EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oliver Kuusik

Oliver Kuusik (s. 21. heinäkuuta 1980) on virolainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.Oliver Kuusik Muusikute FondOliver Kuusik Estonian Music Information Centre Kuusik opiskeli vuosina 2000–2003 Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Virgilijus Noreikan johdollaOliver Kuusik Estonian National Opera suoritettuaan aiemmin valmentavia opintoja Pille Lillin johdolla. Hän sai maisterinarvonsa ja diplominsa vuonna 2006 Guildhall School of Music and Dramasta, jossa opiskeli Rudolf Piernayn johdolla. Kuusik pääsi Viron kansallisoopperan solistiksi vuonna 2008 ja aloitti siellä uransa muiden muassa Don Ramiron (Gioacchino Rossini: La Cenerentola) sekä Ferrandon (Wolfgang Amadeus Mozart: Così fan tutte) rooleilla. Hän on esiintynyt Viron lisäksi monissa muissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Lontoossa hän on esiintynyt muiden muassa Fentonin (Giuseppe Verdi: Falstaff), Polidoron (Mozart: La finta semplice), Der Weisen (Paul Hindemith: Hin und zurück) ja Torquemadan (Maurice Ravel: L'heure espagnole) rooleissa. Kansainvälisellä Gilbert ja Sullivan -festivaalilla hän tulkitsi Edwinin roolin Trial by Juryssa. Hän myös esitti Brighellan roolin Jonathan Doven The Little Green Swallowin Britannian- ensiesityksessä. == Lähteet == Luokka:Virolaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jürgen Becker

pienoiskuva|Jürgen Becker vuonna 2011 Jürgen Becker (s. 27. elokuuta 1959 Köln, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Knockin' on Heaven's Door (1997). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julien Médécin

Julien J. S. Médécin (1894 – 26. tammikuuta 1986) oli monacolainen arkkitehti ja olympiamitalisti. Médecin osallistui vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia arkkitehtuurissa teoksellaan Monte Carlon stadionin rakennussuunnitelmat. ==Huomioita== ==Lähteet== Luokka:Monacolaiset olympiamitalistit Luokka:Monacolaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Xavier Becerra

Xavier Becerra (s. 26. tammikuuta 1958 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain terveysministeriksi virkakautensa alussa 2021. Hän on toiminut Kalifornian oikeusministerinä tammikuusta 2017 lähtien. Hän edusti Los Angelesin keskustaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1993–2017. Becerra tukee vapaata aborttia, kuolemanrangaistusta ja rajoitettua aseenkanto-oikeutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalifornian oikeusministerin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain terveysministerit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Joe Bidenin hallituksen jäsenet Luokka:Kalifornialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Roop

The Roop on vuonna 2014 Vilnassa perustettu liettualainen pop rock-yhtye. Sen muodostavat laulaja Vaidotas Valiukevičius, rumpali Robertas Baranauskas ja kitaristi Mantas Banišauskas. Yhtye on julkaissut kaksi albumia nimeltä To Whom It May Concern (2015) ja Ghosts (2017) sekä EP-levyn nimeltä Yes, I Do (2018). The Roopin oli tarkoitus edustaa Liettuaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "On Fire" heidän voitettuaan Liettuan Pabandom iš naujo! 2020 -karsintakilpailun. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Yhtye valittiin kuitenkin edustamaan Liettuaa seuraavan vuoden kisoihin kappaleella "Discoteque". == Eurovision laulukilpailu == The Roop on yrittänyt edustaa Liettuaa Eurovision laulukilpailussa kahdesti. Yhtye osallistui Liettuan vuoden 2018 euroviisukarsintakilpailuun kappaleella ”Yes, I Do”. Kilpailun finaalissa he saivat yhteensä 16 491 ääntä (toiseksi eniten) yleisöltä ja sijoittuivat kolmanneksi. Yhtye palasi vuoden 2020 karsintakilpailuun kappaleella ”On Fire”. Kilpailun finaalissa he voittivat sekä yleisöäänet (50 139 ääntä) että raadin äänet, ja heidän oli tarkoitus edustaa Liettuaa vuoden 2020 Euroviisuissa. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia. Liettuan televisioyhtiö LRT päätti järjestää vuodelle 2021 uuden karsintakilpailun ja takasi The Roopille paikan finaalissa. Yhtye ilmoitti marraskuussa 2020 aikovansa osallistua seuraavan vuoden karsintakilpailuun. Heidän kilpailukappaleensa ”Discoteque” julkaistiin tammikuussa 2021, ja sittemmin se valittiin Liettuan edustuskappaleeksi. == Yhtyeen jäsenet == Nykyiset jäsenet * Vaidotas Valiukevičius – laulu, koskettimet * Robertas Baranauskas – rummut * Mantas Banišauskas – kitara Entiset jäsenet * Vainius Šimukėnas – laulu == Diskografia == === Studioalbumit === Nimi Yksityiskohdat Listasijoitukset LT To Whom it May Concern * Julkaistu: 30. marraskuuta 2015 * Formaatit: Compact disc, digitaalinen lataus, striimaus 78 Ghosts * Julkaistu: 16. lokakuuta 2017 * Formaatit: Compact disc, digitaalinen lataus, striimaus 34 === EP-levyt === Nimi Yksityiskohdat Yes, I Do * Julkaistu: 25. toukokuuta 2018 * Formaatit: Compact disc, digitaalinen lataus, striimaus === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi LT "Hello" 2016 — Ghosts "Dream On" 2017 — "Keista Draugystė" — "Yes, I Do" 2018 48 Yes, I Do "Silly Me" 2019 — "Dance with Your Hands" — "On Fire" 2020 1 rowspan="2" "Discoteque" 2021 1 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://eurovision.tv/participant/the-roop * https://www.theroop.com/ * https://eurovoix.com/2020/02/21/lithuania-who-are- the-roop/ Luokka:Liettualaiset yhtyeet Luokka:Liettuan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2020 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustajat
Géo-Charles

Charles Louis Proper Guyot, toiselta nimeltään Géo-Charles (1892–1963) oli ranskalainen runoilija, kirjailija ja olympiavoittaja. Géo-Charles osallistui vuonna 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti kultaa kirjallisuudessa teoksellaan Jeux Olympiques. Géo-Charles on julkaissut Kalevalan ranskaksi Louis Léouzon Le Ducin käännöksen pohjalta.Kalevalan käännökset, Kalevala maailmalla, viitattu 29.8.2020 thumb|upright| Musée Géo-Charles Géo-Charlesin kunniaksi on nimetty Isèressä sijaitseva vuonna 1982 perustettu kulttuuri- ja urheilumuseo Musée Géo-Charles. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
I Don’t Love You

I Don't Love You on suomalaisen alternative rock -yhtye Cyan Kicksin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2019. Yhtye sai levyllään vuoden parhaan rock-albumin Emma-ehdokkuuden. == Kappaleet == == Arvostelut == * Imperiumi: 8+/10Levyarvostelu: Cyan Kicks - I Don’t Love You Viitattu 12.1.2022. * Soundi: Levyarvio: Pian tyhjenevät kaikki pajatsot – Cyan Kicksin moderni raskas rock on koukuttavan energistä Viitattu 12.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset alternative rock -albumit Luokka:Vuoden 2019 esikoisalbumit
Josef Petersen

Josef Petersen (1881–1973) oli tanskalainen kirjailija ja olympiamitalisti. Petersen voitti kolmesti olympiahopeaa kesäolympialaisten taidelajeista (Pariisi 1924, Los Angeles 1932 ja Lontoo 1948). Hänen teoksensa "Euryale" (kirjallisuus, 1924), "The Argonauts" (kirjallisuus, 1932) ja "The Olympic Champion" (epiikkakirjallisuus, 1948) käsittelivät antiikin Kreikkaa. Vuoden 1924 hopeasijan hän jakoi Margaret Stuartin ”Sword Songsin” kanssa. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset olympiamitalistit
Macaon lainsäädäntöneuvosto

Macaon lainsäädäntöneuvosto (, ) on Macaon erityishallintoalueen lakiasäätävä elin. Se koostuu 33 edustajasta, joista osa valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa. Lainsäädäntöneuvostolla on myös valta panna kaupungin hallintojohtaja viralta. == Kokoonpano ja edustajat == Neuvostoon valitaan 14 edustajaa suorilla vaaleilla ja 12 erilaisia ammattikuntia ja elinkeinoelämää edustavilta listoilta. Näiden lisäksi hallintojohtaja nimittää seitsemän edustajaa. Nykyinen 33 edustajan kokoonpano otettiin käyttöön vuonna 2013. Edustajien tulee olla Macaon pysyviä asukkaita. Edustajien toimikausi on neljä vuotta. Vuonna 2021 kaupunginhallitus ilmoitti, että se tukee Kiinan vaatimaa muutosta Hongkongin vaalilakiin, jonka nojalla ainoastaan "patriootit" (eli kommunistisen puolueen hyväksymät ehdokkaat) saavat asettua ehdokkaaksi, ja haluavansa Macaolle vastaavan muutoksen. Perinteisen oikeisto- vasemmisto -akselin sijaan puolueet jaetaan Peking- ja demokratiamyönteisiin. == Viimeisimmät vaalit == Viimeisimmät vaalit pidettiin syyskuussa 2021. Ainoa demokratiamyönteinen puolue, joka sai asettaa ehdokkaita, oli Uusi toivo, joka sai kaksi edustajaa. Äänestysaktiivisuus oli historiallisen matala. Kaupungin viranomaiset syyttivät huonoa säätä ja koronaviruspandemiaa. == Lähteet == Luokka:Macaon politiikka Luokka:Itsehallintoalueiden parlamentit
Uusi toivo (Macao)

Uusi toivo (, ) on Macaon erityishallintoalueella toimiva puolue, joka kuuluu demokratiamyönteiseen blokkiin. Puolueen taustalla toimii järjestö nimeltä Associação dos Trabalhadores da Função Pública de Macau, joka on vuonna 1987 perustettu edunvalvontaryhmä julkisten alojen virkamiehille. Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita: * Toimia eläinten hylkäämistä ja rääkkäämistä vastaa. * Seksuaalisen suuntautumisen ja sukupuolen perusteella tapahtuvan syrjinnän kieltäminen. * Monopolien purkamista. Vuoden 2021 lainsäädäntöneuvoston vaaleissa puolue oli ainoa sallittu demokratiamyönteinen puolue. Se voitti yhteensä kaksi paikkaa. == Lähteet == Luokka:Macaon puolueet
Hiirolan rautatieasema

Hiirolan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Hiirolan kylässä Mikkelissä. Se avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889 samaan aikaan Savon radan kanssa. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1887–1889 Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Sen alkuperäinen ulkoasu on säilynyt hyvin. Miehitys asemalla päättyi 1. joulukuuta 1970 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Tavaraliikennettä jatkettiin kuitenkin vielä vuosina 1980–1984. Henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1983. Asema-alueen rakennukset siirtyivät 2007 Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin. Nykyään Hiirolan asema toimii taiteilijakotina sekä taidegalleriana. == Lähteet == Luokka:Mikkelin maalaiskunta Luokka:Mikkelin rautatieliikennepaikat Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Raazi

Raazi (suom. ”Halukas”) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen vakoojatrilleri, jonka ohjasi Meghna Gulzar. Se perustuu Harinder Sikkan tositapahtumiin pohjautuvaan romaaniin Calling Sehmat. Alia Bhattin näyttelemä intialainen agentti menee naimisiin pakistanilaisen armeijaperheen pojan kanssa urkkiakseen tietoja kotimaalleen ennen kolmatta Intian-Pakistanin sotaa. Raazi sai ensi-iltansa 11. toukokuuta 2018. Se sai pääasiassa positiivisia arvosteluja, ja varsinkin Gulzarin ohjausta ja Bhattin roolisuoritusta ylistettiin. Elokuva voitti viisi palkintoa Filmfare Awards -gaalassa, mukaan lukien parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja naispääosasta. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 intialaiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Vakoiluelokuvat Luokka:Intialaiset jännityselokuvat Luokka:Intialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Johan Aksel Malmgren

Johan Aksel Malmgren (14. huhtikuuta 1847 Uusikaupunki – 7. joulukuuta 1913 Turku) oli suomalainen virkamies ja sanomalehdentoimittaja. Malmgrenin vanhemmat olivat kauppias Johan Malmgren ja Johanna Helena Westergren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1865, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1870 ja maisteriksi vuonna 1873. Malmgren työskenteli opettajana vuodesta 1871 ja Turun tuomiokapitulin notaarina vuodesta 1876. Hän toimi Suomen Evankelisen Seuran ja Suomen Pipliaseuran sihteerinä, seurojen arkistonhoitajana, Turun synodaalikokousten notaarina, kirkolliskokousten arkiston- ja rahastonhoitajana, piispainkokousten sihteerinä ja kirkollisviraston leski- ja orpolasten kamreerina. Malmgren oli Sanomia Turusta -lehden päätoimittaja vuosina 1875–1886 ja 1888–1901. Hän kuului Turun Säästöpankin isännistöön ja Suomen Talousseuran johtokuntaan ja toimi Turun suomalaisen tyttökoulun johtokunnan puheenjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Anto Södermann

Anto Frans Alarik Södermann (18. kesäkuuta 1880 Tallinna – 3. tammikuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja nuorsuomalainen poliitikko. Södermannin vanhemmat olivat liikemies John Gustaf Södermann ja Agda Elisabeth Mury. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1898 ja opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan filosofia ja suomen kieli. Södermann valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1903. Södermann työskenteli suomen ja ruotsin kielen opettajana Viipurin ruotsalaisessa klassillisessa lyseossa vuodesta 1903 ja sanomalehti Karjalan päätoimittajana vuodesta 1907. Hänen aikanaan lehdestä tuli Nuorsuomalaisen puolueen oikeistosiiven äänenkannattaja. Söderman kuului nuorsuomalaisen puolueen piiritoimikuntaan ja toimi ajoittain sen puheenjohtajana. Vuodesta 1913 lähtien hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen. Vuonna 1912 Södermann sai Karjalan vastaavana toimittajana kahdeksan kuukauden vankeusrangaistuksen majesteettirikoksesta. Tänä aikana hän ryhtyi opiskelemaan oikeustieteitä ja suoritti alan tutkinnon vuonna 1914. Sen jälkeen Söderman toimi päätoimittajan tehtävänsä ohella avustajana Otto Tannerin asianajotoimistossa. Hän on myös suomentanut useita teoksia. ==Lähteet== Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Axel Söderlund

Axel Herman Söderlund (16. tammikuuta 1858 Turku – 8. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja purjehduksen harrastaja. Söderlundin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Herman Söderlund ja Matilda Charlotta Törnroth. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1878 ja opiskeli oikeustieteitä Helsingin yliopistossa vuoteen 1884 saakka. Söderlund aloitti lehtimiesuransa Åbo Postenin aputoimittajana. Hän työskenteli Helsingfors Dagbladin aputoimittajana vuosina 1880–1882, Wiborgsbladetin päätoimittajana vuosina 1882–1883 ja Östra Finlandin päätoimittajana vuosina 1885–1887. Söderlund liittyi Hufvudstadsbladetin toimitukseen vuonna 1888, työskenteli lehden toimitussihteerinä ja oli sen vastaava julkaisija vuosina 1915–1916. Hän toimi varsinaisen työnsä ohessa myös Järnvägsmannabladetin päätoimittajana vuosina 1898–1902, Finlands Sjöfartstidningin päätoimittajana vuosina 1910–1914 sekä julkaisi ja toimitti purjehduslehti Frisk Brisiä vuosina 1902–1917. Söderlund on kirjoittanut muun muassa purjehdusta koskevan osan Ivar Wilskmanin teokseen Suomen urheilut. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Anders Liljefors

Anders (Antti) Liljefors (21. elokuuta 1825 Pöytyä – 30. marraskuuta 1895 Turku) oli suomalainen opettaja, pappi ja sanomalehdentoimittaja. Liljeforsin vanhemmat olivat Yläneen Keihäskosken kylän Rekolan talollinen, herastuomari Anders Henriksson ja Elisabet Eriksdotter. Hän kävi Turun triviaalikoulun ja lukion ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1847. Liljefors opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1853. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1870. Liljefors työskenteli Turun yläalkeiskoulun opettajana vuodesta 1853 ja sai vakinaisen viran vuonna 1855. Hän toimi opettajantyönsä ohella Kaarinan ja Maarian kappalaisena ja vankilasaarnaajana Turussa. Liljeforsista tuli Turun tuomiokirkkoseuran kappalainen vuonna 1877 ja varapastori vuonna 1879. Hän työskenteli pitkään myös kääntäjänä Turun raastuvanoikeudessa ja maistraatissa. Liljefors toimitti Sanomia Turusta -lehteä vuosina 1857–1862 ja 1864–1870. Vuonna 1863 hän oli Tähti-lehden aputoimittajana. Liljefors julkaisi myös muutamia kirjasia ja suomennoksia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Harri Tuovinen

Harri "Hade" Tuovinen (s. 27. helmikuuta 1978 Espoo) on suomalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi 1990-luvulla Juustopäät-yhtyeen basisti-laulajana. Hän on vaikuttanut myös muun muassa Syksy- ja TJ Ääretön -yhtyeissä sekä toiminut taustalaulajana mm. Apulanta- ja Hybrid Children -yhtyeiden levyillä. Tuovinen on koulutukseltaan muun muassa pianonvirittäjä ja erityisopettaja (AmE). Hän saavutti vuonna 2011 potkunyrkkeilyn SM-hopeaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset potkunyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kamaran

Kamaran on Jemeniin kuuluva korallisaari Punaisellamerellä. ==Maantiede== Kamaran siajitsee Jemenin rannikolla Punaisellamerellä noin 320 kilometriä Perimin saarelta ja Bab el Mandebin salmesta pohjoiseen. Rannikolla vain muutaman kilometrin päässä on Salfin niemimaa. Saaren pituus on noin 23 kilometriä ja leveys 10 kilometriä. Pinta-alaa saarella on noin 57 km². Saari on muodostunut koralliriutasta. Paikoittain saarella kasvaa mangroverämeikköjä. Vuoden keskilämpötila Kamaranilla on 29 °C ja se kuuluu maailman kuumimpien paikkojen joukkoon. Ilma on hyvin kosteaa, mutta sateet ovat vähäisiä. Alueella esiintyy usein hiekkamyrskyjä. ==Historia== Jemenin hallitsijoiden sanotaan pitäneen vankeja Kamaranilla 900-luvulla. Portugalilaiset valtasivat saaren vuonna 1513 ja he alkoivat rakentaa sille linnoituksia. Osmanit valtasivat saaren portugalilaisilta vuonna 1620. 1800-luvulla osmanit perustivat Kamaranille karanteeniaseman Bab el Mandebin kautta Mekkaan saapuville pyhiinvaeltajille. Mekassa oli ilmennyt tautia, jota paikalliset kutsuivat Kamaranin taudiksi. Britit miehittivät saaren ensimmäisen maailmansodan aikana kesäkuussa 1915. He saivat Turkin hallitsemat saaret Punaisellamerellä Lausannen sopimuksessa vuonna 1923. Vuonna 1938 britit solmivat sopimuksen Italian kanssa, jonka mukaan he eivät linnoittaisi saarta. Saaren karanteeniasema päätti toimintansa vuonna 1952. Aseman sanottiin saavan 100 000 matkailijaa vuosittain. Kysymys Kamaranin saaren hallinnasta hiersi Jemenin ja brittien välillä. Pohjois-Jemen oli alkanut vaatia saarta itselleen vuodesta 1928 lähtien. Maa esitti protesteja, kun britit myönsivät öljynetsintälupia saarelle vuonna 1955. Brittien kannan mukaan kamaran ei ollut osa heidän Adenin protektoraattiaan, vaan se muodosti mandaattialuetta muistuttavan siirtomaa-alueen. Joka tapauksessa brittivallan päättyessä vuonna 1967 Etelä-Jemen julisti saaren kuuluvan itsellen. Pohjois- Jemen miehitti saaren Etelän ja Pohjoisen välillä käydyn rajasodan aikana vuonna 1972. Saaren hallinta oli strategisesti tärkeää, sillä Pohjois-Jemenin pääasiallinen öljyterminaali sijaitsi Ras Isassa lähellä Salifin niemimaata. Etelä tunnusti Pohjoisen vallan saarella 1980-luvun puolivälillä. Maat yhdistyivät nykyisenä Jemeninä vuonna 1990. 1990- ja 2000-luvuilla eri tahot ovat sijoittaneet lomakohteen rakentamiseen saarelle. Jemenin sisällissodan sytyttyä saarta ovat hallinneet huthit. ==Väestö== Kamaranin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. Etniseltä taustaltaan he polveutuvat Adenista, Etiopiasta, Somaliasta ja Intiasta tulleesta väestöstä. Elantonsa he saavat viljelemällä puuvillaa, kalastuksella ja helmenpyynnillä. Saarelta viedään mantereelle puuhiiltä ja kuivattua kalaa. ==Lähteet== Luokka:Jemenin saaret Luokka:Punainenmeri
Henrik Emanuel Aspelin

Henrik Emanuel ”Manne” Aspelin (17. lokakuuta 1854 Ylistaro – 8. joulukuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen opettaja, historioitsija ja toimittaja. Aspelinin vanhemmat olivat kirkkoherra Bror Henrik Reinhold Aspelin ja Gustava Snellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1873, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1880 ja lisensiaatiksi vuonna 1882. Vuonna 1882 hänet vihittiin myös maisteriksi ja tohtoriksi. Aspelin työskenteli kääntäjänä Vaasan hovioikeudessa vuodesta 1884 ja Vaasan lyseon historian, maantieteen ja ruotsin kielen lehtorina vuodesta 1889. Vuodesta 1881 aina kuolemaansa saakka hän oli Vasabladetin päätoimittaja. Aspelinia ja hänen lehteään on kuvailtu kielikysymyksessä neutraaliksi tai jopa suomenmieliseksi. Hän on laatinut väitöskirjaansa perustuvan laajan Vaasan kaupungin historiateoksen. Arkeologi Johannes Reinhold Aspelin ja professori Eliel Aspelin-Haapkylä olivat Henrik Emanuel Aspelinin veljiä. ==Teoksia== * Lehtiä Waasan kaupungin historiasta (väitöskirja). Tekijä, 1882. * Sångarkören M. M:s färd till Stockholm, d. 13-19 juni 1886. Helsingfors: Edlund, 1886. * Wasa stads historia. Wasa, 1892. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Wilhelm Pasi

Wilhelm (Vilho) Pasi (1. lokakuuta 1839 Karijoki – 12. elokuuta 1894 Vaasa) oli suomalainen liikemies ja sanomalehtien kustantaja. Viinatehtailijana toiminut Pasi perusti vuonna 1878 kauppias Vilho Parmasen kanssa Kristiinankaupungin ensimmäisen kirjapainon, jossa julkaistiin suomenmielistä Ahti-lehteä. Vuonna 1881 Pasi osti kirjapainon ja lehden itselleen ja siirsi ne Vaasaan. Ahdin lakattua hän perusti lyhytikäiseksi jääneen Wasa Framåt -lehden. Vuoden 1881 lopussa Pasi myi kirjapainonsa kanttori J. W. Nesslerille Uuteenkaarlepyyhyn. Pasi oli kiivas fennomaani, vaikka osasi heikosti suomea. Hän oli perustamassa Vaasan työväenyhdistystä ja ryhtyi vuonna 1883 julkaisemaan wrightiläishenkistä Suupohjan Työmiestä. Vuonna 1886 hän oli perustamassa vaasalaista Kansan Lehteä. Pasi teki konkurssin vuonna 1887. Hän kuoli rutiköyhänä kunnalliskodissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Say’un

Say’un on kaupunki Jemenin Hadramautin maakunnassa. Historiallisesti se tunnettiin Kathirin sulttaanikunnan pääkaupunkina. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 49 083\. ==Maantiede== pienoiskuva|vasen|Paikallista katukuvaa Say’un sijaitsee Jemenin Hadramautin alueella noin 16 kilometriä Shibamin kaupungista itään ja 24 kilometriä Tarimin kaupungista länteen Wadi Hadramautin varrella. Matkaa al-Mukallan satamaan rannikolla on noin 480 kilometriä. ==Historia== Alueen muihin kaupunkeihin verrattuna Say’unin historia ei ole kovin pitkä. Kaupungin nimen pääte ūn on melko yleinen mehrinkielisissä paikannimissä. Ensimmäinen maininta kaupungista historiallisissa lähteissä tehtiin 1400-luvulla Kathirin sulltaaneista puhuttaessa. Kathirin sulttaanit olivat vallanneet alueen ja he tekivät Say’unista pääkaupunkinsa. Sittemmin se mainitaan ajoittain islamilaisen oppineisuuden keskukisena. Se ei kuitenkaan saavuttanut koskaan samaa mainetta, kuin esimerkiksi naapurikaupunki Tarim. 1800-luvulla rakennettu Kathirin sulttaanien palatsi on yksi maailman suurimmista mutatiilestä rakennetuista rakennuksista. Kaupungin asema Kathirin sulttaanikunnan pääkaupunkina lakkasi brittien poistuessa Jemenistä vuonna 1967, jonka jälkeen kaupungista tuli osa Etelä-Jemeniä muun Adenin protektoraatin mukaan. ==Väestö== Say’unin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 49 083. Suuremman piirkunnan asukasluku oli 102 409 ja alueen asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Jemenin kaupungit
Šahara

Šhara tai Šuhara () on kylä Jemenin Amranin maakunnassa. ==Maantiede== Šahara sijaitsee Jemenissä saman nimisellä vuorella noin 90 kilometriä Punaisenmeren rannikolta sisämaahan ja 110 kilometriä maan pääkaupunki Sanaasta pohjoiseen. ==Historia== Šahara on liitetty Jemenin islamia edeltäneen ajan hallitsija Tubba'an eli kuningas As'ad al-Kamiliin. Vuonna 1085 sen valitsi tukikohdakseen emiiri Dhu al-Sharafyn Muhammad bin Dja'far ja hänen hautansa sijaitsee Šaharassa. Kaupunkia hallitsee Šahara al-Ra's-niminen linnoitus. Kaupungilla on kolme porttia, Bab al-Nahr, Bab al-Nasr ja Bab al-Saraw. Kaupungin päämoskeijan sanotaan rakennetun vuonna 1620. Vuoden 1902 paikkeilla rakennettiin Šaharan tunnettu silta imaami Yahya Muhammad Hamid ed-Dinin käskystä. Aikanaan paikka tunnettiin myös runoilijoistaan, kuten vuonna 1702 kuolleesta Zaynat bin Muhammad al-Šahariyyata. Osmanit yrittivät vallata Šaharan useampaan otteeseen. Mustafa Asim pašša piiritti sitä turhaan jo vuonna 1587 ja samaan tapaan epäonnistui piiritys vuosisatoja myöhemmin vuonna 1905. ==Väestö== Kylää suuremman piirikunnan asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 43 738\. Sen asukkaat ovat pääasiassa zaidilaisia muslimeja. ==Lähteet== Luokka:Jemenin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Jemenissä
Ludwig Helmbold

Ludwig Helmbold ( 21. tammikuuta 1532 Mühlhausen, Thüringen,- 8. elokuuta 1598 Mühlhausen) oli saksalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija. == Elämä ja työ == Helmbold kävi koulua Leipzigissa ja Erfurtissa. Valmistuttuaan hän toimi kotikaupunkinsa koulun rehtorina, mutta palasi Erfurtiin ja toimi yliopiston opettajana, kunnes hänet 1561 nimitettiin Erfurtin Pyhän Augustiniuksen lukion vararehtoriksi. Kun yliopiston toiminta käynnistyi uudelleen ruttoepidemian jälkeen 1565, hänet nimitettiin filosofisen tiedekunnan dekaaniksi. 1566 sai hän keisari Maximilian II:tä seppelöidyn runoilijan (poeta lauretaus) arvon Augsburgin valtiopäivillä, mutta hän joutui luopumaan virastaan 1570, kun hän pysyi luterilaisena vastareformaation alettua. Hän palasi Mühlhauseniin, diakoniksi, sitten papiksi ja nimitettiin superintendentiksi. Helmbold kirjoitti latinankielisiä lauluja ja oodeja sekä saksankielisä lauluja koulukäyttöön, sekä runomuotoisen version Augsburgin tunnustuksesta. Hän kirjoitti noin 400 virttä. Johann Sebastian Bach käytti hänen virsiään kantaateissaan, mm. Kolminaisuudenpäivän kantaatissa "O heilges Geist- und Wasserbad", BWV 165, ja uskonpuhdistuksen päivän kantaatissa "Gott der Herr ist Sonn und Schild", BWV 79. Vain muutama hänen kirjoittamansa virsi on enää käytössä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi, virsi 293 "En tahdo Herrastani" (Von Gott will ich nicht lassen (Suom. virsikirjaan 1685 uud. Kaarle Martti Kiljander 1867, Niilo Rauhala 1984.) Ruotsin kirkon virsikirjassa se on hieman eri muotoisena virsi 551" En tahdo Herrastani" (Suom. 1685, uud. Niilo Rauhala 1984, Anna-Mari Kaskinen 1999 4, 7. säk.) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1532 syntyneet Luokka:Vuonna 1598 kuolleet Luokka:Saksalaiset virsirunoilijat
Khadga Prasad Oli

Khadga Prasad Sharma Oli (; s. 22. helmikuuta 1952), joka tunnetaan nimellä KP Sharma Oli, on nepalilainen poliitikko. Hän toimi Nepalin pääministerinä vuosina 2015–2016 ja 2018–2021. Oli on johtanut Nepalin kommunistista puoluetta vuodesta 2014. Nepalin autoritaarisen monarkian aikana Oli vietti vankilassa 14 vuotta radikaalin kommunistisen poliittisen toimintansa takia. Oli toimi Nepalin pääministerinä vajaan vuoden ajan lokakuusta 2015 elokuuhun 2016. Joulukuun 2017 vaaleissa kommunististen puolueiden liittouma eli CPN-UML ja maolainen puolue saivat suuren vaalivoiton ja selvän enemmistön parlamenttiin. Kongressipuolue menestyi odotettua huonommin. Helmikuussa 2018 kommunistista puoluetta CPN-UML edustava KP Sharma Oli aloitti Nepalin uutena pääministerinä kommunististen puolueiden hallituskoalitiossa. Oli seurasi virassa kongressipuolueen Sher Bahadur Deubaa. Oli toimi pääministerinä heinäkuuhun 2021, jolloin pääministeriksi tuli jälleen Sher Bahadur Deuba. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Nepalin pääministerit Luokka:Kommunistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1967

Vuoden 1967 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 19. ja 20. elokuuta. ==Tulokset== Lopputulokset pisteet Suomi 51 Ruotsi 66 Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi) Laji 1. 2. 3. 4. 100 m Ulla- Britt Wieslander (R) 11,9 s Karin Wallgren (R) 12,0 s Mona-Lisa Strandvall (S) 12,3 s Orvokki Ojala (S) 12,5 s 200 m Karin Wallgren (R) 24,0 s M. Olsson (R) 24,8 s Mona-Lisa Strandvall (S) 25,2 s Orvokki Ojala (S) 25,5 s 400 m Karin Wallgren (R) 54,0 s I. Ericsson (R) 54,5 s Pirjo Wilmi (S) 56,9 s Eeva Haimi (S) 57,0 s 800 m E. Östberg (R) 2.08,2 min.s A-M. Nenzell (R) 2.09,9 min.s Eeva-Liisa Kalliolahti (S) 2.12,2 min.s M. Aaltonen (S) 2.19,8 min.s 80 m aidat Ulla-Britt Wieslander (R) 11,1 s Sirkka Norrlund (S) 11,2 s G. Karlmark (R) 11,2 s Pirkko Heikkilä (S) 12,0 s 4 x 100 m viesti Ruotsi (Ericsson, Olsson, Wallgren, Wieslander) 45,7 s Suomi (Koivusaari, Ojala, Norrlund, Strandvall) 47,6 s Pituus G. Eriksson (R) 599 cm Maija Koivusaari (S) 587 cm B. Larsson (R) 584 cm Pirkko Helenius (S) 566 cm Korkeus Ritva Bister (S) 166 cm Gun Nordlund (S) 166 cm M. Bergkvist (R) 155 cm I-B. Persson (R) 155 cm Kiekko Marjatta Kuuluvainen (S) 46,44 m V. Freivald (R) 45,56 m Sirkka Kauppinen (S) 45,38 m L. Sandgren (R) 43,12 m Keihäs Raija Mustonen(S) 50,40 m Arja Mustakallio (S) 48,50 m G-B. Klippmark (R) 47,06 m M. Carell (R) 46,32 m Kuula Marjatta Kuuluvainen (S) 13,80 m G-B. Flink (R) 13,78 m M. Pettersson (R) 13,21 m Tuula Vuotila (S) 12,45 m ==Lisätietoa== * lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 * 800 m:n juoksussa Östbergin voittotulos oli uusi Ruotsin ennätys * korkeushypyssä Bister ylitti 166 cm saksityylillään ensimmäisellään ja Nordlund toisellaan vastaavasti * Suomen viestijoukkueen juoksema aika 4x100 m:n viestissä oli uusi Suomen ennätys. Ruotsin viestijoukkueelle sattui vaihtorikko, mutta siitä ei kuitenkaan jätetty protestia. ==Lähteet== * Helsingin Sanomat 20.8. ja 21.8. v. 1967 Luokka:Suomi–Ruotsi-maaottelu Luokka:Vuoden 1967 yleisurheilu Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Richard Grenell

Richard Allen Grenell (s. 18. syyskuuta 1966 Jenison, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen diplomaatti ja republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain Saksan-suurlähettiläänä 2018–2020. Aiemmin hän toimi Yhdysvaltain edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa. 2012 presidentinvaalien aikana Grenell toimi Mitt Romneyn kampanjan ulkopoliittisena tiedottajana. Presidentti Donald Trump nimitti Grenellin Yhdysvaltain Saksan- suurlähtettilääksi syyskuussa 2017. Senaatti hyväksyi nimityksen 26. huhtikuuta 2018. Grenell esitti valtuuskirjansa Saksan liittopresidentti Frank-Walter Steinmeierille 8. toukokuuta 2018. Trump nimitti Grenellin kansallisen tiedustelun (DNI) virkaatekeväksi johtajaksi helmikuussa 2020. Nimityksen yhteydessä Valkoinen talo ilmoitti Grenellin jatkavan suurlähettiläänä. Grenell herätti Saksassa kohua avoimesti esiin tuomiensa äärioikeistosympatioiden ja muiden diplomaatille epätavallisten lausuntojen takia. Grenell on Yhdysvaltain historian ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen ministeritasoinen virkamies. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Trumpin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rondinella

Rondinella on viinin valmistukseen käytettävä tumma rypälelajike. Se on italialainen alkuperäislajike, jota kasvatetaan lähinnä Italiassa. == Rondinella Italiassa == Italiassa rypäleen viljelyalueita ovat Toscana ja erityisesti Veneto. Kaikkiaan Rondinellaa viljellään Italiassa 25 neliökilometrin alueella. Rypälettä käytetään pääasiallisena rypälelajikkeena useissa IGT-luokan () viineissä. Rondinella on yksi Valpolicella-viinien valmistuksessa käytettävistä rypäleistä: Amarone-, Ripasso- ja Recioto- viineissä sitä voi olla korkeintaan 25 prosenttia. ==Lähteet== Luokka:Viinirypälelajikkeet
Jovita Carranza

Jovita Carranza (s. 29. kesäkuuta 1949 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen diplomaatti ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain pienyrityshallinnon johtajana 15. tammikuuta 2020 – 20. tammikuuta 2021. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain pienyrityshallinnon johtajat Luokka:Trumpin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mohammed Fairouz

thumb|right|Mohammed Fairouz Mohammed Fairouz (s. 1985) on yhdysvaltalais- arabiemiraattilainen säveltäjä.The Homecoming of Mohammed Fairouz San Francisco Classical VoiceMohammed Fairouz Ford FoundationEmirati composer Mohammed Fairouz dazzles New York City's Carenegie Hall The National Fairouz opiskeli Curtis Institute of Musicissa ja New England Conservatory of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa olivat György Ligeti, Gunther Schuller ja Richard Danielpour. Hänen teostensa joukossa on esimerkiksi sinfonioita, konserttoja ja oopperoita. Toinen ooppera, The New Prince, oli Alankomaiden kansallisoopperan tilaama teos, jonka libretistinä toimi David Ignatius. Kolmannessa sinfoniassa (Poems and Prayers) on muiden muassa Fadwa Tuqanin, Mahmud Darwishin ja Jehuda Amihain sanoihin sävelletty lauluosuus. Neljäs sinfonia, Carnegie Hallissa vuonna 2013 kantaesitetty In the Shadow of No Towers (puhallinorkesterille) kuvaa yhdysvaltalaista elämänmenoa maahan 11. syyskuuta 2001 tehdyn terroristihyökkäyksen jälkimainingeissa. Fairouz on säveltänyt konsertot viulisti Rachel Barton Pinelle, sellisti Maya Beiserille ja klarinetisti David Krakauerille. Vuonna 2015 Deutsche Grammophon julkaisi Fairouzin teoksille omistetun albumin Follow, Poet. Fairouzin musiikkia on esitetty myös Arabiemiraateissa, esimerkiksi Dubain oopperassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Arabiemiraattilaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Two Wives (vuoden 2014 televisiosarja)

Two Wives on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kaye Abad, Jason Abalos ja Erich Gonzales. ==Näyttelijät== Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Pasión de Amor

Pasión de Amor on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jake Cuenca, Arci Muñoz, Ejay Falcon, Ellen Adarna, Joseph Marco ja Coleen Garcia. ==Näyttelijät== Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Pusong Ligaw

Pusong Ligaw on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Beauty Gonzalez, Bianca King, Sofia Andres, Diego Loyzaga, Enzo Pineda, Joem Bascon ja Raymond Bagatsing. ==Näyttelijät== Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
The Better Half

The Better Half on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Shaina Magdayao, Carlo Aquino, JC de Vera ja Denise Laurel. ==Näyttelijät== Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
En kvest for den hellige gral

En kvest for den hellige gral on norjalaisen folk metal -yhtyeen Trollfestin neljäs studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Trollmannen – laulu * John Espen Sagstad – soolokitara, kitara * Manskow – harmonikka, banjo * Per Spelemann – soolokitara, kitara * Psychotroll – basso, koskettimet * Trollbank – rummut == Arvostelut == * Allmusic: * Imperiumi: 5½/10 * RockHard: == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Norjalaiset folk metal -albumit
Flossaus

Flossaus (joskus myös hammaslankatanssi) on tanssiliike, jossa heilutetaan lantiota puolelta toiselle ja käsiä edestakaisin lantion edessä ja takana. Edestakaiset liikkeet muistuttavat hammaslangan käyttöä, mistä tanssi on saanut nimensä. Maailmanlaajuiseksi trendiksi tanssi nousi toukokuussa 2017, kun 15-vuotias Russell Horning, joka tunnetaan nimellä The Backpack Kid, flossasi Saturday Night Live -ohjelmassa Katy Perryn keikalla ”Swish Swish” -laulun tahdissa. Myöhemmin flossaus lisättiin Fortnite-peliin yhdeksi hahmojen tanssiliikkeeksi. Suomessakin tanssi keräsi suosiota nuorison keskuudessa, ja Kotimaisten kielten keskus valitsi ”flossauksen” kuukauden sanaksi huhtikuussa 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Muotitanssit Luokka:Internet-ilmiöt Luokka:Fortnite
Mikko Kemppainen

Mikko Kemppainen (s. 25. elokuuta 1989 Kajaani) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija. Hänen edustamansa seurat Superpesiksessä olivat Sotkamon Jymy (2008-2011) ja Joensuun Maila (2012-2021). Kemppainen on urallaan voittanut kolme SM-kultaa, joista osa Sotkamon Jymyn ja osa Joensuun Mailan riveissä. Lisäksi hän saavutti yhden hopeamitalin ja kuusi pronssimitalia. Itä-Länsi -otteluun Kemppainen valittiin vuosina 2014 ja 2018. Superpesiksen runkosarjassa Kemppainen pelasi yhteensä 285 ottelua, joissa hän löi 11+84 juoksua ja toi 238 juoksua. Pudotuspeleissä Kemppainen esiintyi 113 ottelussa tehoin 2+25 lyötyä ja 55 tuotua juoksua. ==== Saavutukset ==== * 3 Sm-kultaa: 2011, 2018, 2019 * 1 Sm-hopea: 2008 * 6 Sm-pronssia: 2010, 2013-2017 * 2 Itä-Länsi-ottelua: 2014, 2018 ==Lähteet== * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=4955&view;=pelaajakortti * https://www.joensuunmaila.fi/joukkue/mikko-kemppainen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ossian Reuter

Odert Ossian Reuter (17. syyskuuta 1844 Västanfjärd – 8. elokuuta 1908 Loviisa) oli suomalainen sanomalehtien toimittaja. Ossian Reuterin vanhemmat olivat kappalainen Ernst Odert Reuter ja Aurora Augusta Avellan. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1862, opiskeli luonnon- ja oikeustieteitä Helsingin yliopistossa ja työskenteli kaupunginviskaalina kotikaupungissaan Tammisaaressa vuosina 1875–1886. Varsinaisen elämäntyönsä Reuter teki ruotsinkielisten sanomalehtien toimittajana. Hän oli päätoimittajana Ekenäs Notisbladissa vuosina 1883–1887, Tammerfors Aftonbladissa vuosina 1887–1890 ja Helsingfors Aftonbladissa vuosina 1893–1895. 1890-luvun alussa Reuter kuului Nya Pressenin toimitukseen. Vuonna 1898 hän siirtyi Loviisaan Östra Nylandin päätoimittajaksi hoitaen tehtävää kuolemaansa saakka. Reuter oli innokas metsästäjä, kalastaja ja purjehtija. Hän työskenteli kalatalousneuvojana ja oli perustamassa Suomen Kalastusyhdistystä vuonna 1891. Reuter oli mukana myös ruotsinkielisessä kansanopistotoiminnassa. Kirjailija Jonatan Reuter oli Ossian Reuterin veli. ==Teoksia== * Den finska skidan i arbetets och idrottens tjänst. Helsingfors: Söderström, 1893. * Hafsfisket på Sverges västkust samt Några ord om Finlands saltsjöfiske. Helsingfors: Svenska folkskolans vänner, 1889. * Konservering af fisk. Helsingfors: Vårt Land, 1898. * Några mindre beaktade saltsjöfiskar. Helsingfors: Vårt Land, 1898. * Om saltning och annan konservering af strömming. Helsingfors: Fiskeriföreningen i Finland, 1902. ** Silakan suolaamisesta ja muunlaisesta säilyttämisestä. Suom. K. V. Puuska. Loviisa: Suomen kalastusyhdistys, 1902. * Parannettuja silakan säilyttämiskeinoja. Oulu: Oulun läänin talousseura, 1892. * Råd för sommargäster i skärgården jämte en kort handledning i fiske. Helsingfors: Holm, 1893. * Skildringar från Västra Nyland. Helsingfors: Svenska folkskolans vänner, 1891. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Ihab Darwish

Ihab Darwish on arabiemiirikuntalainen säveltäjä. Hän hyödyntää teoksissaan arabimusiikin ja länsimaisen musiikin vaikutteita, minkä lisäksi hän on esimerkiksi käyttänyt armenialaista duduksoitinta.Emirati composer Ihab Darwish on the very personal story behind 'Waves of My Life' The National Hän on omaksunut myös elokuvamusiikille ominaisia aineksia.Ihab Darwish Beethoven Academy Orchestra Darwish aloitti pianonsoiton 10-vuotiaana. Hän opiskeli markkinointia ja muotoilua Libanonin amerikkalaisessa yliopistossa Beirutissa. Hänen teoksiaan on esitetty esimerkiksi Abu Dhabin festivaalilla. Hänen vuonna 2018 kantaesitetyn sarjansa Waves of My Life levytys julkaistiin Universal Music -levymerkillä. == Lähteet == Luokka:Arabiemiraattilaiset säveltäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Longyoun luolat

Longyoun luolat ovat Kiinan Longyoussa sijaitseva laaja luolasto, jonka ihmiset ovat louhineet kallioon Qin-dynastian aikana, noin vuonna 221 eaa. Luolat löydettiin vuonna 1992, kun paikalliset asukkaat kuivasivat syviä lampia. He löysivät aluksi yhden luolan, ja sen jälkeen kokonaisen suurten kammioiden verkoston, joka oli ollut unohduksissa 2000 vuoden ajan. Luolien synty ja tarkoitus ovat hämärän peitossa, sillä niiden rakennustöistä ei ole löytynyt mitään tietoa. Luolat ovat nykyisin avoinna turisteille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinan luolat
Lars Linderot

Lars Linderot (7. elokuuta 1761 Jörlanda, Bohuslän, Ruotsi – 23. toukokuuta 1811 Lindome) oli ruotsalainen luterilainen pappi, herätyssaarnaaja ja virsirunoilija. == Elämä ja työ == Linderot oli kotoisin köyhistä oloista. Hän kävi koulua Kungälvissä ja sen jälkeen Göteborgin lukiossa. Jo 17-vuotiaana hän saarnasi Kungälvin kirkossa. Opiskeltuaan teologiaa Lundin yliopistossa hänet vihittiin papiksi 1787. Hän oli komministerin apulaisena Göteborgin tuomiokirkkoseurakunnassa, sai komministerin viran 1800 Tölön seurakunnassa Kungsbackan lähellä ja hoiti virkaa kuolemaansa saakka. Hän kuoli äkillisesti ruokamyrkytykseen ja on epäilty, että hänen vaimonsa olisi myrkyttänyt hänet. Linderot sai varhain yhteyksiä herrnhutilaisiin ryhmiin ja koki hengellisen uudistumisen. Hän luopui kuitenkin herrnhutismin ajatuksista ja omaksui jyrkempiä pietistisiä näkemyksiä. Hänestä tuli kuuluisa parannussaarnaaja, joka käytti saarnoissaan kansanomaista, jopa raakaa kieltä ja helposti omaksuttavia kielikuvia. Hänen postuumina ilmestynyt saarnakokoelmansa levisi laajalle. Viimeisin, seitsemäs painos siitä on vuodelta 1913. Linderot on jäänyt tunnetuksi virsiensä kautta. Ne ilmestyivät pääasiassa arkkiveisuina. Kirjana ne ilmestyivät vasta hänen kuolemansa jälkeen 1815 (Andeliga sånger och Tillfällighets-Verser). Etenkin hänen virtensä "Ingen hinner fram till den eviga ron" oli Ruotsin vanhemmissa herätysliikkeissä hyvin suosittu laulu, vuoteen 1958 mennessä se oli julkaistu 84 laulukirjassa, joista 15 oli eri kirkkojen ja uskonnollisten yhteisöjen julkaisemia laulukirjoja. Hänen laulujaan on suomeksi vain muutama. == Linderotin virsiä == Ruotsin kirkon virsikirjassa on kaksi hänen virttään: * Virsi 265 "Taivaan rauhaan ei kukaan käy" (Ingen hinner fram till den eviga ron) ilmestyi 1798 arkkiveisuna ”Fem Andeliga Visor" lehtisessä sekä 1815 Andeliga sånger och Tillfällighets-Verser kirjassa otsikolla "Sång om själens fråga efter wägen till JEsum". Suomennos on Niilo Rauhalan 1996 tekemä. * Virsi 266 "Neuvo se tie, joka rauhaan" (Säg mig den vägen som drager till livet) Ilmestyi arkkiveisuna 1811 jonka otsikkona oli ”Twänne Andeliga sånger” ja laulun otsikkona "Sång om eldigt bemödande att winna ewig sällhet". Suom. Niilo Rauhala 1997. * Laulu 233 Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa ”Ikilevon maille jos matkasi on” (Suom. Pauli. Vaalas 1951, sama alkuteksti kuin Ruotsin vk:n virsi 265) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
Thomas Campbell

Thomas Campbell (1777−1844) oli englantilainen runoilija. Campbellin ensimmäinen runoelma oli Love and madness, mutta hänestä tuli tunnettu vasta 1799 ilmestyneen runoelman The pleasure of hope ansiosta. Sen kieli ja myötätunto Puolaa kohtaan tekivät siitä niin suositun, että heti ensimmäisenä vuonna siitä ilmestyi neljä painosta. Campbell lähti Saksaan, missä hän tutustui Friedrich Gottlieb Klopstockiin ja asettui asumaan Müncheniin. Hohenlindenin taistelun hän kuvasi elegiassa (1800) kuin olisi itse ollut läsnä. Hampurissa syntyi hänen kuuluisa laulunsa Ye mariners of England. Kun hän paluumatkalla Englantiin näki Kööpenhaminassa valmistelut pommitukseen, hän kirjoitti oodin The battle of the Baltic.Campbell, Thomas, Tietosanakirja osa 1, palsta 1459−1460, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Campbell asettui Sydenhamiin lähelle Lontoota ja julkaisi runokertomuksen Gertrude of Wyoming, a Pennsylvanian tale (1809), ja se kuuluu hänen tuotantonsa parhaimmistoon. Myöhemmät runoelmansa eivät enää olleet edellisten tasolla. Käytyään toistamiseen Saksassa hän julkaisi teoksensa Specimens of the British poets (1819−1821), joka on kriittisillä ja elämäkerrallisilla selityksillä varustettu valikoima englantilaisia runoja. Campbellin runot, joita Goethe, Walter Scott ja Byron pitivät englantilaisen kirjallisuuden parhaimpina tuotteina, ovat ilmestyneet nimellä Poetical works. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Joachim Heinrich Campe

Joachim Heinrich Campe (1746 Deensen, Braunschweig – 1818) oli saksalainen pedagogi, filantropiinisen suunnan edustaja. Hän opiskeli Hallen yliopistossa filosofiaa ja teologiaa ja tuli 1769 Berliiniin Humboldtin perheeseen veljesten Alexander ja Wilhelm von Humboldtin opettajaksi. Hän oli sitten pappina Potsdamissa, mutta innostuneena Johann Bernhard Basedowin kasvatusopillisista aatteista hän noudatti 1776 kutsua ottaa vastaan kasvatusneuvoksen viran Dessaussa ja opettajanpaikan sikäläisessä Philanthropinumissa. Basedowin jälkeen Campesta tuli koulun johtaja, ja hän edisti koulun kehitystä. Mutta lopulla vuotta 1777 hän jo jätti Dessaun ja perusti oman kasvatuslaitoksen lähelle Hampuria. Luovutettuaan sen Ernst Christian Trappille Campe 1783 perusti jälleen uuden koulun Trittauhin Holsteiniin. Sieltä hänet 1787 kutsuttiin koulujen tarkastajaksi ja tuomioherraksi Braunschweigiin, josta virasta hän kuitenkin 1805 erosi, koska papisto ja säädyt jyrkästi vastustivat hänen filantropiinisia kasvatusopillisia periaatteitaan, joita hän koetti käytännössä toteuttaa. Braunschweigin jälkeen hän antautui yksinomaan kirjallisiin toimiin ja harjoitti samalla kustannustoimintaa ja kirjakauppaa. Campe on filantropiinisen suunnan huomatuimpia edustajia. Jean-Jacques Rousseaun ja Basedowin kasvatusopillisten näkemysten mukaisesti hän kehitteli filantropismia terveempään suuntaan asettuen kuitenkin vastustamaan Basedowin liioitteluja. Hänen kirjansa saavuttivat kansantajuisen esitystapansa vuoksi laajan levikin, ja varsinkin nuorisokirjailijana hän oli suosittu. Hänen kirjoittamansa Robinson der Jüngere ilmestyi 27 painoksena. ==Suomennetut teokset== * Robinson nuorempi: Jaakkima Heikki Campen mukaan Suomen kansalle ja nuorisolle kerrottu, suom. Saima Grönstrand, Helsinki : Kansanvalistus- seura 1889, Sarja: Kansakirjasto, 4. * Amerikan löytö: opettavaa ja huvittavaa lukemista lapsille ja nuorisolle, suom. Jaakko Gummerus, Jyväskylä : Jyväskylän kirjapaino 1891. Verkossa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Saksalaiset opettajat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1746 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Ranieri de’ Calzabigi

Ranieri de’ Calzabigi (1715−1795) oli italialainen kirjailija. Hän oli Christoph Willibald Gluckin libretisti ja 1760-luvulla tämän oopperanuudistuksessa tärkeä apulainen, esimerkiksi oopperoissa Orfeus ja Alceste, myöhemmin oopperassa Paride ed Elena. Gluck piti merkittävää oopperauudistusta pääasiassa hänen ansionaan.Calsabigi, Raniero da, Tietosanakirja osa 1, palsta 1445, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909Calsabigi, Raniero da Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 3. palsta 959 == Lähteet == Luokka:Italialaiset libretistit Luokka:Italialaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1715 syntyneet Luokka:Vuonna 1795 kuolleet
Titus Calpurnius Siculus

Titus Calpurnius Siculus roomalainen runoilija keisari Neron hallitusaikana. Hänen nimellään on säilynyt seitsemän bukolista runoelmaa, jotka on julkaissut Heinrich Schenkl (1885).Calpurnius Siculus, Titus, Tietosanakirja osa 1, palsta 1445, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == Luokka:Roomalaiset runoilijat Luokka:Ensimmäisellä vuosisadalla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon