EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Harald Scavenius

Harald Roger Scavenius (27. toukokuuta 1873 Gjorslev – 24. huhtikuuta 1939 Haag) oli tanskalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Tanskan ulkoministeri vuosina 1920–1922. Scavenius toimi myös suurlähettiläänä Venäjällä, Italiassa, Sveitsissä ja Alankomaissa. Scavenius oli jyrkkä antikommunisti ja vastusti Neuvostoliiton diplomaattista tunnustamista, mutta hän edisti kuitenkin kauppaneuvotteluita maan kanssa. Schleswigin kansanäänestysten yhteydessä hän kannatti vain tanskalaisenemmistöisten alueiden palauttamista Tanskalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Jørgen Sønstebø

Jørgen Sønstebø (13. helmikuuta 1922 Bø, Telemark – 29. kesäkuuta 2013) oli norjalainen Kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui Suurkäräjien jäsenenä Telemarkista vuosina 1973–1985; hän oli vuoteen 1977 kristillisdemokraattien whip. Kunnallisvaltuustoon hän pääsi ensi kertaa Gjerpenissä vuonna 1959, ja myöhemmin hän pääsi Skienin ja Kviteseidin valtuustoihin. Hän toimi valtuutettuna Kviteseidissa vuoteen 1995. Hän istui myös Telemarkin lääninvaltuustossa vuosina 1963–1965. Sønstebø työskenteli muun muassa maanviljelijänä ja nimismiehenä. Lisäksi hän toimi helluntaikirkossa. Hänelle myönnettiin Deltagermedaljen (1945) ja hopeinen Kuninkaan ansiomitali (1989). == Lähteet == Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Atlantic City (täsmennyssivu)

Atlantic City voi viitata: * Atlantic City, kaupunki New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa * Atlantic City, kaupunki Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa * Atlantic City, musikaalielokuva vuodelta 1944 * Atlantic City, draamaelokuva vuodelta 1980 * "Atlantic City", Bruce Springsteenin kappale vuodelta 1982
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (elokuva)

Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Tomas Alfredsonin ohjaama elokuva. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Bridget O'Connor ja Peter Straughan. Se perustuu John le Carrén samannimiseen romaaniin vuodelta 1974. Elokuvan pääosissa näyttelevät Gary Oldman, Colin Firth, Tom Hardy, John Hurt, Toby Jones, Mark Strong, Benedict Cumberbatch ja Ciarán Hinds. Se sijoittuu kylmän sodan aikakaudelle, 1970-luvun Lontooseen, jossa päähenkilö George Smiley (Gary Oldman) saa tehtäväkseen etsiä käsiinsä Britannian tiedustelupalvelussa työskentelevän neuvostoliittolaisen kaksoisagentin. BBC on tuottanut vuonna 1979 Le Carrén romaaniin pohjautuvan minisarjan Tinker, Tailor, Soldier, Spy == Vastaanotto == === Arvostelut === Alfredson on Helsingin Sanomien Pertti Avolan mukaan sijoittanut elokuvaan sormenjälkiä ja viestejä. Sen alkukohtauksessa soitetaan Jussi Björlingin esittämä kansallisromanttinen laulu Siunattu maa. Elokuvan tapahtumapaikkoja on muutettu jonkin verran, muun muassa verilöyly on siirretty alkuteoksen Prahasta Budapestiin, josta löytyi sopivampi kahvila. Elokuva on harmaudessaan ja vähäeleisyydessään vaikuttava, ja sen hienous piilee yksityiskohdissa. Suomen Kuvalehden Kalle Kinnuselta elokuva saa erityistä kiitosta ajankohdan tunnelman luomisessa. Se lähtee pienistä asioista, kuten Smileyn silmälaseista, jotka Oldman löysi Yhdysvalloissa käydessään. Niistä tehtiin useita kopioita. Epookin luomisessa ei ole käytetty osoittelevia viittauksia, "mikään ei tunnu keinotekoiselta, vaikka kaikki on lavastusta", kuten kriitikko sanoo. Lontoossa on paljon vanhoja rakennuksia, mutta niiden ulkonäkö on vuosikymmenien mittaan muuttunut ja lisäksi kuvauslupien saanti on toisinaan vaikeaa, siksi maisemia on luotu tietokoneella rakentamalla esimerkiksi vanhoista valokuvista ja studiossa kuvatut näyttelijät lisätään jälkikäteen oikeisiin paikkoihin. === Palkinnot ja ehdokkuudet === Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja sai parhaan brittiläisen elokuvan ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen BAFTA-palkinnon vuonna 2012 ja oli lisäksi ehdolla yhdeksän muun palkinnon saajaksi. Elokuva oli myös ehdokkaana kolmessa Oscar- palkintosarjassa, joista merkittävin oli Gary Oldmanin parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuus. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2011 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vakoiluelokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat
SomBy

SomBy on pohjoissaamenkielinen rockyhtye. Sombyn nimi tulee Vuotsossa olevasta paikasta, nimeltä Sompio, joka on vanhoissa kartoissa nimellä Sombioby, josta nimi on lyhennetty Sombyksi. Yhtyeen jäsenet ovat Miira Suomi, Milla Pulska, Unna-Maari Pulska, Oula Guttorm ja Juho Kiviniemi. SomByn esikoisalbumi Álas eana ilmestyi 2010. SomBy perustettiin Vuotsossa 2004. Vuonna 2007 yhteeseen liittyivät basisti ja kitaristi Inarista. Vuonna 2008 yhtye solmi sopimuksen Tuupa Recordsin kanssa ja julkaisi EP:n Čáhppes Lasttat. Vuonna 2009 SomBy voitti kappaleella ”Ii iđit vel” Sámi Grand Prix -kilpailun Norjassa ja Euroopan kielivähemmistöjen laulukilpailun Liet-Lávlutin Alankomaissa. Kappaleen nimi on suomeksi käännettynä "Ei aamua vielä". Esikoisalbumin single ”Ii iđit vel” nousi julkaisuviikollaan joulukuussa 2009 Suomen singlelistan sijalle yhdeksän. SomBy sai vuonna 2009 Saamelaiskäräjien kulttuuripalkinnon, jonka luovutti kulttuuriministeri Stefan Wallin. Saamelaiskäräjien kulttuurilautakunta totesi yhtyeen edistävän musiikillaan luovaa saamelaiskulttuuria. Lisäksi yhtye on saamallaan huomiolla edistänyt saamen kieltä sekä sen tunnettavuutta. == Jäsenet == * Miira Suomi, laulu * Milla Pulska, koskettimet * Unna-Maari Pulska, rummut * Juho Kiviniemi, basso * Oula Guttorm, kitara == Albumit == * (EP) * * Viimmat (Tuupa Records, 2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SomBy Myspacessa. * Youtube. * * Tuupa Records. * Pipsa Havula: Saamenkielistä rockia ympäri Eurooppaa. 14.1.2013. Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet Luokka:Saamelainen musiikki
Heikki Kyösola

Heikki Juhani Kyösola (26. tammikuuta 1945 Turku – 4. tammikuuta 2012 Tampere) oli suomalainen yleisurheilija, joka menestyi parhaiten kymmenottelussa ja kolmiloikassa. Hän edusti urheilu-urallaan Rantasalmen Urheilijoita, Lahden Ahkeraa ja helsinkiläistä Viipurin Urheilijoita. Kyösola edusti Suomea kymmenottelussa Rooman EM-kilpailuissa 1974, joissa hän sijoittui 14:nneksi pistein 7315. Hän voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden vuosina 1973 ja 1974 ja saavutti kolmiloikassa SM-hopeaa 1971. Lisäksi hän voitti 4×400 metrin viestinjuoksun SM-pronssia vuonna 1973. Maaotteluissa Kyösola edusti Suomea kolmiloikassa neljästi ja kymmenottelussa kerran. Kolmiloikassa Kyösolan ennätys oli Oulussa 25. heinäkuuta 1971 hypätty 15,92 metriä. Kymmenottelussa Kyösolan ennätys 7689 (7831) pistettä syntyi Kuusankoskella 1. heinäkuuta 1973. Tulos rikkoi Kyösolan Hannu-veljen lähes kaksi vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Uusi ennätys kesti myös lähes kaksi vuotta.https://web.archive.org/web/20070128214016/http://www.kymmenottelu.net/tilastot/se_kehitys.html Kyösola työskenteli liikunnan ja terveystiedon lehtorina. Hänen kaksoisveljensä Hannu Kyösola oli myös kymmenottelun arvokisaedustaja, SE-mies ja Suomen mestari. Kyösola kuoli 66-vuotiaana Tampereen yliopistollisessa sairaalassa 4. tammikuuta 2012. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Maan tapa (albumi)

Maan tapa on rap-artisti Palefacen viides pitkäsoitto, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2012. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan kärkeen julkaisuviikollaan (18/2012). Maan tapa pysyi Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 7 viikkoa, joista 4 ensimmäistä viikkoa kymmenen myydyimmän albumin joukossa. Kappaleista Miten historiaa luetaan? ja Ikivanhat tekosyyt on tehty myös musiikkivideo. == Kappaleet == # # # (mukana Sidi Hossni Boudali) # # # # (mukana Redrama & Tommy Lindgren) # (mukana Sakari Kukko) # (mukana Ville Kalliosta) # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Nuorgam: 62/100Nuorgam * Rumba: Rumba * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Palefacen albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
12,7×99 mm NATO

12,7×99 mm NATO tai .50 Browning Machine Gun (.50 BMG) on Browning M2 -konekivääriin suunniteltu suurikaliiperinen patruuna. Se kehitettiin 1910-luvulla, mutta otettiin käyttöön vasta 1921. Sitä käytetään nykyään pitkän kantaman tarkkuuskivääreissä ja konekivääreissä. John Browning kehitti patruunan ensimmäisen maailmansodan ilmatorjuntaa varten. Luokka:Patruunat
Jarmo Puskala

Jarmo Puskala (s. 20. marraskuuta 1981) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän on Iron Sky -elokuvien alkuperäisidean keksijä ja yksi Star Wreck: In the Pirkinning -elokuvan käsikirjoittajista. Puskala oli Vasemmistoliiton ehdokkaana kevään 2011 eduskuntavaaleissa sekä paikallisissa vaaleissa. . == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Jarmo Puskalan kotisivu Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot
Janel Moloney

Janel Moloney (s. 3. lokakuuta 1969 Woodland Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan West Wing -televisiosarjan Donnatella ”Donna” Mossina, Valkoisen talon apulaiskansliapäällikkö Josh Lymanin avustajana. Vuosina 2002 ja 2004 Moloney oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi kategoriassa paras naissivuosa draamasarjassa. Ennen televisionäyttelijän uraansa Moloney opiskeli näyttelemistä Los Angelesissa ja sitä aiemmin New Yorkin osavaltionyliopistossa, jossa hänen opintonsa jäivät kesken 1989. Moloney esiintyi 1990-luvulla useissa televisioelokuvissa ja sai pieniä rooleja myös valkokangaselokuvissa. West Wing -sarjassa hän alkoi näytellä 1999. Vuonna 2005 valmistuneessa tv-elokuvassa Amber Frey: Witness for the Prosecution Moloney esitti Amber Freytä. Televisiotyön lisäksi Moloney on näytellyt Off Broadway -teatterinäytelmissä. Sellaisessa hän esiintyi ensimmäisen kerran ollessaan mukana näytelmässä 100 Saints You Should Know vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yöpartio (vuoden 1984 elokuva)

Yöpartio (Night Patrol) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Linda Blair, Pat Paulsen, Billy Barty, Murray Langston, Pat Morita, Andrew Dice Clay ja Jaye P. Morgan. Elokuvan on ohjannut Jackie Kong. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa ”huonoksi huonoksi elokuvaksi” ja antaa sille varmemmaksi vakuudeksi yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle tähtien sijasta alimman arvosanansa ”Woof!”. Night Patrol, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat
Time Lock

Time Lock (televisioesityksessä käytetty nimeä Aikalukko) on vuonna 1957 kuvattu trilleri. Elokuvan pääosia esittävät Robert Beatty, Lee Patterson, Betty McDowall, Vincent Winter, Robert Ayres, Alan Gifford, Larry Cross ja Sandra Francis. Sean Connery tekee elokuvassa cameoroolin hitsaajana. Elokuvan on ohjannut Gerald Thomas. Elokuvassa nuori poika jää vahingossa kassaholvin vangiksi ja muilla on vain 10 tuntia aikaa pelastaa hänet ennen hapen loppumista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 1957 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Näytelmiin perustuvat elokuvat
HMS Duchess (D154)

HMS Duchess (viirinumero D154) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Daring- luokan hävittäjä. Se lainattiin 1964 Australialle, joka lunasti 1972 aluksen. == Valmistus == Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companylta Woolstonista, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 1948. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1951 kumminaan neljännen merilordin, vara-amiraali Louis Mountbattenin puoliso, kreivitär Mountbatten of Burma ja valmistui 23. lokakuuta 1952.English 2008, s. 196. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Se oli syyskuusta 1954 heinäkuuhun 1955 Välimeren laivastossa. Alus saattoi vuoden 1954 lopulla HMY Britanniaa kuningatar Elisabetin ja prinssi Philipin maailmanympärimatkan viimeisellä osuudella. Alus palasi 1956 Välimerelle Suezin kriisin aikana. Se oli tämän jälkeen Käukoidän laivaston strategisena reservinä. Alus päätettiin 1964 lainata Australialle, kun Australian laivastossa palvellut sisaralus HMAS Voyager oli tuhoutunut kolaroituaan lentotukialus HMAS Melbournen kanssa. == Australian laivasto == Duchess saapui 19. huhtikuuta 1964 Sydneyyn miehitettynä Australian ja Britannian kuninkaallisten laivastojen henkilöstöllä. Viikkoa myöhemmin alus siirrettiin huollettavaksi Williamstownin laivastontelakalle, missä se otettiin 8. toukokuuta 1964 Australian laivaston palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään Ian Burnside. Miehistössä olleet Britannian kuninkaallisen laivaston miehet palasivat Britanniaan. Alus vapautui telakalta 20. marraskuuta, jonka jälkeen se siirtyi uuteen tukikohtaansa Sydneyyn. Alus saapui tukikohtaansa 22. marraskuuta aloittaen kouluttautumisen ensimmäiseen palvelustehtäväänsä, joka alkoi 19. tammikuuta 1965. Se saapui 6. helmikuuta Singaporeen vapauttaen HMAS Vampiren palaamaan Australiaan. Duchess aloitti ensimmäisen partiomatkansa 11. helmikuuta Malakansalmessa Pulau Jarakin edustalla ja Singaporensalmessa palaten Singaporeen 24. helmikuuta. Malesian aluevesillä alus oli Indonesian ja Malesian välisen sodan aikana vuosina 1965–1966. Alus jatkoi palvelustaan neljän vuoden laina-ajan jälkeen. Australian hallitus lunasti 1972 aluksen. Alus siirrettiin vuoden 1973 alussa telakalle modernisoitavaksi, jonka aikana osa aluksen aseista poistettiin ja sille rakennettiin koululaivan edellyttämiä luokkatiloja. Se palautettiin palvelukseen elokuussa 1974 ja aloitti ensimmäisen koulutuspurjehduksensa alkuvuodesta 1975. Alus vieraili Lounais- Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Se teki tämän jälkeen koulutuspurjehduksia ainakin vuoden 1975 lopulla, 1976 ja 1977. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 1977 ja alusluettelosta 24. lokakuuta. Alus myytiin romutettavaksi 7. toukokuuta 1980 ja lähti 9. heinäkuuta hinattuna Sydneystä kohti Taiwania. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Daring-luokan hävittäjät (1949) Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Cassandra (R62)

HMS Cassandra (viirinumero R62) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca- luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 16. helmikuuta 1942 nimellä HMS Tourmaline 11. hätälaivueessa () Yarrow and Companyltä Scotstounista, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1943. Aluksen nimi oli vaihdettu marraskuussa 1942, kun amiraliteetti päätti nimetä perustettavana olleen laivueen alukset Ca-alkuisin nimin. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1943 nimellä HMS Cassandra ja valmistui 28. heinäkuuta 1944.Naval-history.net - HMS Cassandra == Palvelus == Vastaanottotestit aloitettiin 26. heinäkuuta 1944. Elokuussa testien ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Scapa Flowhun miehistön koulutukseen Kotilaivastoon. Se liittyi Kotilaivaston 7. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus suojasi raskaita pinta-aluksia ja valvoi luoteisen reitin () sekä Pohjanmeren merenkulkua. Alus suojasi 23. lokakuuta lentotukialus HMS Implacablea ja risteilijä HMS Bellonaa lentotukialuskoneiden iskiessä Sørreisaan ja Bardufossiin ja Tromssan lähistöllä piileskelevän Saksan laivaston taistelulaivan Tirpitzin kuvatiedustelun aikana. Cassandra erkani 31. lokakuuta osastosta saattaakseen SS Empress of Australiaa, joka kuljetti liittoutuneiden Normandiassa vangitsemia neuvostokansalaisia Neuvostoliittoon. Alus kohtasi 2. marraskuuta Empress of Australian ja sitä suojanneen osaston, joka muodosti saattueen JW61A. Alus aloitti 11. marraskuuta kotimatkan Kuolan niemimaalta Clydeen saman osaston mukana. Cassandra liittyi 1. joulukuuta Kuolaan matkanneeseen saattueeseen JW62. Alus teki 10. joulukuuta sukellusveneentorjuntamatkan sukellusveneiden kokoontumispaikalle ja liittyi sen jälkeen palaavaan saattueeseen RA62. Seuraavana päivänä alukseen osui Saksan laivaston sukellusveneen U-365 laukaisema torpedo, joka tuhosi aluksen keulaosan ja surmasi miehistönjäseniä. Fregatti HMS Bahamas hinasi vaurioituneen aluksen takaisin Kuolaan. Alus siirrettiin 5. tammikuuta 1945 Murmanskissa telakalle. Huhtikuussa se lähti Britteinsaarille, jossa se siirrettiin telakalle. Alus palasi palvelukseen vasta Japanin antauduttua ja toisen maailmansodan päätyttyä. Alus oli Välimerellä ja Intian valtamerellä ennen paluutaan Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta. Se oli reservissä, kunnes alus päätettiin modernisoida. Palvelukseen palattuaan Cassandra siirrettiin Kaukoitään ja Välimerelle, kunnes se poistettiin 1966 palveluksesta. Alus oli Portsmouthin reservissä, kun se sijoitettiin poistolistalle ja myytiin BISCOlle romutettavaksi. Alus saapui 28. huhtikuuta 1967 hinattuna T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi. ==Lähteet== * * * * * * === Viitteet === Luokka:Ca-luokan hävittäjät Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Paluu helvetistä (vuoden 1985 elokuva)

Paluu helvetistä (Savage Island) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintadraama, joka kertoo smaragdikaivokselle vangitusta orjasta, joka aloittaa vallankumouksen muiden orjien kanssa. Elokuvan pääosia esittävät Linda Blair, Leon Askin, Penn Jillette, Anthony Steffen, Ajita Wilson, Cristina Lay, Stelio Candelli, Luciano Rossi ja Aldo Minandri. Elokuvan on ohjannut Nicholas Beardsley. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa halvaksi ja törkeäksi eksploitaatioksi, jossa pääosaan merkitty Linda Blair esiintyy vain muutaman minuutin. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Italialaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1985 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Best of Times

Best of Times on vuonna 1981 julkaistu komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Crispin Glover, Julie Piekarski, Jill Schoelen, Nicolas Cage, Mark Copage, Kevin Cortes ja Betty Glover. Elokuvan on ohjannut Don Mischer. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat
Paatova

Paatova () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 31 kilometriä Hatsinasta etelään ja 2,5 kilometriä Possatasta lounaaseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 1500 henkeä (vuonna 2010). Paatova on kunnan toiseksi suurin asutuskeskus. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1800-luvun alussa se kuului dekabristi Kondrati Rylejevin äidille ja myöhemmin Nabokovin suvulle. Kylän asukkaat olivat venäläisiä. Nykyään Paatova koostuu toisen maailmansodan jälkeen rakennetuista omakotitaloista sekä viisikerroksisista kerrostaloista. Kylässä toimii Oredež-maatalousyrityksen suurkanala. Palveluja ovat lastentarha, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, lääkärin vastaanotto, posti ja kauppa. Lähistöllä sijaitsee suuri puutarhapalsta-alue. Nähtävyyksiin kuuluvat Rylejevin syntymäkartanon jäännökset muistomerkkeineen. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Vekarateatteri

Vekarateatteri on Keravalla toimiva opetusteatteri. Teatteri perustettiin vuonna 1990 ja ensimmäiset ohjaajat olivat näyttelijäpariskunta Simo ja Ulla- Sisko Tamminen. Vuodesta 1996 Vekarateatterin kotinäyttämö on ollut Keravan teatteritalo. Teatteritalolla toimii myös yksi Suomen vanhimmista harrastajateattereista, Keravan Teatteri. Vekarateatterin toiminnanjohtajana on vuodesta 2010 lähtien toiminut teatteri-ilmaisun ohjaaja Marko Kokko. Vekarateatteri järjestää teatteriopetusta 6-15 -vuotiaille yhdeksässä ikäryhmässä. Tämän jälkeen harrastusta voi jatkaa Keravan Nuorisoteatterissa sekä Vekarateatterin aikuisryhmässä. Opetustoiminnan lisäksi Vekarateatteri on tuottanut kesäteatteriesityksiä vuodesta 1997 Keravan kartanon kesäteatterissa. == Aiheesta muualla == *Vekarateatteri.fi, Vekarateatterin kotisivut *Keravankesateatteri.fi , Keravan kartanon kesäteatterin kotisivut Luokka:Suomen teatterit
Zarqa (joki)

Zarqa tai nykyarabiaksi Nahr ez-Zarqa on Jordaniin laskeva joki, joka on aikaisemmin tunnettu hepreankielisellä nimellä Jabbok, jota käytetään edelleen useissa kielissä. Joki alkaa lähes 800 metrin korkeudessa Ain Ghazalin lähteestä, joka sijaitsee Ammanista koilliseen, juoksee aluksi pohjoiseen ja sitten länteen. Se virtaa Jordanin itäpuolella syvässä ja leveässä laaksossa keskimäärin 355 metriä merenpinnan alapuolella, seudun tiheimmin asutettujen (keskimäärin 221 henkeä km2) ja teollistuneimpien alueiden halki. Zarqa yhtyy Jordaniin Gennesaretinjärven ja Kuolleenmeren välissä. Jokea säännöstellään vuonna 1970 valmistuneella padolla, jota korotettiin vuonna 1987. Joen vettä käytetään runsaasti kaupunkien vesihuoltoon, kasteluun ja teollisuuden tarpeisiin. Pahasti saastuneen joen veden laatu on heikentynyt entisestään siihen johdetuista kotitalouksien ja teollisuuden jätevesistä, joita joutuu täysin käsittelemättöminä jokeen. Joen virtaama muodostuu jo luontaisestikin vähävetisinä kesäkuukausina suurelta osin näistä vesistä. Zarqa-joen entistäminen onkin yksi Jordanian ympäristöministeriön tärkeimmistä tehtävistä. thumb|left|Zarqa-joen maisemia lokakuussa 2009, Ammanin ja Jerashin välillä. Joesta käytetään useita nimiä, joista Jabbok esiintyy jo Raamatussa. Esimerkiksi ensimmäisessä Mooseksenkirjan luvun 32 jakeissa 22-32 kerrotaan, kuinka Jaakob taisteli tuntemattoman miehen kanssa Jabbokin kahluupaikalla. Erilaisten kirjoitusasun muunnosten lisäksi Nahr ez-Zarqaa tarkoitetaan Jabbokin lisäksi nimillä Seil ez Zarqa, Wadi Ain Ghazal, Wadi Zerka, Wadi `Ayn Ghazal ja Wadi az Zarqa' muunnoksineen. Zarqa-joen geologiseksi iäksi oletetaan noin 30 miljoonaa vuotta. Seutu on kuivaa ja enimmäkseen viljeltyä, mutta jonkin verran esiintyy luontaisesti harvaa piikkipensaskasvustoa. Joen varrelta on löydetty runsaasti meripihkaa, josta löydetyt eläinten ja kasvien jäänteet kertovat alueella aikoinaan vallinneista trooppisista oloista sekä runsaasta eläin- ja kasvikunnasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jordanian joet
Kimppakyyti (elokuva)

Kimppakyyti (engl. Carpool) on vuonna 1996 julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät David Paymer, Tom Arnold, Rhea Perlman, Rod Steiger, Kim Coates, Rachael Leigh Cook, Mikey Kovar, Micah Gardener ja Jordan Blake Warkol. Elokuvan on ohjannut Arthur Hiller. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta. == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Arthur Hillerin ohjaamat elokuvat
Vesileinikki ja rantakivet

Vesileinikki ja rantakivet on Eero Järnefeltin (1863–1937) öljyvärimaalaus kankaalle, 38×28 cm, vuodelta 1895. Maalaus on taiteilijan toinen teos tästä aiheesta. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. ==Maalaus== Teos kuvaa realistisella otteella kukkivaa vesileinikkiä läpinäkyvässä rantavedessä. Maalauksessa on kuvattu kasvin ohella pientä virtausta, auringon valoa veden pinnassa sekä kiviä veden pohjalla. Teoksen antama vaikutelma on viileän herkkä hetki tuon kasvin elämästä sen karussa ympäristössä. Pehmentävänä tekijänä ovat sammaloituneet kivet pinnan alla - ne ikään kuin kertovat lämmön yhdistymistä sittenkin kasvin elämään. Eero Järnefeltin tätä aiemmassa unenomaisessa vesileinikkityössä kasvi oli kuvattu violetinsinistä tasaista taustaa vasten. Tämä rantavesiaiheinen teos puolestaan saa voimansa siitä, että se kuvaa taitavasti syvenevää vettä hennon kasvin kasvualustana. Veteen liitetyt luontoaiheet, niin kasvit kuin eläimetkin, olivat Järnefeltille läheisiä. Hän oli kiinnostunut sekä suppeista että laajoista näkymistä, kuten Kolin kansallismaisemasta, joka on tullut monille suomalaisille tutuksi hänen töidensä kautta. ==Lähteet== *Leena Ahtola-Moorhouse: Eero Järnefelt: Vesileinikki ja rantakivet. Teoksessa Ateneum opas. Toim. Timo Huusko. 2007. s.61 ==Aiheesta muualla== *Vesileinikki ja rantakivet Ateneumin kokoelmissa Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset Luokka:Eero Järnefeltin maalaukset
Rääsinä

Rääsinä () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 29 kilometriä Hatsinasta etelään ja kaksi kilometriä Possatasta luoteeseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 71 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1700-luvun alussa se kuului Pietari I:n pojan Aleksei Petrovitšin omistamaan Kurovitsan kartanoon. Vuosisadan lopussa Paavali I lahjoitti sen everstiluutnantti Pjotr Maljutinille. Kylän asukkaat olivat venäläisiä. Nykyään Rääsinä koostuu etupäässä omakotitaloista. Kylässä on kauppa. Lähistöllä sijaitsee pieni puutarhapalsta-alue. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Taamitsa

Taamitsa () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla Paatovaa vastapäätä 30,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja 2,5 kilometriä Possatasta länteen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on vajaat 400 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Sen lähellä sijaitseva kurgaanihauta on ajoitettu 1000–1200-luvulle. 1700-luvun alussa Taamitsa kuului Pietari I:n pojalleen Aleksei Petrovitšille lahjoittamaan Kurovitsan kartanoon. Myöhemmin sen omistivat muun muassa keisarinna Praskovja Fjodorovna ja tämän tyttäret sekä Paavali I:n suosikki Pjotr Maljutin. Kylän asukkaat olivat vanhauskoisia venäläisiä. Nykyään Taamitsa koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylässä on kauppa ja ortodoksinen tsasouna. Sen lähistöllä on Venäjän hydrometeorologisen yliopiston koulutuskeskus, pieni puutarhapalsta-alue sekä entisiä lasten kesäleirejä. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Saamusti

Saamusti () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 27 kilometriä Hatsinasta etelään ja 3,5 kilometriä Possatasta luoteeseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie sekä Kemppaalan (ven. Kempolovo) ja Hattulan välinen maantie. Asukkaita on 54 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Ennen 1860-lukua sen asukkaat olivat kartanonherrojen maaorjia. 1900-luvun alussa Saamusti oli inkeriläis-venäläinen sekakylä. Suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään Saamusti koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylässä on kauppa. Lähistöllä on pieni puutarhapalsta-alue sekä vapaa-ajanviettoon käytettyjä veden täyttämiä hiekkakuoppia. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Koprinan kylät
Lätä

Lätä () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 34,5 kilometriä Hatsinasta lounaaseen ja 9,5 kilometriä Possatasta länteen. Asukkaita on 57 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan 1700-luvun kartoissa. 1860-luvulle saakka sen asukkaat olivat kartanonherrojen maaorjia. Lätän inkerinsuomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään Lätä on Possatan kunnan syrjäisin kylä. Sinne johtaa asvaltoitu maantie Vuirista. Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöllä on pieni puutarhapalsta-alue. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Koprinan kylät
Mesina

Mesina () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee Ortesjoen varrella 25,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja viisi kilometriä Possatasta koilliseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie sekä Kemppaalan (ven. Kempolovo) ja Hattulan välinen maantie. Idässä se rajoittuu Siiverskaan. Asukkaita on reilut 150 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1860-luvulle saakka sen asukkaat olivat kartanonherrojen maaorjia. 1900-luvun alussa Mesina oli inkeriläis- venäläinen sekakylä. Sen suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan. Kylässä on kauppa ja ortodoksinen tsasouna. Nähtävyyksiin kuuluu kaksi kurgaanihautaa. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Koprinan kylät
Riepitsa

Riepitsa () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 27,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja kolme kilometriä Possatasta koilliseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 46 henkeä (vuonna 2010). Kylä mainitaan 1700-luvun kartoissa. 1860-luvulle saakka sen asukkaat olivat kartanonherrojen maaorjia. Riepitsan inkerinsuomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään Riepitsa koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylässä on kauppa. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Koprinan kylät
Savota

Savota () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 32 kilometriä Hatsinasta lounaaseen ja kuusi kilometriä Possatasta länteen. Asukkaita on 18 henkeä (vuonna 2010). Kylä on saanut nimensä Venäjän kansalaissotaan saakka toimineesta Tšikinin veljesten kuparinvalssaamosta. Sen yhteyteen tehty suuri tekojärvi on edelleen olemassa. Savotan asukkaat olivat venäläisiä. Nykyään Savota koostuu omakotitaloista. Kylässä on kauppa. Nähtävyyksiin kuuluvat entisen kartanon puistoalue ja 1940-luvulla rakennetun Taamitsan vesivoimalaitoksen rauniot. Lähistöllä on pieni puutarhapalsta-alue. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Vanha-Potopia

Vanha-Potopia () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 23 kilometriä Hatsinasta etelään ja seitsemän kilometriä Possatasta pohjoiseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 35 henkeä (vuonna 2010). Potopian kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Sen asukkaat olivat venäläisiä maaorjia. Nykyään Vanha- Potopia koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöllä on suuria puutarhapalsta-alueita. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Uusi-Potopia

Uusi-Potopia () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 22,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja seitsemän kilometriä Possatasta pohjoiseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 34 henkeä (vuonna 2010). Kylä on perustettu 1700-luvulla. Sen asukkaat olivat venäläisiä maaorjia. Nykyään Uusi-Potopia koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Potopia

Potopia () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 23,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja kuusi kilometriä Possatasta pohjoiseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 15 henkeä (vuonna 2010). Potopia on syntynyt 1800-luvulla rakennetun Kaunasin maantien varteen. Sen asukkaat olivat venäläisiä maaorjia. Myöhemmin kylää kutsuttiin myös nimellä Hartševni. Nykyään se koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöllä on huoltoasema. ==Lähteet== Luokka:Hatsinan piiri Luokka:Inkerin kylät
Kiyonori Kikutake

thumb|250px|Vuoden 1970 Osakan maailmannäyttelyn torni Kiyonori Kikutake (, 1. huhtikuuta 1928, Kurume, Fukuokan prefektuuri – 26. joulukuuta 2011, Tokio) oli merkittävä japanilainen arkkitehti. Hän oli yksi metabolistien perustajajäsenistä 1960-luvulla ja suunnitteli pitkän uransa aikana lukuisia rakennuksia asuintaloista ja toimistoista museoihin, kaupungintaloihin ja urheiluareenoihin. == Elämä ja työt == Kikutake syntyi Kurumen kaupungissa Kyūshūlla. Hän voitti jo teini-ikäisenä paikallisen rautatieaseman suunnittelukilpailun ja jatkoi kilpailuihin osallistumista opiskellessaan Wasedan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1950. Oman toimistonsa hän perusti pian sen jälkeen vuonna 1953. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli Sky House, hänen oma kotitalonsa, jossa yhdistyivät perinteisen japanilaisen arkkitehtuurin muunneltavuus ja modernismi. Rakennuksessa kodin toiminnot on järjestetty yhteen pilareille nostettuun tilaan. Metabolismi oli 1960-luvulla kukoistanut sodan jälkeen valmistuneiden arkkitehtien liike, joka sai ensi kerran huomiota Tokion World Design Conference -tapahtumassa vuonna 1960. Metabolistien suunnitelmat olivat usein futuristisia ja utopistisia, kuten kelluvia kaupunkeja. Kikutaken Marine City -suunnitelmalla (1958), joka koostui Tokionlahdella kelluvista saarista, oli huomattava vaikutus metabolismin suuntaan. Suunnitelman ajatuksena oli helpottaa kasvavan suurkaupungin väentungosta ja ottaa rakentaminen yksityiseltä sektorilta keskitetysti hallinnon käsiin. Merelle rakentamalla voitiin paeta teollistumisen aiheuttamia ongelmia. Metabolismi liikkeenä taantui 1970-luvulla, mutta Kikutake jatkoi edelleen kelluvien kaupunkien kehittämistä. Kikutaken suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin lukeutuvat esimerkiksi Izumon pyhäkön hallintorakennus (1963), Miyakonojōn kaupungin kansalaiskeskus (1966), Osakan vuoden 1970 maailmannäyttelyn torni, Edo-Tokio-museo (1993) ja jo purettu Tokion Sofitel-hotelli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *kikutake architects Luokka:Japanilaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Cannesin elokuvajuhlat 2012

65\. Cannesin elokuvajuhlat järjestettiin Ranskan Cannesissa 16.–27. toukokuuta 2012. Pääpalkinnon eli Kultaisen palmun jakavan tuomariston puheenjohtajana toimi italialainen elokuvaohjaaja Nanni Moretti. Elokuvajuhla alkoi yhdysvaltalaisen Wes Andersonin ohjaamalla elokuvalla Moonrise Kingdom ja päättyi ranskalaisohjaaja Claude Millerin viimeiseksi jääneellä elokuvalla Thérèse Desqueyroux. == Kultainen palmu (Palme d’Or) == Michael Haneken ohjaama ranskankielinen draamaelokuva Rakkaus palkittiin Kultaisella palmulla. === Ehdokkaat === Elokuva Ohjaaja Rakkaus (Amour) Michael Haneke Baad el Mawkeaa (After the Battle) Yousry Nasrallah Cosmopolis David Cronenberg Dareun Naraeseo (In Another Country) Hong Sang-soo Luihin ja ytimiin (De rouille et d’os) Jacques Audiard Do-nui Mat (The Taste of Money) Im Sang-soo Yli vuorten (După dealuri) Cristian Mungiu Holy Motors Leos Carax Jahti (Jagten) Thomas Vinterberg Killing Them Softly Andrew Dominik Laittomat John Hillcoat ライク・サムワン・イン・ラブ (Like Someone in Love) Abbas Kiarostami Moonrise Kingdom Wes Anderson Mud Jeff Nichols Matkalla (On the Road) Walter Salles Paradies: Liebe Ulrich Seidl Post Tenebras Lux Carlos Reygadas Reality Matteo Garrone Enkelten siivu (The Angel’s Share) Ken Loach The Paperboy Lee Daniels В тумане (In the Fog) Sergei Loznitsa Vous n’avez encore rien vu (You Haven’t Seen Anything Yet) Alain Resnais == Lähteet == == Aiheesta muualla == 2012 Luokka:2012
HMS Roberts (F40)

HMS Roberts (viirinumero F40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Roberts- luokan monitori toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 16. maaliskuuta 1940 John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin reilua kuukautta myöhemmin 30. huhtikuuta. Alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1941 ja valmistui saman vuoden lopulla 6. lokakuuta. Valmistuessaan alukselle oli asennettu ilmavalvontatutka tyyppiä 281, merivalvontatutka tyyppiä 272, tulenjohtotutkat pääaseille tyyppiä 285 ja ilmatorjunnalle tyyppiä 282. Tutkajärjestelmät mahdollistivat aluksen tehokkaan ilmatorjunnan ja siten sen käytön kelluvana ilmatorjuntapatterina.Naval-history.net - HMS Roberts == Palvelus == Alus palasi Japanin antauduttua Maltan (5. marraskuuta 1945) kautta Devonportiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin 27. marraskuuta reserviin, missä sitä käytettiin tykistön alkeiskoulutukseen. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin BISCOlle, mutta alus jatkoi kuitenkin palvelustaan vuokrattuna majoitusaluksena Devonportissa. Alus hinattiin 19. heinäkuuta 1965 T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Roberts- luokan monitorit Luokka:John Brownin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan monitorit
Jakkiliitin

pienoiskuva|3,5 mm uros jakkiliitin Jakkiliitin, myös plugiliitin, 6,35 mm plugi tai 3,5 mm plugi, on erityisesti äänitekniikassa käytetty liitin. Nimitys plugi tulee englannin kielestä: pistukka ja pistoke. Lisäksi vanhoissa käsikäyttöisissä puhelinkeskuksissa on ollut käytössä Bantam (TT) pistoke, 4,47 mm pistoke, joita edelleenkin käytetään analogisissa syntetisaattoreissa, äänitysstudioissa sekä radio- ja tv-studioissa. Jakkiliittimen rakenne on koaksiaalinen. Se on tavallisimmin kaksi- tai kolminapainen, esimerkiksi kuulokkeissa ja sähkökitaran mikrofonikaapeleissa käytetty, yleensä 6,35, 4,4 (Pentaconn, balansoitu viisinapainen stereo), 3,5 tai 2,5 mm läpimittainen pistoke. Kolminapaiset on tarkoitettu stereo- ja kaksinapaiset monokäyttöön. Yleisimmistä liittimistä koot 1/4 tuuma on sama kuin 6,35 mm, mutta 1/8 tuuma ei ole täysin sama kuin 3,5 mm. 1/8 tuuma on 3,175 mm ja se on ollut englantilaisessa systeemissä joskus 1960-luvulla. Standardoinnissa 1/4 tuuma säilyi, mutta 1/8 tuuman korvasi 3,5 mm. Jakkiliittimiä on saatavina sekä koiras- että naarastyyppisinä. Koirasliittimiä on saatavana sekä suorana että 90 asteen kulmassa olevana. Naaraspuolisia liittimiä on olemassa sekä kuulokejatkojohdoissa käytettäviä johtimeen liitettäviä versioita että laitteisiin kiinteästi asennettavia runkopistukoita. Runkoon asennettavissa versioissa on usein apukosketin, joka katkaisee virran kaiuttimista kun kuuloke liitetään. 6,35 millistä naarastyyppistä liitintä käytetään usein audiomiksereissä ja kitaravahvistimissa. Kolminapaista liitintä voi käyttää myös balansoidussa monofonisessa kytkennässä XLR-liittimien tapaan, jolloin häiriöherkkys mikrofonikäytössä pienenee. Liittimestä on olemassa myös nelinapainen versio, jota voi käyttää esimerkiksi analogisissa headseteissä eli kuulokemikrofoneissa. Toteutus vaatii toimiakseen myös nelinapaisen naarasliittimen. Neljännellä navalla voidaan myös syöttää stereoäänen rinnalle esimerkiksi komposiittivideosignaali. ==Lähteet== * Audio Connectors. Media College * https://www.headphonesty.com/2019/04/headphone-jacks-plugs- explained/ Luokka:Sähköliittimet Luokka:Äänentoistotekniikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Michel Hazanavicius

Michel Hazanavicius (s. 29. maaliskuuta 1967) on ranskalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hazanaviciusin tunnetuimpia teoksia ovat muun muassa vakoiluelokuvaparodiat Agentti 117: Tehtävä Kairossa ja Agentti 117: Tehtävä Riossa, joissa pääosassa näyttelee Jean Dujardin. Hazanaviciusin vuonna 2011 julkaistu mustavalkoinen mykkäelokuva The Artist sai muun muassa seitsemän BAFTA-palkintoa, kolme Golden Globe -palkintoa ja viisi Oscar- palkintoa. == Filmografiaa == Vuosi Elokuva 2006 Agentti 117: Tehtävä Kairossa 2009 Agentti 117: Tehtävä Riossa 2011 The Artist == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Ardent (1894)

HMS Ardent oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 valmistunut Ardent-luokan torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 John I. Thornycroftin and Companyltä Chiswickistä, jolloin sen toimitusajaksi määrättiin 13 kuukautta. Aluksen köli laskettiin joulukuussa 1893 telakkanumerolla 297 ja se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1894 kumminaan telakan perustajan John Isaac Thornycroftin tytär rouva C. T. Cornish. Alus valmistui 25. maaliskuuta 1895.Lyon, David s. 43 == Palvelus == HMS Ardent liitettiin huhtikuussa 1895 Välimeren laivastoon ja vuosikymmenen lopulla alus oli HMS Ramilliesin emälaivana. Sitä käytettiin myös lämmittäjien koulutuksessa. Alus myytiin romutettavaksi 10. lokakuuta 1911.Lyon, David s. 45 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Ardent-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
Jelizaveta Zvantsevan muotokuva

Jelizaveta Zvantsevan muotokuva vuodelta 1889 on Ilja Repinin (1844-1930) maalaama öljytyö, 89×69 cm. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Maalauksessa, jossa mustapukuinen Jelizaveta istuu kullatulla sametilla päällystetyllä tuolilla tulee ilmi taiteilijan vahvuus, jona pidettiin hänen kykyään tulkita maalattavien henkilöiden sielunliikkeitä. Hänen muotokuvissaan on piirteitä sekä akateemisesta että realismille ominaisesta maalaustavasta. Malli oli taidemaalari ja Repinin oppilas, Jelizaveta Zvantseva. Maalaus lahjoitettiin vuonna 1920 Ateneumin taidemuseolle. ==Lähteet== *Timo Huusko: Ilja Repin: Jelizaveta Zvantsevan muotokuva. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko. 2007. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Jelizaveta Zwantsevan muotokuva. Luokka:Ilja Repinin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Muotokuvamaalarit
HMS Boxer (1894)

HMS Boxer oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 valmistunut Ardent-luokan torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 John I. Thornycroftin and Companyltä Chiswickistä, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin helmikuussa 1894 telakkanumerolla 298. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta kumminaan telakan perustajan John Isaac Thornycroftin veljen Hamon tytär Joan Thornycroft ja se valmistui kesäkuussa 1895.Lyon, David s. 43 == Palvelus == Toukokuussa 1896 alus liitettiin Välimeren laivastoon. Alus upposi kolaroituaan 8. helmikuuta 1918 SS St. Patrickin kanssa Englannin kanaalissa.Lyon, David s. 45 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Ardent-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
DIN-liitin

pienoiskuva|vasen|Viisinapainen DIN-liitin DIN-liittimet ovat pyöreitä elektroniikan liittimiä, joka ovat DIN-standardointi-instituutin (Deutsches Institut für Normung) määrittelemiä. DIN-liittimiä on aiemmin käytetty yleisesti erityisesti äänisignaalien kytkennöissä. DIN-liittimet olivat yleisiä 1900-luvun jälkipuolella valmistetuissa äänentoistolaitteissa linja- ja mikrofonitasoisten signaalien kytkennässä sekä kaiutin- ja mikrofoniliitännöissä. Liitintyyppiä on käytetty myös äänentoistolaitteiden langallisissa kauko-ohjaimissa sekä MIDI-liitännässä. Myöhemmin USB-liitännän yleistyminen on vähentänyt DIN-liittimen käyttöä MIDI-liitännöissä. Vaikka DIN-liittimet ovat vanhaa tekniikkaa niitä on edelleenkin käytössä. Varsinaisten kontaktinastojen määrä on tavallisimmin kahdesta kahdeksaanElectronics2000 (engl.). Joissakin liittimissä on metallinen häiriösuojavaippa. Eräissä DIN-liittimissä on lukitusrengas, joka lukitsee johtoliittimen laitteen rungossa olevaan runkoliittimeen. Johtimet liitetään kytkentäpinneihin tavallisimmin juottamalla. Käyttötarpeesta riippuen voi jotkut pinnit jättää kytkemättä. Pyöreiden DIN-liittimien pinnikuvia. == Katso myös == * Mini-DIN-liitin * XLR- liitin == Lähteet == Luokka:Sähköliittimet
HMS Bruizer (1895)

HMS Bruizer oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 valmistunut Ardent-luokan torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 John I. Thornycroftin and Companyltä Chiswickistä, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 15 kuukautta. Aluksen köli laskettiin huhtikuussa 1894 telakkanumerolla 299 ja se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1895 kumminaan laivaston pääarkkitehdin S. W. Barnabyn tytär Kathleen Barnaby. Alus valmistui kesäkuussa 1895.Lyon, David s. 43 == Palvelus == HMS Bruizer liitettiin toukokuussa 1896 Välimeren laivastoon, josta se siirrettiin 1911 Kotilaivastoon. Alus oli vuoteen 1912 saakka sukellusvenelaivueessa Lamlashissa ja se myytiin 26. toukokuuta 1914 romutettavaksi Cashmorelle Newportiin.Lyon, David s. 45 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Ardent-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
Pauli Huhtala

Pauli Vilho Johannes Huhtala (10. heinäkuuta 1903 Isokyrö – 1967Kylkirauta, 25.1.2015. Viitattu 29.7.2018.) oli suomalainen majuri, sotilasaiheisten tietokirjojen kirjoittaja ja johtaja. ==Henkilöhistoria== Pauli Huhtalan vanhemmat olivat kauppias Matti Vihtori Huhtala ja Sanni Emilia Ollinkoski ja puoliso vuodesta 1930 Grete Maria Fahler. Huhtala valmistui kauppaopistosta 1922 ja kadettikoulusta 1930, ylioppilastutkinnon hän suoritti 1946 ja opiskeli sotakorkeakoulussa 1939. Ennen sotia Huhtala toimi sekä puolustusvoimien että suojeluskunnan tehtävissä, 1941–1942 hän oli pataljoonan komentaja ja armeijakunnan operatiivisen toimiston päällikkö. Puolustusvoimien palveluksesta Huhtala erosi 1945. Hän oli 1937–1945 ilmestyneen Asemies-lehden päätoimittajana. Lehteä kustansi sotaväen alipäällystön perustama ja omistama Kustannusosakeyhtiö Säilä. Huhtala toimitti Suomen sotilaskalenteria 1940–1944, Kustannusosakeyhtiö Karhun kirjallinen johtaja hän oli 1945–1947 ja Yksityisyrittäjien liiton toimitusjohtaja vuodesta 1949. Huhtala ylennettiin vänrikiksi 1926, luutnantiksi 1930, kapteeniksi 1936 ja majuriksi 1941. == Teoksia == * Jalkaväen ryhmänjohtaja : opas nuorelle aliupseerille. ". 2. painos, Otava 1933, nimellä Ryhmänjohtaja : aliupseerin oppikirja 3. painos 1937, 4. painos 1940, 5. painos 1940, 6. painos 1942 * Kivääri- ja pikakivääriryhmä taistelussa. WSOY 1935, 2. uud. painos nimellä Ryhmänjohtajan taisteluopas. 1, Kivääri- ja pikakivääriryhmän koulutus ja taistelu WSOY 1940 * Konepistooli "Suomi". Otava 1935 * Suomen Valkoinen kaarti : lyhyt esitys Suomen kaartin (Henkivartioväen 3. Suomen Tarkk'ampujapataljoonan) ja Suomen Valkoisen kaartin historiasta. Otava 1935 * Asemies : 6. XII. Suomen itsenäisyyden 20-vuotispäivänä 1937. Säilä, Helsinki 1937 * Varusmiehen muistiopas. WSOY 1938, 2. täyd. ja korj. painos nimellä Sotamies. 1, Sotamiehen tietopuolisen koulutuksen perusasiat 1941 * Sotamies. 1941 * Upseeri : upseerien ja aliupseerien kertaus- ja jatko-opiskelukirja. WSOY 1941, 4. painos 1942 * Vapaussotiemme armeija. 1942 (käännetty myös ruotsiksi ja ranskaksi) * Asemiehen taskukirja. 1943 * Suunnistamaan ; kirj. Pauli Huhtala ja Erkki Sorakuru. Otava 1948. * Toinen maailmansota. Otava 1948, 2. painos 1954 == Lähteet == * Juri Nummelinin Julkaisemattomia-blogi 24.8.2009 : Sotanovelliprojekti: Asemies ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet