EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tuubi (vuosien 1979–1983 televisiosarja)

Tuubi oli Yle TV1:n vuosina 1979–1983 kerran kuukaudessa lähettämä nuorten musiikkiohjelmasarja, jonka pääpaino oli suomalaisessa rockmusiikissa. Sitä juonsi ensin Hector, keväästä 1981 Freeman, myöhemmin Tapio Liinoja, Outi Popp ja uudelleen myös Hector, nyt hahmonaan pitkäpartainen Bubi Ponsivuori. Ohjelman taustahahmoja olivat muun muassa Vesa Nuotio ja Uolevi Taskinen. Ohjelma koostuu rockpainotteisista musiikkivideoista ja muusikkohaastatteluista. Sen puitteissa tuotettiin myös tallenteita muun muassa Helsingin Kaivopuiston ulkoilmakonserteista ja muista pääkaupunkiseudun esiintymispaikoista ja tehtiin suoria lähetyksiä Lepakkoluolasta.Tuubi, Yle Areena. Viitattu 20.2.2023. Tuubissa esitettiin muun muassa Kauko Röyhkän, Hassisen Koneen, Jimi Suménin ja Tommi Läntisen varhaisia esiintymisiä. Alkuvaiheessa ohjelmaan sisältyi 1950-luvun rockia muisteleva ”Onnen häivät” -osio (rockabilly oli tuolloin muodissa) sekä rocksoitinten esittelysarja. Maaliskuun 1981 jaksossa Sibelius-Akatemian oppilasorkesteri esittää Jorma Panulan johdolla Anssi Tikanmäen orkesterisarjan Maisemakuvia Suomesta. Ohjelmaa tehtiin myös muun muassa Tampereelta ja Turusta. Sarjan nimi tuli englannin kielen televisiota ja sen kuvaputkea tarkoittavasta sanasta, ja sarjan tunnus mukaili yhdysvaltalaisen The Tubes -yhtyeen logoa. Juontajat käyttivät usein pursottamiseen ja pursuamiseen liittyviä kielikuvia, jotka taas viitannevat hammastahnatuubiin tai muuhun putkilopakkaukseen. Yle tuotti Tuubia rinnakkain jo vuonna 1973 aloitetun Iltatähden kanssa. Vuonna 1983 lopetettiin ensin Iltatähti ja sitten kesällä myös Tuubi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tuubin jaksoja Yle Areenassa *Tuubin jaksoja Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Musiikkiohjelmat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Serhi Martšenko

Serhi Myh’ailovytš Martšenko (; s. 24. tammikuuta 1981) on ukrainalainen ekonomi ja poliitikko, joka on toiminut Ukrainan valtiovarainministerinä vuodesta 2020 lähtien. Martšenko syntyi Makarivissa. Hän opiskeli Ukrainan veroviraston akatemiassa Irpinissä ja valmistui vuonna 2002. Vuonna 2009 hän väitteli taloustieteiden kandidaatiksi. Vuosina 2002–2011 hän työskenteli Ukrainan valtiovarainministeriössä, verovirastossa, finanssi- ja pankkivaliokunnassa sekä valtioneuvoston kansliassa. Vuosina 2016–2018 hän toimi Ukrainan varavaltiovarainministerinä. Vuoteen 2019 asti hän toimi presidentinkanslian varajohtajana. Maaliskuussa 2020 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset taloustieteilijät Luokka:Ukrainan ministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Marcel

Saint-Marcel voi tarkoittaa seuraavia: == Maantieto == === Kanada === * Saint- Marcel, kunta Québecin provinssissa === Ranska === * Saint-Marcel, kunta Ainin departementissa * Saint-Marcel, kunta Ardennesin departementissa * Saint- Marcel, kunta Euren departementissa * Saint-Marcel, kunta Haute-Saônen departementissa * Saint-Marcel, kunta Indren departementissa * Saint-Marcel, kunta Meurthe-et-Mosellen departementissa * Saint-Marcel, kunta Morbihanin departementissa * Saint-Marcel, kunta Saône-et-Loiren departementissa * Saint- Marcel, kunta Savoien departementissa * Saint-Marcel-Bel-Accueil, kunta Isèren departementissa * Saint-Marcel-Campes, kunta Tarnin departementissa * Saint- Marcel-d'Ardèche, kunta Ardèchen departementissa * Saint-Marcel-d'Urfé, kunta Loiren departementissa * Saint-Marcel-de-Careiret, kunta Gardin departementissa * Saint-Marcel-de-Félines, kunta Loiren departementissa * Saint-Marcel-du-Périgord, kunta Dordognen departementissa * Saint-Marcel-en- Marcillat, kunta Allierin departementissa * Saint-Marcel-en-Murat, kunta Allierin departementissa * Saint-Marcel-l'Éclairé, kunta Rhônen departementissa * Saint-Marcel-lès-Annonay, kunta Ardèchen departementissa * Saint-Marcel-lès-Sauzet, kunta Drômen departementissa * Saint-Marcel-lès- Valence, kunta Drômen departementissa * Saint-Marcel-Paulel, kunta Haute- Garonnen departementissa * Saint-Marcel-sur-Aude, kunta Auden departementissa * Espaly-Saint-Marcel, kunta Haute-Loiren departementissa === Italia === * Saint-Marcel, kunta Aostanlaaksossa
Olha Stefanišyna

Olha Vitalijivna Stefanišyna (; s. 29. lokakuuta 1985) on ukrainalainen lakimies ja virkamies, joka on toiminut Ukrainan eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministerinä kesäkuusta 2020 lähtien. Stefanišyna syntyi Odessassa. Hän opiskeli Kiovan kansallisessa yliopistossa kansainvälistä oikeutta ja valmistui vuonna 2008. Vuosina 2010–2015 hän työskenteli Ukrainan oikeusministeriön kansainvälisen oikeuden ja eurooppalaisen integraation osaston varajohtajana. Vuosina 2017–2019 hän toimi Ukrainan hallituksen eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation osaston johtajana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Hroismanin ukrainalainen strategia -puolueen listan 25:ntenä, muttei tullut valituksi. Kesäkuussa 2020 hänet nimitettiin eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Kleinmachnow

Kleinmachnow on kunta Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Berliinin suurkaupunkialueella sijaitsevan Kleinmachnow’n historia alkaa keskiajalta, ja itsenäinen kunta se on ollut vuodesta 1920. == Maantiede == Kleinmachnow sijaitsee moreenitasangolla Brandenburgin keskiosassa ja piirikuntansa koilliskulmalla. Se rajoittuu etelässä Teltow’n kanavaan ja muissa ilmansuunnissa lounaisen Berliinin Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueeseen. Kleinmachnow’n etäisyys Berliinin keskikaupungilta on noin 17 kilometriä lounaaseen. == Historia == Vanhimmat asutukseen viittaavat löydöt Kleinmachnow’n alueella ovat vuoden 800 tienoilta. Askanialaiset ottivat jalansijaa alueella vuoden 1150 paikkeilla, mutta ensimmäinen asiakirjamaininta Kleinmachnow’sta on vasta vuodelta 1375. Alueen päälliköiksi merkittiin Quastin veljekset, mutta 25 vuotta myöhemmin valta siirtyi Haken ritarisuvulle, jonka jälkikasvu hallitsi kylää aina 1900-luvulle saakka. Noin 500 asukkaan Klein-Machnow’n kylästä muodostettiin Kleinmachnow’n maalaiskunta 1920. Vuonna 1937 sen asukasluku oli jo yli 10 000\. Kleinmachnow kasvoi osaksi Berliinin suurkaupunkialuetta ja kärsi pommituksista 1943. Toisen maailmansodan aikana Kleinmachnow’n juutalaisväestö joutui kansallissosialistien murhanhimon kohteeksi. Totalitarismi ei päättynyt vuoteen 1945: sodan jälkeen Kleinmachnow jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle ja sieltä pakeni tuhansittain ihmisiä länteen. Kun DDR rakensi Berliinin muurin 1961, kunnan alue oli yhteydessä muuhun DDR:ään vain kolmen sillan välityksellä. Muurin murruttua 1990 lukuisat entiset kleinmachnow’laiset alkoivat vaatia takaisin sekä kansallissosialistien että DDR-diktatuurin takavarikoimaa omaisuutta. Kleinmachnow’n väkiluku lähti jyrkkään nousuun ja paikkakuntaa saneerattiin voimallisesti. Kleinmachnow’n historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa kyläkirkko (Dorfkirche), jonka historia alkaa 1590-luvulta, ja Neue Hakeburg (rakennettu 1906–1908). == Talous ja liikenne == Kleinmachnow’n sijainti Berliinin metropolialueella on liikenteellisesti, logistisesti ja taloudellisesti edullinen. Kunnan keskeisin liiketoiminta-alue, Europarc Dreilinden, sijaitsee moottoritien 115 tuntumassa. Europarc Dreilindenin alueella sijaitsi aikoinaan Checkpoint Bravo, yksi Länsi-Berliinin ja DDR:n rajanylityspaikoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kleinmachnow, Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Brandenburgin kunnat
Vastuusta vapauttavaa seikkaa koskeva erehdys

Vastuusta vapauttavaa seikkaa koskeva erehdys on Suomen rikoslain 4 luvun 3 pykälässäSuomen rikoslaki 4 luku 3 § Finlex määritelty tilanne, jossa henkilö erehtyy niiden seikkojen läsnäolosta, joiden asianmukainen soveltaminen vapauttaisi hänet vastuusta. Vastuusta vapauttavaa seikkaa koskeva erehdys poistaa teon tahallisuuden, muttei vapauta mahdollisesta tuottamuksellisesta vastuusta.Hallituksen esitys Eduskunnalle rikosoikeuden yleisiä oppeja koskevan lainsäädännön uudistamiseksi HE 44/2002 vp s. 108–111 Oikeudellisesti tilannetta voidaan pitää kieltoerehdyksen ja tunnusmerkistöerehdyksen sekamuotona. Se voi toimia tilanteesta riippuen joko rikoksen oikeuttamis- tai anteeksiantoperusteena. s. 304–307 Säännös on kansainvälisesti tarkastellen harvinainen, eikä sille ole esimerkiksi muiden Pohjoismaiden lainsäädännöissä suoraa vastinetta. Rikoslain 4 luvun 3 pykälän mukaan: Tässä mainitut 4, 5 ja 6 pykälä koskevat hätävarjelua, pakkotilaa ja voimakeinojen käyttöä, jotka kaikki ovat itsessään oikeuttamisperusteita. Vastuuvapausperusteen soveltaminen edellyttää, että tekijä erehtyy tosiseikoista ja että tekijän käsitys tekotilanteesta on perusteltu. Tilanne, jossa tekijä erehtyy lain sisällöstä (esimerkiksi kuvittelee, että jokin vastuusta vapauttava seikka on olemassa) se ei tule kysymykseen. Erehdys lain sisällöstä kuuluu kieltoerehdyksen piiriin. Erehdyksen täytyy myös olla perusteltu. Säädös tulee sovellettavaksi jos tekijä luulee toimivansa tilanteessa, jossa kyse olisi: * hätävarjelusta * pakkotilasta tai * voimakeinojen käytöstä. Kyse on siis luulotellusta eli putatiivisesta hätävarjelusta, pakkotilasta tai voimakeinojen käytöstä. Esimerkki: :Henkilöä uhataan aseella ja hän turvautuu rikoslain 3 luvun 4 pykälän mukaiseen hätävarjeluoikeuteen. Paljastuu, että uhkaajalla olikin leikkiase eikä vaaraa todellisuudessa ollut. Hätävarjelu ei siis ollutkaan oikeutettua. Vastuusta vapauttavaa seikkaa koskevan erehdyksen vuoksi hätävarjeluksi ajatellun teon seurauksia (esim. ruumiinvamma) ei katsota tahallaan aiheutetuiksi. Tuottamuksellislta seurauksilta, kuten vahingonkorvauksilta, se ei kuitenkaan vapauta. Esimerkki: : Henkilö on eksynyt metsässä kireässä pakkassäässä. Välttääkseen paleltumisen hän murtautuu yhteen löytämistään kesämökeistä. Paljastuu, että naapurimökissä olikin asukas paikalla, joten apua olisi ollut saatavilla, eivätkä pakkotilan edellytykset siksi täyttyneetkään. Vastuusta vapauttavaa seikkaa koskevan erehdyksen vuoksi murtautumista ei kuitenkaan pidetä tahallisena. == Katso myös == * tunnusmerkistöerehdys * kieltoerehdys == Lähteet == Luokka:Rikosoikeus
Lars Roar Langslet

Lars Roar Langslet (5. maaliskuuta 1936 Nesbyen – 18. tammikuuta 2016) oli norjalainen toimittaja, kirjailija ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1969–1989 ja toimi Norjan ensimmäisenä kulttuuriministerinä 1981–1986. Langslet kirjoitti useita tietokirjoja ja elämäkertoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lars Roar Langslet Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kulttuuriministerit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Baunatal

Baunatal on kaupunki Kasselin lähiseudulla Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Kaupungissa on Volkswagenin tuotantolaitoksia ja se sijaitsee satuaiheisen Deutsche Märchenstraßen reitillä. == Maantiede == Baunatal sijaitsee Hessenin pohjoisosassa noin 10 kilometriä Kasselin keskustasta lounaaseen ja 135 kilometriä Frankfurt am Mainista pohjoiskoilliseen. Baunatalin itärajana on Fuldajoki, jonka läntisen sivujoen Baunan mukaan Baunatal on saanut nimensä. Baunatalin kunta muodostettiin 1964 kunnista Altenbauna, Altenritte ja Kirchbauna. Kesällä 1967 Baunataliin liitettiin Großenritte: syntyi Baunatalin kaupunki. Syksyllä 1970 Baunataliin liitettiin Hertingshausen. Rengershausen ja Guntershausen muodostivat 1970 Buchenhagenin kunnan, joka liitettiin Baunataliin kesällä 1972. Nykyinen seitsemän osa- alueen Baunatal oli siten koossa. == Historia == Baunatal on kaupunkina nuori, mutta sen osa-alueiden historia ulottuu jopa varhaiseen keskiaikaan. Ritter mainitaan ensi kerran vuonna 755 muodossa Rittahe ja Bauna vuonna 1015 muodossa Bunum. Hertingshausen ja Guntershausen mainitaan ensi kerran 1074. Rutto ja kolmikymmenvuotinen sota runtelivat Baunan jokilaaksoa 1600-luvulla. Vuonna 1776 alueen kylistä lähti 32 miestä Yhdysvaltain vapaussotaan ja seuraavan vuosisadan puolessa välissä alueelta muutti runsaasti köyhälistöä Amerikkaan. 1960- ja 1970-lukujen kuntaliitosten jälkeen Baunatalin väkiluku ylitti 20 000 asukkaan rajan. Kaupungin kävelykeskusta otettiin käyttöön keväällä 1986. Baunatal sijaitsee Hanausta Bremeniin kulkevan noin 600 kilometriä pitkän Deutsche Märchenstraßen (Saksan satukatu) varrella. Grimmin satuja kertonut Dorothea Viehmann (1755–1815) eli elämänsä nykyisen Baunatalin alueella. == Talous ja liikenne == Baunatalin keskeinen elinkeino on autoteollisuus. Volkswagen AG perusti paikkakunnalle tuotantolaitoksen 1950-luvulla. Baunatal on hyvien rautatie- ja moottoritieyhteyksien varrella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Baunatal, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Reidun Brusletten

Reidun Brusletten (s. 29. marraskuuta 1936 Oslo) on norjalainen opettaja ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ensimmäisenä kehitysapuministerinä 1983–1986. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Reidun Brusletten Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuviteltu rikos

Kuviteltu rikos on rikosoikeudessa tunnusmerkistöerehdyksen erikoistapaus, jossa tekijä luulee syyllistyvänsä rikokseen, jota ei todellisuudessa kuitenkaan tee. s. 221 Esimerkki: : Kultasepällä on näytteillä arvokas koru. Henkilö varastaa korun luullen syyllistyneensä törkeään varkauteen. Paljastuu, että näytteillä oli vain arvoton jäljitelmä ja oikea koru on ollut koko ajan kassakaapissa. Henkilö on siten syyllistynyt ainoastaan näpistykseen tai varkauteen, tai ehkä törkeän varkauden yritykseen. == Lähteet == Luokka:Rikosoikeus
Al-Sajda

Al-Sajda () eli Kumartamisen suura on Koraanin 32. suura ja sisältää 30 jaetta. Nöldeken ikäluokituksessa suura on "mekkalainen".Hämeen-Anttila 2008, s. 133 Suuran nimi tulee jakeesta 15, jossa puhutaan maahan lankeamisesta kunnioittaen.Koraani - Palvomisen suura == Sisältö == Ensimmäinen jae käsittää mystiset kirjaimet ALM (alif, lām, mīm). Jakeet 2.-3. kertovat, että kirja on ylhäältä Herralta tullut totuus, "jotta voisit varoittaa ihmisiä, joiden luokse ennen sinua ei ole saapunut varoittajaa". Lause on tulkittu niin, että ennen Muhammedia arabeilla ei ole ollut omaa profeettaa, jollainen on jo ollut kaikilla muilla kansoilla.Sookhdeo 2013, s. 225 Jakeet 4.-9. kertovat Jumalan luomistyöstä. Jumala on luonut kaiken kuudessa päivässä. Hän lähettää käskynsä ylhäältä avaruudesta. Hän kaikkivaltias. Hän loi ihmisen kosteasta savesta, hänen siemenensä mitättömän näköisestä nesteestä ja puhalsi häneen henkensä. Jakeet 10.-14. kertovat siitä, että tuomiopäivänä syntiset saavat rangaistuksensa. Suura käsittelee edelleen tuomiopäivää ja sen seurauksia ja Jumalan tunnusmerkkejä. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suurat
Vălo Radev

Vălo Radev Vălov (; 1. tammikuuta 1923 Lesidren, Bulgaria – 28. maaliskuuta 2001 Sofia) oli bulgarialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvaaja. == Ura == Radev valmistui kameramieheksi moskovalaisesta oppilaitoksesta vuonna 1953. Hän oli tehnyt ensimmäisen dokumenttielokuvansa jo 1952 ja työskennellyt siitä alkaen kameramiehenä useissa elokuvatuotannoissa. Radevin ensimmäinen elokuvaohjaus oli Persikkavaras (Kradetsăt na praskovi, 1964), joka edustaa psykologista realismia. Myös hänen seuraava ohjauksensa Kuningas ja kenraali (Tsar i general, 1965) kuuluu samaan tyylilajiin. Radevin kolmas ohjaus oli Pitkä yö (Nai-dălgata nošt, 1967). Seuraavat ohjaustyöt olivat toisen maailmansodan aikaan sijoittuva Mustat enkelit (Tšernite angeli, 1970) ja Espanjan sisällissodan aikaan sijoittuva Osădeni duši (1975). Radev päätti elokuvaohjaajan uransa teoksella Sopeutuminen (Adaptatsija, 1981), joka kertoo nuoren psykiatrin kokeilusta sopeuttaa potilaitaan yhteiskuntaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fdb.cz: Valo Radev Luokka:Bulgarialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elokuvaajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Rangel Văltšanov

Rangel Petrov Văltšanov (; 12. lokakuuta 1928 Krivina, Bulgaria – 30. syyskuuta 2013 Sofia) oli bulgarialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi lähes 20 elokuvaa. == Ura == Văltšanov valmistui teatteri- ja elokuva- alan oppilaitoksesta 1953 ja aloitti uransa apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen oma elokuvaohjauksensa oli Na malkija ostrov (1958). Văltšanovin huomattavia ohjauksia ovat Aurinkoa ja varjoa (1962), Inspektorăt i noštta (1963), Văltšitsata (1965), Tutkija metsässä (1975), Tuntemattoman sotilaan kiiltonahkasaappaat (1979), Mihin olet matkalla? (1986) ja A sega nakăde? (1988). Văltšanov äänestettiin Bulgarian parhaaksi 1900-luvun elokuvaohjaajaksi. Văltšanov työskenteli myös teatterinäyttelijänä. Hänen roolejaan oli muun muassa talonpoika Jordan Raditškovin kirjoittamassa näytelmässä Lazaritza. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fipresci.org: Rangel Vulchanov Luokka:Bulgarialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Bulgarialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
TV 2 (Norja)

TV 2 on norjalainen yksityisomisteinen televisiokanava, joka on perustettu vuonna 1991. Se kuuluu tanskalaiseen Egmont-konserniin. Kanavan pääkonttori on Bergenissä, lisäksi Oslossa on uutistoimitus. TV 2:n toimitusjohtaja on vuodesta 2015 ollut Olav T. Sandnes. ==Ohjelmia== * Hotel Cæsar (1998–2017) * Senkveld (2001–2021) * Skal vi danse (2006–) ==Toimitusjohtajat== * 1991–1993: Bjørn Atle Holter-Hovind * 1993–1999: Arne A. Jensen * 1999–2007: Kåre Valebrokk * 2007–2015: Alf Hildrum * 2015–: Olav T. Sandnes ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Bergen Luokka:Egmont Luokka:Norjalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1991 perustetut televisiokanavat
Ukraina paralympialaisissa

Ukraina on osallistunut jokaisiin paralympialaisiin vuoden 1996 Atlantan kesäparalympialaisista lähtien.https://www.paralympic.org/rio-2016/ukraine Naganon talviparalympialaiset 1998 olivat ensimmäiset talvikisat, johon ukrainalaiset paraurheilijat osallistuivat oman maan väreissä.https://www.paralympic.org/sites/default/files/document/140226214136607_Ukraine.pdf Ukraina on ollut menestyksekäs maa paralympialaisissa. Se on voittanut yhteensä 486 mitalia, joista kultaisia 152. == Mitalit paralympialaisittain == === Kesäparalympialaiset === === Talviparalympialaiset === == Katso myös == * Ukraina olympialaisissa == Lähteet == *
Caprese Michelangelo

Caprese Michelangelo on kunta Toscanassa Keski-Italiassa. Se tunnetaan Michelangelon synnyinpaikkana. == Maantiede == Caprese Michelangelo sijaitsee Tiberin yläjuoksulla Toscanan itäisimmässä osassa noin 60 kilometriä Firenzestä itäkaakkoon. Paikkakunnan alueella virtaa lukuisia Tiber-jokeen päätyviä vesiuomia. Alueen metsien valtalajeja ovat pyökki, tammi ja kastanja. Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa kunta kuuluu vyöhykkeeseen 2 (zona 2). == Historia == Nykyisen Capresen alueella asuttiin jo etruskien aikana, jota seurasi roomalaisasutuksen kausi. Varhaiskeskiaikana langobardien vaikutus oli voimakasta. Myöhemmin keskiaikana Caprese oli alituisten kiistojen kohteena strategisesti tärkeän sijaintinsa takia. Se kuului Firenzen valtapiiriin 1380-luvulta aina 1700-luvulle saakka. 1860-luvulla Caprese päätyi muun Toscanan mukana osaksi Italian kuningaskuntaa. Michelangelo Buonarroti syntyi Capresessa keväällä 1475. Paikkakunnan nimeksi virallistettiin Caprese Michelangelo helmikuussa 1913. Caprese Michelangelon historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa Chiesa di San Giovanni (San Giovannin kirkko). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Arezzon maakunnan kunnat
V.Smile

V.Smile (pidemmin V.SMILE TV LEARNING SYSTEM) on oppimispeleille tarkoitettu pelikonsoli, jonka on valmistanut VTech. Se on VTech Socratesin seuraaja ja kuuluu kuudennen sukupolven pelikonsoleihin. Se julkaistiin 4. elokuuta 2004 ja sen valmistus lopetettiin vuonna 2010. Konsolin pelit ovat pelimoduuleissa. Konsoli on tarkoitettu 3–7-vuotiaille. == Lähteet == Luokka:Pelikonsolit
Hatayn maanjäristykset 2023

Hatayn maanjäristykset 2023 20\. helmikuuta 2023 kello 20.04 Suomen aikaa (19.04) Hatayssa tapahtui 6,4 magnitudin maanjäristys, ja kello 20.07 Suomen aikaa (19.07) toinen, 5,8 magnitudin maanjäristys. Maanjäristys tuntui myös Syyriassa, Jordaniassa, Irakissa, Palestiinassa, Israelissa ja Egyptissä. Tietojen mukaan 6 ihmistä kuoli, 294 ihmistä loukkaantui. == Katso myös == *Turkin maanjäristykset 6. helmikuuta 2023 == Lähteet == Luokka:Maanjäristykset Turkissa Luokka:Vuoden 2023 maanjäristykset
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1969

Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1969 järjestettiin 1.–2. helmikuuta 1969 Grenoblessa Ranskassa. Kilpailuareenana oli Grenoblen edellisen vuoden olympia-areena Anneau de Vitesse de Grenoble. === Tulokset === # Nimi Maa Pisteet 500 m 1500 m 1000 m 3000 m 1 Lāsma Kauniste 189,567 45,6 (3) 2.23,7 (3) 1.31,2 (1) 5.02,8 (2) 2 Stien Kaiser 190,484 48,1 (18) 2.21,5 (1) 1.32,7 (5) 4.53,2 (2) 3 Ans Schut 190,584 47,1 (13) 2.23,9 (5) 1.33,7 (9) 4.52,0 (1 4 Ruth Schleiermacher 191,800 45,5 (2) 2.26,1 (11) 1.32,3 (4) 5.08,7 (10) 5 Ljudmila Mohnasjeva 191,883 47,2 (14) 2.23,7 (3) 1.33,4 (7) 5.00,5 (4) 6 Wil Burgmeijer 192,417 46,6 (10) 2.25,1 (7) 1.32,5 (16) 4.59,1 (3) 7 Kirsti Biermann 192.550 45,1 (1) 2.24,2 (6) 1.34,0 (10) 5.14,3 (14) 8 Ljudmila Titova 192,817 45,9 (6) 2.26,4 (12) 1.32,1 (3) 5.12,4 (13) 9 Galina Nefedova 193,084 46,3 (7) 2.25,7 (9) 1.34,2 (13) 5.06,7 (7) 10 Lisbeth Berg 193,234 45,8 (4) 2.26,9 (15) 1.34,2 (13) 5.08,2 (8) 11 Sigrid Sundby 194,267 45,8 (4) 2.26,6 (14) 1.33,3 (6) 5.17,6 (16) 12 Dianne Holum 194,883 46,9 (12) 2.26,5 (13) 1.33,5 (8) 5.14,4 (15) 13 Kaija-Liisa Keskivitikka 195.200 48,2 (19) 2.26,0 (10) 1.34,1 (12) 5.07,7 (8) 14 Carry Geijssen 195,517 48,7 (20) 2.25,1 (7) 1.34,0 (10) 5.08,7 (0) 15 Rosemarie Taupadel 197.300 46,8 (11) 2.28,4 (17) 1.35,4 (17) 5.20,02 (17 16 Akiko Ariga 197,867 49,5 (24) 2.27,0 (16) 1.34,8 (15) 5.11,8 (12) nc17 Jeanne Omelenchuk 144.550 46,5 (8) 2.30,1 (19) 1.36,1 (19) - nc18 Tarja Rinne 144,667 47,2 (14) 2.29,0 (18) 1.35,6 (18) - nc19 Vera Krasnova 145,850 46,5 (8 2.33,0 (22) 1.36,7 (20) - nc20 Ylva Hedlund 146,400 47,9 (17) 2.30,0 (19) 1.37,0 (22) - nc21 Arja Kantola 146400 47,4 (16) 2.33,7 (25) 1.36,8 (21) - nc22 Marie-Louise Perrenoud 149,000 48,8 (21) 2.33,3 (23) 1.38,8 (25) - nc23 Helena Pilejczyk 149,717 49,4 (22) 2.33,5 (24) 1.38,3 (23) - nc24 Kornélia Ihász 149,750 49,4 (22) 2.32,1 (21) 1.39,3 (26) - nc25 Romana Troicka 150,883 49,9 (25) 2.35,2 (26) 1.38,5 (24) - nc26 Kaname Ide 153,233 50,7 (27) 2.37,3 (27) 1.40,0 (27) - nc27 Sylvie Chevauchet 153,967 50,4 (26) 2.38,0 (28) 1.41,8 (28) - nc28 Tonny Monari 155,917 51,0 (28) 2.39,2 (29) 1.43,7 (29) - Ellie van den Brom DNF 2.23,4 (2) 1.31,9 (2) - : * = kaatui : NC = ei jatkoon eli viimeiselle matkalle : NS = ei startannut : DQ = disqualifioitu == Lähteet == * Uitslag WK Allround 1969 vrouwen Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1969 urheilu Luokka:Grenoblen urheilu Luokka:Ranskan pikaluistelu Luokka:Ranskan urheilutapahtumat
Anatoli Hrytsenko

Anatoli Stepanovytš Hrytsenko (, s. 25. lokakuuta 1957) on ukrainalainen poliitikko, Ukrainan parlamentin jäsen ja entinen puolustusministeri. == Koulutus == Hrytsenko valmistui Kiovan sotilasilmailutekniikan akatemiasta kesäkuussa 1979 ja joulukuussa 1984 hän sai valmiiksi tieteiden kandidaatin tutkinnon. == Armeijaura == Hrytsenko palveli 25 vuotta Ukrainan asevoimissa, taisteluyksiköissä, opettajana sotilasopistossa ja henkilöstötehtävissä Ukrainan puolustusministeriössä. == Poliittinen ura == Vuonna 2004 Hrytsenko työskenteli Viktor Juštšenkon (Ukrainan vuoden 2004 presidentinvaalien) vaalikampanjan päämajassa ja osallistui aktiivisesti hänen vaaliohjelmansa kirjoittamiseen. === Puolustusministeri === Hrytsenkosta tuli ensimmäisen Tymošenkon hallituksen puolustusministeri helmikuussa 2005, ja hän jatkoi tehtävässä Jeh'anurovin hallituksessa. Hänet nimitettiin 4. elokuuta 2006 uudelleen puolustusministeriön johtajaksi Viktor Janukovitšin hallitukseen presidentti Juštšenkon kiintiöllä. == Kunnianosoitukset == * Kunnia-ase – Fort-12 pistooli 25. lokakuuta 2007 == Lähteet == Luokka:Ukrainan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eskman

Eskman on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Juulia Eskman (s. 1997), pesäpalloilija * Margit Eskman (o.s. Helin, 1925–1990), SDP:n kansanedustaja ja ministeri.
Byman

Byman on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Hans Byman (1914–2008), jääpalloilija * Lennart Byman (1875–1947), pappi ja RKP:n kansanedustaja * Reijo Byman (s. 1955), pika-aitajuoksija * Rolf Byman (1903–1977), metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos.
Adrien René Franchet

Adrien René Franchet (19. huhtikuuta 1834 Pezou, Ranska – 12. helmikuuta 1900) oli ranskalainen kasvitieteilijä ja hänet tunnetaan erityisesti suuresta työstään Kiinan ja Japanin kasviston kuvaamisessa. Franchet kuvasi lajeja Kiinassa toimineiden katolisen kirkon lähetystyöntekijöiden keräämien näytteiden perusteella. Näitä Franchetille näytteitä keränneitä lähetystyöntekijöitä olivat muun muassa Armand David, Pierre Jean Marie Delavay, Paul Guillaume Farges ja Jean-André Soulié. Kaiken kaikkiaan Franchet on kuvannut lukuisia kasvitaksoneita, muun muassa noin 60 esikkolajia. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Franchet, Adrien René Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Ukrainan aluepuolustusjoukot

Ukrainan aluepuolustusjoukot () on Ukrainan asevoimien vapaaehtoisjoukko. Joukkoihin liittyminen on vapaaehtoista ja vain harvalla on aikaisempaa taistelukokemusta. Joukot on organisoitu siten, että niihin liityviä vapaaehtoisia johtavat ammattisotilaat. Aluepuolustusjoukkojen tarkoitus on osallistua perinteiseen sodankäyntiin, mutta myös sabotoida venäläisten käyttämää infrastruktuuria. Joukkojen vuosipäivä lokakuun ensimmäinen sunnuntai, jolloin Ukrainassa vietetään myös opettajien päivää. Aluepuolustusjoukkojen alaisuudessa toimii myös Ukrainan kansainvälinen legioona, joka perustettiin 27. helmikuuta 2022. == Historia == Virallisesti aluepuolustusjoukot perustettiin 29. kesäkuuta 2021, kun presidentti Volodymyr Zelenskyi allekirjoitti lain, jonka nojalla joukot perustettiin. Joukot aktivoitiin virallisesti ensimmäisen kerran 1. tammikuuta 2022 vastavetona Venäjän joukkojen kokoontumiselle Ukrainan rajan tuntumassa. Helmikuussa 2022 joukkojen suunniteltua kokoa nostettiin kahteen miljoonaan (aiemmin 1,5 miljoonaa). Toukokuussa 2022 Zelenskyi nimitti aluepuolustusjoukkojen komentajaksi Ihor Tantsjuran. == Koko ja organisaatio == Aluepuolustusjoukkoihin voi liittyä melko lailla kuka tahansa 18–60-vuotias siviili. Näiden on mahdollista toimia siviiliammateissaan viikolla ja osallistua toisinaan harjoituksiin. Viikonloput vietetään puolustusjoukkojen palveluksessa, jolloin se toimii kevyenä jalkaväkenä ja tukee Ukrainan virallista armeijaa. Vakavista rikoksista tuomitut tai ne, joilla on kaksi merkintää lievemmistä rikoksista rikosrekisterissä, eivät voi liittyä. Maaliskuussa 2022 joukkojen koko oli 100 000 henkilöä. == Lähteet == Luokka:Ukrainan asevoimat
Ždanivka

Ždanivka (, ), vuosina 1941—1966 nimellä Novoždanivka () on kaivoskaupunki Ukrainan (de jure) Donetskin alueen kaakkoisosassa. Kaupunki sijaitsee maanteitse 50 kilometriä aluekeskus Donetskista itäkoilliseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11 867 (2022). Vuonna 2001 väkiluku oli 13 266 ja väestö oli etniseltä taustaltaan miltei kokonaan joko ukrainalaisia tai venäläisiä. Tammikuun keskilämpötila on −7,2 ja heinäkuun +22,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 500 millimetriä. Paikkakunnan kehitys on yhteydessä seudun hiilikaivoksiin. Asutus on perustettu vuonna 1924 (toisen lähteen mukaan jo 1922). Kylän nimenä oli Novoždanivka ( vuosina 1941—1966. Kaupungin aseman ja nykynimensä se sai vuonna 1966. Sillä oli alueellisesti merkittävän kaupungin asema vuoteen 2020 saakka, jolloin se (de jure) siirtyi osaksi vuonna 2020 perustettua Horlivkan piiriiä. Venäläismiehityksen ja sotatilan vuoksi uutta aluehallinnollista asemaa ei ole voitu panna käytännössä toteen. Venäjän vuonna 2014 aloittamien sotatoimien vuoksi (Itä-Ukrainan sota ja sitä 24. helmikuuta 2022 lähtien seurannut Venäjän hyökkäyssota) kaupunki on kuulunut Venäjän tai sen nukkevaltion miehittämään osaan Ukrainasta. Osa asukkaista on ollut evakossa, eikä kaupungista juuri saada riippumattomasti tarkistettua tietoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Horlivkan piiri
Eetu Anttilainen

Eetu Anttilainen (10. tammikuuta 1893 Nurmes – 9. toukokuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 21.2.2023. Anttilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Anttilainen ja Riitta Okkonen ja puoliso vuodesta 1918 Hertta Irene Mustonen. Anttilainen tuli ylioppilaaksi Nurmeksen yhteiskoulusta 1913 ja valmistui metsänhoitajaksi 1916. Hän oli Metsähallituksen palveluksessa Suojärven lahjoitusmailla ja Lestin hoitoalueella 1916–1917 ja apulainen yhtiöiden maanomistusta koskevassa tutkimustyössä 1917–1918, G. A. Serlachius Ab:n metsänhoitaja 1918–1925 ja metsäpäällikkö 1925–1933 ja Suomen Puunvienti Oy:n puutavaranhankinta- ja metsäpuolen johtaja vuodesta 1934 sekä johtokunnan puheenjohtaja 1941–1951. Anttilaisella oli myös useita metsäalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsämiesten Säätiön ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1948 aina kuolemaansa asti. Presidentti Risto Ryti myönsi Anttilaiselle metsäneuvoksen arvonimen jatkosodan aikana keväällä 1942.Kuka kukin on 1954, s. 42. Viitattu 21.2.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Anttilainen

Anttilainen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Eetu Anttilainen (1893–1958), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos * Elina Anttilainen (1894–1978), runoilija * Sasha Anttilainen (s. 1986), jalkapalloilija.
Bacaro Doppio

Bacaro Doppio on suomalainen kahvilaketju, jolla on kolme kahvilaa Suomessa. Kahvilat sijaitsevat Oulussa, Porvoossa ja Tampereella. Bacaro Doppio on tyyliltään italialainen, ja sen tarjontaan kuuluvat muun muassa erilaiset kahvit, viinit, gelatot ja antipastot. Bacaro Doppio on osa S-ryhmää. Bacaro Doppio Hämeenkatu Tampere yleisnäkymä.jpg|Bacaro Doppio Tampereella, yleisnäkymä. Bacaro Doppio Tampere, näkymä sisältä Kuninkaankadun suuntaan.jpg|Bacaro Doppio Tampereella, näkymä sisältä Kuninkaankadun suuntaan. ==Lähteet== # Bacaro Doppio, Raflaamo. Viitattu 21.2.2023. Luokka:Suomalaiset kahvilaketjut Luokka:S-ryhmä
Koulutuksen historia

Koulutuksen historia käsittelee koulutukseen ja opetukseen liittyvien asioiden historiaa. Jo muinaisessa Egyptissä oli jonkin laista ammatillista koulutusta. Tuolloin miehet eivät yleensä valinneet itse ammattiaan, vaan ammatti valikoitui yleensä sen perusteella, mitä ammattia suvussa oli aiemmin harjoitettu. Tytöille, jotka eivät kuuluneet yhteiskunnan yläluokkiin, opetettiin kotitalouden hoitoa sekä musiikkia ja tanssitaitoa. Monesti varhaishistorian aikana koulutus ja uskonto liittyivät toisiinsa. Muinaisessa Intiassa koulut jakaantuivat hindulaisten veda-uskontoon perustuvaan koulukuntaan ja buddhalaiseen koulukuntaan. Myös islamilaisessa maailmassa keskiajalla koulutuksessa uskonnolla oli suuri merkitys. Jossakin määrin koulutuksen välityksellä levitettiin islamin uskoa. Suomeen perustettu ensimmäinen yliopisto oli Turun akatemia, joka aloitti toimintansa 1640. 1686 kirkollinen määräys velvoitti vaatimusta kansan yleisestä lukutaidon opetuksesta. 1866 Suomeen tuli ensimmäinen kansakoululaki. == Lähteet == Luokka:Historia aiheittain
Paris Expo Porte de Versailles

Paris Expo Porte de Versailles on näyttely- ja konferenssikeskus Pariisissa, Ranskassa. Se sijaitsee 15. arrondissementti Porte de Versaillesin metroasemalla Boulevard Périphériquen ja Boulevards des Maréchauxn välissä. Se on Ranskan suurin messupuisto.Paris Expo Porte de Versailles Paris Expo Porte de Versaillesissa on 228 211 m2 (2 456 440 neliöjalkaa) näyttelytilaa, 8 paviljonkia, 2 auditoriota ja 32 kokoushuonetta. Messukeskuksessa järjestetään vuosittain yli 120 messua sekä tapahtumia, monia tuotelanseerauksia ja kongresseja. Kohteen lähelle on tarkoitus rakentaa Tour Triangle, 180 metriä korkea lasipyramidi. Siinä on 120 huoneen hotelli ja 70 000 neliömetriä toimistotilaa. Vuoden 2024 kesäolympialaisissa käsipallo-, lentopallo-, pöytätennis- ja painonnostokilpailuja järjestetään Paris Expon South Paris Arenassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paris Expo Porte de Versailles Luokka:Urheiluhallit Luokka:Ranskan urheilupaikat Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Kesäparalympialaiset 2024 Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pariisin urheilu
Alexander Braun

Alexander Karl/Carl Heinrich Braun (1805–1877) oli saksalainen kasvitieteilijä. Hän edusti luonnonfilosofista koulukuntaa ja oli sen tunnetuin kasvitieteilijä. Luonnonfilosofiassa pyrittiin selittämään luonnonilmiöitä erilaisten ajatusmalleihin pohjautuvien teorioiden ja arkkityyppien perusteella, mikä oli varsin tavallista Saksan tiedekentässä 1800-luvun alussa. Toisaalta Braun toi kuitenkin merkittävän palasen soluteoriaan esittämällä, että solu on elämän perusyksikkö. Tämä havainto organismien rakentumisesta muovautuvan kalvon rajaamista soluista on varmaankin Braunin merkittävin saavutus luonnontieteissä. Lisäksi Braun selvitti alkeellisten kasvien lisääntymistä ja yhdessä toisen saksalaisen biologin, Karl Schimperin, kanssa he loivat idealistisen kasviyksilön mallin, joka perustui heidän havaintoihinsa kasvien erilaisista lehtiasennoista. Braun opetti kasvitiedettä ja eläintiedettä Karlsruhen polyteknillisessä koulussa (nykyisin Karlsruher Institut für Technologie) vuosina 1833–1846, minkä jälkeen hän toimi kasvitieteen professorina Freiburgin yliopistossa. Professorin virkansa lisäksi Braun toimi vuosina 1851–1877 Berliinin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan johtajana. Ison osan urastaan Braun tutki itiökasveja ja tutkimustyönsä myötä hän julkaisi vuonna 1851 teoreettisen mallin kasvien rakenteesta julkaisussaan Betrachtungen Über die Erscheinung der Verjüngung in der Natur: Insbesondere in der Lebens- und Bildungsgeschichte der Pflanze. Julkaisu edisti kasvimorfologian tutkimusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Mahtava Morris (elokuva)

Mahtava morris () on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Toby Genkel ja käsikirjoittanut Terry Rossio. Se perustuu löyhästi Terry Pratchettin kirjaan Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät. Elokuva sai teatterijulkaisunsa Suomessa 26. toukokuuta 2023 julkaisijanaan Cinemanse Films. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Hugh Laurie Ilari Johansson Morris Emilia Clarke Emma Louhivuori Malicia David Thewlis Carl-Kristian Rundman Pomomies Himesh Patel Valtteri Turunen Keith Gemma Arterton Maaria Nuoranne Persikkasäilyke Hugh Bonneville Markus Bäckman Pormestari David Tennant Markus Niemi Vaarallinen papu Rob Brydon Tuukka Leppänen Pied Piper Julie Atherton Hanna Mönkäre Ravitseva Ariyon Bakare Jari Salo Tummapaahto Joe Sugg Antti Lang Sardiini ? Miro Lopperi Billy ? Juha Paananen Ron Suomenkielisestä toteutuksesta vastasi KM Studio ja ohjasi Jenni Sivonen. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2023 elokuvat Luokka:Brittiläiset animaatioelokuvat Luokka:Saksalaiset animaatioelokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Saksalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset fantasiaelokuvat Luokka:Saksalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat
Mängi

Mängi (ent. Mängimies) on suomalainen artisti ja tuottaja. Hän pyörittää Löyly-Viihde-levy-yhtiötä. Hän on julkaissut yhden soololevyn Totuus on mun soihtu 2023. Mängi on yksi Konala Cartellin ja Thaimaannorppien jäsenistä ja kuului Royal Family- ja Voittajafiilis-yhtyeisiin. Hänellä on kaksi kultalevyä tuottajana (Skandaali – Kultalevy-albumi ja Aitoarttu – "Kylmää"-single). == Ura == Mängin ensimmäinen laajempaa yleisöä saavuttanut esiintyminen oli Konala Cartellin "KC pt.2", joka julkaistiin ensin netissä ja sittemmin virallisesti Kämmenlaiva-albumilla 2003. Vuonna 2004 Mängi räppäsi Royal Familyn Pyöreän pöydän ritarit -albumilla ja "Kaikki yhden puolest" -singlellä. Samana vuonna julkaistiin myös Konala Cartellin Kuuminta hottia -mixtape ja Skandaalin Kultalevy, johon Mängi tuotti kaksi kappaletta ja skitit. Samana vuonna Voittajafiiliksen jäsenet ilmoittivat lopettavansa yhteistyön Royal Familyn kanssa. Voittajafiilis julkaisi ensimmäisen ja ainoan albuminsa Jokanen on voittaja ja Mängi erosi Konala Cartellista 2005. Seuraavana vuonna Löyly-Viihde julkaisi Miksi teip sen? -mixtapen ja Mängi julkaisi soolosinkun "Valtti". Voittajafiilis julkaisi Hitsi et on siistii olla kovis -EP:n netissä 2008. Vuonna 2010 Mängi liittyi uudelleen Konala Cartelliin, ja sitä seuraavana vuonna Konala Cartelli julkaisi "Jep Jep Joo" -kappaleen ja musiikkivideon. Konala Cartelli palasi 2018 vuosien keikkatauolta Tavastialle, ja Löyly-Viihde palasi julkaisutoimintaan 2019. Thaimaannorpat julkaisi ensimmäisen sinkkunsa 2020 ja Mängi julkaisi "Comic Sans (feat. Heimosudet)" -sinkun 2021 sekä sinkut "Muusikko", "Eniten" ja "1610 (feat. Solonen)" 2022. Vuonna 2023 Mängi julkaisi debyyttialbuminsa Totuus on mun soihtu ja järjesti levynjulkistustaidenäyttelyn. == Diskografia == === Sooloartistina === ==== Singlet ==== * Valtti (CD) 2006 * Comic Sans (feat. Heimosudet) 2021 * Muusikko 2022 * Eniten 2022 * 1610 (feat. Solonen) 2022 ==== Albumit ==== * Totuus on mun soihtu # Jeesus # Muusikko # Shalalalala # 1610 (feat. Solonen) # Comic Sans (feat. Heimosudet) # Eniten # Taivas ja helvetti === Tuottajana === * Skandaali – Kultalevy-albumi ("Turha levy", "Onnelliset ihmiset", skitit) 2004 (streamannut kultaa) * Aitoarttu – "Kylmää"-single (Lassi Kankaanpään ja Kasper Rydmanin kanssa) 2022 (streamannut kultaa) Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Jean Louis Marie Poiret

Jean Louis Marie Poiret (1755–1834) oli ranskalainen pappi, kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Poiret’sta tuli aluksi pappi, mutta hän kuitenkin erosi tehtävästään ja keskittyi luonnontieteisiin. Ludvig XVI pyysi Poiret’a lähtemään tieteellisille tutkimusmatkoille Etelä-Eurooppaan ja Pohjois- Afrikkaan. Poiret matkusteli Etelä-Ranskan, Italian ja Pohjois-Afrikan Barbareskivaltioiden alueilla 1784–1785, mutta harmillisesti monet hänen mukanaan tuomista hyönteisistä ja linnuista kuolivat hänen purjehtiessaan Pohjois-Afrikasta takaisin Marseilleen. Ranskan vallankumouksen aikaan Poiret meni naimisiin ja aloitti luonnonhistorian opettajana Aisnessa. Tämän oppilaitoksen lakkauttamisen jälkeen Poiret muutti Pariisiin ja julkaisi yhteistyössä isä Rozierin kanssa uuden painoksen teoksesta Cours d’agriculture sekä erilaisia sanakirjoja. Poiret’n 1800-luvun alussa akatemialle julkaistaviksi lähettämät teokset käsittelivät lähinnä geologiaa ja merkittävimmät kasvitieteelliset julkaisunsa hän kirjoitti myöhemmin 1810–1820-luvuilla. Poiret’sta käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Poir.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Poiret, Jean Louis Marie Luokka:Ranskalaiset luonnontieteilijät Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1834 kuolleet
Suippopyrstöiibis

Suippopyrstöiibis (Cercibis oxycerca) on iibiksiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Suippopyrstöiibis voi kasvaa 71–86 cm pitkäksi. Lajin nokka on erittäin pitkä, hieman alaspäinkaartuva ja väriltään vaaleanpunainen. Höyhenpuku on kauttaaltaan musta ja siinä on vihreä tai violetti kiilto. Silmienympärykset ovat punaiset. Suippopyrstöiibiksen pyrstö on pitkä. ==Levinneisyys ja elintavat== Suippopyrstöiibiksen lvevinneisyysalue on kaksiosainen. Sitä tavataan Venezuelasta ja Kolumbiasta sekä Guyanasta ja Brasilian koillisosaan. Lajin elinympäristöä ovat savannit ja kosteat ruohomaat useimmiten vesialueiden läheisyydessä. Lintu riikkuu yksin, pareittain tai pieninä perheryhminä. Suippopyrstöiibiksen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet. Pesimäkausi kestää elokuulta helmikuulle. == Lähteet == Luokka:Iibikset
Mahtava Morris

Mahtava Morris on päähahmo seuraavissa: * Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät, Terry Pratchettin nuortenkirja * Mahtava Morris, kirjaan perustuva elokuva
William Roxburgh

William Roxburgh (1751–1815) oli Skotlannissa syntynyt, mutta paljolti Intiassa vaikuttanut kasvitieteilijä. Roxburgh syntyi Craigiessa Ayrshiren alueella noin 6 km Kilmarnockista etelään. Roxburgh opiskeli kasvitiedettä Edinburghin yliopistossa, mutta 17-vuotiaana vuonna 1768 hän lähti kirurgin apulaiseksi Englannin Itä-Intian kauppakomppanian laivalle. Vuonna 1776 Roxburghista tuli apulaiskirurgi Madrasin lääkintäkeskukseen, ja hänet vihittiin virallisesti kirurgiksi vuonna 1780. Seuraavana vuonna 1781 Itä- Intian kauppakomppania siirsi Roxburghin kuitenkin ylijohtajaksi Samalkotin puutarhalle lähelle Bengalinlahtea. Vuonna 1790 Rovburghista tuli Madrasin aluehallinnon luonnontieteilijä, mutta muutama vuosi myöhemmin 1793 hän pyysi Bengalin aluehallinnolta siirtoa Kalkutan kasvitieteelliselle puutarhalle. Siellä Roxburgh luetteloi puutarhan kasveja ja teki jokaisesta myös yksityiskohtaiset kuvat. Täydellinen luettelo puutarhan kasveista julkaistiin vuonna 1814 nimellä Hortus Bengalensis. Kasvitieteen lisäksi Roxburgh oli meteorologian pioneereja ja kirjasi ylös yksityiskohtaisia säähavaintoja kolmesti päivässä joka päivä monen vuoden ajan. Muistiinpanojensa pohjalta hän kirjoittikin päätelmiä säiden muutosten merkityksestä ruokapulan syntymisessä. Roxburgh kuoli vuonna 1815 Edinburghissa ja hänen Intian kasveja kuvaavan teoksensa Flora Indican ensimmäinen osa julkaistiin postuumisti vuonna 1820 ja toinen osa vuonna 1824. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Roxburgh, William Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Skotlantilaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
Myh’ailo Fedorov

Myh’ailo Albertovytš Fedorov (; s. 21. tammikuuta 1991) on ukrainalainen poliitikko, joka on elokuusta 2019 lähtien toiminut Ukrainan digitaalisen muutoksen ministerinä ja yhtenä Ukrainan varapääministereistä. Fedorov syntyi Vasylivkassa. Hän opiskeli vuosina 2009–2014 Zaporižžjan kansallisen yliopiston sosiologian ja johtamisen tiedekunnassa. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän oli ehdokkaana libertaarisen 5.10-puolueen listan 166:ntena. Vuoden 2019 presidentinvaalin aikana hän työskenteli Volodymyr Zelenskyin kampanjassa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan kuudentena, sitoutumattomana ehdokkaana. Elokuussa 2019 hänet nimitettiin yhdeksi varapääministereistä sekä digitaalisen muutoksen ministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Andri Borzukov

Andri Oleksijovytš Borzukov (, s. 20. lokakuuta 1971 H’erson) on ukrainalainen ratameloja, joka kilpaili pääasiassa neljän hengen kajakkiluokissa. Hän kuului Ukrainan maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen 200 metrillä Gainesvillessä 2003. Hän saavutti samalla matkalla myös MM-pronssia Méxicossa 1994 sekä EM-hopeaa Zagrebissa 1999 ja Poznańissa 2000. Borzukov edusti Ukrainaa myös Atlantan olympialaisissa 1996, joissa hänen edustamansa joukkue karsiutui 1 000 metrillä välierissä. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset melojat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dnipron raitioliikenne

Dnipron raitioliikenne on osa Dnipron joukkoliikennettä, joka on aloittanut liikennöinnin vuonna 1897. Siihen kuuluu 14 linjaa ja 163 pysäkkiä. Dnipron kaupunki osti elokuussa 2019 Leipzigistä 20 Tatra T4D -raitiovaunua. == Lähteet == Raitioliikenne Luokka:Ukrainan raitioliikenne
Oleksandr Kubrakov

Oleksandr Mykolajovytš Kubrakov (; s. 20. elokuuta 1982) on ukrainalainen poliitikko, joka on lokakuusta 2022 lähtien toiminut Ukrainan jälleenrakentamisen varapääministerinä sekä Ukrainan yhteisökehitys-, alue- ja infrastruktuuriministerinä. Vuosina 2021–2022 hän toimi infrastruktuuriministerinä. Kubrakov syntyi Peršotravenskissa. Hän opiskeli vuosina 1999–2004 markkinointia Kiovan Vadym Hetmanin taloustieteellisessä yliopistossa. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan 30:ntenä, sitoutumattomana ehdokkaana. Saman vuoden joulukuussa hänet valittiin Ukrainan tieviraston johtajaksi, minkä myötä hän erosi parlamentista. Hän toimi virassa toukokuuhun 2021 asti, jolloin hänet nimitettiin infrastruktuuriministeriksi. Joulukuussa 2022 hänet nimitettiin jälleenrakentamisen varapääministeriksi sekä Ukrainan yhteisökehitys-, alue- ja infrastruktuuriministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Hiljaisuus (täsmennyssivu)

Hiljaisuus voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin: * hiljaisuus, äänen puute * Hiljaisuus, Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1963 * Hiljaisuus, Sakari Kirjavaisen ohjaama elokuva vuodelta 2011 * Hiljaisuus, Don DeLillon romaani vuodelta 2020
Tristan (yritys)

Tristan Oy oli 1980-luvun puolivälissä toiminut suomalainen holdingyhtiö, jonka omistajia ja johtoa tutkittiin talousrikoksista mutta syytteet hylättiin. Tristanin liikeidea oli hankkia omistukseensa saneerattavia yrityksiä, ja saneeraus kustannettaisiin yhden tuottoisan yrityksen, Suomen Energiahake Oy:n tuotoilla. Energiahake ja koko yritysryhmä ajautuivat kuitenkin konkurssiin, josta seurasi hankala ja riitaisa pesänselvitys. Tristanin takana oli Uppsalan yliopiston ekonomiopinnoissa toisiinsa tutustunut nuorten liikemiesten ryhmä, johon kuuluivat Janne Aaltonen, Pekka Hanelius ja tasavallan presidentti Mauno Koiviston silloinen vävy Jari Komulainen. Yritykseen tulivat Nooman Oy:n kautta mukaan myös elimäkeläinen liikemies Samuli Lehtinen ja lainopin kandidaatti Reino Lundén. Tristan Oy:n perustivat Aaltonen ja Hanelius keväällä 1983 nimellä Downtown United tarkoituksena harjoittaa urheiluvälineiden kauppaa. Jari Komulaisen tultua mukaan yritykseen se muutettiin holdingyhtiöksi nimeltä Tristan. Suomen Energiahake Oy perustettiin syksyllä 1983 valmistamaan metsäteollisuuden jätehakkeesta polttoaineena käytettäviä puubrikettejä ja tuottamaan näin Tristanille tuloja ostettavien yritysten saneerauksen rahoittamiseen. Energiahakkeen liiketoiminta kuitenkin kaatui polttoainehintojen muutokseen ja Ruotsista hankittuihin koneisiin, jotka olivat joko epäsopivia tai liian vaikeita käyttää. Yhtiön oma pääoma menetettiin jo toiminnan alkuvaiheessa. Suomen Energiahakkeen ajauduttua konkurssiin keväällä 1985 kaikki muutkin konsernin 26 yhtiötä kaatuivat. Konkursseista syntyi pitkä oikeusprosessi, jota vaikeutti Tristanissa mukana olleen Reino Lundénin tekemät 12 rikosilmoitusta entisistä yhtiökumppaneistaan. Syytteitä nostettiin väärän merkinnän aiheuttamisesta julkiseen rekisteriin sekä huolimattomina, kevytmielisinä ja petollisina velallisina tehdyistä konkurssirikoksista. Helsingin raastuvanoikeuden ratkaisussa kesäkuussa 1989 kaikki syytteet hylättiin. Seppo Tiitinen kertoi muistelmissaan vuonna 2018 presidentti Mauno Koiviston toimineen aktiivisesti vävypoikansa Komulaisen asiassa ja muun muassa maksaneen tämän oikeudenkäyntikulut. Komulainen erosi Tristanin toiminnasta ja luopui sen omistuksesta jo toukokuussa 1984. ”Upsalan ekonomeina” tunnetun liikemiesryhmän välit rikkoutuivat konkurssiselvittelyssä. Janne Aaltonen siirtyi golfalan maahantuojaksi Golf Center Oy:n omistajana, Pekka Hanelius it-alalle. Jari Komulainen jatkoi liikemiehenä, erityisesti kestokulutustavaroiden maahantuojana ja Hietalahden rannassa pidetyn venäläisen sukellusveneen tilojen vuokraajana. Liikemies Samuli Lehtinen kuoli seitsemän uhria vaatineessa omistamansa liikelentokoneen maahansyöksyssä Helsinki–Vantaan lähellä helmikuussa 1989.Mikkonen, Antti: He elivät herroiksi, Talouselämä 24.5.1996. Viitattu 1.3.2023. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset yritykset Luokka:1980-luvun oikeustapaukset Luokka:Suomalaiset holdingyhtiöt