EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vaasan kaupunkiseurakunta

Vaasan kaupunkiseurakunta oli vuosina 1867–1927 toiminut Vaasan evankelis- luterilainen seurakunta. Alkujaan seurakunta oli osa Mustasaaren seurakuntaa, jonka kirkkoherra oli myös Vaasan kaupunkiseurakunnan kirkkoherra. Kaupunkiseurakunta jaettiin vuonna 1927 kielellisin perustein suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. == Historia == Vaasan kaupunki muodostettiin Mustasaaren seurakunnan alueelle vuonna 1606. Kaupunki sekä emäseurakunta muodostivat yhden kirkkoherrakunnan, jota kutsuttiin Vaasa ja Mustasaari- nimellä. Vuonna 1651 Vaasaan yhdistettiin useita maatiloja sekä Mustasaaren että Isonkyrön ja Vähänkyrön seurakunnista. Vaasa päätettin siirtää nykyiselle paikalleen vuonna 1855 ja emäseurakunta siitä tuli vuonna 1867. Kaupunkiseurakunta toimi aina vuoteen 1927 asti, jolloin se päätettiin jakaa kielellisellä perusteella suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunnat säilyttivät kuitenkin yhteiset kirkot, taloudenhoidon sekä arkiston. == Papisto == === Vaasan ja Mustasaaren seurakunta === Seuraavat henkilöt toimivat Vaasan ja Mustasaaren yhteisen seurakunnan kirkkoherroina: * 1606–1616: kirkkoherra Henricus Martini Brennerus * 1629–1633: kirkkoherra Nils Nilsson Holmius * 1634–1648: kirkkoherra Thomas Thomae Florinus * 1648–1662: kirkkoherra Paulus Marci Bohm * 1664–1693: kirkkoherra Olof Bratt * 1694–1708: kirkkoherra Jöran Arvidi Biugg * 1711–1712: kirkkoherra Johannus Sarcovius * 1712–1720: kirkkoherra Peter Johansson Brenner ** 1713–1719: vt. kirkkoherra Gabriel Tomasson Arenius ** 1719–1721: vt. kirkkoherra Bartholdus Vhaël * 1720–1765: kirkkoherra Claudius Hedman * 1766–1797: kirkkoherra Petter Hedman * 1799–1809: kirkkoherra Jakob Chydenius * 1811–1821: kirkkoherra Johan Tengström * 1822–1835: kirkkoherra Henrik Snellman * 1838–1856: kirkkoherra Benjamin Frosterus * 1858–1871: kirkkoherra Otto Vilhelm Ehrström === Vaasan kaupunkiseurakunta === Seuraavat henkilöt toimivat Vaasan kaupunkiseurakunnan kirkkoherroina: * 1874–1876: kirkkoherra Karl Vilhelm Vegelius * 1879–1894: kirkkoherra Abel Nyholm * 1895–1918: kirkkoherra Joel August Heikel * 1920–1927: kirkkoherra Lauri Johannes Roschier == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Vaasan seurakunnat Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Federico Axat

Federico Axat (s. 1975 Buenos Aires) on argentiinalainen jännityskirjailija.Federico Axat LoveReading Hänen tuotantoonsa kuuluu psykologisia trillereitä. Hän on ammatiltaan myös insinööri.Federico Axat Pontas Agency Axatin kolmas romaani, Viimeinen mahdollisuus (La última salida, 2016Viimeinen mahdollisuus Risingshadow) nousi kansainväliseksi menestysteokseksi, ja sen käännösoikeudet myyntiin kymmeniin maihin.Federico Axat Aula & Co Kirjan tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltoihin, jossa Axat asui jonkin aikaa ennen palaamistaan Argentiinaan. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset kirjailijat Luokka:Jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
(No Pussyfooting)

(No Pussyfooting) on Robert Frippin ja Brian Enon marraskuussa 1973 julkasema albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Brian Eno ja Robert Fripp A-puoli # B-puoli # * == Kokoonpano == Lähde * Brian Eno – syntetisaattori, kosketinsoittimet, nauhakäsittelyt * Robert Fripp – sähkökitara == Lähteet == Luokka:Vuoden 1973 albumit
Olavi Korolainen

Olavi Korolainen (9. toukokuuta 1931 Kemi − 1. helmikuuta 2022 Kemi) oli suomalainen taidemaalari, joka tunnettiin informalistina ja abstraktina koloristina. Korolaisen töitä oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1957 Kemissä järjestetyssä Lapin taiteen vuosinäyttelyssä. 1960–1970-luvuilla Korolainen muodosti modernistisen Ryhmä Kemin yhdessä Nina Vanaksen, Harry Porkon, Liisa Rautiaisen, Toivo Hoskarin ja Lea Kaupin kanssa. Hänen julkisia töitään ovat muun muassa Länsi-Pohjan keskussairaalan seinämaalaus vuodelta 1976 sekä vuonna 1989 valmistunut suurikokoinen konstruktivistinen Kemin ammattioppilaitoksen seinämaalaus ”Kone”, joka on kuitenkin myöhemmin hävitetty. Korolaisen taiteilijaura jatkui 2000-luvun alkupuolelle, jolloin hän sairastui Alzheimerin tautiin. Korolainen kuoli 90-vuotiaana helmikuussa 2022. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Top51

Top51 on Bauer Media Oy:n omistama suomalainen kaupallinen radiokanava, joka aloitti lähetykset 1. heinäkuuta 2022 korvaten Ysärin, joka siirtyi nettiradioksi RadioPlay-suoratoistopalveluun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Vuonna 2022 perustetut radioasemat
Buor-Hajan lahti

Buor-Hajan lahti () on Laptevinmeren lahti Venäjän Sahan tasavallan pohjoisrannalla, Lenajoen deltan kaakkoispuolella. Merialue on 120 kilometriä pitkä ja pohjoisosastaan 110 kilometriä leveä. Sen suurin syvyys on 18 metriä. Suolapitoisuus noin 5 %. Enimmän osan vuodesta jään peitossa, kesällä pintavesi lämpenee 7–9 °C:een. Vuorovesi vaihtee puolen vuorokauden rytmissä, suuruus 0,3 metriä. Buor-Hajan lahden luoteisosassa sijaitsevan Tiksinlahden rannalla on Koillisväylän satamapaikkakuntiin kuuluva Tiksin taajama (Tiksin satama). Merialue on nimetty sitä itäpuolelta rajaavan Buor-Hajan niemen () mukaan. Buor-Haja tarkoittaa jakuutin kielessä 'maatunutta vuorta'. Niemenkärki antoi nimen koko niemelle ja edelleen lahdelle. Merenlahtea on kutsuttu 1600-1900-luvuilla useilla muillakin nimillä, esimerkiksi Lenanlahdeksi (). ==Lähteet== Luokka:Laptevinmeri Luokka:Venäjän lahdet Luokka:Pohjoisen jäämeren lahdet Luokka:Sahan tasavalta
Harrilauta

Harrilauta eli harjuslauta on vanha veneen sivulla vedettävä kalastukseen tarkoitetu väline, joka liikkuu veneen sivulla ohjautuen poispäin veneestä, joten sen välimatka säilyy. Periaatteessa sitä voi vetää myös rannalta ilman venettä. Laudan ja veneen välille voidaan kiinnittää siimalla tai perukkeella haluttuja vieheitä kuten perhoja, erilaisia uistimia tai eläviä syöttejä koukkuineen. Kalastustapaa on käytetty tunnetusti harjuksen ja siian pyyntiin, mutta voidaan se säätää esimerkiksi hauelle sopivaksi. Yleensä kalastaja on tehnyt laudan itse, mutta kaupallisiakin tuotteita on saatavillaKärkkäinen: verkkokauppa, viitattu 1.7.2022. Harrilautaa käytettäessä on noudatettava samoja lakeja ja säännöksiä kuin muutoinkin kalastuksessa, ja sen käyttöön on oltava asianmukaiset luvat.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalaharavaa vetämässä. Urheilukalastusta Kuusamon vesillä, Suomen Kuvalehti, 21.06.1924, nro 25, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kalastusvälineet
Chubut (joki)

Chubut (, ) on joki eteläisessä Argentiinassa Patagoniassa, harvaan asutussa Chubutin maakunnassa. Se virtaa Andeilta itään Etelä-Atlanttiin ja on noin 800 kilometriä pitkä. Sen merkittävin sivujoki on eteläinen Chico. Joki on matala ja käytännössä purjehduskelvoton. Asutuksesta on kiintoisaa, että Andien vähäisen asutuksen lisäksi sen varrella on etenkin merenrannikolla muutamia walesilaisten siirtolaisten jo 1800-luvulla asuttamia taajamia, kuten Trelew ja Rawson. Noin 120 kilometriä Trelewistä länteen jokeen on valmistunut Ameghinon vesivoimala vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:Argentiinan joet Luokka:Chubutin maakunta
Féchain

Féchain on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Senséejoen varrella, noin 16 kilometriä Douain kaupungista kaakkoon. Kunnan historia ulottuu tuhansien vuosien taakse. Vuosina 879–884 viikingit ryöstelivät aluetta. ja tuhosivat alueen luostarit. Ludvig III yritti estää viikinkien hyökkäyksiä tkemällä linnoja. Vuonna 1200 englantilaiset tuhosivat Féchainin ja vuonna 1521 Frans I tuhosi Bouchainin kaupungin ja sen ympäristön, mukaan lukien Féchainin kunnan. Vuonna 1705 hurrikaani tuhosi Féchainin ja keväällä 1834 Féchainiin iski koleraepidemia. Ensimmäisen maailmansodan seuraukset kunta tuhoutui 80 prosenttisesti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Sokushinbutsu

Sokushinbutsu on eräänlainen tyyppi buddhalaisesta muumiosta. Japanissa tällä viitataan askeettista elämäntapaa harjoittaviin buddhalaismunkkeihin, jotka harjoittavat askeettisuuttaan kuolemaan asti niin, että munkin keho alkaa muumioitua vielä tämän ollessa elävä. == Lähteet == Luokka:Buddhalainen meditaatio Luokka:Munkit Luokka:Muumiot
Rio Sakurai

Rio Sakurai (; s. 11. marraskuuta 2005 Tokio) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 16. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Ismo Turunen

Martti Ismo Kalevi Turunen (s. 8. maaliskuuta 1953 Hausjärvi) on suomalainen pappi ja rovasti. Turunen toimi Siuntion seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1985–1999. Kaksikielinen Siuntion seurakunta jaettiin vuonna 2000 Siuntion suomalaiseen seurakuntaan ja Sjundeå svenska församlingiin. Turunen jatkoi suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana kesäkuuhun 2018 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Turunen valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1979. Ennen Siuntion seurakunnan kirkkoherrana oloa hän toimi virallisena apulaisena Siuntion ja Inkoon seurakunnissa 1979–1982. Turusella ja hänen puolisollaan Siv Turusella on neljä lasta. Turunen on aina kannattanut lämpimästi naispappeutta ja hyväksyy samaa sukupuolta olevien ihmisten vihkimisen kirkossa. Turunen valittiin vuonna 2012 Siuntion kunnanvaltuustoon. Hän oli SDP:n listoilla ja sai 148 ääntä. Turunen oli myös perustamassa ensimmäistä Lux Musicae festivaalia Siuntiossa vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Siuntion kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karen Holmgaard

Karen Holmgaard (s. 29. tammikuuta 1999) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 17 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, huhtikuussa 2022 MM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2018 Algarve Cupissa Islantia vastaan. Holmgaard on edustanut seuratasolla kotimaassaan Vejle BK:ta kesään 2017 saakka ja Fortuna Hjørringiä heinäkuusta 2017 vuoden 2020 loppuun sekä saksalaista Turbine Potsdamia vuoden 2021 alusta alkaen. Karen Holmgaardin kaksossisko Sara Holmgaard on myös maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Holmgaard

Sara Holmgaard (s. 29. tammikuuta 1999) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä seitsemän maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2019 Algarve Cupissa Norjaa vastaan. Holmgaard on edustanut seuratasolla kotimaassaan Vejle BK:ta kesään 2017 saakka ja Fortuna Hjørringiä heinäkuusta 2017 vuoden 2020 loppuun sekä saksalaista Turbine Potsdamia vuoden 2021 alusta alkaen. Sara Holmgaardin kaksossisko Karen Holmgaard on myös maajoukkuejalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lene Christensen

Lene Christensen (s. 4. helmikuuta 2000) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 13 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2020 EM-karsintaottelussa Italiaa vastaan. Christensen on edustanut seuratasolla kotimaassaan KoldingQ:ta vuoden 2021 loppuun saakka ja norjalaista Rosenborgia vuoden 2022 alusta alkaen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stine Ballisager Pedersen

Stine Ballisager Pedersen (s. 3. tammikuuta 1994) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 31 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa sekä maaliskuussa 2020 Algarve Cupin ottelussa Belgiaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2012 Brasiliaa vastaan. Pedersen on edustanut seuratasolla kotimaassaan Team Viborgia vuoteen 2012, IK Skovbakkenia kausina 2012–2017 ja VSK Aarhusia kesästä 2017 helmikuun 2018 loppuun sekä norjalaista Vålerengaa maaliskuusta 2018 alkaen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wasnes-au-Bac

Wasnes-au-Bac on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de- Francen alueella. Se sijaitsee Senséejoen varrella, noin 26 kilometriä Valenciennesin kaupungista koilliseen. pienoiskuva|vasen|Saint-Martinin kirkko Kunnan keskustassa oleva klassista tyyliä edustava Saint-Martinin kirkko on uudelleen rakennettu vuosina 1752 - 1790. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
David Lee (käsikirjoittaja)

David Clark Lee (s. 1950) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia sarjojaan ovat Cheers ja Frasier. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hornaing

Hornaing on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Douain kaupungista itään. Hornaing oli kivihiilikaivoskaupunki vuodesta 1927 lähtien. Viimeinen kaivos suljettiin vuonna 1976. Kaivoksen viereen rakennettiin kivihiililämpövoimalaitos Centrale thermique d'Hornaing 1950-luvulla. Ensimmäiset kaksi yksikköä otettiin käyttöön vuonna 1958, ja kolmas yksikkö vuonna 1970. Lämpövoimalaitos suljettiin vuonna 2015. Tiedosto:Fosse Heurteau à Hornaing en 1960.jpg|Fosse Heurteaun kaivos vuonna 1960 Tiedosto:Hornaing La Centrale thermique (2).jpg|Hornaing kivihiililämpövoimalaitos ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Retta Group

Retta Group Oy on suomalainen isännöinti- ja kiinteistönvälityspalveluja tarjoava yritysryhmä. Se kertoo olevansa alallaan Pohjoismaiden suurin. Kevääseen 2022 saakka konserni tunnettiin nimellä Realia Group Oy. Konserniin kuuluvat Huoneistokeskus Oy, toimitila- ja asuntovuokraukseen erikoistunut Retta Management ja isännöintiin erikoistunut Retta Isännöinti (Retta Services Oy) ja Ruotsissa toimiva Retta Sverige (oik. Hestia Fastighetsförvaltning AB). Konsernin yrityksissä työskentelee noin 1 600 ihmistä, ja niiden yhteinen liikevaihto on noin 130 miljoonaa euroa. Rettan omistaa pohjoismainen pääomasijoitusrahasto Altor Fund IV. Realia Group nousi otsikoihin helmikuussa 2021 julkistetussa kartelliepäilyssä, jossa Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) vaatii markkinaoikeutta määräämään kuudelle isännöintiyhtiölle ja Suomen Isännöintiliitolle yhteensä 22 miljoonan euron seuraamusmaksun selville saamistaan keskinäisistä hinnoittelusopimuksista vuosina 2014–2017. Retta- konserniin kuuluvien yritysten yhteisosuus tuosta yhtiöiden liikevaihtoihin perustuvasta summasta olisi yli 18 miljoonaa euroa. ==Historiaa== Realia Group syntyi Huoneistokeskuksen ja alun perin Säästöpankkien Kiinteistönvälitykseksi vuonna 1964 perustetun SKV:n fuusiona vuonna 2006. Sen pääomistajana oli aluksi pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capital ja muina osakkaina Nordea-pankki, työeläkeyhtiö Varma, Suomen Teollisuussijoitus Oy ja Realia Group Oy:n toimiva johto. Pian Realia Group laajeni Itä- ja Keski-Euroopan suurimmaksi isännöintialan yritykseksi ostamalla Baltian maissa, Puolassa ja Unkarissa toimineen Ober-Haus Real Estate Advisors -yhtiön, joka jatkoi noissa maissa entisellä nimellään. Vuonna 2016 Realia Groupin omistus siirtyi ruotsalaiselle Altor Fund IV -pääomasijoitusrahastolle. Suomessa Realia yhdisti SKV Kiinteistönvälitys -brändinsä Huoneistokeskus-brändiin 2020 ja Huom!-brändinsä 2021. Isännöintipuolella Realia Group osti heinäkuussa 2018 Colliers Isännöinti Oy:n (ent. Ovenia) ja muutti sen Arenna Oy:ksi Suomen isännöintialan historian suurimpiin kuuluneessa yrityskaupassa. Vuonna 2020 Realia Group luopui Keski-Euroopan markkinoista ja myi Ober-Haus- isännöintiyrityksen suomalaiselle kilpailijalleen Kiinteistömaailmalle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kiinteistöpalveluyritykset Luokka:Suomalaiset kiinteistönvälitysyritykset
Megan Carter-Davies

Megan Mitchell (o.s. Carter-Davies) (s. 1996) on brittiläinen suunnistaja. Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa Tanskassa hän voitti sprintin, tuli toiseksi knock-out -sprintissä ja oli mukana Ison-Britannian toiseksi tulleessa sprinttiviestijoukkueessa. Megan Mitchell edusti suurviesteissä suomalaista Rajamäen Rykmenttiä vuodesta 2015 vuoteen 2023. Hän on edustanut vuodesta 2024 norjalaista Halden SK:ta == Lähteet == Luokka:Brittiläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Ahlström

Erkki Harry Juhani Ahlström (11. joulukuuta 1904 Noormarkku – 24. syyskuuta 1938 Noormarkku) oli suomalainen yritysjohtaja, säveltäjä ja kilpapurjehtija.Johtaja Erkki Ahlström, Suomen puu : Suomen puutavara- ja paperimiesten äänenkannattaja, 26.09.1938, nro 18, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJohtaja Erkki Ahlström kuollut, Helsingin Sanomat, 25.09.1938, nro 258, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotErkki Ahlström, Turun Sanomat, 25.09.1938, nro 258, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Erkki Ahlströmin vanhemmat olivat vuorineuvos Walter Ahlström ja Lilli Nevander. Hän kävi Helsingin suomalaista yhteiskoulua ja myöhemmin Porin ruotsalaista yhteiskoulua. Erkki Ahlström oli sitten Ahlström Oy:n palveluksessa ja toimi yhtiön Varkauden tehtaiden johtajana. Hän oli myös yhtiön hallituksen jäsenenä. Erkki Ahlström oli tunnettu myös purjehduksen harrastajana. Hän voitti useita palkintoja huomattavissa kansainvälisissä purjehduskilpailuissa sekä tuki kilpapurjehdusta lahjoituksilla. Vuonna 1937 Ahlström edusti Suomea amerikkalaisissa Bermuda-purjehduksissa ja samana vuonna hän voitti Turun purjehdusviikolla ensimmäiset palkinnot Zaké Westinin rakentamalla kansainvälisen kuutosluokan veneellä Marga. Ahlström harrasti myös musiikkia ja teki omia sävellyksiä. Erkki Ahlström kuoli syyskuussa 1938 muutamia kuukausia kestäneen sairauden seurauksena. Taidemesenaatti Maire Gullichsen oli Erkki Ahlströmin sisar. == Erkki Ahlströmin pianosävellyksiä == * Hymn till solnedgången. 1937 * Meditation: Ess-dur. 1937 * Valse Bomi: G-dur. 1937 * Valse Nita. 1937 * Valsfantasi: Ass-dur. 1937 Kansalliskirjasto : Ahlström, Erkki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Signe Bruun

Signe Bruun (s. 6. huhtikuuta 1998) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 23 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia, joista viisi lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2017 MM- karsintaottelussa Kroatiaa vastaan. Bruun on edustanut seuratasolla kotimaassaan Fortuna Hjørringiä kausina 2014–2018 sekä Ranskassa Paris Saint- Germainia kausina 2018–2021 ja Olympique Lyonnais'ta kesästä 2021 alkaen. Helmikuussa 2022 Bruun siirtyi lainasopimuksella englantilaisseura Manchester Unitediin mutta pelasi loukkaantumisten vuoksi vain viisi liigaottelua. Bruun valittiin Tanskan parhaaksi naispelaajaksi vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janni Thomsen

Janni Thomsen (s. 16. heinäkuuta 2000) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 15 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, yhden maaliskuussa 2020 Algarve Cupin ottelussa Belgiaa, yhden huhtikuussa 2022 MM-karsintaottelussa Maltaa ja yhden kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. Brasilia-ottelu oli Tanskan naismaajoukkueen ensimmäinen Parkenilla pelaama maaottelu ja Thomsenin tekemä maali joukkueen ensimmäinen tuolla stadionilla. Ensimmäisen maaottelunsa Thomsen pelasi maaliskuussa 2020 Algarve Cupissa Norjaa vastaan. Thomsen on edustanut seuratasolla kotimaassaan VSK Aarhusia ja heinäkuusta 2020 alkaen Norjassa Vålerengaa. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathrine Kühl

Kathrine Møller Kühl (s. 5. heinäkuuta 2003) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa elokuun 2024 loppuun mennessä 42 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi huhtikuussa 2021 ystävyysottelussa Walesia vastaan. Kühl edusti seuratasolla kotimaassaan FC Nordsjællandia. Hän siirtyi tammikuussa 2023 Englannin Superliigassa pelaavaan Arsenaliin. Vuoden 2024 alkupuoliskon hän pelasi lainalla saman liigan Evertonissa. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mille Gejl

Mille Gejl (s. 23. syyskuuta 1999) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 10. päivään 2023 mennessä 25 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 2019 ystävyysottelussa Suomea vastaan ja teki tuon ottelun ainoan maalin. Gejl on edustanut seuratasolla kotimaassaan KoldingQ:ta ja Brøndby IF:ää, Ruotsissa BK Häckeniä sekä tammikuusta 2023 alkaen Yhdysvalloissa North Carolina Couragea. == Maalit Tanskan maajoukkueessa == :Tanskan maalit mainittu ensin. # Päivämäärä Pelipaikka Vastustaja Lopputulos Kilpailu 1 21.1.2019 Larnaka, Kypros 1–0 Ystävyysottelu 2 29.8.2019 Viborg, Tanska 8–0 EM-kilpailujen 2022 karsinnat 3 8.10.2019 Tbilisi, Georgia 2–0 EM-kilpailujen 2022 karsinnat 4 21.9.2021 Baku, Azerbaidžan 8–0 MM-kilpailujen 2023 karsinnat 5 21.10.2021 Viborg, Tanska 8–0 MM-kilpailujen 2023 karsinnat 6 30.11.2021 Viborg, Tanska 3–1 MM-kilpailujen 2023 karsinnat 7 24.6.2022 Kööpenhamina, Tanska 2–1 Ystävyysottelu == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Kingelin

Karl Otto Kingelin (15. heinäkuuta 1869 Lempäälä – 3. huhtikuuta 1944 Lempäälä) oli suomalainen tilanomistaja ja maanviljelysneuvos. Hän omisti Lempäälässä Lastusten kartanon.BiogrfiaSampo : Otto KingelinOtto Kingelin död, Åbo Underrättelser, 06.04.1944, nro 94, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot60-vuotias, Helsingin Sanomat, 15.07.1939, nro 186, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOtto Kingelin 70-vuotias, Maa : Suomen maatalousseurojen aikakauslehti, 01.07.1939, nro 7, s. 46, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Otto Kingelinin vanhemmat olivat metsänhoitaja, kartanonomistaja Ernst Kingelin (1836–1909) ja Adéle Amalia Frisén. Turkulaisen laivanvarustajan ja kauppaneuvoksen Abraham Kingelinin poika Ernst Kingelin oli ostanut Lastusten kartanon vuonna 1864. Otto Kingelin kävi Turussa reaalikoulua ja ruotsalaista klassillista lyseota. Hän ei suorittanut ylioppilastutkintoa vaan kävi Helsingissä kauppakoulua ja sen jälkeen kaksivuotisen Mustialan maanviljelysopiston valmistuen sieltä 1894. Otto Kingelin oli aluksi jonkin aikaa isännöisijänä isänsä omistamassa Lastusten kartanossa mutta hän siirtyi sitten tilanhoitajaksi muihin kartanoihin ja oli myös Itä-Karjalan maanviljelysseuran palveluksessa 1902-1904 sihteerinä ja konsulttina. Otto Kingelin sai Lastusten kartanon hallintaansa vuonna 1907. Kartano säästyi Suomen sisällissodan aikana suuremmilta vahingoilta vaikka Otto Kingelin olikin jonkin aikaa pidätettynä Tampereella. 1930-luvun alussa tapahtuneen kartanon torppien itsenäistymisen jälkeenkin kartanoon kuului 150 hehtaaria peltoa ja yli 700 hehtaaria metsää. Kartanossa pidettiin Ayrshire-rotuista karjaa ja Kingelin oli mukana Ayrshire- yhdistyksen toiminnassa. Kartanon maito vietiin osuuskunnan toimesta suoraan Tampereelle. Lastusten kartano oli myös harjoittelu- ja kirjanpitotila. Otto Kingelin oli Lempäälän kunnanvaltuuston jäsenenä 1908–1936 ja 1942–1944 toimien useasti valtuuston puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana. Kingelin kuului myös moniin kunnallisiin lautakuntiin. Kingelin oli mukana Lempäälän säästöpankin toiminnassa ja oli perustamassa lisäksi Kansallis-Osake-Pankin konttoria Lempäälään. Lisäksi hän oli mukana perustamassa suojeluskuntaa Lempäälään ja avusti suojeluskuntatalon rakentamisessa. Kingelin oli Hämeen- Satakunnan maanviljelysseuran perustajajäseniä ja kuului seuran johtokuntaan. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1937 omistettuaan Lastusten kartanon 30 vuoden ajan. Otto Kingelin oli naimisissa vuodesta 1912 Ingrid Emilia Stjernvallin kanssa. Heidän poikansa agrologi Birger Kingelin (s. 1916) omisti Lastusten kartanon isänsä jälkeen. == Lähteet == Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Lempäälän kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Fredrik Napoleon Ottelin

Fredrik Napoleon Ottelin (7. elokuuta 1817 Ii – 23. marraskuuta 1892 Kauhava) oli luterilainen pappi ja rovasti, joka toimi pappina ja kirkkoherrana useissa seurakunnissa. Ottelin sai rovastin arvonimen vuonna 1879. == Varhainen elämä ja koulutus == Ottelin jäi isästään orvoksi jo lapsena. Ottelin suoritti Oulussa alkeiskoulun, minkä jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kotiopettajana sekä kirjoitustöitä tehden. Ottelin valmistui Turun lukiosta ylioppilaaksi vuonna 1838 ja papiksi 1840.Pietiläinen 1999, s. 439 == Ura pappina == Ottelin toimi ensin ylimääräisenä pappina Paimiossa, Mietoisissa, Ikaalisissa, Kankaanpäässä ja Pälkänellä. Vuonna 1864 Ottelinista tuli Kauhavan kappalainen ja vuonna 1870 hänestä tuli seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Ottelin toimi yhdessä nimismies Adolf Hägglundin kanssa muun muassa kansakoulun saamiseksi Kauhavalle. Vuonna 1879 hän sai rovastin arvonimen. == Yksityiselämä == Ottelinin vanhemmat olivat henkikirjuri Fredrik Ottelin sekä Maria Katarina Rydman. Ottelin avioitui ensimmäisen vaimonsa, Maria Sofia Eleonoora Lizeliuksen, kanssa vuonna 1845 ja he olivat naimisissa tämän kuolemaan vuonna 1863. Ottelinin toinen puolso oli vuodesta 1864 lähtien Amalia Josefina Henriette Limon. Agronomi ja tietokirjailijia F. A. Ottelin on Ottelinin ja Lizeliuksen poika. Karl Ottelin on poika toisesta liitosta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
H-35

Zvezda H-35 (ven. X-35, GRAU-tunnus 3M24 - Nato-raportointinimi: SS-25N- Switchblade sekä AS-20 Kayak, suom. Kajakki) on venäläis-valmisteinen meritorjuntaohjus joka ollut aktiivikäytössä vuodesta 1994. Ohjuksen kehittelytyöt aloitettiin Neuvostoliiton aikana 1980-luvulla.https://www.globalsecurity.org/military/world/russia/as-20.htm Viitattu 7.7.2022. Ase voidaan laukaista merivoimien pinta-aluksista, ilmavoimien pommittajista sekä hävittäjäkoneista.https://www.military- today.com/missiles/kh_35.htm Viitattu 2.7.2022. Perusmallisen ohjuksen kantama on 130 km. Ns. Uran eli Uranus-ohjuksen kantama (H-35U) on peräti 260 km. Ohjuksen omamassa vaihtelee, eri tyypistä riippuen: 520-670 kg. Taistelukärjen omamassa on 145 kg. Räjähdekärki on fragmentoituva eli sirpaloituva HE- räjähdyspanos (HE = high explosive). Ohjuksen lempinimenä tunnetaan Harpoonski, verraten yhdysvaltalaiseen Boeing Harpoon -ohjustyyppiin. Ohjuksen maalinhaun ohjausjärjestelmä perustuu aktiiviseen tutkahakuun, Glonass- satelliittipaikannukseen sekä inertiasuunnistukseen. H-35 -tyypin ohjukset lentävät matalalla, n. 10-15 metrin korkeudessa. Kohteeseen osuessaan on lentokorkeus arviolta 4 metriä. Ohjus kykenee enintään 1 Machin lentonopeuteen (1 225 km/h).https://missiledefenseadvocacy.org/missile-threat-and- proliferation/todays-missile-threat/russia/kh-35-ss-n-25-switchblade/ Viitattu 2.7.2022. ==Lähteet== Luokka:Meritorjuntaohjukset Luokka:Venäläiset ohjukset
Ilja Medvedev

Ilja Dmitrijevitš Medvedev (, s. 1995 tai 1996) on venäläinen liikemies ja nuorisopoliitikko. Hän on entisen presidentin ja pääministerin Dmitri Medvedevin poika, joka esiintyi vain vähän julkisuudessa ennen kuin kesällä 2022 liittyi näyttävästi Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen. Hän sai samalla isänsä johtamassa puolueessa luottamustehtäviä tuonninkorvausohjelman kehittämisessä, lasten urheilun ja harrastusurheilun edistämisessä, terveydenhuollon ja yritystoiminnan tukemisessa sekä Venäjän tietoteknisessä uudistamisessa. Medvedevin näkyvän roolin yhtenä tarkoituksena on houkutella puolueelle nuorisojäseniä. Medvedev opiskeli kansainvälistä oikeutta moskovalaisessa Mgimo-yliopistossa ja valmistui vuonna 2016. Vuonna 2020 Medvedevin isä kertoi poikansa työskentelevän yksityisillä työnantajilla liike-elämässä digitaalisen liiketoiminnan parissa. Venäjän nykyhallintoa kritisoivan The Insider -verkkolehden mukaan hän on valmistumisensa jälkeen tehnyt töitä isänsä oligarkkiystävien yrityksissä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset liikemiehet Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:1990-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victoria Aveyard

Victoria Aveyard (s. 27. heinäkuuta 1990 East Longmeadow, Massachusetts) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija, joka tunnetaan parhaiten kirjasarjastaan Hopea. ==Yksityiselämä== Aveyard syntyi Massachusettsissa, mutta muutti Kaliforniaan 18-vuotiaana. Hän opiskeli käsikirjoitusta Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hänen sukujuurensa ovat skotlantilaisia ja italialaisia. Hän asuu Santa Monicassa, kumppaninsa ja koiransa kanssa. ==Ura== Aveyard kirjoitti ensimmäisen romaaninsa, Punaisen kuningataren, valmistuttuaan yliopistosta. Punainen kuningatar julkaistiin vuonna 2015. Se sai positiivisia arvosteluja, joissa sitä kiiteltiin tarinasta, hahmojen monimuotoisuudesta ja juonenkäänteissä. Punainen kuningatar aloitti Hopea-sarjan, johon ilmestyi ilmestyi kolme jatko-osaa, yksi novellikokoelma ja yksi esiosa. Punaisesta kuningattaresta suunniteltiin Universalin tuottamaa elokuvaa, jonka ohjaisi Elizabeth Banks. Vuonna 2021 ilmoitettiin, että projekti on muuttunut Peacocikin tuottamaksi televisiosarjaksi, jossa Banks ohjaa ja näyttelee. Ennen tuotannon aloittamista Aveyard ilmoitti Instagramissa, että sarjasta tehdään toinenkin tuotantokausi. Aveyard on kirjoittanut Punaisen kuningattaren pilottijakson käsikirjoituksen. Hopean jälkeen Aveyard on kirjoittanut fantasiakirjasarjan nimeltä Maailmojen murtaja, joka on noussut ykköseksi The New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla. ==Kirjat== === Hopea === * Punainen kuningatar (2015) * Lasinen miekka (2016) * Kuninkaan kahleet (2017) * Sodan myrskyt (2018) ==== Kokoelmat ==== * Kruunun kirous (2016, sisältää novellit ”Kuningattaren laulu” ja ”Teräksiset arvet”) ** ”Kuningattaren laulu” (2015) ** ”Teräksiset arvet” (2016) * Broken Throne (2019, ei suomennettu) ===Maailmojen murtaja=== * Maailmojen murtaja (2021) * Miekan murtaja (2022) * Fate Breaker (2024, suomentamaton) == Lähteet == * * Victoria Aveyard Aula & co. Viitattu 11.2.2025 Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat
Punainen kuningatar

Punainen kuningatar on nuorten aikuisten fantasiaromaani, jonka on kirjoittanut yhdysvaltalaiskirjailija Victoria Aveyard. Se julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 2015. Aula & Co julkaisi Jussi Korhosen suomentaman romaanin vuonna 2016. Punainen kuningatar on Aveyardin ensimmäinen romaani ja Hopea-kirjasarjan ensimmäinen osa. Hän on kirjoittanut sille kolme jatko-osaa: Lasinen miekka (2016), Kuninkaan kahleet (2017) ja Sodan myrskyt (2018). Kirjasarja sijoittuu dystooppiseen tulevaisuuteen, jolloin ihmiset jaotellaan veren mukaan kahtia: punaisiin rahvaisiin ja hopeisiin eliitteihin. Sarjan päähenkilö on punaverinen taskuvaras Mare Barrow, jolla ilmenee yllättäen hopeisille tyypillisiä voimia. Punainen kuningatar nousi The New York Timesin nuortenkirjojen bestseller-listan kärkeen ja sen elokuvaoikeudet myytiin Universal Picturesille jo ennen romaanin julkaisua. Aveyard voitti teoksella Goodreads-debyyttikirjailijan palkinnon Goodreads Choice Awardseissa vuonna 2015. Romaani oli ehdolla myös vuoden parhaaksi nuorten fantasia- tai tieteiskirjaksi, mutta voiton vei Sarah J. Maasin romaani Varjojen kuningatar. == Jatko-osat == * * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuorten fantasiaromaanit
Vostok (ainejärjestö)

Vostok ry on Tampereen yliopiston journalistiikan, kuvajournalismin ja visuaalisen journalismin opiskelijoiden ainejärjestö. Vostok on lyhenne sanoista Voimakkaasti sitoutumaton toimittajakoulu. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia Tampereen yliopistossa alaa opiskelevien etujärjestönä ja "ylläpitää heissä jatkuvaa kiinnostusta tiedotusvälineitä ja yhteiskuntaa kohtaan". Vostok on Tampereen ylioppilaskunta Treyn piirissä toimiva järjestö. Vuonna 2024 Tampereen ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana toimii journalistiikan maisteriopiskelija ja pitkän linjan järjestöaktiivi Noora Hakulinen. == Historia == Järjestön historia johtaa 1920-luvulle, kun Kansalaiskorkeakoulu, jolloin sai alkunsa sanomalehtimiestutkinto. Muutamaa vuotta myöhemmin perustettiin alan opiskeljoiden ainejärjestö. Sanomalehtimiestutkinto siirtyi Yhteiskuntatieteellisen korkeakoulun mukana Tampereelle vuonna 1960, mikä tekee Vostokista yhden Tampereen yliopiston alkuperäisistä ja vanhimmista ainejärjestöistä. Yhdistys on rekisteröity 12. marraskuuta 1984, jolloin ainejärjestön nimi oli Akti. Vostok ry on perustettu 2. helmikuuta 1993. == Toiminta == 1990-luvulla sai alkunsa monet Vostokin perinteet. Vuonna 1992 järjestettiin ensimmäinen Aimo Rykämö Open, Vostokin yksi suosituimmista ja tunnetuimmista tapahtumista. Vuoden 1993 lopulla nimettiin Vostokin urheilujoukkue Dynamoksi. Vostok järjesti 1990-luvun puolivälissä myös Tampere Tutuksi -turneeta, jonka järjestämisvastuun Tamy otti muutamaa vuotta myöhemmin. Tapahtuma tunnettiin myöhemmin nimellä Kaupunkisuunnistus ja nykyään nimellä Fuksisuunnistus. Ainejärjestölehden nimeksi tuli Gonzo, joka oli myös ehdolla järjestön nimeksi. Gonzo nimenä juontaa juurensa Gonzo-journalismista. Gonzo-journalismin tavoin lehti sisältää paljon kirjoittajien havaintoja ja reportaaseja sekä "monille Gonzo on ainoa mahdollisuus elää todeksi romanttiset kuvitelmat toimittajan työstä. Lehden jutuissa pääosassa ovat usein juuri kirjoittajan omat seikkailut". Gonzo ilmestyy neljä kertaa vuodessa painettuna. Gonzon päätoimittajat valitaan vuodeksi kerrallaan yhdistyksen syyskokouksessa, päätoimittajia valitaan normaalisti kaksi. Vostok on tehnyt yhteistyötä Suomen Journalistiliiton kanssa jo yhdistyksen alkuajoista lähtien. Nykyään Journalistiliiton valtuustossa ja hallituksen alaisessa valiokunnassa Opiskelijayhteistyöryhmässä on molemmissa yksi edustaja Vostokista. Lisäksi Pirkanmaan journalistien hallituksessa on kaksi opiskelijaedustajaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vostokin kotisivut * Vostokin Instagram- tili * Vostokin Facebook Luokka:Tampereen yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat Luokka:Tamperelaiset järjestöt Luokka:Journalismi Suomessa
The Myth of the Happily Ever After

The Myth of the Happily Ever After on skotlantilaisen alternative rock -yhtye Biffy Clyron yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Rosoinen mutta aivan liian turvallinen – Ihan pelkkä jämäkooste ei Biffy Clyron uutuus kierrätyksestä huolimatta ole Viitattu 2.7.2022. == Lähteet == Luokka:Biffy Clyron albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Briljanttisininen FCF

Briljanttisininen FCF (C37H34S3N2O9Na2) on triaryylimetaanijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden värjäämiseen. Yhdisteen E-koodi on E133.https://www.ruokavirasto.fi/elintarvikkeet/ohjeita- kuluttajille/e-kooditlisaaineet/e-koodit/e133/) ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa briljanttisininen FCF on violettia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, etanoliin ja glykolieettereihin. Liuokset ovat neutraaleissa olosuhteissa sinisiä, lievästi happamissa olosuhteissa vihreitä ja voimakkaasti happamissa olosuhteissa keltaisia. Briljanttisininen FCF:ää valmistetaan 2-formyylibentseenisulfonihapon ja N-etyyli-N-bentsyylianiliini-3'-sulfonihapon kondensaatiolla. Reaktiossa muodostuu leukomuoto, joka hapetetaan esimerkiksi mangaanidioksidilla briljanttisininen FCF:ksi. : Briljanttisininen FCF:ää käytetään elintarvikevärinä esimerkiksi juomissa, makeisissa ja jälkiruuissa. Yhdisteen E-koodi on E133. Sitä voidaan käyttää myös lääketablettien ja tekstiilien värjäämiseen, väriaineena biologisissa tutkimuksissa ja musteissa. ==Lähteet== Luokka:Elintarvikevärit
Jääkausiaika

Jääkausiaika on kvartäärikauden 2,5 miljoonaa vuotta sitten aloittanut jääkausijakso, joka jatkuu edelleen.Koivisto 2004, s. 14–15, 22. Jääkausiaika on koostunut suunnilleen yhtä pitkistä kylmistä kausista ja lauhoista kausista. Nykyisin eletään keskimääräistä selvästi lämpimämpää jaksoa. Suurin osa jääkausiaikaa on ollut vuoristojäätiköiden ja laajojen kylmyysarojen aikaa. Ääripäitä eli laajoja jäätiköitymisaikoja ja keskimääräistä selvästi lämpimämpiä jaksoja jääkausiajalla on ollut suhteellisen vähän.Vuokko 2009, s. 16. ==Vaiheet== Jääkausiajan varhaiset vaiheet tunnetaan huonosti, ja yli 130 000 vuotta vanhojen tapahtumien ajoituksista on erilaisia käsityksiä.Vuokko 2009, s. 15. 2,4 miljoonaa vuotta sitten oli Grönlannissa jo laaja jäätikkö sekä mantereilla vuoristojäätiköitä. Viimeisintä eli Veiksel-jääkautta edeltävältä ajalta on maailmalta löydetty merkkejä 3–10 jääkaudesta ja merenpohjan kerrostumissa on todisteita 20 jääkaudesta. Jääkausiajan eri vaiheet on jaoteltu ja nimetty eri tavoin ja eri perustein eri puolilla maailmaa. Nimet on yleensä annettu sen mukaan, mistä todisteita kyseisestä vaiheesta on löydetty. Pohjois-Euroopassa vaiheet on usein nimetty jokien mukaan, Pohjois-Amerikassa osavaltioiden mukaan. Lisäksi Alppien vaiheille on omat nimityksensä. Taulukossa pohjoiseurooppalaiset nimitykset, joita käytetään myös Suomessa (suluissa Amerikassa ja Alppien alueella käytetyt nimitykset):Koivisto 2004, s. 42–44. Vaihe Alkoi (vuotta sitten) Päättyi Menap-jääkausi (am. Nebraska, alp. Günz) Elster-jääkausi (am. Kansas, alp. Mindel) 600 000 300 000 Holstein-interglasiaali 300 000 288 000 Saale-jääkausi (am. Illinois, alp. Riss), Drenthe-vaihe 288 000 250 000 Saale-interstadiaali 250 000 189 000 Saale-jääkausi, Warthe-vaihe 189 000 130 000 Eem- interglasiaali 130 000 115 000 Veiksel-jääkausi (am. Wisconsin, alp. Würm) Varhais-Veikselin ensimmäinen vaihe 115 000 105 000 Brörup-interstadiaali 105 000 100 000 Varhais-Veikselin toinen vaihe 100 000 85 000 Odderade- interstadiaali 85 000 75 000 Keski-Veiksel 75 000 25 000 Myöhäis-Veiksel 25 000 11 590 Holoseeni 11 590 jatkuu ==Viimeisin jääkausi== Viimeisin jääkausi Pohjois-Euroopassa oli Veiksel-jääkausi. Varhais-Veiksel 1 alkoi 115 000 vuotta sitten, ja nopea jäätiköityminen alkoi 75 000 vuotta sitten. Ilmasto lauhtui noin 60 000 vuotta sitten. Ensimmäistä huippua kylmempi aika alkoi 25 000 vuotta sitten, ja jäätikkö oli laajimmillaan noin 19 000 – 22 000 vuotta sitten. Ilmasto lämpeni nopeasti 19 000 vuotta sitten, ja muutamassa sadassa vuodessa jäätiköstä suli kymmenys. Sulaminen eteni nopeasti, mutta sen keskeytti kaksi kylmää kautta, varhainen dryaskausi ja 12 000 vuotta sitten alkanut laajempi nuorempi dryas, joka kesti 1 000 vuotta.Vuokko 2009, s. 15–18. ==Seuraava jääkausi== Seuraavan jääkauden tulisi luonnostaan alkaa noin 50 000 vuoden päästä. Potsdamin ilmastontutkimuksen instituutin mukaan ihmisen aiheuttamien kasvihuonepäästöjen johdosta seuraava jääkausi voi kuitenkin lykkäytyä ainakin 100 000 vuoden päähän. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Pleistoseeni
Thomas Enger

Thomas Enger (s. 1973) on norjalainen rikoskirjailija.Enger, Thomas DekkariNetti Enger syntyi englannin ja ranskan opettajana työskennelleelle isälle sekä fysioterapeuttina työskennelleelle äidille. Hän pelasi aikoinaan jalkapalloa ja ylsi korkeimmillaan Norjan kolmosdivisionan Ullensaker/Kisa IL -seuraan.Thomas Enger Book Series In Order Hän on aiemmin myös työskennellyt toimittajana.Cursed Thomas Enger Enger julkaisi ensimmäisenä kirjanaan vuonna 2010 teoksen Valekuollut (Skinndød). Se avasi myös sarjan, jossa päähenkilönä on rikostoimittaja Henning Juul. Sarjan toisena osana ilmestyi vuonna 2011 Aavekipu (Fantomsmerte). Otava on julkaissut Engerin kirjallisuutta suomennettuna. Enger sai Uprisenin ensimmäisellä nuorisokirjallisuuden teoksellaan (Den onde arven) vuonna 2014 ja toistamiseen kirjallaan Killerinstinkt vuonna 2018.Thomas Enger for andre gang! Uprisen Enger harrastaa musiikin säveltämistä. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset rikoskirjailijat Luokka:Norjalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaisa Korhonen (lauluntekijä)

Kaisa-Maria Korhonen (s. 1988 Helsinki) on suomalainen lauluntekijä ja luokanopettaja. Tunnetuimpia hänen tekemiään kappaleita ovat muun muassa ”Epäröimättä hetkeekään” (esit. Elastinen & Jenni Vartiainen), yhdessä muun muassa Janne Rintalan kanssa tehty ”Syntisten pöytä” (esit. Erika Vikman) ja Maija Vilkkumaan kanssa tehty ”Viimeinen elämä” (esit. Vilkkumaa). Hänen tekemiään kappaleita ovat levyttäneet myös ainakin Bess, Paula Koivuniemi, Nelli Matula, Laura Närhi, Teflon Brothers, Antti Tuisku, Stig ja Arttu Wiskari. Korhonen nimeää päämetodikseen co-writingin eli tiimityön, jossa useampi tekijä yhdessä kirjoittaa kappaleen. Ensimmäinen Korhosen levytetyksi päätynyt kappale oli KIDSing-laulukilpailun voittaneen Jenni Jaakkolan esikoislevyllä ollut ”Sinä ja vaahteranlehdet” (2013). Kustannussopimuksen Korhonen solmi vuonna 2018 Elements Musicin kanssa. Korhosella on Pilven piirtäjät -niminen duo yhdessä Axel Ehnströmin kanssa. Teini-ikäisenä Korhosella oli seurakuntanuorissa perustettu McKurmot-räppibändi, joka voitti Helsingin kaupungin järjestämän räppikilpailun. == Palkinnot == * Suomen musiikkikustantajat ry palkitsi Korhosen syyskuussa 2020 Vuoden läpimurto -palkinnolla. * Suomen musiikkikustantajat ry valitsi syyskuussa 2021 Korhosen yhdessä Maija Vilkkumaan kanssa tekemän ”Viimeinen elämä” -kappaleen Vuoden biisiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaisa Korhosen tekemiä kappaleita Fono.fi-äänitetietokannassa * Kaisa Korhosen profiili Elements Musicin sivuilla * Kaisa Korhonen kertoo työstään sanoittajana | Sanojen takana | Yle Areena Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1988 syntyneet
Wenche Myhre

Wenche Synnøve Myhre (s. 15. helmikuuta 1947 Oslo) on norjalainen laulaja ja näyttelijä.Wenche Myhre Store norske leksikon Myhre teki äänilevydebyyttinsä vuonna 1960 ja saavutti läpimurtonsa vuonna 1962 kappaleellaan "Katta vår". Hänestä tuli yksi Norjan 1960-luvun suosituimmista popartisteista monilla hiteillään. Hänen albuminsa Vi lever (1983) oli ensimmäinen Norjassa julkaistu CD-levy. Myhre saavutti suosiota myös saksankielisissä maissa ja edusti vuonna 1968 Länsi-Saksaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Ein Hoch der Liebe", joka sijoittui kuudenneksi. Myhre pyrki Länsi-Saksan edustajaksi myös Eurovision laulukilpailuun 1983 kappaleella Wir beide gegen den Wind ja sijoittui Saksan karsintana toimineessa Ein Lied für München -kilpailussa viidenneksi. Myhre on osallistunut lukuisia kertoja myös Norjan euroviisukarsintana toimivaan Melodi Grand Prix -laulukilpailuun. Vuosina 1966 ja 1967 hän sai Länsi-Saksan suosituimman artistin Bravo Otto -palkinnon. Vuonna 1976 Myhrelle myönnettiin Spellemann-palkinto ja vuonna 2004 Spellemann-kunniapalkinto. Vuosina 2004–2006 Myhre teki Gitte Hænningin ja Siw Malmkvistin kanssa suositun GitteWenckeSiw-kiertueen. Myhre on tehnyt myös lukuisia esiintymisiä elokuvissa, näyttämöllä ja televisiossa. Elokuvia, joissa Myhrellä on ollut rooleja, ovat olleet muiden muassa Elskere (1963), Operasjon Sjøsprøyt (1964), Hjelp – vi får leilighet! (1965) ja Mannen som ikke kunne le (1968). Myhren omaelämäkerta Dette er show ilmestyi vuonna 1970, ja toinen omaelämäkerrallinen teos 66 julkaistiin 2012. Myhre sai vuonna 2004 Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarinarvon. == Osallistumiset Melodi Grand Prix'iin == Vuosi Kappale Sijoitus karsinnassa 1964 God gammel firkantet vals 2. 1964 La meg være ung 3. 1966 Lørdagstripp 4. 1966 Vims 5. 1992 Du skal få din dag i morgen 3. 2009 Alt har en mening nå Karsiutui semifinaalissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Saksan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1968 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulkapäähine

Sulkapäähine on tasankointiaanimiesten käyttämä päähine, jonka laelle on kiinnitetty kruunuksi kotkan sulkia ympyrän muotoon. Sulkia voi olla myös päähineen takaosassa, jolloin ne laskeutuvat käyttäjän selkää pitkin alas. Joissakin sulkapäähineissä käytetään koristeena myös värillisiä lasihelmiä. Erilaisia sulkapäähineitä käytettiin lähes koko Pohjois-Amerikan intiaanikansojen parissa, mutta erityisen tunnetuksi tulivat tasankointiaanien kotkansulkaiset päähineet. Sulkapäähine on tasankointiaaneille hyvin merkityksellinen esine, eikä pelkkä muotiasuste. Soturin täytyi ansaita oikeus käyttää sulkia päähineessään osoittamalla urheutta taistelussa. Sulkapäähine viestitti soturin asemaa yhteisössään, ja sulkien korkea lukumäärä kertoi hänen urheudestaan. Sulkapäähinettä käyttivätkin vain merkittävät päälliköt ja soturit. Sulkapäähineitä on joskus kutsuttu myös sotapäähineiksi, vaikka niitä käytettiin vain harvoin taisteluissa. Sulkapäähineet puettiin päälle yleensä vain tietyissä seremonioissa, sillä taistelussa hevosen selässä ne saattoivat olla hankalia käyttää. Sulkapäähineestä tuli intiaaneihin liitetty stereotyyppinen symboli 1880-luvulla aloitettujen villin lännen esitysten kautta ja edelleen myöhemmissä elokuvissa ja sarjakuvissa. Sulkapäähineestä tuli 1900-luvulla suosittu intiaanien identiteetin symboli monen intiaanikansan piirissä. Sulkapäähineitä käyttävät jotkut ei-intiaanit esimerkiksi musiikkifestivaaleilla. Joidenkin mielestä tämä on kulttuurista omimista ja asusteen väärinkäyttöä. Intiaaneja edustavat ryhmät ovatkin usein pyrkineet saamaan sulkapäähineen asiattoman käytön loppumaan. ==Lähteet== Luokka:Päähineet Luokka:Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kulttuuri
Viherpiha

Viherpiha on Suomen suurin puutarha-aiheinen lehti. Siinä on asiaa puutarhanhoidosta ja kasveista. Lehdessä on julkaistu myös hyötykasvi-aiheisia sekä maisemointiin liittyviä artikkeleita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset harrastelehdet Luokka:Puutarhanhoito