EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eric Roth

Eric Roth (s. 22. maaliskuuta 1945 New York, Yhdysvallat)Eric Roth, Rotten Tomatoes, viitattu 20.4.2023. on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän voitti parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon elokuvasta Forrest Gump (1994). == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 1979 Airport ’80 – Concorde The Concorde: Airport '79 Käsikirjoittaja 1987 Epäilty Suspect Käsikirjoittaja 1988 Käsi sydämellä Memories of Me Käsikirjoittaja 1993 Mr. Jones Mr. Jones Käsikirjoittaja 1994 Forrest Gump Forrest Gump Käsikirjoittaja 1997 The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja The Postman Käsikirjoittaja 1998 Hevoskuiskaaja The Horse Whisperer Käsikirjoittaja 1999 The Insider – sisäpiirissä The Insider Käsikirjoittaja 2001 Ali Ali Käsikirjoittaja 2005 München Munich Käsikirjoittaja 2006 The Good Shepherd The Good Shepherd Käsikirjoittaja 2007 Lucky You – onnenpeliä Lucky You Käsikirjoittaja 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä The Curious Case of Benjamin Button Käsikirjoittaja 2011 Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä Extremely Loud and Incredibly Close Käsikirjoittaja 2018 A Star Is Born A Star Is Born Käsikirjoittaja 2020 Mank Mank Tuottaja 2021 Dyyni Dune Käsikirjoittaja 2023 Killers of the Flower Moon Killers of the Flower Moon Käsikirjoittaja == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Oscar-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 1995 Forrest Gump Paras sovitettu käsikirjoitus 2000 The Insider – sisäpiirissä Paras sovitettu käsikirjoitus 2006 München Paras sovitettu käsikirjoitus 2009 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras sovitettu käsikirjoitus 2019 A Star Is Born Paras sovitettu käsikirjoitus 2021 Mank Paras elokuva 2022 Dyyni Paras sovitettu käsikirjoitus Eric Roth, Oscars.org, viitattu 20.4.2023. === Primetime Emmy -palkinnot === Vuosi Sarja Palkinto Lopputulos 2013 House of Cards Paras draamasarja 2014 House of Cards Paras draamasarja 2015 House of Cards Paras draamasarja 2016 House of Cards Paras draamasarja 2017 House of Cards Paras draamasarja 2018 The Alienist Paras minisarja Eric Roth, Television Academy, viitattu 20.4.2023. === Bafta-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 1995 Forrest Gump Paras sovitettu käsikirjoitus 2009 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras sovitettu käsikirjoitus 2019 A Star Is Born Paras sovitettu käsikirjoitus 2022 Dyyni Paras sovitettu käsikirjoitus Eric Roth, Bafta, viitattu 20.4.2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finnmark Dagblad

Finnmark Dagblad on norjalainen vuonna 1913 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Hammerfest. Se kuuluu Amedia-konserniin. Lehti ilmestyy painettuna neljästi viikossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Hammerfest
Jekaterina Novitskaja

Jekaterina Novitskaja(-Hervy) (; s. 1951 Neuvostoliitto) on venäläis- belgialainen pianisti. Hän voitti vuonna 1968 ensipalkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa.Ekaterina Novitskaya-Hervy Queen Elisabeth Competition, viitattu 20.4.2023 Novitskaja aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Hän pääsi Moskovan keskusmusiikkikouluun 6-vuotiaana ja opiskeli kahdeksan vuoden ajan Jevgeni Timakinin johdolla. Tämän jälkeen hän sai opetusta Lev Oborinilta Moskovan konservatoriossa. Novitskajasta tuli 16-vuotiaana ensimmäinen Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun voittanut naispuolinen pianisti. Hän aloitti valmistumisensa jälkeen opettamisen Moskovan konservatoriossa. Hän on esiintynyt Euroopan, Venäjän ja Yhdysvaltain suurissa musiikkikeskuksissa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Belgialaiset pianistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liisa Tarvo

Liisa Tarvo (13. heinäkuuta 1885 – 31. maaliskuuta 1938) oli suomalainen kristillinen aktiivi, joka tunnetaan Aune Krohnin ystävänä ja asuinkumppanina. Liisa syntyi Raumalla keskiluokkaiseen perheeseen. Tarvo oli luonteeltaan eloisa ja houkutteli myös lähipiiriinsä kuuluneita muiden ihmisten pariin. Hän opiskeli yliopistossa, mutta maisterintutkinto jäi kesken hänen sairastuttuaan keuhkotautiin. Hengellinen Tarvo oli aktiivinen toimija Nuorten Naisten Kristillisessä yhdistyksessä ja toimi myös yhdistyksen sihteerinä. NNKY:n toiminnassa Tarvo tutustui Aune Krohniin vuonna 1913. Naisista tuli asuinkumppanit Krohnin ostettua perintörahoillaan Toivola-nimisen talon Hattulasta vuonna 1917. Tarvon ja Krohnin ystävyydessä ja asuinkumppanuudessa ei ollut niinkään kyse romantiikasta vaan kahden samanhenkisen ihmisen yhteiselosta. Kaikki eivät kuitenkaan ymmärtäneet kahden naisen yhteistä elämää ja ystävykset saivat osakseen kritiikkiä ja kummaksuntaa. Myöhemmin on myös esitetty pohdintaa Tarvon ja Krohnin välisestä parisuhteesta ja seksuaalisuudesta ystävyydestä, mutta Krohnin oma kirjoitus, jonka mukaan heidän ystävyydessään "ei ollut mitään tunteenomaista ja hempeää" sotii tätä pohdintaa vastaan. Vuonna 1933 Tarvo perusti ystävänsä Krohnin kanssa hengellisiä asioita pohtivan naispiirin, johon kuuluvat naiset kierrättivät toisilleen vihkoa, johon naiset kirjoittivat mieltään askarruttavia uskontoon liittyviä asioita. Kiertävä vihko oli Tarvon ajatus: hän oli saanut siihen idean apostoli Pietarin kirjeistä. Tarvo halusi vaihtaa ajatuksia muiden naisten kanssa kristillisessä hengessä. Ensimmäiseen kiertävään vihkoon kuului Tarvon lisäksi kuusi muuta naista: Aune Krohn, papin rouvia, opettajia ja konttoristi Helsingistä. Tarvon kuoltua vuonna 1938 Krohn julkaisi vuonna 1943 osan vihkon kirjeistä teoksessa Matkamiehiä ja muukalaisia - muuan kirjeenvaihto 1933-1938. Kirjeiden julkaisemisen ajatuksena oli tehdä Tarvo ja heidän yhteiset ajatuksensa tunnetuiksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Aktivistit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Sarah Laulan

Sarah Laulan (s. 1985) on ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.Sarah Laulan Queen Elisabeth Competition, viitattu 20.4.2023 Laulan opiskeli musiikkia alun perin Toursissa, Toulousessa ja Pariisissa. Hänen opettajanaan oli Sophie Hervé vuosina 2003–2009 ja sitten vuosina 2009–2011 Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa Marianne Pousseur. Laulania opetti Chapelle Musicale Reine Elisabethissa José van Dam. Hän sai myös opetusta Jocelyne Dienst-Bladinilta vuosina 2012–2014. Laulan on laulanut muiden muassa Belgian kansallisen orkesterin, La Monnaien sinfoniaorkesterin ja Sinfonia Varsovian kanssa. Laulan sai vuonna 2014 kolmannen palkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa laulajien kategoriassa. Vuonna 2013 hän eteni finalistiksi Armelin oopperakilpailussa Unkarissa. Sitten hän sai toisen palkinnon ja yleisöpalkinnon ranskalaisessa Concours International de Chant de Marmandessa. Laulanilla on ollut oopperarooleja sellaisissa teoksissa kuin Lumottu lapsi (Maurice Ravel), Tiresiaan rinnat (Francis Poulenc) ja Carmen (nimirooli, Georges Bizet). == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jesse Sarkkinen

Jesse Olavi Kalevi Sarkkinen (s. 28. joulukuuta 1995 ) on suomalainen tubettaja, joka tunnetaan käyttäjänimellään Mauton. == Ura == Sarkkinen loi kanavansa marraskuussa vuonna 2009. Ensimmäisen videonsa hän kuitenkin latasi kanavalle vasta 1. marraskuuta 2016. Hän aloitti tekemällä Fifasta videoita, mutta vuoden 2017 aikana siirtyi reaktiovideoihin, joissa hän reagoi esimerkiksi pelottavimpiin valvontakameravideoihin ja Suomen poliiseihin. Vuonna 2017 Sarkkinen alkoi luomaan myös Wilma-merkinnät-nimistä sarjaa, joka on saanut paljon katselukertoja. 14\. syyskuuta 2020 Jesse Sarkkinen sekä hänen ystävänsä Aleksi Rantamaa lanseerasivat "Mikä keissi"-nimisen podcastin, jossa he jakavat henkilökohtaisia tarinoitaan sekä näkemyksiään keskustellen. Podcast räjähti suureen nousuun vuonna 2021, ja on kuunneltavissa YouTubessa sekä Yle Areenan "podcast"-osiosta. "Mikä keissin" toistaiseksi viimeinen jakso julkaistiin 25. joulukuuta 2023. == Yksityiselämä == Sarkkinen on tubettaja Niko-Matti "Nova" Ekmanin hyvä ystävä. He tutustuivat ensimmäisen kerran vuonna 2016. 10. elokuuta 2023 Sarkkinen ja Ekman lanseerasivat yhdessä ystävänsä Markus Kainulaisen kanssa "Miehen puolikkaat"-nimisen podcastin, joka on kuunneltavissa YouTubessa ja Spotifyssa. Sarkkinen muutti naisystävänsä ja tämän tyttären kanssa vuodeksi Espanjaan kesällä 2023. == Lähteet == * https://www.youtube.com/watch?v=T8n3v5f0dq8 * https://www.youtube.com/@MikakeissiYleKioski === Viitteet === Luokka: Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Argentiinan ralli 1981

Argentiinan ralli 1981 (viralliselta nimeltään 3. Rally Codasur) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 18. - 23\. heinäkuuta 1981 Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). Lyhyin 14 kilometrin erikoiskoe peruttiin. Kilpailun aikana Timo Salonen ja Guy Fréquelin vaihtoivat sijoituksia useaan kertaan kunnes viimeisen päivän aamuna Salonen jäi sivuun tekniikkaongelmien vuoksi. Ari Vatanen keskeytti toisena päivänä. Kilpailun voitti Fréquelin, jolle voitto oli ensimmäinen rallin MM- sarjassa. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Guy Fréquelin Jean Todt Talbot Sunbeam Lotus 14:22.52 0.0 2\. Shekhar Mehta Yvonne Mehta Datsun Violet GT 15:01.04 +38.12 3\. Jorge Recalde Jorge Del Buono Datsun 160J 16:01.19 +1:38.27 4\. Ernesto Soto Carlos Silva Renault 12 TS 17:12.50 +2:49.58 5\. Ricardo Albertengo Oscar Alberto Peugeot 504 17:38.35 +3:15.43 6\. Luis Etchegoyen Natalio Horowitz Ford Escort 17:45.30 +3:22.38 7\. Federico West Gregorio Asadourian Ford Escort 18:04.32 +3:41.40 8\. Luís Romero Alberto Soria Renault 12 TS 18:37.21 +4:14.29 9\. Miguel Tubal Jorge Guiral Datsun 160J 18:57.21 +4:34.29 10\. Horacio Maglione Javier Concepción Peugeot 504 19:11.59 +4:49.07 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1981 Luokka:Argentiinan ralli
Korsikan ralli 1981

Korsikan ralli 1981 (viralliselta nimeltään 25. Tour de Corse - Rallye de France) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 30. huhtikuuta - 2\. toukokuuta 1981 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitto oli viimeinen menestyksekkäällä Lancia Stratos -autolla. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Bernard Darniche Alain Mahé Lancia Stratos HF 14:26.23 0.0 2\. Guy Fréquelin Jean Todt Talbot Sunbeam Lotus 14:42.25 +16.02 3\. Tony Pond Ian Grindrod Datsun Violet GT 14:45.29 +19.06 4\. Jean-Pierre Ballet Jacky Guinchard Porsche 911 SC 15:17.09 +50.46 5\. Terry Kaby Rob Arthur Datsun 160J 15:22.06 +55.43 6\. Per Eklund Jan-Olof Bohlin Toyota Celica 2000 GT 15:43.33 +1:17.10 7\. Jean-Michel Tichadou Jean- Paul Pandolfi Ford Escort RS 2000 MKI 15:45.51 +1:19.28 8\. Gérard Swaton Bernard Cordesse Porsche 911 SC 15:46.29 +1:20.06 9\. Camille Bartoli Gilbert Poletti Renault 5 Turbo 15:54.34 +1:28.11 10\. Jean-Félix Farrucci Albert Gori Opel Kadett GT/E 15:59.40 +1:33.17 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * WRC History: Tour de Corse Routes 1973-1995 Luokka:MM-rallikausi 1981 Luokka:Korsikan ralli
Jean Ragnotti

pienoiskuva|Ragnotti vuoden 2011 Monte Carlon rallissa. Jean Ragnotti (s. 29. elokuuta 1945) on ranskalainen moottoriurheilija. Ragnotti on kilpaillut rallissa ja kestävyysajoissa. == Elämäkerta == Ragnotti opetteli ajamaan perheen autolla ja täytettyään 18 vuotta hän aloitti rekkakuskina. Hän säästi palkkansa ostaakseen Renault 8 Gordinin, josta muokattiin hänen ensimmäinen kilpa-autonsa. Lokakuussa 1967 hän osallistui Istres ralliin, jossa hän tuli kolmanneksi ja voitti luokkansa. Hän osallistui myös muihin kilpailuihin kuten Renault 8 Gordini Cupiin vuonna 1968. Vuonna 1977 hänestä tuli Renaultin tehdaskuljettaja ja voitti Ranskan rallicross-mestaruuden Alpine A310 V6 -autolla. Seuraavana vuonna hän kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa Renault- Alpine A442 Turbolla Guy Fréquelinin, Jean-Pierre Jabouillen ja José Dolhemin kanssa, jolloin he sijoittuivat neljänneksi. Hän voitti Super Touring Championship -sarjan mestaruuden vuonna 1988. Ragnotti ajoi rallia Ranskan kansallisessa sarjassa, rallin EM-sarjassa sekä rallin MM-sarjassa, ja voitti MM-sarjassa Monte Carlon rallin sekä Korsikan rallin. Kilpa-autoilun lisäksi hän toimi stunt-miehenä useissa elokuvissa, jotka kuvattiin vuosien 1974 ja 1981 välillä Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa. 1990-luvun lopussa Luc Besson palkkasi hänet Taxi-elokuviin. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkoinen terrori (Taiwan)

Valkoisella terrorilla Taiwanissa tarkoitetaan toisinajattelijoiden tukahduttamista Kuomintangin hallinnon aikaan sotatilalain aikana. Valkoisen terrorin ajanjakson ajatellaan yleisesti alkaneen kun sotatilalaki julistettiin Taiwanissa 19. toukokuuta 1949 ja sen katsotaan päättyneen 21. syyskuuta 1992. Valkoisen terrorin ei katsota yleisesti sisältävän helmikuun 28. päivän verilöylyä vuonna 1947, jolloin Kuomintang tappoi vähintään 18 000 taiwanilaista siviiliä vastauksena kansannousuun. Kaksi vuotta helmikuun 28. päivän verilöylyn jälkeen KMT vetäytyi Manner-Kiinasta Taiwaniin Kiinan sisällissodan loppuvaiheissa. Valtaansa lujittaakseen KMT aloitti ankarat poliittiset tukahduttamiskeinot, joihin sisältyi sotatilalaki ja epäiltyjen vasemmistolaisten tai kommunisteja sympatisoivien teloittaminen. Muut toimet kohdistuivat Taiwanin alkuperäisväestön jäseniin, jotka osallistuivat helmikuun 28. päivän verilöylyyn. Kuomintang vainosi hallinnon kriitikkoja ja vastustajia, syyttäen heitä hallinnon kaatamisen yrittämisestä. KMT hyödynsi salaista poliisia ja muita tiedustelutoimijoita sallien erityiset rikoslait työkaluiksi toisinajattelijoiden vainoamiseksi. Ihmisoikeuksia ja oikeutta yksityisyyteen ei kunnioitettu ja ihmisten massavalvontaa hyödynnettiin laajalti. Toisinajattelijoiksi epäiltyjä kohtaan nostettiin tekaistuja rikostapauksia. 3000-4000 siviilin arvioidaan tulleen teloitetuksi hallituksen toimesta valkoisen terrorin aikana. Hallitusta on myös epäilty ulkomailla maanpaossa olleiden toisinajattelijoiden tapoista. Demokratialle myönteiset mielenosoitukset tukahdutettiin rajuin ottein. Kuomintang hallitsi yksipuoluejärjestelmällä, jossa muiden puolueiden olemassaolo oli kielletty. == Lähteet == Luokka:Taiwanin historia Luokka:Poliittinen väkivalta
Korsikan ralli 1982

Korsikan ralli 1982 (viralliselta nimeltään 26. Tour de Corse - Rallye de France) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 6. - 8\. toukokuuta 1982 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Jean Ragnotti Jean-Marc Andrié Renault 5 Turbo 14:11.19 0.0 2\. Jean-Claude Andruet Michele Petit Ferrari 308 GTB 14:16.57 +5.38 3\. Bernard Béguin Jean-Jacques Lenne Porsche 911 SC 14:20.11 +8.52 4\. Walter Röhrl Christian Geistdörfer Opel Ascona 400 14:20.41 +9.22 5\. Bruno Saby Françoise Sappey Renault 5 Turbo 14:27.31 +16.12 6\. Guy Fréquelin Jean- François Fauchille Porsche 911 SC 14:35.16 +23.57 7\. Michèle Mouton Fabrizia Pons Audi Quattro 14:43.48 +32.29 8\. Francis Vincent Francis Calvier Porsche 911 SC 14:43.55 +32.36 9\. Markku Alén Ilkka Kivimäki Lancia 037 Rally 14:53.18 +41.59 10\. Robert Simonetti Jean-Michel Simonetti Renault 5 Turbo 15:35.43 +1:24.24 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * WRC History: Tour de Corse Routes 1973-1995 Luokka:MM-rallikausi 1982 Luokka:Korsikan ralli
Kodjalan kirkko

Kodjalan kirkko oli Laitilan Kodjalan kylässä sijainnut keskiaikainen kirkko. Se rakennettiin mahdollisesti 1200-alkupuoliskolla ja poistui käytöstä viimeistään 1500-luvun puolivälin jälkeen. Keskiaikaisissa lähteissä Kaikkien Pyhien kirkoksi tai Pyhäinmiesten kirkoksi kutsuttu kirkko saattaa olla vieläkin vanhempi ja jopa manner-Suomen vanhin kirkko. Kodjalan kirkon jäännökset sijaitsevat yksityisalueella Lukkalan talon pihapiirissä. Näkyviä jäännöksiä ei ole, mutta vuosina 2021-2022 tehdyt tutkimukset ovat paljastaneet maan alla olevia kivirakenteita, jotka todennäköisesti ovat kirkon perustuksia. Paikalla on tarkoitus suorittaa arkeologisia kaivauksia kesällä 2023. == Historia == Vakka-Suomi on Turun ympäristön ohella Suomen vanhimpia kristillisiä seutuja, joten Kodjalassa on saattanut olla saarnahuone jo 1000-luvulla. Kodjalan kirkko rakennettiin viimeistään 1230-1240-luvuilla, jolloin piispa Tuomas organisoi alueen seurakuntia. Alfred A. Gustafssonin mukaan perustaminen tapahtui kun Kodjalan kyläkeskus oli siirretty Kairitusta sittemmin kuivatetun Ruotjärven rannalle. Kirkko hautausmaineen rakennettiin noin 350 metriä silloisen kyläkeskuksen länsipuolella sijaitsevan Kalmaloukkaanmäen (Lukkalanmäki) rinteeseen. Vakka-Suomen kirkkohistoriaa tutkineen Hannu Salvin mukaan seurakuntaan kuuluivat myös Hallun, Kahloisten, Kallelan, Kylähiiden, Pehdon, Tammiston ja Varhelan kylät. Uudenkirkon kirkon (nyk. Kalanti) valmistuttua 1450-luvulla Kodjalan kirkko menetti merkitystään, mutta Mikael Agricola mainitsee sen vielä vuonna 1540 laatimassaan seurakuntaluettelossa Uudenkirkon kappeliseurakuntana. Myöhemmin kirkon jäännökset mainitaan Laitilan kirkkoherran Nils Hedeenin vuonna 1753 kirjoittamassa pitäjänkertomuksessa, jossa hän mainitsee myös 1. marraskuuta vietettävän kirkon muistojuhlan. == Tutkimukset == Kodjalassa vuonna 1898 käyneen Väinö Voionmaan mukaan Lukkalan talon vieressä oli nähtävissä muinaista kirkonsijaa muistuttava paikka. Pihapiiriä ympäröivässä kiviaidassa oli kaksi kulkuaukkoa, joista toisen pieleen oli kaiverrettu risti. Lisäksi Voionmaa kertoo kivikellarista, jota perimätieto kutsui "Kirkon kellariksi". Valtionarkeologi Juhani Rinne puolestaan mainitsee kirkon jäännöksiä olleen näkyvissä 1930-luvun vaihteessa. 1800-luvun lopussa paikalta oli löydetty ihmisluita ja 1950-luvulla kokonainen luuranko. Vuonna 2021 kirkon tutkimusta rahoittamaan perustettiin Kodjalan kirkkotutkimuksen tuki ry. Vuosina 2021-2022 Turun yliopiston geologi Jussi Kinnunen tutki Lukkalanmäkeä maatutkauksella havaiten pintamaan alla suorakulmaisia kivirakenteita, jotka ovat todennäköisesti kirkon perustukset. Lisäksi pihamaalta havaittiin toistakymmentä pienempää kohdetta, jotka ovat mahdollisia hautauksia. Arkeologiset kaivaukset on tarkoitus aloittaa kesällä 2023. == Lähteet == Luokka:Suomen keskiaikaiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kirkonrauniot Luokka:Suomen 1200-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Sakari Leskinen

Siilas Sakari Leskinen (2. kesäkuuta 1923 Harlu – 27. joulukuuta 2010 Iitti) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 21.4.2023. ==Henkilöhistoria== Leskisen vanhemmat olivat lääninrovasti Siilas Leskinen ja Ester Emilia Qvintus ja puoliso vuodesta 1949 Ulla Inkeri Sofia Swahne. Leskinen tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1942 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949 ja metsänhoitajaksi 1950. Hän oli Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton metsätyöntutkimusosaston palveluksessa 1948–1951 ja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n, vuodesta 1960 Oy Tampella Ab, toimistometsänhoitaja vuodesta 1951, piirimetsänhoitaja vuodesta 1954, ylimetsänhoitaja vuodesta 1963 ja metsäpäällikkö 1964–1986, ensin Sippolassa ja vuodesta 1975 Anjalankoskella. Leskinen oli myös Sippolan kunnanvaltuuston jäsen 1965–1974 ja Anjalankosken kauppalanvaltuuston, vuodesta 1977 kaupunginvaltuusto, jäsen 1975–1980. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Leskinen sai 1980.Kuka kukin on 1978, s. 523. Viitattu 21.4.2023. ==Julkaisuja== * Aikatutkimuksia pinopuutavaran valmistuksesta Pohjois-Suomessa, 1948, Arno Tuovisen kanssa * Karjalaisen osakunnan laulukirja, 1948, toim. Uolevi Lassanderin ja Jouko Jormakan kanssa * Auto- ja telaketjuauto puutavaran kuljetuksessa Posiolla, 1950 * Tutkimuksia moottoroidusta puutavaran kuljetuksesta Kivijärvellä talvella 1949, 1950 * Tutkimuksia moottoroidusta puutavaran kuljetuksesta Posiolla talvella 1949, 1950 * Tutkimuksia moottoroidusta puutavaran kuljetuksesta Saarijärvellä talvella 1949, 1950 * Puominostureista tukkien rekeen kuormauksessa, 1951 * Moottoroidusta rekikuljetuksesta Viitasaarella talvella 1950, 1951 * Kokeiluja pinotavaran ulosotosta sulan maan aikana, 1955 * Pinotavaran ulosotosta sulan maan aikana: kesän 1956 kokeilujen perusteella tehty jatkoseloste, 1957 * Pinotavaran metsäkuljetuksesta sulan maan aikana, 1957. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Anjalankosken kaupunginvaltuutetut Luokka:Sippolan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Eva-Britt Svensson

Eva-Britt Svensson (s. 5. joulukuuta 1946 Värnamo) on ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko, joka toimi europarlamentaarikkona vuosina 2004–2011. Tätä ennen hän oli vasemmistopuolueen puoluesihteeri. Svensson kuului alun perin sosiaalidemokraatteihin, mutta erosi EU-kansanäänestyksen jälkeen ja liittyi vasemmistopuolueeseen 1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Eva-Britt Svensson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ruotsin Vasemmistopuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kruunun ritarikunta

Kruunun ritarikunta viittaa moniin ritarikuntiin, esimerkiksi: * Alankomaiden kruunun ritarikunta, alankomaalainen ritarikunta * Arvokkaan kruunun ritarikunta, japanilainen ritarikunta * Brunein kruunun ritarikunta, bruneilainen ritarikunta * Intian kruunun ritarikunta, brittiläinen ritarikunta * Italian kruunun ritarikunta, italialainen ritarikunta * Kruunun ritarikunta (Belgia), belgialainen ritarikunta * Kruunun ritarikunta (Monaco), monacolainen ritarikunta * Kruunun ritarikunta (Saksa), saksalainen ritarikunta * Romanian kruunun ritarikunta, romanialainen ritarikunta * Valtakunnan kruunun ritarikunta, malesialainen ritarikunta * Wendien kruunun ritarikunta, Mecklenburgin ruhtinaskunnan ritarikunta
Kasvibiologia

Kasvibiologia on kasvitieteen osa-alue, joka tutkii kasvien solukkoja ja elintoimintoja biologisesta näkökulmasta. Kasvisolut eroaa eläinsoluista siten, että niissä on soluseinät ja solunestettä kerääviä vakuoleja. Kasvin elintoimintoihin kuuluvia seikkoja on se, että se ottaa juurillaan ravinteita ja vettä maasta, jotka kulkeutuvat varren johtojänteitä myöten lehtiin. Lehdissä tapahtuu yhteyttäminen, jonka jälkeen yhteyttämistuotteet kulkeutuvat johtojänteitä myöten muihin kasvinosiin. Kukka puolestaan käsittää kasvin lisääntymiselimistön. Kasvisolussa soluseinä on uloin osa ja sen sisäpuolella on solukalvo. Soluseinä sisältää hemiselluloosaa ja pektiiniaineita. Lehdissä on viherhiukkasia, joiden avulla yhteyttäminen tapahtuu. Kasvisoluissa on myös värihiukkasia, jotka ovat rusohiukkasia. Niitä on kukissa, hedelmissä ja syyslehdissä. Kasvin varastoelimissä, kuten mukuloissa on valkohiukkasia. Valkohiukkasista muodostuu tärkkelysjyväsiä, joita on tärkkelystä sisältävissä varastoelimissä. Kasvien solukkoihin kuuluu kasvusolukot, joissa tapahtuu kasvamiseen liittyvät prosessit. Jälkikasvusolukkoa on täysi-ikäisissä kasveissa ja myöskin jo erilaistuneiden solukoiden keskellä, minne sitä muodostuu kasvin vioittumisen jälkeen. Kasvusolukot jakautuvat väli-, sivu- ja kärkikasvusolukoihin. Kärkikasvusolukon uloimmassa kärjessä on kasvupiste. Muita kasvin solukkoja ovat yhteyttämissolukko ja varastosolukko. Pintasolukon muotoja ovat päällysketto ja korkki. Joskus kasveilla on tukisolukkoja, joita ovat paksusoppisolukot, niinisyyt ja kivisolukot. Johtosolukoista muodostuvat siiviläputket ja johtojänteet, joita myöten tapahtuu kasvin aineenvaihdunta. Johtosolukoista muodostuvat putkisolut ja putkilot. Lisäksi kasveilla on eritesolukkoja. == Lähteet == Luokka:Kasvitiede
Salonia Matidia

Salonia Matidia (68-119) oli roomalainen aatelisnainen. Hän oli Gaius Salonius Matidius Patruinuksen ja Ulpia Marcianan tytär, joka puolestaan oli Rooman keisari Trajanuksen sisar. Hän avioitui Lucius Vibius Sabinuksen kanssa ja pari sai kaksi lasta: Vibia Sabinan ja Matidia II:n. Keisari Trajanus piti Matidiaa suuressa arvossa. Matidia sai vuonna 112 arvonimen augusta ja hänen kuvaansa käytettiin monissa roomalaisissa kolikoissa. Kun Matidia kuoli vuonna 119, hänen tyttärensä Sabinan puoliso, keisari Hadrianus, järjesti hänelle hautajaiset, joissa luki tälle puheen sekä nimitti roomalaisen temppelin hänen muistolleen. == Lähteet == Luokka:Vuonna 68 syntyneet Luokka:Vuonna 119 kuolleet Luokka:Antiikin Rooman naiset
Kiviset puutarhat

Kiviset puutarhat (Gardens of Stone) on Francis Ford Coppolan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1987. Nicholas Proffittin romaaniin perustuva tarina sijoittuu 1960-luvun lopulle, Arlingtonin sotilashautausmaalla Washington D.C.:n lähellä palvelevaan sotilasosastoon, joka toimii kunniavartiona Vietnamin sodassa kaatuneiden hautausseremonioissa. Elokuvan pääosaa esittää päihdeongelmiensa jälkeen näyttelijäksi palannut James Caan, ja muissa keskeisissä rooleissa nähdään Anjelica Huston, James Earl Jones, D. B. Sweeney, Dean Stockwell ja Mary Stuart Masterson. ==Juoni== Nuori Jackie Willow (Sweeney), Korean sodassa kaatuneen sotilaan poika, astuu suorittamaan sotapalvelusta D-komppaniaan, joka huolehtii Vietnamin sodassa kaatuneiden hautauksesta Arlingtonin hautausmaalla. Hän toivoo pääsevänsä sieltä pian Vietnamiin etulinjaan, mutta isällinen, Vietnamissa itsekin palvellut kersantti Hazard (Caan) yrittää hillitä Willow’n intoa. Willow pääsee upseerikouluun ja ehtii avioituakin juuri ennen kuin lähtee Vietnamiin. Sieltä hän kirjoittaa kersantti Hazardille pettymyksestään sodan tarkoituksettomuuteen, ja pian tulee viesti hänen kaatumisestaan. Kersantti Hazard päättää anoa siirtoa takaisin Vietnamiin voidakseen vielä yrittää auttaa nuoria maanmiehiään selviytymään siellä. Elokuvan loppukohtauksessa Willow haudataan Arlingtoniin ja muistosanat lausuu kersantti Hazard. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Coppolan erikoinen, Yhdysvaltojen sotilashautausmaalle sijoittuva Vietnam-elokuva sai aikalaiskriitikoilta etenkin Yhdysvalloissa hämmentyneitä, vaivaantuneita ja vaihtelevia arvioita – kuten saivat useimmat muutkin Coppolan 1980-luvun ohjaustyöt. Suomessa elokuvatutkija Matti Salo puolusti elokuvaa todeten, että Coppola jatkaa siinä John Fordin ”suurta tehtävãä kertoa Yhdysvaltain historian kriiseistä empaattisten yksilöiden ratkaisujen kautta, unelmien ja todellisuuden yhteentörmäysten välityksellä, perinteisten rituaalien lävitse, herkästi ja tunteikkaasti”. Helena Ylänen oli samaa mieltä: ”Tässä filmissä on samaa halua ymmärtää ainakin sydämen jos ei järjen kautta niitä ihmisiä, jotka joutuvat toteuttamaan kansakunnan tahtoa ja siihen pystyäkseen ovat pakotettuja ottamaan yhteisen asian omakseen.” Hänestä Kiviset puutarhat on syvästi traaginen ja maskuliininen elokuva, tunnelmaltaan groteski ja omalaatuisen jännittynyt kun näyttelijät on ohjattu toteuttamaan hahmonsa pingottuneesti. Asko Alanen kiteytti elokuvan Video-oppaassa eheäksi mutta ontoksi kääntöpuoleksi viidakon kauhua kuvaaville Vietnam-elokuville. Hän antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arvosanaa ”hyvä”.Video-opas 95, WSOY 1994. ==Lähteet== Luokka:Francis Ford Coppolan ohjaamat elokuvat
Pikkumangrovekana

Pikkumangrovekana (Amaurolimnas concolor) on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Pikkumangrovekana voi kasvaa 20–22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on ruumiinrakenteeltaan tukevahko ja väriltään ruskea. Alalajeista A. c. castaneus on punaruskea varsinkin vatsastaan ja A. c. guatemalensis on tummempi ja harmaampi. Kummankin alalajin kurkku on valkoinen ja vatsa muuta ruumista vaaleampi. Pikkumangrovekanan nokka on vihertävä ja silmät punaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Pikkumangrovekanan alalajia A. c. guatemalensis tavataan Meksikosta Ecuadoriin ja alalajia A. c. castaneus paikoitellen Venezuelassa, Surinamessa, Brasiliassa, Perussa sekä Boliviassa. Nimialalaji A. c. concolor eli Jamaikalla mutta on kuollut sukupuuttoon. Linnun elinympäristöä ovat kosteat soiset metsät ja tiheiköt. Pikkumangrovekana liikkuu yksittäin, ja sen ravintoa ovat siemenet, marjat ja selkärangattomat eläimet. Pikkumangrovekana rakentaa pesän kannolle, ja naaras munii neljä ruskehtavaa munaa. == Lähteet == Luokka:Rantakanat
Johann Weikhard von Valvasor

Johann Weikhard von Valvasor (; 27. toukokuuta 1641 Laibach, Krainin herttuakunta – 19. syyskuuta 1693 Gurkfeld, Krain) oli Habsburgien valtakuntaan kuuluneesta Krainin herttuakunnasta kotoisin ollut vapaaherra ja yleisnero. Valvasorin historiallis-maantieteellisillä kirjoituksilla oli on perustavanlaatuinen merkitys slovenialaisten historian, kielen ja tapojen tutkimuksen kannalta. ==Elämä ja ura== Valvasor polveutui bergamonilaisesta aatelissuvusta, joka oli muuttanut Krainiin 1500-luvulla. Hän kävi Ljubljanan jesuiittakoulua ja lähti sitten matkoille Saksaan, Italiaan, Pohjois- Afrikkaan, Ranskaan ja Sveitsiin ja jotka keskeytyivät vain vuosina 1663-1664, kun hän osallistui Itävallan-Turkin sotaan. Hän vieraili matkoillaan tärkeimmissä nähtävyyksissä ja hankki samalla monenlaista tavaraa matemaattisista laitteista kolikoihin ja kirjoihin, jotka myöhemmin muodostivat hänen merkittävän kokoelmansa perustan. Palattuaan ulkomailta vuonna 1672 Valvasor asettui Bogenšperkin linnaan ja omistautui kotimaansa tutkimiselle. Vuonna 1678 hän perusti kirjapainon ja kaiverruspajan, jossa häntä avusti Pavao Ritter-Vitezovic. Hänen ensimmäinen vuonna 1679 julkaistu teoksensa oli Topographia Ducatus Carniolae modernae, jossa on 316 kuparikaiverrusta ja lyhyt tekstiosuus. Vuonna 1681 julkaistussa Topographia Archiducatus Carinthiae modernae -teoksessa on 223 kuparikaiverrusta, mutta ei tekstiä. Nürnbergissä vuonna 1688 julkaistu Topographia Archiducatus Carinthiae antiquae et modernae sisältää 233 kuparikaiverrusta sekä selityksiä Kärntenin topografiasta. Valvasorin merkittävin teos Die Ehre des Hertzogthums Crain ("Krainin herttuakunnan kunnia") julkaistiin Nürnbergissä vuonna 1689 neljänä niteenä, jossa on 533 kuparikaiverrusta. Se sisältää kuvauksen Krainin ja sen lähialueista historiallisesta, arkeologisesta, kansatieteellisestä, topografisesta, maantieteellisestä, kirjallisesta, tunnustuksellisesta, oikeushistoriallisesta ja luonnontieteellisestä näkökulmasta. Valvasor käytti teoksessa myöhemmin kadonnutta arkistomateriaalia, mikä tekee siitä erityisen arvokkaan Slovenian historiantutkimuksen kannalta. Valvasor käsitteli myös luonnontieteellisiä ongelmia, keksi uuden valutekniikan ja tutki Postojnanluolaa ja Cerknica-karstijärveä. Valvasor nimitettiin Lontoon Royal Societyn jäseneksi vuonna 1687. Valvasor joutui itse vastaamaan suurimmasta osasta teostensa julkaisemisesta aiheutuneista kustannuksista, joutui myymään omaisuutensa ja kokoelmansa ja vietti elämänsä viimeiset vuodet köyhyydessä. Hänen maanmiehensä arvostivat häntä suuresti isänmaallisuudesta ja ulkomaisten opintomatkojen kautta saamastaan oppineisuudesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Slovenialaiset kirjailijat Luokka:Itävaltalaiset kirjailijat Luokka:Slovenialaiset tieteilijät Luokka:Itävaltalaiset tieteilijät Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1641 syntyneet Luokka:Vuonna 1693 kuolleet
Sophia Jaffé

Sophia Jaffé (s. 1980 Berliini) on saksalainen viulisti.Sophia Jaffé Queen Elisabeth Competition Jaffé syntyi musikaaliseen perheeseen. Hän sai varhaisimman opetuksen vanhemmiltaan Nora ja Abraham Jaffélta. Myöhemmin hän sai opetusta Herman Krebbersiltä Amsterdamissa, ja vuosina 1998–2006 hän oli Stephan Picardin oppilaana Hochschule für Musik Hanns Eisler Berlinissä. Jaffé aloitti julkisen esiintymisen 7-vuotiaana. Hän on saanut monia palkintoja kansallisissa ja kansainvälisissä viulukilpailuissa, kuten Augsburgin Leopold Mozart -kilpailussa (2003) ja Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa (2004). Vuonna 2005 Jaffé voitti Deutscher Musikwettbewerbin Berliinissä ja sai kolmannen sijan Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun viulistien kategoriassa. Hän aloitti vuonna 2006 viulunsoiton opettamisen Hochschule für Musik Hanns Eisler Berlinissä. Jaffé on esiintynyt eri puolilla maailmaa resitalistina, kamarimuusikkona ja orkesterien solistina. Hän on soittanut sellaisten kapellimestarien kuin Marek Janowskin, Dennis Russell Daviesin, Rory Macdonaldin, Gilbert Vargan, Lothar Zagrosekin, Vladimír Válekin, Leoš Svárovskýn ja Claudio Scimonen kanssa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karmeljukoven Podolian kansallispuisto

Karmeljukoven Podolian kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Vinnytsjan alueella, historiallisen Podolian kaakkoisosassa. Kansallispuisto sijaitsee Tšetšelnykin kaupunkityyppisen taajaman lähistöllä Haisynin piirissä. Vuonna 2019 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 202,0340 neliökilometriä. Karmelyukove Podillya.png|Kansallispuiston logo. Луки поблизу с. Куренівка.jpg Лісові угруповання з кизилом та цибулею ведмежою.JPG Дубово- грабовий ліс Бритавське л-во.JPG Відкасник татарниколистий.JPG|Kurhoihin kuuluva laji Carlina onopordifolia on jäänne subtrooppisen välimerellisen ilmaston aikakaudelta, joka vallitsi Ukrainassa noin 65 miljoonaa vuotta sitten. Любка дволиста.JPG Гніздівка звичайна.JPG ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Natsionalnyi pryrodnyi park "Karmeljukove Podillja" (karmelukove.com) * О.В. Мудрак, М.М. Ганчук, Г.В. Мудрак та ін. (2022): Рекреаційний потенціал заповідних територій (на прикладі НПП «Кармелюкове Поділля»), (балансоване природокористування (No 2/2022): 63-70) (journals.uran.ua) Luokka:Haisynin piiri Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Judy Lawrence

Judy Lawrence on uusiseelantilainen ilmastontutkija. Hänen tutkimusalaansa ovat ilmastonmuutos ja siihen liittyvät epävarmuudet, päätöksenteko ja sopeutuminen. Hän on yhdistänyt akateemisen työn käytännön ongelmien ratkaisuun ja työskennellyt yhdessä sidosryhmien kuten viranomaisten ja vesilaitosten kanssa. Hän johti IPCC:n kuudennen raportin toimitustyötä Australaasian osalta. Lawrence suoritti tohtorin tutkinnon Wellingtonin Victoria-yliopistossa, missä hän myös opettaa. Hänellä on ollut myös korkeita valtion virkoja, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen linjauksiin, tiedestrategiaan ja maankäyttöön. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset tieteilijät
Ali Qadir

Ali Qadir (s. 1973 Rawalpindi, Pakistan)Ali Qadir: Curriculum Vitae, Academia.edu, viitattu 21.4.2023 on pakistanilainen sosiologi, joka on toiminut sosiologian professorina Tampereen yliopistossa 1. maaliskuuta 2022 lähtien.Ali Qadir, ORCID, viitattu 21.4.2023. Hän on myös etnisten suhteiden dosentti Helsingin yliopistossa.Christa Liukas: Ali Qadir ny docent i etniska relationer, Helsingin yliopisto, 5.12.2016, viitattu 21.4.2023. Hän tutkii globaalia sosiologiaa, uskonnonsosiologiaa ja tiedonsosiologiaa.Ali Qadir, Tampereen yliopisto, viitattu 21.4.2023. Qadir valmistui kandidaatiksi (Bachelor of Science) fysiikan oppiaineessa brittiläisessä Imperial College London -yliopistossa vuonna 1995 ja lisensiaatiksi (Master of Philosophy) kulttuurintutkimuksen oppiaineessa pakistanilaisessa National College of Arts -yliopistossa vuonna 2007. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi sosiaaliantropologiasta Tampereen yliopistossa vuonna 2012. == Julkaisut == * Ali Qadir: Tangential modernity: culture of higher education reform in Pakistan (väitöskirja). Tampere University Press, 2011. Saatavilla internetissä * Pertti Alasuutari ja Ali Qadir (toim.): National Policy-Making: Domestication of Global Trends. Routledge, 2013. * Pertti Alasuutari ja Ali Qadir: Epistemic Governance: Social Change in the Modern World. Palgrave Macmillan, 2019. * Tatiana Tiaynen-Qadir ja Ali Qadir: Symbols and Myth-Making in Modernity: Deep Culture in Art and Action. Anthem Press, 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tampereen yliopiston tutkimusportaali * ResearchGate * Google Scholar Luokka:Pakistanilaiset tieteilijät Luokka:Sosiologit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manlia Scantilla

Manlia Scantilla (aktiivinen 193) oli Rooman lyhytaikaisen keisarin Didius Julianuksen vaimo. Hän synnytti keisarille tyttären, Didia Claran. Manlia Scantilla sai augustan arvonimen samaan aikaan, kun hänen miehestään Didius Julianuksesta tuli Rooman keisari vuonna 193. Keisari surmattiin Septimius Severuksen sotilaiden toimesta vain muutaman kuukauden kuluttua ja keisarilliset arvonimet otettiin pois sekä Manlia Scantillalta että tämän tyttäreltä. Manlia Scantillan kuoleman olosuhteet ja aika ovat epäselvät. Myöskään hänen tyttärensä Didia Claran kohtalosta ei ole tietoa. Manlia Scantillan kolikot ovat erittäin harvinaisia ja yhden kolikon arvo voi olla jopa yli 1 200 euroa . == Lähteet == Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Rooman keisarinnat Luokka:190-luvulla kuolleet
Paccia Marciana

Paccia Marciana oli Septimius Severuksen, josta myöhemmin tuli Rooman keisari, ensimmäinen vaimo. Paccia Marcianasta on saatavilla tietoa varsin vähän, mutta hänen tiedetään olleen puunilainen nainen, joka syntyi Lepcis Magnassa, nykyisen Libyan alueella. Myös hänen puolisonsa Septimius Severus oli kotoisin samasta kaupungista. He menivät naimisiin vuonna 175 ja Patricia Marciana kuoli noin vuonna 186 luonnollisiin syihin. Avioliitosta ei syntynyt lapsia. == Lähteet == Luokka:Antiikin Rooman naiset Luokka:100-luvulla syntyneet Luokka:180-luvulla kuolleet
MolyBros

MolyBros on vuonna 2015 perustettu YouTube-kanava, jonka ovat perustaneet kaksi kaverusta, Ibrahim Manza ja Abdirahman Keinaan. Alun perin kanavalla julkaistiin tanssivideoita vuonna 2015, mutta vuonna 2016 sisällön tuottaminen kanavalle loppui. Vuonna 2018 MolyBros aloitti uudelleen, mutta tällä kertaa he keskittyivät katugallupien julkaisemiseen kanavalleen. MolyBrosin YouTube- kanavalla on yli 100 000 tilaajaa ja yli 13 miljoonaa katselukertaa. == Ura == MolyBros tuli tunnetuksi vuonna 2019 ”Paljon SUN OUTFIT maksaa?” -videosarjastaan, jossa he kysyivät ohikulkijoilta, paljonko näiden vaatteet maksavat. Videosarja keräsi valtavan suosion, ja MolyBrosin kanava kasvoi nopeasti. MolyBros oli ehdolla Tubeconissa vuonna 2022 kahdessa eri kategoriassa vuoden muotivaikuttaja sekä vuoden video, joista he voittivat vuoden video palkinnon. MolyBros oli jakamassa palkintoa Emma Gaalassa vuoden rap/r&b; vuonna 2022. He ovat myös olleet mukana Good Luck Guys -nimisessä tosi-tv-ohjelmassa, joka kuvattiin Thaimaassa ja esitettiin Amazon Prime Video -palvelussa tammikuussa 2023. MolyBros on esiintynyt myös Melkein Mensa -televisio-ohjelmassa sekä Ota rahat ja juokse -ohjelmassa. MolyBrosin videoilla on vahva fanikunta. He ovat onnistuneet luomaan itselleen vahvan brändin YouTube-alustalla ja ovat laajentaneet toimintaansa myös muille sosiaalisen median alustoille. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Palkintogaala Kategoria Tulos Vastaanottajat Lähde 2022 Tubecon Awards Vuoden video Molybros Vuoden muotivaikuttaja == Filmografia == Vuosi Ohjelma Jaksot Rooli 2020 Metsähaaste 8 MolyBros 2021 MTV Uutiset 1 2022 Emma Gaala'' 1 2022 Melkein Mensa 1 2023 Good Luck Guys 3 2023 Viiden jälkeen 1 2023 Ota rahat ja juokse 1 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tubettajat
Nicholas Proffitt

Nicholas Proffitt (23. helmikuuta 1943 Sault Ste. Marie, Michigan, Yhdysvallat – 10. marraskuuta 2006 Naples, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjeenvaihtaja. Hän oli Newsweekin kirjeenvaihtajana vuodesta 1971 Vietnamissa ja lyhyen aikaa Beirutissa sekä sen jälkeen toimituspäällikkönä Newsweekin Lontoon, Houstonin ja Nairobin toimituksissa. Hän jäi eläkkeelle 1981 ja ryhtyi kirjoittamaan romaaneja. Hänen poikansa on taidemaalari Paine Proffitt.Dennis Hevesi, Nicholas Proffitt, 63, Novelist and War Correspondent, Is Dead New York Times 17.11.2006, viitattu 21.4.2023 Proffitt kirjoitti romaanin ja käsikirjoituksen kokemuksistaan palveluksessa kunniavartiossa Arlingtonin sotilashautausmaalla. Hänen muita romaanejaan ovat Embassy House CIA:n operaatioista Vietnamissa ja Edge of Eden salametsästyksestä Afrikassa. Proffittin isä oli armeijan palveluksessa, ja siksi perhe asui sotilastukikohdissa eri puolilla Yhdysvaltoja. Hän itsekin liittyi armeijaan valmistuttuaan high schoolista, ja sen jälkeen hän meni West Pointiin, josta hän kuitenkin yhden lukukauden jälkeen joutui pois. Koska kolmivuotisesta palvelusajasta oli vielä osa jäljellä, hänet komennettiin Arlingtonin kunniavartioon. Näistä vaiheista tulleista kokemuksista on peräisin hänen romaaninsa Gardens of Stone (1983) aihe. Teokseen perustuu Francis Ford Coppolan saman niminen elokuva (1987). Proffittin kuolinsyy oli hänen vaimonsa mukaan munuaissyöpä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Andreas Sigismund Marggraf

Andreas Sigismund Marggraf (3. maaliskuuta 1709 Berliini – 7. elokuuta 1782 Berliini) oli saksalainen kemisti. Hän uutti ensimmäisenä sokeria juurikkaista ja oli näin sokeriteollisuuden uranuurtajia. Marggraf myös saosti alumiinioksidia alunasta ja eristi ensimmäisten joukossa sinkin. ==Elämä ja ura== Opiskeltuaan kemiaa Berliinissä ja Strasbourgissa, lääketiedettä Hallessa sekä mineralogiaa ja metallurgiaa Freibergissä Marggraf palasi kotikaupunkiinsa vuonna 1735 isänsä, hovin pääapteekkari Henning Christian Marggrafin avustajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin Berliinin tiedeakatemian jäseneksi, joka vuonna 1754 nimitti hänet kemian laboratorion johtajaksi ja vuonna 1760 fysiikan osaston johtajaksi. Hän kuoli Berliinissä 7. elokuuta 1782. Marggraf muistetaan sokerin löytämisestä juurikkaista. Vuonna 1747 hän julkaisi selostuksen kokeista, joiden tarkoituksena oli saada aitoa sokeria paikallisista kasveista, ja totesi, että juurikkaat ja porkkana ovat tähän tarkoitukseen sopivia, että näissä kasveissa on sokeria, kuten sokeriruo'on sokeria, ja että sitä voidaan uuttaa keittämällä kuivatut juuret alkoholissa, josta se jäähtyessään irtoaa. Tämä tutkimus on muistettava myös siksi, että Marggraf havaitsi juurikkaassa olevat sokerikiteet mikroskoopin avulla, joka otettiin näin käyttöön ehkä ensimmäistä kertaa kemiallisen tutkimuksen apuvälineenä. Vuonna 1746 Marggraf erotti metallista sinkkiä hemimorfiitin ja hiilen seoksesta. Hän onnistui 1750-luvulla muodostamaan alumiinioksidia alunasta ja kehitti menetelmiä hopean, tinan ja muiden metallien puhdistukseen. Hänen enimmäkseen ranskaksi kirjoitetut artikkelinsa esiteltiin Berliinin akatemialle, ja muutamaa viimeisintä lukuun ottamatta ne koottiin kahteen niteeseen Chymische Schriften vuosina 1761–1767. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1709 syntyneet Luokka:Vuonna 1782 kuolleet
Pohjois-Podolian kansallispuisto

Pohjois-Podolian kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Lvivin alueella. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 155,8792 neliökilometriä. Kansallispuiston suojelualue ei ole yhtenäinen, vaan koostuu lukuisista, toisistaan erillisiä sirpaleisista osista. Північне Поділля, вигляд з Підгорецького монастиря.jpg Г. Цимбал (НПП Північне Поділля).jpg Гора Збараж на Брідщині.jpg Лебеді NNP Pivnichne Podillia.jpg Геологічна пам'ятка природи Триніг.jpg|Trynih kuuluu kansallispuiston tunnetuimpiin geologisiin muodostelmiin. Олеський замок, аерофото.jpg|Oleskon linnan puisto kuuluu kansallispuistoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Natsionalnyi pryrodnyi park "Pivnitšne Podillja" (park-podillya.com.ua) * Бірюзові озера, мегаліти та давньоруські городища. Маршрути парку «Північне Поділля» (2022) (zaxid.net) Luokka:Lvivin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Soluneste

Soluneste on aine, jota kasvisolussa erittyy solulimasta ja jota kertyy solunesterakkuloihin eli vakuoleihin. Solunesteeseen kertyvät aineet ovat vesiliukoisia. Näiden aineiden koostumus vaihtelee usein kasviyksilöiden välillä, mutta myös saman kasviyksilön eri solukoiden välillä saattaa olla eroja aineiden koostumuksessa. Soluneste sisältää sekä ravintoaineita että muita aineita. Solunesteessä yleisiä ravintoaineita ovat sokerit ja valkuaisaineet. Sokereita on solunesteessä varastoituneina. Muita solunesteen usein sisältämiä aineita ovat orgaaniset hapot, lima-aineet, parkkiaineet, alkaloidit sekä väriaineet, kuten antosyaanit. Solunesteen orgaanisiin happoihin kuuluvat hedelmien omenahappo ja sitruunahappo. Parkkiaineet puolestaan ovat karvaita ja niitä on hedelmien raakileissa ja puiden kuorissa. Solunesteessä mahdollisesti olevia alkaloideja ovat nikotiini, kofeiini, morfiini ja kolkisiini. == Lähteet == Luokka:Kasvitiede Luokka:Solubiologia
Noriko Ogawa

Noriko Ogawa (; s. 28. tammikuuta 1962 Kawasaki) on japanilainen pianisti. Hän on erikoistunut ranskalaiseen ja venäläiseen musiikkiin sekä aikansa musiikkiin. Noriko Ogawa AllMusic, viitattu 21.4.2023 Ogawa opiskeli Tokion musiikkikorkeakoulussa vuosina 1977–1980 ja sitten New Yorkin Juilliard Schoolissa vuosina 1981–1985. Hän sai Yhdysvalloissa opetusta Benjamin Kaplanilta. Ogawa esiintyi aluksi enimmäkseen Japanissa, mutta saatuaan kolmannen palkinnon Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa vuonna 1987 hän alkoi jakaa aikansa Japanin ja Euroopan välillä. Ogawa on esiintynyt sooloresitalistina, kamarimuusikkona sekä keskeisten eurooppalaisten, japanilaisten ja yhdysvaltalaisten orkesterien solistina. Ogawa perusti vuonna 2001 pianoduon Kathryn Stottin kanssa. Hänen yhteistyökumppaneihinsa kamarimusiikissa ovat kuuluneet myös Dong-suk Kang, Steven Isserlis, Isabelle van Keulen, Martin Roscoe ja Michael Collins.Noriko Ogawa Guildhall School of Music & Drama, viitattu 21.4.2023 Ogawa teki Proms-debyyttinsä vuonna 2013.Ogawa, Noriko BIS, viitattu 21.4.2023 Vuonna 1999 Ogawalle myönnettiin Japanin opetusministeriön taidepalkinto. Hän on saanut myös Okura-palkinnon työstään Japanin musiikkielämän hyväksi. Ogawa sai Gramophone-lehden Editor's Choice -maininnat Claude Debussyn kokonaispianotuotannon levytyksillään maaliskuussa 2003 ja tammikuussa 2006. Vuonna 2004 hänet nimitettiin yhdeksi uuden Muza Kawasaki -sinfoniasalin neuvonantajista. Ogawa on toiminut professorina Guildhall School of Music and Dramassa ja Tokion musiikkikorkeakoulussa. Lisäksi hän on toiminut vierailevana professorina Royal College of Musicissa ja Hamamatsun kansainvälisen pianoakatemian musiikillisena johtajana. Ogawa on vieraillut muun muassa Leedsin kansainvälisen pianokilpailun, Kansainvälisen ARD-musiikkikilpailun ja Clevelandin kansainvälisen pianokilpailun tuomaristojen jäsenenä. Vuonna 2018 Ogawa oli Hamamatsun kansainvälisen pianokilpailun tuomariston puheenjohtaja. Samana vuonna hänet valittiin World Federation of International Music Competitionsin hallitukseen.Noriko Ogawa Ikon Arts Management, viitattu 21.4.2023 Hän on ollut säännöllisesti myös mukana tuomaroimassa BBC Young Musician -kilpailua. Ogawa solmi vuonna 1997 eksklusiivisen levytyssopimuksen BIS Recordsin kanssa. Hän on levyttänyt muun muassa Claude Debussyn ja Erik Satien kokonaispianotuotannot sekä Aleksandr Tšerepninin pianokonsertot. Ogawan levyttämiin teoksiin kuuluu myös muun muassa Tōru Takemitsun, Sergei Rahmaninovin, Modest Musorgskin, Camille Saint-Saënsin, Frederick Deliuksen, Edvard Griegin, Harald Sæverudin, Vagn Holmboen, Yoshihiro Kannon ja Xiaogang Yen musiikkia. Ogawa on usein tilannut uusia teoksia muiden muassa Yoshihiro Kannolta ja Dai Fujikuralta. Hän on National Autistic Societyn kulttuurilähettiläs. Ogawa perusti autistisille lapsille ja näiden vanhemmille suunnatun Jamie's Concerts -sarjan. Hän on myös kerännyt varoja Ison- Britannian Punaisen ristin Japan Tsunami Fundille Tōhokun maanjäristyksen ja tsunamin (2011) jälkeen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt