EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Köyhyysraja

thumb|400px|Köyhyysrajan alapuolella elävien osuus maan väestöstä. Köyhyysraja tarkoittaa kansalaisen tulotasoa, jonka alapuolella ihmisen katsotaan olevan köyhä. Köyhyysraja kuvaa tulotasoa, jonka alapuolella olevalla henkilöllä ei ole varaa hankkia välttämättömiä hyödykkeitä siedettävän elintason ylläpitämiseksi. Siitä, mihin köyhyysraja pitäisi asettaa, on käyty laajaa keskustelua, ja käytännössä eri maat käyttävät eri köyhyysrajoja. Köyhyyttä voi mitata suhteellisesti tai absoluuttisesti. Suhteellinen mittaustapa, joka on yleisesti käytössä muun muassa Euroopassa, mittaa köyhän väestönosan tulotasoa verrattuna muuhun väestöön. Absoluuttinen mittaustapa, jota suositaan esimerkiksi Yhdysvalloissa, mittaa esimerkiksi ruokakorin avulla henkilön toimeentuloa. OECD mittaa köyhyyttä siten, että tulojen ollessa alle 50 prosenttia väestön kotitalouksien mediaanitulosta ihminen on köyhä. Näin ollessa köyhyys on yleistä esimerkiksi Yhdysvalloissa ja harvinaisempaa Pohjoismaissa. Eurostatin käyttämä köyhyysraja on 60 prosenttia vuosittaisesta mediaanitulosta. Ihmistä pidetään siis köyhänä, jos hänen nettotulonsa ovat alle 60 % keskimmäisen tulonsaajan nettotuloista. Vuonna 2022 pienituloisuusraja oli Suomessa yhden hengen taloudessa 16 910 euroa vuodessa eli noin 1 410 euroa kuukaudessa. Rajan alapuolelle jäi 730 800 henkilöä eli 13,4 % väestöstä. Pienituloisten osuus Suomen väestöstä oli pienimmillään vuonna 1993, jolloin väestöstä 7,2 % oli pienituloisia. Köyhyysrajan alapuolella elävien henkilöiden määrä lähes kaksinkertaistui vuosina 1999–2009 ja oli vuonna 2009 jo 700 000 henkeäRiitta Vainio: Asumistuen saajista neljännes käy töissä. Helsingin Sanomat 8.3.2010: A5. Osuus saavutti huippunsa 13,9 % vuonna 2008. Sittemmin köyhien määrä on jälleen vähentynyt. Köyhyyden määrittelyssä väestö jaetaan usein myös kymmenyksiin eli desiileihin tulotason mukaan. Silloin puhutaan tulotasoltaan alimmasta ja ylimmästä kymmenyksestä eli väestön kymmenestä köyhimmästä ja rikkaimmasta prosentista. Näiden kymmenysten tulojen osuus koko kansan tuloihin verrattuna kertoo tulojakautuman tasaisuudesta tai eriarvoisuudesta. Maailmanpankki mittaa köyhyyttä julkaisemalla tilastoja alle yhdellä Yhdysvaltain dollarilla päivässä elävistä henkilöistä (nykyään 1,9$). Tällaiset tulotasot ovat yleisiä kehitysmaissa. Tilastoa on laajennettu myös kahteen ja neljään dollariin päivässä. Maailmanpankin mukaan kymmenes elää yhä äärimmäisessä köyhyydessä. ==Katso myös== * Äärimmäinen köyhyys * Matalan tulotason maat * Taloudellinen epätasa-arvo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tulonjakotilasto Tilastokeskus.fi Luokka:Hyvinvointivaltio Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vladimir Salnikov

Vladimir Valerjevitš Salnikov (, s. 21. toukokuuta 1960 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen uimari, joka teki urallaan 12 maailmanennätystä 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa. Swimming World Magazine nimesi Salnikovin vuoden 1982 miesuimariksi. Merikapteenin poika Salnikov aloitti uimisen 7-vuotiaana, ja pian hän aloitti säännöllisen harjoittelun valmennuksessa. Hän oli mukana 16-vuotiaana Montrealin olympialaisissa 1976 ja teki 1 500 metrin vapaauinnissa Euroopan-ennätyksen mutta jäi viidenneksi. Samalla matkalla vuoden 1977 EM-kisoissa hän voitti kultaa. MM-kilpailuissa 1978 Berliinissä hän voitti kultaa sekä 400 metrin vapaauinnissa (ME-ajalla) että 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuotta myöhemmin hän ui ensimmäisenä ihmisenä 800 metrin vapaauinnin alle 8 minuutin. Moskovan olympialaisissa 1980 Salnikov voitti kolme kultaa: 1 500 metrin vapaauinnissa uiden matkan ensimmäisenä alle 15 minuutin, aikaan 14.58,27, sekä 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. EM-kilpailuissa 1981 hän voitti 1 500 metrillä kultaa ja sijoittui 400 metrillä hopealle 0,14 sekuntia Jugoslavian Borut Petrićille hävinneenä. MM-kilpailuissa 1982 Salnikov puolusti menestyksekkäästi 400 ja 1 500 metrin maailmanmestaruuksiaan. Vuonna 1983 hän ui 1 500 metrin vapaauinnissa uuden maailmanennätyksen 14.54,76, mikä säilyi rikkomattomana vuoteen 1991 saakka, sekä voitti EM-kilpailuissa kultaa 400 ja 1 500 metrin vapaauinnissa (hopeamitalisti Petrić hävisi hänelle lyhyemmällä matkalla 2,16 ja pidemmällä 5,70 sekuntia). Neuvostoliiton boikotin takia Salnikov ei päässyt puolustamaan olympiavoittojaan Los Angelesiin 1984. Vuonna 1986 hän ui 800 metrin vapaauinnissa uuden maailmanennätyksen mutta häntä pidettiin vuonna 1988, 28-vuotiaana, liian vanhana pärjäämään Soulin olympialaisissa. Soulissa Salnikov kuitenkin voitti vanhoilla päivillään kultaa 1 500 metrillä ja hänestä tuli uinnin vanhin olympiavoittaja 56 vuoteen. == Ennätyksiä == * 1 500 metrin vapaauinti: 14.54,76 * 800 metrin vapaauinti: 7.50,64 * 400 metrin vapaauinti: 3.48,32 == Arvokisamitalit == *Olympialaiset: 4 kultaa *Maailmanmestaruuskilpailut: 4 kultaa *Euroopan mestaruuskilpailut: 4 kultaa, 1 hopea == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francisco Guerau

Francisco Guerau (1649 – 1717/1722) oli espanjalainen säveltäjä, laulaja ja pappi. Hän syntyi Mallorcalla ja opiskeli vuodesta 1659 lähtien laulamista Madridissa. Guerau toimi laulunopettajana vuoteen 1701 saakka. Vuonna 1694 hän julkaisi Poema harmónicon, kokoelman kitaramusiikkia. *Antoni Pizà: Francesc Guerau i el seu temps (Palma de Mallorca: Govern de les Illes Balears, Conselleria d'Educació i Cultura, Direcció General de Cultura, Institut d'Estudis Baleàrics, 2000) ISBN 84-89868-50-6 Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Espanjalaiset laulajat
Zhang Yining

Zhang Yining (张怡宁, s. 5. lokakuuta 1982バタフライ契約選手紹介 Peking, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen pöytätenniksen pelaaja. Hän voitti neljä olympiakultaa ja kymmenen maailmanmestaruutta. Hän oli aikanaan naisten maailmanlistan ykkösenä sekä kaksin- että nelinpelissä. Vuoden 1999 MM- kisoissa Eindhovenissa Zhang saavutti kaksinpelissä hopeaa ja nelinpelissä pronssia Zhang Yingyingin kanssa. Vuoden 2000 MM-joukkuekisoissa Kuala Lumpurissa hän voitti Kiinan joukkueessa kultaa Li Jun, Wang Huin, Wang Nanin ja Sun Jinin kanssa. MM-kisoissa 2001 Osakassa hän oli sekä kaksinpelissä että nelinpelissä (yhdessä Zhang Yingyingin kanssa) pronssisijalla ja voitti kultaa Kiinan joukkueessa, johon kuuluivat hänen lisäkseen Sun Jin, Wang Nan, Li Ju ja Yang Ying. Pariisin MM-kisoissa 2003 Zhang oli kaksinpelissä hopealla ja voitti nelinpelissä maailmanmestaruuden Wang Nanin kanssa. MM-joukkuekisoissa 2004 Dohassa Zhang voitti jälleen kultaa Kiinan joukkueessa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Wang Nan, Guo Yue, Niu Jianfeng ja Li Ju. Ateenan olympialaisissa 2004 Zhang Yining voitti kultaa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Wang Nanin kanssa. Maailmancupin Zhang Yining voitti vuosina 2001 ja 2002. Vuonna 2003 hän oli kolmas. Shanghain MM-kilpailuissa 2005 Zhang voitti kultaa kaksinpelissä ja Wang Nanin kanssa nelinpelissä. Bremenissä 2006 hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden. Zagrebin MM-kilpailuissa 2007 Zhang voitti Wangin kanssa kultaa nelinpelissä ja saavutti pronssia kaksinpelissä. Guangzhoun MM-kilpailuissa 2008 hän voitti viidennen joukkuemaailmanmestaruutensa. Zhang toimi urheilijoiden valan vannojana Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Pöytätenniksen joukkuekilpailussa Zhang voitti olympiakultaa. Singaporen finaalissa kaataneessa joukkueessa olivat mukana lisäksi Guo Yue ja Wang Nan. Maailman ykköspelaaja Zhang voitti olympiakultaa myös kaksinpelissä. Vastustajanaan hänellä oli 4–1-voittoon päättyneessä kamppailussa joukkuetoverinsa Wang. Zhang voitti kymmenennen maailmanmestaruutensa Yokohaman MM-kilpailuissa 2009 kaksinpelissä, jonka loppuottelussa hän voitti maannaisensa Guo Yuen erin 4–2 hävittyään tälle kaksi ensimmäistä erää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Zhang Yining ITTF:n sivuilla Luokka:Kiinalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:ITTF Hall of Fame
Kansainvälinen pöytätennisliitto

Kansainvälinen pöytätennisliitto (lyh. ITTF, ) on pöytätenniksen ja kansallisten pöytätennisliittojen kansainvälinen kattojärjestö. ITTF vastaa lajin säännöistä ja teknisestä kehityksestä. Se järjestää monia kansainvälisiä kilpailuja, muun muassa maailmanmestaruuskilpailut. Ensimmäinen kansainvälinen turnaus järjestettiin vuonna 1926 Berliinissä ja siihen osallistuivat Itävalta, Saksa, Unkari ja Ruotsi. ITTF pitää kotipaikkaansa monien muiden urheilujärjestöjen tavoin Sveitsin Lausannessa. Vuodesta 2021 lähtien ITTF:n puheenjohtajana on toiminut ruotsalainen Petra Sörling. Lokakuussa 2023 ITTF:lla oli 227 jäsenmaata. == Katso myös == * ITTF Hall of Fame * Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *ITTF:n virallinen sivusto Pöytätennis Luokka:Pöytätennis Luokka:Lausannen urheilu
Harrison Dillard

William Harrison Dillard (8. heinäkuuta 1923 Cleveland – 15. marraskuuta 2019Track legend Harrison Dillard, four-time Olympic champion, dies at 96) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hän on toistaiseksi ainoa mies, joka on voittanut olympiakultaa sekä pikamatkoilla että pika-aidoissa. Toisen maailmansodan jälkeen Dillard alkoi harjoitella yleisurheilua esikuvanaan myös Clevelandista kotoisin ollut Jesse Owens. Hän oli erityisen hyvä pika-aidoissa – hän voitti 82 peräkkäistä kisaa vuosina 1947–1949, mutta epäonnistui olympiakarsinnoissa vuoden 1948 olympialaisiin. Hän kuitenkin oli karsintojen kolmas sadalla metrillä ja pääsi kisoihin. Lontoon olympialaisissa Dillard voitti maalikamerassa 100 metrin juoksussa Barney Ewellin ajalla 10,3. Dillard sai kultaa myös 4 × 100 metrin viestissä. Helsingin olympialaisissa 1952 Dillard voitti olympiakultaa päämatkallaan 110 metrin aidoissa ajalla 13,7 ja pikaviestissä ajalla 40,1. Vuoden 1956 kisoihin hän ei enää päässyt mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Aleksandr Golikov

Aleksandr Nikolajevitš Golikov (, s. 26. marraskuuta 1952 Penza, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa kaksi maailmanmestaruutta ja saavutti kaksi muuta MM-mitalia sekä yhden olympiahopean. Hän pelasi myös vuoden 1976 Kanada-cupissa. Hän pelasi 89 maaottelua vuosina 1975–1980 ja teki niissä 43 maalia. Maajoukkueessa hän pelasi yhdessä veljensä Vladimirin kanssa. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Golikov edusti Himik Voskresenskia ja Moskovan Dynamoa ja pelasi 385 liigaottelua tehden 225 maalia. == Saavutukset == * jääkiekon olympiahopea 1980 * kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1978, 1979 * maailmanmestaruuskisojen hopeamitali 1976 * maailmanmestaruuskisojen pronssimitali 1977 == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gao Ling

Gao Ling (, s. 14. maaliskuuta 1979 Wuhanissa, Hubeissa, Kiinan kansantasavallassa) on kiinalainen sulkapalloilija, joka oli urallaan menestynyt erityisesti nelinpelaajana sekä naisten nelinpelissä että sekanelinpelissä. Hän voitti olympialaisissa kaksi kultaa ja neljästi maailmanmestaruuden. Gao pelasi ensimmäisen kerran Kiinan maajoukkueessa vuonna 1997. 2000 Sydneyn olympialaisissa Gao Ling saavutti Zhang Junin kanssa sekanelinpelissä kultaa ja naisten nelinpelissä Qi Yiyuanin kanssa pronssia. MM-kisoissa 2001 hän voitti kultaa sekä naisten nelinpelissä että sekanelinpelissä. MM-kisoissa 2003 hän voitti nelinpelissä kultaa. 2004 Ateenan olympialaisissa Gao Ling osallistui yhdessä Zhang Junin kanssa sekanelinpeliin ja voitti kultamitalin parin voitettua loppuottelussa Britannian Nathan Robertsonin ja Gail Emmsin. Ateenassa Gao Ling pelasi myös naisten nelinpelissä yhdessä Huang Suin kanssa ja pari eteni loppuotteluun, jossa kuitenkin hävisi Kiinan Zhang Jiewenilla ja Yang Weille. Gao voitti kolmannen kerran naisten nelinpelin maailmanmestaruuden MM-kisoissa 2006. Huang oli hänen parinaan jokaisessa MM-voitossa. Pekingin olympialaisisas 2008 Gao pelasi sekanelinpiä uuden parinsa Zheng Bon kanssa. He olivat turnauksen toiseksi sijoitettu pari, mutta he hävisivät yllättäen ensimmäisellä kierroksella brittiläisparille Gail Emms ja Nathan Robertson. Gao voitti osana Kiinan joukkuetta viisi perättäistä Uber Cupia (2000, 2002, 2004, 2006, 2008) ja kolme Sudirman Cupia (2001, 2005, 2007). Ling oli lopettaessaan myös Englannin avoimen sulkapalloturnauksen historian toiseksi menestynein naisnelinpelaaja. Hän voitti sen 11 kertaa, kuudesti naisten nelinpelin ja viidesti sekanelinpelin. Gao lopetti uransa vuonna 2009. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Gao Ling Kiinan olympiakomitean sivuilla Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Kiinalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Frandsen

John Frandsen (s. 13. maaliskuuta 1956 Aalborg) on tanskalainen urkuri ja säveltäjä. Hän opiskeli Århusin yliopistossa. Vuosina 1997–1999 hän toimi sävellyksenopettajana Odensessa. Frandsenin tuotantoon kuuluu muun muassa laulumusiikkia ja oopperoita. Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Tanskalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harrods

Harrods on tavaratalo Lontoon Knightsbridgessä, osoitteessa 87–135 Brompton Road, SW1. Tavaratalon omisti egyptiläissyntyinen Mohamed Al-Fayed vuodesta 1985 aina vuoteen 2010, jolloin hän myi sen Qatarin kuningasperheen omistamalle sijoitusyhtiölle.http://www.hs.fi/talous/artikkeli/Al+Fayed+myi+Harrods- tavaratalon+Qatariin/1135256694082 Al Fayed myi Harrods-tavaratalon Qatariin HS Talous 8.5.2010 Qatar Holding on tavaratalon historian viides omistaja. Harrods sai alkunsa vuonna 1849 Brompton Roadilla Charles Henry Harrodin perustamana. Harrodsin nykyisen tavaratalon rakennustyöt alkoivat vuonna 1901. Tavaratalo keskittyy ensiluokkaiseen tavaraan kilpailematta hinnoilla. Harrodsissa on yli 300 osastoa ja peräti yli 5 000 työntekijää, ja se on 90 000 neliömetrin myyntipinta-alallaan Euroopan suurin tavaratalo. Harrodsin konserniin kuuluu myös Harrods Casino, Harrods Estates, Harrods Banks, Harrods Aviation, Air Harrods ja Harrods Corporate Services. Harrods vaatii asiakkailtaan muun muassa siistiä ja asiallista pukeutumista, ja valokuvaus on eräillä osastoilla, kuten koruosastolla, kielletty.Käytösohjeet Harrodsin sivuilla Tavaratalossa ei saa pitää reppua selässä. Syynä tähän on se, että selässä oleva reppu saattaa pudottaa esitteillä olevia esineitä pöydiltä tai muilta esittelyjalustoilta.http://www.harrods.com/content/services/faq/shopping- instore Visitor Guidelines ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Harrodsin verkkosivut Luokka:Brittiläiset tavaratalot Luokka:Kensingtonin ja Chelsean rakennukset ja rakennelmat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Yhdysvaltain rannikkovartiosto

Yhdysvaltain rannikkovartiosto () on yksi viidestä Yhdysvaltain asevoimien puolustushaarasta. Se perustettiin vuonna 1915 Yhdysvaltain hengenpelastusjärjestön (1848) ja veroviranomaisjärjestön (1790) yhdistyessä. Rannikkovartiostossa palvelee 40 150 sotilasta. Se kuuluu rauhan aikana Department of Homeland Securityn alaisuuteen, mutta voidaan eri päätöksellä siirtää Laivastoministeriön alaisuuteen (Department of the Navy). Rannikkovartioston motto on Semper Paratus, tarkoittaen ”Aina valmiina” (engl. Always Ready). == Aiheesta muualla == * Yhdysvaltain rannikkovartiosto Rannikkovartiosto Luokka:Rannikkovartiostot Luokka:Yhdysvaltain rajat Rannikkovartiosto
Liu Xuan

Liu Xuan (s. 12. maaliskuuta 1979 Changsha) on kiinalainen entinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Liu saavutti vuoden 1995 MM- kilpailuissa hopeaa joukkuekilpailussa ja vuoden 1996 MM-kisoissa hän sijoittui puomilla pronssille. Vuonna 1998 hän voitti maailmancupin puomilla ja oli eritasonojapuilla kolmas. vuoden 1999 MM-kilpailuissa Liu saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Sydneyn olympialaisissa 2000 Liu voitti puomilla kultaa, joukkuekilpailussa pronssia ja nousi myös neliottelussa pronssille alkuperäisen voittajan Andreea Răducanin jouduttua hylätyksi. Aasian kisoista Liu voitti yhteensä viisi mitalia, joista neljä kultaista. Liu lopetti voimistelijanuransa pian Sydneyn kisojen jälkeen. == Aiheesta muualla == *Liu Xuan – Sports Reference LLC. *Profiili gymn-forum.net:issä Luokka:Kiinalaiset telinevoimistelijat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Han Xiaopeng

Han Xiaopeng (韩晓鹏, s. 13. joulukuuta 1983 Peixian, Jiangsu, Kiina) on kiinalainen freestylehiihtäjä, jonka lajina ovat hypyt. Monien muiden kiinalaisten freestylehiihtäjien tavoin myös Han Xiaopeng on taustaltaan voimistelija. Hän oli mukana jo Salt Lake Cityn olympialaisissa vuonna 2002, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Vuonna 2006 hän voitti monien yllätykseksi olympiakultaa Torinon olympialaisissa. Ennen olympiavoittoaan hän ei ollut voittanut yhtäkään freestylehiihdon maailmancupin osakilpailua. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kiinalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pangkal Pinang

Pangkal Pinang on kaupunki Bangkan saaren itäisessä keskiosassa Indonesiassa. Se on Bangka-Belitungin provinssin pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 207 325\. Vuonna 2010 kaupungin asukkaista 27,4 prosenttia oli 0–14-vuotiaita. Väestö koostuu suurimmilta osin indonesiankiinalaisia. Pangkal Pinang on yksi Jaavanmeren merkittävistä satamista. Tina, pippuri, kala sekä kopra ovat sen vientituotteita. Kalastus on tärkeä tulonlähde kaupungille. Kaupungista on tieyhteydet saaren muihin kaupunkeihin ja siellä sijaitsee myös lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Särkkä (Helsinki)

Särkkä () on pieni saari Helsingin Kaivopuiston edustalla. Saari on pituudeltaan noin 250 metriä, ja sen etäisyys mantereelta Kaivopuiston rannasta on noin 500 metriä. Särkkä kuuluu Suomenlinnan kaupunginosaan, jonka linnoitusjärjestelmän osia saarella myös on. Särkän ja Suomenlinnan välisessä Särkänsalmessa on yksi Eteläsataman sisääntuloväylistä. Saarella sijaitsee pursiseura Merenkävijät ry sekä Royal Ravintoloiden ylläpitämä Ravintola Särkänlinna. == Katso myös == *Luettelo Suomenlinnan rakennuksista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ravintola Särkänlinna * Yhteysliikenne Särkän ja Harakan saarille * Pursiseura Merenkävijät Luokka:Helsingin saaret Luokka:Suomenlinna
Tropico

Tropico on PopTop Softwaren kehittämä ja Gathering of Developersin julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna Mac OS X:lle ja Windowsille. Peli on Tropico -pelisarjan ensimmäinen. == Pelaaminen == Pelissä ohjataan banaanivaltiota kylmän sodan taustaa vasten. Peli on satiiri, joka keskittyy pienelle Karibian saarelle, jota pelaaja ohjaa diktaattorina (El Presidente). Peliä on kuvailtu SimCityn ja RollerCoaster Tycoonin kaltaisena kaupunginrakennuspelinä, jossa on poliittinen näkökulma. Alussa saarelta löytyy vain pelaajan kartano ja asukkaiden pieniä epämukavia taloja sekä rakennusyhtiö ja rekkakuskien toimisto, joilla pelaaja voi rakentaa saarelle myöhemmin muita rakennuksia. Pelaaja voi tutkia saaren perheitä valitsemalla satunnaisesti ihmisiä. Saarelle voi rakentaa muun muassa tehtaita, kirkkoja, kioskeja, hotelleja, taloja, satamia, lentokenttiä, maatalousrakennuksia sekä istuttaa puita ja kukkapenkkejä. Saaren populaatiota voi koetella nälänhätä, mellakat tai rikollisuus. Pelissä voi solmia sopimuksia joko Neuvostoliiton tai Yhdysvaltojen kanssa, riippuen johtajan poliittisesta suuntautumisesta. Osana pelin kulkua ovat poliittiset ratkaisut kuten lukuisat uudet lait. Rakennuksiin voi lisätä osia niiden rakennuksen jälkeen, jotta rakennuksen mahdollinen toiminta tai nopeus lisääntyisivät. == Lisäosat == Tropico: Paradise Island on pelin lisäosa, joka lisää peliin rakennettavia kohteita ja uudistuksena muun muassa sosiaaliturvan. == Vastaanotto == Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.6/10. Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.8/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * ‘Tropico’ Was the Game That Taught Me About Politics Luokka:Reaaliaikaiset strategiapelit Luokka:Vuoden 2001 videopelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Windows-pelit
Tang Gonghong

Tang Gonghong (s. 5. maaliskuuta 1979 Yantaissa, Shandongissa, Kiinassa) on kiinalainen painonnostaja naisten yli 75 kilogramman sarjassa. Hän on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 120 kilogrammaa. Vuonna 2001 Tang Gonghong voitti Kiinan mestaruuden ja 2002 Asian Games -kilpailun. 2002 MM-kisoissa hän oli alle 75-kiloisten sarjassa toinen. 2004 hän voitti Aasian mestaruuden, ja myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän voitti yli 75-kiloisten sarjassa olympiakultaa maailmanennätystuloksella 122,5 kg + 182,5 kg. ==Aiheesta muualla== * Tang Gonghong Kiinan olympiakomitean sivuilla Luokka:Kiinalaiset painonnostajat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Työsuhdeasunto

Työsuhdeasunto tarkoittaa työnantajan omistamaa tai vuokraamaa asuntoa, jossa asumisoikeus riippuu työsuhteesta. Työnantaja vastaa asumiskustannuksista joko kokonaan tai osittain. Syitä työsuhdeasuntojen tarjoamiseen voivat olla esimerkiksi, että paikkakunnalla ei ole riittävästi tarjolla sopivia asuntoja, työntekijälle halutaan antaa osana palkkaa luontoisetu, tai se että työntekijä joutuu käyttämään asuntoaan yrityksen edustustehtävissä. == Työsuhdeasunnot Suomessa == Työsuhdeasuntoja ovat aikojen saatossa tarjonneet henkilökunnalleen mm. Puolustusvoimat, sairaalat, seurakunnat (mm. seurakuntien pappilat) ja Valtionrautatiet. Useat suuret teollisuuslaitokset rakensivat erityisesti 1900-luvun alkupuoliskolla kokonaisia yhteisöjä, jotka koostuvat työsuhdeasunnoista. Työsuhdeasunnossa asuvan oikeus asumiseen on sidottu työsuhteeseen siten, että sen loppuminen johtaa myös asumisoikeuden menettämiseen, ellei kyseessä ole työntekijän nimissä oleva vuokra- asunto.Taloussanomat Asuntoedusta on kyse, kun työnantajan antaa hallitsemansa asunnon työntekijän tai hänen perheensä asuttavaksi. Työnantaja voi hallita asuntoa omistajana tai vuokralaisena. Veronkierroksi on katsottu menettely, jossa työntekijä vuokraa asuntonsa työnantajalle ja saa sen käyttöönsä työsuhdeasuntona. taloustaito.fi Korpela == Katso myös == * Asumisoikeusasunto * Omistusasunto * Osaomistusasunto * Osuuskunta-asunto * Virka-asunto * Vuokra-asunto == Lähteet == Luokka:Asuntojen hallintamuodot Luokka:Palkka
Vihovuonteen kanava

Vihovuonteen kanava sijaitsee Heinävedellä Pohjois-Karjalassa. Yksisulkuinen kanava yhdistää Kermajärven Haukiveteen yhdessä Kerman ja Pilpan kanavien kanssa. Kanava on 250 metriä pitkä ja pudotuskorkeudeltaan 0,8–1,0 metriä. Kanava on rakennettu 1903–1905. Kanava kaivettiin Vihovuonteen kosken länsipuolelle Kaivannonniemen halki. Vuoden 1903 lopulla rakennustyöt alkoivat ja kivisulku rakennettiin syys-marraskuussa 1905. Rakennuskustannukset olivat kokonaisuudessaan 155 794 markkaa. Kanavalla on nykyään itsepalvelukanava. Kanavan etävalvonta suoritetaan Varistaipaleen kanavalta. Kanavasta voivat kulkea alukset, joiden suurin pituus on 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja korkeus 9,5 metriä. Kanavan sulkuportit ovat tyypiltään puurakenteisia salpausportteja tyhjennys- ja täyttöluukuilla. Tekniikaltaan ne ovat sähkömekaanisia. Vihovuonteen kanavalta on kaukokäyttöyhteys noin kilometrin päässä alavirrassa sijaitsevalle Vääräkosken avokanavalle. Vihovuonteen kanava on osa historiallista kansallismaisemaksi valittua Heinäveden reittiä. Heinäveden reitin sekä Varistaipaleen ja Taivallahden kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy. == Lähteet == Luokka:Heinäveden nähtävyydet Luokka:Heinäveden kanavat
Pilpan kanava

Pilpan kanava sijaitsee Heinävedellä Pohjois-Karjalassa. Kanava yhdistää Kermajärven Haukiveteen yhdessä Kerman ja Vihovuonteen kanavien kanssa. Pituutta yksisulkuisella kanavalla on 250 metriä ja pudotusta 0,40–0,95 metriä. Kanavan läpi voivat kulkea alukset, joiden suurin pituus on 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja korkeus 8,5 metriä. Kanavan sulkuportit ovat tyypiltään puurakenteisia salpausportteja tyhjennys- ja täyttöluukuilla. Tekniikaltaan ne ovat sähkömekaanisia. Kanava on nykyään itsepalvelukanava. Kanavan etävalvonta suoritetaan Varistaipaleen kanavalta. Kanava rakennettiin vuosina 1903–1904. Sulku rakennettiin Pilpankosken itäpuolelle. Tammikuussa 1903 aloitettiin rakentaminen ja maaliskuusta kesäkuuhun rakennettiin väliaikaista patoa. Pohjaa kaivettiin 1903 tammikuusta lähtien vuoteen 1904, ja sulku portteineen valmistui elokuussa 1904. Liikenteelle kanava avautui lokakuussa. Rakentaminen maksoi yhteensä 204 578 markkaa. Kanava on osa historiallista, yhdeksi kauneimmista kansallismaisemista valittua Heinäveden reittiä. Itse kanava on erinomaisessa kunnossa ja ahkerassa käytössä, sillä Heinäveden reitti on yksi Suomen suosituimmista venereiteistä. Heinäveden reitin sekä Varistaipaleen ja Taivallahden kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Heinäveden nähtävyydet Luokka:Heinäveden kanavat
Kaarna

Kaarna eli parkki on puuvartisten kasvien varsia ympäröivä ja juurien sisäpuolella kasvava kerros, joka suojaa kasvin sisempiä osia vahingoittumiselta ja sairauksilta. Kaarna koostuu kahdesta kerroksesta: ilman täyttämästä korkkisolukosta ja korkkijällestä. Kaarna on välttämätöntä puun nestetasapainolle. Kaarna imee itseensä huonosti vettä ja on vettä kevyempää eli kelluu hyvin. Metsäpalon sattuessa kaarna voi suojata puuta palamiselta, mikäli kaarna on riittävän paksu. Useille kovakuoriaisille ja muille hyönteisille kaarna tarjoaa elinympäristön. == Käyttö == Kaarnaa on käytetty nuotan kannattimiin, ongenkohoihin ja kaarnaveneisiin. Nykyään kaarnaa käytetään esimerkiksi polttoaineena puunjalostusteollisuudessa, kasvualustana ja maanparannusaineena. Korkkisolujen vuoksi kaarna on hyvä äänen- ja lämmöneristäjä. Monien puiden kaarnasta saadaan parkkiaineita, joita käytetään nahan parkitsemiseen. == Katso myös == * korkkikuori * tuohi * vuoristoniluri eli vuoristomäntykovakuoriainen == Lähteet == * Tirri, R.; Lehtonen, J.; Lemmetyinen, R.; Pihakaski, S. & Portin, P.: Biologian sanakirja. Otava, 1993. ISBN 951-1-11390-9. == Aiheesta muualla == * Suomen luontoyrittäjyysverkosto ry. Luokka:Kasviorganologia Luokka:Kasvisolukot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luoto (Helsinki)

Luoto () on saari Helsingin edustalla, Eteläsataman suulla. Saaren halkaisija on noin 150 metriä, ja sen erottaa mantereesta sata metriä leveä Kaivopuiston väylä. Luodolle vuonna 1898 valmistuneessa puisessa huvilassa toimii kesäisin Ravintola Saaristo, jota pidetään eräänä Helsingin perinteikkäimmistä ravintoloista. Ravintolarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Selim A. Lindqvist.Ravintola Saaristo Visit Helsinki. Viitattu 7.8.2014. Saaren omistava Helsingin kaupunki laittoi Luodon kolme rakennusta, mukaan luettuna ravintolarakennus, tarjouskilpailulla myyntiin vuoden 2025 alussa. Maa-alue (22 800 neliötä) säilyy Helsingillä ja sen vuokra on 70 000 €/vuosi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ravintola Saaristo, A&S; Restaurants Luokka:Helsingin saaret Luokka:Kaivopuisto
Puu katsoo kauas yli metsän

Puu katsoo kauas yli metsän on Hannu Salakan toinen runokokoelma. Se ilmestyi vuonna 1976. Kokoelma on tunnelmaltaan synkkä: runot käsittelevät ennen kaikkea pimeää syksyä. Niissä on kaipuuta menneeseen ja nykyaikaistumisen ja kaupungistumisen aikaansaamaa haikeutta. Runot ovat suhteellisen pitkiä, ja ne on otsikoitu. Luokka:Vuoden 1976 kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Taivallahden kanava

Taivallahden kanava on kaksisulkuinen kanava Heinävedellä Pohjois-Karjalassa. Kanava sijaitsee lähellä Varistaipaleen kanavaa ja se yhdistää Juojärven Varisveteen yhdessä Varistaipaleen kanavan kanssa. Kanava on noin 800 metriä pitkä ja rakennettiin vuosina 1911–1914. Kanava on itsepalvelukanava, mutta sitä valvotaan ja tarvittaessa ohjataan kaukokäytöllä Varistaipaleen kanavalta. Pudotuskorkeutta kahdella sululla on 4,95–5,45 metriä. Kanavan ylittävän kääntösillan alikulkukorkeus suljettuna ja alimman sulun ollessa täynnä on 0,6 metriä. Kanavasta voivat kulkea alukset, joiden suurin pituus on 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja korkeus 12,5 metriä. Kanavan portit ovat tyypiltään salpausportit. Kanavan ylä- ja alaportit ovat puisia ja keskiportit teräksisiä. Kanava kuuluu Kallaveden reitin itäiseen laskuhaaraan Juojärven reittiin, joka yhtyy Varisvedellä historialliseen, kansallismaisemaksikin valittuun Heinäveden reittiin. Heinäveden ja Juojärven reittien kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen kanavat: Taivallahden kanava luokka:Heinäveden nähtävyydet Luokka:Heinäveden kanavat Luokka:Juojärven reitin valuma-alue
Alvet

Alvet eli alpit (Lysimachia) on esikkokasvien (Primulaceae) heimoon ja Myrsinoideae-alaheimoon kuuluva kasvisuku. Myrsinoideae-alaheimoa pidettiin ennen omana myrsikki- eli myrsinekasvien (Myrsinaceae) heimona. Alpien sukuun on yhdistetty useita aiemmin erillisiä sukuja, kuten pungat (Anagallis), alpiot (Asterolinon), rannikit (Glaux), alpiset (Pelletiera) ja metsätähdet (Trientalis). == Kuvaus == Alvet ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat ehytlaitaisia ja kasvavat vastakkain tai kiehkuroina. Verhiö on syvään liuskainen ja teriö 5–7-lehtinen. Hedelmä on pallomainen kota. == Lajeja == Alpia tunnetaan lähes 280 lajia, joita esiintyy maailmanlaajuisesti. Euroopassa kasvaa luontaisena noin 10 lajia. Alpiin kuuluvat muun muassa seuraavat lajit:Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Alvet (Lysimachia)Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Anagallis * peltopunka (peltopuna-alpi, puna-alpi) (Lysimachia arvensis, aiemmin Anagallis arvensis) ** punapeltopunka (L. arvensis, syn. L. arvensis var. arvensis) ** sinipeltopunka (L. loeflingii, syn. L. arvensis var. caerulea) * purppura-alpi (Lysimachia atropurpurea) * mantšurianalpi eli mantsurianalpi (Lysimachia barystachys) * ripsialpi (Lysimachia ciliata) * valkoalpi (Lysimachia clethroides) * kesäalpi (Lysimachia congestiflora) * idänalpi (Lysimachia davurica) * tähkäalpi (Lysimachia ephemerum) * metsätähti (Lysimachia europaea, aiemmin Trientalis europaea) * sinipunka eli safiiripeltopunka (Lysimachia foemina, aiemmin Anagallis foemina) * merirannikki (Lysimachia maritima, aiemmin Glaux maritima) * pikkupunka (Lysimachia minima, aiemmin Anagallis minima) * taivasalpi (Lysimachia monelli, aiemmin Anagallis monelli) * lehtoalpi (Lysimachia nemorum) * suikeroalpi (Lysimachia nummularia) * tarha-alpi (Lysimachia punctata) * Lysimachia quadriflora * tähtialpi (Lysimachia quadrifolia) * japaninalpi (Lysimachia sikokiana) * hoikkapunka (Lysimachia tenella, aiemmin Anagallis tenella) * amerikanalpi (Lysimachia terrestris) * terttualpi (Lysimachia thyrsiflora) * ranta-alpi (Lysimachia vulgaris) Sukujen yhdistämisen vuoksi alpiin siirrettyjä lajeja ovat myös:Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: AsterolinonFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pelletiera * tähtialpio (Lysimachia linum- stellatum, syn. Asterolinon linum-stellatum) * kanarianalpinen (Lysimachia wildpretii, syn. Pelletiera wildpretii) Kuva:Lysimachia nemorum 2 RF.jpg|Lehtoalpi (Lysimachia nemorum) Kuva:Lysimachia nummularia0.jpg|Suikeroalpi (Lysimachia nummularia) Kuva:LysimachiaThyrsiflora.jpg|Terttualpi (Lysimachia thyrsiflora) Kuva:Lysimachia vulgaris.jpeg|Ranta-alpi (Lysimachia vulgaris) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Funet: Alvet (Lysimachia) * ITIS: Lysimachia * United States Department of Agriculture (USDA): Lysimachia * Flora of China: Lysimachia *
Alpi

Alpi voi tarkoittaa seuraavia: * Alpi, miehen etunimi * alvet (Lysimachia), kasvisuku * Eero Alpi (1885–1933), suomalainen näytelmäkirjailija, toimittaja ja suomentaja
Diomedes Cato

Diomedes Cato (1560/1565 – 1619 tai myöhemmin) oli italialaissyntyinen säveltäjä ja luutisti, joka asui ja työskenteli lähes koko elämänsä Puolassa. Cato syntyi lähellä Trevisoa vuosien 1560 ja 1565 välillä. Hänen isänsä oli opettaja. Lapsena Cato siirtyi perheineen Puolaan. Cato aloitti musiikinopintonsa Krakovassa. Vuosina 1588–1593 Cato työskenteli luutistina Sigismund III Vaasan hovissa. Vuosina 1593–1594 Caton tiedetään olleen Ruotsissa. Hänen elämästään vuoden 1619 jälkeen ei ole säilynyt tietoa. Cato sävelsi sekä instrumentaali- että vokaalimusiikkia. Monissa hänen teoksissaan käytetään luuttua. Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset luutistit Luokka:Puolalaiset luutistit Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1560-luvulla syntyneet Luokka:1600-luvulla kuolleet
Native POSIX Thread Library

Native POSIX Thread Library (NPTL) on Linux-käyttöjärjestelmän POSIX-säikeet toteuttava ominaisuus. Ennen NPTL:n käyttöönottoa säikeet toteutettiin Linuxissa LinuxThreads-kirjaston avulla (1996), joka käytti `clone()`-järjestelmäkutsua (numero 120) luomaan prosessista kopion, joka jakaa saman osoiteavaruuden. Tällä toteutuksella kuitenkin on ongelmia POSIX- yhteensopivuudessa signaalienkäsittelyn, ajoituksen ja prosessienvälisen synkronoinnin suhteen. LinuxThreadsissa säikeiden lukumäärä oli rajoitettu 8192:een ja jokaisella säikeellä oli oma prosessinumero. POSIXin mukaan jokaisen säikeen on saatava kiinni prosessille lähetetty signaali, jonka lähetys tapahtuu prosessinumeron mukaan. LinuxThreadsin kehittämiseksi käynnistettiin kaksi projektia, NGPT (Next Generation POSIX Threads) IBM:llä ja NPTL Red Hatilla. NGPT:stä luovuttiin vuoden 2003 keskivaiheilla. NPTL:ssä käyttöjärjestelmän ytimen näkemä abstraktio on edelleen prosessi, kuten LinuxThreadsissakin ja säikeet luodaan `clone()`-kutsulla. NPTL toteuttaa säikeiden synkronoinnin kuitenkin ytimen futex-primitiiveillä. Säikeillä on yhteinen prosessinumero. NPTL otettiin käyttöön Red Hat Linux 9:ssä ja Red Hat Enterprise Linuxissa versiossa 3 lokakuussa 2003. Nämä jakelut käyttivät vielä Red Hatin omaa 2.4-versiota Linux-kernelista, kun NPTL tuli ytimen viralliseen versioon vasta 2.6 julkaisun myötä. ==Aiheesta muualla== * NPTL:n suunnitteludokumentti * POSIX thread (pthread) libraries Luokka:Linux
Simona Amânar

Simona Amânar (s. 7. elokuuta 1979 Constanța) on romanialainen entinen telinevoimistelija. Amânar aloitti voimistelun kuusivuotiaana. Maajoukkueeseen hän nousi vuonna 1994 ja voitti jo samana vuonna Romanian joukkueessa sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa. Seuraavan vuoden MM- kisoissa hän voitti kultaa hypyssä, joka oli hänen paras telineensä, ja toistamiseen joukkuekilpailussa. Atlantan olympialaisissa 1996 Amânar voitti kultaa hypystä, hopeaa permannolta ja pronssia joukkuekilpailussa sekä neliottelussa. Aluksi hän karsiutui neliottelufinaalista, mutta pääsi mukaan, kun Alexandra Marinescu jätettiin pois valmentaja Octavian Belun päätöksellä. Saman vuoden MM-kisoissa hän saavutti hopeaa hypystä. Myös vuonna 1997 Marinescu joutui antamaan tilaa Amânarille MM-kisojen neliottelussa, jossa Amânar saavutti hopeaa Svetlana Horkinan takana. Samoissa kisoissa Amânar saavutti kultaa hypyssä ja joukkuekilpailussa. Vuoden 1998 EM-kisoissa Amânar voitti kultaa joukkuekilpailusta, hopeaa neliottelusta ja hypystä sekä pronssia puomilta sekä permannolta. Vuoden 1999 MM-kisoista irtosi kultaa joukkuekilpailusta ja hopeaa hypystä sekä permannolta. Neliottelussa hän putosi nojapuilta ja jäi sijalle 14. Sydneyn olympialaisissa 2000 neliottelun ennakkosuosikki Horkina epäonnistui ja kultamitalista kamppailivat romanialaiset Amânar, Andreea Răducan ja Maria Olaru. Alun perin kisan voitti Răducan, mutta hän kärähti kiellettyjen lääkeaineiden käytöstä, jolloin Amânar nousi kilpailun voittajaksi. Samoissa kisoissa Amânar voitti kultamitalin myös joukkuekilpailusta ja pronssia permannolta. Amânar lopetti uransa pian Sydneyn olympialaisten jälkeen. Hän asuu yhä kotimaassaan Romaniassa, missä hänellä on aviomies ja yksi lapsi. ==Aiheesta muualla== *Simona Amănar – Sports Reference LLC. *Simona Amânar Gymnastica.com -sivustolla Luokka:Romanialaiset telinevoimistelijat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimondo D’Inzeo

Raimondo D’Inzeo (2. helmikuuta 1925 Poggio Mirteto – 15. marraskuuta 2013 Rooma) oli italialainen esteratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Yhdessä veljensä Pieron kanssa Raimondo D’Inzeo oli ensimmäinen urheilija, joka osallistui olympialaisiin kilpailijana kahdeksan kertaa. D’Inzeo osallistui kaikkiin kesäolympialaisiin Lontoon kisoista 1948 Montréalin kisoihin 1976. Olympiaurallaan hän voitti kaikkiaan yhden kullan, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. MM-tasolla D’Inzeo voitti kaksi kultaa, hopean ja pronssin. Italian ratsuväen upseerina työskennellyt D’Inzeo ratsasti aina sotilaspuvussa.Olympics at Sports-Reference.com D’Inzeo kuoli kotonaan Roomassa 88-vuotiaana myöhään perjantai-iltana 15. marraskuuta 2013. Hänen kuolinsyytään ei kerrottu.http://www.islandpacket.com/2013/11/15/2794349/italian-equestrian- champion-dinzeo.html == Lähteet == * Raimondo D'Inzeo Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset esteratsastajat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Veikko Savolainen

Veikko Sakari ”Joonas” Savolainen (9. tammikuuta 1929 Kymi – 24. syyskuuta 2016 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 2.10.2016, s. C 16. Rantanen, Miska: Sarjakuvapiirtäjä Veikko ”Joonas” Savolainen on kuollut. Helsingin Sanomat 25.9.2016. Viitattu 25.9.2016.) oli suomalainen pilapiirtäjä ja sarjakuvantekijä, sekä piirtäjä että käsikirjoittaja. ==Ura== Savolainen alkoi piirtää Joonas-sarjakuvaa Helsingin Sanomiin vuonna 1950. Hän käytti aluksi nimimerkkiä VeSa, kunnes alkoi signeerata sarjansa nimellä Joonas 1950-luvun lopulla. Savolainen jätti oppikoulun kesken 17-vuotiaana, vaikka oli luokkansa parhaita oppilaita. Armeijaan mennessä jo neljä lehteä oli julkaissut hänen pilapiirroksiaan ja sarjakuviaan. Vuonna 1945 aloittaneessa Harrastelija-lehdessä (Tekniikan Maailma -lehden edeltäjä) ilmestyi kolme Savolaisen piirtämää, varsin vauhdikasta sarjaa: X-tulevaisuuden keksintö (1947), Maa meren alla (1948) ja Huomio Piippu – täällä Sauhu (1949). Sarjakuvastrippi Heikki ja Esa ilmestyi vuonna 1948 Karjala-lehdessä. Sen jälkeen hän piirsi kymmeniä eri sarjakuvia, joista tunnetuimmat ovat Joonas (Helsingin Sanomat, Seura ja Koti-Posti 1950–1972), Unto Uneksija (Pellervo 1966–2010) ja Hirnu. Näistä Unto Uneksija oli vuonna 2010 Savolaisen lopettaessa sen piirtämisen eräs pisimpään ilmestyneistä suomalaisista sarjakuvista . Hirnua ja Sirkus Napoleonia julkaistiin ainakin viidessä maassa. Muita tuotteliaan Savolaisen sarjoja olivat Ruutinyrkki, Toope, Virnu, Lepsu, Kaista, Peikkomaailma ja Tallinjengi. 1960-luvulla Savolainen teki kolmisenkymmentä mainoselokuvaa animaatiotekniikalla ja toimi pari vuotta Ilta-Sanomien poliittisena pilapiirtäjänä. Vuonna 1972 Kustannus Oy Williams värväsi Savolaisen vetämään suomalaista sarjakuvalehteä Sarjista (1972–74), jonka historia jäi kymmenen numeron mittaiseksi kymmenentuhannen kappaleen levikistä huolimatta. Savolainen teki myös kirjankuvituksia. Vuonna 1973 Savolainen sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinnon. Vuonna 2014 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ensimmäisenä sarjakuvataiteilijana. == Bibliografia == * * * * * * * * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * * Veikko Savolaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Ronkainen, Timo: Vanha kunnon Joonas. Kvaak.fi 11.11.2004. Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Launceston Elliot

Launceston Elliot (9. kesäkuuta 1874 – 8. elokuuta 1930) oli skotlantilainen painonnostaja ja Ison-Britannian ensimmäinen olympiavoittaja. Launceston Elliot syntyi Intiassa Charles Elliotin ja tämän kolmannen vaimon Annin pojaksi. Sittemmin perhe muutti Englantiin. Elliot kiinnostui painonnostosta 16-vuotiaana ja voitti ensimmäisen Britannian-mestaruutensa 1894. Ateenassa vuonna 1896 pidettyjen ensimmäisten nykyaikaisten olympiakisojen aikaan Elliot oli 21-vuotias. Tuohon aikaan painonnostossa ei vielä ollut painoluokkia ja kilpailtiin sekä yhden että kahden käden sarjoissa. Ensimmäisenä ohjelmassa olleessa kahden käden painonnostossa Elliot ja tanskalainen Viggo Jensen nostivat molemmat saman tuloksen 111,5 kg, mutta tanskalainen julistettiin voittajaksi, koska hänen tyylinsä oli ollut parempi. Yhden käden kilpailussa kullasta kamppailivat samat miehet. Elliot nosti 71 kilogrammaa, kun taas kahden käden kilpailussa itseään loukannut Jensen onnistui nostamaan vain 57 kilogrammaa, eikä tällä kertaa voittajasta ollut epäselvyyttä. Ateenan kisoissa Elliot kilpaili myös 100 metrin juoksussa, painissa ja köysikiipeilyssä, missä hän jäi viidenneksi. Sadalla metrillä hän jäi alkuerässään kolmanneksi eikä päässyt jatkoon ja painissa hävisi ensimmäisellä kierroksella saksalaiselle Carl Schuhmannille. Vuoden 1899 amatöörien mestaruuskisoissa Elliot teki neljä uutta maansa ennätystä. Vuonna 1905 hän ryhtyi ammattilaiseksi. Urheilu-uransa lopettamisen jälkeen Elliot muutti Australian Melbourneen, missä hän vietti viimeiset elinvuotensa. Hän kuoli syöpään vuonna 1930, 56-vuotiaana. Hän oli vuodesta 1897 eteenpäin naimisissa kentiläisen pastorintyttären Emelia Holderin kanssa. == Lähteet == * Elliotin profiili sports-reference.com-sivustolla === Viitteet === Luokka:Brittiläiset painonnostajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Deborah Drattell

Deborah Drattell (s. 1956 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli sävellystä Ralph Shapeyn johdolla. Drattell on säveltänyt muun muassa useita oopperoita, jousiorkesteriteoksen Sorrow Is Not Melancholy ja orkesterisarjan Lilith. Drattell on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. == Oopperoita == *Festival of Regrets (1999) *Marina Tsvetaeva (2000) *Lilith (2001) *Nicholas and Alexandra (2003) *Best Friends (2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Deborah Drattell Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raja Ram

Raja Ram (oik. Ronald Rothfield, s. 18. joulukuuta 1941, Melbourne, Australia) on muusikko ja englantilaisen TIP World -levy-yhtiön omistaja. Raja Ram syntyi 1941 Melbournessa Australiassa. Nuoruudessaan hän vietti hippielämää ulkomailla ja palasi myöhemmin opiskelemaan huilunsoittoa Melbournen konservatorioon. 1960-luvulla hän matkusti New Yorkiin opiskelemaan jazzia. Hän soitti progressiivista rockia, jazzia ja intialaisia vaikutteita yhdistelleessä Quintessence-yhtyeessä 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alkupuolella, mutta henkilökohtaisista syistä joutui jättämään yhtyeen. Jätettyään musiikin Raja Ram toimi liikemiehenä kunnes 1980-luvulla kiinnostui jälleen musiikista, erityisesti siihen aikaan suosiotaan kasvattaneesta elektronisesta musiikista. Hän oli yksi ensimmäisistä psytrance-genren luojista. Raja Ram perusti yhdessä Graham Woodin ja Ian St. Paulin kanssa TIP Records -levy-yhtiön vuonna 1994, josta tuli pian yksi tunnetuimmista goa tranceen keskittyneistä levymerkeistä. Vuoden Tip Recordsin lopettamisen jälkeen 1999 Raja Ram perusti Tip World -levy-yhtiön. Shpongle on yksi tämän hetken tunnetuimmista Raja Ramin musiikkiprojekteista. Hän on myös yksi 1200 Micrograms -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän soittaa usein huilua ambient- kappaleissa. ==Diskografia== === Quintessence === * In Blissful Company (Island Records 1969) * Quintessence (Island Records 1970) * Dive Deep (Island Records 1971) * Self (RCA 1972) * Indweller (RCA 1972) === Infinity Project === * Feeling weird (TIP Records 1995) * Mystical Expirience (Blueroom released 1995) === Mystery of the Yeti === * Mystery of the Yeti (TIP Records 1996) * Mystery of the Yeti, Pt. 2 (TIP World 1999) === Shpongle === * Are you Shpongled? (Twisted Records-TWSCD4 1998) * Tales of The Inexpressible (Twisted Records-TWSCD13 2001) * Remixed (Twisted Records-TWSCD/LP23 2003) * Nothing Lasts... But Nothing Is Lost (Twisted Records-TWSCD/LP28 2005) * Ineffable Mysteries From Shpongleland (Twisted Records-TWSCD36 2009) === 1200 Micrograms === * 1200 Micrograms (TIP World 2002) * Heroes Of The Imagination (TIP World 2003) * The Time Machine (TIP World 2004) * Live in Brazil (TIP World 2005) * Magic Numbers (TIP World 2007) === DJ-Mix-CD:t === * Spaceships Of The Imagination (TIP World) * Raja Ram's Stash Bag (TIP World) * Raja Ram's Stash Bag Vol. 2 (TIP World) * Raja Ram's Stash Bag Vol. 3 (TIP World) * Raja Ram's Stash Bag Vol. 4 (TIP World) == Aiheesta muualla == * Raja Ram Discogs- sivustolla * Inthemix: Raja Ram: Elder statesman of psytrance , haastattelu * Kuvia Quintessence-ajoilta Luokka:Australialaiset muusikot Luokka:Elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harakka (saari)

Harakka () on saari Helsingin Kaivopuiston edustalla. Saari on noin 500 metriä pitkä, kahdeksan hehtaarin kokoinen ja sadan metrin päässä Kaivopuiston rannasta. Saaren välittömässä läheisyydessä ovat Uunisaaret ja Särkkä. Harakkaan pääsee yhteysveneellä Merisatamasta Kaivopuiston rannasta. Saaren nimenä on ollut asiakirjoissa ja kartoissa Räntan eli Stora Räntan (1736), yhteisnimenä viereisten saarien kanssa Små Räntor (1750), Haraka eller Båkhollmen (1775; saaressa oli kummeli eli pieni majakka 1700-luvun puolivälissä), Räntan (1808), Stora Räntan (1837) ja Harakka (1842), minkä jälkeen ovat vakiintuneet nykyiset nimet. Harakka mainitaan eräässä meriselityksessä myös tästä saaresta 3–4 kilometriä etelään sijaitsevan pienen luodon nimenä. Harakka-nimen aiheena lienee ollut se, että jokin paikka saarella on muistuttanut harakkaa.Olavi Terho ym. (toim.): Helsingin kadunnimet, s. 230. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970, Helsinki. Harakka on entinen Puolustusvoimien saari, joka avattiin yleisölle vuonna 1989. Puolustusvoimilla oli ollut saarella kemian koelaboratorio Oiva Kallion suunnittelemassa, vuonna 1928 valmistuneessa rakennuksessa. Lisäksi saarella on venäläisten vuonna 1908 rakentama kasarmi, joka nykyisin toimii Helsingin kaupungin luontokeskuksena, sekä muita 1800-luvulla rakennettuja puurakennuksia. Harakan saarella toimii lisäksi taiteilijoiden Harakka- yhdistys. Saarella on Alien-elokuvan hirviön suunnitelleen sveitsiläisen taiteilijan H.R. Gigerin veistos Sabotage. == Luonto == Saarelle järjestetään opastettuja retkiä, sillä rantaniittyjen, kallioketojen ja pienten soiden muodostamat biotoopit toimivat monipuolisena elinympäristönä linnuille ja mahdollistavat monipuolisen kasviston. Linnut ovat myös melko pelottomia, joten niitä pääsee tarkkailemaan ja valokuvaamaan läheltä. Linnuista Harakan tyyppilajeina voidaan pitää lokkeja, joita esiintyy saarella viittä lajia: harmaa-, kala-, meri-, nauru- ja selkälokki. Saarella pesii haahka ja valkoposkihanhi, mutta saarella saattaa nähdä myös iso- ja tukkakoskelon, meriharakan, rantasipin, tukkasotkan, lapin- ja kalatiiran. Pikkulinnuista mainittakoon kivitasku, pajulintu ja västäräkki. Harakka on myös hyvä muutonseurantapaikka toukokuiseen arktikaan, jolloin parhaimpina päivinä saarelta on nähty kymmeniätuhansia sepel- ja valkoposkihanhia sekä useita satoja muuttavia kuikkia. == Kuvia == Tiedosto:Harakan luontotalo - Marit Henriksson.jpg|Harakan luontotalo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harakan taiteilijat Luokka:Helsingin saaret Luokka:Suomenlinna