EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruotsin Ateenan-instituutti

Ruotsin Ateenan-instituutti (, , SIA) on Ruotsin valtion tiedeinstituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista. == Historia == Ruotsin Ateenan-instituutti perustettiin vuonna 1948. Se oli tuolloin seitsemäs Ateenaan perustettu ulkomainen instituutti ja ensimmäinen, joka perustettiin maahan sitten ensimmäisen maailmansodan. === Johtajat === * Erik Holmberg (1947–1948) * Åke Åkerström (1948–1956) * Arne Furumark (1956–1957) * Paul Åström (1958–1963) * Carl-Gustaf Styrenius (1963–1971) * Åke Åkerström (1971–1972) * Pontus Hellström (1972–1976) * Robin Hägg (1976–1994) * Berit Wells (1994–2003) * Ann-Louise Schallin (2004–2010) * Arto Penttinen (2010–) == Tilat == Instituutti on toiminut vuodesta 1979 Ateenan keskustassa Makrygiánnin kaupunginosassa sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa. Paikka on Akropoliin eteläpuolella, lähellä Akropolis-museota ja Suomen Ateenan- instituuttia. Instituutti ylläpitää lähellä sijaitsevaa Pohjoismaista kirjastoa yhdessä Suomen, Norjan ja Tanskan Ateenan-instituuttien kanssa. Instituutti omistaa myös huvilan Kavalassa. Se on ruotsalaisten tutkijoiden, taiteilijoiden ja kirjailijoiden käytettävissä. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == Instituutti on suorittanut arkeologisia kaivauksia tai kenttätutkimuksia seuraavissa paikoissa: * Afidna, Attika * Asea, Arkadia * Asine, Argolis * Ágios Ilías, Arkadia * Bermpáti, Argolis * Dendrá, Argolis * Kalaureia, Póros * Kastélli eli minolainen Kydonia, Chaniá, Kreeta * Makrakómi, Fthiotis * Málthi, Messenia * Mideia, Argolis * Parádeisos, Länsi- Traakia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Swedish Institute at Athens Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Makrygiánni Luokka:Ruotsin tutkimuslaitokset
Torn

”Torn” on alun perin vaihtoehtorockyhtye Ednaswapin debyyttialbumilla Ednaswap vuonna 1995 ilmestynyt kappale. Se julkaistiin albumin toisena singlenä (ensimmäinen oli ”Glow”). Kappaleen sävelsivät Scott Cutler, Anne Preven, ja Phil Thornalley demosessiossa vuonna 1993 ennen Ednaswapin perustamista. Preven kirjoitti kappaleen sanat. Tornista on julkaistu useita cover- versioita. Näistä menestynein on australialaisen näyttelijä-laulaja Natalie Imbruglian vuonna 1997 julkaistu single. Se nousi listaykköseksi Belgiassa, Tanskassa, Kanadassa, Espanjassa ja Ruotsissa sekä Billboardin Mainstream Top 40 -listalla. Listakakkonen se oli Australiassa, Italiassa, Sveitsissä ja Britanniassa. Yhdysvalloissa kappale saavutti varsinaisella Hot 100 -singlelistalla vain sijan 42 valtavasta radiosoitosta huolimatta, sillä ennen vuoden loppua tehtyä sääntömuutosta, listalle eivät päässeet vain radiopromoina julkaistut singlet. ”Tornista” on olemassa useita yllättävän monia cover-versioita vaikka sen tehnyt Ednaswap on varsin tuntemattomaksi jäänyt rockyhtye. Tämä johtuu Phil Thornalleysta, joka on työskennellyt monien sitä esittäneiden artistien kanssa. Kappaleen ensimmäisen version levytti tanskalaislaulaja Lis Sørensen nimellä ”Brændt” vuonna 1993. Se oli 4½ minuuttia pitkä, pidempi kuin muut kappaleen versiot. Toinen versio ilmestyi Ednaswapin albumilla, se on paljon tummempi kuin Imbruglian versio. Siitä myös puuttuu väliosan breakdown, jollainen on Imbruglian, Trine Reinin ja Sørensonin versioilla. Vuonna 1996 oman versionsa julkaisi norjalainen laulaja Trine Rein, jonka single nousi Norjan listalla sijalle 10. Vuonna 1996 Ednaswap julkaisi EP:n Chicken, jolle se äänitti täysin toisenlaisen version ”Tornista”. Versio on paljon hitaampi ja yksinkertaisempi ja siinä on paljon kitaratilutusta. Versio kuulostaa paljon ”raaemmalta” ja kovemmalta kuin muut versiot. Ednaswapin vuoden 1997 kakkosalbumilla Wacko Magneto on kappaleesta uudelleenmiksattu versio Chickenin versiosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockkappaleet Luokka:Vuoden 1995 kappaleet
Kanttaanpyhät

Kanttaanpyhät, kanttaiviikon pyhät eli käyntipäivät, rogaatiopäivät on vanha nimitys kolmelle helatorstaita edeltävälle päivälle, saman viikon maanantaista keskiviikkoon. Helatorstaita edeltävä sunnuntai on rukoussunnuntai, ja myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjassa on päivän latinankielinen nimi Rogate, joka on nimityksen rogaatiopäivät lähtökohtana. Käyntipäiviä on vietetty paasto- ja rukouspäivinä nykyisen Ranskan alueella jo noin vuonna 470, mutta laajemmalti katolinen kirkko alkoi viettää niitä vasta 900-luvulla. Alun perin näinä päivinä on rukoiltu apua maanjäristysten, tulvien, tulipalojen ja petojen aiheuttamia tuhoja vastaan, myöhemmin yleensä toimeentuloa ja hyvää satoa. Tällöin on pappien johdolla järjestetty peltoalueilla kulkueita, joissa on kannettu ristiä, siunattua leipää ja pyhäinkuvia sekä soitettu kelloja. Myös Ruotsissa ja siihen kuuluneessa Suomessa käyntipäivät säilyivät pitkään uskonpuhdistuksen jälkeenkin, joskin kulkueet jäivät pois. Vuoden 1571 evankelisessa kirkkojärjestyksessä mainittiin rukoussunnuntain ohella sitä seuraava maanantai ja tiistai käyntipäivinä. Ne eivät kuitenkaan olleet varsinaisia pyhäpäiviä, vaan silloin pidettiin vain aamulla yleiset rukoukset, minkä jälkeen mentiin normaalisti työhön. Jo 1600-luvulla niitä lakattiin monin paikoin viettämästä. Almanakassa ne kuitenkin säilyivät vuoteen 1773 saakka. Kansanperinteessä ne säilyivät paikoitellen 1800-luvun lopulle saakka. Kanttainpyhiin on Suomessa kansanomaisesti liittynyt myös säitä koskevia uskomuksia. Yleinen on uskomus, että jos kanttainpyhinä on kylmä, tulee lämmin kesä ja saadaan hyvä sato, mutta jos silloin on vuodenaikaan nähden lämmintä, tulee kylmä kesä. Toisinaan on lisäksi katsottu kyseisen viikon maanantain ennustavan kesäkuun, tiistain heinäkuun ja keskiviikon elokuun säätä. == Nimen alkuperä == Nimen kanttaanpyhät tai kanttaiviikko on arveltu johtuvan latinan verbistä cantare, laulaa. Lounaismurteissa onkin esiintynyt siitä juontuva sana kantata, joka merkitsee kirkollisten kuorolaulujen esittämistä. Uno Harva on kuitenkin väittänyt, että nimitys on väännös ruotsin kielen samaa ajankohtaa tarkoittavasta sanasta gångdagar, joka onkin suomennettu käyntipäiviksi. Nykyään päivien nimityksenä esiintyy juuri käyntipäivät, esimerkiksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjassa. == Lähteet == Luokka:Kristilliset juhlapäivät
Tyynenmerenrastas

Tyynenmerenrastas (Turdus poliocephalus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Sen taksonomia on hyvin monimutkainen ja se on jaettu 49 alalajiin. ==Levinneisyys== Tyynenmerenrastasta tavataan Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa. Sen populaatiota ei tunneta tarkkaan, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Suomurintarastas

Suomurintarastas (Turdus maranonicus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Suomurintarastasta tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Siniselkärastas

Siniselkärastas (Turdus reevei) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Siniselkärastasta tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Nurmikkorastas

Nurmikkorastas (Turdus ignobilis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Nurmikkorastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Rastaat
Oskar von Hellens

Oskar Johannes von Hellens (23. toukokuuta 1867 Turku – 6. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomenruotsalainen hygienian ja eläinlääketieteen tutkija.Kuka kukin oli Viitattu 13.4.2021.Biografiasampo: Oskar von Hellens Viitattu 13.4.2021. Von Hellensin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, vapaaherra Lars Teodor von Hellens ja Johanna Maria Augusta af Heurlin ja puoliso vuodesta 1899 Anna Wilhelmina Nyberg. Von Hellens tuli ylioppilaaksi 1885, valmistui filosofian maisteriksi 1890, eläinlääkäriksi Kööpenhaminassa 1890 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1896. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1899. Hän oli lääkintöhallituksen ylimääräinen eläinlääkäri 1891–1903, ylimääräinen lääkäri 1899–1903, eläinlääkintäasessori 1906–1919, Helsingin yliopiston hygienian dosentti 1904–1908 ja 1911–1919 ja yliopiston hygienian professori 1919–1934. Von Hellensillä oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, palsta 554. Otava 1966. Von Hellens oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Lars von Hellens

Lars Hjalmar von Hellens (13. kesäkuuta 1869 Piikkiö – 24. toukokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Valmistuttuaan kadettikoulusta 1887 hän siirtyi Keisarin paašikouluun Pietariin. Von Hellens palveli valmistuttuaan keisarillisessa tarkk’ampujapataljoonassa, jossa hänestä tuli komppanian päällikkö 1899. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1901. Vuonna 1909 hänet ylennettiin everstiksi ja määrättiin Tsarskoje Selon keisarillisen perheen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä kesällä 1914 von Hellens lähti tarkk'ampujapataljoonan komentajana rintamalle. Sodan alkuvaiheessa syyskuun 1914 taisteluissa von Hellens ansaisi taisteluista Yrjön miekan. Loppuvaiheessa vuonna 1917 hän oli kenraalimajuriksi ylennettynä Ukrainassa armeijakunnan komentaja. Hänen poikansa Max von Hellens toimi tällöin isänsä adjutanttina. Kyseinen yksikkö siirtyi vuoden 1917 lopulla itsenäistyneen Ukrainan kansantasavallan armeijan yksiköksi.Harjula 2013, 97, 100, 235 Kenraalimajuri von Hellens toimi vuoden 1918 Kiovassa saksalaisten miehityshallinnossa, joka käytännössä piti valtaa saksalaisten tukemassa Ukrainan valtakunnassa. Kun keisarillinen Saksa antautui ympärysvalloille marraskuussa 1918, von Hellens palasi Suomeen ja oli Suomen armeijan palveluksessa vuoteen 1929.Nevalainen 2002, 125 Sen jälkeen hän oli vuodet 1930–1940 Helsingin Säästöpankin Hakaniemen konttorin johtaja. ==Yksityiselämä== Hänen isänsä oli Turun hovioikeuden presidentti Lars Theodor von Hellens, joka sukunsa päämiehenä ylennettiin 1896 Suomen ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna 61. Hän oli naimisissa Maria Viktorovna Gubinan kanssa. Heidän poikansa majuri Max von Hellens tuomittiin sotapetoksesta kuolemaan 1942, mutta Yhdysvaltain painostuksen takia tuomiota ei kuitenkaan pantu täytäntöön. Välirauhan jälkeen syyskuussa 1944 Max vapautettiin liittoutuneiden hyväksi toimineena. ==Katso myös== *Kaarlo Kivekäs *Harry Alfthan *Frans Helminen *Viktor Simolin *Leo Magnus Schwanck ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Henrik Sovelius (laivanvarustaja)

Henrik Sovelius (1817–1904) oli suomalainen laivanvarustaja ja kauppias. Hän lahjoitti runsaasti varoja muun muassa Raahen rautatien rakentamiseen ja huomattavan summan myös kaupungin rouvasväenyhdistykselle.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 66 Hänen veljensä oli kauppaneuvos Fredrik Sovelius (k. 1897), ja tämän perittyä apeltaan Johan Langin kauppahuoneen laivoineen, he olivat 1870-luvulla merkittäviä laivanvarustajia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sovelius-suvun historiaa: Soveliusten teollisuusyrityksiä Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Lorentz Svensson Sparrgren

Lorentz Svensson Sparrgren (1763–1828) oli ruotsalainen miniatyyrimaalari. Hän oli Tukholman taideakatemian professori vuodesta 1805. Hänen miniatyyrejään on Sinebrychoffin galleriassa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 73 Hän sai vuonna 1978 yhdessä Johan Erik Bolinderin kanssa alastonmallin piirtämisestä myönnetyn kolmannen luokan hopeamitalin. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Miniatyyrimaalarit Luokka:Vuonna 1763 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Nokia Lumia 520

Nokia Lumia 520 on Nokian ja Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Sen julkisti Nokia 25. helmikuuta 2013. Sen veroton myyntihinta on noin 100 euroa. Puhelin tuli markkinoille maaliskuun 2013 alussa. Suomessa Lumia 520 tuli myyntiin 11. heinäkuuta 2013. Puhelin on saatavilla keltaisena, punaisena, sinisenä, valkoisena ja mustana. Puhelimen seuraajaksi esiteltiin marraskuussa 2013 Lumia 525. Siinä on edeltäjäänsä enemmän RAM-muistia ja kiiltäväpintaiset takakuoret Lumia 520:n mattapintaisten sijasta. == Katso myös == * Nokia Lumia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nokia Lumia 520 Nokian sivuilla *Tarkka tuoteseloste 520 Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Windows Phone -pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2013 matkapuhelimet
Hilja Laitila

Hilja Maria Laitila (1900–2000) oli suomalainen kommunisti, joka toimi kunnallispoliitikkona Kemissä. Laitila matkusti Moskovaan kansainväliseen Lenin-kouluun syksyllä 1932, ja sieltä palattuaan hänet pidätettiin Turussa joulukuussa 1933. Laitilan hallusta löytyi kommunistista kirjallisuutta ja salauslaite. Hän sai kolmen ja puolen vuoden vankeusrangaistuksen valtiopetoksen valmistelusta. Laitila pidätettiin uudelleen toukokuussa 1941 ja vietiin turvasäilöön kolmeksi vuodeksi ilman syytettä ja tuomiota. Hän vapautui välirauhansopimuksen solmimisen jälkeen syksyllä 1944 ja alkoi toimia laillistetun SKP:n tehtävissä Kemissä. Aulikki Nukalan ohjaamassa dokumenttielokuvassa Sadan vuoden muistot vuodelta 2000 haastatellaan Hilja Laitilaa. ==Lähteet== Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Carl Johan Spoof

Carl Johan Spoof (1773 Paltamo – 1808) oli suomalainen Suomen sotaan osallistunut aliupseeri ja partionjohtaja. Spoofin isä suorituskomissaari Matias Spoof (1738–1818) suoritti maanmittaritutkinnon 1759 ja toimi nimismiehenä Paltamossa 1764–1776 sekä omisti Kukkolan rusthollin Lempäälässä 1770-luvun lopulta alkaen. Luettu 28.10.2016.Yrjö Punkari : Säätyläissuvut - sukuyhteiskunta uudessa muodossa (Spoofin suku) Spoof oletettavasti osallistui vuosien 1788–1790 sotaan. Hän osallistui Porin rykmentin mukana Pommerin sotaan 1807 aliupseerina ja Suomen sotaan 1808. Kesällä 1808 hän teki vääpeli Rothin kanssa partioretken Ruovedelle. Hän yritti myös vallata Tampereen. Venäläiset käyttivät hänestä ja Rothista nimitystä ”amiraali Spuff ja kenraali Rutt”, kun he olivat 40 miehen kanssa 15. heinäkuuta lähteneet menestyksekkäälle hävitysretkelle kenraali Nikolai Rajevskin joukkojen taakse. Venäläiset uskoivat joukon huomattavasti suuremmaksi.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 100 (Spoof) ja osa 7, palsta 654 (Roth)Nordisk familjebok 1800-talsutgåvan (1891), osa 15. Socker - Tengström, hakusana Spoof, Karl Johan Spoof sairastui ruttoon ja kuoli 1808 Torniossa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Karl Johan Spoofin elämäkerta Kansallisbiografiassa * Rothin ja Spoofin partion muistolaatta Tampereen Mältinrannassa ==Katso myös== *Rothin ja Spoofin sissiretki Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomalaiset partiolaiset Luokka:Vuonna 1773 syntyneet Luokka:Vuonna 1808 kuolleet
Jakob Johan Roth

Jakob Johan (Jaakko Juhana) Roth (6. helmikuuta 1772 Kihniö, Ikaalinen – 1. syyskuuta 1839 Saarlahti, Teisko) oli suomalainen sotilas. Hänen isänsä oli Porin jalkaväkirykmentin majoittaja Gustav Roth ja äitinsä oli Porin rykmentin luutnantin Nils Bergströmin tytär Maria Elisabeth. Roth osallistui vuosien 1788–1790 sotaan, Porin rykmentin mukana Pommerin sotaan 1807, jonka yhteydessä hänet ylennettiin vääpeliksi, sekä sen jälkeen Suomen sotaan 1808. Lapuan taistelun jälkeen Ruoveden komppanian lippumies Roth sissijoukkueen päällikkönä, vääpeli Carl Johan Spoof osaston varajohtajana ja neljäkymmentä miestä lähetettiin 15. heinäkuuta kenraali Nikolai Rajevskin selustaan hävitysretkelle, jonka onnistumisen takia venäläiset luulivat joukkoa suuremmaksi ja käyttivät Spoofista ja Rothista nimitystä "amiraali Spuff ja kenraali Rutt". Roth erosi Ruotsin armeijasta luutnanttina vuonna 1812, ja hän sai 1815 kultamitalin palkkiona osoittamastaan urhoollisuudesta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 654. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1915 Hän asui viimeiset elinvuotensa Saarlahden sotilasvirkatalossa Teiskossa, ja hänen hautansa on Teiskon hautausmaalla. Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1964, osa 8, palsta 1206.Roth, Johan Jakob, Nordisk familjebok, Uggleupplagan, osa 23. Nordisk familjeboks förlag 1916 ==Katso myös== *Rothin ja Spoofin sissiretki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jacob Johan Rothin elämäkerta Kansallisbiografiassa * Rothin ja Spoofin partion muistolaatta Tampereen Mältinrannassa Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomalaiset sissipäälliköt Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet