EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Espoonlahden vesitorni

Espoonlahden vesitorni sijaitsee Espoossa Saunalahden kaupunginosassa Länsiväylän pohjoispuolella lähellä Nöykkiön asuinaluetta. Vesitornin on suunnitellut Maa ja Vesi. Vesitornissa on neljä 2 000 kuutiometrin vesisäiliötä. Torni on rakennettu vuonna 1993. ==Rakentaminen== Vesitornia alettiin suunnitella Espoonlahteen jo 1960-luvulla. Ensimmäinen esitys vesitornista tehtiin 1983. Tällöin sijainniksi kaavailtiin vesitornin nykyistä sijaintia Sammalvuoressa. Suunnitelmasta valitettiin, mikä viivytti vesitornin suunnitelmia useilla vuosilla. Lopulta lääninoikeus hylkäsi valituksen, mutta Espoon kaupungin tekninen virasto oli jo ehtinyt työstämään uuden hanke- ja esisuunnitelman, jossa vesitornia ehdotettiin rakennattavaksi Eestinkalliolle. Kaupunginhallitus hyväksyi uuden ehdotuksen ja sen arvioitiin tulevan noin 3–4 miljoonaa markkaa halvemmaksi kuin vastaavan Sammalvuoren hankkeen, koska uudessa paikassa ei tarvittu varsinaista varrellista yläsäiliötä, vaan Eestinkalliolla olisi voitu tyytyä niin sanottuun maanvaraiseen yläsäiliöön.Asola 2003: s. 156–157. Eestinkallio oli kaavoitettu joitakin vuosia aikaisemmin puistoksi. Paikallinen Lounais-Espoon omakotiyhdistys ei halunnut ympäristöönsä lisärakennuksia ja vetosi kirjelmässään kaupunginvaltuuston jo tekemään ensimmäiseen sijaintipäätökseen. Vuonna 1984 vesitornin lopulliseksi rakentamispaikaksi varmistui Sammalvuori. Espoonlahden vesitornin urakkakilpailun voitti Rakennus-Ruola Oy ja liukuvalutöistä nostoineen vastasi Interbetoni Oy. Vesitornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1993 ja se otettiin käyttöön 1994. Valmistumisajankohtana vesitornien yhteistilavuus vastasi noin 40 % Espoon vedenkulutuksen vuorokausitarpeesta. ==Vesitorni rakennuksena== Vesitorni koostuu neljästä kiinteästi toisiinsa liitetystä lieriösäiliöstä, joiden yhteistilavuus on 8 000 kuutiometriä. Vesitornien korkeus on 44 metriä. Neljästä tornista kaksi toimii vesiteknisesti rinnakkain. Säiliöiden yhteinen nousujohto tuo vettä molempiin tulosäiliöhin ja lähtösäiliöt tyhjentyvät puolestaan tulojohtoihin. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Espoon vesitornit Luokka:Saunalahti (Espoo)
Flodin

Flodin on Ruotsista lähtöisin oleva suomalainen suku. Suomalaisen sukuhaaran kantaisä Johan Ulric Flodin kirjautui ylioppilaaksi Turussa vuonna 1810. == Suvun jäseniä == * Johan Ulric Flodin (1789–1834), Vaasan läänin lääninrahastonhoitaja * Agnes Ottilia Flodin (1824–1902), Johan Ulric Flodinin tytär, Robert Kajanuksen äiti * Ferdinand Flodin (1826–1916), suomalainen piirilääkäri ja kaunokirjallisuuden ruotsintaja, Johan Ulric Flodinin poika * Karl Flodin (1858–1925), suomalainen musiikkikirjailija, -kriitikko ja säveltäjä, Ferdinand Flodinin poika * Adée Flodin (1873–1935), suomalainen oopperalaulaja, Karl Flodinin puoliso * Fritiof Flodin (1828–1921), juristi, senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreeri ja todellinen valtioneuvos, Johan Ulric Flodinin poika * Fanny Flodin-Gustavson (1868–1954), suomalainen pianisti ja pianopedagogi, Frithiof Flodinin tytär * Hilda Flodin (1877–1958), suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja -graafikko, Frithiof Flodinin tytär * Ida Flodin (1870–1957), suomalaissyntyinen norjalainen laulaja, Frithiof Flodinin tytär * Otto Flodin (1903–1969), suomalainen arkkitehti * Dagny Flodin-Segerstråle (1911–1999), suomenruotsalainen kirjailija ja sanoittaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suvut
Halldór Helgason

Halldór Helgason (s. 10. tammikuuta 1991) on islantilainen lumilautailija. Halldór voitti kultaa big airissa vuoden 2010 Winter X Gamesissa, mikä teki hänestä ensimmäisen islantilaisen, joka on voittanut kilpailun. Hän on kilpaillut myös TTR-kiertueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Halldór Helgason vuoden 2010 Winter X Gamesissa Luokka:Islantilaiset lumilautailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Katinjuustomalva

Katinjuustomalva (Malva neglecta) on yksivuotinen, Euroopassa tavattava malvakasvi. Suomessa laji on satunnainen tulokas. Nimensä katinjuustomalva on saanut lohkohedelmistään, jotka muistuttavat kolmiomaista juustonpalaa.Suomen terveyskasvit 1982, s. 129. == Ulkonäkö ja koko == Katinjuustomalva kasvaa 10–50 cm korkeaksi. Kasvi on monivartinen. Varret ovat rentoja ja karvaisia tai kaljuja. Lehdet ovat pitkäruotisia. Lehtilapa on munuaismainen ja 5–7-jakoinen, lehden liuskat ovat leveän kolmiomaisia ja hammaslaitaisia. Kukat ovat väriltään vaaleanpunaisia tai valkoisia ja heikosti sinipunasuonisia. Kukat ovat 3–6 kukan ryhminä lehtihangoissa. Kukan ulkoverhiö on kolmelehtinen ja verhiötä lyhyempi. Terälehdet ovat 9–13 mm pitkiä. Katinjuustomalva kukkii Suomessa heinä–syyskuussa. Kiekkomaiset lohkohedelmykset ovat karvaisia ja lähes sileitä.Retkeilykasvio 1998, s. 223. Suomessa tavattavista malvoista katinjuustomalva muistuttaa läheisesti kylämalvaa (M. pusilla). == Levinneisyys == Katinjuustomalvaa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaata, Etelä- Italiaa, Skotlantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää. Satunnaisesti lajia tavataan Euroopan ulkopuolella Turkissa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Katinjuustomalva on levinnyt ihmisen mukana laajalle alueelle Yhdysvalloissa.Den virtuella floran: Skär kattost Viitattu 23.3.2011. Suomessa katinjuustomalvan esiintymät keskittyvät sekä Suomenlahden että Pohjanlahden rannikkoalueella. Sisämaassa lajia on tavattu muutamin paikoin Etelä-Suomessa. Lajin esiintyminen on Suomessa kuitenkin hyvin satunnaista.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Katinjuustomalvan levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 23.3.2011. Merkittävä osa lajin havainnosta Suomessa on purjelaivakaudelta, koska katinjuustomalva levisi laivojen painolastimaiden mukana.Ålands flora 2010, s. 206. == Elinympäristö == Suomessa katinjuustomalva on tulokaslaji, jota voi tavata satamissa, kaatopaikoilla, puutarhoissa ja vanhoilla painolastipaikoilla. == Käyttö == Muiden malvojen tapaan myös katinjuustomalvaa on lääkekasvi, jota on käytetty muun muassa yskänlääkkeenä ja kuhmujen hoitoon.Ålands flora 2010, s. 205. Varren kuituja on myös käytetty kehruussa. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Helsinki 1982. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Espoo 2010. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Katinjuustomalvan levinneisyys Suomessa. * ITIS: Malva neglecta * United States Department of Agriculture (USDA): Malva neglecta * Flora of Pakistan: Malva neglecta Luokka:Malvat
Palkkasoturi (vuoden 1997 elokuva)

Palkkasoturi on Anssi Mänttärin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1997. Osa elokuvan kohtauksista kuvattiin Kroatiassa, ja Martti Suosalo sai parhaan miessivuosan Jussin. Elokuva perustuu kahteen tositapahtumista kertovaan sanomalehtiartikkeliin.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 11.8.2012 == Näyttelijät == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Moriya

Moriya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Tone-, Kinu- ja Kokaijokien välissä. Etelässä kaupunki rajautuu Chiban prefektuuriin. Moriyassa on 69 284 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 35,71 neliökilometriä. Moriyaa palvelevat pikajunalinja Tsukuba Express ja Kantō- rautateiden Jōsō-linja. == Kuvia == Tiedosto:さくらの森パーク.jpg|Sakura no morin puistoa Tiedosto:Honcho 2 Moriya-city.JPG|Asuinaluetta Moriyassa Tiedosto:Moriya Station Central East Exit.jpg|Moriyan rautatieasema talvella Tiedosto:Toyoko Inn Tsukuba Express Moriya Ekimae.JPG|Tōyoko Inn -hotelli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Kleopatra (vuoden 1963 elokuva)

Kleopatra () on Joseph L. Mankiewiczin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1963. Elokuva kuvaa Egyptin nuoren kuningattaren Kleopatra VII:n pyrkimyksiä vastustaa Rooman valtakunnan laajentumista Egyptiin. Elokuva sai neljä Oscar-palkintoa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Vuoden 1963 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Joseph L. Mankiewiczin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Eeppiset elokuvat Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaiden erikoistehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Naka

Naka () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Naka- ja Kujijokien välissä. Luoteessa kaupungin alue nousee Yamizovuorten reunamilla kohoaville Urizuran kukkuloille. Nakassa on 54 473 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 97,82 neliökilometriä. Nakan maaseutukaupunki perustettiin laajan kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1955. Kaupunkioikeudet Naka sai vuonna 2005, kun siihen liitettiin Urizuran maaseutukaupunki. Nakaa palvelee JR Higashi-Nihonin Suigun-linja. == Kuvia == Tiedosto:Fudoin (Naka).jpg|Fudō- inin temppeli Tiedosto:Ibaraki botanical garden tropical plant building.jpg|Ibarakin kasvitieteellisen puutarhan trooppinen kasvihuone Tiedosto:Ibaraki prefecfural route 104 (Naka-Urizura line) in Kashima,Naka city.JPG|Prefektuurintie 104 Tiedosto:JR East Kiha E131-13 at Kami-Sugaya Station-3.jpg|Kami-Sugayan rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Naka (täsmennyssivu)

Naka voi tarkoittaa: ;paikkoja: * Naka, Japanin kaupunki Ibarakin prefektuurissa * Naka, Japanin maaseutukaupunki Tokushiman prefektuurissa * Naka, Japanin entinen maaseutukaupunki Hyōgon prefektuurissa * Nakan piirikunta, Japanin piirikunta Ibarakin prefektuurissa * Nakan piirikunta, Japanin piirikunta Kanagawan prefektuurissa * Nakan piirikunta, Japanin piirikunta Tokushiman prefektuurissa * Nakan piirikunta, Japanin entinen piirikunta Shimanen prefektuurissa ;henkilöitä: * Akiko Naka (s. 1980), japanilainen jääkiekkoilija * Naka no Ōe, Japanin keisari Tenjin (626–672) nimi ennen hänen valtaannousuaan * Tatsuya Naka (s. 1964), japanilainen karateka ja näyttelijä * Yūji Naka (s. 1965), japanilainen videopelisuunnittelija ;laivoja: * Naka, keisarillisen Japanin laivaston Sendai-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa == Katso myös == * Naka-ku, suuralueen nimi monessa japanilaisessa kaupungissa
Naka-ku

Naka-ku (, ”keskinen suuralue”) voi tarkoittaa: * Naka-ku (Hamamatsu), suuralue Hamamatsun kaupungissa Japanissa * Naka-ku (Hiroshima), suuralue Hiroshiman kaupungissa Japanissa * Naka-ku (Jokohama), suuralue Jokohaman kaupungissa Japanissa * Naka-ku (Nagoya), suuralue Nagoyan kaupungissa Japanissa * Naka-ku (Okayama), suuralue Okayaman kaupungissa Japanissa * Naka- ku (Sakai), suuralue Sakain kaupungissa Japanissa
Namegata

Namegata () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Kasumigaura- ja Kitaurajärvien välissä. Alue tunnetaan Namegatan ylänkönä. Namegatassa on 33 858 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 222,48 neliökilometriä. Namegata on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Asōn, Kitauran ja Tamatsukurin maaseutukaupungit. Nimensä kaupunki otti Namegatan piirikunnalta. == Kuvia == Tiedosto:Lake Kasumigaura from Namegata City 04.jpg|Kasumigaurajärvi Namegatan puolelta Tiedosto:Tega post office,Namegata-city,Japan.jpg|Tegan postitoimisto Tiedosto:Aso-festival,Tamachi,Namegata-city,Japan.jpg|Aso-festivaali Tamachin kaupunginosassa Tiedosto:Tamatsukurimachi station.JPG|Entinen Tamatsukurimachin rautatieasema Tiedosto:Yakushido Hall of Sairen-ji Temple in Namegata city,IBARAKI,Japan.jpg|Sairen-ji == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Omitama

Omitama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kasumigaurajärven pohjoisrannalla. Kaupungin läpi virtaavat Sonobe- ja Tomoejoki. Omitamassa on 48 736 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 144,74 neliökilometriä. Omitama on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Ogawan ja Minorin maaseutukaupungit sekä Tamarin kyläkunta. Kaupungin nimi on muodostettu näiden kuntien nimien alkuosista. Kaupunki on luonteeltaan maaseutumainen. Omitaman länsiosaa palvelee JR Higashi-Nihonin Jōban-linja. Itäosassa toimivat Ibarakin lentoasema ja Hyakurin lentotukikohta. == Kuvia == Tiedosto:Soga jinja (Omitama) 02.jpg|Soga-jinja Tiedosto:Kawasaki T-4 on ground 01.jpg|Hyakurin lentotukikohtaa Tiedosto:Ibaraki pref road 144 in Takasaki.jpg|Prefektuurintie 144 Tiedosto:Omitama City Minori Junior High School.jpg|Minorin yläaste == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Ryūgasaki

Ryūgasaki () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Ushikujärven itärannalla. Kaupungin eteläosa kuuluu Kokai- ja Tonejokien alluviaalitasankoon, pohjoisosa nousee Inashikin ylängölle. Ryūgasakissa on 76 265 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 78,55 neliökilometriä. Ryūgasakia palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōban-linja ja Kantō-rautateiden Ryūgasaki-linja. == Kuvia == Tiedosto:Fountain of Ryukeidai.jpg|Ryūtsū keizain yliopisto Tiedosto:北竜台公園 - panoramio (4).jpg|Hokuryūdain puistoa Tiedosto:Raigo-in Temple two-storied pagoda (Ryugasaki city,Ibaraki pref.) 01.jpg|Raigō-inin temppelin pagodi Tiedosto:Kanto Railway Ryugasaki Line kiha2001.JPG|Juna Ryūgasaki-linjalla Tiedosto:Ryugasaki city center area Aerial photograph.1989.jpg|Ryūgasakin kantakaupunki vuoden 1989 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Thayatalin kansallispuisto

Thayatalin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallan pohjoisosassa, Tšekin vastaisella rajalla. Puiston pinta-ala on 1 330 ha. Sen alueella on 80 asukkaan Hardeggin kaupunki, joka on Itävallan pienin kaupunki. Rajan takana suojelualue jatkuu Podyjín kansallispuistona; yhteensä kahdessa kansallispuistossa on n. 7700 ha suojeltua aluetta. == Luonto == Puiston alueella kuiva Pannonian ilmasto kohtaa kostean Waldviertelin ilmaston. Siksi siellä on pienellä alueella suuri määrä lajeja. Kahdessa kansallispuistossa on havaittu yhteensä 1 288 kasvilajia ja yli 150 lintulajia, 29 lajia lepakoita sekä yli 900 lajia perhosia. Puiston pinta- alasta 92% on metsää, 4% niittyjä, 3% vesistöjä, ja 1% kallioita ja kuivaa ruohoaroa. Thayatalin metsissä kasvaa tammia, valkopyökkejä, lehmuksia, vuorivaahteroita ja euroopanpyökkejä. Näiden lisäksi siellä on mm. punamarjakanukkaa, isohelmikkää, taatankurjenmiekkaa ja laukkaneilikoita. Eläimistöstä mainittavimpia ovat harvinaiset ja erittäin ujot euroopanvillikissat. == Lähteet == Luokka:Itävallan kansallispuistot Luokka:Ala-Itävallan maantiede
Phil Mogg

Philip John 'Phil' Mogg (s. 15. huhtikuuta 1948) on brittiläinen laulaja, joka toimi hard rock -yhtye UFOn laulajana vuodesta 1970 sen hajoamiseen 2024 saakka. Ennen laulajaksi ryhtymistään hän soitti sekä bassoa että rumpuja. Mogg on ainut UFOn jäsen, joka on ollut yhtyeessä koko sen olemassaolon ajan. Mogg ilmoitti toukokuussa 2018 jättävänsä UFOn yhtyeen tulevan 50-vuotiskiertueen jälkeen vuonna 2019. Mogg on kuitenkin pysynyt jäsenenä yhtyeessä tähän asti, ja yhtyeen 50-vuotiskiertueen päätös oli siirretty lokakuuhun 2022 asti, kunnes syyskuun 2022 alussa Moggin ilmoitettiin saaneen sydäninfarktin, ja tästä syystä Moggin lopettaminen yhtyeessä siirtyi, kunnes Mogg vahvisti 2024 yhtyeen lopettaneen toimintansa. Phil Mogg on The Quireboys -yhtyeen basistin Nigel Moggin setä. Moggilla on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sakuragawa

Sakuragawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Sakurajoen varrella. Kaupunkia ympäröivät usealla suunnalla vuoret, kuten idässä Kabavuori ja etelässä Tsukubavuori. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Tochigin prefektuuriin. Sakuragawassa on 38 905 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 180,06 neliökilometriä. Sakuragawa on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Iwasen ja Makaben maaseutukaupungit sekä Yamaton kyläkunta. Sakuragawaa palvelee JR Higashi- Nihonin Mito-linja. == Kuvia == Tiedosto:Iseya Ryokan (Sakuragawa).JPG|Ryokan Makaben kaupunginosassa Tiedosto:Cherry Blossoms of Sakuragawa, Someiyoshino.jpg|Sakuragawan kirsikankukkia Tiedosto:Iwase Basin from Mt.Takamine 02.jpg|Näkymä Iwasen allaslaaksoon Takaminevuorelta Tiedosto:In front of Iwase Sta.JPG|Iwasen rautatieaseman edustaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ibarakin prefektuurin kaupungit
Musta Ryssä

Musta ryssä on vodkasta ja kahvilikööristä tehty drinkki. Tavallisesti siihen kuuluu kolme osaa vodkaa ja kaksi osaa kahvilikööriä (tavallisimmin Kahlúaa), tai viisi osaa vodkaa ja kaksi kahvilikööriä. Perinteisesti drinkki tehdään kaatamalla vodkaa grogilasissa olevien jäiden päälle ja lisäämällä lopuksi kahvilikööri lasiin. Drinkin kehitti vuonna 1949 belgialainen baarimikko Gustave Tops Yhdysvaltain suurlähettilään kunniaksi. ==Variaatiot== * Pitkä Musta ryssä, tehdään kuten tavallinen juoma, mutta tarjoillaan pitkästä lasista kolajuomalla jatkettuna. * Black Magic, jatketaan sitruunamehulla. * Irish Russian tai Smooth Black Russian, juomaa jatketaan Guinness-oluella. * Brown Russian, jatketaan esimerkiksi kaakaolla tai suklaasiirapilla. * Valkovenäläinen, sisältää normaalien ainesosien lisäksi maitoa tai kermaa. ==Katso myös== * Valkovenäläinen (drinkki) ==Lähteet== Luokka:Drinkit
Gesäusen kansallispuisto

Gesäusen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Steiermarkin osavaltiossa Itävallan kaakkoisosassa. Se perustettiin v. 2002, ja on Itävallan nuorin ja kolmanneksi suurin kansallispuisto. Se käsittää suuren osan Gesäusen vuorista, jotka ovat Ennstalin Alppien osa. Puistoon kuuluu myös Enns-joen uurtama rotkoalue. Kansallispuiston pinta-ala on 11 054 ha. Puiston korkein kohta on Hochtor 2 370 metrissä. Gesäusen kansallispuistossa on n. 20 kotoperäistä kasvi- ja hyönteislajia. == Lähteet == Luokka:Itävallan kansallispuistot Luokka:Steiermarkin maantiede
Viljakkalan kirkko

Viljakkalan kirkko on kirkkorakennus entisen Viljakkalan kunnan alueella Ylöjärvellä. Se rakennettiin intendentinkonttorin laatimien suunnitelmien perusteella. Kirkon suunnittelijana mainitaan arkkitehti Anton Wilhelm Arppe ja myös intendentinkonttorin johtajana toiminut Carl Ludvig Engel, joka tosin kuoli vuonna 1840, eli ennen kirkon valmistumista. Rakennustyötä johti Herman Nyberg. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1843. Kirkko korvasi vuonna 1841 puretun vanhan kirkon, joka sijaitsi hautausmaan niin sanotulla vanhalla puolella. Vanhan puolen erottaa kirkosta ja sen eteläpuolella olevasta hautausmaan uudesta puolesta Kirkkokuja-niminen tie. Nykyinen kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, jonka pitkiltä sivuilta erkanevat eteinen ja sakaristo. Satulakattoisen kirkon sisäkatteena on lautaholvi. Vaatimattomasti jäsennetty kirkko on yksi harvoista puurakenteisista 1800-luvun alkupuolen empiretyylisistä pitkäkirkoista. Kirkko laudoitettiin ulkoa vasta vuonna 1854, nykyinen lautaverhous on vuodelta 1930. Torni korotettiin alkuperäisestä vuonna 1878 ja vuonna 1930 siihen tehtiin kupupääte. Sisätilojen perustellinen korjaus on vuodelta 1888. Kirkon urut ovat vuodelta 1937 ja Kangasalan urkutehtaan rakentamat. Kirkon alttaritaulu on nimeltään Ristiinnaulittu ja sen on maalannut Felix Frang vuonna 1896. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viljakkalan kirkko Ylöjärven seurakunnan sivuilla Luokka:Ylöjärven kirkkorakennukset Kirkko Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot
Dean Smith (moottoriurheilija)

thumb|right|Dean Smith vuonna 2009 Dean Smith (s. 22. maaliskuuta 1988 Wolverhampton, West Midlands) on brittiläinen moottoriurheilija. == Ura == Kilpailtuaan pitkään karting-sarjoissa Smith siirtyi Formula BMW -sarjaan vuonna 2004. Vuonna 2005 Smith voitti Formula BMW UK -sarjan mestaruuden. Vuonna 2006 Smith siirtyi Britannian Formula Renault -sarjaan sijoittuen yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän jatkoi sarjassa kohtalaisella menestyksellä. Vuonna 2008 Smith kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen 17:nneksi. Samana vuonna hän kilpaili Porsche Carrera Cupissa ja Britannian F3-sarjassa. Vuonna 2009 Smith voitti Formula Renault UK -sarjan mestaruuden ja sai McLaren Autosport -palkinnon ja mahdollisuuden testata McLarenin F1-autoa. Vuonna 2010 Smith kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän saavutti 24 pistettä ja yhden palkintosijan sijoittuen seitsemänneksi loppupisteissä. Vuonna 2011 Smith jatkoi GP3-sarjassa Addax Team -tallissa. Hän jätti sarjan päätösviikonlopun väliin ja hänet korvattiin Vittorio Ghirellillä. Smith ajoi kauden aikana kahdesti palkintokorokkeelle ja keräsi 18 pistettä. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2010 Carlin ESP FEA 4 ESP SPR 5 TUR FEA 22† TUR SPR 10 EUR FEA 17 EUR SPR 23 GBR FEA 6 GBR SPR 22 GER FEA 9 GER SPR 12 HUN FEA 5 HUN SPR 3 BEL FEA 6 BEL SPR 4 ITA FEA Kesk. ITA SPR 16 24 7. 2011 Addax Team TUR FEA 9 TUR SPR 6 ESP FEA 7 ESP SPR 3 EUR FEA 5 EUR SPR 11 GBR FEA 8 GBR SPR 2 GER FEA 24 GER SPR Kesk. HUN FEA 24 HUN SPR 19 BEL FEA 20 BEL SPR 20 ITA FEA ITA SPR 18 12. Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:GP3-kuljettajat
Sanctum (elokuva)

Sanctum on vuonna 2011 ilmestynyt, tositapahtumiin perustuva 3D-grafiikalla toteutettu seikkailu-, draama- ja katastrofielokuva, jonka on ohjannut Alister Grierson ja jonka vastaavana tuottajana toimii James Cameron. Elokuva kertoo sukeltajaryhmästä, joka jää loukkuun merenalaiseen luolastoon ja yrittää etsiä tietä ulos. Sanctum sai ensi-iltansa Australiassa 3. helmikuuta ja Yhdysvalloissa 4. helmikuuta 2011. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 25. maaliskuuta 2011. == Näyttelijät == * Richard Roxburgh * Ioan Gruffudd * Rhys Wakefield * Alice Parkinson * Daniel Wyllie * Christopher Baker * Nicole Downs * Allison Cratchley * Cramer Cain * Andrew Hansen * John Garvin Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2011 australialaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Sukellus Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Nigel Olsson

Nigel Olsson (s. 10. helmikuuta 1949) on brittiläinen rumpali, joka tunnetaan parhaiten Elton Johnin sooloalbumien rumpalina. Hän soitti myös lyhyen aikaa Uriah Heepissä vuonna 1970. Nykyisin Olsson toimii sessiomuusikkona, kun ei soita Elton Johnin kanssa. Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Uriah Heepin jäsenet Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuvala

Elokuvateatteri Kuvala on vuonna 1924 perustettu uusikaupunkilainen elokuvateatteri. Se on yksi Suomen vanhimmista elokuvateattereista. == Historia == Teatteri perustettiin vuonna 1923, jolloin vuonna 1854 valmistuneeseen talousrakennukseen perustettiin elokuvateatteri Pallas. Ensimmäisen näytökset esitettiin tammikuussa 1924. Historiansa aikana teatterin nimiä olivat Suomi ja Bio Revy, mutta vuodesta 1941 lähtien elokuvateatterin nimi on ollut Kuvala. Vuonna 2005 Kuvalaa remontoitiin, jolloin elokuvateatterin katsomopaikat vähenivät 150:sta 85:aan. Vuonna 2011 elokuvateatteria remontoitiin ja Kuvala digitalisoitiin. Samalla istumapaikat vähenivät 71:ään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Uudenkaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen elokuvateatterit
Aleksandr Dolgopolov

Aleksandr Dolgopolov (s. 7. marraskuuta 1988 Kiova), aiemmin tunnettu nimellä Oleksandr Dolgopolov Jr. on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli ATP-listan sijalla 13 tammikuussa 2012. Hän voitti urallaan kolme ATP- turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. == Tennisura == Vuonna 2010 Dolgopolov selviytyi kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa. Turnauksen toisella kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla 13 olleen Fernando Gonzálezin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Nicolás Almagrolle. Eastbournen ATP-turnauksessa hän pääsi välieriin. Wimbledonissa Dolgopolov hävisi toisella kierroksella viisieräisen kamppailun Jo-Wilfried Tsongalle, joka voitti päätöserän lukemin 10–8. Rogers Cupissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2011 Dolgopolov yllätti Australian avoimissa voitettuaan kolmannella kierroksella Jo-Wilfried Tsongan luvuin 3–6, 6–3, 3–6, 6–1, 6–1. Neljännellä kierroksella Dolgopolov voitti neljänneksi sijoitetun Robin Söderlingin luvuin 1–6, 6–3, 6–1, 4–6, 6–2. Puolivälierässä Dolgopolov hävisi kuitenkin viidenneksi sijoitetulle Andy Murraylle nelieräisen kamppailun. Australian avointen jälkeen Dolgopolov pelasi Brasil Openissa, jossa hän pääsi finaaliin asti. Finaalissa hän hävisi Nicolás Almagrolle. Acapulcossa Dolgopolov selviytyi välieriin, jossa hävisi David Ferrerille. Ranskan avoimissa Dolgopolov selviytyi edellisen vuoden tapaan kolmannelle kierrokselle. Kolmannen kierroksen ottelunsa hän hävisi Viktor Troickille. Wimbledonissa Dolgopolov hävisi ensimmäisellä kierroksella Fernando Gonzálezille. Ensimmäisen turnausvoittonsa Dolgopolov otti heinäkuussa Umagin turnauksessa, jossa hän voitti finaalissa Marin Čilićin luvuin 6–4, 3–6, 6–3. Yhdysvaltain avoimissa Dolgopolov pääsi neljännelle kierrokselle häviten Novak Đokovićille luvuin 6–7(14), 4–6, 2–6. Ensimmäinen erä kesti yhden tunnin ja 16 minuuttia. Dolgopolov loukkasi ranteensa toukokuussa 2018 eikä pelannut sen jälkeen. Hän ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aleksandr Dolgopolovin kotisivut * Aleksandr Dolgopolov profiili ATP:n kotisivuilla Luokka:Ukrainalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uudenkaupungin Sanomat

Uudenkaupungin Sanomat on Uudessakaupungissa kolme kertaa viikossa ilmestyvä sanomalehti. Se on Suomen vanhimpia sanomalehtiä. == Historia == Lehti perustettiin alun perin ruotsinkielisenä Nya Tag -lehtenä vuonna 1890. Nimeä ei käytetty kuitenkaan kauan ja saman vuoden lopulla lehden nimeksi vaihdettiin Eteenpäin. Vuodesta 1891 lähtien lehden nimi on ollut Uudenkaupungin Sanomat. Sanomalehti myytiin Turun Sanomien konsernille vuonna 1989, ja nykyisin lehti kuuluu TS-yhtymän sisällä Salon Seudun Sanomien konserniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset paikallislehdet Luokka:Uudenkaupungin media
Gorkin puisto (elokuva)

Gorkin puisto (Gorky Park) on Michael Aptedin ohjaama elokuva vuodelta 1983. Se perustuu Martin Cruz Smithin samannimiseen romaaniin. == Näyttelijät == == Tuotanto == Moskovaan sijoittuva Gorkin puisto kuvattiin pääosin Helsingin Kaisaniemenpuistossa, koska kuvaus­ryhmää ei päästetty Neuvostoliittoon. Elokuva kuvattiin tammikuusta huhtikuuhun 1983. Suomalainen Bad Sign esittää yhdessä kohtauksessa neuvostoliittolaista rockyhtyettä soittaen kappaleita ”It’s So Easy” ja ”Twist and Shout”. Yhtyettä ei kuitenkaan mainita elokuvan tiedoissa.Soundtracks, Viitattu == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa laimeaksi trilleriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Michael Aptedin ohjaamat elokuvat Luokka:Suomessa kuvatut elokuvat
Smaragdikäet

Smaragdikäet (Chrysococcyx) on käkien heimoon kuuluva käkilintusuku. Smaragdikäkien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kuusi lajia. Siihen kuului aiemmin enemmän lajeja, mutta mitokondrion DNA:n perusteella pronssikäet (Chalcites) on erotettu omaksi suvukseen.Payne, R. & Bonan, A: Horsfield's Bronze-cuckoo (Chalcites basalis). Teoksessa == Smaragdikäkiin kuuluvia lajeja == * Jadekäki (Chrysococcyx maculatus) * Kuparikäki (Chrysococcyx caprius) * Malakiittikäki (Chrysococcyx klaas) * Ametistikäki (Chrysococcyx xanthorhynchus) * Smaragdikäki (Chrysococcyx cupreus) * Viherkäki (Chrysococcyx flavigularis) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *ITIS: Chrysococcyx Luokka:Käkilinnut
Katri Veltheim

Katri Veltheim (o.s. Paavolainen, 14. huhtikuuta 1918 Kanneljärvi – 16. maaliskuuta 2011 Espoo) oli suomalainen kulttuuritoimittaja ja teatteriarvostelija.Paavolainen, Pentti: Teatterikriitikko Katri Veltheimin muistokirjoitus. Helsingin sanomat 20.3.2011, s. C 7. Artikkelin verkkoversio. Veltheim oli kotoisin Kanneljärveltä, missä hänen isänsä Erkki Paavolainen toimi Kanneljärven kansanopiston johtajana. Veltheim kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1936 Viipurin tyttölyseosta ja valmistui 1946 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän avioitui geologi Valto Veltheimin kanssa, ja perhe asui pitkään ulkomailla. Veltheim työskenteli toimittajana Karjala-lehdessä 1946–1949 ja Uuden Suomen teatteriarvostelijana 1956–1983. Eläkkeelle jäätyään hän kirjoitti muistelmiaan ja toimi aktiivisesti karjalaisyhdistyksissä. Kirjailija Olavi Paavolainen oli Veltheimin serkku.http://www.uusisuomi.fi/kotimaa/20520-”kevytmielinen- viipurilainen”-tayttaa-90-vuotta ==Teoksia== * Kultainen rinkeli : Kulttuurikuvia Viipurista 30-luvun kehyksissä, Tammi 1984. * Kävelyllä Viipurissa, Tammi 1985. * Kannaksen teillä, Tammi 1987. * Valokiilassa näyttelijä, Katri Veltheim ja Pirkko Koski, Otava 1988. * Tuntematon vuosikymmeneni : 30-luku, Tammi 1989. ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset teatterikriitikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Hellner

Hellner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Herman Hellner (1848–1942), suomalainen kamreeri ja teosofi * Jacob Hellner (s. 1961), ruotsalainen musiikkituottaja * Marcus Hellner (s. 1985), ruotsalainen maastohiihtäjä
Into the White

Into the White on Petter Næssin ohjaama norjalainen sodanvastainen draamaelokuva vuodelta 2012. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Ole Meldgaard yhdessä Dave Mangon ja ohjaaja Petter Næssin kanssa. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Harry Potter -elokuvista tuttu Rupert Grint sekä vuonna 2008 elokuvassa Lukija läpimurtonsa tehnyt David Kross. Ennen kuvauksia pidetyssä lehdistötilaisuudessa mukana oli 98-vuotias Horst Schopis, jota esittää elokuvassa Florian Lukas. Elokuvan kuvaukset alkoivat 28. maaliskuuta 2011 Grotlissa, Norjassa. Sen työnimenä oli Comrade. == Juoni == Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Norjaan, jonka yllä englantilaiset lentäjät ampuvat saksalaisen lentokoneen alas, mutta joutuvat itse polttoaineen loppuessa pakkolaskeutumaan lähelle ampumaansa saksalaiskonetta. Alueella ei ole kuin yksi suoja: pieni mökki, johon sekä englantilaiset että saksalaiset sotilaat majoittuvat. Sotilaiden pitää selvitä Norjan talven yli ja ystävystyvät keskenään pysyäkseen elossa. Elokuva perustuu tositapahtumiin. == Rooleissa == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Norjalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2012 elokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
Wild Target

Wild Target on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka ohjasi Jonathan Lynn. Se perustuu ranskalaiseen vuoden 1993 elokuvaan Cible émouvante. Elokuvan käsikirjoitti Lucinda Coxon ja sen tuottivat Martin Rope ja Michael Rose. . Elokuvan kuvaukset alkoivat 16. syyskuuta 2008 Lontoon keskustassa ja myöhemmin sitä kuvattiin myös Mansaarella. Elokuvan pääosissa nähdään Bill Nighy, Emily Blunt, Rupert Grint sekä Eileen Atkins. ==Juoni== Victor Maynard (Bill Nighy) on keski-ikäinen kyvykäs ammattitappaja. Hän suorittaa tapponsa nopeasti ja armotta. Hänet palkataan tappamaan Rose-niminen ammattivaras, (Emily Blunt), tämän varastettua 900 tuhatta puntaa liikemies Fergusonilta (Rupert Everett). Rose osoittautuu hankalaksi tapoksi, ja Victor epäonnistuu monta kertaa. Hän ei ole koskaan ennen epäonnistunut tapoissaan ja siksipä hänen äitinsä Louisa (Eileen Atkins) on tästä surullinen ja kehottaa Victoria tekemään tappo ilmaiseksi. Victor jäljittää Rosen ja on valmiina tappamaan tämän, mutta näkee toisen tappajan ase kohotettuna kohti Rosea. Victor ampuu toisen tappajan ja pakenee paikalta Rosen kanssa autolla. Matkalla pois autoparkista, he törmäävät Tonyyn (Rupert Grint) ja ottavat tämän kyytiin. Ferguson ja tämän kätyrit jahtaavat heitä ja asettautuvat tietämättään samaan hotelliin Victorin, Rosen ja Tonyn kanssa. Fergusonin kätyri yrittää hukuttaa Tonyn tämän ollessa kylvyssä, mutta Tony pääsee pois ja ampuu tätä. Victor, Rose ja Tony pakenevat hotellilta ja menevät kohti Victorin lapsuudenkotia. Victor ottaa Tonyn oppipojakseen ja valehtelee olevansa yksityisetsivä. Lopulta Rose saa selville, ettei Victor olekaan mikään yksityisetsivä ja että hänet oli palkattu tappamaan Rose. Rose lähtee, mutta Tony jää silti Victorin kanssa. Elokuvan loppuhuipennuksessa toinen ammattitappaja yrittää tappaa kaikki kolme, mutta ampuu vanhalla aseella, joka on jumittunut niin, että laukaus epäonnistuu ja ase laukeaa tappaen ampujansa. Kolme vuotta myöhemmin Victor ja Rose ovat naimisissa ja ovat saaneet tyttären. Tony asuu heidän luonaan ja on myös ammattitappaja. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2010 ranskalaiset elokuvat Luokka:Jonathan Lynnin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2010 brittiläiset elokuvat
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 400 metrin vapaauinti

Naisten 400 metrin vapaauintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 34 uimaria 16 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 16 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 31. heinäkuuta - 2. elokuuta Helsingin uimastadionilla. ==Lopputulokset== # Kilpailija Alkuerä Aika Sija # Välierä Aika Sija # Loppukilpailu 1 Valéria Gyenge III 5.22,6 1 10 II 5.16,9 1 1 5.12,1 2 Éva Novák V 5.19,1 1 3 I 5.21,3 2 6 5.13,7 3 Evelyn Kawamoto IV 5.16,6 1 1 I 5.21,5 1 5 5.14,6 4 Carolyn Green III 5.23,8 2 11 II 5.18,3 2 2 5.16,5 5 Ragnhild Andersen-Hveger II 5.19,6 1 4 II 5.19,5 4 4 5.16,9 6 Éva Székely II 5.20,9 2 5 II 5.19,3 3 3 5.17,9 7 Ana Schultz I 5.26,1 1 12 I 5.22,0 3 7 5.24,0 8 Greta Andersen V 5.21,3 2 7 I 5.22,1 4 8 5.27,7 9 Joan Harrison IV 5.21,8 3 9 I 5.23,1 5 9 10 Judith Davies II 5.21,2 3 6 I 5.25,6 6 10 11 Daphne Wilkinson IV 5.16,6 2 2 II 5.27,2 5 11 12 Deliana Meulenkamp II 5.21,4 4 8 II 5.27,9 6 12 13 Piedade da Silva Tavares V 5.26,9 3 13 I 5.28,5 7 13 14 Denise Norton V 5.28,5 4 14 II 5.30,9 7 14 15 Huguette Peeters I 5.29,8 2 16 II 5.36,5 8 15 16 Eva Fredin IV 5.28,7 4 15 I DNS 8 16 17 Mette Petersen I 5.30,6 3 17 18 Grace Wood I 5.31,2 4 18 19 Lillian Preece II 5.32,1 5 19 20 Ginette Jany IV 5.32,6 5 20 21 Ingrid Lundquist V 5.34,4 5 21 22 Colette Thomas III 5.36,8 3 22 23 Elisabeth Rechlin III 5.38,0 4 23 24 Sybille Verckist II 5.40,1 6 24 25 Josette Aréne V 5.44,1 6 25 26 Irma Heijting-Schuhmacher IV 5.45,2 6 26 27 Johanna Termeulen III 5.45,5 5 27 28 Sadako Yamashita IV 5.48,4 7 28 29 Kathleen McNamee I 5.50,5 5 29 30 Gladys Priestley III 5.52,7 6 30 31 Ritva Järvinen II 5.53,5 7 31 32 Maureen Eager III 5.55,8 7 32 33 Misako Tamura V 5.59,0 7 33 34 Geertje Wielema I 6.02,6 6 34 ==Lähteet== * Tulokset puolan kielellä Luokka:Uinti kesäolympialaisissa 1952
Šarkauštšyna

Šarkauštšyna () eli Šarkovštšina () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Vitsebskin maakunnan länsiosassa. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Šarkauštšynan kaupunkimaisessa taajamassa asui 6 934 ja koko piirissä 18 620 ihmistä. Maantieyhteyksistä tärkeimpiä ovat kantatiet P3 (Latvian raja–Braslau–Šarkauštšyna–Hlybokaje–Dokšytsy–Lahoisk) ja P18 (Venäjän raja–Verh’njadzvinsk–Mjory–Šarkauštšyna). Valko-Venäjän rautateiden rataverkon sivuraide ulottuu hallintopiiriin. Väinäjoen sivuhaara Disna laskee keskustaajaman kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhyt kuvaus taajamasta (BYcity.org) * Шарковщинский район - Lyhyet artikkelit kaupunkimaisista taajamasta ja hallintopiiristä (dorogiby.info) * Bešankovitšyn keskustan kartta (BYcity.org) * Taajaman katukartta (emaps- online.com) * WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta * Piirin perustietoja ja kartta (emaps-online.com) * Kuvia hallintopiirin rakennuksista (globus.tut.by) * Kuvia hallintopiirin rakennuksista ja raunioista ,, ja (radzima.org) Luokka:Valko-Venäjän kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Vitsebskin alue
Åvik

Åvik voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Åvikin kartano, kartano Somerolla * Åvikinjärvi, Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla * Åvikin lasitehdas, Somerolla vuosina 1748–1833 toiminut lasitehdas * Åvikin alue, entisen Åvikin kartanon alue Maarian altaan tuntumassa Turussa * Åvik, entinen taajaväkinen yhdyskunta (1906–1910) Hudiksvallissa, Ruotsissa. * Palvelukeskus Åvik, Hyvinkää.
English Defence League

The English Defence League (EDL) on äärioikeistolainen järjestö, joka ilmoittaa toimivansa islamismin leviämistä vastaan Englannissa. EDL järjestää usein väkivaltaisiksi äityviä mielenosoituksia, joissa yleensä jalkapallohuligaaneista koostuva joukko vastustaa islaminuskon leviämistä. ==Historia== Järjestön edeltäjä oli Lutonissa perustettu United Peoples of Luton, joka perustettiin vastustamaan Al-Muhajiroun-ryhmittymää (myöhemmin Islam4UK), joka osoitti mieltään Afganistanista palanneen Royal Anglian Regimentin marssia vastaan.Is far-right extremism a threat? BBC News 22.9.2009 ==Järjestön rakenne== Löyhästi organisoitua järjestöä johti aiemmin Lutonista kotoisin oleva Tommy Robinson. Englannissa tehty tutkimus EDL:stä paljastaa, että valtaosa (81%) sen jäsenistä on alle 30-vuotiaita miehiä, jotka ovat usein huolissaan omasta tulevaisuudestaan. Tutkimuksessa selvisi myös, että monet kannattajat olivat enemmän motivoituneita vihamielisyydestä maahanmuuttoa kohtaan kuin maansa perinteisten arvojen puolustamisesta. Liikkeellä on myös oma juutalainen aktivistiosastonsa, Jewish Division. Juutalaisosaston johtaja Roberta Moore ilmoitti kesällä 2011 eroavansa, koska omien sanojensa mukaan "ei halua enää olla osana sitä, koska järjestön sisällä on natsielementtejä". ==Yhteydet väkivaltaisuuksiin== Marraskuussa 2011 kaksi EDL-aktivistia pidätettiin pommiuhkauksista. Uhkaukset oli kohdistettu Birminghamin keskusmoskeijaan. Joulukuussa 2011 EDL-aktivisti Simon Beech tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen murhapolttoyrityksestä, joka kohdistui asuinalueella sijaitsevaan moskeijaan. Norjalainen terroristi Anders Behring Breivik on kertonut, että hänellä on ollut yhteyksiä EDL:ään ja että hän on osallistunut EDL:n toimintaan Bradfordissa ja Newcastlessa. == Katso myös == * Finnish Defence League * Hooligans gegen Salafisten * Islamofobia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön kotisivut. * Guardianin EDL- osasto. * The English Defense League: The New Face of Europe? Luokka:Äärioikeisto Luokka:Islamin vastustus
Sisak

Sisak on kaupunki keskisessä Kroatiassa. Se sijaitsee 50 km Zagrebista kaakkoon. Se on rakennettu entisen Rooman ajan Siscian kaupungin päälle. Sisak on Sisak-Moslavina piirikunnan hallinnollinen pääkaupunki. Sen väkiluku on noin 48 000. Sisak on pääosin teollisuuskaupunki. ==Historia== Sisak perustettiin Segestian nimellä kelttien ollessa vallassa. Rooman aikakaudella Siscia oli yksi Pannonian provinssin suurimmista kaupungeista: siellä oli noin 30 000 asukasta. ==Lähteet== *Coe.int. PDF. Viitattu 24.3.2011. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatian kaupungit
Daniel Morad

Daniel Morad (s. 24. huhtikuuta 1990 Markham, York Region, Ontario) on kanadalainen moottoriurheilija. == Ura == Hän aloitti moottoriurheilu-uransa kilpailemassa karting-sarjoissa vuodesta 1998 lähtien kahdeksan vuoden ajan voittaen lukuisia palkintoja kuten Kanadan Formula Senior -mestaruuspalkinnon ja Florida Winter Tour -mestaruuspalkinnon. Vuonna 2005 Morad siirtyi Formula BMW USA -sarjaan sijoittuen debyyttivuonnaan kuudenneksi 75 pisteellään. Seuraavana vuonna Morad voitti sarjan mestaruuden ylivoimaisesti. Hän testasi myös Kanadan A1GP-autoa samana vuonna. Vuonna 2008 Morad kilpaili Eurointernational Atlantic Championship -sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Samana vuonna Morad kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa edustaen Libanonia kauden 2008-2009. Tämä oli mahdollista, koska hänen isoisänsä oli libanonilainen. Sarjan lopetettua Morad siirtyi GP3-sarjaan vuonna 2010. Hän voitti yhden kilpailun ja sijoittui loppupisteissä 12:nneksi. Morad jatkoi GP3:ssa vuonna 2011 Carlin-tallissa. Hän jätti avausviikonlopun väliin, mutta tuli mukaan seuraavassa Barcelonan ja Valencian kilpailuissa. Hänet korvasi tallissa Saksan kilpailusta lähtien Callum MacLeod. Morad siirtyi myöhemmin Indy Lights -sarjaan. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2010 Status Grand Prix ESP FEA Kesk. ESP SPR 22 TUR FEA 5 TUR SPR 5 EUR FEA 19 EUR SPR 12 GBR FEA 7 GBR SPR 1 GER FEA Kesk. GER SPR 9 HUN FEA 22 HUN SPR 12 BEL FEA Kesk. BEL SPR 16 ITA FEA 9 ITA SPR 7 15 12. 2011 Carlin TUR FEA TUR SPR ESP FEA 24 ESP SPR 14 EUR FEA 15 EUR SPR Kesk. GBR FEA DNS GBR SPR DNS GER FEA GER SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR 0 33. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset autourheilijat Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loleatta Holloway

Loleatta Holloway (5. marraskuuta 1946 – 21. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja, jota luonnehditaan soul- ja diskodiivaksi. Holloway aloitti laulajanuransa gospellaulajana. 1970-luvun alkupuolella hän teki kaksi soullevyä, mutta Aware-levy-yhtiön kaaduttua hän siirtyi Gold Mindille, jonka kautta levyjen jakelu ylsi laajemmalle. Sen jälkeen Hollowayn menestys lähti nousuun. Uran loppupuoli oli kuitenkin etupäässä vanhojen menestyskappaleiden varassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Bengt Eriksson (yritysjohtaja)

Bengt Rurik Eriksson (s. 21. kesäkuuta 1946 Vaasa) on suomenruotsalainen yritysjohtaja ja kirjailija. == Ura == Eriksson kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolassa 1965 ja valmistui diplomiekonomiksi Handelshögskolan vid Åbo Akademissa 1969. Hän toimi eri tehtävissä SOK:ssa 1969-1982, viimeksi tekstiiliosaston johtajana. Sen lisäksi hän työskenteli työuransa aikana HAY- palkkahallinnon konsulttijohtajana, Yrittäjäin-Fennian markkinointijohtajana, Comex Oy:n toimitusjohtajana sekä KPMG:n konsulttiyrityksen osakkaana ja toimitusjohtajana. === Kirjailijana === Siirryttyään vuonna 2005 eläkkeelle Eriksson alkoi tutkia kotipaikkaansa Vantaan Silvolan historiaa ja tapahtumia. Eriksson on julkaissut kaksi kaksikielistä (suomi ja ruotsi) kirjaa: * * Lisäksi hän on julkaissut teokset *Att komma fram... Seglarminnen från 50 år till rors (2018, ISBN 978-952-84-1211-2) *Ung rebell… utan mening? (2020, ISBN 978-952-94-3112-2) == Yksityiselämä == Bengt Eriksson toimii edelleen historiantutkijana, tietokirjailijana ja luennoitsijana. Hän harrastaa laskettelua, purjehdusta ja matkailua. Eriksson on harrastuksenaan kerännyt myös laajan meri- ja purjehdusaiheisen kirjaston. Hänellä on neljä lasta kahdesta avioliitosta. == Aiheesta muualla == *Bengt Erikssonin Nautica- kirjasto Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silvola-Sillböle 1500-2000

Silvola – Sillböle 1500–2000 on Bengt Erikssonin kirjoittama ja Silvolan pientaloyhdistys ry:n vuonna 2007 julkaisema kotiseutukirja. == Sisältö == Kirja kertoo Silvolan vanhan kylän 500 vuoden kehityksestä osana Helsingin pitäjää ja Vantaan kaupunkia. Kirjoittaja on haastattelujen, arkistotutkimusten sekä monen paikkakuntalaisen ja historian asiantuntijan avustuksella koonnut uutta ja ennen julkaisematonta tietoa alueen historiasta. Kirjan keskeisiä tutkimuskohteita ovat muun muassa Silvolan kaivos, joka aikoinaan oli Suomen suurin rautakaivos ja tuotti saman verran rautamalmia kuin muut Suomen kaivokset yhteensä. Toinen mielenkiintoinen analyysi liittyy Vantaan­joen keskeiseen rooliin koko nykyisen pääkaupunki­seudun taloudellisessa kehityksessä. Lähes unohdettu, mutta aikoinaan Suomen eturivin taiteilijoihin ja kotiseutututkijoihin kuulunut Per Åke Laurén syntyi ja kasvoi Silvolan kartanossa. Henkilöt Suomen ensimmäisen kokonaisvaltaisen aluerakentamiskohteen, Kaivokselan, takana astuvat parrasvaloihin. Kirja on kirjoitettu suomeksi ja ruotsiksi, ja siinä on runsas kuvitus. Kustantaja Silvolan Pientaloyhdistys ry toivoi, että kirja saisi alueen asukkaat kiinnostumaan omasta lähiympäristöstään ja sen historiasta sekä arvostamaan rakennetun maiseman ajallisia kerrostumia ja vahvistaisi asukkaiden yhteenkuuluvaisuutta. Kirjasta on otettu kaksi painosta ja aiheista pidetty kymmeniä esitelmiä Vantaalla ja muualla Etelä-Suomessa. Kotiseutututkimus on vilkastunut Vantaan eri kylissä, ja kirjailija on palkittu ansiokkaasta työstä Vantaan Omakotiyhdistysten keskus­liiton kunnia­maininnalla. Kirjan aiheista on järjestetty valokuvanäyttelyitä, kulttuurikävelyjä ja kyläjuhlia Vantaan kaupungin tuella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Vantaan historia Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Kotiseutujulkaisut Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Talonpoikaispurjehdus Helsingin pitäjässä 1500-luvulla

Talonpoikaispurjehdus Helsingin pitäjässä 1500-luvulla – Bondesegling i Helsinge på 1500-talet on vuonna 2009 julkaistu Bengt Erikssonin kirjoittama tietokirja, joka kertoo Helsingin pitäjän elämästä 1500-luvulla, jolloin pitäjä oli talonpoikaispurjehduksen ja maakaupan keskus Uudellamaalla. Kirjan on kustantanut Silvolan Pientaloyhdistys ry. Jatkuvat sodat, merirosvous ja kaappaukset Suomenlahdella sekä kruunun kiellot asettivat melkoiset haasteet talonpoikien matkoille, mutta suolan ja viljan hankinta Tallinnasta oli välttämätöntä Uudenmaan rannikon väestölle, joka kärsi katovuosista ja sotien hävityksistä. Kirjassa on esitetty uutta tietoa 1500-luvun laivureiden aluksista analysoimalla Itämeren eri alueiden keskiaikaisia laivahylkyjä sekä talonpoikien myöhemmin käyttämiä venetyyppejä. Kaksikielisen kirjan kuvituksena on satoja valokuvia, karttoja ja piirroksia Suomen historian eri ajoilta. Kirjoittaja on useiden vuosien haastattelujen, arkistotutkimusten ja analyysien avulla tuottanut uutta, ennen julkaisematonta materiaalia keski- ja renessanssiajan tapahtumista, olosuhteista ja merenkulusta. Hankkeen tuloksena on syntynyt nelivärinen noin 350-sivuinen hakuteos. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Kirjat merihistoriasta Luokka:Helsingin historia Luokka:Vantaan historia Luokka:Itämeren historia Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Puolamäki

Puolamäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Asser Puolamäki (1918–1944), Mannerheim-ristin ritari * Esa Puolamäki, kauppatieteilijä ja Turun yliopiston professori * Kai Puolamäki (s. 1972), fyysikko ja informaatiotekniikan tutkija
Luottamustaso

Luottamustaso on tilastollisen matematiikan käsite. Luottamustaso kuvaa yleensä prosentuaalisena arvona sitä, kuinka suurella todennäköisyydellä tilastollinen satunnaismuuttuja osuu tiettyyn luottamusväliin. == Aiheesta muualla == *Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto, Menetelmäopetuksen tietovaranto: Luottamusväli ja luottamustaso Luokka:Ekonometria