EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jay Greenberg

Jay Greenberg (s. 13. joulukuuta 1991 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän tuli varhaiskypsäksi lahjakkuudeksi, joka pääsi Juilliard Schooliin 2002 ja on tähän mennessä kirjoittanut jo useita teoksia. Greenberg aloitti sellonsoiton 2-vuotiaana ja kokeili säveltämistä 3-vuotiaana. Hän on noussut maineeseen Samuel Zymanin sponsoroimana. Hänelle on antanut sävellyksenopetusta Samuel Adler. Greenberg säveltää musiikkinsa etupäässä tietokoneella. Tuotantoon kuuluu jo mm. viisi sinfoniaa sekä syyskuun 11. päivän iskuihin pohjautuva Overture to 9-11. Säveltäjä itse asui iskujen aikaan Makedonian tasavallassa, mutta on sittemmin palannut Yhdysvaltoihin. Hänen isänsä on slaavilaisiin kieliin erikoistunut kielitieteilijä. Äiti on syntyjään israelilainen. Sony BMG Masterworks julkaisi Greenbergin musiikkia CD-levyllä 15. elokuuta 2006. Hänen teoksiaan ovat esittäneet Lontoon sinfoniaorkesteri ja Juilliard-jousikvartetto. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katakombikulttuuri

Katakombikulttuuri 2800–2200 eaa. vallitsi varhaisella pronssikaudella nykyisen Ukrainan alueellaCARTES DE L'EUROPE AU CHALCOLITHIQUE. Kulttuuri hankki elatuksensa karjanhoidolla ja mahdollisesti myös maanviljelyllä. Katakombikulttuuri sai alkunsa Jan Licharduksen mukaan joko irtautumalla Jamnan kulttuurista, tai muuttoliikkeellä Keski-Euroopasta tai Lähi-idästäJan Lichardus: La protohistoire de l'Europe, 1987, Book 1 Chapter III:III.1.A. Katakombikulttuurin nimi juontuu sen hautaustavoista. Kulttuurin haudoissa oli kuilu sieltä pois, jolloin syntyi "katakombi". == Esineistöä == Katakombikultrtuurin esineitä Hermitage Museumissa. Tiedosto:Catacomb culture01.jpg Tiedosto:Catacomb culture04.jpg Tiedosto:Catacomb culture05.jpg ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Pronssikauden kulttuurit Luokka:Ukrainan historia
Madam I’m Adam

Madam I'm Adam on suomalainen musiikkialbumi. Se sisältää sekä Pekka Airaksisen omia versioita (CD 1) että tunnettujen tiskijukkien remixejä (CD 2) kappaleista. Levyllä on läpileikkaus Airaksisen tyylistä ja kehityksestä vuodesta 1970. ==Kappaleet== ;CD1 # Ratnasikhin (1983) 7:14 – Pekka Airaksinen # Molybdene (1975) 4:35 – Gandhi-Freud # Pieni Sienikonsertto (A Little Soup For Piano And Orchestra Op 46,8 – 1970) 8:45 – Pekka Airaksinen # No Focus (2002) 6:27 – Ajraxin # Suvarnabhasagarbha (1983) 8:48 – Pekka Airaksinen # Epistemological World Error (2001) 5:08 – Pekka Airaksinen # Korvapoliklinikka Hesperia (1968) 5:58 – The Sperm # Sukirti (1983) 3:29 – Pekka Airaksinen # Mykka Peili (2002) 3:54 – Ajraxin # Dodekafoninen Talvisota (1969) 19:54 – The Sperm # Organ – The Sperm 2:50 ;CD2 – remixes # Ratnasikhin (Anton Nikkila Remix) 5:03 – Pekka Airaksinen # Molybdene (Maunulan Terveyskeskus Mix By Tyrone D.C. Washington) 4:48 – Gandhi-Freud # Pieni Sienikonsertto (A Little Soup For Piano And Orchestra Op 46,8) 9:05 (Hiljaisuus Remix By Simon Wickham- Smith) # No Focus (Nurse With Wound Remix) 6:53 – Ajraxin # Suvarnabhasagarbha (Es Remix) 7:33 – Pekka Airaksinen # Epistemological World Error (Philipp Quehenberger Remix) 3:42 – Pekka Airaksinen # Korvapoliklinikka Hesperia (The Day Is Done Mix By Mira Calix) 7:09 – The Sperm # Sukirti (Itrikus Remix By Tuomo Ilari Puranen & T.A. Kaukolampi) 3:23 – Pekka Airaksinen # Mykka Peili (Radiophonic Version By Notchnoi Prospekt Feat. Natalya Bessarabova) 4:31 – Ajraxin # Dodekafoninen Talvisota (Dodek Mix By Curd Duca) 2:51 – The Sperm # Organ (Pekka Airaksinen Remix) 2:50 – The Sperm * CD1-2 N&B; Research Digest for Love Records LXCD 642 Luokka:Pekka Airaksisen albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
At the Heart of Winter

At the Heart of Winter on black metal -yhteen Immortalin viides studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi, jossa Demonaz ei soita kitaraa käsiensä vakavien hermosto-ongelmien takia. Melodioissa voi huomata myös thrash metalin vaikutteita. Se oli myös vuoteen 2009 saakka ainoa albumi, jossa ei ole yhtyeen kuvaa kannessa. Albumista kuitenkin julkaistiin Euroopassa vuonna 1999 10 000 kappaleen deluxe-versio, jonka etukannessa esiintyy Abbath ja takakannessa Horgh. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Abbath, sanoittanut Demonaz # # # # # # == Kokoonpano == *Abbath - laulu, kitara, bassokitara, koskettimet *Horgh - rummut == Arvostelut == * Metalliluola: 8+/10 * Soundi: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * At The Heart Of Winter on BestBlackMetalAlbums.com (englanniksi) Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Immortalin albumit
Fire Garden

Fire Garden on kitaristi Steve Vain yksi monista soololevyistä. Fire Garden on jaettu kahteen osaan ja se kestää n. 78 minuuttia. Levy julkaistiin 1996. == Kappalelista == ===1. osa=== #There’s A Fire In The House 5:26 #The Crying Machine 4:50 #Dyin’ Day 4:29 #Whookam 0:36 #Blowfish 4:03 #The Mysterious Murder Of Christian Tiera’s Lover 1:02 #Hand On Heart 5:25 #Bangkok 2:46 #Fire Garden Suite: Bull Whip • Pusa Road • Angel Food • Taurus Bulba 9:56 ===2. osa=== #Deepness 0:47 #Little Alligator 6:12 #All About Eve 4:38 #Aching Hunger 4:45 #Brother 5:04 #Damn You 4:31 #When I Was A Little Boy 1:20 #Genocide 4:11 #Warm Regards 4:06 ==Lähteet== *http://www.vai.com/AllAboutSteve/discography/disconotes_firegarden.html *http://www.vai.com/AllAboutSteve/discography/discography_solo.html Luokka:Steve Vain albumit Luokka:Vuoden 1996 albumit
Volvo 240 ja 260

Volvo 240 ja 260 ovat Volvon vuosina 1974–1993 valmistamia ylemmän keskiluokan henkilöautomalleja, jotka korvasivat edeltäneet 140- ja 164-mallit. Vuonna 1982 esiteltiin mallisarjan seuraajaksi tarkoitettu 700-sarja, mutta 240-mallin valmistus jatkui lopulta vuoden 740-mallia pidempään. Autoa valmistettiin yhteensä 2 862 573 kappaletta, ja viimeinen niistä valmistui Torslandan tehtaalta toukokuussa 1993. Mallisarjan korvasi lopulta etuvetoinen Volvo 850. Volvo 200 -sarja esiteltiin elokuussa 1974, ja se pohjautui pitkälti edeltäneeseen 140-malliin. Puskurit olivat suuremmat ja alusta aiempaa kehittyneempi etupään MacPherson-pyöräntuennan ansiosta. Edellismallin tavoin mallimerkintä määräytyi korimallin mukaan: 242 oli kaksiovinen sedan, 244 neliovinen sedan ja 245 viisiovinen farmari. 260 oli mallisarjan ylellisempi versio, ja siitä tuli vuonna 1977 markkinoille myös Bertonen muotoilema coupé-malli Volvo 262C. Ylellinen, kuusisylinterinen Volvo 264 oli mitoiltaan sama kuin muutkin sarjan autot. Siitä tehtiinkin edustusautomarkkinoille 70 senttimetrillä pidennetty 264TE, jossa on tilat kuudelle hengelle. Tätä limusiinia vietiin paljon Itä-Saksan puolue-eliitin käyttöön. Vuonna 1978 malli sai neliskulmaiset ajovalot. DL-mallissa valot olivat neliömalliset, GL- ja GLE-malleissa leveämmät, suorakaiteen muotoiset. Sedan-malleihin tuli suuremmat viisiruutuiset takavalot. Näihin aikoihin tuotiin markkinoille myös urheilullisen tehokas kaksiovinen 242 GT ja kuusisylinterisen dieselin rinnalle viisisylinterinen 240 D5, jonka sylinteritilavuus jäi Suomen autoedun verotaulukossa sopivasti pienempään alle kahden litran luokkaan. Vuonna 1981 tuli toinen kasvojenkohotus, jolloin alumiiniset puskurit vaihtuivat muovisiin ja ajovalot levenivät enemmän auton sivuille. Sisällä uudistettiin kojelautaa. Osaan sedan-malleista tuli kuusiruutuiset takavalot, lisäksi farmarissa oli nyt ensimmäistä kertaa uudet suuremmat takavalot. Mallivuodelle 1981 tuotiin tehokas uutuusmalli 240 Turbo, jonka muodikasta turboahdettua moottoria, Volvon ensimmäistä, oli testattu pari vuotta Ruotsin poliisiautoissa. Turbomoottorin sai jopa 245-kartanoautoon. Sedan-koristen 260-mallien tuotanto päättyi vuonna 1982, jolloin ne korvasi uusi Volvo 760. Seuraavana vuonna ovimäärämerkinnästä luovuttiin, ja kaikki mallit tunnettiin nyt pelkällä 240- tai 260-mallinimellä. Vuonna 1984 kaksiovinen sedan ja farmarikorinen 260 poistuivat mallistosta. Vuonna 1986 auto sai uuden etusäleikön ja konepellin. Lisäksi takaluukun muotoja pyöristettiin. Tämän jälkeen autoon tehdyt kosmeettiset muutokset olivat hyvin pieniä. Kuljettajan turvatyynyä alettiin tarjota lisävarusteena vuodesta 1990 alkaen ja seuraavana vuonna myös ABS- jarrut tulivat saataville (vakiovaruste GLT-mallissa). Vuoden 1993 alusta lähtien turvatyyny oli vakiovarusteena. Viimeisenä mallivuonna saatavilla oli erikoisvarusteltu mallisarjan päättävä Classic. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 240 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Trek

thumb|Trek-polkupyörä Trek on yhdysvaltalainen vuonna 1976 perustettu polkupyöriä ja niiden osia valmistava yritys. Trek on alan suurin yritys Yhdysvalloissa. Sen pääkonttori sijaitsee Waterloossa Wisconsinin osavaltiossa. Lance Armstrong voitti Ranskan ympäriajon seitsemän kertaa Trekin valmistamalla Madone-polkupyörällä. Trek valmistaa kilpapyörät Discovery Channel Pro Cycling Teamille. Yritys valmistaa Madone-sarjaan kuuluvat maantiepyörät ja Fuel-sarjan maastopyörät Yhdysvalloissa sijaitsevalla tehtaallaan, muut mallit sen sijaan joko Kiinassa tai Taiwanissa. Trek omistaa myös muita tunnettuja polkupyörien tuotemerkkejä: Klein, LeMond ja Gary Fisher ovat sen omistuksessa. Polkupyörien osia Trek valmistaa tuotenimillä Wrench Force ja Bontrager. ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset polkupyörävalmistajat
Citroën C4 WRC

Citroën C4 WRC on WRC-luokan ralliauto, jonka Citroën-talli toi MM-sarjaan kauden 2007 alussa. Auto korvasi menestyksekkään Citroën Xsara WRC:n. Talli oli testannut autoa kauden 2006, ja auto oli heti kilpailukykyinen. Sebastien Loeb voitti kauden avanneen Monte Carlon MM-rallin, ja kakkoseksi tuli hänen tallikaverinsa Daniel Sordo. Loeb voitti C4:llä maailmanmestaruudet vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Vuosina 2008, 2009 ja 2010 Citroën voitti myös valmistajien maailmanmestaruuden. Citroën C4 WRC vetäytyi MM-sarjasta kauden 2010 jälkeen, ja sen korvasi uusien sääntöjen mukainen Citroën DS3 WRC. == Rallin MM-sarjan tulokset == (Tulosselitteet) Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM- sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM- sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM- sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Citroënin tehdastallin tulokset Rallin MM-sarjassa. Kausi Talli Renkaat Kuljettaja 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2007 Citroën MON SWE NOR MEX POR ARG ITA GRE FIN GER NZL ESP FRA JPN IRE GBR rowspan=3 183 rowspan=3 2. 2007 Citroën Sébastien Loeb 1 2 14 1 1 1 Kesk. 2 3 1 2 1 1 Kesk. 1 3 2007 Citroën Daniel Sordo 2 12 25 4 3 6 3 24 Kesk. Kesk. 6 2 3 2 2 5 2008 Citroën MON SWE MEX ARG JOR ITA GRE TUR FIN GER NZL ESP FRA JPN GBR rowspan=3 191 rowspan=3 1. 2008 Citroën Sébastien Loeb 1 Kesk. 1 1 10 1 1 3 1 1 1 1 1 3 1 2008 Citroën Daniel Sordo 11 6 16 3 2 5 5 4 4 2 2 2 Kesk. DSQ 3 2009 Citroën IRE NOR CYP POR ARG ITA GRE POL FIN AUS ESP GBR rowspan=3 167 rowspan=3 1. 2009 Citroën Sébastien Loeb 1 1 1 1 1 4 Kesk. 7 2 2 1 1 2009 Citroën Daniel Sordo 2 5 4 3 2 22 11 2 4 3 2 3 2010 Citroën SWE MEX JOR TUR NZL POR BUL FIN GER JPN FRA ESP GBR rowspan=4 456 rowspan=4 1. 2010 Citroën Sébastien Loeb 2 1 1 1 3 2 1 3 1 5 1 1 1 2010 Citroën Daniel Sordo 4 14 4 Kesk. 5 3 2 2 2 3 2010 Citroën Sébastien Ogier 2 1 Kesk. ==Lähteet== * sebastienloeb.com == Aiheesta muualla == C4 WRC
Sons of Northern Darkness

Sons of Northern Darkness on vuonna 2002 julkaistu norjalaisen black metal -yhtyeen Immortalin seitsemäs studioalbumi. Musikaalisesti se on samankaltainen kuin kaksi aikaisempaa albumia, Damned in Black ja At the Heart of Winter. Vuonna 2005 albumi uudelleenjulkaistiin Nuclear Blastilla bonus DVDn kanssa - Live At BB Kings New York 2003. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säveltänyt Abbath & Horgh, sanoitukset Demonaz. # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Abbath - laulu, kitara *Iscariah - bassokitara *Horgh - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10 * Metalliluola: 8-/10 * Soundi: == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Sons Of Northern Darkness - BestBlackMetalAlbums.com Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Immortalin albumit
Mary Steenburgen

Mary Nell Steenburgen (s. 8. helmikuuta 1953 Newport, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Steenburgenin ensimmäinen valkokangasrooli oli vuoden 1978 elokuvassa Mitäs täällä roikut, Henry Moon?, josta hän oli myös ehdolla Golden Globeen parhaasta naisnäyttelijän debyyttiroolista. Kaksi vuotta myöhemmin Steenburgen voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen elokuvasta Puhtaana käteen. Vuotta myöhemmin Steenburgen sai kolmannen Golden Globe -ehdokkuutensa elokuvasta Ragtime.IMDB: Awards for Mary Steenburgen 1990-luvulla Steenburgen on näytellyt mm. elokuvissa Paluu tulevaisuuteen III, Philadelphia ja Nixon, jossa hän esitti Richard Nixonin äitiä. 2000-luvulla Steenburgen on nähty muun muassa komediaelokuvssa Elf. Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjassa Joanin salaisuus. Steenburgen on ollut kahdesti naimisissa. Hänen avioliittonsa näyttelijä Malcolm McDowellin kanssa kesti 1980–1990. Heillä on kaksi lasta. Steenburgen on ollut naimisissa näyttelijä Ted Dansonin kanssa vuodesta 1995. == Filmografiaa == * Mitäs täällä roikut Henry Moon? (Goin' South, 1978) * Aikakone eli mitä Jack Viiltäjälle kuuluu tänään (Time After Time, 1979) * Puhtaana käteen (Melvin and Howard, 1980) * Ragtime (Ragtime, 1981) * Kesäyön seksikomedia (A Midsummer Night's Sex Comedy, 1982) * Tyttö, jossa on hehkua! (Miss Firecracker, 1989) * Perhe on paras (Parenthood, 1989) * Paluu tulevaisuuteen III (Back to the Future Part III, 1990) * Lihakauppiaan vaimo (The Butcher's Wife, 1991) * Gilbert Grape (What's Eating Gilbert Grape, 1993) * Philadelphia (1993) * Clifford (1994) * Powder (1995) * Nixon (1995) * Elämää rakentamassa (Life as a House, 2001) * Sunshine State (2002) * Hope Springs (2003) * Elf (2003) * Joanin salaisuus (2003) * Inland Empire (2006) * Stranger in You (2007) * Four Christmases (2009) * Last Vegas (2013) * Nightmare Alley (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Repsol

Repsol S.A. on espanjalainen öljy-yhtiö. Yhtiö harjoittaa öljyn ja kaasun etsintää, jalostusta ja myyntiä. Lisäksi se omistaa myös voimalaitoksia. == Historiaa == Yhtiö perustettiin vuonna 1986, kun sosialistipääministeri Felipe González nousi valtaan Espanjassa. Repsol toimi aluksi valtiollisena öljy- yhtiönä. Kolme vuotta myöhemmin Repsolia yksityistettiin, mutta valtio toimi yhä voimakkaasti yhtiön johdossa. José María Aznarin noustua pääministeriksi Repsol yksityistettiin lopullisesti vuonna 1997. Vuonna 1999 Repsol osti argentiinalaisen energiayhtiön YPF:n, minkä johdosta yhtiön nimi oli muutaman vuoden ajan Repsol YPF. Yhtiön toiminta on levittynyt voimakkaasti ympäri maailman, ja se vaikuttaa etenkin Espanjassa ja espanjankielisissä maissa Latinalaisessa Amerikassa. Vuonna 2012 Argentiina kansallisti YPF:n,YLE.fi - Argentiinan ja Espanjan välit kiristyvät - syynä öljy-yhtiön kansallistaminen Viitattu 10.4.2012 minkä johdosta YPF poistui yhtiön nimestä. Vuonna 2014 Repsol hyväksyi Argentiinan tarjoaman 5 miljardin dollarin korvauksen YPF:stä.Reuters.com - Spain's Repsol agrees to $5 billion settlement with Argentina over YPF Viitattu 10.4.2014 == Öljynetsintä == Repsol on yksi maailman suurimmista öljynetsijöistä. Vuosina 2008–2014 yhtiö teki 40 uutta löydöstä. === Kanariansaarten öljynetsintä === Repsol sai vuonna 2014 luvan aloittaa koeporaukset Kanariansaarten lähivesillä. Poraukset on tarkoitus aloittaa 20 kilometriä Lanzaroten ja Fuerteventuran saarten länsipuolella. Tämä on aiheuttanut pelkoa paikallisissa asukkaissa, jotka pelkäävät saarten saastumista ja turistien kaikkoamista. Toisaalta yhtiö on luvannut Kanariansaarille tuhansia uusia työpaikkoja. == Urheilu == Repsol on saanut näkyvyyttä muun muassa sponsoroimalla moottoriurheilua. Näkyvimmin Repsol on tukenut Road Racingin MM -sarjaa ja espanjalaista rallikuljettajaa Carlos Sainzia.Fuels: Repsol SA Grandprix.com. Viitattu 4.1.2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtiön sivusto Luokka:Öljy-yhtiöt Luokka:Espanjalaiset energiayhtiöt Luokka:Espanjalaiset pörssiyhtiöt Luokka:IBEX 35 -indeksi
Janne Leskinen

Janne Leskinen (s. 24. heinäkuuta 1971 Kuopio) on suomalainen alppihiihtäjä ja urheiluvaikuttaja. Leskinen kuului Suomen alppihiihtomaajoukkueeseen. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin kokonaiskilpailussa oli 65. kaudella 1995–96. Vuosi 1996 oli Leskisen uran paras, kun hän sijoittui neljänneksi supersuurpujottelussa sekä maailmancupin osakilpailussa Garmisch- Partenkirchenissä että MM-kisoissa Sierra Nevadassa. Leskinen osallistui myös Lillehammerin olympialaisiin vuonna 1994 ollen supersuurpujottelussa 13. Leskisellä on alppihiihdossa 16 Suomen mestaruutta. Urheilu-uransa jälkeen Leskinen on toiminut Suomen Hiihtoliiton alppihiihdon ja freestylen lajijohtajana ja alppihiihdon lajiliitto Ski Sport Finlandin toimitusjohtajana. Hän toimi Lahden 2017 MM-hiihtojen pääsihteerinä. Vuosina 2008–2020 Leskinen kuului kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) alppilajien johtoryhmään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Suomalaiset hiihtourheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rapala

Rapala tarkoittaa ainakin seuraavia: *Rapala, kylä Sysmässä *Rapala VMC, suomalainen kalastusvälineitä valmistava yritys ==Sukunimenä== *Ensio Rapala (1934–2023), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos, Lauri Rapalan poika *Lauri Rapala (1905–1974), maailman suurimman uistintehtaan perustaja, talousneuvos Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Urja

Urja tarkoittaa seuraavia asioita: * Urja, järvi Pohjois-Espoossa * Sarjakuvahahmo Mustanaamion nimi joissakin suomennoksissa
Peter Windsor

Peter Windsor (s. 11. kesäkuuta 1952 Englanti) on brittiläinen moottoriurheiluvaikuttaja. Windsor varttui Australiassa ja seurasi siellä Tasman Series -moottoriurheilusarjaa. Windsor oli F1-kaudelle 2010 valitun US F1:n osaomistaja. ==Ura moottoriurheilussa== Vuonna 1975 hän palasi Britanniaan ja sai töitä moottoriurheilutoimittajana viikoittain ilmestyneestä Autocar-lehdestä. 1985 hän sai töitä Frank Williamsin tallista ja siirtyi hoitamaan tallin PR-asioita. Windsor yritti ystävänsä Greg Normanin kanssa ostaa Brabham-tallin, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet. Ostoyritys päättyi riitaan ja meni oikeuteen, jossa Windsor sai yli 2 miljoonan dollarin korvaukset, mutta tallin perustamisen jäädessä hänen oli keksittävä muita suunnitelmia. Williams-aikoina Windsor oli ystävystynyt Nigel Mansellin kanssa ja tämän siirtyessä Ferrarille Windsor toimi Ferrarin hommissa Guildfordissa. Windsor siirtyi Mansellin mukana IndyCar -sarjaan USA:han ja palasi vuonna 1998 F1-toimittajaksi. Hän kirjoittaa artikkeleja F1 Racing -lehteen. Windsor oli myös mukana yhdysvaltalaisen US F1 Teamin perustamisessa, mutta ylitsepääsemättömien ongelmien takia talli ei koskaan päässyt F1-sarjaan, johon se suunnitteli osallistuvansa kaudella 2010. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -taustavaikuttajat Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Moottoriurheilun henkilöt Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arvi Korhonen

Arvi Heikki Korhonen (9. tammikuuta 1890 Utajärvi – 29. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja professori, joka tunnetaan niin sanotusta ajopuuteoriasta. Korhosen Barbarossa-suunnitelma ja Suomi -teoksessaan esittämän teorian mukaan Suomi ajautui tahtomattaan jatkosotaan. == Elämä == Arvi Korhonen syntyi Utajärvellä Niskan kylän Kangas-Korholan tilalla Juho ja Liisa Korhosen esikoiseksi. Hänen esi-isänsä olivat asuneet tilalla 1600-luvulta lähtien. Korhonen kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1912. Vuonna 1923 hän väitteli tohtoriksi Baltian keskiaikaisesta vakkalaitoksesta. Korhonen teki varsinaisen elämäntyönsä Suomen armeijan yleisesikunnan sotahistoriallisen toimiston apulaispäällikkönä, Helsingin yliopiston opettajana ja historiankirjoittajana. Hän oli 1940–1959 Helsingin yliopiston yleisen historian professori. Jo aikaisemmin hän toimi samassa laitoksessa dosenttina. Turun yliopiston dosenttina Korhonen toimi vuodesta 1925 alkaen. Vuosina 1927–1945 Korhonen toimi yleisesikunnan sotahistoriallisen toimiston apulaispäällikkönä. Tässä tehtävässä hän suuntautui Suomen sotahistorian tutkimukseen. Sotien aikana hän työskenteli Päämajassa. Majuriksi hänet ylennettiin vuonna 1942. Sodan jälkeen hän keskittyi yliopistolliseen opettajantoimeensa. Hänen johdollaan vuonna 1949 valmistui laaja sen aikaisen historiallisen tiedon synteesi Suomen historian käsikirja. Korhonen tunnettiin lisänimellä Perkele tai Arvi-Perkele. Nimityksen syynä oli hänen usein käyttämänsä kirosana. Korhonen osallistui myös politiikkaan, lähinnä taustavaikuttajana. Hän kuului presidentti J. K. Paasikiven lähipiiriin ja Urho Kekkosen ystäviin. Poliitikkojen lisäksi Korhosen tuttaviin ja ystäviin lukeutui melkoinen määrä ajan kulttuurihahmoja, ennen muuta kirjailijoita kuten V. A. Koskenniemi ja P. Mustapää. Arvi Korhonen kuoli Helsingissä 1967, ja hänet haudattiin Utajärven Niskan hautausmaahan. ==Teoksia== * Suomalaisten vanhasta ajanlaskusta (1915) * Vakkalaitos (1923) * Tutkielma Turun tuomiokirkosta vv. 1700–1827 (1929) * Suomen itärajan syntyhistoria (1938) * Hakkapeliittain historia ** osa 1. 1617–1625 (1939) ** osa 2. 1626–1629 (1943) * Kolme talvisotaa (1943) * (toim.) Suomen historian käsikirja, osat I ja II (1949) * Toisen maailmansodan aika (1949) * Pienet kansat maailmanhistoriassa (1951) * Eerikki Antinpoika (1953) * Käräjäpukareita ja käräjäjuttuja (1956) * Viisi sodan vuotta (1958) * Barbarossa-suunnitelma ja Suomi (1961) * Utajärven vaiheita (1962) * Barbarossaplanen och Finland (1963) * Oman maan puolustaminen (1964) ==Lähteet== * Henkilögalleria. Kirjasto Virma. Tarja Vimpari, 2004. (Viitattu 10.10.2008.) ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * * * ==Aiheesta muualla== * * Eino Palola : Kuinka Suomen itäraja sai muotonsa. Arvi Korhonen: Suomen itärajan syntyhistoriaa. (W.S.Oy.), Helsingin Sanomat, 24.11.1938, nro 318, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Pipeline Radio

Pipeline Radio on Seahamissa toimiva, vuonna 1995 perustettu radioasema, jonka omistaa brittiläinen Sounds Nordic Holdings Ltd. Radioasema on lähettänyt ohjelmaa FM- ja AM-taajuuksilla Britannian lisäksi Norjassa, Baltiassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2007 Pipeline Radio siirtyi radiolähetyksistä podcasteihin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pipeline Radion kotisivut * Pipeline Radion blogi * Luokka:Brittiläiset radioasemat Luokka:Vuonna 1995 perustetut radioasemat
Sampo Marjomaa

Sampo Marjomaa (s. 1976 Oulu) on suomalainen televisiokasvo ja viihteentekijä. Hän oli yksi ensimmäisistä Nelosen kanavaäänistä eli kuuluttajista. Marjomaa oli Nelonen-kanavan Hauskat kotivideot -ohjelman juontaja ja käsikirjoittaja vuosina 2005–2020 ja jatkaa saman konseptin ohjelmalla Sampo ja kotivideot helmikuussa 2025 Star Channel -kanavalla. Myös uusi ohjelma perustuu America's Funniest Home Videos-formaattiin. Hän on toiminut juontajana myös Nelosen Tosi-TV-ohjelmassa sekä näytellyt joissakin findie-elokuvaryhmä Acid Cineman elokuvissa. Hän on koulutukseltaan elokuvaohjaaja ja hän myös käsikirjoittaa tv-ohjelmia. Marjomaa on vieraillut taiteilijanimellä Genius Albert Frankenstein laulajana useilla veljensä yhtyeen, Aarnin, albumeilla.Aarni - Bathos, Encyclopaedia MetallumissaAarni Discography Hän on mukana myös Dark Country -yhtyeessä. Marjomaa on toiminut myös suunnittelijana Wulf&Supply- vaatemerkille.; == Elokuvat, joissa Marjomaa on esiintynyt tai työskennellyt == * Fetus – ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus * Steak (1998) – näyttelijä * Kura (1998) – ohjaus, käsikirjoitus * Rakas Lara (1999) – valoassistentti * Elämäni statistina (1999) – kuvaus * The Animal Within (2007) – ohjaus, käsikirjoitus, kuvaus (yhdessä JP Mannisen kanssa) * The Jolly Scoundrel (2007) – näyttelijä, kuvaaja, käsikirjoittaja * Viisikko (2009) – näyttelijä, käsikirjoittaja * Uusi Päivä Up - näyttelijä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marjomaan kotisivu Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bentō

Bentō (弁当 tai べんとう) on japanilainen eväslaatikkoon pakattu lounas. Se voi olla kotitekoinen tai ostettu valmiina kioskista, ruokakaupasta tai ravintolasta. Koska Japanissa ei useinkaan ole kouluruokailua, vaimot valmistavat lapsilleen kouluun ja miehilleen töihin lounaan mukaan muovista tai puusta valmistettuihin monikerroksisiin laatikkomaisiin bentō-astioihin. Lasten lounasrasiat ovat yleensä kirkkaamman värisiä ja koristeltu esimerkiksi manga- sarjakuvahahmojen kuvilla. Bentō-laatikkoon pätee usein kaava 4:3:2:1, joka kertoo eri ainesten suhdeluvut. Riisiä on neljä osaa, kalaa, lihaa tai aterian "päälisuketta" kolme osaa, vihanneksia kaksi osaa ja vihannespikkelssiä yksi osa. Hinomaru-bentōssa on pelkkää riisiä, jonka keskelle on upotettu punainen luumupikkelssi. Bentō-kulttuurin katsotaan alkaneen 1500-luvulla. Silloin ylimystö alkoi ottaa retkilleen lakattuja eväslaatikoita, joihin ruoka oli aseteltu erityisen kauniisti. Bentō voi toimia myös retkieväänä. Junamatkalle mukaan otettavia bentōja kutsutaan nimellä eki-ben eli asemaruoka. Myös teatteriin tai oopperaan voidaan ostaa mukaan hienompi bentō. Kaikkein kalleimpia bentōja ovat korkeatasoisten ravintoloiden tai ryokan-majatalojen tarjoamat menut lakkapuisissa laatikostoissa tai rasioissa tarjottuna. Lakkapuiset antiikkiesineet ja bentō-rasiat ovat keräilyharvinaisuuksia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilainen keittiö Luokka:Ateriat
Nuorten filosofiatapahtuma

Nuorten filosofiatapahtuma eli Nufit on suomalainen vuosittain järjestettävä tapahtuma, jossa nuorilla on tilaisuus keskustella eri alojen asiantuntijoiden kanssa. Tapahtuman tarkoituksena on tarjota tilaisuus nuorten kriittiselle ja luovalle filosofiselle sekä yhteiskunnalliselle pohdinnalle, ja siten edistää nuorten yhteiskunnallista osallistumista. Nufit on järjestetty vuodesta 2002 lähtien. Kävijöitä on noin tuhat. == Järjestäjät ja ohjelma == Tapahtumaa järjestää nykyisin 2016 perustettu Helsingin nuoret ajattelijat ry (Henna). Aiemmin taustalla oli työryhmä, johon osallistuivat Prometheus-leirin tuki ry, Helsingin yliopiston filosofian opiskelijoiden ainejärjestö Dilemma, Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat eli FETO ry sekä vaihtuvat yhteistyökumppanit kuten tapahtumalle vuosina 2002–2007 puitteet tarjonnut Helsingin työväentalo eli Paasitorni, Helsingin Sanomat ja Filosofiaa Virossa ry. Vuonna 2008 pääyhteistyökumppani oli Espoon kaupunki. Tapahtuma syntyy pääasiassa vapaaehtoistyönä. Tapahtuman järjestämistä ehdotti vuonna 2001 Prometheus-leirin tuki ry:lle yhdistyksen nuorisoa kohdannut Ilkka Taipale. Nufitin ytimenä on keskustelu nuorten ja yhteiskunnallisten vaikuttajien välillä. Alustajana toimiva asiantuntija esittelee ensin lyhyesti asiaansa, minkä jälkeen kaksi nuorta haastajaa keskustelevat aiheesta hänen kanssaan. Lopuksi yleisön joukosta voi pyytää puheenvuoroja ja esittää kysymyksiä alustajalle. Etuoikeus puheenvuorojen saamiseen on nuorilla. Haastajiksi haetaan suomalaisia alle 25-vuotiaita nuoria, jotka ovat kiinnostuneet filosofisista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Alustajiksi on saatu monia tunnettuja henkilöitä, muiden muassa presidentti Tarja Halonen (aiheena ”Enemmistön valta ja vähemmistöjen oikeudet”), ulkoministeri Erkki Tuomioja (”Pahan akseli”), eduskunnan puhemies Paavo Lipponen (”Kansa haluaa, harva vastaa”), pankinjohtaja Sauli Niinistö (”Totuus ja politiikka”), kirjailija Kaari Utrio (”Syntinen nainen”), elokuvaohjaaja Aku Louhimies (”Halun kuva”) filosofit Pentti Linkola (”Voiko ihminen muuttua?”) ja Esa Saarinen (”Suurenmoisen elämän halu”) sekä arkkipiispa John Vikström (”Uskon todeksi”). Nufitin yhteydessä järjestetään myös eri lukioiden edustajista koostuvien nelihenkisten joukkueiden välinen Sokrates-väittelykilpailu. == Teemat == Tapahtuman keskustelut liittyvät vuosittain vaihtuvaan teemaan. Teemoina ovat olleet: * 2002 Oikeudenmukaisuus * 2003 Vapaus * 2004 Totuus * 2005 Paha * 2006 Halu * 2007 Muutos * 2008 Hyöty * 2009 Ihmisyys * 2010 Valta * 2011 Harha * 2012 Kauneus * 2013 Ei * 2014 Eurooppa * 2015 Rakkaus * 2016 Tuho * 2017 Liike == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nuorten filosofiatapahtuman kotisivu. * Jokelin, Jantso: Cityhippien kieli. Aviisi 1/2007. Luokka:Filosofiatapahtumat Luokka:Suomalainen filosofia Luokka:Suomen tapahtumat
Äkillinen hengitysvaikeusoireyhtymä

Äkillinen hengitysvaikeusoireyhtymä tai aikuisen hengitysvaikeusoireyhtymä eli ARDS () tarkoittaa äkillisesti ilmaantuvaa keuhkovauriota, jonka seurauksena ilmenee vaikea happeutumishäiriö. ARDS:n aiheuttaa yleensä suoraan keuhkoja vaurioittava perussairaus, kuten keuhkokuume. Toisinaan ARDS voi syntyä epäsuorasti elimistön voimakkaan tulehdusvasteen kautta, esimerkiksi sepsiksessä, haimatulehduksessa tai keuhkojen palovammassa.Varpula T, Valta P (2003). "Tehohoitopotilaan hengityslaitehoito." Suomen Lääkärilehti 58(13):1537–1542. ==Mekanismi== ARDS:n syntymekanismina on laaja-alainen keuhkorakkuloiden ja keuhkojen hiussuonten seinämien vaurio. Oireyhtymä alkaa muutamia päiviä kestävällä eksudatiivisella vaiheella, jolloin neste tihkuu vaurioituneista verisuonista keuhkokudokseen ja aiheuttaa keuhkoturvotuksen. Sen jälkeen tapahtuu eksudaattien organisoitumista ja keuhkorakkulasolujen proliferaatiota muutaman viikon kestävässä proliferatiivisessa vaiheessa. Lopulta keuhkovaurio etenee keuhkofibroosiin eli sidekudosmuodostukseen ja keuhkojen arpeutumiseen.eMedicine. Harman EM, Walia R: Acute Respiratory Distress Syndrome. (27.6.2006) Sivu luettu 19.2.2007. ARDS johtaa keuhkopöhöön, veren happeutumisen vaikeutumiseen, verenpaineen nousuun, keuhkoverenkierron vastuksen kasvamiseen ja keuhkokudoksen vähittäiseen tuhoutumiseen. ==Tutkimuksen suunta== Käynnissä olevissa tutkimuksissa selvitetään beeta-1a-interferonin käyttöä ARDS:n hoidossa verisuoniverkostojen vuotamisen estämiseksi. Faron Pharmaceuticalsin kehittämällä rekombinantti ihmisen beeta-1a-interferonivalmisteella (FP-1201-LYO) tehdään tällä hetkellä kansainvälisiä vaiheen III kliinisiä tutkimuksia. Aiemmassa avoimessa varhaisvaiheen tutkimuksessa havaittiin ARDS-oireyhtymää sairastavien teho- osastopotilaiden 28 päivän kuolleisuuden vähentyneen 81 prosenttia. Lääkkeen tiedetään toimivan nostamalla CD73:n ilmentymistä keuhkoissa ja lisäämällä tulehdusta vähentävän adenosiinin tuotantoa, mikä hillitsee verisuonten vuotamista ja tulehduksen pahenemista. == Lähteet == Luokka:Hengityselinten sairaudet
Therese Grankvist

Therese Grankvist (s. 2. toukokuuta 1977 Nässjö, Jönköpingin lääni, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja. Hänet tunnetaan etenkin eurodance-musiikkia esittäneen Drömhus-yhtyeen entisenä jäsenenä. Grankvist jätti Drömhusin vuonna 2000 ja on siitä lähtien esiintynyt omalla nimellään. Hän on tehnyt myös yhteistyötä ruotsalaisen dj:n StoneBridgen kanssa. Vuonna 2007 Grankvist otti osaa Melodifestivaleniin yhdessä The Attic -ryhmän kanssa kappaleella The Arrival, mutta ei selviytynyt semifinaalikierrosta pidemmälle. ==Diskografia== * Acapulco – Therese (2003) # Dubby # Monkey # Domino # This Street # I Need Somebody # Without Pleasure # Me & My Cowboy # Why # Tony The Tiger # Overlove # Slow Down # Acapulco Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Verheyen

Jan Verheyen (s. 18. maaliskuuta 1963, Temse Belgia) on flaamilanenHollanninkielinen Wikipedia todellakin mainitsee Jan Verheyenin kansalliseksi identiteetiksi flaamilaisuuden. Lisäksi molemmat henkilöön kohdistuvat luokat (Vlaams regisseur ja Vlaams presentator) toimivat samalla logiikalla. elokuvaohjaaja, juontaja sekä tunnettu mediahenkilö. Koulut suoritettuaan katolisessa "Sint-Jozef-Klein-Seminariessa" hän ryhtyi toteuttamaan luovuuttaan ja vaikuttamaan yhteiskunnassa. Jo nuoruudessaan Jan Verheyen oli kiinnostunut elokuvista ja vuonna 1991 valmistui hänen ensimmäinen ohjaustyönsä "Boys". Hän myös organisoi "De Nacht van de Wansmaak" tapahtuman, joka oli omistettu trask- ja kulttielokuville. Hän on toiminut juontajana Belgian flaaminkielisessä TV1:ssä ja sen puheohjelmassa "Aan tefel". Vuonna 2003 Jan Verheyen ryhtyi yhdessä Bert Geenen kanssa "VTM"-televisiokanavan ohjelmapäälliköksi ja vuodesta 2005 lähtien Verheyen on hoitanut tätä tehtävää yksin. ==Elokuvat== *Boys (1991) *The Little Death (1995) *Alles moet weg (1996) *Team Spirit (2000) *Alias (2002) *Team Spirit 2 (2003) *Buitenspel (2005) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Belgialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tobias Michael Carel Asser

Tobias Michael Carel Asser (28. huhtikuuta 1838 Amsterdam – 29. kesäkuuta 1913 Haag) oli alankomaalainen juristi, joka yhdessä Afred Friedin kanssa sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1911 erityisesti ansioistaan kansainvälisen yksityisoikeuden alalla. Hänen aloitteestaan perustettiin Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi. Asser toimi aktiivisti kansainvälisen oikeuden akatemian luomiseksi ja tämä johti lopulta Haagin kansainvälisen oikeuden akatemian luomiseen. Hän oli myös yksi Kansainvälisen oikeuden instituutin perustajista. Asser oli kansainvälisen oikeuden tutkija. Hän oli vuodesta 1862 professorina Amsterdamissa, vuodesta 1875 samalla osastopäällikkönä ulkoasiainministeriössä, vuodesta 1893 valtioneuvoston jäsen, 1904 valtioministeri. Asseria pidetään auktoriteettina kansainvälisen oikeuden kysymyksissä. Hän edusti Alankomaita merkittävissä diplomaattisissa kongresseissa. Hän oli puheenjohtajana tiettävästi hänen aloitteestaan Haagiin 1893 kokoon kutsutussa, kansainvälisen yksityisoikeuden kysymyksiä käsittelevässä konferenssissa. Hän toimi välitystuomarina eräiden valtioiden keskinäisissä riita-asioissa. Hän oli vuosien 1899 ja 1907 rauhankonferenssien jäsen. Hän oli Kansainvälisen oikeuden instituutin perustajia 1873 ja vuodesta 1906 sen kunniajäsen. Hän julkaisi useita tutkimuksia, muun muassa De scandinavische Wisselwet van 1880 (1880), Schets van het international Privaatrecht (1880).Asser, Tobias Michael Carel, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 104. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Jewish Encyclopedian tiedot *Nobel-palkinnon sivuston elämäkerta *C.G. Roelofsen, Asser, Tobias Michel Karel (1838-1913), sivuilla: Biografisch Woordenboek van Nederland. *T.M.C. Asser Instituutti Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Juristit Luokka:Alankomaalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Alfred Hermann Fried

Alfred Hermann Fried (11. marraskuuta 1864 Wien, Itävalta – 5. toukokuuta 1921 Wien) oli itävaltalainen pasifisti, kirjakauppias ja journalisti. Hän sai vuonna 1911 yhdessä Tobias Asserin kanssa Nobelin rauhanpalkinnon. == Elämä == Fried lopetti koulunkäynnin ollessaan viidentoista ja aloitti työnteon wieniläisessä kirjakaupassa. Vuonna 1883 hän muutti Berliiniin, jossa hän avasi oman kirjakaupan vuonna 1887. Hän perusti Die Waffen nieder! ('Aseet alas') -lehden ja kirjoitti siihen artikkeleita itsekin. Yhdessä Bertha von Suttnerin kanssa hän vuonna 1892 muutti lehden aikakauslehden muotoon. Aikakauslehdessä Die Waffen nieder! sekä sen seuraajaksi perustetussa Die Friensenswarte -lehdessä Fried perusteli pasifistista yhetiskunta- ja elämänfilosofiaansa. Fried osallistui vuonna 1892 Saksan rauhanliikkeen perustamiseen. Häntä voidaan syystä pitää eräänä nykyaikaisen rauhan ylläpitämisen järjestelmän perustajana. Ajatusmalli toteutui ensin Kansainliiton toiminnassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja sittemmin toisen maailmansodan jälkeen perustetun Yhdistyneet kansakunnat -järjestön toiminnassa. Fried oli kunnioitettu jäsen kansainvälisessä esperanto- liikkeessä. Vuonna 1903 hän julkaisi teoksen Lehrbuch der internationalen Hilfssprache Esperanto. Friedille myönnettiin vuonna 1911 Nobelin rauhanpalkinto yhdessä Tobias Michael Carel Asserin kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän asui Sveitsissä ja kuoli vähän sodan jälkeen 1921 Itävallassa. == Teokset (valikoima) == * Das Abrüstungs-Problem: Eine Untersuchung. Berlin, Gutman, 1904 * Abschied von Wien – eLibrary Austria Project () * The German Emperor and the Peace of the World, with a Preface by Norman Angell. London, Hodder & Stoughton, 1912 * Die Grundlagen des revolutionären Pacifismus. Tübingen, Mohr, 1908. Käänneety ranskaksi, Jean Lagorgette; Les Bases du pacifisme: Le Pacifisme réformiste et le pacifisme «révolutionnaire». Paris, Pedone, 1909 * Handbuch der Friedenshewegung. Wien, Oesterreichischen Friedensgesellschaft, 1905. 2. painos, Leipzig, Verlag der «Friedens-Warte», 1911 * «Intellectual Starvation in Germany and Austria», in Nation, 110 (20. maaliskuuta 1920) 367–368 * International Cooperation. Newcastle-on-Tyne, Richardson 1918 * Das internationale Leben der Gegenwart. Leipzig, Teubner, 1908 * «The League of Nations: An Ethical Institution», in Living Age, 306 (21. elokuuta 1920) 440–443 * Mein Kriegstagebuch. 4 osaa. Zürich, Rascher, 1918-1920 * Pan-Amerika. Zürich, Orell-Füssli, 1910 * The Restoration of Europe, käännös amerikaksi Lewis Stiles Gannett. New York, Macmillan, 1916 * Der Weltprotest gegen den versailler Frieden. Leipzig, Verlag der Neue Geist, 1920 * Die zweite Haager Konferenz: Ihre Arbeiten, ihre Ergebnisse, und ihre Bedeutung. Leipzig, Nachfolger 1908 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta Nobel-palkinnon sivustolla. * [http://www.nobel-winners.com/Peace/alfred_fried.html Tietoja Alfred Hermann Friedistä, Nobel-winners.com Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Pasifistit Luokka:Itävaltalaiset toimittajat Luokka:Esperantistit Luokka:Kirjakauppiaat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Tuntsan metsäpalo

Tuntsan metsäpalo oli Suomen lähihistorian suurin metsäpalo. Se riehui kesäkuun 1960 lopulta alkaen Tuntsan erämaassa Sallan kunnan pohjoisosissa sekä vielä laajempana Neuvostoliiton puolella. Palo syttyi luultavasti salamaniskusta, ja sen leviämistä helpotti helteinen kesä. Paloalueita oli Suomen puolella kaksi: Papuoivan–Puitsin–Peuratunturin alueella ja toinen Kuskoivan–Nuolusoivan alueella. Paloa oli sammuttamassa Suomessa lähes 500 miestä. Suomen puolella palo tuhosi noin 20 000 hehtaaria, kun taas Neuvostoliiton puolella paloalue oli noin 100 000 hehtaarin laajuinen. Suomen puolella palaneesta alueesta noin puolet oli varsinaista metsämaata ja loput olivat vähämetsäisiä kitu- ja joutomaita sekä tunturipaljakoita. Palon aiheuttamat metsätaloudelliset vahingot jäivät lopulta pieniksi, mutta palo vaikeutti seudun porotaloutta tuhottuaan parhaita porojen talvilaitumia. Palon jälkeen järjestettiin suuri Tuntsan nokisavotta alueelle jääneen puutavaran korjaamiseksi. Savotta oli Euroopan suurin ja se työllisti enimmillään tuhat henkilöä ja satoja traktoreita. Vuoteen 1967 jatkuneessa savotassa paloalueelta korjattiin yhteensä noin 300 000 kuutiometriä puuta. Puun korjaamisessa kokeiltiin ensimmäistä kertaa kourakonetta, ja myös moottorisahat otettiin savotassa yleisesti käyttöön. Puun korjuun jälkeen Tuntsan paloalueen metsää pyrittiin uudistamaan kylvöillä ja istutuksilla, mutta tämä ei onnistunut kuin osittain ja osa paloalueesta jäi pysyvästi paljakaksi. Alueella ovat vieläkin näkyvissä sekä palon että puunkorjuun jäljet. Siellä on myös tiheä tieverkko, joka rakennettiin alun perin nokisavottaa varten. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1960 luonnonmullistukset Luokka:Maastopalot Suomessa Luokka:Salla Luokka:1960-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:1960-luvun tulipalot Luokka:1900-luvun maastopalot
Sympaattinen oftalmia

Sympaattinen oftalmia merkitsee tulehdustilaa, joka ilmenee terveessä silmässä, kun toinen silmä on vammautunut. Tulehdus voi johtaa pahimmillaan täydelliseen sokeuteen. Tilan kehittyminen kestää päivistä vuosiin silmävamman saamisen jälkeen. Sympaattiseen oftalmiaan on löytynyt viittauksia jo vanhoista kreikkalaisista teksteistä, mutta nimen tilalle antoi William MacKenzie. Tila on tunnettu myös siitä, että pistekirjoituksen keksinyt Louis Braille sokeutui 3-vuotiaana juuri sympaattisen oftalmian johdosta. Tila saattaa ilmetä aluksi mm. heikenneenä akkommodaatiokykynä. Joskus vakava iridosykliitti johtaa kipuun ja valonarkuuteen. Sairaus leviää lähinnä silmän keskikalvon, uvean kautta. Sympaattinen oftalmia on harvinainen ja kehittyy enintään 0,5 prosentille pahan, silmään kohdistuneen vaurion saaneista. Esiintyvyydessä ei ole todettu sukupuoli- tai rotueroja. Luokka:Silmätaudit Luokka:Autoimmuunisairaudet
Stargardtin tauti

Stargardtin tauti, eli perinnöllinen verkkokalvorappeuma, (lat Dystrophia retinae hereditaria) on autosomissa useimmiten resessiivisesti periytyvä sairaus, joka aiheuttaa verkkokalvon asteittaisen rappeutumisen. Tautiin ei ole toistaiseksi hoitoa. Stargardt-potilailla esiintyy voimakasta valonarkuutta sekä sairauden edetessä näön menetystä ja kipua. Sairauden kuvasi saksalainen Karl Stargardt vuonna 1909. Stargardtin tauti voi johtaa sokeuteen. Se alkaa oireilla tavallisesti lapsuusiällä; sen esiintyvyys lapsilla on arviolta 1/10000.http://www.mdsupport.org/library/stargrdt.html == Lähteet == Luokka:Silmätaudit
Aziza Mustafa Zadeh

Aziza Mustafa ZadehAziza Mustafa Zadeh’n sivusto (; s. 19. joulukuuta 1969 Baku Azerbaidžan) on alun perin Azerbaidžanista kotoisin oleva, noin vuodesta 1987 Saksassa asunut jazz-pianisti ja laulaja. Hänen musiikissaan kuulee paljon azerbaidžanilaisia vaikutteita. == Historia == Mustafa Zadeh syntyi Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa. Hänen isänsä, Vaqif, oli pianisti ja säveltäjä, ja tuli tunnetuksi, kun sekoitti jazzia azerbaidžanilaiseen perinteiseen musiikkityyliin muğamiin. Mustafa Zadeh’n äiti oli klassisesti koulutettu laulaja. Mustafa Zadeh soitti klassista pianoa nuorena ja nautti erityisesti Johann Sebastian Bachin ja Chopinin sävellyksistä. Hänen improvisointikykynsä huomattiin jo nuorena. Kun hänen isänsä kuoli, hänen äitinsä luopui omasta laulajanurastaan ja alkoi panostaa tyttärensä musiikillisiin lahjoihin. Mustafa Zadeh jakoi 17-vuotiaana vuonna 1987 Thelonious Monk -pianokilpailussa kolmannen tilan amerikkalaisen Matt Cooperin kanssa. Hän soitti Monkin sävelmiä muğam-tyylisesti. Suunnilleen samoihin aikoihin hän muutti äitinsä kanssa Saksaan. Sen jälkeen hän on levyttänyt useita levyjä myös tunnettujen artistien, kuten Al Di Meola, Stanley Clarke, Omar Hakim, ja Bill Evans. == Levyjulkaisut == * Aziza Mustafa Zadeh (1991) * Always (1993) * Dance of Fire (1995) * Seventh Truth (1996) * Jazziza (1997) * Inspirations – Colors & Reflections (2000) * Shamans (2002) * Contrasts (2006) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Aziza Mustafa Zadeh’n viralliset sivut Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Azerbaidžanilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jindřich Feld

Jindřich Feld (19. helmikuuta 1925 – 8. heinäkuuta 2007) oli tšekkiläinen nykytaidemusiikin säveltäjä. Feld syntyi musikaaliseen sukuun: hänen isänsä toimi viulunsoiton professorina Prahan konservatoriossa, ja äiti oli viulisti. Nuori Feld opiskeli isänsä johdolla viulun- ja alttoviulunsoittoa ja alkoi pian myös säveltää. Hän pääsi Prahan konservatorioon ja valmistui musiikkiakatemiasta 1952. Hän valmistui samana vuonna lisäksi tohtoriksi Kaarlen yliopistosta Prahasta. Vuosina 1968–1969 Feld oli vierailevana sävellyksen professorina Adelaiden yliopistossa, Australiassa. Hän oli sävellyksen professori Prahan konservatoriossa 1972–1986. Feldin sävellystuotantoon kuuluu mm. kolme sinfoniaa, joista ensimmäinen valmistui 1967 ja viimeinen 1998. Hän sävelsi myös lukuisia konserttoja ja kamarimusiikkia. Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Pasi Määttänen

Pasi Määttänen (s. 11. kesäkuuta 1972 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä, Saimaan Pallossa, Hämeenlinnan Pallokerhossa ja Rauman Lukossa sekä Ruotsin Elitserienissä HV71:n joukkueessa. Määttäsen vahvuuksiin kuuluivat muun muassa nopeus ja monipuolisuus; hän pystyi pelaamaan sekä keskus- että laitahyökkääjän paikalla. Määttänen nousi Ilveksen kapteeniksi kaudeksi Raimo Helmisen lopetettua menestyksekkään jääkiekkouransa keväällä 2008 ja pelasi kapteenina kunnes ura päättyi 23. maaliskuuta 2011 pudotuspeliotteluun Ilves–JYP. Määttänen pelasi urallaan 17 kautta ja 769 ottelua. Pisteitä hän sai 440 (208+232). Vuodesta 2019 Määttänen on toiminut Suomi-sarjassa pelaavan Seinäjoen S-Kiekon päävalmentajana. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Pasi Määttänen Ilves.comissa * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maikopin kulttuuri

Maikopin kulttuuri oli pronssikautinen kulttuuri Kaspianmeren länsipuolella 3 500 – 2 500 eaa. Kulttuurin keskus oli nykyisen Maikopin kaupungin seuduilla, ja sen alue ulottui Tamanin niemimaalta lähellä Dagestanin rajaa sijaitsevaan Kertšinsalmeen. Kulttuuri tunnetaan taidokkaista pronssitöistään. Maikopin kulttuurin kanssa samanaikainen oli vuosien 3 500 – 2 200 eaa. Kuro-Araxesin kulttuuri, joka ulottui Kaukasukselta Itä-Anatoliaan. Pohjoisessa ja lännessä oli Jamnan kulttuuri, joka rakensi suuria hautakumpuja ja kurgaaneja. Pohjoisessa oli Novotitorovkan kulttuuri vuosina 3 300 – 2 700 eaa. Maikopin kulttuurissa vainajat haudattiin kuoppiin, jotka peitettiin suurella maakummulla. Hautaustapojen perusteella heidän uskotaan puhuneen indoeurooppalaista kieltä. == Vanhimpien kumpuhautojen ikä == Joidenkin mukaan varhaisemmat Maikopin kulttuurin kurgaanit edelsivät muutamalla sadalla vuodella Jamnan kulttuurin vastaavia hautoja. Mutta uusimpien tutkimusten mukaan varhaisimmat Jamnan kumpuhaudat osuvat ajalle 4 000 – 3 300 eaa., jolloin Maikopin ja Jamnan kumpuhaudat ovat suunnilleen yhtä vanhoja.Nina Morgunova, Olga Khokhlova, Chronology and Periodization of the Pit-Grave Culture in the Area Between the Volga and Ural Rivers Based on 14C Dating and Paleopedological Research, Radiocarbon, Vol 55, No 2–3 (2013), DOI: 10.2458/azu_js_rc.55.16087 == Maikopin geeneistä == Maikopin kulttuurin alueella uskotaan olleen ainakin Y-kromosomin haplotyyppejä G2a ja R1b edustavia väestöjä, joidenkin mukaan paljon myös J1/J2. R1b lienee vaeltanut alueen halki myöhäisneoliittisella ajalla/kuparikaudella etelästä. == Aikajako == Maikopin kulttuurin aikajako: *Mešoko 4 400 – 3 900 eaa. *Maikop 3 900 – 3 400 eaa. *Novosvo-Bodnaja 3 400 – 2 600 eaa., vastaa ajallisesti Kura-Araxesin kulttuuria *Pohjois-Kaukasian kulttuuri 2 600 eaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *TheMaikopCulture Metropolitan Museum Luokka:Pronssikauden kulttuurit Luokka:Kaukasian kulttuurit