EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Parkanon seurakunta

Parkanon seurakunta () kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan Hämeenkyrön rovastikuntaan. Syyskuussa 2024 Parkanon seurakunnalla oli 4 894 jäsentä. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on laskenut selvästi: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 7 045, vuoden 2010 lopussa 6 174 ja vuoden 2020 lopussa 5 329. ==Historiaa== Nykyinen Parkano oli aikoinaan osa suurta Sastamalan kirkkopitäjää, jonka alueet ylsivät aina Pohjanlahden rannikoilta Näsijärven rannoille ja toisessa suunnassa nykyisen Sastamalan (ent. Vammala) seuduilta pitkälle Etelä-Pohjanmaalle asti. Tämän suuralueen keskuspaikka oli Sastamalan Pyhän Marian kirkko Karkussa. Sastamalan suuralueen hajotessa itsenäisiksi pastoraateiksi, Parkano kuului ensin Kyrön kirkkopitäjään ja sen hajottua Ikaalisten seurakuntaan saarnahuonekuntana. Vuonna 1800 Ikaalisten pitäjänapulainen määrättiin asumaan Parkanoon. Samana vuonna valmistui myös Parkanoon ensimmäinen kirkko. Kappeliseurakunnaksi Parkano tuli vuonna 1841 ja myöhemmin vuonna 1860 se erosi Ikaalisista omaksi kirkkoherrakunnakseen. Vuonna 1910 Kihniön, Kankarin ja Nerkoon kylistä sekä Parkanon Linnankylän Koskelan ja Vahtilan taloista muodostettiin Kihniön kunta ja samalla itsenäinen seurakunta. Vuoden 2020 alusta Parkanon seurakunta siirrettiin Lapuan hiippakunnasta Tampereen hiippakuntaan yhdessä Virtain ja Kihniön seurakuntien kanssa. ==Kirkkoherrat== * 1868–1880: Nils Jakob Juselius * 1883–1912: Gustaf Afred Lönnmark * 1914–1939: Frans Vihtori Tommila * 1941–1959: Yrjö Harald Julius Koivukoski * 1960–1972: Veikko Varila * 1972–1977: Reijo Arkkila * 1977–2012: Erkki Hirvi * 2012→ Liisa Myyryläinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Parkanon seurakunnan kotisivut Seurakunta Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Pennabilli

Pennabilli on kunta Pohjois-Italiassa Riminin maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunnan alueella on ollut asutusta jo antiikin ajoilla. Kunta perustettiin vuonna 1300, kun kaksi kuntaa Penna ja Billi yhdistyivät. Kummallakin kunnalla oli oma linnansa korkealla kalliolla, ja ne ovat kuvattuina nykyisessä kunnan vaakunassa. Nykyisin linnat ovat raunioituneet. Kunnan kotisivut Puolet kunnan pinta-alasta on Sasso Simonen ja Simoncellon luonnonpuistoa (Parco naturale del Sasso Simone e Simoncello), joka antaa mahdollisuudet monipuoliseen ulkoiluun ja liikuntaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Riminin maakunnan kunnat
Triglavin kansallispuisto

Triglavin kansallispuisto on vuonna 1981 perustettu Slovenian ensimmäinen ja ainoa kansallispuisto. Kansallispuisto sijaitsee Julisilla Alpeilla ja sen pinta-ala on 880 km2. Triglavin kansallispuiston keskellä sijaitsee 2864 metriä korkea vuori Triglav, joka on koko valtion korkein kohta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kansallispuistot Luokka:Slovenian maantiede Luokka:Kranjska Goran kunta
Vasilisa Mikulišna

Vasilisa Mikulišna () on polenitsa, bogatyr Mikula Seljaninovitšin () vanhin tytär, polenitsa Nastasja Mikulišnan () isosisko sekä tunnetuimman väitteen mukaan tšernihivlaisen pajarin Stavr Godinovitšin () aviopuoliso bylinoissa "Kauneimmasta Vasilisa Mikulišnasta" () ja "Stavr Godinovitš" (), kahdessa tarinassa samasta aiheesta. == Tarina Vasilisasta == Myytille Vasilisa Mikulišnasta löytyy aihelmayhtäläisyyksiä irlantilaisesta mytologiasta, jossa tarinan mukaan sankarin kotiin tulee yliluonnollinen vaimo, jolla on kuolevaiselle naiselle saavuttamattomia ominaisuuksia, ja joiden paljastamisen muille hän omalta mieheltään ehdottomasti kieltää. Silti sankari paljastaa vaimonsa salaisuuden ja joutuu vankityrmään, josta vaimo hänet pelastaa. Samoin käy venäläisessä bylinassakin. Vaimo on naisbogatyr, polenitsa hyveineen, joita miehellä ei ole. Vasilisalla on poikkeuksellisen bogatyrin ominaisuudet: älykkyys, rohkeus ja ujous, joilla kehuskelemisen muille hän aviopuolisolta Stavr Godinovitšilta kieltää. Stavr Godinovitšin vieraillessa Kiovan ruhtinaan Vladimir Krasno(e) Solnyškon () juhlissa mies ei kuitenkaan hillinnyt itseään ja alkoi kehua nuorta vaimoaan. Kehun sävystä loukkaantunut suuriruhtinas määräsi Stavrin vankityrmään, syvälle kellariin, ja käski hakea Vasilisan palatsiin. Kuullessaan Stavrin kurjuudesta Vasilisa päätti matkustaa Kiovaan mieheksi pukeutuneena. Hän esiintyy joko ljahovetskilaisen kuninkaan poikana ja kertoo nimekseen Vasili Mikulitš tai bylinan toisen julkaisuversion mukaan, 12 vuoden aikana kertyneitä suojelurahoja vaativan tataarilaisen suurlähettilään poikana. Molemmissa bylinoissa suuriruhtinaan tytär (tai sisarentytär) Zabava Putjatišna ainoana tunnistaa vieraaksi saapuneen ulkomaalaisen bogatyrin valepukuiseksi naiseksi. Suuriruhtinas Vladimir koetteli vierastaan päästääkseen selville onko hän mies vai nainen. Vasilisa alkoi kuitenkin harhauttaa suuriruhtinasta vaatimalla Zabava Putjatitšnaa vaimokseen. Naimakauppojen päätteeksi pidetyissä hääjuhlissa suuriruhtinaan kutsumat kanteleensoittajat soittavat kuitenkin niin surkeasti, ettei nuori sulhanen tahdo riemastua, ja paikalle kutsutaan Stavr, joka tunnetaan erinomaisena kanteleensoittajana. Vasilisa onnistui viemään Stavrin mukanaan sen jälkeen, kun he ovat Vladimirille kertoneet tapahtuneesta, ja he matkustavat Tšernihiviin (toisen version mukaan Liettuaan). Tarina päättyy tähän. Tarinassa esiintyy toisin sanoen selvää vastakkainasettelua siinä, kun äärettömän vahva naisbogatyr, polenitsa Mikulišna ei missään vaiheessa käytä yliluonnollista voimaansa, jossa hän on isänsä kaltainen. Hän pohdiskelee: "Miten minä pelastan rakkaan aviomieheni! Rahalla en voi häntä lunastaa, mahdilla en voi ottaa. No, en ota voimalla, otan sitten oveluudellani!" Hallussa olevaa voimaa ei käytetä mahtavuuden osoittamiseen. Vasilisa vapauttaa vain aviomiehensä eikä hänellä ole muuta asiaa Kiovaan. == Katso myös == * Nastasja Mikulišna * Polenitsa == Lähteet == Luokka:Venäläinen kansanperinne
Tarja Huuskonen

Tarja Huuskonen (o.s. Huttunen, s. 3. tammikuuta 1965) on konnevetinen laulaja-evankelista. Syntyperältään Huuskonen on Sonkarin-Korhosen kylän Huttusia, joka on eräs Vesannon musiikkisuvuista Vellamo Paananen: Sävelten mailta / Vesantolaisen musiikin vaiheita, ss. 257-259. Hän aloitti laulamisen 3-vuotiaana ja 9-vuotiaana oli ensimmäinen julkinen esiintyminen Vesanto- viikolla Eläkeliiton kesäjuhlilla. Hän on opiskellut Helsingin Sibelius- lukiossa muun muassa klassista laulua Sibelius-Akatemian opettajan Hjördis Hymanderin johdolla. Lukuvuonna 1986–1987 hän toimi Vesannon kansalaisopiston laulupiirin Tupalaulajat esilaulajana. Vuosina 1986–1988 hän oli Olavi (sittemmin Oki) Huuskosen tanssiorkesterin solistina tehden keikkoja Keski- Suomessa ja Savossa. Vuodesta 1992 lähtien hän on esittänyt hengellistä musiikkia eri seurakunnissa. Hän on saanut vuonna 2005 Vapaakirkon suosituskirjan toimia seurakunnan valtuutettuna evankelistana. Vuosina 2009–2012 Tarja Huuskonen kiersi Nainen kaivolla -projektin kanssa eri seurakunnissa. Ohjelmaan sisältyi runoja ja lauluja sekä hänen kirjoittamansa monologi. Tarja Huuskonen on julkaissut seuraavat äänitteet: * 1994 ”Mä luulin kaikki on turhaa” (omakustannekasetti) * 2013 ”Nyt sen ymmärrän” (CD, tuottajana Oy Noice Light Ltd) Lisäksi hän esiintyy Konneveden joululevyllä ”Joulurauhaa” (2013) (CD, tuottajana Oy Noice Light Ltd). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ibrahim Mahlab

Ibrahim Mahlab (s. 12. huhtikuuta 1949) on egyptiläinen poliitikko. Mahlab nousi pääministeriksi 25. helmikuuta 2014, kun hänen edeltäjänsä Hazem Al Beblawi erosi yllättäen. Mahlabin hallitus erosi syyskuussa 2015. Pitkäaikaisen presidentti Hosni Mubarakin aikana Mahlabilla oli hyvä asema tämän johtamassa Kansallisdemokraattisessa puolueessa. Hän kuului parlamentin ylähuoneeseen vuodesta 2010 alkaen. Mahlab toimi valtion omistamassa rakennusyhtiössä 30 vuoden ajan ja nousi sen johtoon vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Egyptin pääministerit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amateur World Series 1978

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseballturnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1978 kilpailu käytiin Italiassa 25. elokuuta - 6. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui 11 ja ne kohtasivat jokainen kertaalleen toisensa. Kuuba voitti kaikki ottelunsa. Kisakaupunkeina toimivat Parma, Bologna ja Rimini. joukkue Ot. V H AVG 1\. 10 10 0 1.000 5-3 11-0 3-2 7-2 6-0 12-1 11-0 5-2 10-3 16-0 2\. 10 9 1 .900 - 2-0 5-3 8-3 9-3 10-5 8-1 10-0 7-0 15-0 3\. 10 8 2 .800 - - 5-4 6-3 3-2 12-2 5-2 7-4 7-3 7-1 4\. 10 7 3 .700 - - - 5-3 8-4 7-0 6-0 8-0 10-0 24-0 5\. 10 5 5 .500 - - - - 1-0 - 6-2 7-2 2-1 19-0 5\. 10 5 5 .500 - - - - - 6-5 4-2 2-1 3-0 11-1 7\. 10 4 6 .400 - - - - 7-2 - 6-5 6-5 - 18-0 8\. 10 3 7 .300 - - - - - - - 3-2 3-0 7-1 9\. 10 2 8 .200 - - - - - - - - 11-2 6-2 9\. 10 2 8 .200 - - - - - - 4-1 - - 10-0 11\. 10 0 10 .000 - - - - - - - - - - == Lähteet == * projectcobb Luokka:Vuoden 1978 baseball Luokka:Italian baseball 1978 Luokka:Parma Luokka:Bologna Luokka:Rimini
Discovery (yritys)

Discovery (entiseltä nimeltään Discovery Communications) oli yhdysvaltalainen mediakonserni, joka yhdistyi huhtikuussa 2022 WarnerMedian kanssa Warner Bros. Discoveryksi. Discovery osti SBS:n pohjoismaiden toiminnot ProSiebenSat.1 Medialta joulukuussa 2012. Discovery Communications omisti Pohjoismaissa toimivan mediayhtiön Discovery Networksin, jolla on televisiotoimintaa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa. Discovery Communicationsin toimitusjohtaja on David Zaslav. Bauer Media Group osti SBS Discovery Radion Discovery Communicationsilta huhtikuussa 2015. Vuonna 2008 Discovery Communicationsin omistuksia järjesteltiin siten, että enemmistöosuus (2/3) siirtyi Discovery Holding Companylle, jonka pääomistaja on yhdysvaltalainen liikemies John Malone. 2014 Discovery Communications osti 51 % osuuden Eurosportista TF1 Groupilta. Toukokuussa 2021 AT&T; ilmoitti ehdottaneensa sen tytäryhtiön WarnerMedian sulautumista Discoveryyn, mitkä yhdessä perustaisi uuden pörssiyhtiön nimeltään Warner Bros. Discovery. Kauppa tapahtui 8. huhtikuuta 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discoveryn kotisivut * Discovery Networks Finlandin kotisivut *
Brakykefaalinen oireyhtymä

Koiran lyhytkalloisuus eli koiran brakykefalinen akondroplasia on jalostuksesta johtuva koiran perinnöllisen kääpiökasvuisuuden muoto, jossa kuonon luut jäävät normaalia lyhyemmäksi. Se on varsin yleinen piirre maailman koiraroduissa. Lyhytkalloisuuteen liittyy erityisesti pään alueen pehmytkudoksien poikkeavuuksia, joita kutsutaan brakykefaliaoireyhtymäksi. == Vaikutus anatomiaan == thumb|Lyhytkalloisen koiran kallo. Lyhytkalloisen koiran kuono on lyhyt ja litteä. Leukojen leveys on normaali. Verrattuna normaalimittaiseen kuonoon kudoksia ei puutu, mutta ne ovat pakkautuneet tiiviimmin pienemmässä tilassaan, mikä helposti johtaa hengitysvaikeuksiin. ;Mastiffirotuja * amerikanbulldoggi * bokseri * bordeaux'ndoggi * bullmastiffi * englanninbulldoggi * englanninmastiffi ;Kääpiörotuja * apinapinseri * bostoninterrieri * brysselingriffoni * cavalierkingcharlesinspanieli * chihuahua * japaninspanieli * kiinanpalatsikoira * mopsi * ranskanbulldoggi * shih tzu * tiibetinspanieli * yorkshirenterrieri ;Muita rotuja * kiinanpystykorva == Terveysongelmat == Useimmat lyhytkalloiset koirat kärsivät jonkinasteisista hengitysvaikeuksista. Lievimmillään hengityksen häiriöt jäävät kuorsaamiseen tai normaalista hieman kohonneeseen herkkyyteen kuumuudelle. Muita vaihtelevan vakavia brakykefliasyndroomaan liittyviä ominaisuuksia ja oireita ovat ahtautuneet tai jopa tukkeutuneet sieraimet, nielun alueelle roikkuva ylipitkä pehmeä suulaki, ylimääräinen ja ilmateitä ahtauttava kudos nielussa ja/tai nielun viereisten pehmytkudosten virheasento (), paksuuntuneet henkitorven rustorenkaat sekä nielun seinämien romahdus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Koirien perinnölliset sairaudet Luokka:Oireyhtymät Luokka:Kasvuhäiriöt
Meijerin hyppyrimäet

Meijerin hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Kuusamossa. == Mäkiennätykset == Meijerin hyppyrimäen mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Wille Karhumaa 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 12,0 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa. K10-mäen mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Tuomas Kaakkunen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa kaksi kertaa ja Timi Heiskanen 18. helmikuuta 2012 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa. K5-mäen mäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Eelis Karjalainen ja Jaro Veteläinen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa molemmat kaksi kertaa, naisten mäkiennätyksen 5,5 metriä on hypännyt Enni Petrelius 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa. == Lähteet == * Meijerin hyppyrimäet skisprungschanzen.com * Mäki/yhdistetty - Kuusamon Erä-Veikot ry. * Mäki/yhdistetty arkisto - Kuusamon Erä-Veikot ry. === Viitteet === Luokka:Suomen hyppyrimäet Luokka:Kuusamon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuusamon urheilu
Ominaistilavuus

Ominaistilavuus (tunnus v) tarkoittaa aineen tilavuuden ja massan osamäärää. Se on tiheyden käänteisarvo: v = \frac{V}{m} = \rho ^{-1}. Ominaistilavuuden yksikkö SI-yksiköissä on m3/kgEsko Valtanen: Matemaattisia kaavoja ja taulukoita, sivu 477; Genesis-Kirjat Oy, 2013; ISBN 9789529867370. == Lähteet == Luokka:Suureet
Pöytyän seurakunta

thumb|275px|Seurakunnan vanhin kirkko on vuonna 1782 valmistunut Mikael Piimäsen rakentama Yläneen kirkko. Pöytyän seurakunta on Oripäässä ja Pöytyällä Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Paimion rovastikuntaan ja Turun arkkihiippakuntaan. Vuoden 2024 elokuussa Pöytyän seurakuntaan kuului 6 946 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla selvässä laskussa: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 9 045, vuoden 2010 lopussa 8 724 ja vuoden 2020 lopussa 7 504. Henkilöstöä seurakunnalla oli vuoden 2024 elokuussa 36. == Historia == Seurakunnan historia alkaa vuodesta 1366, jolloin Pöytyän kirkkopitäjä mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa. Kirkkopitäjällä oli tuolloin oma kirkko ja kirkkoherra. Kuntaliitosten myötä Pöytyän seurakuntaan yhdistyi Karinaisten seurakunta vuonna 2005 ja Yläneen seurakunta vuonna 2009. === Oripään seurakunta kirkkoalueeksi === Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitokseen ei liittynyt kuntaliitosta. Seurakunta on jaettu neljään kirkkoalueeseen: Karinainen, Pöytyä, Oripää ja Yläne. Niiden rajat vastaavat entisiä kunta- ja seurakuntarajoja, Oripään tapauksessa nykyistä kuntarajaa, koska kunta jatkoi itsenäisenä. == Seurakunnan toimitilat == Seurakunnalla on neljä kirkkoa, kaikki tyypiltään päätytornillisia pitkäkirkkoja: * Karinaisten kirkko * Oripään kirkko * Pöytyän kirkko * Yläneen kirkko Yläneen, Pöytyän ja Oripään seurakuntatalot ovat lähellä kirkkoa, Karinaisten seurakuntakoti on kirkosta hieman kauempana Kyrön taajamassa ja neljäs seurakuntatalo on Riihikoskella. Yläneellä on myös Kanttorila, kanttorin asunnosta kunnostettu kerhohuoneisto. Seurakuntatoimisto on Pöytyän kirkonkylässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pöytyän seurakunnan www-sivut * Luokka:Turun arkkihiippakunnan seurakunnat Luokka:Pöytyä Luokka:Oripää
Lasse Arvela

Lasse Henrik Arvela (s. 25. marraskuuta 1947 Helsinki) on Suomen verotuksen ja verolainsäädännön tuntija. Hän johti Suomen verouudistusten valmistelua yli 30 vuotta, viimeksi valtiovarainministeriön vero-osaston ylijohtajana.Kannunvalanta Lasse Arvelan seuraajasta alkoi Kauppalehti 26.5.2014 Arvela kirjoitti ylioppilaaksi 1966 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1973. Työuransa hän aloitti Vantaan veroviraston yleissihteerinä 1974–1978 ja jatkoi Verohallituksen henkilöverotustoimiston toimistopäällikkönä 1978–1986, Verohallituksen välittömän verotuksen osaston apulaisosastopäällikkönä 1986–1988, valtiovarainministeriön vero-osaston yleisen toimiston toimistopäällikkönä 1988–1990 ja aloitti valtiovarainministeriön ylijohtajana 1990. Arvela on johtanut muun muassa seuraavien verouudistusten verovalmistelua: * ansiotulojen ja pääomatulojen verotuksen eriyttäminen toisistaan erilaisen verottamisen piiriin (vuoden 1992 Tuloverolaki) * varallisuuden verottamisen ja seurannan poisto (Varallisuusveron poisto 1.1.1996 lähtien) * tulo- ja yritysverotuksen kehittäminen Arvela on esiintynyt lukuisissa verotuksen kehittämistehtävissä, muun muassa Martti Hetemäen veroryhmässä. ==Julkaisuja== *Kilpailukykyiseen verotukseen : tuloverotuksen kehittämistyöryhmän muistio; Lasse Arvela ym. Valtiovarainministeriö, 2002 258 s. Sarja: Valtiovarainministeriön työryhmämuistioita, 0788-6322; 12/2002 ISBN 951-804-326-4 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guayabera

Guayabera on miesten paita, jossa on neljä taskua ja laskokset selässä. Paidan helmaa pidetään yleensä housujen päällä. Se on perinteinen vaate Latinalaisessa Amerikassa. Vuonna 2010 Kuubassa säädettiin laki että guayabera on osa virallista juhlapukua. == Lähteet == Luokka:Kansallispuvut
Non-stop!

Non-stop! on Mika Sundqvistin vuonna 1979 ilmestynyt toinen studioalbumi. Se on Sundqvistin ensimmäinen albumi, jolla esiintyi lyhytikäiseksi jäänyt Non- stop-yhtye. Albumin tunnetuin kappale lienee ”Moottoripyörä on moottoripyörä”, joka ilmestyi myös samannimisellä albumilla vuotta myöhemmin. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Mika Sundqvist, ellei toisin mainita. A-puoli # Tangoo tangoo – 03:03 # Päivä kerrallaan – 02:43 # Soitellaan – 02:44 # Henkipatto – 02:50 (säv. Non-Stop -yhtye, san. ja sov. Sundqvist) # Muumioiden Rock and Roll – 03:37 # Njuu jork citi beibi – 03:46 # Kuollut rakkaus – 03:03 B-puoli # * Intiaanit tanssii – 02:58 # Rakkautta maailmaan – 03:00 (sov. Jussi Viitanen) # Sanoit Merci Cherie – 03:03 # Pelkkää piimää vain – 02:34 # Moottoripyörä on moottoripyörä – 03:27 # Yön painajainen – 03:39 # Hyvästi jää – 03:05 == KokoonpanoMika Sundqvist: Nonstop -vinyyli (EMI 9C 062 38358) == * Mika Sundqvist – laulu, basso, kitara * Juhani Ruponen – kitara, banjo * Tapani Mäenpää – kitara, basso, mandoliini, sitar, kosketinsoittimet * Seppo Tammilehto – rummut, perkussiot, taustalaulu Vierailevat muusikot * Eila Korhonen – taustalaulu * Jussi Viitanen – kosketinsoittimet, oboe * Lucjan Czaplicki – harmonikka, klarinetti, huilu, piano * Heikki Silvennoinen – kitara == Lähteet == Luokka:Mika Sundqvistin albumit Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Mika Sundqvistin tuottamat albumit
Al-Mahallah

Al-Mahallah Tripoli () on libyalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1977.Al-mahalla goalzz Viitattu 29.5.2014 Se on voittanut kahdesti Libyan mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Seuran kotistadion on GMR Stadium, joka sijaitsee Tripolissa. Seuran mestaruusvuosien jälkeen se putosi kauden 2001/2002 päätteeksi Libyan 1. divisioonaan ja sieltä lopulta Libyan 3. divisioonaan. Kaudella 2006/2007 seura nousi takaisin 1. divisioonaan. ==Saavutukset== *Libyan mestaruus (2): 1998, 1999 *Libyan supercup: 1998 ==Lähteet== Luokka:Libyalaiset jalkapalloseurat
Niin hyvä on

"Niin hyvä on" on rap-artisti Uniikin kappale hänen syksyllä 2014 julkaistavalta ensimmäiseltä kokoelma-albumilta. Kappale julkaistiin kokoelman ensimmäisenä singlenä 9. toukokuuta 2014. Kappaleella vierailee Diandra. Kappaleen oli tarkoitus sisältyä jo Uniikin edelliselle studioalbumille, #kylänmies, mutta kappaletta ei ehditty saada albumin julkaisuun mennessä valmiiksi. Kappaleella on samplenä otteita Satu Pentikäisen esittämästä ”Niin hyvä on” -käännösiskelmästä. Osuuksia laulaa myös Diandra. Yhdysvaltalainen The Notorious B.I.G. on tehnyt samalla periaattella kappaleensa ”Mo Money Mo Problems”, jossa puolestaan "sämplätään" ”Niin hyvä on”-kappaleen alkuperäisversiota, Diana Rossin ”I’m Coming Out” -kappaletta. Dubaissa kuvatun musiikkivideon on ohjannut Tom Hakala. ==Kappaleet== # ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista – Suomen radiolista 77 ==Lähteet== Luokka:Uniikin kappaleet Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Diandran kappaleet
Oripään seurakunta

Oripään seurakunta oli Varsinais-Suomessa Oripäässä toiminut Turun arkkihiippakunnan seurakunta. Oripään seurakunta lakkautettiin itsenäisenä seurakuntana ja siitä tuli Pöytyän seurakunnan kirkkoalue 1. tammikuuta 2017 alkaen. Vuoden 2017 alusta Pöytyän seurakunta kattaa siis sekä Oripään että Pöytyän kunnat. Seurakunnan jäsenmäärä oli vuoden 2015 lopulla 1 178.Seurakuntien väkiluvut 2015 27.1.2016 Kirkkohallitus ja sen palveluksessa oli 7–8 henkilöä. Syksystä 2014 alkaen seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi Irina Kaukinen, joka siirtyi vuoden 2016 alussa Punkalaitumen seurakunnan kirkkoherraksi. Oripään seurakunnan vt. kirkkoherraksi valittiin 1. tammikuuta 2016 lukien Pöytyän seurakuntapastori Petri Thurén. Oripään kirkko on suunniteltu Charles Bassin johdolla Intendentinkonttorissa. Seurakuntatalo ja kirkkoherranvirasto sijaitsevat kirkon ja Oripään keskustan puolivälissä kantatie 41:n itäpuolella, kirkko on kantatien länsipuolella. __NOTOC__ == Seurakuntaliitos == Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitos oli vapaaehtoinen, eikä siihen liittynyt kuntaliitosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oripään kirkkoalueen sivut Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat Luokka:Oripää
Julián Arredondo

Julián David Arredondo Moreno (s. 30. heinäkuuta 1988 Ciudad Bolívar, Antioquia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Nippo -joukkueessa 2012–2013, edusti Trek Factory Racing / Trek- Segafredoa 2014–2016 ja Nippo - Vini Fantinia viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017. Arredondo voitti Italian ympäriajossa 2014 Rifugio Panarottan nousuun päättyneen 18. etapin sekä mäkikirikilpailun. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats ;2006 :Maantieajon junioreiden Kolumbian-mestaruus ;2010 :GP Folignano, voitto ;2012 :Japanin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 3. etapin voitto :Tour de Kumano, mäkikirikilpailun voitto ;2013 :Tour de Langkawi, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto :Tour de Kumano, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto :UCI Asia Tour, voitto ;2014 :Tour de San Luis, 2. ja 6. etapin voitto :Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides :Italian ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 18. etapin voitto, 5. etapilla kolmas == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karen Autio

Karen Autio on kanadalainen, suomalaista sukujuurta oleva lastenkirjailija, joka on kirjoittanut trilogian Suomesta Kanadaan muuttaneen Mäen perheen vaiheista 1910-luvulla. Karen Autio syntyi Fort Williamissa, Ontariossa ja varttui Thunder Bayn suomalaisseuduilla Kanadan Ontariossa ja asuu nykyisin maan länsirannikolla, Brittiläisen Kolumbian provinssin Kelownassa.Karen Autio , Sonoris Press. Viitattu 29.5.2014. Hän valmistui University of Waterloosta ja työskenteli ohjelmistosuunnittelijana kunnes jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi. Trilogian ensimmäisen osan Second Watch (Sonoris Press 2005) tarina kietoutuu vuonna 1914 tapahtuneeseen RMS Empress of Irelandin haaksirikkoon, jonka tuhannen hukkuneen joukossa oli 70 suomalaissiirtolaista, myös Aution sukulaisia. Päähenkilö on kymmenvuotias Saara Mäki.Second Watch, Goodreads.com. Viitattu 29.5.2014.Autio, Karen, ABC Bookworld. Viitattu 29.5.2014. Tarinan jatko-osa Saara’s Passage julkaistiin 2008. Siinä tytön äiti on joutunut tuberkuloosisairaalaan, josta lähettää tyttärelleen kirjeitä.Karen Autio , The Canadian Children’s Book Centre. Viitattu 29.5.2014. Trilogian päätösosa Sabotage ilmestyi 2013. Siinä Saara ja sanomalehtiä jakava pikkuveli Jussi seikkailevat ensimmäisen maailmansodan epäluuloisissa oloissa kotikaupungissaan Port Arthurissa.Third book by Kelowna author now out, CBC British Columbia 26.9.2013. Viitattu 29.5.2014.Sabotage , The Manitoba Library Association, University of Manitoba. Viitattu 29.5.2014. ==Teoksia== *Second Watch (2005), ISBN 1-55039-151-8 *Saara’s Passage (2008), ISBN 978-1-55039-168-8 *Sabotage (2013), ISBN 978-1-55039-208-1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kirjailijan verkkosivusto Luokka:Kanadalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt
Suomennettu psykologinen kirjallisuus

Suomennettu psykologinen kirjallisuus alkaa 1800-luvulta. Etenkin Thiodolf Reinin Sielutieteen oppikirja vakiinnutti psykologian suomenkielistä käsitteistöä vuodesta 1884 alkaen. Teoksessa esiintyivät nykymuodossaan muun muassa sanat tietoisuus, havainto, tarkkaavaisuus, mieliala, vietti ja vaisto.Latikka 2013, s. 200. Psykologia kehittyi 1900-luvun alussa nopeasti. August Forelin teoksen Hermoston hoito ja henkinen terveys esipuheessa tekijä tiivisti ajattelutavan muutoksen: ”Ihmisellä samoin kuin eläimillä ovat aivot sielun [mielen] elimenä. Vertaileva sielutiede [psykologia] on siten osa aivojen vertailevaa fysiologiaa. Tämän seikan tosin kieltää vanha skolastiikka metafyysillisine järjestelmineen.” (suom. Väinö Jokinen 1917)Latikka 2013, s. 204. 1970–1980-lukujen suomennoksia hallitsi kognitiivinen psykologia. Lähes jokaiselta psykologian alalta saatiin suomennettua perustietoteos. Huomattavia sarjoja olivat Weilin+Göösin Psykologia tänään -sarja sekä Sairaanhoitajien koulutussäätiön sarja.Latikka 2013, s. 211. 2000-luvulla suomennosten määrä on vähentynyt verrattuna kotimaisten tekijöiden kirjoittamiin teoksiin. Osasyy voi olla, että psykologian käytännön sovellukset saavat paljon huomiota ja suomalaiset kirjoittajat voivat ottaa huomioon paikalliset olosuhteet. Suomennoskirjallisuuden valtaosa koskee suppeita erikoisaloja. Suuret kustantajat ovat väistyneet alan oppikirjallisuuden julkaisijoina ja pienkustantajien ja järjestöjen rooli on kasvanut. 2000-luvulla on julkaistu melko paljon muistiin ja neurotieteisiin liittyvää kirjallisuutta, mikä on yhteydessä uusien aivojen kuvantamismenetelmien avulla saatuun tietoon. Useimpien suomennosten takana on Kimmo Pietiläinen ja Terra Cognita -kustantamo.Latikka 2013, s. 212. Anne-Maria Latikka kirjoittaa Suomennetun tietokirjallisuuden historiassa (SKS 2013), kuinka keskeisten teosten jääminen suomentamatta vie suomalaiselta lukijalta mahdollisuuden tutustua ajatuksiin omalla äidinkielellään. ”Näin lukija jää vaille tarkkaan pohdittuja ajatusprosesseja, joita teoreetikot tarjoavat. Parhaimmillaan klassikot kun eivät paljasta ainoastaan mitä ajatellaan, vaan sen, miten ajatellaan.”Latikka 2013, s. 213. == Lähteet == * Latikka, Anne-Maria: Psykologinen kirjallisuus. Teoksessa === Viitteet === Luokka:Kirjat psykologiasta Psykologinen kirjallisuus
Henry Flood

Henry Flood (1732 – 2. joulukuuta 1791 Farmley, Kilkennyn kreivikunta)Henry Flood Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 29.5.2014. oli irlantilainen poliitikko, joka kamppaili Irlannin parlamentin itsenäisyyden lisäämiseksi. Henry Flood oli ylituomari Warden Floodin avioton poika. Hänet valittiin Irlannin parlamenttiin vuonna 1759. Tuolloin elettiin muutosvaihetta, jolloin Irlannin parlamenttia hallinnut Irlannin protestanttinen vähemmistö alkoi turhautua siihen, että Irlantia koskeva lainsäädäntövalta oli Englannin parlamentilla. Taitavana puhujana Flood kohosi Irlannin parlamentin sisälle muodostuneen uudistuksia vaatineen pienen oppositioryhmän johtajaksi. Heidän ensimmäinen voittonsa oli vuonna 1768 säädetty laki, joka määräsi järjestämään parlamenttivaalit säännöllisesti kahdeksan vuoden välein, kun sitä ennen uusi parlamentti oli valittu vain Englannin hallitsijan vaihtuessa. Floodin ryhmä sai aikaiseksi myös varojen myöntämistä Irlannin brittihallinnolle koskeneiden budjettiesitysten hylkäämisen parlamentissa vuosina 1769 ja 1771. Floodin päätavoitteena oli saavuttaa Irlannin parlamentille itsenäinen lainsäädäntövalta. Hän joutui tilapäisesti luopumaan tämän kamppailun johdosta vuonna 1775, jolloin hänet nimitettiin Irlannin lordiluutnantti lordi Harcourtin hallinnon apulaisvarainhoitajaksi. Parlamentin niin sanotun patrioottiryhmän johtoon nousi tämän jälkeen Henry Grattan, joka syytti Floodia brittien lahjomaksi. Kun Amerikan vallankumous lisäsi Irlannin patrioottiliikkeen suosiota, Flood palasi vanhaan ryhmäänsä vuonna 1779. Kaksi vuotta myöhemmin hänet erotettiin Irlannin hallituksesta. Flood tuki Grattania tämän painostaessa Englannin hallituksen vapauttamaan Irlannin kaupan vuonna 1779 sekä antamaan Irlannin parlamentille oikeuden itsenäiseen lainsäädäntöön vuonna 1782. Sen jälkeen Flood haastoi Grattanin, joka hänen mielestään ei jatkanut tarpeeksi pitkälle. Flood teki lakialoitteen, jonka mukaan Englannin parlamentin tulisi luopua pysyvästi kaikista oikeuksista säätää lakeja Irlannille. Ehdotus hylättiin vuonna 1784, mikä romahdutti uudelleen Floodin suosion. Flood valittiin vuonna 1783 samanaikaisesti myös Englannin parlamenttiin, jossa hän ei kuitenkaan saavuttanut samanlaista vaikutusvaltaa kuin Irlannin parlamentissa. Hän vetäytyi eläkkeelle vuonna 1790. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1732 syntyneet Luokka:Vuonna 1791 kuolleet
Sukkapuikkokapina

Sukkapuikkokapina on punkyhtye Juustopäiden esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Mercury/Polygram. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Hade – bassokitara, laulu * Jani – rummut, laulu * Teemu – kitara === Muut tekijät === * Kari Pesonen – tuottaja * Juha Heininen – äänittäjä, miksaaja * Risto Hemmi – äänittäjä, miksaaja * Pentti Hokkanen – valokuvat == Aiheesta muualla == * Sukkapuikkokapina discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1995 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset punkalbumit Luokka:Juustopäiden albumit
Éder (portugalilainen jalkapalloilija)

Éderzito António Macedo Lopes eli Éder (s. 22. joulukuuta 1987 Bissau, Guinea- Bissau) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa. Aiemmin hän on pelannut myös Englannin ja Ranskan pääsarjoissa. Pelipaikaltaan molempijalkainen Éder on hyökkääjä. == Pelaajaura == === Seurajoukkue === Éder edusti Oliveira Hospitalia Portugalin neljännellä sarjatasolla kaudella 2006–2007 ja Tourizensea kolmannella sarjatasolla 2007–2008. Hän pelasi Académica de Coimbrassa kausilla 2008–2012 kaikkiaan 83 Portugalin superliigan ottelua, joissa teki 12 maalia. Hän voitti Portugalin cupin 2012, vaikkei tosin pelannut loppuottelussa. Kesällä 2012 Éder siirtyi nelivuotisella sopimuksella Sporting de Bragaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 2. syyskuuta 2012 Paços de Ferreiraa vastaan.Paços de Ferreira vs. Sporting Braga 2-0 Soccerway. Viitattu 30.5.2014. Myöhemmin samassa kuussa hän teki kaksi maalia paikallisottelussa Rio Avea vastaan.Braga 4–1 Rio Ave ESPN. Viitattu 30.5.2014. Hän pelasi kuusi Mestarien liigan ottelua (ja yhden karsintaottelun) kaudella 2012–2013. Hän voitti samalla kaudella liigacupin mestaruuden. Hän pelasi Bragassa kaikkiaan 60 Superliigan ottelua, joissa teki 26 maalia. Éder siirtyi kesällä 2015 Englannin Valioliigan Swanseaan, jossa hän pääsi pelaamaan 13 pääsarjaottelussa yhteensä vain 267 minuuttia ilman maaleja. Kokonaisuudessaan hän pelasi 15 cup- ja sarjaottelussa, mutta ei onnistunut tekemään eikä syöttämään niissä maaliakaan. Helmikuun 2016 alussa hän siirtyi lainalle Ranskan Ligue 1 -seura Lilleen, jossa teki loppukauden aikana kuusi maalia pelaamissaan 13 sarjaottelussa. Hän siirtyi pysyvästi Lilleen kesällä 2016. === Maajoukkue === Éder teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 11. syyskuuta 2012 vuoden 2014 MM-kisojen karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. 19\. toukokuuta 2014 Éder nimettiin 23 pelaajan lopulliseen kokoonpanoon vuoden 2014 MM-kilpailuihin.Paulo Bento announces Portugal's 23-man World Cup squad PortuGOAL. Viitattu 30.5.2014. Hän pelasi Portugalin jokaisessa kolmessa ottelussa. Avausottelussa hänet vaihdettiin Hugo Almeidan ja seuraavassa pelissä Hélder Postigan tilalle. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Éder teki Italiaa vastaan kesäkuussa 2016. Éder voitti kultaa vuoden 2016 EM- kilpailuissa. Hän teki loppuottelun ainoan maalin tultuaan vaihtomiehenä kentälle ottelun toisella puoliajalla. Éder pelasi yhteensä 54 minuuttia kolmen ottelun aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Éderin esittely ja tilastot Footballzz-sivustolla Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susan Kare

Susan Kare (s. 1954 Ithaca, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija ja kuvataiteilija, joka on tullut tunnetuksi Applelle ja muille ohjelmistoyrityksille suunnittelemistaan minimalistisista kuvakkeista. Kuvakkeiden ja kirjasintyyppien lisäksi hän on tehnyt yrityksille imago- ja tuotesuunnittelua. Applen ohella hänen tunnetuimpia asiakkaitaan ovat olleet Microsoft, Facebook ja New Yorkin Museum of Modern Art. Hän elää nykyisin Kaliforniassa kolmen poikansa kanssa ja harrastaa aktiivisesti hiihtoa ja lainelautailua. == Nuoruus == Kare syntyi New Yorkin Ithacassa ja varttui Pennsylvanian Lower Merionissa, jossa hän kävi Harriton High Schoolia. Hänen isänsä Morley Richard Kare työskenteli aistifysiologian professorina Pennsylvanian yliopistossa ja oli erikoistunut haju- ja makuaistin tutkimukseen. Kare valmistui kuvataiteen koulutusohjelmasta Mount Holyoke Collegesta 1975 ja suoritti kuvataiteen tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa 1978. Seuraavana vuonna hän muutti San Franciscoon saatuaan paikan näyttelykuraattorin assistenttina Fine Arts Museums of San Franciscossa. Työskenneltyään museossa kaksi vuotta hän ryhtyi freelancesuunnittelijaksi. == Ura tietotekniikkayhtiöiden palveluksessa == Vuonna 1982 Kare sai puhelinsoiton entiseltä koulutoveriltaan Andy Hertzfeldilta, joka pyysi häntä työskentelemään Apple Computerin palveluksessa Cupertinossa. Applella hän suunnitteli kuvakkeita, kirjasintyyppejä ja käyttöliittymäelementtejä alkuperäisen Macintoshin graafista käyttöliittymää varten. Pian Macintoshin julkistuksen jälkeen hänet ylennettiin Applen taiteelliseksi johtajaksi. Vuonna 1986 Kare siirtyi Steve Jobsin perässä tietotekniikkayhtiö NeXTin taiteelliseksi johtajaksi. Työskennellessään NeXTillä hän kuitenkin oivalsi kaipaavansa kuvakkeiden suunnittelua ja päätti perustaa oman suunnittelutoimiston San Franciscoon. Yritys on yhä toiminnassa ja keskittyy graafisten käyttöliittymien suunnitteluun. Kare on kertonut ihailevansa suuresti edesmennyttä yhdysvaltalaista graafista suunnittelijaa Paul Randia, jonka palkkasi aikoinaan suunnittelemaan logon NeXTille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Applen henkilöstö Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanbok

Hanbok (, Pohjois-Koreassa joseon-ot (조선옷)) on korealainen kansallispuku. Se oli arkivaate vielä 1900-luvun alussa, mutta nykyisin useimmat korealaiset käyttävät hanbokia vain juhlapäivinä kuten häissä, hautajaisissa ja syntymäpäivänä. Joissakin maaseudun kylissä saattaa nähdä hanbokeja arkivaatteinakin. Arkivaatteet olivat aikoinaan yleensä valkoisia, mutta hanbokit värjättiin syvillä luonnonväreillä. Perinteinen materiaali on silkki, mutta kesäkäyttöön hanbokeja on tehty myös hampusta ja ramista, kun taas talvikäytössä on brokadia ja satiinia. Yleinen linja on alaspäin leviävä: puku istuu tiukasti ylävartalosta mutta leviää kohti maata ja peittää alavartalon yksityiskohdat. Alkuperäinen naisten hanbok koostui seitsemästä kerroksesta alusvaatteita, mutta nykyisin käytetään tavallisten alusvaatteiden päällä vain jeogori-nimistä paitaa ja hametta. Miehellä on housut ja jeogori, ja niiden päällä mahdollisesti magoja-välitakki ja durumagi-päällystakki. Kuva:Gyeonbokgung-March-01.jpg|Kuninkaallinen henkivartiokaarti marssii hanbokeissaan. Kuva:Korean.Music-Parade-01.jpg|Muusikoilla on hanbok paraativaatteenaan. Kuva:Koreans_oldest_pic_group.jpg|Vuodelta 1863 Kuva:Kyunghwa girls dressed in Hanbok.JPG|Koulutyttöjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansallispuvut
Levä-Sorsua

Levä-Sorsua on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pieni järvi tai lampi Utajärven kunnan pohjoisosassa Juorkunassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välisen Hillatien varrella, vajaan viiden kilometrin päässä Hillatien ja Olvasjärventien risteyksestä länteen. Levä- Sorsua laskee yhdysojan kautta Kivi-Sorsuaan, josta on yhteys Yliojaa myöten Saari-Sorsuaan ja edelleen Sorsuanojan kautta Nuorittajokeen. Järvessä on pieni saari ja sen rannat ovat pahasti soistuneet. Koillisen puolella on kuitenkin Keinäsen saunamaa -niminen kangas, jossa on aikanaan sijainnut tervahauta. == Lähteet == Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Utajärven järvet
Thomas Moore

Thomas Moore (28. toukokuuta 1779 – 25. helmikuuta 1852) oli irlantilainen runoilija ja lauluntekijä. Mooren tunnetuin laulu on isänmaallinen ”Minstrel Boy”. Hän sovitti tekstin irlantilaiseen kansansävelmään, ja siitä tuli suosittu etenkin Irlannista Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten keskuudessa. Moore opiskeli Trinity Collegessa Dublinissa ja tutustui siellä kapinallisiin. Itse hän ei osallistunut protesteihin brittihallintoa vastaan muuten kuin isänmaallisuutta lietsovilla kirjoituksillaan. Myös Mooren vuonna 1805 julkaisema laulu ”Last Rose of Summer” on muodostunut ikivihreäksi, ja sen ovat levyttäneet Celtic Woman, Deanna Durbin, Maureen Hegarty, Clannad ja The Fureys. Saukin suomennoksen "Kesän viimeinen ruusu" on levyttänyt Marjatta Leppänen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irlantilaiset lauluntekijät Luokka:Irlantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1779 syntyneet Luokka:Vuonna 1852 kuolleet
Syöpäsäätiö

Syöpäsäätiö on perustettu vuonna 1948, ja osa Syöpäjärjestöjä. Säätiö kerää varoja Syöpäjärjestöjen tavoitteiden ja toiminnan edistämiseen: kotimaiseen syöpätutkimukseen, syöpään sairastuneiden ja heidän läheistensä neuvontapalveluihin, sekä ennaltaehkäisyyn ja varhaiseen toteamiseen. Syöpäsäätiö toimii lahjoitusvaroin, yksityishenkilöiden ja organisaatioiden tuki mahdollistaa Syöpäsäätiön työn. Lahjoittajiensa avulla Syöpäsäätiö on suurin yksityinen syöpätutkimuksen rahoittaja Suomessa. Syöpäsäätiön pääsihteeri on Juha Pekka Turunen. Säätiön tunnetuin keräys on vuosittain lokakuussa järjestettävä Roosa nauha -keräys. ==Syöpätutkimus== Lahjoitusvaroilla tuetaan sekä perus- että kliinistä syöpätutkimusta. Syöpäsäätiö on viime vuosina rahoittanut tutkimusapurahojen kautta mm. syövän täsmähoidon kehittämistä, aivokasvainten kuvantamisen ja geenihoidon tutkimusta sekä kasvainten genetiikan selvittämistä. Syöpäsäätiön työ on ollut monelle korvaamatonta, sillä syöpätutkimuksen avulla on voitu kehittää syövän diagnostiikkaa ja hoitomuotoja. Syöpäsäätiö on ollut mukana vaikuttamassa siihen, että yhä useampi voittaa vaikean sairauden: kun Syöpäsäätiön toiminnan alussa vain kolmannes sairastuneista voitiin parantaa, nyt jo kaksi kolmesta paranee. Syöpäsäätiö on lahjoittajiensa avulla vaikuttanut tähän tulokseen. ==Neuvonta ja tuki== Lahjoitusvaroilla Syöpäsäätiö ylläpitää myös Syöpäjärjestöjen valtakunnallista ja maksutonta neuvontapuhelinta, joka tarjoaa tukea ja tietoa potilaille ja heidän läheisilleen. Neuvontapalvelun tavoitteena on varmistaa, ettei kukaan jäisi yksin sairauden kanssa. Henkilökohtaista neuvontaa antavat syöpään erikoistuneet terveydenhuollon ammattilaiset suomeksi ja ruotsiksi. Neuvontapalvelussa työskentelee viisi neuvontahoitajaa. Neuvontahoitajien kanssa voi keskustella puhelimitse, sähköpostitse, chatissa (kahdenkeskinen verkkoneuvonta) tai HUS:n Syöpätautien klinikalla Helsingissä. Lisätietoa neuvontapalvelusta löytyy osoitteessa www.neuvontahoitaja.fi. Valtakunnallisen neuvontapalvelun lisäksi neuvontaa tarjoavat Syöpäjärjestöjen jäsenyhdistykset eri puolella maata. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset säätiöt
Elektrosyklinen reaktio

Elektrosyklinen reaktio on perisyklinen kemiallinen reaktio, jossa joko muodostuu tai avautuu rengasrakenne. Reaktio tapahtuu konjugoituneen π-elektronisysteemin päiden välille ja reaktiossa joko muodostuu uusi σ-sidos π-sidoksen katketessa (renkaan sulkeutuminen) tai katkeaa σ-sidos uuden π-sidoksen muodostuessa (renkaan avautuminen). Elektrosykliset reaktiot ovat synteettisesti käyttökelpoisia niiden selektiivisyyden vuoksi ja myös luonnossa esiintyy useita elektrosyklisiä reaktioita. ==Mekanismi== Elektrosykliset reaktiot voivat olla joko lämmön aikaansaamia eli termisiä reaktioita tai valon aiheuttamia fotokemiallisia reaktioita. Termisissä reaktioissa orbitaalit ovat perustilassaan ja fotokemiallisissa reaktioissa virittyneinä, mutta molemmissa tapauksissa reaktion tapahtumisen kannalta on tärkeää, että p-orbitaalien peitto on hyvä. Elektrosykliset reaktiot tapahtuvat muiden perisyklisten reaktioiden tavoin rengasrakenteisen siirtymätilan kautta. ===Myötä- ja vastakiertoisuus=== Elektrosyklisissä reaktiossa sopivan orbitaalien peiton vuoksi konjugoituneen systeemin päiden sidokset pyörivät. Mikäli pyöriminen tapahtuu molemmissa päissä samaan suuntaan kutsutaan elektrosyklistä reaktiota myötäkiertoiseksi tai antarafasiaaliseksi ja mikäli pyörimissuunnat ovat vastakkaiset on kyseessä vastakiertoinen eli suprafasiaalinen reaktio. Reaktion myötä- tai vastakiertoisuus riippuu reaktion lähtöaineesta ja siitä suoritetaanko reaktio termisenä vai fotokemiallisena. Jos molekyylissä olevien п-elektronien määrä on 4n, missä n on positiivinen kokonaisluku ovat termiset elektrosykliset reaktiot myötäkiertoisia ja fotokemialliset elektrosykliset reaktiot vastakertoisia. Piielektronien lukumäärä yhdisteessä voi olla myös 4n+2. Tällöin terminen reaktio on vastakiertoinen ja fotokemiallinen reaktio on myötäkiertoinen. ==Elektrosykliset reaktiot luonnossa== Luonnossa tapahtuu useita elektrosyklisiä reaktioita. Monet syklobuteenijohdannaiset, sykloheksadieenijohdannaiset, terpeenit, terpenoidit ja tyydyttymättömiä heterosyklisiä ryhmiä sisältävien molekyylien biosynteesit sisältävät elektrosyklisiä reaktioita. Esimerkiksi ihmisen iholla muodostuu auringonvalon vaikutuksesta 7-dehydrokolesterolista ja ergosterolista D2\- ja D3-vitamiinien esiasteita fotokemiallisella myötäkiertoisella elektrosyklisellä renkaanavautumisreaktiolla. : ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Afrodite, dea dell’amore

Afrodite, dea dell’amore (”Afrodite, rakkauden jumalatar”) on vuonna 1958 valmistunut italialainen elokuva. Lajityypiltään historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Bonnard. Sen pääosia esittävät Isabelle Corey, Antonio De Teffé, Irène Tunc ja Ivo Garrani. ==Juoni== Eletään vuotta 67 aaj. Korintin käskynhaltija Antigonus ryhtyy keisari Neroa miellyttääkseen rakentamaan kanavaa Korintin kannaksen läpi. Rakennustyötä varten hän nostaa veroja ja lisää kansan kärsimyksiä. Antigonus suunnittelee myös suurta temppeliä, jonka Afrodite-patsasta tekemään kutsutaan kuuluisa kuvanveistäjä Demetrius. Tämä ottaa mallikseen kunnianhimoisen orjan Dialan, joka rakastuu kuvanveistäjään ja viettelee samaan aikaan myös Antigonoksen. Demetrius puolestaan rakastuu toiseen orjatyttöön Lernaan, joka on harras kristitty. Ruton uhatessa kaupunkia Antigonus syyttää kristittyjä ja määrää heidät teloitettavaksi. Lernan mukana vankilaan joutuu myös Demetrius, joka kääntyy kristinuskoon. Rooman armeija puuttuu tapahtumiin ja rakastavaiset saavat toisensa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Afrodite, dea dell’amore on kuvattu Schermiscope-laajakangastekniikalla Ferraniacolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on aiheeltaan samankaltainen kuin Giorgio Rivaltan aiemmin valmistunut Afrodite, rakkauden jumalatar (La venere di Cheronea, 1957), jossa kuvanveistäjä myös etsii mallia Afrodite-patsaalleen. Elokuva on melko isolla budjetilla tehty pukudraama, joka perustuu lähinnä dialogiin ja sisältää vain vähän toimintaa. Sen valttina on nimekäs näyttelijäkaarti, josta erottuvat erityisesti psykologisesti kompleksia roistoa esittävä Ivo Garrani sekä seksikäs vuoden 1954 Miss Ranska Irène Tunc. Muita tunnettuja nimiä ovat apuohjaajina toimineet Sergio Leone ja Romolo Guerrieri. Elokuvan uskonnolliset ainekset vaikuttavat päälleliimatuilta. ==DVD-julkaisut== Afrodite, dea dell’amore on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisen DVD:nä, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan. Pahasti leikelty yhdysvaltalainen tv-kopio on teknisestikin surkea. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset historialliset elokuvat Luokka:Vuoden 1958 italialaiset elokuvat
Marano sul Panaro

Marano sul Panaro on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Modenaan on 27 kilometriä. Kunnan läpi virtaa Panarojoki. Maatalous on kunnan tärkein elinkeino, mutta siellä on myös teollisuutta. Kunnan kotisivut == Historia == Ensimmäiset kirjalliset merkinnät linnan ympärille rakennetusta kylästä ovat 1100-luvulta. Marano kuului vuorotellen Modena ja Bolognan hallintaan. Vuonna 1326 paavin joukot valtasivat Maranon, ja siitä tuli osa Kirkkovaltiota. Tämän jälkeen Maranossa ovat pitäneet valtaa Esten, Viscontin, Rangonin ja Pio di Carpin suvut. Itsenäinen kunta Maranosta tuli vuonna 1860. == Nähtävyyksiä == Maranossa sijaitsee Sassi di Roccamalatina puisto (Parco regionale dei Sassi di Roccamalatina), jonka kolmihuippuisen kallion päällä pesii muuttohaukkoja. Puiston kotisivut == Lähteet == Luokka:Modenan maakunnan kunnat
Nwankwo Obiora

Nwankwo Emeka Obiora (s. 12. heinäkuuta 1991 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustava keskikenttäpelaaja. Obiora on edustanut Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Córdobaa vuodesta 2014 alkaen.http://www.national-football-teams.com/player/47650/Nwankwo_Obiora.html Obiora on edustanut ammattilaisurallaan myös italialaisia Internazionalea (2010–2011), Parmaa (2011–2013), Gubbiota (laina 2012) ja Padovaa (laina 2012–2013) sekä romanialaista Clujia (laina 2013, 2013–2014). Obiora on pelannut Nigerian maajoukkueessa kahdeksan A-maaottelua. Hän voitti Afrikan mestaruuden 2013. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Black Widow

Black Widow voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Black Widow, brittiläinen yhtye ** Black Widow, yhtyeen albumi vuodelta 1971 * Black Widow Records, levy-yhtiö * Musta Leski (engl. Black Widow), Marvel-kustantamon sarjakuvahahmo * Black Widow, In This Moment -yhtyeen albumi vuodelta 2014 * ”Black Widow”, Iggy Azalean musiikkikappale * Musta hämähäkki (engl. The Black Widow), elokuva vuodelta 1947 * Musta leski (engl. Black Widow), elokuva vuodelta 1951 * Hämähäkin verkossa (engl. Black Widow), elokuva vuodelta 1954 * Musta leski (engl. Black Widow), elokuva vuodelta 1987 * Black Widow, alkuperäiseltä nimeltään Before It Had a Name, elokuva vuodelta 2005 * Black Widow, Marvel Studiosin elokuva vuodelta 2021. * ”Black Widow”, Children of Bodomin musiikkikappale vuodelta 1999 == Katso myös == * Musta leski