta kaiverretaan ruiskuosa pois esimerkiksi saksilla tai puukolla. Nuuskatykkien koko ilmoitetaan millilitroissa, apteekkiruiskuissa yleisimpiä kokoja ovat 2 ml, 5 ml ja 10 ml. == Icetool == Icetool on suomalainen, metallinen, nuuskatykki irtonuuskalle. Icetoolia on saatavilla neljää eri kokoa (2 ml, 3 ml, 4 ml ja 5 ml), sekä useita eri värivaihtoehtoja (ruostumaton teräs, titaani, pinkki, vihreä, sininen, punainen, oranssi, musta ja shamppanja). Icetool-nuuskatykit valmistetaan joko ruostumattomasta teräksestä tai alumiinista. Saatavilla on myös Icetool-merkkisiä nuuskarasioita irto- ja pussinuuskalle. == Prismaster == thumb|Lääkeruiskusta tehty nuuskatykki Prismaster on perinteinen ruotsalainen kovamuovinen nuuskatykki. Prismasteria on saatavana vain yhtä kokoa noin 3 ml:n tilavuudella. Prismaster on huomattavasti Icetoolia huokeampi vaihtoehto, maksaen vain noin 1–8 euroa myyntipaikasta riippuen. == Kanuuna == Kanuuna on virolainen metallinen nuuskatykki. Kanuuna muistuttaa muodoiltaan Icetoolia, mutta on hieman huokeampi vaihtoehto 25 euron hinnallaan. Kanuunaa on saatavana yhtä kokoa 3 ml tilavuudella. Luokka:Nuuska Luokka:Tupakointivälineet
Janne Lehtinen (muusikko)

Janne Lehtinen (s. 9. lokakuuta 1974) on suomalainen muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan mm. Mummypowder-orkesterin säveltäjä-kitaristi-laulajana, Treeball-yhtyeen rumpalina ja Astrid Swanin taustayhtyeen basistina. Janne Lehtinen on vieraillut kosketinsoittajana Apulanta-yhtyeen levyllä Plastik ja laulajana Hypnomen-yhtyeen levyllä Crystal Skies sekä soittanut koskettimia The Duplo! -yhtyeessä. Päivätyökseen hän toimii graafisena suunnittelijana.https://www.jannelehtinen.com == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Rintakoski

Matti Erik Rintakoski (18. syyskuuta 1924 Tampere – 28. kesäkuuta 1995) oli suomalainen jääkiekkoilija. Rintakoski aloitti pelaajauransa SM-sarjassa Tampereen Ilveksessä, jossa pelasi hyökkääjänä. Viiden Ilveksen kautensa jälkeen Rintakoski siirtyi paikalliskilpailija TBK:hon kausien 1946–55 ajaksi. TBK vaihtoi nimensä Tapparaksi, jossa Rintakoski pelasi uransa loppuun. TBK:ssa Rintakoski siirtyi pelaamaan puolustajan paikalle ja hänestä tulikin yksi varhaisimpia suomalaisia suurpuolustajia. Rintakoski voitti SM-sarjasta 13 mitalia, joista viisi oli kultaisia ja ennätykselliset seitsemän pronssisia. Rintakosken sanotaan myös olleen ensimmäinen tai ainakin ensimmäisiä suomalaispelaajia, jotka oppivat käyttämään ns. lyöntilaukausta eli lämäriä. Tappara on aateloinut Rintakosken seuran Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla seitsemän. Suomea Rintakoski edusti neljä kertaa MM-tasolla ja 1952 Oslon talviolympialaisissa. Maaotteluita Rintakoskelle kertyi 74. ==Saavutukset ja palkinnot== *5 Suomen mestaruutta (1945, 1946, 1953, 1954, 1955) *1 SM-hopea ja 7 -pronssia *SM-sarjan maalipörssin voittaja (1944) *Suomen paras jääkiekkoilija (1948) *Tappara Hall of Fame #7 *Suomen Jääkiekkoleijona #9 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Olkipaalirakentaminen

Olkipaalirakentamisella tarkoitetaan suorakaiteen muotoisten olkipaalien käyttöä rakennusten ulkoseinien rakennusaineena. Olkipaalirakentaminen on ollut perinteinen rakennustapa useissa maissa. Moderneja 1980-2000-luvuilla olkipaalitekniikalla toteutettuja asuintaloja on muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Irlannissa, Alankomaissa, USA:ssa, Kanadassa, Australiassa, Uruguayssa ja Venäjällä. Olkipaaleja käytetään yleensä yhdessä puurungon kanssa, jolloin puurunko toimii kantavana rakenteena ja olkipaalit eristeenä. Vaihtoehtoisesti olkipaaliseinä voi olla itsekantava. Itsekantavia olkipaalirakennuksia on toteutettu muun muassa Sveitsin vuoristoalueelle Disentikseen. Lämmöneristyskyvyltään olkipaalirakenne sopii myös kylmiin olosuhteisiin. Olkipaalin U-kerroin, jolla mitataan lämmöneristävyyttä, on vain 0,13. Esimerkiksi passiivitalon määritelmänä on, että U-kerroin on vähemmän kuin 0,15 ja matalaenergiatalolla >0,18. Olkipaaliseinä voidaan pinnoittaa savirappauksella tai kalkki-hiekka-rappauksella. Puurunkoinen olkipaalirakennus voidaan myös vuorata puuverhouksella normaaliin tapaan. Pelkästään oljesta koostuvaa olkipaalia ei pidä sekoittaa olki-savi- rakentamiseen, jossa olkea sisältävästä savimassasta muotoillaan yleensä muotin avulla kevytsaviharkko. ==Suomessa toteutettuja olkipaalirakennuksia== * arkkitehti Juha-Pekka Riuttamäen puuvuorattu olkipaalitalo Helsingin Viikissä (valmistunut 2003) * Snellman-korkeakoulun Ekoateljee Helsingin Jollaksessa (valmistunut 2000) * Rami Reunasen olkipaalitalo Humppilassa (valmistunut 1999) * Sattmarkin retkeilymajat Paraisilla (valmistuneet 1997 ja 1998) * Villa Pellavista Humppilan Urpolassa (valmistunut 1997) ==Katso myös== * Turpasmökki ==Aiheesta muualla== ===Kirjallisuutta=== * Minke Gernot, Mahlke Friedemann: Der Strohballenbau. Ökobuch 2004. * Westermarck Mikael, Riuttamäki Juha-Pekka, Pelto-Uotila Tero, Weck Tor-Ulf: Olkipaalit rakennusaineena maatilojen puurakennuksissa. Teknillinen korkeakoulu 2002. * Tuomi Virpi: Talo olkipaaleista. Rakennusalan kustantajat RAK 2001. ===Linkkejä=== * Straw bale construction book (Wikibooks) Luokka:Talonrakennus
Armand van Helden

Armand van Helden (s. 16. helmikuuta 1970) on yhdysvaltalainen, Bostonista kotoisin oleva DJ ja musiikkituottaja. Hän on yksi house-musiikin pioneeritekijöistä. Van Helden on myös tullut kuuluisaksi remixauksistaan, joita hän on tehnyt tunnetuille artisteille, kuten Britney Spearsille ja Janet Jacksonille. Van Helden oli myös mukana grime-artisti Dizzee Rascalin "Bonkers" -hittisinglellä. Hän kuuluu myös kanadalaisen DJ:n, A-Trakin, kanssa Duck Sauce -nimiseen DJ duoon. == Ura == Van Helden nousi klubiyleisön tietoisuuteen vuonna 1996 Tori Amoksen "Professional Widow" -kappaleesta tehdyllä remixillä. Miehen lopullinen läpimurto oli vuonna 1998 julkaistu 2 Future 4 U -albumi, jolta löytyy listahitti "You Don't Know Me". Van Heldenin muita tunnettuja kappaleita ovat "Full Moon" (mukana Common, Killing Puritans, 2000), "Koochy" (Killing Puritans, 2000), "Why Can't You Free Some Time" (Gandhi Khan, 2001), "Here My Name" (New York: A Mix Odyssey, 2004), "Into Your Eyes" (Nympho, 2005) ja "I Want Your Soul" (Ghettoblaster, 2007). Van Heldenille on tyypillistä runsas, 80-luvulta peräisin olevien samplejen käyttö kappaleissaan. Monissa kappaleissa korostuvat myös seksistiset sanoitukset. Van Helden paikoitellen välttelee suurta kaupallista menestystä julkaisemalla aika ajoin epäkaupallisempia underground -tanssimusiikkilevyjä. Mies on myös tehnyt uransa alkupuolella hip-housea eli rap-painotteista housea sisältävän Enter The Meatmarket -albumin. Van Heldenin uudempaa tuotantoa edustava Nympho (2005) on harppaus kaupallisemman housen suuntaan, ja Ghettoblaster (2007) on puolestaan kumarrus 80-luvun houselle. == Diskografia == === Studioalbumit === *Old School Junkies: The Album (1996) *Da Club Phenomena (1997) *Live from ya Mother's House (1997) *Enter the Meatmarket (1997) *Greatest Hits (1997) *2 Future 4 U (1998) *Armand van Helden's Nervous Tracks (1999) *Killing Puritans (2000) *Gandhi Khan (2001) *New York: A Mix Odyssey (2004) *Nympho (2005) *Ghettoblaster (2007) === Kokoelmat === * Best of Armand Van Helden (1994) * Da Club Phenomena (1997) * The Collection (1997) * Greatest Hits (1997) * The Funk Phenomena (1997) * The Armand Van Helden Phenomena (1999) * Funk Phenomena The Album (2002) * The Funk Phenomena & Old School Junkies: The Complete Sessions (2003) * Armand (2005) * You Don't Know Me: The Best of Armand Van Helden (2008) #41 (UK) === EP:t === * Pirates of the Caribbean (1992) * The Funky Shell Toes (1992) * Pirates of the Caribbean Vol. II (1993) * Pirates of the Caribbean Vol. III (1994) * The Buddha Baboons (1994) * Armand Van Helden EP (1994) * Old School Junkies (1995) * Old School Junkies Pt. 2 (1996) * Hardsteppin Disko Selection (1996) (with DJ Sneak) * 2 Future 4 U EP (1998) #92 (UK) * Redneck Revenge (2001) (nimellä Klobber) * Phunhouse EP (2001) (nimellä Klobber) * Stupid Fresh #1 (2002) * Stupid Fresh #2 (2002) * Stupid Fresh #3 (2002) * Greatest Hits (2009) (nimellä Duck Sauce) == Aiheesta muualla == * Van Heldenin levy-yhtiö Luokka:Yhdysvaltalaiset DJ:t Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Suomen yliopisto

Pohjois-Suomen yliopisto on vuonna 2006 valmistuneeseen opetusministeriön virkamiesten laatimaan Suomen yliopisto- ja korkeakoululaitosten kehittämissuunnitelmaan sisältyvä esitys uudesta yliopistosta, joka muodostettaisiin yhdistämällä Oulun ja Lapin yliopistot ja Kajaanin yliopistokeskus yhdeksi yliopistoyksiköksi. ==Suuret välimatkat ongelmana== Suunnitelman taustalla on opetusministeriön pyrkimys karsia liian pieniin yksiköihin jakautunutta Suomen yliopisto- ja korkeakoulujärjestelmää. Pohjois- Suomen yliopistojen yhdistämisen yhtenä ongelmana ovat kuitenkin yliopistojen väliset suuret etäisyydet, joiden vaikutuksesta yhdistämisellä ei saataisi aikaan merkittäviä kustannussäästöjä. ==Laajempi yliopistokokonaisuus houkuttaa== Yliopistojen edustajat ovat julkisuudessa voimakkaasti vastustaneet ajatusta yliopistojen yhdistämisestä. Yhtenä keskeisenä perusteena on ollut yliopistojen omaleimainen identiteetti. Oulun yliopistolla ja Lapin yliopistolla ei ole koulutusalojen suhteen päällekkäisyyttä muualla kuin opettajankoulutuksessa. Opetusministeriön suunnitelmien toteuttamisen kannalta tämä on kuitenkin asiaa eteenpäin vievä seikka. Päällekkäisyyden puuttuessa yhdistäminen olisi helposti suoritettavissa. Yhdistymisen seurauksena saataisiin myös aikaan entistä kokonaisempi yliopistoyksikkö. ==Hankkeen mahdolliset vaikutukset== Pohjois-Suomen tasapainoisen alueellisen kehittymisen kannalta yhdistymisellä voisi olla myönteisiä vaikutuksia. Tällä hetkellä Lapin yliopistossa ovat edustettuina lähinnä sosiaaliala ja lakitiede. Ouluun on keskitetty ongelmia ennalta ehkäisevät vahvasti teollistavat ja työpaikkoja luovat alat, kuten tekniikka ja luonnontieteet. Yliopistojen yhdistäminen tarjoaisi molempien yliopistojen opiskelijoille mahdollisuuden opiskella kaikkia yliopistoissa opetettavia aineita. Hankkeen kannattajat uskovat, että pitkällä tähtäimellä tämän voitaisiin olettaa johtavan alueellisen kehityksen tasapainottumiseen. Opetusministeriön suunnitelma Pohjois-Suomen yliopistosta on kuitenkin toistaiseksi siirretty hyllylle. ==Katso myös== *Innovaatioyliopisto *Itä-Suomen liittoyliopisto *Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun konsortio ==Aiheesta muualla== *Oulun yliopisto *Lapin yliopisto *Kajaanin yliopistokeskus *Suomen aluekehittämisstrategia 2013 Luokka:Lapin yliopisto Luokka:Oulun yliopisto Luokka:Yliopistokeskukset
Kuittijärvet

Kuittijärvet () on kolmen järven, Ylä-, Keski- ja Ala-Kuittijärven muodostama järviketju Vienan Kemijoen vesistössä Kostamuksen kaupunkipiirin ja Kalevalan kansallisen piirin alueella Karjalan tasavallassa Venäjällä. Ylä-Kuittijärven pinta on pari metriä muita ylempänä (103 m mpy), ja sen suurin syvyys on 44 metriä. Se laskee pienen Alajärven kautta Keski-Kuittijärveen. Keski- ja Ala- Kuittijärvi ovat lähes samassa tasossa (100–101 m), ja niitä yhdistää salmi. Niiden vedentasoa säätelee vuonna 1956 rakennettu pato. Järvien kokonaisala on nykyään noin 600 neliökilometriä. Ennen vesistörakentamista ja säännöstelyä järvien pinta-ala oli nykyistä suurempi; esimerkiksi Keski-Kuittijärven pinta- alaksi mainittiin 493 km2, kun se nykyään on 257 km2. Kaikki kolme järveä ovat hyvin kalaisia, ja niitä käytetään veneliikenteen reitteinä. Historiallisesti Vienan Karjalan tärkeimmät kauppa- ja kulkureitit veivät Kuittijärvien kautta. Suurin taajama järvialueella on Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitseva Uhtuan (eli Kalevalan) kaupunkimainen taajama. ==Erillisartikkelit== * Ylä- Kuittijärvi (103 m mpy, pinta-ala: 198 km2, suurin syvyys: 44 m) * Keski- Kuittijärvi (101 m mpy, pinta-ala: 257 km2, suurin syvyys: 34 m) * Ala- Kuittijärvi (100 m mpy, pinta-ala: 141 km2, suurin syvyys: 33 m) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Järvitietoa matkailusivustolla * * * Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kemijoen vesistö (Viena) Luokka:Kostamus Luokka:Kalevalan kansallinen piiri
Ylä-Kuittijärvi

Ylä-Kuittijärvi eli Ylä-Kuittinen () on läntisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa, Vienan Kemijoen latvoilla. Ylä-Kuittijärvi jakautuu kolmeen osaan, jotka työntyvät järven keskustasta luoteeseen, koilliseen ja lounaaseen. Näistä varsinkin luoteisosa on pitkä ja lahtimainen. Ylä- Kuittijärven pinta-ala on 198 km², ja sen pinta on 103 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus on 42 kilometriä, ja leveys vaihtelee 2 ja 19 kilometrin välillä. Ylä-Kuittijärven rantakylistä merkittävimmät ovat Vuokkiniemi, Vuonninen ja Jyvälahti. Järven lounaisosaan laskevista joista merkittävimmät ovat etelästä tuleva Livojoki ja lännestä tuleva joki, joka tuo vettä Lapukka-, Veneh-, Kivi- ja Tsenajärvistä. Järven luoteisosaan laskee pohjoisesta Kuusamosta alkunsa saava Pistojoen reitti ja lännestä Vuonnisen- eli Kuorsmanjoki. Ylä-Kuittijärven vedet laskevat järven koillispäästä ensin pieneen Alajärveen, jonne myös Kostamus-, Koiva- ja Kenttijärvistä tuleva Kenttijoen reitti laskee. Alajärvestä vedet laskevat Keski-Kuittijärven lounaisosaan. == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kemijoen vesistö (Viena) Luokka:Kalevalan kansallinen piiri Luokka:Kostamus
Keski-Kuittijärvi

Keski-Kuittijärvi eli Keski-Kuittinen () on keskimmäinen kolmesta järviketjun muodostavasta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa. Keski-Kuittijärvi on kolmesta Kuittijärvestä suurin; sen pinta-ala on noin 257 km². Järven pinta on 101 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus idästä länteen on 41 kilometriä ja leveys pohjoisesta etelään 22 kilometriä. Järvi on 34 metriä syvä. Keski-Kuittijärvessä on saaria enemmän kuin muissa Kuittijärvissä. Suurimmat ovat Uhutsaari ja Suurisaari. Keski- Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitsee Uhtuan eli Kalevalan kaupunkityyppinen taajama. Muista järven rannoilla olevia kyliä ovat Kuusiniemi ja Luusalmi. Keski-Kuittijärveen laskevista joista merkittävimmät ovat lännestä tuleva Yöjoki ja pohjoisesta tuleva Uhutjoki. Keski-Kuittijärvi on kaakkoisosastaan salmiyhteydessä Ala-Kuittijärveen. == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kemijoen vesistö (Viena) Luokka:Kalevalan kansallinen piiri
Ala-Kuittijärvi

Ala-Kuittijärvi eli Ala-Kuittinen () on itäisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa. Vienan Karjalassa sijaitseva järvi kuuluu hallinnollisesti Kalevalan kansalliseen piiriin. Ala- Kuittijärven pinta-ala on 141 km², ja sen pinta on 100 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven suurin pituus on 30 kilometriä ja leveys 7,5 kilometriä. Ala-Kuittijärvi on pohjoispäästään salmiyhteydessä Keski-Kuittijärveen. Ala- Kuittijärven vedet laskevat sen eteläpäästä alkavaa Kemijokea pitkin Jyskyjärveen. Veden pintaa säätelee vuonna 1956 joen niskaan rakennettu pato. == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kemijoen vesistö (Viena) Luokka:Kalevalan kansallinen piiri
Rockin’ in the Free World

Rockin’ in the Free World on kanadalaisen rock-muusikon Neil Youngin tunnetuimpia kappaleita. Se oli Youngin suurin hitti 1980-luvulla jatkaen hänen edellisinä vuosikymmeninä syntynyttä kaupallista mainettaan. Kappale julkaistiin vuonna 1989 albumilla Freedom sekä akustisena konserttitaltiointina että sähköisenä studioversiona. Kappaleen sanoituksessa viitataan Yhdysvaltain syrjäytyneen väestönosan olosuhteisiin. Monet kuuntelijat tulkitsivat Neil Youngin palanneen vasemmistolaiseen kantaaottavuuteen hänen esitettyään reaganilaisia näkemyksiä pitkin 1980-lukua. Hector teki kappaleeseen suomenkielisen tekstin nimellä ”Vapaa maailma kun bailaa”, mutta ei saanut levytysoikeutta ja on esittänyt kappaletta vain keikoillaan. Kappaleen editoitu versio soitettiin Michael Mooren elokuvan Fahrenheit 9/11 lopputeksteissä. == Kappaleet == ;A-puoli # ;B-puoli # * == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Neil Youngin kappaleet Luokka:Vuoden 1989 kappaleet Luokka:Protestilaulut
Bill Owens

William F. "Bill" Owens (s. 22. lokakuuta 1950 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko ja Coloradon osavaltion 40. kuvernööri. Hän palveli virassa kaksi kautta vuodesta 1999 vuoteen 2007. Owens on erikoistunut etenkin Venäjän politiikkaan ja hän on ammatiltaan opettaja. Owens on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Coloradon kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Marcell

Joseph Marcell (s. 18. elokuuta 1948 St. Lucia, Karibia) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Bel-Airin prinssin Geoffrey Barbara Butlerina ja Kauniiden ja rohkeiden Hudsonina. Hänellä on myös poika (s. 1979) ja tytär (s. 1989). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Le Moine

Anna Le Moine (o.s. Bergström, aiemmin Svärd, s. 30. lokakuuta 1973) on ruotsalainen curlingpelaaja. Hän toimii ykkösheittäjänä Anette Norbergin kipparoimassa joukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Euroopan-mestaruuden 2004 sekä EM-hopeaa 1999 ja MM-hopeaa 2002. Lisäksi hän voitti olympiakultaa Torinon olympialaisissa 2006 ja Vancouverin olympialaisissa 2010. ==Aiheesta muualla== *Anna Le Moine Ruotsin olympiakomitean sivuilla Luokka:Ruotsalaiset curlingpelaajat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pausanias (Sparta)

Pausanias () oli Spartan kuningas vuodesta 409 eaa. Vuonna 395 eaa. hänen piti Lysandroksen kanssa hyökätä Boiotiaan, mutta hän vitkasteli matkallaan Peloponnesokselta. Lysandroksen johtama armeija kärsi tappion Haliartoksen taistelussa ja Lysandros itse sai surmansa. Kun Pausanias viimein pääsi perille näki hän tilanteen toivottomaksi ja solmi vihollistensa kanssa rauhan. Rauhansopimuksen mukaan spartalaisten piti poistua Boiotiasta, mutta he saivat haudata kaatuneet sotilaansa. Spartaan palattuaan Pausaniasta syytettiin petturuudesta ja hänet tuomittiin kuolemaan. Hän pääsi kuitenkin pakenemaan ja eli lopun elämänsä maanpaossa Tegeassa. Pausaniaan poika Agesipolis I seurasi isäänsä Spartan kuninkaana. Luokka:Spartan kuninkaat
Eduard Streltsov

Eduard Anatoljevitš Streltsov (, 21. heinäkuuta 1937 – 22. heinäkuuta 1990) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija. Streltsov pelasi koko uransa ajan Moskovan Torpedossa. Hän voitti olympiakultaa Neuvostoliiton joukkueessa vuoden 1956 olympialaisissa. Streltsov oli varsinkin nuorison suuri suosikki poikamaisen tyylinsä seurauksena. Kun Neuvostoliiton maajoukkue ensimmäistä kertaa historiansa aikana pääsi MM-turnaukseen vuonna 1958, Streltsov joutui vankilaan syytettynä raiskauksesta. Vieläkään ei tiedetä, tapahtuiko se oikeasti. Vuonna 1965 Streltsov palasi Torpedoon ja johdatti joukkueen Neuvostoliiton mestariksi. Streltsovia pidetään yhtenä Neuvostoliiton historian parhaista pelaajista. Uransa aikana Streltsov pelasi maajoukkueessa 38 ottelua ja teki 24 maalia. Hän kuoli syöpään vuonna 1990. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Streltsov venäläisellä People's History -sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Bill Conti

Bill Conti (s. 13. huhtikuuta 1942 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Contin läpimurto tapahtui vuonna 1976 hänen tultuaan valituksi Sylvester Stallonen Rocky-elokuvan musiikin säveltäjäksi. Elokuva ja sen soundtrack olivat odottamattomia menestyksiä; elokuvan teemakappale ”Gonna Fly Now” oli Oscar-ehdokkaana parhaan kappaleen kategoriassa. Conti on työskennellyt lukuisten elokuvien sekä televisiosarjojen musiikillisena johtajana. Tunnetuimpien joukossa ovat Dynastia, Erittäin salainen, Viinitila Falcon Crest sekä Karate Kid -elokuvat. Sävellyksestään vuoden 1983 elokuvaan Valiojoukko hän voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Miekkailu- ja 5-otteluliitto

Suomen Miekkailuliitto on olympiamiekkailun suomalainen lajiliitto. Liiton tarkoituksena on toimia Suomen eri miekkailuseurojen välisenä yhteistyö-, edunvalvonta- ja palveluorganisaationa tarkoituksenaan edistää miekkailua Suomessa. Liitto on perustettu vuonna 1931. Aloitteen liiton perustamisesta teki Uno Dahl, joka toimi liiton ensimmäisenä puheenjohtajana 1932–1936 ja oli liiton kunniajäsen vuodesta 1956.Kuolleita. Kanslianeuvos Uno Dahl. Helsingin Sanomat, 1.9.1984, s. 18. Suomen Miekkailuliiton jäsenenä oli vuonna 2016 27 seuraa, joissa aktiivisia harrastajia oli noin 1300. Näistä kilpailulisenssin hankki noin 300 miekkailijaa. Miekkailijoiden määrä Suomessa on viime vuosina kasvanut noin 5–10 % vuosittain. Suomen Miekkailuliiton toiminnassa on myös mukana pyörätuolimiekkailu. Vuonna 2011 Suomen Miekkailuliitto ja Suomen Nykyaikaisen 5-ottelun Liitto sopivat järjestöjen yhdistymisestä 1.1. 2012 alkaen Suomen miekkailu- ja 5-otteluliitoksi. == Talous == Suomen miekkailu- ja 5-otteluliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 978 005 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 160 000 euroa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomen Miekkailu- ja 5-otteluliitto Miekkailu Luokka:Suomen miekkailu Luokka:Nykyaikainen viisiottelu
Fort Stewart

Fort Stewart on Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Georgian osavaltiossa Hinesvillen kaupungin lähellä. Se on rakennettu tammikuussa 1941 ilmatorjuntayksiköksi, toisen maailmansodan aikana tukikohta majoitti 2 700 upseeria ja yli 37 000 sotilasta. Tällä hetkellä alueella palvelee 11 205 sotilasta. ==Aiheesta muualla== *Fort Stewart tukikohdan kotisivut Luokka:Yhdysvaltain sotilastukikohdat Luokka:Yhdysvaltain maavoimat Luokka:Georgian osavaltion rakennukset ja rakennelmat
Valentyn Mankin

Valentyn Hryhorovytš Mankin (, ; 19. elokuuta 1938 Kiova, Ukrainan SNT – 1. kesäkuuta 2014 Viareggio, Italia) oli ukrainalainen Neuvostoliittoa edustanut kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Vuonna 1968 Méxicon olympialaisissa Mankin hallitsi Finn-luokkaa. 35 kilpailijan kisassa hän oli ykkönen tai kakkonen viidessä osapurjehduksessa seitsemästä ja voitti kultaa. Münchenin kisoissa 1972 Mankin osallistui Tempest-luokkaan ja voitti kultaa yhdessä Vitali Dyrdyran kanssa. Seuraavissa kisoissa 1976 hän voitti Tempest-luokassa hopeaa uuden parin, Vladyslav Akimenkon kanssa. Moskovan kisoissa 1980 Mankin 41-vuotiaana voitti jälleen olympiakultaa, nyt Star-luokassa parinaan Aleksandr Muzytšenko. MM-kultaa Mankin voitti vuonna 1973. Mankin on ainoa purjehtija, joka on voittanut olympiakultaa kolmessa eri purjehdusluokassa (Finn, Tempest ja Star). == Lähteet == * Valentyn Mankin Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset kilpapurjehtijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Hentai

Hentai () on japaninkielinen sana, jolla länsimaissa tarkoitetaan pornografista animea tai mangaa. Japanissa sanalla on kuitenkin eri merkitys: se tarkoittaa yleisimmässä käyttöyhteydessään parafiilikkoa, esimerkiksi itsensäpaljastajaa tai ahdistelijaa. Japanissa pornografiasta käytetään jotakin seuraavista: *juu-hachi kin (18禁, kielletty alle 18-vuotiailta) * ecchi anime/manga tai H anime/manga (H on lyhenne sanasta hentai; ecchi on H-kirjaimen japanilainen ääntämistapa) *eroanime (エロアニメ, erotic anime) tai eromanga (エロ漫画) *seinen (成年, aikuinen; ei tule sekoittaa sanaan 青年 (seinen, nuori aikuinen). == Sanastoa == * Bukkake (ブッカケ) on ryhmäseksin muoto, jossa joukko miehiä ejakuloi naisen tai miehen päälle * Ecchi (エッチ) keskittyy enemmänkin alastomuuteen, osittaiseen alastomuuteen tai provokatiiviseen pukeutumiseen kuin seksiin* * Futanari (二形, 双成り) keskittyy osittain tai kokonaan hermafrodiittisiin naisiin * Eroguro (エログロ) sisältää groteskien aiheiden kuten väkivallan erotisoimista * Lolicon (ロリコン) kuvaa alle teini- ikäisen näköisiä tyttöjä eroottisesti (tällä ei ole tekemistä hahmon todellisen iän kanssa) * Lonkeroporno kuvaa naista alistavia ja ulokkeillaan raiskaavia hirviöitä ja avaruusolentoja * Shotacon (ショタコン) kuvaa alle teini- ikäisiä poikia eroottisesti * Yaoi (やおい) käsittelee miesten välisiä rakkaussuhteita, länsimaissa viittaa myös pornografiseen sisältöön (eroaa japaninkielisestä merkityksestä)* * Yuri (百合) käsittelee naisten välisiä rakkaussuhteita, länsimaissa viittaa myös pornografiseen sisältöön (eroaa japaninkielisestä merkityksestä)* *: länsimaissa vakiintunut merkitys eroaa japanilaisesta. == Katso myös == * Anime * Manga * Pornografia * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Planetes

Planetes (kreikan sanasta ΠΛΑΝΗΤΕΣ eli ”vaeltajat”, ) on Makoto Yukimuran kirjoittama ja piirtämä science fiction -manga, jonka pohjalta on tuotantoyhtiö Kabushikigaisha Sunrise tuotti 26-jaksoisen animesarjan. Mangaa julkaistiin 2001–2004 ja anime esitettiin NHK:n kanavalla vuosina 2003–2004. Planetes sijoittuu lähitulevaisuuteen ja kertoo avaruuden roskakuskeista, jotka pitävät Maan ja Kuun kiertoratoja puhtaana avaruusliikenteelle vaarallisesta romusta. Tärkeä osuus sarjassa on myös Jupiteriin suunnitteilla olevalla tutkimusmatkalla, jolle sarjan päähenkilö, Hachimaki, toivoo voivansa osallistua. Punainen jättiläinen julkaisee mangan suomeksi huhtikuusta 2011 lähtien. Kääntäjä on Antti Kokkonen. == Suomennokset == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Otto Sinisalo: Avaruuden ääniä . Katuoja 20.1.2004. * Jutta Sarhimaa: Haastavaa ja palkitsevaa tieteismangaa. Helsingin Sanomat 1.7.2011. * Petteri Uusitalo: Planetes . Anime-lehti 2011. Luokka:Mangasarjat Luokka:Animesarjat Luokka:Draama-anime ja -manga Luokka:Komedia-anime ja -manga Luokka:Science fiction -anime ja -manga Luokka:Seinen Luokka:2000-luvun anime ja manga
Warner Robins

Warner Robins on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa Houstonin piirikunnassa. Paikalla oli alun perin juna-asema ja myöhemmin kaupunki rakentui Robinsin lentotukikohdan viereen. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 66 588\. ==Maantiede== thumb|vasen|Asevoimat-aiheinen seinämaalaus. Warner Robins sijaitsee Georgian osavaltiossa Houstonin piirikunnassa Maconin ja Peryn välissä suurin piirtein Georgian keskellä. ==Historia== thumb|vasen|Poliisitalo. Ennen nykyisen Warner Robinsin perustamista kaupungin alue kuului creek-intiaanien maihin. Creekit myivät osan maistaan Yhdysvalloille Indian Springsin sopimuksella vuonna 1821 ja uudelle alueelle perustettiin Houstonin piirikunta. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen alueen poikki rakennettiin rautatie, jonka Wellston-niminen asema oli nykyisen kaupungin alueella. Alue oli aina 1930-luvulle saakka pääosin maaseutua. Yhdysvaltain asevoimat päätti rakennuttaa uuden sotilastukikohdan rautatien itäpuolelle kesäkuussa 1941. Seuraavien vuosien aikana paikalle rakennettiin tuhansia asuintaloja. Kasvava sotilaspiakkakunta sai uuden nimen prikaatinkenraali Augustine Warner Robinsin mukaan 1. syyskuuta 1942. Robinsin lentotukikohta työllisti toisen maailmansodanaikana 23 670 henkilöä. Henkilöstön määrä vähentyi muutamaan tuhanteen sodan jälkeen, mutta sitä kasvatettiin jälleen kylmän sodan kuumetessa. ==Talous== Kaupunki on rakentunut Robinsin lentotukikohdan varaan. Monet kaupungin asukkaista ovat entisiä asevoimien työntekijöitä, jotka ovat sittemmin jääneet asumaan seudulle. Kaupungissa tai sen lähistöllä toimii useita puolustusalan yrityksiä, kuten Boeing, Northrop Grumman, TRW Radio Systems ja SAIC. Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Warner Robinsissa aikavälillä 2014–2018 olivat 50 954 USD ja henkilöä kohden 26 098 USD. 19,2 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella. ==Väestö== Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 66 588 ja vuoden 2019 arvion mukaan 77 617\. Kaupungin asukkaista 51,6 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 46,2 %), 39,2 % afroamerikkalaisia, 7,9 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,3 % aasialaisia. 10,8 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 6,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion kaupungit
Vale-Dmitri

Vale-Dmitri on nimitys ainakin kolmesta huijarista, jotka niin sanotun sekasorron aikana 1600-luvun alussa yrittivät päästä Venäjän valtaistuimelle väittämällä olevansa tsaari Iivana IV Julman poika Dmitri Ivanovitš, joka oli todellisuudessa kuollut hämärissä oloissa vuonna 1591. Tunnetuimmat Vale- Dmitrit olivat seuraavat: *Vale-Dmitri I, onnistui pääsemään valtaan ja hallitsi 1605–1606 *Vale-Dmitri II, surmattiin 1610 *Vale-Dmitri III, teloitettiin 1612
Sidi Barrani

thumb|250px|Sidi Barrani Sidi Barrani on egyptiläinen kylä, joka sijaitsee noin 95 kilometrin päässä Libyan vastaiselta rajalta ja noin 240 kilometrin päässä Tobrukista. Syyskuussa 1940 italialaiset rakensivat joukon linnoituksia kylän läheisyyteen. Joulukuussa britit kuitenkin valtasivat ne. Neuvostoliitolla oli pieni lentotukikohta kylän lähellä vuoteen 1972 asti. ==Lähteet == Luokka:Egyptin maantiede
Aito Kajaus

Aito Kajaus eli virallisesti Radio Kajaus Oy (aiemmin Kainuun Paikallisradio Oy Kajaus) oli yksi Suomen vanhimmista paikallisradioista. Se aloitti toimintansa Kajaanissa 28. lokakuuta 1989. Radio Kajauksen perusti kajaanilainen yrittäjä Pekka Turpeinen ja hän toimi radion toimitusjohtajana ja omistajana kuolemaansa 19. lokakuuta 2008 saakka. Turpeisen kuoleman jälkeen Radio Kajauksen omistivat hänen lapsensa. Lokakuussa 2012 Kajauksen osakekannan ostivat kainuulaiset Aki Karjalainen ja Antti Kela. Toukokuussa 2014 Antti Kela osti Radio Kajauksesta Aki Karjalaisen osuuden. Vuoden 2015 alussa Kevyt Kanava osti Radio Kajauksen. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanavan. Kaupan myötä myös Aito Kajaus siirtyy Sanoman omistukseen. Aito Kajaus siirtyi osaksi Nelonen Median radioita 2. syyskuuta 2019. Kanavan toiminta loppui vuoden 2019 lopussa sen yhdistyessä sisarkanavansa Aito Iskelmän kanssa uudeksi Aito Iskelmäksi. Samalla myös paikallissisällöt, poislukien mainonta, loppuivat. Radio Kajaus on kasvattanut monia nykyisiä radio- ja tv-alan persoonia kuten Mikko Hannula, Osku Laukkanen, Maria Leppänen, Markus Turunen, Heikki Kähkönen, Pekka Vitikka, Juha Mäntykenttä, Keijo Salokangas, Petri Julkunen, Anssi Leppänen, Kaje Komulainen, Minna Hannula, Elina Nieminen, Petri Niemi, Riitta Vanhatalo, Anu Myllärinen, Katja Oittinen ja Jarmo Nuotio. Radio Kajauksen kuuluvuusalue oli paikallisradioista yksi Suomen suurimmista. Se kuului yli 700 kilometriä valtatie 5:ttä ajettaessa Kainuussa, Koillismaalla, Lapissa sekä Ylä-Savossa. Radio Kajausta voi kuunnella myös Espanjan Aurinkorannikolla, jossa se toimii yhteistyössä paikallisen radion kanssa. Radio Kajauksen ohjelma koostui pääosin suomenkielisestä iskelmä- ja pop-musiikista, uutislähetyksistä, kilpailuista sekä kuuluvuusalueen ajankohtaisista haastatteluista. Finnpanelin Kansallisen Radiotutkimuksen (joulukuu 2012- toukokuu 2013) mukaan Radio Kajaus oli kuuluvuusalueensa kuunnelluin kaupallinen radiokanava. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aito Kajauksen virallinen sivusto Luokka:Kajaanin media Luokka:Kainuu Luokka:Nelonen Median radiokanavat Luokka:Vuonna 1989 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 2019 lakkautetut radioasemat
Gainesville (Georgia)

Gainesville on kaupunki Yhdysvaltain kaakkoisosan Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 75,4 km² (vettä 5,2 km²) ja asukasluku 25 578 (). Asukkaista 65 % on valkoisia ja 16 % mustia, lisäksi 33 %:lla on latinotausta. Gainesvillen luoteispuolella on suuri tekojärvi Lake Lanier, ja kaupungissa on paljon järveen liittyviä matkailuyrityksiä. Atlantan kesäolympialaisten 1996 soutukilpailut pidettiin Gainsvillessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion kaupungit
Ylä-Laukaa

Ylä-Laukaa, Laukaa eli Lugahttp://kaino.kotus.fi/eksonyymit/index.php?a=listaus&hakunimi;=Laukaa (, ) on kaupunki Venäjällä, noin 150 km Pietarista etelään. Se on Lugan piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 36 409 ja koko kunnallispiirissä 76 625 henkeä. Nimensä kaupunki on saanut sen läpi virtaavasta Laukaanjoesta, joka laskee edelleen Jaaman kautta Suomenlahteen. Ylä-Laukaa on tärkeä rautatiepaikkakunta; päärautatieasema on nimeltään Luga-1. Ylä-Laukaa sijaitsee Pietarista lounaaseen Pihkovaan ja edelleen Vilnaan johtavan rautatien varrella ja on samalla risteysasema itään Novgorodiin ja edelleen Tšudovoon vievälle radalle. Maantieyhteyksistä keskeisimpiin kuuluvat Pietarista (155 km) lounaaseen johtava valtatie M20 (osa väylää ), joka eurooppatie jatkaa Pihkovan jälkeen etelään kohti Valko- Venäjää ja Ukrainaa. Ylä-Laukaaseen on sijoittunut osa Leningradin sotilaspiirin yksiköistä, esimerkiksi 26. ohjusprikaati ja 9. tykistöprikaati. Vuonna 1964 Ylä-Laukaasta tuli Mikkelin ystävyyskaupunki. == Lähteet == Luokka:Leningradin alueen kaupungit Luokka:Lugan piirin kunnat
Rome (Georgia)

Rome on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion luoteisosassa. Sen pinta-ala on 77,3 km² (vettä 1,2 km²) ja asukasluku 34 980 (). Asukkaista 63 % on valkoisia ja 28 % mustia, lisäksi 10 % on latinoverta. Kaupunki on nimetty Rooman mukaan (englanniksi Rome), koska se on Italiassa sijaitsevan Rooman tapaan rakennettu seitsemälle kukkulalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion kaupungit
Kiltakallio

Kiltakallio () on Espoon keskukseen kuuluva alue. Alueelle rakennettiin 1990-luvulla asuinalue, jossa on pääosin matalia kerrostaloja. Alueen eteläosaan rakennettiin myöhemmin rivitaloja. Kerrostalojen vieressä kallion huipun lähellä on omakotitaloja, joista osa on rakennettu 1900-luvun alkupuolella. Alueella toimii vuonna 2002 valmistunut Kiltakallion lastentalo, jossa on neuvola ja päiväkoti. Toinen alueella toimiva päiväkoti on Kiltapuiston päiväkoti. Lisäksi Kiltakalliossa on Helsingin seudun opiskelija- asuntosäätiön opiskelija-asuntorakennus, joka rakennettiin vuonna 1985. Espoon kaupungin virallisessa aluejaossa Kiltakallio kuuluu Suvelan pienalueeseen, Espoon keskuksen kaupunginosaan, Kanta-Espoon tilastoalueeseen ja Vanhan- Espoon suuralueeseen. ==Historiaa== Kiltakallion alueella on kallioinen mäki, mutta sen nimi ei ole vanhastaan ollut Kiltakallio tai Gillesberget. Kallio on tunnettu ainakin Karlasbergetinä ja Augustabergetinä. Myös nimet Kråkberget ja Löseåkersberget viittaavat mahdollisesti samaan kallioon, mahdollisesti johonkin muuhun lähiseudun kallioon. Lisäksi Kiltakallion alueelta tunnetaan 1700-luvulta rajapaikat Lambergsrå ja Västerbackarå. 1970-luvulla Espoon vanhan kunnansairaalan ja sen kaakkoispuolisen kallion aluetta oltiin kaavoittamassa. Kalliolla oli taloja ja teitä, mutta teillä ei ollut nimiä. Sairaalan kohdalla maantie ylitti mäen, jota kutsuttiin Sjukhusbackeniksi, ja tämän mukaan kaavoitustyössä aluetta oli kutsuttu Sairaalanmäeksi. Alueelle tarvittiin asuinalueelle sopiva nimi, ja Espoon nimistötoimikunta ehdotti vuonna 1974 nimeksi Kiltakalliota. ”Kilta” viittaa ammattikiltoihin ja valittiin nimeen, koska se sopi Espoon keskuksen ja Muuralan ammattinimikeaiheisiin nimiin (muun muassa Kamreerintie, Nimismiehenpelto ja Lukkarinmäki). Kiltakallion nimistö suunniteltiin niin, että se viittaa ammattikunta- ja toverihenkeen yleisesti (muun muassa Liittokuja, Sinettikuja, Valapolku ja Veljespuisto). Asemakaavassa Kiltakallio-nimi annettiin itse asuinalueen lisäksi myös alueen keskellä kulkevan kadun ja kallion huipulla sekä sen rinteessä sijaitsevan puiston nimiksi. Kiltakalliossa sijaitsevaa Furubackan huvilaa kutsutaan myös Kiltakallion kartanoksi. Rakennuksessa on klassistisia piirteitä: aumakatto, pylväät, päätykolmiot ja vaakalaudoitus. Huvila on maisemallisesti ja rakennushistoriallisesti arvokas ja se on suojeltu Kiltakallion asemakaavassa. Furubacka lohkottiin Teirin talosta vuonna 1911. Sen rakennutti röntgenlääkäri G. A. Karlas ja hänen vaimonsa Signe Karlas. Heidän sukunsa omisti talon 1980-luvulle asti. Huvilan viereen rakennettiin 1990-luvulla uusia rakennuksia ja samalla kartano kunnostettiin. Nykyisin rakennuksen omistaa osakeyhtiö. Alkuperäinen Furubacka oli yksikerroksinen, ja siinä oli satulakatto ja ullakkohuoneita. Taloa korjattiin 1930-luvulla ja sotien jälkeen se uudistettiin täysin. Talon ympärille rakennettiin kokonaan uusi rakennus ja vanha talo purettiin sisältä pois. == Lähteet == Luokka:Espoon keskus
Vatnajökull

Vatnajökull on Kaakkois-Islannissa sijaitseva, tilavuudeltaan Islannin suurin jäätikkö. Vatnajökull on tyypillinen kupera lakijäätikkö. Sen pinta-ala on noin 7 700 neliökilometriä (2024), tilavuus noin 3 100 kuutiokilometriä ja paksuus keskimäärin 400 metriä, mutta ylittää paikoin jopa 1 000 metriä. Vatnajökull peittää Islannin pinta-alasta yli kahdeksan prosenttia. Jäätiköllä sijaitsee tulivuoria, muun muassa Öræfajökull (2 109 metriä), joka on maan suurin aktiivinen tulivuori, ja Bárðarbunga (2 009 metriä), joka purkautui vuonna 1996 sulattaen samalla jäätikköä. Islannin korkein kohta Hvannadalshnúkur (2 119 metriä) sijaitsee myös jäätiköllä. Vatnajökullin pinta-ala on pienentynyt muutaman vuoden ajan, mahdollisesti ilmaston vaihtelujen vuoksi. Jään ala oli vuonna 1950 noin 8 538 neliökilometriä, mutta vuonna 2000 hieman alle 8 160 neliökilometriä. Vatnajökull valittiin Unescon maailmanperintölistalle 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Icelandic glaciers Luokka:Islannin jäätiköt Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Islannissa
Debbie Meyer

Deborah Elizabeth ”Debbie” Meyer (s. 14. elokuuta 1952 Annapolis) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen uimari, joka voitti samoissa olympialaisissa kolme henkilökohtaista kultamitalia. Meyer hallitsi teini-ikäisenä vuosina 1967–1970 naisten vapaauintimatkoja. Hän voitti 16-vuotiaana Mexico Cityn olympialaisissa 1968 200, 400 ja 800 metrin vapaauintimatkat kaikki uusilla olympiaennätyksillä. Vuotta aiemmin 1967 hän oli Pan-Amerikan kisoissa voittanut kaksi matkaa. Meyer oli ensimmäinen nainen, joka ui 1 500 metriä alle 18 minuutin, 400 metriä alle 4,5 minuutin, 500 jaardia alle viiden minuutin ja 1650 jaardia alle 17 minuutin. Hän teki kaikkiaan 15 maailmanennätystä (yhden 200 m:llä, viisi 400 m:llä, viisi 800 m:llä ja neljä 1500 m:llä) ja 24 Yhdysvaltojen ennätystä sekä voitti 19 maansa mestaruutta. Vuonna 1969 hänet valittiin Associated Pressin vuoden naisurheilijaksi. Meyer lopetti uransa jo vuonna 1970. Hänet valittiin uinnin Hall of Fameen vuonna 1977. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Meyer olympic.org:ssa * http://www.ishof.org/honorees/77/77dmeyer.html Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eero Salisma

Eero Johannes Salisma (16. joulukuuta 1916 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija. Eero ”Luiro” Salisma edusti pelaajaurallaan hämeenlinnalaisseuroja Tarmoa ja HPK:ta vuosina 1938–1960. Tarmossa hyökkääjän paikkaa pelannut Salisma voitti kaksi Suomen mestaruutta. HPK:ssa Salisma pelasi puolustajana. Vuonna 1952 HPK ylsi ensimmäistä kertaa SM-finaaliin, jossa asettui vastaan Tampereen Ilves. Salisma tuli otsikoihin taklattuaan Ilveksen Aarne Honkavaaraa hyökkäysalueella niin, että tämä sai aivotärähdyksen. Tuohon aikaan kontaktipeli oli vielä melko harvinaista eikä hyökkäysalueella saanut taklata ollenkaan. Salisma ajettiin pois kentältä ja mestaruussarjan johto asetti seuraavaan otteluun uuden säännön, jonka mukaan Salisma ajettaisiin välittömästi pois kentältä, jos hän ottaisi yhdenkin jäähyn. Suomea Salisma edusti kerran MM- ja olympiatasolla. Hän oli mukana vuoden 1952 Oslon talviolympialaisissa. Yhteensä Salisma pelasi 31 maaottelua. Salisma oli myös kansallisella huipputasolla sekä pesä- että jääpallossa. Pesäpallon Suomen Mestaruuden Salisma voitti Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa 1936, Haminan Palloilijoiden joukkueessa 1939 ja 1943 sekä Toijalan Pallo-Veikkojen joukkueessa 1946. ==Saavutukset ja palkinnot == === Jääkiekko === *2 Suomen mestaruutta (1948, 1949) *4 SM-hopeaa ja 1 -pronssi *HPK on jäädyttänyt Salisman pelinumeron 2 *Suomen Jääkiekkoleijona #11 === Pesäpallo === * 4 SM-kultaa: 1936, 1939, 1943, 1946 * 1 SM-hopea: 1947 * 9 Itä-Länsi-ottelua: 1936-1940, 1945-1948 == Lähteet == *Salisman tiedot Jääkiekkomuseon sivulla *HPK:ssa jäädytetyt pelinumerot hpk.fi (arkistoitu versio) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Haminan Palloilijoiden pelaajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Kaakkola

Kaakkola on Järvenpään 25. kaupunginosa. Kaakkola sijaitsee Tuusulanjärven luoteisrannalla, noin kilometri Järvenpään keskustasta länteen. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 866 ihmistä. Kaakkola koostuu pääosin omakoti- ja paritaloasunnoista. Kaupunginosa jakautuu kahteen osaan: Vanhaan-Kaakkolaan ja Uuteen-Kaakolaan. Alueelta löytyy muun muassa yksi lähikauppa, K-market. Kaakkola on erittäin rauhallinen asuinalue, jossa asuu suurimmaksi osaksi lapsiperheitä. ==Lähteet== Luokka:Järvenpään kaupunginosat
John Fitch

John Fitch -nimisiä henkilöitä on useampia: * John Fitch, yhdysvaltalainen höyrylaivan kehittelijä * John Fitch, yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja
Henry Kvist

Torsten Henry Sigurd Kvist (11. huhtikuuta 1920 Helsinki – 23. tammikuuta 1999 Mäntyharju) oli suomalainen metsänhoitaja sekä jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja, joka valmensi maajoukkuetta vuosina 1946–1949. ==Henkilöhistoria== Kvistin vanhemmat olivat ravintoloitsija Sigurd Aleksander Kvist ja Maria Aurora Laakso ja puoliso vuodesta 1948 Heli Aulikki Päiviö. Urheilulääkäri Helmer Kvist oli hänen veljensä. Metsänhoitajaksi sotien jälkeen valmistunut Henry Kvist työskenteli ensin Ruotsissa, mutta tuli vuonna 1949 Kymin Osakeyhtiön palvelukseen, aluksi apulaismetsänhoitajaksi Kuopioon. Yhtiön aluemetsänhoitaja Joensuussa hän oli vuodesta 1953 ja Jyväskylässä vuodesta 1962 ja sitten ylimetsänhoitaja Heinolassa vuodesta 1965 ja hankintapäällikkö Kuusankoskella vuodesta 1968. Koko yhtiön metsäpäällikkönä Kvist toimi 1973–1984. Hänellä oli myös monia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Kvist sai vuonna 1976. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. == Urheilu-ura ja saavutukset== Kvist pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä kaudet 1938–1947. Hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Viimeisellä kaudellaan Kvist toimi myös Ilveksen valmentajana. Hän valmensi vuodet 1946–1949 sekä Ilvestä että maajoukkuetta. * 2 Suomen mestaruutta pelaajana (1945, 1946) * 3 SM-pronssia pelaajana * 1 Suomen mestaruus valmentajana (1947) * Suomen Jääkiekkoleijona #12 == Lähteet == *Kvistin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla * Ilveksen valmentajat ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Hvannadalshnúkur

Hvannadalshnúkur on Öræfajökull-tulivuoren luoteisosassa sijaitseva Islannin korkein vuori. Se sijaitsee Vatnajökull-jäätikön eteläosassa. Elokuussa 2005 suoritettujen virallisten mittausten mukaan vuoren korkeus on 2 109,6 metriä, aikaisemmin vuoren korkeudeksi ilmoitettiin 2 119 metriä. ==Katso myös== *Luettelo maiden korkeimmista kohdista Luokka:Islannin vuoret
Atavismi

Atavismi on biologinen periytymisilmiö, jossa monien edellisten sukupolvien ajan piilossa ollut ominaisuus esiintyy jossakin lajin tai suvun yksilössä. Termi tulee latinan esi-isää tarkoittavasta sanasta atavus. Atavismi on mahdollista, koska alkukantaisten ominaisuuksien geenit eivät ole kadonneet perimästä, ne vain eivät ole enää aktiivisia. Joissakin harvoissa tapauksissa ne voivat aktivoitua uudelleen. Atavismi voi olla tulosta erilaisista ilmiöistä. Jokin uusi mutaatio voi vaikuttaa niin, että perimässä säilyneiden entisen ominaisuuden vastaavien geenien toiminta ei enää peitykään uudempien mutaatioiden vaikutuksesta. Joissain tapauksissa atavistinen piirre voi olla tulosta poikkeamassa alkionkehityksen aikataulusta. == Esimerkkejä == Valailla voi atavismin seurauksena syntyä ruumiiseen raajatyngät, jotka vastaavat valaan maalta veteen siirtyneen edeltäjän jalkoja. Tunnettu atavismi on ihminen, jolla on häntä. Ihmisen sormet tai varpaat voivat olla myös yhteenkasvaneet niin, että niiden välissä on ihopoimu, joka muistuttaa kädellisiä edeltäneitä meren tuntumassa asuneita eläimiä. == Katso myös == * Syndaktylia * Polydaktylia == Lähteet == Luokka:Perinnöllisyystiede Luokka:Evoluutiobiologia