EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
La Ferté-Saint-Aubin

La Ferté-Saint-Aubin on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Orléansin kaupungista etelään. Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta peräisin oleva linna Château de La Ferté-Saint-Aubin. Linna on yksityisenä asuntona 350 vuotta. Linna on avoinna yleisölle. Linnassa voi tutustua sen jokaisessa kolmessa kerroksessa olevaan viiteentoista kalustettuun huoneeseen. Linnassa järjestetään erilaisia maksullisia tapahtumia, ja linnan sadan hehtaarin puistossa on erilaisia puutarhapelejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Djoao Lobles

Djoao Lobles (s. 14. tammikuuta 2001) on alankomaalainen keskimatkojen juoksija. Lobles osallistui sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2021, mutta ei päässyt 800 metrillä alkueristä jatkoon. Alankomaiden mestaruuden 800 metrillä Lobles on voittanut ulkoradoilla vuonna 2020 ja sisäradoilla vuosina 2020 ja 2021. Alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 Lobles pääsi 800 metrillä välieriin. Alle 20-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa 2019 hän pääsi 800 metrillä finaaliin ja oli siinä kahdeksas. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 400 m 47,08 Heusden-Zolder 3. heinäkuuta 2021 800 m 1.45,93 Nizza 12. kesäkuuta 2021 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 400 m 47,46 Apeldoorn 16. helmikuuta 2020 800 m 1.46,65 Apeldoorn 21. helmikuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Tšarušin

Jevgeni Ivanovitš Tšarušin (, 11. marraskuuta 1901 Vjatka – 18. helmikuuta 1965 Leningrad) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija ja kuvittaja. Jevgeni Tšarušin syntyi arkkitehdin perheeseen. Hän kävi lukion, palveli puna- armeijassa ja työskenteli Vjatkassa lavastajana. Vuosina 1922–1926 Tšarušin opiskeli maalaustaidetta Leningradin taideteollisessa korkeakoulussa. Hän tutustui Samuil Maršakiin, Vitali Biankiin, Jevgeni Švartsiin ja muihin lastenkirjailijoihin sekä lastenkirjojen kuvittajiin. Vuodesta 1930 lähtien Tšarušin työskenteli valtion kustannusliikkeen taiteilijana. Hän kuvitti lastenkirjoja ja alkoi myös itse kirjoittaa kertomuksia lapsille. Tšarušinia miellyttivät eniten eläinaiheet, joita hän oli piirtänyt jo lapsena. 1930-luvun lopulta lähtien hän alkoi laatia myös populaaritieteellisiä kirjoja. Tšarušinin teoksille on ominaista dynaaminen ja mukaansatempaava juoni sekä hyväntahtoinen pehmeä huumori. Tšarušin kuului Neuvostoliiton taiteilijaliittoon vuodesta 1932 ja kirjailijaliittoon vuodesta 1934. Hän sai VSFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1945. Tšarušinin teoksia julkaistaan yhä Venäjällä ja ulkomailla. ==Suomennettuja teoksia== * Ensimmäinen eläinkuvastoni (Moja pervaja zoologija). Suom. Jukka Torvinen. Tampere: Satukustannus, 1987. * Kolme kertomusta (Tri rasskaza). Suom. Saimi Mäyrä. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955. * Tule tutuksi eläinten kanssa (Kto kak živjot). Suom. Eija Laakso. Moskova: SN- kirjat, Raduga, 1988. * Töpö, Hupi ja harakka (Tjupa, Tomka i soroka). Suom. Kerttu Kyhälä-Juntunen. Moskova: Edistys, 1979 (?). ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kuvittajat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Lemlem Hailu

Lemlem Hailu (s. 21. toukokuuta 2001) on etiopialainen keskimatkojen juoksija. Hailu osallistui Dohan maailmanmestaruuskilpailuihin 2019 ja pääsi välieriin 1 500 metrillä. Afrikan kisoissa vuonna 2019 hän sai pronssia 1 500 metrillä. Hän karsiutui saman matkan välierissä vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 3 000 metrillä Belgradissa 2022 ajalla 8.41,82. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 10 000 metrillä seitsemästoista. Etiopian mestaruuden 1 500 metrillä Hailu on voittanut vuosina 2019 ja 2021. Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 Hailu voitti 1 500 metrillä mestaruuden. Nuorten olympialaisissa ja alle 18-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti samalla matkalla kultaa 2018. Hailu juoksi 1 500 metrillä sisäratojen alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 4.01,79 Toruńissa 8.helmikuuta 2020 ja 4.01,57 Liévinissä 19. helmikuuta 2020. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.00,32 Castellón 16. kesäkuuta 2022 3 000 m 8.29,43 Chorzów 16. heinäkuuta 2023 5 000 m 14.34,53 Pariisi 9. kesäkuuta 2023 10 000 m 29.59,15 Nerja 23. kesäkuuta 2023 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.01,57 Liévin 19. helmikuuta 2020 3 000 m 8.29,28 Madrid 24. helmikuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Etiopialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vera Tšaplina

Vera Vasiljevna Tšaplina (, 24. huhtikuuta 1908 Moskova – 19. joulukuuta 1994 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija. Vera Tšaplina syntyi aatelisperheeseen. Venäjän sisällissodan aikana hän joutui lastenkotiin Taškentiin, josta äiti löysi hänet ja vei takaisin Moskovaan. Tšaplina työskenteli Moskovan eläintarhassa vuodesta 1924. Hän kasvatti yhteisasunnossaan kuuluisaksi tulleen Kinuli-leijonan. Tšaplina alkoi kirjoittaa eläinaiheisia kertomuksia ja julkaisi useita suosittuja kirjoja. Hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1950. Myöhemmin kirjailija siirtyi eksoottisista eläimistä kuvaamaan lähiseudun luontoa. ==Suomennettuja teoksia== * Oravat muuttavat (Lesnyje putešestvenniki). Suom. Anita Ronkainen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1978. * Orlik. Suom. M. Suikkanen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kristina Safonova. ‘Why didn’t you show me the lion?’ The forgotten story of Vera Chaplina — the Moscow zookeeper who raised a lion in her communal apartment – Meduza (23.03.2021) Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Cream (Princen kappale)

Cream on Princen kappale vuodelta 1991. Se oli Princen viides listaykkönen Amerikan listalla. Kappaleessa on lyyrisesti melko seksuaalisävytteisiä piirteitä, jotka eivät kuitenkaan häirinneet radiomennekkiä. Kappale julkaistiin Princen Diamonds and Pearls -albumin keskeisenä kappaleena, ja se vaikutti levyn menestykseen. Kappaleessa laulaa välillä Princen silloisen The New Power Generation -yhtyeen naisvokalisti Rosie Gaines. Luokka:Princen kappaleet Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Bao (sämpylä)

Bao () on taiwanilainen höyrysämpylä, joka valmistetaan höyryttämällä bambukorissa. Baon täytteenä on lihaa ja pikkelöityjä kasviksia. Bao on suosittu katuruoka Aasiassa. ==Lähteet== Luokka:Pikaruoka Luokka:Taiwanilainen keittiö
Sotkamon terveysasema

Sotkamon terveysasema on Kainuun Sotkamossa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. Sotkamon terveysasemalla on myös hyvinvointiyhtymä NordLabin näytteenottopiste. Sotkamon terveysasema oli arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema, Suomen ensimmäinen varsinaisesti terveyskeskusta varten suunniteltu ja maakuntien rakentama rakennuskokonaisuus. Sotkamon terveydenhuoltokeskus valmistui vuonna 1968 eli ennen vuonna 1972 voimaantullutta kansanterveyslakia. Tämä laki oli varsinainen lähtölaukaus suomalaisen terveyskeskusverkoston rakentamiselle. Sotkamon terveysaseman viereen rakennettiin paloasema ja henkilökunnan asuintalo, sekä tien toiselle puolelle Sotkamon kunnantalo (1975, Matikaisen 1973 voittaneen ehdotuksen pohjalta). Vuonna 1979 valmistui Veijo Martikaisen ja hänen poikansa Ari-Jukka Martikaisen suunnittelema Sotkamon terveysaseman vuodeosasto. Vuonna 2021 siellä oli 22 sairaansijaa. Sotkamon terveysasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Muulloin kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys (Päivystyksen ovi F2, Sotkamontie 13, Kajaani). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sotkamon terveysaseman sijaintikartta (sotkamo.karttatiimi.fi) Luokka:Kainuun hyvinvointialue Luokka:Sotkamon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
Abraham Petrelius

Abraham Petrelius (24. elokuuta 1823 Kemijärvi – 30. maaliskuuta 1893 Savonlinna) oli suomalainen värjärimestari ja valtiopäivämies. Petreliuksen isä oli talollinen, suutari Abraham Petrelius. Hän kävi värjärinoppiin Oulussa ja palveli värjärikisällinä Oulussa, Kuopiossa ja Savonlinnassa, jossa hän toimi värjärimestarina appensa aiemmin omistamassa liikkeessä. Petrelius oli porvarissäädyssä Savonlinnan edustaja valtiopäivillä 1867. Professori Alfred Petrelius oli Abraham Petreliuksen ja tämän vaimon Josefina Charlotta Lindholmin poika, Viitattu 26.3.2021. samoin kuin arkkitehti Albert Petrelius.Geni: Albert Abraham Petrelius Viitattu 26.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Jakov Taits

Jakov Moisejevitš Taits (, 12. huhtikuuta 1905 Smorgon – 4. huhtikuuta 1957 Moskova) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija. Jakov Taitsin isä oli juutalainen kirjailija Moiše Taitš. Hän valmistui Moskovan taideteollisesta instituutista vuonna 1929 ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1930. Taits kirjoitti lastenkirjoja, joita hän myös itse kuvitti. Monissa niistä kuvataan pienten juutalaisasutusten arkea. Taits toimi myös jiddišinkielisen kirjallisuuden kääntäjänä. ==Suomennettuja teoksia== * Löytö: kertoelma (Nahodka). Suom. Lyyli Pikkuvirta. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. * Signalisti: kertomuksia puna-armeijalaisten elämästä (Signalist). Suom. A. Lindros. Leningrad: Kirja, 1936. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Herman Wahrman

Herman Wahrman (16. toukokuuta 1821 Kesälahti – 9. helmikuuta 1885 Kesälahti) oli suomalainen suutarimestari ja valtiopäivämies. Wahrmanin vanhemmat olivat vara-kruununnimismies Jaakko Wahrman ja Ulrika Siberg. Hän oli suutarinopissa ja oleskeltuaan Sortavalassa tuli Käkisalmeen 1846, harjoittaen siellä suutarin ammattia mestarina. Wahrman oli porvarissäädyssä Käkisalmen edustaja valtiopäivillä 1867. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Kfar Daromin taistelu

Kfar Daromin taistelu oli Israelin itsenäisyyssodan aikainen taistelu juutalaisen Kfar Daromin kibbutsiin hallinnasta. Taistelut alkoivat hieman ennen sotaa muslimiveljeskunnan hyökkäyksillä hieman ennen sotaa. Sodan syttyessä se oli yksi egyptiläisten ensimmäisistä kohteista. Hyökkäyksen epäonnistuttua he tyytyivät kuitenkin kiertämään kibbutsin, jonka piiritetyt puolustajat hylkäsivät lopulta 8. – 9. heinäkuuta. ==Tausta== Kfar Darom oli juutalaisten siirtolaisten vuonna 1946 perustama kibbutsi, joka oli saanut nimensä vanhemman historiallisen paikkakunnan mukaan. Kibbutsi sijaitsi Palestiinan rannikkoa pitkin kulkevan tien sivussa Rafahin ja Gazan välillä. ==Taistelu== Egyptin muslimiveljeskunnan vapaaehtoiset asemiehet tekivät iskuja Kfar Daromia vastaan jonkion aikaa ennen Israelin itsenäisyyssodan syttymistä. Hyökkäykset 10. huhtikuuta ja 11. toukokuuta kuitenkin torjuttiin. Egyptin vakinaisen armeijan joukot ylittivät rajan Israeliin itsenäisyyssodan syttyessä yöllä 15. toukokuuta. Jalkaväekä tuki tykistö ja panssariajoneuvot. Kfar Darom oli Israelin puolustuslijan etutukikohta ja Nirimin ohella toinen egyptiläisten ensimmäisistä tavoitteista. Kfar Daromia puolusti 40 kibbutsin miestä ja naista, sekä noin 20 Palmahin jäsentä. Puolustajilla oli kevyiden käsaseiden lisäksi PIAT-panssaintorjuntasinkoja ja polttopulloja. Palmahin oli tarkoitus vahvistaa kibbutsia, mutta vahvistuksia tuonut kolona väijytettiin yöllä 14. – 15. toukokuuta. Auringon nousun jälkeen 15. toukokuuta egyptiläisten Said Tahan komentama 1. pataljoona aloitti hyökkäyksen kibbutsia vastaan. Tukena oli pannsariajoneuvoja. Hyökkäys johti kuitenkin useiden sotilaiden kuolemaan. Muutamat ajoneuvot tuhoutuivat tai vaurioituivat. Puolustajista kaatui kolme ja haavoittui 30. Hyökkääjät vetäytyivät ja päätyivät sen jälkeen kiertämään kibbutsin edeten kohti Gazaa. ==Seuraukset== Illalla 15. toukokuuta egyptiläisten 1. ja Ahmed Ali al-Muwawin johtama 9. pataljoona yhdistyivät Gazassa ja hyökkäys jatkui kohti pohjoista. Kfar Darom jäi piiritettynä etenevien egyptiläisten selustaan. Kibbutsin puolustamista pidettiin pidemmän päälle mahdottomana. Sen pouolustajat hylkäsivät kibbutsin ja heidän onnistui 8. – 9. heinäkuuta vetäytyä israelilaisten puolustuslinjoille saakka. Egyptiläiset valtasivat tyhjän kibbutsin, joka perustettiin uudelleen vuonna 1970. Israelilaiset tyhjensivät Gazan kaistalla sijainneen kibbutsin vuonna 2005. ==Lähteet== Luokka:Israelin itsenäisyyssota Luokka:Israelin taistelut Luokka:Egyptin taistelut Luokka:Vuoden 1948 sotahistoria
Kfar Darom

Kfar Darom () oli Israelin siirtokunta Gush Katifin siirtokunta-alueella nykyisellä Gazan kaistalla. Siirtokunta tyhjennettiin vuonna 2005. ==Maantiede== Kfar Darom sijaitsi Palestiinan rannikolla Rafahin ja Gazan kaupunkien välissä Palestiinan rannikkoa pitkin kulkeneen rannikkotien sivussa. ==Historia== Kfar Darom oli alun perin historiallinen paikannimi. Historiallinen Kfar Darom liitetään yleensä nykyiseen Deir al-Balahin kaupunkiin noin 16 kilometriä Gazasta etelään. Lähteistä se esiintyy ensimmäisen kerran Talmudissa. Arabit valtasivat sen vuonna 634 ja ristiretkeläiset perustivat paikalle Darum-nimisen linnoituksen. Gazan kaupunginmuurin eteläportti tunnettiin aikanaan nimellä Bab al-Darum. Nykyiaiksempi juutalainen kibbutsi perustettiin vuonna 1946. Se sai nimensä historiallisen paikannimen mukaan. Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948 se oli yksi ensimmäisistä egyptiläisten hyökkäyskohteista. Hyökkäys tyrehtyi Kfar Daromin taistelussa ja lopulta egyptiläiset päätyivät yksinkertaisesti kiertämään kibbutsin jatkaen etenemistään pohjoiseen. Piiritetyt puolustajat pakenivat heinäkuussa. Kibbutsin ensimmäiset asukkaat muuttivat uuteen Bnei Daromiin. Kfar Darom perustettiin uudelleen vuonna 1970 ensimmäisenä Gush Katifin siirtokunta-alueensiirtokuntana. Sittemmin siitä tuli Gush Emunim-järjestön harjoitusmaatila. Siirtokunta hylättiin joitakin vuosia myöhemmin ja seuraavan kerran se jälleenasutettiin vuonna 1989. Kfar Darom oli terrori-iskujen kohde 1990-luvulta lähtien. Sen asukasluku oli vuonna 2002 324. Gush Katifin siirtokuntia alettiin tyhjentää elokuussa 2005 Israelin hallituksen alkaessa poistua Gazan kaistalta. Kfar Daromin asukkaat vastustivat tyhjentämistä, mikä johti yhteenottoihin poliisin ja armeijan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Israelin siirtokunnat Luokka:Entiset asutut paikat Luokka:Gazan kaista
Asteroideae

Asteroideae on alaheimo asterikasvien heimossa, joka voidaan jakaa 16 alaheimoon. Niistä Asteroideae on pääryhmä ja nuorin; evoluutiopuussa sitä lähimpänä ovat oman alaheimonsa muodostava suku Corymbium ja alaheimo Cichorioideae (aiemmin sikurikasvien heimo). Alaheimo jaetaan 22 tribukseen ja edelleen yli 1130 sukuun, joiden lajeja esiintyy maailmanlaajuisesti. Lajimäärältään suurimmat suvut ovat villakot (Senecio), nappiolkikukat (Helichrysum), marunat (Artemisia), Baccharis, mikaniat (Mikania), helosäteet (Verbesina), valkolatvat (Ageratina), rusokit (Bidens), steviat (Stevia), sauramot (Anthemis), kallioiset (Erigeron), Pentacalia ja koruasterit (Aster).Stevens (2001–) Pohjoismaissa kasvavat alaheimon kasvit ovat maitiaisnesteettömiä ruohoja (lukuun ottamatta puolipensaaksi kasvavaa aaprottimarunaa), joilla lehdet kasvavat kierteisesti. Mykerökukinnossa kukat ovat erilaistuneet kielimäisiin laitakukkiin ja torvimaisiin kehräkukkiin tai kielikukat ovat surkastuneet. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–) Angiosperm Phylogeny Website: Asteraceae Version 14, July 2017. Viitattu 18.11.2022. === Viitteet === Luokka:Asterikasvit
Vladimir Sutejev

Vladimir Grigorjevitš Sutejev (, 5. heinäkuuta 1903 Moskova – 10. maaliskuuta 1993 Moskova) oli neuvostoliittolainen animaatioelokuvien tekijä, kuvittaja ja lastenkirjailija. Vladimir Sutejev syntyi lääkärin perheeseen. Hän kävi keskikoulun ja opiskeli Moskovan teknillisessä korkeakoulussa. Sutejev valmistui Valtion elokuvakoulusta vuonna 1928 ja työskenteli Mežrabpomfilm- elokuvastudiolla. Sutejev oli yksi neuvostoliittolaisen animaatioelokuvan edelläkävijöistä. Vuonna 1931 hän ohjasi ensimmäisen animoidun äänielokuvan Ulitsa poperjok. Vuonna 1935 Sutejev siirtyi Viktor Smirnovin kokeelliseen animaatiostudioon ja vuonna 1936 Sojuzmultfilmille. Hän työskenteli piirroselokuvien taiteilijana, käsikirjoittajana ja ohjaajana. Vuodesta 1947 lähtien Sutejev työskenteli lastenkirjallisuuden kustannusliikkeessä. Hän kuvitti lastenkirjoja ja julkaisi ensimmäisen oman kirjansa vuonna 1949. Sutejev kirjoitti lukuisia satuja, joiden kuvituksessa on paljon animaatioelokuvien piirteitä. Hän oli molempikätinen ja pystyi kirjoittamaan ja piirtämään samanaikaisesti. ==Suomennettuja teoksia== * Erilaiset pyörät: purjevene (Raznye koljosa). Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961. * Kaksi satua kynästä ja väreistä (Dve skazki pro karandaš i kraski). Suom. Anna-Liisa Levänen. Petroskoi: [s.n.], [s.a.] * Kuka sanoi nau? (Kto skazal ”mjau”?). Suom. Nikolai Gippijev. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. * Parittomat pyörät (Raznyje koljosa). Suom. Anita Mitrošin. Helsinki: Kansankulttuuri, 1984. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Animaatio-ohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Dénes Kovács

Dénes Kovács (18. huhtikuuta 1930 Vác – 14. helmikuuta 2005 Budapest) oli unkarilainen viulisti ja musiikkipedagogi.DÉNES KOVÁCS Zeneakadémia Kovács opiskeli Ede Zathureczkyn johdolla Franz Lisztin musiikkiakatemiassa ja sai diplominsa vuonna 1951. Samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Itä-Berliinin Nuorisofestivaalin yhteydessä järjestetyssä viulukilpailussa. Vuonna 1955 hän voitti Lontoon kansainvälisen Carl Flesch -viulukilpailun. Vuodesta 1957 Kovács opetti Franz Lisztin musiikkiakatemiassa, vuodesta 1964 professorina. Hän johti akatemiaa vuosina 1967–1980 ja jatkoi opetustyötään tämän jälkeenkin. Kovácsista tuli vuonna 1951 Unkarin valtionoopperan konserttimestari, ja vuonna 1963 Unkarin kansalliset filharmonikot kiinnitti hänet solistikseen. Kovács oli säännöllinen konsertoija ja tulkitsi konserttoja, kamarimusiikkia sekä soolo-ohjelmistoa barokista 1900-luvun teoksiin. Hän levytti esimerkiksi kaikki Ludwig van Beethovenin sonaatit viululle ja pianolle sekä Béla Bartókin teoksia täydelliseen Bartók-editioon. Oman aikansa säveltäjien teoksista hän levytti Gyula Dávidin, Frigyes Hidasin, Pál Kadosan, András Mihályn ja István Sárközyn konsertot. Kovács sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten vuonna 1963 Kossuth-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset viulistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Kolmiokakalia

Kolmiokakalia eli kakalia eli keihäsnauhus (Parasenecio hastatus) on monivuotinen, joskus koristekasvina viljelty asterikasvilaji. Se on läheistä sukua mm. helonauhuksille ja ruttojuurille. Kolmiokakalia on pystykasvuinen ruoho, jonka lehtilavat ovat tyvipuolelta siipipalteiset ja ainakin varren alaosassa kärjestään kookkaan kolmionmuotoiset. Kukintona on mykeröstö, mykeröjen kukat ovat epäpuhtaan valkeita.Flora of China: Parasenecio hastatus Viitattu 26.3.2021. == Levinneisyys == Kolmiokakalia esiintyy alkuperäisenä luonnonkasvina Venäjällä Euroopasta Itä-Siperiaan, Kazakstanissa, Mongoliassa, Koillis-Kiinassa, Koreassa ja Japanissa. Suomessa kasvi on havaittu muutamia kertoja viljelykarkulaisena ja se arvioidaan luonnonvaraisena vakiintuneeksi tulokkaaksi.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 111.)Kasviatlas 2020: Kolmiokakalia (Parasenecio hastatus) Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kolmiokakalia – Parasenecio hastatus Luokka:Asterikasvit
Juri Sotnik

Juri Vjatšeslavovitš Sotnik (, 11. kesäkuuta 1914 Vladikavkaz – 3. joulukuuta 1997 Moskova) oli venäläinen lasten- ja nuortenkirjailija. Juri Sotnik syntyi taiteilijan perheeseen. Hän kirjoitti humoristisia lastenkertomuksia, nuortenromaaneja, näytelmiä ja elokuvakäsikirjoituksia. ==Suomennettu teos== * Ihmeellinen lintu (Nevidannaja ptitsa). Suom. Paavo Alatalo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Châteauneuf-sur-Loire

Châteauneuf-sur-Loire on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 25 kilometriä Orléansin kaupungista itään. pienoiskuva|vasen|Loirejoen ylittävä riippusilta Kaupungin linna Château de Châteauneuf-sur-Loire on rakennettu 1600-luvulla. Linna on nykyään kaupungin omistuksessa ja siellä on merimuseo Musée de la marine de Loire. Museo kertoo Loiren jokiliikenteen historiasta. Museo on ollut toiminnassa vuodesta 1962 lähtien. 1980-luvun lopulla alkuperäiskokoelmiin lisättiin Neversin keramiikkaa, kultakoruja ja harvinaisia puutöitä. Lisäksi museossa on osasto kaupungissa vuodesta 1872 lähtien toimineesta metallirakennusteollisuudesta, jonka elävä esimerkki on joen ylittävä riippusilta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Blumea

Blumea on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 89 lajia, joita esiintyy Afrikassa, Australiassa ja Aasian etelä- ja kaakkoisosissa sekä Japanissa. Suvun lajirunsaus keskittyy trooppiseen Aasiaan. Ne ovat ruohoja tai pensaita. Suomeksi on nimetty yksi Blumea-laji, kamferikasvi (Blumea balsamifera), jota käytetään joissain Aasian maissa lääkekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Blumea Luokka:Asterikasvit
Vera Smirnova

Vera Vasiljevna Smirnova ( 29. syyskuuta 1898 Pietari – 1977 Moskova) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija. Vera Smirnova syntyi Pietarin taideakatemian vahtimestarin perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Keski- Aasiassa, kävi lukion ja opiskeli naisten korkeakoulussa ja Vsevolod Meyerholdin teateristudiossa. Smirnova julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1924. Hän kirjoitti lastenkirjoja, toimi vaikutusvaltaisena lastenkirjallisuuden kriitikkona ja työskenteli kirjallisuuslehti Znamjan toimittajana. 1930-luvun lopussa Smirnova laati kertomuskokoelman Stalinin lapsuudesta, mutta kirjan päähenkilö kielsi sen julkaisemisen. ==Suomennettu teos== * Kaksi sydäntä (Dva serdtsa). Petroskoi: Kirja, 1934. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Baccharis

Baccharis on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 430 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Amerikassa, Yhdysvalloista Etelä-Amerikan eteläosiin. Suomeksi on nimetty yksi Baccharis-suvun kasvi, pilvisutilatva (Baccharis halimifolia).Suomen Lajitietokeskus: Baccharis / Baccharis halimifolia Viitattu 26.3.2021. Se kasvaa alun perin Yhdysvaltojen itäosassa, Kanadan Nova Scotialla, Meksikon koillisosassa, Kuubassa ja Bahamalla. Pilvisutilatva on kookas pensas, jonka Euroopan unioni on luokitellut haitalliseksi vieraslajiksi. Euroopassa se on levinnyt toistaiseksi ainakin Espanjaan, Ranskaan, Isoon-Britanniaan ja Alankomaihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Baccharis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Baccharis Luokka:Asterikasvit
Huiskunauhukset

Huiskunauhukset (Sinacalia) on asterikasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita esiintyy Kiinassa. Lajit on alun perin sijoitettu kantavillakoihin (Senecio) tai helonauhuksiin eli nauhuksiin (Ligularia) ja suku on kuvattu vasta 1970-luvulla. Huiskunauhukset ovat ruohoja, joilla on vankka mukulamainen juurakko. Läheisimmistä sukulaisista helonauhuksista erottava tuntomerkki on lehtikannan tupettomuus.Flora of China: Sinacalia Viitattu 26.3.2021. Liuskahuiskunauhusta eli huiskunauhusta (Sinacalia tangutica) viljellään perennana. Laji on Kiinan ulkopuolella levinnyt vakiintuneeksi viljelykarkulaiseksi ainakin Ruotsissa, Norjassa ja Britanniassa, Suomessa laji on satunnaisesti levinnyt luontoon.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 112.) Muut lajit ovat Sinacalia davidii ja Sinacalia macrocephala. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Huiskunauhukset – Sinacalia Luokka:Asterikasvit
Kuhmon terveysasema

Kuhmon terveysasema on Kainuun Kuhmossa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. Kuhmon terveysasemalla on hyvinvointyhtymä NordLabin näytteenottopiste. Kuhmon kaksikerroksinen, tiiliverhoiltu terveysasemarakennus valmistui vuonna 1981. Terveysaseman vuodeosastolla on 22 sairaansijaa, mutta vuoden 2024 alusta vuodeosasto muutetaan kuntoutus- ja arviointiyksiköksi. Kuhmon akuuttisairaanhoito keskitetään Kainuun keskussairaalaan. (Kuhmon terveyskeskussairaala, 2021). Kuhmon terveysaseman palvelutuotanto oli 2010-luvulle tultaessa ulkoistettuna muutaman vuoden ajan yksityiselle terveyspalveluyritykselle. Kuhmon terveysasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8–16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Viikonloppuisin (la-su), sekä juhlapyhinä terveysasema on avoinna kello 9–17. Muulloin kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa tietysti yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys (Päivystyksen ovi F2, Sotkamontie 13, Kajaani). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuhmon terveysaseman sijaintikartta (kuhmo.karttatiimi.fi) Luokka:Kainuun hyvinvointialue Luokka:Kuhmon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
Idänkakaliat

Idänkakaliat eli kakaliat (Parasenecio) on asterikasveihin kuuluva kasvisuku. Se on läheisintä sukua helonauhuksille ja huiskunauhuksille. Idänkakalioihin kuuluu 69 lajia, joita esiintyy Venäjän Euroopan puoleisesta osasta Keski- ja Itä-Aasiaan yltävällä alueella. Yhden lajin levinneisyys ulottuu Itä-Aasiasta Pohjois-Amerikan puolelle Aleuteille. Suurin osa lajeista esiintyy Kiinan ja Himalajan alueella. Kasvit ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja.Flora of China: Parasenecio Viitattu 26.3.2021. Suomeksi on nimetty yksi laji, kolmiokakalia eli kakalia eli keihäsnauhus (Parasenecio hastatus, aikaisemmin Cacalia hastata). Se on perennana viljelty ruoho, jolla on kolmion muotoiset varsilehdet. Suomessa kolmiokakaliaa on joskus havaittu viljelykarkulaisena tai -jäänteenä.Kasviatlas 2020: Kolmiokakalia (Parasenecio hastatus) Suomessa. Sen entinen suku Cacalia on hajotettu sukuryhmän Senecioneae muihin sukuihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Parasenecio * Suomen Lajitietokeskus: Idänkakaliat – Parasenecio Luokka:Asterikasvit
The Green Inferno

The Green Inferno on vuonna 2013 valmistunut Eli Rothin ohjaama kauhuelokuva. Se sai inspiraationsa 1970- ja 1980-lukujen italialaisista kannibaaliaiheisista eksploitaatioelokuvista, joista tunnetuin on Kannibaalien polttouhrit (1980). The Green Infernon pääosissa näyttelevät muun muassa Lorenza Izzo, Ariel Levy sekä Daryl Sabara, ja se kertoo joukosta aktivistinuoria, jotka haluavat suojella Perun alkuperäiskansoja, mutta päätyvätkin itse erään kannibalistisen heimon käsiin. == Juoni == Elokuvan alussa fuksi nimeltä Justine (Lorenza Izzo) kiinnostuu opiskelijoiden aktivistiryhmästä, jota vetää karismaattinen Alejandro (Ariel Levy). Ryhmä on huolissaan Amazonin sademetsien hakkuista, jotka uhkaavat alkuperäiskansojen elinalueita. Ryhmä matkustaa Peruun lisätäkseen ihmisten tietoisuutta asiasta, mutta erinäisten sattumusten seurauksena heidän lentokoneensa putoaa sademetsään ja eloonjääneet joutuvat paikallisen heimon vangeiksi. == Näyttelijät == == Vastaanotto == The Green Inferno valmistui vuonna 2013, mutta pääsi levitykseen vasta muutamaa vuotta myöhemmin tuotantoyhtiön ongelmien vuoksi. Ilmestyessään elokuva sai lähinnä kielteisiä arvioita.The Green Inferno. MetaCritic. Viitattu 2.12.2021. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 38 % kriitikoista antoi elokuvalle myönteisen arvostelun. Yhteenvedon mukaan The Green Inferno ei tuo Rothille uusia ihailijoita, mutta vanhat fanit saavat sitä mitä kaipaavatkin.The Green Inferno. Rotten Tomatoes. Viitattu 2.12.2021. AllMovien Dan Gelb piti elokuvan markkinointia harhaanjohtavana. Raa’an väkivallan sijaan suurin osa elokuvasta jumiutuu kuvaamaan tympeiden hahmojen välistä tympeää draamaa.Gelb, Dan: The Green Inferno (2013). AllMovie. Viitattu 2.12.2021. Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Juho Typpö sanoi elokuvan olevan tyypillinen Eli Rothin elokuva — ”överiä verenlennätystä häijyllä huumorilla höystettynä”. Typpö tiedosti The Green Infernon pyrkimyksen jatkaa 70- ja 80-lukujen italialaisten kannibaalielokuvien shokeeraavaa perinnettä, muttei kokenut elokuvan yltävän niiden tasolle, sillä Roth ei ”osaa tai uskalla tehdä aidosti järkyttävää elokuvaa”. Aamulehden Antti Selkokari nosti The Green Infernon syvällisimpänä antina esiin elokuvan alun ilkeän satiirin ”kulutuskulttuuriin täysillä osallistuvasta opiskelevasta nuorisosta, joka samalla myös harjoittaa aktivismia hyvien asioiden, kuten sademetsien viimeisten alkuperäisheimojen takia”. Tämä tosin saa pian väistyä ”veriroiskeiden ja ennennäkemättömän niljakkaiden raateluiden” tieltä, sillä niiden takia ihmiset Eli Rothin elokuvia menevät katsomaan. Yhdysvaltalainen kirjailija Stephen King ylisti elokuvaa Twitterissä. Roth vastasi twiittiin kertomalla olevansa ”sanaton” ja kutsui Kingiä ”sankarikseen”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 elokuvat Luokka:Elokuvat kannibalismista
Benz Antoine

Ruben ”Benz” Antoine (s. 22. kesäkuuta 1972 Montreal, Quebec) on kanadalainen näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Romeon on kuoltava, Neljä veljeä ja Death Race – kuolonajot. Lisäksi hän oli mukana rikossarjassa 19-2 ja videopelissä Overwatch.Benz Antoine cameo.com Viitattu 27.3.2021 ==Alkuvuodet== Antoine syntyi Kanadassa ja omaa haitilaiset sukujuuret isoäitinsä puolelta.Voice of ‘Overwatch’s’ Latest Hero Says Role Changed His Life (Exclusive) variety.com 13.3.2019 Viitattu 27.3.2021 Hän on vanhin kolmilapsisessa perheessä ja opiskeli aluksi taloustiedettä ja filosofiaa, kunnes päätti 21-vuotiaana kokeilla uraa räppääjänä.Benz Antoine africultures.com Viitattu 27.3.2021 ==Näyttelijänä== Antoine aloitti uransa 1990-luvulla tekemällä sivurooleja televisiosarjoihin, kuten Millennium, Vartija, Tähtiportti, Lemmen solmut, Verkkopeli ja Äärirajoilla. Antoine esiintyi 2000-vuosikymmenellä televisiosarjojen lisäksi myös isomman budjetin elokuvissa pienissä rooleissa, kuten Jet Lin kanssa Romeon on kuoltava, Mark Wahlbergin ja Tyrese Gibsonin kanssa rikostoiminnassa Neljä veljeä ja Jason Stathamin kanssa toimintaelokuvassa Death Race – kuolonajot. Sittemmin 2018 Antoine teki ensimmäisen ääniroolinsa videopeliin Dungeon Hunter Champions ja myöhemmin 2019 hän oli Weaverin äänenä Tom Clancy’s Ghost Recon Breakpoint videopelissä. Antoine oli mukana myös Blizzardin videopelissä Overwatch, jossa hänellä on äänirooli Baptiste-nimisenä haitilaisena taistelulääkintämiehenä. Hän oli hahmon äänenä myös nimikkolyhytanimaatiossa. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomussalmen terveysasema

Suomussalmen terveysasema on Kainuun Suomussalmella toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. Suomussalmen terveysasemalla on myös hyvinvointiyhtymä NordLabin näytteenottopiste. Suomussalmen kaksikerroksinen, tiiliverhoiltu terveysasemarakennus valmistui vuonna 1981. Terveysaseman vuodeosastolla on 22 sairaansijaa (Suomussalmen terveyskeskussairaala, 2021). Lisäksi terveyskeskussairaalassa on 2010-luvun alun muutostöiden jälkeen ollut nelisenkymmentä akuutti- ja kuntoutuspotilaiden paikkaa. Suomussalmen terveysasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Muulloin kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys (Päivystyksen ovi F2, Sotkamontie 13, Kajaani). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ulla Toikkanen ja Anne Seppänen (12.2.2016) Työn perässä Suomeen (Lääkärilehti 71 (6/2016): 384-387) (laakarilehti.fi) Luokka:Kainuun hyvinvointialue Luokka:Suomussalmen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
Ristijärven terveysasema

Ristijärven terveysasema on Kainuun Ristijärven kunnassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. Ristijärven terveysaseman yhteydessä on myös hyvinvoiniyhtymä NordLabin näytteenottopiste. Terveysasema toimii nykyään vuonna 2020 valmistuneessa Ristijärven palvelukeskuksessa, joka on yksityisen terveys- ja hoivapalveluyritys Attendon rakennuttama, paikkakunnan terveys- ja hoivapalveluja kokoava rakennus. Terveysaseman lisäksi siellä toimii kunnan päiväkoti sekä yksityinen ja julkinen hoivakoti. Ristijärven aiempi, naapuritontilla (Saukontie 1) sijaitseva yksikerroksinen terveysasemarakennus oli valmistunut vuonna 1986. Ristijärven terveysasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Muulloin kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys (Päivystyksen ovi F2, Sotkamontie 13, Kajaani). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Uuden palvelukeskuksen avoimet ovet 19.2. klo 14-17 (6.2.2020) (ristijarvi.fi) *Milka Krogerius (20.4.2020) Ristijärven terveysasema avataan jälleen – aikoja vain niille, joilla ei ole akuutteja hengitystieinfektio-oireita (yle.fi) *Tiia Korhonen (2.4.2020) Ristijärven terveysaseman vastaanottotoiminta suljetaan toistaiseksi – Terveysjohtaja: Ei johdu koronasta, vaan muusta resurssivajeesta (yle.fi) Luokka:Kainuun hyvinvointialue Luokka:Ristijärvi Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä
Kroatian presidentinvaali 2014–2015

Kroatian presidentinvaali 2014–2015 järjestettiin Kroatiassa joulukuussa 2014 ja tammikuussa 2015. Vaalin ensimmäinen kierros oli 28. joulukuuta 2014 ja toinen kierros 11 tammikuuta 2015. Uudeksi presidentiksi valittiin Kroatian demokraattisen liikkeen ehdokas Kolinda Grabar-Kitarović, joka voitti istuvan presidentin Ivo Josipovićin niukasti. Kolindasta tuli samalla myös Kroatian ensimmäinen naispresidentti. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 vaalit Luokka:Vuoden 2015 vaalit 2014–2015
Kroatian presidentinvaali 2019–2020

Kroatian presidentinvaali 2019–2020 järjestettiin Kroatiassa joulukuussa 2019 ja tammikuussa 2020. Vaalin ensimmäinen kierros oli 22. joulukuuta 2019 ja toinen kierros 5 tammikuuta 2020. Istuva presidentti Kolinda Grabar-Kitarović pyrki jatkokaudelle, mutta hävisi vaalit sosiaalidemokraattisen puolueen ehdokkaalle, entiselle pääministerille Zoran Milanovićille toisella kierroksella. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 vaalit Luokka:Vuoden 2020 vaalit 2019–2020
Teemu Rinne

Teemu Rinne (s. 9. heinäkuuta 1953) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Tuotanto: Keskiyön Blues 1989. Komisario Palmu, Murharyhmä 2002, Diiva Hannele Laurin elämäkerta 2014. Koiran elämää 2018. Runokokoelma, käsikirjoituksia. Rinne tekee myös TV -ja radiotöitä. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Jawline

Jawline on vuonna 2019 julkaistu dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Liza Mandelup. Dokumentti kertoo sosiaalisesta mediasta ja internetjulkkiksista. Helmikuussa 2019 Hulu hankki Yhdysvaltain levitysoikeudet elokuvalle. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Xavier Koller

Xavier Koller (s. 17. kesäkuuta 1944 Ibach, Sveitsi) on sveitsiläinen elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamansa Unelma onnesta palkittiin parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnolla. Koulutus: Zürcher Hochschule der Künste ==Aiheesta muualla== * Luokka:Sveitsiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benz

Benz voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Henkilöitä == * Karl Benz (1844–1929), saksalainen autoinsinööri ja autoilun pioneeri, Benz-automerkin perustaja * Bertha Benz (1849–1944), Karl Benzin vaimo, ensimmäisen automatkan suorittanut ihminen * Josef Benz (1944 –2021), saksalainen rattikelkkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Julie Benz (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä ja taitoluistelija * Laura Benz (s. 1992), sveitsiläinen jääkiekkoilija * Sara Benz (s. 1992), sveitsiläinen jääkiekkoilija, Laura Benzin kaksoissisar. Karl ja Bertha Benzistä kertoo 2011 ilmestynyt TV-elokuva Carl & Bertha == Yhtiöitä ja automerkkejä == * Benz, Karl Benzin perustamat automerkit Benz & Cie. ja C. Benz Söhne * BharatBenz, intialainen Daimler India Commercial Vehiclesin valmistama kuorma- ja linja-automerkki * Daimler- Benz, vuosina 1926–1998 toiminut saksalainen autonvalmistaja, nykyisen Daimler AG:n edeltäjä * Mercedes-Benz, saksalainen automerkki.
Karl Johan Boström

Karl Johan Boström (19. elokuuta 1839 Mustasaari – 15. kesäkuuta 1910 Kristiinankaupunki) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies. Boströmin vanhemmat olivat isäpuoli, puuseppä Henrik Petter Boström ja Anna Kristina Lund ja puoliso vuodesta 1874 Johanna Helene Åström. Boström tuli ylioppilaaksi 1860, suoritti tuomarintutkinnon 1863 ja sai varatuomarin arvon 1866. Hän oli Tornion tuomiokunnan tuomari 1881–1897 ja Närpiön tuomiokunnan 1897–1903. Hän toimi myös Oulun läänin varalääninsihteerinä 1867 ja Tornion pormestarina 1869 ja oli Tornion kaupunginvaltuuston jäsen 1890 ja puheenjohtaja 1891. Boström oli porvarissäädyssä Tornion edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Boström Karl Johan Viitattu 27.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Tornion kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Johan Fredrik Gummerus

Johan Fredrik Gummerus (6. kesäkuuta 1839 Raahe – 3. helmikuuta 1876 Oulu) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. Gummeruksen vanhemmat olivat pormestari, kollegiasessori Gregorius Gummerus ja Johanna Wilhelmina Crohns ja puolisot vuodesta 1867 Johanna Kristina Snellman (k. 1872) ja vuodesta 1873 tämän sisar Emilia Charlotta Snellman. Tultuaan ylioppilaaksi Gummerus suoritti tuomarintutkinnon 1862 ja sai varatuomarin arvon 1864. Hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti 1865 ja aktuaari ja kielenkääntäjä 1869, vt. pormestari Oulussa 1866–1867 ja oikeuspormestari Oulussa vuodesta 1869. Gummerus oli porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1872Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Gummerus Johan Fredrik Viitattu 27.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma

Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma on Jari Halosen ohjaama suomalainen science fiction- ja toimintaelokuva vuodelta 1995. Elokuva sijoittuu vuoteen 2037, jolloin Euroopan liittovaltiossa toimiva yksityisetsivä Lipton Cockton alkaa tutkia Vladivostokissa tapahtuneita sarjamurhia. == Palkinnot == * Jukka Uusitalo, Ilmari Hakala ja Jouni Nikkanen voittivat elokuvasta parhaan lavastuksen Jussin vuonna 1996. == Lähteet == Luokka:Jari Halosen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1995 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset tieteiselokuvat
Mathias Jaatinen

Axel Mathias Jaatinen (11. helmikuuta 1834 Pälkjärvi – 22. syyskuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies, joka toimi Kokkolan pormestarina. Jaatisen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Jaatinen ja Marias Könönen ja puoliso vuodesta 1869 Hilma Emilia Kristina Stenberg. Jaatinen tuli ylioppilaaksi 1869, suoritti tuomarintutkinnon 1865 ja sai varatuomarin arvon 1868. Hän oli Kokkolan pormestari 1869 ja Ruoveden tuomiokunnan tuomari 1886–1900. Jaatinen asui pitkään Vilppulassa ja osallistui siellä aktiivisesti kirkon rakennustoimikuntaan. Hän oli porvarissäädyssä Kokkolan edustaja valtiopäivillä 1872.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Jaatinen (Axel) Mathias Viitattu 27.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Kokkolan kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Joulubileet

Joulubileet on Jari Halosen ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1996. Elokuvassa neljän miehen joukko on aiemmin tehnyt epäonnistuneen ryöstön, jonka vuoksi ainoastaan Mike on joutunut vankilaan. Miken vapautuessa vankilasta ryöstönelikön muut jäsenet päättävät järjestää tämän kunniaksi joulubileet. == Palkinnot == * Jorma Tommila voitti elokuvasta parhaan miespääosan Jussin vuonna 1997. * Oiva Lohtander voitti elokuvasta parhaan miessivuosan Jussin vuonna 1997. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 suomalaiset elokuvat Luokka:Jari Halosen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset jouluelokuvat
Nikolai Lisitzin

Nikolai Lisitzin (7. marraskuuta 1826 Käkisalmi – 10. joulukuuta 1873 Käkisalmi) oli suomalainen kauppias ja liike- ja valtiopäivämies. Lisitzin harjoitti kaupankäyntiä neljän veljensä kanssa Käkisalmella ja Hiitolassa ja varusti myös laivoja Laatokalle. Hänellä oli Käkisalmessa viinanpolttimo ja Hiitolassa nahkatehdas. Lisitzin oli porvarissäädyssä Käkisalmen edustaja valtiopäivillä 1872. Hän ei käyttänyt valtiopäivillä yhtään puheenvuoroa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Albert Schogster

Robert Albert Bernhard Schogster (17. helmikuuta 1838 Sipoo – 25. joulukuuta 1918 Lappeenranta) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies, joka toimi Lappeenrannan pormestarina. Schogsterin vanhemmat olivat kappalainen Albert Wilhelm Schogster ja Sofia Maria Wallgren ja puoliso vuodesta 1867 Ida Sigfridina Stenbäck. Schogster tuli ylioppilaaksi 1857, suoritti tuomarintutkinnon 1864 ja sai varatuomarin arvon 1870. Hän oli Lappeenrannassa oikeusraatimies ja vankilanjohtaja 1867 ja pormestari 1870–1895 ja sitten Lappeen kihlakunnan kruununvouti 1895–1902, toimien samalla rakuunarykmentin sotatuomarina Lappeenrannassa 1890–1902. Schogster sai kollegiasessorin arvon 1885. Hän oli porvarissäädyssä Lappeenrannan edustaja valtiopäivillä 1872, joiden täysistunnoissa hän ei kuitenkaan käyttänyt yhtään puheenvuoroa.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Schogster Robert Albert Bernhard Viitattu 27.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Lappeenrannan kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Matti Myllymäki

Matti Myllymäki (taiteilijanimi Taisto Kovakanki, 1951 – toukokuu 2019) oli suomalainen pellehyppääjä, joka sai julkisuutta Tampereen Ratinan suvantoon tekemästään epäonnisesta 50 metrin pellehypystä. == Elämä ja ura == Myllymäen uran tunnetuin hyppy lienee hänen 50-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi kesällä 2001 tekemänsä hyppy 50 metristä Tampereella Ratinan suvantoon. Hyppyä oli katsomassa noin 5 000 henkeä, ja siitä saadut tuotot käytettiin syöpää sairastavien lasten hyväksi. Hyppy epäonnistui pahoin. Tuuli tarttui Myllymäen hyppyasuun, joista tuli purje. Myllymäki iskeytyi veteen vasen kylki edellä, 120 kilometrin tuntinopeudella. Myllymäen vammat olivat vakavat. Hänen kaikki vasemman puolen kylkiluunsa murtuivat, keuhkot repesivät, munuaiset lakkasivat toimimasta, ja perna piti poistaa. Hänet asetettiin keinotekoiseen koomaan, josta hänet herätettiin 7. syyskuuta 2001, runsaan kuukauden kuluttua hypyn jälkeen. Vuonna 2006 Myllymäki osallistui Ennätystehtaan ensimmäiselle tuotantokaudelle, jossa hän yritti ensimmäisessä jaksossa hypätä pesuvatiin ja onnistui.Ennätystehdas, 1. tuotantokausi, jakso 1 Myllymäki löydettiin toukokuussa 2019 kuolleena asunnostaan. Hän oli ehtinyt olla kuolleena kaksi viikkoa. Hän oli kuollessaan 67-vuotias. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Birago Diop

Birago Diop (1906 Ouakam, Ranskan Länsi-Afrikka, nyk. Senegal – 25. marraskuuta 1989 Dakar, SenegalPetri Liukkonen, Birago Diop, Books and Writers, Authors' Calendar. viitattu 12.7.2023 ) oli senegalilainen kirjailija, eläinlääkäri ja diplomaatti. Diopin novelli- ja runokokoelmat sisätävät humoristista ja älykästä kuvausta senegalilaisten elämästä ja perinteestä. Hän on kirjoittanut myös muistelmat. Suomennettu Diopin novelli "Pikkuisä" sisältyy antologiaan Afrikka kertoo: valikoima nykyafrikkalaista proosaa (suom. Tuomas Anhava Tammi 1962).Diop, Birago, Kirjasampo viitattu 27.3.2021 Anja Samoojan suomentama runo "Matkaeväs" on julkaistu Parnassossa (1954; nro 3; s. 109).Diop, Birago, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 27.3.2021 ==Palkinnot ja tunnustukset== * 1947 Grand Prix Littéraire de l'Afrique Occidentale Française teoksesta Contes d'Amadou Koumba * 1964 Grand Prix d'Afrique Noire teoksesta Contes et lavanes ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Senegalilaiset kirjailijat Luokka:Ranskankieliset kirjailijat Luokka:Diplomaatit Luokka:Eläinlääkärit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Adolf Albin Sopanen

Adolf Albin Sopanen (21. lokakuuta 1835 Kangaslampi – 14. maaliskuuta 1879 Savonlinna) oli suomalainen kauppias ja liike- ja valtiopäivämies. Sopasen vanhemmat olivat maanviljelijä, sahanomistaja Pietari Sopanen ja Maria Pöllänen. Sopanen muutti 1863 Savonlinnaan, jonne hän rakennutti höyrysahan ja jossa hän harjoitti tukkukauppaa ja laivanvarustusta, perusti kirjapainon ja Savonlinna-lehden ja oli kaupungin valtuusmies. Sopanen oli porvarissäädyssä Savonlinnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878. Kansanedustaja, ministeri Elias Sopanen oli Adolf Albin Sopasen ja tämän vaimon Maria Tarasoffin poika.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Sopanen Elias Walfrid Viitattu 27.3.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet