EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hammaslahden baptistiseurakunta

Hammaslahden baptistiseurakunta oli Hammaslahdella toiminut baptistiseurakunta. Baptistityö Hammaslahdella alkoi vuonna 1901. Seurakunnan johtajana toimi saarnaaja Vilho Malin ja paikkakunnalla piti paljon tilaisuuksia myös Kiihtelysvaarasta syntyisin ollut Johannes Jalkanen.Lohikko 2006, s. 59–60Edén 1931, s. 386 Hammaslahden seurakunta oli pitkään Pohjois- Karjalan suurin baptistiseurakunta.Lohikko 2006, s. 110–111 == Historia == Hammaslahden baptistiseurakunnan työ nousi hengellisestä herätyksestä Malinin toiminnan kautta. Samoin paikkakunnalla oli tyytymättömyyttä luterilaista emäseurakuntaa kohtaan. Vuoden 1902 alussa Hammaslahdella kastettiin 20 henkilöä.Kun Hammaslahden työ kasvoi, keräsi seurakunta myös vastustusta. Vuoteen 1906 mennessä seurakunnan jäsenmäärä oli kasvanut yli sataan. Seurakunnalla ei ollut kuitenkaan omaa rakennusta, joten viisivuotisjuhlat pidettiin Elias ja Miina Mustosen kodissa Hammaslahden Lähdekorvessa, josta oli tullut seurakunnan vakituinen kokoontumispaikka. Seurakunnan jäseniin kuului muun muassa kansanedustajana toiminut sosialidemokraatti Oskari Ikonen. 1910-luvun alun helluntaiherätys koettiin Hammaslahden seurakunnassa virvoittavana. 1913 kesäjuhlilla kastettiin 20 uskoon tullutta eteläpohjalaisen evankelista Elina Valkaman työn kautta. Samalla seurakuntaopilliset kysymykset alkoivat jakamaan mielipitetä kasvavan seurakunnan keskuudessa.Lohikko 2006, s. 70–71 Baptistisaarnaajana vuodesta 1908 toiminut Pekka Mikkonen perusti lähistölle Pyhäselän Suhmuraan oman seurakunnan nimeltä Herran Kansa. Mikkonen veti mukaansa väkeä Hammalahden seurakunnasta kuin muualta Pohjois-Karjalsta. Seurakunta lakkautettiin marraskuussa 1935 ja sen jäljellä olleet jäsenet siirrettiin Värstilän baptistiseurakuntaan. Seurakunta oli menettänyt jäseniä niin Herran Kansaan kuin helluntaiherätykseen. == Katso myös == * Baptismi Suomessa == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Pyhäselkä Luokka:Joensuun seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat
Ilmastofiktio

Ilmastofiktio (lyhennetään cli-fi sanoista climate fiction) on tieteiskirjallisuuden lajityyppi, joka käsittelee ilmastonmuutosta. Nimityksen synty yhdistetään Dan Bloomiin, joka nimesi novellinsa Polar City Red lajityypiltään ilmastofiktioksi. Bloomin teos ei menestynyt kaupallisesti, mutta National Public Radio (NPR) otti termin käyttöön, jonka jälkeen se on levinnyt viraalisesti. Termi on jälkikäteen yhdistetty useisiin teoksiin ja vanhimmat tieteiskirjallisuuden teokset, joissa käsitellään ympäristöä ja ilmastoa ovat peräisin 1960-luvulta (esimerkiksi J.G. Ballardin Uponnut maailma, The Drowned World). Kiinnostus aiheeseen on herännyt muun muassa Michael Crichtonin ekoterroristeja käsittelevästä teoksesta Pelon ilmasto (State of Fear, 2004). Frank Herbertin teosta Dyyni pidetään lajityypin pioneerina. Kirjailijat kuten Amitav Ghosh kyseenalaistivat 2010-luvulla miksi aihetta käsitellään niin vähän fiktiossa. Lajityyppi usein esittää painajaismaisen uuden todellisuuden, joka on seurausta katastrofisesta tapahtumasta. Margaret Atwood on ehkä tunnetuin lajityypin kirjailija. == Lähteet == Luokka:Science fictionin lajit
Heidi Lehtoranta

Heidi Lehtoranta (s. 1980) on viulisti ja Ilokivi kaekuu -taijevestivualin perustajajäsen. Lehtoranta on toiminut Mikkelin kaupunginorkesterin I-viulistina vuodesta 2007 alkaen. Hän valmistui vuonna 2005 Jyväskylän ammattikorkeakoulusta musiikkipedagogiksi Anatoli Melnikovin oppilaana. Vuonna 2003–2004 Lehtoranta täydensi opintojaan Cardiffissa Royal Welsh College of Music and Dramassa. Vuonna 2004–2005 hän toimi viulunsoitonopettajan sijaisena Vaasan Kuula-opistossa ja musiikin erikoistumisopinnot Lehtoranta suoritti Jyväskylän ammattikorkeakoulussa kahdesti, vuosina 2007 ja 2010. Lehtoranta on esiintynyt solistina ja tehnyt monipuolisesti kamarimusiikkia. Vuoden 2020 kesän aikana Lehtoranta perusti Ohjelmapalvelu Heleän, joka tarjoaa musiikkia ja sisältöä erilaisiin juhliin ja tapahtumiin. Keväällä 2020 Lehtoranta sai Taikelta Korona-apurahan, jonka avulla hän toteutti kesän 2020 aikana 37 kappaletta 30 minuutin videoita. Videot lähetettiin Essoten alueen vanhustenpalvelu- ja mielenterveysyksikköihin. Videoiden sisältönä oli kevyt klassinen ja viihdemusiikki viululla soitettuna. Lehtoranta myös nauhoitti ja editoi nämä videot. Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perttu Rinta

Perttu Juhani Rinta (s. 24. elokuuta 1954 Laihia) on suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.6.2023. Perttu Rinta syntyi maanviljelysneuvos Juhani Rinnan ja Eeva Anna Rajamäen perheeseen. Hänen puolisonsa on ekonomi Eija Sirpa Hannele Raitila. Rinta tuli ylioppilaaksi Laihian yhteiskoulusta 1974 ja valmistui ekonomiksi Uumajan yliopistosta 1979. Hän on suorittanut myös useita liikkeenjohdon koulutuksia. Rinta oli Keskusosuusliike Hankkijan Kokkolan konttorin järjestöpäällikkö 1979–1980, pääkonttorin järjestöosastolla Helsingissä 1980–1981, pääkonttorin rehuosaston myyntipäällikkö 1982–1984, Lohjan konttorin konttorinjohtaja 1984–1988 ja Länsi-Uudenmaan piirin myyntipiirin päällikkö 1988–1989, Kesko Oy:n Vaasan läänin aluekeskon rauta- ja maatalousosaston neuvontapäällikkö 1989–1990, rauta- ja maatalousosaston osastopäällikkö 1990–1992, päivittäistavaraosaston osastopäällikkö 1992–1996 ja Kesko Oy:n Lähikauppakeskon johtaja 1996–1997. K-kauppiasliiton toimitusjohtaja Rinta oli 1998–2000, Rautakesko Oyj:n Baltian toimintojen johtaja 2002, K-rautaketjun ja Yrityspalvelun johtaja 2002, Kymppivoima Oy:n toimitusjohtaja 2002–2007 ja hallituksen jäsen vuodesta 2007 ja puheenjohtaja 2011–2013 sekä Suur-Savon Sähkö Oyj:n toimitusjohtaja Mikkelissä 2007–2016. Hänellä on myös ollut useita liike-eläman ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Rinta sai 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gamle Akerin kirkko

