EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Annett Gröschner

Annett Gröschner (s. 1964 Magdeburg) on saksalainen kirjailija. == Ura == Annett Gröschner opiskeli germanistiikkaa Itä-Berliinissä ja Pariisissa. 1990-luvulta lähtien hän on käynnistänyt lukuisia tutkimus-, kirja- ja näyttelyprojekteja tai ollut sellaisissa osallisena. Toimittajana hän kirjoittaa eri lehtiin, muun muassa taz, Freitag ja Literarische Welt. Vuodesta 2015 alkaen hän on toiminut kulttuurijournalismin vierailevana professorina Berliinin taideyliopistossa. Annett Gröschner on asunut Berliinissä vuodesta 1983 lähtien. Gröschnerillä on yksi poika (s. 1989) ja kaksi lastenlasta. == Kirjat == Suomennetut kirjat * Vappuaatto, WSOY 2013, alkuperäisteos Walpurgistag Kirjat alkuperäiskielellä * Herzdame Knochensammler. Gedichte. Mit Fotografien von Tina Bara. Kontext Verlag, Berlin 1993, ISBN 3-931337-18-9 * ÿbbotaprag. heute. geschenke. schupo. schimpfen. hetze. sprüche. demonstrativ. sex. DDRbürg. gthierkatt. Ausgewählte Essays, Fließ- und Endnotentexte 1989–98. Kontext Verlag, Berlin/Zepernick 1999, ISBN 3-931337-33-2 * Sieben Tränen muß ein Clubfan weinen. 1. FC Magdeburg – Eine Fußballegende. Gustav Kiepenheuer, Leipzig 1999, ISBN 3-378-01038-X * Moskauer Eis. Roman. Kiepenheuer, Leipzig 2000, ISBN 3-378-00628-5 * Hier beginnt die Zukunft, hier steigen wir aus. Berlin Verlag, Berlin 2002, ISBN 3-8270-0420-9 * Kontrakt 903. Erinnerung an eine strahlende Zukunft. Mit Fotografien von Arwed Messmer und aus dem Archiv des Kernkraftwerkes Rheinsberg. Kontext Verlag, Berlin 2003, ISBN 3-931337-38-3 * Parzelle Paradies. Edition Nautilus, Hamburg 2008 * Heimatkunde Berlin. Hamburg 2010, ISBN 978-3-455-38074-3 * Walpurgistag. Deutsche Verlagsanstalt, Stuttgart 2011. * Mit der Linie 4 um die Welt. mit Fotografien von Annett Gröschner und Arwed Messmer. Deutsche Verlags-Anstalt, München 2012. ISBN 978-3-421-04567-6 * Berliner Bürger*Stuben. Palimpseste und Geschichten. Edition Nautilus, Hamburg 2020. ISBN 978-3-960-54222-3 == Lähteet == Luokka:saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petsamon läänin vaakuna

Petsamon läänin vaakuna oli 14.2–31.12.1921 toimineen lyhytikäisen Petsamon läänin heraldinen tunnus. Vaakunan suunnitteli taiteilija Eric O. W. Ehrström ja sen heraldinen selitys kuului "mustassa kentässä päälletysten kolme halkaistua kullanväristä turskaa." Vaakunan alkuperäisessä mallissa kilpeä ympäröivät lisäksi sen yläreunasta lähtevät sini-valkoiset sianmustikka- eli variksenmarjavarvut. Aiheet kuvasivat Petsamon alueen elinkeinoja ja luontoa. Vaakuna vahvistettiin sisäasiainministeriön asetuksella 27. tammikuuta 1921 ja se säilyi läänin käytössä vuoden 1921 loppuun, jolloin Petsamon lääni liitettiin osaksi Oulun lääniä. Vaakuna oli aikanaan poikkeuksellinen, sillä vuonna 1919 antamallaan asetuksella valtioneuvosto oli poistattanut käytöstä läänien aiemmin käyttämät vaakunat. Suomen luovutettua Petsamon Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940 on läänin vaakunaa käytetty Petsamon epävirallisena perinnevaakunana. Pääosan entisestä Suomen Petsamosta nykyisin kattava Venäjän Petsamon piiri järjesti vuonna 2017 suunnittelukilpailun vaakunan valitsemiseksi piirin käyttöön. Kilpailun vaakunaehdotuksista osa perustui vanhaan Petsamon läänin vaakunaan käyttämällä aiheinaan vaakunan halkaistuja turskia. Petsamon piirin kunnallishallinto päätyi kuitenkin ottamaan käyttöönsä muun aiheisen vaakunan, joka perustui 1970-luvulla suunniteltuun neuvostotunnukseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Petsamo Luokka:Suomen läänien vaakunat
Nepalin jääkiekkoliitto

Nepalin jääkiekkoliitto hallinnoi jääkiekkoa Nepalissa. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2016. Vuonna 2021 maassa ei ollut yhtään rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa, mutta junioripelaajia oli 14 ja naiskiekkoilijoita 12. Vuonna 2024 pelaajien määrä oli noussut kaikkiaan liki 300 pelaajaan. Maalla oli myös kaksi virallista jääkiekkotuomaria ja yksi jäähalli. Liiton presidenttinä toimii Bhuwan Pathak. == Lähteet == Luokka:Jääkiekkoliitot Jääkiekkoliitto
Välimerenroussi

Välimerenroussi (Hoplostethus mediterraneus) on rousseihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Välimerenroussi voi kasvaa suurimmillaan 42 cm pitkäksi, ja tavanomainen pituus on 10-20 cm. Lajin ruumis on soikea, korkeahko ja litteä. Pää, silmät ja suu ovat suuret. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Vatsassa on rivi karkeita luusuomuja. Väriltään välimerenroussi on selästään punertava ja kyljistään ja vatsastaan hopeanharmaa. Evät ovat punaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Välimerenroussia tavataan Atlantin länsiosista Uudesta-Englannista Brasiliaan ja itäosista Islannista Etelä-Afrikkaan, sekä Välimerestä. Laji elää myös Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan ulottuvalla alueella ja Australian ja Uuden-Seelannin lähellä. Kala liikkuu 100-1 500 metrin syvyydessä. Välimerenroussin ravintoa ovat erityisesti äyriäiset, mutta se voi syödä myös kaloja ja pääjalkaisia. Välimerellä lajin lisääntymisaika on toukokuusta marraskuulle. Välimerenroussia kalastetaan kaupallisesti. ==Lähteet== Luokka:Limapääkalat
Esko Kahela

Esko Kahela (9. syyskuuta 1928 Kotka – 20. tammikuuta 2007 Algarve Portugali) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Kahelan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Wilhelm Kahela ja Kerttu Sofia Pitkänen ja puolisot Anne-Marie Beckman ja Heljä Viteli. Kahela tuli ylioppilaaksi Kankaanpään yhteislyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun sähköosastolta 1953. Hän toimi kymmenkunta vuotta Vaasassa Strömbergin työpajainsinöörinä ja suunnittelutoimiston päällikkönä, lyhyemmän ajan Huhtamäki-yhtymän palveluksessa ja vuosikymmenen tehtaanjohtajana Opa-yhtiössä. Enston palvelukseen Kahela tuli 1973, yrityksen ostaman Sähkövaruste-yhtiön toimitusjohtajaksi ja sittemmin myös Enston varatoimitusjohtajaksi. Enston perustajan ja toimitusjohtajan Ensio Miettisen siirtyessä sivuun yhtiönsä johdosta Kahelasta tuli hänen seuraajansa 1979. Tätä tehtävää Kahela hoiti neljätoista vuotta, vuoteen 1994 asti. Ensto kehittyi Kahelan johdossa yli tuhannen henkilön ja kahdenkymmenen erillisen yhtiön kansainväliseksi konserniksi. Teollisuusneuvoksen arvonimen Kahela sai vuonna 1988. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
HMS Latona

HMS Latona on ollut nimenä neljälle Britannian kuninkaallisen laivaston aluksella. * HMS Latona (1781), 38-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Latona (1821), 46-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Latona (1890), 2. luokan risteilijä * HMS Latona (M76), Abdiel-luokan miinalaiva.
Mestarietsivä Peppunen

Mestarietsivä Peppunen on japanilainen lastenkirjasarja, jota Suomessa kustantaa Nemo. Sarjaa tekevät kirjailija Yoko Tanaka (s. 1976) ja kuvittaja Masahide Fukasawa (s. 1981), jotka käyttävät yhteistä nimimerkkiä "Troll". == Suomennetut teokset == * Mestarietsivä Peppunen (2018) * Mestarietsivä Peppunen: kuuttoman yön jättiläinen (2019) * Mestarietsivä Peppunen: voittamaton rosvojoukko (2020) * Mestarietsivä Peppunen: rauniotemppelin arvoitus (2020) * Mestarietsivä Peppunen: mestarivaras ja mestarietsivä (2020) * Mestarietsivä Peppunen: etsivätoimisto vaarassa (2021) * Mestarietsivä Peppunen: hylätyn hotellin mysteeri (2021) * Mestarietsivä Peppunen: kadonneen currymausteen tapaus (2022) * Mestarietsivä Peppunen: Mestarietsivä rakastuu?! (2022) * Mestarietsivä Peppunen: Felix ja onnenkissat (2022) * Mestarietsivä Peppunen: mestarivaras ja Hohtava huntu (2022) * Mestarietsivä Peppunen: Sateenkaaritimanttia etsimässä (2023) == Lähteet == * Iltalehti * Mestarietsivä Peppunen -kirjat kunnarilukudiplomi.fi ===Viitteet=== Luokka:Lastenkirjasarjat Luokka:Japanilaiset kirjat Peppunen
A.E.I.O.U.

A.E.I.O.U. on Habsburgien hallitsijasuvun ja heidän valtakuntiensa, kuten Itävallan arkkiherttuakunnan, käyttämä historiallinen tunnuslause. Mottoa käytti ensimmäisenä Fredrik III vuonna 1437, ollessaan vielä Steiermarkin herttua. Hän merkitsi sillä omaisuuttaan ja se koristi hänen rakennuttamiaan rakennuksia. A.E.I.O.U. on nykyään itävaltalaisen Theresian sotilasakatemian (Theresianische Militärakademie) tunnuslause ja Austria-Forum-sivuston verkkotietosanakirjan tunnus. == Merkitys == Tunnuslauseen kirjaimiin on sovitettu lukuisia eri merkityksiä, yleensä saksaksi tai latinaksi. Seuraavat ovat niistä eräitä tunnetuimpia: * Alles Erdreich ist Österreich untertan (saks. ”Koko maailma on Itävallalle alistettu”) ja Austriae est imperare orbi universo (lat. ”Itävalta on hallitseva koko maailmaa”). Nämä merkitykset ovat peräisin Fredrik III:n muistikirjasta, joka löydettiin vuonna 1666. * Amor electis, iniustis ordinor ultor (lat. ”[Olen] valittujen rakastama, epäoikeudenmukaisille kostajaksi määrätty”) - Samasta muistikirjasta olevan runosäkeen alkukirjaimet. * Austria est imperio optime unita (lat. ”Itävalta on parhaimmillaan keisarikunnaksi yhdistettynä”) ja Austria erit in orbe ultima (lat. ”Itävalta on oleva maailmassa ylimpänä”) - poliittisia tulkintoja. == Kuvia == Habsburško-celjski grb ( F.I. A.E.I.O.U.).jpg|pienoiskuva|A.E.I.O.U. vuodelta 1466 olevassa heraldisessa kohokuvassa Monogramm Friedrichs des III..png|pienoiskuva|Fredrik III:n monogrammi AEIOU Theresianische Militärakademie.svg|pienoiskuva|Theresian sotilasakatemian tunnus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Habsburgin hallitsijasuku Luokka:Itävallan historia
Aatu Itkonen

Aatu Itkonen (s. 2001) on suomalainen taikuri, juontaja, puhuja ja malli. Hän on kotoisin Kouvolasta, mutta asuu Tampereella. Itkonen tunnetaan parhaiten osallistumisestaan Talent Suomen seitsemännelle tuotantokaudelle yhdessä mentalisti Jari Hynysen kanssa. He kuitenkin putosivat ohjelmasta toisessa semifinaalissa. Itkonen on myös ollut juontamassa useita televisio-ohjelmia. Hän aloitti taikurin uransa jo 13-vuotiaana lapsuuden kotikaupungissaan Kouvolassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pappilanniemi (Hattula)

Pappilanniemi on alue Hattulassa. Pappilanniemessä ei ole kouluja eikä paljoa muitakaan palveluja. Entinen sairaalakiinteistö on kunnan käytössä. Pappilanniemessä on uimaranta ja pallokenttä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hattulan pappila Hämewiki Luokka:Hattula
Kauneuden kohde

Kauneuden kohde (The Object of Beauty) on Michael Lindsay-Hoggin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1991. Sen pääosia näyttelevät Andie MacDowell ja John Malkovich. ==Juoni== Elokuvassa Lontoon hienostohotelliin jumiutunut, maailmaa kiertävä yhdysvaltalainen pariskunta alkaa olla puilla paljailla eikä hotellilaskun maksamiseen löydy rahaa. Mies työskentelee raaka-ainemeklarina, ja muuan kaakaolasti on pysähtynyt lähtömaan vallankumouksen takia. Hän saa idean ansaita rahaa realisoimalla naisystävänsä aviomieheltään saaman Henry Mooren pienoisveistoksen, joka kuitenkin yllättäen katoaa ja sekaannus on valmis. Kolmas tärkeä henkilö on kuuromykkä ja vähävarainen huonesiivooja (Rudi Davies).The Object Of Beauty, Roger Ebert 26.4.1991. Viitattu 13.12.2021. ==Vastaanotto== Chicago Sun-Timesin elokuvakriitikko Roger Ebert kuvasi elokuvaa tapakomediaksi, jonka henkilöhahmoja tuskin olisi edes olemassa ilman heidän yhteiskuntaluokkiaan määritteleviä elämäntyylejä. Tarinan pohjavirtana on hänestä henkilöhahmojen oppiminen luottamaan ja rakastamaan toisiaan. Ebert antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sitä hyvin näytellyksi, brittiläisen henkeväksi mutta tyhjänpäiväiseksi salonkikomediaksi.Video-opas 95, s. 256. WSOY 1994. Helsingin Sanomien Helena Yläsen mielestä Kauneuden kohde tarjoaa ”fiksua viihdettä, joka ei tekeydy tärkeäksi”. Hänestä elokuvan pohjimmainen teema on täydellisyyden tavoittelu. Ylänen näki elokuvassa yhtymäkohtia Max Ophülsin aatelistarinaan Salaperäiset korvarenkaat (1953). Hän moitti eniten elokuvan käännösvirheeltä vaikuttavaa suomalaisnimeä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Brett Leason

Brett Leason (s. 30. huhtikuuta 1999 Calgary Alberta Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Leason edustaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiota. Capitals varasi Leasonin toisella kierroksella 56. varausvuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Leason on pelannut urallaan 20 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kaksi maalia ja kaksi syöttöä eli neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 13. joulukuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Anaheim Ducksin pelaajat Luokka:Washington Capitalsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Broadway Tower

Broadway Tower on lähellä Broadwayn kylää Worcestershiren kreivikunnassa Cotswoldsin kukkulajonon toiseksi korkeimmalla kohdalla sijaitseva torni Englannissa. Sen pohja on 1 024 jalkaa (312 metriä) merenpinnan yläpuolella, mutta itse torni on korkeudeltaan 65 jalkaa (20 metriä) korkea. Tornin on suunnitellut arkkitehti James Wyatt ja se valmistui vuonna 1798. == Lähteet == Luokka:Tornit Luokka:Englannin nähtävyydet
Inger Støjberg

Inger Beinov Støjberg (s. 16. maaliskuuta 1973 Hjerk) on tanskalainen poliitikko ja perustamansa Tanskademokraattien puheenjohtaja. Hän kuului aiemmin Venstre-puolueeseen ja oli vuosina 2021–2022 sitoutumaton. Hän toimi tasa-arvoministerinä 2009–2010, työministerinä 2010–2011 ja maahanmuuttoministerinä 2015–2019, joista vuosina 2015–2016 myös asuntoministerinä. Vuosina 2019–2020 hän oli puolueensa varapuheenjohtaja. Hän istui kansankäräjillä vuosina 2001–2021. Støjberg suoritti maisterin tutkinnon (MBA) Aalborgin yliopistossa 2013. Kansankäräjät äänesti 2. helmikuuta 2021 äänin 141-30 (enemmistön saamiseksi tarvitaan 90 ääntä) sen puolesta, että Støjbergiä vastaan aloitettaisiin virkasyyteoikeudenkäynti Tanskan virkasyytetuomioistuimessa.Joulukuussa 2021 Støjberg tuomittiin virkamiestuomioistuimessa 60 päivän ehdottomaan vankeuteen laittomasta väärinkäytöksestä ja hallinnollisesta epäkohdasta ministerivastuulain ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen (8 artikla) nojalla. Syynä oli Støjbergin maahanmuuttoministerinä vuonna 2016 antama määräys erottaa turvapaikanhakijapariskunnat toisistaan, mikäli toinen osapuoli oli alaikäinen. Støjbergin mukaan toiminnan tarkoituksena oli estää lapsiavioliittoja. Tuomion seurauksena Støjberg erotettiin parlamentista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset poliitikot Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskan työministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agathe

Agathe (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Agden kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.Pseudo-Skymnos: Periodos 196; Strabon: Geografika 4.1.5–6; Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.33; Pompononius Mela: De situ orbis 2.5; Klaudios Ptolemaios: Geografia 2.10.2; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Agathe oli alun perin kreikkalainen siirtokunta ja kauppa-asema. Myöhemmin se kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi. == Maantiede == Agathe sijaitsi nykyisin nimellä Hérault tunnetun joen suistossa. Joen suussa sijaitsevana paikka sopi hyvin kaupankäyntiin Gallian sisäosiin päin. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle, joka on myöhemmän keskiaikaisen ja nykyisen kaupungin korkein kohta. Agathe oli lähistönsä ainoa kreikkalaiskaupunki. Kauempana siitä itään sijaitsi Massalia ja etelään Iberian puolella Rhode ja Emporion. Roomalaisella kaudella Agathesta länteen sijaitsivat Baeterrae ja Narbo. Muutamia kilometriä Agathesta sisämaahan sijaitsi paikkallisen heimon oppidum nimeltä Bessan. == Historia == Agathe oli Massalian perustama kauppa- asema, joka perustettiin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. jo pian sen jälkeen, kun fokaialaiset olivat perustaneet Massalia itsensä. Kaupankäynnin lisäksi sen tehtäviin kuului rannikon suojaaminen paikallisia barbaariheimoja vastaan. Myöhäisantiikin aikana 400-luvulla jaa. Agathesta tui piispanistuin. Kaupungissa järjestettiin kirkolliskokous vuonna 506. == Rakennukset ja löydökset == Agathen kaupunki on ollut linnoitettu, ja sen muurien ympäröimän alueen koko on ollut kreikkalaisella ajalla noin 200 × 200 metriä. Roomalaisaikainen kaupunki ei vaikuta olleen tätä suurempi. Suurin osa kaupunkiin liittyvistä arkeologisista löydöistä on tehty varsinaisen kaupungin ulkopuolelta joen rannalta ja merestä. Niihin lukeutuu muun muassa kaupankäynnistä todistavia amforoita ja muuta keramiikkaa. Varhaiselta kristilliseltä kaudelta on löydetty kahden muurien ulkopuolelle rakennetun basilikakirkon rauniot. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Ranskassa Luokka:Gallia Narbonensiksen provinssin kaupungit
Athenopolis

Athenopolis () oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijoitetaan nykyisen Saint-Tropezin kaupungin paikalle. Athenopolis sijaitsi Gallia Narbonensiksen rannikolla. Antiikin lähteistä ei saa selvää kuvaa kaupungin sijainnista. Se sijoitetaan jonnekin Olbian ja Forum Juliin välille, ja nykyisin sijaintipaikaksi arvellaan Saint-Tropezia. Myöskään Athenopoliin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Kaupunki oli Massalian alaisuudessa.Pomponius Mela: De situ orbis 2.5; Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.5 (4). Stefanos Byzantionlainen mainitsee liguurien Athenai-nimisen kaupungin, joka voi olla sama paikka.Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Varro taas mainitsee athenaiopolitait (Athenaeopolitae), mikä viitannee etnonyyminä tämän saman kaupungin asukkaisiin.Varro: Lingua Latina 8.35. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Ranskassa Luokka:Gallia Narbonensiksen provinssin kaupungit
Hemeroskopeion

Hemeroskopeion (, ) eli Dianion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Iberiassa eli nykyisen Espanjan alueella. Se sijaitsi nykyisen Denian kaupungin paikalla. Hemeroskopeion oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Myöhemmin se kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi. == Maantiede == Hemeroskopeion sijaitsi Iberian itärannikolla Dianionin eli Artemisionin () niemellä. Paikalla sijaitsi Efesoksen Artemiille omistettu temppeli, josta se oli saanut nimensä. Strabonin mukaan samalla seudulla Sucro-joen ja Carthago Novan välillä ja lähellä jokea sijaitsi kolme kaupunkia, jotka kaikki olivat massalialaisten perustamia, ja joista Hemeroskopeion oli merkittävin ja ainoa jonka nimi tunnetaan.Strabon: Geografika III s. 159; vrt. Cicero: Verrestä vastaan (In Verrem) 2.1, 5.36; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, ; Avienus: Ora maritima 476. ​Pomponius Mela kutsui niemeä nimellä Ferraria sen rautakaivosten vuoksi.Pomponius Mela: De situ orbis 2.6.7. Niemen lähellä sijaitsivat saaret Planesia ja Plumbaria. Strabonin mukaan Hemeroskopeionin lähellä sijaitsi järvi, jonka ympärysmitta oli 400 stadioninmittaa. Sen arvellaan viittaavan nykyiseen Albufera de Valencia -järveen, joka sijaitsee pohjoisempana lähellä Valenciaa ja on nykyisin pienempi. Roomalaisella kaudella kaupungin alue oli Hispania Tarraconensiksen provinssia. == Historia == Hemeroskopeion oli Massalian perustama siirtokunta. Niemi oli valittu kaupungin paikaksi, jotta se saattoi toimia valvonta-asemana (), mistä kaupunki sai nimensä. Stefanos Byzantionlaisen lainaama Artemidoros sanoo kaupungin olleen keltiberien kaupunki, jonka perustivat fokaialaiset. Ajan kuluessa paikka alettiin tuntea paremmin Artemiin temppelistään, ja nimi siirtyi myös kaupungille, niin että roomalaisella kaudella se tunnettiin ennemmin Artemiin roomalaiseen vastineeseen Dianaan viittaavalla nimellä Dianion. Sertorius käytti niemeä tukikohtanaan, sillä se muodostaa luonnonlinnoituksen ja näkyy kauas merelle. Plinius vanhempi mainitsee Dianiumin asukkaat (Dianenses) Carthago Novan conventuksen civitas stipendariana.Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.3.4. Kaupungin lyömiä rahoja tunnetaan. Avienuksen aikana sen enempää kaupunki kuin temppelikään eivät olleet enää olemassa. Nykyinen Denian kaupunki eli Artemus on kuitenkin perinyt sen nimen. == Rakennukset ja löydökset == Hemeroskopeion tunnettiin jo mainitusta Artemiin temppelistään. Kaupungista ei ole kuitenkaan tehty arkeologisia löytöjä, joten sen olemassaoloa ei ole voitu vahvistaa. On jopa pidetty mahdollisena, että kirjallinen traditio kaupungin olemassaolosta olisi syntynyt vasta roomalaisella kaudella. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Espanjassa
Tauroeis

Tauroeis () eli Tauroention (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi nykyisen Le Bruscin kaupungin paikalla. Tauroeis oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Myöhemmin se kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi. == Maantiede == Tauroeis sijaitsi Gallian etelärannikolla noin 50 kilometriä itään Massalian kaupungista. Hellenistisen ja roomalaisen kauden kaupunki on paikannettu nykyisen Le Bruscin kaupungin Citadellen alueelle. Tauroeisin länsipuolella sen ja Massalian välissä sijaitsi Kitharista, ja Tauroeisista itään Olbia, Athenopolis, Antipolis ja Nikaia.Strabon: Geografika IV s. 180, 184 (4.1.5, 4.1.9).Pomponius Mela: De situ orbis 2.5. == Historia == Tauroeis oli Massalian perustama siirtokunta ja linnoitus (epiteikhisma). Strabonin mukaan se perustettiin rannikon suojaamiseksi barbaareilta. Stefanos Byzantionlaisen lainaama Artemidoros kutsuu sitä myös kelttiläiseksi kaupungiksi.Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Keramiikkalöytöjen ja rahojen perusteella kaupunki on perustettu 200-luvulla eaa., toisin sanoen suurin piirtein samoihin aikoihin kuin Olbia. Tauroeisin mainitsevat jo mainittujen lisäksi myös Julius Caesar, Pseudo-Skymnos ja Klaudios Ptolemaios.Julius Caesar: Commentarii de Bello Civili 2.4; Pseudo-Skymnos: Periplus; Klaudios Ptolemaios: Geografia 2.10.8. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Tauroentios (). Roomalaisella kaudella kaupungin nimi latinalaistui muotoon Tauroentum. Kaupunki on säilynyt olemassa ainakin 200-luvulle jaa. == Rakennukset ja löydökset == Tauroeisin kaupunki oli ympäröity muureilla, joista on löydetty joitakin osia. Kaupungin alueelta on löydetty kalkkikivestä ja savesta tehtyjen rakennusten jäänteitä. Kaupunki sai vettä akveduktista, josta on myös löydetty osa. Antiikin aikaisia jäänteitä on löydetty myös kaupungin edustalla sijaitsevalta saarelta, jonka nykynimi on Embiez. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Ranskassa
Strombosia pustulata

Strombosia pustulata on ruotolehtien (Strombosia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa tavallisesti 20 metriä korkeaksi, mutta myös joitakin jopa 45 metriä korkeita yksilöitä tunnetaan. Puun runko on suora ja halkaisijaltaan 0,2–1 metriä. Latvus on pieni ja tiivis. Strombosia pustulata kasvaa sademetsissä sekä muissa kosteissa tai varjoisissa ja sulkeutuneissa metsissä merenpinnan tasosta aina 770 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan usein lampien ja jokien rannoilta. Strombosia pustulata kasvaa luonnossa Länsi-Afrikan trooppisissa osissa Sierra Leonesta Gaboniin ulottuvalla alueella. Strombosia pustulata -lajin siemenistä saatavasta öljystä voidaan valmistaa saippuaa. Lisäksi lajia kaadetaan luonnosta puutavaraksi, jota myydään kansainvälisestikin. Lajin puuaineksen sydänpuu on väriltään vaaleanpunaista tai -ruskehtavaa ja pintapuu kellertävää. Pintapuun ja sydänpuun välinen raja on terävästi erottuva. Sydänpuu on hyvin kestävää termiittejä sekä muita hyönteisiä vastaan. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Strombosia pustulata === Viitteet === == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Strombosia pustulata * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Strombosia pustulata Luokka:Santalales Luokka:Puut
Wolfgangsee

Wolfgangjärvi eli Wolfgangsee on järvi Itävallassa. Se sijaitsee Salzkammergutin alueella, Salzburgin ja Ylä-Itävallan osavaltioiden rajalla. Sen rantakaupunkeja ovat Strobl, Sankt Gilgen ja Sankt Wolfgang. Järvi ja Sankt Wolfgangin kaupunki ovat molemmat saaneet nimensä Wolfgang Regensburgilaisen mukaan, joka legendan mukaan rakensi seudun ensimmäisen kirkon 900-luvulla. == Yleiskuvaus == thumb|left|Aberseen kylä ja Sankt Gilgen thumb|left|Järvi illalla Wolfgangjärvi on pituudeltaan noin 10,3 km luoteesta kaakkoon. Niemimaa, joka tunnetaan nimellä die Enge ("kapeikko"), jakaa sen kahteen osaan suunnilleen puolivälissä etelärantaa, vastapäätä Sankt Wolfgangia. Tällä kohtaa järvi on vain n. 200 m leveä. Järven läntinen osa Sankt Gilgenin puolella tunnetaan nimellä Abersee. Järvi on Salzkammergutin vuorten ympäröimä. Sen pohjoispuolella kohoaa Schafberg-vuori, jonka huipulle (1782 m) johtaa hammasrata. Etelässä ja kaakossa sijaitsee Osternhorngruppen vuorijoukko, joka on aina 1800 m korkea. Suoraan etelään Sankt Gilgenistä sijaitsee Zwölferhorn (1522 m), jonne vie köysirata. Järven rantakaupungit, etenkin Sankt Wolfgang ja Sankt Gilgen, ovat suosittuja turistikohteita kesäaikaan. Operetti Valkoinen hevonen (Im Weißen Rössl") sijoittuu Sankt Wolfgangissa olevaan Valkoisen hevosen majataloon. Seudulla on kuvattu runsaasti Heimatfilm-elokuvia 1940-1960 -luvuilla. == Liikenneyhteydet == Valtatie B158 Bad Ischlistä Salzburgiin kulkee Wolfgangseen etelärantaa pitkin. Sankt Gilgenistä siitä haarautuu valtatie B154, joka liittyy Westautobahn-moottoritiehen (Eurooppatiet 55 ja 60). Kapearaiteinen rautatie Salzburgiin lakkautettiin 1957. Järvellä kulkee kuusi matkustajalaivaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Wolfgangseen virallinen nettisivu Luokka:Itävallan järvet
Solar Fieldsin diskografia

Tämä on Solar Fieldsin diskografia. == Studioalbumit == == EPt == * https://www.discogs.com/master/115869-Solar-Fields-Cocoon-Moon * https://www.discogs.com/master/1640859-Solar-Fields-Undiscovered-Stories == Livealbumit == * https://www.discogs.com/master/2197039-Solar-Fields-Studio- Jupiter-Live-Session == Soundtrackit == * Borderline (2004) * Second Chance (2005) * Universeum - To Live in Space (2005) * Vaniljtigern (2006) * Mirror's Edge (2009) * Superkär (2011) * Capsized (2011) * Mirror's Edge Catalyst (2016) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Omanin jääkiekkomaajoukkue

Omanin jääkiekkomaajoukkue edustaa Omania kansainvälisissä jääkiekko- otteluissa. Oman on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2014. Vuonna 2019 Omanin maajoukkue otti osaa IIHF:n Challenge Cup of Asiaan sijoittuen viimeiseksi seitsemän joukkueen turnauksessa. Maajoukkue voitti turnauksessa yhden ottelun, Macaon maajoukkuetta vastaan. Vuonna 2022 Omanissa oli kaksi jäähallia ja 38 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa. Tuolloin sillä ei ollut sijoitusta IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa. == Lähteet == Luokka:Omanin urheilu Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Marthe Gosteli

Marthe Gosteli (22. joulukuuta 1917 Worblaufen, Sveitsi – 7. huhtikuuta 2017 Muri bei Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen feministi, joka johti Sveitsin naisjärjestöjen liittoa ja toimi sen edustajana liittoneuvoston kanssa käydyissä neuvotteluissa. Näiden seurauksena vuonna 1971 naisten äänioikeus hyväksyttiin Sveitsissä. Gosteli oli myös perustammassa nimeänsä kantavaa säätiötä, joka toimii Sveitsissä naisliikkeen historian kerääjänä. == Nuoruus ja perhe == Marthe Gosteli syntyi vuonna 1917 Bernin lähellä Worblaufenissa perheen maatilalla. Hänen vanhempansa olivat Ernst ja Johanna Ida Gosteli. Gostelin isä kuoli nuorena, mikä jätti Johanna-äidin tyttärineen yksin pyörittämään maatilaa. Gosteli sai vaikutteita äidiltään, joka puhui naisten oikeuksien puolesta. Samalla hän näki, kuinka maatilalla epäoikeudenmukaisuudet vaikuttivat naisten elämään. Gosteli päätti olla menemättä naimisiin ja hankkimatta lapsia ja omistautui täysin naisten äänioikeuden ajamiseen. == Työ naisten äänioikeuksien puolesta == Gosteli työskenteli toisen maailmansodan aikana Sveitsin asevoimien viestintä- ja radioyksikössä, ja sodan jälkeen (1949–1953 ja 1955–1962) hän johti Yhdysvaltain Bernin-suurlähetyksön elokuvayksikköä. Gosteli alkoi 1960-luvun puolivälin jälkeen hyödyntää viestintäosaamistansa yksinomaan feministisen liikkeen asioiden edistämiseen. Gosteli oli jo vuodesta 1953 toiminut berniläisessä järjestössä, joka ajoi naisten äänioikeutta Sveitsiin. Hän toimi vuosina 1964–1968 sen puheenjohtajana. Sveitsin naisjärjestöjen liitto- organisaation varapuheenjohtajana hän oli 1967–1971, ja hän edusti järjestöä useissa liittovaltion komissioissa. Gosteli johti 1970–1971 Sveitsin naisjärjestöjen naisten poliittisten oikeuksien yhtymää, joka neuvotteli liittoneuvoston kanssa naisten äänioikeuksien hyväksymisestä liittovaltiotasolla. Sveitsi hyväksyi naisten äänioikeudet lopulta vuonna 1971, kun kansanäänestys antoi tukensa äänioikeuden mahdollistaneelle perustuslain muutokselle. Gosteli oli perustamassa naisten historian arkistoa ja lopulta vuonna 1982 Gosteli-säätiötä. Sen tavoitteena on kerätä Sveitsin naisliikkeen historiaa ja tallettaa naisjärjestöjen ja yksittäisten naisten arkistoja. Sillä on myös kirjasto, jossa on muun muassa laaja pamflettikokoelma. Säätiö syntyi, kun huomattiin, kuinka paljon naisjärjestöillä ja feministipioneereilä oli arkistomateriaalia toiminnastaan. Gosteli sai useita palkintoja ja tunnustuksia Sveitsissä. Hänet palkittiin vuonna 1989 Trudy Schlatter -palkinnolla ja vuonna 1992 Bernin kunnan mitalilla. Bernin yliopiston kunniatohtorikis hänet nimettiin vuonna 1995. Gosteli kuoli 99-vuotiaana sairaalassa, missä hän oli ollut hoidettavana kaatumisen takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gosteli-säätiön sivut Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:Feministit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Khashayar Farmanbar

Khashayar Farmanbar (; s. 21. syyskuuta 1976 Teheran) on ruotsalais- iranilainen poliitikko ja Ruotsin entinen energia- ja digitalisaatioministeri. Hän edustaa sosiaalidemokraatteja. ==Yksityiselämä== Farmanbar syntyi Iranissa ja muutti Ruotsiin 12-vuotiaana. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi jo ennen ministerin virkaansa, kun hän toimi vihkijänä Ruotsin Gift vid första ögonkastet -ohjelmassa, joka perustuu samaan formaattiin kuin Ensitreffit alttarilla. Farmanbar on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Khashayar Farmanbar Ruotsin hallituksen verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Xinjiangin yliopisto

Xinjiangin yliopisto (, , , lyhennys XJU) on Kiinan Xinjiangin uiguurien autonomisen alueen pääkaupungissa Ürümqissa toimiva yliopisto, joka on perustettu vuonna 1924. Yliopistossa opiskelee erään lähteen mukaan runsas 8 000 opiskelijaa. Xinjiangin yliopisto kuuluu maan kärkiyliopistojen kehittämisohjelman Double First Class -ohjelman piiriin, ja oli mukana tätä edeltäneessä Kiinan yliopistojen kehitysohjelmassa (Projekti 211). Luonnontieteitä korostava ARWU-yliopistoranking (”Shanghain lista”) luokitteli Xinjiangin yliopiston vuonna 2021 Kiinan yliopistojen rankinglistansa sijalle 129. ARWU:n alakohtaisessa arvioinnissa yliopisto menestyi parhaiten kemian tekniikan (chemical engineering) alalla. QS Top Universities sijoitti yliopiston Aasian yliopistojen luettelonsa sijaluokkaan 501-550 (2022). ==Xinjiangin yliopiston opettajat ja opiskelijat uiguurivainon kohteena == Kiinan viranomaiset ovat toimineet useiden vuosien ajan Xinjiangin uiguurien autonomisella alueella uiguurikulttuurin tyrehdyttämiseksi ja edistäneet jopa uiguurien kansanmurhaksi luonnehdittuja tapahtumia. Viranomaiset ovat vanginneet tai järjestäneet älymystöön kuuluvien "katoamisia"; ja siten estäneet lukuisien uiguuriälymystöön kuuluvien vaikuttajien normaalin elämän. Myös kymmenet Xinjiangin autonomisen alueen ainoan yleisyliopiston eli Xinjiangin yliopiston opettajat ja opiskelijat ovat joutuneet uiguurien vainon kohteeksi. Kesällä 2019 uutisoitiin ainakin 23 yliopisto-opettajan "internoimisesta" vankileireille vuoden 2016 jälkeen. Osa kadonneista oli kuollut pidätysten tai vankeuden aikana tai pian sellaisen jälkeen. Kadonneisiin kuuluvat esimerkiksi runoilija ja folkloristiikan opettaja Rahile Dawut (katosi 2017), yliopiston professori ja aiempin rehtori (presidentti) Tashpolat Teyip (pidätettiin ja erotettiin 2017), professori Abdukerim Rahman sekä uiguurikirjallisuuden professori Gheyratjan Osman (katosi 2018). Joidenkin tammikuun 2019 lähteiden mukaan yliopiston rehtorina toiminut professori Tashpolat Teyip olisi tuomittu salaisessa oikeudenkäynnissä kuolemaan pian 2017 pidätyksensä jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *List of Uyghur intellectuals imprisoned in China from 2016 to the present (Last up-dated by Abduweli Ayup on October 20, 2021) (uyghurhjelp.org) Luokka:Kiinan yliopistot Luokka:Ürümqi
Bethlen

Bethlen on vanha Transilvanian unkarilainen aatelissuku, joka polveutuu Pyhän Tapanin ajoilta. Sen jäseniä ovat olleet muun muassa:Tietosanakirja, osa 1, s. 1017-1018Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 3. Bergsvalan - Branstad *Gábor Bethlen (de Iktár) (1580–1629), Transilvanian ruhtinas ja Unkarin kuningas *István Bethlen (de Iktár), Transilvanian ruhtinas *János Bethlen (de Bethlen) (1613–1678), historioitsija, Transilvanian ruhtinaan Yrjö II Rákóczyn kansleri *Farkas Bethlen (de Bethlen) (1639–1679), historioitsija *Miklós Bethlen (de Bethlen) (1642–1716), poliitikko ja kirjailija *András Bethlen (de Bethlen) (1849–1898), kreivi, valtiomies *István Bethlen (de Bethlen) (1874–1946), kreivi, Unkarin pääministeri == Lähteet == Luokka:Transilvanian historia Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Unkarin hallitsijasuvut
Rákóczi

Rákóczi oli kuuluisa, 1700-luvulla sammunut unkarilainen aatelissuku, joka omisti muun muassa Sárospatakin linnan. Sen jäsenistä muutamat olivat Transilvanian ruhtinaita. Sukuun kuuluivat mm:Tietosanakirja, osa 7, s. 1433-1434Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 22. Possession - Retzia1911 Encyclopædia Britannica/RákóczyMeyers KonversationslexikonBratberg, Terje: Rákóczi. Store norske leksikon. Viitattu 29. joulukuuta 2022 *Zsigmond Rákóczi (k. 1608), Transilvanian ruhtinas *György I Rákóczi (1591-1648), edellisen poika, Transilvanian ruhtinas *György II Rákóczi (1621-1660), edellisen poika, Transilvanian ruhtinas *Ferenc I Rákóczi (1645–1676), edellisen poika, unkarilainen aatelismies ja kapinanjohtaja *Ferenc II Rákóczi (1676-1735), edellisen poika, Transilvanian ruhtinas *József Rákóczi (1700–1738), edellisen poika, Transilvanian ruhtinas 1737-1738 == Katso myös == *Rákóczin silta == Lähteet == Luokka:Transilvanian historia Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Hallitsijasuvut
Urs Zimmermann

Urs Zimmermann (s. 29. marraskuuta 1959 Mühledorf, Solothurnin kantoni, Sveitsi) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Zimmermann kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti Goodwoodin MM-kilpailuissa 1982 hopeaa amatöörien 100 kilometrin joukkueaika-ajossa. Hän aloitti ammattilaisuransa Cilo-Aufina- tallissa 1983–1984, edusti Carreraa 1985–1989, 7 Eleven-Hoonvedia 1990, Motorolaa 1991 ja 1992 sekä Ziegler-Elviaa 1992. Zimmermann sijoittui Greg LeMondin ja Bernard Hinault'n jälkeen kolmanneksi Ranskan ympäriajossa 1986. Hän oli Andrew Hampstenin ja Erik Breukinkin jälkeen kolmas Italian ympäriajossa 1988. Hän voitti vuonna 1984 Sveitsin ympäriajon kahden minuutin ja 18 sekunnin erolla Acácio da Silvaan ja vuonna 1986 Dauphine Liberen kolmen minuutin 15 sekunnin erolla ennen Ronan Penseciä. Hän voitti maantieajon Sveitsin-mestaruuden 1986. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;1982 :MM-kilpailut, amatöörien 100 km joukkueaika-ajo, hopeaa ;1984 :GP Lugano, toinen :Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto ;1985 :Italian ympäriajo, 7. etapilla toinen :Coppa Agostoni, kolmas :Giro del Piemonte, toinen ;1986 :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen :Critérium International, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto :Dauphine Libere, kokonaiskilpailun voitto :Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Maantieajon Sveitsin-mestaruus :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 17. etapilla toinen, 13. ja 18. etapilla kolmas :Giro del Lazio, voitto ;1988 :Giro del Trentino, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto :Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas, 4b. etapin voitto :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 15. ja 19. etapilla toinen, 6. etapilla kolmas ;1989 :Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes ;1990 :Giro del Friuli, toinen == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Red Alert in the Blue Forest

Red Alert in the Blue Forest on Von Hertzen Brothersin albumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko von Hertzen - laulu, kitara * Kie von Hertzen - kitara, laulu * Jonne von Hertzen - basso, laulu * Robert Engstrand - kosketinsoitin * Sami Kuoppamäki - rummut == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: ”Miten bändi aikoo toteuttaa nämä biisit livenä?” – Von Hertzen Brothersin uutuus on runsas ja harmoninen Viitattu 18.3.2022. == Lähteet == Luokka:Von Hertzen Brothersin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Austrofasismi

Austrofasismi () tai Ständestaat (”säätyvaltio”) oli Itävallassa vuosina 1933–1934 käyttöönotettu autoritaarinen järjestelmä, joka kukistui vuonna 1938. Korneuburg-ohjelmassa vuonna 1930 määriteltiin austrofasismin periaatteet, ja liittokansleri Engelbert Dollfuss alkoi maaliskuussa 1933 ajaa autoritaarista linjaa sosiaalidemokraatteja vastaan. Uusi perustuslaki astui voimaan 1. toukokuuta 1934. Austrofasismi sai vaikutteita Benito Mussolinin Italiasta ja Othmar Spannin teorioista. Sitä ajoivat erityisesti puolisotilaallinen Heimwehr, nuoret kristillissosialistit ja poliittinen katolisuus. Austrofasismi oli autoritaarinen järjestelmä, sillä se hylkäsi edustuksellisen demokratian ja monipuoluejärjestelmän. Parlamentti lakkautettiin vuonna 1933. Sosiaalidemokraattinen puolue ja kansallissosialistinen puolue kiellettiin vuonna 1933. Dollfuss murhattiin kansallissosialistien epäonnistuneen vallankaappausyrityksen yhteydessä heinäkuussa 1934, mutta hänen seuraajakseen tullut Kurt Schuschnigg jatkoi Itävallan hallitsemista Dollfussin aikana säädetyn autoritaarisen perustuslain pohjalta.Austria: History: First Republic and the Anschluss Encyclopedia Britannica. Viitattu 8.12.2023. Austrofasismi oli yksipuoluejärjestelmä, jota hallitsi Vaterländische Front -puolue. Se pyrki toteuttamaan niin sanottua korporativismia, jossa erilaiset ammattijärjestöt korvaisivat puolueet. Järjestelmän vastustajia vainottiin ja vangittiin muun muassa Wöllersdorfin vankileirille. Austrofasismin kausi päättyi, kun Saksa liitti Itävallan itseensä maaliskuussa 1938 ja perusti alueelle kansallissosialistisen diktatuurin. Austrofasismin ansiosta Itävallan ensimmäisen tasavallan demokratia oli jo tuhottu. Austrofasismi on historioitsijoiden ja politiikan tutkijoiden kiistelemä termi. Italialaisen Emilio Gentilen tekemät fasismin määritelmät eivät sovi Itävallan ajanjaksoon, joka oli kiistatta autoritaarinen ja myös puolifasistinen, korporativistinen ja katolinen. Gerhard Botz kutsuu kautta austrofasismin sijaan puolifasistitiseksi autoritaariseksi diktatuuriksi, Ernst Hanisch fasismiksi naamioiduksi autoritaariseksi järjestelmäksi ja Oliver Rathkolb Dollfussin–Schuschniggin valtakaudeksi. == Lähteet == Luokka:Fasismi Luokka:Itävallan historia
Marika Hausen

Maria Ulrika (Marika) Hausen (4. heinäkuuta 1928 Turku – 23. lokakuuta 2021 Maarianhamina) oli suomalainen kirjailija, muotoilukriitikko, opettaja ja taidehistorioitsija. Vuonna 1991 hän sai Lauri Jäntin tietokirjapalkinnon teoksestaan Eliel Saarinen – Suomen aika. Hausenin isä oli geologi Hans HausenOtavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 452. Otava 1968. ja isoisä historioitsija, valtionarkistonhoitaja Reinhold Hausen. == Palkintoja == *1991 – Lauri Jäntin palkinto ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Juveniilivaihe

Juveniilivaihe on kasvien kehitysvaihe siemenen itämisen ja kukinnan välillä. Kukinta ei kuulu enää juveniilivaiheeseen, vaan se on jo osa kasvien aikuisvaihetta. Juveniilivaiheen pituus vaihtelee suuresti kasvilajista riippuen ja joillakin lajeilla ei ole selvää juveniilivaihetta lainkaan. Juveniilivaiheen pituus vaihtelee kasvilajista riippuen muutamista päivistä kymmeniin vuosiin. Esimerkiksi hentolituruoholla (Arabidopsis thaliana) juveniilivaihe kestää noin neljä päivää, viljariisillä (Oryza sativa) noin 14–45 päivää, omenapuilla (Malus) noin neljästä kahdeksaan vuotta ja euroopanpyökillä (Fagus sylvatica) noin 30–40 vuotta. Käytyään läpi juveniilivaiheen kasvi siirtyy aikuisvaiheeseen, joka on tavallisesti hyvin pysyvä vaihe, eivätkä kasvit yleensä palaa enää takaisin juveniilivaiheeseen. Kasvin siirtyminen juveniilivaiheesta aikuisvaiheeseen voi näkyä esimerkiksi lehtien muodon tai paksuuden, kasvin yleisvärityksen, piikkisyyden tai juuriston rakenteen muuttumisena. Tavallisesti muutokset näkyvät selvemmin puuvartisissa kuin ruohovartisissa kasveissa. Kasvi Arvioitu juveniilivaiheen pituus hentolituruoho (Arabidopsis thaliana) 4 päivää peltosoijapapu (Glycine max) 11–32 päivää tarhapetunia (Petunia × hybrida) 12–36 päivää viljariisi (Oryza sativa) 14–45 päivää kukkakaali (Brassica oleracea var. botrytis) 2–8 viikkoa parsakaali (Brassica oleracea var. italica) 5 viikkoa ruusukaali (Brassica oleracea var. gemmifera) 7–11 viikkoa viiniköynnökset (Vitis) 1 vuosi Prunus 2–8 vuotta omenapuut (Malus) 4–8 vuotta sitruspuut (Citrus) 5–8 vuotta euroopanmuratti (Hedera helix) 5–10 vuotta lehtosaarni (Fraxinus excelsior) 15–20 vuotta vuorivaahtera (Acer pseudoplatanus) 15–20 vuotta metsätammi (Quercus robur) 25–30 vuotta euroopanpyökki (Fagus sylvatica) 30–40 vuotta == Lähteet == * Adams, S. R., 2003: Juvenility (Regulators of growth) — Encyclopedia of Applied Plant Sciences, s. 1051–1056 Luokka:Kasvifysiologia
Baulapuut

Baulapuut (Mimusops) on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 45 lajia. Baulapuut kasvavat luonnossa Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa, Arabian niemimaalla, Intian niemimaalla, Kaakkois- Aasiassa, Pohjois-Australiassa, Malaijien saaristossa sekä useammilla muilla Intian valtameren ja Oseanian saarilla. == Lajeja == * Mimusops balata * Mimusops caffra – dyynibaulapuu * Mimusops comorensis * Mimusops coriacea * Mimusops dodensis * Mimusops elengi – intianbaulapuu * Mimusops giorgii * Mimusops obtusifolia * Mimusops penduliflora * Mimusops riparia * Mimusops sechellarum * Mimusops zeycheri == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Baulapuut – Mimusops * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Mimusops * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mimusops Luokka:Sapotillakasvit
We Got That Cool

We Got That Cool on belgialaisen DJ-tuottajan Yves V:n musiikkikappale, jolla vierailevat myös alankomaalainen DJ-tuottaja Afrojack ja ruotsalainen musiikkiduo Icona Pop. Kappaleen ovat sanoittaneet Hanna Jäger, Yves V, Afrojack, Caroline Hjelt, Aino Jawo, Neal Conway, Crystal Waters ja Nathaniel S. Hardy Jr., joista Yves V ja Afrojack myös tuottivat sen The Basement Boysin kanssa. Kappale mukailee Crystal Watersin vuonna 1991 julkaistusta kappaleesta "Gypsy Woman (She’s Homeless)" toteutettua miksausta nimeltään "Strip to the Bone". Kappaleen musiikkivideon ohjasi Emma Parkinson ja se julkaistiin 24. heinäkuuta 2019. "We Got That Cool" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistalle Belgian Valloniassa, Isossa-Britanniassa ja Ranskassa. Lisäksi se on päässyt radiolistoille Yhdysvalloissa, jossa se pääsi Billboardin Dance/Mix Show Airplay-listan sijalle neljä. Kappale on liitetty videopelin FIFA 21-kappalelistalle. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2019 kappaleet Luokka:Belgialaiset musiikkikappaleet Luokka:Alankomaalaiset musiikkikappaleet Luokka:Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Dyynibaulapuu

Dyynibaulapuu (Mimusops caffra) on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon, baulapuiden (Mimusops) sukuun kuuluva kasvilaji. pienoiskuva|vasen|250px|Dyynibaulapuun kukkia Dyynibaulapuu on runsasoksainen pensas tai pienehkö puu, joka kasvaa tavallisesti enintään 15 metriä korkeaksi, mutta joskus jopa 20 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on enintään puoli metriä. Dyynibaulapuun hedelmät ovat munanmuotoisia, noin 2,5 cm pitkiä ja noin 1,5 cm leveitä. Kypsien hedelmien väri vaihtelee oranssista punaiseen ja ne ovat syötäviä. Kussakin hedelmässä on sisällä yksi isohko siemen. Dyynibaulapuu kasvaa luonnossa rannikon hiekkadyynien tiheiköissä, joissa kasvaessaan se kasvaa vain harvoin viittä metriä korkeammaksi. Suojaisemmilla paikoilla rantavyöhykkeen takana laji voi kasvaa jopa 20 metriä korkeaksi. Lajia tavataan luontaisena Mosambikissa sekä Etelä-Afrikassa, jossa sitä kasvatetaan Yhdysvaltojen tavoin myös koristekasvina. Etelä-Afrikassa dyynibaulapuu on myös suojeltu laji, jota koskevat toimenpiteet ovat luvanvaraisia. == Käyttö == Dyynibaulapuun hedelmät ovat syötäviä tuoreina sekä kypsennettyinä ja hedelmiä käytetään hillojen sekä alkoholijuomien valmistukseen. Lajin kaarnaa on myös käytetty perinteiseen lääkintään. Lajin puuaines on punertavaa ja sitä on käytetty paikallisesti yleisestikin veneiden rakentamiseen. Lisäksi dyynibaulapuuta voi käyttää hiekkadyynien maaperän sitomiseen. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Mimusops caffra === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Dyynibaulapuu (Mimusops caffra) * JSTOR Global Plants: Mimusops caffra * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Mimusops caffra * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mimusops caffra Luokka:Sapotillakasvit
Opintopolku

Opintopolku-portaalia ylläpitää Opetushallitus. Opintopolusta näkee suomalaisten oppilaitosten ja korkeakoulujen koulutusten tiedot. Opintopolussa voi selailla eri aloja ja tutkintoja, saada tietoa opinnoista, etsiä koulutuksia, hakea koulutuksiin sekä tutustua valintaperusteisiin. Opintopolun tietojen avulla voi suunnitella omia opintoja ja opiskelua. ==Lähteet== Luokka:Suomen koulutus Luokka:Suomalaiset verkkosivustot
Irina Rimes

Irina Rimes (tunnetaan myös nimillä Irina Remesh ja Irra, s. 22. elokuuta 1991 Izvoare, Moldova) on moldovalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2016 kun hänen debyyttisinglensä "Visele" oli parhaimmillaan Romanian radioiden soitetuin musiikkikappale. Sen lisäksi hän voitti kappaleella "Radio România Music Awardin" vuonna 2017 kategoriassa "Vuoden paras debyytti". Rimes on tehnyt uransa aikana yhteistyötä muun muassa Innan, Ralukan, Andran, Alina Eremian, Nicoleta Nucăn ja Antonian kanssa. "Rimes" asuu ja käy töissä Romanian Bukarestissa ja hän on Valentina sekä Fiodor Rîmeșin ensimmäinen lapsi, jonka lisäksi hänellä on pikkuveli nimeltään Vitali. Rimes on maininnut kiinnostuneensa musiikkikappaleiden sanoittamisesta ja säveltämisestä jo esikouluiässä. Vuonna 2019 Rimes valittiin ääninäyttelemään Warner Bros Animationin elokuvan The Lego Movie 2 hahmon Whatevra Wanabi romanialaista ääntä. ==Diskografia== ====Albumit==== * Despreel (20. lokakuuta 2017) * Cosmos (3. joulukuuta 2018) * Pastila (29. toukokuuta 2020) * Acasă (18. maaliskuuta 2022) ====Singlet==== Pääartistina * Visele (2016) * Ce s-a întâmplat cu noi (2017) * My Favourite Man (2017) * Bolnavi amândoi (2017) * Beau (2018) * În locul meu (2018) * Cel mai bun prieten (2018) * Cel mai bun DJ (mukana The Motans) (2018) * Nu știi tu să fii bărbat (2018) * In palme (2019) * 3 Inimi (mukana Carla’s Dreams) (2020) * Your Love (mukana Cris Cab) (2020) * N-avem timp (2021) * Навсегда (mukana Jah Khalib) / Pentru totdeauna (mukana Grasu XXL) (2021) * Ba ba ba (Inima mea bate) (2022) * Ielele (David Cienten kanssa) (2022) * Acasă (2022) * Laisse tomber les filles (David Goldcherin kanssa) (2022) * Gata de zbor (The Motansin kanssa) (2022) Promosinglet * Iubirea noastră mută (2016) * Da' ce tu (2016) * Haina ta (2016) * Bandana (mukana Killa Fonic) (2017) * Cosmos (2017) * Octombrie Roșu (2017) * Eroii pieselor noastre (2017) * Dans (2019) * 24:00 (2019) * Ce se intampla, doctore? (2019) * Nicaieri (2019) * Dorule (2019) * Baiatul Meu Frumos (2020) * Sarea de pe rana (2020) * Perfectul Imperfect (2020) Vierailevana artistina * I Loved You (DJ Sava, mukana Irina Rimes) (2016) * Cupidon (Guess Who, mukana Irina Rimes) (2017) * Piesa noastră (Killa Fonic, mukana Irina Rimes) (2017) * Stai lângă mine (Vunk, mukana Irina Rimes) (2017) * POEM (The Motans, mukana Irina Rimes) (2019) * Schhh (Mahmut Orhan, mukana Irina Rimes) (2019) * Hero (Mahmut Orhan, mukana Irina Rimes) (2019) * Nu Vreau (Mahmut Orhan, mukana Irina Rimes) (2020) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Moldovalaiset laulajat