EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aksiskauriit

Aksiskauriit (Axis) on jalokauriiden alaheimoon (Cervinae) kuuluva aasialainen hirvieläinsuku, jossa on neljä lajia. *Aksiskauris (Axis axis) *Calamiansaartenkauris (Axis calamianensis) *Baweaninkauris (Axis kuhlii) *Rytökauris (Axis porcinus) Kaikille neljälle lajille on ominaista pääasiassa ruskea väri, melko pörheä häntä ja valkoinen vatsaturkki. Sarvet, jotka kasvavat vain uroksille, ovat kolmihaaraiset. Vain aksiskauriilla (Axis axis) on ohut ruumiinrakenne, muut kolme lajia ovat suhteellisen tanakoita. Täplät sijoittuvat epämääräisesti turkille tai puuttuvat kokonaan. Nämä eläimet saavuttavat 100–175 cm korkeuden, josta säkäkorkeus on 60–100 cm, ja painavat 27–110 kiloa. Sukua tavataan luontaisesti Etelä-ja Kaakkois-Aasiassa. Vain Baweanin ja Calamian pienillä saarilla esiintyy kotoperäisiä calamiansaarten- ja baweaninkaurispopulaatioita. Aksiskaurista ja rytökaurista on lisäksi siirtoistutettu Australiaan. Aikaisemmin calamiansaarten- ja baweaninkauriit luokiteltiin rytökauriin alalajeiksi, mutta nykyisin omiksi lajeiksensa. Axis- suvun lähimpinä sukulaisina jalokauriiden alaheimossa pidetään Cervus-suvun lajeja isokaurista (saksanhirveä) ja japaninkaurista. == Lähteet == Luokka:Jalohirvet
Muntjakki

Muntjakki (Muntiacus muntjak) on keskikokoisen koiran kokoinen hirvieläin, joka elää Aasiassa Intiasta Indonesiaan ulottuvalla alueella. Vuoden 2005 Mammal Species of the World -teos jakoi muntjakin, jonka levinneisyysaluetta oheinen vihreaä kartta kuvaa, 11 eri alalajiin. Uudemmassa tarkemmassa systematiikassa tämä muntjakki on pilkottu kolmeksi erilliseksi lajiksi:Muntiacus muntjak (E. A. W. Zimmermann, 1780) ASM Mammal Diversity Database. American Society of Mammalogists (6.4.2024) * Muntiacus muntjak - Eteläinen laji: Kaakkois-Aasian saaret, Malesia, Thaimaa * Muntiacus vaginalis - Pohjoinen laji: Intia, Nepal, Myanmar ym.Northern Red Muntiac Muntiacus vaginalis IUCN The IUCN Red List of Threatened Species in 2015 * Muntiacus malabaricus - Sri Lanka, IntiaMuntiacus malabaricus Lydekker 1915 ASM Mammal Diversity Database. American Society of Mammalogists (6.4.2024) Kaksi ensimmäistä lajia on luokiteltu elinvoimaisiksi. == Lähteet == Luokka:Jalohirvet
Two Gallants

Two Gallants on vuonna 2002 perustettu yhdysvaltalainen indie rock -duo. Yhtyeen nimi tulee James Joycen Dublinilaisia-novellikokoelman erään tarinan nimestä (). == Jäsenet == * Adam Stephenson (s. 1981), kitara, laulu ja huuliharppu. * Tyson Vogel (s. 7. marraskuuta 1981), rummut == Diskografia == === Albumit === * The Throes (2004, Alive Records) * What the Toll Tells (2006, Saddle Creek) * Two Gallants (2007, Saddle Creek) * The Throes (Remix) (2007, Alive Records) === EP:t === * Nothing to You (Remix) + 3 (2006, Alive Records) * The Scenery of Farewell (2007, Saddle Creek) === Vinyylit === * I'm Her Man (2004, Alive Records) * Las Cruces Jail (2005, Saddle Creek) * Steady Rollin (2006, Saddle Creek Europe) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen sivusto * Two Gallants MySpace-sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
You’ll Be Gone

”You’ll Be Gone” on Kristiina Wheelerin esikoissingle, sekä Tyttö sinä olet tähti -elokuvan tunnuskappale. Single julkaistiin vuonna 2005 ja sen on tuottanut Jukka Immonen. Kappale on tyyliltään R&B;:tä, joka eroaa täysin Wheelerin vuonna 2008 julkaistun esikoisalbumin popimmasta linjasta. == Kappaleet == # # == Listasijoitukset == * Suomen virallinen singlelista: 18 (47/2005) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Kristiina Wheelerin kappaleet
John Ostrom

John Harold Ostrom (18. helmikuuta 1928 – 16. heinäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen paleontologi. Hän valmistui tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1960 ja oli professori Yalen yliopistossa. Hän vetäytyi terveyssyistä 1992 ja kuoli heinäkuussa 2005 Alzheimerin tautia sairastettuaan.The Washington Post: Dinosaur expert John Ostrom diesThe Guardian: Obituary: John Ostrom Ostrom nimesi ja kuvasi Deinonychuksen. Tutkimustensa pohjalta hän päätyi olettamaan lintujen kehittyneen hirmuliskoista.Deinonychus antirrhopus (Ostrom, 1964) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset paleontologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Kainuun opisto

Kainuun Opisto on Paltamon Mieslahdessa sijaitseva kansanopisto ja kurssikeskus, joka tarjoaa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta. Opiston toimintaa ohjaa kristillisen humanismin arvopohja. Opisto kuuluu herännäisopistoihin. Opisto tarjoaa kokous- ja koulutuspalveluja, juhlatiloja sekä majoitus- ja ateriapalveluja. Opisto sijaitsee Oulujärven rannalla. Ympäristö tarjoaa muun muassa Kallen 15 kilometrin vaellusreitin sekä valaistut ladut ja lenkkipolut. Vuonna 2009 julkaistiin 100-vuotishistoriikki Ei vain koulu koulujen joukossa, Kainuun Opisto 1909–2009. Satu Kemppaisen ja Lauri Pykäläisen teos kertoo opiston vaiheet, esittelee henkilökunnan ja toimintaan vaikuttaneet henkilöt sekä opiskelijat. Opiston entisiin opiskelijoihin kuuluu teatteriohjaaja Jussi Parviainen, joka suoritti siellä keskikoulun ja teatterikoulun välissä yliopistokursseja sosiologiasta, psykologiasta, filosofiasta ja kasvatustieteestä. Hän näytteli Paavo Ruotsalaisen roolin opistolaisten esittämässä Lauri Kokkosen näytelmässä Viimeiset kiusaukset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kainuun Opisto Luokka:Paltamo Luokka:Suomen kristilliset kansanopistot Luokka:Herännäisyys
Avaruusarkki (televisiosarja)

Avaruusarkki oli vuosina 1997–1998 valmistunut suomalais-brittiläinen Yleisradion ja BBC:n yhteistyössä tekemä 22-osainen maantieteen ja biologian opetukseen suunnattu opetusohjelma. Sarja oli sekoitus kuvattuja kohtauksia ja animaatiota. Sarjan kohtaukset kuvattiin Suomessa Yleisradion tuotantona, ja animaationa käytettiin brittiläisen BBC:n animaatiosarjan Space Ark käytettyä 3D-animaatiota. Suomen televisiossa sarjan 13 ensimmäistä osaa esitettiin vuonna 1997, ja loput jaksot vuonna 1998 Yle TV1-kanavalla Koulu-TV:n ohjelmistossa. Uusintana sarja esitettiin vuosina 2000 ja 2004. Sarjaa on myös esitetty Yle Teema-kanavalla. Yle Tallennemyynti on julkaissut myös sarjasta kirjasto- ja opetuskäyttöön tarkoitetut VHS-tallenteet. ==Juoni== Sarja kertoo Maa-planeetalla vallitsevasta elämästä. Aiheita sarjassa ovat muun muassa avaruuden rakenne, maapallon vesisysteemit, ihmisen biologia, erilaiset elinympäristöt, kasvien elämä sekä ravintoverkot. Sarja pohjautuu sarjan henkilöiden Saaran, Eeron ja Villen mielikuvitusleikkiin, jossa galaksienvälinen jätteidenkeruukapseli Avaruusarkki on suistunut reitiltään, ja on ajautunut aurinkokuntaamme. Miehistö ryhtyy tutkimaan tarkemmin sen kiinnostavinta planeettaa Maata. Miehistön jäsenet ovat nimeltään Rilli, Äiskä ja Saku. ==Jaksot== # Pistäydymme planeetoilla # Maa näkyvissä! # Pyörryttävää! # Vesi kuhisee elämää # Minne vesi häviää? # Voiko vettä pestä? # Rilli ruokatorvessa # Ihmisten suku ja luku # Ihmisläheistä elämää # Kuumuus keinot keksii # Savannin syömingit # Rilli klorofyllissä # Toukka ja nälkäiset nokat # Äänekästä värähtelyä # Häiriöitä satelliittiyhteyksissä # Merkilliset materiaalit # Tulinen juttu # Rilli ruosteessa # Vaikeuksia virtapiirissä # Magneettista vetovoimaa # Virtaviivaista menoa # Hyödyllistä hajotusta ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Suomalaiset opetusohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Aksiskauris

Aksiskauris eli aksishirvi (Axis axis) on Etelä-Aasiassa elävä täplikäs jalokaurislaji. Se on Intian metsien yleisin hirvieläimiin kuuluva laji. Sitä on siirretty puisto- ja riistaeläimeksi muillekin mantereille. == Ulkonäkö ja koko == Aksiskauriin karvapeite on väriltään punertavan kellanruskea valkoisin täplin ja sen vatsa ja koivet ovat valkoiset. Sen sarvet, jotka uusiutuvat vuosittain, ovat tavallisesti kolmihaaraiset, taipuvat lyyran muotoisiksi ja saattavat kasvaa 75 cm:n mittaisiksi. Aksiskauriin säkäkorkeus on noin 90 cm ja se painaa noin 85 kg. Euroopassa aksiskauris saatetaan toisinaan sekoittaa japaninkaurrseen (Cervus nippon), joka on varsin saman näköinen ja myös siirtoistutusten seurauksena alueelle levinnyt laji. == Levinneisyys == Aksiskauris elää luontaisesti Sri Lankan, Nepalin, Bangladeshin, Bhutanin ja Intian aukeissa metsissä. Sitä on istutettu monille luontaisen elinalueensa ulkopuolella sijaitseville alueille: Aasiassa Andamaaneille, Armeniaan, Pakistaniin ja Papua-Uuteen-Guineaan, Amerikassa Argentiinaan, Uruguayhin, Brasiliaan, Yhdysvaltojen Floridaan ja Texasiin, Euroopassa Kroatiaan, Moldovaan ja Ukrainaan sekä muualla maailmassa Havaijille ja Australiaan. Eurooppaan laji tuotiin jo 1700-luvun alkupuolella, ja nykyisin sitä tavataan edellä lueteltujen maiden lisäksi puolivillinä puistoeläimenä muun muassa Saksassa, Britanniassa, Itävallassa, Tšekissä, Slovakiassa ja Balkanin alueella. Aksiskaurista pidetään elinvoimaisena lajina, eikä se ole uhanalainen. == Elintavat == Lajilla on jatkuva lisääntymiskausi trooppisen ilmaston vuoksi, joten vasoja syntyy läpi vuoden. Tämän vuoksi urosten sarvet eivät uusiudu samanaikaisesti, ja joitakin hedelmällisiä lehmiä on liikkeellä vuoden kaikkina aikoina. Urokset, joilla on päässään kovat sarvet, käyttäytyvät hallitsevasti nukkaiset sarvet omaavia ja sarvettomia kohtaan riippumatta yksilöiden koosta tai muista seikoista. Aksiskauriit esiintyvät tavallisesti 10–15 yksilön laumoissa, jotka koostuvat muutamasta uroksesta ja useista naaraista ja vasoista. Ne eivät useinkaan häiriinny ihmisten ja kulkuneuvojen lähestymisestä varsinkaan sellaisilla alueilla, joilla ne ovat tottuneet ihmisten läheisyyteen. Niitä ei esiinny metsissä, joissa maanpinnan korkeuserot ovat suuria, ja siellä niiden tilalla esiintyy muita lajeja, kuten sambarhirviä. Aksiskauriit syövät pääasiassa ruohoa ja muuta kasvillisuutta, mutta ne syövät myös pudottamansa ravinteikkaat sarvet.AskDefine | Define chital Viitattu 5.7. 2011. Apinat auttavat aksiskauriita tiputtamalla lehtiä puista ja varoittamalla vaaroista, kuten pahimmasta vihollisesta tiikeristä. Elinikä on noin 20-30 vuotta. == Lähteet == Luokka:Jalohirvet
Kultadublee

Kultadublee on koruissa käytetty täyskullan korvike. Siinä vähemmän arvokas metalli, esimerkiksi messinki tai hopea, on päällystetty kullalla. Kultadubleesta tehdyt korut ovat täyskultaisia selvästi halvempia. Kultadubleessa kultapinnoite on kiinnitetty päällystettävään metalliin mekaanisesti puristamalla korkeassa lämpötilassa. Tällainen kultaus on yleensä selvästi paksumpi kuin elektrolyyttinen pinnoite ja kestää siten enemmän kulutusta. Pohjametallin ominaisuuksista riippuen kultadubleesta valmistettu esine voi kestää rasitusta paremmin kuin pehmeä kulta. Yhdysvalloissa on käytössä kauppamerkintä "gold filled", jolla tarkoitetaan tietyt lakisääteiset koko esineen kultapitoisuutta ja kullan puhtautta koskevat vaatimukset täyttävää kultadubleeta. Kovateräksisten työkalujen kultaa muistuttava pinta saadaan aikaan päällystämällä perusaine titaaninitridillä. Tätä käytetään myös jonkin verran "näköiskultauksena" halpakorujen tuotannossa. Luokka:Kulta
Kuka minä olen?

Kuka minä olen? (tunnetaan myös nimellä Kuka minä olen? Ihminen toimii.) on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1989 valmistunut seitsemänosainen opetussarja. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Kirsti Tulonen-Seppänen. Sarja esitettiin ensimmäisen kerran maalis-huhtikuussa 1989 Yle TV1-kanavan Koulu-TV:n ohjelmistossa. Sarja on ensiesityksen jälkeen esitetty uusintana vuosina 1991 ja 1999.Huom. Yleisradion antamassa lähteessä on kerrottu että sarja olisi esitetty uusintana myös vuonna 1993. Tämä on virheellinen tieto: Sarja on ensiesityksen jälkeen esitetty uusintana vuosina 1991 ja 1999. Sarja on julkaistu myös Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena. Sarja on voittanut Japan Prizen parhaan lastenohjelmapalkinnon. ==Juoni== Opetussarjan pääosassa on viidennellä luokalla olevista oppilaista koostuva koululuokka, jossa oppilaat tutkivat ihmiseen liittyviä asioita kaikessa monimutkaisuudessaan, kuten esimerkiksi anatomiaa ja seksuaalisuutta. Ohjelma kuvattiin Helsingissä Pitäjänmäen ala-asteella (nykyisessä Pitäjänmäen koulussa). Sarjan keskeisimpänä henkilönä on luokkahuoneen perällä oleva pipopäinen ja liiviä päällä pitävä luuranko, joka puhuu, liikkuu ja joskus laulaakin ihmisten ihmisten poissaollessa. Luuranko itse tutkii ja pohdiskelee jokaisessa jaksossa oppilaiden tunneilla käsiteltyä aihetta. Luurangolle ääntä esittää Vesa Mäkelä. Sarjan ohjaaja Kirsti Tulonen-Seppänen on jälkeenpäin muistellut sarjassa esiintyvää luurankohahmoa: "Huulisynkassa - tai paremminkin hammassynkassa - olikin aika veivaamista, koska juttu tehtiin analogisella kivikaudella. Äänisuunnittelija Martti Turunen teki ison työn", ==Jaksot== Jakso Nimi Esityspäivä (ensiesitys) 1\. Ihminen on ainetta 6.3.1989 2\. Elimistön ylistystä 13.3.1989 3\. Luuranko juurillaan 20.3.1989 4\. Uusi ihminen 3.4.1989 5\. Ihmisen kasvu 10.4.1989 6\. Kulttuurin kulku 17.4.1989 7\. Ihmisyyden ylistys 24.4.1989 ==Näyttelijät== Oppilaat: ==Lähteet== Luokka:1980-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Nuortensarjat Luokka:Suomalaiset opetusohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Rytökauris

Rytökauris eli sikahirvi (Axis porcinus) on jalokauriiden alaheimoon kuuluva hirvieläinlaji, jota tavataan Thaimaassa, Pohjois-Intiassa ja muualla eteläisessä Aasiassa. Sitä on istutettu myös Sri Lankaan, eteläiseen Australiaan ja Yhdysvaltojen Marylandiin. Lajin nimi viittaa monissa kielissä sikaan, esimerkiksi englanniksi laji on hog deer ja ruotsiksi svinhjort. Aiempi suomenkielinen nimi sikahirvi voi aiheuttaa sekaannusta, kun japaninkauriin japanin kieleen pohjautuva englanninkielinen nimi on sika deer. == Ulkonäkö == Rytökauris on muita Axis-suvun lajeja lyhytkasvuisempi. Se on ruumiinrakenteeltaan suhteellisen matala ja raskasrakenteinen, ja naama ja jalat ovat lyhyet. Sillä on täplikäs turkki, joka uroksilla on tummempi kuin naarailla. Myös vasat ovat täplikkäitä. Turkin pohjaväri on kellertävänruskea, ja vatsapuoli ja nilkat ovat muuta ruumista vaaleammat. Täysikasvuisen yksilön säkäkorkeus on 66–74 cm ja paino 36–45 kg. Sarvet ovat keskimäärin 39 cm pitkät, ja kummassakin sarvessa on kuusi piikkiä. == Elintavat == Tavallisesti rytökauriit elävät yksin. Tyypillistä elinympäristöä ovat riisipellot ja ruohostomaat. Vain naaraat ja vasat esiintyvät joskus pienissä laumoissa. Parittelukaudella urokset etsiytyvät naaraiden lähistölle. Naaraan tiineysaika kestää keskimäärin 180 vuorokautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ultimate Ungulate: Hog deer * Animal Diversity Web Luokka:Jalohirvet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Yleislauseke

Yleislauseke () on oikeussäännös, jonka sisältö on niin väljästi kirjoitettu, että tuomioistuin voi käyttää harkintavaltaansa säännöstä soveltaessaan. Yleislausekkeita käytetään esimerkiksi varallisuusoikeudellisissa säädöksissä, jotta tuomioistuimella on mahdollisuus syrjäyttää ja sovitella kohtuuttomia sopimusehtoja vakuutussopimuksissa, velkakirjoissa, vuokrasopimuksissa ja muissa vastaavissa oikeustoimissa. Tuomioistuimen päätettäväksi jää, milloin sopimusehto on niin kohtuuton, että se tulee syrjäyttää. Harkinta ei saa perustua mielivaltaan, vaan siinä on pyrittävä noudattamaan lainsäätäjän tarkoitusta.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1966 Sovittelusäännös sisältyy esimerkiksi oikeustoimilain 36 pykäläänLaki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista, 228/1929 ja osakeyhtiölakiin (1:7), jossa vaaditaan, että osakkaita on kohdeltava yhdenvertaisesti.Osakeyhtiölaki, 624/2006 ==Lähteet== Luokka:Oikeustiede
Pirjo Peltola

Pirjo Elisa Peltola (s. 26. heinäkuuta 1961 Karstula) on suomalainen kivääriampuja ja ampumavalmentaja. Peltola voitti MM-kilpailuissa joukkuekultaa Suhlissa 1986 10 m ilmakiväärissä. Olympialaisissa hän edusti Suomea Soulissa 1988 ja Barcelonassa 1992. Parhaimmillaan hän sijoittui olympialaisissa viidenneksi Soulissa 1988 10 m ilmakiväärissä. Urheilu-uransa jälkeen Peltola on toiminut pitkään valmentajana Suomen ampumaurheiluliitossa, muun muassa kiväärilajien päävalmentajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vastaaja

Vastaaja on riita-asiassa oikeudenkäynnissä osallisena oleva henkilö (asianosainen), jota vastaan toinen osapuoli eli kantaja esittää kanteen. Rikosasiassa rikoksesta syytettyä vastaajaa voidaan nimittää myös syytetyksi.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965 Vastaajaa on joko kuultava tuomioistuimessa tai tälle on annettava tilaisuus tulla kuulluksi. Tavallisesti vastaajaa pyydetään antamaan vastaus kanteeseen kirjallisesti (Oikeudenkäymiskaari 5 luku 9 §).Oikeudenkäymiskaari 5 luku 9 § . Finlex – ajantasainen lainsäädäntö. Tarvittaessa voidaan vastaajalta vielä pyytää kirjallinen lausuma ennen suullista oikeuden istuntoa (OK 5 luku 15 §). Tietyissä tapauksissa vastaaja on velvollinen saapumaan oikeuteen (OK 12 luku) ja tietyissä tapauksissa vastaaja voidaan noutaa tuomioistuimen eteen (OK 12 luku 19 §).Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1995, osa IV palsta 827, ISBN 951-855-135-9 ==Lähteet== Luokka:Oikeudenkäynti Luokka:Prosessioikeus
Ekpyrosis

Ekpyrosis (, ”tulesta”) on erityisesti stoalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa maailmanpaloa, jossa ikuisesti sykleissä toistuva kaikkeus tuhoutuu jokaisen syklin lopussa ja josta kaikkeus syntyy aina uudelleen. Ajatus on hyvin vanha, ja esiintyy jo zarathustralaisuudessa. Herakleitoksen mukaan maailman perusaines on tuli, ja ekpyrosis on kaikkeuden alku ja loppu. Lucretiukselle ekpyrosis oli ”luonnon sisällissota”Lucretius: De rer. nat. V, 380 FF., ja samanlainen ajatus voidaan löytää myös Senecalta.Seneca: Rec. 524-525. Nykyaikaisessa fysikaalisessa kosmologiassa tunnetaan ekpyroottinen malli (ekpyroottinen universumi) , joka on malli kaikkeuden alkuperästä ja muodosta. Se on saanut nimensä stoalaisen ajatuksen mukaan. Malli pyrkii selittämään ennen alkuräjähdystä vallinnutta tilaa. Ekpyroottinen malli perustuu säieteoriassa esiintyviin kolmiulotteisiin braaneihin, jotka liikkuvat viisiulotteisessa avaruudessa. Braanien törmäyksestä voi syntyä kolmiulotteinen universumi, ja universumin sisälle tämä tapahtuma näyttäytyy alkuräjähdyksenä. Malli on vaihtoehto muun muassa pre-Big Bang -mallille, sykliselle mallille ja kosmiselle inflaatiolle. == Lähteet == Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Stoalaisuus Luokka:Uskonnolliset kaikkeuskäsitykset
Wendel Clark

Wendel L. Clark (s. 25. lokakuuta 1966 Kelvington, Saskatchewan, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Clark tuli tunnetuksi Toronto Maple Leafsin kapteenina 1991–1994. Toronto varasi Clarkin ensimmäisenä varauksena vuoden 1985 NHL:n varaustilaisuudessa puolustajana, mutta ammattilaisliigassa hän pelasi enimmäkseen vasempana laitahyökkääjänä. Clark tunnettiin kovana pelaajana, uransa alkuaikoina pienestä koostaan huolimatta jopa tappelijana, joka ei väistänyt ketään. Maineen kasvettua hän jätti tappelut vähemmälle ja keskittyi taklaamaan. Clarkia pidetään yhä Toronton suosituimpana pelaajana kautta aikojen ja hänelle on omistettu lauluja, autojen puskuritarroja ja hänen paitansa numero 17 on nostettu Air Canada Centren kattoon. ==Tilastot== 1983–1984 Saskatoon Blades WHL 72 23 45 68 225 1984–1985 Saskatoon Blades WHL 64 32 55 87 253 3 3 3 6 7 JMM 7 3 2 5 10 1985–1986 Toronto Maple Leafs NHL 66 34 11 45 227 10 5 1 6 47 1986–1987 Toronto Maple Leafs NHL 80 37 23 60 271 13 6 5 11 38 1987–1988 Toronto Maple Leafs NHL 28 12 11 23 80 1988–1989 Toronto Maple Leafs NHL 15 7 4 11 66 1989–1990 Toronto Maple Leafs NHL 38 18 8 26 116 5 1 1 2 19 1990–1991 Toronto Maple Leafs NHL 63 18 16 34 152 1991–1992 Toronto Maple Leafs NHL 43 19 21 40 123 1992–1993 Toronto Maple Leafs NHL 66 17 22 39 193 21 10 10 20 51 1993–1994 Toronto Maple Leafs NHL 64 46 30 76 115 18 9 7 16 24 1994–1995 Quebec Nordiques NHL 37 12 18 30 45 6 1 2 3 6 1995–1996 New York Islanders NHL 58 24 19 43 60 1995–1996 Toronto Maple Leafs NHL 13 8 7 15 16 6 2 2 4 2 1996–1997 Toronto Maple Leafs NHL 65 30 19 49 75 1997–1998 Toronto Maple Leafs NHL 47 12 7 19 80 1998–1999 Tampa Bay Lightning NHL 65 28 14 42 35 1998–1999 Detroit Red Wings NHL 12 4 2 6 2 10 2 3 5 10 1999–2000 Chicago Blackhawks NHL 13 2 0 2 13 1999–2000 Toronto Maple Leafs NHL 20 2 2 4 21 6 1 1 2 4 15 kautta Yhteensä NHL 793 330 234 564 1690 95 37 32 69 201 ==Lähteet== * * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho-Tuomas Appel

Juho-Tuomas Appel (s. 23. tammikuuta 1983 Kristiinankaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan Kärpissä 13 SM-liigaottelua. Hän pelasi lisäksi Mestiksessä, Suomi-sarjassa ja Ranskassa. Appel on kotoisin Kristiinankaupungista, mutta muutti jo ala-asteikäisenä Ouluun ja pelasi siellä juniorivuotensa lukuun ottamatta yhtä JYP-kautta B-juniori-ikäisenä. Appel debytoi liigassa jo kaudella 2001–2002, kun hän pelasi Kärpissä. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi Jari Viuhkolan ja Jari Laukkasen kanssa samassa ketjussa. Appel siirtyi Hokkiin armeijansa takia vuonna 2003 ja pelasi siellä vuoteen 2006. Hän siirtyi Hokista RoKiin opintojensa takia, mutta vaihtoi kesken kauden KooKoohon. Sieltä Appel siirtyi kaudeksi 2007–2008 Sportiin, jossa pelasi vuoden ja palasi takaisin Ouluun Kiekko-Laseriin. Kiekko-Laserissa Appel pelasi kaksi kautta Suomi-sarjaa. Sen jälkeen hän siirtyi Neuilly-sur-Marneen Ranskan 1. divisioonaan. Appel valittiin sarjan tähdistökentälliseen, ja Neuilly-Sur-Marne nousi kauden päätteeksi Ranskan pääsarjaan. Hän pelasi vielä kauden joukkueessa mutta lopetti sen jälkeen uransa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pneuma

Pneuma (, ”hengitys”, ”henki”) on antiikin filosofian termi, jolla on eri yhteyksissä erilaisia usein sieluun tai elintoimintoihin kytkeytyviä merkityksiä: * Anaksimeneella pneuma eli liikkeessä oleva ilma, tuuli tai henkäys vastasi ilmaa (, aer), joka oli hänelle kaiken alkuperä (arkhe). Tämä on termin varhaisin tunnettu esiintymä. * Antiikin lääketieteessä pneuma tarkoitti ruumiissa kiertävää ilmaa, joka oli välttämätöntä sen toiminnalle. * Aristoteleelle sisäinen pneuma (, symfyton pneuma) tarkoitti lämmintä liikkuvaa ”ilmaa”, joka siirtää siemennesteessä liikkumisen ja aistimisen kyvyn jälkeläiselle. * Stoalaisuudessa pneuma tarkoitti sielullista lämmintä henkäystä sekä koko kaikkeudessa että ruumiissa. * Raamatun Uuden testamentin alkutekstissä pneuma voi viitata ihmisen henkeen, Jumalan Pyhään Henkeen tai henkiolentoihin. == Katso myös == * Pneumaatikko, gnostilaisuuden käsite * Pneumatologia, kristillisessä teologiassa oppi Pyhästä Hengestä Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Sielu en:Pneuma ru:Пневма
Veniamin Tšistaljov

Veniamin Timofejevitš Tšistaljov (), kirjailijanimeltään T’ima Veń (komiksi Тима Вень; 20. lokakuuta 1890 – 13. lokakuuta 1939) oli komilainen kirjailija. Veniamin Tšistaljov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Komin tasavallan Ust-Kulomin piirin Pomozdinon kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hän työskenteli opettajana Požegin ja Pomozdinon kylissä. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Venäjän armeijan riveissä sekä sen jälkeen Venäjän kansalaissotaan. Vuodesta 1918 lähtien Tšistaljov toimi 15 vuoden ajan opettajana kotikylänsä koulussa. Hän oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934. 1920–1930-luvuilla Tšistaljov kirjoitti kominkielisiä lyyrisiä runoja, ajankohtaisia runoelmia sekä näytelmät Izkar ja Nyv śetöm (”Tytön miehelle anto”). Kansalaissodan aikaa hän kuvaa kertomuksissa Šog asyv (”Apea aamu”) ja Tšyg voö (”Nälkävuonna”). Tšistaljovin vuonna 1929 ilmestynyttä kertomusta Tripan Vaś pidetään komikirjallisuuden ensimmäisenä psykologisena proosateoksena. Vuonna 1937 Tšistaljov vangittiin ja hän kuoli Syktyvkarin vankilassa. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1956. ==Aiheesta muualla== * Veniamin Tšistaljovin lyhyt elämäkerta ja katkelmia tuotannosta , (komiksi) Luokka:Kominkieliset kirjailijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kari Jormakka

Kari Juhani Jormakka (21. tammikuuta 1959 Helsinki – 13. tammikuuta 2013 Wien) oli suomalainen arkkitehti. Alun perin Jormakka aloitti opiskelemaan filosofiaa, mutta lopulta kiinnostus arkkitehtuuria kohtaan vei voton ja hän väitteli itsensä tohtoriksi saakka vuonna 1992. Wienin Teknillisen korkeakoulun (Technische Universität Wien) arkkitehtuurin professorina vuodesta 1998 lähtien toiminut Jormakka on julkaissut lukuisia arkkitehtuuria ja arkkitehtuurin teoriaa käsitteleviä kirjoituksia. Kari Jormakan kunniaksi julkaistiin Suomessa vuonna 2020 juhlakirja nimeltään "What, if anything, is a rabbit?": Kari Jormakka, Architecture Theorist. Gedenkschrift. Kirja sisältää 20 esseetä, jonka kirjoittajat ovat Jormakan entisiä kollegoita.Gareth Griffiths & Dörte Kuhlmann (toim), "What, if anything, is a rabbit? Kari Jormakka, Architecture theorist, Gedenkschrift. Tampere: Datutop 39, Tampere University, 2020, Isbn 978-952-03-1600 == Teoksia == *Eyes That Do Not See, Bauhaus Verlag, 2011. *Design Methods, Birkhauser, 2007. *Kunst Des Stadtebaus : Neue Perspektiven Auf Camillo Sitte, Bohlau, 2005. *Flying Dutchmen : Motion in Architecture, Birkhauser, 2002. *Architektur Und Geschlecht, Edition Selene, 2002. *The use and abuse of paper: Essays on Alvar Aalto, Datutop, 1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kari Jormakan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Bomberman

Bomberman on labyrinttimainen tietokonepeli, joka julkaistiin useille kotitietokoneille ja pelikonsoleille 1980-luvun alkupuolella. Peli on julkaistu japanissa vuonna 1983 muun muassa MSX, NEC PC-8801, NEC PC-6001, Sharp MZ-700 ja FM-7 alustoille. Pelissä pelataan Bomberman-nimisellä hahmolla, jonka täytyy päästä tehtaasta läpi selvittämällä tiensä sokkeloiden ohi ja varomalla vihollisia. Ulospääsyovet on tukittu kivillä, joten Bombermanin täytyy tuhota niitä pommeilla. Pelissä on myös tavaroita, jotka auttavat pelaajan pommeja, kuten esimerkiksi tulikyky, mikä parantaa pommien räjähtävyysaluetta. Pelissä on yhteensä 50 tasoa. Pelistä on tehty useita muita (muiden tekijöiden) versioita. Sarjan ensimmäinen peli on julkaistu Britanniassa nimellä Eric and the Floaters sekä nimellä Dyna Blaster. == Katso myös == * Luettelo Bomberman-peleistä == Aiheesta muualla == * * Luokka:Toimintapelit Luokka:Vuoden 1983 videopelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:MSX-pelit Luokka:ZX Spectrum -pelit Luokka:NEC PC-6001 -pelit Luokka:NEC PC-8801 -pelit Luokka:PC Engine -pelit Luokka:Sharp MZ -pelit Luokka:Sharp X1 -pelit Luokka:FM-7-pelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Hudson Soft
Sinievätonnikala

Sinievätonnikala (Thunnus maccoyii) eli eteläntonnikala on erittäin uhanalainen tonnikalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Sinievätonnikala kasvaa suurimmillan 2,5 metrin pituiseksi ja 260 kilon painoiseksi. Sinievätonnikalan ruumiin väri on sinimusta selässä ja hopeanvalkoinen vatsassa, leuassa ja evissä. Eväkkeet ovat keltaisia. Vanhin tavattu Sinievätonnikala on 20-vuotias. == Esiintyminen == Sinievätonnikala elää Atlantin, Tyynenmeren ja Intian valtameren eteläosissa, 30. ja 55. eteläisen leveysasteen välissä. Sinievätonnikala voi elää matalassakin 50 metrin vedessä, mutta myös yli 2000 metrissä. == Ravinto == Sinievätonnikalat syövät pääasiassa äyriäisiä, pääjalkaisia eli mustekaloja ja muita pienehköjä mereneläviä. Ne voivat sukeltaa ravinnon perässä 500 metrin syvyyteen. == Harvinaistuminen ja suojelu == Sinievätonnikalakannat ovat heikentyneet liikakalastuksen takia 1950-luvulta lähtien 92 prosenttia. Lajin tulevaisuus näyttää synkältä ellei harvinaistumista saada kuriin kiintiöiden avulla. == Lähteet == * www.fishbase.org === Viitteet === Luokka:Tonnikalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Harald Lilja

Otto Harald Lilja () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän sai sotilaskoulutuksensa Saksassa osana jääkäriliikettä ja työskenteli lyhyesti puolustusvoimissa ja sen ensiaskeleitaan ottaneissa ilmailuvoimissa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. ==Perhetausta ja opinnot== Liljan vanhemmat olivat tehtailija Otto Johan Lilja ja Vilhelmina Edström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Saga Magdalena Wahlroosin kanssa. Lilja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1914 ja liittyi Nylands Nationiin. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1914–1916 ja Dresdenin teknillisessä korkeakoulussa Saksassa vuosina 1922–1924. Lilja kävi tähystäjäkurssin Saksassa vuonna 1918 ja ohjaajakurssin Ranskassa vuosina 1920–1921. ==Jääkärikausi== Lilja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Missejoella, Riianlahdella ja Aajoella. Hän haavoittui lievästi partiomatkalla Riianlahden rannikkoasemissa 27. marraskuuta 1916. Hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn puhelin- ja radiokurssin. ==Suomen sisällissota== Lilja astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Lilja siirrettiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 ilmavoimiin, missä hän toimi tähystäjäoppilaana Hermannin ja Turun lentoasemilla. Myöhemmin hänet määrättiin 15. joulukuuta 1918 II Ilmailuosastoon, josta hänet siirrettiin 14. helmikuuta 1919 alkaen Ilmailupataljoonan opetuskomppaniaan. Ilmailupataljoonan päälliköksi hänet nimitettiin 4. tammikuuta 1920, josta hänet siirrettiin 19. toukokuuta 1921 alkaen Ilmailukoulun päälliköksi, josta hänet nimitettiin viimein 1. maaliskuuta 1924 alkaen Ilmavoimien esikuntaan teknillisen toimiston päälliköksi. Armeijasta hän erosi 18. tammikuuta 1926 ja työskenteli sen jälkeen eri autoliikkeiden myyjänä Helsingissä vuosina 1926–1929 ja sen jälkeen Oy Servo ab:n johtajana vuosina 1930–1937. Hän kuoli 11. marraskuuta 1937 Freiburgissa Saksassa. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Rakas, minä nuorrun

Rakas, minä nuorrun (Monkey Business) on vuonna 1952 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Howard Hawks ja tuotti Sol C. Siegel. Elokuvan pääosissa esiintyivät Cary Grant, joka esitti tohtori Barnaby Fultonia, Ginger Rogers, joka esitti tohtori Fultonin vaimoa Edwinaa; Charles Coburn, joka esitti tehtaan johtajaa, herra Oliver Oxleyta ja Marilyn Monroe, joka esitti Oliver Oxleyn 20-vuotiasta sihteeriä, neiti Lois Laurelia. Ginger Rogers sai suorituksestaan parhaan naispääosan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1953. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 5. syyskuuta 1952 ja Suomessa 30. tammikuuta 1953. Elokuva kestää 97 minuuttia, ja tuotantoyhtiönä toimi 20th Century Fox. == Näyttelijät == == Kuvia == Kuva:Monkey Business trailer.JPG|Vasemmalta oikealle: Ginger Rogers, Cary Grant ja Marilyn Monroe. Kuva:Cary Grant in Monkey Business trailer.JPG|Cary Grant. Kuva:Marilyn Monroe and Cary Grant in Monkey Business trailer 2.JPG|Marilyn Monroe ja Cary Grant. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Howard Hawksin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1952 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Algeriannakkeli

Algeriannakkeli (Sitta ledanti) on harvinainen, vain Algeriassa esiintyvä nakkelilaji. Lajin löysi belgialainen ekologi ja kasvitieteilijä Jean-Paul Ledant 5. lokakuuta 1975. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 21–22 cm ja paino noin 16,5–18 g. Algeriannakkeli muistuttaa suuresti korsikannakkelia, johon eroina ovat vain pienet höyhenpuvun värierot. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, koiraan pään kuviot ovat hieman kontrastikkaammat. Nuoren linnun höyhenpuku muistuttaa naaraan höyhenpukua, mutta on haileampi, nokka on keltainen ja koivet vaaleammat kuin vanhan linnun. Piipittävä ääni muistuttaa käenpiian piipitystä. == Esiintyminen == Algeriannakkeli elää Algerian pohjoisrannikon vuoristossa noin 2,5 kilometrin korkeudella ja noin 25 kilometriä Välimeren rannasta. Djebel Baborvuoren populaation koko on noin 80 paria ja Tazan kansallispuiston tuntumassa elää noin 350 yksilön populaatio. Näiden lisäksi tunnetaan kaksi pientä esiintymää. Laji on paikkalintu, jonka liikehdinnästä tiedetään vain vähän. Lajia ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Algeriannakkelit asuvat lähes yksinomaan vuorenrinteiden vanhoissa käsittelemättömissä metsissä, ja niiden suhde Algerian kotoperäiseen pihtalajiin algerianpihtaan (Abies numidica) ja Afrikan mantereen ainoaan haapapopulaatioon (Populus tremula) on mielenkiintoinen. Esiintymisalueilla kasvavat myös atlassetri (Cedrus atlantica) ja tammilaji pyökkitammi (Quercus faginea). Algeriannakkelin elinalueilla saattaa talvella olla jopa kaksi-kolme metriä lunta. == Lisääntyminen == Algeriannakkelin pesä on tavallisesti kookkaan, yksinäisen puun kolossa, useimmiten oksassa olevassa kolossa. Pesän korkeus maasta on keskimäärin 8,5 metriä. Todennäköisesti vain naaras hautoo, sillä koiraalla ei ole havaittu hautomalaikkua. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras. Poikaset lähtevät pesästä noin 22–25 päivän ikäisinä. Laji pesii ilmeisesti vain kerran kesässä. == Ravinto == Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät enimmäkseen pähkinöitä ja siemeniä. Poikasia ruokitaan eläinravinnolla. == Lähteet == * Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857510-6 === Viitteet === Luokka:Nakkelit Luokka:Uhanalaiset linnut
Matthieu Descôteaux

Matthieu Descoteaux (s. 23. syyskuuta 1977 Pierreville, Québec) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Edmonton Oilers varasi Desocteauxin vuoden 1996 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 19. Descoteaux pelasi kuusi ottelua NHL:ää Montreal Canadiensissa. Hän pelasi uransa aikana myös AHL:ssä, Suomessa ja Italiassa. Suomessa hän edusti Tapparaa ja Vaasan Sportia. == Siirrot == *9. maaliskuuta 2000 - Descoteaux vaihdettiin Edmontonista Montrealiin Christian Laflammen kanssa Igor Ulanovista. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dale Dunbar

Dale Dunbar (s. 14. lokakuuta 1961) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä 1980-luvulla. Dunbar oli pelipaikaltaan puolustaja ja hän pelasi uransa aikana myös Suomessa. ==Ura== Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga O M S P RM O M S P RM 1981–82 Boston University ECAC 8 2 0 2 10 — — — — — 1982–83 Boston University ECAC 23 1 7 8 36 — — — — — 1983–84 Boston University ECAC 34 0 15 15 49 — — — — — 1984–85 Boston University HE 39 2 10 12 26 — — — — — 1985–86 Fredericton Express AHL 32 2 10 12 26 — — — — — 1985–86 Vancouver Canucks NHL 1 0 0 0 2 — — — — — 1986–87 Peoria Rivermen IHL 46 2 8 10 32 — — — — — 1987–88 Maine Mariners AHL 66 1 7 8 120 9 1 1 2 33 1988–89 Maine Mariners AHL 65 1 9 10 49 — — — — — 1989–90 Boston Bruins NHL 1 0 0 0 0 — — — — — NHL Totals 2 0 0 0 2 — — — — — == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Dunbar, Dale Dunbar, Dale Dunbar, Dale
Katikanluoma

Katikanluoma on Hyypän kylässä Kauhajoella virtaava luoma. Luoma saa alkunsa Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuiston länsiosassa sijaitsevasta luonnonlähteestä. Lisäksi luoman suuosaan purkautuu maan alta pohjavettä. Alajuoksullaan Katikanluoma on uurtanut hienohiekkaisiin maakerroksiin jopa yli 20-metrisen Katikankanjonin. Luoma yhtyy Katikankanjonin alueella Kauhajokeen. Katikanluoma on latvajuoksullakin luonnontilassa. Luomassa elää purotaimenia, minkä lisäksi luoman varrella elää esimerkiksi vesipäästäisiä. Katikankanjonin alueella, Katikanluomassa oli 1940-luvun alkuun saakka toiminnassa ollut mylly. == Lähteet == Luokka:Kauhajoen joet Luokka:Kyrönjoen vesistö
Danielle Egnew

Danielle Egnew (s. 28. helmikuuta 1969 Billings, Montana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, mediapersoona ja spiritualisti. Vuonna 2008 hänen sooloalbuminsa Red Lodge oli ehdolla parhaan folk-levytyksen (best folk recording) kategoriassa Native American Music Awards -gaalassa (NAMMYS). ==Aiheesta muualla== *Danielle Egnewin sivu * *Danielle Egnewin sivu Luokka:Meediot Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet
Urut (heimo)

Urut tai urot ovat intiaaniheimo Boliviassa. Viimeinen puhdasverinen uru, eräs nainen, kuoli vuonna 1959. Inkojen aikoihin urut elivät 42 itsetehdyllä kelluvalla "saarella" Titicaca-järvessä, joka sijaitsee Etelä-Amerikan Andien ylätasangolla. Urujen saaret ovat viisi kilometriä lähteen Punon satamasta. Urujen saaret koostuvat enimmäkseen kelluvasta totorakaislasta, joiden suuret juurakot pitävät "saaria" koossa. Saaret on ankkuroitu köysillä pohjassa oleviin seipäisiin. Totorakaislaa syödään myös näläntunteen heikentämiseksi. Kun inkat valtasivat Titicaca-järven alueet, urut joutuivat maksamaan veroja ja monet joutuivat orjiksi. Urut joutuivat espanjalaisvalloituksessa ahtaammalle kuin aimarat, jotka pitivät heitä alempana kansanaMartti Pärssinen, Andien ihminen, ISBN 952-5481-02-6, painopaikka Vantaa 2004,Luku 3. kansanmurha?, sivu 153. Urujen määrä laski nopeammin kuin aimaroiden espanjalaisvalloituksen takia. Jotkut ovat väittäneet uruja muinaisen Tiwanakun suurvallan johtajiksi. Jossain historian vaiheessa urut muuttivat mantereelle ja sekoittuivat muihin intiaaniheimoihin. Saarille palanneet urut ovat sekoitus eri heimoista. Uruja on jäljellä enää 150–4600. Osa uruista on omaksunut modernin elämäntyylin ja joillakin heistä on jopa aurinkopaneeleilla toimivia televisioita. Urut pitävät yllä radioasemaa, joka toimii pääsaarelta käsin. Saarilla on myös kouluja, mutta lukioihin ja yliopistoihin päästäkseen urujen on mentävä läheiseen Punon kaupunkiin. == Lähteet == * Uros Indians ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Bolivian etniset ryhmät Luokka:Etelä-Amerikan alkuperäiskansat
Calamiansaartenkauris

CalamiansaartenkaurisMyös "kalamiankauris": (Axis calamianensis) eli kalamianhirvi on jalokauriiden alaheimoon (Cervinae) kuuluva erittäin uhanalainen hirvieläinlaji, jota tavataan vain Filippiineillä. Sitä pidettiin aiemmin rytökauriin (Axis porcinus) alalajina, mutta nykyisin omana lajinaan. Calamiansaartenkauris muistuttaa ulkonäöltään hyvin paljon rytökaurista, mutta on lyhytturpaisempi ja -korvaisempi ja sillä on päässä enemmän valkoista. Calamiansaartenkauriin säkäkorkeus on 60–100 cm ja paino 27–110 kg. Se on pitkäjalkainen ja ruskeansävyinen. Turkki on selkäpuolelta vaaleampi kuin vatsapuolelta. Uroksella on kolmihaaraiset sarvet, jotka putoavat ja kasvavat joka vuosi uudelleen.ARKive == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ultimate Ungulate: Axis calamianensis * Luokka:Jalohirvet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Hautomalaikku

Hautomalaikku (area incubationis) on pesivän, munia hautovan linnun vatsapuolelle kehittyvä höyhenetön laikku. Hautomalaikku on kehittynyt linnuille siirtämään ruumiinlämpöä haudottaviin muniin. Laikku kehittyy yleensä vain naaraslinnuille, jotka useimmissa lintulahkoissa huolehtivat hautomisesta. Joidenkin varpuslintulajien koiraat voivat osallistua haudontaan ja niille kehittyy hautomalaikku, joka kuitenkin tavallisesti on vaatimattomampi kuin naaraan. Joissakin linturyhmissä, lokeilla ja kanalinnuilla, hautomalaikkuja eli untuvista paljaita ihon kohtia voi olla kolme. Kahlaajilla, ruokeilla ja kihuilla laikkuja on kaksi. Hautomalaikku alkaa kehittyä hieman ennen muninnan alkamista. Vatsanseudun untuvat putoavat tai lintu itse nyppii niitä pois (hanhet ja sorsat nyppivät untuvia ja keräävät ne pesäänsä eristeeksi). Pintaverisuonisto aktivoituu, jolloin ruumiinlämmöstä suurempi osa ohjautuu munan lämmittämiseen. Aktiivisesti hautovan linnun hautomalaikku on paljas, punertava, ryppyinen ja kiiltävä. Poikasten kuoriuduttua pintaverenkierto laikussa vähenee ja iho muuttuu normaalin väriseksi. Jos lintu pesii uudelleen pian ensimmäisen pesyeen jälkeen, pysyy laikku paljaana. Pesimäkierron päätyttyä alkavat uudet untuvat kasvaa laikkuun. Samaan aikaan lintu yleensä myös käy läpi sulkasadon. Viimeistään sulkasadon lopulla myös hautomalaikku on saanut yhtenäisen untuvapeitteen. Paljaan ihon kautta lintu hukkaa paljon energiaa. Koska hautominen on intensiivistä ja lintuemo poistuu pesältä vain syödäkseen ja juodakseen, ei jäähtymistä ehdi tapahtua kovin paljon. Aikaisin keväällä tai talvella pesivillä lajeilla (käpylinnut, pöllöt) koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta, joka monissa tapauksissa ei poistu pesästä koko haudontajakson aikana. == Lähteet == * Stanford * Svensson, Lars 1976: Euroopan varpuslinnut. Sukupuolen ja iän määritys. - Suomen Lintutieteellinen Yhdistys r.y. Helsinki. ISBN 951-99067-3-8 Luokka:Lintujen anatomia
Baweaninkauris

Baweaninkauris, aiemmin baweanhirvi"baweankauris" (Axis kuhlii) on äärimmäisen uhanalainen hirvieläinlaji, jota tavataan kotoperäisenä Indonesiassa Jaavan luoteispuolella sijaitsevalla Baweanin saarella. Aiemmin sen katsottiin olevan samaa lajia rytökauriin (Axis porcinus) kanssa, mutta nykyisin se on yleisesti tunnustettu omaksi lajikseen. Uros kasvaa noin 70 senttimetriä korkeaksi, naaras on pienempi. Baweaninkauris on lyhytjalkainen, tuuhea- ja pitkähäntäinen jalokaurislaji. Aikuiset ovat tasaisen ruskeita, lukuun ottamatta vaaleampaa rintaläikkää ja silmien ympärystä. Nuoret vasat saattavat joskus olla vaaleapilkkuisia,ARKive mutta yleensä nekin ovat yksivärisiä. Uroksella on pitkäjuuriset sarvet, joissa kummassakin on enintään kuusi haaraa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ultimate Ungulate: Bawean deer * Luokka:Jalohirvet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
AB Pictoris

AB Pictoris, josta käytetään myös designaatiota HD 44627, on K-tyypin tähti 148 valovuoden päässä Maalarin tähdistössä. Massan perusteella sillä uskotaan olevan eksoplaneetta, mutta kyseessä saattaa olla myös ruskea kääpiö. Planeetan massaksi on arvioitu 13,5 ± 0,5 kertaa Jupiterin massa ja se havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:BY Draconis -muuttujat Luokka:K-spektriluokan pääsarjan tähdet Luokka:Planeettajärjestelmät
Loistokerttulit

Loistokerttulit (Setophaga) on kerttuleiden heimoon kuuluva lintusuku. BirdLife Suomen luokittelussa sukuun kuuluu 35 lajia. Aiakisemmin monet suvun lajeista luokiteltiin kirjokerttulien sukuun Dendroica. == Lajit == * Bahamankerttuli Setophaga flavescens * Barbudanlivertäjäkerttuli Setophaga subita * Caymaninkerttuli Setophaga vitellina * Havukerttuli Setophaga graciae * Hiirikerttuli Setophaga plumbea * Huppukerttuli Setophaga citrina * Jamaikankerttuli Setophaga pharetra * Kaliforniankerttuli Setophaga occidentalis * Keltakerttuli Setophaga petechia * Keltaperäkerttuli Setophaga coronata * Keltarintakerttuli Setophaga dominica * Kulokerttuli Setophaga kirtlandii * Kuusikerttuli Setophaga townsendi * Latvuskerttuli Setophaga cerulea * Livertäjäkerttuli Setophaga adelaidae * Loistokerttuli Setophaga ruticilla * Magnoliakerttuli Setophaga magnolia * Mäntykerttuli Setophaga pinus * Naamiotiaiskerttuli Setophaga pitiayumi * Pensaskerttuli Setophaga discolor * Puertoriconkerttuli Setophaga angelae * Ruskokruunukerttuli Setophaga palmarum * Rusokylkikerttuli Setophaga pensylvanica * Rusoposkikerttuli Setophaga tigrina * Rusorintakerttuli Setophaga castanea * Saintlucianlivertäjäkerttuli Setophaga delicata * Sinikerttuli Setophaga caerulescens * Sypressikerttuli Setophaga virens * Teksasinkerttuli Setophaga chrysoparia * Tiaiskerttuli Setophaga americana * Tulikurkkukerttuli Setophaga fusca * Viherlakkikerttuli Setophaga pityophila * Viiksikerttuli Setophaga nigrescens * Viirukerttuli Setophaga striata ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *ITIS: Dendroica *
Sotkanluoma

Sotkanluoma on Kauhajoella virtaava luoma. Luoma saa alkunsa Sotkankankaalta, Sahankylän eteläpuolelta. Luoma yhtyy Ikkelänjokeen Lustilan kylässä. Yksi Sotkanluoman tärkeimmistä sivuhaaroista on Keevelinluoma. Luomassa oli ainakin vielä 1990-luvun alussa purotaimenia. Yläjuoksullaan Sotkanluoma virtaa kuivassa ja eroosioherkässä maastossa. Sotkanluoman valuma-alueella on suoritettu aikoinaan metsien ojituksia ja luomaan on kertynyt tämän vuoksi ojaeroosion kuljettamaa lietettä. Eroosiota on pyritty vähentämään rakentamalla Sotkanluomaan laskevien ojien suille saostusaltaita, jotka ovat kuitenkin täyttyneet vedellä nopeasti. Sotkanluoman alajuoksulla toimi aikoinaan jauhomylly. Se rakennettiin 1900-luvun alkupuolella. Myllyssä oli turbiini, jonka ansiosta sitä voitiin käyttää 6–7 tuntia taukoamatta. Sotkanluoma on kertoman mukaan ollut sotkien pesimäpaikka, josta se on nimensäkin saanut. == Lähteet == Luokka:Kauhajoen joet Luokka:Kyrönjoen vesistö
Jalokauriit

Jalokauriit eli jalohirvet (Cervinae) on hirvieläinten alaheimo, johon kuuluu ainakin neljä sukua. Nykyisin useimmissa lähteissä sukuja on yhdeksän ja lajeja noin 30, kun myös muntjakit (Muntiacus) luokitellaan tähän alaheimoon.Animal Diversity Web Muntiacus ja Elaphodus -sukujen lajit luettiin aiemmin erilliseen muntjakkien alaheimoon Muntiacinae. Useimmat jalokaurislajit elävät Aasiassa, mutta isokauris (saksanhirvi) ja täpläkauris (kuusipeura) myös Euroopassa ja edellisen alalaji vapiti Pohjois-Amerikassa. Useita lajeja on siirretty niiden luontaisten elinalueiden ulkopuolelle, varsinkin Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Iso- ja täpläkauriita on istutettu myös Suomeen. Jalokauriit pystyvät hyödyntämään selluloosapitoista ravintoa paremmin kuin varsinaiset hirvet. Joustavamman ravinnonkäytön ansiosta jalokauriit voivat elää suurinakin laumoina. Useimpien lajien tyypillistä elinympäristöä ovat avoimet metsät. Jalokauriit soveltuvat hyvin tarhakasvatukseen, koska ne eivät stressaannu eivätkä sairastu kovin helposti. Suosituimpia tarhakauriita ovat isokauris ja täpläkauris, joiden kasvatus Euroopassa ja varsinkin Uudessa-Seelannissa on laajamittaista. == Suvut ja lajit == Sukujen ja lajien lista tässä noudattaa pääosin Wilsonin & Reederin (2005) luokitusta, jossa myös muntjakit on sijoitettu jalohirvien alaheimoon eikä omaan alaheimoonsa: *Aksiskauriit (Axis) – 4 lajia **Aksiskauris (Axis axis) **Calamiansaartenkauris (Axis calamianensis) **Baweaninkauris (Axis kuhlii) **Rytökauris (Axis porcinus) *Isokauriit Cervus – 3 lajia **Vapiti (Cervus canadensis)Wapiti or Elk American Society of Mammalogists. 24.4.2024 **Isokauris eli saksanhirvi (Cervus elaphus) **Japaninkauris (Cervus nippon) *Dama – 1 laji **Täpläkauris eli kuusipeura (Dama dama) *Elaphodus – 1 laji **Tupsumuntjakki (Elaphodus cephalophus) *Elaphurus – 1 laji ** Milu eli davidinhirvi (Elaphurus davidianus) *Muntjakit Muntiacus – 13 lajia **Borneonmuntjakki (Muntiacus atherodes) **Tummamuntjakki (Muntiacus crinifrons) **Thaimaanmuntjakki (Muntiacus feae) **Yunnaninmuntjakki (Muntiacus gongshanensis) **Muntjakki (Muntiacus muntjak -ryhmä):Muntiacus muntjak (E. A. W. Zimmermann, 1780) ASM Mammal Diversity Database. American Society of Mammalogists (6.4.2024) ***Muntiacus malabaricus ***Muntiacus muntjak ***Muntiacus vaginalis **Kiinanmuntjakki (Muntiacus reevesi) **Muntiacus puhoatensis **Muntiacus putaoensis **Muntiacus rooseveltorum **Muntiacus truongsonensis **Jättimuntjakki (Muntiacus vuquangensis) *Przewalskium – 1 laji **Valkonaamakauris (Przewalskium albirostris) *Rucervus – 3 lajia **Barasinga (Rucervus duvaucelii) **Tamengi eli lyyrysarvi (Rucervus eldii) **Thaimaankauris (Rucervus schomburgki) † *Rusa – 4 lajia **Panaynkauris (visayanhirvi) (Rusa alfredi) **Timorinkauris (Rusa timorensis) **Sambar (Rusa unicolor) **Filippiinienkauris (Rusa marianna) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *