EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
O Amor em Paz

O Amor em Paz on bossa nova -kappale ja jazzstandardi vuodelta 1960. Sen on säveltänyt Antônio Carlos Jobim ja sanoittanut Vinícius de Moraes. Englanninkielisen version ”Once I Loved” sanat teki myöhemmin Ray Gilbert. Kappaleen levytti ensimmäistä kertaa João Gilberto vuonna 1961 eponyymillä albumillaan João Gilberto. ==Lähteet== Luokka:Bossa nova -kappaleet Luokka:Jazzstandardit Luokka:Antônio Carlos Jobimin säveltämät kappaleet Luokka:Vinícius de Moraesin sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1960 kappaleet
Fort Pierce

Fort Pierce on kaupunki Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 41 910. Kaupungin pormestari on Linda Hudson. Fort Pierce on St. Lucien piirikunnan hallintokeskus. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:SunriseTheater.jpg|Sunrise -teatteri. Tiedosto:Heathcote Botanical Gardens - Fort Pierce, Florida - DSC03280.jpg|Heathcoten kasvitieteellinen puutarha. Tiedosto:Ft. Pierce, FL, Courthouse, St. Lucie County, 08-07-2010 (8).JPG|St. Lucien piirikunnan oikeustalo. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan kaupungit
Kirjojen historia

Kirjojen historia alkaa kirjoitetun kielen kehittämisestä ja monista muista keksinnöistä, kuten paperi ja painaminen, ja jatkuu nykyajan moderniin kirjanpainantaan. Aikaisimmat merkinnät kirjoista viittaavat esimerkiksi tauluihin tai papyruskääröihin, joita ei nykyään enää kirjoiksi kutsuta. Niiden jälkeen ilmestyivät käsin kirjoitetut koodeksit. Painokoneen keksiminen johti kirjojen massatuotantoon. Nykyisin kirjoja tuotetaan myös sähköisenä. Kirjat tulivat useamman käytettäväksi pistekirjoituksen ja äänikirjojen myötä. * Luokka:Kirjallisuushistoria
Stone Flower

Stone Flower on brasilialaisen jazzmuusikon Antônio Carlos Jobimin kuudes studioalbumi. Albumin nauhoitti Rudy Van Gelder Van Gelder Studiosissa New Jerseyssä 16. maaliskuuta – 22. toukokuuta 1970 ja sen tuotti Creed Taylor. Albumin julkaisi CTI Records vuonna 1970. Stone Flower sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 196. ==Kappaleet== # Tereza My Love – 4.23 # Children’s Games – 3.30 # Choro – 2.10 # Brazil (Ary Barroso) – 7.25 # Stone Flower – 3.21 # Amparo – 3.41 # Andorinha – 3.32 # God and the Devil in the Land of the Sun – 2.23 # Sabiá – 3.58 ==Kokoonpano== * Antônio Carlos Jobim – piano, sähköpiano, kitara, laulu * Harry Lookofsky – viulu * Joe Farrell – sopraanosaksofoni * Urbie Green – pasuuna * Hubert Laws – huilu * Ron Carter – kontrabasso * João Palma – rummut * Airto Moreira – lyömäsoittimet * Everaldo Ferreira – lyömäsoittimet * Deodato – kitara, sovitus ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Antônio Carlos Jobimin albumit Luokka:Vuoden 1970 albumit
Jinmen

Jinmen eli Quemoy tai Kinmen () on Kiinan tasavallalle eli Taiwanille kuuluva saariryhmä ja piirikunta Taiwaninsalmessa Xiamenin lahden suulla, noin 2,5 kilometrin päässä Manner-Kiinan rannikosta ja 275 kilometriä Taiwanin saaresta luoteeseen. Se koostuu samannimisestä pääsaaresta ja 11 pienemmästä saaresta ja luodosta. Pääsaarella on kukkuloita, kallioita ja tasankoja. Pääasiallinen tulonlähde on maanviljely, joka tuottaa bataattia, maapähkinöitä, hirssiä, vehnää, soijapapuja, vihanneksia ja riisiä. Jinmen kuuluu nimellisesti Fuchienin eli Fujianin maakuntaan, vaikkakin maakuntajako on Kiinan tasavallassa menettänyt hallinnollisen merkityksensä. Vuonna 1949 nationalistit valloittivat Jinmenin saaret paetessaan Taiwaniin. Saarten hallinnasta on sodittu sen jälkeen (ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi ja toinen Taiwaninsalmen kriisi), ja ne olivat sotilasaluetta vuoteen 1992 asti. Vuonna 2022 Jinmenin piirikunnassa oli 141 295 asukasta. Vuonna 2024 ilmoitettiin että Kinmenin ja Penghun saarille sijoitetaan pysyvästi Yhdysvaltain asevoimien Green Berets -joukkoja (1st Special Forces Group). Joukot ovat nimellisesti kouluttamassa Taiwanin asevoimien 101. ambifisen tiedustelupataljoonan sotilaita. Yhdysvaltain joukkoja ei ollut virallisesti Kiinan tasavallan tukena neljäänkymmeneen vuoteen, kunnes 2021 presidentti Tsai Ing-wen paljasti että saarella on joukkoja koulutustehtävissä.https://www.newsweek.com/american-special-forces-train- taiwan-soldiers-penghu-kinmen-china-coast-1868009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Taiwanin saaret Luokka:Taiwanin piirikunnat
Chega de Saudade

Chega de Saudade on Antônio Carlos Jobimin säveltämä ja Vinícius de Moraesin sanoittama kappale vuodelta 1959. Sitä pidetään usein ensimmäisenä bossa nova -kappaleena. ==Lähteet== Luokka:Bossa nova -kappaleet Luokka:Brasilialaiset musiikkikappaleet Luokka:Antônio Carlos Jobimin säveltämät kappaleet Luokka:Vinícius de Moraesin sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1959 kappaleet
Chega de Saudade (albumi)

Chega de Saudade on brasilialaisen muusikon João Gilberton esikoisalbumi, jota pidetään usein ensimmäisenä bossa nova -albumina. Albumin julkaisi Odeon Records vuonna 1959. Chega de Saudade valittiin Grammy Hall of Fameen vuonna 2000. ==Kappaleet== ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:João Gilberton albumit Luokka:Vuoden 1959 esikoisalbumit
Eljas Lönnrot

Eljas Lönnrot (8. huhtikuuta 1858 KiiminkiKuka kukin oli. Viitattu 23.10.2018. – 1. lokakuuta 1933 SotkamoYlioppilasmatrikkeli 1853–1899. Viitattu 23.10.2018.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 3.10.1933, s. 1.) oli pappi ja valtiopäivämies.Lönnrot, Eljas. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. Viitattu 10.1.2021. Eljas Lönnrotin vanhemmat olivat rovasti Frans Fredrik Lönnrot ja Sofia Amanda Snellman. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1888 oli Aina Kristina Sahlberg (k. 1907), toinen vuodesta 1908 Hanna Maria Forsell o.s. Nordlund (k. 1920) ja kolmas vuodesta 1925 Siiri Elisabet Hurme o.s. Snellman. Lönnrot tuli ylioppilaaksi 1879, valmistui filosofian kandidaatiksi 1884 ja vihittiin papiksi 1887. Hän toimi ylimääräisenä pappina Ristijärvellä, Paltamossa, Puolangalla, Leppävirralla ja Suonenjoella 1887–1897, oli kirkkoherra Kiimingissä 1896–1903, Alatorniolla 1903–1906 ja Sotkamossa 1914–1933. Oulun tuomiokirkkoseurakunnan tuomiorovasti Lönnrot oli 1906–1914 ja Kuopion tuomiokapitulin asessori 1900–1901 ja 1902–1909. Pappissäädyn jäsen hän oli valtiopäivillä 1904 ja 1905, kirkolliskokouksen jäsen 1903–1918. Eljas Lönnrotin poika hänen ensimmäisestä avioliitostaan oli lyseon lehtori ja Kainuun murteen sanaston kerääjä Lauri Lounela, vuoteen 1918 Lönnrot (1889–1970).Alpo Räisänen : Lauri Lounela 80-vuotias, Virittäjä-lehdessä 1969 ilmestynyt artikkeli. Journal.fi. Viitattu 14.1.2024. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Rubí

Rubí on televisioyhtiö Televisan esittämä meksikolainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Bárbara Mori, Eduardo Santamarina, Jacqueline Bracamontes, Sebastián Rulli ja Ana Martín. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Meksikolaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:Televisan telenovelat
Dan Brouthers

Dennis Joseph Brouthers oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi pääuransa Yhdysvaltain baseball-liigassa Buffalo Bisons joukkueessa. Kaikkiaan hän kävi kymmenessä joukkueessa ja päätti uransa New York Giantsiin. Hänet on valittu Baseballin Hall of famen miehistöön 1945. Hänen pääpelipaikkansa oli ykköspesällä. Brouthersista tuli amatööritähti New Yorkissa ja hän oli yksi aikakautensa suuremmista pelaajista. Hän teki debyyttinsä liigaan vuonna 1879 Troy Trojansin joukkueessa. "Hän oli hieno hyökkääjä, yksi kaikkien aikojen voimakkaimmista taistelijoista", sanoi Hall of Fame- pelitoveri John McGraw vuonna 1894 Baltimore-joukkueesta. Hän teki 1171 pistettä vain 129 ottelussa. Brouthersin valtti oli hänen nykyaikainen syöttönsä. == Ura lukuina == * Otteluita 1673 * Lyönnit 6711 * Juoksut 1523 * Pesille lyöntejä 2296 * Kahden pesävälin lyöntejä 460 * Kolmen pesävälin lyöntejä 205 * Kunnarit 106 * Lyödyt juoksut 1296 * Varastetut pesät 256 * Vapaa taipaleet 840 * Lyöntikeskiarvo 0,342 * OPS 0,942 % * Lyönti pesälle 0,423 % * Lyönnin odotusarvo 0,519 % Lyöntikeskiarvo (pesälle päästyt lyönnit/ lyöntivuorot)- 0,220 on heikko ja 0,320 todella hyvä lyöntikeskiarvo. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Amoroso

Amoroso on brasilialaisen bossa nova -muusikon João Gilberton albumi. Albumi nauhoitettiin vuosina 1976–1977 ja julkaistiin vuonna 1977. ==Kappaleet== # ’S Wonderful – 4.10 # Estate – 6.27 # Tin Tin Por Tin Tin – 3.40 # Bésame Mucho – 8.46 # Wave – 4.41 # Caminhos Cruzados – 6.14 # Triste – 4.19 # Zingaro – 6.22 ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:João Gilberton albumit Luokka:Vuoden 1977 albumit
Tiku ja Taku (talousrikosjuttu)

”Tiku ja Taku” oli 1990-luvulla toiminut tamperelainen liikemieskaksikko Jukka Malminen ja Jari Tanner, jotka tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin laajassa talousrikosvyyhdissä pääosin törkeistä petoksista ja kirjanpitorikoksista. Miehet olivat eräitä 1990-luvun talousrikosoikeudenkäyntien eniten julkisuutta saaneita tekijöitä, jotka aloittivat toimintansa 1980-luvun lopun ”löysän rahan” kasinotalousvuosina. Malminen ja Tanner tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 1996 seitsemän vuoden ehdottomiin vankeusrangaistuksiin. (Tilaajille.) Hovioikeus alensi 1997 Malmisen tuomion kuuteen vuoteen ja Tannerin 5 vuoteen 6 kuukauteen. Hovioikeuden mukaan Malminen ja Tanner olivat tietoisesti käyttäneet hyväksi Osuuspankkien Keskuspankki OKOn Helsingin Aleksanterinkadulla sijainneen konttorin johtajan ”kevytmielisyyttä ja törkeää huolimattomuutta”, jolloin miehille myönnetyt lainat olivat aiheuttaneet pankille kymmenien miljoonien markkojen luottotappiot. Entinen pankinjohtaja Risto Iso-Lotila pidätettiin kaksi vuotta asioiden ilmitulon jälkeen ja tuomittiin neljän ja puolen vuoden vankeuteen pääasiassa törkeistä kavalluksista. OKO-pankin lisäksi vahingon kärsijänä oli turkulainen Master-Rahoitus Oy. Iso-Lotila piti kärsimäänsä tuomiota epäoikeudenmukaisena ja teki jutusta Jorma Ojaharjun kanssa kirjan Aleksilta Nokalle. Hänen mukaansa OKO-pankin johto oli myöntänyt Malmiselle ja Tannerille jo 22 miljoonan markan luotot ennen kuin hän itse edes tapasi miehiä, ja samoilla perusteilla olisi voinut tuomita monia muitakin tuon ajan pankinjohtajia. Iso-Lotila katsoi itse syyllistyneensä enintään luottamusaseman väärinkäyttöön. Syksyllä 1997 OKO-jutusta vankilassa istunut Jari ”Taku” Tanner tuomittiin 1 vuoden ja 6 kuukauden ehdottomaan vankeuteen avunannosta Raision Postipankin tietomurtoon, jossa eri yrityksille tulossa olleet yhteensä 20 miljoonan markan veronpalautukset ohjattiin rikoksentekijöiden tileille vuodenvaihteessa 1996. Jutussa tuomittiin puolen tusinaa tekijää, muun muassa turkulainen talousrikollinen Jakke Viheriä. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Ojaharju, Jorma (toim.): Aleksilta Nokalle : Risto Iso-Lotila. Pankkisalaisuus murtuu – mitä OKO-Aleksilla tapahtui? Helsinki: Fennoten, 1998. ISBN 951-98076-0-8. Luokka:1990-luvun rikokset Suomessa Luokka:Talousrikollisuus Luokka:1990-luvun oikeustapaukset
Wave (albumi)

Wave on brasilialaisen bossa nova -muusikon Antônio Carlos Jobimin viides studioalbumi, jonka A&M; Records julkaisi vuonna 1967. Levyn sovitukset on tehnyt saksalainen Claus Ogerman, joka myös johtaa orkesteria. Jobim soittaa kosketinsoittimia ja Ron Carter bassoa. Albumi nauhoitettiin Van Gelder Studiosissa New Jerseyssä. Se sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 114. Albumin kansikuvan on kuvannut Pete Turner ja kannen on suunnitellut Sam Antupit. Esittelytekstit ovat kirjoittaneet George Frazier IV ja Norman Gimbel. ==Kappaleet== Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Jobim itse. # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Antônio Carlos Jobim – piano, kitara, piano, cembalo, laulu * Urbie Green – pasuuna * Jimmy Cleveland – pasuuna * Raymond Beckenstein – huilu, piccolo * Romeo Penque – huilu, piccolo * Jerome Richardson – huilu, piccolo * Joseph Singer – käyrätorvi * Ron Carter – kontrabasso * Dom Um Romão – rummut * Bobby Rosengarden – rummut * Claudio Slon – rummut ===Jousisoittimet=== * Claus Ogerman – sovitus, kapellimestari * Bernard Eichen – viulu * Lewis Eley – viulu * Paul Gershman – viulu * Emanuel Green – viulu * Louis Haber – viulu * Julius Held – viulu * Leo Kruczek – viulu * Harry Lookofsky – viulu * Joseph Malignaggi – viulu * Gene Orloff – viulu * Raoul Poliakin – viulu * Irving Spice – viulu * Louis Stone – viulu * Abe Kessler – sello * Charles McCracken – sello * George Ricci – sello * Harvey Shapiro – sello ===Tuotanto=== * Sam Antupit – kannen suunnittelu * Pete Turner – valokuvaus ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Antônio Carlos Jobimin albumit Luokka:Vuoden 1967 albumit
Ora (kasvitiede)

Ora on kasvitieteessä kasvin piikki, joka on muodostunut oksasta tai lehdestä. Oria ovat esimerkiksi akaasioiden (Acacia) ja orapihlajien (Crataegus) piikit. == Katso myös == * ota * oka * piikki * karva * ora (sienitiede) * oras == Lähteet == Luokka:Kasviorganologia
Ora (sienitiede)

Orat ovat sienitieteessä orakkailla itiöemän alapinnalla olevia pienikokoisia piikkimäisiä rakenteita. == Katso myös == * ora (kasvitiede) == Lähteet == Luokka:Sienten morfologia
Artur Malin

Nils Artur Malin (21. lokakuuta 1871 TurkuKuka kukin oli. (Viitattu 23.10.2018) – 6. helmikuuta 1939 HelsinkiYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 23.10.2018)) oli pappi, sotarovasti, opettaja ja kristillisten järjestöjen sihteeri.Rudolf Holsti: Artur Malin in memoriam. Helsingin Sanomat, 18.2.1939, s. 4. Artur Malinin vanhemmat olivat värjärimestari Anders Malin ja Edla Amanda Lundell ja puoliso vuodesta 1903 Hildur Maria Branders. Malin tuli ylioppilaaksi 1892 ja vihittiin papiksi 1897. Hän toimi ylimääräisenä pappina Turussa 1897–1904, Suomen NMKY:n matkasihteerinä 1904–1907 ja Helsingin NMKY:n pääsihteerinä 1907–14. Pietarissa hän oli Pyhän Katarinan ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra 1914–1918, Porissa kirkkoherra 1919–1921 ja Suomen armeijan sielunhoidon ja valistustyön johtaja, puolustusministeriön osastopäällikkönä, 1918–1939. Malin toimi myös uskonnon opettajana Turussa, Helsingissä ja Pietarissa. Turun NMKY:n sihteerinä, varapuheenjohtajana tai puheenjohtajana hän toimi 1897–1905, Helsingin NMKY:n johtokunnan jäsenenä 1919–1931 ja Suomen NMKY:n puheenjohtajana 1919–1931. Hänellä oli myös useita luottamustoimia. Malin julkaisi teoksen Om Kristi uppståndelse 1906 ja teoksen Konfirmatsiooniopetuksesta ja konfirmatsioonista 1912 sekä toimitti Suomen kirkon pappisliiton vuosikirjaa 1919–1927.Aikalaiskirja 1934, s. 422 (Viitattu 23.10.2018) Hän oli myös Nuorten airuen toimittaja 1907–1910 ja Kotimaan avustaja lehden perustamisesta saakka. Sotarovasti Malinista tuli vuonna 1919, minkä arvonimen on itsenäisyyden ajan Suomessa saanut hänen lisäkseen vain Reinhold Hedberg. Malinin tapauksessa sotarovasti oli sittemmin myös hänen virkanimikkeensä puolustusvoimien kirkollisen työn johtajana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sotarovasti Artur Malin : Pakoni Venäjältä, Suomen Kuvalehti, 19.12.1931, nro 51-52, s. 44, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Artur Malin : Tsaarivallan santarmistossa, Kansan kuvalehti, 27.01.1933, nro 5, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Day

Day on päivää tai vuorokautta tarkoittava englannin kielen sana. Day on myös muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alon Day (s. 1991), israelilainen moottoriurheilija * Cecil Day Lewis, myös Cecil Day-Lewis, (1904–1972), englantilainen runoilija * Clarence Day (1874–1935), yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja * Corinne Day (1962–2019), englantilainen muoti- ja dokumentaarinen valokuvaaja * Daniel Day-Lewis (s. 1957), brittiläinen näyttelijä * David Day (s. 1947), kanadalainen kirjailija * Derek Day (1927–2015), brittiläinen diplomaatti ja maahockeyn olympiamitalisti * Donald S. Day (1895–1966), yhdysvaltalainen toimittaja * Doris Day (1922–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja * Dorothy Day (1897–1980), yhdysvaltalainen journalisti ja yhteiskunnallinen aktivisti * Felicia Day (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja * Francis Day (1829–1889), brittiläinen luonnontieteilijä * Hap Day, oik. Clarence Henry Day (1901–1990), kanadalainen jääkiekkoilija * Howie Day (s. 1981), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä * Jason Day (s. 1987), australialainen golfaaja * Kayla Day (s. 1999), yhdysvaltalainen tennispelaaja * Laraine Day (1920–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä * Muriel Day (s. 1942), irlantilainen laulaja * Patricia Day, tanskalainen kontrabasisti ja laulaja * Ryan Day (s. 1980), walesilainen snookerpelaaja * Sean Day (s. 1998), belgialais-kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Stockwell Day (s. 1950), kanadalainen poliitikko * Thomas Day (1748–1789), brittiläinen kirjailija ja orjuuden vastustaja * William R. Day (1849–1923), yhdysvaltalainen lakimies ja diplomaatti * Zella Day (s. 1995), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. == Day taiteilijanimenä == * Andra Day, oik. Cassandra Monique Batie (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä * Jay Day, oik. Jussi Penttinen, suomalainen laulaja
Metsähovin geodeettinen tutkimusasema

Metsähovin geodeettinen tutkimusasema on Paikkatietokeskuksen tutkimusasema Kirkkonummen Metsähovissa. Samalla observatorioalueella sijaitsevat Aalto- yliopiston Metsähovin radiotutkimusasema sekä Helsingin yliopiston kaukoputkia. Paikkatietokeskus ylläpitää Metsähovissa useita geodesian ja geodynamiikan tutkimuksen laitteistoja. Asemalla on 1970-luvulta saakka sijainnut satelliittilaserjärjestelmä, jolla voidaan tehdä tarkkoja laseretäisyysmittauksia Maata kiertäviin satelliitteihin. Satelliittilaser uusittiin 1990-luvulla, ja toimi 2000-luvun alkuun. Uusi laserjärjestelmä on valmisteilla ja sen odotetaan aloittavan toiminnan vuonna 2019. Asemalla sijaitsee kiinteä GNSS-asema, jonka GPS-antenni on osa kansallista Finnref- verkkoa. Aseman painovoimalaboratoriossa sijaitsee kaksi suprajohtavaa gravimetria sekä absoluuttigravimetrien mittauspiste. Vuonna 2018 asemalle valmistui uusi radioteleskooppi, joka on osa kansainvälistä geodeettista VLBI- havaintoverkkoa. Muutaman kilometrin päässä Sjökullassa sijaitsee lisäksi testikenttä, jota käytetään fotogrammetrian ja kaukokartoitusmenetelmien kalibroinnissa. == Lähteet == *Paikkatietokeskuksen Metsähovi-sivu Luokka:Geodesia Luokka:Suomen observatoriot Luokka:Kirkkonummen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen tutkimusasemat
Botnia-palkinto

Botnia-palkinto on Oulun kirjailijaseuran vuodesta 2017 vuosittain myöntämä kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään teokselle, jonka tekijä on kotoisin Pohjois-Pohjanmaalta tai toimii siellä. Palkittu teos voi olla kauno- tai tietokirjallisuutta. Vuosina 2017–2021 palkintosumma oli 10 000 euroa. Vuonna 2022 palkintosumma nostettiin 15 000 euroon. ==Palkitut== Vuosi Kirjailija Kirja Muut ehdokkaat 2017 Minna Rytisalo Lempi Essi Kummu: Hyvästi pojat Tiina Laitila Kälvemark: Seitsemäs kevät Miki Liukkonen: O Kauko Röyhkä: Lapinpoika Miika Sironen: Mustan lipun alla Pauli Tapio: Varpuset ja aika Katariina Vuori ja Vesa Ranta: Lottovoittajien pöydässä 2018 Jenni Räinä ja Vesa Ranta (valokuvat) Reunalla – tarinoita Suomen tyhjeneviltä sivukyliltä Anna-Liisa Ahokumpu: Viktor Stanislauksen kolmetoista sinfoniaa Harri Filppa: Kuolema meidät erotti Heidi Köngäs: Sandra Pirkko Lastikka: Etäisten teiden haibun Pauliina Rauhala: Synninkantajat Joni Skiftesvik: Finlandia City Pauliina Vanhatalo: Toinen elämä 2019 Tommi Kinnunen Pintti Mari Ahokoivu: Oksi Anssi Jokiranta, Pekka Juntti, Anna Ruohonen ja Jenni Räinä: Metsä meidän jälkeemme Essi Kummu ja Marika Maijala: Häätanssit Mikko Moilanen: Suomen pyövelit Minna Rytisalo: Rouva C. Pauliina Vanhatalo: Tuulesta temmattu elämä Maarit Verronen: Hiljaiset joet 2020 Jouni Tikkanen Lauma Briitta Hepo-oja: Suomea lohikäärmeille Silja Kejonen: Lähetä minulle ympyrä Tiina Laitila Kälvemark: H2O J. P. Laitinen: Lume Sami Lopakka: Loka Ari Turunen ja Petri Laukka: Solvaajat – Herjaamisen hävytön historia Hannu Väisänen: Märkä turbaani 2021 Anna Elina Isoaro ja Mira Mallius (kuvitus) Sinä yönä tuli talvi Hanna Hauru: Viimeinen vuosi Tommi Kinnunen: Ei kertonut katuvansa Pirkko Lastikka: Aallokkokivi Mikko Moilanen: Kohtalona mestauslava – Kuolemanrangaistus Suomessa 1500-1825 Petteri Pietikäinen: Kipeät sielut – Hulluuden historia Suomessa Jenni Räinä: Kulkijat – Naisia metsissä, soilla ja tuntureilla Pauli Tapio: Tyhjä, suuri ja öinen – Valituksia 2022 Veli-Pekka Lehtola Entiset elävät meissä – Saamelaisten historiat ja Suomi Antti Leikas: Tonttu. Valot sammuvat Miki Liukkonen: Elämä: Esipuhe Virpi Koskela & Janne Körkkö: Yöjoen valot – Kuvia ja tarinoita Iijoen varrelta Ritva Kylli: Suomen ruokahistoria – Suolalihasta sushiin Ville Ranta: Kuinka valloitin Ranskan Johanna Venho & Sanna Pelliccioni: Metsämuistikirja Katariina Vuori: Merireittejä menneisyyteen – Kun rakastuin kuolleeseen merikapteeniin 2023 Johanna Hulkko Onnenpäiviä Laura Juntunen: Subutex- kaupungin kasvatit Silja Kejonen: Äiti ja sylikoira Tommi Kinnunen: Pimeät kuut Riikka Pulkkinen: Lumo Jenni Räinä: Suo muistaa Pauliina Vanhatalo: Vastuulliset Miila Westin: Loputon talvi 2024 Anu Kolmonen Taapelitaivas Helena Juntunen & Petri Tamminen: Joskus liikaa, aina liian vähän – Oopperalaulaja Helena Juntusen elämäntarinoita Laura Juntunen: Tyttö joka en Tommi Kinnunen: Kaarna Essi Kummu & Liisa Kallio (kuvitus): Rauhan alkuja Emilia Laatikainen: Ei ois susta uskonu Maria Matinmikko: Valohämy – Taide, maisema ja maailmanloppu Erja Tulasalo: Oranssi puutarha ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Tehdas-teatteri

TEHDAS Teatteri on vuonna 2000 perustettu turkulainen vapaan kentän ammattiteatteri ja suomalaisen nukketeatterin päänäyttämö. Teatteri sijaitsee Aurajoen rannalla Manillan vanhassa Makasiini-salissa. TEHDAS toimii areenana ennakkoluulottomille näyttämötaiteellisille avauksille ja tukee kunnianhimoisesti, tutkien ja kokeillen työhönsä suhtautuvia ammattitaiteilijoita ja -ryhmiä. Teatterilla on vuodessa 6-8 omaa ensi-iltaa sekä useita vierailuesityksiä sekä klubi-iltoja. Tiloja vuokrataan myös juhla- ja muuhun yksityiskäyttöön. Ohjelmistossa korostuvat yhteistyöprojektit eri taiteen alojen välillä. Teatterin ohjelmistossa painopisteen saavat omat kantaesitykset sekä rajoja rikkova ohjelmisto. ==Aiheesta muualla== * TEHDAS Teatterin verkkosivut Luokka:Turun teatterit
Kesäläinen

Kesäläinen voi tarkoittaa: * Erkki Kesäläinen (1953–2018), jääkiekkoilija * Teppo Kesäläinen (s. 1942), kilpasoutaja * Tuomo Kesäläinen (s. 1983), tietokirjailija ja luontomatkailuopas. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nunatsiavut

Nunatsiavut on Kanadan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa sijaitseva vuonna 2005 perustettu Labradorin inuitien itsehallinnollinen alue. Sen hallitus vastaa esimerkiksi terveys-, koulutus- ja kulttuuripolitiikasta. ==Maantiede== thumb|vasen|Maisemaa Nainissa. Nunatsiavut sijaitsee Kanadaan kuuluvan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa. Nimi Nunatsiavut tarkoittaa suomeksi ”kaunis maamme”. Itsehallinnolliseen alueeseen kuuluu 72 520 km² maata ja 44 030 km² merioikeuksia. Inuitit eivät varsinaisesti omista koko aluetta, mutta heillä on siihen käyttöoikeus. Omistettuun alueeseen kuuluu noin 16 000 km² ja käyttöoikeusalueeseen noin 44 000 km². ==Historia== Nykyiset Labradorin inuitit (Labradormiut) polveutuvat niin sanotusta Thulen kulttuurista, jonka edustajat lienevät muuttaneet itään Kanadan arktisilta alueilta 1000-luvun paikkeilla. Labradorininuitiesta tuli eri inuitiryhmistä eteläisimpiä, mutta heillä on kulttuurilliset ja kielelliset siteet pohjoisempiin ryhmiin. Eurooppalaisia alkoi saapua alueelle 1500-luvulta lähtien ja vuonna 1763 Labrador liitettiin Isoon-Britanniaan. Herrnhutilaiset lähetyssaarnaajat perustivat alueelle lähetysasemia siirtomaahallinnon tuella. Toisen maailmansodan jälkeen monet inuiteista muuttivat alueen muutamiin asutuskeskuksiin ja 1950-luvulla väestönsiirtoja teki myös keskushallinto. Muuttoliikkeiden seurauksena pysyvät inuitiyhteisöt katosivat nykyisen Nainin pohjoispuolelta. Vuonna 1973 Labradorin inuitit perustivat Labradorin inuit- järjestön Labrador Inuit Association eli LIA. Jo vuonna 1977 järjestö teki vaatimuksen Labradorin inuitien omasta autonomisesta alueesta, mutta neuvottelut vaatimusta koskien alkoivat vasta vuonna 1988. Inuitien maa- vaatimukset ratkaistiin vuonna 1997 ja Nunatsiavutin itsehallinnollinen alue perustettiin vuonna 2005. ==Hallinto== Nunatsiavutin hallitus edustaa oman alueensa asukkaita, sekä muualla Kanadassa asuvia Labradorin inuiteja. Hallintoon kuuluu alueen presidentti, sekä alueen kuntien ja inuit-ryhmien edustajat. Kaikkiaan hallinnon jäseniä on vähintään 16. Nunatsiavutin hallinnollinen pääkaupunki on Nain ja lainsäädännöllinen pääkaupunki Hopeldale. Kolme muuta alueen yhteisöä ovat Rigolet, Makkovik ja Postville. Hallitus vastaa alueen terveys-, koulutus- ja kulttuuripolitiikasta, sekä järjestää alueen paikallisvaalit. ==Väestö== Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan Nunatsiavutin asukasluku oli 2 588. Heistä inuiteja oli 2 290\. 2 185 ilmoitti äidinkielekseen englannin kielen ja 350 henkilöä inuktitutin. Inuktitutia ilmoitti osaavansa kaikkiaan 460 henkilöä. Nykyisin suurin osa alueen inuiteista asuu Nainin, Hopedalen ja Makkovikin asutuskeskuksissa. ==Lähteet== Luokka:Newfoundland ja Labrador Luokka:Eskimot
Alontion

Alontion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen San Marco d'Alunzion kaupungin paikalla. == Maantiede == Alontion sijaitsi lähellä Sisilian pohjoisrannikkoa, noin kolme kilometriä rannikosta sisämaahan. Sen länsipuolella sijaitsivat Apollonia ja Himera ja itäpuolella Agathyrnon ja Tyndaris. Kaupunki oli rakennettu jyrkälle luoteis- kaakkoissuuntaiselle akropolis-kukkulalle ja harjanteelle, jolla myös nykyinen San Marco d'Alunzion kaupunki sijaitsee. == Historia == Kreikkalaisen mytologian mukaan Alontionin asutti Patron Akarnanialainen, joka toimi Ankhiseen oppaana. Näin kaupunki vaikuttaa esittäneen olevansa taustaltaan kreikkalainen. Sen väestö oli kuitenkin pääasiassa ei-kreikkalaista, alun perin sikuleita. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Alontīnos (). Alontionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki vaikuttaa hellenisoituneen 300-luvulla eaa., ja luetaan polikseksi eli varsinaiseksi kreikkalaiseksi kaupunkivaltioksi vasta myöhäiseltä klassiselta kaudelta alkaen, jolloin se muun muassa löi omaa pronssirahaa. Roomalaisella kaudella Alontion oli asemaltaan civitas decumana, toisin sanoen se joutui maksamaan Roomalle kymmenyksiä. Sen mainitaan osallistuneen yhdellä laivalla merirosvojen vastaiseen laivastoon ensimmäisellä vuosisadalla eaa.Cicero: In Verrem 2.3.103, 2.5.86. Varhaisella keisarikaudella kaupunki oli municipium. == Rakennukset ja löydökset == Alontionista on säilynyt joitakin jäänteitä nykyisessä kaupungissa ja sen ympäristössä. Kaupunki on ollut ainakin hellenistisellä kaudella ympäröity muureilla, jotka on tehty paikallisesta marmorista. Niitä on säilynyt muun muassa keskiaikaisen San Antonion portin lähellä. Akropoliin korkeimmalla kohdalla on nykyisin normanniaikainen linna, jonka alueelta on löydetty joitakin antiikin aikaisten rakennusten osia. Merkittävin rakennus on Herakleen tai roomalaisittain Herculeen temppelinä paikallisesti tunnettu pieni temppeli, joka sijaitsee nykyisen kaupungin luoteislaidalla (). Se on rakennettu hellenistisellä kaudella, ja sen koko on noin 20 x 7 metriä. Rakennuksen ydinosa on säilynyt suhteellisen hyvin, koska se on toiminut myöhemmin kirkkona. == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit Luokka:Messinan metropolikaupunki
Galeria

Galeria (, myös Galaria, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myös Galerian historiasta tiedetään vain vähän. Stefanos Byzantionlaisen mukaan se oli alun perin ei-kreikkalaisten sikulien kaupunki. Noin vuonna 345/344 eaa. Galeria lähetti Entellan avuksi hopliittia karthagolaisia vastaan; nämä kaikki saivat surmansa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Galarinos (). Galeria on luettu polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että Diodoros Sisilialainen mainitsee sen poliksena. Lisäksi sen tiedetään lyöneen omaa kreikkalaistyyppistä rahaa klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kaupungissa oli myös kreikkalainen Zeus Soterin kultti. == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit
Rautee

Rautee voi tarkoittaa: * Elsa Rautee (1897–1987), työläisrunoilija ja lauluntekijä * Erkki Rautee (1924–2000), SKDL:ssä vaikuttanut henkilö * Matti Rautee (s. 1948), jääkiekkoilija * Mikko Rautee (s. 1979), jääkiekkoilija * Pekka Rautee (s. 1947), jääkiekkoilija Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Piakos

Piakos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Piakoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Sen arvellaan kuitenkin sijaineen lähellä Adranonin kaupunkia, nykyisen Mendoliton tienoilla lähellä Adranoa. Ainoa kirjallinen lähde, joka mainitsee Piakoksen, on Stefanos Byzantionlainen. Kaupunki on luettu polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että se löi klassisella kaudella 400-luvulla eaa. omaa kreikkalaistyylistä hopea- ja pronssirahaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Piakinos (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit Luokka:Catanian metropolikaupunki
Sileraioi

Sileraioi (, myös Silaraioi, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sileraioin historiasta ei tiedetä mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Kaupungin olemassaolo tiedetään pelkästään sen klassisella kaudella 300-luvulla eaa. lyömien kreikkalaistyylisten pronssirahojen kautta. Niihin perustuu myös sen lukeminen polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Silaraios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit
Stielanaioi

Stielanaioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Stielanaioin historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta varmuudella. Kaupunki sijoitetaan usein nykyisen Mazzarronen lähelle Sisilian eteläosaan, mutta sen on ehdotettu myös sijainneen lähempänä antiikin Megara Hyblaian kaupunkia. Stielanaioi löi omaa rahaa klassisella kaudella noin vuodesta 460 eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Stielanaios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit Luokka:Catanian metropolikaupunki
Taorminan teatteri

Taorminan teatteri (Tauromenionin/Tauromeniumin teatteri) oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Tauromenionin kaupungissa eli nykyisessä Taorminassa Sisiliassa Italiassa. Sen rauniot ovat Taorminan tunnetuin nähtävyys ja sijaitsevat kukkulan rinteessä kaupungin itäosassa. == Historia == Tauromenionin teatteri rakennettiin alun perin kreikkalaisena teatterina hellenistisellä kaudella noin vuonna 265–215 eaa. Se muistutti tuolloin monin tavoin Sisilian toista suurta antiikin aikaista teatteria, Syrakusan teatteria. Kreikkalainen teatteri muutettiin roomalaiseksi teatteriksi 100-luvulla jaa. jossain välissä keisari Hadrianuksen (98–138 jaa.) kautta. Samalla sitä laajennettiin. Myöhemmällä roomalaisella kaudella 100-luvun lopulla tai 200-luvun alkupuolella teatteri muutettiin roomalaisiin taistelunäytäntöihin soveltuvaksi areenaksi. Nykyisin teatterin rauniot ovat Taorminan ja koko Sisilian tunnetuimpia antiikin aikaisia nähtävyyksiä sekä siksi, että ne ovat säilyneet suhteellisen hyvin, että ainutlaatuisen sijaintinsa ja näköalansa vuoksi. == Rakennus == Teatteri oli rakennettu Tauromenionin pienemmän akropoliin rinteeseen noin 100 metriä itään kaupungin agoran eli forumin paikasta. Teatteri koostui tyypillisestä puolikaarenmuotoisesta katsomosta, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Katsomon leveys on noin 107 metriä ja orkhestran halkaisija noin 29 metriä. Teatterin katsomossa oli alun perin tilaa arviolta noin hengelle ja myöhemmässä roomalaisessa vaiheessa noin hengelle. Katsomo oli jaettu yhdeksään sektoriin kahdeksalla pystysuuntaisella käytävällä. Pystysuunnassa se oli puolestaan jaettu kolmeen osioon (maenianum) kahdella poikkikäytävällä. Katsomon istuinkivet ovat kadonneet ja korvattu kunnostuksen yhteydessä, mutta katsomon takamuuri on säilynyt. Katsomon yläpuolelle on voitu ilmeisesti levittää suuri aurinkokatos. Teatterin myöhemmän vaiheen ylemmät rakenteet oli tehty roomalaiseen tapaan tiilestä. Pohjakaava kuitenkin paljastaa, että roomalainen rakennelma on tehty kreikkalaisen esikuvan päälle. Teatterin näyttämörakennus on edustanut korinttilaista tyyliä, ja se on ollut monin tavoin koristeltu. Rakennuksen taustaseinä on säilynyt poikkeuksellisen hyvin. Katsomosta avautuu suurenmoinen näköala Etnan suuntaan, ja mahdollisesti tätä varten näyttämön taustaseinään oli jätetty kolme suurta kaari-ikkunaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Roomalaiset teatterit Luokka:Taormina
Einarr Skúlinpojan tarina

Einarr Skúlinpojan tarina (isl. Einars þáttr Skúlasonar) on keskiaikainen islantilainen, anekdoottimainen þáttr-tarina. Se kertoo 1100-luvulla eläneestä ja vaikuttaneesta Einarr Skúlasonista, joka oli kirkonmies ja usean Norjan kuninkaan hovissa toiminut skaldirunoilija. Tarinassa kuvataan Einarrin taitoa improvisoida hänen laatiessaan runoja. Tarina sisältää myös kolme erillistä Einarrin lausumaa runosäkeistöä (isl. lausavísur). Einarr Skúlinpojan tarina on laadittu 1200-luvulla, mahdollisesti noin viisikymmentä vuotta siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen, ja se on säilynyt Norjan kuninkaista kertovassa Morkinskinnassa. Ajallisesti tarina sijoittuu näin ollen 1200-luvun islantilaisten lähimenneisyyteen eli aikakauteen, jota kuvaavia saagoja kutsutaan aikalaissaagoihin. Nykytutkimuksessa Einarr Skúlinpojan tarina luetaan kuitenkin islantilaissaagoihin, monen muun kuningassaagojen kokoelmassa (esim. Flateyjarbók) olevien þáttr-tarinoiden tavoin .Boucher 1993; Simek & Hermann Pálsson 2007, 75. Einarr Skúlinpojan tarinaa ei ole suomennettu. ==Katso myös== *Skaldi *Einarr Skúlason *þáttr-tarinat ja lyhytsaagat *Morkinskinna *Kuningassaagat *Islantilaissaagat *Aikalaissaagat ==Lähteet== * Boucher, Alan. 1993. Einars þátt Skúlasonar. Teoksessa Medieval Scandinavia: An Encyclopedia, toim. Phillip Pulsiano. New York: Garland, 160. * Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. Lexikon der altnordischen Literatur . Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner. ===Viitteet=== ==Käännökset ja editiot== * Andersson, Theodore Murdock & Kari Ellen Gade (käänt.). 2000. Morkinskinna. The Earliest Icelandic Chronicle of the Norwegian Kings (1030–1157). Islandica 51. Ithaca, NY: Cornell University Press. * Ármann Jakobsson & Þórður Ingi Guðjónsson (toim.). 2011. Morkinskinna, I–II. Íslenzk fornrit 23–24. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag. *Einar Skulason's Tale, käänt. Scilla Brumfit. Teoksessa Viðar Hreinsson, Robert Cook, Terry Gunnell, Robert Kellog, Keneva Kunz & Bernard Scudder (toim.). 1997. The Complete Sagas of Icelanders including 49 Tales, 1. Reykjavík: Leifur Eiríksson Publishing. *Finnur Jónsson (toim.). 1932. Morkinskinna. Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur 53. Copenhagen: Jørgensen. *Unger, C. R. (toim.) 1867. Morkinskinna. Christiania: B. M. Bentzen. ==Aiheesta muualla== * Einarr Skúlasonin runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla * Einars þáttr Skúlasonar muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla * Einars þáttur Skúlasonar islanniksi Snerpa.is -sivustolla * Einarrin tarinasta Fafnir.fr -sivustolla * Einars þáttrin sisältämästä runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla Luokka:Skaldirunous Luokka:Saagat Luokka:Muinaispohjoismainen kirjallisuus Luokka: Keskiajan kirjallisuus Luokka: Islantilaissaagat
The Wonderful World of Antônio Carlos Jobim

The Wonderful World of Antônio Carlos Jobim on brasilialaisen jazzmuusikon Antônio Carlos Jobimin toinen studioalbumi, jonka Warner Bros. Records julkaisi vuonna 1966. Levyn sovitukset on tehnyt Nelson Riddle. ==Kappaleet== Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt Antônio Carlos Jobim, sanoittajat mainitaan erikseen. # She’s a Carioca (Vinícius de Moraes, Ray Gilbert) – 2.38 # Água de Beber (de Moraes, Gimbel) – 2.29 # Surfboard – 2.24 # Useless Landscape (Gilbert, Aloísio de Oliveira) – 2.18 # Só Tinha de Ser Com Você (de Oliveira) – 2.29 # A Felicidade (de Moraes) – 2.07 # Bonita (Gene Lees) – 2.09 # Favela (de Moraes) – 2.37 # Valsa de Pôrto das Caixas – 3.22 # Samba do Avião – 2.13 # Por Toda a Minha Vida (de Moraes) – 1.51 # Dindi (Gilbert, de Oliveira) – 2.35 ==Kokoonpano== * Antônio Carlos Jobim – laulu, sävellys, piano * Nelson Riddle – sovitus ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Antônio Carlos Jobimin albumit Luokka:Vuoden 1966 albumit
Enter (yhdistys)

Enter ry on tieto- ja viestintätekniikasta kiinnostuneiden ikäihmisten yhdistys, jonka toiminnan tarkoituksena on auttaa ikääntyneitä ihmisiä tietotekniikan käytössä. Tärkein toimintamuoto on Enterin vapaaehtoisten vertaisopastajien antama henkilökohtainen opastus tietokoneen, tabletin ja kännykän käytössä. Opastus on avointa kaikille eikä vaadi yhdistyksen jäsenyyttä. Enterin opastuspaikkoja on Uudellamaalla yli 80 ja vapaaehtoisia vertaisopastajia noin 170. Toiminta lähti käyntiin Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus Stakesin aloitteesta 1990-luvulla. Alkuperäiseltä nimeltään Ikäihmisten atk-yhdistys ENTER ry perustettiin 1997 ja kirjattiin yhdistysrekisteriin 18.2.1998. Yhdistyksen virallinen nimi lyhennettiin muotoon ENTER ry vuonna 2005. Nimen kirjoitusmuoto muutettiin vuonna 2023 Enter ry:ksi. Jäsenmäärä pysyi pitkään 200–250 jäsenen tienoilla, mutta 2010-luvulla se on kasvanut nopeasti ja kävi tuhannessa vuonna 2022. == Lähteet == * == Aiheesta muualla: == *Enter ry:n kotisivut: www.entersenior.fi Luokka:Suomalaiset tietotekniikka-alan järjestöt
Stickball

Stickball on baseballiin perustuva katupeli, jota on pelattu Yhdysvaltojen suurimmissa kaupungeissa, mm. New Yorkissa ja Pennsylvaniassa. Pelivälineenä käytetään harjanvartta tai keppiä, jolla lyödään tennis- tai kumipalloa (Spaldingin urheiluosasto Spaldeen valmisti lajia varten kumisia palloja 1950–70-luvuilla ja toi pallon retroesineeksi uudelleen tuotantoon 2000-luvun alussa). Pelin sääntöjä voidaan muokata katuolosuhteisiin soveltuviksi, esimerkiksi käyttämällä viemärinaukon kansia tai paloposteja pesinä ja rakennuksia rajalinjoina. Peli oli suosittu 1900-luvulla, mutta suosio on hiipunut kaupunkilaisten keskuudessa. ==Muunnokset pelistä== Amerikan alkuperäisasukkaat pelasivat hikkoripuusta valmistetuilla kepeillä ja peuran karvasta tai nahasta valmistetuilla palloilla stickballin kaltaisia seurapelejä, joista on myöhemmin kehittynyt, mm. lacrosse. Itsesyöttämismenetelmässä eli fungo'ssa lyöjä heittää pallon ilmaan ja lyö sitä joko heti tai tietyn pomppumäärän jälkeen. ==Stickball elokuvissa== *Rocky-elokuvan eräässä kohtauksessa nuorisojoukko pelaa stickballin muunnelmaa halfballia Philadelphian kaduilla. Jatko-osassa Rocky II päähenkilö itse pelaa eräässä kohtauksessa stickballia/halfballia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Fastpitch Stickball (An Unheard Pastime) (2007, ohjaus Jesse Tornabe). *Coverage Of Stickball Opening Day (2008). *Stickball Night Coverage: Stickball Highlights (2006, ohjaus Ross O. Fomerand). *Stickballtv *Rocky II elokuvan kohtaus Luokka:Yhdysvaltain urheilu Luokka:Mailapelit
Mustikkalampi (Oulu)

Mustikkalampi on pieni järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa. Järven korkeus on 119 metriä merenpinnasta, ja rantaviivaa sillä on runsas kilometri. Järvellä ei ole varsinaista laskuojaa, ja se on soiden ympäröimä. Lännen puolella on Mustikkasuo, pohjoisluoteessa Kivilamminsuo, idässä Torvensuo ja kaakossa Viidansuo. Järven etelärannalla on kuitenkin kapea kangaskaistale, jonka lähettyville menee Kontioviitaan päättyvä metsäautotien sivuhaara Kiiminkijoen pohjoispuolelta. Järvi on matala, ja siinä on turvelauttoja. Järvestä noin kilometri luoteeseen on sitä pienempi Pieni Mustikkalampi ja kilometri pohjoiseen Kolmas Mustikkalampi -niminen lampi. == Lähteet == Luokka:Ylikiimingin järvet Luokka:Vuotto
Tyrrhenoi

Tyrrhenoi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Tyrrhenoin historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Sen väestö oli alun perin oletettavasti ja kaupungin nimenkin perusteella tyrrheeneitä eli etruskeja, mahdollisesti saarelle tulleita palkkasotilaita. Kaupunki sijoitetaan joskus Himeran lähelle nykyisen Alimenan tienoille, josta on löydetty antiikin aikaisen asutuksen jäänteitä, tai vaihtoehtoisesti jonnekin Aitnan ja Syrakusan välille. Kaupunki löi omaa kreikkalaistyylistä pronssirahaa ainakin klassisella kaudella 300-luvulla eaa. Tähän perustuu myös sen lukeminen polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon. == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit
Pieni Mustikkalampi (Oulu)

Pieni Mustikkalampi on pieni järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa. Järven korkeus on lähes 121 metriä merenpinnasta ja rantaviivaa sillä on vajaa kilometri. Järvellä ei ole varsinaista laskuojaa, rannat ovat suota. Järven lähettyville tulee polku Mustikkaselkään päättyvästä metsäautotien sivuhaarasta Kiiminkijoen pohjoispuolelta. Järvestä noin kilometri kaakkoon on hieman suurempi Mustikkalampi ja vajaa kilometri itäkoilliseen pienempi Kolmas Mustikkalampi. == Lähteet == Luokka:Ylikiimingin järvet Luokka:Vuotto
Daniil Troshin

Daniil Troshin (s. 18. helmikuuta 1999 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokkia. == Ura == Troshin on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän nousi kaudella 2018–2019 seuran A-nuorten varakapteeniksi. Troshin nousi samalla kaudella myös Ilveksen SM- liigajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 23. lokakuuta 2018 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Troshinille vapautui paikka Ilveksen kokoonpanosta loukkaantumisten myötä. Hänet merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Troshin sai ottelussa jääaikaa lopulta 3.44 minuuttia. Kauden 2019–2020 hän pelasi kokonaan Ilveksen A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Troshin oli tehoilla 4+13=17. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kaudeksi 2020–2021 Troshin siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänet valittiin sarjan lokakuun kuukauden tulokkaaksi. Kaikkiaan Troshin pelasi tulokaskaudellaan 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+8=9. Toukokuussa 2021 hän teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas päivälleen myöhemmin 6. toukokuuta 2022. == Pelityyli == Hokin entisen päävalmentaja Niko Erosen mukaan Troshinin vahvuudet ovat puolustuspelissä ja alivoimalla, eikä hän aristele käyttää kokoaan hyväksi kamppailuissa. == Muuta == Troshinin kaksoisveli Anton pelaa puolustajana Daniilin joukkuetoverina Hokissa. Veljeksillä on venäläiset sukujuuret. Heidän virallinen äidinkielensä on englanti, mutta he puhuvat kotonaan venäjää. Troshin kirjoitti ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta syksyllä 2018. == Tilastot == 2017–2018 Ilves A-SM 30 0 2 2 4 – – – – – 2018–2019 Ilves A-SM 45 3 10 13 40 – – – – – Ilves SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2019–2020 Ilves A-SM 49 4 13 17 63 – – – – – 2020–2021 Hokki Mestis 22 1 8 9 20 – – – – – 2021–2022 Hokki Mestis 28 1 5 6 14 7 0 0 0 6 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2 kautta yhteensä Mestis 50 2 13 15 34 7 0 0 0 6 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Kajaanin Hokin pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Härölä

Härölä on suomalainen komedia-sketsisarja, jossa seurataan kuvitteellisessa Härölässä sijaitsevan kerrostalon asukkaiden elämää. Naapurikateus on keskeisessä roolissa naapuruston asukkaiden välillä. Jatkuvajuonisen sarjan rakennetta rikkoo jaksojen keskellä nähtävät sketsit. Sarjan pääosissa näyttelevät Pilvi Hämäläinen, Jussi Puhakka, Anna-Riikka Rajanen sekä Matti Leino, jotka esittävät muiden sarjan näyttelijöiden ohella useampaa hahmoa. == Rooleissa == Sarjassa cameoroolit tekevät Anna-Leena Härkönen sekä Ressu Redford ja Elias Kaskinen, jotka esittävät ”supersankareita”, jotka pelastavat Pia Anderssonin esittämän Sannan mitä arkipäiväisimmistä tilanteista. == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Yle TV2:lla Julkaisu Yle Areenassa Ikäraja 1 Kanaviillokki 22. lokakuuta 2018 22. lokakuuta 2018 2 Aupair 29. lokakuuta 2018 3 Somesuunnitelma 5. marraskuuta 2018 4 Janika haluaa uran 12. marraskuuta 2018 5 Pashmina-salaliitto 19. marraskuuta 2018 6 Panopuuro 26. marraskuuta 2018 7 Lapsen harrastus 3. joulukuuta 2018 8 Sukupuolitauti 10. joulukuuta 2018 9 Eesti wax 17. joulukuuta 2018 10 Keikka 24. joulukuuta 2018 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Härölä Yle Areenassa Luokka:2010-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Saint-Nazaire-en-Royans

Saint-Nazaire-en-Royans on kunta itäisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Valencen kaupungista koilliseen Isèrejoen ja sen sivujoen Bournen haarassa. Kunnan nähtävyyksiä on sen keskustaa halkova akvedukti. Se rakennettiin vuosina 1876 – 1878, ja se on 235 metriä pitkä ja 35 metriä korkea. Akvedukti on osa 118 kilometriä pitkää Canal de la Bournen kanavaverkostoa, jonka avulla kuljetetaan kasteluvettä Valencen tasangolle. Akveduktin juurella on museo, jossa kerrotaan kanavan historiaa. Akveduktin yläosaan pääsee hissillä, josta on näkymät Bournen laaksoon. Tour de France 2018 Saint-Nazaire-en-Royansista pääsee jokiristeilylle siipiratasaluksella. Risteilyalus pysähtyy Grotte de Thaïs -luolalle, johon on mahdollista käydä tutustumassa. Tiedosto:Saint- Nazaire-en-Royans_panneau.jpg|Akveduktin rakennustyöt käynnissä Tiedosto:Bateau_à_roue_Saint-Nazaire-en-Royans.JPG|Siipiratasalus Tiedosto:Caves_of_Thais_DSCN9517.JPG|Grotte de Thaïs ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Drômen kunnat
Jake Arrieta

Jake Arrieta (s. 6. maaliskuuta 1986 Farmington, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän edustaa MLB-liigassa pelaavaa Philadelphia Phillies -joukkuetta. Arrieta aloitti MLB-uransa vuonna 2010 Baltimore Oriolessa. Piituudeltaan hän on 193 cm ja painoltaan 102-kiloinen. Jake Arrieta solmi vuonna 2018 kolmivuotisen, arvoltaan 75 miljoonan dollarin sopimuksen Philadelphia Phillies -joukkueen kanssa vuosiksi 2019–2021. Vuonna 2018 hänen vuosipalkkansa on 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria kaudessa ja hän on liigan palkkataulukossa neljäntenä. Arrietan pelipaikka on aloittava syöttäjä. Pelissä hän syöttää ja lyö oikealta. Arrieta sai vuonna 2015 Cy Young -ykköspalkinnon, joka on MLB:n vuosittain jaettava palkinto American Leaguen ja National Leaguen parhaalle syöttäjälle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elis & Tom

Elis & Tom on brasilialaisten laulajan Elis Reginan ja laulaja-lauluntekijän Antônio Carlos Jobimin bossa nova -albumi, jonka Verve Records julkaisi vuonna 1974. Albumi nauhoitettiin 22. helmikuuta – 9. maaliskuuta 1974 MGM:n äänitysstudiolla Los Angelesissa. ==Kappaleet== #Águas de Março – 3.32 #Pois É – 1.43 #Só Tinha de Ser com Você – 3.49 #Modinha – 2.16 #Triste – 2.39 #Corcovado – 3.53 #O Que Tinha de Ser – 1.43 #Retrato em Branco e Prieto – 3.03 #Brigas, Nuncas Mais – 1.39 #Por Toda a Minha Vida – 2.04 #Fotografia – 2.46 #Soneto de Separação – 2.20 #Chovendo na Roseira 3.11 #Inútil Paisagem – 3.08 ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Antônio Carlos Jobimin albumit Luokka:Elis Reginan albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit