EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kultainen keskitie

Kultainen keskitie tarkoittaa filosofiassa tavoiteltua puoliväliä kahden ääripään, joista toinen edustaa liiallisuutta ja toinen puutteellisuutta, välillä. Käsite liittyy erityisesti antiikin kreikkalaiseen filosofiaan, ja se tunnetaan ennen kaikkea Aristoteleen ajattelusta. Kultaisesta keskitiestä on tullut myös suomalainen sanonta, joka tarkoittaa äärimmäisyyksien välttämistä. == Historiaa == === Kreeta === Varhaisin esimerkki kultaisen keskitien ajatuksesta on mahdollisesti mytologisessa kreetalaisessa tarussa Daidaloksesta ja Ikaroksesta. Paetakseen vankilastaan ja kuningas Minoksen kynsistä Daidalos suunnitteli sekä itselleen ja pojalleen parin siipiä, jotka oli valmistettu vahasta ja sulista. Daidalos varoitti poikaansa ”lentämään keskitietä” meren pärskeiden ja auringon kuumuuden välillä. Ikaros ei kuunnellut isäänsä ja lensi liian lähelle aurinkoa, jolloin hänen siipensä sulivat. === Delfoi === Toinen varhainen esimerkki kultaisen keskitien ajatuksesta löytyy doorilaisesta sanonnasta, joka oli kaiverrettu temppelin seinään Delfoissa: (mēden agan, ”ei mitään liikaa”). === Sokrates === Sokrates opetti, että ihmisen ”tulee valita keskitie ja välttää kumpaakin äärimmäisyyttä, niin pitkälle kuin mahdollista”.Platon: Valtio, kirja X Sokrates antaa esimerkin kasvatuksesta: minkälainen vaikutus on sillä, jos joku harjoittaa joko liikaa voimistelua tai liikaa musisointia? Liika voimistelu tuottaa kovan ja raa'an mielenlaadun, liika musisointi taas pehmeän ja naisellisen mielenlaadun. Kummankin ominaisuuden omaaminen sen sijaan tuottaa harmonian; eli kauneuden ja hyvyyden. Hän painotti myös matematiikan merkitystä kauneuden ja totuuden ymmärtämisessä. === Platon === Platonille kaikki epäsuhtainen oli pahaa ja siksi vältettävää: liikaa purjeita laivassa, liikaa ravintoa ruumiille tai liikaa valtaa sielulle, seurauksena on aina haaksirikko. Laeissa Platon soveltaa tätä periaatetta määrittäessään ideaalivaltion hallitusmuodon: ”Näin toimeenpantuna valinta osuu monarkian ja demokratian puoleen väliin.” === Aristoteles === Aristoteles käsitteli hyvettä laajalti eettisissä teoksissaan. Hänen Nikomakhoksen etiikassa ja Eudemoksen etiikassa usein toistamansa ajatus on, että jokin on puoliväli kahden ääripään välillä.Esimerkiksi Aristoteles: Eudemoksen etiikka 1233b15. Hänen sielun ja sen hyveiden psykologiansa perustui samoin kultaiseen keskitiehen ääripäiden välillä. Politiikassa Aristoteles kritisoi Spartan hallitusmuotoa sen perustuslain epäsuhtaisten ainesten vuoksi: spartalaiset kouluttivat miehiä, mutta eivät naisia, ja he valmistautuivat sotaan, mutta eivät rauhaan. Tämä epäsointu tuotti erilaisia ongelmia, joita Aristoteles käsittelee.Aristoteles: Politiikka 1270af, 1271b. === Myöhempiä ajatuksia === Jacques Maritain hyödynsi filosofian johdannossaan kultaisen keskitien ajatusta sijoittaessaan aristoteelisen ja tomistisen filosofian muiden filosofisten järjestelmien muodostamien ääripäiden puoleen väliin. == Katso myös == * Paideia == Lähteet == Luokka:Kolmas tie Luokka:Antiikin filosofia Luokka:Etiikka
William P. Rogers

William Pierce Rogers (23. kesäkuuta 1913 Norfolk – 2. tammikuuta 2001 Bethesda) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Rogers opiskeli lakia Cornellin yliopistossa. Hän palveli toisessa maailmansodassa USS Intrepid -lentotukialuksella. Hänet nimitettiin apulaisoikeusministeriksi presidentti Dwight D. Eisenhowerin hallitukseen 1953 ja oikeusministerinä hän toimi 1957–1961. Presidentti Richard Nixonin ulkoministerinä hän toimi 1969–1973, minkä jälkeen hän toimi lopun uransa ajan yksityisenä lakimiehenä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain oikeusministerit Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Nixonin hallituksen jäsenet Luokka:Dwight D. Eisenhowerin hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Kristina Groves

Kristina Groves (s. 4. joulukuuta 1976 Ottawa) on kanadalainen pikaluistelija, maailmanmestari ja nelinkertainen olympiamitalisti. Groves voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa matkakohtaisissa MM-kisoissa 2005, jossa hän voitti pronssia 3 000 metrillä ja myöhemmin hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti kaksi mitalia Torinon olympialaisista 2006, jolloin hän sai hopeaa 1 500 metriltä ja joukkuetakaa-ajossa. Samana talvena hän sai pronssia yleisluistelun MM- kisoissa. Matkakohtaisissa MM-kisoissa 2007 hän voitti maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa, ja lisäksi pronssia 1 500 metriltä ja 5 000 metriltä. Vuotta myöhemmin hän voitti mestaruuden 3 000 metrillä, sijoittui hopealle 1 000 metrillä sekä joukkuetakaa-ajossa ja saavutti pronssia 1 500 ja 5 000 metrillä. Yleisluistelun MM-kisoissa hän sai pronssia 2008 ja hopeaa 2009. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä pronssia 3 000 ja 5 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 1 500 metrillä toiseksi ja 3 000 metrillä kolmanneksi. Saman vuoden yleisluistelun MM-kisoissa hän sai hopeaa. Groves on voittanut 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2007–2008, 2008–2009 ja 2009–2010 sekä ollut kolmas 2006–2007. Yhdistetyssä 3 000 ja 5 000 metrin maailmancupissa hän on sijoittunut kolmanneksi kausilla 2005–2006 ja 2008–2009. ==Ennätykset== * 500m: 38,75 (2006) * 1 000m: 1.14,51 (2007) * 1 500m: 1.53,18 (2007) * 3 000m: 3.58,11 (2009) * 5 000m: 6.54,55 (2006) == Lähteet == *Tulokset www.skateresults.com-sivustolla *Ennätykset www.sskating.com-sivustolla *Saavutukset speedskatingnews.info-sivustolla === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * http://www.fotos.desg.de/athletes.php?showAthletes=all&id;=297 Luokka:Kanadalaiset pikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fred ”Sonic” Smith

Fred ”Sonic” Smith (14. syyskuuta 1949 – 4. marraskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja, joka muistetaan parhaiten yhtyeistä MC5 ja Sonic’s Rendezvous Band sekä laulaja Patti Smithin aviomiehenä. Hän soitti kitaraa myös Patti Smithin albumilla Dream of Life. == Elämä == Fred ”Sonic” Smith, oli kitaristi vaikutusvaltaisessa rock-yhtyeessä MC5. Fred syntyi Harts Creekin alueella Lincolnin maakunnassa ja kasvoi Detroitissa. Hän aloitti kitaransoiton 12-vuotiaana ja esiintyi useissa paikallisissa bändeissä ennen kuin oli mukana perustamassa MC5-yhtyettä, 1960-luvun puolivälissä. Yhtye auttoi luomaan rajua protopunk rock-soundia, joka on sittemmin innoittanut niin heavy metal ja punk-artisteja. MC5 solmi levytyssopimuksen Elektra Recordsille – yhtenä yhtiön ensimmäisistä hard rock -yhtyeistä. Yhtye esiintyi vuoden 1968 demokraattien kansallisessa puoluekokouksessa Chicagossa. Yhtye esiintyi myöhemmin Rolling Stone -lehden kannessa ja julkaisi debyyttinsä Kick Out The Jams. MC5 toimi lämmittelybändinä monille huippuartisteille, kuten Creamille ja Janis Joplinille. Yhtye hajosi huumeongelmiin vuonna 1972. Smith johti myöhemmin omaa yhtyettään Sonic’s Rendezvous Bandia, johon kuului jäseniä muista Detroitin yhtyeistä, kuten Stoogesista. Yhtye äänitti singlen City Slang vuonna 1976. Vuonna 1978 Sonic’s Rendezvous Band soitti ilman laulajaansa Scott Morgania Iggy Popin taustayhtyeenä tämän TV Eye Live -kiertueella. Ryhmä esiintyi tuolloin myös Helsingin Kulttuuritalolla. Vuonna 1980 hän meni naimisiin runoilija/laulaja Patti Smithin kanssa, ja pariskunta vetäytyi musiikista kasvattaakseen lapsiaan. Vuonna 1988 he julkaisivat yhdessä albumin Dream of Life, joka sisälsi Fredin säveltämiä kappaleita, ja Fred soitti levyn soolokitaraosuudet. Fred ja Patti Smith saivat yhdessä kaksi lasta: Jacksonin (s. 1981) ja Jessen (s. 1987). Molemmat lapsista ovat nykyään muusikkoja. Fred ”Sonic” Smith kuoli sydämen vajaatoimintaan vuonna 1994. == Fred "Sonic" Smithin arvostus == Vuonna 2003 Rolling Stone -lehti sijoitti Fred ”Sonic” Smithin sijalle 93 listassaan ”100 kaikkien aikojen parasta kitaristia”. Hänet on sittemmin valittu Rock N Roll Hall Of Fameen MC5-yhtyeen kanssa sekä West Virginia Music Hall Of Fameen. Hänen lempinimensä ”Sonic”" toimi inspiraationa bändin Sonic Youth -nimelle. Patti Smith on levyttänyt useita Fred ”Sonic” Smithin kirjoittamia kappaleita, esimerkiksi Patti Smithin vuonna 1996 julkaisema albumi Gone Again on omistettu Fred ”Sonic” Smithin muistolle ja sen nimikappale on Fredin sävellys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.sonicsrendezvousband.net *http://www.i94bar.com/ints/srb1.html Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Merilukit

Merilukit (Pycnogonida) on yksi niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvan leukakoukullisten alajakson luokista ja sen ainoa nykyinen lahko on Pantopoda. Merilukit elävät merissä kaikkialla maailmassa, mutta niitä tavataan erityisen runsaasti Välimeressä ja Karibianmerellä sekä Pohjoisella ja Eteläisellä jäämerellä. Merilukkeja tunnetaan yhteensä noin 1300 eri lajia. Vaikka suurin osa lajeista on pienikokoisia, usein vain muutaman millimetrin mittaisia, joukossa on myös suurikokoisia kuten lähes metrin mittaiset syvänmeren merilukit. Merilukit elävät meren pohjassa, syvimmillään jopa muutaman kilometrin syvyydessä. Niiden tunnusomaisin piirre on pitkät jalat, joiden suuruus korostuu pieneen keskiruumiiseen nähden. Keskiruumis on niin pieni, että jotkin siellä normaalisti niveljalkaisilla sijaitsevat elimet ovat lukeilla siirtyneet jalkoihin. Varhaisimmat merilukkien lahkon Pantopoda fossiileista on ajoitettu devonikaudelle (noin 400 miljoonaa vuotta sitten), ja luokan Pycnogonida kauemmas kambrikaudelle. Merilukit kuuluvat siten hyvin vanhoihin nykyisinkin vielä jäljellä oleviin eläinryhmiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *World List of Pycnogonida *Introduction to the Pycnogonida University of Berkeley Museum of Paleontology *Kuvia merilukeista Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Merilukit
Risto Heiskala

Risto Kalevi Heiskala (s. 11. marraskuuta 1956 Rovaniemi) on Tampereen yliopiston sosiologian professori. Hän on toiminut myös Tampereen yliopiston Institute for Advanced Social Research (IASR) ‑tutkijakollegiumin johtajana. Vuosina 2002–2008 hän oli Jyväskylän yliopiston yhteiskuntapolitiikan professori. Heiskala valmistui ylioppilaaksi vuonna 1976. Vuonna 1985 hän valmistui valtiotieteen maisteriksi sosiologian oppiaineesta Helsingin yliopistosta ja väitteli vuonna 1997 tohtoriksi Helsingin yliopistossa tutkimuksella Society as semiosis: Neostructuralist theory of culture and society. Vuonna 1998 hänestä tuli sosiologian dosentti Helsingin yliopistossa. Heiskala kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2015. Heiskalan tutkimuskohteita ovat muun muassa yhteiskunta- ja kulttuuriteoriat, historiallinen sosiologia, institutionaalinen organisaatioiden tutkimus sekä tiedon sosiologia. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa Toiminta, tapa ja rakenne: Kohti konstruktionistista synteesiä yhteiskuntateoriassa (2000). == Teoksia == * * * * * * * === Toimitettuja teoksia === * * * * * === Käännös === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Risto Heiskalan verkkosivut Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Sturges

John Eliot Sturges [ˈstɜːrdʒɪs] (3. tammikuuta 1910 – 18. elokuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Sturges syntyi Illinois’ssa ja aloitti Hollywoodissa leikkaajana vuonna 1932. Hän alkoi saavuttaa mainetta ohjaajana toisen maailmansodan jälkeen ja oli vuonna 1956 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Sturgesin ohjauksia ovat Kuolemanloukku O.K. Corral (1957), Vanhus ja meri (1958), Viimeinen juna Gun Hillistä (1959), 7 rohkeata miestä (1960), Suuri pakoretki (1963), Jääasema Zebra (1968), Marooned – avaruuslento Ironman I (1969), Joe Kidd (1972) ja Kotka on laskeutunut (1976). Hän kuoli emfyseemaan ja sydäntautiin Kaliforniassa 82 vuoden ikäisenä. Sturgesilla on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Lovell, Glenn: Escape Artist – The Life and Films of John Sturges. University of Wisconsin Press, 2008. ISBN 978-0-299-22830-9. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Alexander R. Todd

Alexander Robertus Todd (2. lokakuuta 1907 Glasgow – 10. tammikuuta 1997 Cambridge) oli skotlantilainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1957 nukleotidien, nukleosidien ja nukleotidien koentsyymien rakenteiden tutkimisesta ja niiden syntetisoinnista. Todd valmistui vuonna 1928 Glasgow’n yliopistosta. Tohtoriksi hän väitteli Johann Wolfgang Goethe -yliopistossa Frankfurt am Mainista aiheenaan virtsahappojen kemia. Myöhemmin hän opiskeli Oxfordissa ja sai sieltäkin tohtorin arvon. Sen jälkeen hän työskenteli muun muassa Lontoon yliopistossa. Vuonna 1938 Toddista tuli kemian professori Manchesterin yliopistoon. Siellä hän aloitti nukleosidien tutkimisen. Hän toimi orgaanisen kemian professorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1944–1977. Vuonna 1949 Todd syntetisoi ATP:n ja FAD:n. Vuonna 1955 Todd selvitti B12-vitamiinin rakenteen. Myöhemmin hän työskenteli B1\- ja E-vitamiinin rakenteen tutkimisen ja niiden syntetisoinnin parissa. Lisäksi hän tutki hyönteisten antosyaaniväriaineita ja hasiksen ja marihuanan alkaloideja. Todd toimi useissa Britannian hallituksen alaisissa tieteellisissä toimikunnissa. Hänet aateloitiin vuonna 1954 ja vuonna 1962 hänestä tehtiin Trumpingtonin paroni. Toddista tuli Strathclyden yliopiston johtaja vuonna 1975. Vuonna 1977 hänestä tuli ansioritarikunnan jäsen. Todd toimi Royal Societyn puheenjohtajana vuosina 1975–1980. Vuosina 1978–1986 hän toimi Hertfordshiren yliopistossa vierailevana professorina. == Aiheesta muualla == * Toddin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Brittiläiset biokemistit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Tony Attwood

Tony Attwood (s. 1952) on Australiassa asuva englantilainen psykologian tohtori, joka tunnetaan yhtenä johtavina Aspergerin oireyhtymän tutkijoista. Hänen kirjoittamansa Asperger's Syndrome: A Guide for Parents and Professionals (1998) on käännetty useille kielille ja on saavuttanut oireyhtymää käsittelevän perusteoksen aseman. Attwood syntyi Birminghamissa. Hän opiskeli Hullin, Surreyn sekä Lontoon yliopistoissa ja on työskennellyt myös kotimaansa ulkopuolella, Australiassa. == Attwoodin suomennettuja teoksia == * Aspergerin oireyhtymä: opas vanhemmille ja asiantuntijoille; alkuperäisteos Asperger's Syndrome: A guide for parents and professionals; Haukkarannan koulu, 2005; ISBN 952-5338-22-3 * Aspergerin oireyhtymä lapsuudesta aikuisuuteen; alkuperäisteos The complete guide to Asperger's syndrome; Kehitysvammaliitto, oppimateriaalikeskus Opike, 2012; ISBN 978-951-580-530-0 Luokka:Brittiläiset psykologit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators

The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators on The 13th Floor Elevatorsin vuonna 1966 julkaisema levy, jota pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä psykedeelisenä albumina. Levyltä löytyy myös yhtyeen ainoa singlehitti "You're Gonna Miss Me" == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Uusintapainoksen bonuskappaleet (2005) === # * # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Pitchfork Media: 9.1/10Pitchfork Media Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1966 esikoisalbumit Luokka:The 13th Floor Elevatorsin albumit
Ann-Luise Bertell

Ann-Luise Maria Bertell (aik. Gammelgård; s. 25. lokakuuta 1971 Oravainen)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 129. on suomenruotsalainen näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja. Vöyrillä asuva Bertell toimi Wasa Teaterin johtajana vuosina 2010–2015 ja uudelleen vuodesta 2020. Bertell on ammatiltaan näyttelijä, mutta on aina pitänyt myös kirjoittamista tärkeänä. Hän sijoittui toiseksi Svenska folkskolans vännerin Arvid Mörne -kilpailussa 1996. Seuraavana vuonna hän julkaisi esikoiskokoelmansa Rus av Gul. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja revyitä. ==Elämä ja ura== Bertell varttui Oravaisten Kimossa kyläkauppiaan tyttärenä. Hän menestyi koulussa erinomaisesti, joten vanhemmat toivoivat hänestä juristia tai ekonomia. Hän opiskelikin vuoden Turun Hankenissa, mutta näyttelijänä toimiminen harrastajateatterissa sai hänet hakeutumaan Helsinkiin Teatterikorkeakoulun pääsykokeisiin, ja siitä alasta kehkeytyi ammatti. Vuonna 1995 Bertell valmistui Teatterikorkeakoulusta, minkä lisäksi hän on opiskellut myös taloustiedettä, psykologiaa ja luovaa kirjoittamista. Bertell on työskennellyt näyttelijänä Unga Teaternissa ja Wasa Teaternissa, useassa teatterissa vapaana ohjaajana sekä dramaturgina Svenska Teaternissa. Kun hänen ensimmäinen kautensa teatterinjohtajana päättyi 2015, Bertell päätti kirjoittaa runokokoelmien jälkeen proosaa. Tarinan muodon esikuva löytyi hänen työstään teatterin dramaturgina. Bertellille valkeni, että romaanissakin voi olla kohtauksia. Niinpä siirtolaisuustarina Vänd om min längtan (suom. Ikävän jälkeen) etenee kohtauksesta toiseen, näkökulmaa vaihtaen. Esikoisromaanissaan Bertell käyttää äidinpuoleisen sukunsa tarinoita. Toinen romaani Heiman (suom. Oma maa) hyödyntää hänen isänisänsä elämää ja kokemuksia. Vuonna 2017 Bertell sai Olof ja Siri Granholmin säätiön Michael Choraeuksen mukaan nimetyn kirjallisuuspalkinnon. Romaani Heiman oli 2020 yksi kuudesta ehdokkaasta kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajaksi. ==Teokset== * Rus av Gul (nimellä Gammelgård, Ann-Louise), Söderströms, 1997 * Hur jag blev en fluga, dikter, Söderströms 2002 * Tro, hopp och pizza, Söderströms 2006 * Vem är rädd för... Berättelser om vargen, Söderströms 2008, usean kirjailijan yhteiskokoelma *Flyg Gonza, flyg!, Söderström 2009 (lastenkirja) *Ängland, Labbet 2010 (näytelmä) *Gustava, du drömmer!: en pjäs, Labbet 2010 (näytelmä) *Vänd om min längtan, Förlaget 2016 (romaani) *Heiman, Söderströms 2020 (romaani) ===Botnia-trilogia=== * * * ==Lähteet== Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Weio Henriksson

Weio Vilho Henriksson (7. tammikuuta 1903 Pohja – 21. huhtikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja Kekkosen V:n hallituksen puolueisiin sitoutumaton oikeusministeri. Henriksson oli Helsingin kunnallispormestarina eli maistraatin puheenjohtajana 1940–1970-luvulla. Oikeusministerinä hän ehti olla 484 päivää, 6.11.1954–3.3.1956. == Lähteet == * * Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Raatteentie (täsmennyssivu)

Raatteentie voi viitata seuraaviin: * Raatteen tien taistelu, talvisodan taistelu * Seututie 912, historiallisen Raatteen tien länsiosa * Yhdystie 9125, historiallisen Raatteen tien itäosa ja nykyinen Raatteentie
Aleksandr Zaitsev

Aleksandr Gennadijevitš Zaitsev (, s. 16. kesäkuuta 1952) on taitoluistelun pariluistelun Euroopan-mestari, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Zaitsev muistetaan parhaiten Irina Rodninan parina taitoluistelussa. He voittivat pariluistelun olympiakultaa 1976 talviolympialaisissa ja 1980 talviolympialaisissa ja pariluistelun maailmanmestaruuden 1973–1978. Euroopan- mestaruuden taitoluistelun pariluistelussa he voittivat 1973–1978 ja 1980. Heidän valmentajana toimi Stanislav Žuk. Zaitsev ja Rodnina menivät naimisiin vuonna 1975, mutta erosivat myöhemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jason Koumas

Jason Koumas (s. 25. syyskuuta 1979 Wrexham, Wales) on walesilainen, kreikkalaiset sukujuuret omaava jalkapalloilija. Hän oli keskikenttäpelaaja ja edusti seuratasolla Tranmere Roversia, West Bromwich Albionia, Cardiff Cityä ja Wigan Athleticiä. Koumas pelasi Walesin maajoukkueessa 34 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. == Lähteet == * Koumas Wiganin sivuilla === Viitteet === Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Big White

The Big White (televisiossa myös nimellä Kohtalon kolhuja) on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen musta komediaelokuva. Mark Mylodin ohjaus kertoo alaskalaisesta kylästä, jonka rauhan rikkovat niin vakuutuspetos, tunnistamaton ruumis kuin kaksi palkkamurhaajaakin. == Juoni == Matkatoimistovirkailija (Williams) löytää ruumiin ja suunnittelee petoksen kadonneen veljensä miljoonavakuutuksen toivossa. Miehen ja hänen sekoilevan vaimonsa (Hunter) unelmien tiellä on kuitenkin pyrkyrimäinen vakuutustarkastaja (Ribisi). == Rooleissa == Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Veritas Formula 1 -sarjassa

Veritas oli saksalainen autonvalmistaja, jonka perustivat entiset BMW- insinöörit Ernst Loof ja Lorenz Dietrich. Formula 1:n MM-sarjassa Veritas oli mukana vuosina –. Veritas kilpaili hopeanvärisillä V6-moottorilla varustetuilla Meteor-autoilla. Veritas ei saavuttanut suurta menestystä ja loppu sille tuli, kun Loof palasi BMW:lle. Tallin parhaaksi tulokseksi jäi Fritz Riessin vuoden Saksan GP:n seitsemäs sija. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli Valmistaja Moottori Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 SUI 500 BEL FRA GBR GER ITA ESP Yksityinen Meteor Veritas L6 Peter Hirt Kesk. SUI 500 BEL FRA GBR GER NED ITA Yksityiset Meteor RS BMW L6 Veritas L6 Toni Ulmen Kesk. 8 Arthur Legat NC Josef Peters Kesk. Hans Klenk 11 Adolf Brudes Kesk. Theo Helfrich Kesk. Fritz Riess 7 Motor-Presse-Verlag Meteor Veritas L6 Paul Pietsch Kesk. ARG 500 NED BEL FRA GBR GER SUI ITA Yksityiset Meteor RS Veritas L6 Arthur Legat Kesk. Erwin Bauer Kesk. Ernst Loof Kesk. Oswald Karch Kesk. Willi Heeks Kesk. Theo Helfrich 12 Wolfgang Seidel 16 Hans Klenk Meteor Veritas L6 Hans Herrmann 9 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -valmistajat
Venäjän duuman vaalit 2003

Joulukuun 7. 2003 pidettiin Venäjän federaation lainsäädäntöelimen vaalit. Venäjän duumaan valittiin 450 uutta kansanedustajaa. ==Tulokset== Puolue Äänet % Paikat Yhtenäinen Venäjä 22 779 270 37,57 223 Sitoutumattomat 15 843 626 26,90 67 Kommunistinen puolue 7 647 820 12,61 52 Rodina 5 469 556 9,02 37 Liberaalidemokraatit 6 943 885 11,45 36 Venäjän Kansanpuolue 714 705 1,2 17 Jabloko 2 610 087 4,3 4 Oikeistovoimien liitto 2 408 535 4,0 3 Party of Russia's Rebirth 1 140 413 1,9 3 Venäjän agraaripuolue 2 205 850 3,6 2 Venäjän vihreät 253 985 0,4 0 Venäjän demokraattinen puolue 136 295 0,2 0 Yhteensä 60 633 177 100 % 450 == Aiheesta muualla == * Tietoa Ylen arkistosta Luokka:Venäjän vaalit Luokka:Vuoden 2003 vaalit
Fantoftin sauvakirkko

Fantoftin sauvakirkko () on uudelleenrakennettu sauvakirkko Fanassa, Bergenissa, Norjassa. Kirkko rakennettiin alun perin vuonna 1150 Fortuniin, Sogniin. 1800-luvulla kirkkoa uhkasi purku, koska Norjassa oli sadoittain sauvakirkkoja. Konsuli F. Gade kuitenkin osti kirkon, ja vuonna 1883 se siirrettiin purettuna Fantoftiin lähelle Bergeniä. Kirkko tuhoutui tuhopoltossa 1992, mutta siitä rakennettiin tarkka kopio, joka valmistui 1997. ==Historia== Kirkko rakennettiin 1150 Fortuniin, Sogniin, Sognin ja Fjordanen lääniin, mutta se siirrettiin purettuna Fantoftiin 1883. Työtä johti konservaattori Anders Lorange. Hän valvoi työtä, kun kirkko purettiin ja vietiin veneellä osissa Bergeniin. Arkkitehti Joakim Mathiesen oli myös mukana työssä. Ennen purkua kirkon kattorakenteita oli muutettu ja siihen oli 1600-luvulla lisätty länsitorni. Fantoftiin siirtäessä nämä muutokset kuitenkin hylättiin, ja kirkko rakennettiin uudelleen niin kuin sen oli alun perin luultu olevan. Puuttuvat osat tehtiin muiden sauvakirkkojen mukaan, erityisesti Borgundin sauvakirkon mallin perusteella. 6\. kesäkuuta 1992 kirkko tuhoutui tuhopoltossa. Norjassa tehtiin noihin aikoihin useita kirkonpolttoja, joihin olivat syyllistyneet norjalaiset black metal -piirit. Fantoftin sauvakirkko on kuuluisin kirkonpolttojen kohteista, sillä se oli yksi Norjan arkkitehtuurin suurimmista aarteista. Aluksi palon luultiin alkaneen salamaniskusta tai sähköhäiriöstä. Poliisi epäili teosta Varg Vikernesiä, mutta häntä ei tuomittu, sillä oikeudenkäynnissä valamiehistö äänesti hänet syyttömäksi. Tuomarit pitivät tätä virheenä mutta kieltäytyivät uusimasta oikeuskäsittelyä. Kirkosta alettiin heti rakentaa tarkkaa kopiota. Myöhemmin oli yritetty sytyttää tuleen varastoa, jossa kirkon pelastettuja osia säilytettiin. Uudelleenrakentaminen oli vaikeaa rakennusmestarille ja rakentajille, sillä Norjassa ei ollut rakennettu sauvakirkkoja vuosisatoihin ja saatavilla olevat rakennusohjeet olivat vähäiset. Suurin osa rakennussuunnitelmista tehtiin paikan päällä arvioiden sekä olemassa olevien piirrosten pohjalta. Rakennustyöt valmistuivat avajaisia varten 1997. Uusi kirkko on identtinen kopio poltetusta sauvakirkosta. Uutta kirkkoa varten oli palkattu puunkaatajat Kaupangerista. Kirkon kuorissa olevan krusifiksin veisti Sven Valevatn ja maalasi Solrun Nes. Vanhasta kirkosta ei jäänyt paljoa käyttökelpoista materiaalia, paitsi mahdollisina jäänteinä alttarin risti ja onnenkivi, joka on esillä yhdellä seinällä. Alkuperäisessä kirkossa olleita maalauksia ei pystytty entisöimään. Kirkon ulkopuolella on kiviristi, joka on peräisin Tjorasta, Solan kunnasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fantoftin sauvakirkko Stavkirke.org -sivustolla Luokka:Norjan sauvakirkot Luokka:Uudelleenrakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Bergenin kirkot
Luigi Legnani

Luigi Rinaldo Legnani (7. marraskuuta 1790 – 5. elokuuta 1877) oli italialainen kitaristi ja säveltäjä. Hän syntyi Ferrarassa, mutta muutti vuonna 1799 perheineen Ravennaan ja kuoli siellä 86 vuoden ikäisenä. Hänen pääteoksiinsa lukeutuvat 36 kapriisia (op. 20). Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Tecno

Tecno oli veljesten Luciano ja Gianfranco Pederzanin perustama italialainen Formula 1 -talli. Talli osallistui kymmeneen osakilpailuun – saavuttaen yhden MM-pisteen. Tecno nousi Formula 1 -sarjaan Martinin tukemana kaudella 1972. Sitä ennen talli oli saavuttanut menestystä Formula 2 -sarjassa Clay Regazzonin ja François Cevert’n ajamina. Talli rakensi itselleen PA123-auton, jossa oli Tecnon itse valmistama V12-moottori. Kuljettajina toimivat Nanni Galli ja Derek Bell, jotka harvoin pääsivät kilpailuihin mukaan. Ainoan MM- pisteen tallille toi Chris Amon Belgian GP:sta 1973. Kauden 1973 jälkeen Tecnoa ei enää nähty F1:sissä, koska Martini siirsi rahansa Brabham-tallin tukemiseen ja Amon siirtyi kehittämään omaa talliaan. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Auto Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Pisteet Sijoitus Tecno PA123 Tecno Series-P F12 ARG RSA ESP MON BEL FRA GBR GER AUT ITA CAN USA 0 \- Derek Bell DNS Kesk. DNQ DNS Kesk. Nanni Galli Kesk. Kesk. NC Kesk. Tecno PA123B Tecno E731 Tecno Series-P F12 ARG BRA RSA ESP BEL MON SWE FRA GBR NED GER AUT ITA CAN USA 1 11\. Chris Amon 6 Kesk. Kesk. Kesk. DNS ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Philippe Cattiau

Philippe Cattiau (28. heinäkuuta 1892 – 17. helmikuuta 1962) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Cattiau voitti urallaan floretilla ja kalvalla kahdeksan olympiamitalia, joista kolme oli kultaisia. Antwerpenin 1920 olympialaisissa hän sai floretilla sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa hopeaa. Pariisin 1924 olympialaisissa hän voitti kultaa floretin joukkuekilpailussa. Floretin henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui hopealle voitettuaan 23 ottelua ja hävittyään vain pistein 4–5 maanmiehelleen Roger Ducret'lle, joka aiemmissa otteluissaan oli hävinnyt kuudesti. Cattiau saavutti Amsterdamin 1928 olympialaisissa hopeaa floretin joukkuekilpailussa, Los Angelesin 1932 olympialaisissa kultaa sekä floretin että kalvan joukkuekilpailussa ja Berliinin 1936 olympialaisissa pronssia kalvan joukkuekilpailussa. Kalvalla Cattiau voitti Euroopan mestaruuden sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kahdesti. Viimeisen arvokisamitalinsa hän saavutti vuonna 1937, jolloin ensi kertaa kilpailtiin Euroopan-mestaruuksien sijasta maailmanmestaruuksista. ==Saavutukset== * Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1924 ja 1932 * Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1932 * Olympiahopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1920 ja 1924 * Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1920 ja 1928 * Olympiapronssia kalvan joukkuekilpailussa 1936 * MM-hopeaa floretin joukkuekilpailussa 1937 * EM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1929 ja 1930 * EM-kultaa kalvan joukkuekilpailussa 1934 ja 1935 * EM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1927 ja 1929 * EM-hopeaa floretin joukkuekilpailussa 1930 * EM-pronssia kalvan joukkuekilpailussa 1930 ==Lähteet== * * * sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Mandy Patinkin

Mandel Bruce ”Mandy” Patinkin (s. 30. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle on myönnetty Tony- (1980) ja Emmy-palkinnot (1995). Hän on lisäksi ollut Golden Globe -ehdokkaana vuosina 1984 ja 1995. Patinkin syntyi juutalaiseen perheeseen Chicagossa, Illinoisissa. Hän saavutti menestystä alun alkaen musikaaleissa (kuten Evita, 1979), mutta siirtyi sitten elokuviin. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Jentl (1983), Danielin kirja (1983), Prinsessan ryöstö (1987), Rakkauden sävel (1991), Katkera rohto (1991) ja Valtapeliä (1999). Patinkin esitti Rubea televisiosarjassa Dead Like Me vuosina 2003–04 ja Jason Gideonia sarjassa Criminal Minds – FBI-tutkijat vuodesta 2005 vuoteen 2007. Hän sairasti 1990-luvulla kartiopullistumaa ja sai kaksi sarveiskalvonsiirtoa (oikea 1997, vasen 1998). Hän näyttelee myös televisiosarjassa Isänmaan puolesta. Patinkin esiintyy myös HBO:n sarjassa The Good Fight. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tec-Mec

Tec-Mec oli Valerio Colottin perustama italialainen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen osakilpailuun, Yhdysvaltain GP:hin 1959. Kilpailussa tallin brasilialainen kuljettaja Fritz d'Orey keskeytti. Tec-Mec käytti kilpailussa Maserati 250F-auton muunnosta. Autolla ajettiin myöhemmin vanhojen autojen historic racing-kilpailuissa. Kilpatallin lopetettua toimintansa Colotti keskittyi liiketoimintaan perustamalla Colotti Trasmissioni -yrityksen, joka erikoistui vaihdelaatikoihin ja moottoreihin. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Stebro

Stebro oli kanadalainen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan Yhdysvaltain GP:hin kaudella . Talli osallistui kilpailuun Formula Junior -autolla, joka oli selvästi muita hitaampi. Aika-ajoissa Peter Broeker oli muita yli 15 sekuntia hitaampi ja kilpailussa hän jäi voittajasta 22 kierrosta. Autossa oli Fordin nelisylinterinen moottori, joka kehitti noin 110 hevosvoimaa. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Auto Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pisteet Sijoitus Stebro Mk IV (FJ) Ford S4 MON BEL NED FRA GBR GER ITA USA MEX RSA 0 - Peter Broeker 7 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
I Love New York

I Love New York on tositelevisiosarja, jota esittää Yhdysvalloissa televisiokanava VH1 ja jonka päähenkilö on Tiffany Pollard (paremmin tunnettu nimellä "New York"). Sarjassa Tiffany Pollard etsii hänen "todellista rakkauttaan". Sarjasta on ilmestynyt kaksi tuotantokautta. Sarja on spin-off televisiosarjasta Vaimomatskua (Flavor of Love), jossa Tiffany oli molemmilla kausilla mukana ja jäi molemmissa kausissa toiseksi. Sarjassa I Love New York New York äiti, Michelle Patterson, auttaa häntä valitsemaan elämänsä miehen. Mauricio Sanchez oli New Yorkin avustaja, "Chamo", mutta vain ensimmäisellä kaudella. Suomessa Sub alkoi esittää 1. tuotantokautta maaliskuussa 2009. Tuotantokausi Kausi alkoi Kausi loppui Jälleennä- kemiset Voittaja Kilpailijoiden määrä Jaksojen määrä Tuotantokausi 1 8. tammikuuta 2007 2. huhtikuuta 2007 15. huhtikuuta 2007 Patrick Hunter "Tango" 20 12 Tuotantokausi 2 8. marraskuuta 2007 17. joulukuuta 2007 6. tammikuuta 2008 George Weisgerber "Tailor made" 20 12 Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Kiusanhenki

Kiusanhenki on nuortenkirjailija R.L. Stinen The Nightmare Room -kirjasarjan yhdestoista teos ja se keskittyy tällä kertaa Sam-nimiseen poikaan ja hänen uuteen kouluunsa. == Juoni == Sam Waterbury saapuu uuteen kouluunsa Wilton Middle Schooliin. Hän on myöhässä ja etsii luokkaa, jonne häntä on neuvottu menemään. Ankeassa koulussa käytävät ovat ilman valoja ja seinistä puuttuu maalia. Pimeydessä Sam on näkevinään vihreän pirun käytävällä, ja myöhemmin hän saa todisteita näylleen, kun Tonya-nimisen tytön reppu löytyy pureskeltuna kahtia. Samin uudet ystävät, Simpson ja Tonya kertovat Samille tarinan Imp- nimisestä kiusanhengestä, joka kiusaa oppilaita ja erityisesti uusia oppilaita, koska haluaa näyttää olevansa paikan pomo. Sam tuo kouluun näytille harvinaisen kanin, joka on hänen isänsä omaisuutta. Kun se katoaa, Sam ryhtyy taisteluun Imp-hirviötä vastaan palauttaakseen rauhan käytäville. Imp jättää Samille viestin, jossa ilmeisesti piilee mysteerin ratkaisu. Sam ei kuitenkaan tiedä, että tuon viestin ratkaisemisella saattaa olla vaarallisia seuraamuksia. Lopulta kun viesti selviää Samille, hän kohtaa kokonaisen piruperheen. == Päähenkilöt == *Sam Waterbury - Kirjan päähenkilö. Hän on Wilton Middle Schoolin ensimmäinen oppilas, joka uskaltaa taistella Imp-pirua vastaan. *Tonya – Samin uusi ystävä, joka kertoo Samille tarinan kiusanhengestä. *Simpson – Samin uusi ystävä. *Herra Kimpall – Samin luokanopettaja. *Tim Poster – Koulun nuorimpiin lukeutuva oppilas, joka tuntee myös Samin. *Rouva Simpkin – Koulun rehtori. *Imp – Piru, joka kiusaa koulun oppilaita ja on kirjan pääpaholainen. Luokka:Kauhuromaanit Luokka:Nuortenkirjat
Kailasa

thumb|250px|Elloran Kailasa-temppeli. Kailasa (sanskrit) on monen eteläintialaisen temppelin nimitys. Se on johdos Shiva-jumalalle pyhitetystä tiibetiläisestä Kailas-vuoren nimestä. Tunnetuin Kailasa-temppeli on Intian Ellorassa.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana Kailasa. Se on 700–1000-luvuilla rakennettu kalliotemppeli, jonka veistos- ja maalauskoristelu on mestarillista työtä. Kailasa on kuuluisin Elloran noin kolmestakymmenestä kallioon louhitusta temppelistä.Uusi tietosanakirja, hakusana Ellora. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hindulaisuuden pyhät paikat Luokka:Uskonnolliset rakennukset Intiassa
Amerikanviirupöllö

Amerikanviirupöllö (Strix varia) on Euraasiassa esiintyvän viirupöllön amerikkalainen vastinlaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 44 cm ja siipien kärkiväli 112 cm. Se painaa 500–1 050 grammaa, naaras keskimäärin 779 g ja koiras 617 g. Se muistuttaa suuresti pienikokoista viirupöllöä, josta sen erottaminen höyhenpuvun perusteella on vaikeaa. Kooltaan lähempänä lehtopöllöä, joka on väritykseltään ruskeampi ja tummajuovaisempi. Silmät ovat mustat tai tummanruskeat ja nokka on keltainen. Sukupuolet ovat samannäköiset mutta naaras on huomattavasti suurempi. Nuori lintu on poikassulkasadon jälkeen aikuisen linnun näköinen. Huhuilee melko aktiivisesti läpi vuoden, joskus myös päivällä. Vanhin luonnossa elänyt amerikanviirupöllö oli 10-vuotias. Vankeudessa se on elänyt 23-vuotiaaksi. == Esiintyminen == Amerikanviirupöllön pesimäalueet ovat Kanadassa ja Yhdysvaltain itäosissa, jatkuen Meksikoon saakka. Se on tavattu myös Bermudalla. Joinakin vuosina lajin esiintymisalue kattaa myös keskilännen ja paikoitellen mantereen länsiosan. Se on runsastunut ja laajentaa elinaluettaan länteen. Lajin esiintymisalueen koko on noin 6,4 miljoonaa neliökilometriä, maailman populaation koko on noin 560 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Laji on enimmäkseen paikkalintu mutta pesimäajan jälkeiset vaellukset ovat tavallisia. == Elinympäristö == Amerikanviirupöllöt elävät tiheissä tuoreissa metsissä, sekä laajoissa metsäerämaissa että asutuksen läheisyydessä, ja puustoisilla soilla. On havaittu, että asutuksen läheisyydessä elävät populaatiot menestyvät hyvin. Niiden pahimmat uhat ovat autot, joihin ne törmäävät öisillä saalistuslennoillaan. Yhdysvaltain luoteisissa osavaltioissa laji voi mahdollisesti syrjäyttää paikallisia täpläpöllöpopulaatioita (Strix occidentalis), sillä lajit kilpailevat samassa ekologisessa lokerossa ja amerikanviirupöllö aggressiivisempana lajina voi karkottaa täpläpöllön reviiriltään. == Lisääntyminen == Amerikanviirupöllö on yksiavioinen. Sen reviirin koko on 85-365 hehtaaria. Pesä on tavallisesti puunkolossa tai -onkalossa, joskus pöntössä tai vanhassa variksen tai oravan pesässä. Emot voivat puolustaa pesää hyvin aggressiivisesti. Naaras munii 2-4 valkoista munaa, joita se hautoo 28-33 päivää. Koiras kantaa sille ruokaa haudonta- aikana ja myös pienten poikasten aikana. Poikaset lähtevät pesäkolosta kiipeilemään pesäpuun oksille noin 4 viikon ikäisinä, ja ne oppivat lentämään 35-40 päivän ikäisinä. Emot huolehtivat poikueesta sen jälkeen vielä noin 4 kuukautta.Owlpages == Ravinto == Pääravintoa ovat myyrät, hiiret ja muut pikkujyrsijät, joita se saalistaa pääasiassa öisin. Saalistaa myös muita pieniä nisäkkäitä, kuten maaoravia, kaneja, opossumeja ja kettuja. Lintuja se saalistaa aina kyyhkyn ja riekon kokoisiin saakka. Se saattaa myös kalastaa ja syödä sammakoita, liskoja ja isoja hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Viirupöllöt
Scirocco-Powell

Scirocco oli yhdysvaltalainen Formula 1 -talli, joka piti majapaikkaansa Lontoossa. Talli osallistui seitsemään osakilpailuun vuosina – saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä sekä kilpaili myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Talli ei päässyt kertaakaan maaliin. Tallin perustajana toimi Hugh Powell, joka otti haltuunsa Emeryson -tallin jäänteet vuonna 1962, mutta Sciroccon autojen osoittautuessa epäluotettaviksi myi ne myöhemmin kuljettajalleen André Pilettelle, joka kilpaili niillä vielä useammassa kilpailussa. ==Formula 1-tulokset== Paksunnos tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta. Vuosi Talli Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pisteet Sijoitus Scirocco Racing Cars Scirocco 02 BRM MON BEL NED FRA GBR GER ITA USA MEX RSA 0 \- Ian Burgess Kesk. Kesk. Scirroco 01 Tony Settember Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. DNQ Equipe Scirocco Belge Scirocco 02 Coventry Climax MON NED BEL FRA GBR GER AUT ITA USA MEX 0 \- André Pilette Kesk. DNQ ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Scarab

thumb|right|250px|Scarabin Formula 1-auto. Scarab oli yhdysvaltalainen Formula 1 -talli. Tallin perustajana toimi monimiljonääri Lance Reventlow. Scarab kilpaili viidessä osakilpailussa kaudella etumoottorisella autolla, joka oli jo selvästi aikaansa jäljessä. Tallin parhaaksi saavutukseksi jäi Chuck Daighin ajama kymmenes sija Yhdysvaltain GP:sta. ==Formula 1-tulokset== Paksunnos tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta. Vuosi Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pisteet Sijoitus Scarab F1 Scarab L4 ARG MON 500 NED BEL FRA GBR POR ITA USA 0 \- Chuck Daigh DNQ DNS Kesk. DNS 10 Lance Reventlow DNQ DNS Kesk. Richie Ginther DNS ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Tiffany Pollard

Tiffany Pollard (s. 6. tammikuuta 1982http://www.out.com/detail.asp?id=22076 Who Loves You, Baby?.) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tosi-tv- persoonallisuus. Hänet tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen VH1-kanavan televisiosarjoista Vaimomatskua (Flavor of Love) ja I Love New York. Lempinimen "New York" hänelle antoi räppäri Flavor Flav, jota hän tapaili Vaimomatskua-sarjan ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella. Pollard on keksinyt itselleen myös arkikielessä lempinimen "HBIC" (Head Bitch In Charge)http://www.tv.com/search.php?type=11&stype;=all&qs;=I+Love+New+York TV.com refers to NY as the "HBIC"http://celebrealityblog.vh1.com/2007/05/guess_whos_back.html. ==Näyttelijän ura== Pollardin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 2008 komediaelokuvassa First Sunday. Elokuvassa näyttelivät myös Ice Cube, Regina Hall ja C. J. Sanders. Pollard osallistui vuonna 2009 Vaginamonologeja- näytelmän kiertueelle. ==Muita televisioesiintymisiä== * Chelsea Lately (2 jaksoa, 2007–2008) * Jimmy Kimmel Live! (1 jakso, 2007) * The Tyra Banks Show (1 jakso, 2007) * Maury (1 jakso, 2007) * MTV:n Say What? Karaoke (1 jakso, 2007) * Muodon vuoksi (1 jakso, 2007) * What Perez Sez (1 jakso, 2007) * Flavor of Love Girls: Charm School (1 jakso, 2007) * VH1:n 20 suurinta julkkistappelua (2007, selostus) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1982 syntyneet
8D

8D eli Eight Disciplines Problem Solving on ongelmanratkaisumenetelmä. Yhdysvaltain hallitus kehitti menetelmän toisen maailmansodan aikana ja sitä käytettiin aluksi kuvaamaan valmistusprosessissa tapahtuneiden virheiden korjaamisessa toteutettavia toimenpiteitä. 1960- ja 1970-luvuilla Ford Motor Company otti menetelmän käyttöön ja siitä tuli standardi tapa virheiden käsittelyyn autoteollisuudessa ja myös kokoonpano- ja muussa valmistavassa teollisuudessa. Menetelmää käytetään ongelmien tunnistamiseen, korjaamiseen ja estämiseen ja sitä voidaan käyttää paitsi tuotannossa, myös prosessinkehittämisessä. 8D tarjoaa toimintatavat, jotka perustuvat faktoihin ja se keskittyy ongelman perimmäisen syyn määrittämiseen. ==Vaiheet== * D1: Monialaisen asiantuntijaryhmän kokoaminen * D2: Ongelman kokonaisvaltainen määrittely * D3: Väliaikaisten korjausten toteuttaminen ja varmistaminen * D4: Perimmäisen syyn tunnistaminen ja varmistaminen * D5: Pysyvien korjausten valinta ja varmentaminen. Myös estävien toimenpiteiden valinta. * D6: Pysyvien korjausten toteuttaminen ja validointi * D7: Ongelman toistamisen estäminen * D8: Ryhmän työn tunnustaminen ==Käyttö== 8D-prosessiin sisältyy useita laadunvarmistuksessa yleisesti käytettyjä menetelmiä, kuten kalanruotodiagrammi ja "miksi analyysi". 8D-prosessia kehitettiin Ford Motor Companyssä usean vuosikymmenen ajan. 1990-luvun lopulla Ford kehitti parannetun version 8D:stä, josta se käytti nimitystä "Global 8D". Sen suurimmat muutokset verrattuna alkuperäisen 8D-prosessiin ovat: * D0 vaiheen lisäys. Vaiheessa ryhmä dokumentoi ne syyt joiden seurauksena ongelmanratkaisuprosessi on aloitettu. Samalla dokumentoidaan myös mahdolliset hätätoimenpiteet, joihin on ryhdytty välittömästi ongelman havaitsemisen jälkeen, ennen varsinaisen prosessin aloittamista. Vaiheeseen sisältyy myös joukko arviointikysymyksiä, joilla pyritään määrittelemään onko tarve käydä läpi koko ongelmanratkaisuprosessi. * D4-vaiheessa tutkitaan myös valvontajärjestelmiä. Tavoitteena on arvioida ongelman perussyyn lisäksi myös se mistä syystä ongelmaa ei havaittu valvontajärjestelmissä. Myöhemmin prosessissa, vaiheissa D5 ja D6 ryhmän on valittava ja toteutettava toimenpiteet valvontajärjestelmän korjaamiseksi. ==Katso myös== * Chris S.P. Visser (2017), 8D Problem solving explained - Turning operational failures into knowledge to drive your strategic and competitive advantages, ISBN 978-1543000931 * Laatujärjestelmä ==Aiheesta muualla== * 8D-prosessi luokka:Laatu Luokka:Ongelmanratkaisu
Benjamin Smith Barton

Benjamin Smith Barton (10. helmikuuta 1766 Lancaster, Pennsylvania – 19. joulukuuta 1815 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä ja lääkäri. Hän opiskeli aluksi Philadelphiassa, mutta 1786 hän lähti Edinburghiin ja Lontooseen opiskelemaan lääketiedettä. Hän opiskeli myös Göttingenissä, missä hänelle myönnettiin lääketieteen tohtorin arvo 1789. Barton palasi Yhdysvaltoihin 1789 ja sai lääkärin sekä luonnonhistorian ja kasvitieteen professorin viran Pennsylvanian yliopistosta. Hän on tunnettu erityisesti ensimmäisestä yhdysvaltalaisesta kasvikirjasta, Elements of Botany (1804). Muita hänen teoksiaan ovat muun muassa On the Fascinating Quality Ascribed to the Rattlesnake (1796), New Views of the Origin of Tribes in the United States (1797) ja Collections Toward a Materia Medica of the United States (1798). Hän toimitti erästä ensimmäisistä yhdysvaltalaisista tieteellisistä julkaisuista, Philadelphia Medical and Physical Journal vuosina 1805-1808. Barton toimi lääkärinä Pennsylvania Hospitalissa Philadelphiassa 1798–1815. Hän oli Amerikan filosofisen seuran varapresidentti 1802–1815. Bartonin oli tarkoitus osallistua Lewisin ja Clarkin tutkimusretkelle Yhdysvaltain tuolloin vielä tuntemattomiin länsiosiin, mutta hän luopui matkasta ja opetti Lewisin keräämään, kuivaamaan ja varastoimaan kasvinäytteitä. Lewisin ja Clarkin palattua matkaltaan he toivat useimmat näytteet Bartonille analysoitavaksi, mutta Barton kuoli tuberkuloosiin 1815. Barton tutki myös lintuja ja nimesi muun muassa amerikanviirupöllön. Bartonin nimeämien kasvien tieteellisissä nimissä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Barton. == Lähteet == * Elämäkerta (englanniksi) === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset kasvitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1766 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
VH1

VH1 (VH-1: Video Hits One vuodesta 1994 ja VH1: Music First vuodesta 2003) on yhdysvaltalainen digitaalikanava, joka on ollut toiminnassa tammikuusta 1985 lähtien. VH1 lähettää musiikkivideoita sekä vanhempia klassikoita 1960-, 1970-, 1980- ja 1990-luvuilta sekä uusia hittejä. Suomessa VH1 on katsottavissa joidenkin kaapeli- ja satelliittioperaattoreiden verkoissa. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1985 perustetut televisiokanavat Luokka:Paramount Global
Zefyros

Zefyros () oli kreikkalaisessa mytologiassa anemos, tuulen jumaluus, ja länsituulen henkilöitymä; jossain yhteyksissä myös luonnonvoima, jonka Aiolos saattoi halutessaan vangita tai vapauttaa. Roomalainen vastine Zefyrokselle oli Favonius. Zefyroksella oli useita puolisoja. Hän sieppasi Khloriin, jonka hän otti myöhemmin puolisokseen.Ovidius, Fasti v. 193–228 (engl. käännös). Tästä suhteesta syntyi poika nimeltä Karpos. Myös harpyija Podargen kerrottiin olleen hänen vaimonsa. Tämä synnytti Zefyrokselle kaksi tuulen nopeaa hevosta, Ksanthoksen ja Balioksen, jotka myöhemmin olivat Akhilleuksella valjastettuina vetämään hänen vaunujaan Troijan sodassa.Homeros, Ilias 16.130–154 (engl. käännös).Quintus Smyrnaeus, Troijan tuho 3.863–889 (engl. käännös). Zefyroksella on osuutensa myös Hyakinthoksen kohtalossa. Tämä oli komea nuorukainen, jonka suosiosta kamppailivat sekä Zefyros että Apollon. Hyakinthoksen valittua Apollonin, Zefyros vaipui mustasukkaisuuden valtaan. Kun myöhemmin Apollon ja Hyakinthos heittelivät kiekkoa keskenään, Zefyros puhalsi kiekkoon niin, että se osui Hyakinthosta päähän ja tämä kuoli. Suruissaan Apollon loi rakkaansa maahan vuotaneesta verestä hyasintin.Filostratos Lemnoslainen, Eikones ('Kuvia') 1.24 (engl. käännös). Psykhen tarinassa Zefyros auttoi Erosta kantamalla Psykhen tämän luolaan.Apuleios, Kultainen aasi iv.22 (engl. käännös). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan jumalat en:Anemoi#Zephyrus
Itzehoe

Itzehoe [] on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, pohjoisessa Saksassa. Se on Steinburgin piirikunnan hallintokaupunki. Kaupunki sijaitsee Elben sivujoen Störin varrella, noin 50 kilometriä Hampurista luoteeseen ja runsaat 20 kilometriä Glückstadtista pohjoiseen. Vuoden 2014 lopussa Itzehoen asukasluku oli 31 094\. Sen pinta-ala on 28,03 neliökilometriä ja asukastiheys 1 109 as./km². == Historia == Varhaisin maininta Itzehoesta on peräisin Saxo Grammaticuksen kirjoituksista 1100-luvulta. Tuolloin se tunnettiin nimellä Ekeho. Myöhäisempiin muotoihin lukeutuvat muun muassa Ezeho, Esseveldoburg ja Eselsfleth. Kaupunki tuhoutui 1200-luvun alussa, mutta rakennettiin nopeasti uudelleen. Sille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1238 ja tapulioikeudet vuonna 1260. Liivinmaan sodassa vuonna 1657 ruotsalaiset sotilaat tuhosivat Itzehoen lähes täydellisesti. Tämän johdosta ainoastaan Laurentii-Kirche on ainoa ainakin osittain keskiaikainen rakennus kaupungissa. Vuonna 1867 kaupungin hallinta siirtyi Preussille Schleswig-Holsteinin ruhtinaskunnan myötä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Itzehoen kaupungin viralliset Internet-sivut Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat