EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laura Claycomb

Laura Claycomb (s. 1968) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.Claycomb, Laura Virtual International Authority FileLaura Claycomb Bolshoi Claycomb on kotoisin Texasista ja aloitti uransa San Franciscon oopperassa. Hän sai kansainvälistä näkyvyyttä ensimmäisen kerran esiintyessään lyhyellä varoitusajalla Giuliettan roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa I Capuleti e i Montecchi Grand Théâtre de Genèvessä.Claycomb, Laura San Francisco Symphony Claycombin muihin merkittäviin rooleihin ovat kuuluneet muiden muassa Gilda (Rigoletto) ja Zerbinetta (Ariadne auf Naxos). Hänen konserttiohjelmistoonsa on kuulunut muiden muassa Carl Orffin ja Gustav Mahlerin teoksia. Kapellimestareita, joiden kanssa Claycomb on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Pierre Boulez, Patrick Summers, Esa-Pekka Salonen, Rafael Frühbeck de Burgos, Daniel Oren, Richard Hickox, Franz Welser-Möst, Bruno Campanella, Evelino Pidò, Ulf Schirmer, Yannick Nézet-Séguin, Christophe Rousset, Kazushi Ono, Harry Bicket, Emmanuel Villaume, Teodor Currentzis, Jonathan Darlington, Pinchas Steinberg, Paavo Järvi, Claudio Abbado, Valeri Gergijev, Colin Davis ja Andrew Davis. Claycomb on saanut urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, esimerkiksi hopeamitalin kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa. Ensimmäisen sooloalbuminsa hän julkaisi vuonna 2015; sillä hänen mukanaan soitti kitaristi Marc Teicholz. Claycomb asuu miehensä kanssa Italiassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vaasan Tupakkatehdas

Vaasan tupakkatehdas oli Vaasassa toiminut tupakkatehdas. Sen toimitusjohtaja oli 1910-luvulla C. J. Finnilä. Tehdas sai alkunsa veljesten Jacob, Carl ja Aleksander Finnilän 1861 perustamasta tupakkatehtaasta Vaasan uusi tupakkatehdas, jossa valmistettiin kartuusi- ja pötkytupakkaa ja joka siirtyi 1908 Vaasan tupakkatehdas o.-y:lle. Tällöin entiset tuotantoalat lopetettiin, ja tehdas erikoistui savukkeiden valmistukseen. Osakepääoma oli aluksi 200 000 markkaa, jaettuna 500 markan osakkeisiin. Yhtiöjärjestys vahvistettiin toukokuussa 1908. 1910-luvun loppupuolella osakepääoma oli 250 000 mk, tuotantomäärä oli noin 250 000 savuketta päivässä.Vaasan tupakkatehdas. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Raatimies Lars Böök sai 1722 privilegion tupakkatehtaan toiminnalle,Agricolaverkko, viitattu 1.11.2020Bauman, Johan Chr., Svensk tobakshistoria, viitattu 12.8.2023 Rantasalmelaiset piiput. Kuukauden esine - Elokuu 2005 Kansallismuseo, viitattu 12.8.2023 ja perusti tehtaan 1723Wasa tobaksfabrik, Aktiebolag. Waasan tupakkatehdas, Osakeyhtiö, Vasaensis.vaasa.fi. Viitattu 12.8.2023 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Lahtinen, Rauno. Savun lumo. Tupakan kulttuurihistoria. Jyväskylä: Atena Kustannus 2007 ISBN 978-951-796-492-0. Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Tupakkayhtiöt Luokka:Tupakan historia
Berndt Emil Hollmérus

Berndt Emil Hollmérus (11. syyskuuta 1840 Porvoon maalaiskunta – 20. elokuuta 1903 Porvoon maalaiskunta)Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Hollmérus Berndt Emil Viitattu 30.1.2021. oli suomalainen tilanomistaja, opettaja, pankinjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Hollméruksen vanhemmat olivat tilanomistaja Berndt Hollmérus ja Margareta Sofia Waenerberg ja puolisot vuodesta 1871 Johanna Carlstedt (k. 1874) ja vuodesta 1875 tämän sisar Matilda Carlstedt. Hollmérus tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja toimi Porvoon maalaiskunnassa opettajana 1862–1871 ja sitten tilanomistajana. Säästöpankin johtaja Porvoossa hän oli vuodesta 1863. Hän oli talonpoikaissäädyssä Porvoon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885 ja 1891. Valtiopäivillä hän oli useiden eri valiokuntien jäsen ja esiintyi säädyssään runsaasti. Hollmérus sai kunnallisneuvoksen arvon.Helsingfors. Dödsfall. Finlands Allmänna Tidning, 21.8.1903, no. 192, s. 1. (ruots.) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Žohov

Žohov on saari Venäjällä. Se kuuluu De Longin saariryhmään. Žohovin löysi Boris Vilkitskin retkikunta vuosina 1913 ja 1914. Saari on alankoa. Saarella ei nykyisin asu ketään. Arkeologisissa kaivauksiss aon löytynyt jäänteitä 25-30 asukkaan yhteistöstä noin 9300-8600 vuotta sitten. Saarelta on löydetty koirien luita metsästäjä-keräilijäkulttuurin ajalta. Niiden arvellaan osoittavan, että asukkaat kasvattivat koiria vetojuhdiksi. == Lähteet == Luokka:Sahan tasavallan saaret Luokka:Itä-Siperian meri
Susanne Rosenqvist

Anneli Susanne Christina Rosenqvist (s. 26. marraskuuta 1967 Landskrona) on ruotsalainen meloja, joka kilpaili ratamelonnassa ja maratonmelonnassa. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja painaa 65 kilogrammaa. Rosenqvist voitti ensimmäisen ratamelonnan arvokilpailumitalinsa Pariisin MM-kilpailuissa 1991, joissa hän saavutti hopeaa 5 000 metrin kajakkikaksikossa. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Rosenqvist edusti 500 metrin kajakkinelosessa Ruotsin joukkuetta, joka saavutti pronssia jättäen neljänneksi Romanian joukkueen. Ruotsin olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Rosenqvistin lisäksi Anna Olsson, Maria Haglund ja Agneta Andersson. Kööpenhaminan MM- kilpailuissa 1993 Rosenqvist saavutti hopeaa 500 metrin kajakkinelosessa. Méxicossa 1994 hän voitti MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa ja Duisburgissa 1995 kaksi MM-pronssimitalia 500 metrin kajakkikaksikossa ja 200 metrin kajakkinelosessa. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Rosenqvist kuului Ruotsin pronssia voittaneeseen joukkueeseen 500 metrin kajakkinelosessa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Agneta Andersson, Ingela Ericsson ja Anna Olsson. Dartmouthin MM-kilpailuissa 1997 Rosenqvist saavutti pronssia 200 metrin kajakkinelosessa. Mitali jäi hänen viimeisekseen ratamelonnassa. Rosenqvist saavutti urallaan kaksi maratonmelonnan maailmanmestaruutta vuosina 1996 Vaxholmissa ja 1998 Kapkaupungissa. Lisäksi hän voitti MM-pronssia Győrissa 1999. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset melojat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen kaartin paluulaulu

Suomen kaartin paluulaulu (”Kauan on kärsitty vilua ja nälkää…”) on suomalainen kansanlaulu, joka kertoo Suomen kaartin osallistumisesta vuosien 1877–1878 Turkin sotaan.Petra Himberg: Turkin sodan veteraanit muistelevat Yle 14.4.2015. Laulun toisessa säkeistössä viitataan Gornyi Dubnjakin taisteluun, johon osallistui suomalaisia. Laulu tunnetaan myös useilla muilla nimillä, kuten Kauan on kärsitty, Oi kallis kotimaa ja Suomen kaartin paluumarssi. Laulun säveltäjää tai sanoittajaa ei tunneta.haku sanoilla ”Suomen kaartin paluulaulu” Fono.fi-äänitetietokanta. Viitattu 1.11.2020. Suuren toivelaulukirjan mukaan kyseessä olisi sama laulu kuin arkkiveisujen tekijä G. W. Gustafssonin vuonna 1878 sepittämä ja julkaisema ”Muisto marssi Suomen Kaartin kotia tulosta Turkin Sotatantereelta”, joka oli tarkoitettu laulettavaksi kansanlaulun ”Laulava leiwo, wirkoisa wieno” sävelellä. Gustafsson sepitti laulunsa seurattuaan kotimaahan palanneen Suomen kaartin ohimarssia Helsingissä toukokuussa 1878.Suuri toivelaulukirja 3 (toim. Aapeli Vuoristo), s. 168. Musiikki Fazer – Suuri Suomalainen Kirjakerho, Helsinki 1988 (1. painos 1979).Kuka on sanoittanut kappaleen Oi kallis kotimaa? Milloin ja missä se on ilmestynyt ensimmäisen kerran? Kysy kirjastonhoitajalta, Kirjastot.fi 15.4.2009. Viitattu 1.11.2020. Ilmeisesti ”Suomen kaartin paluulaulu” ja niinikään nykypäiviin säilynyt ”Suomen kaartin lähtölaulu” (”Tuhannenpa verran poikia läksi…”) eivät kuitenkaan ole alkuperältään arkkiveisuja, vaan tavallisia laulelmia. Turkin sota innoitti Suomessa yhteensä 113 arkkiveisua, joista yksikään ei ole nykyään tunnettu.Jouni Suistola & Heikki Tiilikainen: Sodassa vieraalla maalla – Suomalaiset Turkin sodassa 1877–1878, s. 268. Atena, Jyväskylä 2014. Suomen sisällissodan aikana sekä valkoiset että punaiset sepittivät ”Suomen kaartin paluulaulun” sävelmään omia laulujaan. Valkoiset käyttivät säveltä ”Vapaussoturin valloituslaulussa” (”Kauan on kärsitty ryssien valtaa”) ja punaiset laulussa ”Kauhun päivät Hennalassa”.Suvi Savolainen: Niskasta kiinni ja puukolla selkään - kansalaissodan laulut Helsingin yliopisto. Viitattu 1.11.2020. Säveltäjä Uuno Klami käytti melodiaa 2. sinfoniansa (1945) finaaliosassa.Ilkka Oramo: Sinfonian kolme tyyppiä Taideyliopiston Sibelius-Akatemia. Viitattu 31.10.2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Sotalaulut Luokka:Suomalaiset kansanlaulut
Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta

Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 7.–12. joulukuuta 1988 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta. Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 37 879 105, mikä oli yli 2 800 000 enemmän kuin edellisessä väestönlaskennassa. Väestönlaskennassa puolalaisista kaupungeissa asui 234 1754 083 ja maaseudulla 144 704 022\. Edellisestä väestönlaskennasta kaupunkien väestö oli kasvanut ja maaseutujen väestö hieman pienentynyt. == Lähteet == 1988
Pekka Fredrik Lappalainen

Pekka Fredrik Lappalainen (1. tammikuuta 1880 Leppävirta – 24. helmikuuta 1913 Kivijärvi) oli suomalainen luterilainen pappi. Leppänen valmistui ylioppilaaksi 1902. Hän opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi 10.6.1909. Hänet määrättiin Kivijärven kirkkoherran apulaiseksi ja hän toimi merimiespappina Antwerpenissä sekä Kivijärven seurakunnan vt. kirkkoherra, kirkkoherran viran armovuoden saarnaaja vuodesta 1912. Yksi hänen muokkaamansa, tuntemattoman tekijän virsi ”Herra Jeesus verellänsä” on Siionin laulut -kirjassa virsi 246. Sama virsi on myös Norjan kirkon virsikirjassa, virsi 201, norjaksi ”Herren Jesus har med blodet” kveeniksi ”Herra Jeesus verellänsä”. == Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Urmeli

Urmeli () on saksalais-ranskalainen vuosina 1995–1997 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustuu Augsburger Puppenkiste -nukketeatterin vuonna 1969 ilmestyneeseen television nukketeatterinäytelmään "Urmel aus dem Eis", joka taas perustuu saksalaisen Max Krusen kirjoittamaan samannimiseen kirjaan. Suomessa sarja esitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä televisiokanava Nelosella vuosina 1998-1999. Sarjan jälkiäänityksen teki PVP Voice. ==Juoni== Urmeli () on esihistoriallinen dinosaurus, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon. Eräänä päivänä Tapahtuma-saarelle (alkuperäisessä versiossa Titiwu) ilmaantuu jäävuori, jonka sisällä on dinosauruksen muna. Saaren asukkaat hautovat munaa, jotta se kuoriutuisi. Munan kuoriuduttua sen sisältä löytyy Urmeli-dinosaurus. Saaren asukkaat kiintyvät Urmeliin, kun taas Wingelbergin kaupungista kotoisin olevat museonjohtaja Swindelman (alkuperäisessä versiossa Zwengelmann) ja eläintarhan johtaja Slimeyer (alkuperäisessä versiossa Solmeyer) haluavat vangita Urmelin. Urmeli kokee useita erilaisia seikkailuja. Ystäviensä avulla Urmeli pystyy usein huijaamaan vihollisiaan, ja suojelemaan Tapahtuma-saarta suuremmilta ongelmilta. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:Saksalaiset televisiosarjat Luokka:Kuvitteelliset matelijat Luokka:ARD:n televisio-ohjelmat
Axel August Hårdh

Axel August Hårdh (6. lokakuuta 1840 Raahe – 3. tammikuuta 1898 Kuopion pitäjä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. Hårdhin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Hårdh ja Emilia Katarina Sovelius ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Aina Sofia Idman. Hårdh tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1872. Hän oli Tampereen apulaiskaupunginlääkäri vuodesta 1877 ja Niuvanniemen sairaalan ylilääkäri vuodesta 1884. Hårdh oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1882. Hän edusti Tamperetta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Axel August Hårdh Viitattu 1.11.2020.Annikki Harjumäki: Demokratisoitumiskehitys Tampereella, Oulussa ja Kuopiossa porvarissäädyn valtiopäivävaalien kautta tarkasteltuna Lisensiaattitutkielma, Tampereen yliopisto, 2018. 218 s. Viitattu 1.11.2020. Lehtori, suomentaja Emil Hårdh oli Axel August Hårdhin veli.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Karl Emil Hårdh Viitattu 1.11.2020. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka: Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Tylochromis

Tylochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 18 lajia, joita tavataan Afrikasta: * Tylochromis aristoma Stiassny, 1989 * Tylochromis bangwelensis Regan, 1920 – Kyhmyseuloja * Tylochromis elongatus Stiassny, 1989 – Soukkaseuloja * Tylochromis intermedius (Boulenger, 1916) – Mustaotsaseuloja * Tylochromis jentinki (Steindachner, 1894) * Tylochromis labrodon Regan, 1920 – Huuliseuloja * Tylochromis lateralis (Boulenger, 1898) – Kongonseuloja * Tylochromis leonensis Stiassny, 1989 – Punaeväseuloja * Tylochromis microdon Regan, 1920 * Tylochromis mylodon Regan, 1920 * Tylochromis polylepis (Boulenger, 1900) – Metallimutahautoja * Tylochromis praecox Stiassny, 1989 * Tylochromis pulcher Stiassny, 1989 * Tylochromis regani Stiassny, 1989 * Tylochromis robertsi Stiassny, 1989 * Tylochromis sudanensis Daget, 1954 – Sudaninseuloja * Tylochromis trewavasae Stiassny, 1989 * Tylochromis variabilis Stiassny, 1989 == Lähteet == * Lajien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Kirjoahvenet
Seututie 513

Seututie 513 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Uimaharjusta samassa kunnassa sijaitsevaan Luhtapohjaan. Tien kunto on pääosin hyvä. Seututien 513 keskivuorokausiliikenne oli 179 ajoa/vrk vuonna 2006. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 80 kilometriä tunnissa. == Reitti ja tieyhteydet == * Uimaharju (kt 73 ja yt 5160) * Luhtapohja (yt 15761 ja st 514) == Lähteet == 513
Segestes

Segestes oli germaaniheimo keruskien päällikkö, ja Teutoburgin taistelun voittajan Arminiuksen appi. Segestes oli kuitenkin vävynsä kilpailija ja poliittinen vastustaja. Miesten välistä valtataistelua pahensivat henkilökohtaiset kaunat, sillä Arminius oli ryöstänyt Segestesin tyttären Thusneldan ja mennyt tämän kanssa naimisiin. Vuonna 9 jaa Segestes varoitti Germanian maaherraa Publius Quinctilius Varusta Arminiuksen, Segimerin ja muiden keruskipäälliköiden salaliitosta, mutta Varus jätti Segesteen varoitukset huomiotta. Varus tuhoutui pian tämän jälkeen legioonineen Teutoburgin taistelussa. Vuonna 14 keruskit pakottivat Segestesin sotaan Rooman kanssa. Segestes jatkoi kuitenkin kirjeenvaihtoa vihollisen kanssa ja lähetti roomalaisten komentajalle Germanicukselle tietoja keruskien suunnitelmista ja joukkojen liikkeistä. Segestesin petos todennäköisesti huomattiin, sillä keruskisoturit hyökkäsivät Segestesin kimppuun tämän omassa talossaan, ja Germanicuksen lähettämä apujoukko onnistui pelastamaan Segestesin vain vaivoin. Segestes lapsineen, liittolaisineen ja orjineen saatettiin turvaan roomalaisten leiriin. Segestes edisti tämän jälkeen asemaansa vetoamalla siihen, että keisari Augustus oli myöntänyt hänelle Rooman foederatin aseman, ja hän tarjoutui neuvottelemaan rauhasta kapinallisten germaaniheimojen kanssa. Germanicus osoitti Segestesille turvallisen asuinpaikan Narbonnessa ja armahti Segestesin pojan Sigimunduksen, joka oli osallistunut germaanien vastarintaan. Segestesin tytär Thusnelda ja tämän vastasyntynyt poika sen sijaan lähetettiin vankeina Ravennaan, koska Thusnelda pysyi uskollisena aviomiehelleen Arminiukselle ja tämän kapinalle Roomaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Germaanien heimopäälliköt
György Kenéz

György Kenéz (s. 23. kesäkuuta 1956 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja ja euroopanmestari. Kenéz voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976, kaksi MM-hopeaa 1978 ja 1982 sekä kolme EM- mitalia; kultaa 1977, hopeaa 1983 ja pronssia 1981. == Lähteet == * Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Peltonen

Matti Peltonen voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä: *Matti Antero Peltonen (1923–1990), kansantaloustieteilijä, Sirola-opiston rehtori *Matti Peltonen (1929–1998), kasvatustieteen professori ja yritysjohtaja *Matti Peltonen (1941–1997), jääkiekkoilija *Matti Peltonen (s. 1952), sosiaalihistorian professori
Seututie 514

Seututie 514 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Enon kirkonkylästä Ilomantsin kirkonkylään. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 100 kilometriä tunnissa. Tien kunto on hyvin vaihteleva, mutta pääosin tyydyttävä. == Reitti ja tieyhteydet == * Enon kirkonkylä (kt 73 ja st 512) * Kuisma (yt 15739) * Luhtapohja (st 513) * Tokrajärvi (yt 15761) * Ratilanvaara (yt 15760 ja yt 5200) * Sonkaja (yt 15738 ja yt 15757) * Ilomantsin kirkonkylä (kt 74 ja st 522) == Lähteet == 514
Hammaskotilot

Hammaskotilot (Scaphopoda) on merissä elävien nilviäisten luokka. Tieteellinen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”lapiojalkaa”. Hammaskotiloiden kuori on tavallisesti korkeintaan 15 senttimetrin mittainen. Niiden kuori on pitkänomainen, ja siinä on kaksi aukkoa. Kuori on leveimmillään aukoista suuremman eli ”pään” kohdalla (se puoli josta eläimen pää pistää esiin). Suurempi aukko on yleensä hautautuneena pehmeään pohjasedimenttiin, mitä kautta eläin kuljettaa ravintoa suuhunsa ohuiden värekarvallisten säikeiden avulla. Pienempien aukkojensa kautta hammaskotilot hengittävät. Niillä ei kuitenkaan ole joidenkin nilviäisten tapaan kiduksia, vaan ne vaihtavat kaasuja vedestä vaipan pinnalla olevan erityisen kudoksen kautta. Hammaskotiloilla ei ole silmiä. Hammaskotiloilla on erilliset sukupuolet. == Lähteet == Luokka:Nilviäiset
Stade 7 Mars

Stade 7 Mars () on monikäyttöinen stadion Ben Gardaneissa, Tunisiassa. Vuonna 2000 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa ja se toimii US Ben Guerdaneen kotistadionina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tunisian jalkapallostadionit
Stenqvist

Stenqvist on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Harry Stenqvist (1893–1968), ruotsalainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti * Jakob Stenqvist (s. 1998), ruotsalainen jääkiekkoilija * Åke Stenqvist (1914–2006), ruotsalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä
Merkley

Merkley on sukunimi, joka on muuan muassa seuraavilla henkilöillä: * Jeff Merkley (s. 1956), yhdysvaltalainen poliitikko * Nick Merkley (s. 1997), kanadalainen jääkiekkoilija * Ryan Merkley (s. 2000), kanadalainen jääkiekkoilija
Kazuno

Kazuno () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koilliskulmassa Hanawan allaslaaksossa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin, idässä sen alue nousee Ōuvuorille ja rajautuu Iwaten prefektuuriin. Kazunossa on 29 945 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 707,52 neliökilometriä. Kazunon kaupunki perustettiin vuonna 1972 liittämällä yhteen Hanawan, Osarizawan ja Towadan maaseutukaupungit sekä Hachimantain kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Hanawassa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja linnanaluskaupunkina osana Moriokan daimiokuntaa. Alue on luonteeltaan maaseutumainen. Hanawan allaslaaksossa viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita, ja harjoitetaan karjataloutta. Osarizawassa toimi vuoteen 1978 asti Osarizawan kaivos. Kazunossa toimii useita kuumia lähteitä (onsen), kuten Goshōgake-onsen ja Ōyu-onsen. Kaupungissa järjestetään muun muassa Hanawa-bayashi-festivaali, jonka kulkue on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Muita juhlaperinteitä ovat Dainichidōn bugaku-tanssi ja Kemanain bon-tanssi. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Kazunoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hanawa-linja. == Kuvia == Tiedosto:Old- Sekizen-Sake-Store 2017- 01.jpg|Sekizenin sakeliike Tiedosto:Akita-Osarizawa Mine-xl.jpg|Osarizawan vanha kaivos Tiedosto:Hachimantai Goshogake-Onsen 002.jpg|Goshōgake-onsen Tiedosto:Towadaminami Station 20180916.jpg|Towada- minamin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Akitan prefektuurin kaupungit
Kivenmäki

Kivenmäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Aino Kivenmäki (s. 1996), kestävyysjuoksija * Marko Kivenmäki (s. 1975), jääkiekkoilija * Otto Kivenmäki (s. 2000), jääkiekkoilija, Marko Kivenmäen poika == Katso myös == * Luhtala-Kivenmäki
Aittokallio

Aittokallio voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == * Aku Aittokallio (s. 1955), suomalainen runoilija * Sami Aittokallio (s. 1992), suomalainen jääkiekkomaalivahti * Tero Aittokallio (s. 1974), suomalainen matemaatikko ja systeemisen laskennallisen lääketieteen professori == Muita == * Aittokallio, yksi Saarijärven kaupunginosista
Vuonosara

Vuonosara (Carex vacillans) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, keskikokoiseksi kasvava saralaji. Vuonosara on monimuotoinen laji ja luokiteltu joskus jokapaikansaran (Carex nigra) sekä viiltosaran (Carex acuta) tai vihnesaran (Carex paleacea) väliseksi risteymäksi. Muista saralajeista vuonosara muistuttaa eniten suolasaraa (Carex recta), mutta lajit ovat erotettavissa tähkäsuomujen ja pullakoiden ulkonäön perusteella. Vuonosara voi muodostaa juurakostaan pitkiä rönsyjä, mutta kasvaa kuitenkin usein laajoina mättäinä, joissa on vain muutamia kukintotähkiä muodostavia varsia. Kasvullisen lisääntymisen kautta syntyneet kukintotähkättömät varret ovat mättäissä yleensä korkeampia kuin kukintotähkiä muodostavat varret. Yleisesti ottaen varret kasvavat noin puoli metriä korkeiksi ja ovat kolmisärmäisiä sekä karkeapintaisia. Lehdet ovat tavallisesti reilut 5 mm leveitä, harmaanvihreitä, tasapintaisia sekä pitkäkärkisiä ja yltävät yleensä kukinnon yläpuolelle. Vuonosara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu tavallisesti 2–3 hedetähkästä sekä 3–4 emitähkästä. Emitähkät ovat pitkäperäisiä sekä pystyjä tai nuokkuvia ja toisinaan niiden kärjissä saattaa olla hieman hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä sekä mustia, joskin keskisuonen kohdalta vaaleampia. Pullakoiden väri vaihtelee harmaanvihreästä ruskehtavaan ja niissä on lyhyt suuota. Vuonosara kasvaa savisilla merenrantaniityillä. Vuonosaraa tavataan sekä Euroopassa että Pohjois- Amerikassa, lähinnä Norjan rannikolla sekä Kanadan Labradorin niemimaan ja sen läheisten saarten rannikoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Vuonosara (Carex vacillans) * JSTOR Global Plants: Carex vacillans * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex vacillans * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex vacillans * Flora of North America: Carex vacillans Luokka:Sarat
Bruhat Bengaluru Mahanagara Palike

Bruhat Bengaluru Mahanagara Palike (BBMP) on Intian Bangaloren kaupunkia johtava hallinnollinen elin. Se vastaa Bangaloren kehittämisestä, kaavoituksesta, koulutus-, terveys- ja hygienia-, kauppa- ja lupa-asioista sekä vesistöistä, puistoista ja viheralueista. Vuonna 2020 kaupunginosien määrää päätettiin nostaa 198:sta 243 paikkaan osana Karnatakan kunnallislainsäädäntöön tehtyjä muutoksia. Noston tavoitteena on pitää jokaisen kaupunginosan väkiluku 35 000 asukkaassa. Uuteen kaupunginosien lukumäärään vaikuttivat myös numerologiset syyt, koska numeroa yhdeksän (2+4+3) pidetään onnekkaana. Kaupunginvaltuuston kausi kestää viisi vuotta. Vuonna 2015 aloittaneen valtuuston tehtäviä hoitaa virkamies Gaurav Gupta, kunnes uusi valtuusto on nimitetty. Vuonna 2020 vaalien järjestyminen on viivästynyt johtuen koronaviruspandemiasta ja muutoksista kaupunginhallintoon. Vaalit on nykyisellään tarkoitus järjestää joulukuussa 2020. Karnatakan korkein oikeus ilmoitti vuonna 2018, että BBMP:n korruptio on saavuttanut hirvittävät mittasuhteet, jonka vuoksi Karnatakan osavaltiohallituksen ja BBMP:n kunnalliskomissaarin tulee suojella ihmisiä siltä. Intian tiedeinstituutin tutkimuksen mukaan sen 2010-luvulla kunnostamista järvistä 87 prosenttia oli joko erittäin huonossa tai huonossa kunnossa. Kaupungin teiden kuoppaisuus on aiheuttanut lukuisia valituksia, joiden vuoksi BBMP on lupautunut täyttämään ilmoitetut kuopat 15 päivässä. Koronaviruspandemian aikana heinäkuussa 2020 BBMP sai osakseen moitteita kotikaranteenin varmistamisesta telkeämällä karanteeniin määrättyjä henkilöitä koteihinsa. BBMP vastasi moitteisiin poistamalla ovien eteen asetetut peltilevyt ja pahoittelemalla tapahtunutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bangalore
János Varga

János Varga (21. lokakuuta 1939 Abony, Pest, Unkari – 29. joulukuuta 2022) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari sekä vapaapainin MM-mitalisti. Hän edusti Budapest Honvédia, ja oli pituudeltaan 170 cm.. Varga voitti olympiakultaa kreikkalais- roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Méxicossa 1968. Hänen ottelunsa hopeamitalisti Ion Baciuta vastaan päättyi tasapeliin. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui samassa sarjassa neljänneksi. Tokiossa 1964 hän paini 57-kiloisissa sekä kreikkalais-roomalaista että vapaapainia, muttei sijoittunut kummassakaan kuuden parhaan joukkoon. Varga voitti kreikkalais- roomalaisen painin maailmanmestaruuden 57 kg:n sarjassa Helsingborgissa 1963 ja Edmontonissa 1970, sai MM-hopeaa Bukarestissa 1967 ja pronssia Sofiassa 1971 sekä sijoittui kuudenneksi Toledossa 1962. Vapaapainissa hän saavutti 57-kiloisissa MM-hopeaa Jokohamassa 1961 ja pronssia Toledossa 1962. Varga voitti Euroopan-mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n painoluokassa Minskissä 1967 ja Itä-Berliinissä 1970 sekä sai hopeaa Västeråsissa 1968. Hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi vapaapainin 48 kg:n sarjassa 1969. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Unkarilaiset vapaapainijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Puolan vuoden 1978 väestönlaskenta

Puolan vuoden 1978 väestönlaskenta () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 7.–13. joulukuuta 1978 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta. Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 35 061 450, mikä oli yli 2 419 000 enemmän kuin edellisessä väestönlaskennassa. Väestönlaskennassa puolalaisista kaupungeissa asui 20 150 415 ja maaseudulla 14 911 035\. Edellisestä väestönlaskennasta kaupunkien väestö oli kasvanut ja maaseutujen väestö pienentynyt. == Lähteet == 1978
Pere Aragonès

Pere Aragonès i Garcia (s. 16. marraskuuta 1982 Pineda de Mar, Espanja) on katalonialainen poliitikko, joka toimii Katalonian itsehallintoalueen aluejohtajana. Aragonèsin isänisä toimi Pineda de Marin pormestarina ja perusti Taurus Parkin, josta tuli Espanjan suurin hotelli. Aragonèsin veli peri hotellitoiminnan. gencat.cat. Viitattu 1.11.2020 Aragonès oli Pineda de Marin kunnanvaltuutettu vuosina 2011–2018. Hänet nimitettiin aluehallituksen talousjohtajaksi ja aluehallituksen varajohtajaksi kesäkuussa 2018. eldiario.es. Viitattu 1.11.2020 Aragonès on Katalonian aluehallituksen vt. johtaja syyskuusta 2020 lähtien sen jälkeen kun Espanjan vaaliviranomainen sekä Katalonian ja Espanjan korkeimmat oikeudet epäsivät aluejohtaja Quim Torralta oikeuden toimia julkisissa tehtävissä. Espanjan korkein oikeus vahvisti Torran 18 kuukauden viranhoitokiellon. Toukokuussa 2021 Aragonès valittiin Katalonian aluejohtajaksi. Aragonès suoritti oikeustieteen tutkinnon Katalonian avoimessa yliopistossa ja taloushistorian maisteritutkinnon Barcelonan yliopistossa. Huffington Post. Viitattu 1.11.2020 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Katalonian aluejohtajat
Ympyräkirkko (Balatonfüred)

Ympyräkirkko (unkariksi Kerek templom) on pohjapiirrokseltaan ympyränmuotoinen kirkko Balatonfüredissä, Unkarissa. Sen on suunnitellut Antal Fruhmann Roomassa sijaitsevan Pantheonin temppelin mukaan. Ympyräkirkko rakennettiin eräiden tietojen mukaan vuosina 1841–1846, toisten tietojen mukaan kirkko valmistui vasta vuonna 1850. == Lähteet == Luokka:Unkarin kirkot
Fawad Khan

Fawad Afzal Khan (; ; s. 29. marraskuuta 1981 Lahore, Punjab, Pakistan) on pakistanilainen näyttelijä, malli ja laulaja. Kotimaansa lisäksi hän on työskennellyt myös Intian hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2007 Khuda Kay Liye Sarmad Urdu 2014 Khoobsurat Vikram Singh Rathore Hindi Parhaan miestulokkaan Filmfare Awards -palkinto 2016 Ho Mann Jahaan Rafael Urdu Kapoor & Sons Rahul Kapoor Hindi Parhaan miessivuosan Filmfare Awards -ehdokkuus Ae Dil Hai Mushkil DJ Ali Hindi 2018 Jawani Phir Nahi Ani 2 Tipu Shah Urdu 2019 Parey Hut Love Urdu Cameoesiintyminen 2022 The Legend of Maula Jatt Maula Jatt Punjabi Money Back Guarantee Urdu == Televisio == Vuosi Ohjelma Rooli Muuta 2001 Jutt and Bond Bond 2008 Dil De Ke Jayengy Arsalan Satrangi Behzaad 2010 Daastan Hassan Aaj Kuch Na Kaho Rehan Televisioelokuva 2011 Akbari Asghari Asghar Kuch Pyar Ka Pagalpan Mujtaba Humsafar Ashar Hussain 2012 Ashk Rohail Hayat Zindagi Gulzar Hai Zaroon Junaid 2013 Behadd Jamal Ahmad Televisioelokuva Numm Wali Bakht Khan Armaan Armaan Televisioelokuva 2022 Ms. Marvel Disney+-alkuperäissarja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Pakistanilaiset näyttelijät Luokka:Pakistanilaiset mallit Luokka:Pakistanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
McLaren 720S

McLaren 720S on McLarenin valmistama superauto. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 2017, ja se sai viidessä kuukaudessa yli 1500 tilausta. Autosta esiteltiin avoversio vuonna 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *McLarenin sivuilla 720S Luokka:Superautot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Tjaša Oder

Tjaša Oder (s. 22. kesäkuuta 1994 Slovenj Gradec, Slovenia) on slovenialainen uinnin EM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 180 cm. Oder saavutti nuorten EM- kilpailuissa 800 metrin vapaauinnissa kultaa 2010 ja hopeaa 2009 sekä 1 500 metrillä kultaa 2009 ja hopeaa 2010. Hän sijoittui 2010 Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 1 500 metrillä seitsemänneksi ja Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä viidenneksi. Hän voitti 2011 nuorten maailmanmestaruuden 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 16.18,63 ja sijoittui Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä kahdeksanneksi. Oder karsiutui 800 metrin alkuerissä Lontoon olympialaisissa 2012. Hän sijoittui 2013 Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä kahdeksanneksi. Berliinin pitkän radan EM-kilpailuissa 2014 hän oli 1 500 metrillä neljäs ja 800 metrillä kahdeksas. Seuraavana vuonna hän sijoittui Kazanin MM- kilpailuissa 1 500 metrillä 15:nneksi ja Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä seitsemänneksi. Oder saavutti Lontoon pitkän radan EM- kilpailuissa 2016 pronssia 800 metrillä ajalla 8.25,68 ja sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 800 metrin vapaauinnissa kolmastoista. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 15:nneksi sekä 800 että 1 500 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Kööpenhaminan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän oli 800 metrillä kuudes. Oder saavutti 2018 Tarragonan Välimeren kilpailuissa pronssia 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.28,91. Saman vuoden Glasgow'n pitkän radan EM- kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrin vapaauinnissa neljänneksi ja 800 metrillä kuudenneksi. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän oli 800 metrillä yhdeksäs ja 1 500 metrillä kymmenes. Saman vuoden Glasgow'n lyhyen radan EM- kilpailuissa hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset uimarit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lamborghini Sián FKP 37

Lamborghini Sián FKP 37 on Lamborghinin vuodesta 2020 lähtien valmistama superautomalli, joka on valmistajansa ensimmäinen hybridiauto. Se esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019. Kirjaimet FKP tulevat muutamaa viikkoa ennen auton esittelyä kuolleen Ferdinand K. Piëchin nimestä, joka liitti Lamborghinin osaksi Volkswagen Groupia vuonna 1998. Numero 37 viittaa hänen syntymävuoteensä 1937. Autoa valmistetaan 63 kappaletta, joka kunnioittaa merkin perustamisvuotta 1963. Auton voimanlähteenä on 6,5-litrainen V12-moottori teholtaan 785 hevosvoimaa, jonka parina on 34 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori. Pelkän sähkömoottorin voimin auto kykenee ainoastaan lähinnä pysäköinnin kaltaisiin pieniin ajosuorituksiin, ja se kytkeytyy kokonaan pois käytöstä nopeuden ohittaessa 130 km/h. Heinäkuussa 2020 esiteltiin avomalli Roadster, jota valmistetaan 19 kappaleen verran. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Sián FKP 37 Luokka:Superautot Luokka:Hybridiautot Luokka:2020-luvun autot
Stranka Alenke Bratušek

Stranka Alenke Bratušek (suom. Alenka Bratušekin puolue) oli slovenialainen sosiaaliliberaalinen puolue. Se sai nimensä maan entisen pääministerin Alenka Bratušekin mukaan. Viimeisimmissä vaaleissa SAB sai viisi edustajaa maan parlamenttiin. Puolue sai alkunsa vuonna 2014 kun Alenka Bratušek erosi pääministerin virastaan ja Positiivinen Slovenia -puolueesta yhdessä muutaman muun edustajan kanssa. Puolue kuului vuodesta 2014 alkaen Euroopan liberaalidemokraattiseen puolueeseen. == Lähteet == Luokka:Slovenian puolueet
Aleksandr Vedernikov

Aleksandr Aleksandrovitš Vedernikov (; 11. tammikuuta 1964 – 29. lokakuuta 2020) oli venäläinen kapellimestari.The Russian conductor Alexander Vedernikov has died GramophoneVedernikov, Aleksandr WorldCat Identities Vedernikov opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän työskenteli vuosina 1988–1990 Stanislavskin ja Nemirovitš-Dantšenkon teatterissa ja vuosina 1988–1995 Tšaikovski-sinfoniaorkesterin avustavana kapellimestarina. Vuonna 1995 Vedernikov perusti Venäjän filharmonisen orkesterin, jonka taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina toimi vuoteen 2004. Vuosina 2001–2009 hän johti Bolšoi-teatteria, ja vuosina 2009–2018 hän toimi Odensen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina Tanskassa. Vedernikov kuoli lokakuussa 2020 koronaviruspandemiassa tartunnan saatuaan. Tähän saakka hän oli toiminut Tanskan kuninkaallisen oopperan pääkapellimestarina ja Mihailovski-teatterin musiikillisena johtajana. Vierailevana kapellimestarina Vedernikov johti esimerkiksi Joby Talbotin Ink Dark Moon -kitarakonserton kantaesityksessä BBC:n sinfoniaorkesteria vuonna 2018. Hänen levytystensä joukossa on tulkintoja Sergei Rahmaninovin ja Pjotr Tšaikovskin teoksista. Hänen isänsä oli basso Aleksandr Vedernikov ja äitinsä Moskovan konservatorion urkujensoiton professori Natalia Gurejeva. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Suviruusu

Suviruusu (Rosa ’Poppius’) on tarhapimpinellaruusuihin (Rosa Spinosissima- ryhmä) kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista voimakas kasvu ja runsas kukinta vaaleanpunaisen ja valkoisen sävyisillä kukilla. Ruusu kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Lapin porteille saakka (vyöhyke VI). == Alkuperä == Ruusu on peräisin Ruotsin maanviljelysakatemian koeaseman johtajana toimineen Carl Stenbergin (1785–1872) viljelmistä noin vuodelta 1850. Sen arvellaan olevan jonkin pimpinellaruusujen lajikkeen ja vuoriruusun (Rosa pendulina) risteymä. Ruusun alkuperää ei varmuudella tunneta. On mahdollista, että se on syntynyt tuolla koeasemalla tai se tuotiin Pietarista, jossa sitä kasvatettiin 1800-luvulla. Nimensä ruusu on saanut Stenbergin esimiehen, Ruotsin maanviljelysakatemian johtajan, valtioneuvos Gabriel Poppiuksen mukaan. Ruotsissa ruususta on käytetty myös nimeä 'Rosa Stenbergii'.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut. Suomen oloihin soveltaen suom. Hannele Vainio. Otava 1998. Sivu 55. Suviruusu on etupäässä suomalais-ruotsalainen ruusu. Suomeen suviruusu tuli Haapaveden Kasvitarha- ja talouskoulun perustajan Nora Pöyhösen mukana vuoden 1895 Tukholman puutarhanäyttelystä. Ruusu on koulun alueella yhä tavallinen. Oulussa suviruusua on kasvanut ainakin 1920-luvulta lähtien. Pohjois-Suomen suviruusut ovat mitä ilmeisimmin peräisin Nora Pöyhösen tuomista taimista. == Kuvaus == Suviruusu kasvaa tiheäksi, noin kaksi metriä korkeaksi, leveäksi pensaaksi. Uudet versot ovat punertavat ja lähes piikittömät. Vanhempien varsien tyvet ovat piikkiset. Oksat ovat ruskeat. Lehdet ovat nystylaitaiset, kiiltävät ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Ruusu kukkii runsaasti kesä- heinäkuun vaihteesta alkaen. Kukat ovat puolikerrannaiset, maljamaiset, avautuessaan roosan väriset, muuttuen valkosävyisiksi vanhemmiten. Nuput ovat punavioletit. Kukkien halkaisija on 5–7 cm. Terälehtiä niissä on noin 30. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä ja raikas, pohjatuoksuna ruusun tuoksu. Kiulukat ovat päärynänmuotoiset, tumman punaruskeat ja kooltaan 1,5–2 cm. Ruusu on nopeakasvuinen ja leviää juurivesojensa ansiosta, joita se tekee runsaasti. Ruusu viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella paikalla, runsasravinteisessa, hyvin vettä läpäisevässä maassa. Lajike sietää myös kuivuutta. Lisäksi se on talvenkestävä. Suviruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VI. == Lähteet == Luokka:Ruusulajikkeet
Pirttimäki

Pirttimäki voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Pirttimäki, Helsingin kaupungin omistama ulkoilualue Espoossa * Pirttimäki, kylä Hankasalmella * Pirttimäki, mäki Jyväskylässä * Pirttimäki, kylä Puumalassa == Henkilöitä == * Risto Pirttimäki (1955–2024), suomalainen mäkihyppyvalmentaja.
Étienne Vacherot

Étienne Vacherot (1809–1897) oli ranskalainen filosofi. Hän oli 1839–1852 professorina Sorbonnessa, mutta hänet erotettiin virasta katolismielisten vaatimuksesta sekä Napoleonin vallananastuksen vastustamisesta. Hän oli 1871–1876 kansanedustajana mutta erosi edustajatoimensa aikana tasavaltalaisesta puolueesta ja liittyi vanhoillisempiin, monarkisteihin. Hän julkaisi muun muassa teokset Histoire critique de l’école d’Alexandrie (3 os., 1846–1851), La métaphysique et la science (1858), La démocratie (1859), jonka johdosta hänet tuomittiin vankeuteen, La démocratie libérale (1892). Vacherot kannatti itsenäisesti kehitettyä ja perusteltua spiritualismia, jonka luonnetta hän ilmaisee nimityksellä positiivinen metafysiikka. Uskonnonfilosofisissa teoksissaan hän tunnustaa Jumalan vain ideaaliaatteeksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Sydämet saata hehkumaan

Sydämet saata hehkumaan on suomalainen televisio-ohjelma, joka esittelee työväenmusiikin syntyvaiheita ja historiaa 1800-luvulta 1970-luvulle. Historiasta kerrotaan lauluin, juonnoin ja valokuvin. TV1:n Viihdetoimitus tuotti ohjelman vappuaatoksi 1975. Ohjelman toimitti ja ohjasi Erkki Pohjanheimo ja juontajina toimivat Marja-Liisa Kuuranne sekä Jarmo Heikkinen.Helsingin Sanomat 30.4.1975, Radio ja tv. Viitattu 2.11.2020. Sydämet saata hehkumaan taltioitiin huhtikuussa 1975 värillisenä Yleisradion TV1:n studiossa 3, Pasilassa. Siellä kuvattiin myös amerikkalaisen Joe Glazerin osuus. Ohjelma uusittiin TV1:ssä 30.4.1983.Helsingin Sanomat 30.4.1983, Radio - tv. Viitattu 2.11.2020. Kesto on 50 minuuttia. ==Esiintyjät== *Agit Prop (Monna Kamu, Sinikka Sokka, Martti Launis ja Pekka Aarnio) *Ilmo Korhonenhttp://www.kotiposti.net/ilmo.korhonen/historia.html . Viitattu 2.11.2020. *Tasa-arvo, porilainen yhtye *Koiton Laulu *Joe Glazer, työväenmusiikin trubaduuri, Yhdysvallat *KOM-kvartetti (Eero Ojanen - piano, Jukka Hauru - kitara, Tapani Tamminen - basso ja Ari Valtonen - rummut) ==Ohjelman laulut== *Oppimisen ylistys (säv. Eero Ojanen - Bertolt Brecht, suom. Hannu-Pekka Lappalainen) – Agit Prop säestäjänä KOM-kvartetti https://yle.fi/aihe/artikkeli/2007/04/30/agit-prop-oppimisen-ylistys. Viitattu 2.11.2020. *Warshavjanka (puolalainen trad. – suom. Antti Haapala, Joel Lehtonen) – Tasa-arvo *Sait kärsiä puolesta aatteen (säv. S. Kozlovsky - san. G. Matshtet, suom. trad.) – Ilmo Korhonen säestäjänä Eero Ojanen, piano *The Ballad of John Henry (trad.) - Joe Glazer, laulu ja kitara John Henry (folklore) - Wikipedia . Viitattu 25.11.2020. *Automation (säv. & san Joe Glazer) - Joe Glazer, laulu ja kitara *Kurjet (säv. J. Frenkel - suom. Arnold Hiltunen - sov. Toni Edelmann) – Koiton laulu johtajana Toni Edelmann Kurjet Koiton laulu LYRICS . Viitattu 25.11.2020. *Punavangin valssi (Punavangin laulu) (trad. - san. Jali Joutsen) – Tasa-arvo *Veli sisko (trad. – san. Elsa Rautee) – Tasa-arvo *Me nousemme lailla ukkosen (trad. – san. Kosti Kivilahti) – Koiton laulu säestäjänä KOM-kvartetti *Buchenwaldin hälytys (säv. Vano Muradeli – san. Heimo Anttiroiko) – Koiton laulu säestäjänä KOM-kvartetti *Puolue (säv. Eero Ojanen – san. Vladimir Majakovski, suom. Arvo Turtiainen) Helsingin Sanomat 30.4.1975, Radio ja tv: ”Tunnelmia ja musiikkia riittää vappuaamuun asti”. Viitattu 2.11.2020. *Allendelle (säv. Eero Ojanen – san. Pentti Saaritsa) - Ilmo Korhonen säestäjänä Eero Ojanen *Maailman ääriin – Agit Prop säestäjänä KOM-kvartetti Ohjelmasta lainattu Agit Propin Oppimisen ylistys oli mukana Jouko Aaltosen elokuvassa Kenen joukoissa seisot (2006). Elokuva sai Jussi-palkinnon parhaana dokumenttielokuvana 2007. ==Tekijät== *Eero Ojanen - musiikki *Marja-Liisa Kuuranne - juontaja *Jarmo Heikkinen - juontaja *Georg Sikow - lavastaja *Reino Aaltonen - äänittäjä *Pentti Teiniketo - kuvaaja *Eila Forsblom - kuvaussihteeri *Erkki Pohjanheimo - toimittaja ja ohjaaja ==Viitteet== Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Musiikkiohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Mauro Severino

Mauro Severino (s. 5. kesäkuuta 1999 Buco-Zau, Angola) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on laitalinkki tai hyökkääjä. Severinon seura on Kakkosessa pelaava helsinkiläinen Atlantis. Severino pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 2. syyskuuta 2018, kun hänen edustamansa Ilves voitti IFK Mariehamnin vierasottelussa 6–3. Hän pelasi syksyn aikana neljä veikkausliigaottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Severino on suunnitellut vaatteita, muun muassa Marimekolle ja vuonna 2022 urheiluvälinevalmistaja Puman seiväshyppääjä Wilma Murrolle Euroopan- mestaruuden kunniaksi tilaaman takin. Severino on syntynyt Angolassa. Hän muutti 9-vuotiaana perheensä mukana Suomeen. == Tilastot == Päivitetty 2. marraskuuta 2020. Kausi Seura Sarja O M 2014 TPV Kakkonen 7 2 2015 TPV Kakkonen 9 1 Yhteensä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset vaatesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johann Peter Uz

Johann Peter Uz (1720 Ansbach – 1796 Ansbach) oli saksalainen runoilija. Hän oli salainen oikeusneuvos ja Landgerichtin päällikkö. Hän ystävystyi opiskeluaikana Johann Wilhelm Ludwig Gleimin ja Johann Nikolaus Götzin kanssa. Hän teki yhdessä Götzin kanssa Anakreon-käännöksen ja 1746 meni alkuun omassa runoudessaan leikilliseen anakreonttiseen suuntaukseen. Teoksessa Sieg des Liebesgottes (neljä laulua aleksandriinimitassa, 1753), jonka esikuvana oli Alexander Pope, hän sivalsi satiirisesti Friedrich Gottlieb Klopstockin jäljittelijöitä.Uz, Johann Peter, Nordisk familjebok 30. 1920 Uzin innostus sai vähitellen vakavamman suunnan. Hän kirjoitti sointuvia ja hillittyjä oodeja, jotka ovat yleviä ja etupäässä ylistävät kaitselmusta, vapautta ja isänmaata. Runossa Theodicee (1755), joka esittää Gottfried Leibnizin maailmankatsomuksen, hän onnistuu nostamaan opettavaisen aiheen tunteen ja mielikuvitukseen maailmaan. Sama koskee vähemmän hänen epikurolaista opetusrunoaan Versuch über die Kunst stets fröhlich zu seyn (1760). Vanhaa muotoa käyttäessään Uz tavoitteli runoon selkeyttä ja ytimekkyyttä. Virkatehtävien kertyessä hän lopetti runoilun julkaistuaan kootut runonsa nimellä Poetische werke. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1720 syntyneet Luokka:Vuonna 1796 kuolleet
Björn Rautakylki

Björn Rautakylki () oli norjalainen viikinkipäällikkö ja legendaarinen Ruotsin kuningas. Hän oli pahamaineisen viikinkikuningas Ragnar Lodbrokin poika. Hän eli 800-luvulla. Luokka:Norjalaiset henkilöt Luokka:Viikingit
János Vajda

János Vajda (1827–1897) oli unkarilainen runoilija. Hän osallistui Unkarin vapaussotaan ja joutui siitä rangaistukseksi 1849 tavallisena sotamiehenä Itävallan armeijaan, josta vapautui 1853. Vajda oli intohimoinen runoilijaluonne, joka käytti usein liioittelua ja mauttomuuksia. Hänen kootut runonsa ilmestyivät 1882, ja sen ilmestyttyä hän julkaisi vielä kaksi kokoelmaa, 1892 ja 1895. Vajda kirjoitti myös kertovia runoelmia, murhenäytelmän sekä muistelmia sotilasajoiltaan.Vajda, János. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Runojen suomennoksia== Lähde:Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta, päivitetty 15.10.2020, viitattu 2.11.2020 * Kahdenkymmenen vuoden jälkeen (Ginaa muistellessa), suom. Toivo Lyy, teoksessa: Unkarin lyyra, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1970 * Kahdenkymmenen vuoden päästä (Ginan muistokirjaan), suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Veri ja kulta: Yrjö Jylhän suomentamaa maailmanlyriikka, Helsinki, Otava, 1954 * Kaislajärvellä, teoksessa: Unkarin lyyra * Kolmenkymmenen vuoden jälkeen, teoksessa: Unkarin lyyra * Pyrstötähti, teoksessa: Unkarin lyyra == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Sirkjärv

Sirkjärv (myös Tsirkjärv, Sirgjärv, Umbjärv, Väike-Umbjärv) on Virossa Tartumaalla Luunjan kunnan Pajukurmun kylän alueella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 400 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se sijaitsee Emajõe-Suursoon luoteislaidalla, joka on Peipsijärven alangolla Emajoen suistoalueen ympäröivä 181 neliökilometrin kokoinen suojeltu kosteikkoalue . Sen koillispuolella sijaitsee sitä paljon suurempi Koosa järv. Sirkjärv on autio eikä sinne tule tietä. Pajukurmun kylä sijaitsee yli neljän kilometrin päässä Kavastun lähellä. == Luontoarvoja == Järveä ympäröi suoalue, joka on ilmakuvien perusteella tyypiltään rämettä. Se kasvaa tiheää ja matalaa männikköä. Järvessä ei esiinny samalla tavalla vesikasvillisuutta kuin viereisessä Koosa järvessä. Sirkjärvessä esiintyy ainakin ahven, särki, hauki, suutari, säyne ja pasuri, mutta harvemmin myös kiiski, ankerias, lahna ja made. Koska pienessä järvessä on kaloja useita eri lajeja ja Koosa järven tapaan se voi talvella jäätyä pohjaa myöten umpeen, tuovat ilmeisesti suolla esiintyvät tulvat uusia kaloja entisten lisäksi. Sen linnusto voi saada Koosa järvestä täydennystä, vaikkei se ole yhtä rehevä kuin se. == Vesistösuhteita == Sirkjärv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa sen vieressä virtaava ja Koosa järveen laskeva Piiri peakraav on Kargaja jõen sivuhaara. Sirkjärv on umpijärvi, koska järveen tai järvestä ei virtaa vettä ojia myöten. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 30,5 metriä mpy. Peipsijärvi sijaitsee seitsemän kilometriä itäänpäin . Kun sen vedenpinta kohoaa tai laskee, vaikuttaa suuret vedenpinnanvaihtelut Koosa- ja Kargaja jõgien kautta myös Sirkjärveen. Kevättulvan aikana Peipsijärven vedenpinta kohoaa joskus metrinkin, jolloin myös Sirkjärven vesi nousee yhtä paljon. Ylimmän- ja alimman vedenpinnan korkeuksissa voi saman vuoden aikana olla kaksi metriä eroa. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Luunja Luokka:Tartumaan järvet Luokka:Koosa jõen valuma-alue
Péter Vajda

Péter Vajda (1808–1846) oli unkarilainen kirjailija, joka suorasanaisissa kertomuksissaan kirjoitti luonnosta, esimerkiksi kokoelmissa Nap szakaszai, Természet bajai ja sensuurin vuoksi itämaille sijoitetuissa kertomuksissaan taisteli yhteiskunnallisia epäkohtia vastaan asettuen ihmisarvon ja vapauden puolustajaksi. Taideproosan kehittäjänä Vajdalla on merkittävä asema unkarilaisessa kirjallisuudessa.Vajda, Péter. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1846 kuolleet