EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
3Com

thumb|3Com Ergo Audrey, kosketusnäyttöinen internetpäätelaite vuodelta 2000 3Com oli yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja, joka tunnettiin erityisesti verkkolaitteistaan. Yhtiön perustivat Robert Metcalfe, Howard Charney, Bruce Borden ja Greg Shaw vuonna 1979. Bill Krause värvättiin Hewlett-Packardilta yhtiön toimitusjohtajaksi 1981 kun se sai rahoitusta pääomasijoittajilta. Yhtiön pääkonttori oli Santa Clarassa Kaliforniassa. 3Com keskittyi ethernet- verkkojen tekniikkaan. Metcalfe oli ollut kehittämässä ko. tekniikkaa. Tuotteisiin kuuluivat verkkokortit PC:lle, kytkimet, reitittimet ja langattomat tukiasemat. 3Com kehitti 1980-luvulla myös verkkopalvelinohjelmistoja kuten 3+Share, jonka korvasi Microsoftin kanssa kehitetty LAN Manager, joka kilpaili Novell NetWaren kanssa. 3Com jätti palvelinohjelmistot 1991. Vuonna 1986 yhtiö julkaisi levyttömän 3Station- verkkotietokoneen, jossa käytettiin Intel 286-suoritinta. Yhtiö perusti Huawein kanssa H3C Technologies Co., Limited -yhteisyrityksen ja osti sen kokonaan 2007. Näin 3Com sai jalansijan myös Kiinan markkinoilla. Yhtiö kehitti myös tietoturvaohjelmistoja tuotemerkillä TippingPoint. Hewlett- Packard (HP) ilmoitti vuonna 2009 ostavansa 3Comin 2,7 miljardin dollarin hintaan. Huhtikuussa 2010 HP sai päätökseen 3Comin oston, eikä sitä ole enää erillisenä yksikkönä, eikä sen tavaramerkki ole käytössä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset
Luettelo Oripään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Oripään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Oripään kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Karjalaan jääneiden muistomerkki Oripään kirkko, hautausmaa, Yläneentie 21 Keskusta 100px Oripään vanhan kirkon muistomerkki Yläneentien varrella, vastapäätä kivimakasiinia Keskusta Oripää-patsasOripää-patsas syntyi 500 hevosenkengästä – Kyösti Iitin teos paljastettiin Mahdollisuuksien aukiolla: Auranmaan viikkolehti 16.10.2023 Mahdollisuuksien aukio, Turuntie 1 2023 Ristilähteen muistokivi Ristilähteentien alussa nurmikolla, tien eteläpuolella Keskusta 2017 Sankarihaudan muistomerkkiTuomisto 1998: 287.Luukkonen 2019, s. 212. Oripään kirkko, hautausmaa, Yläneentie 21 Keskusta 1952 100px Usko Kempin synnyinmökin muistolaattaLuukkonen 2019 s. 169; lähde: Irma Nikkola, Usko Kemppi 100 v juhlajulkaisu 2007. Turuntie 210 luona Tanskila Vakaumuksensa puolesta kuolleiden muistomerkkiLuukkonen 2019, s. 193. Oripään kirkko, hautausmaa, Yläneentie 21 Keskusta 1990 Vapautemme puolestaTuomisto 1998: 117–118.Luukkonen 2019, s. 223-234, 226-227. Hirvikoskentie, lentokentän lähellä Myllykylä 1932 100px VeteraanikiviTuomisto 1998:316.Luukkonen 2019, s. 539. Koulutie 2 Keskusta 1992 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Oripää Oripää
Jean-Prince Mpandi

Jean-Prince Mpandi (myös Jean-Pierre/ Pandi), n. 1966 – 12. elokuuta 2016 Tšimbulu, Länsi-Kasai, Kinshasan Kongo) oli kinshasankongolainen bajila- kasanga-heimon johtaja, joka vastusti Kongon presidentin Joseph Kabilan hallintoa. Hänen heimonimensä oli Kamwina Nsapu (VI) (myös Kamwena, Kamuina tai Kamina) (). == Opiskelu ja työ == Mpandi opiskeli maatalousteknologiaa Lubumbashissa, mutta keskeytti opinnot. 1990-luvulla Mpandi teki kauppaa timanteilla, mutta joutui vuonna 2000 lähtemään maanpakoon, koska häntä epäiltiin timanttikaupoissa petoksesta. Vuosina 2004–2005 Mpandi perusti Kasain Tshikapaan kansanparannusta tarjoavan terveysaseman. Mpandin mukaan hän oli oppinut parannustaitoja kiinalaisilta parantajilta. Välillä Mpandi sanoi käyneensä Kiinassa, välillä kertoi olevansa eläinlääkäri. Mpandi asui myös Sambiassa ja Etelä-Afrikassa. == Bajila-kasangojen johtajana == Mpandi ryhtyi heimonsa johtajaksi vuoden 2012 lopussa. Hänen edeltäjänsä, entinen Zairen armeijan eversti Anaclet Kabeya Mupala, oli kuollut muutamaa kuukautta aiemmin epäilyttävissä oloissa. Siirtyessään johtajaksi Mpandi otti nimekseen heimojohtajien perinteisen nimen Kamwina Nsapu. Hänestä tuli kuudes Kamwina Nsapu. Hänellä oli oma aseistautunut ryhmä. Ryhmäläisistä puolet oli vuonna 2017 alle 14-vuotiaita. Hallitus syytti Nsapun joukkoja huumeiden käytöstä. Valtion viranomaiset kieltäytyivät huhtikuussa 2016 tunnustamasta Mpandia Kamwina Nsapuksi eli bajila-kasangojen johtajaksi. Hallitus päätti nimittää hänen tilalleen toisen heimojohtajan. Kamwina-nsaput aloittivat vastarinnan. Nsapu haastoi Kabilan ja hänen hallituksensa toiminnan. Kesäkuussa hän vannoi vapauttavansa kotimaakuntansa Keski-Kasain valtion turvallisuusjoukoista, joita hän syytti väärinkäytöksistä asukkaita kohtaan. Nsapu hyökkäsi paikallista poliisia vastaan. Hallituksen armeija hyökkäsi 12. elokuuta 2016 Nsapun kotiin ja surmasi hänet. == Kuoleman jälkeen == Sotilaat turmelivat Nsapun ruumista ja varastivat hänen uskonnolliset vallan tunnuksensa. Se oli isku Kamuina Nsapun jäsenille, jotka uskovat perinteiseen kongolaiseen mystiikkaan. Kannattajat vannoivat kostavansa murhan ja vaativat viranomaisia kaivamaan ruumiin ylös haudasta, koska Nsapua ei ollut haudattu perinteen mukaisesti. Nsapun kannattajat tekivät kostoiskuja hallitusta vastaan, mistä seurasi Kasain alueella käytävä sisällissota. Heinäkuussa 2017 sodassa oli katolisen kirkon mukaan kuollut yli 3 000 ihmistä. Aiempien tietojen mukaan arvioidaan, että Kasain alueelta on paennut sotaa 1,3 miljoonaa ihmistä. Sisäministeriön mukaan Nsapun ruumis palautettiin hänen perheelleen 15. huhtikuuta 2017, jolloin myös hautaus tapahtui. Nsapun perhe ilmoitti lopettavansa taistelut ja muut väkivaltaisuudet. Sisäministeriön mukaan kamwina-nsapu-joukot nimittivät Mpandin seuraajaksi Jacques Kabeya Ntumban. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset poliitikot Luokka:Heimopäälliköt Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Luettelo Lopen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lopen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lopen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Hannes ja Hedvig Gebhardin Koivuniemi Loppijärven rannalla, muistokivi ja laatta rannassa (karttalinkki samalle kylälle) Jätinkorven leijonaSuomen muistomerkit, s. 99 Kunnanviraston edusta, Yhdystie 5 Kirkonkylä 1979 (1967) 100px Kansalaissodan punaiset Hautausmaan itäpuolella, Kotokuja Kirkonkylä Arvo Aleksanteri Porkka 1948 100px Kansalaissodan valkoisten muistomerkki Kirkon rinne Kirkonkylä 1938 100px KarhunkiviKarhunkivi; Häme-wiki Riimala Salonkylä 1937 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Hautausmaa, Pilpalantie 2 Kirkonkylä 1956 100px KoidulankiviLydia Koidula: Reliefi; Häme-wiki Suomen muistomerkit, s. 97 Loppijärven rannalla (reliefin toisinto) 1973 Kolme muusaa: Rakkaus, runous ja filosofiaSuomen muistomerkit, s. 98 Lopen kirjaston ulkoseinä, Kauppatie 3 Kirkonkylä 1989 100px Lindströmin perheen sankarivainajien muistolaatta Lopen kylän Mäkelän talon pihamaa (karttalinkki kylälle tienristeykseen) 2007 Lopen sotaveteraanien Veljesmajan muistokiviLopen sotaveteraanien Veljesmajan muistokivi; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Veteraanitie 164 1999 Lopen toisen kirkon muistomerkki Hautausmaa, Pilpalantie 2 Kirkonkylä (Loimaan Kivi Oy) ja 1992 100px Rautateiden muistolaatta, Läyliäinen Läyliäisten asemarakennuksen seinä Läyliäinen 1975 Rautateiden muistolaatta, Launonen Launosten asemarakennuksen seinä Launonen 1975 Sakari Pälsi Lopen kirjaston edessä, Kauppatie 3 Kirkonkylä 1992 (1966) 100px Sankarivainajien muistomerkkiLoppi, Lopen sankarihautausmaa; Sotasampo.Fi Pilpalantie 2 Kirkonkylä ; , Heinäsen kiviveistämö Hämeenlinna, Frans Pehrman, M. Virtasen taidevalimo 1950 100px Senaattori Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen patsasSuomen muistomerkit, s. 96 Kirkon rinteessä Kirkonkylä 1962 100px Sillalla –veistos Lopen kirjasto, Kauppatie 3 (likimääräinen karttalinkki) Kirkonkylä 1988 Talvi- ja jatkosotaan lähteneiden Lopen miesten muistokivi Nuijan talo, Jokiniementie 47 Kirkonkylä 1990 Tervalammin taistelussa kaatuneiden punaisten hautamuistomerkkiPunaisten hautamuistomerkki, Porras; Punaisten muistomerkitLoppi, Lopen www-sivut; loppi.fi Vojakkalantie 618 Vojakkala 1947 Työssään surmattujen taksiautoilijoiden muistokivi Noin 1 km Kormun risteyksestä Launosten kylää kohti Kormu 1966 Ukon Majan leijona Lopen kirjasto, Kauppatie 3 Kirkonkylä 1962 100px Veteraanien muistokivi Veteraanipuistossa urheilukentän laidalla Kirkonkylä 1994 100px ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Loppi Lohja
Eino Sääskilahti

Eino Martti Sääskilahti (1. huhtikuuta 1922 Rovaniemen maalaiskunta – 16. maaliskuuta 2005) oli suomalainen poliitikko. Sääskilahti toimi Keskustan kansanedustajana vuosina 1962–1970 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Sääskilahti toimi Suomen Kaupunkiliiton hallituksessa, Rovaniemen kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. Sääskilahti toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1956, 1962 ja 1968. Työelämässä Sääskilahti toimi maanhankintatilallisena Rovaniemen maalaiskunnassa vuoteen 1946, ulosottomiehenä 1946–1948, Maalaisliiton Lapin piirin järjestöneuvojana 1948 ja toiminnanjohtajana 1949–1956, Lapin kansan levikkipäällikkönä Rovaniemellä 1956–1958, Pohjolan Sanomien levikkipäällikkönä 1958–1962, Suomen sotaveteraaniliiton toiminnanjohtajana Helsingissä 1970–1971 sekä Maaseudun nuorten liiton toiminnanjohtajana 1948–1951. Sääskilahden vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Pekka Aukusti Sääskilahti ja emäntä Iida Posio. Sääskilahden puoliso vuodesta 1946 oli Sanni Emilia Seppänen. Heillä on kuusi lasta, Erkki (s. 1947), Mirjam (s. 1948), Liisa (s. 1953), Pekka (s. 1956), Kari (s. 1965), ja Susanna (s. 1969). Sääskilahdelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1975. Sääskilahti oli sotilasarvoltaan ylikersantti. Sääskilahden koulutus oli kansakoulu. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Rovaniemen kaupunginvaltuutetut Luokka:Lapin vaalipiiri Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Smashburger

Smashburger on yhdysvaltalainen pikaruokatyylinen hampurilaisravintolaketju. Sillä on vuonna 2016 yli 370 ravintolaa yhdeksässä eri maassa. Smashburgerin perustivat Tom Ryan, Rick Schaden, sekä pääomasijoitusyhtiö Consumer Capital Partners Denveristä vuonna 2007. Lokakuussa 2015 Jollibee Foods Corporation (JFC) ilmoitti ostaneensa 40%-osuuden Smashburgerin toiminnasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut
España (1912)

España oli Espanjan laivaston vuonna 1912 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva. == Valmistus == 7\. tammikuuta 1908 annettu laivastolaki vahvisti aluksen valmistuksen. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1912 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1913.Gardiner 1985 s. 378 == Palvelus == Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle. Vuonna 1915 alus ylitti Atlantin osallistuakseen Panaman kanavan avajaisiin, joihin osallistui Euroopasta ainoastaan Espanjan ja Portugalin laivastojen aluksia. Alus ajoi karille 26. elokuuta 1923 Cape Tres Forcasissa ja romutettiin osittain paikalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:España-luokan taistelulaivat
Alfonso XIII (1913)

Alfonso XIII oli Espanjan laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 16. elokuuta 1915.Gardiner 1985 s. 378 == Palvelus == Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle. Elokuussa 1917 alus osallistui yleislakkojen murskaamiseen Vizcayassa ja Bilbaossa. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus vieraili 1920 Annapoliksessa Marylandissa. 1920-luvun alkupuoliskon alus tuki riffisodassa Marokossa taistelevia maavoimia. Huhtikuussa 1931 toisen tasavallan muodostamisen jälkeen alus nimettiin uudelleen Españaksi. Alus upposi osuttuaan miinaan 30. huhtikuuta 1937. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:España-luokan taistelulaivat
Jaime I (1914)

Jaime I oli Espanjan laivaston vuonna 1914 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 5. helmikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1914 ja se otettiin palvelukseen 20. joulukuuta 1921.Gardiner 1985 s. 378 == Palvelus == Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. 1920-luvun alkupuoliskon alus tuki riffisodassa Marokossa taistelevia maavoimia. Alus vaurioitui rannikkopatterien tulessa vuonna 1924. Espanjan sisällissodassa alus kuului tasavaltalaisten laivastoon. Alus vaurioitui 13. elokuuta 1936 Malagassa ilmahyökkäyksessä, jolloin keulan läpäissyt pommi aiheutti vähäisiä vaurioita. Alus joutui uudelleen ilmahyökkäykseen 21. toukokuuta 1937 ollessaan Cartagenassa telakalla. Alukseen osui kolme pommia, jotka kuitenkin aiheuttivat vain vähäisiä vaurioita. Alus tuhoutui 17. kesäkuuta Cartagenassa sisäisessä räjähdyksessä, joka aiheutti tulipalon. Alus palautettiin kelluvaksi, mutta se todettiin myöhemmin korjauskelvottomaksi. Alus poistettiin alusluettelosta 3. heinäkuuta 1939 ja romutettiin vuonna 1941. Vuonna 1940 aluksen kaikki tykit oli siirretty maihin. Etu- ja takakannen kaksoistornit sijoitettiin Gibraltarinsalmen rannikkopattereiksi D9 ja D10 El Vigiaan ja Casqueteliin lähelle Tarifaa. Patterit hylättiin vuonna 1985. Aluksen loput tykit sijoitettiin yksittäin eri linnakkeisiin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:España-luokan taistelulaivat
Unix-putki

Unix-putki (myös anonyymi putki tai komentoriviputki) on komentoriviohjelmille suunniteltu prosessien välinen kommunikaatiotapa välittää yhden ohjelman palaute toisen ohjelman syötteeksi. Putkitus on esimerkki Unix- käyttöjärjestelmän työkaluohjelmien filosofiasta ja vaikutti sen muodostumiseen. Ominaisuuden lisäämistä käyttöjärjestelmään ajoi Douglas McIlroy vuonna 1973. Ken Thompson toteutti ominaisuuden yhdessä illassa. Vastaava toiminnallisuus on toteutettu myös lukuisissa muissa käyttöjärjestelmissä. == Komentorivikäsittely == Periaate kutsuttaessa kolmea ohjelmaa komentorivillä: $ ohjelma1 | ohjelma2 | ohjelma3 Putkitukseen liittyvät käsitteet standardi syöte (stdin), standardi tuloste (stdout) ja standardi virhe (stderr) datavirrat. Virheet voidaan palauttaa käyttäjän näytölle suoraan. Esimerkki käyttötapauksesta: $ ls -l | grep key | less Esimerkissä ls-ohjelman antamasta hakemistolistauksesta etsitään rivit, joilla on sana key ja lopulta tuloste annetaan sivuttavalle ohjelmalle less. == Ohjelmallisesti == Ohjelmissa putkia voidaan käsitellä `pipe()` järjestelmäkutsun avulla. Käsittelevälle ohjelmalle putki näkyy luettavana tai kirjoitettavana tiedostokahvana (), joista edeltävän ohjelman tulostetta voidaan lukea (stdin) ja seuraavalle kirjoittaa (stdout) normaaleilla `read()` ja `write()` funktioilla. == Katso myös == * Nimetty putki == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * The Open Group Base Specifications Luokka:Unix
Markus Lehti

Markus Lehti (s. 21. joulukuuta 1984 Forssa, Suomi) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Lehti pelasi valtaosan urastaan II- divisioonassa Kiekko-67ssä ja torjui siellä 72 ottelua. == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Reina Victoria Eugenia -luokka

Reina Victoria Eugenia -luokka oli Espanjan laivaston suunnitelma kolmen aluksen muodostamasta taistelulaivaluokasta. Luokan, jonka aluksista piti muodostaa laivaston 2. laivue, hankinta vahvistettiin vuoden 1913 laivastolailla. Luokan nimikkoalus sai nimen Reina Victoria Eugenia ja loput tunnettiin vain nimillä B ja C. Alusten suunnittelusta vastaisi Armstrong ja ne valmistaisi John Brown. Luokan aluksia ei valmistettu Britannian telakoiden keskittyessä sotaponnistuksiin ensimmäisen maailmansodan alettua.Gardiner 1985 s. 378 == Taustaa == Espanjan laivasto kärsi murskaavan tappion sodassa Yhdysvaltoja vastaan, mutta maalla ei ollut varoja korvata menetettyjä aluksia ennen kuin 7. tammikuuta 1908 annettu laivastolaki vahvisti España-luokan alusten hankinnan. Viivästys kuitenkin mahdollisti Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Dreadnoughtista ja Yhdysvaltain laivaston USS South Carolinasta saatujen kokemusten hyödyntämisen uusien alusten suunnittelussa. Espanja ei kuitenkaan kyennyt valmistamaan aluksia ilman ulkopuolista apua ja Armstrongin kanssa tehtiin sopimus suunnittelusta ja John Brownin kanssa telakan modernisoinnista ja alusten valmistuksesta. Vuonna 1912 annettu toinen laivastolaki mahdollisti kolmen uuden taistelulaivan hankinnan lukuisten muiden alusten lisäksi. Luokka nimettiin Reina Victoria Eugenia -luokaksi ja työt aluksilla piti alkaa vuosina 1914-1915 ja niiden tuli valmistua vuoteen 1920 mennessä. == Suunnittelu == Luokan suunnittelusta vastasi Vickers- Armstrong ja alusten uppouman piti olla 21 000 tonnia. Alusten piti saavuttaa 21 solmun maksiminopeus. Ensimmäisten suunnitelmien mukaan alusten pääaseina olisi ollut neljä 38 senttimetrin tykein varustettua kaksoistornia, mutta taloudelliset vaikeudet pakottivat valitsemaan neljä kaksoistornia 34 senttimetrin tykein. Apuaseina olisi ollut kaksikymmentä 15 senttimetrin tykkiä. Muita suunnitelman osia ei julkaistu. Ensimmäisen maailmansodan alkaminen hidasti España-luokan valmistusta, mutta peruutti Reina Victoria Eugenia -luokan tilauksen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston taistelulaivat
Gudmund Laurinpoika

Gudmund Laurinpoika (ruots. Gudmund Larsson, k. 1537) oli 1500-luvulla elänyt hauholainen rälssimies ja kihlakunnantuomari. Gudmundin isä oli porvoolainen rälssimies Lasse kauppias. Gudmund oli naimisissa Hyvikkälän isännän Arvid Olavinpojan (k. 1495) tyttären Malinin kanssa. Ensimmäisen kerran Gudmund mainitaan lähteissä vuonna 1507 Viipurin linnanpäällikön palvelijana. Samana vuonna valtionhoitaja Svante Niilonpoika nimitti hänet Hollolan kihlakunnanvoudiksi.Suvanto 1985, s. 741–746. ==Konflikti Hauhon kirkolla== Gudmund osallistui isänsä Lassen kanssa välienselvittelyyn Hämeen linnan entisen voudin Henrik Stenssonin kanssa joskus vuosien 1505 ja 1511 välillä. Henrikiltä on säilynyt valituskirjeDF 6696, viitattu 23.11.2017., jonka mukaan Henrik oli lampuotinsa luona Hauhon (tai Tuuloksen) kirkolla Annan päivän aattona. Henrik oli rukoilemassa kirkkomaalla seuranaan vain keihästä kantanut renki. Heidän lisäkseen kirkolla oli vain vanha saksalainen palkkasoturi Jacob Lothernikht, joka oli matkalla Pyhän Jaakon kirkolle Renkoon.Suvanto 1985, s. 744–746. Henrikin ollessa astumassa ulos kirkosta paikalle saapui reellä Gudmundin isä Lasse kauppias palvelijansa kanssa aseet kädessään. Hyökkääjät yrittivät ampua entistä voutia varsijousella, mutta Henrik tarttui palvelijansa keihääseen ja iski sen tylpällä päällä Lassea selkään, minkä seurauksena Lasse pakeni paikalta. Hyökkäyksen taustalla oli riita siemenviljasta, jonka Henrik oli voutina ollessaan lainannut Lassen lampuodille, ja jonka Henrikin palvelija oli väkisin käynyt hakemassa takaisin. Seuraavana päivänä Henrik oli taas Hauhon kirkossa viettämässä messua. Sinä päivänä Gudmund ja hänen isänsä Lasse tulivat kirkolle, kumpikin täyteen haarniskaan pukeutuneena. Miehet hyökkäsivät kirkkoon, mutta Henrik oli jo ehtinyt lähteä pappilaan. Lasse ja hänen poikansa pieksivät hänen sijaansa kirkkomaalla olleen Henrikin palvelijan ja veivät hänen hilparinsa. Tapauksen jälkeen Lasse lähti Viipuriin valittamaan linnanherra Erik Turessonille Henrikin varastaneen hänen viljaansa ja hyökänneen hänen kimppuunsa kirkkotiellä. ==Lähteet== * Luokka:Suomen keskiajan henkilöt Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1537 kuolleet
Kääntöpiste

Kääntöpiste on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Simo Halinen. Elokuvaa kuvattiin Oulussa ja Helsingissä alkuvuodesta 2017, ja se sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 2. maaliskuuta 2018, joissa se sai yhteensä 4 720 katsojaa. == Juoni == Lapsesta asti paperittomana Eurooppaa kiertänyt angolalainen Francis astuu Helsingissä yöjunaan kohti pohjoista. Samaan hyttiin osuvat maailmaa kiertänyt ja elämän kovettama kuntosaliyrittäjä Jere, mukanaan steroidilasti, ja hoitolaitoksesta karannut ja psyykkisesti epävakaa Aleksi, salamatkustajana matkalla Ouluun tapaamaan tytärtään tämän äidin Veran vastusteluista huolimatta. Väärinkäsityksistä ja Aleksin harhoista aiheutuvan välienselvittelyjen yhteydessä Aleksi vahingossa kuolee ja Oulussa Francis ja Jere piilottavat ruumiin. Vera tutustuu miehiin osin sattumalta, tietämättä heidän yhteyttään kadonneeseen Aleksiin. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Kääntöpiste toi tuotantoryhmälleen neljä Jussi-palkintoehdokkuutta: kuvauksesta, leikkauksesta, äänisuunnittelusta ja puvustuksesta. Film-O-Holic.com- elokuvasivustolla Juha Rosenqvist ylisti elokuvaa suomalaiselokuvaksi poikkeuksellisen hyvin käsikirjoitetuksi ja myös toteutukseltaan hiotuksi ja eheäksi. Helsingin Sanomien Tuomo Yrttiahon mielestä elokuvassa elämän arvaamattomuus sotkee hyvätkin tarkoitukset: kukaan päähenkilöistä ei ole paha, mutta silti pahoja asioita tapahtuu suurempien voimien vaikutuksesta. Hänestä itse tarina ei oikein imaise mukaansa, mutta tiheä tunnelma säilyy ja pääosakolmikko näyttelee valtaosin englannin kielellä hyvin yhteen. ==Arvosteluja== Episodi Jouni Vikman Film-O-Holic.com Juha Rosenqvist Helsingin Sanomat Anton Vanha-Majamaa Helsingin Sanomat Tuomo Yrttiaho Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat
Janne Kurki

Janne Kurki on suomalainen, 1990-luvulla menestynyt judoka. Hän edusti Suomea vuoden 1995 MM-kilpailuissa, joissa hän karsiutui toisella kierroksella. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden alle 65 kilogramman sarjassa vuonna 1992. Finnish Openissa hän sijoittui alle 60 kilogramman sarjassa kolmanneksi vuonna 1999 ja toiseksi vuonna 2000. SM-kilpailuissa Kurki saavutti kolme hopeaa ja viisi pronssia vuosina 1992–2000. Seuratasolla hän edusti Chikaraa. Urheilu- uransa jälkeen Kurki on työskennellyt lastenpsykiatrina ja psykoterapeuttina. Hän on myös väitellyt tohtoriksi estetiikasta. == SM-mitalit judossa == * Hopeaa 1992 (65 kg), 1994 (60 kg), 1998 (66 kg) * Pronssia 1995 ja 2000 (60 kg), 1996 ja 1997 (65 kg), 1999 (66 kg) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset judokat Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Suomalaiset psykoterapeutit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Salisyylialdehydi

Salisyylialdehydi eli o-hydroksibentsaldehydi tai 2-hydroksibentsaldehydi (C7H6O2) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Salisyylialdehydi on m- ja p-hydroksibentsaldehydien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa salisyylialdehydi on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on karvasmantelinkaltainen pistävä tuoksu. Yhdisteen sulamispiste on matala verrattuna sen isomeereihin ja tämä johtuu molekyylinsisäisten vetysidosten muodostumisesta hydroksyyliryhmän ja karbonyyliryhmän välille. Salisyylialdehydi liukenee erittäin niukasti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Luonnossa salisyylialdehydiä esiintyy muun muassa pensasangervoissa, tuomessa, kahvissa, teessä ja viinirypäleissä. Salisyylialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä fenoleille ja aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi hapettaa salisyylihapoksi ja pelkistää salisyylialkoholiksi.Christian Maliverney & Michel Mulhauser: Hydroxybenzaldehydes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.11.2017. ==Valmistus ja käyttö== Salisyylialdehydiä voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa fenolin ja formaldehydin välisen reaktiotuotteen, salisyylialkoholin, hapetus, fenolin ja kloroformin välinen Reimer–Tiemann- reaktio tai o-kresolin hapetus. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Salisyylialdehydiä voidaan käyttää ainesosana hajusteissa. Siitä myös valmistetaan useita kemikaaleja esimerkiksi kumariinia, pyrokatekolia, metalleja kelatoivia yhdisteitä, lääkeaineita, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. : ==Lähteet== Luokka:Aldehydit
Henry Smeathman

Henry Smeathman (1742–1786) oli englantilainen luonnontieteilijä, joka tunnetaan parhaiten työstään entomologian saralla ja Sierra Leonen siirtokunnan kanssa. Vuonna 1771 kveekarilääkäri John Fothergill ja kaksi muuta Royal Societyn jäsentä, sir Joseph Banks sekä Marmaduke Tunstall, rahoittivat Smeathmanin tutkimusmatkan Sierra Leoneen, jossa hän tutki sen luonnonhistoriaa, erityisesti sen hyönteisiä. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset entomologit Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1742 syntyneet Luokka:Vuonna 1786 kuolleet
Toni Kostian

Toni Kostian on helsinkiläinen keittiömestari. Hän voitti Vuoden Kokki kilpailun vuonna 2016. Kostianin kilpailu-ura on monipuolinen. Hän on toiminut mm. vuosina 2011-2012 Suomen kokkimaajoukkueen kylmänkeittiön kapteenina. Ruotsalainen Restaurant Världen -lehti palkitsi hänet Chef of Chefs -tittelillä vuonna 2017. Kostianin perusti vuonna 2015 ravintola Grönin yhdessä keittiömestari Lauri Kähkösen kanssa. Suomen Gastronomien Seura valitsi helsinkiläisen ravintola Grönin Vuoden ravintolaksi 2017. Kauppalehden Optio-lehti valitsi Grönin Suomen parhaaksi ravintolaksi vuonna 2017. Pohjoismainen White Guide 2018 -ravintolaopas nosti ravintola Grönin Suomen neljänneksi parhaaksi ravintolaksi. Vuonna 2018 ravintola Grön sai ensimmäisen Michelin-tähden. Aikaisemmin Kostian on työskennellyt mm. ravintola Kaskiksessa sekä Michelin-tähden saavuttaneissa ravintoloissa kuten ravintola Luomossa ja G.W. Sundmansilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vuoden kokki 2016 Toni Kostian, Ravintola Grön - Strive for the Perfect Kitchen (youtube.com) Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Suomalaiset ravintoloitsijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2017

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2017 käytiin Budapest Sports Arenalla Budapestissa, Unkarissa 28. elokuuta – 3. syyskuuta 2017. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa miehille ja naisille sekä sekajoukkuekilpailu. == Mitalistit == Lähde: Judoinside === Miehet === Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 60 kg Naohisa Takatō Orxan Səfərov Ganbatyn Boldbaatar Dijorbek Urozbojev 66 kg Hifumi Abe Mihail Puljajev Tal Flicker Važa Margvelašvili 73 kg Soichi Hashimoto Rüstəm Orucov An Chang-rim Ganbaataryn Odbayar 81 kg Alexander Wieczerzak Matteo Marconcini Hasan Halmurzajev Saeid Mollaei 90 kg Nemanja Majdov Mihael Žgank Gwak Dong-han Ushangi Margiani 100 kg Aaron Wolf Varlam Liparteliani Kirill Denisov Elmar Qasımov yli 100 kg Teddy Riner David Moura Rafael Silva Naidangiin Tüvshinbajar ==== Naiset ==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Funa Tonaki Mönjbatyn Urantsetseg Ami Kondō Otgontsetseg Galbadrakh 52 kg Ai Shishime Natsumi Tsunoda Natalja Kuzjutina Érika Miranda 57 kg Dorzhsürenguiin Sumiyaa Tsukasa Yoshida Helene Receveaux Nekoda Smythe-Davis 63 kg Clarisse Agbegnenou Tina Trstenjak Baldorzhiin Möngönchimeg Agata Ozdoba 70 kg Chizuru Arai María Pérez Yuri Alvear María Bernabéu 78 kg Mayra Aguiar Mami Umeki Kaliema Antomarchi Natalie Powell yli 78 kg Yu Song Sarah Asahina Kim Min-jeong Iryna Kindzerska === Sekajoukkuekilpailu === Kultaa Hopeaa Pronssia Chizuru Arai Sarah Asahina Hisayoshi Harasawa Sōichi Hashimoto Kenta Nagasawa Takanori Nagase Riki Nakaya Takeshi Ojitani Saki Niizoe Akira Sone Nae Udaka Tsukasa Yoshida Maria Suelen Altheman Eduardo Barbosa Eduardo Bettoni Marcelo Contini Érika Miranda David Moura Victor Penalber Maria Portela Ketleyn Quadros Rafael Silva Rafaela Silva Beatriz Souza Clarisse Agbegnenou Émilie Andéol Benjamin Axus Axel Clerget Romane Dicko Pierre Duprat Marie-Eve Gahié Priscilla Gneto Cyrille Maret Loïc Pietri Hélène Receveaux Teddy Riner An Baul An Chang-rim Gwak Dong-han Jeong Hye-jin Ji Yun-seo Kim Min-jeong Kim Sung-min Kim Seong-yeon Kwon You-jeong Lee Jae-yong Park Yu-jin Won Jong-hoon == Lähteet == Luokka:Judon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2017 urheilu Luokka:Budapestin urheilutapahtumat
B-Bomb

Lee Min-Hyuk (, s. 14. joulukuuta 1990 Soul Etelä-Korea), paremmin tunnettuna artistinimellä B-Bomb (), on eteläkorealainen laulaja, jonka levy-yhtiö on Seven Seasons. Hän on solisti ja tanssija Block B-yhtyeessä. Hän on myös jäsen Block B:n sub-unitissa, Bastarzissa P.O:n ja U-Kwonin kanssa. Hänen artistinimi "B-Bomb" tarkoittaa harvinaista, uniikkia ja merkillistä. Hänen erikoisuutensa tanssissa ovat pop ja hip hop. == Biografia == Lee Min-hyuk syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa. Hän valmistui Dongil lukiosta, ja opiskeli Induk yliopistossa lähetystoimintoa. Hän myös osallistui "Battle of Shinhwa" TV-ohjelmaan. Hänet oli ennen koulutettu olemaan yksi Infiniten jäsenistä. == Ura == B-Bomb debytoi Block B:n kanssa 11. huhtikuuta 2011. Neljä vuotta myöhemmin ilmoitettiin, että B-Bomb osallistuisi Block B:n ensimmäiseen sub- unittiin, Bastarziin jäsenien P.O:n ja U-Kwonin kanssa. Ryhmän ensimmäinen albumi julkaistiin 13. huhtikuuta 2015, ja toinen albumi 31. lokakuuta 2016. Siinä välissä B-Bomb ja U-Kwon nauhoittivat biisin "Bingle Bingle" Block B albumiin Blooming Period, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2016. 20\. syyskuuta 2017, Block B Project-1 julkaistiin Japanissa. Albumissa oli viisi Block B jäsentä ja heidän biisejään useiden eri Japanilaisten artistien kanssa. B-Bombin biisi tässä albumissa oli "Paradise" ft. KEN THE 390. 17\. lokakuuta 2017, Seven Seasons ilmoitti, että Block B julkaisisi heidän kuudennen mini- albumin 7. marraskuuta. Albumi, nimeltä Montage sisälsi biisin "Give & Take", jonka B-Bomb lauloi ja sävelsi itse. == Lähteet == * http://people.search.naver.com/search.naver?where=nexearch&query;=%EB%B9%84%EB%B2%94&sm;=ppl_cts&ie;=utf8&key;=PeopleService&os;=217529 * https://www.allkpop.com/article/2015/04/block-b-reveal-new-subunit-bastarz- first-member-po == Aiheesta muualla == * Instagram * Twitter * Facebook Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Eteläkorealaiset laulajat
Galicia-luokka

Galicia-luokka on Espanjan laivaston kahden maihinnousualuksen muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Luokan suunnittelu oli Espanjan ja Alankomaiden yhteisprojekti, jonka tehtävänä oli tuottaa kummankin maan laivastojen tarpeisiin soveltuva maihinnousualus. Suunnittelutyön tuloksena luotiin niin sanottu Enforcer-suunnitelma, jonka pohjalta luotiin Galicia- ja Rotterdam- luokat. Alukset on varustettu suurella helikoptereiden laskeutumisalustalla, 885 neliömetrin telakkakannella sekä 1 000 neliömetrin kannella, jolla voidaan kuljettaa jopa 33 panssarivaunua. == Alukset == Galicia-luokan maihinnousualukset Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo GaliciaGalicia Navantia, Ferrol toukokuu 1996 21. heinäkuuta 1997 29. huhtikuuta 1998 CastillaCastilla Navantia, Ferrol toukokuu 1997 14. kesäkuuta 1999 29. kesäkuuta 2000 == Lähteet == *
Mattias Åhman

Mattias Åhman (s. 1992, Pensala) on suomalainen kokki. Hän voitti Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2017. Hän on myös Suomen kokkimaajoukkueen jäsen. Pensalan kylästä Vaasan läheltä lähtöisin oleva oleva Åhman on työskennellyt muun muassa Michael Björklundin Ravintola Smakbyssä Ahvenanmaalla ja Ruotsin Göteborgin huippuravintoloissa (SK Mat & Människor - joka sai Michelin-tähden jo 9 kuukautta perustamisensa jälkeen, ja Bhoga Restaurang). Vuonna 2015 Åhman sijoittui kolmanneksi Ruotsin nuorten kokkien kilpailussa. Vuonna 2018 Mattias sijoittui toiseksi Nordic Chef of the Year -kilpailussa. Åhmanilla on oma yritys Mattis Mat Ab ja hän asuu Helsingissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *About me - Mattias Åhmanin kotisivut (mattiasahman.com) Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Ismo Sipeläinen

Ismo Sipeläinen on suomalainen, Sammatista kotoisin oleva keittiömestari, joka työskentelee ravintola Finnjävelissä Helsingissä. Hän edustaa Suomea kokkien maailmanmestaruuskilpailuina pidetyssä Bocuse d’Or -kilpailussa kaudella 2018–2019. Karsintakisana toimiva Euroopan osakilpailu käytiin toukokuussa 2018 Italian Torinossa, josta kymmenen parasta pääsi tammikuussa 2019 Ranskan Lyonissa pidettyyn finaaliin. Sipeläinen sijoittui kilpailussa neljänneksi. Sipeläisen kilpailutausta on vahva. Hän toimi Matti Jämsénin avustajana Bocuse d´Or -kilpailussa vuosina 2010–2011. Vuonna 2013 Sipeläinen voitti Nordic Junior Chef -kilpailun. Vuonna 2015 tuli vihdoin neljännellä osallistumiskerralla Vuoden kokki -kilpailun voitto. Vuonna 2016 hän ylsi toiseksi kokkien pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa. Aikaisemmin Sipeläinen on työskennellyt Michelin-tähden saavuttaneissa ravintoloissa kuten ravintola G.W. Sundmansilla ja ravintola Olossa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Yle Ruokapuhetta: Kilpailut ovat kokkien koko elämä - ja kovaa urheilua, vieraana Sipeläinen ja Samuil Angelov Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset kokit
Musta uni

Musta uni () on vuonna 1911 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Urban Gadin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Asta Nielsen ja Valdemar Psilander. ==Juoni== Sirkustanssija Stella on rakastunut kreivi Waldbergiin. Häntä tavoittelee myös kultaseppä Hirsch, joka voittaa Waldbergilta valtavan summan korttipelissä. Epätoivoinen Waldberg suunnittelee itsemurhaa, mutta Stella estää hänen aikeensa. Stella lähtee tapaamaan Hirschiä ja varastaa tältä helminauhan, jonka avulla Waldberg voisi maksaa velkansa. Hirsch huomaa varkauden ja alkaa kiristää Stellaa, joka joutuu suostumaan yölliseen tapaamiseen kultasepän luona. Waldberg saa tietää asiasta ja mustasukkaisuuden puuskassa hän tappaa rakastamansa naisen. Ennen kuolemaansa Stella paljastaa hänelle syyn tapaamiseen Hirschin kanssa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Aarhusilaisen Fotoraman tuottama Musta uni oli vuonna 1910 valmistuneen Kuilun jälkeen toinen elokuva, jonka Asta Nielsen ja ohjaaja Urban Gad tekivät kotimaassaan Tanskassa. Nordisk Filmille tehdyn Palavat intohimot (Balletdanserinden, 1911) -elokuvan jälkeen he siirtyivät pysyvästi Saksaan. Kahden jälkimmäisen elokuvan miespääosissa nähdään toinen aikansa nouseva tähti Valdemar Psilander, joka työskenteli lyhyen aikaa Fotoramalla ilmeisesti huhti-toukokuussa 1911. Elokuva edustaa lajityypiltään aikanaan suosittua ”eroottista melodraamaa”. Sen tekee kiinnostavaksi lähinnä Nielsenin näyttelijänsuoritus, joka ensimmäistä kertaa nähdään myös lähikuvissa. Psilanderin esiintyminen on sen sijaan yllättävän jäykkää. Teknisesti Musta uni ei ole kovinkaan onnistunut, sillä monet kohtaukset ovat epätarkkoja ja huonosti valaistuja. Syynä tähän ovat tekijöiden kokemattomuus ja Fotoraman heikot työskentelyolosuhteet. Mustaa unta esitettiin marras-joulukuussa 1911 helsinkiläisessä Maxim-teatterissa, joka oli maksanut siitä 5 500 markkaa. Lehti-ilmoitusten mukaan lapsilta kielletty elokuva oli suuri yleisömenestys. Fyrenin arvostelijan mielestä realistinen ja koskettava tarina oli ”todellista taidetta”, joka pitää katsojan jännityksessä alusta loppuun saakka. Tuulispään mukaan ”esitys on siksi taiteellista että tuskin huomaakaan että taiteilijat ovat mykkiä, varsinkin kun kappaleeseen sovitettu soitto täydentää tunnelmaa”. Hufvudstadsbladet kiitti erityisesti Asta Nielsenin ”rauhallista ja henkevää esitystapaa”, jota verrattiin ranskalaisten elokuvadraamojen ”hermostuneeseen ja kiihkeään” näyttelemiseen. Suomessa elokuvan pituudeksi ilmoitettiin 1300 metriä. ==DVD-julkaisu== Asta Nielsenin neljä tanskalaiselokuvaa, Kuilu (Afgrunden, 1910), Musta uni, Palavat intohimot ja Valoa kohti (Mod lyset, 1919) on julkaistu DVD:llä vuonna 2005. Elokuvat on varustettu Ronen Thalmayn säestyksellä ja englanninkielisellä tekstityksellä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Melodraamat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1911 tanskalaiset elokuvat
Heikki Lajunen

Heikki Paavo Olavi Lajunen (6. tammikuuta 1952 Helsinki – 14. lokakuuta 2017 Sipoo)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat s. 25.11.2017 s. C19 oli suomalainen muusikko. Lajunen teki muutamia omia äänilevyjä ja lauloi Elonkorjuussa vuodesta 1971, perustamiskokoonpanossa laulaneen Timo "Timi" Hannukaisen jälkeen.Auvo Laaksonen: Jazzrytmit Lajunen paitsi lauloi, teki Elonkorjuulle myös sävellyksiä ja varsinkin sanoituksia. Lajunen oli mukana myös yhtyeen 40-vuotisjuhlakonsertissa vuoden 2009 lopulla Porissa. Hän sanoitti Elonkorjuun Harvest Timen vaikka sellaisia virheellisiä tietoja on esitetty että sanoittaja olisi Eero Saarinen.Elonkorjuu: Harvest Time, Levyarvostelut 4/02 Pop-lehti Lajusen poika on Severi Lajunen. ==Diskografia== * Hiljaa totta, 2014 omakustanne *Jalanjälkiä, 1995 omakustanne Kokoelmissa: * Jee jee jee: Suomi-rockin arkistoaarteita. Siboney, 1998. * Hyllyjen välissä hiljaa: kirjastolauluja. Suomen Kirjastoseura, 1993 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Auvo Laaksonen: Elonkorjuun unelmapaketti. Blues-finland.com 20.4.2010 Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Markus Efesolainen

Pyhä Markus Efesolainen, syntyjään Markus Eugenikos (, n. 1392 – 23. kesäkuuta 1444) oli Efesoksen metropoliitta ja bysanttilainen teologi. Markus tunnetaan ainoana ortodoksena piispana, joka ei allekirjoittanut Ferrara-Firenzen unionikokouksen päätöspöytäkirjaa. Hän vastusti eläessään latinalaista teologiaa ja hänet on kanonisoitu ortodoksisessa kirkossa pyhäksi. Hänet tunnetaan uskon pylväänä Gregorios Palamaan ja Fotios Suuren ohella. == Aiheesta muualla == * Pyhä tunnustajapiispa Markus Efesolainen Luokka:Bysanttilaiset filosofit Luokka:Kirkkoisät Luokka:Pyhät Luokka:Efesos Luokka:1390-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1444 kuolleet
Adriana Jelinkova

Adriana Jelinkova (s. 10. huhtikuuta 1995 Brno, Tšekki) on alankomaalainen alppihiihtäjä. Jelinkova saavutti superalppiyhdistetyn pronssia nuorten talviolympialaisissa Innsbruckissa 2012. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli suurpujottelussa 40:s, Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pujottelussa 30:s ja suurpujottelussa 36:s. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 19:nneksi ja suurpujottelussa 33:nneksi. Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Courchevelissä joulukuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän laski ensimmäisen kerran Killingtonin suurpujottelussa marraskuussa 2017 oltuaan 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lech/Zürsin parisuurpujottelussa marraskuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MustRead

MustRead on suomalainen maksullinen digimedia, joka käsittelee politiikkaa ja yhteiskuntaa.Usein kysytyt kysymykset. MustRead Lokakuussa 2017 julkaisutoimintansa aloittaneen MustReadin pääasiallinen kohderyhmä ovat Suomen keskeisimmät päättäjät ja vaikuttajat sekä muut yhteiskunnallisista asioista kiinnostuneet henkilöt. Median missio on, "että Suomi tekisi maailman parhaat päätökset". (Archive.org) MustReadin ansaintamalli perustuu kaupallisiin yhteistyösisältöihin ja tilauksiin. Lehdellä on sekä yksityis- että institutionaalisia tilaajia. Kaupalliset yhteistyösisällöt tarkoittavat maksettuja artikkeleita, jotka tehdään yhteistyössä asiakkaiden kanssa. Lehden verkkosivuilla kaupallinen aineisto erotetaan journalistisesta aineistosta Julkisen sanan neuvoston lausuman mukaisesti maininnalla "kaupallinen yhteistyö + yrityksen nimi”. Kaupallisia yhteistyösisältöjä ja journalismia tekevät MustReadissa eri henkilöt. MustReadin perustivat syksyllä 2017 kymmenkunta suomalaista journalistia, tutkijaa, ekonomistia ja liikkeenjohdon ammattilaista. Päätoimittajaksi valittiin Heidi Hammarsten. Vuosina 2018–2022 päätoimittajana työskenteli Anne Moilanen. Perustajajoukkoon kuului useita mediasta tunnettuja henkilöitä, kuten Turun yliopiston politiikan tutkija Erkka Railo, ajatuspaja Liberan johdosta MustReadiin siirtynyt ekonomisti Heikki Pursiainen ja muun muassa Ylen toimittajana ollut Anne Moilanen. MustRead on tekijöidensä omistama. Mediaa kustantaa Toinen Aatos Oy. Sen osakkaina oli alkuvaiheessa kahdeksan työntekijää. Työntekijöitä oli perustettaessa yhteensä 11. Lehti julkaisee uutta sisältöä päivittäin. Toimitus sijaitsee Helsingissä. Julkaisun ansaintamallia on arvostellut ainakin Syksy Räsänen. Syksyllä 2021 avattu MustRead Akatemia julkaisee lukijoille ilmaisia juttuja. Helsingin yliopisto ja viisi muuta yliopistoa on tehnyt sopimuksen MustRead Akatemian kanssa, ja ne kannustavat tutkijoita kirjoittamaan sinne. MustRead on pyytänyt tutkijoita kirjoittamaan ilmaiseksi. Lisäksi yliopisto tukee julkaisua salatulla summalla. MustRead on poliittisesti sitoutumaton ja Julkisen sanan neuvoston (JSN) jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *MustRead Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Fondachelli-Fantina

pienoiskuva|300x300px|Fondachelli-Fantinan panoraamaa Fondachelli-Fantina on kunta Messinan metropolikaupungissa Sisilian saarella Italiassa. Luokka:Messinan metropolikaupungin kunnat
Väärän vänkyrä talo (vuoden 2017 elokuva)

Väärän vänkyrä talo (Crooked House) on jännityselokuva, jonka on ohjannut Gilles Paquet-Brenner. Käsikirjoitus pohjautuu Agatha Christien romaaniin Väärän vänkyrä talo (2017).Väärän vänkyrä talo elonet Siinä selvitellään murhatun isoisän kohtaloa, kunnes Scotland Yard puuttuu peliin. Elokuvauutisten kriitikko Niko Jutila tyrmää sekä ohjaajan että elokuvan, joka on tehty kuin BBC:n epookkielokuvat, eikä näyttelijöissäkään ole hänen mielestään kehumista.Väärän vänkyrä talo Elokuvauutiset.fi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoden 2017 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat
Väärän vänkyrä talo

Väärän vänkyrä talo on Agatha Christien vuonna 1949 ilmestynyt rikosromaani. Kirja on julkaistu suomenkielisenä Juhani Jaskarin kääntämänä ja WSOY:n kustantamana vuonna 1977. == Vastaanotto == Arvostelevan Kirjaluettelon Kerttu Manninen totesi vuonna 1978, että Väärän vänkyrä talo noudattaa liian paljon Christien teoksista tuttua kaavamaisuutta. Hän arvosti kuitenkin sitä, että ratkaisu oli "lukijan saatavilla tiettyjen viitteiden ansiosta". Kirjasta on muokattu elokuvakäsikirjoitus, josta Gilles Paquet-Brenner on ohjannut elokuvan Väärän vänkyrä talo (2017).Väärän vänkyrä talo elonet == Lähteet == Luokka:Agatha Christien romaanit Luokka:Brittiläiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 1949 kirjat
Al-Nasrin pidätyskeskus

Al-Nasrin pidätyskeskus on Libyan Zawijassa, lähellä pääkaupunki Tripolia sijaitseva maahanmuuttajia varten suunnattu pidätyskeskus. Libyan rannikkovartiosto vangitsee pidätyskeskukseen Välimerestä pelastamiaan pakolaisia ja muita siirtolaisia. Keskuksen johtajana toimii Fathi al-Far. Huhtikuussa 2016 keskuksessa arvioitiin olevan 1200 ihmistä pidätettynä. He olivat pääasiassa lähteneet Saharan eteläpuolisista valtioista Eurooppaan, mutta joutuneet Libyan rannikkovartioston kiinniottamiksi Välimerellä. Keskukseen vangituista kahdeksan oli naisia, loput miehiä ja lisäksi siellä pidettiin kahta lasta. == Johto == Al-Nasrin pidätyskeskuksen perusti ihmisiä ja öljyä salakuljettava sotilasryhmittymä, Mohammad Koshlafin johtama Al-Nasr -prikaatti. Al-Nasr -prikaatilla on yhteyksiä Libyan rannikkovartiostoon. Maaliskuussa 2016 pidätyskeskus siirrettiin nimellisesti EU:n tukeman Libyan hallituksen ylläpitämäksi ja Laitonta muuttoliikettä torjuvan viraston (DCIM) valvontaan. Siirtolaisten ja rannikkovartijoiden mukaan sitä johtivat kesällä 2017 todellisuudessa yhä prikaatti ja sen heimolaiset. == Julma kohtelu ja tapot == 1\. huhtikuuta 2016 osa vangeista yritti paeta pidätyskeskuksesta. Yrityksen aikana ja sen jälkeen vartijat ampuivat neljä ihmistä kuoliaiksi ja 20 vangittua sekä yksi vartija loukkaantuivat. Vuonna 2016 olot pidätyskeskuksessa olivat YK:n mukaan epäinhimilliset: keskus oli liian täysi, ruoasta oli pulaa, myös muista perustarvikkeista oli puutetta, eikä ihmisille tarjottu terveydenhuoltoa. Vuonna 2017 keskuksessa oli kahden vuoden sisällä on kuollut kaksi ihmistä, koska he eivät ole saaneet tarvittavaa hoitoa. Vartijat pahoinpitelivät ihmisiä. Vangitut joutuivat nukkumaan ja syömään lattialla, joka oli likainen. Keskuksen johtajan mukaan pidätyskeskuksessa oli patjoja nukkumista varten, mutta ne oli poistettu rangaistuksena tappelemisesta. Lounaakseen vangit saivat ainoastaan leipää ja päivälliseksi makaroonia. YK:n kesäkuussa 2017 julkaistun raportin mukaan pidätyskeskuksessa myydään ihmisiä salakuljettajille. == Katso myös == * Välimeren pakolaiset * Libyan sisällissota 2011 * Euroopan pakolaiskriisi 2014– ==Lähteet== Luokka:Libyan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vankilat
Tropic

Tropic on Eckes-Granini Finlandin valmistama mehujuoma. Tropicia myydään täysmehuna omenan ja appelsiinin makuisena sekä juomatiivisteenä mansikka- mustikan ja appelsiini-mangon makuisena. Täysmehut ovat säilöntä- ja lisäaineettomia ja makeuttamattomia. == Lähteet == Luokka:Mehut
Kalajärven koulu

Kalajärven koulu on Pohjois-Espoossa sijaitseva peruskoulu. Koulussa on luokat 1–9. Esiopetus ja päivähoito ovat Kalajärven päiväkodin vastuulla. Lukuvuonna 2019–2020 koulussa on noin 440 oppilasta. Koulun rehtori on Maria Similä. Vuonna 1971 valmistuneen Kalajärven koulun on alun perin suunnitellut arkkitehti Osmo Sipari. Sitä laajennettiin vuonna 1998. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Koulun kotisivut Luokka:Espoon peruskoulut Luokka:Kalajärvi
Pete Rock & CL Smooth

Pete Rock & CL Smooth on yhdysvaltalainen hip hop -duo, jonka muodostavat tuottaja Pete Rock ja rap-artisti CL Smooth. Heidän ensimmäinen julkaisunsa oli vuonna 1991 ilmestynyt EP-levy All Souled Out. Seuraavana vuonna he julkaisivat debyyttialbuminsa Mecca and the Soul Brother. Vuonna 1994 duon toinen albumi The Main Ingredient julkaistiin. == Diskografia == === Albumit === * Mecca and the Soul Brother (1992) * The Main Ingredient (1994) === EP:t === * All Souled Out (1991) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset duot
Shōwa-kausi

Shōwa-kausi (昭和) oli aikakausi Japanin historiassa 25. joulukuuta 1926 – 7. tammikuuta 1989. Aikakausi sijoittuu keisari Hirohiton valtakaudelle. Shōwa- kautta edelsi Taishō-kausi ja seurasi Heisei-kausi. Vuosia 1926–1945, Hirohiton valtaannoususta toisen maailmansodan loppuun jatkunutta ajanjaksoa, kutsutaan varhaiseksi Shōwa-kaudeksi. Tätä ajanjaksoa leimasivat totalitarismi, Japanin aggressio Itä-Aasiassa, muun muassa Kiinassa, sekä Japanin tappio toisessa maailmansodassa. Varhaiselle Shōwa-kaudelle ajoittui myös 1930-luvun lama, jonka vaikutukset olivat erityisen vakavat myös Japanissa. Myöhemmällä Shōwa-kaudella 1945–1989 Japani oli perustuslaillinen monarkia eikä keisarilla enää ollut aikaisempaa jumalallista asemaa. Sodan jälkeiset vuodet olivat Japanissa suurta nousukautta. Luokka:Japanin aikakaudet