EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stone Island

Stone Island on italialaisen vaatesuunnittelija Massimo Ostin vuonna 1982 perustama ja suunnittelema vaatemerkki. Merkki on osa Moncler-muotitaloa. == Brändi == Stone Islandin tuotemerkkinä on kompassi. Alkuperäisissä kompassimerkeissä reunat olivat vihreät, mutta nykyisin merkeissä on mustat reunat. Kangasmerkistä on tehty myös lukuisia variaatioita, joita ovat esimerkiksi eri väriset 'ghost badget' sekä 30-vuotisjuhlamerkki. Vaatemerkin nimi tulee kirjailija Joseph Conradin kahdesta kirjoissaan usein käyttämästä sanasta, "stone" ja "island". == Historia == Massimo Osti perusti ensimmäisen vaatemerkkinsä C.P. Companyn vuonna 1974. Stone Island syntyi vuonna 1982 merkin kokeilevammaksi tytäryhtiöksi. Vuonna 1996 Massimo jätti pääsuunnittelijan paikkansa Stone Islandilla ja siirtyi muihin projekteihin, Massimon tilalle pääsuunnittelijaksi tuli englantilainen Paul Harvey, joka jatkoi suunnittelua Ostin jalanjäljissä. Paul Harvey lähti Stone Islandilta vuonna 2006. Joulukuussa 2020 Moncler osti Stone Islandin 1,15 miljardilla eurolla. == Jalkapallohuliganismi == 80-luvun lopussa Stone Islandin vaatteet alkoivat saada suosiota jalkapallohuligaanien keskuudessa ja siitä tulikin hyvin nopeasti yksi Casual-kulttuurin suosituimmista merkeistä Englannissa sekä myöhemmin myös muualla Euroopassa. Merkin vaatteita näkyy myös useissa jalkapallohuliganismista kertovissa elokuvissa, esimerkiksi The Football Factory sekä Green Street Hooligans. == Stone Island Marina == Stone Island Marina on yksi Stone Islandin linjoista, joka alun perin kehitettiin purjehdusvaatemallistoksi. == Stone Island Shadow Project == Stone Island Shadow Project on Acronymin pääsuunnittelija Errolson Hughin kanssa kehitetty Stone Islandin teknisempi linja. Shadow Project oli varsinkin alun perin Stone Islandin omistajan Carlo Rivettin toimeksiannosta tehty kokeilu luoda Stone Islandin arkistojen pohjalta uudenlaisia, mutta myös käytännöllisiä vaatteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Vaatemerkit
Yrjö Vilhelm

Yrjö Vilhelm (); (3. marraskuuta 1595 Cölln an der Spree (Berliini), Brandenburg – 1. joulukuuta 1640 Königsberg, Preussin herttuakunta) oli Hohenzollern-sukuinen Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua vuosina 1619–1640. == Suku ja koulutus == Hänen vanhempansa olivat Juhana Sigismund, Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttuatar Anna von Hohenzollern. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä oli Preussin herttua Albrekt Friedrich. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista sisar Maria Elenoora avioitui Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa. == Avioliitto ja lapset == Georg Wilhelm avioitui Elisabet Charlotte von der Pfalzin (1597–1660) kanssa vuonna 1616. Elisabetin vanhemmat olivat vaaliruhtinas Friedrich IV von der Pfalz ja prinsessa Louise Juliana von Orania-Nassau. Hänen enonsa oli Vilhelm I Oranialainen. Hänen veljensä oli Böömin "Talvi-Kuningas" Friedrich V. Heille syntyi kolme lasta: * Louise Charlotte (1617–1676), avioitui Kuurinmaan herttua Jacob Kettlerin kanssa * Friedrich Wilhelm (1620–1688), "Suuri vaaliruhtinas" Fredrik Vilhelm * Hedwig Sophia (1623–1683), avioitui Hessen-Kasselin maakreivi Wilhelm VI:n kanssa == Vaaliruhtinas ja herttua == Georg Wilhelm oli kalvinisti, mutta koetti pysyä ensin kolmikymmenvuotisen sodan ulkopuolella. Hänen roomalaiskatolinen neuvonantajansa Adam von Schwarzenberg suostutteli Georg Wilhelmin pysymään poissa taistelusta Pyhän Rooman keisarin ja Saksan protestanttisten ruhtinaiden välillä. Hänen puolueettomuutensa toi hänelle molempien osapuolten vihamielisyyden. Hänen hallintokauttaan leimasi sotivien osapuolten aiheuttama hävitys Brandenburgissa. Vaikka Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli Yrjön lanko, hän hyökkäsi Brandenburgiin vuonna 1631 ja painosti vastentahtoisen vaaliruhtinaan ruotsalaisten puolelle. Maa jaettiin kymmeneen osaan, joista jokaisen tuli maksaa "liittolaisille" 30 000 taaleria kuukausittain. Ruotsalaisten hävittyä Nördlingenin taistelun vuonna 1634 Yrjö koetti vetäytyä sodasta solmimalla keisarin kanssa rauhan. Tämän epäonnistuttua hän jätti Brandenburgin hallitsemisen neuvonantajilleen ja vetäytyi vuonna 1637 Königsbergiin, jossa vietti elämänsä viimeiset vuodet. Ruotsalaiset miehittivät Brandenburgia vuoteen 1641 asti käyttäen maan taloutta sodan rahoitukseen. == Perintö == Georg Wilhelm jälkeen Brandenburgin vaaliruhtinaaksi tuli hänen poikansa, Fredrik Vilhelm, joka tunnettiin nimellä Suuri vaaliruhtinas. == Kirjallisuutta == * == Viitteet == Luokka:Hohenzollernin hallitsijasuku Luokka:Kolmikymmenvuotinen sota Luokka:Brandenburgin vaaliruhtinaat Luokka:Vuonna 1595 syntyneet Luokka:Vuonna 1640 kuolleet Luokka:Saksalaiset aateliset
Sauvabakteerit

Sauvabakteerit eli basillit ovat sauvaa muistuttavia bakteereita. Bakteerin muoto on selvästi mikroskoopissa havaittavissa. Basillit kuuluvat moniin eri bakteerisukuihin. Tyypillisiä basillien aiheuttamia tauteja ovat esimerkiksi lavantauti, kurkkumätä, hinkuyskä, tuberkuloosi ja jäykkäkouristus. Useita basillien aiheuttamia tauteja vastaan on rokote ja lisäksi ne paranevat sopivalla antibioottihoidolla. Sauvabakteereita on aerobisia ja anaerobisia sekä grampositiivisia ja gramnegatiivisia. * Grampositiiviisia aerobisia sauvoja: ** Listeria-suku ** Bacillus-suku ** Lactobacillus-suku * Gramnegatiivisia aerobisia sauvoja: ** Pseudomonastyyppiset sauvat, esimerkiksi Pseudomonas aeruginosa ** Enterobakteerit, esimerkiksi: Escherichia coli ja seuraavat suvut: Klebsiella, Proteus, Serratia, Morganella, Salmonella, Shigella, Legionella * Grampositiiviisia anaerobisia sauvoja: ** Clostridium-suku * Gramnegatiivisia anaerobisia sauvoja: ** Bacteroides fragilis ** Prevotella-suku ** Fusobakteerit == Lähteet == *Mikko Huovinen toim. et al 2003 Mikrobiologia ja infektiosairaudet., Duodecim * ===Viitteet=== Luokka:Bakteerit
Konsensuaalinen valorefleksi

Konsensuaalinen valorefleksi on silmän toimintaan liittyvä refleksi. Sillä tarkoitetaan tilannetta, jossa toisen silmän pupilli supistuu, mikäli toisenkin silmän pupilli supistuu. Silmän pupillin supistuminen tapahtuu aina kirkkaassa valossa. Luokka:Refleksit Luokka:Silmät
Rautalintu

Rautalintu on Ritva Toivolan kirjoittama nuorten fantasiaromaani, joka ilmestyi vuonna 2000. Romaani kuuluu kirjasarjaan, jonka muut osat ovat Turmankukka (1998) ja Ruosteusva (2001). Kannen kuvan on tehnyt Mika Launis. Rautalintu sijoittuu kuvitteelliselle Anubis-planeetalle. ==Kirjan juoni== Anubis-planeetta on Varjokuun ja Hopeakuun hallitsema salaperäinen planeetta. Sen eräässä kylässä asuu mamottikansa, jonka päällikön pojat, Kiisla ja Ulmos, lähtevät viemään vieraaseen kaupunkiin teräslastia. Matkalla sinne pojat joutuvat yöpymään kalastajan majalla, vaikka sinä yönä ei kyllä nukuttu. Ulmos halusi lähteä luistelemaan ja sai veljensä mukaan. Retkellä sattui kuitenkin onnettomuus. Ulmos luulee murhanneensa Kiislan tikarilla vahingossa huitoessaan. Hän pakeni jonnekin turvaan. Tällaisen paikan hän löysi Oron kaupungista, jossa hallinnoi terästehdas. Tehtaasta Ulmos sai suojapaikan sekä työn. Kiisla on kuitenkin hengissä ja lähtee herättyään selvittämään veljensä olinpaikkaa. Terästehtaassa tapahtuu jotakin kummallista. Siellä valmistetaan outoa konetta, josta tiesivät vain tehtaan ylimmät. Kiisla rupeaa selvittämään tuota salaisuutta ja omaansa myös, joka liittyy Kiislan kantamaan sinihopeariipukseen. Tuo riipus johdattaa pojan pidemmälle salaisuuksien syövereihin. == Aiheesta muualla == * Helsingin Sanomien kirjaesittely Luokka:Suomalaiset fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 2000 kirjat
Palvonta

Palvonta on yliluonnollisen tahon, kuten jumalan palvelemista eli toimintaa, jolla yliluonnollista tahoa pyritään miellyttämään. Tarkoituksena on usein saada jotain takaisin, esimerkiksi yliluonnollisen olennon apua tai paremmat oltavat kuoleman jälkeen tai seuraavassa elämässä. Toisinaan uskonnollisen kaltaisesti voidaan palvoa myös kunnioitettuja maallisia tahoja, kuten johtajia. Palvonnan tapoja ovat esimerkiksi palvontamenot eli rituaalit ja seremoniat ja sanalliset yhteydenotot yliluonnolliseen tahoon, kuten loitsut ja rukoukset. Hyvin yleinen palvontameno monissa uskonnoissa on uhraus. Palvottavia tahoja eri uskonnollisissa perinteissä ovat esimerkiksi jumalat, toteemieläimet, haltijat, vainajat, jumalallisiksi korotetut ihmiset (esimerkiksi faarao, tietäjä), eläimet, taivaankappaleet ja pyhät luonnonkohteet (esimerkiksi pyhä vuori). Tosin fyysisten kohteiden palvonta on useimmiten vertauskuvallista, todellisuudessa palvonta kohdistuu fyysiseen kohteeseen liittyvään henkiolentoon. ==Katso myös== * Luonnonpalvonta Luokka:Uskonnollinen kokemus ja toiminta Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit cs:Bohoslužba
Rodopsiini

Rodopsiini (kreikaksi rhodon = ruusu, opsis = näkö) eli silmän sauvasolujen näköpurppura koostuu opsiini-proteiinista ja siihen kovalenttisesti kiinnittyneestä valoherkästä retinaalista. Retinaali absorboi valoa tehokkaimmin noin 500 nm:n alueella. Fotonin vaikutuksesta retinaalin 11-cis- sidos muuntuu trans-muotoon, jolloin myös opsiiniosan rakenne muuntuu. Tämä vaikuttaa reseptorisolun solukalvon tiettyjen kationikanavien sulkeutumiseen, josta aiheutuu hyperpolarisaatio. Tämä taas vaikuttaa aluksi verkkokalvon bipolaarisoluihin. Trans-muotoinen retinaali muokataan tiettyjen entsyymien avustuksella takaisin aktiiviseen cis-muotoon. Kationikanavien sulkeutuminen pienentää solunsisäistä kalsiumin pitoisuutta, mikä saa aikaan ionikanavat avaavan välittäjäaineen muodostumisen. Kanavien avautuminen palauttaa kalvopotentiaalin ennalleen. Retinaalia ihmiselimistö pystyy muokkaamaan retinolista tai sen esiasteesta B-karoteenista. Rodopsiinin CAS-numero on 9009-81-8. == Aiheesta muualla == *Työterveyskirjasto: Rodopsiini *Terveysportti, metatesaurus: Rodopsiini *PubChem: Rhodopsin *KEGG: Rhodopsin Luokka:Biokemia Luokka:Silmät he:אופסין#רודופסין
Kim Stolz

Kimberly "Kim" Lynn Stolz (s. 8. kesäkuuta 1983, New York City, New York) on yhdysvaltalainen muotimalli. Stolz tuli tunnetuksi Huippumalli haussa -tositelevisio-ohjelman viidennellä kaudella, jossa hän tuli viidenneksi kilpailussa. ==Elämä== Stolz on asunut New Yorkissa koko ikänsä. Hän valmistui Brearleyn koulusta vuonna 2001 ja pääsi Wesleyan Universityyn, josta valmistui vuonna 2005. Hänen äitinsä Carol Brandt oli malli vuosien 1960 ja 1970 välisenä aikana. Kim itse teki kuvaustöitä Bride -lehdelle jo viisivuotiaana. Stolz on avoin seksuaalisuudestaan ja on ilmoittanut avoimesti olevansa lesbo. ===Huippumalli haussa -ohjelman jälkeen=== Huippumalli haussa -ohjelman jälkeen Stolz allekirjoitti sopimuksen Elite Model Management:in kanssa. Stolz on myös esiintynyt mm. kahdesti GoNYC -lehden, Brooklyn Industries -lehden, Nordstrom -lehden, Seventeen -lehden sekä Soho Publishing, Inc. -kannessa. ===TV-esiintymiset=== *Huippumalli haussa, kausi 5. *Huippumalli haussa, kausi 8 (vieraana). *Veronica Mars. *The Tyra Banks Show (2005-2010), kausi 1 (vieraana). *The Freshmen (mtvU). *vh1 I love the. ==Aiheesta muualla == *Kimin MySpace *Stolzin sivu MTVu:n sivustolla * *Stolzin TV.com Profiili *Out.com haastattelu Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danielle Darrieux

Danielle Darrieux (1. toukokuuta 1917 – 17. lokakuuta 2017http://www.lefigaro.fr/cinema/2017/10/19/03002-20171019ARTFIG00099-l-actrice- danielle-darrieux-est-morte-a-l-age-de-100-ans.php ) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hän opiskeli sellon soittoa Pariisissa ja esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa jo kolmetoistavuotiaana, vuonna 1931, elokuvassa La Bal. Kansainväliset elokuvatuottajat kiinnostuivat Darrieux’sta hänen esitettyään Marie Vetseraa elokuvassa Mayerlingin murhenäytelmä (1937). Hän sai sopimuksen Yhdysvaltoihin, mutta palasi ensimmäisen elokuvansa jälkeen Ranskaan. Häntä syytettiin veljeilystä natsimiehittäjien kanssa. 1950-luvulla hän palasi Yhdysvaltoihin ja teki siellä muutamia elokuvia. 1960-luvulla hän lauloi kabareissa ja konserteissa, ja jatkoi elokuvauraansa. 1980-luvulla hän sai suosiota musikaalissa Gigi. Darrieux’n ura jatkui pitkään, 2000-luvun elokuvia olivat 8 naista (2002) ja Persepolis (2007). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Danielle Darrieuxin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Hetki hiljaa

Hetki hiljaa on Johanna Kurkelan esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2005. Levy oli Suomen virallisella listalla kahden viikon ajan, parhaimmillaan sijalla 36. Vuonna 2010 se nousi Mid-price-listalla korkeimmillaan neljänneksi. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Olen sinussa. Kappaleiden sanoituksista ovat vastanneet Sinikka Svärd, Eeva Kuvaja, Juha Tapio, Pekka Kivekäs, Markku Impiö, Tomi Salmi sekä Johanna Kurkela itse. Sävellyksiä levylle ovat tehneet Tomi Aholainen, Juha Tapio, Ville Riippa, Anna Itkonen, Markku Impiö ja Tomi Salmi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Johanna Kurkelan albumit
Porsche Cayman

Porsche Cayman on keskimoottorinen kaksipaikkainen urheiluauto, jonka mallinimi juontuu vaihtoehtoisen kirjoitusasun kautta kaimaanista. Sen rinnakkaismalli on avokorinen Porsche Boxster. Cayman on ollut tuotannossa vuosimallista 2006 alkaen, jolloin esiteltiin mallisukupolvi 987. Tätä edeltäneestä 986-sukupolvesta Porsche valmisti vain Boxsteria. Vuodesta 2012 tuotannossa on ollut mallisukupolvi 981. 987-mallin Caymania valmistettiin vain Suomessa Valmet Automotiven Uudenkaupungin autotehtaalla vuoteen 2011 saakka, jolloin sekä Boxsterin että Caymanin tuotannon piti siirtyä Itävaltaan. Porsche Caymanilla ei ole varsinaista edeltäjää. Paikoin edeltäjäksi mainittu Porsche 968 ei eteen sijoitettuine rivimoottoreineen, takapenkkeineen ja suurempine ulkomittoineen vastaa Caymania. == 987-sukupolvi (2005-2011) == Porsche Caymanin ensiesittely tapahtui syyskuussa 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä. Tällöin esiteltiin malli Cayman S, joka oli varustettu 3.4L kuusisylinterisellä bokserimoottorilla, jonka huipputeho oli 295hv. Perusmalli Cayman esiteltiin vuotta myöhemmin, heinäkuussa 2006. Perusmallin voimanlähteenä toimi 245hv bokserimoottori, jonka iskutilavuus oli 2.7L. 987-sukupolven Caymanit ja Boxsterit ovat teknisesti lähisukulaisia jakaen mm. yhteiset etulokasuojat, ovet, ajovalot, takavalot sekä koko ohjaamon etuosan. Myös jousitus ja voimalinja ovat läheistä sukua Boxsterille.2007, Newcarshow.com 987-sukupolven Caymanin tuotanto lopetettiin marraskuussa 2011.2011, Newcarshow.com == 981-sukupolvi (2012-) == thumb|left|200px|Porsche Cayman GT4 (981). Toisen sukupolven Cayman julkistettiin Geneven autonäyttelyssä 2012 ja mallin tuotanto käynnistyi keväällä 2013. Tarjolla olivat esittelystä alkaen sekä 2.7-litrainen perusmalli Cayman että 3.4-litrainen tehokkaampi Cayman S, jonka moottori on pienempitehoinen versio 911 Carreran voimanlähteestä. Molemmat mallit ovat saatavilla sekä 6-portaisella manuaalivaihteistolla että 7-portaisella PDK- kaksoiskytkinvaihteistolla.2014, Newcarshow.com 981-mallisukupolvi edustaa kokonaan uutta suunnittelua edeltäneeseen sukupolveen verrattuna. Autoa on kehitetty rinnakkain 991-sukupolven 911-mallin kanssa. Muutoksia tehtiin muun muassa koriin, akseliväliin, eturaideleveyteen sekä kokonaan uudestaan suunniteltuun sisustaan. Ensi kertaa Cayman-mallistoon on esitelty myös GT- malli. Porsche Cayman GT4 on kevennetty ja sen voimanlähteenä toimii 3.8L-bokserimoottori, jonka suurin teho on 385 hv.2016, Newcarshow.com ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Cayman Luokka:S-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Marmoritaivas

__NOTOC__ Marmoritaivas on Johanna Kurkelan alkuvuodesta 2007 ilmestynyt toinen albumi. Levy oli ilmestymisestään lähtien Suomen virallisella albumilistalla kaikkiaan 32 viikon ajan, korkeimmillaan sijalla 3. Albumin kappaleiden sanoitukset ovat Heikki Kerkelän, Sinikka Svärdin ja Laura Sippolan käsialaa. Sävellyksiä ovat tehneet Tomi Aholainen, Laura Sippola ja Ilkka Wirtanen. Johanna esitti levyn kappaleet "Olet uneni kaunein" ja "Jossain metsäin takana" Suomen euroviisukarsinnassa vuonna 2007. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio ==Lähteet== * * Marmoritaivas-levystä Johanna Kurkelan nettisivuilta * Johanna Kurkela euroviisukarsinnassa 2007 === Viitteet === Luokka:Johanna Kurkelan albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Ilkka Wirtasen tuottamat albumit
Approksimatiivi

Approksimatiivi on paikallissija, joka ilmaisee lähellä olemista tai lähelle tulemista. Approksimatiivi ei ole yleinen postpositiosija, vaan yksi itämerensuomalaisten kielten erikoisuuksia kuten komitatiivi ja terminatiivi. Livvin kielessä postpositionaalisina sijoina esiintyvät myös muuten tavalliset elatiivi ja ablatiivi.Rodionova, s. 37. Rodionova antaa esimerkkejä livvistä: *Tulin minä hänellüö. ”Tulin minä hänen luokseen.” (Рягоев: 1969, 150.) *astuw mučoilluo ”menee vaimon luokse” Rodionova s. 38–39. Suomeksikin voidaan murteellisesti sanoa: * Tuu mulluo. ”Tule minun luokseni.” == Lähteet == * Aleksandra Rodionova: Livvin postpositiosijoista, teoksessa Tutkielmia vähemmistökielistä Jäämereltä Liivinrantaan, Vähemmistökielten tutkimus- ja koulutusverkoston tutkimusraportti V, Toim. Olga Haurinen ja Helena Sulkala, Humanistinen tiedekunta, Suomen kielen, informaatiotutkimuksen ja logopedian laitos, Oulun yliopisto, 2006. Raportin verkkoversio === Viitteet === Luokka:Sijamuodot
John Glover

John Glover (s. 7. elokuuta 1944 Kingston, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten eri rikollisten rooleista, kuten Lionel Luthor Smallvillessä ja Arvuuttaja 1990-luvun Batman-animaatiosarjassa. Glover on voittanut Tony-palkinnon ja saanut myös Emmy-ehdokkuuksia. Glover on näytellyt muun muassa elokuvissa Pahan otteessa, Gremlins 2 – uusi pesue ja Payback – tilinteko. == Filmografia == * Röyhkeä kuin piru (Shamus, 1973) * Annie Hall (1977) Annien entinen näyttelijäpoikaystävä * Muistojeni Julia (Julia, 1977) Sammy * Joku murhasi hänen miehensä (Somebody Killed Her Husband, 1978) * Hyytävä syleily (Last Embrace, 1979) * The American Success Company (1979) Ernst * Vuorten miehet (The Mountain Men, 1980) * Brubaker - kiveäkin kovempi (Brubaker, 1980) * Puhtaana käteen (Melvin and Howard, 1980) * Apua, kutistun (The Incredible Shrinking Woman, 1981) * Pikku viettelyksiä (A Little Sex, 1981) * Häpeän kasvot (The Face of Rage, 1983) Clifford * Vihreä salama (A Flash of Green, 1984) * Ernie Kovacs: Between the Laughter (1984) * Pirullinen kosto (The Evil That Men Do, 1984) lähettiläs Paul Briggs * Taylor Hackfordin Valkeat yöt (White Nights (1985) Wynn Scott * Liian varhain (An Early Frost (1985) * Pahan otteessa (52 Pick-Up, 1986) Alan Raimy * My Sister’s Keeper (1986) * Viesti murhaajalta (Apology, 1986) * Myllystä Willy (Myllystä Willytai I Was a Teenage Boy, 1986) * Moving Target (1988) * Hot Paint (1988) * Viimeinen toive (Rocket Gibraltar (1988) * Naamiaiset (Masquerade, 1988) * David (1988) * The Chocolate War (1988) * A Killing Affair (1988) * Haamujen kosto (Scrooged (1988) * Meet the Hollowheads (1989) Harry Hollowhead * Home (1989) Eric Hochmann * Breaking Point (1989) * Tien päällä (Traveling Man, 1989) * Gremlins 2 – uusi pesue (Gremlins 2: The New Batch, 1990) Daniel Clamp * El Diablo (1990) * RoboCop 2 (1990) Magnavolt- mainoksen myyntimies * Murhenäytelmän loppu (Dead On The Money, 1991) Russell Blake * Whatever Happened To . . .? (1991) Billy Cork * Katherine presidentiksi (Majority Rule, 1992) Brady Mackin * Hyvää ruokahalua, äiti (Ed and His Dead Mother, 1993) A J Pattie * Dora Was Dysfunctional (1993) * Assault at West Point (1994) * Hulluuden syövereissä (In the Mouth of Madness, 1995) * Pako Las Vegasista (Night of the Running Man, 1995) * Automatic (1995) Goddard Marx * Dead by Midnight (1997) * Batman & Robin (1997) tri Jason Woodrue * Love! Valour! Compassion! (1997) James Jeckyll / John Jeckyll * Dead Man’s Gun (1997) * The Broken Giant (1997) * Dead Broke (1998) * Myrsky (The Tempest, 1998) * Macbeth in Manhattan (1999) Director; Richard * Payback – tilinteko (Payback, 1999) Phil * The Civilization of Maxwell Bright (2005) * Sweet Talk (2013) * The Lost Wife of Robert Durst (2017) * Shazam! (2019) Sivanan isä Lähde: == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cash Tankenson

Cash Tankenson on kuvitteellinen poliisi The Batman -animaatiosarjassa. Tankenson on itsevarma ja egoistinen poliisi, joka tuli etsivän Yinin uudeksi pariksi, kun hänen entinen parinsa Ethan Bennett muuttui Savinaamaksi. Tankenson yritti Yinin kanssa napata Jokerin kiinni, mutta heidän yhteistyö ei kuitenkaan mennyt hyvin, sillä Tankenson ei kuunnellut parinsa käskyjä ja luuli itse nappaavansa Jokerin helposti. Toisin kuitenkin kävi, kun Jokeri kaasutti Tankensonin tajuttomaksi. Batmanin pelastettua hänet myrkylliseltä kaasulta, Tankenson päätti pitää hetken taukoa rikollisten jahtaamisesta ja jäi poliisiasemalle tekemään paperitöitä. == Aiheesta muualla == *http://www.legionsofgotham.org/BATMAN.html *The Batman F Luokka:Batman Luokka:The Batman Luokka:Kuvitteelliset poliisit en:Cash Tankinson
Bromidi

Bromidi on bromin (Br) ioni. Sen sähkövaraus on -1. Bromidia on normaalisti merivedessä noin 65 milligrammaa litrassa. Bromideiksi kutsutaan myös ioniyhdisteitä, joissa bromidi-ioni on anionina, esimerkiksi kaliumbromidia (KBr), sekä bromia sisältäviä kovalenttisiakin yhdisteitä kuten metyylibromidia (CH3Br). Ioni­sidokselliset bromidit ovat bromi­vety­hapon (HBr) suoloja, ja niissä on kationina yleensä jokin metalli-ioni. == Bromideja == === Ioniyhdisteitä (suoloja) === * hopeabromidi (AgBr) * kaliumbromidi (KBr) * kalsiumbromidi (CaBr2) * litiumbromidi (LiBr) * natriumbromidi (NaBr) * sinkkibromidi (ZnBr2) === Kovalenttisia yhdisteitä === * 1,1,2,2-tetrabromietaani eli asetyleenitetrabromidi (C2H2Br4 / Br2CHCHBr2) CAS-numero 79-27-6 * 1-bromipropaani eli propyylibromidi (C3H7Br / CH3CH2CH2Br) CAS-numero 106-94-5 * asetyylibromidi (C2H3BrO / CH3COBr) CAS- numero 506-96-7 * bentsyylibromidi (C7H7Br) CAS-numero 100-39-0 * booritribromidi (BBr3) CAS-numero 10294-33-4 * bromiasetoni eli asetyylimetyylibromidi (C3H5BrO) CAS-numero 598-31-2 * bromibentseeni eli fenyylibromidi (C6H5Br) CAS-numero 108-86-1 * bromietaani eli etyylibromidi (CH3CH2Br / C2H5Br) CAS-numero 74-96-4 * bromikloorimetaani eli metyyliklooribromidi (CH2BrCl) CAS-numero 74-97-5 * bromivety eli vetybromidi (HBr) CAS-numero 10035-10-6 * bromoformi eli metyylitribromidi (CHBr3) CAS- numero 75-25-2 * dibromimetaani eli metyleenibromidi (CH2Br2) CAS-numero 74-95-3 * dikvattidibromidi (C12H12N2Br2) CAS-numero 85-00-7 * etyleenidibromidi (Br(CH2)2Br / C2H4Br2) CAS-numero 106-93-4 * hiilitetrabromidi (CBr4) CAS-numero 558-13-4 * metyylibromidi (CH3Br) CAS- numero 74-83-9 * syaanibromidi (BrCN) CAS-numero 506-68-3 * vinyylibromidi (C2H3Br) CAS-numero 593-60-2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Anionit
Vatikaanin vankeus

Vatikaanin vankeus tarkoittaa paavinistuimen riitaa yhdistyneen Italian valtion kanssa vuosina 1870–1929. Vatikaanin vankeuden aikana paavit sulkeutuivat Vatikaanin huoneistoihinsa eivätkä poistuneet Vatikaanin alueelta. Vatikaanin vankeus alkoi paavi Pius IX:n aikana ja päättyi Pius XI:n solmimiin lateraanisopimuksiin Benito Mussolinin kanssa. Vatikaanin vankeuden aikaisia paaveja kutsutaan paikoin "Vatikaanin vangeiksi". Paavin ja Italian valtion välinen kiista koski Kirkkovaltion liittämistä yhdistyneeseen Italiaan sotilaallisin toimenpitein. Aluksi Pius IX vaati kaikkia Kirkkovaltion alueita luovutettavaksi takaisin paavin hallintaan, mutta lateraanisopimuksessa Pius XI tyytyi vain Pietarinkirkkoon ja sen lähialueisiin. Luokka:Katolisen kirkon historia Luokka:Paaviuden historia Luokka:Italian historia Luokka:Kirkkovaltio Luokka:Rooman historia Luokka:Vatikaanivaltion historia
Crystal Planet

Crystal Planet on kitaristi Joe Satrianin yhdeksäs sooloalbumi. Levy ilmestyi vuonna 1998. ==Kappaleet== # "Up in the Sky" – 4:10 # "House Full of Bullets" – 5:33 # "Crystal Planet" – 4:34 # "Love Thing" – 3:50 # "Trundrumbalind" – 5:13 # "Lights of Heaven" – 4:23 # "Raspberry Jam Delta-V" – 5:21 # "Ceremony" – 4:53 # "With Jupiter in Mind" – 5:47 # "Secret Prayer" – 4:27 # "A Train of Angels" (Joe Satriani/Z.Z. Satriani) – 3:42 # "A Piece of Liquid" (Joe Satriani/Z.Z. Satriani) – 3:04 # "Psycho Monkey" (Joe Satriani/Z.Z. Satriani) – 4:36 # "Time" – 5:05 # "Z.Z.'s Song" – 3:00 Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Joe Satrianin albumit
Varsankello

Varsankello (Campanula trachelium) on monivuotinen, ruohovartinen kellokasvi, joka on Suomessa harvinainen. == Ulkonäkö ja koko == Varsankello kasvaa 40–100 cm korkeaksi. Sen halkaisijaltaan lähes viisisenttiset kellokukat ovat heleänsiniset. Alimmat lehdet muistuttavat nokkosen lehtiä Pratensis.fi , ylemmät ovat kapeampia. == Kasvuympäristö == Varsankelloa kasvaa Suomessa Ahvenanmaan ja lounaisen saariston kalkkivaikutteisissa pähkinälehdoissa ja pähkinävaltaisissa sekametsissä. Varsankelloa kasvaa myös Laatokan länsi- ja pohjoisrannalla. Sitä viljellään myös koristekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Varsankello (Campanula trachelium) * Kasviatlas 2022: Varsankellon (Campanula trachelium) levinneisyys Suomessa * Luontoportti: Varsankello (Campanula trachelium) * Pohjolan kasvien pauloissa: Campanula trachelium – varsankello * ITIS: Campanula trachelium * United States Department of Agriculture (USDA): Campanula trachelium Luokka:Sinikellot
Matti Koskimaa

Matti Pellervo Koskimaa (5. marraskuuta 1932 Ihantala – 3. lokakuuta 2016 Espoo)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 16.10.2016. s. C 13 oli suomalainen upseeri ja eversti (yleisesikuntaeversti), joka toimi pitkän sotilasuransa aikana muun muassa toimistoesiupseerina Pääesikunnassa, Sotakorkeakoulun tykistöopin pääopettajana, Tykistökoulun johtajana sekä viimeisenä palvelustehtävänään Topografikunnan päällikkönäKadettiupseerit 1920–1985 vuoteen 1990. Sotilasuransa jälkeen Koskimaa kirjoitti sotahistoriallisia kirjoja. ==Teokset== * * Artikkeli kirjassa Suomen kenttätykistön historia, 2. osa, 1939-1945. Suomen kenttätykistön säätiö, 1994 ISBN 952-90-5511-0 * Murtajan tykistö. 2. divisioonan tykistön taistelut 1941–1944 (WSOY 1994) ISBN951-0-19805-6 * Torjuntavoitto Viipurinlahdella kesällä 1944 (WSOY 1996) ISBN 951-0-20968-6 * Tyrjän rykmentti. JR 7:n ja Er.P 12:n taistelut jatkosodassa (WSOY, 1996) ISBN 951-0-21273-3 * Sotilaat kartoittavat : Suomen sotilaskartoituksen historia / Jyri Paulaharju ; [historiatoimikunta: Heikki Fredriksson, Matti Koskimaa, Jyri Paulaharju]. Helsinki: Topografikunta, 1997. ISBN 952-90-8935-X * Syväriltä Nietjärvelle. Aunuksen ryhmän taistelut kesällä 1944 (WSOY, 1998) ISBN 951-0-22949-0 * Karhumäestä Ilomantsiin. II armeijakunnan vetäytyminen Maaselän kannakselta Tolvajärvelle ja Ilomantsiin kesällä 1944 (WSOY 2000) ISBN 951-0-24831-2 * Suomen kohtalon ratkaisut – Talvisota ja jatkosota 1939–1944 (Docendo 2013) ISBN 978-952-291-011-0 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Pertti Salminen: Matti Koskimaan bibliografia. Helsinki : Maanpuolustuskorkeakoulu, sotahistorian laitos, 2010 Sarja: Maanpuolustuskorkeakoulu, sotahistorian laitoksen julkaisuja. ISBN 978-951-25-2119-7. ==Aiheesta muualla== * Matti Koskimaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Verikurjenpolvi

Verikurjenpolvi (Geranium sanguineum) on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jota kasvaa luonnonvaraisena suurimmassa osassa Eurooppaa. Laji on myös koristekasvi. thumb|vasen|Geranium sanguineum 'Striatum' == Ulkonäkö ja koko == Vankkajuurakkoinen verikurjenpolvi kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Varsi on paksu ja harittavahaarainen. Varressa ja lehtiruodeissa on vaaleita, siirottavia hapsikarvoja. Paksuhkot ja kiiltävät lehdet ovat pyöreitä, kourasuonisia, syvään jakoisia sekä kapea- ja ehytliuskaisia. Aluslehdet ovat kukintavaiheessa usein jo kuihtuneita. Pitkäperäiset, 3–4 cm leveät kukat ovat tavallisesti yksittäin. Tummanpunaiset, matalasti lanttokärkiset terälehdet ovat huomattavasti verholehtiä pidempiä. Verikurjenpolvi kukkii Suomessa kesä- heinäkuussa. Hedelmykset ovat karvaisia.Retkeilykasvio 1998, s. 305. Kasvin veri-nimi tulee verikurjenpolven heleästä syysväristä.Den virtuella floran: Blodnäva Viitattu 28.6.2010. == Levinneisyys == Verikurjenpolvea kasvaa lähes koko Euroopassa Islantia, pohjoista Fennoskandiaa ja Pohjois-Venäjää lukuun ottamatta. Sitä tavataan myös Kaukasuksen alueelta. Pohjois-Amerikassa laji ei ole alkuperäinen. Suomessa verikurjenpolvea kasvaa Etelä- ja Lounais-Suomessa Uudeltamaalta Varsinais-Suomeen. Erityisen runsas laji on Ahvenanmaalla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Kasviatlas 2009: Verikurjenpolven levinneisyys Suomessa Viitattu 28.6.2010. == Elinympäristö == Verikurjenpolvi on tyypillinen kuivien paikkojen kasvi. Sitä kasvaa kivisillä rinteillä, kuivilla niityillä ja paahteisilla kallioilla. Laji on kalkinsuosija. == Käyttö == Verikurjenpolvea viljellään myös koristekasvina. Laji leviää toisinaan puutarhoista luontoon.Ålands flora 2008, s. 228. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Ålandstryckeriet, Mariehamn 2008. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Verikurjenpolven levinneisyys Suomessa. * Luontoportti: Verikurjenpolvi (Geranium sanguineum) * Puutarha.net: Verikurjenpolvi (Geranium sanguineum) * ITIS: Geranium sanguineum * United States Department of Agriculture (USDA): Geranium sanguineum Luokka:Kurjenpolvet
Suurherttuan palatsi (Heidelberg)

Suurherttuan palatsi () on palatsimainen rakennus saksalaisessa Heidelbergin kaupungissa, Baden-Württembergissä. Se sijaitsee Heidelbergin Karlplatz-aukion laidalla. Rakennuksen on suunnitellut ranskalaissyntyinen arkkitehti Louis Rémy de la Fosse. Palatsin rakennustyöt alkoivat vuonna 1717 ja päättyivät vuonna 1719. Vuonna 1805 rakennuksesta tuli Badenin suurherttuan palatsi. Rakennus rakennettiin alun perin barokin tyylisuuntaa mukaillen, mutta myöhemmin sen ulkonäköä muokattiin uudelleen klassiseen tyyliin. 1920-luvulta lähtien rakennusta on käyttänyt Heidelbergin tiedeakatemia. Luokka:Heidelberg Luokka:Saksan palatsit
Jesuiittakirkko (Heidelberg)

Jesuiittakirkko on roomalais-katolinen kirkkorakennus saksalaisessa Heidelbergin kaupungissa, Baden-Württembergissä. Se sijaitsee Heidelbergin vanhankaupungin alueella. Rakennus edustaa arkkitehtoonisesti barokin tyylisuuntaa. Kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1712 arkkitehti Johann Adam Breuningin johdolla. Kirkontorni rakennettiin vuosina 1868-1872. Luokka:Heidelberg luokka:Saksan kirkot Luokka:Kivikirkot
Marc Worden

David Marc Worden (s. 5. kesäkuuta 1976 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. ==Ura== Hän aloitti uransa synnyinkaupungissaan Torontossa, näytellen teattereissa ja televisiossa. Vuonna 1990 Worden muutti Yhdysvaltoihin töihin Walt Disney-yhtiöön ja asuu nykyisin Los Angelesissa. Hän on uransa aikana esiintynyt enimmäkseen vierailevissa näytelmä- ja äänirooleissa televisiosarjoissa, kuten Tie Avonleaan, Avaruus 2063, Felicity, Batman of the Future, The Zeta Project, NYPD Blue, Mullan alla ja Teen Titans. Worden oli myös mukana kolmessa Marvelin tuottamassa animaatioelokuvissa Rautamiehenä ja on dubannut englanniksi anime-elokuvan Ihania päiviä. Rautamiehen rooliin hän päätyi elokuvan Ultimate Avengersin myötä, johon Worden alun perin koe-esiintyi Kapteeni Amerikan roolia varten. Roolin mentyä Justin Grossille hän kokeili vielä Thorin roolia, mutta ei saanut sitäkään kuulostamaan ääniroolittajien hakemaksi ääneksi. Elokuvan projektissa mukana ollut Craig Kyle halusi vielä Wordenin kokeilevan Tony Starkin roolia, jonka hän myös onnistui saamaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marc Worden TV.comissa Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doves

Doves on brittiläinen, Manchesterista lähtöisin oleva rockyhtye. Yhtyeen kokoonpanon muodostavat veljekset Jez Williams ja Andy Williams sekä Jimi Goodwin. Yhtyeen 2000-luvun alussa julkaistut albumit The Last Broadcast ja Some Cities nousivat Ison-Britannian albumilistan ykköspaikalle. Dovesin neljäs studioalbumi Kingdom of Rust julkaistiin 6.4.2009. Yhtye oli pitkällä tauolla vuodesta 2010 lähtien. Kesällä 2020 yhtye ilmoitti tekevänsä paluun, julkaisi singlet "Carousels" ja "Prisoners" ja ilmoitti tulevasta albumista. Doves julkaisi viidennen albuminsa The Universal Want 11. syyskuuta 2020. Yhtyeen kuudes albumi Constellations for the Lonely julkaistaan 14. helmikuuta 2025. == Diskografia == === Studioalbumit === * Lost Souls (4. huhtikuuta 2000) * The Last Broadcast (29. huhtikuuta 2002) * Some Cities (21. helmikuuta 2005) * Kingdom of Rust (6. huhtikuuta 2009) * The Universal Want (11. syyskuuta 2020) * Constellations for the Lonely (14. helmikuuta 2025) === Kokoelmat === * Lost Sides (2003) * The Places Between: The Best of Doves (2010) * 5 album Set (2012) === EP:t === * Cedar (1998) * Sea EP (1999) * Here it Comes (1999) * Live at Eden (2005) * Some Cities Live (2006) === Singlet === * Sea Song (1999) * Here it Comes (1999) * The Cedar Room (2000) * Catch the Sun (2000) * The Man Who Told Everything (2000) * There Goes the Fear (2002) * Pounding (2002) * Caught by the River (2002) * Black and White Town (2005) * Snowden (2005) * Sky Stars Falling (2005) * Kingdom of Rust (2009) * Winter Hill (2009) * Andalucia (2010) * Carousels (2020) * Prisoners (2020) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet
Manny Ayulo

Manny Ayulo (20. lokakuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 16. toukokuuta 1955 Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. Hän kuoli Indianapolis 500:n harjoituksissa 1955. Indianapolis 500 oli osa Formula 1 -sarjaa 1950–1960, ja kaikki ajajat, jotka osallistuivat kilpailuun, jäivät tilastoihin Formula 1 -kuljettajina. Manny Ayulo ajoi viidesti Indy 500:ssa, 1949, 1951, 1952, 1953 ja 1954, ja oli kerran jaetulla kolmannella sijalla Jack McGrathin kanssa. Hän sai sijoituksestaan 2 MM-pistettä. == Lähteet == Luokka:Formula 1 -autoilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Puistolinna

Puistolinna on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut kuusikerroksinen asuinrakennus Hämeenpuiston ja Puutarhakadun kulmassa Tampereen Amurin kaupunginosassa.Puistolinna - Koskesta voimaa Sen vieressä on Tampereen pääkirjasto Metso. Puistolinnan rakennustyöt alkoivat tammikuun alussa 1934 ja talo valmistui syyskuussa 1934. Paikalla kulmatontilla oli aiemmin vanha puutalo. Puistolinnan rakennutti Kangasalla Vääksyn kartanon omistanut Birger Ahlström. Talo oli valmistuessaan pohjoismaiden suurin täysin sähköistetty talo. Kuusikerroksisessa talossa oli 79 asuntoa ja 225 huonetta. Kaikissa keittiöissä oli sähköliedet. Talossa oli keskusradio ja keskusjäähdytyslaitos, johon oli yhdistetty jokaisessa keittiössä ollut jäähdytyskaappi. Kaikissa asunnoissa oli kylpyhuoneet ja erityinen tuuletusjärjestelmä esti ruoan käryn pääsyn keittiöistä muihin huoneisiin ja porraskäytäviin. Talon ovissa oli abloy-sarjalukkojärjestelmä. Kellarikerroksessa oli sauna, posliininpolttouuni ja keskuslämmityskattila sekä erillinen kattila lämpimän veden tuottamiseen kesäisin. Erillisessä piharakennuksessa oli pesulaitos, sähkökuumamankeli ja kolme autotallia. Merkkitapaus Tampereen rakentamisessa: "Puistolinnan" uudisrakennus nykyaikaisen rakennustekniikan huippusaavutus, Aamulehti, 14.09.1934, nro 247, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 14.09.2024 ==Lähteet== Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Amuri
Fairlight CMI

thumb|Fairlight CMI Fairlight CMI (Computer Music Instrument) oli ensimmäinen digitaalinen syntetisaattori-sampleri. Laitteen suunnittelivat Fairlight- yhtiön perustajat Peter Vogel ja Kim Ryrie 1978. Siinä käytettiin kahta mikroprosessoria, jotka alkuperäisissä malleissa olivat 8-bittisiä Motorola 6800- ja uudemmissa versioissa 16-bittisiä 68000-siruja. Web archive 2007 Fairlight CMI nousi suosioon 1980-luvun alkupuolella. Se kilpaili markkinoista lähinnä New England Digitalin Synclavierin kanssa. Laajassa mittakaavassa Fairlight CMI:tä käyttäneitä artisteja ovat olleet muun muassa Peter Gabriel, Kate Bush ja Jean-Michel Jarre. ==Lähteet== Luokka:Digitaaliset syntetisaattorit
Äl’ yli päästä perhanaa

Äl’ yli päästä perhanaa on vuonna 1968 valmistunut Matti Kassilan ohjaama elokuva. Käsikirjoituksen tekivät Matti Kassila ja Kari Kyrönseppä. Kassila palasi elokuvaohjauksen pariin viiden vuoden tauon jälkeen. Elokuva valmistui aikana, jolloin televisio oli jo alkanut syödä kotimaisen elokuvan yleisöä. Kassila halusi tällä elokuvalla kommentoida elokuvan kriisiä.Virtanen, Leena: Matti Kassila halusi sekoilla. Helsingin Sanomat 20.2.2013, TV & radio, s. B 17. Vain yhden elokuvan tehneen tuotantoyhtiö Matti Kassila & Co:n osakas oli muun muassa liikemies Heikki Tavela, joka rahoitti elokuvan. Taustaa. Viitattu 20.2.2013. Elokuvan yleisömenestys oli vuoden 1968 heikoimpia, vaikka sitä markkinoitiin tehokkaasti, ja se tuotti suuret tappiot. Taustaa. Viitattu 20.2.2013. Kinoklubin televisiosarjassa, jossa ohjaajat Matti Kassila ja Markku Pölönen sekä tuottaja Markus Selin listasivat omia epäonnistuneita elokuviaan ja syitä epäonnistumiseen, Kassila piti elokuvaa yhtenä huonoimmista ohjauksistaan.Ylen Elävä Arkisto. ==Juoni== Tarina kertoo kosteissa illanistujaisissa pidetystä elokuvan suunnittelupalaverista,MH: Äl’ yli päästä perhanaa, Viikon TV-elokuvia. TV-maailma 6/2014, s. 12. jossa mukana ovat kirjailija Yki-Mustonen, säveltäjä Järvi, lyhytelokuvaohjaaja Jyrki Kytösalo vaimoineen ja tuottaja Arvi Mattila ideoineen. Suurin osa elokuvasta koostuu kolmesta itsenäisestä jaksosta, jotka kuvaavat palaveri- illan aikana syntyneitä elokuvaideoita. Ensimmäisen aiheena on kenraali Johan August Sandels ja Koljonvirran taistelu, toisessa kieltolain aikainen pirtun salakuljetus ja kolmannessa nykyaikaan tai lähitulevaisuuteen sijoittuva tv- äänestyksenä järjestettävä Suomen presidentinvaali. Matti Kuusla esiintyy viimeisessä jaksossa cameoroolissa. == Näyttelijät== == Vastaanotto == Paula Talaskiven (Helsingin Sanomat) mukaan elokuvassa on ideoita, mutta siitä puuttuu lajityypin, parodian, kepeys, ja siksi se epäonnistuu. Myös Erkka Lehtola (Aamulehti) löysi siitä hyvää, esimerkiksi huumorista. Hänen kokonaisarvionsa mukaan elokuva ei kuitenkaan ole onnistunut, ja moitteita saivat niin kuvaus, musiikki kuin näyttelijätkin. Heikki Eteläpää (Uusi Suomi) löysi elokuvan valopilkut nimenomaan sen alkupuolelta. Pertti Lumirae (Päivän Sanomat) luonnehti sitä pitkäksi elokuvaksi laajennetuksi tv-sketsiksi. Yrjö Kemppi (Ilta-Sanomat) sen sijaan kehui elokuvaa miltei sen kaikilta osatekijöiltä. Dialogi oli hänen mukaansa ”notkeimpana mitä kotimainen elokuva on puhunut”. Lehdistöarvio. Viitattu 20.2.2013. Televisioesityksen yhteydessä esittämässään arviossa Leena Virtanen (Helsingin Sanomat) arvioi, etteivät nimekkäät näyttelijät ja vierailijat pelasta elokuvaa. Parodia ei toimi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1968 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Kassilan ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Episodielokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Melchior von Hatzfeldt

Melchior von Hatzfeldt (oik. Melchior, Hatzfeldtin kreivi) (20. lokakuuta 1593, Altenkirchen – 9. tammikuuta 1658, Powitzko, Sleesia) oli keisarillisen armeijan marsalkka vuosina 1632–46 ja taisteli keisarillisessa armeijassa lähes koko kolmikymmenvuotisen sodan. Hän hävisi ruotsalaisille Wittstockin (1636) ja Jankovin (1645) taistelut. Hatzfeldt sai hengellisen koulutuksen diakoniksi. Kolmikymmenvuotisen sodan puhjettua hän kuitenkin liittyi Ferdinand II:n keisarilliseen armeijaan vuonna 1620. Vuonna 1625 hän siirtyi Albrecht von Wallensteinin alaisuuteen ja 1632 hänestä tuli eversti. Wallensteinin murhan jälkeen 1634 Hatzfeldt siirtyi Matthias Gallasin armeijaan ja hänet ylennettiin 1635 keisarillisen armeijan marsalkaksi. Yhdistyneen saksilais-keisarillisen armeijan komentajana Hatzfeldt hävisi ruotsalaisille Wittstockin taistelun 4. lokakuuta 1636. Hänellä oli miesylivoima, mutta Johan Banérin uhkarohkea 11 kilometrin koukkaus Hatzfeldtin selustaan ratkaisi taistelun. Pakoon lähtenyt armeija tuhottiin seuraavan päivän aikana. Uudestaan Hatzfeldt kohtasi ruotsalaiset Jankovin taistelussa 1645, tällä kertaa vastassa oli Lennart Torstensson. Ruotsalaiset voittivat taistelun ja keisarilliset menettivät koko tykistönsä ja puolet miesvahvuudestaan, Hatzfeldtin itsensäkin jäädessä vangiksi. Hänet kuitenkin vaihdettiin pian vapaaksi. Hän jätti keisarin palveluksen vuonna 1646, mutta kutsuttiin takaisin vuonna 1657 taistelemaan Puolaan hyökänneitä ruotsalaisia vastaan Pohjan sodassa. ==Lähteet== * Luokka:Kolmikymmenvuotinen sota Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Marsalkat Luokka:Kreivit Luokka:Vuonna 1593 syntyneet Luokka:Vuonna 1658 kuolleet
Nicholas Katzenbach

Nicholas DeBelleville Katzenbach (s. 17. tammikuuta 1922 k. 8. toukokuuta 2012http://www.theatlantic.com/national/archive/2012/05/nicholas-katzenbach- unsung-hero-of-americas-desegregation/256957/) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi vuosina 1965–1966 maansa oikeusministerinä ja sen jälkeen vuoteen 1969 nyttemmin lakkautetussa "aliulkoministerin" virassa. Katzenbach syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja toimi vuosina 1956–1960 Chicagon yliopiston lainprofessorina. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain oikeusministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Rhodes-stipendin saajat Luokka:Lyndon B. Johnsonin hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Antôn Nguyễn Văn Thiện

Antôn Nguyễn Văn Thiện (13. maaliskuuta 1906 – 13. toukokuuta 2012) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Nguyễn Văn Thiện vihittiin papiksi 20. helmikuuta 1932 ja nimitettiin Vinh Longin hiippakunnan johtoon 24. marraskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. tammikuuta 1961. Pääkonsekraattorina toimi Pierre Martin Ngô-Dinh-Thuc, jota avustivat Jean Cassaigne ja Thaddée Anselme Le Huu Tu. Nguyễn Văn Thiện osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään Vinh Longin piispana 12. heinäkuuta 1968, jolloin hän sai nimityksen Hispellumin titulaaripiispaksi. Hän eli 106-vuotiaaksi. == Lähteet == Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vietnamilaiset papit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet vietnamilaiset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Karen Marie Moning

Karen Marie Moning (s. 1964 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan romanttisista kirjoistaan, joissa on yliluonnollisia piirteitä (mm. aikamatkustaminen). Moning on suorittanut Bachelor-tutkinnon yhteiskunta- ja oikeusalalta Purduen yliopistossa. Useiden käsikirjoitusten jälkeen kustantamo Bantam Dell julkaisi kirjan Beyond the Highland Mist. Sen jälkeen useat hänen kirjoistaan ovat olleet bestseller-listoilla ja saaneet alan ehdokkuuksia sekä palkintoja. Moning ja hänen aviomiehensä vihittiin jouluna 2005. ==Kirjatuotanto== ===Highlander-sarja=== * Beyond the Highland Mist (1999) * To Tame a Highland Warrior (1999) * The Highlander's Touch (2000) * Kiss of the Highlander (2001) * The Dark Highlander (2002) * The Immortal Highlander (2004) * Spell of the Highlander (2005) * Into the Dreaming (Tapestry-antologia 2002, myös erillisenä 2006) ===Fever-sarja=== * Darkfever (2006) * Bloodfever (2007) * Faefever (2008) * Dreamfever (2009) * Shadowfever (2011) ==Lähteet== *Karen Marie Moningin biografia ==Aiheesta muualla== *Karen Marie Moningin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uppsalan linna

Uppsalan linna on linna Uppsalan kaupungissa, Ruotsissa. Linna on nykyisin Uppsalan läänin maaherran residenssi. Kuningas Kustaa Vaasa aloitti linnan rakennustyöt vuonna 1549. Hänen poikansa jatkoivat rakennustöitä. Statens fastighetsverk Viitattu 13.12.2015. Linna vaurioitui merkittävästi tulipalossa vuonna 1702. Uudelleenrakennustyöt kestivät useita vuosia ja valmistuivat 1766 ja sen jälkeen linna on toiminut maaherran residenssinä. Uusi valtionarkisto muutti linnan lounaisosaan vuonna 1902. Vuosina 2002-2003 linnan julkisivut kunnostettiin ja linna sai Carl Hårlemanin suunnitteleman väriskaalan 1740-luvulta. Hårlemanin lisäksi linnaan ovat kädenjälkiään jättäneet arkkitehdit Henrik von Cöllen, Paul Schütz, Franciscus Pahr ja Antonius Watz. Linnassa on pidetty esimerkiksi kuningatar Kristiinan kruunustaluopumistilaisuus 1654 ja useita valtiopäiviä. Ulrika Eleonoran kruunajaiset 1719 olivat viimeiset linnassa pidetyt. ==Katso myös== * Wikin linna ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Besök Uppsala slott * Slottsguiden Luokka:Vaasalinnat Linna Luokka:Uppsala Luokka:Uppsalan läänin linnat Luokka:Uppsalan historia
Makarios

Makarios () on kreikkalainen nimi. Sen alkuperäinen merkitys on autuas, siunattu. == Tunnettuja Makarioksia == * Makarios, Konstantinopolin patriarkka 1376–1379 ja 1390–1391 * Makarios I, Kyproksen arkkipiispa 1854–1865 * Makarios II, Kyproksen arkkipiispa 1948–1950 * Makarios III, Kyproksen arkkipiispa 1950–1977 ja presidentti 1960–1977. Luokka:Etunimet
Alte Synagoge

Alte Synagoge (Vanha synagoga) on kulttuurinen kohtauspaikka ja muistomerkki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Essenin kaupungissa. == Historia == Rakennus vihittiin käyttöön synagogaksi vuonna 1913 Essenin juutalaiselle yhteisölle. Tuolloin se tunnettiin nimellä Neue Synagoge (Uusi synagoga). Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Edmund Körner. Kristalliyönä, 9. marraskuuta 1938 synagoga sytytettiin tuleen ja se paloi pahoin. Toisen maailmansodan melskeistä synagoga selviytyi kuitenkin ilman merkittäviä vaurioita. Sitä ei kuitenkaan maailmansodan loputtua käytetty enää synagogana, vaan se seisoi käyttämättömänä Essenin kaupunkikeskustan rajalla. Vuonna 1959 Essenin kaupunki hankki entisen synagogan haltuunsa, ja vuosina 1960-1961 siitä rakennettiin taideteollisuusmuseo. Tätä käyttötarkoitusta varten kaikki olemassa olleet synagogan elementit, kuten mosaiikit ja ornamentit poistettiin tai jätettiin uusien elementtien alle. Interiööri rakennettiin täysin uusiksi. Nordrhein-Westfalenin osavaltion rahoituksen turvin rakennuksen alkuperäinen ilme niin sisältä kuin ulkoa palautettiin vuosina 1986-1988. Essenin selvinnyt juutalainen yhteisö käyttää nykyisin vuonna 1959 valmistunutta pienempää synagogaa. == Aiheesta muualla == * Alte Synagoge Luokka:Saksan synagogat Luokka:Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Essen
Villa Hügel

Villa Hügel on rakennus saksalaisessa Essenin kaupungissa, Nordrhein- Westfalenissa. Aiemmin Kruppin teollisuussuvun residenssinä toiminut rakennus on nykyisin taidemuseona. Villa Hügelin rakennutti Alfred Krupp, ja se valmistui vuonna 1873. Suvun residenssinä se toimi vuoteen 1945 asti. Rakennuksessa on 269 huonetta, ja sen pinta-ala on 8 100 neliömetriä. Taidenäyttelyiden lisäksi rakennuksessa järjestetään nykyisin myös konsertteja. Rakennuksen vierastalossa on nähtävillä Kruppin suvun historiallinen kokoelma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.villahuegel.de/ Luokka:Saksan asuinrakennukset Luokka:Saksan taidemuseot Luokka:Nordrhein-Westfalenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Essen
Iolaos (mytologia)

Iolaos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ifikleen poika ja siten Herakleen veljenpoika. Iolaos esiintyy Kalydonin metsäkarjun jahdissa sekä yhtenä argonauteista. Hän oli mukana vaununajajana Herakleen toisessa urotyössä, Lernan Hydran lyömisessä; Herakleen katkoessa Hydran päitä oli Iolaoksen poltettava palavalla soihdulla haava heti umpeen, jotta katkaistun pään tilalle ei kasvaisi kaksi uutta päätä. Tosin Eurystheus saattoi nyt hylätä teon, koska Herakles oli saanut ulkopuolista apua.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.2 (engl. käännös). Kun Herakles oli vihdoin suorittanut kaikki kaksitoista tehtäväänsä, hän palasi Thebaan ja antoi vaimonsa Megaran puolisoksi Iolaokselle,Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.6.1 (engl. käännös). ja nämä saavat tyttären Leipefilenen.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 9.40.6 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Argonautit