EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Miodrag Bulatović

Miodrag Bulatović (1930 Bijelo Polje, Montenegro – 1991 IgaloBulatović, Miodrag, portal.dnb.de, viitattu 22.1.2021 ) oli jugoslavialainen (serbi, Montenegro) kirjailija. Hän oli modernisti, joka hyödyntää teoksissaan kansanperinnettä. Hän kuvaa ihmisen avuttomuutta sodan keskellä. ==Suomennetut teokset== * Sankari aasin selässä (Heroj na magarcu), ransk. laitoksesta suom. Irene Sorsa, WSOY 1968 Sarja: Aikamme kertojia. A-sarja * Punainen kukko nousee taivaaseen: romaani (Crveni petao leti prema nebu); saksan kielestä suom. Aarno Peromies, Helsinki : Otava 1961. Sarja: Moderneja kirjailijoita ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Jugoslavialaiset kirjailijat Luokka:Serbiankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Matti Auvinen

Matti Auvinen (29. syyskuuta 1825 Impilahti – 13. joulukuuta 1869 Impilahti)Geni: Matts Auvinen Viitattu 22.1.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Auvisen isä oli nimeltään Olli Auvinen ja puoliso Marketta Juhontytär Vänskä. Auvinen edusti Salmin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Hän otti niillä esille muun muassa teiden ja siltojen rakentamista sekä metsästysasetusta koskevia asioita, samoin kuin kulkuneuvojen kehittämisen asioita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
Heinolan lukio

Heinolan lukio on Heinolassa Seminaarin alueella sijaitseva lukio. Koulun rehtorina toimii Johannes Rinkinen. Vuonna 2022 Heinolan lukiossa opiskeli 198 opiskelijaa. == Historia == Heinolassa lukiokoulutus alkoi vuonna 1905, ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat keväällä 1908. Lukion alkaessa sen nimenä oli Heinolan alkeiskoulun jatkoluokat, ja vuonna 1914 nimeksi vaihtui Heinolan keskikoulun jatkoluokat. Vuonna 1950 Heinolan keskikoulu ja jatkoluokat yhdistettiin Heinolan yhteislyseoksi. Yhteislyseo lopetti toimintansa vuonna 1975, jolloin lukion nimeksi tuli Lyseonmäen lukio. Heinolassa vuonna 1960 toisena oppikouluna aloitti myös Heinolan yhteiskoulu, joka muuttui peruskoulun tulon yhteydessä vuonna 1975 Kymenkartanon lukioksi. Vuonna 2002 Lyseonmäen ja Kymenkartanon lukiot yhdistettiin Heinolan lukioksi. Heinolan lukiolle rakennettiin vuosina 2019-2021 uudisrakennus Heinolan seminaarin kulttuuriympäristöön. Uudisrakennusta varten purettiin vuonna 1957 rakennettu Seminaarin koulu. Uudisrakennuksen arkkitehtisuunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki Oy, ja rakennusurakoitsijana toimi YIT. Lukion ja nuorisopalveluiden tilojen lisäksi rakennuksessa on vapaa-ajan liikunta-, harrastus- ja kulttuuritiloja. Opiskelu siellä aloitettiin syyslukukaudella 2021. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Heinolan lukion verkkosivut Luokka:Suomen lukiot Luokka:Heinolan oppilaitokset Luokka:Ilmari Lahdelman suunnittelemat rakennukset Luokka:Rainer Mahlamäen suunnittelemat rakennukset __INDEX__ __NONEWSECTIONLINK__ __EIOSIOMUOKKAUSTA__
Voivodikunnan tie 164

Voivodikunnan tie 164 () on Puolassa yksi Lubuszin voivodikunnan voivodikunnan teistä. Se on noin kymmenen kilometrin mittainen. Tie alkaa Podlesiecista, kulkee Zagórzen kylän läpi ja päättyy Drezdenkon kaupungissa. == Lähteet == Luokka:Voivodikunnan tiet
Petter Auvinen

Petter (Olofsson) Auvinen (1. toukokuuta 1822 Impilahti – 11. syyskuuta 1888 Impilahti)Kuollut. Uusi Suometar, 13.9.1888, no. 214 A, s. 1. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Impilahtelainen Auvinen toimi kunnalliselämässä pitkään. Hän edusti Salmin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1882. Auvinen oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja esitti valtiopäivillä muun muassa kaivannaiselinkeinon vapauttamista valtion verosta, mikä esitys tuli kuitenkin säädyn hylkäämäksi. Yhdessä muiden kanssa hän anoi oppikoulujen perustamista ja lahjoitusmaiden lunastusmaksujen huojentamista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Ivan Laptev

Ivan Laptev (s. 1. huhtikuuta 1979 Sannikko, Leningradin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Inkerin kirkon piispa. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri. Laptev toimi vuodesta 2000 alkaen katekeettana Kelton seurakunnassa. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 2004 ja papiksi 2011. Laptev valmistui teologian maisteriksi Inkerin kirkon teologisesta instituutista vuonna 2013. Laptev toimi Inkerin kirkon lähetysjohtajana vuosina 2012–2016 ja sen ohessa Kupanitsan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 2013–2015. Vuonna 2015 hänet valittiin Inkerin kirkon teologisen instituutin johtajaksi. Laptev tuli valituksi Inkarin kirkon piispaksi 19.10.2019 suoritetussa piispanvaalissa ja hänet vihittiin virkaansa Pietarin Pyhän Marian kirkossa 9.2.2020 Laptev on ollut naimisissa Irina Laptevan kanssa vuodesta 1998 ja heillä on neljä lasta. ==Lähteet== Luokka:Luterilaiset piispat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Inkerin kirkon papit Luokka:Venäläiset piispat
Hermann Burger

Hermann Burger (1942 Burg, Aargau, Sveitsi – 1989 Brunegg, Sveitsi) oli sveitsiläinen saksankielinen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Hänen väitöskirjansa aiheena oli kirjailija Paul Celan, joka vaikutti myös hänen omaan runouteensa. Monissa teoksissaan hän käsittelee kuoleman läsnäoloa. Hän teki itsemurhan, ja viimeiseksi teokseksi jäi romaani Brenner. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Saksankieliset kirjailijat Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Kick (vuoden 2014 elokuva)

Kick on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Sajid Nadiadwalan ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 intialaiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Intialaiset uudelleenfilmatisoinnit
Rutnajoki

Rutnajoki () on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa virtaava 12 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. == Joen kulku == Rutnajoki alkaa Rutnajauren itärannasta Ahojoen nimellä, mutta se saa alempana Rutnajoen nimen. Joki virtaa aluksi suureen suojärveen, jonka nimeä ei näy karttapalvelussa. Tällä lyhyellä osuudella siihen yhtyy etelästä päin Lillsjön pohjoispuolelta pienemmän suolammelta alkava puro. Matalalla Rutnavuoman suoalueella on useita puroja, joiden virtaussuunnat ovat rinnakkaisia. Rutnajoki jatkaa suojärvestä itään päin Jutsajärvenvuomaa seuraten. Ennen Jutsajärvenvuomaa siihen yhtyy etelästä sivu-uoma Hárrejåhkå. Suoalueen jälkeen joki saapuu metsäalueelle, jossa siihen yhtyy eteläiseltä järvialueelta alkava Hihomaanjärven laskupuro. Suoalueen jälkeen joen uoma levenee selvästi, mikä erottuu myös ilmavalokuvista. Joki yhtyy Rånejokeen Rutnakosken yläpuolelle. Joen lähiympäristö on autiota erämaata paitsi Rutnajauren rannalla, jossa sijaitsee pieni Rutnan kulmakunta (). Sinne tulee tie Nattavaaran ja Messauren väliseltä maantieltä. == Valuma-alue == Valuma- alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (44,7 %), turve (46,1 %), kalliomaa (1,0 %), hiekka ja sora (0,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,3 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (57,4 %), soita ja kosteikkoja (34,8 %), ja joutomaita (2,0 %). Näiden lisäksi on 5,8 % vesistöjä. Rutnajoen pisin sivujoki on Harrejauresta alkava Hárrejåhkå. Se lisäksi voidaan mainita Haukijoki ja Skrivinbäcken, jotka yhtyvät ensin toisiinsa, jatkavat sitten pohjoiseen Olkusjärven läpi ja jonka uoma yhtyy Rutnajokeen nimettömässä järvessä. Rutnajauren ja Atjekjauren välisellä alueella on laajoja kosteikkoja, soita sekä toista sataa lampea ja järveä käsittävä järvialue. Useat järvistä kuuluvat Rutnajoen valuma- alueeseen. Suuria järviä ovat edellä mainittujen lisäksi Suolávrre, Hemsjön, Jutsajärvi, Ahvenjärvi, Olkusjärvi, Kaivosjärvi, Paturijärvi, Lillsjön ja Harrejaure. == Vesistösuhteita == Rutnajoki kuuluu Rånejoen vesistöön (päävesistötunnus 7) ja on Rånejoen sivujoki. Sen valuma-alueen pinta-ala on 109 neliökilometriä (km²), joka on noin 2,6 % koko Rånejoen vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Rånejoki puolestaan laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa. == Lähteet == * Luokka:Jällivaaran joet
Anders Blomqvist

Anders Blomqvist (1799 Sund, Ahvenanmaa – 14. tammikuuta 1874 Vårdö, AhvenanmaaDöde. Hufvudstadsbladet, 25.1.1874, no. 20, s. 3.) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Blomqvist edusti Ahvenanmaan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valitsijamiesten varamies ja lakivaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Centaurus X-3

Centaurus X-3 (4U 1118-60) on röntgenpulsari, jonka jaksonaika on 4,84 sekuntia. Se oli ensimmäinen havaittu röntgenpulsari ja kolmas röntgensäteilyn lähde Kentaurin tähdistössä. Se on kaksoistähtijärjestelmä joka koostuu neutronitähdestä joka kiertää massiivista O-tyypin ylijättiläistä joka on nimettu Krzeminskin tähdeksi (V779 Cen) sen löytäjän Wojciech Krzemińskin mukaan. Röntgensäteily johtuu neutronitähteen saapuvasta Krzeminskin tähden massavirrasta. Kaksoistähtijärjestelmän optisen komponentin eli Krzeminskin tähden massa on 20,5±0,7 Auringon massaa (M☉), mikä on lähes 15 kertaa suurempi kuin järjestelmän neutronitähdellä. Krzeminskin tähden säde on 12 Auringon sädettä (R☉) ja sen spektrityyppi on O6-7 II-III. == Lähteet == Luokka:O-spektriluokan tähdet Luokka:Röntgenkaksoistähdet Luokka:Pulsarit
Karl Johan Bonde

Karl Johan Bonde (1811 – 26. lokakuuta 1867 NärpiöDödsfall. Vasabladet, 23.11.1867, no. 47, s. 1.) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Bonde oli talollinen, herastuomari ja kirkkoväärti. Hän edusti Närpiön tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Bonde oli valtiovarain- ja suostuntavaliokuntien varajäsen. Hän kannatti samanlaisen perintöoikeuden myöntämistä miehille ja naisille. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Savisaaren hallitus

Savisaaren hallitus oli Viron tasavallan väliaikainen hallitus, joka toimi 20. elokuuta 1991 – 29. tammikuuta 1992. Se oli siirtymävaiheen hallitus, joka toimi kunnes Tiit Vähin siirtymävaiheen hallitus nimitettiin 29. tammikuuta 1992. Savisaaren hallitus oli tosin nimitetty jo 3. huhtikuuta 1991 Neuvosto- Viron Korkeimman neuvoston vaalien tuloksen perusteella, joissa Kansanrintama eli Rahvarinne sai 45 edustajaansa 105-jäseniseen Korkeimpaan neuvostoon. Egdar Savisaar sai Kansanrintaman edustajana enemmistön pääministeriksi äänin 54–32. Hallitus aloitti Neuvosto-Viron hallituksena, mutta jo 8. toukokuuta 1990 parlamentti päätti ottaa käyttöön Viron entisen nimen, Viron tasavalta, vanhan valtion vaakunan ja lipun. Samalla parlamentti palautti voimaan osia vuoden 1937 perustuslaista. Viron sosialistinen neuvostotasavalta muuttui suurella äänten enemmistöllä Viron tasavallaksi. Tehtävä Nimi Virkakausi Puolue Pääministeri Edgar Savisaar 30.4.1990–23.1.1992 Kansanrintama Valtiovarainministeri Raivo Vare 17.4.1990–29.1.1992 Rakennusministeri Gennadi Golubkov 11.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron rakennusministeriö Opetusministeri Rein Loik Neuvosto-Viron opetusministeriö Oikeusministeri Jüri Raidla 19.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron oikeusministeriö Aineellisten resurssien ministeri Aleksander Sikkal 19.4.1990–31.12.1991 Neuvosto-Viron aineellisten resurssien ministeriö Kauppaministeri Ants Laos 3.4.1990–31.12.1991 Neuvosto- Viron kauppaministeriö Kauppaministeri Aleksander Sikkal 1.–29.1.1992 Ympäristöministeri Toomas Frey 11.4.1990–13.2.1991 Neuvosto-Viron ympäristöministeriö Ympäristöministeri Tõnis Kaasik 13.2.1991–29.1.1992 Kulttuuriministeri Lepo Sumera 10.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron kulttuuriministeriö Talousministeri Jaak Leimann 11.4.1990–29.1.1992 Neuvosto- Viron talousministeriö Maatalousministeri Vello Lind 7.2.1990–13.2.1991 Neuvosto-Viron maatlousministeriö Maatalousministeri Harri Õunapuu 13.2.1991–29.1.1992 Viestintäministeri Toomas Sõmera 3.4.1990–20.6.1991 Neuvosto-Viron viestintäministeriö Liikenneministeri Tiit Vähi 3.4.1990–16.4.1991 Neuvosto-Viron liikenneministeriö Liikenne- ja viestintäministeri Tiit Vähi 16.4.1991–29.1.1992 Sisäministeri Olev Laanjärv 17.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron sisäministeriö Sosiaaliministeri Siiri Oviir 25.4.1990–29.1.1992 Sosiaaliministeri Arvo Kuddo 17.4.1990–24.10.1991 Neuvosto-Viron sosiaaliministeriö Työministeri Arvo Kuddo 24.10.1991–29.1.1992 Terveysministeri Andres Ellamaa 10.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron terveysministeriö Teollisuus- ja energiaministeri Jaak Tamm 25.4.1990–12.12.1991 Neuvosto-Viron teollisuus- ja energiaministeriö Ulkoministeri Lennart Meri 11.4.1990–29.1.1992 Neuvosto-Viron ulkoministeriö Salkuton ministeri Endel Lippmaa 11.4.1990–29.1.1992 Salkuton ministeri (Viron etniset suhteet) Artur Kuznetsov 24.4.1990–29.1.1991 ==Lähteet== * Tiit Vähin hallitus Viron valtion sivustolla * Viron hallitukset Viron valtion sivustolla === Viitteet === Luokka:Viron hallitukset
Henrik Florinus nuorempi

Henrik Florinus nuorempi, Henricus Henrici Florinus (1668 Hämeenlinna – 28. toukokuuta 1706 Turku) oli suomalainen kirkkoherra. Hän syyllistyi aviorikokseen ja kahteen murhaan ja hänet mestattiin Turussa vuonna 1706.Väänänen, Kyösti: Henricus Henrici Florinus. Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721 -verkkojulkaisu. Studia Biographica 9. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011– (viitattu 22.1.2021)Henrik Florinin kamala rikos, Seura, 22.01.1936, nro 4, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Florinus. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.1.2021. Henrik Florinuksen vanhemmat olivat Paimion ja Kemiön kirkkoherra Henrik Florinus vanhempi ja Beata Davidsdotter Gyllenbögel. Hän kävi Turun katedraalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1686 tai 1687 Turussa ja valmistui filosofian maisteriksi 1691. Florinus vihittiin papiksi 1692. Florinus oli amiraliteetinsaarnaajana Karlskronassa kunnes hänestä tuli Kemiön kirkkoherra 1698 isänsä luovutettua virkansa. Florinus astui kirkkoherran virkaan vuonna 1700. Hän oli samana vuonna Turun pappeinkokouksessa saarnaajana. Florinus julkaisi yhden onnittelurunon Turussa vuonna 1689 ja hän suomensi Turussa 1693 julkaistun Augsburgin uskontunnustuksen. Florinus oli naimisissa vuodesta 1692 äitipuolensa sisaren Maria Eriksdotter Pihlin kanssa. Hänellä oli kuitenkin suhde Halikon kihlakunnan kruununvoudin Joachim Gardelingin puolison ja Kemiön aikaisemman kirkkoherran tyttären Kristina Johansdotter Pratanan kanssa. Florinus myrkytti oman vaimonsa maaliskuussa 1704 ja murhautti sitten puolen vuoden kuluttua kruununvouti Joachim Gardelingin. Gardelingin murha yritettiin lavastaa onnettomuudeksi mutta pian paljastui että Gardelingin olivat murhanneet Florinuksen sisarenpoika ja pappilan renki Florinuksen toimeksiannosta. Turun hovioikeus tuomitsi toukokuussa 1706 Florinuksen mestattavaksi ja hänet teloitettiin Turussa Uudenmaan tulliportin ulkopuolella. Kristina Pratana tuomittiin myös kuolemaan ja hänet poltettiin roviolla Kemiön kirkolla 1707. Florinusta kruununvoudin murhassa avustivat hänen sisarenpoikansa Peldan ja pappilan renki sekä Florinuksen vaimon sisar Anna Pihl. Peldan ja pappilan renki tuomittiin mestattaviksi ja Anna Pihl poltettiin roviolla.Kirkkoherra Florinin rakkaushuolet, Kemiönsaaren interaktiivinen historia == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset murhaajat Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1668 syntyneet Luokka:Vuonna 1706 kuolleet
Otto Antti Jaala

Otto Antti Jaala (11. lokakuuta 1883 Oulu – 12. tammikuuta 1936) oli suomalainen maanmittausinsinööri ja hebrealais-suomalaisen Raamatun sanaston laatija.Sanasto, jota on vain 23 kappaletta, Seura, 04.03.1936, nro 10, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Jaala kävi Oulun klassillista lyseota ja hän lähti vuonna 1905 merille koululaiva Fennian mukana. Hän palasi sitten Suomeen ja valmistui maanmittausinsinööriksi 1908. Jehovan palvelijaksi itseään kutsunut Jaala koki uskonnollisen näyn lokakuussa 1911 ja hän ryhtyi sen jälkeen laatimaan hebrealais-suomalaista sanakirjaansa. Sanakirjan laatiminen alkoi vuonna 1920 ja se valmistui 1932. Jaala monisti kirjasta 23 kappaletta ja lahjoitti niitä muun muassa Suomen tasavallan presidentin linnan kirjastoon, Helsingin yliopistolle, Turun yliopistolle, Helsingin juutalaiselle seurakunnalle, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle ja raamatunkäännöskomitealle.20 vuoden puhdetyönä laati oululainen maanmittausinsinööri heprealais-suomalaisen sanaston ja suomentaa raamatun, Suomen Kuvalehti, 04.05.1935, nro 18, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Hebrealais-suomalainen sanasto kirjaan Aikaisemmat ja myöhemmät profeetat ja aikakirjat eli Vanha testamentti. Oulu 1934 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset sanakirjantekijät Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Lloyd Austin

Lloyd James Austin III (s. 8. elokuuta 1953 Mobile, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi Yhdysvaltain puolustusministerinä Joe Bidenin presidenttikaudella 2021–2025. Austinin nimitys vaati poikkeusluvan, sillä hän oli sotilasvirassa vuoteen 2016 asti. Myös hänen yhteytensä aseteollisuuteen ovat huolestuttaneet joitakin demokraattipoliitikkoja. == Tausta ja yksityiselämä == Austin syntyi vuonna 1953 Mobilessa, Alabamassa. Hänen isänsä, Lloyd James Austin Jr., oli postinjakaja ja äiti, Aletia Taylor Austin, kotiäiti. Perheessä oli yhteensä kuusi lasta, joista Lloyd oli toiseksi nuorin. Austin valmistui Thomasville High Schoolista, jossa hän pelasi koripalloa. Lukion jälkeen hän harkitsi muutamia korkeakouluja, mutta päätyi isänsä taivuttelemana West Pointiin, sillä perheessä oli sotilastaustaa ja mm. Austinin setä palveli Vietnamissa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Austin on katolinen ja hän myös harjoittaa uskontoaan. 1980-luvun alussa Austin meni naimisiin Charlene Bannerin kanssa. Vaimolla on aikaisemmasta liitosta kaksi poikaa. Austinilla diagnosoitiin joulukuussa 2023 eturauhasen syöpä. == Sotilasura == Austin valmistui kandidaatiksi West Pointista vuonna 1975. Lisäksi hän on opiskellut Auburnin yliopistossa opinto-ohjausta ja Websterin yliopistossa hallintoa ja johtamista. Hänellä on maisterin tutkinto kummastakin. Austin osallistui sotatoimiin Irakissa 2003 ja sen jälkeen Afganistanissa. Hän toimi USCENTCOMin komentajana 2013–2016, ja palasi tässä tehtävässä Irakiin johtamaan ISISin vastaisia toimia. Vuodesta 2016 lähtien Austin toimi Raytheon Technologies-, Nucor- ja Tenet Healthcare -nimisten yritysten johtokunnissa. == Yhdysvaltain puolustusministerinä == Senaatti vahvisti Austinin nimityksen 22. tammikuuta 2021 äänin 93–2. Hänestä tuli Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen puolustusministeri. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Austin on sanonut, ettei usko Venäjän käyttävän ydinasetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Joe Bidenin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain puolustusministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Feels Just Like It Should

Feels Just Like It Should voi tarkoittaa seuraavia asioita: * "Feels Just Like It Should", Jamiroquain single * "Feels Just Like It Should", Pat Greenin single
Muuri (Särkisalo)

Muuri () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Särkisalon pääsaaren Isoluodon keskiosassa. Muurin kyläalueeseen kuulu kaistale merenrantaa Isoluodon eteläreunalta sekä saareen kiinni kasvanut Rankkarholma. Kylässä on useita metsäisiä mäkiä, joiden väleissä on peltolaaksoja. Kylän asutus on harvaa ja se sijaitsee lähinnä saaren poikki kulkevan Särkisalontien läheisyydessä. Kapealla rantakaistaleella Muskonlahden rannalla on kesäasutusta. Muurin kantatila lienee sijainnut samalla paikalla 1500-luvulta lähtien. Muuri on ollut yhden talon muodostama kylä eli yksinäistalo. Muurin tilalla oli vuonna 1865 neljä torppaa ja muonatorppa. 1920-luvulla kaksi torpista itsenäistyi ja seuraavina vuosikymmeninä kylään syntyi hieman uutta asutusta. Viime vuosikymmeninä uudisrakentamista ei juurikaan kylässä ole tehty. == Lähteet == Luokka:Särkisalon kylät
Pico de gallo

Pico de gallo (espanjaksi "kukon nokka"), kutsutaan myös nimillä salsa fresca ja salsa cruda, on salsakastike, jota käytetään meksikolaisessa keittiössä. Se tehdään perinteisesti murskatusta tomaatista, sipulista ja serrano-pippureista (jalapeñoja tai habaneroja voidaan käyttää vaihtoehtona), suolasta, limemehusta ja korianterista. Pico de galloa voidaan käyttää samaan tapaan kuin muitakin meksikolaisia nestemäisiä salsakastikkeita. Koska siinä on vähemmän nestettä, sitä voidaan käyttää tacojen tai fajitojen pääraaka- aineena. Tomaatista tehtyä pico de galloa kutsutaan salsa picadaksi (jauhettu/murskattu salsa). Meksikossa sitä kutsutaan yleensä salsa mexicanaksi (meksikolainen kastike). Koska punaisen tomaatin, valkoisen sipulin ja vihreän chilin ja korianterin värit muistuttavat Meksikon lipun värejä, sitä kutsutaan myös nimellä salsa bandera (lippukastike). Monin paikoin Meksikossa termi pico de gallo merkitsee mitä tahansa salaattia (sisältäen hedelmäsalaatin), salsakastiketta, tai tomaateista, tomatilloista, avokadoista, appelsiineista, jícamoista, kurkuista, papaijoista tai miedoista chileistä tehtyä täytettä. Ainekset ravistellaan limemehussa ja toisinaan myös chilikastikkeessa tai chamoyssa, minkä jälkeen niiden päälle sirotellaan suolaista chilijauhetta. ==Etymologia== Ruokatoimittaja Sharon Tyler Herbstin mukaanSharon Tyler Herbst: "Food Lover's Companion" , 2. painos. Viitattu 10. maaliskuuta 2007. nimi pico de gallo ("kukon nokka") tulee tavasta syödä ruokalajia noukkimalla siitä palasia peukalolla ja etusormella. Kirjassaan Authentic Mexican: Regional Cooking from the Heart of Mexico Rick Bayless ja Deann Groen arvelevat, että nimi saattaa viitata ruokalajin linnunsiemeniä muistuttavaan ulkoasuun.Bayless, Rick; Groen, Deann. Authentic Mexican: Regional Cooking from the Heart of Mexico. Sonoran alueen alkuperäisasukkaiden mukaan kastikkeen nimi tulee serrano-pippurin linnun nokkaa muistuttavasta muodosta.Wilder, Janos. The Great Chiles Rellenos Book. Ten Speed Press, 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Mausteet Luokka:Meksikolainen keittiö
Behind the Sun (albumi)

Behind the Sun on Eric Claptonin yhdeksäs studioalbumi, julkaissut vuonna 1985 levy-yhtiöllä Warner Bros. Records. Se on Claptonin ensimmäinen yhteistyöhanke Phil Collinsin kanssa, joka myös tuotti levyn ja soitti joillakin kappaleilla. Levyn nimi tulee linjalta Muddy Watersin kappaleelta "Louisiana Blues". == Kappalelista == == Henkilöstö == *Eric Clapton – kitara, päälaulu, taustalaulu (6), kitaran syntetisaattori (9) *Steve Lukather – rytmikitara (2, 6) *Lindsey Buckingham – rytmikitara (5) *J. Peter Robinson – syntetisaattorit (1, 3, 4, 7-10) *Chris Stainton – syntetisaattorit (1, 3, 4, 7, 8, 10), Hammond-urut (1, 8), akustinen piano (4), Rhodes (9) *Michael Omartian – syntetisaattorit (2, 6) *James Newton Howard – syntetisaattorit (5) *Greg Phillinganes – syntetisaattorit (5), taustalaulu (5) *Donald Dunn – bassokitara (1, 3, 4, 7-10) *Nathan East – bassokitara (2, 5, 6), taustalaulu (5) *Phil Collins – elektroniset rummut (1, 3), pikkurumpu (1), taustalaulu (4, 9), ravistaja (7, 9), rummut (10), syntetisaattori (11) *Jamie Oldaker – rummut (1, 3, 4, 7-9), taustalaulu (9) *Jeff Porcaro – rummut (2, 6) *John Robinson – rummut (5) *Ray Cooper – lyömäsoittimet (1, 8), gong (3), bongos (7) *Lenny Castro – congarumpu (2, 6) *Ted Templeman – ravistaja (5), tamburiini (5), timbales (6) *Marcy Levy – taustalaulu (1, 2, 3, 6-9) *Shaun Murphy – taustalaulu (1, 3, 7, 8) *Jerry Lynn Williams – taustalaulu (2, 5) Luokka:Eric Claptonin albumit Luokka:Vuoden 1985 albumit
Pommerin kolmoiskaupunki

Pommerin kolmoiskaupunki (, kašubiksi Trzëgard) on Itämeren Gdanskinlahdella sijaitseva merkittävä metropolialue Puolassa, Pommerin voivodikunnassa. Nimensä mukaisesti se koostuu toisiinsa kiinni kasvaneista Gdańskin, Gdynian ja Sopotin kaupungeista sekä niiden ympäryskunnista. Kolmoiskaupungin alueella asuu yli miljoona ihmistä. == Historia == Ennen toista maailmansotaa Gdańsk ja Sopot muodostivat Danzigin vapaakaupungin, jonka rajojen ulkopuolelle Gdynia jäi osana Puolan käytävää. Saksan hyökättyä Puolaan vuonna 1939 nykyisen kolmoiskaupungin alueet päätyivät ensi kertaa nykyhistoriassa saman valtiovallan alle. Tietyiltä osin kolmannen valtakunnan politiikan totalitäärisyyden voi katsoa edesauttaneen kolmen kaupungin kehittymistä kolmoiskaupungiksi: Gdańskin ja Gdynian satamien entuudestaan suuri liikennemäärä kasvoi, alueen telakat saivat merkittäviä tilauksia Kolmannen valtakunnan antauduttua Pommerista tuli osa Puolan kansantasavaltaa ja kolmen kaupungin ympärille muodostettiin Gdańskin voivodikunta. Kaupunkien liitos sai vuonna 1946 hyväksynnän Gdańskin kaupunginhallitukselta mutta Gdyniassa ajatus hylättiin "liian aikaisena." Samana vuonna kaupunkien joukkoliikenne siirtyi Gdańskin–Gdynian kuntainliiton yhteistyötoimikunnan () haltuun. Alueen satamien hallinto yhdistyi vuonna 1950, jolloin myös käsite trójmiasto esiintyi ensi kertaa painetussa sanassa. 1950-, 60- ja 70-luvuilla ajatus kolmoiskaupungista konkretisoitui väestönkasvun kiihdyttyä. Käsite levisi lehdistöstä kansan suuhun ja tahot yhdistyksistä yrityksiin ryhtyivät käyttämään trójmiastoa nimistössään laajasti. Vasta vuonna 2007 kolmoiskaupungista tuli virallinen termi Gdańskin, Gdynian ja Sopotin kaupunkien allekirjoitettua ja julkistettua Karta Trójmiaston, julistuksen yhteistyönsä syventämisestä kaikilla kaupunkikehityksen osa-alueilla. == Liikenne == pienoiskuva|Gdańskin Lech Wałęsan lentoasema on yksi Puolan suurimmista kansainvälisistä lentoasemista. Gdańskin Lech Wałęsan lentoasema palveli vuonna 2019 noin 5,4 miljoonaa matkustajaa, ollen näin Puolan kolmanneksi suurin lentoasema. Kenttä sijaitsee 12 kilometriä Gdańskista länteen ja 10 kilometriä Sopotista lounaaseen. Gdańskista on säännöllinen lentoyhteys Suomeen Helsinki-Vantaalle (Finnair) ja Turkuun (WizzAir). Valtiollisen PKP-yhtiön operoima metromainen SKM-kaupunkijunajärjestelmä koostuu viidestä linjasta, jotka muodostavat kolmoiskaupungin julkisen liikenteen rungon. Päälinjalla Gdańskin päärautatieasemalta Sopotin kautta Gdynian päärautatieasemalle on liikennettä ympäri vuorokauden. Polregio- operaattori järjestää taajamaliikennettä kaupungeista muihin Pommerin kuntiin. Lauttayhteydet Hangon satamasta ja Helsingin Vuosaaresta Gdyniaan palvelevat nykyisin vain rahtiliikennettä. Kaupungista kulkee autolauttoja Ruotsiin ja Tanskaan. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == * Trojmiasto.pl – alueen nimeä kantava paikallismedia * Gdańskin kaupunki * Gdynian kaupunki * Sopotin kaupunki Luokka:Suurkaupunkialueet Luokka:Pommerin voivodikunta Luokka:Gdańskin historia
Behind the Sun

Behind the Sun voi tarkoittaa seuraavia: * Behind the Sun, Walter Stallesin ohjaama elokuva vuodelta 2001 * Behind the Sun, Eric Claptonin musiikkialbumi vuodelta 1985 * Behind the Sun, Red Hot Chili Peppersin kappale vuodelta 1987
Aukusti Koivisto

Aukusti Koivisto -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet: * Aukusti Koivisto (1884–1956), Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen kansanedustaja * Aukusti Koivisto (1886–1962), suomalainen taidemaalari. * Aukusti Koivisto (1996-), suomalainen muusikko
Juho Palomaa

Juho (Johannes) Palomaa, ent. Brander (24. kesäkuuta 1848 – 24. marraskuuta 1911 Kuhmoinen)Kuollut. Helsingin Sanomat, 29.11.1911, no. 276, s. 1. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Palomaan vanhemmat olivat Heikki Juho Heikinpoika Majala and Leena Antintytär ja puoliso Karolina Wilhemina Mathilda Matintytär Kauppila. Geni: Johannes Palomaa e. Brander Viitattu 23.1.2021. Muutaman vuoden Helsingissä oppikoulua käyneestä Palomaasta tuli maanviljelijä Kuhmoisiin. Hän toimi sekä kuntakokouksen esimiehenä että muissa paikallisissa luottamustoimissa. Palomaa edusti Jämsän tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1897. Hän kuului valtiopäivillä kunnallis- ja lisättyyn valtiovarainvaliokuntaan. Lausunnoissaan hän muun muassa puolusti kansakoulupakkoa ja anoi valtionapua maaviljelysseuroille sekä rautatien rakentamista Jyväskylästä Elisenvaaraan. Palomaa osallistui 1899 suuren adressin Pietariin vieneeseen lähetystöön. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Gustaf Samuel Bredenberg

Gustaf Samuel Bredenberg (8. toukokuuta 1823 Bromarv – 9. maaliskuuta 1892 HelsinkiDöde. Folkwännen, 10.3.1892, no. 58, s. 1.) oli suomalainen merikapteeni, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Bredenbergin vanhemmat olivat Gustaf Adolf Bredenberg ja Anna Maria Engman. Geni: Gustaf Samuel Bredenberg Viitattu 23.1.2021. Hänen puolisonsa oli Hedvig Wikström, professori Adolf Bredenberg oli heidän poikansa.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1934, s. 70. Viitattu 23.1.2021. Bredenberg suoritti merikapteenin tutkinnon 1860-luvun alussa, purjehti merillä ja harjoitti laivanvarustusta, mutta omisti myös useita maatiloja. Hän oli edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Mishmar HaEmek

Mishmar HaEmek () on kibbutsi Israelin Pohjoisella hallintoalueella Jisreelin tasangolla. Sen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 1 271\. ==Maantiede== Mishmar HaEmek sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin tasangon eteläosassa. Viereisille kukkuloille istutettiin aikanaan Hashomer Hatzairin metsikkö, joka on nykyisin osa Israelin suurinta Manassen metsää. ==Historia== Mishmar HaEmek perustettiin vuonna 1926. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Puolasta. Se oli oman alueensa ensimmäinen kibbutsi ja siitä tuli Hashomer Hatzair -liikkeen keskus. Se tunnettin myös vasemmistolaisen Mapam-puolueen tukikohtana. Monet puolueen johtohahmoista olivat lähtöisin Mishmar HaEmekistä. Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikana huhtikuussa 1948 kibbutsi joutui Arabien vapautusarmeijan hyökkäyksen kohteeksi. Arabit yrittivät vallata kibbutsin, joka sijaitsi tiellä Jeninistä kohti Haifaa. Puolustajat torjuivat hyökkääjät käydyssä taistelussa ja hävittivät itse sen jälkeen ympäröiviä arabikyliä. Mishmar HaEmekin rakennukset kärsivät merkittäviä tuhoja taistelun aikana, mutta sen siviilien tappiot jäivät vähäiseksi. ==Talous ja kulttuuri== Mishmar HaEmekin asukkaat harjoittavat pääasiassa maataloutta. Kibbutsilla viljellään viljaa ja kasvatetaan hedelmiä, maitokarjaa ja siipikarjaa. Yhdessä Galedin kibbutsin kanssa on tuotettu elektroniikkaa ja kodin tarvikkeita. Kibbutsilla on paikallismuseo. ==Väestö== Mishmar HaEmekin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 1 271. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 935 ja vuonna 1969 700. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Power and the Passion

Power and the Passion on saksalaisen Eloyn neljäs studioalbumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Eloy, sanat Gordon Bennit, Frank Bornemann === A-Puoli === # # # # === B-Puoli === # # # # # # === Vuoden 2000 EMI Remastered Edition Bonus Tracks === # == Kokoonpano == * Frank Bornemann – kitara, laulu * Manfred Wieczorke – urut, piano, sähköpiano, mellotron, syntetisaattori, Moog * Luitjen Janssen – basso * Detlef Schwaar – kitara * Fritz Randow – rummut, lyömäsoittimet * Mary Davis-Smith – puhe-esitys (kappale: 3) * Gordon Bennit – puhe-esitys (kappale: 8) == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/power-and-the-passion-mw0000738494 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Power and the Passion discogs.com -sivustolla * and the Passion progarchives.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Progressiiviset rockalbumit Luokka:Saksalaiset progressiiviset rockalbumit
Juho Brusila

Juho Brusila (13. marraskuuta 1829 Alastaro – 26. tammikuuta 1915 Alastaro)Kuolleita. Juho Brusila. Turkulainen, 27.1.1915, no. 14, s. 1. oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. Brusilan vanhemmat olivat Juho Simonpoika ja Valpuri Brusila ja puoliso Maria Matintytär Antila. Geni: Juho Brusila Viitattu 23.1.2021. Brusila oli edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1897. Brusila toimi valtiopäivillä säätynsä varapuhemiehenä ja edusti niillä kaikkiaan kolmea eri tuomiokuntaa. Vuonna 1885 hän esitti ainoana säädyssään, että papeille myönnettäisiin apurahoja ulkomaisia opintoja varten. Kaksilla eri valtiopäiville hän esitti kansanopistoille maksettavaa valtion tukea. Hän tuki myös naisten ja miesten yhtäläistä perintöoikeutta ja yleisemmin sukupuolten tasa-arvoa sivistyksellisesti ja oikeudellisesti. Brusila oli 1885 puhemiesneuvoston jäsen ja useita eri kertoja valtiopäivien eri valiokuntien jäsen, samoin kuin viimeisiä valtiopäiviään lukuun ottamatta valitsijamies. Alastaron kunnalliselämään hän osallistui monin tavoin, muun muassa kuntakokousten puheenjohtajana. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Alastaron ja Metsämaan edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 301, 308. WSOY, 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Karl Johan Brännäs

Karl Johan Brännäs (12. toukokuuta 1835 Pietarsaaren maalaiskunta – 28. heinäkuuta 1900 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja kolminkertainen valtiopäivämies. Brännäsin vanhemmat olivat Petter Anders Brännäs ja Brita Maria Smeds ja puoliso Greta Sofia Brännäs. Geni: Carl Johan Persson Brännäs Viitattu 23.1.2021. Brännäs oli Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872, 1885 ja 1891. Vuonna 1872 hän oli kunnallisvaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen, vuonna 1885 hän anoi viinan valmistuksen ja myynnin rajoittamista. Karl Johan Brännäsin veljenpojan poika oli näyttelijä Tauno Palo (e. Brännäs).Geni: Petter Brännäs Viitattu 23.1.2021.Geni: Lars Petter Brännäs Viitattu 23.1.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Georg Edgar Candelin

Georg Edgar Candelin (31. heinäkuuta 1860 Oulu – 3. marraskuuta 1931 Helsinki)Dödsfall. Österbottningen, 7.11.1931, no. 126, s. 2. oli suomalainen insinööri ja valtiopäivämies. Candelinin vanhemmat olivat kauppaneuvos Leonard Candelin ja Amalia Wilhelmina Elfsberg.Biografia-sampo: Leonard Candelin Viitattu 23.1.2021. Hänen puolisonsa olivat Märtha Candelin ja Vava Ottilia Matilda Candelin. Geni: Georg Edgar Candelin Viitattu 23.1.2021. Candelin omisti tilan Pohjan pitäjässä ja edusti Raaseporin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Edellisillä hän oli pankkivaliokunnan jäsen ja tarkastus- ja erityisen valiokunnan varajäsen, jälkimmäisillä valitsijamies ja valtiovarain- ja toimitusvaliokuntien varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Val-Couesnon

Val-Couesnon on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Couesnonjoen varrella, noin 28 kilometriä Fougèresin kaupungista luoteeseen. Val-Couesnonin kunta perustettiin 1.1.2019, jolloin neljä kuntaa Antrain, La Fontenelle (bretoniksi Ar Fantanig), Saint- Ouen-la-Rouërie (bretoniksi Sant-Owen-Reoger) ja Tremblay (bretoniksi Kreneg) yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikka on Antrain. Kunnan nähtävyys on 1400-luvulta peräisin oleva linna Château de Bonnefontaine. Se sijaitsee Antrainin kylässä Couesnonjoen rannalla, Normandian ja Bretagnen välisellä rajalla. Linnan rakennutti Bretagnen herttuatar Anna Bretagnelainen. Linna kuuluu Ranskan historiallisten muistomerkkien listalle. Linnan englantilaisen puutarhan on suunnitellut ranskalainen maisema-arkkitehti Denis Bülher 1800-luvulla. Nykyään linna on juhla- ja seminaarikäytössä, ja sen puistoon on maksullinen sisäänpääsy. Kunnan toinen tunnettu linna on Saint-Ouen-la- Rouërien kylässä oleva 1600-luvulla rakennettu Château de la Rouërie. Linnan rakennutti Tuffin de La Rouërien aatelissuku, joka omistaa edelleen linnan. Linna ja sen puutarha on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Jean Langlais (1907−1991), säveltäjä, syntymäpaikka La Fontenelle *René Louiche Desfontaines (1750−1833), kasvi- ja lintutieteilijä, syntymäpaikka Tremblay *Armand Tuffin de La Rouërie (1751−1793), Yhdysvaltain vapaussodan sankari, sukulinna Saint-Ouen-la- Rouëriessä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ille-et-Vilainen kunnat
Helene Marie Fossesholm

Helene Marie Fossesholm (s. 31. toukokuuta 2001) on norjalainen maastohiihtäjä. Fossesholm saavutti Lahden nuorten MM-kilpailuissa 2019 kultaa viestissä sekä hopeaa 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa. Oberwiesenthalissa 2020 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa. Oberstdorfin MM- kilpailuissa 2021 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Hän voitti Norjan joukkueessa viestin maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi. Fossesholm kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2019 sijoittuen 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Falunin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän saavutti ensimmäiset palkintosijansa oltuaan toinen sekä Rukan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa että Lahden 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Fossesholm on Norjan-mestari vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä vuodelta 2021. == Lähteet == * Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trachypoma macracanthus

Trachypoma macracanthus on meriahventen (Serranidae) heimoon ja koruahventen (Anthiinae) alaheimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Trachypoma ainoa laji. Trachypoma macracanthus on tavallisesti korkeintaan 22 senttimetrin mittainen. Sen kylkiviiva kulkee melko ylhäällä ja siinä on 49–52 suomua. Lajilla on selkäevässään 12–13 piikkiruotoa ja 13–14 nivelruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja 5–8 nivelruotoa ja kummassakin rintaevässään 14–17 nivelruotoa. T. macracanthusta tavataan merivesissä Australian itäpuolella, Lord Howen saarella, Kermadecsaarella, alueella Uudesta-Seelannista Pääsiäissaarelle ja Chilen edustalla Desventuradassaarilla. Sen elinympäristöä ovat laguunien hiekkapohjaiset koralliriutat sekä kiviriutat korkeintaan 45 metriä syvissä vesissä. == Lähteet == * Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: === Viitteet === Luokka:Koruahvenet
Adolf Cavén

Adolf Cavén (24. lokakuuta 1811 Tyrväntö – 23. heinäkuuta 1887 Tyrväntö) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Cavénin vanhemmat olivat Iisakki Mikaelinpoika ja Maria Antintyär Polti ja puoliso Hedvig Fredrika Henrikintytär Cavén. Geni: Adolf Isakinpoika Cavén Viitattu 23.1.2021. Cavén oli Janakkalan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Hän oli valitsijamies ja laki- ja talousvaliokunnan jäsen ja esitti valtiopäivillä toimenpiteitä kyyti- ja tientekovelvollisuuksien järjestämisestä uudelleen sekä viinan salapolton hillintään. Valtiopäivillä hän käytti puheenvuoroissaan ruotsin kieltä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Ide (Kioto)

Ide () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se kuuluu Tsuzukin piirikuntaan. Ide sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kizujoen itärannalla. Idässä siihen kuuluu vuoristoalueita. Idessä on 7 300 asukasta (tammikuussa 2021) ja sen pinta-ala on 18,04 neliökilometriä. Ide on maatalousvaltaista aluetta, jossa tuotetaan riisiä, teetä, vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenapäärynöitä, persikoita, kakeja ja mikan-mandariineja. Ide on kehittynyt kuitenkin myös Kioton ja Naran esikaupunkina. Maaseutukaupunki Idestä tehtiin vuonna 1927. Iden läpi virtaa Kizujoen sivujoki Tama, yksi Japanin ”kuudesta Tamajoesta”, joka tunnettiin historiallisesti waka-runoudessa kerrian kukkien ja sammakoiden esiintymispaikkana. Ideä palvelee JR Nishi-Nihonin Nara-linja. == Kuvia == Tiedosto:Ide 柏原 Idetown Kyotopref.JPG|Iden kaupunkikuvaa Tiedosto:玉津岡神社02.jpg|Tamatsuoka-jinja Tiedosto:JRW Tamamizu Station 2018-10.jpg|Tamamizun rautatieasema Tiedosto:Ideji-ato (Ide, Kyoto), sekihi.jpg|Ide-jin temppelin sijaintipaikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kioton prefektuuri Luokka:Japanin kunnat
Rabaulichthys

Rabaulichthys on meriahventen (Serranidae) heimoon ja koruahventen (Anthiinae) alaheimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on purjekoruahven (Rabaulichthys altipinnis). Rabaulichthys-lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta. Sukuun luetaan seuraavat neljä lajia: * Rabaulichthys altipinnis Allen, 1984 – purjekoruahven * Rabaulichthys squirei Randall & Walsh, 2010 * Rabaulichthys stigmaticus Randall & Pyle, 1989 – savukoruahven * Rabaulichthys suzukii Masuda & Randall, 2001 Suvun tieteellinen nimi Rabaulichthys viittaa mahdollisesti Rabaulin kaupunkiin Papua-Uudessa-Guineassa. == Lähteet == * Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: * Lajien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Koruahvenet
Gazipaşa

Gazipaşa on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gazipaşan väkiluku oli 50 555. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Antalyan maakunnan piirikunnat
Adolf Natanael Colliander

Adolf Natanael (Nathanael) Colliander (7. lokakuuta 1854 Valkeala – 12. elokuuta 1919 Valkeala)Kuollut. Adolf Colliander. Uusi Aura, 13.8.1919, no. 214, s. 5. oli suomalainen agronomi, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Collianderin vanhemmat olivat tilanomistaja Alexander Magnus Colliander ja Vendla Magdalena Appelberg ja puoliso vuodesta 1882 Emma Yolanda Hjelt (k. 1934), arkkiatri Otto Edvard August Hjeltin tytär. Colliander kävi kuusi luokkaa Helsingin yksityislyseota ja valmistui agronomiksi 1874, mutta jatkoi vielä maatalousalan opintoja Tanskassa 1875–1876. Hän oli Valkealan kartanon hoitaja 1876–1893 ja sitten kartanon omistaja kuolemaansa saakka. Kartanoon hän perusti maanviljelysbakteriologisen laboratorion. Colliander oli Valkealan kuntakokouksen puheenjohtaja 1886–1903.Kuka kukin oli Viitattu 23.1.2021. Hän oli Lappeen tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1882, 1885, 1891 ja 1900. Vuonna 1882 hän oli pankki- ja säätytalovaliokuntien jäsen, vuonna 1891 suostuntavaliokunnan jäsen ja vuonna 1900 pankkivaliokunnan jäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Valkealan edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 314. WSOY, 1999. Pikakirjoituksen uranuurtaja Maria Colliander oli Adolf Natanael Collianderin sisar ja piispa Otto Immanuel Colliander hänen veljensä.Kuka kukin on 1909, s. 49. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Untuvapakkaus

Untuvapakkaus on Untuvapakkaus-projektin kautta keskosvauvoille kehitetty vaatepakkaus, jonka vaatteet tehdään talkootyönä. Pakkaus sai alkunsa heinäkuussa 2017 Katja ja Nico Korhosen omakohtaisien kokemuksien kautta, kun perheeseen huhtikuussa 2016 keskosena syntyneet kaksoset tarvitsivat pieniä vaatteita. Niitä oli vaikea löytää kaupoista. Vaatekaupoissa on ollut myytävänä pieniäkin kokoja vaatteista, mutta usein nukkeharrastajat ovat ostaneet kaikista pienimmät vaatteet, jotka olisivat sopivia myös keskosille. Untuvapakkauksessa on bodyja, housuja, potkupukuja, töppösiä ja peitto sekä ulkokäyttöön pipoja, villamyssyjä ja tumppuja. Sen lisäksi siinä on turvalonkero, joka on virkkaamalla puuvilla- tai bambulangasta valmistettu mustekala-pehmolelu. Pakkauksien vaatteet on tehty keskosvauville, jotka tarvitsevat useimmiten 44–40 settimetrin välillä olevia kokoja, mutta joskus on tehty myös 32:n senttimetrin kokoja. Vaatteiden värit eivät ole olleet tärkeitä, koska sopivuus on ollut tärkeämpää. Liian suuret vaatteet eivät pidä vauvaa lämpimänä ja ne saattavat ruttuun mennessään aiheuttaa hiertymiä. Vaatteissa joudutaan myös ottamaan huomioon hoitotoimenpiteet. Esimerkiksi bodyjen pitää olla kietaistavaa mallia. Mittareiden ja antureiden vuoksi housuissa pitää olla avoimet lahkeet joiden kautta niiden johdot voidaan pujottaa. Untuvapakkaus on ensimmäinen ilmainen saman kaltainen vaatepakkaus kun äitiyspakkaus, mutta joka valmistettu pienikokoisina syntyneille ja keskosvauvoille. Pakkaukset ovat uniikkeja mutta saajan toiveita yritetään toteuttaa. Yhdysvalloissa on ollut aikaisemmin vastaavanlainen mutta maksullinen. Untuvapakkaus ei ole maksullinen, mutta siitä peritään lähetyskulut. Vuoden 2021 alkuun mennessä untuvapakkauksia on toimitettu noin 3 000:lle keskoslapselle Suomeen ja ulkomaille, muun muassa Irlantiin, Norjaan, Ruotsiin, Yhdysvaltoihin, Viroon ja Japaniin. Untuvapakkauksen sisältöä valmistamassa ja sitä pakkaamassa on ollut vapaaehtoisia ihmisiä: eläkeläisiä, marttoja ja käsityöryhmiä. Materiaaleja on saatu lahjoituksina yrityksiltä, muun muassa yritysten tuotannossa syntyneitä jätepaloja ja vapaaehtoiset ovat käyttäneet myös omia materiaalejaan. Untuvapakkauksien kokoamisesta ja toiminnasta vastaa Untuvapakkaus ry. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vauvanhoito Luokka:Vaatteet Luokka:Lastenhoito
Mäkikylä (Ähtäri)

Mäkikylä on kylä Ähtärissä. Kylä sijaitsee Yhdystie 6215 eli Pihlajavedentien varrella noin 15 kilometriä Ähtärin keskustaajamasta kaakkoon kohti Keuruuta. Kylän osia ovat muun muassa Isomäki, Sipilänkylä, Itä-Peränne sekä Heinämäki. Kylän nimi tulee alueen mäkisyydestä. Alue on Ähtärin haja-asutusaluetta ja kylän talot sijaitsevat usein mäen rinteillä kaukana tosistaan. Kylän alueella toimii Isomäen metsästysseura ry. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mäkikylä Ähtärin kaupungin kotisivuilla Luokka:Ähtärin kylät
Scott Patterson (maastohiihtäjä)

Scott Patterson (s. 28. tammikuuta 1992) on yhdysvaltalainen hiihtäjä. Patterson kilpaili talviolympialaisissa 2018. Hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 21:nneksi ja viestissä 11:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä 23:s ja viestissä yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 27:s ja viestissä kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi, yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi. Planican MM- kilpailuissa 2023 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 16:s ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:s. Patterson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan yhdeksäs Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2022. Hän oli samana viikonloppuna voittamassa sekaviestin maailmancupkilpailua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset maastohiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet