EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ukrainan presidentin prikaati

Erillinen presidentiaalinen prikaati, nimetty Bohdan H’melnytskyin mukaan () on Ukrainan asevoimien erikoisyksikkö. Sen tehtävänä on puolustaa Ukrainan presidenttiä, tämän omaisia, presidentin virka-asuntoa ja presidentinkanslian alaisia virastoja. Ukrainan ja Venäjän välisen sodan aikana sen tehtäviin on kuulunut lisäksi suojata eräitä strategisia kohteita. == Historia == Yksikkö muodostettiin Ukrainan kansalliskaartin 1. rykmentiksi 2. tammikuuta 1992. Sen perustana oli Neuvostoliiton sisäministeriön joukkojen 290. erillinen motorisoitu Novorossijskin punalippuinen jalkaväkirykmentti, nimetty Leninin komsomolin mukaan. Vuonna 1995 kansalliskaartin 1. rykmentti muutettiin 24. rykmentiksi. Siihen kuului viisi pataljoonaa sijoitettuina Kiovaan, Kiovan alueelle ja Žytomyriin. Ukrainan presidentin asetuksella rykmentti sai vuonna 1999 kunnianimen ”kiovalainen”. Ukraina lakkautti tammikuussa 2000 kansalliskaartin (perustettu uudelleen 2014). Kiovan erillisestä erikoisjoukkojen prikaatista tuli valtion virasto ja yksi pataljoonista siirrettiin sisäministeriön alaisuuteen. Joukot siirrettiin entisen Kiovan panssarikoulun alueelle. Vuonna 2015 presidentin ukaasi poisti joukkojen neuvostoaikaiset kunniamerkit ja -nimet ja nimesi joukon erilliseksi kiovalaiseksi Ukrainan presidentin rykmentiksi ().https://www.president.gov.ua/documents/6462015-19568 15\. joulukuuta 2017 rykmentti nimettiin hetmanni Bohdan H’melnytskyin mukaan. Rykmentti laajennettiin prikaatiksi luomalla kaksi uutta pataljoonaa. Helmi-maaliskuussa 2022 prikaati puolusti Kiovaa. Marraskuussa 2022 prikaati siirrettiin puolustamaan Bah'mutia. ==Lähteet== Luokka:Ukrainan asevoimat
Isdes

Isdes on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Orléansin kaupungista kaakkoon. pienoiskuva|vasen|Notre-Damen kirkko Kylä on saanut tunnustusta hyvin säilyneestä vanhasta rakennuskannasta, jossa on vanhoja tiili- ja ristikkorakenteisia taloja. Notre-Damen kirkko on rakennettu 1000-luvulla. Se on yksi alueen vanhimmista kirkoista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Niilo Somerkoski

Niilo Engelbert Somerkoski (ent. Skutnabb, 9. toukokuuta 1910 Viipuri – 19. maaliskuuta 1989 Espanja) oli suomalainen amatöörinyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja. Somerkoski nyrkkeili itse vuosina 1927–1931. Hän oli vuonna 1929 mukana perustamassa Viipuriin nyrkkeilyn erikoisseuraa Viipurin Nyrkkeilijät. Varsinainen päärooli nyrkkeilyssä hänellä oli valmentaminen, jonka hän aloitti 21-vuotiaana vuonna 1931. Syksyllä 1936 hänet kiinnitettiin Suomen nyrkkeilymaajoukkueen valmentajaksi Valle Reskon toimiessa päävalmentajana. Vuonna 1939 hänet valittiin Suomen Nyrkkeilyliiton päätoimiseksi valmentajaksi. Valinta tehtävään liittyi vuoden 1940 Helsingin olympialaisiin, johon suomalaiset olisivat osallistuneet kaikkiin sarjoihin. Tätä tehtävää hän hoiti yli sotavuosien aina vuoteen 1946. Sen jälkeen hän toimi valmentajana vuosina 1947–1952 Jukka Laaksosen toimiessa päävalmentajana. Ensiesiintyminen maajoukkuevalmentajana tapahtui Dublinin vuoden 1939 EM-kisoissa. Sotien aikana Somerkoski toimi Päämajassa liikunta- ja kasvatustehtävissä. Hän toimi muun muassa kenttäarmeijan nyrkkeilyvalmentajana. Niilo Somerkoski tuli tunnetuksi myös kirjoittamistaan nyrkkeilykirjoista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Suomalaiset nyrkkeilytuomarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Korvaldin hallitus

Korvaldin hallitus oli Norjan hallitus 18. lokakuuta 1972 – 16. lokakuuta 1973. Se oli Kristillisestä kansanpuolueesta, Keskustapuolueesta ja Venstrestä koostuva vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Lars Korvald (Kristillinen kansanpuolue) Ulkoministeri * Dagfinn Vårvik (Keskustapuolue) Maatalousministeri * Einar Hole Moxnes (Keskustapuolue) Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Hallvard Eika (Venstre) Oikeusministeri * Petter Mørch Koren (Kristillinen kansanpuolue) Kirkko- ja opetusministeri * Anton Skulberg (Keskustapuolue) Kunta- ja työministeri * Johan Skipnes (Kristillinen kansanpuolue) Elinkeinoministeri * Ola Skjåk Bræk (Venstre) Liikenne- ja viestintäministeri * John Austrheim (Keskustapuolue) Ympäristöministeri * Trygve Haugeland (Keskustapuolue) 18.10.1972–5.3.1973 * Helga Gitmark (Keskustapuolue) 5.3.1973–16.10.1973 Sosiaaliministeri * Bergfrid Fjose (Kristillinen kansanpuolue) Kuluttaja- ja hallintoministeri * Eva Kolstad (Venstre) Kalastusministeri * Trygve Olsen (Keskustapuolue) Valtiovarainministeri * Jon Ola Norbom (Venstre) Puolustusministeri * Johan Kleppe (Venstre) ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Dagfinn Vårvik

Dagfinn Vårvik (8. kesäkuuta 1924 Leinstrand – 25. maaliskuuta 2018) oli norjalainen toimittaja ja keskustapoliitikko. Hän oli puolueensa puheenjohtaja 1973–1977. Vuonna 1963 hän toimi lyhyesti Norjan valtiovarainministerinä, 1965–1971 palkka- ja hintaministerinä sekä 1972–1973 ulkoministerinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dagfinn Vårvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ulkoministerit Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Hyväntekijän ritarikunta

Hyväntekijän ritarikunta () on kreikkalainen ritarikunta, joka perustettiin 7. toukokuuta 1948. Se periustettiin kuningas Yrjö II:n kuoltua tämän viimeisten toiveiden mukaisesti. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1973, mutta perustettiin uudettaan jo kaksi vuotta myöhemmin. Sitä jaetaan tunnustuksena sellaisille naisille, jotka ovat ansioituneet hyväntekeväisyyden saralla tai tehneet muita poikkeuksellisia ansioita Kreikan hyväksi esim. taiteen alalla. Saajan ei tarvitse olla Kreikan kansalainen. Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa: * suurristi * suurkomentaja * komentaja * kultainen risti * hopeinen risti == Lähteet == Luokka:Kreikan kunniamerkit Luokka:Naisille tarkoitetut ritarikunnat
Arvokkaan kruunun ritarikunta

Arvokkaan kruunun ritarikunta () on japanilainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1888 keisari Meijin määräyksellä. Sitä myönnetään tunnustuksena ansioituneille naisille, joskin nykyään vain harvoin. Se on korkein mahdollinen naisille myönnettävä kunniamerkki Japanissa. Kunniamerkkiä jaetaan kahdeksassa luokassa: * suurristi * II luokka * III luokka * IV luokka * V luokka * VI luokka * VII luokka * VIII luokka == Lähteet == Luokka:Japanilaiset ritarikunnat Luokka:Naisille tarkoitetut ritarikunnat
Kuningatar Maria Luisan ritarikunta

Kuningatar Maria Luisan ritarikunta, virallisesti Kuningatar Maria Luisan aatelisnaisten ritarikunta (), on espanjalainen ritarikunta, joka on tarkoitettu korkea-arvoisille aatelisnaisille. Ritarikunnan perusti kuningas Kaarle IV vuonna 1792. Nykyään ritarikunnassa on vain yksi luokka ja ritarikunnan jäsenyys on rajoitettu 30 naiseen, ellei hallitsija anna erillistä lupaa lisänimityksiin: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset ritarikunnat Luokka:Naisille tarkoitetut ritarikunnat
Minttu Vesala

Minttu Vesala (s. 1973 tai 1974) on suomalainen stylisti. Vesala on työskennellyt radiossa, muotikuvauksissa, teatterissa, elokuvissa, musiikkivideoissa ja muotinäytöksissä. Vuonna 2008 Vesala toimi Louis Vuittonin pr-managerina ketjun tullessa Suomeen. Vesala on työskennellyt Radio Helsingissä, jossa hänellä oli vuonna 2014 Fashion Show -ohjelma ja 2020 ajankohtaisia aiheita käsitellyt Ajan henki -ohjelma. Vuonna 2022 hän sai julkisuutta olemalla Balenciagan mallina Pariisin muotiviikoilla. Vesalan äiti on TV-ohjaaja Mervi Pohjanheimo ja isä jazzmuusikko Edward Vesala. == Lähteet == Luokka: Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muotialan vaikuttajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat
Elisabetin ritarikunta

Elisabetin ritarikunta, virallisesti Itävallan keisarillinen Elisabetin ritarikunta, () oli Itävalta-Unkarissa jaettava ritarikunta, joka perustettiin 17. syyskuuta 1898 keisari Frans Joosef I:n käskystä. Virallisesti ritarikunnan nimi tulee keskiaikaisesta pyhästä Elisabetista, mutta ritarikunnan perustamisella keisari halusi myös kunnioittaa vastikään salamurhattua vaimoaan Elisabetia. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1919. Hallitseva monarkki jakoi kunnianosoitusta naisille, jotka olivat ansioituneet ammattinsa tai uskontonsa saralla tai hyväntekeväisyydessä. Ensimmäisen maailmansodan loppua kohden ritarikuntaan lisättiin yksi luokka lisää, jota jaettiin sotatoimiin ja lääkintätoimintaan osallistuneille naisille. Saajan sosiaaliluokalla tai uskonnolla ei ollut väliä. Kunnianosoitusta jaettiin neljässä luokassa: * suurristi * I luokka * II luokka * mitali == Lähteet == Luokka:Itävalta-Unkarin ritarikunnat Luokka:Naisille tarkoitetut ritarikunnat
Artillerigatan

Artillerigatan on Tukholman Östermalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Strandvägeniltä Armfeltsgatanille. Matkalla se ylittää muun muassa Karlavägenin ja Valhallavägenin. Katu sai nimensä sen varrella sijainneesta Svean tykistön päämajasta, Artillerigårdenista. Sen tiloissa toimii nykyisin Tukholman armeijamuseo. ==Kuvia== Alf Wallander - Artillerigatan i vinterskrud.jpg|Alf Wallanderin maalaus Artillerigatan i vinterskrud (1892). Artillerigatan 26, Stockholm - port.JPG|Koristeellinen portaali Artillerigatan 26:ssa. Stockholm 79 (30581319982).jpg|Östermalmin paloasema Artillerigatanin ja Östermalmsgatanin risteyksessä. Kv. Ripan, Stockholm.JPG|Artillerigatania etelään päin Valhallavägenin risteyksestä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Östermalm
Geir Haarden I hallitus

Geir Haarden I hallitus oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 15. kesäkuuta 2006 pääministeri Halldór Ásgrímssonin hallituksen erottua ja hallitsi vuoden 2007 parlamenttivaaleihin asti. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja edistyspuolueen koalitiohallitus. == Ministerit == == Lähteet == Luokka:Islannin hallitukset
Valgerður Sverrisdóttir

Valgerður Sverrisdóttir (s. 23. maaliskuuta 1950) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1987–2009 ja toimi teollisuus- ja kauppaministerinä vuosina 1999–2006, ulkoministerinä vuosina 2006–2007 sekä puolueensa puheenjohtajana vuosina 2008–2009. Valgerður syntyi Lómatjörnissä Grýtubakkahreppurissä koillis- Islannissa. Hän työskenteli sihteerinä muun muassa Islannin maataloustutkimuslaitoksessa ja akureyriläisessä sairaalassa. Vuosina 1972–1982 hän työskenteli opettajana Greinivíkissä, minkä lisäksi hän on työskennellyt Lómatjörnin tilalla vuodesta 1974 lähtien. Vuoden 1987 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1988–1989 ja 1990–1991 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä, vuosina 1992–1995 taas 1. varapuhemiehenä. Vuosina 1995–1999 hän toimi edistyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana sekä Pohjoismaiden neuvoston Islannin-delegaation puheenjohtajana. Vuonna 1999 hän toimi terveys- ja sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1999–2006 hän toimi teollisuus- ja kauppaministerinä. Vuosina 2004–2005 hän toimi pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuosina 2006–2007 hän toimi ulkoministerinä. Vuosina 2007–2008 hän toimi edistyspuolueen varapuheenjohtajana, vuosina 2008–2009 puolueen puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit Luokka:Puolueiden puheenjohtajat
Kisakallion seisake

Kisakallion seisake oli rautatieliikennepaikka Perniössä. Seisake palveli sen viereistä Kisakallion tanssilavaa. Seisake avattiin vuonna 1961 ja se oli käytössä vuosittain vain tanssikautena toukokuusta syyskuuhun. Junien säännölliset pysähdykset päättyivät Kisakallion seisakkeella vuonna 1967, mutta liikennepaikka lakkautettiin virallisesti vasta 1973. Rantarata ei kulje enää vanhan seisakkeen kohdalta radan kulkiessa nykyään Märjänmäen rautatietunnelin kautta. ==Lähteet== Luokka:Perniö Luokka:Salon rautatieliikennepaikat Luokka:Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Leena Kiviharju

Leena Kiviharju (7. tammikuuta 1948 – 15. marraskuuta 2021) oli yksi Suomen tunnetuimpia kulkureita. Kiviharju kiersi Pirkanmaata ja Keski-Suomea 2000-luvun alusta alkaen. Hän oli tunnettu suuresta määrästä laukkuja ja sai lempinimen Laukku-Leena. Laukuissaan hän kuljetti mm. päiväkirjojaan. Hänen elämästään kertovia päiväkirjoja on säilynyt vuosien 2007 - 2021 väliltä. Kiviharju oli kotoisin Padasjoelta ja oli valmistunut ylioppilaaksi ja opiskellut oikeustiedettä, mutta päätyi konttoritöihin. Hän oli nuorempana matkustellut kesäisin Euroopassa. Äitinsä sairastuttua hän toimi omaishoitajana vuosikymmenet, mutta äidin kuoltua hän valitsi kiertolaisen elämäntavan, koska hän koki, että hänen työpanostaan ei enää tarvittu yhteiskunnassa. Hän ei aiheuttanut häiriötä, mutta kiinnitti matkustaessaan kävellen kymmenien laukkujensa kanssa niin suurta huomiota, että ihmiset soittivat hätäkeskukseen. Kiviharju ei kuitenkaan halunnut yhteiskunnalta apua, huomiota eikä majapaikkaa ja kertoi selviävänsä ulkona. Hän kuitenkin otti vastaan ihmisiltä ruokalahjoituksia. Hän kierteli Suomea noin 20 vuotta. Vuodesta 2017 hän asui Kuoreveden Hallin keskustassa, jossa hän leiriytyi luvatta kaupungin kaava-alueella. Kaupungin viranomaisten kannalta tämä oli ongelmallista. Kaupunki oli tarjonnut hänelle asuntoa, jota Kiviharju ei halunnut ottaa vastaan, ja häätö olisi saanut hänet vain siirtymään toisaalle. Häntä oli välillä käytetty lääkärissä, mutta hän oli virkeä ja terve ihminen. Poliisi oli ohjeistanut Kiviharjua siirtymään syrjemmälle, mutta Kiviharju halusi olla taajamassa, jotta pystyisi tarvittaessa pyytämään apua. Poliisin kannalta ei ollut perusteita käyttää pakkokeinoja ihmiseen, josta ei ollut häiriötä ja joka asui ulkona omasta tahdostaan. Viimeiset vuodet Kiviharju asui kaupungin vuokra-asunnossa Sysmässä. Kuollessaan hän oli 73-vuotias. Päivi Ketolaisen kirjoittama elämäkerta Laukku-Leena: naiskulkurin tarina ilmestyi lokakuussa 2024. Teos perustuu Kiviharjun kiertolaisvuosien päiväkirjoihin vuosilta 2007-2021. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
H’otynin kansallispuisto

H’otynin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueen Dnistrovskin piirissä. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 94,4610 neliökilometriä. Puiston nimi viittaa historialliseen H’otynin kaupunkiin ja etenkin H’otynin linnakkeeseen ja lähialueisiin Dnestrjoen varrella. Бабинська стінка, краєвид.jpg Хотинський національний природний парк. Фото 2.jpg Весняний ліс, ряст цвіте.jpg Хотинська фортеця навесні - панорама.jpg Хотин, фортеця.jpg Весна у лісі.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Natsionalnyi pryrodnyi park "H’otynskyi" (facebook.com) Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Dnistrovskin piiri
Neuvostoliiton 412. jalkaväkidivisioona

412\. jalkaväkidivisioona oli Neuvostoliiton puna-armeijan Vologdan alueella joulukuussa 1941 perustettu yhtymä. Se nimettiin 1. tammikuuta 1942 24. divisioonaksi, jolloin sille siirrettiin aiemmin tuhoutuneen saman nimisen divisioonan perinteet. Divisioonan komentajaksi nimitettiin eversti F. A. Prohorov. Hän johti sitä toisen maailmansodan loppuun. Luokka:Puna-armeijan divisioonat
Helgelendingen

Helgelendingen (vuosina 1929–1931 Vefsna Arbeiderblad, 1931–2014 Helgeland Arbeiderblad) on norjalainen vuonna 1929 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Mosjøenissä Vefsnin kunnassa. Lehti ilmestyy neljästi viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Vefsn
Inna Derusova

Inna Mykolajivna Derusova (; 5. heinäkuuta 1970 – 26. helmikuuta 2022) oli ukrainalainen sotilas ja lääkintämies, joka kaatui Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022. Hänelle myönnettiin postuumisti Ukrainan sankarin arvonimi. Derusova syntyi Kryvyi Rihissä. Hän opiskeli lääketieteellisessä oppilaitoksessa, minkä jälkeen hän työskenteli sairaanhoitajana kryvyirihiläisessä päiväkodissa. Vuonna 2015 hän värväytyi lääkintämieheksi 58. erilliseen moottoroituun jalkaväkiprikaatiin ja osallistui taisteluihin itä-Ukrainan sodassa muun muassa Zolotessa, Horih’ovessa, Verh’notoretskessa, Avdijivkassa, Krymskessä, Toretskessa ja Piskyssä. Vuonna 2020 hän suoritti kandidaatintutkinnon Ternopilin Volodymyr Hnatjukin kansallisessa pedagogisessa yliopistossa. 10. joulukuuta 2021 hänelle myönnettiin Isänmaan puolustajan mitali (). Venäjän suurhyökkäyksen ensimmäisenä päivänä 24. helmikuuta 2022 Derusovan kerrotaan pelastaneen Oh’tyrkassa kymmenen sotilaan hengen. Hän kaatui Oh’tyrkassa 26. helmikuuta venäläiseen tykkituleen auttaessaan loukkaantunutta sotilasta. 12\. maaliskuuta hänelle myönnettiin postuumisti Ukrainan sankarin arvonimi; hän on ensimmäinen nainen, jolle kyseinen arvonimi on myönnetty postuumisti. Huhtikuussa 2022 Mukatševossa sijaitseva Zoja Kosmodemjanskajan mukaan nimetty katu nimettiin uudelleen Derusovan mukaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Ukrainalaiset sotilaat Luokka:Ukrainan sankarit Luokka:Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan kaatuneet
Ainaisen avun Äiti

Ainaisen avun Äiti on ihmeistä tunnettu Neitsyt Marian ikoni Sant'Alfonso di Liguorin kirkossa Roomassa. Ikoni on alkuaan kreetalainen. Se on ollut Roomassa ensin augustinolaisveljien ja sittemmin redemptoristien hallussa. Paavi Pius IX:n kerrotaan sanoneen ikonista redemptoristien esimiehelle: ”Tehkää hänet tunnetuksi kaikkialla maailmassa!”Ainaisen avun Äiti. – Fides 6/2006, s. 6 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Galvin, James J: Our Mother of Perpetual Help. 1950, 24 s. * Spitzer, Raymond J: The miraculous image of Our Mother of Perpetual Help. 1954, 62 s. * Coyle, John B: Our Lady of Perpetual Succour and Ireland. 1913, 224 s. ==Aiheesta muualla== * Pyhän Alfonso Liguorin kirkon virallinen kotisivu Roomassa * Catholic Encyclopedia (1913)/Our Lady of Perpetual Succour * Our Lady of Perpetual Help Society Luokka:Bysanttilaiset ikonit Luokka:Neitsyt Marian kuvatyypit
Rudolf Nilsen

Rudolf William Nilsen (28. helmikuuta 1901 Kristiania, Norja – 23. huhtikuuta 1929 Pariisi, Ranska) oli norjalainen runoilija ja toimittaja. Häneltä ehti lyhyen elämänsä aikana ilmestyä kaksi runokokoelmaa, På stengrunn (1925) ja På gjensyn (1926). Lisäksi postuumisti julkaistiin Hverdagen (1929). Nilsen oli vasemmistolainen ja hänen runojaan leimasi luokkataistelun henki, välillä myös poliittinen satiiri. Hänen runonsa nousivat uudelleen suosituiksi 1970-luvulla, ja niitä myös levytettiin lauluiksi. Toisaalta Nilsenin tuotannosta löytyi myös rakkaudentunnustuksia kotikaupunkia Osloa ja sen ihmisiä kohtaan. Nilsen oli vuodesta 1924 naimisissa näyttelijä Ella Hvalin kanssa. Nilsen kuoli tuberkuloosiin ollessaan ystäviensä kanssa matkalla Ranskassa. Rudolf nilsen gravestone.jpg|Nilsenin hauta Nordre gravlundissa Oslossa. Rudolf Nilsens plass1.JPG|Rudolf Nilsenin aukio Tøyenin alueella Oslossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Matt Testro

Matt Testro (s. 5. helmikuuta 1996 Melbourne) on australialainen näyttelijä. Hän näytteli Jake Rilesia elokuvassa Kadonneet pojat ja Freddie Hopkinia elokuvassa The Gloaming. == Filmografia == *Kadonneet pojat (2013-18) *Kadonneet pojat: Varjojen kirja (2016) *Neighbours (2016) *Legends (2018) *The Gloaming (2020) *Jack Irish (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tryvannstårnet

Tryvannstårnet on Oslon keskustan pohjoispuolella sijaitseva entinen televisio- ja radiotorni. Se jäi pois käytöstä vuonna 2017, kun Norjassa siirryttiin digitaaliseen lähetystekniikkaan. Torni valmistui vuonna 1962, on 118 metriä korkea ja sijaitsee 529 metriä merenpinnan yläpuolella. Aiemmin se toimi myös näkötornina, mutta hätäuloskäyntien puutteellisuuden vuoksi se suljettiin jo 2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan tornit Luokka:Oslon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Televisiotornit
Milena Rašić

Milena Rašić (; s. 25. lokakuuta 1990 Pristina) on serbialainen lentopalloilija. Rašić kuului Serbian naisten lentopallomaajoukkueeseen vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa, vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa ja vuodelle 2021 siirretyissä olympialaisissa Tokiossa. Joukkue sijoittui 11:nneksi vuonna 2012 ja saavutti hopeaa 2016 ja pronssia 2021. MM- kilpailuissa Rašić kuului vuonna 2018 Serbian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2011 ja 2017 ja saavutti pronssia 2017. Euroopan kisoissa Rašić saavutti pronssia 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Serbialaiset lentopalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wiljo Warjus

Wiljo Einari Warjus (10. kesäkuuta 1895 Mikkelin maalaiskunta – 4. huhtikuuta 1962 Pyhtää) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yksityismetsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet. Viitattu 11.3.2023. ==Henkilöhistoria== Warjuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Wihtori Vilhelm Warjus ja Anna Sofia Matiskainen ja puoliso vuodesta 1925 Anna Ebba Maria (Maija) Markkanen. Warjus tuli ylioppilaaksi Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta 1914 ja valmistui metsänhoitajaksi 1918. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri 1919, Ab W. Gutzeit & Co:n metsänarvioimis- ja hoitosuunnitelmatöissä Korpiselässä 1919 ja linja-arvioimis- ja hoitosuunnitelmatöissä Pielisjärvellä 1922, Itä-Hämeen maanviljelysseuran metsäkonsulentti Lahdessa 1919–1920, Itä-Hämeen Asioimis- ja Kiinteistötoimiston metsäosaston johtaja 1920–1922, puutavaraliikemies 1922–1923, Viipurin läänin maanviljelysseuran metsätalouskonsulentti ja metsäosaston johtaja 1923–1928. Viipurin läänin lääninmetsäntarkastaja Warjus oli 1928 ja sitten Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan metsänhoitaja kolmekymmentä vuotta, 1929–1959. Hän oli silti myös Vuosalmen yhteismetsän metsänhoitaja 1934–1944, Suomen sahateollisuuskoulun metsänhoidon ja metsäpolitiikan opettaja 1940–1941 ja 1945–1951, Kannaksen hankintapiiriin päällikkö 1942–1944 ja Kotkan polttoainepäällikkö 1952–1958. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen Warjus sai 1949 ja metsäneuvoksen arvonimen 1957. Kuolleita. Helsingin Sanomat, 11.4.1962, s. 7. ==Julkaisuja== * Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan toimintakertomus 10-vuotiskaudelta 1929–1939, 1939 * Koivu: sen käyttö, kasvatus ja tuoton lisääminen, 1946 * Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan toimintakertomus 20-vuotiskaudelta 1929–48, 1948, Wiljo Warjus, Onni Korhonen * Taimikon hoito, 1957 * Lainsäädäntömme metsäpykälä, 1957. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Kansallinen ampumaurheilukeskus

Kansallinen ampumaurheilukeskus () on ampumarata Châteauroux’ssa Ranskassa. Rakennustyöt aloitettiin 31. maaliskuuta 2016Centre national de tir sportif (CNTS). Vuoden 2017 IPSC Handgun World Shoot elokuussa 2017 oli ensimmäinen suuri tapahtuma, joka järjestettiin alueellaLe Centre national de tir à portée des championnats. Vuonna 2018 ampumaradan viimeiset osat valmistuivat.New National Shooting Center CNTS inaugurated in France ==Lähteet == == Aiheesta muualla == * Centre national de tir sportif Luokka:Urheiluhallit Luokka:Ranskan urheilupaikat Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Kesäparalympialaiset 2024 Luokka:Indre
Kerjäläinen (korttipeli)

Kerjäläinen on korttipeli, jota pelataan perinteisellä 52 kortin pakalla. Pelaajia tarvitaan 2-4. Pelissä taidolla ei ole merkitystä, minkä vuoksi se sopii kaiken ikäisille. == Säännöt == * Pakka jaetaan tasan pelaajien kesken kuvapuoli alaspäin ja pelin aloittaja arvotaan * Kaikki pelaajat kääntävät yhden kortin auki katsomatta sitä ensin itse * Aloittaja kääntää kortin kuvapuoli ylöspäin, jos kortti on arvoltaan 2-10, toinen pelaaja kääntää oman korttinsa auki sen päälle. Mutta jos alottajan kääntämä kortti on kuvakortti, toisen pelaaja on laitettava pinoon rangaistuskortteja seuraavan kaavan mukaan: jätkästä yksi kortti, kuningattaresta kaksi, kuninkaasta kolme ja ässästä neljä. Jos kaikki rangaistuskortit ovat arvoltaan 2-10, aloittaja voittaa käden ja lisää kortit oman pakkansa alle * Seuraavaksi aloittaja aloittaa toisen käden kääntämällä uuden kortin auki, jos rangaistuskorteissa on kuvakortti, pelivuoro vaihtuu ja aloittajan täytyy kääntää auki kuvakortin määrittelemä määrän rangaistuskortteja * Pelin voittaja on se, joka saa kaikki kortit == Lähteet == Luokka: Korttipelit
Tyrskyhopeakylki

Tyrskyhopeakylki (Notocheirus hubbsi) on hopeakylkikalojen lahkoon kuuluvan tyrskyhopeakylkien heimon Notocheiridae ainoa laji. Se elää Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla. ==Taksonomia ja anatomia== Tyrskyhopeakyljen heimo on hiljattain erotettu toisesta hopeakylkikalojen heimosta tyrskykaloista (Isonidae); tuota laajempaa heimoa kutsuttiin nimellä Notocheiridae. Tyrskyhopeakyljen lähimpiä sukulaisia ovat nykykäsityksen mukaan amerikanhopeakyljet (Atherinopsidae), ja se luetaankin joskus tähän heimoon. Tyrskyhopeakyljet ovat pienikokoisia, alle viiden sentin mittaisia kaloja. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat korkeahkoja ja litteähköjä. Rintaevät sijaitsevat poikkeuksellisen korkealla ja lähellä selkää. Suomut ovat pienet ja väriltään hopeanhohtoiset. Isonidae-tyrskykaloista poiketen tyrskyhopeakyljellä ei ole kahta selkäevää vaan yksi. Pyrstöevä on haarautunut. ==Lähteet== Luokka:Hopeakylkikalat
Noora Vallinkoski

Noora Vallinkoski (s. 1981) on suomalainen kirjailija, joka on kirjoittanut vuosituhannen taitteen rakennemuutoksesta Pernon telakan vieressä sijaitsevassa Pernossa. Vallinkosken vuonna 2018 julkaistu esikoiskirja Perno Mega City kertoi nuoren naisen kasvamisesta lapsesta teiniksi 1980- ja 1990 -luvuilla Pernossa ja siitä miten 1990-luvun suurtyöttömyys vaikutti ihmisiin. Vallinkosken teosta on pidetty kuvauksena varsinkin siitä miten näköalattomuus vaikutti ihmisiin. Kirjaa syytettiin siitä, että siinä käytettiin todellisia ihmisiä ja tapahtumia. Vallinkoski sopi asian oikeuden ulkopuolella ja maksoi korvauksia neljälle henkilölle yhteensä 5 500 euroa. Vuonna 2022 julkaistu Koneen pelko on jatkoa edelliselle ja sen teemana työväenluokan ja alemman keskiluokan muutos 2000-luvun alussa. Automaatio korvasi työtehtäviä ja samalla pelättiin myös vierastyöläisten korvaavan suomalaisen työvoiman. Vallinkosken romaaneissa miehet ovat ristiriitaisessa asemassa. He ovat olleet aikaisemmin työväenluokan edustajina yhteiskunnassa heikommassa asemassa, mutta kuitenkin nauttien valkoisen miessukupuolen edustajina etuoikeuksista. Maailman muuttuessa myös muutkin ihmisryhmät vaativat samoja oikeuksia. Nuoret miehet ovat myös nähneet raskaan työn kuluttamien työttömien vanhempiensa kohtaloista, ettei raskas työ takaa parempaa elämää. Vallinkoski asuu Tanskassa. == Teokset == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Aamun kirja: Noora Vallinkoski kertoo kirjastaan Perno Mega City * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Panhard ERC

pienoiskuva|Panhard ERC Sagaie. Panhard ERC on ranskalaisen Panhardin valmistama panssariauto. Panhard suunnitteli auton Ranskan armeijalle 1970-luvulla, mutta hävisi tarjouskilpailun Renaultille. Suunniteltua ajoneuvoa muutettiin vientiä varten. Auto on kuusipyöräinen 90 millimetrin aseella ja 360 astetta kääntyvällä tykkitornilla. Ensimmäiset autot toimitettiin Argentiinan merijalkaväelle. Ajoneuvoon on saatavilla valinnaisena ABC-suojaus. Auto on suunniteltu tiedustelutehtäviin. Tyyppinimi "ERC 90" tulee sanoista Engin de Reconnaissance a Canon de 90mm. == Lähteet == Luokka:Panhard Luokka:Panssariautot
Jakara Anthony

Jakara Anthony (s. 8. heinäkuuta 1998 Cairns) on australialainen freestylehiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa kumparelaskussa vuonna 2022. Anthony osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran Sierra Nevadassa 2017. Hän sijoittui tuolloin kumparelaskussa 12:nneksi ja parikumparelaskussa 16:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kumparelaskussa neljänneksi. Utahin MM-kilpailuissa 2019 Anthony saavutti hopeaa kumparelaskussa 0,15 pistettä voittaja Julija Galyševalle hävinneenä ja sijoittui parikumparelaskussa seitsemänneksi. Almatyn MM- kilpailuissa 2021 hän oli kumparelaskussa neljäs ja parikumpareissa yhdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kumparelaskussa kultaa saatuaan parhaat pisteet niin karsinnassa kuin kaikilla kolmella finaalikierroksellakin. Hänen karsintapisteensä olivat 83,75, ja hänen kolmannen finaalikierroksen pisteensä 83,09 riittivät voittoon 2,81 pisteen erolla hopeamitalisti Jaelin Kaufiin. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Anthony jäi kumparelaskussa 17:nneksi eikä kilpaillut parikumpareissa. Anthony saavutti maailmancupissa ensimmäisen palkintosijoituksensa joulukuussa 2018 ollessaan Thaiwoon kumparelaskukilpailussa toinen. Ensimmäinen voitto tuli tammikuussa 2019 Lake Placidista. Kumparelaskun maailmancupkauden 2018–2019 loppupisteissä Anthony sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli maailmancupin lopputuloksissa toinen vaikkei voittanut yhtään kisaa. Kaudella 2021–2022 hän voitti joulukuussa Alpe d'Huezissa kumparelaskun ja parikumpareet sekä maaliskuussa Chiesa in Valmalencossa parikumpareet. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun 19 pisteen erolla Ranskan Perrine Laffontiin. Kaudella 2022–2023 Anthony on voittanut maailmancupissa kumparelaskun joulukuussa Rukalla, Idre Fjällissä ja Alpe d'Huezissa sekä helmikuussa Deer Valleyssa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset freestylehiihtäjät Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Li Qiang

Li Qiang (; s. 23. heinäkuuta 1959) on kiinalainen kommunistipoliitikko. Kiinan kansankongressi nimitti hänet 11. maaliskuuta 2023 Kiinan kansantasavallan pääministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kiinan kansantasavallan pääministerit
Padat (korttipeli)

Padat on korttipeli, johon tarvitaan 52 kortin tavallinen pakka ja tasan 4 pelaajaa. == Säännöt == * Neljä pelaajaa muodostavat kaksi paria. Aloittaja arvotaan, jonka jälkeen kullekin jaetaan 13 korttia kuvapuoli alaspän. Ässä on suurin kortti ja pata on aina valttia. Ensimmäisen käden jälkeen jakovuoro siirtyy vasemmalle. * Pelaajat ilmoittavat, montako tikkiä he voittavat. Aloittaja aloittaa tarjoamisen. Tikin voitaa valitun maan korkein kortti, paitsi jos joku pelaa pataa, jolloin suurin pata voittaa. Pelaajan ei tarvitse nokittaa muiden tarjouksia, vaan hän voi luvata mitä tahansa nollasta kolmeentoista tikkiin. Jos käsi on surkea, pelaaja voi luvata nollan ja auttaa pariaan voittamann lupaamansa tikit. * Jakajan vasemmalla puolella istuva pelaaja aloittaa pelin pelaamalla minkä tahansa kortin, joka ei ole pataa. Seuraavien pelaajien on voidessaan pakko tunnustaa maata. Padalla voi avata vasta kun pata on pelattu tilanteessa, jossa pelaaja ei voi tunnustaa maata tai jos pelaajalla on vain pataa kädessään * Pelin lopussa ynnätään voitetut tikit. Parit, jotka ovat voittaneet vähintäään lupaamansa määrän tikkejä, saavat 10 pistettä per luvattu tikki ja pisteen jokaisesta ylimenevästä tikistä. Jokaisesta ylimenevästä tarjouksesta tehdään pelin aikana merkintä ja kun merkintöjä on kymmenen, parilta vähennetään 100 pistettä == Lähteet == Luokka: Korttipelit
Alfred Rikard Wellroos

Alfred Rik(h)ard Wellroos (5. maaliskuuta 1875 Messukylä – 10. maaliskuuta 1933 Tampere) oli suomalainen pappi, lähetyssaarnaaja ja suomentaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Pastori A. R. Wellroos, Aamulehti, 11.03.1933, nro 68, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Aamulehti, 12.03.1933, nro 69, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Wellroosin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Richard Wellroos ja Wilhelmina Lindfors. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Turun lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1899. Wellroos vihittiin papiksi 1899. Wellroos oli Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen lähetyssaarnaajana Japanissa 1900–1902. Suomeen palattuaan hän oli apulaispappina Kokemäellä, Tenholassa ja Helsingissä. Vuonna 1908 Wellroos tuli Tampereelle esikaupunkipapiksi. Hän toimi 10 vuoden ajan ensimmäisenä esikaupunkipappina Pispalassa ja hoiti samalla myös väliaikaisesti Ylöjärven ja Messukylän kirkkoherranvirkoja ja kappalaisenvirkaa Tampereella. Vuonna 1919 Wellroos valittiin Tampereen seurakunnan ensimmäiseksi kappalaiseksi. Hän johti myös ns. Armonkallion seurakuntapiiriä. Vuosina 1908–1909 hän toimitti Tampereella ilmestynyttä Köyhäin evankeliumi -nimistä aikakauslehteä.Kansalliskirjasto : Köyhäin evankeliumi Wellroos harrasti musiikkia ja kehitti viritysmenetelmiä ja teki tutkimuksia tällä alalla. Wellroos kirjoitti vuonna 1900 sanat evankelisen herätysliikkeen Siionin kannel -laulukokoelman virteen 400 "Uskaltain lähden vain". Siionin kannel : 400 Uskaltain lähden vain Wellroos oli naimisissa vuodesta 1895 Emilia Augusta Stenbergin kanssa. Wellroos kuoli 58-vuotiaana sydänkohtaukseen pappilansa portailla ollessaan palaamassa rippikoulutunnilta kotiinsa. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.Hautahaku.fi : Wellroos Alfred Richard == Suomennoksia == * S. Takajama : Buddhan elämäntarina ; japanin kielestä suomentanut Alfr. R. Wellroos. Otava 1904 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen lähetyssaarnaajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Halytšin kansallispuisto

Halytšin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella. Vuonna 2004 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 146,8480 neliökilometriä. Kansallispuisto sijaitsee Halytšin kaupungin lähistöllä, aiemman Halytšin piirin (nyk. Halytšin hromada, Ivano-Frankivskin piiri) alueella, Dnestrin ja sen sivujokien varrella. Р. Лімниця.jpg|Limnytsjajoki. Р. Гнила Липа, смт Більшівці.jpg|Hnyla Lypa -joki. Лівий берег Бурштинського водосховища.jpg|"Kasova Hora". Фото1324.jpg Рябчик у Галицькому НПП.jpg Зозулинець шоломоносний (Orchis militaris) на схилах Касової гори.jpg|Soikkokämmekkä (Orchis militaris). Долина лісової анемони.jpg Касова 05.jpg Зобр042.jpg Halych National Park - Museum-6184.jpg|Halytšin villieläinten kuntoutuskeskuksen asukas. Лелеки в реабілітаційному центрі для диких тварин.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Halytskyi natsionalnyi pryrodnyi park (halychpark.if.ua) Luokka:Ivano-Frankivskin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ivano-Frankivskin piiri Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Taika-Petteri

Taika-Petteri, oik. Petteri Hakanen (s. 25. syyskuuta 1968), on suomalainen vatsastapuhuja, jonglööri ja beatbox-artisti. Hän on esiintynyt 20 vuoden ajan ympäri Suomea. Taika-Petterin kouluesityksissä nousevat esille erilaiset lapsia ja nuoria koskettavat teemat. Hän on pitänyt esityksiä esimerkiksi tunne- ja kaveritaitoihin sekä liikenneturvallisuuteen liittyen. Taika-Petteri siirtyi vuonna 2002 uskonnonopettajan ja tukioppilaskouluttajan työstään tekemään taikatemppuja. Nykyään esitysten paino on vatsastapuhumisessa. Taika- Petterin kanssa katsojia ilahduttaa mm. Jakke Jääkarhu ja Armas-karhu. Taika- Petteri on tehnyt yhteistyötä mm. MLL:n, Suomen Mielenterveysseuran, Suomen Lähetysseuran, Kirkon Ulkomaanavun, Liikenneturvan, Jyväskylän yliopiston psykologian laitoksen sekä Hyvä olla koulussa- hankkeen kanssa. Taika-Petteri toimii myös vuonna 2022 perustetun Liikenneturva Artistit Oy:n toimitusjohtajana. == TV-ura == Taika-Petteri esiintyi C More Juniorilla vuosina 2011–2017 artistinimellä Petteri-eno. Hänet nähtiin ohjelmissa “Petteri-eno”, “Onnenpäivän vitsi” sekä “Päivän vinkki”. Ohjelmat sisälsivät vatsastapuhumista, jonglöörausta, beatboxausta sekä sirkustemppujen opettelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viihdetaiteilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åsa Lind

Åsa Lind on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Lind syntyi Ruotsissa. Nykyään hän asuu Ahvenanmaalla. Ennen täysaikaiseksi kirjailijaksi ryhtymistään hän työskenteli toimittajana ja ravintoloissa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Elävät henkilöt
Verottaja (korttipeli)

Verottaja on korttipeli, jota pelataan 3–7 pelaajalla ja 45 kortin pakalla. Peliä pelataan melkein aina panoksilla. == Säännöt == * Ensin päätetään, mitä käytetään panoksena * Pakasta pitää poistaa kaikki kasit ja kuutoset herttoja lukuun ottamatta * Jakaja arvotaan nostamalla * Jakaja jakaa yhden kortin kaikille kuvapuoli alaspäin * Pelaajat asettavat panokset (kaikki saman verran) * Seuraavaksi kaikki pyytävät yhden tai useamman kortin lisää yksi kerrallaan. Pelivuoro kiertää myötäpäivään, kunnes kukaan ei halue enää kortteja. Ylimenosta ei tarvitse ilmoittaa. Kun lopuksi pelaajat käyttävät korttinsa, on todennäköistä, että yksi tai useampi on vetänyt yli * Pelaaja, joka on päässyt lähimmäksi 16 pistettä (pisteet = korttien arvojen summa) vetämättä yli, voittaa koko potin. Jos kahdella pelaajalla on samat pisteet, potti jaetaan. Jos usealla pelaajalla on 16 pistettä, potin vie jakaja (verottaja) == Lähteet == Luokka: Korttipelit
Perrine Laffont

Perrine Josette Léa Laffont (s. 28. lokakuuta 1998 Lavelanet) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän on kumparelaskun olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. == Arvokilpailut == Laffont saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa viisi mitalia. Hän sijoittui vuonna 2013 pronssille parikumparelaskussa ja vuotta myöhemmin hopealle kumparelaskussa. Vuonna 2015 hän voitti kultaa molemmissa lajeissa. Vielä vuonna 2016 hän voitti kultaa kumparelaskussa. Laffont osallistui 15-vuotiaana Sotšin olympialaisiin 2014. Hän saavutti karsinnassa viidenneksi parhaat pisteet mutta sijoittui loppukilpailun ensimmäisessä laskussa 14:nneksi eikä päässyt seuraaville kierroksille. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parikumpareissa kuudenneksi ja kumparelaskussa 13:nneksi. Sierra Nevadan MM- kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa kumparelaskussa ja voitti seuraavana päivänä kultaa parikumpareissa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa kumparelaskussa. Hän sai karsinnassa parhaat pisteet 79,72. Loppukilpailun ensimmäisessä laskussa hän oli 75,76 pisteellä kuudes ja toisessa laskussa 77,86 pisteellä kolmas. Kolmannessa laskussa hän sai pisteet 78,65, millä hän ohitti Kanadan Justine Dufour-Lapointen 0,09 pisteellä, ja kultamitali varmistui vuorossa vielä olleista australialaisen Britteny Coxin jäätyä kauas kärjestä ja kanadalaisen Andi Nauden laskettua ulos. Laffont saavutti Utahin MM-kilpailuissa 2019 pronssia kumparelaskussa ja voitti tämän jälkeen kultaa parikumpareissa. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kultaa kumparelaskussa mutta jäi parikumpareissa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui kumparelaskussa neljänneksi. Bakurianin MM- kilpailuissa 2023 Laffont voitti kultaa kumparelaskussa ja parikumpareissa. == Maailmancup == Laffont saavutti maailmancupissa ensimmäisen palkintosijoituksensa ja samalla ensimmäisen voittonsa helmikuussa 2016 Tazawakon kumparelaskussa. Seuraavalla viikolla hän voitti Moskovassa parikumparekilpailun. Kumparelaskun maailmancupkauden 2015–2016 loppupisteissä hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2016–2017 hän voitti helmikuussa Thaiwoon kumparelaskun ja oli maailmancupin lopputuloksissa toinen. Seuraavina neljänä kautena Laffont voitti kumparelaskun maailmancupin neljä kertaa sekä kausina 2018–2019 ja 2019–2020 myös freestylehiihdon kokonaiscupin. Kausittain hän saavutti osakilpailuvoittoja kaksi, neljä, kahdeksan ja neljä. Kaudella 2021–2022 hän voitti viisi osakilpailua mutta jäi kumparelaskucupissa toiseksi 19 pistettä Australian Jakara Anthonyn takana. Kaudella 2022–2023 hän on helmikuun loppuun mennessä voittanut kaksi parikumparekilpailua. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ässäjahti

Ässäjahti on korttipeli, jota pelataan perinteisellä 52 kortin pakalla ja kolmella tai useammalla pelaajalla. == Säännöt == * Alussa päätetään, montako henkeä kukin pelaaja saa. Sitten asetetaan panokset * Jakaja antaa kullekin pelaajalle yhden kortin, pelaaja katsoo korttinsa ja päättää, haluaako hän pitää sen vai vaihtaa sen vasemmalla puolella istuvan kanssa. Tavoitteena on saada paras kortti käden loppuun. Vaihdosta ei voi kieltäytyä muulla kuin kuninkaalla, joka pitää kääntää kuvapuoli ylöspäin pöydälle * Jakaja ei vaihda muiden pelaajien kanssa. Hän voi pitää korttinsa tai vaihtaa sen pakasta nostettavaan korttiin. Jakajan vuoron jälkeen kaikki kääntävät korttinsa. Pelaaja, jolla on pienin kortti, menettää hengen. Tasatilanteessa kaikilta menee yksi henki. * Kuningas on suurin kortti ja ässä pienin == Lähteet == Luokka: Korttipelit
Liv Inger Somby

Liv Inger Somby (s. 1962 Koutokeino) on norjansaamelainen kirjailija ja toimittaja. Hän opettaa alkuperäiskansojen journalismia Saamelaisessa ammattikorkeakoulussa Koutokeinossa. Somby johtaa saamelaista lähetyskeskusta NRK Sapmissa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Saamelaiskirjailijat Luokka:Saamelaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Louise Cook

Louise Cook (s. 14. toukokuuta 1987) on brittiläinen ralliautoilija. Hän voitti vuonna 2012 FIA Production Car Cup (2WD) -sarjan mestaruuden ja siten tuli ensimmäiseksi naiseksi, joka voittaa sarjan jota ei ole tehty nimenomaan naisille. Hänen solisluunsa murtui vuonna 2012 ja vuonna 2015 kirurginen ruuvi irtosi, jonka vuoksi hän joutui sivuun kilpa-autoilusta vuoteen 2016. Cookin uralla ovat olleet vastoinkäymisinä loukkaantumiset rahoitusongelmien lisäksi. Cook ensikosketus ralliin oli 19 vuoden iässä hänen opiskellessaan autosuunnittelua Coventryn yliopistossa ja näki autonäyttelyssä mainoksen, joka houkutteli lisää naisia ralliin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suvi-Pilvi Inkeroinen

Suvi-Pilvi inkeroinen (s. 1984) on suomalainen elävän kuvan tuottaja, näyttelijä ja entinen apulaisohjaaja. Inkeroinen on näytellyt lukuisten suomalaisten televisiosarjojen sivurooleissa, esimerkkeinä Rahti, Syke ja Koskinen. Apulaisohjaajana hän on toiminut muun muassa Yleisradion Luottomies- sarjassa. Tämän lisäksi Inkeroinen on sivuosaroolittanut televisiosarjoja, tuottanut videomarkkinointia sekä toiminut kolumnistina. Valtaosan lapsuudestaan Suvi-Pilvi Inkeroinen kasvoi Iisalmessa, Pohjois-Savossa. Inkeroinen on ammattitutkinnoltaan medianomi Karelia-ammattikorkeakoulusta (2009). == Filmografia näyttelijänä == Televisio ja elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2006 Ilonen talo äidin työkaveri 2014 Mustat lesket poliisi 2014 Brändärit Nooran ystävä 2014 Kimmo hotellivirkailija 2015 Häiriötekijä 2. lentokenttävirkailija 2016 Love Records - anna mulle Lovee Toivo Kärjen sihteeri 2016 Uusi päivä Maisa 2017 Presidentti perushoitaja 2017 Viraali tarjoilija 2017 Pää edellä Maria 2017 Aallonmurtaja bilettäjä 2017 Pelimies lappuliisa 2018 Kääntöpiste tuotantosihteeri 2018, 2022 Sipoon Herttua Emman kumppani 2018 Luottomies esiintyjä teatterissa 2019 Sunnuntailounas Taavin työkaveri 2019 Onnela Pauliina 2020 Hotel Swan Helsinki gynekologi 2020 Karppi vastaanottovirkailija 2020 Pohjolan laki tutkinnanjohtaja 2020 Syke puheterapeutti 2021 Rahti pankkivirkailija 2021 Karuselli toimittaja 3 2021 Roba poliisi 1 2022 Hautalehto: Kylmä syli toimittaja 2022 Harjunpää Pilvi 2022 Sininen enkeli nainen hallituksen kokouksessa 2022 Koskinen Jolle == Filmografia tuotantotyöntekijänä == Televisio ja elokuvat: * Prinsessa (2010), tuotantoassistentti * Roskisprinssi (2011), avustajakoordinoija * Pientä pintaremonttia (2011), casting, tuotantokoordinaattori, kuvaussihteeri * Russian libertine - Venäjän vapain mies (2012), tuotantoassistentti * Viraali (2015), tiedottaja, apulaisohjaaja * Pää edellä (2017), 1. apulaisohjaaja, sivuosaroolittaja * Samassa liemessä (2017), tuotantokoordinaattori, casting * Keisari Aarnio (2018), apulaisohjaaja * Suhdesoppa (2018), casting * Luottomies (2018), 1. apulaisohjaaja * Mestari Cheng (2019) 1. apulaisohjaaja * Sorjonen (2019), tuotantokoordinaattori * Hotel Swan Helsinki (2020), 1. apulaisohjaaja * Pohjolan laki (2020), 2. apulaisohjaaja * Karkurit (2021), sivuosaroolittaja, 2. apulaisohjaaja * Luuserit (2021), 2. apulaisohjaaja * Sininen enkeli (2022), 2. apulaisohjaaja * Sijainen (2022) 1. apulaisohjaaja * Ihanat siirtolapuutarhat (2023), tuotantopäällikkö == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMDb: https://www.imdb.com/name/nm2672939/ * Elonet: https://elonet.finna.fi/Search/Results?filter%5B%5D=author2_id_str_mv%3Akavi.elonet_henkilo_1484211 * Viralliset kotisivut: https://suvipilviinkeroinen.wordpress.com/ Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pää edellä

Pää edellä on vuonna 2017 julkaistu suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Lauri Tilkanen, Ylermi Rajamaa ja Kalle Lamberg. 10-osaisen sarjan tapahtumat kertovat kolmesta ystävästä, joilla on liikaa aikaa käsissään. Sarjan ohjaaja on Jäppi Savolainen ja käsikirjoittajat Markus Laitinen sekä Santeri Mäkinen. Tuottajina toimivat Tarja Ahava, Riina Kullas, Roope Lehtinen ja Jarkko Luoma. Tuotantoyhtiö on Moskito Television. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sarja IMDb-sivustolla * Sarja Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa * Tekijöiden haastattelu, Mesta.net 27.4.2017 Luokka:Suomalaiset televisiosarjat
Jaelin Kauf

Jaelin Charlotte Kauf (s. 26. syyskuuta 1996) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä. Hän on saavuttanut kumparelaskussa olympiahopeaa ja neljä maailmanmestaruuskilpailujen mitalia. Kauf saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia kumparelaskussa vuonna 2015. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Sierra Nevadan MM- kilpailuissa 2017. Hän jäi tuolloin kumparelaskussa 21:nneksi mutta saavutti parikumparelaskussa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kumparelaskussa seitsemänneksi. Utahin MM-kilpailuissa 2019 Kauf sijoittui kumparelaskussa kuudenneksi ja saavutti parikumpareissa hopeaa hävittyään vain Ranskan Perrine Laffontille. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 Kauf oli kumparelaskussa kahdeksas ja parikumpareissa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti kumparelaskussa hopeaa 2,81 pisteen erolla kultaa voittaneeseen Australian Jakara Anthonyyn. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Kauf saavutti hopeaa niin kumparelaskussa kuin parikumpareissakin, edellään molemmissa Ranskan Perrine Laffont. Kauf on voittanut maailmancupissa seitsemän kilpailua, joista ensimmäisen helmikuussa 2017 Japanin Tazawakossa. Voitoista kolme on tullut tavallisesta kumparelaskusta ja neljä parikumparelaskusta. Maailmancupin yhteispisteissä hän on sijoittunut toiseksi kausina 2017–2018 ja 2018–2019 sekä kolmanneksi kaudella 2019–2020. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mary Akrami

Mary Akrami (s. 1975 tai 1976) on afganistanilainen naisasia-aktivisti, Afghan Women Networkin (AWN) johtaja ja entinen Afghan Women Skills Development Centerin (AWSDC) johtaja. Hän on ollut mukana perustamassa Kabulin ensimmäistä turvakotia naisille ja kouluttamassa heitä, sekä nostanut oikeusjuttuja väkivallan tekijöitä vastaan. Akrami on myös perustanut paikallisen neuvoston,shurasin, tukemaan rauhan ja demokratian keskusteluja, jossa naiset ovat mukana. Akrami on ollut Etelä-Aasian ihmisoikeusfoorumin jäsen vuodesta 2013 lähtien ja hän on Frontline Defenders -verkoston jäsen Afganistanissa. Hän on osallistunut useisiin kansainvälisiin konferensseihin naisten rauhantyöstä Afganistanin ja Pakistanin alueella. 2016 hän kokosi uskonnolliset johtajat yhteen ja yhdessä he muotoilivat kahdeksan kohdan suosituksen hallitukselle toimiksi kotiväkivaltaa vastaan. Vuonna 2021 Akrami evakuoitiin länsimaihin Talibanin otettua vallan Afganistanissa.. Akrami on New Yorkin yliopiston Human Rights Advocacy Fellowship -ohjelman stipendiaatti. Hän on saanut kansainvälistä tunnustusta työstään, mukaan lukien International Women of Courage -palkinnon, BBC 100 Women 2016 -listalle valinnan ja vuonna 2018 Women have wings sekä N-Peace -tunnustukset. == Tunnustukset == * 2007 - International Women of Courage * 2016 - BBC 100 Women * 2018 - Women have wings * 2018 - N Peace Award == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Afganistanilaiset henkilöt Luokka:Ihmisoikeusaktivistit