EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hämähäkkimies (vuoden 1967 animaatiosarja)

Hämähäkkimies () on Grantray-Lawrence Animation yhtiön ja Ralph Bakshin tuottama piirrossarja, joka valmistettiin vuosien 1967–1970 aikana. Sarja tunnetaan erityisesti sen alkutunnarista ja liioiteltuista tarinoista. Se oli ensimmäinen Hämähäkkimieheen perustuva animaatiosarja, jonka ensimmäisen kauden 20. jaksoa tuotti Grantray-Lawrence yhtiö. Yhtiön mennessä konkurssiin Krantz Films ja Ralph Bakshi valmistivat sarjan loput 32 jaksoa vuoteen 1970 asti. Vaikka sarja tuotettiin Yhdysvalloissa sen ääninäyttelijät olivat kuitenkin kanadalaisia. == Äänirooleissa == === Englanninkielisissä äänirooleissa === === Suomenkielisissä äänirooleissa === Sarjaa on julkaistu suomeksi muutaman jakson verran DVD:llä, vuoden 1994 sarjan kylkiäisenä. Suomenkieliset äänet molemmissa sarjoissa ovat samat. ==Vastaanotto ja arvostelu== Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Hämähäkkimiehen sijalle 83 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tunnari youtubessa Luokka:Hämähäkkimies Luokka:Marvel Comics -animaatio Luokka:1960-luvun piirrossarjat Luokka:Marvel-universumiin perustuvat televisiosarjat
Jason Robards

Jason Nelson Robards, Jr. (26. heinäkuuta 1922 – 26. joulukuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuosina 1976 ja 1977 Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon rooleista elokuvissa Presidentin miehet ja Muistojeni Julia. Robards tunnettiin myös televisiosta ja näyttämöltä, varsinkin Eugene O'Neillin töistä; hän oli kahdeksankertainen Tony-ehdokas (-voittaja 1959) ja vuoden 1988 Emmy-palkittu. Robards oli neljästi naimisissa, muun muassa Lauren Bacallin kanssa vuosina 1961-1969. Hänellä on kuusi lasta.Hänet palkittiin National Medal of Artsilla vuonna 1997. Hän kuoli keuhkosyöpään Connecticutissa 78-vuotiaana. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Tony-palkinnon saajat
Marijampolė

Marijampolė on teollisuuskaupunki ja Marijampolėn läänin hallinnollinen keskus Etelä-Liettuassa. Kaupunki sijaitsee Puolan rajan ja Venäjälle kuuluvan Kaliningradin alueen tuntumassa, lähellä Vištytis-järveä. Kaupunki kuuluu Sudovian seutuun. Vuonna 2012 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 40 388 asukasta. ==Historia== Ensimmäinen tunnettu maininta kaupungista on vuodelta 1667. Itsehallinnon ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1792 Liettuan suurherttuana toimineen Puolan kuninkaan Stanislovas Augustasin käskystä. Venäjän keisarikunnan aikana kaupunki kuului Suwałkin kuvernementtiin, jossa se oli oman kihlakuntansa keskus. Esimerkiksi vuonna 1897 kaupungissa asui 6 737 henkeä. Kaupunki on nimetty Neitsyt Marian mukaan; sana pol tarkoittaa: "kaupunki". Neuvostomiehityksen aikana, vuosina 1955-1989 kaupunki kantoi nimeä Kapsukas () Liettuan kommunistisen puolueen perustajajäsenen Vincas Mickevičius-Kapsukasin mukaan. ===Asukasluvun kehitys=== Vuosi 1897 1959 1970 1979 1989 2001 2011 2012 Väkiluku == Nähtävyyksiä ja liikenneyhteyksiä == Kaupungin nähtävyyksiä ovat mm. suuri valkoinen Pyhän arkkienkeli Mikaelin kirkko ja vuonna 1923 rakennettu Marijampolėn rautatieasema, jonka naapurissa sijaitsee kaupungin linja-autoasema. Viereisessä kunnassa on Liettuan sodanjälkeisen vastarintaliikkeen museo. == Ystävyyskaupungit == * Kokkola, Suomi * Bergisch Gladbach, Saksa * Suwalki, Puola * Piotrków Trybunalski, Puola * Kvam, Norja * Lesja, Norja * Viborg, Tanska ==Lähteet== *
Van Heflin

Emmett (E)van Heflin Jr. (13. joulukuuta 1910 – 23. heinäkuuta 1971) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Oklahomassa syntyneellä Heflinillä oli irlantilaisia ja ranskalaisia sukujuuria. Hän opiskeli Oklahoman yliopistossa. Hänen sisarensa oli näyttelijä Frances Heflin. Heflinin näyttelijänura alkoi Broadwaylla 1930-luvulla. Hän sai pian kuitenkin kiinnityksen RKO Picturesille ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1936. Hänelle myönnettiin vuonna 1942 parhaan miessivuosan Oscar-palkinto roolista elokuvassa Väärin eletty vapaus. Myöhempiä elokuvia ovat Paholaisnainen (1946) ja Mieletön rakkaus (1947). Heflinin viimeinen suurempi rooli oli elokuvassa Kiitorata vuonna 1970. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella. Heflin sai vakavan sydäninfarktin 6. heinäkuuta 1971. Hän kuoli parin viikon kuluttua sairaalassa tajuihinsa palaamatta. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Raúl Juliá

Raúl Rafael Juliá y Arcelay (9. maaliskuuta 1940 San Juan – 24. lokakuuta 1994) oli puertoricolainen näyttelijä. Hän voitti roolistaan elokuvassa Chico Mendes – Sademetsien pelastaja (1994) sekä Emmy-palkinnon että Golden Globen vuonna 1995. Juliá lähti vuonna 1964 New Yorkin toteuttamaan unelmaansa menestyksekkäästä näyttelijänurasta. Hänen toiveensa menivät ristiin hänen vanhempiensa toiveiden kanssa; he yrittivät taivutella poikaansa jäämään opiskelemaan Puerto Ricoon. Hän esiintyi vuonna 1971 lastensarja Sesame Streetissä. Hänellä oli lisäksi roolit muiden muassa elokuvassa The Addams Family – Perhe Addams (1991) ja sen jatko-osassa Addams Family II (1993) sekä elokuvissa Hämähäkkinaisen suudelma (1985) ja Street Fighter (1994). Juliá oli Puerto Ricon itsenäisyysliikkeen pitkäaikainen kannattaja. Juliá oli kahdesti naimisissa, vuodesta 1976 Merel Polowayn kanssa. Vuonna 1991 Juliálla todettiin vatsasyöpä, joka johti hänen kuolemaansa 54 vuoden iässä: hän sai 16. lokakuuta 1994 kohtauksen kotonaan New Yorkissa, vajosi koomaan ja kuoli sairaalassa kahdeksan päivää myöhemmin. == Aiheesta muualla == * Luokka:Puertoricolaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Erligang-kulttuuri

Erligang-kulttuuri oli pronssikautinen kulttuuri 1600–1400 eaa. Kiinassa Keltaisen joen laaksossa. Ensimmäiset siihen liittyvät löydöt on tehty Zhengzhoussa, mutta laajat arkeologiset kaivaukset siellä eivät onnistu, kun nykyinen kaupunki lepää vanhan kaupungin päällä. Monet kiinalaiset arkeologit uskovat Erligangin kulttuurin olleen varhaisen Shang-dynastian keskus. Tämä kulttuuri on saanut vaikutteita Erlitoun kulttuurista. Pronssin valaminen yleistyi ja levisi laajemmalle kuin Erlitoun kaudella, ja myös eri alueiden valutyylit muistuttivat enemmän toisiaan. Kulttuuri levisi jo alkuvaiheessaan Jangtsejoelle, mikä näkyy Hubein maakunnan Palongchengin löydöissä. == Lähteet == Luokka: Kiinan historia Luokka:Pronssikauden kulttuurit
Madonna di Campiglio

Madonna di Campiglio on Italian Trentinossa Pinzolon ja Ragolin kuntien alueella Val Rendenan laaksossa Dolomiti di Brenta ja Adamello-vuorten välissä sijaitseva kylä ja hiihtokeskus. 1 522 metrin korkeudella merenpinnan tason yläpuolella sijaitsevassa kylässä asui vuonna 2011 noin 656 ihmistä. Madonna di Campigliossa järjestetään talvisin alppihiihdon maailmancupin osakilpailuita Canalone Miramonti -rinteessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italian talviurheilukeskukset Luokka:Italian kylät Luokka:Trenton maakunta Luokka:Pinzolo
Gudamaqari

Gudamaqari () on pieni historiallis-maantieteellinen alue Koillis-Georgiassa Suuren Kaukasuksen eteläisillä rinteillä. Alue sijaitsee Aragvi-joen laakson varrella ja rajautuu lännessä Mtiuletiin, pohjoisessa Kheviin ja idässä Khevsuretiin sekä Pšaviin. Gudamaqaria pidetään joskus Mtiuletin osana. Georgian nykyisessä aluejaossa se kuuluu Mtskheta-Mtianetin alueeseen (mkhare). Gudamaqarin asukkaat eli gudamaqrelebi () mainittiin ensimmäisen kerran 1000-luvun georgialaisen historioitsijan Leonti Mrovelin kronikassa yhteydessä Iberian eli Kartlin valtion kääntymykseen Pyhän Ninon avulla 330-luvulla. Alueen läpi kulkevalla strategisella tiellä oli merkittävä rooli keskiajan Georgiassa. Paljon myöhemmin Venäjän keisarikunnan aikana se yhdistettiin Georgian sotilastiehen. == Lähteet == Luokka:Georgian historialliset maakunnat Luokka:Mtskheta-Mtianeti
Metion

Metion oli kreikkalaisessa mytologiassa Erektheuksen, Ateenan kuninkaan, ja Praksithean poikaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.1 (engl. käännös). Metionista kerrotaan tämän lisäksi lähinnä se, että hänen poikansa ajoivat Pandion II:n Ateenasta maanpakoonApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.5 (engl. käännös). Heistä nimetään muissa yhteyksissä SikyonPausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.6.5 (engl. käännös) ja DaidalosApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.6 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Kellanruskea

Kellanruskea väri (engl. tan) on eräs ruskean sävy. Merkurius-planeetta on kellanruskea. == Värikoordinaatit == * heksadesimaalimuodossa #D2B48C * RGB- koodi 210,180,140 Luokka:Värit
Ali MacGraw

Alice ”Ali” MacGraw (s. 1. huhtikuuta 1939) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1971 parhaan naisnäyttelijän Golden Globe -palkinto roolista Arthur Hillerin elokuvassa Love Story (1970); hän oli lisäksi ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi, kuten myös hänen vastanäyttelijänsä Ryan O’Neal. MacGraw syntyi Pound Ridgessä, New Yorkin osavaltiossa, ja opiskeli Wellesley Collegessa. Hän syntyi irlantilaistaustaiselle isälle ja juutalaiselle äidille, ja hänellä on veli. Hän on syyttänyt isäänsä väkivaltaiseksi. MacGraw on myöhemmällä urallaan esiintynyt muun muassa elokuvissa Pakotie (1972) ja Raivopäät (1978) sekä televisiosarjassa Dynastia. Hän on entinen alkoholisti ja sai hoitoa Betty Ford Centerissä; muun muassa näitä aiheita hän kuvasi omaelämäkerrassaan Moving Pictures (1995). Vaikka MacGraw oli ollut elokuvanäyttelijänä maailmankuulu jo vuosikymmeniä, hän teki Broadway- debyyttinsä New Yorkissa vasta huhtikuussa 2006. Hän oli vuosina 1969–1972 naimisissa tuottaja Robert Evansin ja vuosina 1973–1978 näyttelijä Steve McQueenin kanssa. Molemmat avioliitot päättyivät eroon. Näyttelijättärellä on yksi lapsi, Josh (s. 1971). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *People- aikakauslehden haastattelu 14.2.1983 *Vanity Fair -akakauslehden haastattelu, maaliskuu 2010 Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vasil Barnovi

Vasil Barnovi (, 22. toukokuuta 1856 - 4\. marraskuuta 1934), alkuperäinen sukunimi Barnaveli () oli georgialainen kirjailija, joka tunnettiin historiallisista romaaneistaan. Hän syntyi papin perheeseen Kodan kylässä nykyisen Kvemo Kartlin alueella Georgiassa, joka tuohon aikaan kuului Venäjän keisarikuntaan, ja vietti lapsuutensa Khevsuretissa Sivut 241-242.. Hän sai koulutuksensa Tbilisin seminaarissa ja Moskovan teologisessa akatemiassa. Barnovi palasi Georgiaan vuonna 1882, ja opetti Georgian kieltä ja kirjallisuutta Senakissa, Telavissa ja Tbilisissä. Samaan aikaan hän alkoi harrastaa journalismia, opiskeli georgialaista kansanperinnettä ja kirjoitti omaelämäkerrallisia tarinoita. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten osallisuudestaan modernin georgiankielisen historiallisen proosan kehitykseen. Hänen teoksensa - Mamkrali šaravandedi (, "vaipunut kruunu") vuodelta 1913, Trpoba tsamebuli (, "marttyyriksi joutunut rakkaus") vuodelta 1918, Isnis tsiskari (, "Isanin aamunkoitto") vuodelta 1901 ja muut - ovat todellisuudessa psykologisia romaaneja asetettuna historialliselle näyttämölle. Ne yhdistelevät historiallisia teemoja kansanperinteeseen ja fiktioon, ja niissä on myös poliittinen elementti Venäjän vallan vastustamisen muodossa. Barnovi joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1929 parkinsonin taudin ja sensuurin vuoksi. Hän kuoli Tbilisissä ja haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vasil Barnovin romaaneja georgiaksi Georgian kansalliskirjaston e-kirjaprojektissa. Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Shelley Long

Shelley Lee Long (s. 23. elokuuta 1949 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooli mm. tilannekomediassa Cheers, josta hän voitti kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1983 ja 1985 sekä Golden Globen vuonna 1982. Hän esitti kyseisessä sarjassa Diane Chambersia vuosina 1982–1987 ja 1993. Long syntyi Fort Waynessa, Indianassa, ja opiskeli South Side High Schoolissa. Sieltä päästyään hän opiskeli Northwestern Universityssä, josta kuitenkin lähti valmistumatta. Hän liittyi Chicagossa The Second Cityn koomikoksi ja alkoi vuonna 1975 tuottaa, käsikirjoittaa ja juontaa televisio- ohjelmaa Sorting It Out. Long alkoi menestyä kansainvälisesti varsinkin esitettyään roolinsa elokuvassa Läheiset ystävät vuonna 1980. Hänellä oli useita merkittäviä rooleja 1980–1990-luvuilla, kuten elokuvassa Susie Q (1996). 2000-luvulta on muun muassa elokuva Tohtori T ja naiset (2000). Hän on vieraillut sarjassa Sabrina, teininoita. Long esitti myös DeDe Pritchettiä sarjassa Moderni perhe. Long meni lokakuussa 1981 naimisiin Bruce Tysonin kanssa, mutta avioeroa haettiin 23 avioliittovuoden jälkeen 2004. Hänellä on vuonna 1985 syntynyt tytär Juliana. Long otti 16. marraskuuta 2004 yliannostuksen kipulääkkeitä ja pääsi sairaalasta vasta 23. marraskuuta. Hänen tiedetään kärsineen vaikeista masennusoireista avioliiton kariuduttua. Näyttelijättären manageri ei kuitenkaan suostunut ottamaan kantaa siihen, oliko kyseessä itsemurhayritys.http://www.suicide.org/shelley-long-attempts- suicide.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kanadansirri

Kanadansirri (Calidris pusilla) on arktisen alueen kahlaaja. Lajin nimesi Carl von Linné 1766. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 13–15 senttimetriä, siipien kärkiväli 34–37 senttimetriä ja paino 20–31 grammaa. Pieni sirri, jolla on mustat jalat ja suora musta nokka. Eroina pikkusirriin on yläpuolen kellan- tai okranruskea sävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä. == Esiintyminen == Pesii Kanadan ja Alaskan tundralla. Maailman populaation koko on noin 3,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii laajalla alalla Etelä-Amerikan rannikoilla ja Länsi-Intian saaristossa. Lajia ei ole tavattu Suomessa vuoteen 2006 mennessä. == Elinympäristö == Arktisen alueen rannikot, vuorovesirannat ja dyynit, sekä sisämaan järvien, jokien ja muiden kosteikkojen tuntumassa. == Lisääntyminen == Koiras rapsuttaa maahan muutamia pesäkoloja, joista naaras valitsee yhden ja munii siihen 4 munaa. Molemmat puolisot osallistuvat haudontaan, joka kestää 18–22 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Naaras jättää muutaman päivän ikäiset poikaset koiraan hoidettavaksi ja lähtee syysmuutolle. Poikaset oppivat lentämään noin 19 päivän ikäisinä. == Ravinto == Pääasiallinen ravinto on hyönteiset ja nilviäiset. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 * Oiseaux * Kuvia ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Sirrit
Stadsgården

Stadsgården on satama-alue Södermalmin kaupunginosan pohjoisosassa, Tukholmassa, Ruotsissa. Alue sijaitsee Tukholman keskustassa, Slussenin välittömässä läheisyydessä Saltsjönin rannalla. Kapean laiturialueen ja Södermalmin jyrkän kallioleikkauksen väliin on rakennettu vilkasliikenteinen Stadsgårdsleden, joka johtaa muun muassa Nackaan. Helsingistä, Turusta ja Ahvenanmaalta liikennöivän Viking Linen terminaali sijaitsee Stadsgårdenissa. Valokuvataiteen museo Fotografiska sijaitsee niiden terminaalien välissä vanhassa satamamakasiinissa. == Satamasta liikennöivät laivat == Varustamo Laiva Reitti Viking Line M/S Gabriella Tukholma–Maarianhamina–Helsinki M/S Viking Cinderella M/S Viking Grace Tukholma–Maarianhamina/Långnäs–Turku M/S Viking Glory Destination Gotland / Viking Line M/S Birka Gotland Tukholma–Maarianhamina–Visby == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin Itämeren satamat Luokka:Tukholman liikenne
Jorja Fox

Jorja Fox (syntymänimeltään Jorja-An Fox; s. 7. heinäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan CSI- televisiosarjan Sara Sidlenä. Fox on vieraillut useissa sarjoissa, muun muassa West Wingissä. Hän esiintyi myös Teho-osastossa vuosina 1996–1999 eli kausilla 3–5. Hänen läheinen ystävänsä on Emily Procter, joka näyttelee Calleigh Duquesnea CSI:n spin-off-sarjassa CSI Miami. Ennen näyttelijäopintojaan Jorja Fox toimi mallina mm. muotinäytöksissä. Näyttelijän opintonsa hän aloitti Lee Strasberg instituutissa New Yorkissa jossa hänen tutorinaan toimi veteraaninäyttelijä William Hickey. Fox ehti ennen läpimurtoaan näytellä muutamissa elokuvissa ja TV-sarjoissa, mutta varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 1996 kun hänet valittiin tohtori Maggie Doylen rooliin TV-sarja Teho- osastossa. Hän esitti roolihahmoaan kaikkiaan 33 jaksossa. Tämän jälkeen vuonna 1999 hän esitti presidentin tyttären turvamies Gina Toscanon roolia TV- sarjassa West Wing. TV-sarjassa CSI Fox esitti rikospaikkatutkija Sara Sidlea ensin vakiokasvona vuosina 2000–2008. Vuosina 2009 ja 2010 hänen roolihahmonsa esiintyi sarjassa satunnaisena vierailevana tähtenä ja vuodesta 2011 lähtien hän on jälleen kuulunut sarjan vakiokasvoihin. Näyttelijän töiden ohella hän on osaomistajana tuotantoyhtiössä Seafox Productions, joka on tuottanut mm. Dusty Springfieldistä kertovan musikaalin Stay Forever: The Life and Music of Dusty Springfield sekä muutamia dokumenttielokuvia. Fox tunnetaan myös ympäristön- ja eläinsuojelu aktiviina. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helen Wagner

Helen Wagner (3. syyskuuta 1918 – 1. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Wagner syntyi Lubbockissa, Texasissa. Hänet tunnetaan parhaiten pitkäaikaisesta sarjasta As the World Turns, jossa hän esitti Nancy Hughes McCloskya 2. huhtikuuta 1956 alkaen. Hänellä oli uransa aikana vain pari keskeytystä, joten hän esitti Nancya kaikkiaan yli viidenkymmenen vuoden ajan. Wagner pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan näyttelijänä, joka on esittänyt pisimmän ajan yksittäistä roolia. Hän esiintyi ennen As the World Turns -uraansa jo Guiding Light -sarjassa 1950-luvun alussa. Wagner oli naimisissa Robert Willeyn kanssa vuodesta 1954. Hänen puolisonsa kuoli vuonna 2009. Wagnerille myönnettiin vuonna 2004 Emmyn Lifetime Achievement Award. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Pieksämäen Vanha kirkko

Pieksämäen Vanha kirkko on yksi Pieksämäellä sijaitsevista kirkoista ja kaupungin merkittävimpiä rakennuksia. Kirkko rakennettiin vuonna 1753 ja sen rakennustöitä johti August Sorsa.Pieksämäen seurakunta: Vanha ja Uusi Kirkko Viitattu 20.7.2014. Kirkon rakennuttaja oli kirkkoherra Paul Krogius, jonka muotokuva on sakastin seinällä. Vanhaan kirkkoon mahtuu 600–800 henkeä, ja se on yksi Itä-Suomen vanhimmista säilyneistä puukirkoista. Kirkossa on Mikael Toppeliuksen maalauksia saarnastuolissa ja parvissa. Toppeliuksen tekemiä maalauksia on yli 30. Näiden maalausten aiheita ovat muun muassa suuret profeetat. Lisäksi kirkossa on Aatamia ja Eevaa paratiisissa esittävä sommitelma Syntiinlankeemus. Kirkkoa on peruskorjattu useaan kertaan, viimeksi vuosina 2001–2002. Viimeisimmän korjauksen yhteydessä myös restauroitiin arvokkaita maalauksia. Kirkon vieressä sijaitseva kellotapuli valmistui vuonna 1746, myös se on August Sorsan rakentama. Kun Pieksämäen kauppalaseurakunta (vuodesta 1962 kaupunkiseurakunta) perustettiin 1956, jäljellejääneen Pieksämäen seurakunnan nimeksi muutettiin Pieksämäen maaseurakunta. Pieksämäen Vanha kirkko toimi aluksi molempien seurakuntien yhteisenä kirkkona, kunnes kaupunkiseurakunnalle valmistui uusi kirkko vuonna 1968, tällöin Vanha kirkko jäi maaseurakunnan käyttöön. Lyhytikäiseksi jääneen Pieksänmaan kunnan syntyessä vuoden 2004 alussa Jäppilän, Pieksämäen maalaiskunnan ja Virtasalmen yhdistymisen pohjalta, liitettiin Jäppilän ja Virtasalmen seurakunnat Pieksämäen maaseurakuntaan. Kaupunki- ja maaseurakunta yhdistyivät jälleen vuoden 2007 alussa Pieksämäen ja Pieksänmaan kuntaliitoksen yhteydessä nimelle Pieksämäen seurakunta. ==Kuvia== Tiedosto:Pieksamaki old church.jpg|Kirkko luoteesta Tiedosto:Pieksämäki Old Church - bell tower 2.jpg|Kellotapuli Tiedosto:Pieksamaki old church military cemetery.jpg|Sankarihaudat ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pieksämäen Vanha kirkko Pieksämäen seurakunnan sivuilla * *Vanhan kirkon historia (pieksamaenseurakunta.fi) Vanha kirkko Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
The Doors (albumi)

The Doors on yhdysvaltalaisen The Doors -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Albumia pidetään yleisesti yhtyeen parhaana ja hyvin merkittävänä. Rolling Stone -lehti valitsi albumin vuonna 2003 kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 42. Vuonna 2014 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Levyllä vallitsee yleisesti synkkä, jopa pelottava tunnelma. Levyn kappaleet ”Break On Through (To the Other Side)” sekä ”The End” julkaistiin alun perin sensuroituina versioina. Albumilta julkaistu single ”Light My Fire” nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa, tosin lyhennettynä versiona. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut The Doors, ellei toisin mainita. ==Kokoonpano== * Jim Morrison - laulu * Ray Manzarek - urut, piano, kosketinbasso * Robby Krieger - kitara, basso * John Densmore - rummut ===Lisäksi=== * Larry Knechtel – basso kappaleilla ”Twentieth Century Fox”, ”Light My Fire”, ”I Looked At You”, ja ”Take It as It Comes” ==Arvostelut== *AllMusic: *Slant Magazine: ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1967 albumit Luokka:Vuoden 1967 esikoisalbumit Luokka:The Doorsin albumit
Pieksämäen Uusi kirkko

Pieksämäen Uusi kirkko on yksi Pieksämäellä sijaitsevista kirkoista. Kirkko valmistui vuonna 1968 Pieksämäen kaupunkiseurakunnan kirkoksi (vanha kirkko jäi tällöin maaseurakunnan käyttöön) ja vuonna 1986 siihen tehtiin laajennusosa. Kirkkosalissa on istumapaikat 420 hengelle. Jumalanpalvelustoiminnan lisäksi rakennuksessa on tiloja erilaisia pienempiä tilaisuuksia varten. Kirkon alttaritaulu on Gunnar Uotilan käsialaa. Kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Keijo Ström ja Olavi Tuomisto.Vanha ja uusi kirkko ==Lähteet== Luokka:Suomen kivikirkot Uusi kirkko
George Putnam

George Putnam (14. heinäkuuta 1914 Breckenridge, Minnesota - 12\. syyskuuta 2008 Chino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio- sekä televisiokuuluttaja, kertoja ja talk show -juontaja. Hän sai vuonna 1985 oikeustieteen tohtorin arvon Bates Collegesta. Putnamin ura radiossa alkoi hänen 20-vuotispäivänään WDGY-asemalla Minneapolisissa. Hän siirtyi sittemmin televisioon, ja hänen työnsä keskittyi 1950-luvun alusta Los Angelesin seudulle. Hän palveli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1965 hän oli kertojana homoseksuaalisuutta vastustavassa propagandaelokuvassa Perversion for Profit. Pitkäaikaisesta työstään television parissa George Putnam sai tähden Hollywood Walk of Famella. Yli 90-vuotiaana hän juonsi päivittäin Talk Back -nimistä show'taan ja oli viikoittainen kolumnisti. 94-vuotias Putnam kuoli sairaalassa nukkuessaan. == Lähteet == Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Pieksämäen Neitsyt Marian syntymän kirkko

Pieksämäen ortodoksinen kirkko eli Pieksämäen Neitsyt Marian syntymän kirkko on Pieksämäellä sijaitseva kirkko, joka kuuluu Mikkelin ortodoksiselle seurakunnalle. Kirkkorakennus suunniteltiin alkujaan rukoushuoneeksi, suunnittelija oli arkkitehti Toivo Paatela. Rukoushuone valmistui vuonna 1955, ja vuonna 1957 se vihittiin apulaispiispa Paavalin johdolla. Vuosien 1939-1944 sotien seurauksena 70 prosenttia Suomen ortodokseista joutui jättämään aiemman kotipaikkansa Suomessa. Heille rakennettiin muun muassa 13 kirkkoa ja 41 tai 42 rukoushuonetta vuosina 1950-1961. Monet rukoushuoneet on sittemmin muutetu kirkoiksi, jolloin niitä on usein laajennettu ja muutettu erityisesti sistuksen osalta. Toivo Paatela oli tunnetuimpia tämän jälleenrakennuskauden ortodoksisten rukoushuoneiden suunnittelijoita. Rukoushuone saneerattiin perusteellisesti vuonna 1985 ja samalla kirkko sai ikonostaasin. Puuseppä Markus Parkkonen valmisti ikonostaasin ja pastori Mitro Repo maalasi uudet slaavilais-pariisilaisen ikonimaalausperinteen mukaisee tyyliin. Paljon muutakin uusittiin. Ikonostaasi ja saneerattu tilan vihittiin kirkolliseen käyttöön piispa Tiihonin johdolla. Vuonna 2004 rukoushuone vihittiin kirkoksi arkkipiispa Leon johdolla. Laaja kirkon saneeraus-, kunnostus- ja korjaushanke toteutettiin seuraavan kerran kesällä 2017. Neitsyt Marian syntymälle omistettu Pieksämäen ortodoksinen kirkko viettää temppelijuhlaa eli praasniekkaa vuosittain 8. syyskuuta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ortodoksi.fi Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Neitsyt Marian syntymän kirkko Luokka:Suomen puukirkot
Pitkäpaasi

Pitkäpaasi () on Virolahden ulkosaari Suomenlahdella luovutetun Karjalan puolella, noin kuusi kilometriä nykyisen Venäjän rajan takana. Myöhemmän kylän muodostanut Pitkäpaaden saariryhmä Paation kaakkoispuolella koostuu lounaisesta Kotisaaresta eli Pitkäpaadesta sekä koillisesta Essaaresta, joiden väliin jää luonnonsatama. Pitkäpaasi oli pitkään Virolahden ainoa asuttu saari. Ensimmäinen tunnettu asukas on Jaakko Henrikinpoika (1543), josta polveutuu Virolahden Hanskin suku Aina Lähteenoja: Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen historia vuoteen 1808. Helsinki 1947, s. 41, 120, Haapasaaren Tuomala/Warma –suku Ismo Pyyppönen: Haapasaaren toinen talo. Itäviitta 39, joulukuu 1989, s. 20–23Virve Pyyppönen, Ismo Pyyppönen: Kolme vuosisataa haapasaarelaisia. Helsinki 1989, s. 65–86 sekä mahdollisesti Seiskarin ja Suursaaren Hanski-suvut Kymistä Kotkaan, osa I. Porvoo 1999, s. 157. Jaakko Henrikinpojan jälkeläisestä Tuomas Henrikinpojasta polveutuu Pitkäpaaden myöhempi asutus. Myöhemmin saarella toimi luotsiasema. Korkeimmillaan Pitkäpaaden asukasluku oli vuonna 1915. Silloin asukkaita oli vähän yli 400. Suomen merimuseon omistama Colin Archerin suunnittelema luotsikutteri Pitkäpaasi on saanut nimensä Pitkäpaaden luotsiaseman mukaan. Vuonna 1951 perustettu Pitkäpaasi-Seura on julkaissut Itäviitta-vuosikirjaa vuodesta 1955 asti, sekä teoksen Pitkäpaasi ennen vanhaan (Jaakko Korjus. Pitkäpaasi-Seura ry, Hämeenlinna 1992.) Pitkäpaasi muodostaa osan joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa. ==Vierailijoita== Kuningas Kustaa Vaasa joutui huonojen purjehdussäiden vuoksi majailemaan laivastoineen Pitkäpaadessa 18. - 27. syyskuuta 1555 oltuaan matkalla Tukholmasta Viipuriin. Sodan aikana 26. toukokuuta 1790 kuningas Kustaa III adjutantteineen astui maihin Pitkäpaadelle ja myöhemmin vielä uudelleen 31. toukokuuta. Myöhemmin 1900-luvun ensikymmenellä Pitkäpaasi oli Helsingin - Viipurin laivareitin varrella ja sinne oli helppo päästä. Pitkäpaadessa asuivat kesävieraina mm. Eero Järnefelt ja Armas Järnefelt, Jean Sibelius, Väinö Hämäläinen, Elli Tompuri, Hugo Simberg, Ester Helenius, Akseli Gallen-Kallela ja Yrjö Weijola. Eero Järnefelt jopa kuvasi Pitkäpaaden kalastajakylän kookkaassa maalauksessa. Myös Ester Heleniuksen tauluissa esiintyy Pitkäpaaden maisemia ja henkilöitä. Yrjö Veijolan Nuori luotsi -kirjan kansilehteä koristi Kiuskerin vahtituvan kuva. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pitkäpaasi-Seura r.y. *Itäviitta No 1, 1955 (PDF) *Luotsikutteri Pitkäpaasi Museoviraston sivuilla * Suuressa Kalastajassa talvikalastajia tapaamassa, Suomen Kuvalehti, 22.03.1924, nro 12, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomenlahden saaret Luokka:Leningradin alueen saaret Luokka:Luovutettujen alueiden saaret Luokka:Virolahden luovutetut kylät Luokka:Viipurin piiri (Leningradin alue)
Betty Garrett

Betty Garrett (23. toukokuuta 1919 – 12. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hän voitti Golden Globen vuonna 1975 ja oli Emmy- ehdokkaana vuonna 2003. Garrett syntyi Saint Josephissa, Missourissa ja valmistui The Annie Wright Schoolista Tacomassa, Washingtonissa. Hän nousi maineeseen musikaalielokuvan ”kultaisella ajalla”, mutta hänet muistetaan myös 1970-luvun tilannekomedioista Perhe on pahin ja Laverne & Shirley. Jälkimmäisessä hän esiintyi, kunnes sarja lopetettiin vuonna 1982. Toisin kuin puolisonsa Larry Parks, Betty Garrett ei koskaan joutunut Hollywoodin mustalle listalle. Hänellä on kaksi poikaa, ja hän on Jeff Bridgesin kummitäti. Hän jäi leskeksi 13. huhtikuuta 1975 ja sai 23. toukokuuta 2003 oman tähtensä Hollywood Walk of Famelle. Garrett teki myöhäisellä urallaan vierailevia esiintymisiä lukuisissa sarjoissa, ja vielä 2000-luvun puolella hänet nähtiin muun muassa Tohtori Beckerissä vuonna 2003 ja Greyn anatomiassa vuonna 2006. Hän kuoli 91-vuotiaana 12. helmikuuta 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Gene Barry

Gene Barry (14. kesäkuuta 1919 – 9. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. == Nuoruus == New Yorkissa 1919 syntyneen Gene Barryn (alun perin Eugene KlassFilmreference.com: Gene Barry Biography Viitattu 13.12.2009) vanhemmat olivat Eva ja Martin Klass, ja isovanhemmat venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia. Musikaalisesti lahjakkaan Barryn haaveena oli jo varhain ura näyttelijänä. == Ura == Gene Barry otti taiteilijanimensä John Barrymorelta. Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Catherine the Great 1944 ja myöhemmin musikaalissa La Cage aux Folles (1983). Barrylla oli keskeinen osa elokuvassa Maailmojen sota (1953). Televisiossa hänet nähtiin Hitchcock esittää -sarjassa ja rikossarja Columbon ensimmäisessä pilotissa Prescription: Murder (1968)The Washington Post: Actor Gene Barry Dies (Adam Bernstein, 10.12.2009) Viitattu 13.12.2009, jossa Barry esitti vaimonsa (Nina Foch) murhaavaa psykiatria. Etsiväsarja Burke's Law, joka pyöri ABC-kanavalla 1963–1965, toi Barrylle Golden Globen vuonna 1965. Suomessa Gene Barry nähtiin lännensarjassa Bat Masterson, jossa hän piirsi nimihahmosta ironisen, kävelykeppiä heiluttavan knallikeikarin. Kolmas muistettava Suomessakin esitetty TV-sarja oli The name of the Game (suom. Pelin henki) jossa Barry esitti juonikasta the People Magazine-aikakauslehden päätoimittajaa. Barry on saanut elämäntyöstään tähden Hollywoodin Walk of Famelle. == Yksityiselämä == Barry solmi avioliiton näyttelijä Betty Clairen (taiteilijanimeltään Julie Carson) kanssa vuonna 1944. Avioliitto kesti vuosikymmeniä ja päättyi vasta vaimon kuolemaan 2003. Pariskunnalla oli kolme yhteistä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Savon radan museo

Savon radan museo on Pieksämäellä sijaitseva museo, joka on keskittynyt Savon radan ja Pieksämäen seudun rautatieliikenteen historian esittelyyn. Museo toimii rautatieaseman vanhassa asemarakennuksessa ratapihan itäpuolella. Rakennus on valmistunut vuonna 1889, ja museo avattiin yleisölle aseman täytettyä sata vuotta 1. lokakuuta 1989. Sen perusnäyttelyyn kuuluu hieman alle 300 esinettä ja noin 100 valokuvaa. == Lähteet == Luokka:Suomen rautatiemuseot Luokka:Pieksämäen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Oranienburger Straße

Oranienburger Straße on katu Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa, pohjoiseen Spreejoesta ja kulkee Hackescher Platzilta luoteeseen Friedrichstraßelle. Katu on nimetty Brandenburgin osavaltiossa sijaitsevan Oranienburgin kaupungin mukaan. Kadulla on historiaa 1200-luvulle saakka. Sen vanhin tunnettu nimi on Spandauer Heerweg. Nykyisen nimensä katu sai virallisesti 26. kesäkuuta vuonna 1824. 1800-luvulla ja varhaisella 1900-luvulla Oranienburger Straße oli Berliinin juutalaiskeskus. Kadulla on nykyisin alueen natsien hävityksen kohteeksi joutuneiden juutalaisten asukkaiden ja kohteiden kunniaksi pystytettyjä muistomerkkejä. Vuosina 1868–1877 kadun läpi rakennettiin raitiovaunulinja. Nykyisin kadulla liikennöivät MetroTram-linjat M1 ja M6. Huomattavin rakennus Oranienburger Straßella on Neue Synagoge, uusi synagoga, joka valmistuttuaan vuonna 1866 oli Berliinin suurin synagoga. Synagoga säästyi kristalliyön tuhotöiltä vuonna 1938 paikallisen poliisikomentajan toimien vuoksi. Vuonna 1943 se suurimmaksi osaksi tuhoutui liittoutuneiden ilmapommituksissa, ja vuonna 1958 Itä-Saksa tuhosi sen rauniot. Synagogarakennus jälleenrakennettiin ja avattiin vuonna 1995 museona ja juutalaiskeskuksena. Kadulla sijaitsee myös Tacheles, sodassa pahoin vaurioitunut rakennus, joka oli määrä räjäyttää ja purkaa. 1990-luvun alussa vapaan taiteilijayhteisö sai kiinteistön rakennussuojelun piiriin. Rakennuksessa on pidetty taidenäyttelyitä ja sitä on käytetty työtiloina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Berliinin kaupungin sivut: Oranienburger Strasse Luokka:Berliinin kadut
Al Molinaro

Albert Francis ”Al” Molinaro (24. kesäkuuta 1919 Kenosha, Wisconsin – 30. lokakuuta 2015 Glendale, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli muun muassa kokki Al Delvecchion rooli sarjassa Onnen päivät vuosina 1976–1982. Al Molinaro syntyi Kenoshassa, Wisconsinissa, ja oli yksi perheensä kymmenestä lapsesta. Hän perusti vuonna 1987 entisen näyttelijätoverinsa Anson Williamsin kanssa Big Al’s -nimisen ravintolaketjun. Al Molinaro oli naimisissa ja hänellä oli yksi poika. Hän asui Glendalessa, Kaliforniassa, ja oli vetäytyneenä näyttelijänuraltaan jo 1990-luvun alusta. Hänen tiedetään työstäneen vanhuusvuosinaan omaelämäkertaa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Jizzax

Jizzax (uzb. kyrill. Жиззах, ) on kaupunki ja Jizzaxin alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Sangzorjoen varrella 200 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungissa oli 195 800 asukasta vuonna 2024. Keski- Aasian karavaaniteiden risteyksessä sijainnut Jizzax on perustettu ennen 700-luvun arabivalloitusta. Sen nimi perustunee sogdin kielen ”linnaketta” tarkoittavaan sanaan. 1500-luvulta lähtien alue kuului Buharan kaanikuntaan. Venäläiset valtasivat Jizzaxin linnoituksen verisessä taistelussa vuonna 1866, ja vuonna 1916 kaupunki oli yksi Keski-Aasian kansannousun keskuksista. Neuvostoaikana Jizzaxista kehittyi huomattava teollisuuskaupunki, ja sen asukasmäärä on kasvanut nopeasti. Jizzaxin kautta kulkee Taškentin ja Samarkandin välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on muun muassa muovi-, rakennustarvike-, elintarvike-, tekstiili- ja huonekaluteollisuutta. Jizzaxissa toimivat pedagoginen yliopisto ja tekninen korkeakoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kotiseutumuseo, teatteri ja nukketeatteri. Kaupungissa on myös siellä syntyneelle puoluejohtaja Sharof Rashidoville omistettu museo. Lähiseudun nähtävyyksiä ovat ”Timurin portiksi” kutsuttu sola ja Zominin kansallispuisto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jizzaxin kaupungin sivusto Luokka:Jizzaxin alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Kannattajanikama

Kannattajanikama, , on ensimmäinen kaulanikama ja se kiinnittää kallon takaraivoluun selkärangan muihin luihin. Lisäksi atlas kiinnittyy kaudaaliselta puoleltaan toiseen kaulanikamaan eli kiertäjänikamaan (axis). Sekä takaraivoluun ja kannattajanikaman että kiertäjänikaman ja kannattajanikaman väliltä puuttuu muusta selkärangasta poiketen nikamavälilevy. Kannattajanikama toimii pään kannattajana yhdessä lihasten kanssa. ==Rakenne== Kannattajanikama poikkeaa rakenteellisesti kaikista muista selkärangan nikamista siten, että siinä ei ole nikaman solmua (corpus vertebrae) vaan se muodostuu kahdesta yhteenliittyvästä kaaresta. Selänpuolella on takakaari (arcus dorsalis), johon nikaman surkastunut okahaarake (tuberculum dorsale) on liittynyt. Mahanpuolella olevassa etukaaressa (arcus ventralis) on kuoppa, jonka avulla atlas kiinnittyy kiertäjänikamaan. Pään paino jakautuu kannattajanikaman lateraalisille paksuuntumille, massae laterales, jotka ovat etu- ja takakaaren välissä kummallakin puolella. Kannattajanikaman siipiin (ala atlantis) kiinnittyy päätä liikuttavia lihaksia. Kannattajanikaman molemmin puolin on väljät tilat, jotka mahdollistavat pään liikehdinnän. ===Lajikohtaiset erot=== Kannattajanikama eroaa eri eläinlajeilla kokonsa ja rakeenteensa mukaan. Märehtijöiltä puuttuu kokonaan foramen transversarium, joka on nikaman siivessä oleva aukko selänpuolelta vatsanpuolelle. Lihansyöjillä puolestaan on pelkkä uurre, incisura alaris, selänpuoleisessa kaaressa, kun taas muilla lajeilla on siinä aukko, foramen alare. Sialla puolestaan on muita eläinlajeja selkeämpi tuberculum ventrale eli kyhmy vatsanpuoleisessa kaaressa. == Lähteet == Luokka:Vartalon luusto
Tan

Tan voi viitata johonkin seuraavista: * Tansania, KOK:n ja FIFAn käyttämä maatunnus TAN * tangentti (lyh. tan), trigonometrinen funktio * tan, pienikokoinen kanirotu * kellanruskea väri () * Studio Tan, Palefacen studioalbumi * Studio Tan, Frank Zappan albumi ==Henkilöitä== * Amy Tan (s. 1952), yhdysvaltalainen kirjailija * Melvyn Tan (s. 1956), singaporelais- brittiläinen pianisti * Nevada-tan (s. 1992/1993), murhaan syyllistynyt japanilainen tyttö * Shaun Tan (s. 1974), australialainen kirjailija ja kuvittaja * Tan Chin Kee (s. 1952), hongkongilainen judoka * Tan Dun (s. 1957), kiinalainen säveltäjä * Tan Howe Liang (1933–2024), singaporelainen painonnostaja * Tan Jiazhen (1909–2008), kiinalainen geneetikko * Tan Ruyin (s. 1994), kiinalainen jalkapalloilija * Tan Zhongyi (s. 1991), kiinalainen shakin naisten maailmanmestari * Tan Zongliang (s. 1971), kiinalainen pistooliampuja ja maailmanmestari * Uncle Tan, suomalainen elektronisen musiikin artisti, säveltäjä ja tuottaja.
Merikarvian majakka

Merikarvian majakka on vuonna 1987 rakennettu majakka Pohjanlahdella Merikarvian kunnan alueella. Rakennus sijaitsee matalalla Kasa Storbådanin luodolla, Merikarvian pohjoisen väylän suulla. Majakka on merenpinnasta mitattuna 16,2 metriä korkea, ja se toimii aurinkoenergialla. Valo kantaa 6,7 meripeninkulmaa. Merikarvian majakka on rakennettu maahan upotettujen teräspilarien varaan. Majakan ulkonäkö on muista Suomen majakoista poikkeava ja syy tähän on se, ettei sitä aluksi suunniteltu majakaksi. Majakan statuksen se sai kuitenkin, sillä se on ensimmäinen väylän alussa oleva merimerkki. Jo vuonna 1880 Luotsihallitus oli suunnitellut Kasa Storbådanille miehitettyä merimajakkaa. Suunnitelma ei toteutunut luodon moreenisesta maaperästä ja ahtaudesta johtuen. Nykyisin luoto on kasvanut huomattavasti maankohoamisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Suomen majakat Luokka:Merikarvian rakennukset ja rakennelmat
Pallas (Pandionin poika)

Pallas () oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi neljästä Pandion II:n, Attikan kuninkaan, ja Pylian pojasta. Kerrotaan tosin, että Pallas olisi ollut ottolapsi.Plutarkhos: Theseus xiii (engl. käännös). Pandeonin kuoltua Pallas ja hänen kolme veljeään – Aigeus, Nisos ja Lykos – syrjäyttivät Metionin pojat Ateenan valtaistuimelta, jonka nämä puolestaan olivat aiemmin anastaneet Pandeonilta. Veljekset jakoivat vallan keskenään, mutta Aigeuksesta tuli Attikan kuningas.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.6 (engl. käännös). Myöhemmin Aigeuksen kuoltua Pallas yritti tavoitti valtaistuinta, mutta epäonnistui syntyperänsä tähden, ja hallitsijaksi julistettiin Theseus. Hänen viisikymmentä poikaansa, pallantidit, eivät hyväksyneet uutta hallitsijaa, vaan yrittivät vielä nostaa isänsä valtaan. Heidän juonittelunsa tuli kuitenkin ilmi, ja Theseus surmasi väijytystä yrittäneet veljekset. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Miika Huczkowski

Miika Huczkowski (s. 26. elokuuta 1982 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi JYPissä vuodesta 1997 vuoteen 2007, josta siirtyi kaudeksi 2007–2008 Espoo Bluesin miehistöön. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi TPS:aan, jossa pelasi kaksi kautta. Hän lopetti uransa keväällä 2012. Huczkowskin sukujuuret ovat Puolassa. ==Saavutukset== *SM-hopeaa 2008 *B-nuorten SM-kulta vuonna 1998 ja hopea 1999 (JYP) *A-nuorten pronssi vuonna 2001 (JYP) *Pelannut 4 poikien maaottelua ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanski (täsmennyssivu)

Hanski voi tarkoittaa seuraavia: == Sukunimenä == * Anna Hanski (s. 1970), iskelmälaulaja * Eino Hanski (1928–2000), kirjailija ja toimitusjohtaja * Ilkka Hanski (1953–2016), suomalainen ekologi, akatemiaprofessori ja akateemikko * Ilkka Hanski (s. 1952), suomalainen jazz-basisti ja bassonsoiton opettaja * Janus Hanski (s. 1968), näyttelijä * Jari Hanski, kirjailija * Merja Hanski (s. 1955), vammaisurheilija * Olli Hanski (1926–2008), pesäpalloilija * Pentti Hanski (1924–1997), MTV:n ensimmäinen toimitusjohtaja * Pinja Hanski (s. 1974), laulaja * Ritva Hanski-Pitkäkoski (s. 1957), ekonomi ja juristi, Mainostajien liiton toimitusjohtaja * Seppo Hanski (1942–1995), muusikko * Vesa Hanski (s. 1973), uimari ==Kutsumanimenä== * Hannes "Hanski" Hyvönen (s. 1975), jääkiekkoilija * Hannes "Hanski" Häyrinen (1914–1991), näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja ==Paikannimenä== * Hanski, kylä Virolahdella. * Hanskinmaa, paikannimi Mussalon eteläosassa. ==Muita merkityksiä == * Hanski, Mainostelevision komediasarja == Katso myös == * Pitkäpaasi, eräiden Hanski-sukujen alkukoti Luokka:Sukunimet
Pallas (gigantti)

Pallas () oli kreikkalaisessa mytologiassa gigantti, joka osallistui gigantomakhiaan. Pallaksen tappoi sen aikana Athene, joka tämän jälkeen nylki Pallaan nahan pukeakseen sen yllensä suojatakseen itseään.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 1.6.2 (engl. käännös) Athenen yleinen epiteetti Pallas johtaa erään selityksen mukaan todennäköisesti tästä tapahtumasta.Suda, hakusana Pallas (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Gigantit
Leipziger Straße

Leipziger Straße on itä-länsisuuntainen katu Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa. Se alkaa Leipziger Platzilta ja päättyy Spittelmarktille. Katu on noin 1,5 kilometrin pituinen. Nykyinen Leipziger Straße perustettiin vuonna 1688. Nimi on peräisin Leipzigiin johtaneesta, samalla paikalla sijanneesta varhaisemmasta tiestä. Leipziger Straßen varrella sijaitsee muun muassa Saksan liittoneuvoston rakennus, entinen Preussin parlamentin ylähuone, joka on rakennettu vuonna 1904. Muihin katua reunustaviin huomattaviin rakennuksiin lukeutuu muun muassa Saksan valtiovarainministeriön rakennus, jossa aiemmin toimi natsi-Saksan ilmailuministeriö (Reichsluftfahrtministerium) ja joka rakennettiin vuosina 1935–1936 arkkitehti Ernst Sagebielin suunnitelmien pohjalta. Luokka:Berliinin kadut
Moshood Abiola

Moshood Kashimawo Olawale Abiola , tunnetaan myös nimellä M. K. O. Abiola (24. elokuuta 1937 – 7. heinäkuuta 1998) oli nigerialainen Joruba-heimoon kuulunut liikemies, joka voitti presidentinvaalit 1993. Abiola oli syntyisin Abeokutasta Ogunin osavaltiosta. Hänestä tuli 1970-luvun öljybuumin myötä yksi maan rikkaimmista miehistä. Omaisuutensa hän teki televiestintäalalla. Politiikkaan hän lähti 1979 alun perin Kansallispuolueessa sotilashallituksen luvattua siirtymistä siviilivaltaan. Sotilasvallankaappaus pyyhkäisi kuitenkin pois presidentti Shehu Shagarin ja kansallispuolueen. Abiola pyrki Nigerian presidentiksi 12. kesäkuuta 1993 vaaleissa, jossa hän oli Social Democratic Partyn ehdokas. Abiola voitti selvästi pohjoisnigerialaisen vastaehdokkaansa, hausa-muslimi Bashir Tofan (National Republican Convention) saaden taakseen 19 osavaltiota 30:stä. Kyseisiä vaaleja on pidetty Nigerian historian rehellisimpinä ja vapaimpia. Maan sotilashallitsija kenraali Ibrahim Babangida kuitenkin peruutti vaalien tuloksen ja kielsi entisiä ehdokkaita enää asettumasta ehdolle. Babangida joutui eroamaan protestien ja lakkoaallon vuoksi. Hän luovutti vallan Ernest Shonekanille, mutta kolmen kuukauden kuluessa kenraali Sani Abacha kaappasi vallan itselleen Babangidan ollessa Egyptissä. Kun Abiola julisti olevansa laillinen Nigerian presidentti, hänet vangittiin maanpetoksesta syytettynä. Abiola kuoli 7. heinäkuuta 1998, pian sen jälkeen kun hänet vapautettiin vankilasta ja hän tapasi YK:n ja Yhdysvaltain edustajia. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänkohtaus. Abiolan kuolemaa ei pidetty luonnollisena, ja sen seurauksena syttyi mellakoita, joissa kuoli noin 60 ihmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Abiola: Millionaire turned politician, BBC, 1998 * World: Africa Abiola death sparks unrest, BBC, 1998 * Moshood Abiola Biography, Encyclopedia of World Biography Luokka:Nigerialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Kimmo Pikkarainen

Kimmo Pikkarainen (s. 19. joulukuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut SM-liigaa KalPan, JYPin, Pelicansin, Bluesin, Tapparan ja Jokereiden riveissä. Lisäksi hän on pelannut Mestiksessä ja sen edeltäjässä 1-divisioonassa Hyvinkään Ahmoissa, K-Vantaassa ja KJT:ssä. Ulkomailla pääsarjatason pelikokemusta on kertynyt Tanskan Herning IK:sta, Italian Rittenistä ja Slovakian HKM Zvolenista, alemmilla tasoilla Pikkarainen on pelannut Ruotsin Nittorpissa, Italian Milano Rossoblussa ja Suomi-sarjan EPS:ssä. ==Saavutukset== * Nuorten Suomen mestaruus 1996 (Jokerit) * Mestiksen paras puolustaja 2005 (valmentajien valinta). ==Yksityiselämä== Pikkarainen on ollut naimisissa malli Dana Mäkisen kanssa. Pari jätti erohakemukset Helsingin käräjäoikeuteen toukokuussa 2012. Hänellä on myös poika, Oliver Pikkarainen. ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyhän Tapanin tuomiokirkko (Passau)

Pyhän Tapanin tuomiokirkko (, myös Passaun tuomiokirkko, ) on barokin tyylisuuntaa edustava kirkko saksalaisessa Passaun kaupungissa Baijerissa. Se on Passaun roomalais-katolisen hiippakunnan pääkirkko. Nykyisen tuomiokirkon paikalla on sijainnut kirkkoja vuodesta 730 lähtien. Nykyinen, barokkia edustava ja noin 100 metriä pitkä kirkkorakennus rakennettiin vuosina 1668–93. Se korvasi tulipalossa vuonna 1662 tuhoutuneen edeltäjänsä, josta on jäljellä vain myöhäisgotiikkaa edustava itäinen osa. Tuomiokirkon pääpiirustukset laati Carlo Lurago, sen sisätilojen koristelusta vastasi Giovanni Battista Carlone ja freskot kirkkoon teki Carpoforo Tencalla. Tuomiokirkossa on yhdet maailman suurimmista uruista. Uruissa on 17 774 pilliä ja 233 äänikertaa. == Aiheesta muualla == * Tietoa tuomiokirkosta Passaun hiippakunnan sivuilla * Euroopan suurimmat urut, Suomen Kuvalehti, 26.05.1928, nro 22, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ala-Baijeri Luokka:Baijerin kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Miki Andō

Miki Andō (, s. 18. joulukuuta 1987) on japanilainen taitoluistelija. Andō voitti kultaa vuoden 2007 MM-kisoissa Tokiossa ja pronssia vuoden 2009 MM- kisoissa Los Angelesissa. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän sijoittui 15:nneksi ja Vancouverin talviolympialaisissa 2010 viidenneksi. Andō aloitti taitoluistelun yhdeksänvuotiaana. Ensimmäisen kolmoishyppynsä hän teki 11-vuotiaana. Andō on ensimmäinen naistaitoluistelija joka on pystynyt kilpailussa onnistuneeseen neloishyppyyn. Hän hyppäsi nelois-salchowin ISU Junior Gran Prix -finaalissa Haagissa joulukuussa 2002. Andōn valmentajana ja koreografina toimii venäläinen entinen taitoluistelija Nikolai Morozov. ==Lähteet== * == Aiheesta muualla == * Miki-Ando.jp Luokka:Japanilaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt