EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malia Obama

Malia Ann Obama (s. 4. heinäkuuta 1998) on Yhdysvaltain 44. presidentin Barack Obaman ja hänen vaimonsa, Michelle Obaman vanhempi tytär. Kun Obamat muuttivat valkoiseen taloon, Malia Obaman kerrottiin harrastavan tanssia, jalkapalloa ja näyttelemistä. Obama opiskeli Harvardin yliopistossa vuodesta 2017 vuoteen 2021. Donald Glover kertoi 4. huhtikuuta 2023 julkaistussa haastattelussa tuottavansa lyhytelokuvan nimeltä Gilga, jonka Obama tulee ohjaamaan. Obama ja Glover ovat aikaisemmin työskennelleet yhdessä Swarm-sarjan kirjoittajana. Sarjan molemmat luojat, Glover ja Janine Nabers kertoivat Obaman olleen loistava kirjoittaja, joka ei saanut heiltä erityiskohtelua isänsä takia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauko Tulonen

Kauko Tapio Tulonen (13. kesäkuuta 1914 Sulkava – 3. toukokuuta 2012 Rauma) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 12.4.2023. Tulosen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Kalle Armas Tulonen ja puhtaaksikirjoittaja Hilda Sofia Kinnunen ja puoliso vuodesta 1940 sairaanhoitaja Sirkka Mirjami Ellonen. Tulonen tuli ylioppilaaksi Pieksämäen yhteiskoulusta 1934 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1938, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1939. Tulonen oli harjoittelija Metsätieteellisessä tutkimuslaitoksessa, Metsähallituksen Sotkamon hoitoalueella 1938–1939, Kärkkäinen & Putkonen Oy:n palveluksessa Iisalmella 1939, Rauma Oy:n apulaismetsänhoitaja Tampereella 1938–1942, Rautatiehallituksen puutavaratoimiston Tampereen piirin apulaismetsänhoitaja 1940–1942 ja piirimetsänhoitaja 1942–1945 ja Rauma-Raahe Oy:n, vuodesta 1952 Rauma-Repola -osakeyhtiö, Tampereen piirin piirimetsänhoitaja 1945–1956 ja ylimetsänhoitaja Raumalla 1956–1979. Tampereen liikennepiirin puutavarankuljetuspäällikkönä Tulonen toimi 1943–1944. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Rauman Lukon jääkiekkojaoston puheenjohtajuus 1957–1959 ja seuran hallituksen jäsenyys vuodesta 1957 sekä puheenjohtajuus 1960–1967. Metsäneuvoksen arvonimen Tulonen sai 1976. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Savonsolmu

Savonsolmu oli Pieksämäellä vuosina 1976–2020 toiminut hotelli. Hotelli Savonsolmu avattiin maaliskuussa 1976. Pieksämäen Osuuskauppa rakennutti hotellin puistomaiselle tontille Pieksänjärven rannalle, Pieksämäen keskustaan. Savonsolmu oli osa Sokos-hotelliketjua. Hotellin suunnittelivat SOK:n rakennusosastolla arkkitehti Maunu Kitunen ja sisustusarkkitehti Harry Boström, ja vuoden 1982 laajennuksen suunnitteluun osallistui myös arkkitehti Pauli Lehtinen. Hotelli Savonsolmussa oli 50 kahden hengen huonetta, 300 hengen ravintola, aulabaari ja yökerho. Hotelli oli tuolloin Pieksämäen ainoa, ja siitä tuli nopeasti suosittu juhlintapaikka. Sitä markkinoitiin myös yritysten kokouskäyttöön (ns. ”korpihotelli”) ja lapsiperheiden vapaa- ajanviettoon. Vuonna 1980 laajennetussa hotellissa oli jo liki sata eli kaksinkertainen määrä huoneita, kolme 60–140 hengen luentosalia ja 350 hengen ravintolasali. 1980-luvulla hotellin tanssiravintolassa soi elävä musiikki viitenä iltana viikossa, ja se keräsi yleisöä Jyväskylää ja Kuopiota myöten. Loppuvuodesta 1987 Savonsolmun työntekijät riitaantuivat työnantajansa kanssa, ja työtaistelu uhkasi laajeta koko Sokos-hotelliketjua koskevaksi tukilakoksi kunnes sopu saavutettiin. S-ryhmän uudelleenjärjestelyissä hotelli siirtyi Pieksämäen Osuuskaupalta suoraan SOK:lle, joka luopui sittemmin hotellista. Liiketoiminta myytiin yksityisille ja kiinteistö Tapiola-ryhmälle. Hotellin uusi yksityisten omistajien ryhmä pieneni vähitellen, ja vuonna 2020 sekä kiinteistön että hotellitoiminnan omistajina oli Paavo ja Deila Prepulan Hotelli Pieksämäki Oy. Marraskuussa 2019 hotellin kaikki työntekijät irtisanottiin ja toimintaa pyörittänyt yritys teki pian konkurssin. Hotellikiinteistö siirtyi epäonnistuneen huutokaupan ja useiden myyntiyritysten jälkeen 20 000 eurolla keinottelija Kalle Kroonin omistamalle, Ruotsiin rekisteröidylle Nordic Real Estate Management Kb:lle. Kroon lupaili hotellin avautuvan kesällä 2021 uudelleen yli 55-vuotiaille suunnattuna, mutta tämä ei toteutunut. Kroon jätti tontinvuokrat maksamatta, ja Pieksämäen kaupunki purki maanvuokrasopimuksen. Tyhjillään oleva hotellikiinteistö on joutunut monenlaisen ilkivallan kohteeksi, muun muassa tulipalon huhtikuussa 2023. ==Savonsolmu Beach & Blues Party== Hotellin alueella järjestettiin 22 kesänä Savonsolmu Beach & Blues Party, jonka perinne katkesi hotellin sulkeuduttua vuonna 2019 ja sitä seuranneen koronapandemian takia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ränsistyneen Savonsolmun ulkopuolta, video 15 min, YouTube Luokka:Suomen entiset hotellit Luokka:Pieksämäen rakennukset ja rakennelmat
Theodore Roosevelt Jr.

Theodore Roosevelt III (13. syyskuuta 1887 – 12. heinäkuuta 1944) eli Theodore Roosevelt Jr. oli yhdysvaltalainen prikaatikenraali, joka toimi Puerto Ricon kuvernöörinä ja Filippiinien kenraalikuvernöörinä. Roosevelt oli Yhdysvaltain 26. presidentin Theodore Rooseveltin ja tämän toisen vaimon Edith Rooseveltin vanhin poika. Roosevelt avioitui 1910 Eleanor Butler Alexanderin kanssa. He saivat yhdessä neljä lasta. Roosevelt palveli ensimmäisessä maailmansodassa 1917–1919. Hänet sijoitettiin ensin Ranskaan, jonne Eleanor seurasi kuukautta myöhemmin. Roosevelt asui Pariisissa Eleanorin, veljiensä Archibaldin ja Quentinin ja siskonsa aviomiehen, Richard Derbyn kanssa. Quentin kuoli taistelussa heinäkuussa 1918. Roosevelt loukkaantui palveluksensa aikana, häntä muun muassa ammuttiin jalkaan. Hänet palkittiin toimistaan useilla mitaleilla. Palattuaan sodasta Roosevelt seurasi isänsä jalanjälkiä politiikkaan. Hän oli republikaanisen puolueen ehdokas New Yorkin kuvernööriksi 1924, mutta hävisi vaalit Al Smithille. Vuonna 1929 Roosevelt nimitettiin Puerto Ricon kuvernööriksi. Hän toimi tehtävissä vuoteen 1932 asti. Samana vuonna hänet nimitettiin Filippiinien kenraalikuvernööriksi. Hän toimi asemassa vain hieman yli vuoden. Toisessa maailmansodassa Roosevelt muistetaan parhaiten Normandian maihinnoususta. Roosevelt oli 56-vuotiaana vanhin ja korkea-arvoisin ensimmäisen aallon joukkojen jäsen. Hän kuoli saatuaan sydänkohtauksen hieman alle viisi viikkoa myöhemmin, 12. heinäkuuta 1944. Hänet palkittiin toimistaan maihinnousun aikana Medal of Honorilla postuumisti 21. syyskuuta 1944. Hänen leskensä Eleanor vastaanotti mitalin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain maavoimien toisen maailmansodan kenraalit Luokka:Yhdysvaltain presidenttien lapset Luokka:Puerto Ricon kuvernöörit Luokka:Kenraalikuvernöörit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Suomen joukkue jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2017

Suomen naisten jääkiekkomaajoukkue vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuissa. * Päävalmentaja: Pasi Mustonen P # Pelaaja Seura (2016–2017) MV 30 Anni Keisala Kärpät MV 31 Eveliina Suonpää Lukko MV 41 Noora Räty Pyry P 2 Isa Rahunen Kärpät P 4 Rosa Lindstedt HV71 P 5 Anna Kilponen North Dakotan yliopisto P 6 Jenni Hiirikoski Luleå HF P 7 Mira Jalosuo Kärpät P 8 Ronja Savolainen Luleå HF P 15 Minnamari Tuominen Linköping HC H 9 Venla Hovi Manitoban yliopisto H 10 Linda Välimäki Espoo United H 11 Petra Nieminen Team Kuortane H 12 Susanna Tapani Lukko H 13 Riikka Välilä HV71 H 19 Tanja Niskanen KalPa H 20 Sari Kärnä Ilves H 21 Michelle Karvinen Luleå HF H 22 Emma Nuutinen North Dakotan yliopisto H 24 Noora Tulus Luleå HF H 26 Saana Valkama Vermontin yliopisto H 28 Sanni Hakala HV71 H 29 Sara Säkkinen Team Kuortane Naisten 2017
Meri Kuusisto

Meri Kuusisto (s. 1985) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Kuusisto on valtiotieteen maisteri. Kuusiston esikoisromaani on vuonna 2014 julkaistu Amerikkalainen, jonka käsikirjoituksella Kuusisto sijoittui toiseksi Otavan järjestämässä Pentti Saarikoski -kirjoituskilpailussa. Kirjan päähenkilö Susette löytää pesulasta amerikkalaisen jalkapallon ja roskalavalta lastenrattaat. Susette nimeää pallon Amerikkalaiseksi ja ryhtyy kulkemaan kaupungin kaduilla työnnellen palloa rattaissa. Toinen päähenkilö Hermanni puolestaan ei viihdy katutasossa. Hänen ahdistuksensa helpottaa, kun hän kiipeää Ison Roobertinkadun korkeimman talon katolle. Romaanissa Liila Kuusisto kirjoittaa myös kaunokirjallisuudessa aiemmin vaietusta aiheesta - äidistä hyväksikäyttäjänä. Siinä Kuusiston "minää" vuosia kattavasti varjostaa hänen salatut kokemuksensa, mutta tarina ei pääty uhriutumiseen. ==Teokset== * * * * Liila. Helsinki: Kustantamo S&S;, 2024. ISBN 978-951-52-5837-3 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Intercom

Intercom on vuonna 2011 perustettu yhdysvaltalainen yritys. Sen perustivat Kaliforniassa neljä irlantilaista suunnittelijaa ja insinööriä, Eoghan McCabe, Des Traynor, Ciaran Lee ja David Barrett. He johtivat aiemmin irlantilaista ohjelmistosuunnittelukonsulttia Contrastia, joka teki virheenseurantatyökalun nimeltä Exceptional. Myytyään Exceptionalin Rackspacelle vuonna 2011 he käyttivät tuotot Intercomin perustamiseen. Vuonna 2012 Twitterin perustaja Biz Stone sijoitti julkistamattoman summan Intercomiin. Pian sen jälkeen yritys sai alkurahoitusta David Sacksilta, Huddlen perustajalta Andy McLoughlinilta ja muilta, kuten Dan Martellilta, 500 Globalilta ja Digital Garagelta. Maaliskuusta 2013 lähtien yritys alkoi myös saada eri tahoilta riskipääomarahoitusta. Kesäkuussa 2020 Intercomin perustaja ja silloinen toimitusjohtaja Eoghan McCabe ilmoitti yhtiön sisäisessä kokouksessa siirtyvänsä puheenjohtajan tehtävään ja luopuvansa toimitusjohtajan tehtävästä. Karen Peacock nimitettiin Intercomin uudeksi toimitusjohtajaksi 1. heinäkuuta 2020 alkaen. McCabea syytettiin naispuolisen työntekijän seksuaalisesta häirinnästä, mutta tutkimusten jälkeen hänet vapautettiin syytteistä. Heinäkuussa 2021 Intercomin toinen perustaja ja teknologiajohtaja Ciarán Lee jätti yhtiön. Yhtiön hallitus nimitti McCaben uudelleen toimitusjohtajaksi lokakuussa 2022. Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjelmistoyritykset
Riuttojen luolat

Riuttojen luolat ovat Mikkelissä lohkareita sisältävällä kallioalueella sijaitseva ryhmä glasiaalisia lohkareluolia. Nämä luolat ovat syntyneet jääkautinen mannerjäätikkö on kuljettanut ja muovannut suuria kivilohkareita ja kasannut niitä niin, että on syntynyt lohkarekasaumia. Lohkareet ovat usean metrin mittaisia. Ne ovat halkeilleet ja sitten jääneet toisiaan vasten. Luolat ovat syntyneet näiden lohkareiden keskelle. Luolien pohjalla on kivilouhikon päällä kariketurvetta. Nämä luolat ovat olleet pakopaikkoja, joihin on menty turvaan menneiden aikojen vainoja. Jotkut matkalaiset ovat joskus yöpyneet luolissa. Luolissa on myös merkkejä, mitkä viittaavat kivikautiseen asutukseen. Riuttojen luolien lähialueilla, Palkolammen ja Korpilaakson seudulla on samantyyppisiä luolia. Närvälänvuoren seudulla, joka on myös lähellä Riuttojen luolia, on eräs rakoluola, joka on keskellä graniittista kalliota. == Lähteet == Luokka:Suomen luolat Luokka:Mikkelin luonto
Danika Yarosh

Danika Yarosh (s. 1. lokakuuta 1998 Morristown, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Showtime-sarjassa Hävyttömät ja NBC- sarjassa Heroes Reborn. Hän näytteli yhdessä Tom Cruisen kanssa elokuvassa Jack Reacher: Paluu päämajaan. Hän on Victor ja Linda Yaroshin tytär. Hänellä on kolme sisarusta, vanhempi sisko Amanda, joka myös näyttelee, vanhempi veli Erik ja nuorempi veli Peter. == Filmografia == Televisio ja elokuvat Televisio ja elokuvat Televisio ja elokuvat Televisio ja elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2004 Stepfordin naiset The Stepford Wives Child in town fair 2010 Celebrity Ghost Stories Celebrity Ghost Stories Young Daryl 2011 30 Rock 30 Rock School Girl 2011 A Christmas Wedding Tail A Christmas Wedding Tail Madison 2012 Jouluinen hääpyrstö In Plain Sight Bonnie Arnett/Bonnie Wilson 2012 Retribution Retribution Ashlee Simmons 2012 Ajan väri The Color of Time Irene 2013 1600 Penn 1600 Penn Jessica 2013–2014 See Dad Run See Dad Run Olivia 2014–2015 Hävyttömät Shameless Holly Herkimer 2010–2015 Kova laki: Erikoisyksikkö Law & Order: Special Victims Unit Ariel Thornhill/Nicole Goshgarian 2015–2016 Heroes Reborn Heroes Reborn Malina Bennett 2016 Jack Reacher: Paluu päämajaan Jack Reacher: Never Go Back Samantha Dutton 2017 Chicago P.D. Chicago P.D. Ellie Olstern 2018 Ihmeiden kausi The Miracle Season Caroline "Line" Found 2018 Back Roads Back Roads Ashlee 2019-2020 Greenhouse Academy Greenhouse Academy Brooke Osmond 2019 Deadly Switch Deadly Switch Monica 2019 The Purge The Purge Kelen Stewart == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Laahuskehrääjä

Laahuskehrääjä (Macropsalis forcipata) on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. == Koko ja ulkonäkö == Laahuskehrääjä voi kasvaa ruumiinpituudeltaan 28-31 cm pitkäksi. Koiraalla on lisäksi kaksi 40-70 pitkää pyrstösulkaa. Sukupuolet muistuttavat muutoin toisiaan ulkonäöltään. Laahuskehrääjä on väriltään tummanruskea, ja hyöhenpuvussa on kellanruskeita ja valkoisia täpliä. Niskassa on kellanruskea kaulus. Linnun vatsa on muuta ruumista vaaleampi. == Levinneisyys ja elintavat == Laahuskehrääjää tavataan Brasilian kaakkoisosista ja Argentiinan koilliskärjestä. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lintu on yöaktiivinen ja pyydystää ravinnokseen lentäviä hyönteisiä. Laahuskehrääjän pesimäkausi on elokuulta tammikuulle. Naaras munii yksi tai kaksi vaaleanpunertavaa munaa maahan pensaan suojiin. == Lähteet == Luokka:Kehrääjät
Prudence Allen

Mary Prudence Allen (s. 21. heinäkuuta 1940, Oneida, New York) on yhdysvaltalainen filosofi ja roomalaiskatoliseen Sisters of Mercy (R.S.M) sääntökuntaan kuuluva nunna. Vuonna 2014 paavi Franciscus nimitti hänet jäseneksi katolisen kirkon kansainväliseen teologiseen työryhmään, jonka tehtävänä on toimia katolisen kirkon johdolle neuvoa antavana elimenä uskonopillisissa kysymyksissä. == Elämäkerta == Allenin syntymänimi oli Christine Hope Allen. Hän ei ollut syntyjään katolinen, vaan hänen perheensä uskonnollinen tausta oli peräisin 1800-luvulla perustetusta uskonnollisesta utopiayhteisöstä. Katoliseen kirkkoon hän liittyi vuonna 1964. Nuoruusvuosinaan Allen opiskeli filosofiaa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Claremont Graduate School of California -oppilaitoksesta vuonna 1967. Opintojensa jälkeen hän työskenteli filosofian alan opetusvirassa St. John Vianney -seminaarissa Denverissä. Naimisiin Allen meni vuonna 1965. Avioliitostaan hänellä on kaksi poikaa. Avioliitto päättyi vuonna 1972, ja myös katolinen kirkko hyväksyi liiton purkamisen. Sisters of Mercy -sääntökunnan nunnaksi Allen otettiin vuonna 1983. Vuonna 2013 Allen siirtyi Lancasterin yliopiston palvelukseen sielunhoidollisiin tehtäviin. Vuonna 2014 hänet valittiin katolisen kirkon kansainväliseen työryhmään jonka tehtävä on tarjota uskonopillista asiantuntemusta paavin ja kirkon muun ylimmän johdon tueksi. == Työ tutkijana ja filosofina == Filosofina Allen on profiloitunut sekä naisfilosofien filosofianhistoriallisen tutkimuksen asiantuntijana että naiseuden filosofisen käsitteen tutkijana. Hänen pääteoksensa filosofian alalta on vuonna 1985 julkaistu ja naiseuden käsitteen filosofianhistoriallista kehitystä käsittelevä The Concept of Woman: The Aristotelian Revolution (750 BC - 1250 AD). Myöhemmin Allen on laatinut teokselleen kaksi jatko-osaa vuosina 2002 ja 2012. Lisäksi hän on julkaissut lukuisia artikkeleja alansa tieteellisissä julkaisuissa. Allen luonnehtii itseään "uutta feminististä filosofiaa" edustavaksi ajattelijaksi, jonka työn tavoitteena on poistaa esteitä naisten vapaan kehityksen tieltä. Hän ilmoittaa esimerkiksi vastustavansa kaikenlaista naisiin kohdistuvaa syrjintää, hyväksikäyttöä ja väkivaltaa. Toisaalta Allen myös irtisanoutuu ajattelussaan feministisen ajattelun valtavirrasta, jota hän kutsuu "vanhaksi feminismiksi". Hän esimerkiksi vastustaa avoimesti naisten aborttioikeuksien laajentamista. Ajattelussaan Allen pohjaa pitkälti aristotelismiin, tomismiin ja uustomismiin. Hän ei kuitenkaan seuraa dogmaattisesti Aristoteleen ajattelua, vaan esimerkiksi pitää Aristoteleen käsitystä naisten luonnollisesta alemmuudesta miehille virheellisenä. == Lähteet == luokka:Kristityt nunnat luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit luokka:Vuonna 1940 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign

Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign eli UIUC () on Illinoisin osavaltiossa, Champaignin ja Urbanan metropolialueella, sijaitseva julkisrahoitteinen maalahjoitusyliopisto. Yliopisto kuuluu Illinoisin yliopistojärjestelmään, joka koostuu kolmesta kampusyliopistosta. Kaksi muuta sijaitsevat Chicagossa ja Springfieldissa. Illinoisin yliopisto perustettiin vuonna 1867 ja toimintansa se aloitti vuotta myöhemmin. Se oli tuolloin velvoitettu painottamaan teollista koulutusta. Laitos kasvoi ja insinööritutkimus kehittyi. Vuonna 1885 sen alkuperäinen nimi Illinoisin teollinen yliopisto muutettiin muotoon Illinoisin yliopisto. Yhteensä 24 Nobel-palkinnonsaajaa on valmistunut yliopistosta tai työskennellyt siellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Illinois’n yliopistot ja korkeakoulut
Ladbroke Groven metroasema

Ladbroke Grove on Lontoon metron Circle- ja Hammersmith & City -linjojen asema Latimer Roadin ja Westbourne Parkin asemien välissä. Se sijaitsee Ladbroke Grove -nimisen kadun varrella Notting Hillissä, Kensington and Chelsean kaupunkipiirissä. Asema avattiin 1864 nimellä Notting Hill, mutta sen nimeksi vaihdettiin Ladbroke Grove 1938. Koska asema sijaitsee lähellä Lontoon suurinta antiikkitoria Portobello Road Marketia, sille on ehdotettu uudeksi nimeksi Portobello Roadia. == Lähteet == Luokka:Kensingtonin ja Chelsean metroasemat
Sigríður Anna Þórðardóttir

Sigríður Anna Þórðardóttir (s. 14. toukokuuta 1946) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2007 ja toimi Islannin ympäristöministerinä vuosina 2004–2006. Sigríður syntyi Siglufjörðurissä. Hän opiskeli Islannin yliopistossa islannin kieltä, historiaa ja kreikan kieltä ja suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1977. Vuosina 1975–1990 hän työskenteli opettajana peruskoulussa Grundarfjörðurissä ja vuosina 1990–1991 Mosfellsbærissä. Vuosina 1978–1990 hän istui Eyrarsveitin kunnanvaltuustossa ja toimi kunnanjohtajana vuosina 1978–1982 ja 1986–1988. Vuosina 1989–1991 hän toimi itsenäisyyspuolueen naisjärjestön puheenjohtajana. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1991–2002 hän toimi Alþingin opetusvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 2001–2003 perustuslaillisen erityisvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 2002–2003 ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2003–2004 ympäristövaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2004–2006 hän toimi ympäristöministerinä, vuosina 2005–2006 myös pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuosina 2006–2007 hän toimi Alþingin 6. varapuhemiehenä sekä Pohjoismaiden neuvoston Islannin-delegaation puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit Luokka:Islannin ympäristöministerit
Rick Famuyiwa

Rick Famuyiwa (s. 18. kesäkuuta 1973,Rick Famuyiwa, Rotten Tomatoes, viitattu 12.4.2023. Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat)Katie Barnes: “Point of View Expands Cinema”: A Conversation with Rick Famuyiwa for Black History Month, StarWars.com, 25.2.2022, viitattu 12.4.2023. on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. == Elämä == Famuyiwan vanhemmat olivat kotoisin Nigeriasta. Hän syntyi Berkeleyssa ja kasvoi Concordissa, San Joséssa, Pohjois- Carolinassa, Los Angelesissa ja Inglewoodissa. Famuyiwa on suorittanut tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa.Dope, Etelä-Kalifornian yliopisto, viitattu 12.4.2023. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 1999 The Wood – kulman kollit The Wood Ohjaaja, käsikirjoittaja 2002 Brown Sugar Brown Sugar Ohjaaja, käsikirjoittaja 2007 Talk to Me Talk to Me Käsikirjoittaja 2010 Kunnes perhe meidät erottaa Our Family Wedding Ohjaaja, käsikirjoittaja 2015 Dope Dope Ohjaaja, käsikirjoittaja 2016 Confirmation Confirmation Ohjaaja === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 2018 The Chi The Chi Ohjaaja 2019–2023 The Mandalorian The Mandalorian Ohjaaja, käsikirjoittaja (3. kaudesta alkaen myös vastaava tuottaja) 2022 They Call Me Magic They Call Me Magic Ohjaaja 2023 Ahsoka Ahsoka Ohjaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Isosuo

Isosuo on useamman suon nimi Suomessa: * Isosuo, suo Huittisten, Kokemäen ja Sastamalan rajalla * Isosuo, suo Kärkölässä * Isosuo, suo Mynämäellä, Mynämäellä sijaitsee myös toinen Isosuo -niminen suo * Isosuo, suo Nurmijärvellä * Isosuo, suo Huittisten ja Punkalaitumen rajalla * Isosuo, osa Pompanrahkan suoaluetta Turussa.
Isosuo (Punkalaidun)

Isosuo on suo Huittisten ja Punkalaitumen rajalla, noin 12 kilometriä Lauttakylästä koilliseen. Suon pinta-ala on 595 hehtaaria, josta 130 hehtaaria sijaitsee Huittisten puolella. Pinnankorkeus on 85–96 mpy. Suo laskee ojia pitkin Palojokeen. Lähes koko suo kuuluu valtakunnalliseen soidensuojeluohjelmaa ja on Natura-aluetta. Kolme kermikeidasosaa muodostaa Isosuon. Suoyhtymä on melko hyvin säilynyt luonnontilaisena. Alueen koillispuolella on turpeenottoalue. Suoalueen keskellä olevat Kakkurilammet ovat kasvamassa umpeen. Osa suoalueesta on muuttunut luontotyypiltään puustoiseksi suoksi. == Lähteet == Luokka:Huittisten suot Luokka:Punkalaitumen luonto Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Satakunnan luonnonsuojelualueet Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet
Gentin yliopisto

Gentin yliopisto (; lyhyt: UGent), entinen Rijksuniversiteit Gent (tai RUG), on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Gentin kaupungissa Belgian flaaminkielisessä alueella. Yliopistossa on 40 217 opiskelijaa ja 5 783 työntekijää. == Historia == Sen perusti vuonna 1817 Alankomaiden kuningas Vilhelm I. Perustamisestaan lähtien ranskaa opettanut yliopisto vaihtoi akateemisen kielen hollanniksi vuonna 1930, ja siitä tuli ensimmäinen oppilaitos Belgiassa, joka teki niin. Vuonna 2017 yliopiston rehtorina aloitti Rik Van de Walle. == Organisaatio == Yliopisto jakautuu 11 tiedekuntaan: * Taiteen ja filosofian tiedekunta * Lain ja kriminologian tiedekunta * Luonnontieteiden tiedekunta * Lääke- ja terveystieteiden tiedekunta * Tekniikan ja arkkitehtuurin tiedekunta * Talouden ja yritysjohtamisen tiedekunta * Eläinlääketieteellinen tiedekunta * Psykologian ja opetustieteiden tiedekunta * Biotekniikan tiedekunta * Farmaasian tiedekunta * Politiikantutkimuksen ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta Yliopiston ensisijainen opetuskieli on hollanti, mutta se tarjoaa joitain jatko-opintoja englanniksi. == Lähteet == Luokka:Belgian yliopistot Luokka:Gent
Lucía Etxebarria

Lucía Etxebarria (s. 1966) on espanjalainen kirjailija, joka on voittanut merkittäviä kirjallisuuspalkintoja: Nadal-palkinnon, Primavera-palkinnon ja vuonna 2004 Premio Planeta-palkinnon, jonka arvo on yli 600 000 euroa. Etxebarrian ensimmäinen suosittu kirja kertoi Kurt Cobainista. Ensimmäinen romaani, Amor, curiosidad, prozac y dudas, sai kehuja legendaariselta kirjailijalta Ana María Matutelta. Romaanien lisäksi Etxebarria on kirjoittanut käsikirjoituksia, runoja ja feministisiä esseitä. Varsinkin kahdessa ensimmäisessä romaanissa on omaelämäkerrallisia aineksia. Etxebarria opiskeli Madridin yliopistossa englannin filologiaa ja journalismia. Hän opetti Skotlannissa Aberdeenin yliopistossa käsikirjoittamista. Etxebarrian teoksia on käännetty 20 kielelle. Vuonna 2011 Etxebarria ilmoitti lopettavansa kirjojen julkaisun, koska ei saa korvauksia luvatta ladatuista sähköisistä kirjoista. == Teoksia == * La historia de Kurt y Courtney: aguanta esto (1996) * Amor, curiosidad, prozac y dudas (1997) * Beatriz y los cuerpos celestes (1998, Nadal-palkinto) * Nosotras que no somos como las demas (1999) * La futura Eva, La letra futura (2000) * De todo lo visible y lo invisible (2001, Primavera-palkinto) * Estación de Infierno (2001) * Un milagro en equilibrio (2004, Premio Planeta-palkinto) == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Ekstrand

Anne Ekstrand (s. 1959 Pirttikylä) valittiin vuonna 2021 Pietarsaaren kaupunginjohtajaksi.Kati Latva-Teikari, Anne Ekstrand on Pietarsaaren uusi kaupunginjohtaja Yle 22.2.2021, viitattu 12.4.2023Kaupunginjohtajaksi valinta irrotti kahden viran hoidosta – Anne Ekstrand aikoo selvityttää suomenkielisten pietarsaarelaisten tyytymättömyyden syyt Pietarsaaren Sanomat 23.2.2021, viitattu 12.4.2023Anne Ekstrand: "Tunnen kaupungin ja sen vahvuudet sekä asioita, joihin pitäisi paneutua enemmän" Pietarsaaren Sanomat 5.1.2021, viitattu 12.4.2023 Ekstrand on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari, joka muutti Pietarsaareen vuonna 1987 ja toimi kaupungin viranhaltijana parinkymmenen vuoden ajan ennen kaupunginjohtajaksi valitsemistaan. Hän hoiti ennen valintaansa kaupunginjohtajan sijaisuutta jo kolmessa yhteydessä kaikkiaan parin vuoden ajan. Ekstrand valittiin kaupunginjohtajaksi 31 äänellä. Hän sai jo ensimmäisessä äänestyksessä yli puolet äänistä. Häntä edelsi kaupunginjohtajana yhdenvertaisuusvaltuutetuksi siirtynyt Kristina Stenman. Ekstrandin poliittinen tausta on Ruotsalaisessa kansanpuolueessa. == Lähteet == Luokka:Pietarsaaren pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Correia

Sara Correia (s. 27. toukokuuta 1993) on portugalilainen fadolaulaja.Sara Correia Museu do Fado, viitattu 12.4.2023 Correia varttui fadolaulajien perheessä Marvilassa. Hän voitti 13-vuotiaana Grande Noite do Fado -kilpailun Lissabonissa. Pian tämän jälkeen hänet kutsuttiin laulamaan Casa de Linharesiin, jossa hän sai oppia Celeste Rodriguesilta, Jorge Fernandolta, Maria da Nazarélta ja muilta. Syyskuussa 2018 ilmestyi Correian ensimmäinen albumi Sara Correia. Sen tuotti Diogo Clemente, ja albumi julkaistiin Universal Music Portugal -levymerkillä. Vuonna 2018 Correia sai ranskalaiselta ohjaajalta Joël Santonilta kutsun esittämään Amália Rodriguesin kappaleen "Grito" sarjaan Une famille formidable. Diogo Varela Silva myös kutsui Correian esiintymään Severan roolissa elokuvaansa Alfama em Si. Vuonna 2019 Correia sai Play – Prémios da Música Portuguesa -palkintojenjaossa kaksi ehdokkuutta debyyttialbumillaan. Toisella studioalbumillaan, myös Diogo Clementen tuottamalla Do Coraçãolla (syyskuu 2020) Correia voitti Play- palkinnon parhaan fadoalbumin kategoriassa. Vuonna 2021 sama levy toi hänelle myös Latin Grammy -ehdokkuuden. Correia on esiintynyt kansainvälisesti lukuisissa maissa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palais Nikaïa

Palais Nikaïa on konserttisali ja monitoimiareena Nizzassa, Ranskassa. Se avattiin 4. huhtikuuta 2001, ja se sijaitsee viiden minuutin ajomatkan päässä Nizzan lentoasemalta. Konserttien lisäksi Palais Nikaïalla järjestetään erilaisia esityksiä, urheilutapahtumia ja kongresseja. Palais Nikaïan kapasiteetti istumapaikkoineen on 6 250, mutta seisomapaikoilla kapasiteetti on 9 000. Konserttisalissa järjestetään vuoden 2023 Lasten Eurovision laulukilpailu. == Lähteet == Luokka:Konserttitalot Luokka:Urheiluhallit Luokka:Ranskan urheilupaikat Luokka:Nizza
Beatriz da Conceição

Beatriz da Conceição (21. elokuuta 1939 Porto – 26. marraskuuta 2015) oli portugalilainen fadolaulaja.Beatriz da Conceição Museu do Fado, viitattu 12.4.2023 Conceição asui Portossa, kunnes matkusti Lissaboniin ja aloitti esiintymisen fadotaloissa. Oleelliseksi innoituksen lähteekseen hän nimesi Lucília do Carmon. Conceição aloitti teatterissa laulamisen vuonna 1966. Hän tilasi sanoituksia monilta kirjoittajilta, esimerkiksi Ary dos Santosilta ja Fernando Tordolta lauluun "Fado da Bia". Conceição esiintyi portugalilaistaustaisille yhteisöille myös Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 1990-luvulla hänet kutsuttiin esiintyjäksi moniin kansainvälisiin festivaaleihin. Hän esiintyi Filipe La Férian televisio-ohjelmissa Grande Noite (1990) ja Cabaret (1994). Vuonna 1996 Conceição kutsuttiin Paul Van Nevelin ja Huelgas Ensemblen Tears of Lisbon -hankkeeseen, jossa fadoteemoja yhdistettiin 1500-luvun portugalilaiseen musiikkiin. Hankkeessa oli mukana myös António Rocha, ja sen yhteydessä järjestettiin konserttikiertue Benelux- maissa. Toukokuussa 2008 Conceiçãolle myönnettiin Amália Rodrigues -säätiön Carreira-palkinto. Saman kuukauden aikana hänen kunniakseen järjestettiin hänen kotikaupunkinsa Teatro Sá da Bandeirassa "Alma Lusitana" -näytös. Conceiçãon levytysten joukossa ovat "Sou um fado desta idade" (1996) ja "Beatriz da Conceição" (1997). == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Johanna Lumme

Johanna Lumme (s. 1990) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja kirjailija. Lumme on kuvittanut muun muassa Siri Kolun kirjoja. Viidakon väki -sarjan aloittava, vuonna 2019 julkaistu Viidakon väki ja suuri muutto oli ensimmäinen kuvakirja, jonka Lumme on itse sekä kirjoittanut että kuvittanut. Lumme on kuvittanut myös peruskoulun oppikirjoja. Vuonna 2012 hän voitti Otavan oppikirjojen kuvituskilpailun, minkä jälkeen hän sai kuvitettavakseen Seikkailujen aapisen. Vuonna 2022 Lumme palkitiin Kaarina Helakisa -palkinnolla. Vuonna 2023 Lumpeen kuvittama ja Siri Kolun kirjoittama Hereiset: Yön salaisuus oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana. Vuonna 2024 Lumpeen kuvakirja Matka ikimetsän sydämeen valittiin Arvid Lydecken -palkintoehdokkaaksi. ==Teoksia== * * * * * * ===Kuvittajana=== * * ;Villitalo-kirjat * * * ;Hereiset-trilogia * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Johanna Lumpeen verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Márcia Condessa

Márcia Condessa (28. syyskuuta 1915 Monção – 1. heinäkuuta 2006) oli portugalilainen fadolaulaja.Márcia Condessa Museu do Fado, viitattu 12.4.2023 Condessa muutti Lissaboniin työn perässä, koska hänellä ei ollut varaa opiskeluun. Hän lauloi alun perin Bica-ravintolassa. Vuonna 1938 Canção do Sul -lehti järjesti kevätkilpailun, jossa Condessa voitti ensipalkinnon. Hän aloitti esiintymisen lukuisissa fadotaloissa ja näytöksissä, kunnes avasi 38-vuotiaana oman Márcia Condessa -ravintolansa. Siellä esiintyivät Condessan itsensä lisäksi muiden muassa Celeste Rodrigues, Alcindo Carvalho, Teresa Nunes, Alfredo Marceneiro, Fernando Farinha ja Beatriz da Conceição. Condessa jäi eläkkeelle laulajanuraltaan 1970-luvun puolessavälissä. Hänen ravintolansa ylläpitämistä jatkettiin samalla nimellä, kunnes se lakkasi 1990-luvulla toimimasta fadoesityspaikkana ja keskittyi pelkkään ravintolatoimintaan nimellä O Púcaro. Condessa esiintyi urallaan myös ulkomailla, kuten Brasiliassa ja Marokossa. Ainoan CD-julkaisunsa hän teki Fados do Fado -kokoelmaan. Siinä julkaistiin neljä laulajan Alvorada-yhtiölle vuonna 1962 äänittämää kappaletta: "Embuçado", "Fado menor (quadras soltas)", "Canção do Mar" and "Fado das Caravelas". Condessa kuoli 90-vuotiaana ja tuli haudatuksi synnyinpaikkaansa Monçãoon. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Arne Skaug

Arne Skaug (6. marraskuuta 1906 Horten – 4. maaliskuuta 1974 Kööpenhamina) oli norjalainen taloustieteilijä, diplomaatti ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1955–1962. Vuosina 1962–1968 hän oli Norjan suurlähettiläs Lontoossa ja Dublinissa sekä 1968–1974 Kööpenhaminassa. Hän myös johti Norjan tilastokeskusta 1946–1948. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Arne Skaug Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjan suurlähettiläät Luokka:Norjalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Jenni Jussila

Jenni Jussila (s. 24. elokuuta 1985 Raahe) on suomalainen pesäpalloilija. Jussila edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita, Oulun Lippoa, Porin Pesäkarhuja, Tyrnävän Tempausta ja Kempeleen Kiriä. Jussila saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2006. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Jussila-Jenni.xlsx Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. https://www.pesistulokset.fi/ottelut/12141#lineup Jussila pelasi 163 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja 17 tavallista juoksua, toi 122 juoksua ja keräsi 513 kärkilyöntipistettä. Jussila pelasi 39 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden tavallisen juoksun, toi 21 juoksua ja keräsi 108 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nils Lysø

Nils Kristian Lysø (3. syyskuuta 1905 Jøssund – 7. heinäkuuta 1977) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1958–1965 ja toimi Norjan kalastusministerinä 1955–1963. Vuosina 1945–1953 hän oli Jøssundin pormestari ja 1963–1974 Etelä-Trøndelagin maaherra. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nils Lysø Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Norjan maaherrat Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Toten Idag

Toten Idag on norjalainen vuonna 2019 perustettu verkkolehti, jonka uutisointi kattaa Østre Totenin ja Vestre Totenin kunnat. Sen omistaa Oppland Arbeiderblad, joka kuuluu Amedia-konserniin. Buss-TotenIdag.jpg|Lehden mainos bussin perässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset verkkolehdet Luokka:Gjøvik
Norsunluurannikon ralli 1982

Norsunluurannikon ralli 1982 (viralliselta nimeltään 14. Marlboro Rallye Côte d'Ivoire) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 27. lokakuuta -1\. marraskuuta 1982 Abidjanissa. Kilpailu oli kauden toiseksi viimeinen. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 54 aikatarkastuspistettä. Reitin kokonaispituus oli . Michèle Mouton kilpaili mestaruudesta ja oli yli tunnin johtoasemassa kun hänen Audiinsa vaihdettiin vaihdelaatikko. Myös polttoaineen ruiskutusjärjestelmä vaihdettiin kun auto ei käynnistynyt. Auto ei ollut samanlainen ajaa kuin ennen korjauksia ja tekniikkaongelmien johdosta hän ajoi ulos. Mouton joutui keskeyttämään toisen ulosajon jälkeen sumussa ja nuottikirjan kadottua ensimmäisessä ulosajossa. Tämän seurauksena kuljettajien maailmanmestaruus meni Röhrlille ja Mouton jäi toiseksi mestaruustaistelussa. Hannu Mikkolan kartanlukijana oli Audin tallin pääinsinööri Roland Gumpert ja Mikkolan tavallinen kartanlukija Arne Hertz toimi kartanlukijana Stig Blomqvistille. Gumpert oli kilpailussa sairaana, ei ollut kokenut nuottien luvussa eikä voinut valvoa tallin huoltotoimintoja. Norsunluurannikon rallista sai kaudella 1982 vain kuljettajien pisteitä eikä valmistajien pisteitä. Kilpailuun lähti 51 autokuntaa, joista kuusi pääsi maaliin. Ennen kilpailua oli vaarana, että ilmoittautuneiden osallistujien määrä jäisi alle vaaditun 50:n jotta kilpailu voisi pysyä kalenterissa myös seuraavana vuonna. Kilpailuun kuitenkin saatiin 51 ilmoittautunutta osallistujaa, joista enää 16 oli jäljellä kun ensimmäinen neljästä etapista oli takana. Kilpailun ensimmäinen etappi vei lähtöpaikasta Abidjanista Yamoussoukroon. Toinen ja kolmas lähtivät ja päättyivät Yamoussoukroon. Neljäs etappi johti takaisin Abidjaniin. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Walter Röhrl Christian Geistdörfer Opel Ascona 400 8:43.30 0.0 2\. Per Eklund Ragnar Spjuth Toyota Celica 2000 GT 10:17.00 +1:33.30 3\. Björn Waldegård Hans Thorszelius Toyota Celica 2000 GT 11:00.00 +2:16.30 4\. Bruno Saby Daniel Le Saux Renault 5 Turbo 17:51.00 +9:07.30 5\. Alain Ambrosino Jean-François Fauchille Peugeot 505 V6 19:43.00 +10:59.30 6\. Eugène Salim Clement Konan Mitsubishi Colt Lancer 23:48.00 +15:04.30 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1982 Luokka:Norsunluurannikon ralli
Arjun Appadurai

Arjun Appadurai (s. 1949 Bombay, Intia) on intialais-yhdysvaltalainen antropologi, joka on toiminut median, kulttuurin ja viestinnän professorina New Yorkin yliopistossa vuoden 2009 alusta lähtien. Hänet tunnetaan etenkin globalisaation tutkijana.NYU Steinhardt Appoints Arjun Appadurai As Goddard Professor of Media, Culture, and Communication, New Yorkin yliopisto, 15.9.2008, viitattu 13.4.2023.Arjun Appadurai, New Yorkin yliopisto, viitattu 13.4.2023. Appadurai valmistui kandidaatiksi Brandeisin yliopistossa ja valmistui maisteriksi ja väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa. Ennen siirtymistään New Yorkiin hän toimi professorina myös Pennsylvanian yliopistossa, Chicagon yliopistossa, Yalen yliopistossa ja The New School -yliopistossa.Curriculum Vitae, Arjun Appadurain kotsivut, viitattu 13.4.2023. == Julkaisut == * Arjun Appadurai: Worship and Conflict Under Colonial Rule: A South Indian Case. Cambridge University Press, 1981. * Arjun Appadurai (toim.): The Social Life of Things: Commodities in Cultural Perspective. Cambridge University Press, 1986. * Arjun Appadurai, Frank J. Korom ja Margaret A. Mills (toim.): Gender, Genre, and Power in South Asian Expressive Traditions. University of Pennsylvania Press, 1991. * Arjun Appadurai: Modernity at Large: Cultural Dimensions of Globalization. University of Minnesota Press, 1996. * Arjun Appadurai (toim.): Globalization. Duke University Press, 2002. * Arjun Appadurai: Fear of Small Numbers: An Essay on the Geography of Anger. Duke University Press, 2006. * Arjun Appadurai ja Arien Mack (toim.): India’s World: The Politics of Creativity in a Globalized Society. Rupa Publications, 2012. * Arjun Appadurai: The Future as a Cultural Fact: Essays on the Global Condition. Verso Books, 2013. * Arjun Appadurai ja Neta Alexander: Failure. Polity Press, 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Google Scholar Luokka:Intialaiset tieteilijät Luokka:Intialaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ercília Costa

Ercília Costa (3. elokuuta 1902 Costa da Caparica – 16. marraskuuta 1985) oli portugalilainen fadolaulaja.Ercília Costa Museu do Fado, viitattu 13.4.2023 Costa muutti kolmevuotiaana perheineen Lissabonin Rua Maria Pialle. Perhettään tukiakseen hän aloitti työskentelyn ompelijaharjoittelijana, mutta pian hän aloitti taiteellisen uransa portugalilaisessa revyyteatterissa. Hänen kanssaan esiintyivät muiden muassa Luisa Satanela ja Beatriz Costa. Costa saavutti suurimman suosionsa kuitenkin sittemmin fadotulkinnoillaan. Ensimmäisen fadoesiintymisensä hän teki vuonna 1927 Teatro da Trindadessa duetolla Alberto Reisin kanssa. Costa sai vuonna 1930 ensimmäisen palkinnon Sul América -fadokilpailussa. Mieslaulajien sarjassa voittajaksi suoriutui Alfredo Marceneiro. Costa ja Marceneiro liittyivät pian maata kiertäneiden fadolaulajien ja -soittajien Troupe Guitarra de Portugal -ryhmään. Costa jatkoi pitkin 1930-lukua myös esiintymistä teatterissa ja oli luomassa teatterinäytösten sisällä tilaa fadoammattilaisille. Hän teki esiintymisiä myös joissain elokuvissa, joiden joukossa olivat Amor de Mãe (Carlos Ferreira, 1932) ja Madragoa (Perdigão Queiroga, 1952). Costa esiintyi paitsi fadotaloissa, myös ensimmäisellä portugalilaisella radioasemalla. Hän teki pitkiä kiertueita sekä Portugalissa että ulkomailla ja oli ensimmäinen portugalilaistaustaisille yhteisöille ulkomailla esiintynyt fadolaulaja. Vuonna 1932 Costa lauloi Madeiralla ja Azoreilla. Vuonna 1936 hän matkusti ensimmäistä kertaa ulkomaille Brasiliaan. Hän palasi Lissaboniin vuonna 1937 ja matkusti vielä samana vuonna esiintymään Pariisiin. Vuonna 1939 Costa lähti Carlos Ramosin kanssa esiintymään New Yorkin maailmannäyttelyn portugalilaiseen paviljonkiin. Hän jatkoi esiintymistä kymmenen kuukauden ajan Yhdysvaltain eri kaupungeissa. Hän esiintyi muun muassa Los Angelesissa ja Hollywoodissa huomattavalla menestyksellä. Costan varhaisimmat äänitykset ovat vuodelta 1929, jolloin laulaja matkusti Madridiin äänittämään Odeonille muiden muusikoiden kanssa. Hän teki äänityksiä myös Portugalissa, Brasiliassa ja Yhdysvalloissa. Costan viimeinen LP on Museu do Fado vuodelta 1972. Monet hänen levytyksistään ovat kuitenkin 1900-luvun alkupuolelta; ainoat CD-levyllä julkaistut Costan laulut ovat Armandinhon kanssa tehtyjä äänityksiä Tradisomin Arquivos do Fado -kokoelmasta (1995). Costa ei esiintynyt vuoden 1954 jälkeen, koska päätti omistautua avioliitolleen. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Maria Sofia De la Gardie

Maria Sofia De la Gardie (1627 – 22. elokuuta 1694) oli ruotsalainen kreivitär, maanomistaja ja teollisuuspatruuna. Hän oli Ebba Brahen ja Jakob De la Gardien neljästätoista lapsesta seitsemäs. Kuusitoistavuotiaana hänet naitettiin Gustaf Oxenstiernalle, jolloin hän sai huomenlahjaksi maatilan Tyresössä. Oxenstierna oli juuri nimitetty Viron kuvernööriksi ja pari muutti sinne. Siellä De la Gardie synnytti neljä lasta, kunnes Gustaf yllättäen kuoli ja Maria jäi leskeksi vain viiden vuoden avioliiton jälkeen. De la Gardie sai kuningatar Kristiinan myöntämän leskeneläkkeen ja tyttäret taloudelliseksi turvakseen lahjoitusmaata. De la Gardie myös nimitettiin ylihovimestarittareksi. Hän johti innokkaasti omistamiaan tiloja ja harjoitti muutakin liiketoimintaa, muun muassa lainanantoa, sekä perusti Tyresön tiluksilleen vaatetehtaan. Skånessa hän omisti kaivoksia, joiden toimintaa Skoonen sota hankaloitti. De la Gardie ajautui usein oikeusriitoihin, ja isossa reduktiossa hän menetti osan omaisuudestaan. Hän kuoli vuonna 1694 ja hänen hautajaisensa pidettiin Riddarholmenin kirkossa. Hänet haudattiin Tyresöhön. Maria Sofia De la Gardieta on kutsuttu Ruotsin ensimmäiseksi suurliikenaiseksi. Suecia 2-032 ; Tyresö slott.jpg|De la Gardien koti Tyresön linna kuvattuna Eric Dahlbergin teoksessa Suecia antiqua et hodierna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1627 syntyneet Luokka:Vuonna 1694 kuolleet
Paavo Valve

Paavo Kauko Juhani Valve (25. huhtikuuta 1922 Helsinki – 30. syyskuuta 2007 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 13.4.2023. Valveen vanhemmat olivat pastori Juho Kauko Kalervo Valve ja Hilja Kosonen ja puoliso vuodesta 1947 Kerttu Kaarina Jutila. Valve tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1942 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1945. Hän suoritti lisäksi opintoja Teknillisen korkeakoulun maanmittauksen opinto-osastolla 1944–1946. Metsätaloudellisen virkatutkinnon Valve suoritti 1946. Hän oli kuljetuspäällikkö Helsingin yliopiston evakuoidun omaisuuden palauttamistoimistossa 1944–1945, maatalousministeriön asutusasiainosaston 74. maanlunastuslautakunnan teknillinen apulainen 1945, 73. maanlunastuslautakunnan metsänhoitaja 1946, Metsähallituksen Uudenmaan hoitoalueen harjoittelija 1946, Helsingin yliopiston maanmittauksen opetuksen avustaja 1946–1947, Metsähallituksen Pohjanmaan piirikunnan Pudasjärven ja Puhoksen hoitoalueiden avustava metsänhoitaja 1947–1949, Perä-Pohjolan piirikuntakonttorin hankintametsänhoitaja 1949–1956, vanhempi hankintametsänhoitaja 1956–1962, piiritarkastaja 1963–1967, ylimetsänhoitaja ja piirikuntapäällikön sijainen 1967–1975 sekä piirikuntapäällikkö 1975–1985. Valveella oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1976. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Kopparmatte

Kopparmatte on alun perin vuonna 1603 kuparista valmistettu patsas, joka esittää risukimppua heiluttavaa miestä. Se seisoi häpeäpaalun päällä Tukholman Stortorgetilla. Vuonna 1648 patsas valettiin uudelleen pronssista. Se siirrettiin 1776 nykyiselle Norrmalmstorgille ja 1810 Roslagstorgille. Nykyisin se on esillä Tukholman kaupunginmuseossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman patsaat ja veistokset
Louise d’Orléans

Louise d’Orléans (3. huhtikuuta 1812 – 10. lokakuuta 1850) oli Orléans-sukuun kuuluneen Ranskan kuninkaan Ludvig Filip I:n tytär, josta tuli Leopold I:n puolisona Belgian kuningatar. Louise ja Leopold vihittiin vuonna 1832, jolloin morsian oli 20-vuotias ja sulhanen 42-vuotias. Louise oli kasvatettu hartaaksi katoliseksi, Leopold luterilaiseksi. Leopold ei vaatinut morsiamen kääntymistä, vaan lupasi että myös lapset voidaan kasvattaa katolisiksi. Pariskunta vihittiin ensin siviilimenoin, sitten katoisessa seremoniassa ja lopuksi siunattiin luterilaisessa seremoniassa. Kuningattarelle ei ollut vasta itsenäistyneessä Belgiassa muuta virallista roolia kuin kruununperijän synnyttäminen. Ensimmäinen poika syntyi vuonna 1833 mutta menehtyi alle vuoden ikäisenä. Vuonna 1835 syntyneestä toisesta pojasta tuli Leopold II. Perheeseen syntyi vielä poika, Philippe, vuonna 1837, ja tytär Charlotte vuonna 1840. == Lähteet == Luokka:Belgian kuninkaalliset Luokka:Ranskan kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Kelly Reichardt

Kelly Reichardt (s. 3. maaliskuuta 1964, Miami, Florida, Yhdysvallat)Kelly Reichardt, Seventh Row, viitattu 13.4.2023. on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -leikkaaja. Hän työskentelee independent- elokuvan parissa.Kelly Reichardt, Cannesin elokuvajuhlat, viitattu 13.4.2023. Elokuvatoimittaja Kalle Kinnunen on kuvaillut Reichardtin elokuvia minimalistisiksi.Kalle Kinnunen: Venetsia 2010: Meek’s Cutoff kertoo monitasoisesti lännen valloituksesta ja valloituksista, Suomen Kuvalehti, 6.9.2010, viitattu 13.4.2023. == Elämä ja ura == Reichardt on suorittanut tutkinnon Tuftsin yliopiston taidekoulussa.Kelly Reichardt, Bard College, viitattu 13.4.2023. Reichardt on työskennellyt usein yhdessä näyttelijä Michelle Williamsin ja käsikirjoittaja Jonathan Raymondin kanssa. Variety- lehden mukaan Reichardt on arvostettu auteur-ohjaaja, mutta hänelle on vain harvoin myönnetty elokuviinsa yli 2 miljoonan dollarin budjetti, mikä on Hollywoodissa pikkuraha. Reichardtilta kuluu rahoitusta kerätessä pitkiä aikoja tekemättä elokuvia. Michelle Williams on kertonut, että vaikka Reichadt on arvostettu elokuvantekijä, hän tekee elokuvia niin harvoin, että hänelle ei myönnetä edes ohjaajien ammattiliiton terveysvakuutusta, minkä vuoksi hän toimii myös opettajana Bard Collegessa. Hän on opettanut Bard Collegessa vuodesta 2006. Reichardt on kiusaantunut Williamsin paljastuksesta mutta ei väitä vastaan. Reichardtin esikoiselokuva River of Grass (1994) valittiin Sundancen elokuvajuhlien ohjelmistoon. Kriitikot kehuivat teosta, mutta sen jälkeen hiljeni. Seuraavan vuosikymmenen ajan Reichardt yritti käynnistää elokuvahankkeita, ohjasi pari lyhytelokuvaa, teki hanttihommia ja yöpyi ystävien sohvilla. Kakkoselokuva Old Joy (2006) valmistui tädiltä saadun 30 000 dollarin perinnön turvin. Sen tuottajana toimi arthouse-ohjaaja Todd Haynes, jonka kanssa Reichardt oli ystävystynyt. Elokuva oli ohjaajan läpimurto. Sen jälkeen Reichardt on päässyt kuvaamaan 2–3 vuoden välein filmejä, joiden budjetit ovat liikkuneet pikemminkin sadoissa tuhansissa kuin miljoonissa dollareissa. Yksikään niistä ei ole tuottanut teattereissa yli kahden miljoonan lipputuloja. == Filmografia == Vuosi Elokuva Tehtävät 1994 River of Grass Ohjaaja, käsikirjoittaja 2006 Old Joy Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja 2008 Wendy and Lucy Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja 2010 Meek's Cutoff Ohjaaja, leikkaaja 2013 Night Moves Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja 2016 Certain Women Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja 2019 First Cow Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja 2022 Showing Up Ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja == Palkinnot == * Carrosse d’Or, 2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaleikkaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt