EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
James Cityn piirikunta

James Cityn piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 76 523 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Williamsburgn itsenäinen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1619. Se on Yhdysvaltain vanhin piirikunta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Kappale (teksti)

Kappale on lukemista helpottava tekstin jakso, jonka pituus on suositellusti kolmesta kahdeksaan lauseeseen. Kappaleet käsittelevät yhtä aihetta: jos tekijä, tapahtumapaikka tai aihe vaihtuu, vaihtuu myös kappale. Kappaleita pienempi tekstin osa on virke. Kappaleita isompi tekstin osa on luku. Kappaleet voidaan erottaa toisistaan kahdella tavalla: laittamalla tyhjän rivin kappaleiden väliin tai aloittamalla uuden kappaleen sisennyksellä. Kappaleiden tarkoitus on rytmittää tekstiä ja helpottaa tekstin ymmärtämistä. Jos tekstissä ei ole ollenkaan kappaleita, se on vaikealukuista ja raskasta. == Katso myös == * Kappalejako Luokka:Tekstin jäsennys
King and Queenin piirikunta

King and Queenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 7 025 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on King and Queen Court House. Piirikunta perustettiin vuonna 1691. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Boltzmannin aivot

Boltzmannin aivot on ajatuskokeeksi tarkoitettu väite, jonka mukaan on todennäköisempää, että yksittäiset aivot muodostuvat spontaanisti ja lyhyesti tyhjyyteen, kuin että koko universumi olisi syntynyt modernin tieteen kuvaamalla tavalla. Näin ollen koko tuntemamme todellisuus voisi olla vain tyhjyyteen syntyneiden aivojen kuvittelema harha. Argumentin nimi viittaa 1800-luvulla eläneeseen fyysikko Ludwig Boltzmanniin, jonka mukaan tuntemamme universumi on syntynyt avaruudessa tapahtuneen hyvin harvinaisen häiriön seurauksena. ”Boltzmannin aivot” -väite on äärimmilleen viety johtopäätös siitä, että pienen mittakaavan häiriö on todennäköisempi kuin ison mittakaavan. ==Katso myös== *Aivot altaassa *Uniargumentti == Lähteet == Luokka:Fysiikan filosofia Luokka:Filosofiset argumentit Luokka:Ajatuskokeet
Rise (Hollywood Vampiresin albumi)

Rise on Hollywood Vampiresin toinen albumi, joka julkaistiin 21. kesökuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Kaaoszine: * Soundi: Levyarvio: Turvotettua ja väsynyttä hauskanpitoa – Hollywood Vampiresin alkuperäismateriaalin taso ei riitä Viitattu 3.8.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -albumit
Buckinghamin piirikunta

Buckinghamin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 17 148 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Buckinghamin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1761. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Campbellin piirikunta (Virginia)

Campbellin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 54 885 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rustburgin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1782. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Carolinen piirikunta (Virginia)

Carolinen piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 30 725 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bowling Greenin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1727. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Charlotten piirikunta (Virginia)

Charlotten piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 11 880 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Charlotte Court Housen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1764. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Chesterfieldin piirikunta (Virginia)

Chesterfieldin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 352 802 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Chesterfieldin kunta. Piirikunta perustettiin 25. toukokuuta 1749. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Tyttökuoro Piritat

Tyttökuoro Piritat (joskus myös lyhyemmin Piritat) on suomalainen Vihdin seurakunnassa toimiva hengelliseen musiikkiin erikoistunut tyttökuoro. Kuoro on perustettu vuonna 1974 ja sitä on johtanut yli 30 vuoden ajan Vihdin seurakunnan kanttori Ulla Eho-Saario. Tyttökuoro Piritat on Suomen Kirkkomusiikkiliitto Ry:n jäsen. == Toiminta == Tyttökuoro Piritat esiintyvät Vihdin seurakunnassa messuissa ja seurakunnan tilaisuuksissa, Vihdin kunnan juhlissa, omilla esiintymismatkoillaan ja joissain yksityistilaisuuksissa. Kuoron toiminta alkoi vuonna 1974. Kuorossa laulaa eri-ikäisiä lapsia aina alle kouluikäisistä ylöspäin. Varsinaista yläikärajaa kuorossa ei ole, mutta yleisesti laulajat ovat poistuneet kuoron riveistä viimeistään muuttaessaan opiskelemaan eri paikkakunnalle. Pitkäikäisiä laulajia on palkittu kuorossa muun muassa 5-vuotis ansioristillä, Suomen Kirkkomusiikkiliiton 10-vuotis ansiomerkillä ja 15 vuoden jälkeen erilaisilla muistamisilla. Piritat -kuoro oli toiminut Vihdissä 15 vuotta, ennen kuin kuoron nykyinen johtaja, kanttori Ulla Eho-Saario tuli kuoron johtajaksi. Eho-Saario alkoi työskennellä kovasti kuoron osaamistason nostamiseksi ja nykyisin kuoro vetääkin kirkot täyteen kuulijoita missä sitten esiintyvätkään. Satojen kuulijoiden yleisö ei ole epätavallista. Kuoro konsertoi säännöllisesti joka vuoden keväällä Vihdin kirkossa. Itsenäisyyspäivän tienoilla kuoro konsertoi myös yleensä yhdessä Vihdin Reserviläiskuoron kanssa, jota myös johtaa Ulla Eho-Saario. Uudet laulajat toivotetaan kuoroon tervetulleeksi joka syksy pidettävällä viikonlopun kestävällä kuoroleirillä, jossa kuorolaiset pääsevät ryhmäytymään. Espoon hiippakunta myönsi Vihdin seurakunnalle hiippakunnan Yhdessä -palkinnon vuonna 2017. Palkinnon perusteluissa huomioitiin Piritat -kuoron esimerkillinen toiminta seurakunnan hyväksi. === Esiintymismatkat === Tyttökuoro Piritat ovat tehneet useita esiintymismatkoja niin kotimaahan, kuin ulkomaillekin. * Tallinna, Viro * Puola * Lieksa 2005 * Kotka * Temppeliaukion kirkko * Lohjan Pyhän Laurin kirkko * Fuengirola, Espanja * Eskilstuna ja Norrköping, Ruotsi * Edinburgh, Skotlanti 2017 * Budapest ja Köbanya, Unkari 2019 === Levytykset === Piritat ovat rahoittaneet toimintaansa ja esiintymismatkojaan muun muassa myymällä CD-levyjä, joilla he laulavat omaa ohjelmistoaan. Lista levyistä: * Kasvupaikka 1999 (myös C-kasettina) * Ilon suihkulähde 2006 * T-paitalevy * Reissulauluja 2015 * 45-vuotis juhlalevy 2020 === Kuoropuvut === Pirittojen nykyiset kuoropuvut ovat väriltään harmahtavan sinisiä liiloilla, turkooseilla tai violeteilla halkioilla hihoissa ja helmoissa. Puvut ovat ommelleet kuoron entinen laulaja ompelija Pauliina Lyytikäinen ja ompelija Minna Salonen Lyytikäisen kotona Vihdin Hiidenrannassa. == Kuoron johtajat == Lista kuoron johtajista: *Pekka Kuokkala 1970-1977 *Pirjo Vuorilehto 1977-1980 *Kirsti Mustonen 1982-1983 *Tuula Kilpeläinen 1984 *Pirkko Kela 1985-1989 * Ulla Eho-Saario, 1990- == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuorot Luokka:Vihdin kulttuuri
Samson ja Goliath

Samson ja Goliath ovat kaksi lastausnosturia, jotka sijaitsevat Queen’s Islandilla Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Nosturit on nimetty Raamatun hahmojen Simsonin () ja Goljatin (Goliath) mukaan. Ne hallitsevat Belfastin kaupunkisiluettia ja ovat tunnettuja maamerkkejä. Vaikka Nosturit ovat suhteellisen uusia, niistä on tullut nopeasti yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista.http://www.denniskennedy.eu/belfast-giant-s == Historia == Nosturit sijaitsevat Harland & Wolffin telakalla. Saksalaisen Krupp- insinööritoimiston rakentama Goliath valmistui vuonna 1969 ja Samson vuonna 1974. Goliath on 96 metriä ja Samson 106 metriä korkea. Goliath on nostureista hieman lähempänä Belfastin kaupunkia ja kauempana rannasta. == Rakentaminen == Nosturien jänneväli on 140 metriä ja ne voivat nostaa jopa 840 tonnin kuorman 70 metrin korkeuteen. Niiden nostokapasiteetti on yhteensä yli 1 600 tonnia, yksi maailman suurimmista. Ennen käyttöönottoa nosturit testattiin tuhanteen tonniin saakka, mikä taivutti lastauslaituria yli 30 senttimetriä alaspäin. Nosturien juuressa oleva kuivatelakka on maailman kuudenneksi suurin,https://www.trusteddocks.com/record/top-dry-dock-in-length sen mitat ovat 556 × 93 metriä. == Harland & Wolffin taantuma == Harland & Wolffilla oli enimillään 35 000 työntekijää ja hyvä tilauskanta, mutta nostureiden rakentamista seuraavina vuosina työvoima ja liiketoiminta vähenivät. Viimeisin telakalta vesille laskettu alus oli ro-ro-alus maaliskuussa 2003. Sittemmin telakka on uudistanut itsensä keskittyen vähemmän laivojenrakennukseen ja enemmän suunnitteluun, laivojen korjauksiin ja offshore-rakennushankkeisiin sekä kilpailemaan muista metallitekniikan ja rakentamisen projekteista. Aluksi oltiin huolissaan siitä, että pääosin tarpeettomiksi käyneet nosturit purettaisiin. Myöhemmin samana vuonna ne kuitenkin luokiteltiin historiallisiksi muistomerkeiksi Pohjois-Irlannin vuoden 1995 historiallisia muistomerkkejä ja arkeologisia kohteita koskevan säädöksen nojalla. Samson ja Goliath eivät teknisesti ole ”suojeltuja rakennuksia”, mutta Pohjois-Irlannin ympäristövirasto tunnustaa ne ”arkkitehtuurisesti tai historiallisesti kiinnostaviksi” rakennuksiksi. Laivanrakennus on lopetettu Belfastissa, mutta nosturit halutaan pitää osana nykyistä kuivatelakkaa, joka sijaitsee ”Titanic- korttelin” vieressä. Harland & Wolff piti niitä toimintakunnossa aina vuoteen 2015 asti, mutta yritys lopetti toimintansa vuonna 2019. == Lähihistoria == Lokakuussa 2007 Goliath aloitti toimintansa uudelleen viiden vuoden tauon jälkeen, jota yrityksen edustaja kuvasi tämän korostavan telakan kasvavaa työmäärää. Itä-Belfastissa avattiin vuonna 2020 klubi, jonka teemana ovat Samson ja Goliath. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Titanic-kortteli Luokka:Nosturit Luokka:Belfast
Joseph Chaim Brenner

Josef Chaim Brenner (1881 Novy Mlyny, Ukraina – 1921 Jaffa, Israel) oli ukrainalaissyntyinen israelilainen kirjailija.Joseph Chaim Brenner (1881–1921), The Jewish Agency for Israel, viitattu 15.1.2021 (arcive.org) Brenner palveli Venäjän armeijassa 1901–1904, mutta Japanin sodan puhjettua hän lähti ensin Englantiin. Lontoossa ollessaan Brenner työskenteli kirjapainossa ja perusti hepreankielisen lehden sekä liittyi sosialistiseen sionistiseen liikkeeseen. Ennen Palestiinaan muuttoa hän asui Lembergissä, jossa hän toimi kustantajana. Hän lähti 1909 Palestiinaan ("Eretz Israel"). Hänet surmattiin Jaffan levottomuuksien aikana. Hänestä tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen Ottomaanien valtakunnan kansalainen, jottei häntä voitu karkottaa maasta. Hän toimi kustantajana ja toimittajana. Brenner pettyi kirjailijana ajan ideologioihin ja kuvasi realistisesti niin henkilöitä kuin ympäristöäkin. Hän kirjoitti hepreaksi, vaikka kieli oli vielä kehittymätön käytännön kielenä. Hänestä tuli merkittävä heprean kielen kehittäjä, ja hän käänsi hepreaksi maailmankirjallisuuden klassikoita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Israelilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Culpeperin piirikunta

Culpeperin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 52 605 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Culpeperin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1749. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Cumberlandin piirikunta (Virginia)

Cumberlandin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 932 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Cumberlandin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1749. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Sussexin piirikunta (Virginia)

Sussexin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 11 159 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Sussexin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1754. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Warrenin piirikunta (Virginia)

Warrenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 40 164 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Front Royalin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1836. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Doğubeyazıt

Doğubeyazıt on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Doğubeyazıtin väkiluku oli 119 807. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
Staffordin piirikunta (Virginia)

Staffordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 152 882 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Staffordin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1664. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Dinwiddien piirikunta

Dinwiddien piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 28 544 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Dinwiddien kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1752. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Pulaskin piirikunta (Virginia)

Pulaskin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 34 027 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Pulaskin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1839. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Taşlıçay

Taşlıçay on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Taşlıçayn väkiluku oli 20 029. ==Lähteet== Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
Pagen piirikunta (Virginia)

Pagen piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 902 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lurayn kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1831. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Isabella Stewart Gardner

Isabella Stewart Gardner (14. huhtikuuta 1840 New York – 17. heinäkuuta 1924 Boston) oli yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti. Hän perusti nimeään kantavan Isabella Stewart Gardner Museum -taidemuseon Bostoniin.https://press.princeton.edu/books/hardcover/9780691235967/isabella- stewart-gardner Isabella Stewart syntyi varakkaan liikemiehen tyttäreksi. Hän solmi vuonna 1860 avioliiton John L. Gardnerin kanssa joka kuului Bostonin vanhaan elittiin. Isabella Stewart Gardner yritti soluttautua Bostonin seuraelämään, mutta seurapiirit eivät häntä hyväksyneet. Koti pysyi hiljaisena 1870-luvulle saakka, kunnes siellä alettiin pitää juhlia, jotka hämmensivät kaupungin konservatiivista yläluokkaa ja antoivat myös paljon puhuttavaa. Älykkäänä ja erikoisena henkilönä Stewart Gardner veti puoleensa kuvataiteilijoita, näyttelijöitä ja muusikkoja. Paljon puhuttavaa seurasi siitä, että hän kävi katselemassa nyrkkeilyotteluja.http://www.wallacefoundation.org/knowledge- center/pages/isabella-stewart-gardner-museum-boston-who.aspx Bostonin sinfoniaorkesteri ja monet musiikin opiskelijat saivat Stewart Gardnerista tukijan. Häntä alkoi kiinnostaa myös kuvataide ja taidekriitikko Bernard Berenson alkoi auttaa häntä kokoelman keräämisessä. Hän teki aviomiehensä kanssa useita ostomatkoja Eurooppaan ja Aasiaan. Aviomies kuoli vuonna 1898, mutta Stewart Gardner jatkoi kokoelman keräämistä. Nyt hän osti myös aikalaistaidetta kuten John Singer Sargentin ja James McNeill Whistlerin töitä alankomaalaisten ja renessanssin mestareiden ohella. Vuonna 1899 Stewart Gardner ryhtyi rakennuttamaan galleriaa. Se on kopio 1500-luvun italialaistyyppisestä huvilasta, jonka suunnitteluun Stewart Gardner osallistui. Hän otti osaa myös itse rakentamiseen. Taidekokoelma asetettiin sinne hänen oman suunnitelunsa mukaiseen järjestykseen. Yleisölle se avattiin vuonna 1903. Testamentissaan Isabella Stewart Gardner lahjoitti museonsa Bostonin kaupungille. Siinä on ehto, että mitään ei saa siirtää, järjestellä uudelleen tai lisätä. Tämä testamentin ehto kumottiin oikeudessa vuonna 2009 ja museoon rakennettiin Renzo Pianon suunnittelema lisärakennus vuonna 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.gardnermuseum.org/ Luokka:Mesenaatit Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Essexin piirikunta (Virginia)

Essexin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 10 953 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Tappahannockin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1692. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
King Georgen piirikunta

King Georgen piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 26 836 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on King Georgen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1720. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Maria Oakey Dewing

Maria Oakey Dewing (27. lokakuuta 1845 New York – 13. joulukuuta 1927 New York) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli yksi harvoista sukupolvensa naistaidemaalareista, jonka ura kesti läpi aikuisiän. Dewing maalasi erityisen paljon kukka-aiheita. Hänen aviopuolisonsa oli taidemaalari Thomas Dewing. http://books.google.fi/books?id=sPGdBxzaWj0C&pg;=RA1-PA65&redir;_esc=y#v=onepage&q;&f;=false Oakey Dewing aloitti taideopintonsa vuonna 1866 Cooper Union School of Designissä, missä opiskeli vuoteen 1870 saakka. Hänellä oli kuuluisia opiskelukavereita kuten William Rimmer, Edwin Forbes ja George Edmund Butler. Hän jatkoi opintojaan vuodet 1871- 1875 Antique School of National Academy of Fine Artsissa, jossa häntä opetti John La Farge. Hän vaikuttui tuolloin japanilaisen taiteen estetiikasta. Vuonna 1875 Oakey Dewing oli perustamassa Art Students League of New York -taidekoulua. Hänen töitään oli tuolloin näyttelyssä jonka La Farge oli järjestänyt ja hän opiskeli maisemaalausta William Morris Huntin oppilaana. Hän sai jo opiskeluaikonaan maineen kyvykkäänä taiteilijana. http://books.google.fi/books?id=iCcpVOQRtN0C&pg;=PA54&redir;_esc=y#v=onepage&q;&f;=false http://www.tfaoi.com/aa/1aa/1aa29.htm Avioliiton Oakey Dewing solmi vuonna 1881. Tämän jälkeen hänen uransa jäi pimentoon. Hän luopui miehensä suosimista aiheista, kuten mallimaalauksista. Hän teki kukkamaalauksia miehensä töihin ja jotkut maalauksista he signeerasivat yhdessä. Pariskunnan tytär syntyi vuonna 1885. Sitä ennen heille oli syntynyt poika, joka kuitenkin kuoli vauvaikäisenä. http://tfaoi.com/aa/1aa/1aa29.htm Näyttelyitä Oakey Dewing piti vuosina 1893, 1901 ja 1907 ja hänen töitään vertailtiin ranskalaisen Antoine Volionin töihin. Hän palasi mallimaalauksen pariin myöhemmällä iällään. Uransa loppupuolella hän kiinnostui modernismista. Oakey Dewing kirjoitti myös lehtiartikkeleita Art and Progress-lehteen, missä hän käsitteli tapakulttuuria, taidetta ja kodinhoitoa. http://books.google.fi/books?id=iCcpVOQRtN0C&pg;=PA54&redir;_esc=y#v=onepage&q;&f;=false http://crystalbridges.org/blog/maria-oakey-dewing/ http://books.google.fi/books?id=56F8Qv96FzwC&pg;=PA420&redir;_esc=y#v=onepage&q;&f;=false == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://americanart.si.edu/artist/maria- oakey-dewing-1246 Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Ela Gandhi

Ela Gandhi (s. 1. heinäkuuta 1940) on eteläafrikkalainen rauhanaktivisti ja poliitikko. Hän oli Afrikan kansalliskongressin kansanedustaja Etelä-Afrikan parlamentissa vuosina 1994–2004. Hän on Mahatma Gandhin pojan Manilalin tytär. Hän oli useita kertoja vankilassa vastustaessaan apartheid-politiikkaa. Hän teki 20 vuotta järjestötyötä lastenoikeuksiin keskittyneissä järjestöissä. Hän perusti vuonna 2000 Satyagraha-ilmaisjakelulehden, jonka tarkoitus oli painottaa koulutuksen merkitystä ja rotujen sekä kulttuurien välistä yhteisymmärrystä. Gandhi vastaanotti vuonna 2002 Kristuksen yhteisön kansainvälisen rauhanpalkinnon väkivallattomasta apartheidin vastustamisesta. Vuonna 2007 Intian hallitus kunnioitti häntä Padma Bhushanilla. Vuonna 2014 Intian presidentti Pranab Mukherjee myönsi hänelle ulkointialaisille annettavan Pravasi Bharatiya Samman -palkinnon Intian ja Etelä-Afrikan suhteiden parantamisesta. Samana vuonna hän vastaanotti Etelä-Afrikassa tunnustuksen toiminnastaan Umkhonto we Sizwessä. Gandhi tapasi aviomiehensä Mewa Ramgobinin Natalin yliopistolla. Heillä on kolme tytärtä ja kaksi poikaa, joista toinen murhattiin 24-vuotiaana vuonna 1993. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roanoken piirikunta

Roanoken piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 94 186 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvltaan suurin asutuskeskus on Roanoken itsenäinen kaupunki. Piirikunta perustettiin 30. maaliskuuta 1838. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Floydin piirikunta (Virginia)

Floydin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 15 749 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Floydin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1831. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Markku Moilanen

Markku Moilanen (s. 1961) on suomalainen tekniikan tohtori ja yritysjohtaja. Hänet nimitettiin huhtikuussa 2023 Enston toimitusjohtajaksi. Moilanen aloittaa tehtävässään 1. kesäkuuta 2023. Moilanen valmistui tietoliikennetekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 2002, jolloin hän toimi Fortumilla asiakaspalvelujohtajana. Moilanen oli jo opiskeluaikanaan vuonna 1987 aloittanut data-analyysitalo SAS Institutella ja työskenteli siellä viime vaiheessa konsultointipäällikkönä ja myyntijohtajana, kunnes siirtyi vuonna 2000 Fortumille. Hän jatkoi työn ohessa opintoja Teknillisessä korkeakoulussa tuotantotalouden laitoksella ja väitteli tohtoriksi vuonna 2009 strategisesta johtamisesta. Moilanen oli vuonna 2007 siirtynyt tanskalaisen suunnittelu- ja konsultointiyritys Ramboll Finland Oy:n toimitusjohtajaksi. Vuonna 2015 hän siirtyi Rambollin konsernijohtoon vastaamaan tytäryhtiöiden operatiivisesta johtamisesta ja kehittämisestä Pohjoismaissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Moilanen nimitettiin joulukuussa 2020 YIT Oyj:n toimitusjohtajaksi. Hän jätti toimitusjohtajan tehtävän marraskuussa 2022 ja toimi neuvonantajana vuoden 2022 loppuun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet
Juttu joka ei jätä rauhaan

Juttu joka ei jätä rauhaan on Britannissa 2013 ja Suomessa 2018 esitetty rikosdraamasarja. Sarjan 3 jaksoa on julkaistu myös Yle Areena- suoratoistopalvelussa. Sarjan pääosassa on Hayley Atwell. Sarjassa seurataan kunnianhimoista poliisia, joka metsästää murhaajaraiskaajaa koko uransa ajan. Kaikki 3 jaksoa sijoittuvat eri aikakaudelle. ==Katso myös== * Hayley Atwell == Lähteet == * Yle Areena : https://areena.yle.fi/1-4379654 Luokka:2010-luvun brittiläiset rikossarjat
Dakhlet-Nouadhibou

Dakhlet-Nouadhibou on hallintoalue eli wilaya Mauritanian luoteisosassa. Sen keskus on Nouadhiboun kaupunki. Alueen pinta-ala on 75 516 neliökilometriä. Asukkaita on 123 800 henkeä (vuonna 2013). Dakhlet-Nouadhiboun alue rajoittuu idässä ja etelässä Adrarin ja Inchirin alueisiin, lännessä Atlantin valtamereen ja pohjoisessa Länsi-Saharaan. Se on etupäässä autiomaata. Alueeseen kuuluvat Nouadhiboun ja Chamin departementit eli moughataat, jotka käsittävät kuusi kuntaa: Nouadhibou, Boulenouar, Chami, Inal, Nouamghar ja Tmeimichat. Väestöstä 95 prosenttia asuu Nouadhiboun kaupungissa. Nouadhibou on tärkeä liikennekeskus. Sieltä on maantieyhteys Nouakchottiin. Kaupungissa on rautamalmin vientisatama, öljysatama, kauppasatama ja kalastussatama. Alueen pääelinkeinot ovat kalastus, kaivos- ja jalostusteollisuus, liikenne ja matkailu. Maanviljelyn ja karjanhoidon merkitys on vähäinen. Alueella sijaitsee Banc d’Arguinin kansallispuisto. ==Lähteet== *
Rafael Stenius

Rafael Stenius (30. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. == Ura == Rafael Steniuksen vanhemmat olivat pankinjohtaja Valter Fridolf Stenius ja Hanna Kurvinen. Stenius valmistui ylioppilaaksi Suomalaisesta Normaalilyseosta 1917. Saman vuoden kesänä hän aloitti näyttämöuransa Tammisaaren Ulkoilmateatterissa (Ekenäs Friluftsteater). Vuonna 1919 hän suoritti Svenska Teaternin oppilaskoulun kurssin. Helmikuussa 1920 Stenius kiinnitettiin näyttelijäksi Turun ruotsalaiseen teatteriin, ja hän toimi siellä 1926 alkaen myös ohjaajana. Vuonna 1933 hän siirtyi Wasa Teaterin johtajaksi, pesti kesti vuoteen 1939. Jatkosodan aikana Stenius johti Aunuksen Teatteria. Hänen taiteellinen uransa päättyi lyhyeen jaksoon ohjaajana Lilla Teaternissa, minkä jälkeen hän siirtyi vakuutusyhtiö Kalevan palvelukseen. Steniuksen rooleja olivat muun muassa Esko (Sockenskomakarna), Kenraali Pecklin (Gustaf III), Lill-Klas (Stor-Klas och Lill-Klas) ja Higgins (Pygmalion). Stenius näytteli myös kahdessa Suomen Filmiteollisuuden komediaelokuvassa: Tavaratalo Lapatossu & Vinski (1940) ja Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1940). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Kypasjarv

Kypasjärv (myös , meänkiel. Kypäsjärvi) on Ruotsissa Norrbottenissa Ylikainuun kunnassa Kypäsjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sangisjoen vesistöön. == Maantietoa == Kypasjärv on 3,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 283 hehtaaria eli 2,83 neliökilometriä (km²). Järven seutu on varsin alavaa, mutta sen lounaispuolella kohoaa kaksi samaan moreeniharjanteeseen kuuluvaa mäkeä. Niistä pohjoisempi on Jakobberget, joka kohoaa yli 100 metriä järven pinnasta, ja eteläisempi on Hemberget, joka on noin 100 metriä korkea. Järven eteläosassa sijaitsevan Kypäsjärven harvalukuisen asutuksen ympärillä on peltoa ja niittyjä, mutta muualla on vain metsämaita. Kylälle tulee Ylikainuulta pikkutie, joka johtaa samalla läheiselle ampuma-alueelle. == Luontoarvoja == Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 26 km², on metsämaata (72,7 %), kosteikkoa (18,2 %), joutomaata (0,7 %), viljelymaata (0,1 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (8,1 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (52,0 %), turvetta (32,2 %), jäätikköjokimuodostumia (0,4 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (1,6 %), savea (0,1 %) ja kalliota (5,5 %). == Vesistösuhteet == Kypasjärv kuuluu Sangisjoen vesistössä (päävesistötunnus 3) sen pääuomaan . Järvi on vesistön pääuoman läpivirtausjärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 423 km². Järveen laskee muitakin vesistöjä, jotka luetaan sen omaan lähialueeseen (pinta-ala 26,3 km²). Suurin on Tjärasbäcken, joka laskee luoteesta päin 11 kilometrin päästä ja jonka valuma-alueella on esimerkiksi Tjärasträskect, Oinasjärvi ja Alkusjärvi. Myös Vitträskbäcken, joka on Vitträsketin laskupuro, laskee pohjoisrantaan. Järven kaakkoisrantaan Ruonavikeniin tulee Ruonalammin laskuoja, jonka yläjuoksulla on vielä Ahobäcken. Järven laskujoen Kypasånin keskivirtaaman arvioidaan olevan järven luusuassa 4,3 m³/s . Pääuoman vesireitin alajuoksu Sangisjoki laskee 47 kilometrin päässä Perämereen Sankissa Kainuussa. == Lähteitä == === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Sangisjoen vesistön järvet Luokka:Ylikainuun järvet
Tutak

Tutak on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Tutakin väkiluku oli 30 173. == Lähteet == Luokka:Ağrın maakunnan piirikunnat
Dagny Stenius

Dagny Stenius (14. marraskuuta 1893 Tukholma – 30. toukokuuta 1968 Uppsala) oli ruotsalainen näyttelijä, joka teki suuren osan urastaan Suomessa. == Ura == Dagny Steniuksen vanhemmat olivat isännöitsijä Lorens Nissen Riis ja Kitty Ebbesen. Hän kävi reaalikoulua Tukholmassa. Vuosina 1913–1914 hän oli kiinnitettynä Svenska Teaterniin Helsingissä, vuosina 1914–1916 Apollo Teatteriin niin ikään Helsingissä ja 1920 alkaen Turun ruotsalaiseen teatteriin, jossa myös hänen puolisonsa Rafael Stenius työskenteli. Myöhemmin urallaan Stenius näytteli Ruotsissa. Hänen merkittävin roolinsa sikäläisissä teattereissa oli Madame Desmermortes Jean Anouilhin näytelmässä Dans under stjärnorna. Hän näytteli sen Norrköping-Linköping stadsteaterissa 1952. Steniuksen rooleja Suomessa olivat muun muassa Lena (Halta Lena och Vindögda Per), Mrs Cheney (Mrs Cheneys mästerkupp), Blanche (Skyskrapan) ja Liza (Pygmalion). Hänellä oli nimiroolit näytelmissä Scampolo, Sasha ja Niniche. Stenius näytteli toisen maailmansodan aikana kahdessa ruotsalaisessa elokuvassa: Jacobs stege (1942) ja Rid i natt! (1942). 1960-luvulla hän näytteli erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten En kopp te (1965). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Mewa Ramgobin

Mewa Ramgobin (10. marraskuuta 1932 – 17. lokakuuta 2016) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana maansa parlamentissa vuosina 1994–2009. Hänestä tuli apartheidia vastustava kansalaisaktivisti opiskeluaikoinaan Natalin yliopistossa. Hän oli Natalin intialaisen kongressin johtaja. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Mahatma Gandhin pojantytär Ela Gandhi. Hän perusti Mahatma Gandhille omistetun museon ja kirjaston, järjesti vuosittaisia Gandhi-luentoja ja opetti gandhilaista filosofiaa. Hän kirjoitti myös kaksi kirjaa Waiting To Live ja Prisms Of Light. Toimiessaan Natalin intialaisen kongressin johtajana Ramgobin oli yksi kuudesta United Democratic Front -järjestön jäsenestä, jotka hakivat suojaa brittiläisestä suurlähetystöstä. Britannia ei luovuttanut heitä apartheid- kauden turvallisuuspoliisille, mutta teki heidän oleskelustaan epämukavaa sallimalla heille yhden pienen huoneen. Huoneessa oli kemiallinen käymälä ja heidän tuli nukkua paljaalla lattialla. Ramgobin vietti lähetystössä kuukauden, jonka jälkeen hän poistui sieltä joutuen eteläafrikkalaiseen maanpetosoikeudenkäyntiin. Heidät vapautettiin syytteistä vuonna 1986. Apartheid-hallinto jatkoi heidän vainoamistaan asettamalla Ramgobinin ja hänen vaimonsa useita kertoja kotiarestiin. He vastustivat Afrikan kansalliskongressin turvautumista aseisiin ja luopumista gandhilaisesta väkivallattomasta vastarinnasta. Ramgobin oli naimisissa Ela Gandhin kanssa vuoteen 1991, jolloin he erosivat. Hän meni uudestaan naimisiin Miriamin kanssa. Hänellä oli viisi lasta, joista yksi murhattiin vuonna 1993. Kansanedustajana vuonna 2003 hän vastusti Intian Etelä-Afrikan intialaistaustaiselle väestölle tarjoamia kaksoiskansalaisuuksia, koska ne voisivat hänen mukaansa haitata Etelä-Afrikan rauhaa luomalla jännitteitä intialaisten ja mustien välille. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Inchiri

Inchiri on hallintoalue eli wilaya Mauritanian luoteisosassa. Sen keskus on Akjoujtin kaupunki. Alueen pinta-ala on noin 47 000 neliökilometriä. Asukkaita on 19 600 henkeä (vuonna 2013). Inchirin alue rajoittuu pohjoisessa Dakhlet- Nouadhibouin, idässä Adrarin ja etelässä Trarzan alueisiin sekä lännessä Atlantin valtamereen. Se on etupäässä autiomaata. Luonnonalueita ovat Inchirin puolitasanko sekä Akcharin ja Amatlichin hiekka-aavikot luoteessa ja kaakossa. Vuotuinen sademäärä on 60 millimetriä. Alue käsittää Akjoujtin ja Bennechabin departementit eli moughataat sekä Akjoujtin, Bennechabin ja M’Heijrattin kunnat.Viralliset nimimuodot: Kaupunkiväestöä on 65, maaseutuväestöä 29 ja nomadeja 5 prosenttia. Akjoujtista on maantieyhteydet Nouakchottiin ja Atariin. Länsiosan kautta kulkee Nouakchottin ja Nouadhiboun välinen maantie. Akjoujtissa on lentokenttä, jonka merkitys on vähäinen. Alueella on kupari- ja kultaesiintymiä. Tärkeimmät elinkeinot ovat kaivosteollisuus, hallinto ja palvelut. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa (varsinkin kameleja) sekä keinokasteluun perustuvaa puutarhaviljelyä. Alueeseen kuuluu osa Banc d’Arguinin kansallispuistosta. ==Lähteet== *
Baesweiler

Baesweiler [] on kaupunki Aachenin alueella Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisimmässä Saksassa. Kaivosteollisuus hallitsi Baesweilerin elämänmenoa 1920-luvulta 1970-luvulle, ja sen myötä väkiluku moninkertaistui. == Maantiede == Baesweiler sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 20 kilometriä Aachenin keskustasta pohjoiskoilliseen ja noin 55 kilometriä Kölnistä länteen. Baesweiler on Aachenin kaupunkialueen pohjoisin kunta. Baesweilerin kaupunginosat ovat Baesweiler, Beggendorf, Floverich, Loverich, Oidtweiler, Puffendorf ja Setterich. Beggendorf liitettiin Baesweileriin 1952, Oidtweiler, Puffendorf ja Setterich puolestaan 1972. Noin puolet kaupungin väestöstä asuu Baesweilerin kaupunginosassa. Oidtweiler on kasvanut yhteen Baesweilerin kanssa, muut kaupunginosat ovat toisistaan hieman erillään peltoaukeiden erottamina. == Historia == Rooman valtakunnan aikana Baesweiler sijaitsi Via Belgican varrella. Via Belgica oli aikakautensa valtaväyliä, joka yhdisti Kölnin Boulogneen. Baesweilerin alueelta on löydetty jäänteitä roomalaisasutuksesta. Paljon myöhemmin Baesweiler kuului Jülichin kreiveille. Jülichin herttuakunta, Herzogtum Jülich, muodostettiin 1356. Brabantin herttuakunta ja Jülichin herttuakunta ottivat yhteen Baesweilerissa 22. elokuuta 1371, taistelun voitti Jülich. Baesweilerin kylät olivat maatalousvaltaisia 1900-luvun alkuun saakka. Vuonna 1921 Baesweileriin avattiin kivihiilikaivos Grube Carl Alexander, ja paikkakunnan väkiluku moninkertaistui lyhyessä ajassa. Kaivos suljettiin 1975 ja sen paikalla sijaitsee puisto Carl-Alexander-Park. Baesweilerin itäisen naapurikunnan Aldenhovenin länsiosassa sijaitsevaan Siersdorfin kylään avattiin kivihiilikaivos Grube Emil Mayrisch 1952, ja kaivoksen työntekijät kasvattivat Baesweilerin keskustan koillispuolisen Setterichin väkilukua. Kaivos suljettiin 1992. Baesweilerin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa katoliset kirkot St. Pankratius ja St. Petrus. Maallisesta arkkitehtuurista huomattaviin kuuluu entinen vesilinna Burg Baesweiler, jonka historia alkaa 1500-luvun puolivälistä. Linnat tilat peruskorjattiin kulttuurikeskukseksi 2000-luvun alussa. == Talous ja liikenne == Kaivosteollisuuden kuihduttua Baesweileriin asettui keskisuuria yrityksiä. Maataloudella on edelleen merkitystä alueen hedelmällisen, lössipitoisen maaperän ansiosta. Baesweilerissa viljellään sokerijuurikasta, jota viedään Jülichiin jalostettavaksi. Baesweiler on Aachenin paikallisliikenteen linja- autoyhteyksien piirissä, rautatieyhteys on poistettu käytöstä. Moottoritie BAB 4 kulkee Baesweilerin eteläpuolitse ja BAB 44 itäpuolitse. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Baesweiler, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Aachenin kaupunkialue Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Giuliana Chenal-Minuzzo

Giuliana Chenal-Minuzzo (o.s. Minuzzo, 26. marraskuuta 1931 Vallonaro di Marostica – 11. marraskuuta 2020 Aosta) oli italialainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. == Elämä ja urheilu-ura == Minuzzo osallistui urallaan kolmiin talviolympialaisiin. Oslossa 1952 hän oli parhaimmillaan syöksylaskussa, jossa sijoittui pronssille ollen Italian ensimmäinen naispuolinen mitalisti talviolympialaisissa. Cortina d’Ampezzon kotikisoissa 1956 Minuzzo vannoi urheilijoiden olympiavalan mutta jäi sekä pujottelussa että syöksylaskussa neljänneksi. Samoissa kisoissa käydyn alppiyhdistetyn kilpailulla oli MM-arvo muttei olympiastatusta, ja siitä Minuzzo saavutti pronssimitalin. Squaw Valleyssä 1960 hän ylsi jälleen pronssille, tällä kertaa suurpujottelussa. Minuzzo avioitui kilpauransa aikana ja tunnettiin tämän jälkeen sukunimellä Chenal-Minuzzo. Hän kuoli Aostassa 88-vuotiaana 11. marraskuuta 2020.Olympediahttps://www.corriere.it/sport/20_novembre_11/sci- morta-giuliana-minuzzo-prima-italiana-vincere-medaglia- olimpiadi-52ebfd14-243a-11eb-91a0-a6d59c8b2360.shtml == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ağaçören

Ağaçören on piirikunta Turkin Aksarayn maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Ağaçörenin väkiluku oli 7 972. ==Lähteet== Luokka:Aksarayn maakunnan piirikunnat
Vähärauman koulu

Vähärauman koulu tai Vähärauman monitoimitalo Porissa Vähäraumalla sijaitseva reilun 500:n oppilaan ala-aste, jonka rehtorina toimii Jaana Kujansuu.https://peda.net/pori/perusopetus/koulujen- kotisivut/pl1/vaharaumankoulu Vähärauman koulu aloitti toimintansa vuonna 1885 ja on siten yksi Porin vanhimmista kouluista. Syksyn 2018 ja kevään 2022 välisenä aikana koulu toimi kolmessa eri toimipisteessä ympäri Poria.https://www.pori.fi/uutinen/2018-09-26_vaharauman-kaikki-oppilaat- siirtyvat-vaistotiloihin-sivistyslautakunta-haluaa Syksystä 2022 lähtien koulu toimii jälleen vanhalla paikallaan Vähäraumalla, Vähärauman monitoimitalossa. == Koulurakennukset == Vähärauman koulun tontilla on sijainnut historian aikana yhteensä neljä eri rakennusta. * Puukoulu (1885–1983) * Kivikoulu (1923–2019)https://yle.fi/uutiset/3-10380775 * Tiilikoulu (1983–2019) * Monitoimitalo (2022 ->)https://www.pori.fi/vaharaumatalo == Vähärauman kirjasto == Koulun yhteydessä toimii myös kirjasto, joka korvasi Käppärän kirjastonhttps://www.satakunnankansa.fi/satakunta/art-2000007120736.html. Kirjasto avattiin Porin päivänä 22. syyskuuta 2022.https://www.pori.fi/uutinen/2022-08-29_syksy-tuo-muutoksia-kirjastojen- palveluihin-vaikuta-vastaamalla-kyselyyn == Lähteet == Luokka:Porin peruskoulut
Trarza

Trarza on hallintoalue eli wilaya Mauritanian lounaisosassa. Sen keskus on Rosson kaupunki. Alueen pinta-ala on noin 67 800 neliökilometriä. Asukkaita on 272 800 henkeä (vuonna 2013). Trarzan alue rajoittuu pohjoisessa Inchirin ja Adrarin sekä idässä Braknan alueisiin, etelässä Senegaliin ja lännessä Atlantin valtamereen. Sen keskellä sijaitsee Mauritanian pääkaupunki Nouakchott. Alueeseen kuuluvat Rosson, Boutilimitin, Keur Macenen, Mederdran, Ouad Nagan ja R’Kizin departementit eli moughataat. Kuntia on yhteensä 25. Maaseutuväestöä on 73, kaupunkiväestöä 25 ja nomadeja 2 prosenttia. Asukkaat ovat maureja, wolofeja ja tukuloreja. Alueen pääelinkeinot ovat kaupankäynti, maanviljely, hallinto, palvelut ja karjanhoito. Senegaljoen laakso on viljava maatalousalue. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja vehnä. Rosso on rajakaupunki ja Boutilimit uskonnollinen keskus. == Lähteet == *
Tikkurilan keskuspuisto

Tikkurilan keskuspuisto on noin neliökilometrin kokoinen virkistysalue Vantaan Koivuhaassa. Puistoon kuuluu Ystävyydenpuistona tunnettu Koivuhaan arboretum. Lähellä on myös Viherpaja-kasvimyymälä sekä Tikkurilan urheilupuisto. Alueen keskellä on Koisotien lumenvastaanottopaikka, jonka ympärille viheraluetta on rakennettu. Keskiosassa on valaistu käytäväverkosto levähdyspaikkoineen. Puiston itärajalla virtaa Kylmäojan joki, jonka toisella puolella on Viertolan asutusaluetta. Alue on vanhaa viljelymaisemaa, jota on viljelty ainakin 1600-luvulta asti. Viheralueeksi sitä on alettu rakentaa vuodesta 2001 alkaen. Kesäisin osassa puistoaluetta laiduntaa lampaita. Alueelta on Tikkurilantien alittava viheryhteys etelään Keravanjoelle. Pohjoisen suunnassa viheryhteys jatkuu Simonkylään ja Leinelään, päättyen Kulomäkeen lähelle Tuusulan rajaa. Selvästi erottuvia osuuksia ovat Simonkylänpuisto lampineen ja täyttömäkineen, Leinelään ja Asolaan rajautuva Rekolanmetsä sekä luonnonsuojelualue Kylmäojan korpi Kylmäojassa. Suomen luonnonsuojeluliitto on esittänyt koko viheraluekokonaisuutta merkittäväksi yleiskaavaan. Alueen pohjoisosaan voi laskea myös Korson Ankkalampi-alueen. Kokonaisuudessaan puistoalue kuuluisi tuolloin Tikkurilan, Koivukylän ja Korson suuralueisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vantaan puistot Luokka:Koivuhaka
Konttila

Konttila (ruots. Kontby) on kylä Iitin kunnassa Kausalan kuntakeskuksessa. Se on kuntakeskuksen eteläisin kylä. Konttilan kylän asutus on syntynyt noin 1500-luvulla. Kylä jakautuu Ala- ja Ylä-Konttilaan. Kylämaisema muodostuu Haapakimolantien ja Konttilantien varsille. Alueella on sijainnut useita maatiloja ja ammattimaista puutarhatuotantoa. Konttilaan perustettiin 1899 kansakoulu Kausalan ja maakansan oppilaita varten. Kansakoulu toimi vuoteen 1928 ja oli muussa koulukäytössä vuoteen 1965. Koulussa opiskeli muun muassa murretutkija Aino Valli. Koulurakennus toimi 1980-luvulla kuvanveistäjä Osmi Nyströmin ateljeena ja galleriana. Konttilan kylässä on vuodesta 1932 toiminut oma kyläkerho, Konttilan kerho. Konttilan kerhon logon on suunnitellut kuvanveistäjä Osmi Nyström vuonna 1992. Vuonna 2005 Konttilan kerho rakensi kokoontumispaikaksi maitolaiturin Haapakimolantien ja Ylä-konttilantien risteykseen. Vuonna 2016 kerho julkaisi Konttilan kylän historiaa käsittelevän teoksen nimeltään Konttila, Iitin helmi. ==Lähteet== Luokka:Iitin kylät
Rosso (Mauritania)

Rosso () on kaupunkikunta sekä Trarzan alueen ja Rosson departementin hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 203 kilometriä Nouakchottista etelään. Kunnassa on 33 600 asukasta (vuonna 2013). ==Maantiede ja asutus== Rosson kunnan pinta-ala on noin 890 neliökilometriä. Maisemaa leimaa Senegalin laakso Chamama jokihaaroineen, kanavineen ja viljelysmaineen. Joen tulva-aluetta kutsutaan Waloksi ja sen yläpuolella olevia hiekkadyynejä Dieriksi. Kunnan koillispuolella sijaitsee sijaitsee Rkizjärvi. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 150–300 millimetriä. Vuonna 1986 perustettuun kuntaan kuuluu kaupunkialueen lisäksi lähes 70 maaseutuasutusta. Asukkaat ovat maureja, wolofeja ja fulbeja. ==Historia== Paikkakunta on saanut alkunsa ranskalaisten perustamasta kauppa- asemasta. Se kuului 1930-luvulle saakka pohjoispuolella sijaitsevan Mederdran alaisuuteen. Valtaosa kaupungista tuhoutui vuoden 1952 tulvassa, minkä jälkeen se rakennettiin uudelleen. Rossoon perustettiin 1950-luvulla Mauritanian ensimmäinen yläkoulu ja lyseo, josta valmistui suuri osa maan nuoresta sivistyneistöstä. Rossosta suunniteltiin tuolloin myös Mauritanian pääkaupunkia (siirtomaan hallinto oli toiminut Senegalin Saint-Louisissa). Kaupunki kärsi Mauritanian ja Senegalin rajakriiseistä vuosina 1989–1990 ja 2000. ==Liikenne, talous ja palvelut== Rossosta on maantieyhteydet Nouakchottiin ja Boghéen. Kaupunki on Mauritanian ja Senegalin välisen rajaliikenteen keskus, joskin Nouakchottin sataman valmistuminen vuonna 1986 vähensi sen merkitystä. Senegaljoen yli suunnitellaan siltaa, mutta toistaiseksi joki ylitetään lautalla tai veneillä. Vastarannalla Senegalissa sijaitsevan kaupungin nimi on myös Rosso. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, puutarhanhoito, karjatalous, kalastus, liikenne, palvelut ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Teollisuutta edustavat pienet meijerit ja riisinkäsittelylaitokset. Julkisiin palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, kolme lyseota, ammattikoulu, tekninen korkeakoulu, terveyskeskus, aluesairaala, nuorisotalo, naisten keskus ja kirjasto. Kaupungissa on vesijohto-, sähkö- ja puhelinverkot, mutta ei viemäröintiä eikä jätehuoltoa. ==Matkailu ja nähtävyydet== Seudun nähtävyyksiä ovat Senegaljoki, Diawlingin kansallispuisto ja Keur Macenen metsästysalue. Kaupungissa ei juurikaan ole matkailupalveluja. ==Lähteet== Luokka:Mauritanian kaupungit Luokka:Trarzan alue
Chitra

Chitra on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, johon kuuluu kolme lajia. Niitä tavataan Etelä-Aasiassa ja Malaijien saaristossa, missä ne elävät suurissa joissa. Chitra-lajit ovat suurikokoisia kilpikonnia ja haluttua ihmisravintoa. Liikapyynti ja elinympäristöjen tuhoutuminen ovat tehneet ne harvinaisiksi. == Ulkonäkö ja koko == Chitra-suvun kilpikonnat ovat hyvin suuria; kookkaimpien yksilöiden paino ylittää sata kiloa ja niiden kilven pituus voi olla yli metrin.Platt, S. G. et al.: Chitra vandijki McCord and Pritchard 2003 – Burmese Narrow-Headed Softshell Turtle. Teoksessa Suurin laji on Chitra chitra, jonka kilven pituus voi olla jopa 122 senttimetriä. Chitra-lajien pää on pitkä, kapea ja virtaviivainen. Kuono on lyhyt ja silmät sijaitsevat hyvin edessä. Nahkan peittämä selkäkilpi on erittäin litteä, ja se on suunnilleen yhtä leveä kuin se on pitkä. Suvulla on tunnusomaisia selkäkilven, pään ja kaulan kuviointeja, jotka vaihtelevat lajien ja alalajien välillä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Chitra-suvun lajit ovat trooppisia vesikilpikonnia, joita tavataan Etelä-Aasiassa ja Malaijien saaristossa. Toisin kuin lähisukuinen Pelochelys, jota tavataan usein estuaareissa ja jopa meressä, Chitra vaatii elinympäristökseen suuria alankojokia. Vaikka lajien ei tiedetä voivan ylittää merialueita, Indonesiassa lajin Chitra chitra levinneisyys ulottuu Sumatran ja Jaavan saarille. Jaavalta on myös löydetty sen fossiileja, jotka ovat peräisin pleistoseenilta. Saarille levittäytymisen on luultavasti mahdollistanut Sundan- ja Malakansalmen kapeus yhdessä kvartäärikauden matalamman merenpinnan kanssa. Tuohon aikaan Chitra- suvun levinneisyysalue oli kannaksien ansiosta kokonaan yhtenäistä maa- aluetta. == Elintavat == Chitra-suvun kilpikonnat viettävät suurimman osan ajastaan piiloutuneena suurten jokien pohjaan. Ne syövät kaloja, nilviäisiä, katkarapuja ja vesikasveja. Naaras munii suuren pesyeen, noin 80–100 munaa. Munat ovat pyöreitä ja valkoisia, ja niissä on sitkeä, nahkamainen kuori. == Uhat == Aikuiset Chitra-kilpikonnat ovat erittäin haluttua ihmisravintoa. Liikapyynti ja elinympäristöjen tuohutuminen ovat tehneet niistä harvinaisia lähes koko niiden levinneisyysalueella. IUCN:n arvioimasta kahdesta lajista kitrakilpikonna (Chitra indica) on erittäin uhanalainen ja Chitra chitra äärimmäisen uhanalainen. Myös Chitra vandijki on alustavan arvion perusteella äärimmäisen uhanalainen. == Lajit == Sukuun kuuluu kolme lajia: * Chitra chitra * Kitrakilpikonna (Chitra indica) * Chitra vandijki == Lähteet == Luokka:Pehmeäkilpikonnat
Kiinan tasavallan parlamenttivaalit 2020

Kiinan tasavallan vuoden 2020 parlamenttivaalit pidettiin 11. tammikuuta samaan aikaan maan presidentinvaalien kanssa. Vaaleissa parlamenttipaikat jaetaan seuraavasti: * Henkilövaali enemmistövaalitavalla 73 vaalipiirissä: 73 edustajaa * Listavaali suhteellisella vaalitavalla koko maan ja diasporan kattavassa vaalipiirissä: 34 edustajaa * Yhden siirtokelvottoman äänen menetelmä aboriginaalien vaalipiireissä: 6 edustajaa Äänioikeus on kaikilla vähintään 20-vuotiailla taiwanilaisilla. Äänestäjät saavat äänestyspaikalla kaksi lipuketta: toisella annetaan ääni henkilövaalissa omalle paikalliselle edustajalleen ja toisessa koko maan kattavassa listavaalissa poliittiselle puolueelle.. Parlamenttivaaleissa äänestäjien ei tarvitse erikseen rekisteröityä. == Tulokset == Vaikka DPP menetti paikkoja se säilytti silti asemansa suurimpana puolueena. Puolue Paikat DPP 61 Kuomintang 38 TPP 5 Uusi valta 3 TSP 1 Sitoutumattomat 5 Lähteet: Valituista edustajista 66 oli miehiä ja 47 naisia. Keski-ikä oli 52,32 vuotta.. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 vaalit Luokka:Taiwanin vaalit
Mongolian parlamenttivaalit 2020

Mongolian vuoden 2020 parlamenttivaalit pidettiin 24. kesäkuuta. Vaaleissa valitaan 76 edustajaa Mongolian parlamenttiin seuraavasti: * Yksinkertaisella enemmistöllä useamman edustajan vaalipiireistä: 48 edustajaa * Suhteellisella vaalitavalla useamman edustajan vaalipiireistä: 28 edustajaa Äänioikeus vaaleissa on kaikilla vähintään 18-vuotiailla Mongolian kansalaisilla, jotka eivät ole holhouksen alaisuudessa tai kärsi vankeustuomiota. Ehdokkaaksi saavat asettua 25-vuotiaat.. == Taustaa == Mongolian vallankumouksellinen puolue, kansallinen tahto, vihreät ja Mongolian perinteinen yhdistynyt puolue perustivat vaaleihin yhteisen koalition nimeltä Meidän koalitiomme. == Tulokset == Vaikka kansanpuolue menettikin paikkoja, se säilytti asemansa maan suurimpana puolueena. Puolue Kannatus (%) Paikkoja Kansanpuolue 44,93 62 Demokraatit 24,49 11 Meidän koalitiomme 8,10 1 Oikea henkilö 5,23 1 Sitoutumaton 8,71 1 Lähde: Äänestysprosentti oli 73,65%. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 vaalit Parlamenttivaalit 2020