EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bernd Bransch

Bernd Bransch (24. syyskuuta 1944 Halle – 11. kesäkuuta 2022) oli saksalainen jalkapalloilija. == Ura == Bransch pelasi juniorina BSG Motos Halle Südissä, SC Wissenschaft Hallessa sekä SC Chemie Hallessa. Hän siirtyi lopulta Chemie Hallen edustusjoukkueeseen, jonka hän nosti DDR-Oberligaan vuonna 1965. Bransch edusti seuraa vuoteen 1973 saakka, ja tämän jälkeen hän siirtyi kaudeksi Carl Zeiss Jenaan. Seuran paidassa hän voitti FDGB-Pokalin. Seuraavalla kaudella Bransch teki jo paluun Chemie Halleen, jota hän edusti uransa loppuun asti, vuoteen 1977. Pelaajauran jälkeen hän on toiminut seuran taustajoukoissa. Bransch edusti maansa juniorimaajoukkueita, jonka lisäksi hän pelasi 72 ottelua Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Hän oli mukana olympiakultaa ja -pronssia voittaneissa joukkueissa vuosina 1972 ja 1976. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Ousmane Berthé

Ousmane Berthé (s. 5. helmikuuta 1987 Bamako) on malilainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Berthé edustaa Etelä-Afrikan pääsarjassa Jomo Cosmosta. ==Maajoukkueura== Berthé on edustanut Malia vuodesta 2009 lähtien. Hänet valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2010 Afrikan-kisoihin. Berthé pelasi myös 2012 Afrikan-kisoissa, jossa hän saavutti pronssia. ==Lähteet== * National Football Teams Luokka:Malilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siiri Oviir

Siiri Oviir (s. 3. marraskuuta 1947 Tallinna) on virolainen poliitikko ja entinen Euroopan parlamentin jäsen. Oviir valittiin europarlamenttiin vuonna 2004 Viron liittyessä Euroopan unioniin. Oviir oli kansanedustajana Riigikogussa vuosina 1992–2004. Hän on toiminut myös Viron sosiaaliministerinä, ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja myöhemmin vuosina 2002–2003. Viron itsenäistyessä Oviir toimi Savisaaren toimeenpanevan hallituksen sosiaalihuoltoministerinä 1990–1992. Oviir edusti Viron keskustapuoluetta huhtikuuhun 2012 asti, jolloin hän ja seitsemän muuta keskustalaista poliitikkoa ilmoitti eroavansa puolueesta. Eronneiden joukossa olivat keskustapuolueen molemmat europarlamentaarikot Oviir ja Vilja Savisaar- Toomast. Yhteisessä lausunnossaan Oviir ja muut arvostelivat keskustapuolueen johtoa ja puolueen yhteistyökyvyttömyyttä Riigikogussa. Oviir on koulutukseltaan juristi. Hän on suorittanut loppututkintonsa Tarton yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1975, jonka jälkeen hän työskenteli Viron SNT:n korkeimman oikeuden presidentin avustajana vuoteen 1990 asti. Viron itsenäistyttyä Oviir valittiin maan parlamenttiin, samalla hän toimi Tallinnan pedagogisen yliopiston dosenttina vuoteen 2003 asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oviirin kotisivu * Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Virolaiset europarlamentaarikot Luokka:Viron keskustapuolueen poliitikot Luokka:Viron sosiaaliministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Julekalender (norjalainen televisiosarja)

The Julekalender on vuonna 1994 valmistunut norjalainen jouluaiheinen televisiosarja, joka parodioi lasten joulukalenteriohjelmia. Päärooleissa nähtiin Tore Johansen, Ivar Gavseth, Erling Myliys ja Arve Opsahl. Sarja perustuu tanskalaiseen The Julekalenderiin, kuten myös myöhemmin tehty suomalainen sarja The Joulukalenteri. Norjalainen versio esitettiin norjalaisella TV 2-kanavalla, ensi kertaa jouluna 1994. Se saavutti suuren suosion. Luokka:1990-luvun komediasarjat Luokka:1990-luvun lastenohjelmat Luokka:Joulukalenteriohjelmat Luokka:Norjalaiset televisiosarjat
Andrés Scotti

Andrés Scotti Ponce de León (s. 14. joulukuuta 1975 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Chilessä, Meksikossa, Venäjällä ja Argentiinassa. Hän pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa 40 ottelua. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2015. == Seurajoukkueura == Scotti aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 Central Españolin joukkueessa, josta hän siirtyi Montevideo Wanderersiin. Tämän jälkeen hän pelasi chileläisessä Huachipatossa ja siirtyi vuonna 2000 Meksikon 1. divisioonan Nexacaan ja sieltä vuotta myöhemmin Pueblaan. Vuonna 2003 Scotti lähti Venäjälle, jossa hän pelasi kolme vuotta Rubin Kazanissa. Hän siirtyi Argentinos Juniorsiin vuonna 2007 ja chileläiseen Colo-Colon joukkueeseen tammikuussa 2010. Tammikuussa 2012 hän palasi kotimaahansa Nacionalin joukkueeseen, ja hän päätti uransa vuosina 2014–2015 Defensor Sportingissa. == Maajoukkueura == Scotti pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2006. Copa Américassa 2007 hän pelasi ensimmäisen alkulohko-ottelun jälkeen Uruguayn kaikki viisi ottelua. MM- kilpailuissa 2010 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Meksikoa vastaan ja loukkaantuneen Diego Luganon tilalle puolivälierässä Ghanaa vastaan. Ghana-ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki joukkueensa kolmantena laukojana maalin. Uruguay sijoittui MM- turnauksessa lopulta neljänneksi. Copa Américassa 2011 Uruguay voitti mestaruuden ja Scotti pelasi vain puolivälierässä Argentiinaa vastaan. Hän tuli loukkaantuneen Mauricio Victorinon tilalle 19. peliminuutilla ja teki ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa maalin joukkueensa kolmantena laukojana. Maanosaliittojen cupissa 2013 Scotti pelasi vain viimeisessä alkulohko-ottelussa Tahitia vastaan ja joutui 52. peliminuutila kentältä ulos kahden varoituksen vuoksi. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan ja oli vielä vaihtopelaajana mukana marraskuussa 2013 MM-jatkokarsintaotteluissa Jordaniaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 40 maaottelua ja teki niissä yhden maalin, syyskuussa 2009 MM- karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Álvaro Fernández (jalkapalloilija, 1985)

Álvaro Fernández (s. 11. lokakuuta 1985 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. == Maajoukkueura == Fernández pelasi ensimmäisen maaottelunsa Uruguayn joukkueessa huhtikuussa 2008 Chileä vastaan. Ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Hänet valittiin myös joukkueeseen MM-kisoihin 2010. Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sebastián Fernández

Sebastián Bruno Fernández Miglierina (s. 23. toukokuuta 1985 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Liverpoolia, jonne hän siirtyi huhtikuussa 2021 edustettuaan lähes seitsemän vuotta Nacionalia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Argentiinassa ja Espanjassa. == Seurajoukkueura == Fernández aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 Miramar Misionesissa. Vuonna 2007 hän siirtyi Defensor Sporting Clubiin, joka menestyi hyvin vuosina 2007 ja 2008, jolloin hän siirtyi Banfieldiin. Joulukuussa 2009 Fernández juhli joukkueensa historian ensimmäistä Argentiinan sarjan mestaruutta. Fernández pelasi Espanjan Primera Divisiónissa Málagan joukkueessa runsaan kolmen kauden aikana 82 ottelua, joissa hän teki 12 maalia, ja Rayo Vallecanossa yhdellä kaudella yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. == Maajoukkueura == Fernández teki maajoukkuedebyyttinsä Uruguayn maajoukkueessa toukokuussa 2006 ystävyysottelussa Romaniaa vastaan. Hän kuului Uruguayn neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuissa mutta pääsi vain kahdessa ottelussa loppuminuuteiksi kentälle. Hän on pelannut vuosina 2006–2012 kaikkiaan 14 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martín Silva

Martín Andrés Silva Leites (s. 25. maaliskuuta 1983 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on vuoden 2019 alusta edustanut Paraguayn pääsarjassa pelaavaa Libertadia. Silva on aiemmin edustanut kotimaassaan Defensor Sportingia, Paraguayssa Olimpiaa ja Brasiliassa Vasco da Gamaa. Silva pelasi Uruguayn alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä Uruguayn A-maajoukkueessa elokuussa 2009 ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. Hän oli varamaalivahtina MM-kilpailuissa 2010 Uruguayn sijoittuessa neljänneksi ja Copa Américassa 2011 Uruguayn voittaessa mestaruuden. Hän pelasi toisen A-maaottelunsa lähes neljä vuotta debyyttinsä jälkeen vuoden 2013 Maanosaliittojen cupin ottelussa Tahitia vastaan. Hän oli varamaalivahtina MM-kilpailuissa 2014 ja 2018 sekä Copa Américassa 2015, 2016 ja 2019. Hän on pelannut kaikkiaan 11 A-maaottelua, joista kolme on kuulunut MM-karsintaan. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Weimarin koalitio

Weimarin koalitio () on kokonaisvaltainen nimitys Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen, katolisen Zentrum-puolueen ja vasemmistoliberaalin Deutsche Demokratische Partein muodostamalle koalitiolle, joka oli edustettuna Weimarin tasavallan hallituksissa valtakunnan ja osavaltioiden tasolla. Koko valtakunnan tasolla koalitio hallitsi vuosina 1919–1920 ja 1921, Preussin vapaavaltiossa vuosina 1919–1921 ja 1925–1932 sekä Badenissa vuosina 1919–1931. Luokka:Weimarin tasavalta Luokka:Hallituskoalitiot Luokka:Keskusta-vasemmisto
Deutsche Demokratische Partei

Deutsche Demokratische Partei (lyh. DDP, ) oli vasemmistoliberaali puolue Weimarin tasavallassa. Puolue oli mukana lähes kaikissa valtakunnanhallituksissa vuoteen 1932 saakka. Se muodostettiin vuonna 1918 vasemmistoliberaalista puolueesta Fortschrittliche Volkspartei (FVP). Ennen vuoden 1930 valtiopäivävaaleja DDP liittoutui Volksnationale Reichsvereinungin kanssa, joka kuului konservatiivis-antisemiittiseen Jungdeutscher Ordeniin. Uuden puolueen nimeksi tuli Deutsche Staatspartei (DStP). DStP lakkautettiin kansallissosialistien noustua valtaan vuonna 1933. Luokka:Saksan puolueet Luokka:Liberaalit puolueet Luokka:Radikaalit puolueet Luokka:Weimarin tasavalta
Keskustapuolue (Saksa)

Saksan keskustapuolue (saks. Deutsche Zentrumspartei) on saksalainen poliittinen puolue. Puolue tunnetaan historiankirjoituksessa myös nimellä Katolinen keskustapuolue. Puolue perustettiin vuonna 1870, ja se oli vuoteen 1933 saakka katolilaisen Saksan edustajana Saksan keisarikunnan ja Weimarin tasavallan tärkeimpiä puolueita. Keskustapuolue oli natsipuolueen kiivaimpia vastustajia. Puolue menetti katolisen kirkon tuen Pyhän istuimen ja Saksan vuonna 1933 solmiman valtakunnankonkordaatin seurauksena. Toisen maailmansodan jälkeen Zentrum menetti äänestäjiään ja jäseniään kristillisdemokraattiselle CDU:lle ja kuihtui pienpuolueeksi. Nykyinen Zentrum kantaa lisänimeä Älteste Partei Deutschlands – gegründet 1870 (). == Historia == Vuoden 1874 vaaleista lähtien keskustapuolue sai kansanäänestyksissä usein lähes 30 prosenttia äänistä ja 90–100 edustajaa Saksan valtiopäiville. Saksan keskustapuolueesta muodostui pian olennainen osa Saksan poliittista elämää.Christian Democracy 2011, s. 16–17 Keskustapuolue piti vuonna 1922 itseään kristinuskon perusarvoja toteuttavana kansanpuolueena. Saksan valtakunnan päättyessä keskustapuolue pyrki oikeuttamaan demokraattis-tasavaltalaisen yhteiskunnan kristillisen luonnonlain ajatuksella. Keskustapuolue vaati kansan suvereniteettia, kansalaisoikeuksia ja poliittisten mielipiteiden vapautta. Sotien välisenä aikana eurooppalaiset kristilliset ja kristillisdemokraatit pyrkivät rakentamaan vahvoja valtioita, jotka kykenisivät tarjoamaan samanlaista vakautta kuin maailmansotaa edeltävänä aikana. Weimarin perustuslakiin sitoutunut keskustapuolue ilmaisi täyden tukensa parlamentaariselle demokratialle ja vaati sosiaalisen hyvinvointivaltion edistämistä. Parlamentaarisen demokratian kannattajien ja vastustajien välisellä konfliktilla oli vakavia vaikutuksia Saksan vakauteen. Parlamentaarisen demokratian kannattajien ja vastustajien välisissä konflikteissa keskustapuolue asettui demokraattisten puolueiden puolelle. Joseph Goebbels kehotti keskustapuoluetta lopettamaan toimintansa puolueen ajamien yhteiskuntauudistusten vuoksi. Keskustapuolue lakkautettiin 1933 samaan aikaan kuin muut demokraattiset puolueet ja ammattiliitot. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Keskustapuolueen kotisivu Luokka:Saksan puolueet Luokka:Kristillisdemokraattiset puolueet
Wilhelm Rosenlew

Fredrik Wilhelm Rosenlew (22. joulukuuta 1831 Pori – 29. huhtikuuta 1892 Kalvola) oli suomalainen teollisuusmies ja kauppaneuvos (1885). Hänet tunnetaan teollisuusyritys W. Rosenlew & Co. perustajana.Wilhelm Rosenlew . Uppslagsverket. Viitattu 16.3.2015.Biografiasampo: Wilhelm Rosenlew Viitattu 17.6.2021. Wilhelm Rosenlew syntyi aateliseen Rosenlewin sukuun. Hänen isänsä oli porilainen kauppias Carl Fredrik Rosenlew (1797–1852). Teollisuusyrityksen W. Rosenlew & Co. hän perusti yhdessä J. G. Holmbergin kanssa vuonna 1853. Myöhemmin Rosenlewin veli Carl Rosenlew (1833–1899) tuli mukaan yritykseen ja Holmberg jättäytyi sen ulkopuolelle. Rosenlew kasvoi nopeasti yhdeksi Suomen merkittävimmistä teollisuusyrityksistä etenkin sahateollisuuden siivittämänä. Teollisuusuransa ohella Rosenlew toimi Suomen Yhdyspankin Porin-konttorin johtajana vuodesta 1866 vuoteen 1874. Suomen Pankin tilintarkastajana hän työskenteli vuosina 1885–1891. Vuonna 1891 hänet nimitettiin pankkivaltuusmieheksi. Liike-elämän lisäksi Wilhelm Rosenlew kunnostautui Porin kunnallispolitiikassa. Hän istui Porin kaupunginvaltuustossa 17 vuotta toimien joitakin jaksoja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Rosenlew oli vaikuttamassa siihen, että Poriin perustettiin ruotsinkielinen yhteiskoulu Björneborgs svenska samskola. Hän myös tuki ruotsinkielisiä sanomalehtiä, kuten Björneborgs Tidningiä, joka oli jonkin aikaa Rosenlew-yrityksen omistuksessa. Rosenlew toimi Ruotsin, Norjan ja Ison-Britannian kunniakonsulina Porissa. Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri III antoi Rosenlewille kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1885 ja Valkoisen Kotkan Ritarikunnan toisen luokan ritarimerkin vuonna 1888. Rosenlew kuoli huhtikuussa 1892 sydänkohtaukseen junassa Parolan ja Iittalan juna-asemien välillä. Asianajaja, valtiopäivämies Fredrik Walter Rosenlew, pääjohtaja Carl Wilhelm Rosenlew olivat Wilhelm Rosenlewin ja tämän puolison Emma Carolina Björkmanin poikia.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Rosenlew Fredrik Walter Viitattu 17.6.2021. == Ritarikunnat == Valkoisen Kotkan ritarikunta toisen luokan ritarimerkki (1888) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Ung Pirat

Ung Pirat on Ruotsin Piraattipuolueen nuorisojärjestö. Se perustettiin joulukuussa 2006, ja sen puheenjohtaja on Gustav Nipe. Ung Pirat oli ennen vuotta 2010 ja hieman sen jälkeen Ruotsin suurin poliittinen nuorisojärjestö yli 21 000 jäsenen määrällään, mutta nyttemmin jäsenien määrä on vähentynyt alle 6 000:een. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ung Pirat Luokka:Ruotsalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Marcel Aymé

Marcel Aymé (1902 Joigny, Ranska – 1967 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija. Aymé opiskeli vuoden verran lääketiedettä, toimi sittemmin pankkivirkailijana, elokuva-avustajana ja toimittajana. Aymé sekoittaa realismia ja fantasiaa, kun hän kuvaa romaaneissaan humoristisesti, toisinaan melankolista sävyä niihin yhdistäen, kaupungin ja maaseudun köyhälistöä. Hänen satiirinsa kohteena on pikkuporvaristo. Aymén menestyskirja on Vihreä tamma (La Jument verte, 1933, suom. Olli Nuorto), ja sen suosion ansiosta Aymé keskittyi pääasiassa kirjallisuuteen.Marcel Aymén elämäkerta, jeromedelacroix.com Hän kirjoitti myös lastenkirjoja ja vuodesta 1935 alkaen elokuvakäsikirjoituksia. Vihreän tamman pohjalta Claude Autant-Lara ohjasi elokuvan Vihreä tamma (1959). Hänen näytelmistään ovat tunnettuja muun muassa farssi Lucienne et le boucher, Clérambard (1949) ja Tête des autres (1952), jossa hän arvostelee kuolemantuomiota. Ranskalaisen L'Express-lehden kriitikko on verrannut Arto Paasilinnaa Ayméhen.Kuiskaaja, "Kuningas Arto on kuuma lappilainen", Helsingin Sanomat, 25.6.2010 s. C 3 – Anekdootti: HS:n Kuiskaaja tosin ei tiedä, kuka Aymé on. Hän viittaa L'Express-lehden kriitikkoon: "Kriitikon mukaan Paasilinna on 'Helsingin Marcel Aymé' ja enää pitäisi tietää, kuka tämä Aymé oikein on." Aymé on haudattu Pariisiin Montmartren Cimetière Saint-Vincent -hautausmaalle. ==Suomennetut teokset== * Vihreä tamma (La jument verte), suom. Olli Nuorto. Helsinki: Fennia 1949. – 2. p. Helsinki: Tammi 1958 – 3. p. Helsinki: Tammi 1982 ISBN 951-30-5557-4 ; Näytelmiä * Lucienne ja teurastaja (Lucienne et le Boucer, 1948) * Portto ja pyhimys (Clérambard, 1950) * Muiden kaulat (La Tête des autre, 1952) * Kissa söi vaimoni (Les Oiseaux de lune, 1956) ;Novelleja antologioissa * Césarin naimapuuhat (Le Mariage de César), antologiassa: Aikamme parhaita rakkauskertomuksia, toim. Erkki Reenpä, Helsinki: Otava 1954 (Otava 1965 lyh. laitos, karsittu kuusi novellia) * Sabinet, antologiassa: Kaikkien aikojen rakkaus, toim. Toini Havu, Helsinki: Tammi 1963 * Mies joka kulki läpi seinien, antologioissa: Huumoria ympäri maailman, Helsinki: Tammi 1962, Helsinki: Tammi 1974 Sarja: Kurki-kirja ISBN 951-30-3007-5 – Ystävykset ja muita ranskalaisia novelleja, toim. Terttu Tupala, Helsinki: Tammi 1965 * Susi, Satumaailma. 7, Yli vuorten ja laaksojen, Helsinki: Otava 1967 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Korian rautatieasema

Korian rautatieasema (ent. Kymi, ruots. Kymmene) sijaitsee Lahti–Kouvola-radan varrella Korialla, Kouvolan Elimäellä. Asema sijaitsee noin kuusi kilometriä Kouvolasta Lahden suuntaan. Asemalla pysähtyy lähijunat O Lahdesta Kouvolaan ja Z Helsingistä Kouvolaan. Lähijunavuoroja on arkisin kahdeksan kumpaankin suuntaan. Lahdesta Kouvolaan kulkevat junat pysähtyvät raiteella yksi, ja Kouvolasta Lahteen kulkevat junat raiteella kaksi. Asema avattiin vuonna 1870 Hämeen ja Anjalan välisen maantien risteykseen, ja alkuvuosina sen nimenä oli Kymi. Alkuperäinen asemarakennus rakennettiin Knut Nylanderin tyyppipiirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin myöhemmin kahteen otteeseen. Tavaraliikenne oli alkuvuosina vilkasta Kuusankosken ja Kymijoen alajuoksun tehdaiden ansiosta, ennen Kotkan ja Kuusankosken ratojen valmistumista. Myöhempiin käyttäjiin lukeutui muun muassa Korian varuskunta, ja sotavuosina asemalta kulki myös yhdysrata Voikkaalle. Henkilöliikenteen pysähdykset Korialla lopetettiin vuonna 1971, mutta ne palautettiin vuonna 1979, joskaan miehitystä ei enää tullut. Vanha asemarakennus purettiin vuonna 1995 alikulkutunnelin tieltä, ja viereen valmistui samana vuonna uusi, pienempi liikennepaikkarakennus. Ratapiha purettiin ja laiturit uusittiin vuonna 2009 rataosan perusparannuksen yhteydessä. Liikennepaikkarakennus purettiin loppukesällä 2015. Aseman eteläiselle laiturille rakennettiin ennen vuoden 2019 asuntomessuja puinen, Aalto-yliopiston puuarkkitehtuurin opiskelijoiden suunnittelema odotuskatos. == Kuvia == Kuva:Korian rautatieasema.JPG|Asemarakennus vuonna 2007. ==Lähteet== Luokka:Kouvolan rautatieliikennepaikat Luokka:Kymenlaakson henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Elimäki
The Gift

The Gift voi viitata ainakin seuraaviin: *The Gift – Enne (The Gift), Sam Raimin ohjaama jännityselokuva vuodelta 2000 *The Gift, Joel Edgertonin ohjaama elokuva vuodelta 2015 *The Gift, portugalilainen rockyhtye *The Gift, Ahmirin albumi *The Gift, Bizzy Bonen albumi *The Gift, Big Mellon albumi *The Gift, Larry Carltonin albumi *The Gift, The Jamin albumi *The Gift, Corrinne Mayn albumi *The Gift, Andre Nickatinan albumi *The Gift, Kenny Rogersin albumi *The Gift, Midge Uren albumi *The Gift, John Zornin albumi *The Gift, Nights of Iguanan albumi. *The Gift, filippiiniläinen draamasarja.
Maile Chapman

Maile Chapman on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän opettaa luovaa kirjoittamista Nevadan yliopistossa Las Vegasissa.Esa Mäkinen, Ms. Chapman toi kauhun Paimioon, Helsingin Sanomat, 25.6.2010 sivu C 3 Maile Chapman kustantajansa Graywolf Pressin sivustolla Chapman on julkaissut novelleja ja näytelmiä, ja hänen esikoisromaaninsa Your precence is requested at Suvanto ilmestyi vuonna 2010. Teoksen päähenkilö Julia on joutunut nimeämättömän taudin vuoksi Suvanto-nimiseen sairaalaan, joka muistuttaa Paimion parantolaa. Chapman on ollut ASLA-Fulbright-stipendiaattina Suomessa Åbo Akademissa. Hän on Alvar Aallon arkkitehtuurin ihailija. Chapmanin sukujuuret ovat Norjassa ja Ruotsissa, mutta hän on syntynyt Havaijilla, josta perhe pian muutti Washingtonin osavaltioon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Your precence is requested at Suvanto Graywolf Pressin sivustolla *Your precence is requested at Suvanto New York Times, 13.5.2010 *Maile Chapman Evergreen State Collegen sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Opettaminen

Opettaminen tarkoittaa sitä, mitä opettaja tekee osana opetusta ja on opetuksen alakäsite, vaikka maallikot usein sekoittavat nämä kaksi termiä. Opettaja voi opettaa suoraan tai epäsuorasti. Suora opettaminen on esimerkiksi luennointia, kysymistä tai kertomista. Epäsuorassa opettamisessa opettaja ohjaa oppilaat ottamaan asioista itse selvää. Opettamiseen katsotaan konstruktivistisen oppimiskäsityksen myötä kuuluvan myös ohjauksen. Yleisimmillään opetuksen voidaan nähdä olevan ympäristötekijöiden säätelyä, jolla pyritään muuttamaan kasvattien käyttäytymistä tiettyjen tavoitteiden mukaisesti. ==Katso myös== * Koulutus ==Lähteet== Luokka:Opetus en:Teaching
Takayuki Morimoto

Takayuki Morimoto (, Morimoto Takayuki; s. 7. toukokuuta 1988 Kawasaki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Italian Seria A:ssa pelaavaa Cataniaa. Morimoto on Japanin J. Leaguen historian nuorin pelaaja ja maalintekijä. Häntä on verrattu nuoreen Ronaldoon kokonsa, voimansa ja nopeutensa ansiosta. == Seurajoukkueura == Ammattilaisuransa Morimoto aloitti maaliskuussa 2004 Tokyo Verdyn joukkueessa, kun hän oli vain 15 vuotta 10 kuukautta vanha. Toukokuussa hän teki ensimmäisen maalinsa ja teki jo toisen ennätyksen ollessaan lähes 16-vuotias. Samana vuonna hän voitti J. Leaguen vuoden tulokkaan palkinnon. Heinäkuussa 2006 hänet lainattiin vuodeksi Serie A:han Calcio Catanian joukkueeseen. Morimoto teki debyyttinsä Serie A:ssa tammikuussa 2007 vieraspelissä Atalantaa vastaan. Hän teki myös avausmaalinsa ottelussa. Maaliskuussa 2007 Morimoto loukkasi vasemman polvensa ja joutui olemaan sivussa ainakin kuusi kuukautta. Kesäkuussa 2007 hän sai toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen Cataniassa. Joulukuussa 2008 Morimoto solvi kolmen vuoden sopimuksen Catanian kanssa ja kaudella 2008-2009 hän teki 25 ottelussa 10 maalia ja sai myös muutamia syöttöpisteitä. == Maajoukkueura == Morimoto on pelannut Japanin alle 20-vuotiaiden joukkueessa 2004 lähtien. Vuonna 2008 hän osallistui kesäolympialaisiin, jossa joukkue putosi avauskierroksella. Lokakuussa 2009 hän teki debyyttinsä aikuisten maajoukkueessa Skotlantia vastaan. Morimoto valittiin myös edustamaan Japania vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin. ==Tilastot== Japanin maajoukkueessa Vuodet ottelut maalit 2009 2 1 2010 7 2 2011 0 0 2012 1 0 Yhteensä 10 3 ==Aiheesta muualla== *National-Football-Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shinji Okazaki

Shinji Okazaki (, Okazaki Shinji; s. 16. huhtikuuta 1986 Takarazuka, Hyōgo, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti viimeksi Espanjan Primera Divisiónin SD Huescaa. Okazaki pelasi kotimaassaan Shimizu S-Pulsessa vuodet 2005–2010 tehden 121 ottelussa 42 maalia. Hän pelasi kaudet 2010–2013 Saksan Bundesliigassa VfB Stuttgartissa, jossa teki 63 ottelussa kymmenen maalia. Hän siirtyi 1,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2013 1. FSV Mainz 05:een, jossa teki 65 ottelussa 27 maalia. Hän siirtyi 11 miljoonalla eurolla Leicester Cityyn kesällä 2015. Okazaki teki ensimmäisellä Leicester-kaudellaan 36 ottelussa viisi maalia seuran voittaessa Valioliigan mestaruuden. Hänet valittiin samana vuonna Aasian vuoden jalkapalloilijaksi. Kaikkiaan hän teki Leicesterissä neljän kauden aikana 114 valioliigaottelussa 14 maalia. Hän siirtyi kesällä 2019 ilmaissiirrolla Segunda Divisiónin Málagaan, mutta jatkoi jo runsaan kuukauden kuluttua saman sarjan SD Huescaan. Hän teki kauden 2019–2020 aikana 37 liigaottelussa 12 maalia. Huescan noustua Espanjan pääsarjaan hän teki kaudella 2020–2021 pelaamissaan 25 sarjaottelussa yhden maalin. == Maajoukkueura == Okazaki kuului Japanin joukkueeseen kesäolympialaisissa 2008. Ensimmäisen ottelunsa Japanin A-maajoukkueessa hän pelasi lokakuussa 2008 ystävyysottelussa Arabiemiirikuntia vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Jemeniä vastaan tammikuussa 2009. Lokakuussa 2009 Okazaki teki ensimmäisen hattutemppunsa Hongkongia vastaan ja toisensa kuusi päivää myöhemmin Togoa vastaan. Hänet nimitettiin maailman eniten maaottelumaaleja tehneeksi pelaajaksi kaudella 2009 15 maalillaan. Okazaki valittiin myös edustamaan Japania jalkapallon MM-kisoihin 2010 ja teki avausmaalinsa ensimmäisen kierroksen päätösottelussa Tanskaa vastaan. Ottelu päättyi 3–1 ja Japani selvitti tiensä toiselle kierrokselle. Hän pelasi kaikki ottelut Japanin voittaessa Aasian-mestaruuden 2011. Hän teki hattutempun alkulohkon Saudi- Arabia-ottelussa. Hän pelasi myös Brasilian MM-kilpailuissa 2014 ja teki maalin ottelussa Kolumbiaa vastaan. Aasian-mestaruukilpailuissa 2015 hän teki neljässä pelissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Japanin alkulohkopelit ilman maaleja. Hän pelasi Japanin kaikissa kolmessa ottelussa Copa Américassa 2019. Hän ei ole pelannut maajoukkueessa sen jälkeen. ==Tilastot== Japanin maajoukkueessa Vuodet ottelut maalit 2008 4 0 2009 16 15 2010 15 3 2011 14 8 2012 9 3 2013 14 7 2014 13 4 2015 13 7 2016 8 2 2017 5 1 2018 5 0 2019 3 0 Yhteensä 119 50 == Lähteet == * * *Japan National Football Team Database ===Viitteet=== Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MTV Hits

MTV Hits (Eurooppa) on Viacomin omistama musiikkitelevisiokanava, joka aloitti lähetykset Toukokuussa 2014. Kanava näkyy ympäri euroopan ja se korvasi MTV Hits UK & Ireland -version. Kanavan ohjelmisto koostuu musiikkivideoista. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2014 perustetut televisiokanavat
Talviparalympialaiset 2014

Talviparalympialaiset 2014 järjestettiin Sotšissa Venäjällä 7.–16. maaliskuuta 2014. Sotšin paralympialaisissa nähtiin ensimmäisen kerran lumilautailua vammaisurheilulajina. == Lajit == * Alppihiihto * Ampumahiihto * Maastohiihto * Pyörätuolicurling * Kelkkajääkiekko * Lumilautailu == Mitalitaulukko == 1 30 28 22 80 2 9 5 1 15 3 7 2 7 16 4 5 9 11 25 5 5 3 4 12 6 3 2 2 7 7 3 1 2 6 8 2 7 9 18 9 2 5 4 11 10 1 3 2 6 16 Suomi 0 1 0 1 == Kuvagalleria == Tiedosto:Церемония открытия зимних Паралимпийских игр в Сочи.JPG|Avajaiset Tiedosto:Церемония открытия зимних Паралимпийских игр 2014.JPG|Avajaiset Tiedosto:Sochi2014 D1 DH M Perrine 01.JPG|Alppihiihtoa Tiedosto:Следж-хоккей Россия США 2014.JPG|Kelkkajääkiekkoa Tiedosto:Maksym Yarovyi (finish).JPG|Maastohiihtoa Tiedosto:CurlingParalympicsSochi2014.jpg|Pyörätuolicurlingia Tiedosto:| == Katso myös == * Talviolympialaiset 2014 * Suomi talviparalympialaisissa 2014 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Official website of the Paralympic Movement * Sotšin talviolympialaisten ja paralympialaisten virallinen sivusto *
Konstantin Kalinin

Konstantin Kalinin (, 5. helmikuuta 1889 Varsova – 24. huhtikuuta 1940) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Kalinin pääsi vuonna 1916 asevoimien lentäjäkoulutukseen. Maaliskuussa 1921 hän nousi osastopäälliköksi Neuvostoliiton ilmakuljetuksen tekniseen instituuttiin. Vuonna 1926 hän pääsi johtamaan suunnittelutoimistoa (OKB), joka suunnitteli pääasiassa siviililentokoneita, esim Kalinin K-1 ja Kalinin K-5. Niitä käyttivät Aeroflotia edeltävät lentokuljetusyhtiöt, esimerkiksi Dobrolet. Kalininin suunnittelemissa koneissa oli miltei aina elliptinen siipimuoto ja runkorakenteen materiaalina metalliputki. Vuonna 1933 Kalinin K-7 pystyi kuljettamaan 128 matkustajaa.Wilfried Kopenhagen, Lexikon Sowjetluftfahrt, Transpress Verlag Berlin, 1986, s. 113 Kalinin kokeili deltasiipistä konetta, Kalinin K-15 oli tähän liittyvä koe. Tämä oli ennenaikainen kokeilu, deltasiipi tuli tarpeelliseksi vasta suihkukoneiden aikaan. Kalinin joutui luopumaan suunnittelutoimistostaan vuonna 1938. Häntä syytettiin "neuvostovastaisesta toiminnasta ja vakoilusta" ja hänet teloitettiin tuomion jälkeen lokakuussa 1938. == Lentokoneet == *Kalinin K-1 *Kalinin K-2 *Kalinin K-3 *Kalinin K-4 *Kalinin K-5 *Kalinin K-6 *Kalinin K-7 *Kalinin K-9 *Kalinin K-10 *Kalinin K-12 *Kalinin K-13 *Kalinin K-15 == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Neuvostoliittolaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Yūki Abe

Yūki Abe (; s. 6. syyskuuta 1981 Ichikawa, Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Japanin J. Leaguessa pelaavaa Urawa Red Diamondsia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Abe teki debyyttinsä elokuussa 1998 JEF Unitedin edustusjoukkueessa 16 vuoden ikäisenä ja oli historian nuorin japanilainen ammattilaispelaaja J. Leaguessa. Hänestä tuli JEF Unitedin kapteeni ja vuosina 2005 ja 2006 hän johdatti joukkueen J. Leaguen Cupin voittajaksi. == Maajoukkueura == Maajoukkuedebyyttinsä Abe teki tammikuussa 2005 ystävyysottelussa Kazakstania vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki syyskuussa 2006 Jemeniä vastaan. Häntä ei valittu Japanin joukkueeseen 2006 MM-kisoihin, mutta hän pääsi joukkueeseen 2010 kisoihin. ==Tilastot== Japanin maajoukkueessa Vuodet ottelut maalit 2005 5 0 2006 8 1 2007 11 1 2008 9 0 2009 8 1 2010 9 0 2011 3 0 Yhteensä 53 3 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mahamadou Sidibé

Mahamadou Sidibé (s. 8. lokakuuta 1978 Bamako) on malilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Sidibé edustaa Kyproksen pääsarjassa Omoniaa. ==Ura== Sidibé vietti ensimmäisen kuusi vuotta Afrikassa edustaen kotimaansa AS Réalin lisäksi egyptiläistä Al-Qanatia ja libyalaista Al-Ittihadia. Kesällä 2001 Sidibé siirtyi Kreikkaan ja pelasi aluksi yhden kauden Delta Ethniki sarjatasolla pelanneen Athinaikosin joukkueessa. Sittemmin hän siirtyi Kreikan pääsarjassa pelanneeseen Egaleoon, jossa Sidibé sai paljon peliaikaa ja erityisesti kaudella 2004–2005 pelattuaan 30 ottelua. Sidibé kuitenkin jätti seuran ja siirtyi Kerkyraan kaudeksi 2006–2007, jossa hän toimi ykkösvahtina. Siitä huolimatta Sidibé siirtyi Gianninaan, jossa hän pelasi vain neljäottelua jouduttuaan hyllytetyksi huonojen peliesitysten vuoksi. Kesällä 2008 Sidibé siirtyi Kyprokselle ja nousi Ethnikos Achnan ykkösvahdiksi. Kauden päätteeksi hän kuitenkin siirtyi kesäkuussa 2009 Omoniaan, jossa Sidibé joutui tyytymään kolmosvahdin roolin ja pelasi kauden aikana kaksi ottelua. Joukkue voitti kauden 2009–2010 päätteeksi Kyproksen mestaruuden. ==Lähteet== * National Football Teams Luokka:Malilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antónis Georgalídis

Antónis Georgalídis (, joskus myös Γιωργαλλίδης, Giorgallídis, s. 30. tammikuuta 1982 Lárnaka) on kyproslainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa AC Omoniaa, johon hän siirtyi Anorthosis Famagustasta vuonna 2006. Georgalídis on ollut voittamassa sekä Kyproksen liigaa että maan cupia kahdesti. Hän on pelannut maajoukkueessa 24 ottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Georgallidesin profiili national-football-teams.com -sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kyproslaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet
Kalinin K-1

350px|thumb|right|Kalinin K-1 Kalinin K-1 oli neuvostoliittolainen 1920-luvun matkustajalentokone. == Kehitys == Konstantin Kalinin alkoi K-1-lentokoneen kehittämisen vuonna 1923 Kansallisessa Mykola-Zukovski-yliopistossa Harkovassa. Kalininin apuna toimivat Dmitri Tomaševits, A.N. Grazianski ja A.T. Rudenko. Koneen ensilento tehtiin 20. huhtikuuta 1925. Lexikon Sowjetluftfahrt, s.112 Koneesta kehitettiin K-2, K-3, K-4 ja K-5 koneet. K-1 konetta valmistettiin viisi kappaletta mutta kehitettyjä versioita tehtiin kaikkiaan 290 kappaletta. == Tekniset ominaisuudet == Suure Mitta Miehistö 1 Matkustajia 3 Pituus 10,72 m Kärkiväli 16,76 m Korkeus n. 3 m Siipipinta-ala 40 m² Liitoluku 7 Hyötykuorma 520 kg Tyhjäpaino 1452 kg Lentoonlähtöpaino 1972 kg Matkanopeus 130 km/h Suurin nopeus 160 km/h Laskeutumisnopeus 70 km/h Nousuaika 1000 metriin 12,3 min Lakikorkeus 3000 m Lentomatka 600 km Voimalaine 1 kpl Salmson RB-9 nestejäähdytetty rivimoottori Teho 127 kW == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heinz A. F. Schmitt, Historische Flugzeuge Teil II, Motorbuch Verlag Stuttgart, 1970 * Wilfried Kopenhagen, Lexikon Sowjetluftfahrt, Transpress Verlag Berlin, 1986 * Lennart Andersson, Aeroflot origins, Apali, Tallinna, 2009. s.209 artikkeli K-1-koneesta Luokka:Neuvostoliittolaiset matkustajalentokoneet
Oumar Sissoko

Oumar Sissoko (s. 13. syyskuuta 1987 Montreuil, Ranska) on malilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Sissoko edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa AC Ajaccioa. ==Ura== Sissoko aloitti ammattilaisuransa Metzin joukkueessa kaudella 2006–2007 pelattuaan sitä ennen joukkueen junioreissa ja reservijoukkueessa. Kaudesta 2008–2009 lähtien hän on toiminut joukkueen kakkosvahtina. ==Lähteet== * La fiche de Oumar SISSOKO * National Football Teams Luokka:Malilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Ranskanmalilaiset Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rued Langgaard

Rued Langgaard (alkujaan Rud Immanuel Langgaard; 28. heinäkuuta 1893 Kööpenhamina – 10. heinäkuuta 1952 Ribe) oli tanskalainen säveltäjä, joka myös työskenteli urkurina. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuusitoista sinfoniaa (1911–1951), muuta orkesterimusiikkia, lauluja ja ooppera Antikrist. Langgaard oli säveltäjänä "oman tiensä kulkija", joka on saanut tunnustusta kuoltuaan. == Aiheesta muualla == * Allmusic.com: Rued Langgaard Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Tanskalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
.sb

.sb on Salomonsaarten Internet-maatunnus, jonka rekisteröinnistä vastaa Salomonsaarten NIC ja sponsoroinnista Solomon Telekom Company Limited. .com.sb- ja .net.sb-tunnukset ovat rekisteröintirajoituksettomia, muilla erilaisia rajoituksia, kuten läsnäolon vaatimus. Tunnus otettiin käyttöön 1994. == Aiheesta muualla == * IANA .sb whois sb sb sv:Toppdomän#S
.sc

.sc on Seychellien Internet-maatunnus, jota ylläpitää VCS (Pty) Limited. Tunnusta on myyty jonkin verran myös skotlantilaisille ja eteläcarolinalaisille () yrityksille, perusteena nimien samankaltaisuus. Tunnus otettiin käyttöön 1997. == Aiheesta muualla == * IANA .sc whois sc sc sv:Toppdomän#S
.sd

.sd on Sudanin Internet-maatunnus, jota ylläpitää Sudan Internet Society. Rekisteröinnit tehdään toiselle tai kolmannelle asteelle. Verkkotunnuksia valvotaan tarkasti. Tunnus ei ole kovin laajalti käytetty. Se otettiin käyttöön 1997. == Aiheesta muualla == * IANA .sd whois sd sd sv:Toppdomän#S
Honto no Jibun

Honto no Jibun on Hello! Project -ryhmä Buono!:n debyyttisingle joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Kappale sisältyy myös heidän Café Buono! -albumilleen. == Kappaleet == === CD === # Honto no Jibun # Kokoro no Tamago # Honto no Jibun (Instrumental) # Kokoro no Tamago (Instrumental) === DVD === # Honto no Jibun Dance (lyhyt versio) # Buono's Debut Event (Daikanransha 22. syyskuuta 2007 pidetty esitys) == Aiheesta muualla == * Buono! ponycanyonin -sivulla Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Japanilaiset popkappaleet
Meanderi (geomorfologia)

thumb|Meandereita englantilaisessa Cuckmere-joessa. Meanderi on tasangolla virtaavan joen silmukkamainen mutka. Nimitys juontuu Vähän-Aasian mutkittelevasta Maiandros-joesta (nyk. Menderes). Saman joen mukaan on nimetty myös kuvataiteessa meanderiksi nimitetty viivaornamenttikuvio. Meandereita muodostuu ajan myötä jokiin, joiden uoma on leveä ja rannat loivia. Tällaisissa joissa virran eroosio kuluttaa vain toista rantaa, ja vähitellen joki alkaa mutkitella . Suomessa meandereita esiintyy varsinkin savi- ja hiekkamaiden jokiuomissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Geomorfologia Luokka:Potamologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
There’s Got to Be a Way

”There’s Got to Be a Way” on yhdysvaltalaisen laulajan Mariah Careyn vuonna 1990 julkaistulta esikoisalbumilta viidentenä julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet Carey itse sekä Ric Wake. ”There’s Got to Be a Way” julkaistiin Isossa-Britanniassa ”I Don't Wanna Cry” -kappaleen sijaan, mutta se ei yltänyt neljänkymmenen joukkoon, toisin kuin Careyn kolme edellistä singleä. == Raidat == # ”There’s Got to Be a Way” (album version) # ”There’s Got to Be a Way” (7" remix) === Iso-Britannia CD maxi-single === # ”There’s Got to Be a Way” (album version) # ”There’s Got to Be a Way” (7" remix) # ”Someday” (7" jackswing mix) # ”Vision of Love” Luokka:Mariah Careyn kappaleet Luokka:Vuoden 1991 kappaleet
I Don’t Wanna Cry

I Don't Wanna Cry on yhdysvaltalaisen pop- ja R&B-laulajan; Mariah Careyn kappale ja hänen esikoisalbumiltaan julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Narada Michael Wadden. "I Don't Wanna Cry" on albumilta neljäntenä julkaistu single, ja se oli Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistan sijalla yksi ja säilytti kärkisijan kahden viikon ajan. Laulu teki Careysta ensimmäisen nais- ja sooloartistin, jonka neljä ensimmäistä singleä ovat päässeet singlelistan sijalle yksi. Kokonaisuudessaan "I Don't Wanna Cry" vietti listalla kolmetoista viikkoa. Kuten Careyn edellisetkin singlet, "I Don't Wanna Cry" voitti BMI Pop -palkinnon. == Singlen kappaleet == # "I Don't Wanna Cry" # "You Need Me" Luokka:Mariah Careyn kappaleet Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Someday (Mariah Careyn kappale)

”Someday” on yhdysvaltalaisen laulaja Mariah Careyn esikoisalbumilta kolmantena singlenä julkaistu kappale. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Ben Margulies. ”Someday” julkaistiin loppuvuodesta 1990 ja se pääsi Yhdysvaltojen singlelistan ensimmäiselle sijalle kahdeksannella viikolla. Vaikka kappale menestyi hyvin Yhdysvalloissa, se ei saavuttanut suurta menestystä muualla. == Raidat == === Maailmanlaajuinen single === # "Someday" (7" jackswing) # "Alone in Love" === Iso-Britannia cd-single === # "Someday" (7" jackswing) # "Someday" (12" jackswing) # "Someday" (12" house) Luokka:Mariah Careyn kappaleet Luokka:Vuoden 1990 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Víctor Cáceres

Víctor Javier Cáceres Centurión (s. 25. maaliskuuta 1985 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä paraguaylaista Cerro Porteñoa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Cáceres aloitti uransa Atlántidan nuorisojoukkueesta, jossa hän pelasi vuoteen 2003 asti. Sieltä hän siirtyi Libertadiin. Ensiesiintymisensä jälkeen hän kuului jatkossa edustusjoukkueen runkopelaajiin. Vuosina 2012–2015 hän pelasi brasilialaisessa Flamengossa ja vuosina 2015–2017 qatarilaisessa Al- Rayyanissa. Paraguayn maajoukkueessa Cáceres on pelannut 73 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia vuosina 2005–2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tilastot National Football Teams -sivustolla Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Superman (vuoden 1988 videopeli)

Superman on vuoden 1987 joulukuussa japanissa julkaistu videopeli NES:lle. Peli perustuu DC Comicsin sarjakuvasankariin Teräsmieheen. == Pelattavuus == Pelaajan käytössä on pelin päähahmo Teräsmies, jolla on tarkoitus pelastaa Metropolis Lex Luthorilta, sekä maaplaneetalle Krypton planeetalta karkotetuilta rikollisilta. Pelaaja aloittaa pelin Clark Kentinä ja kykenee muuntautumaan Teräsmieheksi vasta kun tämän supervoimamittari on täynnä. Lisäksi Teräsmiehen erikoisvoimat, kuten laserkatse, röntgenkatse, superpuhallukset ja superlento vaativat erinäisten esineiden keräilyä ennen kuin voimat saa käyttöönsä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:DC Comics -universumiin perustuvat videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit
Johan Erik Bolinder

John Erik Bolinder (1768 Söderhamn – 1808 Tukholma) oli ruotsalainen miniatyyrimaalari. Hänet nimitettiin 1804 jäseneksi Ruotsin kuninkaalliseen taideakatemiaan. Bolinder oli Ruotsissa suosittu miniatyyrimaalari, joka teki runsaasti muotokuvia, mutta muualla häntä ei juuri tunnettu. Hänen tyylinsä on tunnistettava, mutta teoksissa näkyy sommittelussa ja värityksessä kuitenkin Carl Fredric von Bredan vaikutus. Hän sai vuonna 1978 yhdessä Lorentz Sparrgrenin kanssa alastonmallin piirtämisestä myönnetyn kolmannen luokan hopeamitalin. Bolinderin maalauksia on Tukholmassa Nationalmuseumissa, Helsingissä Sinebrychoffin taidemuseossa 13 kappaletta ja Turun taidemuseossa yksi, joka kuuluu Henry Lönnforsin lahjoituskokoelmaan ja esittää hovisaarnaaja Nils Kjelliniä. Fredrica Aurora de Geer af Finspong.jpg|Fredrica Aurora de Geer af Finspong (1800). Ulrika Eleonora von Höpken.jpg|Ulrika Eleonora von Höpken (1802). Johan Erik Bolinder - Lieutnant-colonel J. D. Silfverstolpe - S 229 - Finnish National Gallery.jpg|Johan David Silfverstolpe (1806). ==Katso myös== *Amour unit deux cœurs – Henry Lönnforsin miniatyyrikokoelma == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Miniatyyrimaalarit Luokka:Vuonna 1768 syntyneet Luokka:Vuonna 1808 kuolleet
Jeffrey Donovan

Jeffrey T. Donovan (11. toukokuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissakin. Donovan tunnetaan parhaiten roolistaan Michael Westeninä yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Burn Notice. ==Filmografia== Vuosi Elokuva Rooli Huomioita 1995 Throwing Down Pete Gulley Homicide – pelon kadut Miles Dell TV-sarja 1996 Sleepers – katuvarpuset Henry Addison Critical Choices Randy TV-sarja 1997 Millennium Bobby Webber TV-sarja Vegas vie voiton hotellityöntekijä Catherine's Grove Thomas Mason Another World Dwayne 'Popper' Collins TV-sarja Kameleontti Kyle TV-sarja 1998 Witness to the Mob Agentti #1 TV-sarja Kun aseet vaikenevat Bobby TV-sarja 1999 Spin City Tom 2 jaksoa 2000 The Beat Brad Ulrich TV-sarja Syötti Julio Blair Witch 2 Jeffrey Patterson 2002 Dot.com – dot.gone Robert Jennings Witchblade Daniel Germaine TV-sarja 2003 Final Draft Pascal Sam & Joe Eric 2004 Touching Evil Dave Creegan TV-sarja, 12 jaksoa. 2005 Hitch – Lemmentohtori Vance Munson CSI: Miami Todd Kendrick TV-sarja, 2 jaksoa 2006 Enemies TV-sarja Come Early Morning Cal Percell Threshold Tri. Julian Sloan TV-sarja, 2 jaksoa Yes, Dear Fani #2 TV-sarja Believe in Me Clay Driscoll Monk Steve Wagner TV-sarja, 1 jakso Kova laki Edward Nicodos TV- sarja, 2 jaksoa 2007 Yli synkän virran William Ivers TV-sarja, 5 jaksoa 2007–2013 Burn Notice Michael Westen TV-sarja, päähenkilö, ohjasi neljännen kauden jakson "Made Man" 2008 Hindsight Paul Changeling – vaihdokas Kapteeni J.J. Jones 2011 J. Edgar Robert F. Kennedy 2015 Sicario Steve Forsing Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olli Kivistö

Olli Juhani Kivistö (s. 18. tammikuuta 1950 Ähtäri) on suomalainen muusikko. Hän soittaa bassoa ja laulaa ja on ollut mukana muun muassa The Peasants, Matthews, Kummitus ja Alwari Tuohitorvi -yhtyeissä 1970-luvulla. Samoin hän soitti myös Leo Frimanin taustayhtyeessä. 1978 Kivistö aloitti soolo- uran.http://hezzu.palasokeri.com/kummitus.htm Ensimmäiset singlet ja albumin hän julkaisi taiteilijanimellä O.J. Kivi. Tyyliltään Kivistön musiikki on ollut enimmäkseen iskelmämusiikkia ja Tulenliekki-orkesterin kanssa myös rautalankaa. Kivistö tunnetaan julkisuudessa myös radioäänenä erityisesti Jyväskylän seudulla, sillä hän on toiminut Yleisradion paikallistoimitus Radio Keski-Suomen toimittajana ja tuottajana sen alusta lähtien. Myös valtakunnallisille yleisradiokanaville hän on tehnyt muun muassa nuortenohjelmia Jorma Hietamäen kanssa. ==Diskografia== Singlejä * Lucky Luke/Diskojen Kuningatar (1977) * Silkkiin, samettiin/Tule tuulettuun (1977) * Oi Mary/Nelly (1978) * Niin kai se on/Nousin aamuun kanssa auringon (1980) * Nälkämaa twist (1994) Albumeja * Susta laulan (1978) * Köyhä laulaja (1995) * Älä jätä minua yksin (1996) * Vapaana kulkea saan (2001) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aero VT 100 Démant

Aero VT 100 Démant (nykyinen nimi myös Moravan VT 100) on yksipaikkainen suurtehoinen tšekkiläisen Aeron valmistama purjelentokone. L. Smrcek lensi tämän lentokoneen ensilennon marraskuussa 1955. Lentokone on puurakenteinen. Vladislav Zejda lensi 30. toukokuuta 1957 koneella edestakaisen purjelennon matkaennätyksen, 518 km. Kaksi tällaista konetta on edelleen lentokelpoisia. == Ominaisuudet == *Pituus 7,35 m *Kärkiväli 17,0 m *Korkeus 2,2 m *Tyhjäpaino 280 kg *Suurin sallittu lentoonlähtöpaino 440 kg *Suurin sallittu lentonopeus 250 km/h *Sakkausnopeus 64 km/h *Liitoluku 33 lentonopeudella 88 km/h == Aiheesta muualla == *Datenblatt im virtuellen Luftfahrtmuseum *FliegerRevue, 1/2008, S. 67, Luokka:Tšekkoslovakialaiset purjelentokoneet Luokka:1950-luvun purjelentokoneet
Enyimba International FC

Enyimba International FC tai vain Enyimba on nigerialainen jalkapalloseura, jonka perusti Jerry Amadi Enyeazu marraskuussa 1976.Classic club FIFA.com Viitattu 25.6.2010 Sen kotistadionina toimii Enyimba International Stadium, joka sijaitsee Abossa. Joukkue on voittanut toiseksi eniten Nigerian pääsarjan mestaruuksia. Lisäksi se on voittanut kahdesti Afrikan Mestarien liigan. ==Saavutukset== ===Kansalliset=== * Nigerian mestaruus (5): 2001, 2002, 2003, 2005, 2007 * Nigerian FA cup (2): 2005, 2009 * Nigerian supercup (2): 2001, 2003 ===Kansainväliset=== * Afrikan Mestarien liiga: 2003, 2004 * CAF Super Cup: 2004, 2005 ==Entisiä pelaajia== 1990-luku: *Kalu Uche (1998) 2000-luku: *Eric Ejiofor (2001–2002) *Vincent Enyeama (2001–2002) ==Päävalmentajat== Kausi Valmentaja 2002–2003 Shaibu Amodu 2003–2004 Kadiri Ikhana 2004–2005 Michael Urukalo (2004) Felix Okey Emordi 2005–2006 Alphonsus Dike 2006–2007 Alphonsus Dike (2006) Maurice Cooreman 2007–2008 Maurice Cooreman 2008–2009 Daniel Amokachi Augustine Eguavoen 2009– Felix Okey Emordi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Nigerialaiset jalkapalloseurat
Virallinen oppiminen

Virallinen oppiminen () tarkoittaa oppimista, joka tapahtuu tavoitteellisessa, yhteiskunnan hyväksymään tutkintoon tähtäävässä koulutuksessa. Suomeksi käytetään myös nimitystä formaali oppiminen. ==Katso myös== * Epävirallinen oppiminen * Arkioppiminen * Ubiikki oppiminen ==Lähteet== * * Luokka:Oppiminen
Epävirallinen oppiminen

Epävirallinen oppiminen () tarkoittaa tavoitteellista oppimista, joka ei kuitenkaan ole osa yhteiskunnan virallista koulutusta. Opintopiirit, kerhot, lukupiirit, partio sekä työpaikassa järjestetty koulutus ovat esimerkkejä epävirallisesta oppimisesta. Suomeksi käytetään myös nimitystä non-formaali oppiminen. Merkittävä osa epävirallista oppimista on työssäoppiminen. Koulutuksen trendi 2000-luvun alussa on ollut lisääntynyt työssäopitun tunnustaminen virallisessa koulutuksessa. Myös työjaksojen lisääntyminen tutkinnoissa on osoitus epävirallisen oppimisen merkityksen kasvusta. ==Katso myös== * Arkioppiminen * Virallinen oppiminen * Ubiikki oppiminen ==Lähteet== * * Luokka:Oppiminen
Arkioppiminen

Arkioppiminen (engl. informal learning) tarkoittaa arkielämässä muun toiminnan ohessa tapahtuvaa oppimista. Lapsen kielen oppiminen sekä tapojen oppiminen ovat esimerkkejä arkioppimisesta, mutta arkioppimista tapahtuu kaiken aikaa, sekä tavoitteellisesti että tiedostamatta. Suomeksi käytetään myös nimitystä informaali oppiminen. Koulutuksessa huomionarvoista on, että virallisten oppimistavoitteiden lisäksi oppilaat oppivat piilo-opetussuunnitelman sisältämiä arvoja ja asenteita, sekä vapaa-ajalla muiden oppilaiden kanssa ollessaan. ==Katso myös== * Virallinen oppiminen * Epävirallinen oppiminen * Ubiikki oppiminen ==Lähteet== * * Luokka:Oppiminen