EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jaap de Hoop Scheffer

Jakob (Jaap) Gijsbert de Hoop Scheffer (s. 3. huhtikuuta 1948 Amsterdam) on hollantilainen poliitikko, joka toimi vuosina 2004−2009 Naton 11. pääsihteerinä. == Opinnot ja työura == Amsterdamissa syntynyt de Hoop Scheffer opiskeli lakia Leidenin yliopistossa ja valmistui vuonna 1974. Suoritettuaan asepalveluksensa 1974–1976 ilmavoimissa hän aloitti työt Alankomaiden ulkoministeriössä. Ministeriön palveluksessa de Hoop Scheffer työskenteli vuosina 1976-1986\. Ensimmäiset kaksi vuotta de Hoop Scheffer oli töissä Alankomaiden suurlähetystössä Ghanan pääkaupungissa Accrassa, minkä jälkeen hän toimi Alankomaiden delegaatiossa Naton päämajassa Brysselissä vuoteen 1980. == Poliittinen ura == Alun perin de Hoop Scheffer vaikutti Demokraatit 66 -puolueessa (Democraten 66), mutta liittyi vuonna 1982 kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDA). Vuoden 1986 vaaleissa de Hoop Scheffer tuli valituksi parlamenttiin. Vuosina 1997−2001 hän toimi oppositiossa olleen CDA:n puheenjohtajana. Kun vuonna 2002 vaalien ehdokkaita valittiin, de Hoop Schefferin puheenjohtajuudesta tuli epävakaa, minkä seurauksena hän erosi tehtävästään. Häntä seurasi puheenjohtajana Jan Peter Balkenende, jonka johdolla kristillisdemokraatit voitti vaalit ja uusi pääministeri Balkenende nimitti de Hoop Schefferin ulkoministeriksi. Hallitus joutui kuitenkin pian eroamaan, mutta de Hoop Scheffer sai jatkaa ja toimi ulkoministerinä vuoden 2003 loppuun. Alankomaat piti vuonna 2003 hallussaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) puheenjohtajan tehtävää, jolloin de Hoop Scheffer toimi järjestön puheenjohtajana. De Hoop Scheffer seurasi brittiläistä George Robertsonia Naton pääsihteerinä vuoden 2004 alusta. Aloittaessaan pääsihteerinä de Hoop Scheffer kertoi pitävänsä tärkeimpinä tehtävinään muun muassa järjestön seitsemän uuden jäsenmaan sulavan liittymisen varmistamista ja Euroopan ja Pohjois-Amerikan välisen dialogin kehittämistä. Hän nosti esille myös Afganistanin Naton päähaasteena. Kansainvälisellä yhteisöllä ja Natolla ei hänen mukaansa ollut varaa epäonnistua maan vakauttamisessa. Naton kumppanuudet ja järjestön suhteet Euroopan unionin kanssa olivat myös de Hoop Schefferin mukaan tärkeitä. De Hoop Schefferin nelivuotisen toimikauden jälkeen hänen seuraajakseen valittiin 4. huhtikuuta 2009 tanskalainen Anders Fogh Rasmussen. == Yksityiselämä == De Hoop Scheffer puhuu hollannin lisäksi englantia, saksaa ja ranskaa. Hänen puolisonsa Jeannine de Hoop Scheffer-van Oorschot on ranskanopettaja. Yhdessä heillä on kaksi tytärtä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaiden ministerit Luokka:Ulkoministerit Luokka:Naton pääsihteerit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyliste

KYliste on Turun kauppatieteiden ylioppilaat ry:n eli Turun KY:n julkaisema opiskelijalehti, jonka ensimmäinen numero julkaistiin 28. huhtikuuta 1974. Lehden kohderyhmään kuuluu yhteensä noin 2300 kauppatieteiden opiskelijaa, noin 350 henkilökunnan edustajaa sekä monia muita turkulaisia opiskelijoita, alumneja ja sidosryhmien edustajia. Lehteä jaetaan Turun kauppakorkeakoululla, jonka lisäksi KYliste julkaistaan myös sähköisenä Issuussa. Päätoimittajina ja taittovastaavina toimivat keväällä 2018 Lisette Jaakola ja Venla Kokkomäki. Edellisiä päätoimittajia ovat olleet Ilona Häsänen, Henna Kainulainen ja Karoliina Rajala. Taittovastaavina ovat toimineet Varpu Somersalo, Ida Haapanen ja Miika Tiainen. Aikaisemmin KYlisteen päätoimittaja oli myös taittovastuussa, jolloin päätoimittajina toimivat muiden muassa Sara Lehtinen, Pia Rawlins ja Ville Nurminen. Vuodesta 2019 lehden toimituksesta on vastannut Turun KY:n viestintätiimi. Aiemmin vastuu lehden toimittamisesta on ollut päätoimittaja- ja taittovastaavaparin lisäksi Turun KY:n Media-Klubilla sekä PR-toimikunnalla. Luokka:Suomalaiset opiskelijalehdet
George Robertson

George Islay MacNeill Robertson, Paroni Robertson of Port Ellen (s. 12. huhtikuuta 1946 Port Ellen, Islay, Skotlanti) oli Naton pääsihteeri vuosina 1999–2004. Robertson oli kuusi kertaa Britannian alahuoneessa Työväenpuolueen edustajana 1978–1999. Hän toimi Britannian puolustusministerinä vuosina 1997–1999. Hänet nimitettiin toukokuussa 1997 hänen majesteettinsa valtaneuvostoon. Vuonna 1999 hän sai paronin aatelisarvon. George Robertson sai 12. marraskuuta 2003 Yhdysvaltain korkeimman siviilimitalin eli Presidential Medal of Freedomin ja 30. marraskuuta vuonna 2004 Thistlen ritarikunnan arvon. Robertson on Länsi-Venäjällä toimivan TNK-BP:n johtokunnan varapuheenjohtaja. ==Aiheesta muualla== * NATO Secretary General The Rt. Hon. Lord Robertson of Port Ellen (NATO.int) Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministerit Luokka:Naton pääsihteerit Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Brittiläiset paronit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergio Balanzino

Sergio Silvio Balanzino (20. kesäkuuta 1934 Bologna, Italia – 25. helmikuuta 2018) oli italialainen diplomaatti. Balanzino opiskeli lakia Rooman yliopistossa ennen kuin meni töihin Italian ulkoministeriöön 1958. Balanzino oli suurlähettiläs Kanadassa vuosina 1990-1994\. Balanzino oli Naton virkaatekevä pääsihteeri vuonna 1994 ja 1995. Ensimmäisen kerran hän seurasi saksalaista Manfred Wörneria, joka erosi syövän vuoksi ja toisen kerran belgialaista Wily Cleasea joka erosi korruptioskandaalin vuoksi. Balanzinon seuraajaksi nousi 5. joulukuuta 1995 espanjalainen Javier Solana. Balanzino opetti Loyola University Chicago Rome Centerissä Roomassa. == Lähteet == Luokka:Naton pääsihteerit Luokka:Italialaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Caseyn lause

Geometriassa Caseyn lause kuuluu seuraavasti: Olkoon C1, C2, C3, C4 neljä ympyrää, jotka sivuavat annettua ympyrää C kaikki joko sisä- tai ulkopuolelta. Kuvatkoon ti,j, 1≤i,j≤4 ympyröiden Ci ja Cj sen janan pituutta, joka saadaan, kun piirretään ympyröille Ci ja Cj yhteinen tangentti ja joilla ympyrät Ci ja Cj ovat samalla puolelle tangenttia, ja valitaan janan päätepisteiksi tangentin sivuamispisteet Ci:n ja Cj:n kanssa. Tällöin on voimassa t_{1,2}t_{3,4}+t_{2,3}t_{1,4}=t_{1,3}t_{2,4}. Edelleen, jos ympyröille C1, C2, C3 ja C4 on voimassa \pm t_{1,2}t_{3,4}\pm t_{2,3}t_{1,4}\pm t_{1,3}t_{2,4}=0 joillakin valinnoilla + ja -, on olemassa ympyrä, joka sivuaa kaikkia neljää ympyrää joko sisä- tai ulkopuolisesti. Lauseen todistuksen toinen suunta on esitetty artikkelissa http://www.artofproblemsolving.com/Forum/download/file.php?id=33918 ja toinen artikkelissa I. Shariguin, Problemas de Geometri ́e (Planimetri ́e), Ed. Mir, Moscu, 1989. Wigand on yleistänyt Caseyn lausetta seuraavalla tuloksellaan: Olkoon annettu säännöllinen n-kulmio, missä n on pariton ja olkoon monikulmion sivut v1,...,vn ja C monikulmion ympäri piirretty ympyrä. Piirretään jokaiselle vi ympyrä, joka sivuaa sisäpuolelta vi:tä ja C:tä ja oletetaan, että näin piirretyillä ympyröillä on sama säde. Olkoon P mielivaltainen piste v1:tä ja vn:ää yhdistävällä pienemmällä ympyrän kehällä ja olkoon ti janan P:stä ympyrälle C pisteeseen vi, pituus. Tällöin \sum_{i=1}^n (-1)^it_i=0.http://math.stackexchange.com/questions/143852/a-hard-problem- from-regular-n-gon?rq=1 Kuva:Casey anim.gif|Animaatio, jossa neljän ympyrän säteet ovat erisuuret Kuva:Theorem of casey1.png|Neljä ympyrää sivuavat kaikki viidettä ympyrää ulkoisesti Kuva:Theorem of casey2.png|Neljä ympyrää sivuavat kaikki viidettä ympyrää sisäisesti Kuva:Theorem of casey6.png|Kolme ympyrää sivuavat viidettä ympyrää sisäisesti ja yksi ulkoisesti Kuva:Theorem of casey4.png|Teoreeman laajennus, jossa neljällä ympyrällä on yhteinen leikkauspiste Kuva:Theorem of casey7.png|Teoreeman laajennus, jossa neljällä ympyrällä on yhteinen tangentti Kuva:Sangaku-casey.svg|Sangaku-Casey-probleema vuonna 1874 Japanissa esitetyssä muodossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Konhauser, Velleman, Wagon: Which Way Did the Bicycle Go *Stanley Rabinowitz, Ptolemy's Legacy, MathPro Press *Shailes Shirali, On The Generalized Ptolemy Theorem * http://mathworld.wolfram.com/CaseysTheorem.html Luokka:Geometria
Luettelo Turun kaupunginosista väkiluvun mukaan

Turun kaupunginosien väkilukuja Turun pienalue- ja kaupunginosajaon mukaan vuonna 2007. Kun pienalueiden ja kaupunginosien rajojen yhteensopimattomuus aiheuttaa ongelmia tilaston luotettavuudessa, tämä on merkitty yläviitteellä ja selitetty huomioissa. # Runosmäki (), 10 341 # Varissuo (Kråkkärret), 9 200 # VII kaupunginosa, 8 877 # Nummi (Nummis), 7 795 # I kaupunginosa, 6 291 # VI kaupunginosa, 6 284 # VIII kaupunginosa (Port Arthur), 4 720 # Luolavuori, 4 566 # IV kaupunginosa (Martti) (Martins), 4 410 # Pääskyvuori (Svalberga), 4 345 # Pahaniemi, 4 180 # Harittu, 3 870 # Vasaramäki (Hammarbacka), 3 804 # V kaupunginosa (Itäranta) (Öststranden), 3 656 # Teräsrautela, 3 600 # Halinen (Hallis), 3 571 # Uittamo, 3 531 # Jäkärlä, 3 289 # Lauste (Laustis), 3 259 # III kaupunginosa, 3 094 # Kurala, 3 016 # Vätti, 2 888 # Itäharju (Österås), 2 883 # II kaupunginosa (Vartiovuori), 2 878 # Pansio, 2 837 # Ilpoinen (Ilpois), 2 795 # Pitkämäki (Långbacka), 2 793 # Paattinen (Patis), 2 429 # Ruohonpää, 2 280 # Perno, 2 248 # Kaerla, 2 187 # Kärsämäki, 1 973 # Kastu, 1 969 # Räntämäki, 1 872 # Iso-Heikkilä (Storheikkilä), 1 870 # Moikoinen (Moikois), 1 835 # Koivula (Björkas), 1 711 # Mälikkälä, 1 709 # Raunistula, 1 621 # Pohjola (Norrstan), 1601 # Kukola, 1 585 # Mäntymäki (Tallbacka), 1 514 # Haarla (Harlax), 1 482 # IX kaupunginosa (Länsiranta) (Väststranden), 1 324 # Katariina (Katarina), 1 296 # Kohmo, 2 200 # Vähäheikkilä (Lillheikkilä), 1 195 # Pihlajaniemi (Rönnudden), 1 170 # Vaala (Svalas), 953 # Kähäri, 946 # Huhkola, 914 # Satava, 818 # Kurjenmäki (Tranbacken), 786 # Peltola, 771 # Puistomäki (Parkbacken), 727 # Kaistarniemi (Kaistarudden), 639 # Kakskerta, 622 # Saramäki (Starrbacka), 535 # Ispoinen (Ispois), 523 # Korppolaismäki (Korppolaisbacken), 354 # Friskala, 295 # Papinsaari, 272 # Lauttaranta (Färjstranden), 239 # Pikisaari (Beckholmen), 230 # Toijainen (Toijais), 203 # Oriniemi, 156 # Ruissalo (Runsala), 150 # Skanssi (Skansen), 123 # Oriketo, 122 # Särkilahti, 113 # Lentokenttä, 108 # Maanpää, 108 # Illoinen (Illois), 81 # Artukainen (Artukais), 75 # Satama (Hamnen), 37 # Jänessaari, 27 # Koroinen (Korois), 20 # Kupittaa (Kuppis), 9 ==Huomautuksia== == Lähteet == * Turun kaupunki * Turku
Suomen musiikkiteatteri

Suomen musiikkiteatteri on perheyritys ja Suomen ainoa musikaaleja tuottava kiertueteatteri, jossa yhdistyvät huipputason musikaalit, showt ja konsertit. Teatterin päämaja on Tampereella, mutta esitykset ovat koko Suomessa aina Helsingistä Rovaniemelle asti. Teatteri toteuttaa vuoden aikana noin 200 esitystä suurissa konserttitaloissa ympäri maata. Suomen Musiikkiteatterin taustalla on taiteilijapariskunta Katariina Leino ja Petri Lairikko. Kirjailija Katariina Leino toimii taiteellisena johtajana ja teatteriohjaaja- näyttelijä Petri Lairikko toimi teatterinjohtajana. ==Tuotannot== *2009 Piukat paikat (ohj. Petri Lairikko) *2009 The Beatles Story (käsikirj. Reino Bragge, ohj. Petri Lairikko) *2010 Edith! (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2011 Rakkausrevyy (ohj. Petri Lairikko) *2010 Ava & Frank (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2011 Show Must Go On (SMGO) (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2011 Peter Pan -pienoismusikaali Särkänniemen huvipuistossa, ohj. Petri Lairikko) *2011 The Blues Brothers (ohj. Otto Kanerva) *2011 Juice - Taiteilijaelämää (käsikirj. ja ohjaus Heikki Vihinen) *2012 Simply the Best (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2012 Peter Pan-show (ohj. Petri Lairikko) *2012 Punainen mylly (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Sami Uotila) *2013 Remu & Hurriganes (käsikir. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2013 Kaunotar ja Hirviö (dramaturgia Katariina Leino, ohj. Anna Haukka ja Petri Lairikko) *2013 ABBA - Dancing Queen (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2013 Singing In The Rain - Laulavat sadepisarat (ohj. Petri Lairikko) *2014 Ihan Tuuliajolla (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) * 2014 Whitney Houston - Me and my Bodyguard (ohj. Petri Lairikko) * 2014 Tuhkimo ja Rocktähti (ohj. Anna Haukka ja Petri Lairikko) * 2014 Paratiisi (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2015 I Wanna Rock (käsikirj. Katariina Leino, ohj. Petri Lairikko) *2015 Uuno Turhapuro-musikaali (käsikirj. Hannu Runamäki, ohj. Petri Lairikko) ==Lähteet== *Erikoinen vuokraneuvottelu tamperelaisteatterista – aseena yrityssaneeraus - Yle Tampere, 13.6.2014 *Palatsiteatteri Oy *Musiikkiteatteri jatkaa kulttuuriperinnettä == Aiheesta muualla == *Suomen musiikkiteatterin kotisivut Luokka:Tampereen musiikki Luokka:Tampereen teatterit Luokka:Tammerkoski
Manlio Brosio

Manlio Brosio (10. heinäkuuta 1897 Torino – 14. marraskuuta 1980 Torino) oli italialainen juristi, diplomaatti, poliitikko ja Naton pääsihteeri vuosina 1964–1971. Brosio opiskeli lakia Torinon yliopistossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli tykistön upseerina vuoristojoukoissa Italian Alpeilla. Sodan jälkeen Brosio valmistui yliopistosta vuonna 1920 ja siirtyi politiikkaan, muttei voinut osallistua ollessaan fasismin vankka vastustaja. Vuonna 1943 Brosio palasi politiikkaan, ja toimi varapääministerinä sekä vuosina 1945–1946 puolustusministerinä. Tammikuusta 1947 joulukuuhun 1951 Brosio toimi Italian suurlähettiläänä Neuvostoliitossa, vuodesta 1952 alkaen Britanniassa, vuodesta 1955 alkaen Yhdysvalloissa ja vuosina 1961–1964 Ranskassa. Vuosina 1964–1971 Brosio toimi Naton pääsihteerinä. Hän oli hollantilaisen Dirk Stikkerin seuraaja. Hänen seuraajansa oli puolestaan myös hollantilainen Joseph Luns. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset diplomaatit Luokka:Italialaiset juristit Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Italian puolustusministerit Luokka:Naton pääsihteerit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Rebecca Watson

Rebecca Watson (s. 1980) on yhdysvaltalainen bloginpitäjä ja podcast-juontaja. Watson on Skepchick-sivuston perustaja ja aiemmin yksi The Skeptics’ Guide to the Universe -podcastin juontajista. Skepchickin aiheita ovat tiede, tieteellinen skeptismi, ateismi, sekularismi ja feminismi. == Skepchick == Rebecca Watson perusti Skepchick International -sivuston, joka pyrki edistämään tieteellistä skeptismiä naisten keskuudesta. Sivusto julkaisi vuonna 2006 naispuolisia skeptikkoja esittävän pin-up-kalenterin. Tuotto käytettiin James Randi Educational Foundationin vuoden 2006 The Amazing Meeting -kokouksen naispuolisten osallistujien avustamiseen. Myöhemmin julkaistiin naisversion lisäksi miesaiheinen Skepdude-kalenteri. Myöhemmin sivusto muuttui usean kirjoittajan yhteisblogiksi. Watson oli aikaisemmin jonglööri ja taikuri. Asteroidi 153289 Rebeccawatson on nimetty Watsonin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Skepchick. Luokka:Ateismiaktivistit Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset skeptikot Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ndélé

Ndélé eli N'Délé on Bamingui-Bangoranin prefektuurin pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Se sijaitsee maan pohjoisella puoliskolla, Bamingui-Bangoranin kansallispuistosta itään. Banguihin on matkaa noin 800 kilometriä.Republique centralafricaine, Izf.net Ndélén asukasluku on 11 966 (2006). Vuoden 2003 väestönlaskennassa väkiluku oli 10 850, ja vuonna 2013 oli arvioitu väkiluku 13 704. Kaupunki tyhjentyi asukkaista marraskuussa 2009 levottomuuksien vuoksi.BBC Heitä palasi kotiseudulle alkuvuodesta 2012.Irinnews.org Ndéléssä on lentoasema.World Airport Codes, Central African republic Kaupungin perusti 1890-luvulla orjakauppias Mohammed as-Sanusi (Senoussi) Dar al-Kutin valtakunnan keskukseksi.Musical Tales from the Peace Corps, Afropop.org Adale.org == Lähteet == Luokka:Keski-Afrikan tasavallan kaupungit
Nikopol

Nikopol () on kaupunki Dneprin länsirannalla Ukrainassa sata kilometriä Dniprosta lounaaseen. Vuoden 2013 alun asukasluvuksi arvioitiin runsas 118 000. Nikopol sijaitsee hedelmällisen maanviljelysalueen keskellä, ja alueella on runsaat mangaanivarat. Kaupungin teollisuus tuottaa metalliseoksia, putkia, nostokurkia, rakennusmateriaaleja sekä elintarvikkeita. Dneprin vastarannalla on Enerhodar ja sen suuri Zaporižžjan ydinvoimala. Nikopol sijaitsee ikiaikaisella Dneprin ylityspaikalla. Kasakat pitivät siellä linnoitettua päämajaansa jo 1600-luvulla. Kaupungin eteläpuolella on ollut vuodesta 1956 lähtien Dnepriin padottu Kah’ovkan tekojärvi. Kuva:Здание городской администрации г. Никополь.jpg|Kaupungintalo. Kuva:Ул.Первомайская, г.Никополь.jpg| Näkymä Ul. Pervomaiskajan varrelta Kuva:Набережная Никополя.jpg|Dneprin (Kah’ovkan tekojärven) rantanäkymä. Kuva:Nikopol (2474977915).jpg|Toisenlainen rantanäkymä: teollisuutta Dneprin rannalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nikopol Ferroalloys Plant (nzf.com.ua) Luokka:Dnipropetrovskin alueen kaupungit Luokka:Nikopolin piiri
Kadijivka

Kadijivka (; ennen 13.5.2016:ta Stah’anov () tai Stahanov ()) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, 63 kilometriä Luhanskista länteen. Vuonna 2013 siellä oli noin 77 500 asukasta. Kadijivkan kaupunkipiirin (91 962 as.) alueeseen kuuluvat myös Almaznan (4 325 as.) ja Irminon (10 044 as.) kaupungit. 1800-luvulla (1814) paikkakunnalle perustettiin hiilikaivostaajama Kadijivka (Кадіївка). Tälle myönnettiin kaupungin asema vuonna 1932. Sodan aikana (1937–1943) kaupunki kulki vähän aikaa nimellä Serho (Серго), mutta sitten aiempi nimi palautettiin. Nimen Stahanov kaupunki sai neuvostovallan aikana vuonna 1978 kuuluisan, tuolloin edesmenneen neuvostoliittolaisen työn sankarin, kaivosmies Aleksei Stahanovin (1905–1977) muistoksi. Stahanov oli elokuussa 1935 tehnyt kaupungin kaivoksessa tuotantoennätyksen hiilen kaivamisessa. Tästä sai alkunsa neuvostotyön tuottavuutta kohottamaan pyrkinyt stahanovilainen liike. Vuonna 2016 Ukrainan parlamentti palautti paikkakunnan alkuperäisen nimen 12. toukokuuta 2016 julkaistulla säädöksellä, joka astui voimaan seuraavana päivänä. Kaupungissa on terästehdas, hiilen ja koksin tuotantoa sekä ompelimo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sääennuste Kadijivkaan (gismeteo.ua) Luokka:Altševskin piiri Luokka:Luhanskin alueen kaupungit
Vaala (Turku)

Vaala () on Turun kaupunginosa ja lähiö, joka sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa. Vuoden 2016 lopussa Vaalassa oli 927 asukasta. Väestöstä alle 15-vuotiaita oli 25,4 prosenttia, 15–64-vuotiaita 62,1 % ja yli 64-vuotiaita 12,5 %. Suomenkielisiä oli 70,7 %, ruotsinkielisiä 2,9 % ja muunkielisiä 26,4 %. Vaala sijaitsee Turun Varissuo-Lausten suuralueella. Sen naapurilähiöt ovat Turussa Varissuo, Lauste ja Pääskyvuori sekä Kaarinassa Lähteenmäki. Vaalan kadunnimistö pohjautuu suomen sukulaiskieliin. == Liikenneyhteydet == Vaalassa on Turun paikallisliikenteen yölinjan 33 päätepysäkki, mutta myös linjat 9, 60, 90, 91, 99 ja P2 pysähtyvät lähiössä. == Lähteet == Luokka:Turun kaupunginosat
Juovamaaorava

Juovamaaorava eli idänmaaorava (Tamias striatus) on jyrsijöiden lahkoon kuuluva eläin, jota tavataan itäisessä Pohjois-Amerikassa. Sillä on tummia juovia, joista sen erottaa helposti. Lajille on ehdotettu uutta suomenkielistä nimeä tikutaku. ==Elintavat== Juovamaaoravat elävät lehtimetsissä ja puistoissa. Muiden maaoravien tapaan ne kuljettavat ruokaa poskipusseissaan. Lajin lisääntymisaika on maaliskuussa ja synnytys tapahtuu huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa. Naaras saa kerrallaan 3–5 sokeana syntyvää poikasta. Juovamaaoravat ovat aktiivisia päiväsaikaan ja päästelevät lintumaisia, tirskuttavia ääniä. Disney-filmien pikkuoravat Tiku ja Taku ovat mitä ilmeisimminkin lajiltaan juovamaaoravia, ja ääniraitaa nopeuttamalla tehty ”pikkuoravien ääni” on myös saanut nimensä tästä lajista. == Kuvasto == Tiedosto:Tamias striatus2.jpg Tiedosto:Tamia rayé -- Eastern chipmunk.jpg Tiedosto:Streifenhoernchen 1 db.jpg Tiedosto:Chipmunk-burrow (exits).jpg Tiedosto:Gilles Gonthier - Stuffing its face (by).jpg Tiedosto:Ricketts Glen State Park Chipmunk.jpg Tiedosto:Tamias striatus CT.jpg|Juovamaaoravalla posket täynnä ruokaa. Tiedosto:EasternChipmunk23.jpg == Lähteet == Luokka:Maaoravat
Giovanni Lavaggi

Giovanni Lavaggi (s. 18. helmikuuta 1958 Sisilia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Aatelisen sukutaustansa takia hänellä oli varaa ostaa itselleen tallipaikka yhteensä 10 kilpailuun Pacific- ja Minardi-talleilta kausina 1995 ja 1996. Hän teki debyyttinsä 30. heinäkuuta 1995 Saksan GP:ssä. Kaudella 1995 Lavaggi osallistui neljään kilpailuun, mutta joutui keskeyttämään niistä jokaisen. Kaudella 1996 Lavaggi osallistui kuuteen kisaviikonloppuun, mutta uuden 107 % -säännön takia hän karsiutui kolmesta kilpailusta. Lisäksi hän keskeytti yhdessä kilpailussa. Lavaggi ei saavuttanut lyhyellä F1-urallaan yhtään MM-pistettä. Hänen vauhtinsa oli usein auton todellista suorituskykyä hitaampi. Ennen F1-uraansa Lavaggi toimi March -tallin testikuljettajana vuonna 1992. Hän osallistui vuonna 1992 Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui siinä seitsemänneksi. Giovanni Lavaggi on viimeisin aatelinen henkilö, joka on osallistunut Formula 1 -sarjan kilpailuun. == Formula 1 -tulokset == Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Sijoitus Pisteet 1995 Pacific BRA ARG SMR ESP MON CAN FRA GBR GER Kesk. HUN Kesk. BEL Kesk. ITA Kesk. POR EUR PFC JPN AUS \- 0 1996 Minardi AUS BRA ARG EUR SMR MON ESP CAN FRA GBR GER DNQ HUN 10 BEL DNQ ITA Kesk. POR 15 JPN DNQ \- 0 Väri Tulos Sininen Maaliin, ei pisteille Violetti Ei päässyt maaliin (Kesk) Punainen Ei selvinnyt karsinnasta kilpailuun (DNQ), tai 107 prosentin sääntö pudotti lähtöruudukosta (vain vuosi 1996) Musta Hylättiin (DSQ) Valkoinen Ei osallistunut == Lähteet == Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siverskodonetsk

Siverskodonetsk (; vuoteen 2024 asti Sjevjerodonetsk, ) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella itäisessä Ukrainassa. Vuoden 2013 alussa siellä oli 109 466 asukasta. Kaupungin nimi oli alun perin Lysh’imstroi, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 1950 kaupungin lounaispuolitse virtaavan Donets-joen mukaan. Vuonna 1958 Neuvostoliitto myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuonna 2024 kaupungin nimeksi tuli Siverskodonetsk. Keskellä Donetsin laakiota sijaitsevalla kaupungilla on vahva teollisuustausta etenkin kemian ja elektroniikan alalla. Itä-Ukrainan sotatilan johdosta Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto siirsi hallintonsa Luhanskista Sjevjerodonetskiin syksyllä 2014, joten syksyllä 2017 yliopisto raportoi toimineensa jo kolme vuotta vähitellen parannetuin tilapäisjärjestelyin. Kuva:Северодонецк с высоты.jpg|Ilmakuva kaupungista. Kuva:Стара частина Сєвєродонецка.jpg|Kaupunkinäkymää. Kuva:Проспект Гвардейский.jpg|Eräs pääkaduista (Prospekt Hvardijskyi). |Kristuksen syntymälle pyhitetty kirkko. Kuva:Ледовый дворец спорта в Северодонецке.jpg|Azot-tehtaan mukaan nimetty urheiluhalli. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Siverskodonetskin piiri
Peniskateus

Peniskateus (saks. Penisneid) on psykoanalyyttiseen teoriaan sisältyvä käsitys, jonka mukaan miehen ulkoiset sukupuolielimet herättävät naisissa kateutta ja alemmuudentunnetta. Tyttöjen psyykkiseen ja seksuaaliseen kehitykseen vaikuttaa tyttöjen havainto siitä, ettei heillä ole siitintä. > ”Tyttö tulee panneeksi merkille veljensä tai kanssaan leikkivän pojan > silmäänpistävän, suureksi pyrkivän peniksen, oivaltaa sen heti oman pienen > ja piilevän elimensä vastineeksi ja lankeaa siitä hetkestä peniskateuden > pauloihin. – – Hänen mielipiteensä ja päätöksensä on samassa selvä: hän on > nähnyt sen, hänellä ei ole sitä, hän tahtoo sen.” Teoria kuuluu Sigmund Freudin ajatuksista tunnetuimpiin. Hän käytti sanaa ensimmäisen kerran vuonna 1913 ja tarkasteli aihetta kirjoituksissaan ”Anatomisten sukupuolieroavuuksien psyykkisiä vastineita” (1925) ja ”Naisen sukupuolisuudesta” (1931). Teoriaa on arvosteltu muun muassa siitä, ettei Freud tiedostanut, missä määrin teoria juontui patriarkaalisesta kulttuurista, eikä hän tutkinut yksityiskohtaisesti kuin poikien tilannetta. __NOTOC__ ==Katso myös== * Kastraatiopelko ==Viitteet== ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla== *Peniskateus *General Psychology: Sigmund Freud – 1920 ilmestynyt A. A. Brillin käännös. *Three Contributions to the Theory of Sex by Sigmund Freud – tohtori C. George Boereen käsitykset Freudin teorioista. Luokka:Sigmund Freudin teoriat
Windows Aero

Windows Aero on nimi Windows Vistan ja Windows 7:n käyttöliittymälle. Se on akronyymi sanoista Authentic, Energetic, Reflective and Open, joka tarkoittaa suomeksi vapaasti kääntäen: Aito, innokas, kuvastava ja avoin. Näkyvimmät Aeron uudistukset ovat ne, että se lisää ikkunoihin lasi- ja läpinäkyvyystehosteita ja esimerkiksi ikkunaa pienennettäessä ja suurennettaessa ikkuna "lentää" takaisin alapalkkiin. Myös ainoa kolmiulotteinen tehoste, Flip3D-toiminto voidaan laskea osaksi Aeroa. Se ei ole käytössä, mikäli Aerokaan ei ole. Aerossa on myös monia muitakin kuin visuaalisia uudistuksia. Oletusfonttina Aerossa on Segoe UI. == Kehityshistoria == == Tekniset vaatimukset == *Vähintään 32-bittiset värit *Windows Display Driver Model (WDDM) -ajurit *OpenGL-kutsut käännetään ajon aikana DirectX-kutsuiksi *On suositeltavaa, että muistin siirtonopeus on ainakin 2 Gt/s *Grafiikkakortti, joka käyttää AGP 8X- tai PCI Express x16 -väylää *Laitteistopohjainen 3D-kiihdytys, joka täyttää DirectX 9.0c -vaatimukset *Kyky piirtää ~1,5 miljoonaa kolmiota sekunnissa, yhden ikkunan koostuessa ~150 kolmiosta *Suositellaan 64 Mt näyttömuistia 1 024 x 768-tarkkuudelle, 128 Mt videomuistia 1 600 x 1 200-tarkkuudelle. == Luettelo suositelluista näytönohjaimista == * ATI: Radeon 9500, 9600, 9700, 9800, X300, X600, X700, X800, X850, X1300, X1600, X1700, X1800, X1900, X1950, 2000 Series (ja uudemmat) * Nvidia: FX 5200, 5500, 5600, 5700, 5800, 5900, 5950, 6100, 6150, 6200, 6600, 6800, 7300, 7600, 7800, 7900, 7950, 8600, 8800 (ja uudemmat) Luokka:Microsoft Windows
Keltahaarakas

Keltahaarakas (Ramaria flava) on sieni, joka kasvaa kangasmetsissä. Sen itiöemä on vaaleankeltainen, haaroittunut ja tyveltä vaalea. Keltahaarakas on nuorena syötävä, eikä se tarvitse esikäsittelyä. Vanhemmiten maku muuttuu kitkeräksi. Se voi kasvaa kilojen painoiseksi. Voi sotkea kavalahaarakkaaseen (Ramaria formosa), joka on lievästi myrkyllinen, tai kuusihaarakkaaseen (Ramaria eumorpha) ja keltasarvikkaan (Calocera viscosa). == Lähteet == Luokka:Keltahaarakkaat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Vaaleaorakas

Vaaleaorakas (Hydnum repandum) on kauppasienilaji ja herkullinen, harvalukuinen ruokasieni. Joissakin yhteyksissä orakkaita ei määritellä tarkoin lajeiksi tai muuksi ryhmäksi, vaan niillä tarkoitetaan eräänlaista ryhmää. Esimerkiksi vaalea- ja rusko-orakas (Hydnum rufescens) katsotaan joskus kuuluviksi samaan lajiin.Index Fungorum Joidenkin tietojen mukaan rusko-orakkaiksi lasketut sienet taas muodostavat kolme lajia. Ruskea muoto on joka tapauksessa vaaleaa yleisempi. == Koko ja ulkonäkö == Vaaleanorakkaan lakki on epäsäännöllinen ja kupera. Vaaleankeltainen lakki on pinnaltaan kuiva ja 5–15 senttiä leveä, ns. rusko-orakkaan lakki taas on punertavankeltainen ja 2–9 cm leveä. Sienen lakin värinen jalka on tukeva. Useimmiten toukaton malto on valkoista, haurasta ja hajutonta, sen maku on raakana kirpeä. Kirpeä maku häviää kypsennettäessä. == Samankaltaiset lajit == Vaaleaorakas muistuttaa päältäpäin lampaankääpää, mutta lampaankäävällä on lakin alla on pillikerros, orakkailla lakin alla on hauraiden piikkien muodostama kerros. == Kasvuaika ja -paikka == Vaaleaorakas kasvaa muutaman sienen rykelminä, eikä se ole koskaan kovin runsaslukuinen. Se kasvaa tuoreissa kangasmetsissä ja lehtomaisissa metsissä. Sienen parasta kasvualuetta ovat synkät kuusikot koko Suomessa, mutta pohjoisessa vaaleaorakas on harvinainen. Sienen kasvuaika kestää elokuusta lokakuuhun. Rusko-orakasmuoto kasvaa puolestaan yleensä tavallista vaaleaaorakasta kosteammissa paikoissa, tuoreissa kangasmetsissä ja lehdoissa. Se on vaaleaorakasta hauraampi. Vaaleaorakas kuuluu säteilyturvakeskuksen mukaan niihin ruokasienilajeihin, jotka keräävät runsaanpuoleisesti cesiumia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Vaaleaorakas (Hydnum repandum) Luokka:Vahvero-orakkaat Luokka:Suomalaiset ruokasienet Luokka:Suomalaiset kauppasienet
The Battle Hymn of the Republic

The Battle Hymn of the Republic on amerikkalainen patrioottinen laulu, joka tuli tunnetuksi Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Sanat siihen on kirjoittanut Julia Ward Howe. Howe ja hänen mukaan matkustanut pappi kuulivat pohjoisvaltioiden sotilaiden laulavan laulua nimeltä John Brown's Body, joka oli todella suosittu sotilaiden keskuudessa. Howen mukana matkustanut pappi pahastui kuulleessaan laulun sanat ja kertoman mukaan pyysi Howea kirjoittamaan laululle uudet ja sopveliaammat sanat. Alun perin se oli kuitenkin hengellinen laulu, jota kutsuttiin nimellä "Canaan's Happy Shore" tai "Brothers, Will You Meet Me?". Laulun sävelsi ja sanoitti eteläcarolinalainen William Steffe. Sittemmin sävelmä levisi ympäri Yhdysvaltoja ja siihen sanoitettiin lukuisia eri sanoituksia. Työväenliike ja Yhdysvaltain vasemmisto on käyttänyt samaa sävelmää suositussa laulussa "Solidarity forever". Suomeksi laulun sävelellä lauletaan marssilaulua "Kalle Kustaan muori" ja lastenlaulua "Pikku-Matin autosta on kumi puhjennut". == Sanat == Laulun sanat englanniksi: :Mine eyes have seen the glory of the coming of the Lord: :He is trampling out the vintage where the grapes of wrath are stored; :He hath loosed the fateful lightning of His terrible swift sword: :His truth is marching on. :Kertosäe :Glory, glory, hallelujah! :Glory, glory, hallelujah! :Glory, glory, hallelujah! :His truth is marching on. :I have seen Him in the watch-fires of a hundred circling camps, :They have builded Him an altar in the evening dews and damps; :I can read His righteous sentence by the dim and flaring lamps: :His day is marching on. :Glory, glory, hallelujah!... :I have read a fiery gospel writ in burnished rows of steel: :"As ye deal with my contemners, so with you my grace shall deal; :Let the Hero, born of woman, crush the serpent with his heel, : Since God is marching on." :Glory, glory, hallelujah!... :He has sounded forth the trumpet that shall never call retreat; :He is sifting out the hearts of men before His judgment-seat: :Oh, be swift, my soul, to answer Him! be jubilant, my feet! :Our God is marching on. :Glory, glory, hallelujah! :In the beauty of the lilies Christ was born across the sea, :With a glory in His bosom that transfigures you and me: :As He died to make men holy, let us die to make men free, :While God is marching on. :Glory, glory, hallelujah!... :He is coming like the glory of the morning on the wave, :He is Wisdom to the mighty, He is Succour to the brave, :So the world shall be His footstool, and the soul of Time His slave, :Our God is marching on. :Glory, glory, hallelujah!... == Lähteet == == Katso myös == * Solidaarisuutta aina Luokka:Sotalaulut Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Karri Kokko

Karri Kokko (s. 10. huhtikuuta 1955 Pori) on suomalainen runoilija ja toimittaja. Kokon tuotanto sisältää tekstimuotoisen runouden lisäksi muun muassa visuaalista runoutta, aseemisen kirjoituksen teoksia sekä videotaidetta. Kokko on toiminut Parnasson ja Suomen Kuvalehden toimittajana. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta. Kokko toimittaa Jalokiviä ja kiikareita -nimistä kirjallisuuden aikakauskirjaa vuodesta 2023 alkaen. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * Takaperin. Helsinki: ntamo, 2014. ISBN 978-952-215-531-3 * Retweeted. Helsinki: ntamo, 2016. ISBN 978-952-215-626-6 * eieäeeä. Helsinki: Lyhyttavara, 2017. ISBN 978-1-387-27239-6 * Sanat vain riippuvat ilmassa irrallaan. Kuvaus Leevi Lehdon teoksesta Muuttunut tuuli. Helsinki: ntamo, 2018. ISBN 978-952-215-725-6 *Wild Thing. Asemic poems. Helsinki: Lyhyttavara, 2018 *KTO KOVO. Typografisia koetelmia Pentti Saarikosken teoksesta Mitä tapahtuu todella? Helsinki: Lyhyttavara, 2019 *Salattu suru. Helsinki: Lyhyttavara, 2019. ISBN 978-952-800-823-1 * *Kehre. Helsinki: ntamo, 2020. ISBN 978-952-215-794-2 *Käsialoja. Visuaalisia runoja. Helsinki: Osuuskunta Poesia, 2020. ISBN 978-952-305-132-4 *Sana sanasta. Helsinki: Lyhyttavara, 2022. ISBN 978-952-687-668-9 *Scintilla. Stenciled poems. Helsinki: Lyhyttavara, 2022. ISBN 978-952-68766-9-6 *Kaiken nähnyt merkki. Helsinki: Lyhyttavara, 2022. ISBN 978-952-650-851-1 *Dreams Before Sleep. Helsinki: Lyhyttavara, 2023. ISBN 978-952-650-854-2 *Traces. Helsinki: Lyhyttavara, 2023. ISBN 978-952-650-853-5 *Käsikirjoitus. Helsinki: Lyhyttavara, 2023. ISBN 978-952-650-857-3 *Hänen lehmänsä. Helsinki. Lyhyttavara, 2023. ISBN 978-952-650-858-0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Karri Kokon Lyhyttavaraliike-blogi === Teoksia verkossa === * Nokturno * Lettttere Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailman Kuvalehti

Maailman Kuvalehti on globaalikysymyksiin perehtynyt suomalainen aikakauslehti. Maailman Kuvalehti kertoo kehittyvien maiden arjesta ja monikulttuurisesta Suomesta. Sen teemoja ovat kehityspolitiikka, ihmisoikeudet, ympäristö, kulttuuri ja pohjoisen ja etelän välinen kuilu. Lehden julkaisija on Fingo. Maailman Kuvalehti kertoo tarinoita ympäri maailman, taustoittaa ja syventää uutisvirtaa. Lehden avustajakuntaan kuuluu useita arvostettuja kirjoittajia ja kuvaajia Suomesta ja ulkomailta. Maailman Kuvalehti on saanut kotimaisen Joutsenmerkki-ympäristömerkinnän. Lehti on palkittu kolme kertaa (2017, 2018 ja 2022) kunniamaininnalla Aikakausmedian Edit-kilpailussa Vuoden yleisölehti -sarjassa. Samassa kilpailussa lehden kansi 1/2017 oli ehdolla Vuoden kanneksi. Lisäksi lehti on saanut useita palkintoja jutuistaan sekä Edit-kilpailussa että muissa suomalaista journalismia palkitsevissa kilpailuissa (). Maailman Kuvalehti on Aikakausmedian sekä Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton Kultti ry:n jäsen. Lehden päätoimittajana on toiminut vuodesta 2016 Anni Valtonen. == Historia == Kehitysyhteistyön palvelukeskus Kepa aloitti Kumppani-lehden julkaisemisen 1985 osana toimintaansa (). Lehden julkaiseminen oli mahdollista pitkälti ulkoministeriön tuen avulla. Vuoteen 2005 asti lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa ja oli täysin ilmainen. Vuodesta 2005 eteenpäin lehti muuttui maksulliseksi ja ilmestyi aluksi kuukausittain. Vuonna 2009 lehden nimi muuttui Maailman Kuvalehti Kumppaniksi, ja vuoden 2011 syksyllä lehti jätti Kumppanin pois nimestään ja on pelkkä Maailman Kuvalehti. Sen jälkeen kun Kepa ja Kehys ry yhdistyivät Fingoksi vuonna 2018, lehden julkaisemista on jatkanut Fingo. Vuonna 2024 printtilehti ilmestyy neljä kertaa. Maailman Kuvalehdellä on printissä noin 5,000 lukijaa. Kokonaisuudessaan lehti tavoittaa vuosittain yli 120 000 lukijaa (). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maailmankuvalehti.fi * Facebook * Instagram Luokka:Suomalaiset yhteiskunnalliset lehdet
Witenagemot

Witenagemot (kutsutaan myös nimellä witan, joka viittaa kokoukseen osallistuvan arvoon) oli poliittinen instituutio anglosaksisessa Englannissa. Se toimi suunnilleen 600-luvulta 1000-luvulle. Termi witena ġemōt () tarkoittaa muinaisenglanniksi "viisaiden miesten tapaamista" (witan, viisas mies tai neuvonantaja, ġemōt, kokoontuminen). Se oli jäänne muinaisista germaanisista heimokokouksista, jotka olivat kehittyneet maan vaikutusvaltaisimpien ja tärkeimpien ihmisten (vanhemmat kirkonmiehet, ealdormen, johtavat thegnit) kokoontumisiksi ja kuninkaan tapaamisiksi. Ennen Englannin yhdistymistä 800-luvulla Essexin, Kentin, Mercian, Northumbrian, Sussexin ja Wessexin kuninkaat kutsuivat koolle erilliset witenagemotit. Vaikka Wessexistä tuli johtava kuningaskunta Englannissa, paikalliset witanit jatkoivat kokoontumista aina vuoteen 1065 asti. Witenagemotin kutsui koolle kuningas, myöhemmin paikallinen jaarli. Kokous neuvoi kuningaskunnan hallintoa ja organisointia koskevissa asioissa, kuten verotuksessa, juridiikassa sekä sisäisessä ja ulkoisessa turvallisuudessa. Witenagemotia tarvittiin myös vahvistamaan jokaisen kuninkaan seuraaja. Uusi kuningas oli aina se, jonka kokous päätti parhaaksi johtamaan maata. Hän ei välttämättä ollut edellisen monarkin jälkeläinen. Kokous saattoi myös syöstä kuninkaita tai jaarleja virastaan. Näin kävi Wessexin Sigeberthille vuonna 755 ja Northumbrian Ethelwaldille vuonna 765. Witenagemot oli jossain mielessä parlamentin edeltäjä, mutta sillä oli varsin erilainen valta ja joitakin tärkeitä rajoitteita, kuten kiinteän työjärjestyksen, aikataulun tai tapaamispaikan puute. Kuninkaalla oli noina päivinä rooli, jossa oli joitakin presidentin tehtävän piirteitä. Witanit näin ollen valvoivat kuninkaallista valtaa, ehkäisivät itsevaltiutta ja johtivat hallintoa interregnumin aikana. Witenagemotit kokoontuivat ainakin kerran vuodessa, tavallisesti useammin. Kansallisella witenagemotilla ei ollut yksittäistä kotipaikkaa. Tavallisesti se seurasi kuningasta, jolla ei tyypillisesti ollut yhtä kiinteää hovia. Witenagemotin tiedetään kokoontuneen ainakin 116 paikkakunnalla, mukaan lukien Amesbury, Cheddar, Gloucester, Lontoo ja Winchester. Kokouspaikat olivat usein kuninkaallisissa kiinteistöissä, mutta jotkut witenagemotit kokoontuivat julkisilla avoimilla paikoilla (suuret kivet, kukkulat, niityt ja kuuluisat puut). Tunnetuin witenagemot kokoontui 5. tammikuuta 1066. Se hyväksyi Harald Godwininpojan kuninkaaksi Edvard Tunnustajan kuoltua. Witenagemot instituutiona päättyi, kun normannit valloittivat Englannin vuonna 1066. Witenagemotin korvasi curia regis, "kuninkaan hovi". Witenagemotin vaikutuksesta kuitenkin kertoo se, että kronikoitsijat nimittivät curia registä "witaniksi" vielä 1100-luvulle asti. == Aiheesta muualla == * Witenagemot - The Columbia Encyclopedia * Witenagemot Merciassa Luokka:Anglosaksit Luokka:Historialliset lainsäädäntöelimet
Sisters club

Sisters club on kirjasarja, joka kertoo kuudesta 13-vuotiaasta tytöstä. Kaikki tytöt asuvat Cabledenissa ja käyvät sen yläastetta. Tytöt työskentelevät yhden heistä (Fenin) tädille kuuluvassa kahvilassa. Kirjasarjan on kirjoittanut Ann Bryant. Kirjan suomalainen kustantaja on Sanoma Magazines Finland. ==Henkilöt== * Fenella "Fen" Brooks on jengin päättäväisin tyttö. Hän on hoikka ja hänellä on puolipitkät ruskeat hiukset. Hänen paras kaverinsa on Tash Johnston. * Natasha "Tash" Johnston on joukkion rauhanrakentaja. Hän on huomaavainen ja ystävällinen. Tashilla on tumma ja tuuhea polkkatukka. * Leah ”Lee” Bryan on musikaalisesti lahjakas. Hänellä on suorat, vaaleat hiukset, jotka ylettyvät vyötärölle. Leah on siro ja nukkemainen. Hän on huolehtivainen ja hätäilee muiden tempauksista. Leahin paras kaveri on Andy. * Agnès "Andy" Sorrell on jengin rohkein tyttö. Hän on aivan erilainen kuin Leah, eikä heitä voisi uskoa sydänystäviksi. Jos joku kyseenalaistaa Andyn rohkeuden, hän todistaa että uskaltaa. * Lucy "Luce" Edmunson on porukan sekopää. Hän ei ole rohkea niin kuin Andy, vaan omalla tavallaan uhkarohkea. Lucella on vaalea kihara tukka ja pisamia. Hänen paras kaverinsa on Jaimini. * Jaimini ”Jaimes” Riva on kaunis ja älykäs. Hänellä on maitokahvin värinen iho ja mustat hiukset. ==Sarjan osat== Kirjoja on 13 kappaletta. # Ystävyydestä se alkoi # Poikia näköpiirissä # Häiritsevä huivi # Valheiden verkko # Kiikissä # Salaisuuksia # Koston paikka # Pulassa # Väärinkäsityksiä # Kieroilua # Kohtalokas päivä # Painostava ennustus == Lähteet == Luokka:Nuortenkirjat Luokka:Kirjasarjat
Bel canto

Bel canto [] on italiaa ja tarkoittaa kaunista laulua. Termi kuvailee varsinkin italialaisessa oopperassa 1800-luvulla kukoistanutta laulutyyliä, joka korostaa mahdollisimman kaunista äänensävyä ja vokaalista virtuositeettia. Bel canto -laululle ovat tyypillisiä korukuviot, juoksutukset, koko äänialueen hallinta ja dynaamiset tehokeinot. Ahtaimmassa merkityksessään bel canto on ainoastaan lyyrisen laulun taidetta, siis laulua, jota laulusolistit ovat harjoittaneet oopperassa aina 1600-luvulta 1900-luvulle saakka. Bel canto antoi arvon tulkitsijoiden vokaalisille kyvyille useinkin näyttelemistaidon kustannuksella. Bel canto -laulajan tuli esitellä hämmästyttävää teknistä valmiutta sekä erilaisia huippusuorituksia: korkeita ääniä, trillejä, pitkiä kadensseja, improvisaatioita ja niin edelleen. Nämä olivat bel canton tyylipiirteitä vähintäänkin 1600-luvulta 1700-luvulle asti. Tyypillisin bel canto -oopperoiden aika lienee 1800-luvun alkupuoli, vaikka itse termi tuli yleiseen käyttöön vasta 1800-luvun puolivälissä. Tämän bel canton huippukauden säveltäjänimet ovat Gioachino Rossini, Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini, myöhemmin traditiota kehittivät omaan suuntaansa muun muassa Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Ruggero Leoncavallo ja Pietro Mascagni. Sopraanot Maria Callas ja Joan Sutherland ovat ehkä kaikkein tunnetuimmat sodanjälkeisen ajan bel canto -laulajat.Time Magazine, 20.1.1967 , Viitattu 1.8.2009 Tunnettuja nykyisiä bel canto -tenoreja ovat muun muassa Raul Gimenez, Juan Diego FlórezChristiansen, Rupert, "A tenor for the 21st century", The Daily Telegraph, 15.3.2002. Viitattu 1.8.2009. ja William Matteuzzi. ==Lähteet== Luokka:Oopperatermistö Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Laulu
Sodankylän lentokenttä

Sodankylän lentokenttä (aiemmin Sodankylän lentoasema, ) on pohjoissuomalainen lentopaikka, joka sijaitsee Sodankylän kunnassa. Lentopaikkaa ylläpitää Sodankylän kunta. == Historia == Sodankylän lentokenttä on otettu käyttöön 1940-luvun alussa, jolloin se palveli Petsamon reitin välilaskupaikkana. Vuodesta 1966 alkaen kenttä on palvellut ilmailuharrastajien käytössä. Vuonna 1975 valmistui 1 100 metrin pituinen sorapintainen kiitotie. Asfalttipintainen kiitotie ja lentoasemarakennus valmistuivat vuonna 1989, minkä jälkeen alkoi kevytreittiliikenne Sodankylään reitillä Oulu–Rovaniemi–Sodankylä–Ivalo. Reittiliikenne kuitenkin loppui vuonna 1996 kannattavuussyistä. Reittiä liikennöi PolarWings. Ajoittain on esitetty suunnitelmia nykyisen kiitotien jatkamisesta tai kokonaan uuden rakentamisesta suoran tilauslentoliikenteen mahdollistamiseksi. Ainakaan toistaiseksi suunnitelmat eivät ole toteutuneet, ja lentoasema muutettiinkin valvomattomaksi lentopaikaksi 1. heinäkuuta 2010. Vuoden 2023 tammikuussa kentälle valmistui uusi GPS-pohjainen mittarilähestymisjärjestelmä.Sodankylään tehdään RNP- mittarilähestymismenetelmä, 10.6.2022, Ilmailuliitto / Ilmailu-lehti / Kari KorvanenSodankylän lentokentällä uusi lähestymisjärjestelmä, Pelastushelikopteri Aslak, 30.3.2023 Vuosien 2023 ja 2024 aikana kentän asematasoa ja tiloja on tarkoitus laajentaa tulevaisuuden mahdollista kaupallista ja sotilaallista käyttöä varten. == Pelastushelikopteri == Pohjois-Suomen alueella operoivan Lapin pelastushelikopteri Aslakin tukikohta sijaitsee Sodankylän lentokentän alueella. Tukikohdan yhteydessä toimii myös "lentävien lääkäreiden" lääkäriasema Aslak, joka tarjoaa monipuolisia lääkäripalveluita väestölle. Lääkäriasema tuottaa lääkintäpalvelut pelastushelikopterille ja hälytystehtävien luonteesta riippuen ensihoitoon perehtynyt lääkäri osallistuu hälytystehtäville. Aslakin lääkärioperaattorina on toiminut EMA Group Oy ja lento-operaattorina Heliflite Oy. Tammikuussa 2022 Aslak ja Lapin pelastuslaitos aloittivat miehistöyhteistyön, ja pelastushelikopteri Aslakin pelastajat siirtyvät Lapin pelastuslaitoksen virkasuhteeseenUuden äärellä, Aslak.fi, 7.1.2022, viitattu 20.3.2022Lapin Pelastushelikopteri Aslakin julkaisu Facebook-palvelussa, 16.11.2021, viitattu 20.3.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sodankylän lentoasema *Lentopaikat.fi – Sodankylä Lentokenttä Luokka:Suomen lentopaikat
Kuusamon lentoasema

Kuusamon lentoasema on pohjoissuomalainen lentoasema, joka sijaitsee Kuusamon kaupungissa. Se palvelee kotimaanlentojen lisäksi erityisesti talviturismia. Vuonna 2024 kautta kulki 126 313 matkustajaa. Lentoaseman terminaalia on laajennettu vuosina 2008–2009. Finnair on ilmoittanut lisäävänsä viisi uutta viikoittaista vuoroa Helsinkiin talvikaudelle 2017–2018. Samana talvena Lufthansa teki Kuusamossa historiaa, kun se avasi suoran reitin ulkomailta, Frankfutista Kuusamoon. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== Lentoyhtiö Kohteet Edelweiss Air Kausittainen: Zürich Eurowings Kausittainen: Düsseldorf Finnair Helsinki Lufthansa Kausittainen: Frankfurt ==Matkustajatilastot== Matkustajamäärät Kuusamon lentoasemalla vuosittain Vuosi Kotimaa Ulkomaat Yhteensä Muutos 2000 95 562 1 161 96 723 +1,5 % 2001 99 949 2 928 102 877 +6,4 % 2002 90 998 5 853 96 851 −5,9 % 2003 89 969 7 150 97 119 +0,3 % 2004 92 416 9 457 101 873 +4,9 % 2005 87 802 13 476 101 278 −0,6 % 2006 87 366 23 680 111 046 +9,6 % 2007 84 279 24 115 108 394 −2,3 % 2008 78 738 24 192 102 930 −4,8 % 2009 75 136 18 947 94 083 −8,6 % 2010 68 953 13 544 82 497 −12,3 % 2011 81 283 10 476 91 759 +11,2 % 2012 75 521 10 965 86 486 −5,7 % 2013 62 415 12 168 74 583 −13,8 % 2014 62 789 10 643 73 432 −1,5 % 2015 57 748 11 427 68 905 −6,2 % 2016 62 902 13 946 76 848 +11,5 % 2017 67 183 20 569 87 752 +14,2 % 2018 79 515 34 054 113 569 +29,4 % 2019 78 103 35 890 113 993 +0,4 % 2020 47 689 23 254 70 943 –37,8 % 2021 53 315 20 894 74 209 +4,6 % 2022 67 754 49 350 117 104 +57,8 % 2023 63 874 56 677 120 551 +2,9 % 2024 62 318 63 995 126 313 +4,8 % Tiedosto:Kuusamo Airport check-in 2017-11-27.jpg|Lentoaseman lähtöselvitys. Tiedosto:Kuusamo Airport airside 2017-11-27.jpg|Lähtevien lentojen puoli. Tiedosto:Kuusamo Airport apron side panorama 2017-11-27.jpg|Terminaali asematason puolelta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Finavia – Kuusamon lentoasema Lentoasema Lentoasema Luokka:Suomen lentoasemat
Slavutytš

Slavutytš (, ) on kaupunki Pohjois-Ukrainassa Dneprjoen vasemmalla rannalla, noin 40 km Tšernihivistä ja 200 km Kiovasta. Se sijaitsee Tšernihivin alueen sisällä, mutta kuuluu hallinnollisesti Kiovan alueen Vyšhorodin piiriin. Kaupunki rakennettiin vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen saastuneesta Prypjatista evakuoitujen asuinpaikaksi. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin noin 25 000 (2013 alussa). Kaupunki on nimetty Dneprin vanhan slaavilaisen nimen mukaan. thumb|left|210px|Asuintaloja Slavutytšissä. Kaupungin rakennus alkoi 1986, pian Tšernobylin onnettomuuden jälkeen, ja ensimmäiset asukkaat muuttivat lokakuussa 1988. Slavutytš sijaitsee noin 50 km:n päässä onnettomuuspaikalta, ja ennen rakennustöiden alkua alue peitettiin kahdella metrillä puhdasta maata. Puolet kaupunkilaisista kävi edelleen työssä laitoksella, joka suljettiin lopullisesti vasta 2001. Kaupungista kulkee suora rautatie Valko-Venäjän alueen kautta voimalalle. Tämän jälkeen kaupunki on nimitetty erikoistalousalueeksi, mutta siitä huolimatta ainakin 1 500 on muuttanut muualle. Kaupungin arkkitehtuuri on modernia ja sen suunnitteluun hankittiin arkkitehteja kahdeksasta neuvostotasavallasta. Kaupunki on jaettu kahdeksaan piiriin, joilla on kullakin omaleimainen tyylinsä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset sivut * Topografinen karttalehti 1:100 000 (2006): Slavutytšin kaupunki ympäristöineen & Pripjatin kaupunki Luokka:Vyšhorodin piiri Luokka:Kiovan alueen kaupungit Luokka:Enklaavit ja eksklaavit
1-pentaanitioli

1-pentaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C5H12S ja rakennekaava on CH3(CH2)4SH. 1-pentaanitiolista käytetään myös nimityksiä amyylimerkaptaani, pentyylimerkaptaani, amyylihydrosulfidi ja 2-metyylibutyylimerkaptaani. 1-pentaanitiolin moolimassa on 104,2 g/mol, sulamispiste −75,7 °C, kiehumispiste 61,3 kPa paineessa 126,6 °C,tiheys 0,84 g/cm3, ei liukene veteen, leimahduspiste 18 °C ja CAS-numero 110-66-7. Pentaanitiolia valmistetaan bromipentaanista ja kaliumvetysulfidista. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muita yhdisteitä. Voimakkaan hajunsa vuoksi yhdistettä isätääm maakaasuun vuotojen havaitsemiseksi. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *PubChem: 1-Pentanethiol *ChemBlink: 1-Pentanethiol Luokka:Tiolit