EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Michael John Nicoll

Michael John Nicoll (29. syyskuuta 1880 Midhurst, Sussex – 31. lokakuuta 1925 Leeds Englanti) oli englantilainen lintutieteilijä. Nicoll kävi koulua St. Leonards Schoolissa. Hän teki kaksi vuotta töitä maatilalla, mutta intohimo luontoon ja etenkin lintuihin estivät häntä ryhtymästä maanviljelijäksi. Tutustuminen tohtori Philip Lutley Sclateriin avasi hänelle tien Lontoon eläintieteellisen seuran (Zoological Society) puutarhoihin ja kirjastoon. Sclaterin suosituksesta Nicoll pääsi luonnontieteilijänä mukaan kolmelle lordi Crawfordin johtamalle tutkimusmatkalle höyrylaiva Valhallalla vuosina 1902–1906. Matkoistaan Nicoll kirjoitti kirjassaan Three Voyages of a Naturalist vuonna 1908. Havaitsemistaan linnuista hän laati raportit The Ibis- lehteen (1904 ja 1906). Nicoll toimitti British Museumiin 732 linnun kokoelman. Hän kuvaili seitsemän uutta lintulajia, jotka eivät enää nykyisin ole omia lajeja. Viisi alalajia on edelleen Nicollin nimeämiä, muun muassa afrikantervakiitäjän (Apus barbatus) alalaji mayottensis. Vuonna 1906 Nicoll sai apulaisjohtajan viran Egyptin hallituksen puutarhoissa Gizassa. Egyptissä hän keräsi 4 000 linnun kokoelman ja kirjoitti kirjan Egyptin linnuista Hand- list of the Birds of Egypt (1919). Vuonna 1923 Nicoll yleni puutarhojen johtajaksi, mutta hänen terveytensä petti, ja jo vuoden päästä hän joutui eroamaan ja palaamaan Englantiin. Nicoll avioitui Norris Lyonin kanssa vuonna 1912. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Xx

XX tai xx tarkoittaa seuraavia asioita: * englannintäysiverinen, hevosen nimeen liitettävä rotumerkintä xx, brittiläinen hevosrotu * * XX, Mushroomheadin albumi vuodelta 2001 * XX, Elonkerjuun albumi vuodelta 2019 ==Katso myös== Aihepiiriin liittyy myös seuraava: * The xx, brittiläinen yhtye.
X (täsmennyssivu)

X voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * X, latinalaisen kirjaimiston ja suomalaisen aakkoston 24. kirjain ==Henkilöitä== * X, Director X, oik. Julien Christian Lutz (s. 1975), kanadalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja * X, räppäri XXXTentacionin kutsumanimi ==Viihde== * X, yhdysvaltalainen punk rock -yhtye * X, Def Leppardin albumi vuodelta 2002 * X, Kylie Minoguen albumi vuodelta 2007 * X, The 69 Eyesin albumi vuodelta 2012 * X, Ed Sheeranin albumi vuodelta 2014 * X, Stam1nan albumi vuodelta 2023 * ”X”, Xzibitin kappale * X, avaruussimulaatiopelien sarja * X, Ti Westin ohjaama slasher-elokuva vuodelta 2022 ==Matematiikassa== * x, (ensimmäinen) tuntematon muuttuja * x, koordinaatiston vaaka-akselin muuttuja * x-kirjainta käytetään joskus teknisistä syistä kertolaskun merkkinä rivinkeskisen ×-merkin korvikkeena * X, luku 10 roomalaisissa numeroissa ==Muuta== * X, sosiaalisen median palvelu, entinen Twitter * X eli X Window System, Unixin graafinen ikkunointiympäristö * X’-teoria, lauseiden tutkimuksen ja analysoinnin teoria * X, Veikkauksen asiakaslehti * X, kieputuslaite Särkänniemen huvipuistossa
Anette Latva-Piikkilä

Anette Latva-Piikkilä (s. 1979) on suomalainen urheilutoimittaja ja karting- kuljettaja. Hän luki vuosina 2005–2011 urheilu-uutisia MTV3-kanavalla ja toimi myös toimittajana joissain urheilutapahtumissa sekä aiemmin Motor Forum -ohjelmassa. Hän kirjoitti myös Racegirl-blogia MTV3:n internet-sivuille. Latva-Piikkilä oli mukana suomalaisten naisrata-autoilijoiden Team Womena -tiimissä. Hän ajoi muun muassa kartingia Cup-, SM-, PM-, EM- ja MM-tasoilla eri luokissa. Hän ajoi nuorena kartingissa kilpaa muun muassa Kimi Räikkösen, Lewis Hamiltonin ja Nico Rosbergin kanssa. Toimittajan töiden jälkeen hän toimi Suomen Red Bullin viestintäpäällikkönä vuosina 2011–2014. Nykyään (vuonna 2020) hän toimii Levillä Lapissa matkailualan yrittäjänä perustamassaan Discover Lapland -nimisessä yrityksessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Anette Latva-Piikkilän blogi Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Greatest Hits (Kari Peitsamo ja Ankkuli)

Greatest Hits on Kari Peitsamon ja Ankkulin viides ja Peitsamon seitsemäs albumi vuodelta 1980. Se on samalla ensimmäinen Ankkuli-yhtyeen albumi, jonka kaikilla raidoilla soittaa varsinainen Ankkuli-yhtye Peitsamo–Majamaa–Siirtola. Levyn kannessa on kuva Peitsamosta esiintymässä Ylen Hepskukkuu-ohjelmassa studio-orkesterin kanssa. Levyltä julkaistiin single Koputa kolmasti (oveen rakkauden) / Aabrahamin kapakka.http://www.finnmusic.net/main.php?67555459480775535112 Albumi ei nimestään huolimatta ole kokoelmalevy vaan sisältää ainoastaan ennenjulkaisemattomia levytyksiä. Kappaleista neljä on merkitty käännösversioiksi kansainvälisesti tunnetuista rock-kappaleista. Toimittaja Juha Merimaan mukaan lisäksi "Synnyin rokkaamaan" on Creedence Clearwater Revival -käännös, "Mystiikkaa" on käännös John Mayallin kappaleesta "Dream with Me" ja "Täytyy mennä Viikiin" Mayallin kappaleesta "Thinking of my Woman". Vuonna 2015 Peitsamo kommentoi, että kappaleita merkittiin omiin nimiin, koska niiden käännöksille ei saatu lupia. Rocket Records julkaisi albumin yhteispainoksena yhtyeen seuraavan Vallankumous-abumin kanssa alkuvuodesta 2015.http://www.rocket- records.com/peitsamo_greatest_hits_vallankumous == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # # === B-puoli === # # # # # # Kaikki laulut Kari Peitsamo, paitsi Ilpo ja Hei Päivi J. J. Cale–K. Peitsamo, Et mua kiinni saa C. Berry–K. Peitsamo, Paluu menneisyyteen Ian Anderson–K. Peitsamo == Kari Peitsamo ja Ankkuli == * Kari Peitsamo (laulu ja kitara) * Yrjö Majamaa (rummut) * Harri Siirtola (basso ja taustalaulu) == Lähteet == * Albumi Finnmusic.netin tietokannassa === Viitteet === Luokka:Kari Peitsamon albumit Luokka:Vuoden 1980 albumit
Hamid Dastmalchi

Hamid Dastmalchi on iranilais-yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Dastmalchi voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1992. Vuoden 1995 pääturnauksessa hän sijoittui neljänneksi. == World Series of Poker -rannekkeet == vuosi turnaus voittosumma (USD) 1986 1 500 $ No Limit Hold 'em 165 000 1992 10 000 $ No Limit Hold 'em (pääturnaus) 1 100 000 1993 2 500 $ Pot Limit Hold 'em 114 000 == Aiheesta muualla == * Hamid Dastmalchi Pokerpages.com:ssa Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tuulivoima Ranskassa

right|thumb|240px|Tuulivoimaloita Normandiassa vuonna 2007 Tuulivoima Ranskassa kertoo tuulivoimaan liittyvistä seikoista Ranskassa. Vuonna 2008 tehdyn Global Wind Energy Council -raportin mukaan Ranskassa on suuri tuulivoimapotentiaali.Global Wind Eenergy Outlook 2008, GWEC lokakuu 2008, s. 17-18 Vuonna 2021 Ranskassa oli tuulivoimakapasiteettia 18 676 megawattia. Seuraavana vuonna tuulivoimalla tuotettiin 38 064 GWH sähköä. Vesivoiman osuus oli jonkun verran suurempi. Ranskassa oli vuonna 2009 tuulivoimakapasiteettia 4 492 MW ja lisäys vuonna 2009 oli 1 088 MW, mikä on 32 % vuosikasvu.Wind in power, 2009 European statistics February 2010 Vuonna 2000 tuulivoimaa oli vain 30 MW. Vuoden 2007 tuulivoimaa oli 2 454 MW ja lisäksi 3 500 MW on jo hyväksytty asennettavaksi. Nopea kapasiteetin kasvu Ranskassa perustuu tuulivoiman syöttötariffiin, joka otettiin käyttöön vuonna 2001. Ranskan hallituksen tavoite on 25 000 MW tuulivoimaa vuonna 2020. Ranskan tavoitteena oli saavuttaa 26 gigawatin tuulivoimakapasiteetti vuonna 2023. Vuoden 2018 alussa kapasiteetti oli 12,9 gigawattia.https://www.reuters.com/article/us- france-windpower/france-plans-to-accelerate-wind-power-projects-idUSKBN1F60TE Tuulivoima RanskassaWind power installed in Europe by end of 2007 (cumulative) EWEA 5.2.2008EWEA 2006 Annual report, Powering change European Wind Energy Association EWEA, s. 5, 31 ja 33Wind power in Europe by end of 2008 (taulukot) EWEA 2 / 2009 Vuosi MW 2005 757 2006 1 567 2007 2 454 2008 3 404 2009Wind in power, 2009 European statistics February 2010 4 492 ==Katso myös== * Tuulipuisto * Tuulivoima Suomessa * Kestävä kehitys alueittain ja maittain ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Energia Ranskassa Ranska
Albert Stewart Meek

Albert Stewart Meek (1871 Lontoo – 1943) oli englantilainen luonnontieteilijä ja lintujen keräilijä. Meekin isä oli lontoolainen kauppias. Vuonna 1893 Albert Meek matkusti Australiaan ja asui jonkin aikaa George Barnardin Coomooboolaroo-karjatilalla, jossa oli nykyisin hävinneen paratiisikaijan (Psephotus pulcherrimus) ainoa australialainen esiintymispaikka. Vuonna 1894 Meek palasi Englantiin ja ryhtyi keräämään lintuja ja hyönteisiä Walter Rothschildille, ensin Englannissa, sitten Australiassa ja myöhemmin muualla Oseaniassa, eritoten Salomonsaarilla, Uudessa-Guineassa ja Bougainvillessä. 18 vuotta kestäneen keräilyn lisäksi hän ryhtyi välittämään sulkia ja hyönteisiä. Vuonna 1904 Meek matkusti Choiseuliin Salomonsaarille, missä hän ampui maailmankaikkeuden viimeiset kuusi töyhtöpyykyyhkyä (Microgoura meeki). Retkeillessään Uudessa-Guineassa 1906 Meek ampui ensimmäisen (Ornithoptera alexandrae) yksilön, maailman suurimman perhosen. Vieraillessaan Papualla Meek laski, että päällikön sulkapäähineeseen tarvittiin vähintään 23:n tapetun paratiisilinnun sulat. Meekin linnunnahka- ja hyönteiskokoelmat kuuluvat British Museumin luonnonhistoriallisen museon tärkeimpiin kokoelmiin. Meekin keräämiä näytteitä on esillä myös American Museum of Natural Historyssa New Yorkissa. == Lähteet == * Andrew Isles Natural History Books Luokka:Brittiläiset entomologit Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Indopasifinen merialue

Indopasifinen merialue on luonnonmaantieteellinen alue, johon kuuluvat Intian valtameren trooppiset osat, Tyynenmeren trooppisen osan länsi- ja keskiosa sekä niiden välissä olevat merialueet Indonesian ympäristössä. Alueeseen eivät kuulu näiden valtamerten viileämmät osat, ei myöskään Tyynenmeren itäosa. Indopasifinen merialue on meribiologiassa yleisesti käytetty käsite, sillä monien lajien levinneisyysalue ulottuu Madagaskarilta Japaniin ja Oseaniaan, Myös esimerkki sanan käytöstä suomessa mutta sen sijaan Atlantilla on eri lajisto. Käsitteen ovat ottaneet käyttöön myös etnografia ja geopolitiikan tutkimus käsiteltäessä indopasifisen alueen asukkaita ja poliittisia aihealueita. == Lähteet == Luokka:Eliömaantiede Luokka:Tyynimeri Luokka:Intian valtameri
Leo Puustinen

Leo Armas Puustinen (s. 1951 Nilsiä) on suomalainen upseeri ja eversti evp., joka toimi mm. Kuopion sotilasläänin komentajana 1. elokuuta 2002 - 31\. joulukuuta 2006. Hän on käynyt Kadettikoulun valmistuen vuonna 1974 huoltolinjalta. Puustinen toimi vuodesta 2009 Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan puheenjohtajana. Hän erosi kaupunginvaltuutetun tehtävästä syksyllä 2010 muutettuaan toiselle paikkakunnalle. Hän kuului Kokoomuksen valtuustoryhmään. Puustinen on toiminut myös Sotainvalidien Veljesliiton Pohjois-Savon piirin puheenjohtajana sekä jäsenenä Kuopion Osuuspankin hallintoneuvostossa (2004-2009) ja Suomi-yhtiön (Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi) edustajistossa 2009–2012. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Maanpuolustuskorkeakoulun perinneyhdistys ry: Sotakorkeakoulu suomalaisen sotataidon kehittäjänä, (Puustinen yksi 13 kirjoittajasta), Kustannus Oy Siltala, Helsinki 2009, ISBN 978-952-234-023-8. ==Aiheesta muualla== *Leo Puustinen: Puolustusvoimien uudistaminen - mennäänkö oikeaan suuntaan? (40min äänitallenne, 2005) Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karaiimin kieli

Karaiimin kieli (Krimin murteella къарай тили, Trakain murteella karaj til) on karaiimien puhuma uhanalainen turkkilainen kieli. Vuonna 1989 karaiimeja oli Neuvostoliitossa 2 600 henkeä, joista vain 21 % osasi karaiimin kieltä. Nykyään puhujia on enää yhteensä 56, joista 50 asuu Liettuassa ja loput kuusi Ukrainassahttp://www.ethnologue.com/language/kdr. Karaiimi kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat krimintataari, karatšai-balkaari ja kumykki. Historiallisesti sitä pidetään kumaanien ja kasaarien kielten jatkajana. Kieli jakautuu Krimin, Trakain (Liettua) ja Galitšin (Länsi-Ukraina) murteisiin. Krimin murre on hyvin lähellä krimintataaria, mutta siinä on paljon muinaisheprealaisia lainasanoja. Liettuaan ja Länsi-Ukrainaan karaiimeja muutti Krimiltä 1300-luvun lopulla. Siellä ympäröivän väestön kielet (venäjä, ukraina, puola ja liettua) ovat vaikuttaneet voimakkaasti karaiimin rakenteeseen. Karaiimeilla on vanha kirjallinen perinne. Arvellaan, että ensimmäinen Vanhan testamentin käännös tehtiin Krimillä 1200–1300-luvulla. 1930-luvulle saakka karaiimit käyttivät etupäässä heprealaista kirjaimistoa. Kirjallisten muistomerkkien joukossa on käsin kirjoitettuja ja painettuja raamatunkäännöksiä, kronikoita ja kansanperinnetekstejä. Uskonnon kielenä käytettiin myös hepreaa. Nykyisin käytössä ovat sekä kyrillinen että latinalainen kirjaimisto. 1990-luvulla Krimillä ja Liettuassa julkaistiin muutamia kielen oppikirjoja, ja sitä opetetaan lapsille kerhoissa. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Postalveolaari Velaari Uvulaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili b d ts g q Affrikaatta ʤ Frikatiivi v z ʒ x χ h Tremulantti r Lateraali ɫ ~ lʲ Approksimantti w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɯ u Puolisuppea ø o Avoin ɑ Lähde: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ethnologue: Karaim *Karaimi Grammatical Features Luokka:Turkkilaiset kielet Luokka:Uhanalaiset kielet Luokka:Liettuan kielet Luokka:Ukrainan kielet
Lilli Autti

Lilli Autti (s. 1958 Helsinki) on valtiotieteen maisteri Helsingin yliopistosta ja sosiaalihuollon erityisasiantuntija Valvirassa sekä Kirkon diakoniarahaston hallituksen jäsen. Autti on toiminut jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa, Helsingin terveyslautakunnassa ja Uudenmaan maakuntavaltuustossa vuosina 2009–2012 sekä Helsingin sosiaaliasiamiehenä 2001–2012, Sosiaaliasiamiehet ry:n puheenjohtajana 2001–2008., ammattijärjestö Talentian liittovaltuustoedustajana 2004–2012 sekä ammattieettisen lautakunnan jäsenenä 2004–2009, Talentia Helsinki ry:n hallituksen jäsenenä ja edustajana Akavan Uudenmaan aluetoimikunnassa. Vapaaehtoisena riita- ja rikosasioiden sovittelijana Autti on toiminut vuosina 1997–2008 sekä Helsingin Sovittelijat ry:n puheenjohtajana vuosina 2001–2003. Autti on kiinnittänyt valtakunnallisessa mediassa huomiota toimeentulotuen jakamista koskeviin kuntien laittomiin toimintaohjeisiin ja toimeentulotukivarojen tahalliseen alibudjetointiin. Hän on luonut perusturvarikos-käsitteen sosiaalipoliittiseen keskusteluun.Lilli Auttin kolumni: Kummallista ettei ole perusturvarikosta. Elämäntapaliiton Myötäote-lehti 3/2006 == Katso myös == * Perusturvarikos == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lilli Autti * Helsingin sosiaaliasiamies * Helsingin Sanomat * Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira * TERVE-SOS 2012 - Kunta ihmisoikeuksien ja yhdenvertaisuuden turvaajana - Kunnan erilaisten asiakkaiden oikeudet ja mahdollisuudet. VTM Lilli Autti Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
When the Night Is Cold

When the Night Is Cold on Army of Lovers -yhtyeen ensimmäinen kaupallinen singlejulkaisu. Sen julkaisi Sonet Grammofon -levy-yhtiö vuoden 1987 lopussa. Kappale sai radiosoittoa, mutta ei noussut listoille kotimaassaan Ruotsissa. Vuoden 1988 keväällä Army of Lovers julkaisi kappaleen myös Englannissa, mutta ilman menestystä. Kappale sisältyy "Master Series" -kokoelmaan, joka julkaistiin Euroopassa vuonna 1997, yhtyeen hajoamisen jälkeen. Kappale oli aiemmin ollut saatavilla CD-muodossa vain Pohjois-Amerikassa ilmestyneellä ensialbumilla Army of Lovers, joka Euroopassa julkaistiin nimellä Disco Extravaganza. == Kappaleet == ;A-puoli #When the Night Is Cold ;B-puoli # * Shoot That Laserbeam == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:Ruotsalaiset popkappaleet
Siperianpaju

Siperianpaju (Salix schwerinii) on koillisaasialainen pajulaji, jota on viime aikoina tuotu Suomeenkin pensas- ja pajuntyöstötarkoituksiin. Se menestyy hyvin mantereisessa ilmastossa, onhan se kotoisin jopa Kolymalta ja Pohjois- Kiinasta. Vain nuoret vesat ovat arkoja syyshallalle. Pajun suikea lehti muistuttaa Suomessa tuiki tavallisen kiiltopajun lehteä. Siperianpaju kasvaa nopeasti. Se saattaa saavuttaa vuodessa jopa neljän metrin korkeuden, ja versot ovat suoria ja jäykkiä sekä ruskeita ja vahapintaisia. Tämän ominaisuuden vuoksi laji on erityisen hyvä eläväksi pensasaidaksi. Siitä voi leikkaamattomana hyvissä oloissa kasvaa viisitoistametrinen puu. Sitä voi käyttää punonnassa myös loimena. Taipuisa se ei ole, joten korintekoon tai koristepunontaan siitä ei juuri ole. Taloudellisesti se voi kuitenkin monipuolistaa Suomen sinänsä runsasta pajukantaa. Energiapajuna siperianpajusta ei Euroopassa liene nopeakasvuisuudestaan huolimatta runsaasti kokemuksia, ei myöskään lääkkeellisestä käytöstä. Muiden sukunsa lajien tavoin siperianpajunkin kuori sisältää salisiinia. Plants for a Future Sitä on käytetty risteymissä, joita on kokeiltu biomassan tuotantoon. Yield of woody biomass from southern Norway and their suitability for combustion and gasification purposes depending on the harvest frequency Use of Bioenergy in the Baltic Sea Region - Proceedings of the 2nd IBBC 2006, Stralsund, Germany == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvitettu teksti eräältä kotimaiselta pajutilalta. Luokka:Pajut
Metsäkangas

Metsäkangas on kaupunginosa läntisessä Lahdessa. Metsäkangasta alettiin rakentaa Pirttiharjun ja Kärpäsen väliseen metsään 1970-luvun alusta. Aikaisemmin se oli kangasmaastoa, jossa oli Okeroisten talojen metsäpalstoja, joita kutsuttiin Kankaan metsäpalstoiksi, tästä juontuu myös alueen vanha nimi Kankaanmetsä. Alueen ydinosa eli 1970-luvun elementtitaloista muodostuva tiivis kokonaisuus oli valmis 1970-luvun loppuun mennessä. Asuntoalueen nimeksi vahvistettiin Metsäkangas v. 1972. Myöhemmin alueen reunamille rakennettiin myös rivitaloja ja omakotitaloja. Alueen luonto on kuivaa kangasmetsää. Alueen asukkaat mieltävät Metsäkankaan alueeksi sekä Petsamonkadun, Rakuunankadun ja Hakkapeliitankadun varrella että samaisten katujen muodostaman alueen sisäpuolella olevat talot ja taloyhtiöt. Metsäkankaan ns. vanhan ostoskeskuksen vieressä sijaitsee Salpausselän kirkko. Salpausselän seurakuntaan kuuluvat Metsäkankaan kaupunginosan asukkaiden lisäksi mm. Jalkarannan, Riihelän, Kasakkamäen ja Pirttiharjun asukkaat. Metsäkankaalla toimi peruskoulun ala-aste vuosina 1980-2014, jonka jälkeen rakennus remontoitiin. Remontin myötä taloon valmistuivat yläkertaan tilat Metsäkankaan päiväkodille, luokkatilat Kärpäsen koulun Mettis-toimipisteen 1- ja 2-luokkalaisille (yksi ryhmä kumpaakin luokka-astetta), sekä alakerran nuorisotilat. Syksyllä 2019 loputkin koululuokat siirrettiin Kärpäsen kouluun, ja vapaaksi jäänyt tila remontoitiin päiväkodin käyttöön. Bussilla Metsäkankaalle pääsee linjalla 5, jonka päätepysäkki sijaitsee Rakuunankadun ja Kannuskadun risteyksessä. Metsäkankaalta linja jatkaa matkakeskuksen ja kauppatorin kautta Hörölään, Kyrölänkadulle. Luokka:Lahden kaupunginosat Luokka:Suomen lähiöt
Lahden valokuvataide

Lahden valokuvataide ry on vuonna 1982 perustettu yhdistys, joka kokoaa yhteen lahtelaiset valokuvataiteen tekijät ja ystävät. Se pyrkii edistämään valokuvataiteen paikallista näkyvyyttä muun muassa järjestämällä tapahtumia sekä tuomalla Lahteen valokuvanäyttelyitä eri puolilta Suomea. Lahden valokuvataide ry on lahtelaisen Kauno ry:n jäsenyhdistys. Yhdistys tuo noin neljä kertaa vuodessa Lahteen näyttelyitä Suomen valokuvataiteen ajankohtaisilta nimiltä. Lisäksi yhdistys järjestää Lahdessa valokuvailtoja, joiden vierailijoina toimivat eri alojen valokuvaajat tai valokuvataiteilijat. Lahden valokuvataide ry järjesti Lahdessa Valokuvan kevät -seminaaria 2000-luvun alussa. Tapahtuma oli jatkumo Lahden valokuvataide ry:n järjestämille AV-biennaleille 1984–1997, jotka olivat valokuvapohjaisten teosten merkittävä valtakunnallinen katselmus. Yhdistyksen tunnetuimpia jäseniä noilta ajoilta ovat muun muassa Arno Rafael Minkkinen ja Veli Granö. Valokuvan kevät muodostui kaksipäiväisestä seminaarista sekä muutamasta näyttelystä kulloisenkin teeman mukaan. Luennoitsijoina toimivat muun muassa Susanna Majuri, Jorma Puranen, Anssi Kasitonni ja Veli Granö. Marraskuussa 2021 yhdistys järjesti Climate Utopias -kuvataidefestivaalin osana Lahti – Euroopan ympäristöpääkaupunki 2021 -teemavuotta. == Lähteet == * Lahden valokuvataide ry:n kotisivu === Viitteet === Luokka:Lahtelaiset yhdistykset Luokka:Suomalaiset valokuva-alan järjestöt
Sorvitaltta

Sorvitaltat ovat puunsorvauksessa käytettäviä talttoja. Sorvitalttoja valmistetaan erilaisiin sorvausvaiheisiin ja töihin sopivina eri mitoilla. Rouhintataltalla poistetaan suurella voimalla paljon materiaalia, minkä vuoksi sen rakenne on jämäkkä ja koko suurehko. Myös teroituskulma on melko suuri teränsuun kestävyyden varmistamiseksi. Sitä käytetään sorvaustyön alussa. Sillä pyöristetään puuta. Kourutaltat ovat sorvauksen yleistalttoja. Niiden terät ovat kaarevia ja ne sopivat kaarevien muotojen sorvaukseen. Tasatalttojen terät puolestaan ovat tasaisia ja ne sopivat nelikulmaisten muotojen sorvaukseen. Erotustaltoilla voidaan katkaista sorvattava kappale. Sillä voidaan myös tehdä merkkausuria. Kulhotaltoissa on erittäin syvä kouru. Ne sopivat kookkaiden esineiden ontelosorvaukseen. Ontelosorvaustaltoissa on ohut ja mutkalle taivutettu varsi sisäpuolisten muotojen sorvausta varten. Niitä käytetään maljojen ja muiden saman tapaisten esineiden sorvaamiseen. == Rengastaltta == Rengastaltta on ontelosorvaukseen käytettävä sorvaustaltta. Nimi tulee terästä, joka on renkaan muotoinen. Taltalla voi sorvata muun muassa pikareita ja kuppeja. Rengastalttoja on sellaisia, joissa on vaihtoterä ja sellaisia, joissa on kiinteä terä. == Lähteet == Luokka:Työkalut
Falaisen motti

Falaisen motti (, ) oli taistelutoimi, jossa länsiliittoutuneiden joukot yrittivät saartaa ja tuhota Saksan 7. armeijan ja 5. panssariarmeijan Caenin eteläpuolella Pohjois-Ranskassa.Beevor s. 478–479. Falaisen motti oli osa suurempaa Normandian taistelua toisessa maailmansodassa. == Taustaa == Saksalaiset käynnistivät Hitlerin määräyksestäBeevor s. 457. 7\. elokuuta 1944 operaatio Lüttichin, joka oli vastahyökkäys tarkoituksenaan katkaista yhdysvaltalaisten linjat ja eristää kenraali George S. Pattonin armeija muista liittoutuneiden joukoista. Hyökkäykseen osallistuivat 1. ja 2. SS- panssaridivisioona, 2. ja 116. panssaridivisioona sekä jalkaväkeä kenraalieversti Paul Hausserin komennossa.Stein s. 250. Yritys kaatui kovaan vastarintaan, ja liittoutuneiden johtajat Bernard Montgomery ja Omar Bradley näkivät mahdollisuuden saartaa suuria vihollisjoukkoja. == Motin muodostaminen == Vastarinnasta huolimatta liittoutuneiden saartoliike eteni varmasti. Motissa oli viisi SS-panssaridivisioonaa, kuusi maavoimien panssaridivisioonaa ja kahdeksan jalkaväkidivisioonaa.Stein s. 252. Niiden ympärillä oli Kanadan 1. armeija (Crerar), brittien 2. armeija (Dempsey), Yhdysvaltain 1. (Hodges) ja 3. armeija (Patton) Noin 150 000 saksalaista näytti jäävän renkaan sisälle, ja Adolf Hitlerin täytyi määrätä vetäytyminen 16. elokuuta. Saksalainen jalkaväki pakeni paniikissa kohti Argentanin ja Falaisen välissä olevaa aukkoa, joka kapeni jatkuvasti. Lisäksi tykistö ja ilmavoimat tulittivat ja pommittivat sitä. Saksalaiset kutsuivat väylää nimellä Todesgang (”kuoleman käytävä”). 17\. elokuuta motin suu oli kaventunut 10 kilometriin, ja panssaridivisioonat pitivät sitä vielä auki.McCarthy-Syron s. 218. Supermarine Spitfire -lentäjä Johnnie Johnson kuvailee hävitystä kuljettuaan alueella ja myös kuvailee miten ruumiiden haju nousi hävittäjien ohjaamoihin saakka.Johnnie Johnson - Spitfire-ässä. Koala-kustannus, 2009. ISBN 978-952-5186-97-0 Paddy French -niminen lentäjä kuvaili: ==Motin sulkeutuminen== Väylä sulkeutui lopulta kokonaan aamulla 21. elokuuta. Siitä oli ehtinyt päästä läpi lähes 100 000 saksalaista. Liittoutuneet saavuttivat kuitenkin merkittävän voiton, sillä noin 50 000 saksalaista jäi sotavangiksi. Lisäksi heitä kaatui noin 6 000–10 000, joista suuri osa Chamboisin tiellä Argentanin ja Falaisen välillä yrittäessään pakoa motista.Stein s. 253. Liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkö Dwight D. Eisenhower julistikin pakoreitin alueen yhdeksi sodan pahimmista verilöylyistä. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Toisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Kanadan taistelut Luokka:Puolan taistelut Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Vuoden 1944 sotahistoria Luokka:Calvados
Garry Moore

Garry Moore (oik. Thomas Garrison Morfit 31. tammikuuta 1915 Baltimore, Maryland – 28. marraskuuta 1993 Hilton Head Island, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen koomikko, tietokilpailuisäntä ja viihdyttäjä. Moore aloitti uransa radiossa alun perin oikealla nimellään, mutta koska Morfit oli hankala lausua, hän otti käyttöön yleisökilpailun perusteella valitun taiteilijanimen vuoden 1940 alussa. Vuosina 1943–1948 hänellä oli Jimmy Duranten kanssa yhteinen show, jota hän jatkoi yksin vuoteen 1950 saakka. Vuosina 1948–1950 Moore myös juonsi Take It or Leave It -tietokilpailuohjelmaa. Televisioon Garry Moore Show siirtyi 1951 ja sitä esitettiin vuoteen 1967 asti. Moore juonsi myös tietokilpailuja I’ve Got a Secret vuosina 1953–1964 ja To Tell the Truth vuosina 1969–1977. Garry Moorella on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.http://www.hollywoodusa.co.uk/walkoffamestarlocations.htm ==Lähteet== *museum.tv: Garry Moore ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Etelä-Suomen sotilaslääni

Etelä-Suomen sotilaslääni (lyh. ESSl) oli yksi Suomen puolustusvoimien maavoimien johtamasta sotilasläänistä, jonka esikunta (ESSlE) sijaitsi Helsingissä Lauttasaaressa ja jonka yleisöpalvelualueet jakautuivat kolmeen aluetoimistoon. Etelä-Suomen sotilaslääni lakkautettiin osana puolustusvoimauudistusta 31. joulukuuta 2014. Sen asevelvollisuusasiat siirtyivät Kaartin Jääkärirykmentille. == Organisaatio == Sotilasläänin viimeisenä esikuntapäällikkönä aloitti 1. syyskuuta 2014 everstiluutnantti Pekka Penttilä. Tehtävää hoiti 1. tammikuuta 2014 alkaen eversti Arto-Pekka Nurminen (s. 1961) siihen asti, kun hänet nimitettiin Porin prikaatin komentajaksi. Häntä olivat edeltäneet tehtävässä mm.: \- kommodori Mikko Santavuori 2012 - 2013 \- eversti Keijo Suominen (s. 1958) 2011 - 2012 \- eversti Hannu Liimatta 2009 - 2010 \- eversti Esko Vainio vuonna 2008 === Aluetoimistot === * Helsingin aluetoimisto, Helsinki : käsittää pääkaupunkiseudun * Itä-Uudenmaan aluetoimisto, Järvenpää : - käsittää Itä- Uudenmaan lisäksi Uudeltamaalta Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten ja Tuusulan * Uudenmaan aluetoimisto, Dragsvik Raaseporissa : - käsittää Helsingin ja Itä-Uudenmaan aluetoimistoihin kuulumattomat Uudenmaan kunnat === Joukko-osastot === * Kaartin Jääkärirykmentti * Uudenmaan Prikaati == Komentajat == * prikaatikenraali (2012) Pertti Laatikainen (s. 1957) 1.3.2012 - 31.12.2014 * kenraalimajuri (2011) Markku Nikkilä (s. 1956) 1.2.2011 − 29.2.2012 * kenraalimajuri (2010) Juha-Pekka Liikola (s. 1954) 1.6.2008 − 31.1.2011 * kenraalimajuri Jaakko Oksanen (s. 1948) 1.1. − 31.5.2008 ==Historia== Etelä-Suomen Sotilaslääni aloitti toimintansa 1966 puolustusvoimien organisaatiomuutoksessa, kun luovuttiin kolmesta divisioonasta ja toimi seuraavaan puolustusvoimien organisaatiomuutokseen vuoteen 1993 asti, kun luotiin kolme maanpuolustusaluetta. Komentajina toimivat kenraaliluutnantti Paavo Ilmola 1966-69, kenraaliluutnantti Kai Halmevaara 1969-76, kenraaliluutnantti Jukka Pajula 1976-80, kenraaliluutnantti Jaakko Valtanen 1980-82, kenraaliluutnantti Keijo Tuominen 1982-88 ja kenraaliluutnantti Erkki Rannikko 1988-92. Sotilaslääni perustettiin uudelleen 1. tammikuuta 2008. == Aiheesta muualla == * Etelä-Suomen sotilaslääni Puolustusvoimat * luokka:Uusimaa
Kamtšatkanmaksaruoho

Kamtšatkanmaksaruoho eli kamtsatkanmaksaruoho (Phedimus kamtschaticus, syn. Sedum kamtschaticum) on monivuotinen maksaruohokasvi. Suomessa sitä kasvaa alun perin koristekasvina, mutta se on myös villiytynyt luontoon istutuksilta. == Ulkonäkö ja koko == Kamtšatkanmaksaruoho on noin 15–20 cm korkea ja kasvutavaltaan pysty. Se on nopeakasvuinen ja muodostaa usein laajoja mattomaisia kasvustoja. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, ruodittomat, paksut, sahareunaiset ja vahapintaiset. Kukat ovat litteinä sarjoina varsien päissä, väriltään tummankeltaiset ja muodoltaan tähtimäiset. Kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on monisiemeninen tuppilo. Kamtšatkanmaksaruoho muistuttaa siperianmaksaruohoa (Phedimus aizoon, syn. Sedum aizoon). == Levinneisyys == Kamtšatkanmaksaruoho on kotoisin Aasian itäisistä osista; Suomessa sitä tavataan harvinaisena viljelykarkulaisena.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 14.12.2017. == Kasvupaikka ja elinympäristö == Kamtšatkanmaksaruoho kasvaa aurinkoisella paikalla, kuivalla, läpäisevällä, hiekkapitoisella ja keskiravinteisella kasvualustalla. Se ei viihdy kosteissa paikoissa. == Käyttö == Kamtšatkanmaksaruohoa kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa ja kivikkopuutarhoissa. == Kuvia == Tiedosto:Sedum kamtschaticum a1.jpg Tiedosto:Sedum kamtschaticum a2.jpg Tiedosto:Sedum kamtschaticum 1.jpg Tiedosto:Sedum kamtschaticum 2.jpg Tiedosto:Sedum kamtschaticum MichaD.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Kamtsatkanmaksaruohon (Phedimus kamtschaticus) levinneisyys Suomessa * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sedum kamtschaticum * United States Department of Agriculture (USDA): Sedum kamtschaticum Luokka:Maksaruohokasvit
Siperianmaksaruoho

Siperianmaksaruoho (Phedimus aizoon, syn Sedum aizoon) on monivuotinen maksaruohoksi melko korkea maksaruoholaji. == Ulkonäkö ja koko == Siperianmaksaruohon varsi on särmikäs, tyveltä ruskeanpunainen. Se kasvaa noin 30–40 cm korkeaksi, ja sen kasvutapa on pysty. Lehtien lapa on suikea, kiilatyvinen, yleensä sahalaitainen ja 5–8 cm pitkä. Kukinnot sijaitsevat varsien päissä sarjoina ja ovat väriltään keltaisia. Siperianmaksaruoho kukkii heinä-elokuussa ja usein runsaasti sekä pitkän aikaa. Se leviää voimakkaasti lähiympäristöön. Suomessa kasvi esiintyy paikoitellen luonnossa alun perin istutuksilta villiytyneenä. Siperianmaksaruoho muistuttaa kamtšatkanmaksaruohoa (Phedimus kamtschaticus, syn. Sedum kamtschaticum) ja mongolianmaksaruohoa (Phedimus hybridus, syn. Sedum hybridum). == Kasvupaikka, elinympäristö ja levinneisyys == Siperianmaksaruoho on alun perin Siperiasta; Suomessa sitä tavataan harvinaisena jäänteenä tai karkulaisena kallioilla tai kuivilla hiekkaisilla paikoilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 14.12.2017. == Käyttö == Siperianmaksaruoho kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa ja puistoissa; tavataan viljelykarkulaisena. == Kuvia == Sedum aizoon var floribundum1.jpg Sedum aizoon var. floribundum in Mount Ibuki 2010-07-10.jpg Sedum aizoon var. floribundum leaf in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg Sedum aizoon 'euphorbioides'.JPG Sedum aizoon var floribundum2.jpg Sedum aizoon var. floribundum in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg Sedum aizoon var. floribundum bud in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Siperianmaksaruohon (Phedimus aizoon) levinneisyys Suomessa. * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phedimus aizoon * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sedum aizoon * United States Department of Agriculture (USDA): Sedum aizoon * Flora of China: Phedimus aizoon Luokka:Maksaruohokasvit
Kaukasianmaksaruoho

Kaukasianmaksaruoho (Phedimus spurius) on monivuotinen maksaruohokasveihin kuuluva kasvilaji. Kaukasianmaksaruoho on 7–15 cm korkea. Se kasvaa kallioilla ja sitä tavataan Kaukasuksella sekä istutuksilta villiytyneenä esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaukasianmaksaruoho muodostaa usein laajojakin mattomaisia kasvustoja. Kasvin varret ovat rentoja, kohenevia ja juurehtivia. Lehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä, lyhytruotisia, puikeita–vinoneliömäisiä ja kärjistä hammaslaitaisia. Kaukasianmaksaruoho kukkii heinä-elokuussa. Kukat ovat punaisia, vaaleanpunaisia tai valkoisia. Kaukasianmaksaruohoa viljellään Suomessakin koristekasvina. == Lähteet == * Bo Mossberg, Lennart Stenberg, Maastokasvio, 2007, Värnamo, Tammi, suomeksi toimittanut Seppo Vuokko * Plants for a Future: Sedum spurium === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kaukasianmaksaruoho (Phedimus spurius) * Kasviatlas 2022: Kaukasianmaksaruohon (Phedimus spurius) levinneisyys Suomessa. * Puutarha.net: Kaukasianmaksaruoho (Sedum spurium) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sedum spurium * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phedimus spurius * Flora of North America: Phedimus spurius Luokka:Maksaruohokasvit
Brittany Fox

Brittany Fox (15. kesäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on esiintynyt myös nimillä Brittany Foxx ja Brittani Fox. Vuonna 1992 hänet valittiin Petite Miss Nude Ontarioksi. == Elokuvia == * A Tit Man's Paradise 2 (?) * Best of Fabulous Flashers (?) * Brittany Speared (2003) * Naked Lawyers (1996) * Bare Essentials (1995) * Day of the Witches (1995) * Hawaiian Heat 2 (1995) * More Dirty Debutantes 40 (1995) * Paradise Found (1995) * Private Eyes (1995) * Breast Worx 8 (1991) === Nimellä Brittany Foxx=== * Beaver Hunt 5 (?) * Canadian Stripper Search 2 (?) * Canadian Stripper Search 1 (1998) * Nude Nurses (1993) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uuvana

Uuvana eli lapinuuvana (Diapensia lapponica) on pieni, monivuotinen uuvanakasvien heimoon kuuluva varpukasvi. == Ulkonäkö ja koko == Uuvana muodostaa tiheitä, puolipallomaisia patjoja. Se kasvaa 2–6 senttimetriä korkeaksi. Tiheässä olevat nahkea- ja kiiltäväpintaiset lehdet ovat 0,5–1 cm pitkiä, tasasoukkia, pyöreäkärkisiä ja ehytlaitaisia. Lehdet ovat ainavihannat. Kaksineuvoiset kukat sijaitsevat yksittäin varsien päissä ja ovat väriltään valkoiset. Kukan teriö on kaksi kertaa verhiötä pidempi, ja hedelmänä oleva kota on pitkähkö ja monisiemeninen. Uuvana kukkii kesä–elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 215. == Levinneisyys == Uuvana on levinnyt laajalle pohjoisen pallonpuoliskon arktisille alueille ja etelämpänä vuoristoalueille. Euroopassa lajia tavataan Pohjois-Venäjällä sekä Pohjoismaissa, joissa sitä kasvaa Ruotsissa ja Norjassa Skandien vuoriston alueilla, Pohjois-Islannissa ja Suomessa.Den virtuella floran Viitattu 12.6.2009. Suomessa uuvanaa tavataan melko yleisenä Lapin tuntureilla, erityisesti Enontekiön ja Inarin alueilla.Kasviatlas 2008: Uuvanan levinneisyys Suomessa Viitattu 12.6.2009. == Elinympäristö == Uuvana kasvaa tuntureiden tuulenpieksämillä, kuivilla harjanteilla ja varpukankailla. Se on sopeutunut erityisen hyvin kylmiin ja tuulisiin kasvupaikkoihin. Uuvanan tiiviin lehtipatjan sisälle muodostuu ympäröivästä ilmastosta täysin erilainen pienilmasto. Lämpötila lehtipatjan sisällä voi parhaimmillaan olla parikymmentä astetta ilman lämpötilaa korkeampi ja myös ilman suhteellinen kosteus voi olla suuri. Lehtipatja myös estää tuulta puhaltamasta kuolleita lehtiä pois, jolloin ne vähitellen muuttavat kasvualustan runsasravinteiseksi. Tutkimuksissa uuvanan on todettu kestävän kylmää erittäin hyvin. Kasvi sietää kevättalvella jopa 60–70 asteen pakkasia.Saarinen 2008, s. 68. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Saarinen, Timo: Uuvana. Teoksessa Kasvit II. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 68. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Uuvana eli lapinuuvana (Diapensia lapponica) * Kasviatlas 2022: Uuvanan eli lapinuuvanan (Diapensia lapponica) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Uuvana (Diapensia lapponica) * Luontoportti: Uuvana (Diapensia lapponica) * Pohjolan kasvien pauloissa: Diapensia lapponica – uuvana, lapinuuvana * ITIS: Diapensia lapponica Luokka:Uuvanakasvit
Punarintakardinaali

Punarintakardinaali, aikaisemmalta nimeltään rusorintapeippo (Pheucticus ludovicianus) on itäisessä Yhdysvalloissa ja Kanadassa tavattava kardinaaleihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Pituudeltaan punarintakardinaali on noin 18-21-senttinen. Pesimisaikainen koiras on väriltään pääosin musta. Siivet ovat mustat muutamin valkoisin höyhenin. Lennossa näkyy suuri valkea laikku. Koiraan rinta on punainen ja vatsa valkoinen. Pesimäajan ulkopuolella koiraan väritys on vaatimattomampi: mustat höyhenet ovat vaaleammat ja rinta on vaaleanpunainen. Naaras punarintakardinaali on yläpuolelta tummanruskea ja vatsasta vaaleampi. Päälaella on kaksi valkoista juovaa. Ruskeissa siivissä on kaksi valkeaa siipijuovaa. Nuori lintu muistuttaa naarasta, mutta on rinnastaan ja pyrstöstään ruskeampi. Nuorella koiraalla on myös häivähdys punaista rinnassa. == Elinympäristö ja ravinto == Punarintakardinaalit elävät lehti- ja sekametsissä ja erityisesti niiden reunamilla. Lajia voi tavata myös puutarhoissa sekä kaupunkialueilla. Talveksi laji muuttaa trooppisiin metsiin Meksikoon ja Karibialle. Toisinaan laji harhautuu Länsi-Eurooppaankin. Lähinnä Suomea laji on tavattu Norjassa. Ravintonaan punarintakardinaali käyttää hyönteisiä, siemeniä, nuppuja, kukkia, hedelmiä ja marjoja. Ravinnonhaussa lintu liikkuu puiden ja pensaiden lehtistöissä. Lintu voi pyydystää hyönteisiä myös ilmasta. == Lisääntyminen == Punarintakardinaali rakentaa harvan kuppimaisen pesänsä oksanpätkistä, ruohosta ja muista kasvinosista sekä höyhenistään. Naaras munii yleensä neljä vaaleansinistä tai -vihreää punapilkullista munaa. Laji voi risteytyä mustapääkardinaalin (Pheucticus melanocephalus) kanssa, jos elinalueet osuvat päällekkäin. == Lähteet == Luokka:Kardinaalit (linnut)
Prognoz

Prognoz oli Neuvostoliiton ja on Venäjä ennakkovaroitusatelliittijärjestelmä. Se on ohjuslaukaisujen ennakkovaroitukseen tarkoitettu kaukokartoitussatelliittijärjestelmä, joka tukee Oko-järjestelmää. Prognoz SO-M on eri ohjelma. Ensimmäinen Prognoz laukaistiin 8. lokakuuta 1975. Prognozit toimivat GEO-radalla. Kesällä 2008 satelliitteja oli taivaalla 16 kappaletta. Uusin laukaistiin 26. kesäkuuta 2008.Russia successfully launches rocket with military satellite, 2008-06-27, RIA Novosti Kaksi satelliittia on aktiivisesti toimimassa, toinen on asemassa 24°W ja toinen 12°E. Varasatelliitit ovat asemissa 80°E ja 12°E.Encyclopedia Astronautica - Prognoz SPRN ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliiton avaruustoiminta Luokka:Kaukokartoitussatelliitit
Sanna Toivanen

Sanna Toivanen on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Päivi Mikkosen rooli MTV3:n televisiosarjassa Helppo elämä (2009–2011), josta hän oli ehdolla Monte Carlon televisiofestivaalien parhaan eurooppalaisen naispääosan palkinnon saajaksi vuonna 2011. Toivanen valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 2008 ja opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla vuosina 2010–2011. Toivanen on opiskellut teatterialaa myös Espanjassa. Vuonna 2011 hän näytteli lyhytelokuvassa Palasokerimies. Viitattu 2.12.2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Thyrane

Thyrane on Kemissä vuonna 1994 perustettu suomalainen metalliyhtye. Yhtyeen ensimmäiset julkaisut olivat tyyliltään black metallia, mutta myöhemmin yhtyeen musiikki oli raskasta industrial metallia. Yhtye on julkaissut urallaan neljä studioalbumia, ja lopetti toimintansa kesällä 2006. Yhtye ilmoitti palaavansa takaisin Jalometalli 2016 festivaaleilla. == Viimeinen tunnettu kokoonpano == * Blastmor – laulu, rummut (1994–1999); laulu, rummut, soolokitara (1999–2006); laulu, soolokitara (2016 -) * Daemon – soolokitara (1996–1999), basso (1999–2006); (2016 -) * KrisTonic – rummut (sessio, 2000–2005); rummut (2005–2006) * HM – kosketinsoitin (2000–2006) * VM - rummut (2016-) * Lazarus - kosketinsoitin (2016-) * JL - soolo- ja rytmikitara (2016-) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * === Split-albumit === * === Demot === * == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut, arkistoitu versio Luokka:Suomalaiset black metal -yhtyeet
Viidakkovekara Juuso elokuvasankarina

Viidakkovekara Juuso elokuvasankarina () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut tanskalais-ruotsalais-norjalais-suomalainen piirroselokuva. Elokuvan tuotti Per Holst Filmproduktion ja sen ohjasivat Flemming Quist Møller, Jørgen Lerdam ja Stefan Fjeldmark. Elokuva on jatko-osa vuonna 1993 ilmestyneelle Viidakkovekara Juusolle. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1997. Elokuvaa on myös esitetty televisiossa Yle TV1:llä vuosina 1998, 2000 ja 2004.Jungledyret Hugo - den store filmhelt - Esitystiedot Elonet, Viitattu 25.1.2021. == Juoni == Viidakkovekara Juuso joutuu elokuvantuottajien vangiksi ja hänestä yritetään tehdä filmitähteä. Aluksi Juuso yrittää kaikkensa paetakseen studiolta, mutta tottuu kuitenkin pian filmitähden rooliin, sillä suoriutuessaan hyvin elokuvan kuvauksissa, hänet palkitaan herkuilla. Juuson ystävä Riitta-kettu saapuu yöllä studion pihalle ja yrittää saada Juuson pakenemaan, mutta kun Juuso kertoo tottuneensa filmitähden elämään, Riitta lähtee suuttuneena pois. Seuraavana päivänä Juuso pakenee studiolta ja lähtee tapaamaan Riittaa. Riitta antaa Juusolle anteeksi, mutta kertoo tälle, että hänen on tehtävä pian itselleen oma pesä, sillä hänen äitinsä pesä on käymässä pieneksi koko pesueelle. Yhdessä he ryhtyvät kaivamaan pesäkoloa, mutta heidän työnsä keskeyttää pian Juuson perässä olevat elokuvantuottajat. Juuso ja Riitta pakenevat paikalta ja piiloutuvat karsinaan. Hetken päästä Juuso ja Riitta päästävät karsinassa asuvat siat vapaaksi ja pakenevat niiden mukana läheiseen metsään. Metsässä Juuso ja Riitta tekevät Riitalle uuden pesäkolon. Talvi on kuitenkin saapumassa ja sää kylmenemässä, eikä Juuso ole tottunut moiseen. Kun hän harkitsee antautumista elokuvantuottajille, Riitta suuttuu ja lähtee pois. Pian elokuvantuottajat löytävät Juuson ja aikovat vangita tämän jälleen, mutta poliisit saapuvat paikalle ja pidättävät elokuvaohjaajan. Juuso ja Riitta lähtevät tämän jälkeen pois kaupungista junalla. == Suomenkieliset ääninäyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 elokuvat Luokka:Tanskalaiset animaatioelokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Aleksander Ijas

Aleksander Ijas (27. syyskuuta 1869 Loviisa – 29. joulukuuta 1914 Miandoab, Persia) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut everstin arvoon kohonnut suomalainen upseeri ja diplomaatti. Hän palveli useita vuosia Venäjän konsulina Persiassa ja sai siellä surmansa ensimmäisen maailmansodan alussa. Ijas kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1891 Varsovan liettualaisrykmentin henkivartiokaartin joukko-osastossa. Hän suoritti 1898 Venäjän ulkoministeriön kouluosaston itämaisten kielten kurssin, ja sen jälkeen hän oli diplomaattitehtävissä ensin Pamirin alueella ja sitten 11 vuoden ajan Persiassa. Persiassa Ijas oli Venäjän konsulina ensin Täbrizissä ja vuodesta 1912 Soudz-Bulagissa. Ijas hallitsi noin tusinan verran kieliä. Suomen, ruotsin ja venäjän lisäksi hän hallitsi saksan, ranskan, englannin, puolan, persian, azerin, kurdin ja turkin kielet. Hän jopa käänsi persian kielelle valikoiman Juhani Ahon Lastuja. Ijas nimitettiin 1912 Venäjän konsuliksi Persian kurdialueella sijainneeseen Soudz-Bulagiin. Sotatoimien alettua Turkkia vastaan tällä alueella lokakuun lopulla 1914 Ijas viivytti lähtöään useita viikkoja uskoen pystyvänsä läsnäolollaan rauhoittamaan paikallista kurdiväestöä. Ijas siirtyi etenevien turkkilais-kurdilaisten joukkojen tieltä Miandoabin pikkukaupunkiin. Persialaiset joukot eivät kuitenkaan saaneet hyökkääjiä pysäytetyksi siellä, vaan lähtivät perääntymään. Ijas lähti aluksi vetäytyvien persialaisten mukaan mutta palasi kahteen otteeseen takaisin kaupunkiin hakemaan asunnostaan sinne jääneitä rahojaan ja muita tärkeitä esineitä. Jälkimmäisen paluumatkan aikana Ijaksen ollessa lähellä kaupungissa ollutta asuntoaan häneen osui turkkilaisten ampuma luoti, ja hän putosi hevosen selästä. Aluksi Ijaksen luultiin jääneen vangiksi. Hänen tavaroitaan löydettiin erään 28. tammikuuta 1915 Seivanin aseman luona käydyssä kahakassa kaatuneen turkkilaisen sotilaan taskusta. Kun venäläiset palasivat Miandoabiin alkuvuodesta 1915 onnistuneen vastahyökkäyksen jälkeen, he yrittivät selvittää Ijaksen kohtaloa. Paikallisten asukkaiden mukaan Ijas oli haudattu kaupungin lähellä virtaavan Dzagatu-joen rannalle, mutta tulva oli myöhemmin nähtävästi vienyt mukanaan sen rantakaistaleen, jolla Ijaksen hauta sijaitsi. == Lähteet == * Tuomas Hoppu: Maailmansodan rintamilta Venäjän sisällissotaan: Venäjän palveluksessa olleiden suomalaisten aktiivi- ja reserviupseerien tappiot 1914-22, teoksessa Lars Westerlund (toim.) Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa. Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Kanadan, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa menehtyneet suomalaiset sekä sotaoloissa surmansa saaneet merimiehet. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 6/2004 ISBN 952-5354-48-2 s. 15-16 * Unto Junkkila: Alexander Ijas, kielitaitoinen loviisalainen Venäjän-konsuli. Itäväylä-kaupunkilehti 19.6.2006 * Suomen sotasurmat 1914–1922 ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Rae Allen

Raffaella Giulia Teresa D'Abruzzo eli Rae Allen (3. heinäkuuta 1926 New York – 6. huhtikuuta 2022 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1971 Tony-palkinnon roolistaan Paul Zindelin näytelmässä And Miss Reardon Drinks A Little. Hänellä oli kaksi aiempaa Tony-ehdokkuutta. Hän näytteli Miloš Formanin elokuvassa Taking off – otetaan hatkat (1971) ja tv- sarjoissa Sopranos ja Perhe on pahin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Internet Broadway Database: Rae Allen * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lunastus

Lunastus voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * maksun suorittamista ja maksetun hyödykkeen haltuun ottamista * uskonnollista käsitystä tai teologista oppia ihmisen lunastuksesta * Lunastus, Olli Saarelan esikoiselokuva vuodelta 1997. * Lunastus, Márton Jelinkón ohjaama elokuva vuodelta 2015. ==Katso myös== * Pakkolunastus * Sportteli, lunastusmaksu
Ken’ichi Matsuyama

Ken’ichi Matsuyama (, s. 5. maaliskuuta, 1985 Mutsu, Aomori, Japani) on japanilainen näyttelijä. Ken’ichi tunnetaan mystisistä roolihahmoistaan ja parhaiten hänet tunnetaan L:änä elokuvista Death Note: The Last Name (2006) ja L: Change the World (2008). == Filmografia == ===Elokuvat=== * Winning Pass (2003) * Bright Future (2003) * Guuzen nimo saiaku na shounen (2003) * The Locker 2 (2004) – Yosuke Shinohara * Kamachi (2004) * The Taste of Tea (2004) * Linda Linda Linda (2005) – Makihara * Nana (2005) – Shinichi ”Shin” Okazaki * Furyo shonen no yume (2005) * Kasutamu-meido 10.30 (2005) * Yamato (2005) – 15-vuotias Katsumi Kamio * Oyayubi sagashi (2006) * Death Note (2006) – L * Death Note: The Last Name (2006) – L * Sexy Voice and Robo (2006) – Robo * Genghis Khan: To the Ends of the Earth and Sea (2007) – Juchi * Ten Nights of Dream (2007) * Shindo (2007) * South Bound (2007) – Officer Niigaki * Tsubaki Sanjuro (2007) – Iori Isaka * Dolphin Blue: Fuji, mou ichido sora e (2007) * L: Change the World (2008) – L * Don't laugh at my romance (2007-2008) * Detroit Metal City (2008) – Soichi Negishi/Johannes Krauser II * kamui gaiden (2009) * Ultra Miracle Love Story (2009) * Norwegian Wood (2010) ===Televisiosarjat=== * Gokusen (2002) * Kids War 5 (2003) * 1 Litre of Tears (2005) – Kawamoto Senpai * Tsubasa No Oreta Tenshitachi (2006) – Shingo (Taro- san) * Sono 5 fun mae (2006) – Yuka Takashi * Sexy Voice and Robo (2007) – Robo * Zeni Geba (2009) ===Äänenä=== * Death Note (Anime) (2006) – Jealous (englanniksi Gelus) Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt