EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gelalaisten aarrekammio

Gelalaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös Aarrekammio XII, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sisilian Gelan kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Gelalaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–550 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Gelalaisten aarrekammio oli näistä kahdestoista ja viimeinen lännestä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Megaralaisten aarrekammio. Gelalaisten aarrekammio oli Olympian suurin aarrekammio. Se oli pienen kreikkalaisen temppelin näköinen rakennus, joka edusti doorilaista tyyliä, ja jossa oli Olympian aarrekammioista ainoana prostyyli heksastyyli portiikki, toisin sanoen sen julkisivussa oli leveyssuunnassa kuusi ja syvyyssuunnassa kaksi pylvästä. Portiikki lisättiin noin vuonna 500 eaa. Rakennuksen cellan leveys oli noin 13,18 metriä ja pituus noin 10,98 metriä. Julkisivu oli etelään päin. Cellan sisällä katsotaan olleen neljä pylvästä peräseinällä ja neljä pylvästä kummallakin sivuseinällä. Cellassa oli myös suuri patsas, josta on jäljellä jalusta. Aarrekammio oli päällystetty terrakottaverhouksella, joka oli koristeltu mustalla, punaisella ja valkoisella maalatuilla geometrisilla kuvioilla. Tällainen verhous suojasi yleensä puisia tai savitiilisiä rakennuksia. Koska aarrekammio oli tehty kivestä, se vaikuttaa olleen ennemmin tarkoituksellinen tyylikeino. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Katharine Burr Blodgett

Katharine Burr Blodgett (1898–1979) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka keksi heijastamattoman lasin. Blodgett opiskeli Bryn Mawr Collegessa, missä hän kiinnostui luonnontieteistä. Tuohon aikaan luonnontieteitä opiskelevat naiset päätyivät usein opettajiksi, mutta se ei kiinnostanut Blodgettia. Sen sijaan hän lähestyi General Electricin tiedelaboratoriota, missä hänen isänsä oli aikoinaan työskennellyt. Suoritettuaan maisterin tutkinnon fysiikasta Chicagon yliopistossa, Blodgett pääsi GE:lle töihin. Hänestä tuli Irving Langmuirin assistentti ja he kirjoittivat yhdessä tieteellisiä julkaisuja. Niiden kirjoittamisessa Blodgettin kielellisestä lahjakkuudesta ja selkeästä ilmaisusta oli etua. Langmuirin suosituksesta Blodgett suoritti tohtorin tutkinnon Englannissa, Cambridgen yliopiston Cavendish-laboratoriossa. Blodgett ja Langmuir työskentelivät ohuiden kalvojen parissa, ja heidän mukaansa nimettiin Langmuirin–Blodgettin kalvo. Vuonna 1938 Blodgett keksi, että lasilevystä saa likimain heijastamattoman, kun sen päällystää 44 molekyylin paksuisella kalvolla. Hän kehitti myös menetelmän näiden erittäin ohuiden kalvojen paksuuden mittaamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Katharine Burr Blodgett – Pioneer in surface chemistry and engineering Edison Tech Center (en-wikipedia yhtenä lähteenä) * https://www.famousscientists.org/katharine-burr-blodgett/ Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
4th Ikimasshoi!

4th Ikimasshoi! on Morning Musumen neljäs albumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Katagogion

Katagogion (, harvemmin ) oli antiikin aikainen vierastalo Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa. == Historia == Katagogion rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 320–300 eaa. Se oli tarkoitettu majoitustiloiksi Asklepieionissa vierailleille lukuisille potilaille ja muille pyhiinvaeltajille, koska pyhäkköalue sijaitsi suhteellisen kaukana Epidauroksen kaupungista. Katagogionia kunnostettiin ja muutettiin roomalaisella kaudella. Rakennuksen romahdettua sen kiviä käytettiin laajasti uudelleen alueen myöhempiin rakennuksiin. Katagogionin rauniot löydettiin vuonna 1893 osana Ateenan arkeologisen seuran suorittamia kaivauksia. == Rakennus == Katagogion oli Epidauroksen suurin rakennus. Se sijaitsi Epidauroksen teatterin luoteispuolella teatterin ja varsinaisen pyhäkköalueen puolessa välissä. Rakennus oli pohjakaavaltaan neliö, jonka koko oli noin 76,3 × 76,3 metriä. Tämä tekee rakennuksen pohjan pinta-alaksi noin neliömetriä. Katagogion koostui 160 erikokoisesta huoneesta, jotka oli ryhmitelty neljän suuren, neliömäisen peristyylipihan ympärille. Pihojen kullakin sivulla oli kymmenen doorilaista pylvästä. Pihoja kiersi myös vesikanavointi. Rakennuksen oletetaan olleen kaksikerroksinen. Rakennuksen sisäänkäynnit olivat itä- ja länsisivuilta, niin että kuhunkin neljään osaan johti yksi sisäänkäynti. Rakennuksen sisällä oli mahdollista liikkua vain kahden pohjoisemman tai kahden eteläisemman osan välillä. Syyksi on ehdotettu sitä, että osa rakennuksesta voitiin tarvittaessa eristää joko pois käytöstä hiljaisempina aikoina tai tarttuvien tautien vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Epidauroksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hotellit
Helena Janeczek

Helena Janeczek (s. 1964 München, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen italialainen kirjailija. Hän sai vuonna 2018 Strega-palkinnon teoksellaan La ragazza con la Leica. Janeczek syntyi Münchenissa puolalaiseen juutalaisperheeseen, mutta on asunut Italiassa yli 30 vuotta. Nykyisin hän asuu Milanossa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kati Tanhua

Kati Tanhua (s. 8. toukokuuta 1995) on suomalainen pesäpalloilija. Tanhua edustaa Superpesiksessä pelaavia Jyväskylän Kirittäriä. Hänen kasvattajaseuransa on Rauman Fera.https://www.superpesis.fi/joukkueet/naiset/kirittaret-jyvaskyla/ Tanhua on saavuttanut yhden SM-kullan kaudella 2020 ja yhden SM-hopean kaudella 2021https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/ Hän pelaa etenijäjokerina.https://www.superpesis.fi/uutiset/kati-tanhua-jatkaa- kirittaret-rakentaa-kilpailukykyista-joukkuetta-ensi-vuodellekin/ Hän on edustanut Superpesiksessä myös Rauman Feraa. Tanhua on pelannut 124 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja kolme tavallista juoksua, tuonut 112 juoksua ja kerännyt 312 kärkilyöntipistettä. Tanhua on pelannut 24 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut 12 juoksua ja kerännyt 58 kärkilyöntipistettä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7125&view;=pelaajakortti Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kirittärien pelaajat
Robert Cogoi

Robert Cogoi (oik. Mirko Kogoj, 25. lokakuuta 1939 – 14. toukokuuta 2022) oli belgialainen laulaja. Cogoi syntyi Belgiassa slovenialaisille vanhemmille. Cogoi teki levytyssopimuksen Philips Recordsin kanssa 1961 ja voitti 1962 Grand Prix International des Variétés -laulukilpailun kappaleella "Si un jour", joka myi yli 100 000 kappaletta. Cogoi edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1964 itse tekemällään kappaleella "Près de ma rivière". Cogoi sijoittui 16 kilpailijan joukosta jaetulle kymmenennelle sijalle. ==Diskografia== ===Albumithttps://www.discogs.com/artist/478416-Robert- Cogoi=== *Robert Cogoi (1964) *Je Serais Mieux Chez Moi (1964) *Je M'sens Très Seul (1964) *Mes Chansons "Du Siècle" (1969) *Danse Avec Moi (1976) *Quand On Est Seul (1978) *Heidi, Viva Walibi & 10 nouvelles chansons pour les enfants (1979) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Belgian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1964 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Los TNT

Los TNT oli italialais-uruguaylainen yhtye. Yhtyeen muodostivat sisarukset Edelweiss "Tim" Croatto (s. 1936), Hermes "Tony" Croatto (1939-2005), ja Argentina "Nelly" Croatto (s. 1941). Perhe oli kotoisin Italian Udinesta ja muutti Uruguayhyn 1946, jossa aloittivat musisoinnin. Yhtyeen jäsenet muuttivat Buenos Airesiin 1959 ja saivat levytyssopimuksen argentiinalaisen levy-yhtiö RCA Victorin kanssa 1960. Ensimmäinen single Eso myi Argentiinassa yli 100 000 kappaletta ja oli menestys muuallakin Latinalaisessa Amerikassa. Debyyttialbumi Los Fabulosos TNT julkaistiin vuoden 1960 lopussa. Toinen albumi La Gira Triunfal por Latinoamérica de los TNT julkaistiin 1961. 1962 yhtye muutti Espanjaan ja aloitti levyttämisen espanjalaiselle levy-yhtiö Belterille. Yhtye edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella Caracola. Yhtye sijoittui kilpailussa 16 kilpailijan joukosta 12:nneksi. Yhtye ei menestynyt Espanjassa yhtä hyvin kuin Etelä-Amerikassa ja muutti takaisin Argentiinaan. Yhtye levytti viimeisen singlensä Yo No Me Marcho de Aquí/Llévame, Llévame 1965. Yhtye hajosi 1966 Timin jättäessä yhtyeen, minkä jälkeen Nelly ja Tony jatkoivat esiintymistä duona nimillä Nelly y Tony ja Los Vénetos. Nelly meni naimisiin 1974, minkä jälkeen duo lopetti ja Tony jatkoi uraansa viihdetaiteilijana kuolemaansa vuonna 2005. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Uruguaylaiset muusikot Luokka:Espanjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1964 euroviisuedustajat
John McLeod

John McLeod CBE (8. maaliskuuta 1934 Aberdeen – 24. maaliskuuta 2022 Edinburgh) oli brittiläinen säveltäjä.John McLeod AllMusic McLeod asettui Edinburghiin vuonna 1970. Hän opiskeli aluksi klarinetinsoittoa Royal Academy of Musicissa Jack Brymerin, Reginald Kellin ja Gervase de Peyerin johdolla, mutta siirtyi sitten Lennox Berkeleyn sävellysoppilaaksi. Hän sai myöhempää ohjausta myös Witold Lutosławskilta ja suoritti orkesterinjohdon opintoja Adrian Boultin johdolla. McLeod sai vuonna 1979 Guinness-palkinnon sinfonisella laulusarjallaan Lieder der Jugend, jonka kantaesittivät Royal Scottish National Orchestra ja tenori Raimund Gilvan.Biography John McLeod Hän oli vuosina 1980–1982 Skotlannin kamariorkesterin Associate Composer.Sadness: A fine Scots composer has died Slipped Disc Vuonna 1989 McLeod valittiin Royal Academy of Musicin Fellow'ksi. Vuosina 2005 ja 2010 hän oli ehdokkaana Ivors- säveltäjäpalkinnon saajaksi. Vuonna 2014 hänelle myönnettiin The Ivors Academyn Gold Badge. Hän sai vuonna 2016 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon ja vuonna 2019 musiikin kunniatohtorin arvon Aberdeenin yliopistolta.John McLeod Scottish Music Centre McLeodin sävellyksiin kuuluu orkesterimusiikkia (kuten konserttoja ja kolme sinfonista laulusarjaa), kuoroteoksia, kirkkomusiikkia, lauluja sekä soitin- ja kamarimusiikkia (kuten viisi pianosonaattia). Lisäksi McLeod sävelsi elokuvamusiikkia, kuten musiikin Michael Radfordin elokuvaan Another Time, Another Place, joka pohjautuu Jessie Kessonin romaaniin. Viimeiseksi McLeodin laatimaksi tilaustyöksi jäi lokakuussa 2018 kantaesitetty Nordic Fire (alttoviulukonsertto), jonka hän sävelsi Skotlannin kamariorkesterille, Jane Atkinsille ja Joseph Swensenille. McLeodin teosten esityksiä ovat johtaneet muiden muassa kapellimestarit Charles Groves, Alexander Gibson, Neeme Järvi, János Fürst, Takuo Yuasa, Yasuo Shinokazi, Rumon Gamba, Garry Walker, Donald Runnicles ja Thomas Dausgaard. Teoksia ovat esittäneet myös muiden muassa sellaiset solistit kuin Evelyn Glennie, Colin Currie, Jane Manning, Benjamin Luxon, Peter Donohoe, Murray McLachlan ja Mark Tanner. McLeod johti lisäksi itse omien orkesteriteostensa esityksiä. McLeod teki myös opetustyötä; hän oli yhdentoista vuoden ajan musiikkijohtaja Edinburghin Merchiston Castle Schoolissa. Tämän jälkeen hän oli luennoitsijana Skotlannin kuninkaallisessa musiikki- ja teatteriakatemiassa, Royal Academy of Musicissa ja Edinburghin Napier- yliopistossa. McLeod pääsi myös London College of Musicin (Länsi-Lontoon yliopisto) elokuva- ja televisiosäveltämisen päälliköksi, ja hänestä tuli Royal Northern College of Musicin Ida Carroll Research Fellow, jona toimiessaan hän erikoistui Olivier Messiaenin, Pierre Boulez'n ja Harrison Birtwistlen teoksiin. McLeod oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli oltuaan yli kuukauden sairaalassa; hänellä oli todettu motoneuronitauti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Tobias Krantz

Tobias Krantz (s. 1971) on ruotsalainen liberaalin puolueen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2010 ja toimi Ruotsin korkeakoulu- ja tutkimusministerinä vuosina 2009–2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tobias Kranz Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Borisoglebskin lentotukikohta

Borisoglebskin lentotukikohta () tai Otvesnyin lentotukikohta on Venäjän Voronežin alueella, noin 7 kilometriä Borisoglebskin keskustan itäpuolella sijaitseva lentotukikohta. Eurooppatie kulkee tukikohdan pohjoispuolitse 1,5-3 kilometrin päästä. Lentotukikohdassa toimii 160. harjoituslentorykmentti (160 UAP), Lentokalustoon kuuluu Jakovlev Jak-130 -harjoitus- ja kevythävittäjiä, erään lähteen mukaan myös Suhoi Su-25 -maataistelukoneita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vojennyi aerodrom Borisoglebsk (wikimapia.org) Luokka:Voronežin alue Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Piobesi Torinese

Piobesi Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Piobesi Torinese Sapere.it Piobesi Torinese Enciclopedia Treccani Piobesi Torinese Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 881 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Piobesi

Piobesi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Piobesi d’Alba, on kunta Pohjois- Italiassa Mantovan maakunnassa Lombardian alueella * Piobesi Torinese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
Hargeisan yliopisto

Hargeisan yliopisto () on vuonna 2000 toimintansa Hargeisassa aloittanut yliopisto. Se on Somalimaan suurin yliopisto.Background University of Hargeisa Ranking Web of Universities -yliopistovertailussa se on maailman yliopistojen joukosta ollut vuoden 2022 julkaisun mukaan sijalla 13560.Somalia Ranking Web of Universities == Lähteet == Yliopisto Luokka:Somalian yliopistot
Jukka Lindströmin Sivuhistoria

Jukka Lindströmin Sivuhistoria on huhtikuussa 2022 julkaistu satiirinen komediasarja, jota juontaa Jukka Lindström. Ohjelmassa tarkastellaan miltä 2020-luvun suomalainen yhteiskunta näyttäytyy vuonna 2042. Ohjelmassa ei keskitytä päivänpolitiikkaan, vaan siinä käsitellään erilaisia ilmiöitä, kuten julkkiskulttuuria, mediaa ja terveystrendejä. Ohjelma käsikirjoitettiin ja kuvattiin vuonna 2021. Ohjelman innoittajana on ollut brittiläisen satiirikon Armando Iannuccin BBC:lle vuonna 2006 kehittämä Time Trumpet -sarja. == Keskeisissä rooleissa == == Jaksot == Jakso Nimi Julkaisu Yle Areenassa Esitys Yle TV1:llä 1 Julkkis puristimessa 23. huhtikuuta 2022 23. huhtikuuta 2022 2 Kansallistaajuus 30. huhtikuuta 2022 3 Vuohien jäljillä 7. toukokuuta 2022 4 Hilloa kainaloon 21. toukokuuta 2022 5 Vain Jeesuksen elämää 28. toukokuuta 2022 6 Sushi time! 4. kesäkuuta 2022 7 Markku-pakastin 11. kesäkuuta 2022 8 Tuhansien äänien mies 18. kesäkuuta 2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jukka Lindströmin Sivuhistoria Yle Areenassa * Jukka Lindström ja Teemu Niukkanen kertovat sarjasta Ylen aamussa * Kepulaiset kakkaavat Helsingin puistoihin Jukka Lindstömin uudessa huumori­ohjelmassa – stand-up-koomikko kertoo, miksi katosi aikoinaan ruudusta | Helsingin Sanomat 23. huhtikuuta 2022 Luokka:2020-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:Satiirisarjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Laura Nuutinen

Laura Nuutinen (s. 5. heinäkuuta 1982 Juva) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Puurtilan Kisa-Pojat. Nuutinen edusti koko uransa Superpesiksessä Jyväskylän Kirittäriä. Nuutinen saavutti kuusi SM-kultaa kaudella 2005, kaudella 2006, kaudella 2007, kaudella 2008, kaudella 2009 ja kaudella 2010, kolme SM-hopeaa kaudella 2011, kaudella 2012 ja kaudella 2014 ja yhden SM-pronssin kaudella 2013. Nuutinen pelasi kuusi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2008, 2009, 2010, 2011, 2013 ja 2014. Hän pelasi myös yhden Liitto- Lehdistö-ottelun vuonna 2012. Hän pelasi ulkokentällä kopparina. Nuutinen pelasi 189 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja 53 tavallista juoksua, toi 303 juoksua ja keräsi 857 kärkilyöntipistettä. Nuutinen pelasi 98 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi viisi kunnaria ja 19 tavallista juoksua, toi 109 juoksua ja keräsi 337 kärkilyöntipistettä. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Nuutinen- Laura.xlsx Vuoden 2023 alusta Nuutinen on toiminut Kirittärien seurajohtajana.Laura Nuutinen Kirittärien seurajohtajaksi. Kirittäret 5.1.2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janita Antti-Roiko

Janita Antti-Roiko (s. 1994) on suomalainen ravivalmentaja. Antti-Roiko pitää talliaan Mäntyharjulla, ja hän sekä ohjastaa että ratsastaa montea. Antti- Roikon voittomäärät ovat olleet tasaisessa kasvussa viime vuosina ja voittoprosentti on noin 20%. Antti-Roikon isä Aki Antti-Roiko on ajanut yli 3000 voittoa ja hänet muistetaan monen huippuhevosen kärryiltä. Ennen täysipäiväiseksi ravivalmentajaksi ryhtymistään Antti-Roiko toimi kampaamoyrittäjänä. Antti-Roiko on ensimmäinen naisohjastaja Suomessa joka on voittanut 50 lähtöä vuodessa. ==Lähteet== * Janita Antti-Roikon perustiedot heppa -tietokannassa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat
Cupore

Cupore on Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiön ylläpitämä tutkimuskeskus ja kulttuuri­politiikan tutkimuksen asiantuntija. Keskuksen yhteistyökumppaneita ovat opetus- ja kulttuuriministeriö, Jyväskylän yliopisto, Taiteen edistämiskeskus, Suomen Kuntaliitto sekä taiteen ja kulttuurin julkiset ja yksityiset toimijat. Se on Association of the Compendium of Cultural Policies and Trends -yhdistyksen kannatusjäsen. Ylläpitävän säätiön ovat perustaneet vuonna 2002 Jyväskylän yliopisto ja Suomen Kulttuurirahasto. Säätiön perustamisen aloitteentekijä oli opetus- ja kulttuuriministeriö.Cupore on Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiön ylläpitämä tutkimuskeskus Cupore.fi. Viitattu 6.4.2022 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Antti-Roiko

Antti-Roiko on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Ahti Antti-Roiko (s. 1959), raviohjastaja ja -valmentaja * Aki Antti-Roiko (s. 1958), raviohjastaja ja -valmentaja * Aleksi Antti-Roiko (s. 2001), jääkiekkoilija * Anna-Kaisa Antti-Roiko (s. 2004), jääkiekkoilija * Janita Antti-Roiko (s. 1994), ravivalmentaja, Aki Antti-Roikon tytär * Miika Antti- Roiko (s. 1988), painonnostaja, Ahti Antti-Roikon poika.
Uudenkaupungin lukio

Uudenkaupungin lukio on pitkään sijainnut Uudenkaupungin keskustassa Viikaistenkadulla, jossa toimi vuoteen 2021 Viikaisten koulu, jota korvaamaan ollaan rakentamassa monitoimijatalo Wintteriä. Koulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa Novidan ammattiopiston A-rakennuksen yläkerrassa. Lukuvuonna 2020–2021 lukiossa oli noin 210 opiskelijaa. Opettajakunnasta (noin 20 opettajaa) osa opettaa myös Uudenkaupungin yhtenäiskoulussa. Koulun rehtorina toimii Esa Pirkola ja apulaisrehtorina Petri Viherä. == Koulun historia == Lukio syntyi, kun sen edeltäjä, Uudenkaupungin yhteislyseo laajentui kahdeksanluokkaiseksi vuonna 1900 ja sai ylioppilastutkinto-oikeuden keväällä 1902. Se oli pitkään alueen ainoa lukio. Lukio toimi vuoteen 1976 Uudenkaupungin yhteislyseon nimellä useissa eri rakennuksissa ja vuonna 1976 lukio sai nimen Uudenkaupungin lukio. Koulu oli yksityinen vuoteen 1930 asti, jolloin rehtorina toimi Kaarlo Koskinen. == Entisiä opiskelijoita == * Väinö Jaakkola, maanviljelysneuvos * Ilkka Kanerva, kansanedustaja ja poliitikko * Eino Kilpi, kansanedustaja ja ministeri * Heli Laaksonen, runoilija * Aleksi Lehtonen, piispa * Jani Onninen, matemaatikko * Ulla-Maija Paalu, toimittaja ja kirjailija *Pentti Palmunen, maanviljelysneuvos *Jorma Pärkö, maanviljelysneuvos *Kaarlo Simojoki, sotakirjailija * Atso Vainio, kaupunginjohtaja. == Lähteet == Luokka:Suomen lukiot Luokka:Uudenkaupungin oppilaitokset
Visuveden työväentalo

Visuveden työväentalo on Ruovedellä Visuveden kylässä sijaitseva työväentalo. Se on osa Visuveden kulttuurimaiseman maakunnallisesti arvokasta kokonaisuutta. Visuveden Työväenyhdistys Kehitys perustettiin 1.1.1906 Rantapusun pirtissä Visuvedellä. Yhdistys liittyi haaraosastona Ruoveden kirkolla toimineeseen Työväenyhdistys Tulevaisuuteen. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin renki Emil Aatunpoika Nieminen. Ensimmäiseen johtokuntaan valittiin neljä naista ja kuusi miestä helmikuun 1906 alussa pidetyssä kokouksessa. Samassa kokouksessa perustettiin huvitoimikunta. Rakennusrahastoa alettiin kasvattaa arpajaisilla heti kesällä 1906. Ensimmäisen toimintavuoden aikana yhdistys järjesti kokousten ohella 8 iltamaa, yhdet arpajaiset ja yhden kävelyretken. Yhdistyksellä oli oma lainakirjasto ja näytelmäseura perustettiin ensimmäisen toimintavuoden aikana. Jäseniä oli vuoden 1906 lopussa 105. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen kesällä 1906. Herman Aimon suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1908. Piirustukset eivät ole tallella. Talo oli alun perin hirsirunkoinen ja vuoraamaton. Pärekatto vaihdettiin asbestitiilikatoksi vuonna 1948 ja peltikatoksi vuonna 1974. Taloa laajennettiin ravintolasiivellä vuonna 1925. Rakennuksessa on juhlasali, ravintola, eteinen, huone sekä huoneen ja keittiön asunto. 1990-luvulla vintti remontoitiin talkoilla nuorisotilaksi. Suojeluskuntalaiset takavarikoivat talon 29. tammikuuta 1918. Yhdistys anoi Hämeen läänin maaherralta yhdistyksen kiinteää ja irtainta omaisuutta 13. tammikuuta 1919 ja sai myönteisen päätöksen kesällä 1919. Yhdistys osti vuokratontin omaksi keväällä 1930. Vappuna 1930 nimismiehen määräyksestä yhdistyksen lippu poistettiin talon katolta. Työväentalo on säilyttänyt hyvin alkuperäiset piirteensä. Visuveden työväentalo on edelleen alkuperäisessä käytössään ja sen omistaa Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry. Yhdistyksen oman toiminnan lisäksi taloa vuokrataan juhla- ja kokoustiloiksi ulkopuolisille. == Lähteet == Luokka:Ruoveden työväentalot
Pleuromutiliini

Pleuromutiliini (C22H34O5) on diterpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antibakteerisia ominaisuuksia ja eräitä sen johdannaisia käytetään antibiootteina. ==Esiintyminen ja ominaisuudet== Pleuromutiliinia eristettiin ensimmäisen kerran vitinapalakista (Pleurotus mutilus) vuonna 1951 ja sitä esiintyy myös rikkajauhosienessä (Clitopilus passeckerianus) ja eräissä muissa jauhosienten suvun sienissä. Huoneenlämpötilassa pleuromutiliini on kiteistä ainetta. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on +20. Pleuromutiliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin 50S-alayksikköön ja siten estää proteiinisynteesin. Yhdiste tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin, mutta myös eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. ==Biosynteesi== Sienet muodostavat pleuromutiliinia lähtien farnesyylipyrofosfaatista. Farnesyylipyrofosfaatista muodostuu ensin geranyyligeranyylipyrofosfaattia, josta muodostuu syklisoivien, hydroksyloivien ja hapettavien entsyymien vaikutuksesta pleuromutiliinia yhdeksässä vaiheessa. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit Luokka:Terpeenit
Viialan työväentalo Vuorela

Viialan työväentalo Vuorela on Akaan Viialassa sijaitseva työväentalo. Talo sijaitsee keskeisellä ja näkyvällä paikalla Viialan keskustan tuntumassa ja se on osa kulttuurihistoriallisesti arvokasta aluekokonaisuutta. == Historia == Viialan työväenyhdistys perustettiin 12. heinäkuuta 1905 ja se liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen saman vuoden marraskuussa. Vuonna 1909 yhdistyksessä oli 100 jäsentä ja oma naisosasto. Lainakirjastossa oli 147 nidettä. Oman talon yhdistys sai, kun se marraskuussa 1908 osti Aug. Mäkelän tontin rakennuksineen. Tupaantuliaisia vietettiin joulukuussa. Talo oli liian pieni yhdistyksen tarpeisiin, joten vuonna 1910 yhdistys päätti rakentaa uuden talon. Se osti vanhan kansakoulurakennuksen, riihen ja muutamia kymmeniä pohjatukkeja. Uusi talkoilla ja urakkatyöllä rakennettu talo vihittiin käyttöön 6. syyskuuta 1914. Vanha talo toimi ravintolatilana aina vuoteen 1927 asti, jolloin uutta työväentaloa laajennettiin rakennuksen länsipuolelle. Ravintola muutti uudisosaan ja vanha työväentalo purettiin. Viialan työväennäyttämö perustettiin vuonna 1907 ja se on yksi vanhimmista yhä toimivista harrastajateattereista. Yhdistys toimi työväentalolla aina vuoteen 1998 asti. Sisällissodan jälkeen työväentalo takavarikoitiin ja se palautettiin yhdistykselle vuonna 1919. Jatkosodan aikana talo toimi sotilaiden majoituspaikkana ja heti sodan jälkeen kurkkumätäsairaalana. == Nykyinen toiminta == Talolla toimivat yhdistyksen Naisjaoston tanssi- ja askartelupiiri, Nuoret Kotkat ja Viialan Eläkkeensaajat ry. SPR:n Viialan osastolla ja Viialan Pyryllä on talossa oma kokoontumispaikka. Tilaa vuokrataan myös ulkopuolisten tilaisuuksiin. == Arkkitehtuuri == Hirsirunkoinen talo vuorattiin peiterimavuorauksella mahdollisesti 1930-luvun alkupuoliskon jälkeen. Alumiinirakenteiset ikkunat jäljittelevät jakoineen ja pintalistoineen alkuperäisiä jugendhenkisiä t-karmillisia ikkunoita, joiden ikkunoiden ruudut oli lisäksi jaettu välipuittein pienempiin. Myös pääsisäänkäynnin pariovi on uusittu ja se jäljittelee 1920-luvun ovia. Rakennus on säilyttänyt olennaiset rakennushistorialliset piirteensä ja käyttöhistoriansa puolesta sillä on merkittävää aatehistoriallista arvoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pirkanmaan maakuntamuseo * SDP:n puoluetilasto, Työväen Arkisto Luokka:Työväentalot Luokka:Akaan rakennukset ja rakennelmat
Kurt Wrede

Kurt Walter Wrede (25. syyskuuta 1893 Wildenhain, Saksi – 17. joulukuuta 1974 Helsinki) oli saksalaissyntyinen insinööri ja tekstiilialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Saksissa syntyneen Wreden puolisot olivat 1932–1964 Emilia Maria Åström, vuodesta 1965 Lainen Hilkka Farag (aiemmin Tuurla) ja vuodesta 1973 Hulda Alice Saari (aiemmin Ek). Wrede valmistui rakennusinsinööriksi Holzmindenin teknillisestä opistosta 1914 ja muutti ensimmäisen maailmansodan jälkeen Suomeen, Sementtirakennus-yhtiön palvelukseen. Yhtiön toimitusjohtaja hänestä tuli vuonna 1925. Yritys rakensi asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kohteita, kuten esimerkiksi Maarianhaminan kirkon. Yrittäjäksi Wrede ryhtyi perustamalla Suomen Silkkiteollisuus -yhtiön, joka oli laatuaan ensimmäinen Suomessa. Yrityksen liiketoiminta menestyi erittäin hyvin, vaikka alalle tulikin pian kilpailua. Vuonna 1937 yhtiön nimeksi tuli Tikkurilan Silkki. Sota-aika hiljensi liiketoimintaa, mutta tuotannon modernisoinnin ja automatisoinnin ansiosta yritys oli 1950-luvulla Suomen suurimpia. Yhtiönsä koko osakekannan Wrede myi vuonna 1958 Suomen Puuvillalle. Wrede harjoitti myös muuta liiketoimintaa, jo vuonna 1934 hän perusti Vallilan Puuseppä -yhtiön ja toimi sen toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana ja vuonna 1939 hän oli perustamassa Tikkurilan Sähkö- ja Lämpöjohto -yhtiötä. Hänellä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustoimia. Teollisuusneuvoksen arvonimen Wrede sai vuonna 1953.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 13.1.1975, s. 13. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Reijo Salmi

Reijo Tapani Salmi (s. 13. huhtikuuta 1939 Riihimäki) on suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Hän työskenteli valtaosan urastaan Alkossa ja toimi sen ensimmäisenä toimitusjohtajana 1995–2000. Salmi valmistui Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1961 ja työskenteli ensin Kultateollisuus ky:ssä, kunnes aloitti Alkossa vuonna 1963. Hän työskenteli Alkossa Turun aluejohtajana 1969–1971, Oulun aluejohtajana 1971–1975 ja Tampereen aluejohtajana 1975–1984. Euroopan unionin jäsenyyden myötä tulleet Alkon sopeuttamistoimet johtivat siihen, että Alko yrityksenä pilkottiin. Salmi valittiin vuonna 1990 Alkon johtajaksi ja johtokuntaan, vuonna 1992 Alkon kaupan ryhmästä vastaavaksi johtajaksi ja uuden Alko Oy -tytäryhtiön muodostamisen myötä vuonna 1995 Alkon ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Kauppaneuvoksen arvonimen Salmi sai 2002. Salmi jäi eläkkeelle vuoden 2000 lopussa. Hänen seuraajansa Alkon toimitusjohtajana oli proviisori Jaakko Uotila. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alkon entinen johtaja muistelee uransa erikoisinta käännettä, jota suomalaisten oli vaikea uskoa todeksi Aamulehti (tilaajille). 13.4.2019. Luokka:Alkon pääjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Donetskin tasavalta

Donetskin tasavalta tarkoittaa useita valtioita eri aikoina samoilla seuduilla: * Donetskin ja Krivoi Rogin neuvostotasavalta oli Harkovassa 12. helmikuuta 1918 neljännessä työläisten edustajien kokouksessa perustettu neuvostotasavalta. * Donetskin kansantasavalta on vuonna 2014 perustettu Venäjä-mielinen separatistiorganisaatio.
Ruoveden työväentalo Sointula

Työväentalo Sointula on Ruovedellä sijaitseva työväentalo. ==Historia== Ruoveden työväenyhdistys Tulevaisuus perustettiin heinäkuussa 1905, ja se liittyi samana vuonna Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Se oli järjestyksessä toinen työväenyhdistys Ruovedellä, mutta jäsenmäärältään suurin. Perustamisvuonna maksavia jäseniä oli 222 henkeä. Perustavassa kokouksessa oli läsnä noin 150 henkilö, ja innostus uuden yhdistyksen perustamiseen oli suuri. Ensimmäisessä virallisessa kokouksessa, johon oli saatu puhujaksi Yrjö Mäkelin, oli paikalla jo 300 henkeä. Yhdistys oli vuokralla Ruoveden Vapaaehtoisen palokunnan ja nuorisoseuraliikkeen yhdessä omistamassa talossa, kunnes se sai poliittisista erimielisyyksistä johtuen häädön vappujuhlien jälkeen vuonna 1909. Pääasiassa talkoilla rakennettu oma hirsitalo valmistui 1909. Suomen sisällissodassa talo takavarikoitiin, mutta se saatiin takaisin vuoden 1919 vapuksi. Työväentalo paloi epämääräisissä olosuhteissa vuonna 1924. Uusi tiilinen työväentalo valmistui vuonna 1928. Tupaantuliaisia vietettiin juhannuksena 1928. Lapualaiset sulkivat talon kesäkuussa 1930, ja se pakkohuutokaupattiin tammikuussa 1931. Talon ostaneet porvarit myivät sen edelleen seurakunnalle. Kihlakunnan oikeuden päätöksellä Työväenyhdistys Tulevaisuus lakkautettiin ”hyvien tapojen vastaisena”. Sotien jälkeen vuonna 1945 Tulevaisuus perustettiin uudelleen ja yhdistys sai talonsa takaisin vuonna 1948. Lapuanliikkeen laittomat toimet tuomittiin valtioneuvoston päätöksellä. ==Nykytoiminta== Työväentalossa on sali näyttämöineen, ravintola, keittiö, vaatesäilytys, wc-tilat ja eteistilat. Oman käytön ohella taloa vuokrataan myös ulkopuolisille. == Lähteet == Luokka:Ruoveden työväentalot
Schrader-venttiili

Schrader-venttiili on venttiili, joka on tyypillinen autoissa mutta myös polkupyörien sisäkumeissa voi olla samanlainen venttiili. Huoltoasemien renkaiden täyttöpisteillä olevia autoihin tarkoitettuja ilmanpaineistusyksiköitä voi käyttää myös näihin. Muita venttiilityyppejä ovat Dunlop ja Presta. Jos pumppu ei sovi tietylle venttiilityypille niin sopivaa adapteria käyttämällä soveltuu. Luokka:Renkaat Luokka:Venttiilit Luokka:Polkupyörän osat
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2021–2022

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2021–2022 13 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Tällä sarjakaudella 8 Allsvenskan-joukkuetta 13:sta pelasi kotiottelunsa hallissa eli Gripen Trollhättan BK, Katrineholm Bandy, IFK Kungälv, Lidköpings AIK, Nässjö IF, Tillberga Västerås, UNIK ja Åby/Tjureda IF. == Allsvenskan runkosarja ja maalintekijät (ml. suomalaiset)== Sija Pelaaja Joukkue Maalit 1\. Johan Sundquist Kalix BF 46 2\. Linus Hagman Lidköpings AIK 43 3\. Adam Rudell Åby/Tjureda IF 39 6\. Mikko Lukkarila Gripen Trollhättan BK 31 11\. Felix Callander Gripen Trollhättan BK 24 17\. Vladimir In-Fa-Lin Åby/Tjureda IF 19 29\. Johan Koch Gripen Trollhättan BK 15 45\. Janne Rintala Kalix BF 10 55\. Anton Voronšihin Kalix BF 9 67\. Anton Hrapenkov Kalix BF 7 69\. Artemii Potapenko Västanfors IF 7 76\. Dimitri Loginov Västanfors IF 6 77\. Tuomas Mokko Kalix BF 6 79\. Christopher McIntyre-Andersson IF Boltic 6 ==Elitserien-karsinnat== Karsinnat pelattiin yhdessä neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljänneksi ja viidenneksi viimeinen eli Frillesås BK ja Bollnäs GoIF sekä Allsvenskanin toinen ja kolmas eli Åby/Tjureda IF ja Lidköpings AIK. Kaksi parasta pelaa seuraavalla kaudella 2022-2023 Elitserienissä. Frillesås BK ja Bollnäs GoIF säilyttivat Elitserien-paikkansa. ==Allsvenskan-karsinnat== ===A-ryhmä=== Borlänge Bandy nousi Allsvenskaniin. Falu BS putosi I Divisioonaan. ===B-ryhmä=== Västanfors IF säilytti Allsvenskan-paikkansa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Jääpallon Allsvenskan-kaudet Luokka:Vuoden 2021 jääpallo Luokka:Vuoden 2022 jääpallo
Tokmak

Tokmak (; vuosina 1861–1962 nimenä Velykyi Tokmak ()) on kaupunki Polohyn piirissä, Ukrainan eteläosan Zaporižžjan alueen keskivaiheilla. Kaupunki sijaitsee Molotšna-joen varrella, maanteitse noin 97 kilometriä aluekeskus Zaporižžjasta eteläkaakkoon. Kaupunki on Ukrainan eteläosien poikki kulkevan poikittaisen rautatieyhteyden asemapaikkakunta (asema Velykyi Tokmak); myös lyhin ratayhteys Krimin autonomisesta tasavallasta itäiseen Ukrainaan kulkee kaupungin kautta. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 30 132 (2021). Tokmak sijaitsee Polohyn piirissä (167 060 as., 2021), jonka osaksi aiempi Tokmakin piiri liitettiin Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa. Tokmak oli aiemman Tokmakin piirin hallinnollinen keskus. Paikkakunnan kirjallinen historia sai alkunsa vuonna 1784 perustetusta asutuksesta Pultavan kuvernementistä tulleille valtion talonpojille (maaorjille). Tuolloin seutu oli osa Taurian aluetta. Ennen vuotta 1783 seutu oli kuulunut Krimin kaanikuntaan. Kylä kehityi, vuonna 1861 asukkaita oli noin 8 000\. Tällöin paikkakunta nimettiin Velykyi Tokmakiksi (suom. Suuri Tokmak). Vuonna 1910 rautatieyhteyden Velykyi Tokmak–Fedorivka rakentaminen (1910) kiihdytti teollista kehitystä. Kaupungin aseman paikkakunta sai 1938; vuonna 1962 palattiin paikkakunnan aiempaan Tokmak-nimeen. Paikkakunnan teollisuus tuotti 1990-luvulla metallilevyjä, dieselkoneita, maatalouslaitteita, purkkiruokia, leivonnaisia, graniittia ja kalusteita. Osana 24. helmikuuta 2022 aloittamaansa hyökkäyssotaa Venäjä pommitti kaupunkia esimerkiksi 28. helmikuuta, ja miehitti sen 6. maaliskuuta 2022. Залізничний вокзал 3747465.jpeg|Velykyi Tokmak -rautatieasema kaupungin etelälaidalla. Токмак.JPG|Tokmakin linja-autoasema. Шальмань.jpg|Šalmanin myymälärakennus (kulttuurihistriallisesti merkittävä rakennus). Церква на Калинина.jpg|Kirkko Kalynynan (katu) varrella. Tokmak Tserkva Sergiya Radonez'kogo 01 (Balanovka) (YDS 8433).JPG|Kirkko Vasylia Vyshyvanohon (katu) varrella. Stamp of Ukraine s1959.jpg|Ukrainalainen postimerkki Tokmakissa valmistetun Zaporižets- traktorimallin 100-vuotisjuhlan muistamiseksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zaporizka oblast u skladi URSR (1970): Tokmak (imsu- zaporizhzhya.com) * Токмацька міська громада (gromada.info) Luokka:Polohyn piiri Luokka:Zaporižžjan alueen kaupungit
Another Miracle

__NOTOC__ Another Miracle on suomalaisen country-yhtye Steve ’n’ Seagullsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 20. marraskuuta 2020 levymerkillä Playground Music. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Steve ´n´ Seagulls: Another Miracle Viitattu 6.4.2022. * Inferno: Tasokas ja miellyttävä kokonaisuus – arviossa Steve ’n’ Seagulls Viitattu 6.4.2022. * Kaaoszine: 8½/10Piristystä marraskuun synkkyyteen – arvostelussa Steve ’n’ Seagullsin ”Another Miracle” Viitattu 6.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Ei tosikoille! Steve ’n’ Seagullsin uusin taidonnäyttö pakottaa vakavaan uudelleenarviointiin Viitattu 6.4.2022. == Lähteet == Luokka:Steve ’n’ Seagullsin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Turn Up That Dial

Turn Up That Dial on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Dropkick Murphysin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Levy 2 === # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7-/10Levyarvostelu: Dropkick Murphys - Turn Up That Dial Viitattu 6.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Asenne kohdallaan, mutta uusiakin temppuja kaivattaisiin – Punk ei enää määrittele Dropkick Murphysia Viitattu 6.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Dropkick Murphysin albumit
Hilma Toivola

Hilma Toivola (os. Viljakainen, 14. marraskuuta 1893 Kangaslampi − 2. lokakuuta 1926 Hämeenlinna) oli suomalainen ammattiyhdistysaktiivi. Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen kuulunut Toivola pidätettiin poliittisen toimintansa johdosta vuonna 1923 ja hän kuoli myöhemmin vankeudessa. == Elämä == Toivola työskenteli jo lapsesta lähtien palvelijana Savonlinnassa ja muutti 1912 Helsinkiin. Vuonna 1915 Toivola littyi Suomen Vaatetustyöntekijäin Liittoon, jonka ohella hän vaikutti muun muassa Helsingin työväenyhdistyksen johtokunnassa sekä sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa. Sisällissodan jälkeen Toivola oli Suomenlinnan vankileirillä, jossa hänen terveytensä heikkeni. Vapauduttuaan Toivola lähti kommunistisen SSTP:n toimintaan. Kommunistien vallattua sosialidemokraattisen naisliiton hänet valittiin sen tilalle tammikuussa 1922 perustettuun SSTP:n naissihteeristöön yhdessä Rosa Sillanpään, Elin Fagerholmin, Eva Korhosen ja Matilda Kaihosalon kanssa. 1920-luvulla Toivola oli myös Osuusliike Elannon edustajiston sekä Helsingin kaupungin tutkijalautakunnan jäsen. Syksyllä 1923 Toivola vangittiin niin sanotun suuren kommunistijutun yhteydessä ja hän sai puolentoista vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Vankeusaikana Toivolan terveys heikkeni entisestään ja hän kuoli lokakuussa 1926 Hämeenlinnan naisvankilan sairaalassa keuhkotautiin. Toivola on haudattu Malmin hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Mogadishun yliopisto

Mogadishun yliopisto () on vuonna 1997 perustettu yliopisto Somaliassa. Se on maan ensimmäinen yksityinen, voittoa tavoittelematon yliopisto.Our Story Mogadishu University Mogadishun yliopistolla oli perustamisensa aikaan vain kuusi professoria. Se toimi yksityisomistuksessa olleessa talossa Mogadishun eteläosassa. Viikon kuluttua avajaisista aseistautuneet joukot kuitenkin ryöstivät kaluston, kirjat, ajoneuvot ja asiakirjat, jolloin yliopiston toiminta tilapäisesti keskeytettiin. Yliopisto siirsi toimintansa hylättyyn koulurakennukseen, mutta sittemmin sekin joutui asejoukkojen hyökkäyksen kohteeksi. Yaqshidiin rakennettiin uusi kampus lahjoittajien avustuksella, ja yliopisto siirsi sinne toimintansa onnistuneesti lukukaudella 2005/2006. Mogadishun yliopistoon kuuluu monia kampuksia, joista Yaqshidissa sijaitsevalla pääkampuksella opetetaan terveystieteitä, insinööritaitoa, tietotekniikkaa ja tietojenkäsittelytiedettä. Hallinnollinen kampus sijaitsee Mogadishussa.MU Campuses Mogadishu University == Lähteet == Yliopisto Luokka:Somalian yliopistot
Green Room

Green Room on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityskauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jeremy Saulnier. Sen pääosia esittävät Anton Yelchin, Joe Cole, Imogen Poots ja Patrick Stewart. Elokuva seuraa punk-yhtyettä, jonka jäsenet joutuvat uusnatsijoukon piinaamaaksi ensin todistettuaan murhan klubilla. Green Room sai maailmanensi- iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2015. Se esitettiin myös Helsingissä Rakkautta & Anarkiaa -festivaaleilla 21. syyskuuta 2015. Se sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:A24:n elokuvat
Olivia Kortelainen

Olivia Kortelainen (s. 19. elokuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Porvoon Salibandyseuraa kausina 2011–2016, 2017–2020 ja 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 112 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia ja antanut 13 maaliin johtanutta syöttöä, sekä 31 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja saanut kaksi syöttöpistetta. Kortelainen edusti Suomea alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marko Kiuru

Marko Kiuru (5. kesäkuuta 1969 Rauma – 9. maaliskuuta 2022) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kiuru edusti SM-liigassa ainoastaan Rauman Lukkoa, ja liigauran jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta I divisioonassa Centers IFK:n riveissä. Kiuru pelasi liigaurallaan 182 ottelua ja teki niissä 29 maalia ja 73 tehopistettä. Jäähyjä hänelle vihellettiin 18 minuuttia. Maajoukkuetasolla Kiuru edusti Suomea kolmasti alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuosina 1987, 1988 ja 1989 ja oli voittamassa MM-kultamitaleja ensimmäisissä kisoissaan. Kiuru kuoli maaliskuussa 2022. == Saavutukset == * Alle 16-vuotiaiden Pohjola-leirin MVP 1984 * Alle 20-vuotiaiden Maailmanmestaruus 1987 * SM-liigan hopeamitali 1988 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Vantaankosken mylly

Vantaankosken mylly on Vantaankosken rannalla sijaitseva entinen vesimylly Vantaanlaakson kaupunginosassa Vantaalla. Tiilirakennus valmistui vuonna 1907, ja se on osa Vantaan vanhinta ja kulttuurihistoriallisesti arvokasta teollisuusaluetta. Se on yksi kolmesta Vantaalla säilyneestä myllyrakennuksesta: muut ovat Tikkurilassa sijaitseva Veininmylly sekä Helsingin pitäjän kirkonkylän mylly lähellä Pyhän Laurin kirkkoa. Myllyrakennus, kuten myös sen länsipuolella sijaitseva sähkövoimalaitos sekä koskeen jo 1830-luvulla rakennettu pato ovat suojeltuja asemakaavassa. Sähkölaitos, joka todennäköisesti rakennettiin myllyn kanssa samaan aikaan, tuotti sähköä muun muassa kosken vastarannalla sijaitsevalle Dahlforsin viilatehtaalle. == Historia == Mylly rakennettiin samalla paikalla aiemmin sijainneen hirsirakenteisen Vantaan ruukin myllyn tilalle. Puinen mylly oli ollut toiminnassa vuosina 1838–1904 ja purettu lopulta vuonna 1906. Rakennuksen eteläpäädyssä sijaitsi trasselin valmistus- ja puhdistuslaitos. Aikaisemmin trasselia valmistettiin ja puhdistettiin Dahlforsin viilatehtaan eteläpuolisella niemellä erillisessä rakennuksessaan, mutta sen tuhouduttua tulipalossa 1900-luvun alussa toiminta siirrettiin myllylle. 1910-luvulta alkaen myllyn yhteydessä sijaitsi myös pieni saha. Myllyn toiminta jatkui ainakin 1950-luvulla, mahdollisesti 1970-luvulle asti. Rakennus siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen vuonna 1975, ja se suojeltiin vuonna 1989. Myllyyn suunniteltiin vuosien ajan erilaista toimintaa, kuten luontokeskusta, kalastustukikohtaa ja ravintolaa. Rakennus toimi kuitenkin pitkään kaupungin varastona, kunnes se vaurioitui tulipalossa vuonna 2009. Tulipalo tuhosi sisustan lähes kokonaan. Katto tuhoutui, mutta myöhemmin myllyyn on tehty tilapäinen vesikatto sekä ikkunoihin ja oviin sääsuojia. Rakennukseen on kohdistunut palon lisäksi myös ilkivaltaa. == Viimeisin kunnostushanke == Vuonna 2018 kaupunki laittoi myllyn ja koko tontin sivurakennuksineen myyntiin. Mylly aiotaan kunnostaa ja laajentaa tapahtumakäyttöön. Tontille rakennetaan hotelli ja kievari saunatiloineen sekä tapahtumapuisto alueen ulkotiloihin. Vantaan kaupunginvaltuusto hyväksyi kaavamuutoksen helmikuussa 2023. == Katso myös == * Vantaankosken silta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen myllyt Luokka:Vantaan suojellut rakennukset Luokka:Vantaan historia Luokka:Vantaanlaakso
Žytomyrskan metroasema

Žytomyrska () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 24. toukokuuta 2003. == Galleria == Kuva:Zhytomyrska Metro Station 26-02-2022.jpg Kuva:Zhytomyrska metro station Kiev 2011 01.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Zeal and Ardor (albumi)

Zeal and Ardor on Zeal and Ardorin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8+/10Levyarvostelu: Zeal & Ardor - Zeal & Ardor Viitattu 6.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Odottamattoman cocktailin kolmas kierros – Zeal & Ardorin musiikki on raikas näyte luovuuden voimasta Viitattu 6.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit
Helmi Kallio

Helmi Kallio on suomalainen lapsinäyttelijä. Kallio on toiminut ääninäyttelijänä muun muassa elokuvissa The Boss Baby: Perhebisnes (Tabitha Templeton), Toy Story 4 (Bonnie) ja Luca (Giulia Marcovaldo). Kallio näyttelee Tampereen Työväen Teatterin Matilda-musikaalissa Amanda Trip -nimistä tyttöä. Näyttelijä/Ääninäyttelijä Vuosi: Elokuva: Rooli: 2018 Bluey Bluey 2019 Toy Story 4 Bonnie 2021 Kyllä-päivä Ellie 2021 Ridley Jones Ridley 2021 A Second Chance: Rivals! Tess 2022 The Boss Baby: Perhebisnes Tabitha 2022 Nicky, Ricky, Dicky & Dawn Dawn 2022 Voimisteluakatemia: A Second Chance Tess 2022 Matilda Lavender, sivuäänet 2024 Paavo Pesusieni ja Santa-Sanna pelastavat Tangalan sivuäänet 2024 Wicked sivuäänet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Craig Kelly

Craig Kelly (1. huhtikuuta 1966 – 20. tammikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen lumilautailija. 15-vuotisen ammattiuransa aikana Kelly voitti neljä maailmanmestaruutta ja kolme Yhdysvaltain mestaruutta.Snowborad Hall of Fame: Craig Kelly Kelly tunnetaan "vapaalaskun kummisetänä" ja Terje Håkonsen kutsui Kellyä kaikkien aikojen parhaaksi lumilautailijaksi.Craig Kelly Interview Hän kuoli laviinionnettomuudessa 36-vuotiaana.A Tragic Ending to Snowboarder’s Life ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet