EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sebastian Walukiewicz

Sebastian Wiktor Walukiewicz (s. 5. huhtikuuta 2000 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Empolia. Hän on pelannut Puolan A-maajoukkueessa vuodesta 2020. Walukiewicz pelasi Legia Varsovan juniori- ja reservijoukkueissa. Hän siirtyi kesällä 2017 Pogoń Szczeciniin ja pelasi seuran Ekstraklasassa pelaavassa edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran huhti-toukokuussa 2018 kolmen ottelun verran. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 pääottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi tammikuussa 2019 italialaisseura Cagliarin omistukseen mutta pelasi kauden loppuun lainalla Pogoń Szczecinissä. Kolmena seuraavana kautena hän pelasi Serie A:ssa kausittain 14, 19 ja seitsemän ottelua tekemättä maaleja. Hän pelasi kauden 2022–2023 lainalla Empolissa ja siirtyi kesällä 2023 seuran omistukseen. Hän pelasi Serie A:ssa Empolin lainakaudellaan 11 ottelua ja seuraavalla kaudella 27 ottelua. Walukiewicz pelasi kaikissa Puolan nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin yhteensä yli 50 ottelun verran. Hän pelasi kolme ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Walukiewicz pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran loka-marraskuussa 2020, jolloin hän oli avauskokoonpanossa ystävyysottelussa Suomea, Kansojen liigan ottelussa Italiaa ja ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän palasi A-maajoukkueeseen kesäkuussa 2024 ja teki maalin ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Hamilius

Jean Hamilius (s. 5. helmikuuta 1927 Luxemburg) on luxemburgilainen poliitikko.Jean Hamilius Euroopan parlamentti, viitattu 12.6.2024 Hamilius joutui värvätyksi natsi-Saksan ilmatorjuntaan avustajaksi 16-vuotiaana. Vuosi myöhemmin hän tuki Luxemburgin vastarintaliikkeessä yhdysvaltalaisia sotilaita Luxemburgin vapauttamisessa natsimiehityksestä. Tämän jälkeen hän oli yhdysvaltalaisten tulkkina Saksassa. Hamilius opiskeli Université libre de Bruxellesissa Belgiassa ja Cornellin yliopistossa Yhdysvalloissa. Palattuaan Luxemburgiin vuonna 1951 hän suoritti asepalveluksen.Jean Hamilius Dictionnaire des auteurs luxembourgeois, viitattu 12.6.2024 Hamilius osallistui 400 metrin juoksuun ja 4 × 400 metrin viestijuoksuun vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.Jean Hamilius Olympics.com, viitattu 12.6.2024 Hän loi uran finanssialalla ja oli perustamassa Crédit Européenia, josta myöhemmin tuli ING Luxembourg.Jean Hamilius Éditions Guy Binsfeld, viitattu 12.6.2024 Hamilius oli mukana perustamassa Luxemburgin nuoria demokraatteja.Jean Hamilius – An upright chestnut tree on the ‘Eecherfeld’ Demokratesch Partei, viitattu 12.6.2024 Hän toimi 1970-luvulla Gaston Thornin hallituksessa maatalous- ja julkistyöministerinä sekä varaulkoministerinä.Jean Hamilius – An upright chestnut tree on the ‘Eecherfeld’ Demokratesch Partei, viitattu 12.6.2024 Tämän jälkeen Hamilius oli ensimmäisen Euroopan parlamentin jäsen. Hän edusti kansallisessa politiikassa demokraattista puoluetta ja Euroopan parlamentissa Liberaalien ja demokraattien ryhmää, jossa hän myös toimi varapuheenjohtajana. Lisäksi Hamilius oli Luxemburgin edustajainhuoneen jäsen ja Luxemburgin kaupunginvaltuutettu. Vuonna 1992 hän oli Luxemburgin paviljongin komissaari Sevillan maailmannäyttelyssä. Hamilius julkaisi Éditions Guy Binsfeldin kautta kirjat Luxemburg: Im Wandel der Zeiten: Erinnerungen (2014) ja Au fil des années: Réactions et réflexions (2020). Ensin mainittu kirja oli muistelmateos, joka syntyi reaktiona Vincent Artuson julkaisuun luxemburgilaisesta yhteistyöstä natsien kanssa toisessa maailmansodassa. Jälkimmäinen kirja koostui artikkeleista, jotka enimmäkseen ovat peräisin Hamiliuksen vuonna 2015 avaamasta blogista. Hamiliuksen isä oli poliitikko Émile Hamilius. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luxemburgilaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bartosz Salamon

Bartosz Salamon (s. 1. toukokuuta 1991 Poznań) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 194-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Lech Poznańia, johon hän siirtyi vuonna 2021 pelattuaan lähes 15 vuotta Italiassa. Hän on pelannut Puolan A-maajoukkueessa vuodesta 2013. Salamon siirtyi kotimaastaan italialaisseura Brescian kesällä 2016. Hän pelasi Italiassa eri sarjatasoilla Brescian, Foggian, Sampdorian, Pescaran, Cagliarin, SPAL:in ja Frosinonen joukkueissa. Hän kuului alkuvuonna 2013 puolen vuoden ajan myös AC Milanin omistukseen mutta ei päässyt pelaamaan edustusjoukkueessa. Hän pelasi Serie A:ssa kaikkiaan 66 ottelua tekemättä maaleja ja Serie B:ssä 139 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Salamon siirtyi tammikuussa 2021 junioriaikojensa seuraan Lech Poznańiin. Hän on pelannut 3,5 kauden aikana Ekstraklasassa 63 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2021–2022. Hän pelasi neljä ottelua Konferenssiliigassa kaudella 2022–2023. Salamon pelasi Puolan eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2013 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Hän pelasi vuoden 2013 aikana kaikkiaan viisi maaottelua. Hän palasi maajoukkueeseen vuonna 2016, jolloin hän pelasi neljä maaottelua mutta jäi varamiehen rooliin EM- kilpailuissa. Kymmenennen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2022 ja seuraavan maaliskuussa 2023. Voitokkaassa EM-karsintojen loppuottelussa Walesia vastaan maaliskuussa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle. Kesäkuussa 2024 hänen maaottelumääränsä nousi 14:ään. Hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Salamon oli huhti-joulukuussa 2023 poissa kentiltä dopingtuomion vuoksi. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Delara Burkhardt

Delara Burkhardt (s. 3. marraskuuta 1992) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko.Delara Burkhardt European Parliament, viitattu 12.6.2024 Burkhardt sai kandidaatin arvon yhteiskuntatieteessä Kielin yliopistosta ja maisterin arvon sosiaalitaloustieteessä Hampurin yliopistosta. Hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen nuorisojärjestö Jusosin varapuheenjohtaja vuosina 2015–2019.Julia Schumacher, Europawahl: Delara Burkhardt zieht ins Europaparlament ein NDR 9.6.2024, viitattu 12.6.2024 Burkhardt valittiin vuonna 2019 jäseneksi Euroopan parlamenttiin, jossa hän liittyi Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmään. Vuoden 2024 eurovaaleissa hänet valittiin uudelleen. Burkhardtin äiti muutti perheineen Iranista Saksaan 1980-luvun loppupuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iisalmen Kamera

Iisalmen Kamera oli vuodesta 1972 Iisalmessa järjestetty valokuvaukseen, kaitafilmiharrastukseen ja elokuvaan keskittynyt kesätapahtuma. Tapahtuman perustajiin kuului muiden yhdistysten ohella Iisalmen Kameraseura. Parin ensimmäisen kerran jälkeen tapahtuman suunnittelijana aloitti läänintaiteilijana tuolloin toiminut valokuvaaja Topi Ikäläinen. Vuoden 1974 tapahtuma koostui yhdeksästä valokuvanäyttelystä (mm. ”Neuvostoliitto tänään”), Risto Jarvan elokuvien näytöksistä, elokuvapoliittisesta keskustelusta sekä lasten ja eläkeikäisten elokuvanäytöksistä. Tapahtuman järjestäjinä oli neljä iisalmelaista yhdistystä, jotka saivat rahallista tukea opetusministeriöltä ja Iisalmen kaupungilta. Vuoden 1976 tapahtumassa esitettiin osia tekeillä olleesta suomalais-neuvostoliittolaisesta yhteistyöelokuvasta Luottamus ja tavattiin sen tekijöitä. Viisi valokuvanäyttelyä esittivät muun muassa vuoden parhaita lehtikuvia Suomesta ja Ruotsista sekä Kalle Kultalan ja neuvostoliittolaisen Dmitri Baltermantsin tuotantoa. Taideteollinen korkeakoulu oli tuolloin yksi aktiivisista tapahtuman järjestäjistä. Harrastajatapaamisesta alkunsa saanut Iisalmen Kamera oli 1980-luvun alkuun mennessä kehittynyt monipuoliseksi ammattilaisiakin kiinnostavaksi tapahtumaksi, jonka järjestäjiä olivat Taideteollisen korkeakoulun lisäksi Suomen elokuva-arkisto, Suomen elokuvasäätiö sekä Iisalmessa tuolloin työskennellyt valokuvauksen läänintaiteilija Jouko Kivimäki. Tapahtuma pani vuosien mittaan liikkeelle vanhojen valokuvien arkistointihankkeita useissa Suomen kunnissa. Keskeinen osa Iisalmen Kameraa olivat myös harrastajille ja ammattilaisille suunnatut lyhytkurssit. Tapahtuma sai toisaalta kritiikkiä paikallisten asukkaiden unohtamisesta, minkä perusteella heille alettiin suunnata viihteellisiä elokuvanäytäntöjä. Tapahtuma järjestettiin 20. kerran kesällä 1991, jolloin tapahtuman teemana oli ympäristönsuojelu sekä valokuvissa että elokuvissa. Tuolloin muun muassa esitettiin yhdysvaltalaisen kokeellisen elokuvantekijän Stan Brakhagen tuotantoa. Festivaalin ohjelmistossa oli myös lastenelokuvia, kauhuelokuvia ja ympäristöaiheisia elokuvia. 1990-luvun puolenvälin tienoilla tapahtuma muuttui joka toinen vuosi järjestettäväksi biennaleksi, jollaisena se järjestettiin ainakin vuoteen 2009 asti. Vuonna 1995 tapahtuman päävieraaksi oli kutsuttu elokuvan Orlando ohjaaja Sally Potter, minkä lisäksi esitettiin muun muassa Julio Medemin ja Cynthia Beattin elokuvia. Kansainväliset valokuvanäyttelyt tulivat Belgiasta. Vuonna 1999 järjestettiin valokuvakilpailu, jossa palkittiin inuiitteja kuvannut Tiina Itkonen. Päävieraana oli ruotsalainen Lasse Jonsson takautuvalla valokuvanäyttelyllään Kaaoksesta kosmokseen. ==Lähteet== Luokka:Iisalmen kulttuuri Luokka:1970-luvun kulttuuri Luokka:Suomi 1980-luvulla Luokka:Suomi 1970-luvulla Luokka:Entiset Suomen kulttuuritapahtumat Luokka:Valokuvataide Luokka:Suomalaiset elokuvajuhlat
Arne Slot

Arend Martijn ”Arne” Slot (s. 17. syyskuuta 1978 Bergentheim) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Kesäkuusta 2024 lähtien hän on toiminut Liverpoolin päävalmentajana. == Ura pelaajana == Slot nousi FC Zwollen edustusjoukkueeseen vuonna 1995. Slot voitti kaudella 2001–2002 Zwollen riveissä Eerste Divisien mestaruuden ja Zwolle nousi takaisin Eredivisieen 13 vuoden tauon jälkeen. Kesällä 2002 Slot siirtyi ilmaissiirrolla NAC Bredaan. Kaudella 2003–2004 hän pelasi ensimmäiset europelinsä UEFA Cupissa, missä hän pelasi kaksi ensimmäisen kierroksen ottelua Newcastle Unitedia vastaan. Slot pelasi NAC Bredassa vuosina 2002–2007 yhteensä 142 pääsarjaottelua, joissa hän teki 21 maalia ja antoi 15 maalisyöttöä. Slot siirtyi NAC Bredasta Sparta Rotterdamiin kesällä 2007 ja pelasi kahden kauden aikana rotterdamilaisseurassa 54 pääsarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Slot palasi kaudeksi 2009–2010 Zwolleen lainasopimuksella ja kesällä 2010 hän siirtyi seuraan pysyvästi. Kaudella 2011–2012 Zwolle voitti Eerste Divisien mestaruuden ja nousi takaisin Eredivisieen. Slot palkittiin kaudella Eerste Divisien parhaana pelaajana. Kaudella 2012–2013 Slot pelasi Eredivisiessä 12 ottelua ja lopetti uransa kauden päätyttyä. === Meriitit pelaajana === * Eerste Divisie: 2001–2002, 2011–2012 == Ura valmentajana == Slot toimi vuosina 2014–2016 SC Cambuurin apuvalmentajana. Lokakuussa 2016 Slot nimitettiin Eredivisiestä pudonneen Cambuurin päävalmentajaksi ja hän valmensi seuraa loppukauden ajan. Kesällä 2017 Slot siirtyi Cambuurista AZ Alkmaariin John van den Bromin apuvalmentajaksi. Slot nousi kesällä 2019 Alkmaarin päävalmentajaksi. Kaudella 2019–2020 Slotin alaisuudessa Alkmaar oli Eredivisiessä sarjan toisella sijalla, kunnes kausi keskeytettiin koronaviruspandemian vuoksi, eikä sitä pelattu loppuun. Joulukuussa 2020 Slot sai potkut Alkmaarista. Slot aloitti kesällä 2021 Feyenoordin päävalmentajana aluksi kaksivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudella Slotin alaisuudessa Feyenoord sijoittui Eredivisiessä kolmanneksi ja eteni Konferenssiliigassa loppuotteluun asti, jonka se hävisi AS Romalle. Slot palkittiin kesäkuussa 2022 Alankomaiden vuoden valmentajana. Seuraavalla kaudella Feyenoord voitti Slotin johdolla Eredivisien mestaruuden ja hänet valittiin jälleen Alankomaiden vuoden valmentajaksi. Kaudella 2023–2024 Feyenoord sijoittui Eredivisiessä toiseksi ja voitti KNVB-cupin. Toukokuussa 2024 Englannin Valioliigassa pelaava Liverpool ilmoitti palkanneensa Slotin uudeksi päävalmentajakseen. Hänen sopimuksensa seuran kanssa on kolmivuotinen. === Meriitit valmentajana === * Alankomaiden mestaruus: 2022–2023 * Alankomaiden cup: 2023–2024 * Alankomaiden vuoden valmentaja: 2021–2022, 2022–2023 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siegbert Droese

Siegbert Droese (s. 7. kesäkuuta 1969 Leipzig) on saksalainen Vaihtoehto Saksalle -puolueen (AfD) poliitikko.Siegbert Droese, AfD Bundestag, viitattu 12.6.2024 Droese kouluttautui ravintola- ja hotellialoille, joiden parissa hän on luonut politiikan ulkopuolisen työuransa. Vuonna 2013 hän liittyi AfD:n jäseneksi. Vuonna 2015 hänestä tuli sen Leipzigin-piirin ja vuonna 2017 Saksin-osaston johtaja. Vuonna 2017 Droese valittiin Saksan liittopäivien edustajaksi. Hän edustaa AfD:n radikaalia Der Flügel -ryhmää, joka keskittyi Björn Höcken ympärille.Rechter Patriot Kreuzer Online 14.9.2017, viitattu 12.6.2024 Vuonna 2024 Droese valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.Wegen AfD-Erfolg: Siegbert Droese löst Ticket nach Europa Leipziger Volkszeitung 9.6.2024, viitattu 12.6.2024 Droese on ollut toistuvasti osallisena uusnatsismiin liittyneissä kohuissa.Sebastian Leber, Tabubrüche und Skandale: Das sind die abenteuerlichsten Rechtfertigungen der AfD Tagesspiegel 17.7.2019, viitattu 12.6.2024 Itse hän määrittelee itsensä kansallisliberaaliksi. == Kohut == Droese oli vuosina 2015–2016 osallisena uusnatsismiin liittyneissä kohuissa, joissa hän käytti rekisterikilpiä AH1818 ja GD3345. AH ja 18 ovat uusnatsien piireissä vakiintuneita tapoja viitata Adolf Hitleriin, ja GD3345-koodia on käytetty tarkoituksessa "Großdeutschland 1933–1945" ("Suur-Saksa 1933–1945").René Loch, Leipzigs AfD-Vorsitzender Siegbert Droese besuchte die „Wolfsschanze“ mit fragwürdiger Geste Leipziger Zeitung 5.2.2018, viitattu 12.6.2024 Droesesta julkaistiin lisäksi kuva, jossa hän poseeraa Hitlerin päämaja Wolfsschanzen edessä oikea käsi sydämensä kohdalla ja hattu päästä otettuna. Droese vetosi siihen, että kuva oli julkaistu luvatta ja valittu tarkoitushakuisesti. Anita Pratap luonnehti Intian The Week -lehdessä Droesea Hitlerin ihailijaksi.Anita Pratap, Hitler- in-waiting The Week 15.2.2020, viitattu 12.6.2024 == Näkemyksiä == Droese on kritisoinut Saksan poliittista johtoa etääntymisestä saksalaisten edusta. Hän on syyttänyt vallanpitäjiä muun muassa satojentuhansien maahanmuuttajien "laittomasta kutsumisesta" Saksaan. Droese on myös pitänyt vallanpitäjiä syyllisinä toimimiseen edelläkävijöinä "eurooppalaisessa supervaltiossa", jota hän vertaa Neuvostoliittoon. Hän on lisäksi esittänyt poliittisille vastavoimilleen syytöksiä avoimesta saksalaisiin kohdistuvasta rasismista. Droese on vaatinut saksalaisille työntekijöille oikeudenmukaista palkkausta ja kansanäänestyksen järjestämistä yhteisvaluutassa pitäytymisestä. Itse hän kannattaa eurosta luopumista. Marraskuussa 2017 Droese väitti Angela Merkeliä "poststalinistiksi" ja katsoi Saksan olevan lähempänä totalitarismia kuin liberalismia. Droese on kannattanut AfD:n ja Pegidan läheistä yhteistyötä. Hän oli mukana ensimmäisessä Leipzigin Pegidan (Legida) mielenosoituksessa. == Yksityiselämä == Droese on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tibet House US

Tibet House US on New Yorkiin vuonna 1987 perustettu tiibetiläisen kulttuurin ja tutkimuksen keskus. Se perustettiin dalai-lama Tenzin Gyatson pyynnöstä ja Tiibetin pakolaishallituksen avustuksella. Tibet House US:n tarkoitus on säilyttää Tiibetin kulttuuri aikana, jolloin se ajautuu sukupuuttoon omalla maaperällään. Tenzin Gyatso ilmaisi avajaisissa toivovansa siitä pitkäaikaista kulttuuri-instituutiota, joka takaa tiibetiläisen sivilisaation ja kulttuurin selviytymisen tiibetiläisten kohtalosta riippumatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Tiibetin kulttuuri Luokka:Manhattanin museot Luokka:Midtown (Manhattan)
Compluvium

Compluvium on roomalainen atriumin katto- ja valoaukko, joka on usein runsaasti koristettu terrakotilla. Sen kautta kattolappeilta kerääntyvät räystäsvedet syöksyvät vedenheittäjien kautta alla olevaan impluvium- altaaseen.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Compluvium, Koska rakennuksen muut huoneet sijaitsivat atriumin ympärillä, eikä siinä siten voinut olla valoaukkoja seinissä, oli compluvium samalla siis myös valoaukko.Tietosanakirja 1909, osa 1, Hakusana: Atrium. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman arkkitehtuuri Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Kevät (Tavaramarkkinoiden kappale)

Kevät on Tavaramarkkinat-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1986. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Liisa Akimof. Laulu on julkaistu yhtyeen viimeiseksi jääneellä singlellä, jonka B-puoli on ”Kaduttaa, Mikko?”. Laulu alkaa sanoilla ”On siis kevät / kuljen Hakaniemenrantaa”. Sanoituksessa kertoja kulkee pitkin sateista Hakaniemenrantaa ja suree tultuaan petetyksi rakkaudessa. Laulun kirjoittaja Liisa Akimofin mukaan laulu syntyi Hakaniemenrannassa ja se perustuu osittain tositapahtumiin. Suurin osa Tavaramarkkinoiden kappaleista on Liisa Akimofin laulamia. ”Kevään” lauloi kuitenkin Elisa Korjus, joka oli liittynyt Tavaramarkkinoihin samana vuonna. == Vastaanotto == Kappale ”Kevät” sijoittui kymmenenneksi Rumba-lehden järjestämässä rocktoimittajien Kotimaiset rockbiisit -äänestyksessä vuonna 1998. == Cover-versiot == Muista artisteista kappaleen ovat levyttäneet esim. Kotiteollisuus ja Heidi Kyrö. Märät säpikkäät on tehnyt kappaleesta saamenkielisen mukaelman "Syksy". == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1986 kappaleet
Wind & Wuthering

__NOTOC__ Wind & Wuthering on brittiläisen rock-yhtye Genesiksen kahdeksas studioalbumi vuodelta 1976. Levy on viimeinen, jolla vuodesta 1970 yhtyessä kitaraa soittanut Steve Hackett on mukana. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # ;B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Phil Collins – laulu, rummut, symbaalit, perkussiot * Steve Hackett – sähkökitara, akustinen kitara, 12-kielinen kitara, kalimba, autoharp * Tony Banks – piano, syntetisaattorit, Hammond-urut, mellotron, sähköpiano, 12-kielinen kitara, taustalaulu * Mike Rutherford – bassokitara, bassopedaalit, sähkökitara, 12-kielinen kitara, taustalaulu == Arvostelut == * AllMusic: == Lähteet == Luokka:Genesiksen albumit Luokka:Vuoden 1976 albumit
Janne Antin

Janne Antin (s. 1970 Pietarsaari) on suomalainen televisiojuontaja.Reijo Ikävalko, TV-julkkis Janne Antin: ”Laihduin 15 kiloa!” Hymy 1.2.2013, viitattu 12.6.2024Iina Lindeman, Tv-sarjasta tuttu Janne sai yllättäen hiv-tartunnan – avoimuudesta seurasikin viharyöppy: ”Ajatellaan olevan itseaiheutettua” MTV Uutiset 29.7.2018, viitattu 12.6.2024 Hän tuli tunnetuksi kohdepäällikkönä Matkaoppaat-ohjelmasta, jota kuvattiin Bulgarian Sunny Beachilla.Janne Antin Juontajat.fi, viitattu 12.6.2024 Vuodesta 2015 lähtien hän juonsi Nelosella Onnenarpa-ohjelmaa.Sanna Jompero-Lahokoski, Tunnetussa tv-​ohjelmassa vilahtelee koiria ja kissoja – Onnenarpa-​Janne perusti lemmikkihotellin kotiinsa Helsingissä Helsingin Uutiset 14.3.2024, viitattu 12.6.2024 Antin lopetti juontamisen Onnenarpa-ohjelmassa yllättäen. Hänen viimeinen lähetyksensä oli 18.6.2024. Janne Antin kertoo, että lopetti Onnenarvan juontamisen osittain sen takia, ettei hän saanut toivomaansa korotettua korvausta työpanoksestaan. Antin aloitti matkaoppaan työt Lontoossa vuonna 1996 ja on sittemmin muun muassa asunut sekä työskennellyt matkanjohtajana Dubaissa. Lisäksi hän on työskennellyt kampaajana. Antin sai kesällä 2006 diagnoosin HIV-infektiosta, jonka hän on kertonut saaneensa tutun miehen huumattua ja raiskattua hänet Ghanassa syyskuussa 2005. Hän kertoi asiasta julkisuudessa vuonna 2013.Pauliina Leinonen, Hiv-positiivisuudesta kertominen muutti Onnenarpa-juontajan elämän täysin Ilta-Sanomat 20.11.2015, viitattu 12.6.2024 Antin on kertonut kokeneensa asian johdosta työsyrjintää. Hän koki syyllistämistä myös julkisuudessa ja kertoi kohdanneensa HIV-positiivisuuden takia torjuntaa sekä muiden homomiesten että HIV-positiivisia tukevien järjestöjen taholta. Pettyneenä Antin muutti pois Suomesta vuonna 2014.Jannen pako: Homot ovat ihan kauhuissaan! Hymy 25.8.2014, viitattu 12.6.2024 Antin aloitti Onnenarvan juontamisen vuonna 2015 Unkarista käsin. Hän sanoutui irti juontajan tehtävistään vuonna 2018 ja palasi Suomeen, mutta juontotyö ohjelmassa jatkui myös tuotannon palattua Suomeen. Lisäksi Antin osallistui vuonna 2015 Yle Kioski -ohjelman tempaukseen, jonka tarkoitus oli kokeilla, uskaltaisivatko tuntemattomat koskea HIV-positiivisuudestaan kertovaan henkilöön.Anna Hopi, HIV-positiivinen Onnenarpa-juontaja Janne Antin puhuu suorat sanat deittihelvetistään: ”Minua kohdellaan kuin spitaalista” Iltalehti 9.6.2024, viitattu 12.6.2024 Antin on sittemmin pyörittänyt Suomessa juontotöidensä ohella lemmikkihotellitoimintaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markéta Gregorová

Markéta Gregorová (s. 14. tammikuuta 1993 Most, Tšekki) on tšekkiläinen poliitikko, joka on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2019. Gregorová edustaa Tšekin piraattipuoluetta. == Ura == Gregorová syntyi luoteis-böömiläisessä Mostin kaupungissa ja opiskeli kansavälisiä suhteita ja Eurooppa-opintoja Brnon Masaryk-yliopistossa. Vuonna 2023 hän valmistui maisteriksi Prahan CEVRO-instituutista julkishallinnon ja turvallisuustutkimuksen maisteriksi. Politiikkaan Gregorová astui jo 18-vuotiaana kun hän liittyi Tšekin piraattipuolueeseen vuonna 2012. Vuosina 2018–2019 hän toimi Brnon kaupunginvaltuutettuna, mutta erosi tultuaan valituksi vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa. Gregorová uusi paikkansa ainoana piraattina vuoden 2024 vaaleissa. == Poliittisia näkemyksiä ja painopisteitä == Europarlamentaarikon urallaan Gregorová on keskittynyt erityisesti aseviennin rajoittamiseen sekä disinformaatiota, kyberturvallisuutta ja muita turvallisuusalan moderneja teknologioita koskeviin kysymyksiin. Hän on myös puolustanut usein autoritäärisissä valtioissa asuvien ihmisten ihmisoikeuksia. Vuoden 2021 parlamenttivaalien jälkeen Gregorová vastusti piraattien menemistä Petr Fialan muodostamaan hallitukseen. == Vaalimenestys == === Kuntavaalit === * 2018 (Brno): 11 294 (valittiin) === Europarlamenttivaalit === * 2019: 14 158 (valittiin) * 2024: 23 388 (valittiin) == Yksityiselämä == Gregorová on suuri kissojen ystävä. Hän laulaa Definitivní Ententýk -yhtyeessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tšekkiläiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avelin

Avelin on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Lillen kaupungista etelään. == Historia == Ensimmäinen kirjallinen maininta Avelinin kylästä löytyy vuodelta 1050. Avelinin herra Gérard d’Avelin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1184. Hän osallistui Flanderin kreivin Konstantinopolin Johannan rinnalla Bouvinesin taisteluun vuonna 1214. Avelin oli vuosisatojen saatossa usean suvun hallinnassa. Vuonna 1661 Michel d'Hangouart, joka oli yksi Lillen kaupungin rikkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista miehistä, osti Avelinin maat. Hän muutti vanhan Château d’Avelinin keskiaikaisen linnan residenssiksi. Espanjan kuningas Filip IV, joka oli tuolloin Flanderin hallitsija, myönsi hänelle paronin arvonimen. Vuonna 1703 Ranskan kuningas Ludvig XIV ylensi hänen jälkeläisensä markiisiksi. Viimeinen Avelinin markiisi joutui muuttamaan maasta vuonna 1793 Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1936 perustettiin Seclin-Enchemontin sotilaslentokenttä, joka oli osittain Avelin kunnan alueella. Vuonna 1947 sen paikalle avattiin Lille-Lesquinin lentoasema. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Mérignies – Avelin osuuden pituus on 630 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Tynsetin kirkko

Tynsetin kirkko () on Tynsetin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1795. Sen edeltäjä vuodelta 1708 oli palanut kolme vuotta aiemmin. ==Kuvia== Tynset kirke 2018-07-21-9059c.jpg|Alttari Tynset - altertavle.jpg|Alttaritaulu Tynset kirke 2018-07-21-9074.jpg|Saarnastuoli Tynset kirke 2018-07-21-9055c.jpg|Urut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Kviknen kirkko (Tynset)

Kviknen kirkko () on Tynsetin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1654. ==Kuvia== Kvikne kirke Tynset altar.jpg|Alttari Kvikne kyrka prediksstol.jpg|Saarnastuoli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Tynset
Tylldalenin kirkko

Tylldalenin kirkko () on Tynsetin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1736. ==Kuvia== Tylldalen kirke - interiør.jpg|Kirkkosali Tylldal kirke alter.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Tynset
Brydalenin kirkko

Brydalenin kirkko () on Tynsetin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Tynset
Kvikne

Kvikne on entinen Norjan kunta Innlandetin läänissä. Se liitettiin vuonna 1966 Tynsetiin lukuun ottamatta Innsetin pitäjää, joka liitettiin Rennebuhun. ==Tunnettuja henkilöitä== * Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), runoilija * Anders Rambech (1767–1836), virkamies ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Tynset
Sarah Wiener

Sarah Wiener (s. 27. elokuuta 1962 Halle) on itävaltalainen vihreä poliitikko ja kokki.Sarah Wiener Parlament Österreich, viitattu 12.6.2024 Wiener on perustanut monia ravintoloita. Lisäksi hän on ollut yksi Wiener Brot -puu- uunileipomon ja luomutila Gut Kerkowin omistajista.Sarah Wiener European Parliament, viitattu 12.6.2024 Wiener tuli tunnetuksi televisiokokkina.Sarah Wiener verzichtet auf erneute Kandidatur fürs Europaparlament Spiegel 9.1.2024, viitattu 12.6.2024 Hän sai vuonna 2013 Ordre National du Mériten ritarin arvon ranskalaiseen keittiöön keskittyneestä ohjelmastaan. Wiener esiintyi myös muun muassa ohjelmissa Abenteuer 1900 – Leben im Gutshaus ja Die kulinarischen Abenteuer der Sarah Wiener. Hän on julkaissut ruoka-aiheisia kirjoja. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin B.A.U.M.-erikoispalkinto työstään ekologisen kestävyyden hyväksi. Wiener on edistänyt paikallista, kestävää maataloutta ja suhtautunut kriittisesti teolliseen ruoantuotantoon. Hän oli Saksan lähettiläs YK:n Biodiversiteetin vuosikymmeneen. Wiener valittiin vuonna 2019 Itävallan vihreiden listalta Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle vuoden 2024 eurovaaleissa. Hän ilmoitti pyrkivänsä keskittymään enemmän yleishyödyllisen yhteisönsä Sarah-Wiener- Stiftungin toimintaan. Wiener oli vuosina 2008–2014 naimisissa näyttelijä Peter Lohmeyerin kanssa.Sarah wer? Peter Lohmeyer will sich nicht mehr an seine Ex erinnern Die Stimme Berlins 13.12.2015, viitattu 12.6.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Itävaltalaiset europarlamentaarikot Luokka:Kokit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Rambech

Anders Rambech (2. syyskuuta 1767 Kvikne – 14. syyskuuta 1836 Meldal) oli norjalinen virkamies ja Eidsvollin kansalliskokouksen jäsen. Hän oli myös suurkäräjäedustaja vuosina 1815, 1818, 1824 ja 1827. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset virkamiehet Luokka:Eidsvollin kansalliskokousmiehet Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Jacob Munch

Jacob Munch (9. elokuuta 1776 Kristiania – 10. kesäkuuta 1839 Kristiania) oli norjalainen upseeri ja taidemaalari. Hän opiskeli Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja erikoistui muotokuviin. == Elämäkerta == Munch opiskeli taidetta Kööpenhaminassa sekä Pariisissa, missä hänen opettajanaan oli ranskalainen uusklassinen taidemaalari Jacques-Louis David. Opintojensa jälkeen hän työskenteli Italiassa ja Saksassa. Vuonna 1813 tuleva Tanskan kuningas Kristian VIII kutsui hänet Norjaan, missä hän maalasi merkittävän Kaarle XIV Juhanan kruunajaiskuvan Nidarosin katedraalissa vuonna 1818. Samana vuonna Munch oli perustamassa Norjan kansallista käsityö- ja taideteollisuusakatemiaa Christianiassa ja toimi siellä myös opettajana. == Perhe == Munch oli tarkastaja Edvard Munchin ja Petronelle Helene Kreftingin poika. Hän avioitui Emerentze Carlsen Barclayn kanssa, ja heidän neljä lastaan olivat Sophie Edvarda Munch, Emma Wilhelmine Munch, Nicoline Munch ja Marie Fredrikke Munch. Munchin suvussa vaikuttivat myös lääkäri Christian Munch, historioitsija Peter Andreas Munch sekä tämän veljenpoika taidemaalari Edvard Munch. Taidemaalari Frits Thaulow oli Munchin tyttärenpoika. ==Teoksia== Anders Rambech.jpg|Anders Rambech Wilhelm Frimann Koren Christie malt av Jacob Munch - Eidsvoll 1814 - EM.01456 - crop.jpg|Wilhelm Frimann Koren Christie Coronation of Charles III John of Norway, Trondheim 1818.jpg|Kaarle III Juhanan kruunajaiset Nidarosin tuomiokirkossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset taidemaalarit Luokka:Norjalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet
Novgorodin Karjala

Novgorodin Karjala on alue Venäjällä, joka on käsittänyt karjalaisten asumat seudut Borovitšin, Tihvinän ja Valdain kihlakunnissa. Näin ollen Novgorodin Karjalan osia on nimitetty myös Tihvinän Karjalaksi ja Valdain Karjalaksi. Nykyisin karjalaisia on Tihvinän seuduilla Leningradin alueella ja vielä mahdollisesti Valdain seudulla Novgorodin alueella. Novgorodin Karjala ja Tverin Karjala muodostavat yhdessä Tytär-Karjalan. On tärkeää huomata, että Käkisalmen Karjalaa on myös nimitetty Novgorodin Karjalaksi. == Katso myös == * Tihvinänkarjalaiset * Valdainkarjalaiset == Lähteet == Luokka:Karjala
Anton Silajev

Anton Silajev (s. 11. huhtikuuta 2006 Sarov, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Silajev edustaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka. Silajevin kasvattajaseura on HK Sarov. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on vasen. Silajev on pelannut 63 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja kahdeksan syöttöä eli yhteensä 11 tehopistettä. Silajev on pelannut viisi KHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt kaksi maalia. Tilastot päivitetty kauden 2023–2024 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monika Vana

Monika Vana (s. 14. syyskuuta 1969) on itävaltalainen vihreän puolueen poliitikko.Monika Vana Parlament Österreich, viitattu 12.6.2024 Hän istui Euroopan parlamentin jäsenenä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä vuosina 2014–2024.EU-Wahl: Grünen-Abgeordnete Vana gibt „Staffel an neue Generation weiter“ Die Presse 2.2.2024, viitattu 12.6.2024 Monika Vana European Parliament, viitattu 12.6.2024 Vana sai vuonna 1992 maisterin arvon Wienin teknillisestä yliopistosta opiskeltuaan liike-elämän ja hallinnon tietotekniikkaa. Vuonna 2000 hän väitteli Wienin yliopistosta tohtoriksi yhteiskunta- ja taloustieteissä. Vuosina 2001–2014 Vana toimi kunnallisen ja osavaltiollisen tason politiikassa Wienin kaupunginvaltuutettuna, Wienin osavaltioparlamentin jäsenenä sekä vuosina 2012–2014 Wienin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän oli Euroopan vihreän puolueen hallituksen jäsen vuosina 2009–2012. Vana istui kaksi kautta eli yhteensä kymmenen vuotta Euroopan parlamentin jäsenenä eikä enää asettunut ehdolle vuoden 2024 eurovaaleissa. Hän piti tärkeimpinä ansioinaan Euroopan parlamentissa syrjinnänvastaisen säännöstön toimeenpanoa, sukupuolten tasa- arvon sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien edistämistä ja ilmastotoimien nostamista korkeammalle tasolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Itävaltalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pär Holmgren

Pär Holmgren (s. 24. lokakuuta 1964) on ruotsalainen poliitikko. Hän on Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2019 ja kuuluu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Kotimaansa politiikassa hän edustaa Ympäristöpuolue Vihreitä. Vuoden 2024 vaaleissa Holmgren valittiin toiselle kaudelle. Holmgren on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti Uppsalan yliopistosta pääaineenaan meteorologia. Hän on myös ilmavoimien upseeri. Vuosina 1988-2008 Holmgren työskenteli meteorologina Ruotsin yleisradiossa. Holmgren on käyttänyt meteorologina saamaansa julkisuutta hyväkseen kertoakseen ilmastonmuutoksesta selkeästi. Hän on ollut aktiivinen keskustelija ja tavoittanut nuorta yleisöä musiikin ja nuortenohjelmien kautta. Holmgren pyrkii vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen ja päättäjiin esitelmien ja verkkosivujen avulla. ”Itämeren päivä” -tapahtumassa hänen esitelmänsä ”Ilmastonmuutos ja Itämeri” sekä tietopaketti saivat paljon huomiota. Aluksi Holmgrenia kiehtoi meteorologiassa ilmakehän monimutkaisuus. Hän piti puhtaasti teoreettisia haasteita ja kehittynyttä matematiikkaa jännittävämpinä kuin itse säätä. Alussa häntä kiinnosti myös ajatus ilmastonmuutoksesta – ajatus, että ilmasto voi muuttua, vaikka se on ollut maailmanlaajuisesti melko vakaa viimeiset tuhannet vuodet. Nykyään häntä ajavat enemmänkin humanitaarisen oikeudenmukaisuuden kysymykset. Kokonaisvaltaiset näkökulmat ja monitieteellinen ajattelu ovat tulleet hänelle tärkeämmiksi kuin se teoreettinen yksityiskohtainen tieto, joka alun perin herätti hänen kiinnostuksensa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yangiobod

Yangiobod (uzb. kyrill. Янгиобод, ) on kaupunki Taškentin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Chatqolvuorten lounaisrinteellä 20 kilometriä Angrenista pohjoiseen. Kaupunki on Angrenin paikallishallinnon alainen. Siellä oli 8 900 asukasta vuonna 2016. Vuonna 1953 perustettu kaupunki on syntynyt toisen maailmansodan jälkeen uraanikaivoksen asuintaajamaksi. Kaivos on sittemmin lopettanut toimintansa, ja aikoinaan ulkopuolisilta suljettu kaupunki on menettänyt suurimman osan asukkaistaan. Yangiobod on luontonsa ja kauniiden maisemiensa ansiosta suosittu retkeilykohde, ja siellä toimii samanniminen matkailukeskus. ==Lähteet== Luokka:Taškentin alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Georgian presidentinvaalit 2018

Georgian vuoden 2018 presidentinvaalit järjestettiin ensimmäisen kierroksen osalta 28. lokakuuta ja toisen kierroksen osalta 28. marraskuuta. == Tausta == Vuonna 2017 Georgian perustuslakia muutettiin siten, että vastaisuudessa presidentin valitsee suoran kansanvaalin sijaan 300-henkinen valitsijamieskollegio. Uusi perustuslaki astui voimaan joulukuussa 2018 presidentinvaalien jälkeen. Muutoksen myötä vuoden 2018 presidentinvaalit jäivät viimeisiksi vaaleissa, joissa kansa sai suoraan äänestää presidenttiä. Voitaakseen vaalit ehdokkaan tulee saada vähintään puolet annetuista äänistä. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, kahden eniten ääniä saaneen välillä käydään toinen kierros. Toisen kierroksen voittaa se, joka saa enemmän ääniä, vaikka määrä ei olisikaan yli 50 % annetuista äänistä. == Äänioikeus ja ehdokasasettelu == Äänioikeus vaaleissa on sellaisilla Georgian kansalaisilla, jotka ovat vaalipäivään mennessä täyttäneet 18. Henkilöt, jotka istuvat yli 5 vuoden mittaista vankeusrangaistusta tai on todettu oikeuden päätöksellä vajaavaltaiseksi, eivät voi äänestää. Ehdokkaiksi hyväksyttiin 25 henkilöä, mikä oli suurin määrä sitten vuoden 1991. Salome Zurabišvili osallistui vaaleihin virallisesti sitoutumattoman, mutta georgialainen unelma -puolue tuki hänen ehdokkuuttaan. == Tulokset == Ehdokas I kierros II kierros Äänet Osuus Äänet Osuus Salome Zurabišvili 615 572 38,64 1 147 701 59,52 Grigol Vašadze 601 224 37,74 780 680 40,48 Davit Bakradze 174 849 10,97 Šalva Natelašvili 59 651 3,74 David Usupašvili 36 037 2,26 Zurab Japaridze 36 034 2,26 Kakha Kukava 21 186 1,33 Giorgi Andriadze 13 133 0,82 Teimuraz Šašiašvili 9481 0,60 Tamar Tskhoragauli 4004 0,25 Besarion Tediašvili 3713 0,23 Mikheil Saluašvili 2970 0,19 Levan Tškheidze 2895 0,18 Akaki Asatiani 1994 0,13 Vakhtang Gabunia 1958 0,12 Gela Khutsišvili 1623 0,10 Kakhaber Tšitšinadze 1418 0,09 Mikheil Antadze 1074 0,07 Giorgi Liluašvili 892 0,06 Zviad Mekhatišvili 713 0,04 Otar Meunargia 664 0,04 Vladimer Nonikašvili 633 0,04 Irakli Gorgadze 531 0,03 Zviad Baghdavadze 477 0,03 Zviad Iašvili 444 0,03 Annettuja ääniä 1 593 170 1 928 381 Hylättyjä/ tyhjiä ääniä 53 847 59 778 Ääniä yhteensä 1 647 017 1 988 159 Rekisteröityneitä äänestäjiä 3 518 877 3 528 658 Lähde: Vaalit voittanut Zurabišvili nousi maan ensimmäiseksi naispresidentiksi. Opposition mukaan vaalit olivat vilpilliset. == Lähteet == Presidentinvaalit 2018 Luokka:Vuoden 2018 vaalit
Bastukärr

Bastukärr on läntisessä Sipoossa sijaitseva, muun muassa S-ryhmän käyttämä logistiikka-alue suurine automaattivarastoineen. Se sijaitsee Sipoon Martinkylässä seututie 148:n varrella, valtaosin tien eteläpuolella, Lahdenväylältä kolmisen kilometriä itään ja Sipoon Nikkilästä noin kuusi kilometriä länteen. Metsäisen Bastukärrin alueen muutos alkoi 1980-luvun lopulla, kun Sipoon kunta vuokrasi maata Betokem Ky:n betoniasemaa varten. Samoihin aikoihin alettiin rakentaa Bastukärrin länsilaidalle Sipoon moottorikerhon 33 hehtaarin laajuista enduro- ja motocross-rataa, joka on sittemmin siirtynyt Savijärvelle Nikkilän itäpuolelle. Rudus-yhtiö harjoittaa Bastukärrissä kallionlouhintaa ja -murskausta sekä betonin valmistusta. Logistiikan toimijoita alue alkoi kiinnostaa keskeisen sijaintinsa ansiosta: Lahdenväylälle on kolmen kilometrin matka sekä Vuosaaren satamaan ja Helsinki- Vantaan lentoaseman rahtiterminaaleille noin 25 kilometriä. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta SOK ja sen logistiikkayhtiö Inex Partners rakennuttivat 2010-luvun mittaan alueelle uudet keskusvarastonsa, joihin toiminnot siirtyivät Espoon Kilosta ja Vantaan Hakkilasta. Tämä viidessä vaiheessa rakennettu S-ryhmän päivittäistavaran täysin automatisoitu logistiikkakeskus, bruttoalaltaan yli 200 000 neliömetriä, oli yksi Suomen suurimmista yksittäisistä rakennuskohteista. 2020-luvun alussa SOK:n yhteistyökumppani, Posti Groupin omistama Transval rakennutti Bastukärriin uuden 30 000 neliömetrin laajuisen jättivarastonsa, joka otettiin käyttöön toukokuussa 2022 ja on nyt varustettu Postin tunnuksin Transval-brändin jäätyä pois käytöstä. Kuljetusyhtiö DHL:n 44 000 neliömetrin logistiikkakeskus valmistui Bastukärriin vuonna 2024. Vuoden 2024 alussa käynnistyi 3PLogistiikka Groupin uuden logistiikkakeskuksen rakentaminen. Ensimmäisessä vaiheessaan 230 hehtaarin kokoista logistiikkakeskittymää, markkinointinimeltään Bastukärr Freeway Logistic City, suunnitellaan laajennettavaksi 125 hehtaarin verran etelän suuntaan ja 15,5 hehtaarin verran seututie 148:n pohjoispuolelle. Bastukärrissä 148-tien varrella sijaitsevat myös erityisesti raskaan liikenteen polttoainehuoltoa palvelevat useat tankkausasemat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Inex Partnersin varasto Bastukärrissä, video 4.22 min Luokka:Sipoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:S-ryhmä Luokka:Suomen teollisuusalueet
Wiener

Wiener voi tarkoittaa seuraavia: * wiener, viineri, leivonnainen * Wiener, sukunimenä: ** Norbert Wiener (1894–1954), yhdysvaltalainen matemaatikko ja kybernetiikan perustaja ** Otto Wiener (1862–1927), saksalainen fyysikko ja professori, optiikan tutkija ** Sarah Wiener (s. 1962), itävaltalainen vihreä poliitikko ja kokki. == Katso myös == * wienervalssi, tanssi * wienernougat, makeinen * Wiener Schnitzel, wieninleike, ohut leivitetty vasikanleike.
Jacques Morel

Jacques Morel (29. toukokuuta 1922 Pariisi – 9. huhtikuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä. Hänet tunnettiin ehkä parhaiten sarjakuvahahmon Obelixin ranskankielisenä äänenä sarjakuvan Asterix animaatiosovituksessa.Jacques Morel est mort Jacques Morel kuoli Pariisissa, Ranskassa, 9. huhtikuuta 2008 85-vuotiaana.L’acteur Jacques Morel est décédé Jacques Morel opiskeli HEC Parisissa.Jacques Morel (acteur) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Christopher Gwabin Musa

Christopher Gwabin Musa (s. 25. joulukuuta 1967) on Nigerian puolustusvoimien komentaja. Presidentti Bola Tinubu nimitti hänet virkaan 19. kesäkuuta 2023. == Ura == Vuonna 1993 Musa suoritti jalkaväen nuorten upseerien kurssin, vuonna 1998 rykmentin signaaliupseerikurssin ja vuonna 2000 kurssin Jajin asevoimien komento- ja esikuntaopistossa. Vuosina 2012–2013 Musa suoritti jatkotutkinnon puolustus- ja strategiakurssista sekä maisterin tutkinnon sotilastieteistä. Vuonna 2017 Musa suoritti Yhdysvaltain sotilaskorkeakoulun johto- ja strategiatoiminnasta. == Sotilasarvot == * vänrikki 1991 * everstiluutnantti 2007 * eversti 2008 * kenraalimajuri 2018 == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset henkilöt Luokka:Nigerian asevoimat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Conrad

Johannes Conrad (1839–1915) oli saksalainen taloustieteilijä ja Bruno Hildebrandin oppilas. Hän oli vuodesta 1872 professorina Hallen yliopistossa. Hän tutki erityisesti maatalouteen liittyviä kysymyksiä. Hänen teoksiaan on muun muassa laaja taloustieteen oppikirja Grundriss zum Studium der politischen Oekonomie (1896–1900). Hän oli aikakauskirjan Jahrbücher für Nationalökonomie und Statistik ja teoksen Handwörterbucli der Staatswissen- schaften toimittajia.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Conrad, Johannes Teoksista on ilmestynyt suomeksi Grundriss zum Studium der politischen Oekonomie nimellä Kansantalouspolitiikka. Perustellessaan tilapäisen viljatullin hyödyllisyyttä vuonna 1914 tullista käydyssä keskustelussa J. R. Danielson-Kalmari vetosi Conradiin, joka periaatteessa oli viljatullien vastustaja ja johon tullin vastustajatkin vetosivat. Conradin Kansantalouspolitiikan suomennos oli vastikään ilmestynyt.Visa Heinonen, Keskustelu vuoden 1914 viljatullista, s. 164 Kansantaloudellinen aikakauskirja 1989 Conrad syntyi Danzigissa (Itä-Preussi) preussilaiseen maanomistajasukuun. Hän opiskeli Berliinissä ja Jenassa, ja väitteli tohtoriksi vuonna 1864. Vuonna 1868 hän suoritti habilitaation Bruno Hildebrandin, jonka tyttären hän myöhemmin nai, ohjauksessa. Samana vuonna Conradista tuli Jenan yliopiston yksityisdozentti, ja vuonna 1870 hänet nimitettiin professoriksi. Vuonna 1872 Conrad siirtyi Hallen yliopistoon, korvaten Gustav Schmollerin, joka oli siirtynyt Strasbourgiin. Conrad pysyi Hallessa koko loppu-uransa ajan. ==Suomennetut teokset== Alkuteos Grundriss zum Studium der politischen Oekonomie. Koko teos on Laura ja Leo Harmajan suomentama ja Suomen oloja esittävillä lisäyksillä täydentämä. * Kansantalouspolitiikka. Osa 1. 239 sivua, kuvitettu, taulukkoja. Porvoo : WSOY, 1911. * Kansantalouspolitiikka. Osa 2. S. 242–532, taulukkoja. Porvoo : WSOY, 1912 * Kansantalouspolitiikka. Osa 3. S. 533–788, kuvitettu, taulukkoja. Porvoo: WSOY, 1912 * Kansantalouspolitiikka. Osa 4. S. 789–1114, kuvitettu, taulukkoja. Porvoo: WSOY, 1913 ;Yhteisniteinä * Kansantalouspolitiikka. Osa 1–2. 532 sivua, taulukkoja. Porvoo: WSOY, 1913 * Kansantalouspolitiikka. Osa 3–4. S. 533–1114, taulukkoja. Porvoo: WSOY, 1912 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Grundriss zum Studium der politischen Oekonomie, 1 Teil 2 Teil, 3 Teil, 4 Teil (Archive.org) Luokka:Saksalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Janne Kettunen (muusikko)

Janne Kettunen on suomalainen muusikko, tuottaja ja säveltäjä. Hän omistaa jyväskyläläisen musiikkistudio Studio Audion. Kettunen tunnetaan myös Semmareiden ja Funkykarkureiden jäsenenä. == Elämä == Alun perin Kuopiosta kotoisin oleva Kettunen muutti Jyväskylään 1988 opettajaopintojen perässä. Seuraavana vuonna perustettiin opettajaopiskelijoista koostuva Seminaarinmäen mieslaulajat, jossa Kettunen on edelleen mukana. Samoihin aikoihin hän oli perustamassa niin ikään opiskelijakaveruksista koostunutta Collection Blues Bandia, joka 1990-luvulla sai nimekseen Funkykarkurit. Funkykarkureissa hän soitti trumpettia ja lauloi. Janne Kettunen pyörittää päätyönään Seppälässä sijaitsevaa Studio Audiota, jonka toiminnassa hän on ollut mukana jo 1990-luvulta lähtien. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Elävät henkilöt
Pugliese

Pugliese on Italiasta peräisin oleva leipä, jota käytetään paahtolepänä. Se on peräisin Puglian alueelta. Leivässä käytetään durumvehnäjauhoja. Sen kuori on kullanruskea ja rapea. Sitä käytetään aamiaisleipänä ja joskus siitä tehdään bruschettaa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset leivät
We Can’t Dance

__NOTOC__ We Can’t Dance on brittiläisen rock-yhtye Genesiksen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1991. Yhtye oli saavuttanut suurta menestystä edellisellä albumillaan Invisible Touch (1986), ja myös sitä seurannut kiertue oli ollut menestyksekäs. Pitkäkestoinen kiertue oli kuitenkin ollut yhtyeen jäsenille raskas, minkä vuoksi se jäi tauolle ja aloitti seuraavan albumin nauhoitukset vasta alkuvuodesta 1991. Tällä välin Phil Collins jatkoi soolouraansa ja Mike Rutherford julkaisi materiaalia Mike & the Mechanics -yhtyeensä kanssa. Myös Tony Banks oli julkaissut sooloalbumin vuonna 1991.. We Can’t Dance julkaistiin loppuvuodesta 1991, ja se nousi listakärkeen Britanniassa ja neljänneksi Yhdysvalloissa. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista menestyneimmät olivat ”No Son of Mine” (UK#6, US#12), ”I Can’t Dance” (UK#7, US#7) ja ”Hold on My Heart” (UK#16, US#12). Albumi jäi laulaja-rumpali Collinsin viimeiseksi Genesis-levyksi, sillä hän erosi yhtyeestä vuonna 1996. Banks ja Rutherford jatkoivat kuitenkin yhtyeen toimintaa, ja se julkaisi seuraavana vuonna viimeiseksi jänneen albuminsa Calling All Stations, jolla laulajana toimi Ray Wilson. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltäneet Tony Banks, Phil Collins ja Mike Rutherford. Kaikki kappaleet sanoittanut Phil Collins ellei toisin mainita. # # # # # (san. Rutherford) # (san. Rutherford) # # (san. Banks) # # (san. Rutherford) # # (san. Banks) == Kokoonpano == * Tony Banks – kosketinsoittimet * Phil Collins – rummut, lyömäsoittimet, laulu, rumpukone * Mike Rutherford – kitara, bassokitara == Arvostelut == * Allmusic: == Lähteet == Luokka:Genesiksen albumit Luokka:Vuoden 1991 albumit
Global Airlines

Global Airlines on brittiläinen startup-lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2021. Yhtiön on tarkoitus aloittaa lennot Airbus A380 -koneilla vuonna 2025. == Historia == Global Airlines perustettiin heinäkuussa 2021. Yhtiön perustaja on brittiläinen investointipankkiiri James Asquith, joka on matkustanut nuorimpana ihmisenä kaikkiin maailman valtioihin. Asquith halusi perustaa oman lentoyhtiön, joka palauttaisi lentomatkustamisen takaisin kulta-aikaansa, nykyaikaisella tavalla. Yhtiö on hankkinut neljä Airbus A380 -lentokonetta. Konetyyppi on maailman suurin matkustajalentokone. Sen valmistus lopetettiin vuonna 2021, sillä vain harvat lentoyhtiöt tarvitsivat niin suuren koneen tai pystyivät lentämään sillä kannattavasti. Koronaviruspandemian aikana, matkustajamäärien laskiessa rajusti, A380-koneiden kannattavuus oli olematonta ja useat lentoyhtiöt lopettivat niiden käytön tai ilmoittivat niiden käytöstä poistamisesta. Vuonna 2021 Global Airlines kertoi lanseeraavansa viisi matkustusluokkaa koneisiinsa. Niihin kuului perinteiset economy-, premium economy-, business- ja ykkösluokat sekä "pelaajaluokka", jonka tarkoitus oli olla 15-paikkainen matkustusluokka videopelien pelaamiseen. Suunnitelmasta kuitenkin luovuttiin vuonna 2023. Nyt tarkoitus on aloittaa kolmella luokalla (economy, business, ykkösluokka). Koneisiin tulee 450–470 matkustajapaikkaa. Global Airlines aikoo keskittyä aluksi transatlanttiseen liikenteeseen. Yhtiön on tarkoitus lentää Lontoosta ainakin New Yorkiin ja Los Angelesiin. Lentoja operoi Hi Fly Malta. == Laivasto == Global Airlinesin laivasto kesäkuussa 2024: Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Matkustajapaikkoja Huom. Airbus A380-800 4 – 450–470 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset lentoyhtiöt