Gamle Akerin kirkko (norj. Gamle Aker kirke) on Oslossa St. Hanshaugenin kaupunginosassa sijaitseva 1100-luvulta peräisin oleva kalkkikivikirkko ja kaupungin vanhin säilynyt rakennus. Paikalla oletetaan olleen jo aiemmin puukirkko. Malliltaan Gamle Akerin kirkko on kolmilaivainen basilika. ==Kuvia== Gamle Aker Kirke, Oslo.jpg|Kirkkosali GamleAkerKirke pulpit.JPG|Saarnastuoli Aspis Gamle Aker.jpg|Alttari GamleAkerKirke 2 c.JPG|Kastemalja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon kirkot Luokka:Norjan kivikirkot
Høyskolen Kristiania

Høyskolen Kristiania on norjalainen yksityinen yliopisto. Sen edeltäjä oli Norsk korrespondanseskole (NKS) -kirjeopisto, jonka Ernst G. Mortensen perusti vuonna 1914. Hän toimi rehtorina vuoteen 1961, ja hänen perillisensä muodostivat vuonna 1976 hänen nimeään kantavan säätiön, jonka omistukseen koulu siirtyi. Siihen yhdistettiin 1990-luvulta lähtien useita muita yksityisomisteisia oppilaitoksia, ja Oslon Bislettiin perustettiin kampus. Vuonna 2005 yliopisto muutti Kirkegatalle. Nykyinen markkinointinimi Høyskolen Kristiania otettiin käyttöön vuonna 2016, tätä ennen nimi oli vaihtunut useita kertoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston verkkosivut Luokka:Oslon oppilaitokset Luokka:Norjan yliopistot ja korkeakoulut
Kaipaan vapauteen

Kaipaan vapauteen on Kai Hyttisen studioalbumi vuodelta 1987. Levyn tunnetuimpia kappaleita on Hyttisen oma sävellys ”Kurki”. ==Kappaleet== # Kaipaan vapauteen # Dirlanda # Pieni kipinä # Jokaiselle joku on kai rakkain (Everybody Loves Somebody) # Täyttä elämää # St. Louis blues # Kurki # Sateenkaari # Kun sinä vain jaksat rinnallain # Sokeripala # Yksi suomalainen vastasi kymmentä muuta # Lännenlokari == Lähteet == * Musiikki Uutta N:o 15, Marraskuu II, 1987, s. 4. Oy Fazerin Musiikkikerho Ab:n jäsenlehti. Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Kai Hyttisen albumit
Inka Auhagen

Inka Minna Auhagen (o.s. Kuoppamäki, s. 1966) on suomalainen laulaja- lauluntekijä. Auhagen käyttää taiteilijanimeä Inka. Hänen albuminsa Tomua tuulessa julkaistiin vuonna 1996. Single ”Sinä päivänä satoi” lunta pääsi joulukuussa 1996 Radio Suomen listaykköseksi. Samana vuonna Auhagen sijoittui Suomen euroviisukarsinnassa kuudenneksi kappaleella "Keinuta mua". Vuonna 1997 hän kilpaili Syksyn sävelessä kappaleella ”Suuri sydän”. Television Neloskanavalla Auhagen juonsi 1990-luvun lopulla lifestyle-ohjelmaa Neiti Groove. Hän myös kiersi maailmaa saksalaisen Sash!-tanssimusiikkikokoonpanon laulusolistina. Single ”With My Own Eyes” kipusi UK Singles Chart listan top 10 joukkoon. Vuonna 2015 Auhagen julkaisi albumin Vaeltaja. Auhagen toimii säveltäjänä, sanoittajana, studiomuusikkona ja ääninäyttelijänä. Auhagenin muille suomalaisille laulajille säveltämiä kappaleita ovat muun muassa Arja Korisevan ”Vähän liian vähän” (1998) ja Lea Lavenin ”Kuin muuttolinnut” (2023). Hänellä on useita yhteisprojekteja ulkomaisten yhteistyökumppanien kanssa. Auhagen on asunut suurimman osan elämästään Saksassa. Hänen isänsä Jukka Kuoppamäki, sisarensa Anna Kuoppamäki ja puolisonsa Kai Auhagen ovat muusikoita. Inka ja Kai Auhagen avioituivat vuonna 1990, ja heillä on yksi tytär. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jules Ernest Renoux

Jules Alphonse Ernest Renoux (5.toukokuuta 1863 - 9. kesäkuuta 1932) oli ranskalainen impressionistinen taidemaalari. https://www.mutualart.com/Artist/Jules-Ernest- Renoux/4C957D6ECCF0C380/Biography https://www.simonis-buunk.com/artist/jules- ernest-renoux/artworks-for-sale/3868/ Renoux opiskeli taideakatemiassa Jean- Léon Gérômen ja Alfred Rollin oppilaana. Hän avusti Rollia tämän maalatessa kaupungintalon kattofreskoja. Renoux opetti innokasta amatööritaiteilijaa Auguste Magnèrea ja varakkaasta Magnèresta tuli Renouxin mesenaatti. http://www.proantic.com/en/1008194-huile-sur-toile-vue-de-paris-de-ernest- jules-renoux-1863-1932.html Renoux solmi avioliiton vuonna 1895 Berthe Madeleinen kanssa. Vuonna 1916, keskellä ensimmäistä maailmansotaa, Renoux piti näyttelyn, jossa hänen onnistui myydä kaksitoista maalausta. Vuodesta 1922 alkaen hän piti näyttelyitä Salon des artistes français`ssa. Taiteessaan Renoux osoitti kiinnostuksensa ihmisiin ja hänen mallinsa olivat usein hänen perheensä jäseniä. Hänen palettinsa perustui keltaoranssin ja okran sekoitukselle. Pariisin katuja kuvaavissa maalauksissaan hän valitsi usein jonkin varjoisan nurkan josta löysi erikoisia näkymiä ja perspektiivejä. Hänen tyyliään voi pitää laajassa mielessä impressionistisena, sillä hän oli kiinnostumut ulkoilmamaalaamisesta. Romeny-sur-Marnessa on Renoux`n elämäntyölle omistettu museo. Museossa on hänen ateljeensa ja sen yhteydessä on hänen puutarhansa säilynyt osa. Renoux asui paikkakunnalla elämänsä neljä viimeistä vuotta. http://web.archive.org/web/20111003170420/http://www.communaute- charlysurmarne.fr/fichiers_ftp/index2/romeny.htm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artprinta.com/de/collections/ernest-jules-renoux * http://lepetitrenaudon.blogspot.com/2013/04/jules-ernest-renoux-pour-changer- de.html Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1863 syntyneet Luokka: Vuonna 1932 kuolleet
Thomas de Cormont

Thomas de Cormont (k. 1228) oli ranskalainen muurarimestari ja arkkitehti. Thomas de Cormont avusti arkkitehti Robert de Luzarchesia Amiensin katedraalin rakennustöissä ja seurasi Luzarchesia katedraalin arkkitehtina vuonna 1223. De Cormontin johdolla rakennettiin katedraalin päälaiva holvauksiin saakka. Hänen poikansa Renaud de Cormont seurasi isäänsä Amiensin katedraalin arkkitehtina.Curl 1999, s. s. 171–172 == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1228 kuolleet
Kirjeopisto

Kirjeopisto tarkoittaa kirjeellistä opetusta, jossa opetus annettiin opetuskirjein koulussa opettajien antaman opetuksen sijasta. Kirjeet täydensivät oppikirjoja. Kirjeet muodostivat kursseja, jotka vastasivat kouluissa annettuja oppimääriä. Oppilaat olivat jatkuvassa yhteydessä opistoon, jonne he lähettivät suorituksiaan arvioitavaksi. Toisinaan kirjeopistot järjestivät myös suullista ohjausta täydentämään kirjeitse annettavaa opetusta.Kirjeellinen opetus. Otavan Iso tietosanakirja. Osa 6, palsta 1038. Helsinki: Otava 1966 Tiettävästi ensimmäinen kirjeopisto International Correspondence Schools perustettiin Yhdysvalloissa Pennsylvaniassa 1891. Suomeen perustettiin vuonna 1920 Kansanvalistusseuran kirjeopisto, jolla oli aikaa myöten satoja kursseja, kuten oppikoulu, maamieskoulu, kauppakoulu ja kursseja eri ammatti- ja harrastusaloilta. Kirjeopisto julkaisi Opintotoveri -nimistä lehteä. Muita yleishyödyllisiä kirjeopistoja pitivät yllä Työväen Sivistysliitto, Pellervo-Seura, Ammattienedistämislaitos ja Tietomies. ==Katso myös== * Etäopiskelu ==Lähteet== Luokka:Oppilaitokset
Renaud de Cormont

Renaud de Cormont tai Reynaud de Cormont oli ranskalainen muurarimestari ja arkkitehti. Hän vaikutti vuosina 1240–1250. Reynaud de Cormont seurasi isäänsä Thomas de Cormontia Amiensin katedraalin arkkitehtina ja viimeisteli päälaivan holvit sekä rakensi mahdollisesti kuorin ja Naisten kappelin sekä pohjoisen poikkilaivan, jossa on ruusuikkuna. Renaud de Cormont aloitti lisäksi eteläisen poikkilaivan rakennustyöt.Curl 1999, s. 171–172 == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit
One Piece (vuoden 2023 televisiosarja)

One Piece on Netflix-tilausvideopalvelussa julkaistu merirosvoseikkailusarja, joka perustuu Eiichirō Odan luomaan samannimiseen mangasarjaan. Sarja kertoo kumi-ihoisesta merirosvokapteeni Monkey D. Luffystä, joka etsii tarunomaista aarretta miehistönsä kanssa. Sarjan ovat luoneet Matt Owens ja Steven Maeda. Sen pääosia esittävät Iñaki Godoy, Mackenyu, Emily Rudd, Jacob Romero Gibson ja Taz Skylar. Mangasarjan pohjalta on tehty aiemmin myös animesarja. One Piecen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä 31. elokuuta 2023 ja sarja nousi palvelun katsotuimmaksi englanninkieliseksi televisiosarjaksi 93 maassa. Mainiosti menestynyttä sarjaa jatketaan Netflixin mukaan toisella kaudella. Toisen kauden käsikirjoituksen valmistumista hidastaa televisio- ja elokuvakäsikirjoittajia edustavan Writers Guild of American toukokuussa 2023 alkanut lakko. == Tausta == === Manga- ja animesarja === Matt Owensin ja Steven Maedan televisiosarja perustuu Eiichirō Odan luomaan mangasarjaan One Piece, jota on julkaistu vuodesta 1997 lähtien. Sarja on sittemmin saanut miljoonia faneja ja siitä on tullut ”maailmanlaajuinen kulttuuri-ilmiö”. Vuoteen 2022 mennessä mangaa oli myyty noin 500 miljoonaa kappaletta ja siihen pohjautuvaa, vuonna 1999 alkanutta samannimistä animaatiosarjaa oli julkaistu yli tuhat jaksoa. Animaatiosarja oli TV Timen mukaan vuoden 2022 katsotuin televisiosarja. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailusarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat Luokka:Sarjakuviin perustuvat televisiosarjat Luokka:One Piece
Robert de Luzarches

Robert de Luzarches (k. 1236) oli ranskalainen muurarimestari ja arkkitehti. Hän oli vuodesta 1220 lähtien Amiensin katedraalin arkkitehti. Luzarches aloitti katedraalin päälaivan rakennustyöt. Hänen seuraajakseen tuli Thomas de Cormont vuonna 1223 tai 1235. Thomas de Cormontia puolestaan seurasi hänen poikansa Renaud de Cormont noin vuonna 1240.Curl 1999, s. 171–172, 398 == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit
Kuokkalan baptistiseurakunta

Kuokkalan baptistiseurakunta oli Terijoen Kuokkalassa toiminut baptistiseurakunta. Suomenlahden rannalla sijainneen Kuokkalan baptistiseurakunnan perustaminen tapahtui maaliskuussa 1903 naisevankelista Johanna Suutarisen työn tuloksena. Seurakunnan perustamiskokouksessa oli mukana yhdeksän henkilöä. Seurakunnan johtajaksi valittiin Daavid Jokinen ja diakoniksi Suutarinen.Lohikko 2006, s. 60–63Edén 1931, s. 386 == Historia == Kuokkala oli huvilakaupunki, jossa huviloita vuokrattiin kesäisin Pietarin varakkaille asukkaille. Suutarinen rakennutti kaksi huvilaa: asunnon, jossa majoitti vierailevia saarnaajia ja toisen seurakunnan kokoontumissaliksi. Huvilan kellaritiloissa oli rakennettu kasteallas. Kesäaikoina seurakunta kokoontui Ekholmin kylpylaitoksella. Ensimmäinen paikkakunnalla vieraillut saarnaaja oli J. G. Kokki. Toinen Kuokkalassa usein vaikuttanut evankelista oli Helena Miettinen. Vuonna 1909 seurakunta perusti nuorisoseuran, jonka toimintaan osallistui tosin koko seurakunta. Kuokkalan seurakunta tavoitti myös venäläistä väestöä. Kuokkalan baptistiseurakunta jäi toisen maailmansodan jälkeen menetylle alueelle. == Katso myös == * Baptismi Suomessa == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Terijoki Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat
Joachim Hänsel

Walter Georg Joachim Hänsel (3. lokakuuta 1906 Berliini – 7. kesäkuuta 1978 Rauma) oli saksalaissyntyinen suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Hänselin vanhemmat olivat pianotaiteilija Georg Hänsel ja musiikinopettaja Anna Baatz ja puoliso vuodesta 1928 Margareta Rautavuori. Hänsel tuli Suomeen 1925 Carl-Gustaf Herlitzin johtaman Turun Porsliinitehdas Oy:n palvelukseen. Hänsel oli mukana perustamassa Naantalissa vuonna 1930 Myllykone Oy:tä ja toimi 1938–1950 yhtiön teknisenä johtajana. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1935. Hänsel valmistui Saksassa myllynrakennusinsinööriksi vuonna 1946 ja toimi 1950–1970 Satavehnä Oy:n toimitusjohtajana Raumalla.Helsngin Sanomat. 13.6.1978. Kuolleita. Hänsel oli 1946–1953 Naantalin kaupunginhallituksen ja kaupunginvaltuuston jäsen. Hän toimi muun muassa Naantalin kauppaseuran puheenjohtajana, Rauman kauppakamariosaston puheenjohtajana, Tampereen kauppakamarin hallituksessa, Rauman kaupungin teollistamislautakunnan puheenjohtajana sekä Kauppamyllyjen Yhdistyksessä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Naantalin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Oulaisten baptistiseurakunta

Oulaisten baptistiseurakunta oli Oulaisissa toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1903. Seurakunnan perustamiskokousta johtivat saarnaajat Matti Esselström ja Edvard Tervonen.Edén 1931, s. 386 Oulaisissa oli jo aikaisemmin tehty baptistityötä Oulun seurakunnasta käsin.Lohikko 2006, s. 52 == Historia == Seurakunta perustettiin Oulaisiin vuonna 1903. Alkuvuosina seurakunnan ahkeria jäseniä olivat ratamestari Eero Alanko ja hänen vaimonsa Sofia. Paikkakunnan ensimmäinen rukoushuone oli heidän omistamansa. 1910-luvulla työ alkoi Kopsankylässä lähellä Raahea ja Alangot vierailivat siellä usein. Kaksikielinen Sofia Alanko toimi tulkkina ja hänet valittiin myöhemmin yhdyskunnan pyhäkoulutyön lähetiksi.Lohikko 2006, s. 65 Baptistityö alkoi nousta Eero Alangon kuoltua ja ensimmäisen maailmansodan alkuvuosina. Kopsankylän toiminta vakiintui 1910-luvun loppupuolella ja ihmisiä tuli uskoon evankelista Antti Kormanon herätyksissä. Vuosina 1918–1919 kastettiin kymmenen henkilöä.Lohikko 2006, s. 74Lohikko 2006, s. 82–83 Oulaisten baptistiseurakunta toimi itsenäisesti vuoteen 1918 ja se virisi uudelleen Edvard Tervosen toiminnan kautta vuonna 1921. 1920-luvulla Kopsankylän liikehdintä liittyi Oulaisten baptistiseurakuntaan. Kormano piti vuonna 1919 Oulaisissa kokouksia viiden viikon ajan. Parin vuoden aikana kylällä kastettiin yli 20 ihmistä. Albert Hedborg ja Anna Hedborg olivat tuolloin paikallisten baptistien johtohahmoja.Lohikko 2006, s. 78–79 Vuonna 1921 seurakunnan saarnaajaksi valittiin Edvard Tervonen ja diakonina toimi Kustaa Keso. Tervosen perhe oli voimallisesti mukana seurakunnan työssä. == Katso myös == * Baptismi Suomessa == Lähteet == * * === Viitteet === Baptistiseurakunta Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat
Lorenzo Lazzari

Lorenzo Lazzari (s. 6. kesäkuuta 2003) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla Victor San Marinoa. Hän on pelannut San Marinon maajoukkueessa marraskuusta 2022 lähtien. Lazzari pelasi San Marinon maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Saint Luciaa vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle 57. minuutilla ja teki lisäajalla 1–1-tasoitusmaalin. Se oli vasta neljäs San Marinon maajoukkueen 2020-luvulla tekemä maali. Kolme päivää myöhemmin Lazzari pelasi toistamiseen samaa joukkuetta vastaan. Vuonna 2023 hän on pelannut EM-karsintaotteluissa Pohjois-Irlantia, Sloveniaa ja Kazakstania vastaan. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Bröckl

Hans Alois Bröckl (3. kesäkuuta 1903 Pietari – 21. huhtikuuta 1988 Parainen) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1964.Helsngin Sanomat. 3.5.1988. Kuolleita. Bröcklin vanhemmat olivat muusikko Anton Alois Bröckl ja Hulda Vilhelmina Trygg ja puoliso vuodesta 1929 Marta Elisabet Sarlin. Bröckl kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassisesta lyseosta 1922 ja valmistui Åbo Akademista kemiantekniikan diplomi-insinööriksi 1927. Hän meni Paraisten Kalkkivuori Oy:n palvelukseen kaivos- ja tehdasinsinööriksi, ja johti Lappeenrannan lhalaisessa sijainneen louhoksen ja kalkkitehtaan käyttöä. Vuonna 1938 Bröckl siirtyi yhtiön Lappeenrannan tehtaiden isännöitsijäksi ja paikallisjohtajaksi, ja toimi tehtävässä eläkkeelle jäämiseensä eli vuoteen 1968 asti. Lappeenrannan tehtaiden työntekijämäärä kasvoi Bröcklin aikana sadasta yli tuhanteen. Bröckl toimi monissa luottamustehtävissä, muun muassa Kaakkois-Suomen kauppakamarin hallituksessa 1940–1968, Rakennusteollisuuden työnantajaliiton hallituksessa 1953–1968 ja Lappeenrannan kirkkovaltuustossa 1941–1960. Hän toimi myös Itä-Suomen korkeakoulun valtuuskunnan puheenjohtajana 1962–1968, ja vaikutti merkittävästi Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun perustamiseen. Bröckl osallistui teini-ikäisenä suojeluskuntalaisena sisällissotaan sekä talvi- ja jatkosotaan insinööriupseerina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Karstulan yhtenäiskoulu

Karstulan yhtenäiskoulu on Karstulan kirkonkylässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9). Se on samalla Karstulan ainoa peruskoulu. Vuonna 2021 yhtenäiskoulua kävi 339 perusasteen opiskelijaa. Heistä 207 oli alakoulun ja 132 yläkoulun oppilaita. Koulua kävi lisäksi 24 esikoululaista. Vuonna 2017 Karstulan kunnanvaltuusto päätti keskittää perusopetuksen ja päiväkotien toiminnat yhteen uuteen rakennukseen; useassa aiemmassa kiinteistössä oli todettu sisäilmaongelmia. Uudisrakennus valmistui elokuussa 2021. Aiemmat Toppilan alakoulu, Rantatien koulu sekä Laaksolan koulu oli tässä vaiheessa yhdistetty yhtenäiskouluksi. Myös Karstulan lukio sekä päiväkoti saivat tilat uudesta koulurakennuksesta. ==Lähteet== Luokka:Karstulan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Matti Heusala (teollisuusneuvos)

Matti Hjalmar Heusala (19. syyskuuta 1893 Kalajoki – 9. lokakuuta 1966) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1965. Hän oli myös pistooliammunnan kolminkertainen Suomen mestari.Helsngin Sanomat. 19.9.1963. 70 vuotiaita. Heusalan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Matinpoika Heusala (aiemmin Nuorala) ja Hilma Lusiina Juhontytär Siipola ja puoliso vuodesta 1927 Katri Kyllikki Laaksonen. Hän lähti ensimmäisen maailmansodan aikana Yhdysvaltoihin pilvenpiirtäjä- ja siltatyömaille ja aloitti Norjassa opiskelun Hortenin teknillisen koulun huoneenrakennusosastolla. Heusala palasi Suomeen 1921 ja valmistui rakennusmestariksi Helsingin teollisuuskoulusta 1924. Hän toimi Constructor Oy:n palveluksessa 1922–1923 ja 1925–1927 sekä Rautabetoniliike Jalo N. Syvähuokon palveluksessa 1924. Hän siirtyi sitten itsenäiseksi urakoitsijaksi, ja urakoi asuinkerrostaloja, teollisuuskiinteistöjä sekä julkisia rakennuksia, muun muassa Helsingin Rautatieaseman lisärakennusta ja Töölön kirkkoa. Jatkosodan aikaan hän perusti veljenpoikansa Väinö Heusalan kanssa Rakennus Oy Matti Heusalan, joka urakoi muun muassa Iisalmen posti- ja virastotalon, tyttölyseon, ortodoksisen kirkon ja Iisalmen aluesairaalan sekä Kajaanin virastotalon. Heusala perusti 1950 Varustamo Heusala & Co Shipowners -yhtiön, joka omisti parhaimmillaan kolme keskikokoista alusta, jotka toimivat Itä- ja Pohjanmeren hakurahtiliikenteessä. Varustamo lopetti toimintansa 1960-luvun alussa. Heusala oli Rakennusmestarien säätiön perustajajäsen ja hallituksen puheenjohtajana, Työnantajarakennusmestariyhdistyksen jäsen, Rakennusteollisuusliiton ja Suomen Työnantajain Keskusliiton hallitusten jäsen, Rakentajain Konevuokraamo Oy:n johtokunnan varapuheenjohtaja sekä Helsingin Rakennusmestariyhdistyksen johtokunnan jäsen. Heusala oli pistooliammunnan kolminkertainen Suomen mestari, edusti Suomea ampujana maailmanmestaruuskilpailuissa Roomassa 1935 ja Sveitsissä 1937 sekä useissa maaotteluissa, sekä toimi pistooliampujien joukkueenjohtajana muun muassa Lontoon olympialaisissa 1948. Hän otti osaa sekä talvi- että jatkosotaan. Heusalan poika Pekka Heusala sai myös teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1999. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Manuel Battistini

Manuel Battistini (s. 22. heinäkuuta 1994) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten oikea laitapuolustaja. Hän edustaa seuratasolla Virtusta. Hän on pelannut marraskuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa kaikkiaan 52 maaottelua lokakuusta 2013 lähtien. Manuel Battistinin veli Michael Battistini on myös maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roberto Di Maio

Roberto Di Maio (s. 21. syyskuuta 1982) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa seuratasolla kotimaassaan Cosmosta. Italiassa korkein sarjataso, jolla hän on pelannut, on Serie B, jossa hän edusti Nocerinaa kaudella 2011–2012. Hän pelasi tuolloin 37 liigaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Di Maio nousi San Marinon maajoukkueeseen 40-vuotiaana maaliskuussa 2023. Hän on pelannut vuonna 2023 maajoukkueessa yhdeksän EM-karsintaottelua, joista neljässä täyden ja kahdessa lähes täyden peliajan. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elia Benedettini

Elia Benedettini (s. 22. kesäkuuta 1995 Borgo Maggiore) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa seuratasolla kotimaassaan Cailungoa. Aiemmin hän on edustanut San Marinoa, Cesenaa, Pianesea ja Novaraa. Hän pelasi Pianesen joukkueessa Italian Serie B:ssä viisi ottelua kausilla 2016–2018. Benedettini on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa 42 maaottelua maaliskuusta 2015 lähtien. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauri Saari (teollisuusneuvos)

Lauri Valdemar Saari (10. kesäkuuta 1893 Iitti – 12. syyskuuta 1988) oli suomalainen, Pieksämäellä vaikuttanut Valtionrautateiden virkamies ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1951.Helsngin Sanomat. 10.6.1963. 70-vuotiaita. Saaren vanhemmat olivat esimies Juho Saari ja Mimmi Heikkilä ja puolisot 1922–1954 Elsa Maria Huuskonen ja vuodesta 1955 Toini Agnes Hynninen. Hän muutti Pieksämäelle veturinlämmittäjäksi 1913, suoritti veturinkuljettajatutkinnon Viipurissa 1916, ja suoritti päästötutkinnon Helsingin Teollisuuskouluun sähköteknilliseltä osastolta 1924. Kauppa- ja teollisuusministeriö myönsi hänelle stipendin opinto- ja työmatkalle Saksaan ja Unkariin, jolta palattuaan hänet nimitettiin toisen luokan veturinkuljettajaksi ja 1933 ensimmäisen luokan veturinkuljettajaksi. Saari suoritti vielä Helsingin teollisuuskoulun konerakennusosaston täydellisen oppimäärän 1927. Hän oli Pieksämäen Vehnämylly Oy:n perustajia, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1934–1956. Saari perusti 1937 myllyn yhteyteen Matkalaukku Oy:n. Vuonna 1940 Saari erosi virastaan Valtionrautateillä ja jatkoi uraansa täyspäiväisesti yritysjohtajana. Hän oli edellä mainittuen yritysten lisäksi puheenjohtajana ja toimitusjohtajana myös Pieksämäen Puhelin Oy:ssä 1942–1959 ja Elintarvikekoneet Oy:ssä vuodesta 1944. Saari oli Pieksämäen kunnan- ja kauppalanvaltuuston jäsen, kauppalanhallituksen jäsen, sähkö- ja vesilaitosten johtokuntien puheenjohtaja ja eri lautakuntien puheenjohtaja. Hän teki aloitteen Pieksämäen kauppaoppilaitoksen perustamisesta. Saari vaikutti myös Pieksämäen Liikemiesyhdistyksessä ja Keskuskauppakamarissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Pieksämäen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
AliasV

Eilidh ”AliasV” Lonie (s. 6. elokuuta 1999) on eteläafrikkalainen ammattilaistason Magic: The Gathering Arena -pelaaja, joka pelaa yhdysvaltalaiselle Complexity Gamingille. Hän on hyvin suosittu striimaaja Twitch-palvelussa. == Muu elämä == Eilidh Lonie syntyi 6. elokuuta 1999 Johannesburgissa Gautengissa, jossa hän myös varttui. Hän kasvoi pelaten mm. Yu-Gi-Oh! -sarjaa ja hän oli hyvä urheilussa. Kuitenkin Etelä-Afrikan vaikeiden aikojen keskellä, AliasV ei pystynyt olemaan paljoa enää ulkona, joten hän aloitti pelaamisen pelikonsolilla hänen siskonsa kanssa. Pelaamisen ja striimaamisen lisäksi AliasV pitää rugbyn katsomisesta. Hän avioitui vuonna 2018 ja hän omistaa aviomiehensä kanssa kolme kissaa: Riotin, Gremilin ja Whisperin. == Ura == Kun AliasV muutti aviomiehensä kanssa Kanadaan, he saivat käyttöönsä internetin, joten hänen aviomiehensä alkoi striimaamaan RPG-pelejä. Hetken päästä myös AliasV halusi kokeilla striimaamista, mutta ei pitänyt siitä ensimmäisten kokemustensa perusteella. Kuitenkin muutaman onnistumisen jälkeen, AliasV:n kiinnostus heräsi ja hän alkoi pitämään striimaamisesta hänen aviomiehensä menettäessä kiinnostuksen. AliasV alkoi tekemään yhteistyötä Twitchin kanssa 12. tammikuuta 2018. Näihin aikoihin hän alkoi pelaamaan Magic: The Gathering Arenaa. Hän alkoi pelaamaan peliä aktiivisesti ja liittyi Complexityyn 30. marraskuuta 2018. Hän aloitti täysiaikaisen strimaamisen helmikuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Striimaajat Luokka:Eteläafrikkalaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Arjava

Antti Juhani Arjava (s. 18. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen klassillinen filologi. Hän toimi vuodesta 2003 Suomen Kulttuurirahaston yliasiamiehenä. Hän sai professorin arvonimen vuonna 2013. Arjava jäi eläkkeelle toukokuun lopussa 2023. Arjava aloitti korkeakouluopintonsa Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän kuitenkin jätti opinnot kesken ja siirtyi yliopistoon, missä oli jo opiskellut muiden opintojensa ohessa latinaa ja muinaiskreikkaa. Arjava valmistui filosofian kandidaatiksi 1987 ja lisensiaatiksi 1990. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1995 Helsingin yliopistossa latinan kielestä ja Rooman kirjallisuudesta. Hän on ollut klassillisen filologian dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1998. Arjava työskenteli Akateemisessa kirjakaupassa oppikirjaosaston esimiehenä 1986–1988. Helsingin yliopistossa hän on toiminut klassillisen filologian tutkijana ja yliassistenttina 1988–2000, tutkimuksen arvioinnin arviointiasiamiehenä 1998–1999, tutkijakollegiumin selvitysmiehenä ja vt. johtajana 2000–2001 sekä Suomen Akatemian akatemiatutkija 2001–2003. Tutkijana hän perehtyi naisten asemaan antiikissa sekä Jordanian Petrasta tehtyihin papyruslöytöihin. Arjava kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2017. Arjavan isoisä oli Helsingin yliopistossa pitkän hallinnollisen uran tehnyt Antero Manninen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Antti Arjava Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa Luokka:Suomalaiset filologit‎ Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tainionmäen koulu

Tainionmäen koulu eli Tainionmäen yhtenäiskoulu on keskisuomalaisessa Kivijärven kirkonkylässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Se on samalla Kivijärven ainoa peruskoulu. Vuonna 2021 yhtenäiskoulua kävi 90 perusasteen opiskelijaa. Heistä 51 oli alakoulun ja 39 yläkoulun oppilaita. Esikoulua kävi lisäksi kymmenkunta lasta. Kivijärven Tainionmäen koulun laaja kunnostustyö toteutettiin vuosina 2015–2016. Naapurirakennuksessa sijaitsee Kivijärven kirjasto (Keskustie 32 B). ==Lähteet== Luokka:Kivijärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Paavo Wallinheimo

Paavo Johannes Wallinheimo (vuoteen 1906 Wallin; 9. kesäkuuta 1897 Pori – 5. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, työnantajajärjestövaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1970.Helsingin Sanomat. 17.6.1975. Kuolleita. Wallinheimon vanhemmat olivat rovasti Juho Walfrid Wallin ja Fanny Ellida Nyberg ja puoliso vuodesta 1921 vakuutusvirkailija Lilli Vihelmiina Rosvall. Wallinheimo tuli ylioppilaaksi Mikkelin klassisesta lyseosta 1916 ja valmistui diplomi- insinööriksi Teknillisen korkeakoulun sähkötekniseltä osastolta 1923. Hän aloitti Sähkö Oy AEG:n toimistoinsinöörinä 1921, toimi sitten teknillisen toimiston päällikkönä 1938–1945, teknillisenä johtajana 1946–1948 ja toimitusjohtajana 1949–1952. Sodan jälkeen rauhansopimuksen ehtojen perusteella saksalaisomisteinen Sähkö Oy AEG joutui Neuvostoliiton Suomessa olevan omaisuuden hoitokunnan hallintaan, ja Wallinheimo erosi lopulta tehtävästään 1952. Hän toimi sitten Elektriska Ab Hedengren Sähkö Oy:n sähköosaston päällikkönä ja yhtiön johtokunnassa eläkkeelle jäämiseensä saakka 1971. Wallinheimo oli Suomen Sähköinsinööriliiton perustajia ja vaikutti sen hallituksessa 1950–1952. Hän toimi myös Suomen Teknillisen Kauppaliiton sähköjaostossa ja Suomen Sähkötukkuliikkeiden Liiton tukkuryhmässä. Hänet valittiin 1946 Sähkötyönantajain Liiton hallituksen jäseneksi, 1952 sen varapuheenjohtajaksi ja 1957 puheenjohtajaksi. Sähköalan työehtosopimusneuvottelujen johtaminen oli hänen hoidettavanaan lähes kaksi vuosikymmentä. Wallinheimo valittiin Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksen 1968. Hän perusti Sähköurakoitsija-lehden 1958. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Filippo Fabbri

Filippo Fabbri (s. 7. tammikuuta 2002 San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi Italiassa SPAL:in ja Cesenan junioreissa ja on sittemmin edustanut Italian alasarjoissa Correggesea lainasopimuksella, Forlìa ja heinäkuusta 2022 alkaen Olbiaa. Fabbri on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa maaliskuusta 2021 alkaen 20 maaottelua ja on tehnyt yhden maalin, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Liettuaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dante Rossi (jalkapalloilija)

Dante Carlos Rossi (s. 12. heinäkuuta 1987 Guerrico, Argentiina) on argentiinalais-sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän siirtyi Argentiinasta Eurooppaan vuoden 2020 alkupuolella ja on edustanut San Marinossa Pennarossaa sekä Italian alasarjoissa Chiesanuovaa, Chionsia, Cattolicaa, lainasopimuksella Folignoa ja kesästä 2022 alkaen Tropical Corianoa. Rossi on pelannut San Marinon maajoukkueessa syyskuusta 2020 alkaen 24 maaottelua kesäkuun 2023 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alessandro Tosi

Alessandro Tosi (s. 28. huhtikuuta 2001 San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelasi Italiassa Cesenan ja Bolognan junioreissa ja on sittemmin edustanut Delta Porto Tollea, Vigasiota, Correggesea ja kesästä 2022 alkaen Victor San Marinoa. Tosi on pelannut San Marinon maajoukkueessa syyskuusta 2022 alkaen kahdeksan maaottelua kesäkuun 2023 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alessandro Golinucci

Alessandro Golinucci (s. 10. lokakuuta 1994) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut seuratasolla Sammauresea, Tropical Corianoa, Carli Pietracutaa ja helmikuusta 2021 alkaen Virtusta. Golinucci on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä San Marinon maajoukkueessa 43 maaottelua maaliskuusta 2015 alkaen. Myös Alessandro Golinuccin veli Enrico Golinucci on maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lorenzo Capicchioni

Lorenzo Capicchioni (s. 19. tammikuuta 2002) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Italiassa Empolin ja Cesenan junioreissa ja on sittemmin edustanut Riminiä, United Riccionea ja tammikuusta 2023 alkaen Cosmosta. Capicchioni on pelannut San Marinon maajoukkueessa marraskuusta 2022 alkaen neljä maaottelua. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filippo Berardi

Filippo Berardi (s. 18. toukokuuta 1997 San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Italiassa Riminin ja Torinon junioreissa. Jälkimmäisen edustusjoukkueessa hän pääsi vain yhteen Serie A -otteluun istumaan vaihtopenkille. Hän on sittemmin edustanut Italian alasarjoissa Juve Stabiaa, Monopolia, Vibonesea, Anconaa ja Sammauresea sekä elokuusta 2023 alkaen San Marinon sarjassa Cosmosta. Berardi on pelannut San Marinon maajoukkueessa syyskuusta 2016 alkaen vuoden 2023 loppuun mennessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, marraskuussa 2019 EM- karsintaottelussa Kazakstania ja marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Suomea vastaan. == Lähteet == Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmari Murtti

Ilmari Murtti (vuoteen 1931 Koskinen; 10. helmikuuta 1906 Uusikaupunki – 17. helmikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Murtin vanhemmat olivat maalarimestari Johan Oskar Koskinen ja Amanda Matilda Karlsson ja puoliso vuodesta 1933 talousopettaja Lyyli Kyllikki Rytsälä. Hän kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua Uudenkaupungin yhteislyseossa ja toimi Länsi-Suomen Osake- Pankin pankkivirkailijana 1924–1927. Hän kävi sitten Kadettikoulun 1930–1932 ja Sotilashallinnollisen koulun 1936–1937. Hän toimi talvisodassa 2. prikaatin huoltopäällikkönä ja jatkosodassa IV Armeijakunnan intendenttinä. Hänet komennettiin keväällä 1944 Saksaan tutustumaan itärintaman joukkojen varushuoltoon. Vuonna 1945 Murtti erosi puolustuslaitoksen palveluksesta ja siirtyi lihanjalostusteollisuuteen Oy A. Marschan Ab:n ja Ab A. O. Seeck Oy:n hallituksiin ja toimi molempien yhtiöiden varatoimitusjohtajana. Hänet valittiin sekä Marschanin että Seeckin hallitusten päätoimiseksi puheenjohtajaksi 1971 ja samalla myös Lihateollisuusyhdistyksen hallituksen puheenjohtajaksi. Hänellä oli Liiketyönantajain Keskusliiton luottamustehtäviä, ja hän oli Elintarviketeollisuusliiton lihajaoksen perustava jäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Harry Potter (televisiosarja)

Harry Potter on tekeillä oleva televisiosarja, joka perustuu J. K. Rowlingin kirjasarjaan Harry Potter. Sarjan tilasi HBO Max vuonna 2023. Ainoa taho, jonka on vahvistettu olevan mukana kehittämässä sarjaa, on kirjasarjan kirjoittaja J. K. Rowling, joka toimii tuottajana. Hän halusi tulla mukaan varmistamaan sarjan uskollisuuden kirjasarjalle. Sarjaan on suunniteltu seitsemän tuotantokautta, eli saman verran kuin Harry Potter -kirjoja. Alkuperäisen elokuvasarjan (2001–2011) näyttelijöitä tuskin nähdään televisiosarjassa. Ensimmäisen tuotantokauden on määrä alkaa vuonna 2026. 9\. elokuuta 2024 Warner Bros. Discovery aloitti näyttelijöiden etsimisen Harry Potterille, Ron Weasleylle ja Hermione Grangerille. == Näyttelijät == Televisiosarjan näyttelijöitä ei ole vielä vahvistettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.seiska.fi/katso/harry-potter-tv-sarja- varmistui-heratti-heti-kritiikkia/118023 * https://www.voice.fi/viihde/a-223230 * https://www.stara.fi/2023/04/04/harry- potter-televisiosarja-suunnitteilla-mukana-uudet-nayttelijat/ * https://www.uusimaa.fi/uutissuomalainen/5858342 * https://errori.net/alkuperaista-harry-potter-tahtea-ei-uusin-tv-viritelma- juurikaan-kiinnosta/ Luokka:Harry Potter -televisiosarjat Luokka:Fantasiasarjat
Ana Mena

Ana Mena Rojas (s. 25. helmikuuta 1997 Málaga, Espanja) on espanjalainen laulaja ja näyttelijä, jonka kappaleet ovat saavuttaneet suurta suosiota etenkin Espanjassa, Italiassa, Ranskassa ja Sveitsissä. Mena aloitti uransa vuonna 2009 osallistuttuaan laulukilpailuun. Samana vuonna hän sai lisää mainetta roolistaan television minisarjassa Marisol, la película. Vuonna 2010 hän voitti Disneyn My Camp Rock 2 -laulukilpailun, ja myöhemmin hän lauloi kappaleen vuonna 2011 ilmestynyttä Disneyn Seikkailu New Yorkissa -elokuvaa varten. Myöhemmin vuonna 2011 ilmestyi elokuva Iho jossa elän, jossa myös Ana Menalla oli rooli. Roolit hänellä oli myös vuosina 2013 ja 2014 esitetyssä Vive Cantando -komediasarjassa. Vuonna 2015 Ana Mena julkaisi ensimmäisen singlensä "No Soy Como Tú Crees". == Diskografia == === Albumit === * Index (2018) * Bellodrama (2023) === Singlet === * "No Soy Como Tú Crees" (2015) * "Loco Como Yo" (2016) * "Se Fue" (2016) * "Ahora Lloras Tú" (2017) * "Mentira" (2017) * "Ya Es Hora" (2018) * "Se Te Olvidó" (2019) * "Sin Aire" (2020) * "A un paso de la luna" (2021) * "Un beso de improviso" (2021) == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset laulajat Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Enge (poliitikko)

Erik Mathiassen Enge (3. maaliskuuta 1852 Østre Gausdal – 26. lokakuuta 1933) oli norjalainen maanviljelijä ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1898–1906, 1910–1912 ja 1928–1930 sekä toimi Norjan maatalousministerinä 1912–1913. Vuosina 1928–1930 hän oli Talonpoikaispuolueen puheenjohtaja. Aiemmin hän oli kuulunut myös Venstreen ja Frisinnede Venstreen. ==Lähteet== Luokka:Norjan maatalousministerit Luokka:Norjalaiset maanviljelijät Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Erik Enge

Erik Enge voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Erik Enge (1852–1933), norjalainen poliitikko * Erik Enge (s. 1996), suomalais-ruotsalainen näyttelijä
Bømlo-nytt

Bømlo-nytt on norjalainen vuonna 1973 perustettu uusnorjankielinen paikallislehti, jonka kotikunta on Bømlo. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Polaris Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Bømlo
Hanna Šamrai

Hanna Šamrai, , (4. huhtikuuta 1869 Sestrynivka, Podolian kuvernementti – 7. elokuuta 1943 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen historioitsija ja kääntäjä. 1930-luvun alkupuolelle asti hän julkaisi Ukrainan tiedeakatemian jäsenenä sen kokoelmissa ja aikakauskirjoissa (1924–1929) tutkimuksia vasemman rannan Ukrainan kaupunkihistoriasta 1600-1700-luvulla ja artikkeleita Avtonom Soltanovskyin kertomuksista sekä Panteleimon Kulišin kirjallisista suunnitelmista 1870-luvulla. Šamrain poika oli Serhi Šamrai, ja hänen veljiään olivat Myh’ailo Hruševskyi ja Oleksandr Hruševskyi. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Ukrainalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Dustin Moskovitz

Dustin Moskovitz on yksi Facebookin perustajista. Moskovitz toimi yhtiön ensimmäisenä teknisenä johtajana. Moskovitz oli mukana kehittämässä Facebookin alkuperäistä alustaa, joka on kasvanut yhdeksi maailman suurimmista sosiaalisen median alustoista. Hän oli vastuussa monista Facebookin keskeisimmistä ominaisuuksista, kuten uutissyötteestä ja ryhmistä, jotka toimivat edelleen keskeisinä osina alustaa. Vuonna 2008 Moskovitz perusti yhdessä Dustin Rosenin kanssa projektinhallintasovellus Asanan, joka on suunnattu yrityksille ja yhteisöille. Asana on suunniteltu helpottamaan tiimityötä ja projektien hallintaa. Sovellus on saavuttanut suuren suosion ja sitä käyttävät monet suuret yritykset ympäri maailmaa. Moskovitz on myös perustanut hyväntekeväisyysjärjestö Good Venturesin, joka keskittyy globaaleihin ongelmiin, kuten köyhyyteen ja terveydenhuoltoon. Järjestö on tehnyt yhteistyötä monien muiden hyväntekeväisyysjärjestöjen kanssa ja on saanut aikaan merkittäviä tuloksia eri puolilla maailmaa. Moskovitz on yksi maailman nuorimmista miljardööreistä ja hänen nettovarallisuutensa on arvioitu yli 20 miljardiin dollariin. Hän on myös tunnettu filantrooppi, joka on lahjoittanut merkittäviä summia hyväntekeväisyyteen. Moskovitz on ollut mukana monissa aloitteissa, jotka pyrkivät ratkaisemaan globaaleja ongelmia, kuten ilmastonmuutos ja köyhyys. Luokka:Facebook Luokka:Meta Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjelmoijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Magaluf (Costin kappale)

Magaluf on suomalaisen rap-artistin Costin single, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2022. Kappaleella vierailee rap-artisti Jami Faltin. Kappale debytoi Suomen singlelistalla julkaisuviikollaan sijalla 4. viikolla 44/2022.https://www.ifpi.fi/lista/artistit/costi/magaluf+%28feat.+jami+faltin%29/ ”Magaluf” on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimauksen rajan ja platinalevyyn oikeuttavan neljän miljoonan striimauksen rajan. == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Suomen virallinen lista 4. 44/2022 == Sertifikaatiot == Valtio Sertifikaatti Striimauksia Suomi kultalevy 2 000 000 Suomi platinalevy 4 000 000 == Lähteet == Luokka:Costin kappaleet Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet
Kangastus (Costin kappale)

Kangastus on suomalaisen rap-artistin Costin single, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Kappale debytoi Suomen singlelistalla julkaisuviikollaan sijalla 9. viikolla 38/2022. Seuraavalla viikolla kappale saavutti parhaan listasijoituksensa sijoittuessaan sijalle 8.https://www.ifpi.fi/lista/artistit/costi/kangastus/ ”Kangastus” on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimauksen rajan ja platinalevyyn oikeuttavan neljän miljoonan striimauksen rajan. == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Suomen virallinen lista 8. 39/2022 == Sertifikaatiot == Valtio Sertifikaatti Striimauksia Suomi kultalevy 2 000 000 Suomi platinalevy 4 000 000 == Lähteet == Luokka:Costin kappaleet Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet
Partyboy

Partyboy (tyyliteltynä PARTYBOY) on suomalaisen rap-artistin Costin single, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2023. Kappaleella vierailee rap-artisti Lauri Haav. Kappale debytoi Suomen singlelistalla julkaisuviikollaan sijalla 3. viikolla 19/2023.https://www.ifpi.fi/lista/artistit/costi%2C+lauri+haav/partyboy/ ”PARTYBOY” on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimauksen rajan. == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Suomen virallinen lista 3. 19/2023 == Sertifikaatiot == Valtio Sertifikaatti Striimauksia Suomi kultalevy 2 000 000 == Lähteet == Luokka:Costin kappaleet Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Vuoden 2023 kappaleet
Bedminster (New Jersey)

Bedminster on kunta (township) Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa. Sen väkiluku oli 8 272 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Somersetin piirikunnassa. Kunta on nimetty Englannin Bedminsterin mukaan. Yhdysvaltain 45. presidentti Donald Trump omistaa yksityisen golfklubin Bedminsterissä. == Väestö == Vuonna 2020 Bedminsterin 8 272 asukkaasta valkoisia oli 81,2 %, aasialaisia 7,4 % ja mustia 1,7 %. Asukkaista 8,3 kuului kahteen tai useampaan rotuun. 10,6 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 19,1 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 13,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat