EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eline Berings

Eline Berings (s. 28. toukokuuta 1986 Gent) on belgialainen pika-aitajuoksija. == Nuorten arvokilpailut == Berings sijoittui seitsemänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailujen 100 metrin aitajuoksussa Sherbrookessa kesällä 2003. Hän voitti saman lajin junioreiden Euroopan mestaruuden Kaunasissa 2005 ajalla 13,41 s. Hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa neljänneksi Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. == Hallikilpailut == Birminghamin EM- hallikilpailuissa 2007 Berings sijoittui 60 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. Kaksi vuotta myöhemmin sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa hän voitti saman matkan mestaruuden Belgian ennätysajalla 7,92Doucouré palasi mestariksi, Bogdanova ottelukuningatar Yle 6.3.2009 Viitattu 7.3.2009. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli viides ajalla 8,08. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui viidenneksi ajalla 8,08. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä MM-hallikilpailuissa 2008, 2010, 2014 ja 2018 sekä EM-kilpailuissa 2015 ja 2021. == Ulkoratakilpailut == Berings karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 100 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 12,94, jolla hän sivusi Hengelossa samana kesänä juoksemaansa omaa ennätystään ja samalla myös Belgian ennätystäberlin.iaaf.org 12,94. Hänen aikaisempi ennätyksensä oli 12,97, jonka hän juoksi Osakassa elokuussa 2007 karsiutuessaan MM-kilpailujen alkuerissä. Hän karsiutui välierissä Lontoon olympialaisissa 2012 ja alkuerissä Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Berings sijoittui Zürichin EM-kilpailuissa 2014 kahdeksanneksi. Hän karsiutui EM-kilpailuissa välierissä Helsingissä 2012 ja 2018 sekä alkuerissä Göteborgissa 2006 ja Barcelonassa 2010. Berings on 162 senttimetriä pitkä ja painaa 53 kilogrammaa. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradoilla === Laji Aika Paikka Päivä 100 metrin juoksu 11,77 Sint-Niklaas 17. toukokuuta 2007 100 metrin aitajuoksu 12,72 Naimette-Xhovémont 18. heinäkuuta 2018 === Sisäradoilla === Laji Aika Paikka Päivä 60 metrin juoksu 7,37 Gent 21. helmikuuta 2010 50 metrin aitajuoksu 6,91 Liévin 5. maaliskuuta 2010 60 metrin aitajuoksu 7,92 NR Torino 6. maaliskuuta 2009 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Belgialaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
NES Cleaning Kit

NES Cleaning Kit on Nintendo Entertainment System-konsoliin soveltuva lisävaruste, jonka avulla pystyy puhdistamaan konsoliin soveltuvat pelikasetit. Tuote tuli markkinoille vuonna 1989. ==Lähteet== Luokka:Nintendon lisälaitteet
Tarja Kautto

Tarja Helena Kautto (s. 10. syyskuuta 1949 Viitasaari) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Kautto oli kansanedustajana 14 vuoden ajan. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, toukokuussa 1989, kun Pirjo Ala- Kapee siirtyi Vantaan kaupunginjohtajaksi, ja hän toimi kansanedustajana maaliskuuhun 2003, jolloin putosi eduskunnasta. Hän edusti Uudenmaan vaalipiiriä (vuoteen 1999 nimeltään Uudenmaan läänin vaalipiiri). Hän oli varsinaisena jäsenenä viidessä eduskunnan valiokunnassa, toisessa lakivaliokunnassa (toukokuusta 1989 maaliskuuhun 1991), suuressa valiokunnassa (huhtikuusta 1991 joulukuuhun 1993 ja huhtikuusta 1995 kesäkuuhun 2002), ympäristövaliokunnassa (huhtikuusta 1991 maaliskuuhun 2003), hallintovaliokunnassa (helmikuusta 1994 maaliskuuhun 1995) ja ulkoasiainvaliokunnassa (huhtikuussa 1999 ja kesäkuusta 2002 maaliskuuhun 2003). Lisäksi Kautto oli valtion asuntoneuvoston jäsen vuosina 1991–2003 ja sen puheenjohtaja 1997–2003. Kautto syntyi Viitasaarella Keski-Suomessa ja hänen perheensä muutti silloiseen Helsingin maalaiskuntaan vuonna 1956. Kautto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1969 ja samasta vuodesta alkaen hän työskenteli sihteerinä Vantaan kaupungin palveluksessa. Vuonna 1984 hän siirtyi Vantaan Sähkölaitoksen tiedottajaksi, jona hän toimi, kunnes aloitti kansanedustajana vuonna 1989. Kautto oli Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1980 vuoteen 2004 ja hän toimi myös kaupunginhallituksessa. Lisäksi hän oli poliittisella urallaan kerran presidentin valitsijamiehenä, presidentinvaalissa 1988. Kautto on ollut vuodesta 1971 alkaen naimisissa Pentti Kauton kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, vuosina 1976 ja 1978 syntyneet pojat. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Reeves

thumb|right|250px|Jim Reeves vuonna 1963 Jim Reeves (oikealta nimeltään James Travis Reeves) (20. elokuuta 1923 Galloway, Texas – 31. heinäkuuta 1964 Davidsonin piirikunta, Tennessee) oli yhdysvaltalainen country & western -laulaja. Hänen suurimpia hittejään olivat ”Mexican Joe”, ”Bimbo”, ”Four Walls”, ”Ramona”, ”He'll Have to Go”, ”I'm Getting Better”, ”Am I Losing You”, ”Welcome to My World”, ”I Love You Because”, ”I Won't Forget You” ja ”Distant Drums”. Reeves kuoli lento-onnettomuudessa managerinsa Dean Manuelin kanssa heinäkuussa 1964. ==Aiheesta muualla== *Jim Reevesin elämäkerta ja diskografia Allmusicissa Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
The Spencer Davis Group

thumb|The Spencer Davis Group esiintymässä Saksassa vuonna 2006 The Spencer Davis Group on englantilainen yhtye, joka perustettiin Birminghamissa vuonna 1963. Siihen kuuluivat Spencer Davis (kitara ja laulu), Steve Winwood (kitara, urut ja laulu), Muff Winwood (bassokitara) ja Pete York (rummut). Vaikka yhtye oli Davisin perustama, Steve Winwood oli sen ehdoton keulahahmo, koska hän lauloi hämmästyttävällä mustalla soundilla. Yhtyeen parhaimpia hittejä ovat ”Keep on Running”, ”Somebody Help Me”, ”When I Come Home”, ”Gimme Some Lovin” ja ”I’m a Man”. Vuonna 1967 Winwoodit jättivät yhtyeen, minkä jälkeen Steve vaikutti vielä yhtyeissä Traffic ja Blind Faith. Davis pestasi Winwoodien tilalle Eddie Hardinin (kosketinsoittimet ja laulu) ja Phil Sawyerin (kitara ja bassokitara), jonka paikkasi pian Ray Fenwick (kitara). Tällä kokoonpanolla syntyivät vielä pikkuhitit ”Time Seller” ja ”Mr. Second Class”. Hardinin ja Yorkin erottua vuonna 1968 tilalle tulivat Dee Murray (bassokitara) ja Nigel Olsson (rummut), mutta yhtye hajosi seuraavana vuonna. Davis yritti vuonna 1973 kasata Hardinin, Fenwickin, Yorkin ja Charlie McCrackenin kanssa uutta The Spencer Davis Groupia, mutta turhaan. The Spencer Davis Group kävi Suomessa helmikuussa 1967. He konsertoivat Kulttuuritalolla ja esiintyivät Yleisradion Pasilan televisiostudio 2:ssa nauhoitetussa ohjelmassa Valmiina... pyörii!, jossa he olivat Tapani Karhun haastateltavina. Ohjelman tuotti ja ohjasi Erkki Pohjanheimo. == Diskografia == *Their First LP (1965) *The Second Album (1966) *Autumn ’66 (1966) *With Their New Face On (1968) *Funky (1969) *Gluggo (1973) *Living in a Back Street (1974) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Spencer Davis Group Pasilan tv-studiossa helmikuussa 1967 Ylen Elävä arkisto Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset rhythm and blues -yhtyeet Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet
Rissanen

Rissanen on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aarne Rissanen (1914–2006), virkamies ja yritysjohtaja, maanviljelysneuvos *Aila Rissanen (s. 1946), sisätautien erikoislääkäri ja professori *Aki Rissanen (s. 1980), jazzpianisti, -säveltäjä, yhtyeenjohtaja ja musiikkipedagogi *Antti Rissanen (1931–2019), kivääriampuja *Antti Rissanen (s. 1975), jazzpasunisti, -kapellimestari ja -säveltäjä *Arvo Rissanen (1902–1985), teollisuusneuvos, uimahyppääjä ja taidemaalari *August Rissanen (1881–1967), toimittaja, sosialidemokraatti ja työläisaktivisti *Eero Rissanen (s. 1948), jalkapalloilija *Eetu Rissanen (1906–1999), pappi, kirjailija ja kirkkoneuvos *Eetu Rissanen (s. 2002), jalkapalloilija *Eeva Rissanen (1921–2004), Etelä-Suomen Sanomien päätoimittaja *Esko Rissanen (s. 1951), näyttelijä *Helena Rissanen (s. 1949), poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja Pirkkalan pormestari *Ilpo Rissanen (1950–1992), koripalloilija *Jaakko Rissanen (s. 1989), jääkiekkoilija *Jari Rissanen (s. 1956), muusikko *Jarmo Rissanen (s. 1979), maantiepyöräilijä *Johan Valter Rissanen (alk. Jalmari Rasi, 1893–1934), kommunistipoliitikko *Jorma Rissanen (1932–2020), informaatioteoreetikko ja professori *Juha Rissanen (s. 1958), jalkapalloilija *Juho Rissanen (1873–1950), taidemaalari *Jussi Rissanen (1898–1985), diplomi- insinööri, Yleisradion teknillinen johtaja *Kalle Rissanen (1885–1958), kirjailija *Kari Rissanen (s. 1966), jalkapalloilija *Kari Rissanen (s. 1959), kemian professori ja akatemiaprofessori *Kerttu Rissanen (s. 1996), näyttelijä *Kirsi Rissanen, laulaja, vuoden 1988 tangokuningatar *Kirsti Rissanen (s. 1943), juristi *Laura Rissanen (s. 1976), kokoomuslainen poliitikko *Maija Rissanen (s. 1979), näyttelijä *Matti Rissanen (1937–2018), professori ja kielitieteilijä *Mika Rissanen (s. 1978), historiantutkija ja tietokirjailija *Olavi Rissanen (s. 1947), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja *Olli Pekka Rissanen (1885–1953), Maalaisliiton kansanedustaja *Oskari Rissanen (1893–1957), estejuoksija ja keskimatkojen juoksija *Pentti Rissanen (s. 1943), asianajaja ja pankinjohtaja *Pentti Rissanen (1932–2002), lääkäri, sädehoito-opin professori *Pirjo Rissanen (s. 1945), kirjailija *Ragni Rissanen (1931–2023), ravintoloitsija *Rasmus Rissanen (s. 1991), jääkiekkoilija *Reino Rissanen (1899–1967), insinöörikenraalimajuri *Ritva- Hillevi Rissanen (s. 1947), suomalais-saksalainen pianisti. *Robert Rissanen (1840–1889), kauppias ja valtiopäivämies *Santeri Rissanen (1880–1939), kirjailija *Seppo Rissanen (s. 1954), teologi, Suomen Lähetysseuran johtaja ja Suomen Lähetyssanomien päätoimittaja *Taavi Rissanen (1864–1934), poliitikko *Tapani Rissanen (s. 1939), Mielenterveyden keskusliiton perustaja *Tero Rissanen, muusikko ja toimittaja *Timo Rissanen (s. 1964), teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja *Tuomo Rissanen (s. 1981), liikemies ja sijoittaja *Veikko Rissanen (1930–2010), kirjailija *Yrjö Rissanen, Yrjö Kivimäki (1902–1942), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija ja lehtimies. ==Kuvitteellisia Rissasia== *Rouva Rissanen, sosiaalityöntekijä Peppi Pitkätossu sarjassa
Chilensilpoja

Chilensilpoja (Phytotoma rara) on Chilessä ja Argentiinassa tavattava kotingoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan chilensilpoja on noin 18-20 cm. Koiraan selkä on ruskeanharmaa ja niissä on tummempia viiruja. Siivet ovat mustat valkoisin viiruin. Pitkähkö pyrstö on väriltään musta ja alaperä on punertava. Chilensilpojakoiraan vatsa ja pää ovat punaruskeat. Naaraan vatsa on vaalea ja siiven viirutus on harmahtava. == Levinneisyys ja elinympäristö == Chilensilpoja elää etelämpänä kuin mikään muu laji kotingojen heimossa. Sen levinneisyys ulottuu Magallanesin provinssista Atacaman aavikolle ja Argentiinassa Santa Cruzista Mendozaan. Laji pesii korkealla Andeilla ja muuttaa talveksi kohti alankoja. Muuttoaikana lajia voi tavata Falklandinsaarilla ja Etelä-Georgiassa ja Eteläisillä Sadwichsaarilla. Chilensilpojan elinympäristöä ovat pensaikot, metsänreunukset ja jokilaaksot. Ajoittain lajia tavataan myös puutarhoissa. == Elintavat ja ravinto == Chilensilpojat elävät useimmiten yksin tai pareittain.. Kuppimaisen pesän laji rakentaa oksanhaarukkaan puuhun oksista ja juurista. Naaras munii kahdesta neljään sinivihreää tummapilkullista munaa. Chilensilpoja käyttää ravintonaan lehtiä ja kasvien silmuja. Niitä se leikkaa siihen tarkoitukseen kehittyneellä sahalaitaisella nokallaan. == Lähteet == Luokka:Kotingat
Pattivälskäri

Pattivälskäri (Acanthurus bariene) on suurikokoinen välskärikala. == Koko ja ulkonäkö == Pattivälskäri kasvaa 50 cm pitkäksi. Sen vartalo on ruskea, kiduskannen yläpuolella on musta täplä. Pyrstö on hevosenkengän muotoinen. Suurten koiraiden otsaan kasvaa kyhmy, joka voi roikkua jopa kalan suun edessä. == Alkuperä == Pattiivälskäreitä elää koralliriutoilla Mosambikistä Malediiveille ja muualla indopasifisella merialueella. Aikuiset pysyvät yleensä syvemmällä kuin 30 metrissä, lähes aina vähintään 15 metrissä. Poikasia on tavattu matalikoilta 0,5–2 metrin syvyydestä pehmytkorallien keskeltä. == Käyttäytyminen == Pattivälskäri on melko aggressiivinen lajitovereitaan ja muita välskäreitä kohtaan. Niitä pidetään joskus suurissa, vähintään 800 litran akvaarioissa.The "Bad", Unknown and Just Too Dang Big Tangs, Surgeons, Doctorfishes, of the Genus Acanthurus, Part 2 of 2 Wet Web Media == Ravinto == Pattivälskäreiden pääasiallista ravintoa ovat kasvit. == Lähteet == Luokka:Välskärikalat (heimo)
Uropterygius concolor

Uropterygius concolor on mureenalaji, jota joskus pidetään meriakvaariossa. == Ulkonäkö ja koko == Uropterygius concolor voi kasvaa noin 50 cm:n pituiseksi. Se on tasaisen ruskeanvärinen. Sillä ei ole eviä selkä- eikä vatsapuolella muualla kuin lähellä pyrstöä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Uropterygius concolor on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Se elää mangrovealueilla, murtovedessä jokisuilla ja matalilla koralliriutoilla 8 metrin syvyyteen asti. == Ravinto == Uropterygius concolor syö rapuja ja muita äyriäisiä, joskus myös pieniä kaloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Meerwasserlexicon Luokka:Mureenat
Kemijärven vaakuna

Kemijärven vaakuna on Kemijärven kaupungin virallinen tunnus, ja sen on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunaselitys on ”mustassa kentässä kanto, jonka yläpää teroitettu kolmikärkiseksi ja sen molemmin puolin saatteena kuusisakarainen tähti; kaikki hopeaa”. Kemijärven kunta päätti vuoden 1952 lopulla järjestää vaakunansuunnittelukilpailun. Kilpailun ensimmäisen palkinnon voitti Olof Erikssonin ehdotus Uhripatsas, myös kilpailun toinen (Näätävaara) ja kolmas (Metsien miesten mailla) palkinto menivät Erikssonin suunnittelemille ehdotuksille. Kunnanvaltuusto hyväksyi voittaneen ehdotuksen Kemijärven vaakunaksi. Sisäasianministeriö vahvisti kunnanvaltuuston päätöksen 3. huhtikuuta 1954. Olof Erikssonin oman selityksen mukaan vaakunan kolmikärkisen kannon saattoi ymmärtää joko käpälälautana tai kalajumalana, jotka molemmat viittaavat Kemijärven perinteisiin elinkeinoihin kalastukseen ja metsästykseen, ylös nostetut juuret viittaavat raivaustoimintaan ja vaakunan tähdet ovat Pohjantähtiä viitaten kunnan pohjoiseen sijaintiin. Kemijärven kunnan kirkonkylä/keskustaajama erotettiin Kemijärven kauppalaksi 1957, jolloin kuntavaakuna jäi Kemijärven maalaiskunnan käyttöön. Kauppalalle vahvistettiin oma vaakuna 25. marraskuuta 1960. Vaakuna oli Ahti Hammarin suunnittelema, ja sen selitys kuului ”punaisessa kentässä kaksi siivekästä hopeista uittohaan terää ristikkäin”. Aiheen uittohaat viittaavat tukinuittoon ja siivet pyrkimyksiin kehittää kuntaa eteenpäin. Kun Kemijärven maalaiskunta ja kauppala yhdistyivät jälleen Kemijärven kaupungiksi 1973, syntynyt kaupunki otti vaakunakseen maalaiskunnan käyttämän alkuperäisen koko kunnalle vahvistetun vaakunan. Kauppalan vaakuna jäi samassa yhteydessä epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Vaakuna Kemijärvi
Göran Söllscher

pienoiskuva|Göran Söllscher vuonna 2012.Göran Söllscher (s. 31. joulukuuta 1955) on ruotsalainen kitaristi. Hän syntyi Växjössä ja aloitti kitaransoiton 7-vuotiaana. Söllscher opiskeli myöhemmin Malmön konservatoriossa ja Kööpenhaminan kuninkaallisessa konservatoriossa. Hänen esikoislevytyksensä julkaistiin Deutsche Grammophon -levymerkillä vuonna 1979. Söllscher on omistautunut nimenomaan klassiselle kitaramusiikille, ja on levyttänyt muun muassa Johann Sebastian Bachin, Fernando Sorin ja Joaquín Rodrigon musiikkia. == Aiheesta muualla == * Deutsche Grammophon: Göran Söllscher * Luokka:Ruotsalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sixten Ehrling

Sixten Ehrling (3. huhtikuuta 1918 – 13. helmikuuta 2005) oli ruotsalainen kapellimestari. Hän syntyi Malmössä ja opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Myöhemmin hän lähti jatkamaan opintojaan Dresdeniin Karl Böhmin ja Pariisiin Albert Wolffin johdolla. Ehrlingin levytysten joukkoon lukeutuvat Sibeliuksen sinfoniat. Ehrling johti Tukholman kuninkaallista oopperaa vuosina 1953–1960. Hän oli Göteborgin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuosina 1974–1976 toimittuaan jo aiemmin (1963–1973) vastaavassa virassa Detroitin sinfoniaorkesterissa. Myöhemmällä urallaan hän opetti Juilliard School of Musicissa. Hän kuoli New Yorkissa, Yhdysvalloissa. ==Aiheesta muualla== * Sixten Ehrlingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Guardian.co.uk: Obituary Ehrling, Sixten Ehrling, Sixten Ehrling, Sixten
Albert Wolff

Albert Wolff (19. tammikuuta 1884 – 20. helmikuuta 1970) oli ranskalainen kapellimestari. Hän johti muun muassa Opéra-Comiqueta vuosina 1921–1924 ja Lamoureux-orkesteria vuosina 1928–1934. Hän työskenteli lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa. Hänen levytyksiinsä lukeutuu levytys Bizet’n oopperasta Carmen. Wolff myös sävelsi itse. Hänen teostensa joukossa on ooppera L’oiseau bleu (1919). Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Maari

Maari (, latinan sanasta mare ’meri’) on vulkaanisen kaasun purkautuessa syntynyt allas, jonka vesi on yleensä myöhemmin täyttänyt. Kaasupurkaus syntyy kuuman laavan tai magman joutuessa kosketuksiin pohjaveden kanssa. Tällainen suppilomainen, jyrkkärantainen ja muodoltaan pyöreähkö allas on vulkaanisten purkaustuotteiden ympäröimä. Maarien halkaisija vaihtelee 60 metristä kahdeksaan kilometriin ja syvyys kymmenestä metristä 200 metriin. Maareja on Pohjois-Amerikassa, Chilessä ja Euroopassa esimerkiksi Eifelvuoristossa Saksassa ja Auvergnessa Ranskassa. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966 * Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993 ==Aiheesta muualla== Luokka:Pinnanmuodot Luokka:Vulkanologia
Fiakkeri

thumb|250px|Fiakkeri Itävallan parlamentin edustalla. Fiakkeri () tarkoittaa osittain tai kokonaan katettuja hevosvetoisia ajurinvaunuja. Ensimmäiset fiakkerit olivat kuomullisia, mutta muuten avoimia, nelipyöräisiä vaunuja, joita veti kolme hevosta Pariisin mutaisilla kaduilla. Nimitys pohjautuu siihen, että ensimmäiset tällaiset vaunut alkoivat tarjota palvelujaan 1640-luvulla pariisilaisen majatalon Hôtel Saint-Fiacre edustalla. Se oli nimetty pyhän Fiacriuksen mukaan. Pariisissa oli 1794 käytössä noin 800 fiakkeria ja 1800-luvulla niiden määrä oli yli 1 500\. Fiakkereissa oli 1800-luvulla kokonaan katettu matkustamo ajurin istuessa täysin avoimella penkillään. Samalla vuosisadalla fiakkerin kaltaisia vaunuja käytettiin Englannissa ja Yhdysvalloissa, jossa niistä käytettiin nimitystä hackney. Wienissä fiakkerista käytettiin nimitystä Fiaker. == Lähteet == * The New Encyclopædia Britannica, Encyclopædia Britannica 2003, ISBN 0-85229-961-3 * Tietosanakirja, Tietosanakirja osakeyhtiö 1909–1919 == Aiheesta muualla == Luokka:Hevosajoneuvot
Silpojat

Silpojat (Phytotoma) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku, joka aiemmin luokiteltiin omaan silpojien heimoonsa (Phytotomidae). Silpojiin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. == Silpojiin (Phytotoma) kuuluvia lajeja == * Chilensilpoja (Phytotoma rara) * Perunsilpoja (Phytotoma raimondii) * Silpoja (Phytotoma rutila) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kotingat
Tiergarten

Tiergarten () on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Mitten hallintoalueella (Bezirk) kaupungin keskustassa. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosalla oli 12 328 asukasta. Sen pinta-ala on 5,17 km² ja väestötiheys 2 385 asukasta/km². Kaupunginosan lisäksi nimi Tiergarten voi myös viitata Berliinin tunnetuimpaan puistoon, jonka virallinen nimi on Großer Tiergarten ja joka peittää suuren osan Tiergartenin kaupunginosan alueesta. Nykyinen Tiergartenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 2001. Vuosina 1920–2000 oli olemassa Tiergarten-niminen hallintoalue, johon kuuluivat lisäksi nykyiset Moabitin ja Hansaviertelin kaupunginosat. Puiston eteläpuolinen alue, johon nykyisen kaupunginosan asutus keskittyy, tunnettiin tuolloin nimellä Tiergarten-Süd. Nykyinen kaupunginosa koostuu lähinnä Großer Tiergartenin puistosta ja sen lähiympäristöstä. Muun muassa Valtiopäivätalon ympäristön hallintokaupunginosa ja Potsdamer Platzin seutu kuuluvat Tiergarteniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Perustietoja Tiergartenin kaupunginosasta Berliinin kaupungin sivuilla Luokka:Berliinin kaupunginosat
Collections (Fintelligens)

Collections on rap-yhtye Fintelligensin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2007. Albumi kuuluu Sony BMG:n Collections-albumisarjaan. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Radio Rock Store Luokka:Vuoden 2007 kokoelma-albumit Luokka:Fintelligensin albumit Luokka:Elastisen tuottamat albumit
CascaisVilla

CascaisVilla sijaitsee Cascaisissa, Portugalissa. Kauppakeskus avattiin marraskuussa 2001. Kauppakeskuksen omistaja oli tuolloin portugalilainen Grupo Terras do Atlântico. CascaisVillan kerrospinta-ala on yli 8 500 neliömetriä ja kauppakeskuksessa sijaitsee noin 90 liikettä. Kauppakeskuksen ylimmässä kerroksessa on useita ravintoloita. Lisäksi kauppakeskuksessa on Pingo Doce valintamyymälä sekä elokuvateatteri. == Kulkuyhteydet == Kauppakeskukseen pääsee julkisilla liikennevälineillä, kuten junalla ja busseilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * CascaisVilla kotisivut Luokka:Portugalin kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Cascais
René de Naurois

René de Naurois (24. marraskuuta 1906 Ranska – 12. tammikuuta 2006) oli ranskalainen lintutieteilijä ja pappi. Naurois vietti lapsuutensa suurella maatilalla Toulousen lähellä. Jo lapsena hän kiinnostui luonnosta ja linnuista. Hänestä tuli kuitenkin Toulousen katolisen instituutin teologian ja filosofian professori. Toisessa maailmansodassa hän palveli Ranskan armeijan sotilaspappina. Vuonna 1954 de Naurois julkaisi kaksi lintutieteellistä artikkelia ranskalaisessa sarjassa L'Oiseau et la Revue Française d'Ornithologie, tutkimukset Toulousen alueen ja Marokon petolinnuista. 1959 hän aloitti Luoteis-Afrikan rannikon lintuyhdyskuntien kartoittamisen eteläisestä Marokosta Mauritaniaan. Hän kuvaili ensimmäisenä lintutieteilijänä Banc d'Arquinin lintuparatiisin Mauritanian Nouadhiboun eteläpuolella, missä lepäili ja talvehti suunnattomia määriä euraasialaisia muuttolintuja. Hän raportoi Euraasian ensimmäisistä kuningastiiran (Sterna maxima) pesimäyhdyskunnista. Ranskan kansallinen tutkimuskeskus (French Centre National de la Recherche Scientifique) työllisti hänet vuosina 1960–1971, ja tuloksena syntyi väitöskirja Peuplements et cycles de reproduction des oiseaux de la côte occidentale d'Afrique du cap Barbas, Sahara espagnol à la frontière de la République de Guinée, joka julkaistiin Kansallismuseon julkaisuissa (Mémoires du Muséum National d'Histoire Naturelle, volume 56) vuonna 1969. de Naurois käytti paljon aikaa tutkiessaan Guineanlahden, Kap Verden ja São Tomé ja Príncipen linnustoa. Nuorena hän keräsi suuren kokoelman linnunmunia. Kokoelma lahjoitettiin Geneven luonnonhistorialliseen museoon Sveitsissä. de Naurois oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1971 alkaen. de Naurois nimesi linnuista joitakin alalajeja, muun muassa guineanlahdenhempon (Serinus rufobrunneus) alalajin fradei 1975.ITIS: Serinus rufobrunneus fradei (Naurois, 1975) == Lähteet == * Muistokirjoitus (NSDL) === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Anna soida (kappale)

"Anna soida" on rap-artisti Elastisen ensimmäinen single studioalbumilta Anna soida. Single nousi ilmestymisviikollaan (43/2006) Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle. Nimikkokappaleen lisäksi singlellä on kappale "Mul on rytmii", jolla vierailee Timo Pieni Huijaus. Kappale julkaistiin aiemmin heidän yhteisellä mixtapella E.T.T.E..Elastinen : Anna soida (arvostelu) stara.fi viitattu 23.10.2006 Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Lauri Aalto. == Kappaleet == # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Anna soida" -musiikkivideo YouTubessa Luokka:Elastisen kappaleet Luokka:Vuoden 2006 kappaleet
Eva Jare

Eva Jare (s. 6. heinäkuuta 1947) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Naisjalkapalloilun kilpailutoiminta alkoi Suomessa 1971 ja seuraavana vuonna Jare aloitti jalkapalloilun Lahti-69:n riveissä. Ennen jalkapallouraa hän oli SM-tason hiihtäjä. Myöhemmin urallaan Jare pelasi Tampereen Ilveksessä, Kuusysissä ja Lahden Sammossa, jossa oli samalla myös valmentaja. Jare oli mukana Suomen kaikkien aikojen ensimmäisessä naisten maaottelussa elokuussa 1973 ja hän teki voittomaalin maajoukkueen historian ensimmäisessä voittoon päättyneessä ottelussa Ruotsia vastaan 12. kesäkuuta 1976. Jare pelasi kaikkiaan 15 maaottelua. Eva Jare valittiin 2014 ensimmäisten joukossa Helmet Klubiin, perusteena oli merkittävä peliura maajoukkueessa. Lisäksi Jare on palkittu Kaija Salopuron nimeä kantavalla Kaijan kannu -palkinnolla 2009; kunnianosoitus on merkittävästä tyttö- ja naisjalkapallon eteen tehdystä työstä. Jarelle on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki maajoukkue- ja valmentajatoiminnoista. Eva Jare suoritti ensimmäisenä naisena SPL A- valmentaja kurssin vuonna 1982. Lisäksi hän oli SPL Naisvaliokunnan yhtenä jäsenenä 1981-1985. Hänelle on myönnetty Kuusysin legenda numero 12 ja kultainen ansiomerkki 2004. == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Ludwig Landbeck

Christian Ludwig (Luis) Landbeck (1807 – 1890) oli saksalainen lintutieteilijä. Landbeck osallistui Chileen tehdylle tutkimusmatkalle ja kuvaili sekä nimesi joukon lintulajeja Rudolph Amandus Philippin kanssa. Hän ohjasi Eugen Ferdinand von Homeyerin ja Carl von Schertelin teoksen Naturgeschichte aller Vögel Europas. 27-vuotiaana Landbeck kirjoitti Württembergin alueen linnustosta Systematische Aufzählung der Vögel Württembergs (1834).Blumenstadt Mössingen Landbeck nimesi yksinään linnuista andienvihertiklin (Carduelis crassirostris), argentiinankerttusirkun (Poospiza ornata) ja tulimaankaivajan (Geositta antarctica).ITIS == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
85 mm ilmatorjuntakanuuna m/1939 (52-K)

85 mm ilmatorjuntakanuuna m/1939 (52-K) () oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen raskas ilmatorjuntakanuuna. Saksalaiset saivat tätä tykkimallia suuria määriä sotasaaliiksi ja muunsivat tykkejä omalle, 88×571 mm kranaateille sopiviksi. Muutoskorjatut tykit saivat Saksassa nimikkeen 8,5/8,8 cm Flak 39 (r). Näitä muutettuja tykkejä hankittiin Suomen Puolustusvoimien käyttöön jatkosodan aikana. Tykkimallista käytettiin Suomessa nimitystä 88 Itk 39/43 ss (sotasaalis). Tykit osallistuivat muun muassa Helsingin suurpommitusten torjuntaan talvella 1944. Luokka:Ilmatorjuntakanuunat Luokka:Suomen puolustusvoimien tykkikalusto
Mario Golf (Nintendo 64)

Mario Golf on Camelot Software Planningin kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo 64 -pelikonsolille ja peli on Mario Golf -pelisarjan ensimmäinen. Pelistä on tehty myös versio Game Boy Colorille. Peli on julkaistu Virtual Consolelle vuonna 2008. Peliin voi osallistua kerralla yhteensä 1-4 pelaajaa. == Äänirooleissa == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Nintendo 64 -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Mario Golf Luokka:Vuoden 1999 videopelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Töyhtökotingat

Töyhtökotingat (Ampelion) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Töyhtökotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Töyhtökotingoihin (Ampelion) kuuluvia lajeja == * Punatupsukotinga (Ampelion rubrocristatus) * Rosvokotinga (Ampelion rufaxilla) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Ampelion *ZipcodeZoo: Ampelion Luokka:Kotingat
Vastinlaji

Vastinlaji tarkoittaa samankaltaisissa elinympäristöissä mutta maapallon eri osissa eläviä lähisukuisia eläinlajeja tai -alalajeja. Ne ovat usein kehittyneet samasta lajista, mutta jokin osapopulaatio on joko mantereiden siirtymisen, jääkausien tai muuttomatkalla eksymisen seurauksena eriytynyt, ja evoluution seurauksena kehittynyt vähitellen erilaiseksi kuin alkuperäinen laji. Tällaisia lajipareja ovat esimerkiksi visentti ja biisoni, euroopanmajava ja kanadanmajava sekä viirupöllö ja amerikanviirupöllö. == Lähteet == * Tirri, R., Lehtonen, J., Lemmetyinen, R., Pihakaski, S. & Portin, P: Biologian sanakirja. Helsinki: Otava, 2001. ISBN 951-1-17618-8. Luokka:Evoluutio Luokka:Ekologia
Taru Laihanen

Taru Laihanen (s. 15. huhtikuuta 1986 Hämeenlinna) on suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Laihanen on edustanut Hämeenlinnan Palloilijoita, Hämeenlinnan Jalkapalloseuraa, FC Unitedia, FC Honkaa, Tampereen Ilvestä, saksalaista SG Essen-Schönebeckiä ja Helsingin Jalkapalloklubia. Laihanen voitti Hongassa Suomen mestaruuden vuosina 2006 ja 2007 sekä Unitedissa Suomen cupin 2005. Kaudella 2022 hän edusti nimellä Taru Penttilä eteläisen alueen vitosessa pelaavaa Vantaalaista PK-50 joukkuetta (15 peliä, 25 maalia). Naisten maajoukkueessa Laihanen pelasi vuosina 2007 ja 2008 kaikkiaan 13 maaottelua. Hän pelasi Suomen nuorten joukkueissa alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa 2005 Suomen selviytyessä välieriinhttp://en.archive.uefa.com/competitions/wunder19/history/season=2005/round=1935/match=81506/report=lu.html sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=237671/index.html == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Taru Laihanen HJK:n sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivä kerrallaan (Elastisen kappale)

Päivä kerrallaan on rap-artisti Elastisen toinen single studioalbumilta Anna soida. Se julkaistiin vuonna 2007. Siitä julkaistiin musiikkivideo, jolla Elastinen laulaa talojen katoilla Helsingin keskustassa. Videon on ohjannut Lauri Aalto. == Aiheesta muualla == * "Päivä kerrallaan" -musiikkivideo YouTubessa Luokka:Elastisen kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet
Sergio Mora

Sergio "The Latin Snake" Mora (s. 4. joulukuuta 1980 Los Angeles) on latinoamerikkalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Sergion valmentaja on Dean Campos, joka on luonut Sergion harvinaisen nyrkkeilytyylin. == Taustaa == Sergio Mora kasvoi ghettossa ilman isää äitinsä kasvattamana. == Nyrkkeilyura == Sergio oli mukana Contender - Haastaja -tosi-tv ohjelmassa. Hän päätyi lännen joukkueeseen. Kilpailun neljännellä viikolla, idän joukkueen kilpailija Najai Turpin haastoi hänet. Tiukan neljän erän jälkeen tilanne oli tasan. Lopulta Sergio nousi viidennessä erässä voittoon. Toisella kierroksella, Jesse Brinkleyn voitettua haasteen, hän valitsi ottelupareiksi Sergion ja Ishe Smithin. Hyvin suunnitellun taktiikan avulla Sergio nousi voittoon, jatkaen kärkinelikkoon. Semifinaaleissa Sergio kohtasi Jessen. Sergio voitti ottelun nopeutensa avulla, ja jatkoi finaaleihin. Finaaleissa Sergio sai vastaansa Peter Manfredo Jr:n. Sergio voitti ottelun yksimielisellä päätöksellä pistein 69-64, 69-65 ja 70-63. Hänet palkittiin miljoonalla dollarilla ja Haastaja- tittelillä. == Haastajan jälkeen == Haastajan jälkeen Sergio voitti neljä ottelua ja yksi päättyi tasapeliin. Tämän jälkeen Mora kohtasi Vernon Forrestin WBC:n ylemmän välisarjan maailmanmestaruusottelussa. Mora voitti ottelun enemmistöpäätöksellä pistein 116-112, 115-113 ja 114-114. Uusintaottelu Moran ja Forrestin väillä käytiin 13.9.2008. Forrest voitti ottelun yksimielisesti 117-110, 119-108 ja 119-108, palauttaen maailmanmestaruuden itselleen. 3.4.2010 Mora teki paluuottelun kehään kohdaten Calvin Greenin, voitokkain tuloksin. 18.9.2010 Mora kohtasi entisen moninkertaisen maailmanmestarin Shane Mosleyn. Mora tuli ylipainoisena otteluun ja menetti osan rahapalkkiostaan. Ottelu päättyi 12 erän jälkeen tasan. Helmikuussa 2011 Mora kohtasi Bryan Veran 10-eräisessä ottelussa Texasissa. Pistein 96-94, Vera vei ei-yksimielisen pistevoiton. Marraskuussa 2011 Mora teki paluun kehään. Tuolloin hän kohtasi kokeneen maailmanmestareita haastaneen Jose Alfredo Floresin. Mora sai vastustajansa luovuttamaan ennen seitsemättä erää. 11.8.2012 Mora kohtasi Veran 12-eräisessä uusintaottelussa. Ottelun panoksena oli WBO NABO-mestaruusvyö. Vera voitti ottelun tuomarien enemmistöpäätöksellä. 28.6.2013 Mora nousi kehään yrittäen palauttaa uransa takaisin raiteilleen. Vastustajana oli kaksinkertainen Euroopan mestari Grzegorz Proksa. Moran liukas tyyli ja pitkät, nopeat kädet olivat liikaa Proksalle. Mora voitti ottelun tuomarien yksimielisellä pistetuomiolla. 16.11.2013 Mora jatkoi voittoputkeaan tyrmäämällä kolumbialaisen kehien kiertolaisen Milton Nunezin. == Aiheesta muualla == boxrec.com Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarick Salmaci

Tarick Salmaci (s. 28. helmikuuta 1973) on libanonilaissukuinen yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. == Taustaa == Tarickille sovittiin aikoinaan ottelu maailmanmestaruudesta, mutta mestari perui viime hetkellä. Tarick on naimisissa vaimonsa Denan kanssa ja heillä on yhteinen tytär. == Contender – Haastaja == Otellen lännen joukkueessa Tarick sai viimeisen mahdollisuutensa Haastajassa. Ensimmäisen kierroksen seitsemännellä viikolla Tarick haastaoi Juan De La Rosan. Juan voitti ottelun yksimielisesti. Tarick poistui sanoen, että teki kaikkensa, ja että tämä oli hieno kokemus. Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keilakrunni

Keilakrunni on Perämeren kansallispuiston rajoitusosaan kuuluva luoto Kemin edustalla, noin 15 kilometriä eteläkaakkoon Tornion Röyttästä ja noin 10 kilometriä länsilounaaseen Kemin Ajoksesta. Saari sijaitsee Sarvenselällä, Maa- ja Selkä-Sarven saarten itäkoillispuolella Tornioon johtavan laivaväylän varrella. Saaren läheisyydessä sijaitsee pienempiä luotoja, joista suurimmat ovat Ylä-Keila pohjoisessa ja Ala-Keila eli Eteläkrunni etelässä. Keilakrunni on pinta-alaltaan 1,5 hehtaarin kokoinen kivikoinen ja louhikkoinen luoto, jonka keskiosissa kasvaa pihlajaa. Saaren keskustassa on myös merimerkki. Saaren linnusto on runsas, ja se on kansallispuiston parhaita lintujen pesimäpaikkoja. Linnusto on ollut monipuolisimmillaan 1980–1990-luvuilla. Saarella pesiviin lajeihin kuuluvat mm. harmaalokki, lapintiira, naurulokki, kalatiira sekä västäräkki.Rauhala, s. 14. Saarta on 1970-luvulle saakka käytetty kalastajien leiriytymispaikkana.Rauhala, s. 11. Saari on maihinnousukiellossa 1.5.–31.7. välisenä aikana.Rauhala, s. 35. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kemin saaret
Sədərəkin piirikunta

Sədərəkin piirikunta () on yksi Azerbaidžanin 66 hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee varsinaisesta Azerbaidžanista erillään olevan Nahitševanin autonomisen tasavallan luoteisosassa. Pinta-alaa piirikunnalla on 151,34 neliökilometriä. Asukkaita alueella on 12 613, joista naisia on 51 prosenttia ja miehiä 49 %. Asukkaista 86,05 % asuu maalla ja loput 13,95 % puolestaan kaupungissa. Väestöstä 2,3 % on korkeakoulutettua. Piirikunnan pääkaupunki on Heydərabad. == Historia == Sədərəkin piirikunta perustettiin 28. elokuuta 1990 erottamalla Şərurin piirikunnasta. Vuosina 1990–1993 armenialaisjoukot hyökkäsivät Sədərəkin piirikunnan alueelle. He miehittivät Kərkin kylän ja tuhosivat esimerkiksi kylän hautausmaan, kirjaston, koulurakennuksen sekä 46 taloa. == Maantiede == Sədərəkin piirikunta sijaitsee varsinaisesta Azerbaidžanista erillään olevan Nahitševanin autonomisen tasavallan luoteisosassa. Pinta-alaa piirikunnalla on 151,34 neliökilometriä. Kaakossa alue rajautuu Şərurin piirikuntaan ja pohjoisessa Armeniaan. Yhteistä rajaa Armenian kanssa on 24 kilometriä. Etelässä alue rajautuu Iraniin ja lännessä piirikunnalla on myös lyhyt 11 kilometrin pituinen yhteinen raja Turkin kanssa. Piirikunnan ja Turkin erottaa toisistaan Araks-joki. Piirikunnan pääkaupunki on Heydərabad. Sədərəkin piirikuntaan kuuluu armenialaisen Araratin maakunnan kokonaan ympäröimä Kərkin kylä. Kylä on siis Azerbaidžanin enklaavi. Piirikunnassa on yksi suurempi asutuskeskittymä, Heydərabad sekä Qaraağacin ja Sədərəkin kylät. Kaikilla edellä mainituilla paikkakunnilla sijaitsee hallintorakennuksia. Piirikunnan pinta-alasta 36,8 neliökilometriä on hedelmällistä maata, 76,48 km² on maanviljelyksen käytössä ja 39,52 km² puolestaan karjan laidunnusmaina. Pinta-alasta 22,49 km² on suolamaata ja 0,46 km² hedelmäviljelyksen käytössä. == Elinkeinot == Piirikunnan alueen pääelinkeino on maatalous. Alueella harjoitetaan muun muassa viljanviljelyä, hedelmänkasvatusta ja viininviljelyä. Maatalous on kehittynyt positiivisesti uudenaikaisten myllyjen rakentamisen, maareformien sekä vesiongelmien ratkaisun ansiosta. Sədərəkin piirikunnan maatalouden päätuotteita ovat esimerkiksi viinirypäleet, vilja, hedelmät ja vihannekset. Piirikuntaan on rakennettu rautatie. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin piirikunnat
Mikael Enckell

Valter Mikael Henrik Enckell (s. 2. syyskuuta 1932 Helsinki) on suomenruotsalainen psykoanalyytikko ja kirjailija.Enckell, Mikael (1932–) hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland. ==Henkilöhistoria== Enckellin vanhemmat olivat kirjailija Rabbe Enckell ja Heidi Parland. Hän avioitui 1954 Irma Reuterin kanssa. Henrik Enckell ja Agneta Enckell ovat heidän lapsiaan. Enckell tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960. Hän kouluttautui psykoanalyytikoksi Ruotsissa vuosina 1962–1967 ja piti yksityisvastaanottoa Helsingissä vuodesta 1969Vem och vad 2010, s. 135. Helsingfors 2010. ISBN 978-951-50-2002-4 vuoteen 2002. Opiskeluaikoinaan Enckell kirjoitti elokuva-arvosteluja Hufvudstadsbladetiin ja sittemmin sovelsi esseissään psykoanalyyttista näkökulmaa elokuvataiteeseen. Isästään Rabbe Enckellistä hän kirjoitti kolmiosaisen elämäkerran. Lisäksi hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa Marcel Proustia sekä juutalaisuutta. Hänelle on myönnetty muun muassa Tollanderin palkinto vuonna 1992, Ruotsin akatemian Suomi-palkinto vuonna 1998Elmerinfo.net Kirjailijat: Mikael Enckell ja Längmanin rahaston palkinto vuonna 2009. == Teosten suomennoksia == * 1988: Peiliin kirjoitettu: Elokuvaesseitä. Suomentanut Erkki Astala. Suomen elokuva- arkisto, julkaisusarja A: 13. * 1992: Isäni Rabbe Enckell 1903–1937: Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Under beständighetens stjärna: en biografisk studie över Rabbe Enckell 1903–1937.) * 1994: Menetyksen voima: Isäni Rabbe Enckell 1937–1950. Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Dess ljus lyse! En biografisk studie över Rabbe Enckell 1937–1950.) * 1997: Aukko katossa: Isäni Rabbe Enckell 1951–1974. Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Öppningen i taket: en biografisk studie över Rabbe Enckell 1950–1974.) * 2000: Missä jumala on? Esseitä juutalaisista aiheista. Suomentanut Kyllikki Villa. Toimittanut Michel Grunstein. (Alkuteos I den frågandes själ? Essäer i judiska ämnen.) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset psykoanalyytikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjokotingat

Kirjokotingat (Iodopleura) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin kuuluvaksi kotingojen heimoon. Kirjokotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. == Kirjokotingoihin (Iodopleura) kuuluvia lajeja == * Brasiliankirjokotinga (Iodopleura pipra) * Guayanankirjokotinga (Iodopleura fusca) * Kirjokotinga (Iodopleura isabellae) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Iodopleura *ZipcodeZoo: Iodopleura Luokka:Tityrat
Ihmisen merkki

Ihmisen merkki on Black Sabbathin musiikkia suomeksi esittävän Sapattivuosi- yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2009. Albumi on Sapattivuoden ensimmäinen, jolla on mukana yhtyeen nykyinen laulaja Marco Hietala. Yhtyeen aiemmista albumeista poiketen Ihmisen merkki sisältää Ronnie James Dion aikaista Black Sabbathin tuotantoa. Albumi debytoi Suomen virallisen listan viidennellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Marco Hietala – laulu * Janne Halmkrona – kitara * Antero Aunesluoma – basso * Simo Vehmas – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Rumba: positiivinenRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ihmisen merkki discogs.com -sivustolla * Fono.fi-sivustolla Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Sapattivuoden albumit Luokka:Gabi Hakasen tuottamat albumit
Suppilohämähäkki

Suppilohämähäkki (Atrax robustus) on Australiassa elävä tappavan myrkyllinen hämähäkkilaji. Suppilohämähäkki on kiiltävänmusta, ja se voi kasvaa lähes viiden sentin pituiseksi. Laji on luonteeltaan aggressiivinen. Suppilohämähäkin myrkky voi tappaa ihmisen 15 minuutissa ilman hoitoa.Atrax robustus Chemical Safety Information from Intergovernmental Organizations Myrkky aiheuttaa kuumetta, kramppeja, syljen runsasta erittymistä ja kielen nykimistä sekä monissa tapauksissa kuolemaan johtavan sydämenpysähdyksen. Hämähäkki puree uhriaan monta kertaa ja sen leukakoukut saattavat puhkaista kengän tai sormenkynnen.Sydney funnel-web spider Tarantula Breeding Suppilohämähäkkiä tavataan vain Australiassa 150 km:n säteellä Sydneystä.Fathallah, J. 2000. ”Atrax robustus”, Animal Diversity Web Suppilohämähäkki kutoo samanlaisen suppilon ja verkon kuin huonehämähäkit (Tegenaria) sukulaisineen. Suppilo johtaa lepopaikkaan, josta hämähäkki ryntää esiin, kun verkkoa kosketaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Encyclopedia of Life: Atrax robustus * ITIS: Atrax robustus Luokka:Hämähäkit Luokka:Australian kotoperäiset eläimet fr:Hexathelidae it:Hexathelidae he:עכביש המשפך האוסטרלי
Timo Pöysti

Timo Henrik Pöysti (s. 30. syyskuuta 1962) on suomalainen eläkkeellä oleva upseeri ja eversti. Sotilasuransa loppupuolella hän toimi vuodesta 2010 vuoden 2012 loppuun maavoimien esikunnan operatiivisen osaston päällikkönä ja 1. tammikuuta 2013 Pöysti siirtyi Reserviupseerikoulun johtajaksi josta siirtyi reserviin 1.1.2015. Aikaisemmin hän toimi mm. Maanpuolustuskorkeakoulun Kadettikoulun johtajana Helsingissä, Itä-Suomen sotilasläänin esikunnassa operatiivisen osaston johtajana Kouvolassa ja Kymen Sotilasläänin esikuntapäällikkönä. Hän on työskennellyt myös Norjan Suomen suurlähetystössä. Pöysti on jääkiekkoilija Eetu Pöystin ja Miss Suomi 2009 Essi Pöystin isä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Te Rauparaha

Te Rauparaha (1760–1849) oli Ngāti Toa -maoriheimon johtaja. Epäselvyydet maakaupoissa New Zealand Companyn kanssa johtivat Wairaun verilöylyyn Marlboroughissa, jossa maorit surmasivat 12 heille antautunutta eurooppalaista. == Alkuvaiheet == Vuonna 1819 Te Rauparaha johti heimonsa Ngā Puhi -heimon yhteyteen taistellakseen heidän kanssaan muskettisodissa, joka oli maorien keskinäistä sotaa. He joutuivat tappiolle ja menettivät alkuperäisen maansa Pohjoissaaren pohjoisessa nurkassa. He joutuivat muuttamaan saaren eteläosiin ja Kapitin saarelle. Eteläsaaren maoriheimot yrittivät valloittaa saarta 1824, mutta Te Rauparaha onnistui kukistamaan hyökkäykset. Te Rauparaha kävi kauppaa eurooppalaisten kanssa ja sai näin käsiinsä musketteja. 1827 hän hyökkäsi Eteläsaarelle ja hallitsi lopulta suurinta osaa sen pohjoisosasta.Teara.govt.nz == Yhteenotto eurooppalaisten kanssa == New Zealand Company lähetti vuonna 1839 retkikunnan Ngāti Toan alueelle. Heidän tehtävänään oli etsiä sopivaa maata siirtokunnan perustamista varten. Te Rauparaha myi heille maata nykyisen Nelsonin alueelta Golden Baysta. 1840 Te Rauparaha allekirjoitti Waitangin sopimuksen, jolla hän uskoi turvaavansa valloittamansa alueet. Eurooppalaisten siirtolaisten tulo kuitenkin jatkui, ja Te Rauparaha kieltäytyi myymästä heille uusia alueita. Tämä johti välien kiristymiseen eurooppalaisten kanssa jotka yrittivät pidättää hänet. Tapahtui Wairaun verilöyly jossa kuoli 22 eurooppalaista. Silloinen kuvernööri Robert FitzRoy päätti antaa maoreille anteeksi sillä New Zealand Company oli käyttänyt maahankinnoissa hämäriä keinoja. == Loppuvaiheet == Vuonna 1846 puhkesi Hutt Valleyssa uusi maorien ja eurooppalaisten välinen yhteenotto. Maoreja johti Te Rangihaeata, joka oli Te Rauparahan sisaren poika. Vaikka Te Rauparaha ei ollut tapahtumaan suoraan osallinen, kuvernööri George Grey pidätti hänet, ja hänet karkotettiin Pohjoissaarelle. Hän sai luvan palata 1848, ja hän kuoli seuraavana vuonna 1849. == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin historia Luokka:Vuonna 1760 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet Luokka:Uuden-Seelannin maorit
Husqvarna SM 125S

Husqvarna SM 125S on Husqvarnan erityisesti katukäyttöön tarkoitettu 125-kuutioinen moottoripyörä, joka edustaa supermoto-lajityyppiä. ==Tekniset tiedot== Moottori *kaksitahtinen, 1-sylinterinen, 124,82 cm³, nestejäähdytys *Puristussuhde: 8,8:1 *Vaihteet: 6 *Kytkin: märkä monilevy *Käynnistys: poljin Runko ja jousitus *Kaksoiskehto, valmistettu korkealujuuksisesta suorakaide- ja neliöprofiiliputkesta. *Etujarru: 260 mm levy, hydraulikäyttöinen, liukuva jarrusatula *Takajarru: 200 mm levy, hydraulikäyttöinen, liukuva jarrusatula *Jousitus edessä: hydraulisesti vaimennettu teleskooppihaarukka. Liukuputkien halkaisija 40 mm, joustomatka 260 mm. *Jousitus takana: progressiivinen Soft Damp yhdellä vaimentajalla, jousen esijännitys säädettävissä. Mitat, paino ja tilavuudet *Istuinkorkeus: 93,7 cm *Paino ajovalmiina: 111,5 kg *Polttoainesäiliö: 10,2 litraa (varatankin osuus 2,2 litraa) Teho ja huippunopeus *Teho: kuristettu 11 kW, täysitehoinen noin 21 kW. *Huippunopeus: kuristettu noin 100 km/h, täysitehoinen noin 120 km/h. *Kiihtyvyys 0-100 km/h: kuristettu noin 14 sekuntia, täysitehoinen noin 8 sekuntia. SM 125S
Mustakari

Mustakari voi tarkoittaa ainakin seuraavia: Henkilöitä * Erkki Mustakari, suomalainen selostaja Maantieteellisiä kohteita * Mustakari, luoto Eurajoen edustalla * Mustakari, saari Haukiputaalla Virpiniemen edustalla * Mustakari, saari Haukiputaalla Martinniemen Kurtinhaudassa * Mustakari, lounaisin niemenkärki Haukiputaan Virpiniemessä * Mustakari, niemi ja venesatama Kokkolassa * Mustakari, saari Luvian edustalla.
New Zealand Company

New Zealand Company oli 1839 Lontoossa perustettu yritys, jonka tavoitteena oli Uuden-Seelannin haltuunotto ja asuttaminen eurooppalaisilla. Yritys seurasi Edward Gibbon Wakefieldin periaatteita ja yritti pikemminkin luoda englantilaistyylisen yhteiskuntamallin maapallon eteläosaan kuin tehdä kaupallista tuottoa. Yhtiö perusti Wellingtonin, Nelsonin, Wanganuin ja Dunedinin siirtokunnat. Yhtiön politiikka sen arvostelijoita ja muita vastustajia vastaan oli aggressiivista. Yhtiö vastusti Waitangin sopimusta ja joutui tästä syystä siirtomaahallinnon ja Uuden-Seelannin kuvernöörien arvostelun kohteeksi. Yhtiön maine kärsi kolauksen Wairaun verilöylyssä, sillä sen arveluttavat maanhankintakeinot ja kykenemättömyys suojella uudisasukkaita vuotivat julkisuuteen. Yhtiö joutui 1843 pahoihin taloudellisiin ongelmiin, ja sen toiminta loppui vuonna 1858. Luokka:Uuden-Seelannin historia Luokka:Kauppakomppaniat
Slow Flux

Slow Flux on Steppenwolfin albumi vuodelta 1974. Yhtye kokoontui tuolloin uudelleen kahden vuoden tauon jälkeen. Albumilta nousi singlehitiksi "Straight Shootin' Woman" (US #29). == Kappaleet == #"Gang War Blues" (Edmonton/Kay/Fowley/McJohn) - 4:52 #"Children of the Night" (Kay) - 5:11 #"Justice Don't Be Slow" (Kay/Richie) - 5:00 #"Get into the Wind" (Cochran/Van Beel) - 3:00 #"Jeraboah" (Conrad)- 5:41 #"Straight Shootin' Woman" (Edmonton) - 4:04 #"Smokey Factory Blues" (Hammond/Hazlewood) - 4:09 #"Morning Blue" (Biondo) - 4:12 #"Fool's Fantasy" (McJohn) - 3:37 #"Fishin' in the Dark" (Kay) - 5:47 == Muusikot == *John Kay: laulu, kitara *Bobby Cochran: kitara *George Biondo: basso, laulu *Goldy McJohn: kosketinsoittimet *Jerry Edmonton: rummut Luokka:Steppenwolfin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Mustakari (Martinniemi)

Mustakari on saari Perämerellä, Kiiminkijokisuiston pohjoisrannalla Oulun Haukiputaalla Martinniemen kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Kurtinhaudan lahden suulla Laitakarin saaren ja entisen Martinniemen sahan alueen eteläpuolella. Saareen johtaa aallonmurtajana toimiva pengertie Kurtinhaudan kalasatamasta. Mustakarissa sijaitsee vanha Merenkulkulaitoksen Mustakarin 1950–luvulla rakennettu luotsiasema. Syksyllä 2012 luotsiasemalle muutti Merenkulkulaitoksen omistaman Meritaito Oy:n Perämeren väylänhoitotukikohta. Saaren rantoja kiertää polku, ja sen eteläisellä rannalla on muutamia kesäasuntoja. == Lähteet == Luokka:Oulun merialueiden saaret Luokka:Martinniemi