EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roslagin mahonki

Roslagin mahonki on perinteinen, puun suojaamisessa käytetty läpikuultava pintakäsittelyaine. Roslagin mahonki valmistetaan tervasta, keitetystä pellavaöljystä eli vernissasta sekä puutärpätistä. Suomessa Roslagenin mahonkia on käytetty puunsuojaukseen jo 1700-luvulta lähtien. Perinteisesti aineella on suojattu erityisesti veneitä ja rakennuksia. Perinteinen, Ruotsista omaksuttu sekoitussuhde on 1:1:1 tervaa, vernissaa ja puutärpättiä. Ohenteena käytetään tärpättiä, jonka on oltava puutärpättiä, sillä mineraalitärpätti tai lakkabensiini paakkunnuttaa tervan seoksessa.Ylitapio 2006, s. 1,7 Aineen oma väri on kuultava ruskea, mutta sitä voidaan sävyttää erilaisilla pigmenteillä. Kuultavuuden ansiosta puun omat syyt antavat pinnalle vaihtelua. Käsittely antaa puulle suojaavan pinnan kosteutta vastaan siten, että se myös hengittää eikä lahoa. Mikäli Roslagenin mahonkia halutaan saada peittävämmäksi tai sävyttää muilla kuin pigmenteillä, siihen voidaan sekoittaa pellavaoljy(vernissa)pohjaista maalia. Tällöin se muistuttaa tervamaalia. Roslagenin mahonki voidaan valmistaa itse, mutta saatavilla on myös teollisesti valmistettuja tuotteita. Näihin on usein lisätty homeenestoaineita.Uulatuote Aineen kuivumisaika on pitkä: pinta on sateenkestävä pinta alle vuorokaudessa, käsittelykuiva neljässä vuorokaudessa, mutta perusteellinen kuivuminen kestää kolmesta neljään viikkoa.Sivonen 1997, s. 22 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Rakennusperinne Luokka:Rakennuksen pinnat Luokka:Pintakäsittely
Propofoli

Propofoli (valmisteniminä mm. Propofol-Lipuro (Suomessa), Unifol ja Diprivan) on lyhytvaikutteinen lääkeaine, jota käytetään suonensisäisenä anestesia- aineena, joko yleisanestesiassa tai sen valmistelussa, jolloin se on rauhoittava. Propofolia käytetään usein tehohoidossa tajunnantason laskemiseen.Propofol FASSissaLääkelaitos Propofolin maksimivaste saavutetaan noin kahdessa minuutissa aineen antamisesta, ja vaikutus kestää noin 5–10 minuuttia aineen antamisen lopettamisesta. Anestesian lisäksi propofoli saa aikaan hengityslamaa, sydämen toiminnan vähenemistä, verisuonten laajentumista ja verenpaineen laskua. Propofoli kehitettiin 1970-luvulla, ja nykyisin se on länsimaissa käytännössä kokonaan syrjäyttänyt aiemmin laajassa anestesiakäytössä olleen tiopentaalin. Propofoli on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä. Lääkeainetta käytetään myös eläinlääkinnässä.Lääkelaitos, eläinlääkkeitten yhteenvedot Pop-laulaja Michael Jackson kuoli propofolin ja bentsodiatsepiineihin kuuluvien loratsepaamin ja diatsepaamin sekakäyttöön.NYTimes: Jackson’s Death Ruled a Homicide Viitattu 3.1.2016. Time Magazine: Jackson's Death: How Dangerous Is Propofol? Viitattu 3.1.2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *DrugBank: Propofol *KEGG: Propofol *ChemBlink: Propofol Luokka:Anestesiologia Luokka:Eläinlääkkeet Luokka:Lääkkeet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Sedatiivit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Hannes Koivunen

Johannes (Hannes) Evert Koivunen (24. elokuuta 1911 Helsinki – 29. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 132 "Hanski" Koivunen sijoittui Berliinin 1936 olympialaisten raskaassa keskisarjassa (alle 79,3 kg) sijoille 5–8. Hän voitti kanadalaisen Oliver Shankin pistein 3–0 mutta hävisi saksalaiselle Richard Vogtille pistein 0–3.Lounasheimo, s. 745 Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut Milanossa 1937 hän hävisi ensimmäisellä kierroksella norjalaiselle Jarl Johnsenille pistein 0–3.Lounasheimo, s. 768 Seuratasolla Koivunen edusti Helsingin Jyryä, Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä ja Helsingin Voimailijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden raskaassa keskisarjassa vuosina 1932–1937 sekä raskaassa sarjassa vuonna 1941. Hän saavutti SM-hopeaa raskaassa keskisarjassa vuonna 1931 sekä raskaassa sarjassa vuosina 1940 ja 1942. SM-pronssia hän saavutti raskaassa keskisarjassa vuonna 1939. Koivunen otteli ammattilaisena kymmenen kertaa vuosina 1945–1949. Hän istui Helsingin Voimailijain johtokunnassa sekä toimi seurassa valmentajana ja toimitsijana. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Tatra 12

Tatra 12 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1922–1933 valmistama henkilöauto. Auto oli parannettu versio edeltäjästään T11:stä. T12:n seuraajamalli oli T57. Teknisesti uudenlainen Tatra 11 oli osoittanut toimivuutensa; erittäin kevyt mutta vääntöjäykkä keskusputkirunkorakenne sekä ilmajäähdytteinen moottori olivat kilpailevien valmistajien mustamaalaamiskampanjoista huolimatta saaneet ostavan yleisön vakuuttuneeksi auton luotettavuudesta. Epäilyksiä hälvensivät erityisesti hyvät tulokset vaativissa ralleissa, joista merkittävin oli 5 300 kilometrin mittainen Moskova – Tbilisi – Moskova. Merkittävin parannus T12:ssa oli etuakselin jarrut, jotka puuttuivat edeltäjämallista. Myös moottorin tehoa oli kasvatettu. == Teknisiä tietoja == === Moottori === T12:n voimanlähteenä oli kaksisylinterinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Moottorin takana olleessa vauhtipyörässä oli tuuletin, jonka ympärillä oli ilmavirtaa ohjaava kokoojapelti. Sylinterien jäähdytysrivotus oli muotoiltu ilmavirran suunnan mukaisesti. Moottorin lohko oli valmistettu duralumiinista. Kampiakseli oli vierintälaakeroitu. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith 26 ABC -kaasutin. Moottorin teho oli noin 9 kW. Moottorin öljynkulutus oli 2,5 dl /100 km ja sen ulkopuolelle oli sijoitettu tankki, josta valui öljyä moottoriin. Autossa oli Boschin magneettosytytys. Auto oli varustettu sähköisellä käynnistysmoottorilla. Sähköjärjestelmä oli 6-volttinen. === Runkorakenne ja voimansiirto === Moottorin takana oli kuiva nelilevyinen kytkin, joka välitti voiman neliportaiseen vaihteistoon, jossa oli alumiinirunko. Vaihteisto oli kiinnitetty takapäästään keskusputkirunkoon, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli. Runkoputken takapäässä oli tasauspyörästö, johon oli rakennettu heilurityyppinen erillisjousitus. Taka-akseli oli jousitettu poikittain asennetun, puolielliptisen lehtijousen avulla, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästön runkoon ja päistään jarrukilpiin. Auton moottori makasi jäykällä etuakselilla olleen poikittaisen lehtijousen päällä. Erillisiä iskunvaimentimia ei ollut, vaan jousilehtien välinen kitka vaimensi joustoliikettä. Kullakin pyörällä oli mekaanisella välityksellä toimivat rumpujarrut. Takajarrurummuissa oli kaksi paria jarrukenkiä, joista toinen pari oli seisontajarrua varten. pienoiskuva|right|Läpileikkauskuva T12:n rakenteesta. Kori oli rakennettu puukehikon ympärille. === Korimallit === T12:sta oli useita korimalleja, muun muassa avo- ja umpikoriset, kaksioviset henkilöautot sekä tavarankuljetukseen tarkoitettuja muunnelmia. Unkarilainen Unitás kokosi T12:ia vuosina 1928-1933. Autoja valmistui 500 kappaletta, joista kolme on säilynyt. Yksi niistä on Budapestin liikennemuseossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia T12:n korimalleista T12 Luokka:1920-luvun autot
Justice League Task Force

Justice League Heroes Task Force on vuoden 1995 lokakuussa julkaistu videopeli, joka perustuu DC Comicsin supersankariryhmään Oikeuden Puolustajat. Pelin julkaisivat Acclaim Entertainment Segalle ja Super Nintendolle. Pelissä on mahdollisuus pelata tarinamoodin lisäksi yksi vastaan yksi tappelua haluamallaan hahmolla. == Juoni == Darkseid on hyökännyt maaplaneetalle ja tuhonnut samalla armeijan tukikohdan. Yksi Oikeuden Puolustajista jäljittää muut ryhmänsä jäsenet kerätäkseen tietoa tapahtuneesta, mutta joutuukin tappeleimaan heitä vastaan. Voitettuaan kaikki viisi Oikeuden Puolustajaa vastaan asettuvat Darkseidin kätyrit Despero ja Cheetah. Päästessään tämän jälkeen Darkseidia vastaan selviää etteivät tappelun kohteena olleet Oikeuden Puolustajat olleet oikeita vaan robotteja. Ennen Darkseidin kohtaamista pelaajan valitsema Oikeuden Puolustaja täytyy kohdata oma klooninsa. Sittemmin päihitettyä Darkseidin muut Oikeuden Puolustajat pääsevät vapaaksi. == Hahmot == Sankarit: * Vesimies * Batman * Salama * Teräsmies * Vihreä Nuoli * Ihmenainen Viholliset: * Cheetah * Despero * Darkseid == Lähteet == * MobyGames Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:DC Comics -universumiin perustuvat videopelit Luokka:Tappelupelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit
Olavi Ouvinen

Olavi Johannes Ouvinen (10. joulukuuta 1926 Viipuri – 6. helmikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 236 Ouvinen edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten kääpiösarjassa (alle 54 kg). Hän voitti tanskalaisen Erik Thastumin tuomariäänin 3–0 mutta hävisi irlantilaiselle Willie Lenihanille pistein 0–3.Lounasheimo, s. 745 Seuratasolla Ouvinen edusti Viipurin Tovereita, Helsingin Tarmoa ja Helsingin Nyrkkeilijöitä. Hän voitti Suomen mestaruuden kärpässarjassa vuosina 1945–1946 Lounasheimo, s. 779 sekä kääpiösarjassa vuosina 1944 ja 1947–1949.Lounasheimo, s. 780 Ouvinen otteli amatöörinä 111 ottelua, joista hän voitti 101. Ammattilaisena käymistään kymmenestä ottelusta hän voitti viisi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Matti Tammelin

Matti Kalervo Tammelin (6. syyskuuta 1926 Helsinki – 16. helmikuuta 1998 Turku) oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 329 Tammelin edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten höyhensarjassa (alle 58 kg). Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella australialaiselle Laurence S. Birksille teknillisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.Lounasheimo, s. 745 Seuratasolla Tammelin edusti Turun Jyryä ja Turun Tovereita. Hän saavutti SM-hopeaa 62-kiloisten sarjassa vuonna 1950 ja SM-pronssia 60-kiloisissa vuonna 1951. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1945 ja 1951. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Tauno Rinkinen

Tauno Rinkinen (23. heinäkuuta 1924 Sortavala – 3. helmikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 276 "Tane" Rinkinen edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten kevyessä sarjassa (alle 62 kg). Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella irlantilaiselle Michael McCullaghille tuomariäänin 0–3.Lounasheimo, s. 746 Rinkinen osallistui kahteen maaotteluun. Seuratasolla hän edusti Helsingin Tarmoa ja voitti kevyessä sarjassa Suomen mestaruuden vuosina 1947 ja 1948.Lounasheimo, s. 781 Hän saavutti TUL:n mestaruuskilpailuissa hopeaa vuosina 1946 ja 1947. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Rumphella aggregata

Rumphella aggregata on Gorgoniidae-heimoon kuuluva pehmytkoralli. Se kasvaa haarovina, tasapaksuina, ruskeansävyisinä varsina. Se on kotoisin Tyyneltämereltä. Riutta-akvaarioissa sitä pidetään yhtenä helppohoitoisimmista Gorgoniidae-lajeista, koska se hankkii ravintoa symbioosissa elävien fotosynteettisten levien kautta eikä siksi tarvitse säännöllistä ruokkimista eläinplanktonilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Valokuva Florida museum of natural history Luokka:Korallieläimet
Rentenmark

Rentenmark (lyhenne RM) oli Saksassa 15. marraskuuta 1923 hyperinflaation torjumiseksi käyttöön otettu valuutta. Yksi Rentenmark jakautui 100 Rentenpfennigiin. Rentenmark korvasi paperimarkan (). Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksa kärsi vakavasta talouskriisistä. Valtiolla ei ollut kultareserviä valuutan takaamiseksi, joten Rentenmarkan liikkeelle laittanut pankki Rentenbank kiinnitti maita ja teollisuustuotteita 3.2 miljardin edestä uuden valuutan takaamiseksi. Valuutan ilmestyessä 1 Rentenmark vastasi 1012 (biljoonaa) paperimarkkaa, jolloin sen vaihtokurssiksi tuli 4,2 RM yhtä Yhdysvaltain dollaria kohti. Yleisö hyväksyi sen ja se auttoi tehokkaasti inflaation torjumisessa. Seuraavaksi lailliseksi maksuvälineeksi tuli 30. elokuuta 1924 Reichsmark ja sen arvo vastasi Rentenmarkia. Rentenmark oli osa Hjalmar Schachtin valuuttapolitiikkaa, jonka tarkoituksena oli lopettaa Saksan hyperinflaatio yhdessä kansleri Gustav Stresemannin ja talousministeri Hans Lutherin harjoittaman talouspolitiikan kanssa. Valuutta jätettiin käyttöön Reichsmarkin rinnalle ja viimeiset Rentenmark-setelit olivat käyttökelpoisia vuoteen 1948 saakka. ==Setelit== Seteleitä laskettiin liikkeelle seuraavan kokoisina: 1, 2, 5, 10, 50, 100, 500 sekä 1000 Rentenmarkia ==Kolikot== Kolikoita laskettiin liikkeelle seuraavan kokoisina: 1, 2, 5, 10 ja 50 Rentenpfennigiä sekä 1 ja 3 Rentenmarkia. Luokka:Euroopan rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt Luokka:Weimarin tasavalta Luokka:Saksan taloushistoria
Gorgoniidae

Gorgoniidae on pehmytkorallien heimo. Siihen kuuluu yli 20 sukua. Useimpien lajien rakenne on varpumainen: ne muodostuvat haarovista , ohuista oksista. Monet lajit syövät eläinplaktonia, joillakin on lisäksi symbioottisia, yhteyttäviä leviä. Joitakin lajeja pidetään riutta-akvaariossa, joitakin hyödynnetään kosmetiikan valmistuksessa. Niitä tutkitaan myös lääketieteessä, koska niissä on tulehduksia estäviä ja kasvainten kasvua rajoittavia aineita.Gorgonian propagation Garf's farmer Coral == Sukuja == *Adelogorgia (Bayer, 1958) *Eugorgia (Verrill, 1868) *Eunicella *Guaiagorgia *Gorgonia (Linnaeus, 1758) *Hicksonella *Leptogorgia (Milne Edwards & Haime, 1857) *Litigorgia *Lophogorgia (Milne-Edwards, 1857) *Pacificigorgia *Pacifigorgia (Bayer, 1951) *Phycogorgia *Phyllogorgia *Pinnigorgia *Pseudopterogorgia (Kükenthal, 1919) *Pterogorgia (Ehrenberg, 1834) *Rhodophyton *Rumphella == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ADW Luokka:Korallieläimet
The Essential Deep Purple

The Essential Deep Purple on Deep Purple -yhtyeen vuonna 2003 julkaistu kokoelma-albumi. Sen materiaali julkaistiin alun perin vuonna 1975 kokoelmalevyllä 24 Carat Purple. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord ja Ian Paice. # # # # # # # # == Kokoonpano == *Ritchie Blackmore – kitara *Ian Gillan – laulu, lyömäsoittimet *Roger Glover – basso *Jon Lord – kosketinsoittimet *Ian Paice – rummut Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Deep Purplen kokoelma- albumit Deep Purple
Jos rakastat (kappale)

Jos rakastat on Kristiina Halkolan esittämä vuonna 1971 levyttämä musiikkikappale. Kappaleen on säveltänyt Kaj Chydenius, ja sanoittanut Matti Rossi.| Se julkaistiin Halkolan samana vuonna ilmestyneellä esikoisalbumilla Täytyy uskaltaa. Kappale on yksi tunnetuimpia Halkolan esittämiä kappaleita. Kappale kertoo tytöstä, joka asettaa ehtoja kumppanilleen. Jokainen säkeistö on eripituinen, jossa ei ole runomittaa eikä loppusointuja. Kertosäkeessä kerrotaan mitä tapahtuu, jos ehdot täytetään. ==Parodia== Jope Ruonansuu levytti vuonna 2001 kappaleesta oman version nimeltään "Rakastan turkulaisia". ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1971 kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Kaj Chydeniuksen säveltämät kappaleet
Supertyttö

Supertyttö (Supergirl) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Se perustuu DC Comicsin supersankariin Terästyttöön, jonka loivat Otto Binder ja Al Plastino. Elokuvan ohjasi Jeannot Szwarc ja käsikirjoitti David Odell. Pääosissa näyttelevät Faye Dunaway ja Helen Slater. Itse elokuva tehtiin kuitenkin Christopher Reeven tähdittämien Teräsmieselokuvien menestyksen takia. Elokuva huomioitiin muun muassa Saturn-ehdokkuudella parhaasta näyttelijän suorituksesta vuonna 1985. Kaupallista menestystä elokuva ei saanut, sillä se tuotti Yhdysvalloissa hieman yli 14 miljoonaa dollaria. == Näyttelijät == ==Arvioita== Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Supertytön erikoistehosteiden olevan kauhean näköistä aletavaraa, mutta nuoren Slaterin esittävän nimiroolia pontevasti. Myös syöjätärrooleihin erikoistunut Faye Dunaway on Yläsestä hauska. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo Supertyttöä supertylsäksi ja antaa sille 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:DC- universumiin perustuvat elokuvat
Kineettinen taide

Kineettinen taide perustuu liikkeeseen, kuten mobilet tai liikkuvia osia sisältävät veistokset ja rakennelmat. Liike voi vaatia katsojan aktiivisuutta tai esimerkiksi koneistoa, tietotekniikkaa tai magneettisuutta. Muun muassa Jean Tinguely on tehnyt sähköllä toimivia liikkuvia veistoksia. Kineettisiksi on kutsuttu myös rakennelmia, jotka muuttuvat odottamatta kun katsoja siirtyy paikasta toiseen ja liikevaikutelmien luominen vuoron perään syttyvien ja sammuvien valojen avulla.Taiteen pikkujättiläinen, s. 319-320. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X Naum Gabo ja Antoine Pevsner olivat ensimmäisiä, jotka käyttivät taiteesta nimeä kineettinen manifestissaan. Alkuun puhuttiin usein dynaamisesta taiteesta, kun tarkoitettiin teoksia, joissa on taiteen keinoin luotu liikettä tai liikkeen illuusiota. Nykymerkityksessään termi kineettinen taide alkoi vakiintua vasta 1950-luvulta lähtien. Op-taide taas perustuu liikkeen illuusioon. Sitä kutsuttiin alkuun kineettiseksi taiteeksi. Optiset maalaukset luovat värähteleviä liikeilluusioita. Geometriset kuviot ja moiré- tyyppinen efekti on op-taiteelle tyypillistä. Tavallisimmin se saadaan aikaan käyttämällä mustan ja valkoisen kontrastia tai vastavärejä ja tarkoin rajattuja koneellisen omaisesti toistuvia pintoja, kuten samankeskisiä ympyröitä, neliöitä tai viivoja. Esimerkiksi Bridget Riley on käyttänyt aaltoilevia kontrastisen värisiä viivoja. Maalaukset voivat myös luoda vaikutelmaa esiin työntyvästä tai sisäänpäin kupertuvasta muodosta. Victor Vasarely alkoi kutsua tällaisia maalauksia kinetismiksi (cinétisme). Myöhemmin on niitä on kutsuttu yleisemmin nimellä op-taide. Tiedosto:Hischer WV205.jpg|Saksalaisen Michael Hischerin kineettinen tuulen avulla toimiva veistos. Tiedosto:Waterwhirler Len Lye 01.jpg|Meren rannalle sijoitettu Len Lyen teos vuodelta 2006 Wellingtonissa Uudessa Seelannissa. Tiedosto:Vancouver sculpture Blue Heron.jpg|Douglas R. Taylorin veistos Blue Heron Vancouverissa Kanadassa vuodelta 2006 Tiedosto:Duncan Stemler Power of the Wind.jpg|Duncan Stemlerin teos Power of the Wind. ==Katso myös== *Mobile *Kineettinen valokuvaus ==Lähteet== Luokka:Taidesuuntaukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Joka tuuleen kylvää

Joka tuuleen kylvää (Inherit the Wind) on Stanley Kramerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka kertoo Daytonin kuuluisasta evoluutioteorian vastaisesta ”apinaoikeudenkäynnistä” eli Scopesin oikeudenkäynnistä. Vuonna 1960 ensi-iltaan tuodun elokuvan pääosia näyttelevät Spencer Tracy, Gene Kelly ja Fredric March. Elokuva pohjautuu Jerome Lawrencen ja Robert Edwin Leen kirjoittamaan näytelmään Inherit the Wind, joka taas pohjautuu tositapahtumiin vuodelta 1925. Näytelmä kertoo oikeudenkäynnistä, jossa oli syytettynä lukionopettaja John T. Scopes (1900–1970), joka ilmoitti osavaltionlain vastaisesti opettaneensa evoluutioteoriaa. Elokuvan piilotarkoituksena oli kuitenkin kommentoida valmistumistaan edeltäneen vuosikymmenen McCarthy-oikeudenkäyntejä.Inherit the controversy The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Elokuvasta on tehty samanniminen uusintaversio, David Greenen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1988. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1960 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Stanley Kramerin ohjaamat elokuvat Luokka:Kristinuskosta kertovat elokuvat Luokka:Oikeussalidraamat cs:Kdo seje vítr
Kaiken se kestää

Kaiken se kestää on Fred Cavayén ohjaama ranskalainen rikosdraama ja ihmissuhde-elokuva vuodelta 2008. == Juoni == Tarina kertoo perheestä, jonka äiti Lisa pidätetään murhasta epäiltynä. Isä Julien jää kaksin pienen pojan kanssa ja yrittää saada Lisan vapaaksi valitusten ja lakimiesten avulla, mutta turhaan. Poika alkaa vieraantua äidistään ja hänen mielensä uhkaa järkkyä. == Rooleissa == == Vastaanotto == Turun Sanomien Tapani Maskula luonnehti elokuvaa epäuskottavaksi ja kaavamaiseksi tusinafilmiksi oman käden oikeuden harjoittajasta vääriä tuomioita julistavassa yhteiskunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2008 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset rikosdraamaelokuvat
Fine-Day

Fine-Day (, 1852 – vuoden 1935 jälkeen) oli creesotapäällikkö. Hänet tunnetaan parhaiten osallistumisestaan vuonna 1885 Saskatchewanin kapinaan, jossa hänen merkittävin taistelunsa Kanadan hallituksen joukkoja vastaan oli Cut Knifen taistelu. Aikalaiset kutsuivat häntä rohkeaksi kaikissa tilanteissa. Hän oli taitava taistelija, metsästäjä ja myöhemmällä iällä merkittävä šamaani. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Erityisnosto-oikeus

Erityisnosto-oikeus (, lyhenne SDR) on Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luoma varantoväline ja reservivaluutta. IMF käyttää niitä kirjanpidossaan ja jakaa niitä jäsenmailleen.Maailman talouden tietojättiTilastokeskus: Rahoitusvaade Se on kirjanpidollinen yksikkö, jonka arvo määräytyy maailman keskeisten valuuttojen muodostaman valuuttakorin perusteella.Taloussanomat: Venäjä kyseenalaistaa dollarin aseman Valuuttakori koostuu Yhdysvaltain dollarista, eurosta, Japanin jenistä, Englannin punnasta ja Kiinan renminbistä. Euro on korvannut valuuttakoreissa aikaisemmin mukana olleet Saksan markan ja Ranskan frangin. Valuuttakorin koostumus määrätään viiden vuoden välein. Erityisten nosto-oikeuksien valuuttakoodi on XDR. Erityisnosto- oikeus otettiin käyttöön vuonna 1970. Tavoitteena on korvata valtiollisten valuuttojen ja kullan käyttöä kansainvälisissä maksusuorituksissa. Kiinan renminbi päätettiin lisätä Kansainvälisen valuuttarahaston valuuttakoriin marraskuussa 2015, ja muutos tuli voimaan lokakuussa 2016.Historiallinen valinta: Kiinan valuutta suurten joukkoon == Valuuttakorin koostumus == Ajanjakso Yhdysvaltain dollari Saksan markka Ranskan frangi Japanin jeni Englannin punta 1981–1985 0,540 (42 %) 0,460 (19 %) 0,740 (13 %) 34,0 (13 %) 0,0710 (13 %) 1986–1990 0,452 (42 %) 0,527 (19 %) 1,020 (12 %) 33,4 (15 %) 0,0893 (12 %) 1991–1995 0,572 (40 %) 0,453 (21 %) 0,800 (11 %) 31,8 (17 %) 0,0812 (11 %) 1996–1998 0,582 (39 %) 0,446 (21 %) 0,813 (11 %) 27,2 (18 %) 0,1050 (11 %) Ajanjakso Yhdysvaltain dollari Euro Japanin jeni Englannin punta 1999–2000 0,5820 (39 %) 0,3519 (32 %) 27,2 (18 %) 0,1050 (11 %) 2001–2005 0,5770 (45 %) 0,4260 (29 %) 21,0 (15 %) 0,0984 (11 %) 2006–2010 0,6320 (44 %) 0,4100 (34 %) 18,4 (11 %) 0,0903 (11 %) 2011–2015 0,6600 (41,9 %) 0,4230 (37,4 %) 12,1000 (9,4 %) 0,1110 (11,3 %) Ajanjakso Yhdysvaltain dollari Euro Kiinan renminbi Japanin jeni Englannin punta 2016–2020 (41,73 %) (30,93 %) (10,92 %) (8,33 %) (8,09 %) ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * IMF-Finances Site including SDR-rates * FAQ: What is an SDR? * The U.S. dollar-value of the SDR is posted here daily. * Special Drawing Rights fact sheet Luokka: Kansainvälinen valuuttarahasto Luokka:Valuutta
SDR

SDR voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Erityisnosto-oikeus, engl. Special Drawing Right, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luoma varantoväline ja reservivaluutta * Ohjelmistoradio, engl. Software-defined radio, lähetin- vastaanotinjärjestelmä, jonka ominaisuuksia määritellään ohjelmallisesti * Sveriges Dövas Riksförbund, Ruotsin kuurojen keskusliitto
Sinikulmamesikko

Sinikulmamesikko (Melithreptus gularis) on Australian pohjoisosissa ja itärannikolla tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan sinikulmamesikko on noin 14-16 cm. Lajin päälaki ja posket ovat mustat, ja päässä on valkea silmäkulmajuova. Kurkku on linnulla valkoinen. Silmien yläpuolella on paljas sininen alue. Selkä on väriltään tummanvihertävä tai keltainen. Sinikulmamesikon vatsa on väritykseltään harmahtavan valkoinen. Sinikulmamesikon sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäön perusteella. Nuoret yksilöt ovat hieman aikuisia lintuja vaaleampia. == Levinneisyys ja elinympäristö == Sinikulmamesikkoa tavataan alueella, joka ulottuu Pilbarasta Australian pohjoisrannikkoa myöten kaakkoon Uuteen Etelä-Walesiin. Linnun elinympäristöä ovat avoimet eukalyptusmetsät ja muut metsämaat. Sinikulmamesikot elävät usein vesistöjen läheisyydessä erityisesti kuivemmassa Pohjois-Australiassa. == Elintavat ja ravinto == Sinikulmamesikot elävät yleensä pienissä ryhmissä, joissa on tavallisesti alle 12 lintua. Lajin pesimäkausi kestää heinäkuulta joulukuulle. Laji käyttää hyödykseen yhteispesintää, jolloin naarasta auttaa poikasten ruokkimisessa kahdesta neljään muuta lintua. Naaras rakentaa puunkuoresta kuppimaisen pesän ja pehmustaa sen villalla ja eläinten karvoilla. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa ja hautoo munat mahdollisesti muiden lintujen avustuksella. Pesimäaikaan koiraat ovat hyvin aggressiivisia ja voivat hyökätä pesimäalueella olevia itseään suurempiakin lintuja vastaan. Sinikulmamesikon ravinto koostuu pääosin medestä ja hyönteisistä, mutta se syö satunnaisesti myös siemeniä. == Lähteet == Luokka:Mesikot
I’m Sorry I Haven’t a Clue

I'm Sorry I Haven't a Clue (usein lyhennettynä ISIHAC) on BBC Radio 4:n esittämä komediallinen visailuohjelma, jonka ensimmäinen jakso lähetettiin 11. huhtikuuta 1972. Ohjelman runkona toimivat erilaiset laulu- ja näytelmätehtävät sekä pelit, jotka ovat osittain improvisoituja. Monet osiot sisältävät muiden radio- ja tv-ohjelmien parodiointia. Tämän vuoksi ohjelman sloganina on ollutkin vuosien ajan "the antidote to panel games" eli "vastalääkettä tietovisailuihin". Ohjelman pitkäaikaisena puheenjohtajana toimi Humphrey Lyttelton, ja vakiokilpailijoina ovat koomikot Graeme Garden, Tim Brooke-Taylor ja Barry Cryer. Vakiokilpailijoihin kuului myös joulukuussa 1996 kuollut Willie Rushton. Hänen tilallaan on sarjassa esiintynyt vierailijoina muun muassa Stephen Fry, Paul Merton, Tony Hawks, Andy Hamilton, Linda Smith, Phill Jupitus, Sandi Toksvig, David Mitchell, Bill Oddie, Kenny Everett, Bill Bailey, ja Jeremy Hardy. Sarjan musiikista vastaa Colin Sell. Yksittäisinä kertoina pianolla säestäjinä ovat toimineet myös Neil Innes, Matthew Scott sekä Denis King. Kuulijoita sarjalla on noin kaksi miljoonaa. Lytteltonin kuoltua 2008 ohjelman jatkumisesta oli aluksi epäselvyyttä, kunnes sitä päätettiin jatkaa vaihtuvin puheenjohtajin. Vuoden 2009 ensimmäisen kuuden ohjelman kauden juontajina toimivat Stephen Fry, Jack Dee ja Rob Brydon. Jack Dee on jatkanut ohjelman juontajana vuodesta 2009 eteenpäin ja sekä Fry että Brydon ovat olleet vierailevina kilpailijoina. ISIHAC on voittanut kultaisen Sony Radio Academy Awards palkinnon kolme kertaa, vuosina 1995, 1998 sekä 2004. Ohjelman pohjalta on myös tehty kirjoja. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset radio-ohjelmat
Trolli

Trolli tai trollaus voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * trolli (internet), tahallinen ärsyttäminen tai häiriköinti Internet-keskusteluissa * trolli (informaatiosodankäynti), propagandan levittäminen tai ahdistuksen aiheuttaminen osana informaatiosodankäynnin operaatiota * trolli (taruolento), nimitys peikoille pohjoismaisessa kansanperinteessä * Trolli (tuotemerkki), makeistuotemerkki. == Katso myös == * Patenttitrolli
Omenapuut

Omenapuut (Malus) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun lajit kasvavat alkuperäisinä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Omenapuulajeja on 36, sillä aiempia lajeja on erotettu muihin ruusukasvisukuihin. Eri omenapuulajeista on myös jalostettu monia erilaisia lajikkeita niin omenoiden tuotantoon kuin koristepuiksikin. == Kuvaus == Omenapuut ovat kesävihantia puita tai pensaita, joilla on yleensä ehyet ja sahalaitaiset lehdet. Sarjamaisessa kukinnossa on 2–6 kukkaa. Terälehdet ovat yleensä valkoisia tai vaaleanpunaisia. Hedelmä on pohjushedelmä, jossa siementen ympärillä olevia sikiäimestä kehittyneitä kovia kalvoja ympäröi mehevöitynyt kukkapohjus. == Käyttö == Taloudellisesti tärkein laji on tarhaomenapuu (Malus domestica). Omenapuista on jalostettu myös monia lajikkeita koristekasvikäyttöön. Koristekasveina käytetään esimerkiksi koristeomenapuita eli purppuraomenapuita (Malus Purpurea-ryhmä), paratiisiomenapuita (Malus Prunifolia-ryhmä), pilariomenapuita (Malus Ballerina-ryhmä), marjaomenapuuta (Malus baccata) ja helmiomenapuun eli japaninmarjaomenapuun (Malus toringo) lajikkeita. == Omenapuulajeja ja -lajikkeita == === Lajeja === * Malus baccata – marjaomenapuu ** Malus baccata subsp. mandshurica – mantsurianmarjaomenapuu * Malus coronaria – kruunuomenapuu * Malus domestica – tarhaomenapuu * Malus florentina – pihlajaomenapuu * Malus floribunda – ruusuomenapuu * Malus fusca – oregoninomenapuu * Malus halliana – hallinomenapuu * Malus hupehensis – hupeinomenapuu * Malus ioensis – preeriaomenapuu * Malus prunifolia – siperianomenapuu * Malus pumila – eevanomenapuu * Malus sieboldii – koralliomenapuu * Malus sieversii – aasianomenapuu * Malus spectabilis – kiinanomenapuu * Malus sylvestris – metsäomenapuu ** Malus sylvestris subsp. praecox – kaakonmetsäomenapuu * Malus toringo – helmiomenapuu eli japaninmarjaomenapuu ** Malus toringo var. sargentii – helmiomenapensas eli pikkuhelmiomenapuu eli marjaomenapensas * Malus trilobata – turkinomenapuu * Malus tschonoskii (Macromeles tschonoskii) – japaninomenapuu, liekkiomenapuuKassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Omenapuut (Malus)Suomen Lajitietokeskus: Omenapuut – Malus Viitattu 2.11.2023. === Lajikeryhmiä ja lajikkeita === * Malus Ballerina-ryhmä – pilariomenapuu * Malus 'Hyvingiensis' – rautatienomenapuu * Malus Prunifolia-ryhmä – paratiisiomenapuu * Malus Purpurea-ryhmä – purppuraomenapuu (koristeomenapuu) == Lähteet == * (suomenkieliset nimet) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Funet: Omenapuut (Malus) * ITIS: Malus * United States Department of Agriculture (USDA): Malus * Flora of China: Malus * Pherobase: Floral volatiles of Genus Malus *
Malus

Malus voi tarkoittaa: * omenapuut (Malus), kasvisuku * malus, negatiivinen bonus vakuutuksessa * Malus, Masto, Argo-laivan tähdistöön luettu asterismi, jonka nykyisin katsotaan kuuluvan Kompassin tähdistöön * Malus, sukunimenä: ** Étienne Louis Malus (1775–1812), ranskalainen fyysikko, optiikan tutkija.
Nicolas Cheong Jin-suk

Nicolas Cheong Jin-suk (; 7. joulukuuta 1931 – 27. huhtikuuta 2021) oli eteläkorealainen kardinaali. Hän syntyi Soulissa ja sai pappisvihkimyksen 18. maaliskuuta 1961. Piispaksi hänet vihittiin 3. lokakuuta 1970, ja vuosina 1970–1998 hän toimi Cheongjun piispana. Vuonna 1998 hän nousi Soulin arkkipiispaksi ja maaliskuun 2006 konsistoriossa kardinaaliksi. Nicolas Cheong Jin-suk on S. Maria Immacolata di Lourdes a Boccean kardinaalipappi. Hän on lisäksi ollut vuodesta 1998 Pjongjangin apostolisena hallitsijana. Hän opiskeli aikoinaan Soulissa, Hongkongissa ja Roomassa. == Aiheesta muualla == * Catholic-hierarchy.org: Nicholas Cardinal Cheong Jin-Suk * The Cardinals of the Holy Roman Church Luokka:Eteläkorealaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Luettelo joukkueista ja ajajista Ranskan ympäriajossa 2009

Tämä on luettelo joukkueista ja ajajista Ranskan ympäriajossa 2009: {| class="wikitable" style="width:97%" Cervélo TestTeam CTT Cervélo TestTeam CTT Cervélo TestTeam CTT Cervélo TestTeam CTT 1 Carlos Sastre 2 Íñigo Cuesta 3 José Ángel Gómez Marchante 4 Volodymir Gustov 5 Heinrich Haussler 6 Thor Hushovd 7 Andreas Klier 8 Brett Lancaster 9 Hayden Roulston Manageri: Theo Maucher Manageri: Theo Maucher Manageri: Theo Maucher Manageri: Theo Maucher == Lähteet == Luokka:Ranskan ympäriajo 2009
The Winter of Frankie Machine

The Winter of Frankie Machine on Don Winslow'n vuonna 2006 julkaistu romaani. Romaanin päähenkilö on entinen mafian palkkamurhaaja Frank Machianno. == Elokuvasovitus == Elokuvaohjaaja Michael Mann on suunnitellut romaanin elokuvaversiota. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Jännitysromaanit
Colin Sell

Colin Sell on brittiläinen pianisti, joka tunnetaan erityisesti BBC Radio 4:n I'm Sorry I Haven't a Clue -visailuohjelmasta, jonka musiikista hän on vastannut vuodesta 1974 alkaen. Vuodesta 1998 Sell on toiminut East 15 Acting Schoolin musiikkiosaston johtajana. Sell on säveltänyt musiikin useisiin teatteriesityksiin, muun muassa Royal Shakespeare Companylle. Lisäksi hän säveltänyt musiikin yli 20 radiokuunnelmaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläiset pianistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Dahon

Dahon on 1982 perustettu maailman suurin taittopolkupyörien valmistaja, joka valmistaa kaksi kolmasosaa maailman taittopolkupyöristä. Yrityksen perusti fyysikko David T. Hon. Dahon on patentoinut runkoratkaisunsa. Se valmisti 35 erilaista taittopyörämallia vuonna 2009. thumb|Dahon Espresso 57 DGA Luokka:Polkupyörämerkit Luokka:Yhdysvaltalaiset polkupyörävalmistajat
Antero Halonen

Tauno Antero Halonen (15. joulukuuta 1938 Hankasalmi – 26. lokakuuta 2016)Kuolinilmoitus, Warkauden Lehti 20.11.2016, s. 7 oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 50 Halonen saavutti Moskovan EM-kilpailuissa 1963 pronssia kevyessä sarjassa (alle 60 kg). Hän voitti irlantilaisen Patrick McCranen tuomaripistein 5–0 ja bulgarialaisen Stojan Pilitševin pistein 4–1. Välieräottelussa hän hävisi unkarilaiselle János Kajdille pistein 0–5.Lounasheimo, s. 771 Samana vuonna Halonen voitti Pohjoismaiden mestaruuden. Tokion 1964 olympialaisissa hän hävisi 60-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella puolalaiselle Jozef Grudzienille pistein 1–4 Lounasheimo, s. 747; Grudzien voitti lopulta kultaa.Lounasheimo, s. 741 Seuratasolla "Lukkeri" Halonen edusti Varkauden Tarmoa ja Warkauden Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden 60 kilogramman sarjassa vuosina 1962–1964 sekä saavutti sarjaa alempana SM-hopeaa vuosina 1960 ja 1961. Uransa jälkeen hän toimi kotipaikkakunnallaan Varkaudessa paikallisen Varkauden Voimailuseuran pitkäaikaisena valmentajana. Hänet valittiin Suomen nyrkkeilyn "Hall of Fameen" vuonna 2014. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kurt Mattsson

Kurt Antero Mattsson (1. maaliskuuta 1940 Lahti – 12. lokakuuta 2023) oli suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 201 ”Kurre” Mattsson edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisten kevyessä keskisarjassa (alle 71 kg). Hän voitti ensimmäisellä kierroksella etiopialaisen Alemou Bekelen tuomaripistein 4–1 mutta hävisi seuraavassa ottelussaan puolalaiselle Józef Grzesiakille pistein 0–5.Lounasheimo, s. 748 Belgradin EM-kilpailuissa 1961 hän hävisi ensimmäisellä kierroksella englantilaiselle James Lloydille pistein 2–3. Moskovan EM-kilpailuissa 1963 hän hävisi skotlantilaiselle Andy Wyperille tyrmäyksellä toisessa erässä.Lounasheimo, s. 771 Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Mattsson voitti kultaa vuonna 1963 ja saavutti pronssia vuonna 1961. Seuratasolla Mattsson edusti Helsingin Atleettiklubia ja Viipurin Nyrkkeilijöitä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1962 ja 1963 sekä saavutti pronssia vuonna 1961. Hän otteli vuosina 1965–1969 ammattilaisena 13 ottelua, joista hän voitti yhdeksän ja hävisi kaksi (kaksi ratkaisematonta). == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Samuli Apajalahti

Eino Lauri Samuli Apajalahti () oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja kouluneuvos. Samuli Apajalahden vanhemmat olivat Helsingin Kallion seurakunnan kirkkoherra Lauri Apajalahti ja tunnettuun sukuun kuulunut Eeva Tulenheimo. Apajalahti oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän osallistui talvi- sekä jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Valmistuttuaan sotien jälkeen hän toimi opettajana sekä rehtorina. Hän oli Helsingissä sijainneen Tehtaanpuiston yhteiskoulun rehtori vuosina 1954–1977. Apajalahti oli Oppikoulunopettajien Keskusliiton puheenjohtaja ja vuodesta 1968 alkaen Akavan varapuheenjohtaja. Hän vaikutti peruskoulujärjestelmän luomiseen ja oli mukana yhdistämässä opettajien edunvalvontajärjestöjä Opettajien ammattijärjestöksi. Apajalahti valittiin OAJ:n puheenjohtajaksi vuonna 1973. Hänet valittiin vuonna 1976 Akavan ensimmäiseksi päätoimiseksi puheenjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1982 saakka. Hänen puheenjohtajakausillaan Akavan jäsenmäärä kasvoi merkittävästi ja Akavasta tuli varteenotettava työmarkkinajärjestö. Apajalahti osallistui keskikoulun ja lukion geometrian ja trigonometrian oppikirjojen tekemiseen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Exsurge Domine

Exsurge Domine () on paavi Leo X:n asettama bulla, joka julkaistiin 15. kesäkuuta 1520 vastauksena Martti Lutherin opetuksiin, teeseihin ja niiden jälkeisiin kirjoituksiin, jotka asettuivat paavin näkemystä vastaan. Vaikka bullassa ei suoranaisesti tuomittu kaikkia Lutherin oppeja, siinä vaadittiin häntä korjaamaan 41 kohtaa. Osa korjattaviksi vaadituista kohdista on Lutherin 95 teesissä, osa muissa kirjoituksissa ja hänen nimiinsä pannuissa puheissa. Bullassa asetettiin myös aikaraja. Lutherin tuli alistua bullan vaatimuksiin 60 päivän kuluessa siitä, kun bulla oli julkaistu. Takarajana oli 10. joulukuuta 1520, mutta tuona päivänä Luther poltti roviolla oman kappaleensa Exsurge Dominesta ja muun muassa kanonisen oikeuden teoksia. Lutherin vastaus bullaan oli samalla reaktio katolisuuden puolustajan Johann Eckin toimiin. Eck oli eri puolilla Saksaa polttanut Lutherin kirjoituksia. Koska Luther ei noudattanut bullaa, paavi julkaisi pannabullan Decet Romanum Pontificem, jolla Luther asetettiin ekskommunikaatioon. Vatikaanin kappale asiakirjasta on edelleen Vatikaanin kirjastossa. == Lähteet == Luokka:Luterilaisuuden historia Luokka:Paavin bullat Luokka:1520 Luokka:Martti Luther
Ljube

Ljube () on venäläinen rockyhtye, joka on tunnettu isänmaallisista kappaleistaan. Yhtyeen musiikki on voimakkaan melankolista. Se yhdistelee aineksia länsimaisesta rockista, venäläisestä kansanmusiikista ja sotilasmusiikista, minkä vuoksi Ljuben luokittelu tietyn tyylin edustajaksi on vaikeaa. Kappaleiden aiheet liittyvät useimmiten alamaailmaan, sotilaselämään ja venäläiseen kansallistunteeseen. Ljube on kuulunut 1990-luvun alusta koko Venäjän suosituimpiin ja menestyksekkäimpiin kokoonpanoihin. Yhtyeen tuotanto on venäjänkielistä. Ainoan poikkeuksen tekee kappale No More Barricades, joka kertoo "uudelleensyntyneestä" aidosti demokraattiseesta Venäjästä. Kappale julkaistiin Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Yhtye on Venäjän presidentin Vladimir Putinin lempiyhtye. == Julkaisut == === Albumit === *АТАС (Atas, 1989) *Кто сказал, что мы плохо жили..? (Kto skazal, što my ploho žili...? 1992) *Зона ЛЮБЭ (Zona Ljube, 1993) *Комбат (Kombat, 1996) *Собрание сочинений (Sobranije sotšineni, 1996) *Песни о людях (Pesni o ljudjah, 1997) *Полустаночки (Polustanotški, 2000) *Собрание сочинений. Том 2. (2001) *Давай за… (Davai za..., 2002) *Юбилей (Jubilei, 2002) *Ребята нашего полка (Rebjata naševo polka, 2004) *Рассея (Rasseja, 2005) *Свои (Svoi, 2009) ==== Livealbumit ==== *Песни из концертной программы «Песни о людях» в ККЗ «Пушкинский» (1998) === Muuta === ==== DVD:t ==== * «ЛЮБЭ» ЮБИЛЕЙ (kaksiosainen konserttikooste, 2007) ==== Musiikkivideoita ==== * Не валяй дурака, Америка * Луна (Luna, 1994) * На воле (Ha vole, 1994) * Прорвёмся! (Prorvjomsja! 1999) * Солдат (Soldat, 2000) * Давай за... (Davai za, 2002) * Сталевары России (Stalevary Rossii, 2008) == Aiheesta muualla == * Ljuben sanoituksia Luokka:Venäläiset rockyhtyeet
Jouko Lindberg

Jouko Ilari Gideon Lindberg (alk. Lindbergh, s. 25. elokuuta 1947 Tampere) on entinen suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 181 "Jokke" Lindberg edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicon 1968 kisojen kääpiösarjassa (alle 54 kg) hän hävisi avausottelussaan brittiläiselle Michael Carterille tuomariäänin 0–5. Münchenin 1972 olympialaisten höyhensarjassa (alle 57 kg) hän voitti ugandalaisen Deogartis Musoken pistein 5–0 ja argentiinalaisen Mario Alberto Ortizin pistein 4–1 mutta hävisi puolivälierissä kenialaiselle Philip Waruingelle pistein 1–4 ja päätyi sijoille 5–8.Lounasheimo, s. 748 Kolmissa EM-kilpailuissa Lindberg hävisi avausottelunsa. Roomassa 1967 hän otteli kärpässarjassa (alle 51 kg) ja hävisi unkarilaiselle Gustav Junghausille pistein 0–5. Bukarestissa 1969 hän hävisi samoin pistein puolalaiselle Ryszard Andrukiewiczille kääpiösarjassa.Lounasheimo, s. 772 Madridissa 1971 hän hävisi höyhensarjan ottelussaan romanialaiselle Gabriel Pometculle pistein 1–4.Lounasheimo, s. 773 Lindberg voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1967 kärpässarjassa ja vuonna 1972 höyhensarjassa.Lounasheimo, s. 777 Seuratasolla Lindberg edusti Tampereen Voimailuseuraa ja Valkeakosken Hakaa. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1966 ja 1967 kärpässarjassa, vuonna 1969 kääpiösarjassa sekä vuosina 1970–1972 ja 1974 höyhensarjassa. Jouko Lindberg on toiminut Suomen Nyrkkeilyliiton varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. Hän on toiminut kansainvälisenä kehä- ja arvostelutuomarina vuodesta 1988 ja osallistunut tässä toimessa MM- ja EM-turnauksiin. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Nikkinen

Karl-Erich ”Erik” Nikkinen (s. 10. helmikuuta 1944 Oulu) on suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 221 ”Eki” Nikkinen edusti Suomea Méxicon 1968 olympialaisten kevyessä sarjassa (alle 60 kg). Hän hävisi avausottelussaan romanialaiselle Calistrat Cuțoville tuomariäänin 0–5 ja karsiutui jatkosta.Lounasheimo, s. 748 Seuratasolla Nikkinen edusti Oulun Tarmoa. Hän voitti Suomen mestaruuden 60-kiloisten sarjassa vuonna 1968 sekä saavutti SM- hopeaa 63,5-kiloisissa vuonna 1965. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1965 ja 1966. Erik Nikkinen otteli vuosina 1969–1976 ammattilaisena 21 ottelua, joista hän voitti 18. Hänen poikansa Petri Nikkinen oli maaottelunyrkkeilijä ja SM-mitalisti 1990-luvulla. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirkkopuiston tenniskentät

Kirkkopuiston tenniskentät ovat Naantalin vanhassakaupungissa sijaitsevat kaksi massakenttää. Kentällä pelattiin vuoden 2009 Davis Cupin Suomi–Monaco maaottelu 10.–12. heinäkuuta, jota varten kentän ympärille rakennettiin 1 500 hengen katsomot. Kirkkopuiston kentät ovat Turun alueen korkeatasoisimmat ulkokentät ja ainoat joissa voidaan pelata kansainvälisiä otteluita kuten Davis Cupia. Kentillä on pelattu Finnish Satellite Circuitin Masters- turnaukset vuosina 1993, 1994 ja 1997. == Lähteet == * * * * * Luokka:Suomen urheilukentät Luokka:Naantalin urheilupaikat Luokka:Suomen tennis
Risto Meronen

Risto Veikko Tapio Meronen (s. 17. elokuuta 1945 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja.Siukonen, s. 202 ”Ripa” Meronen edusti Suomea Méxicon 1968 olympialaisten höyhensarjassa (alle 57 kg). Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella neuvostoliittolaiselle Valeri Plotnikoville tuomariäänin 0–5.Lounasheimo, s. 748 Bukarestin EM-kilpailuissa 1969 Meronen voitti kevyessä sarjassa (alle 60 kg) espanjalaisen Jose Setieun pistein 5–0 mutta hävisi seuraavassa ottelussaan puolalaiselle Ryszard Petekille pistein 0–5.Lounasheimo, s. 772 Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Meronen saavutti pronssia vuonna 1965. Seuratasolla Meronen edusti Viipurin Nyrkkeilijöitä ja Tapanilan Erää. Hän voitti Suomen mestaruuden 57 kilogramman sarjassa vuonna 1965 sekä saavutti 60-kiloisissa SM-pronssia vuonna 1966 ja SM-hopeaa vuonna 1967. Hän otteli ammattilaisena kolme ottelua vuosina 1969–1972 ja voitti niistä jokaisen. Myöhemmin hän on toiminut valmentajana muun muassa Barcelonan 1992 olympialaisissa sekä nyrkkeilykilpailujen tv-kommentaattorina. Risto Merosen veljet Kari ja Erkki Meronen olivat myös arvokisa- ja ammattilaisnyrkkeilijöitä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Eastport

USS Eastport oli alun perin Etelävaltioiden rakentama höyrylaiva, jonka Pohjoisvaltiot kaappasivat käyttöönsä helmikuussa 1862. Uudet omistajat vahvistivat laivan panssarointia ja aseistusta tehden siitä ironclad-aluksen. Alus toimi mm. saattuevartiona sekä partioi sisävesiä etelävaltioiden alueella. == Palvelus == Yhdysvaltain laivaston tykkiveneet USS Conestoga, USS Tyler ja USS Lexington valtasivat konfederaation höyrylaivan 7. helmikuuta 1862 Cerro Gordossa Tennesseessä. Vallattu alus siirrettiin Cairoon Illinoisiin, jossa se muutettiin ironcladiksi Yhdysvaltain maavoimien käyttöön. Alus lähti satamasta elokuun lopulla komentajakapteeni S. L. Phelpsin komennossa tehtävänään valvoa Mississippiä Saaren No 10 ja Arkansasissa sijaitsevan White Riverin välillä. Alus joutui kuitenkin palaamaan Cairoon korjattavaksi jo 1. lokakuuta, kun joella partioineet alukset siirrettiin maavoimilta laivastolle.DANFS - USS Eastport Alus liittyi laivaston muodostamaan Mississipin laivueeseen Vicksburgissa Mississipissä, mutta alus ajoi karille 2. helmikuuta 1863. Se joutui palaamaan Cairoon korjattavaksi. Alus valvoi 19. kesäkuuta jokiliikennettä Helenassa Arkansasissa. Se palveli uransa lopun saattuetehtävissä ja partioiden Mississipillä ja sen sivujoilla. Alus laski jokea alas 5. maaliskuuta aina Punaisen joen suulle liittyen maavoimien ja laivaston yhteisosastoon. Eastport läpäisi esteet, jotka olivat Fort de Russyn kohdalla. Alus myös osallistui linnakkeen valtaukseen. Se jatkoi Punaista jokea ylävirtaan 5. huhtikuuta saakka aina Grand Ecoreen, jossa alus kääntyi ja aloitti paluumatkansa alavirtaan. 15\. huhtikuuta 1864 se törmäsi Etelävaltion joukkojen asettamaan "torpedoon", joiksi kutsuttiin aikanaan lähihakeutuvia magneettimiinoja. Vuotoa ei huomattu alkuun ja alus upposi noin viiden tunnin kuluttua. Muutama päivä myöhemmin alus nostettiin ylös, riisuttiin tykeistä, siirrettiin ja upotettiin 26. huhtikuuta matalikolle, jottei se joutuisi Etelävaltioiden käsiin. 15\. kesäkuuta 1865 Pohjoisvaltioiden siipiratasjokialus S.S. Edward F. Dix matkasi samaa jokea pitkin ja törmäsi Eastportin hylkyyn. Edward F. Dix upposi ironcladin viereen. Yhdysvaltain armeijan pioneerijoukot löysivät hylyt ja tutkivat ne vuonna 1995. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Höyrylaivat Luokka:Sisävesilaivat Luokka:Hylyt Luokka:Yhdysvaltain laivaston sotalaivat
Mauri Saarivainio

Mauri Kalevi Saarivainio (s. 15. marraskuuta 1945 Iisalmi) on suomalainen nyrkkeilijä.Siukonen, s. 289 ”Maukka” Saarivainio edusti Suomea Méxicon 1968 olympialaisten välisarjassa (alle 67 kg). Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella länsisaksalaiselle Dieter Kottyschille kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.Lounasheimo, s. 748 Seuratasolla Saarivainio edusti Iisalmen Työväen Urheilijoita, Iisalmen Pallo-Veikkoja ja Kemin Intoa. Hän voitti nyrkkeilyssä SM-hopeaa vuosina 1966, 1967 ja 1970 sekä SM-pronssia vuonna 1968. Hän voitti kolme TUL:n nyrkkeilymestaruutta. Jalkapalloa hän pelasi IV divisioonassa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt