EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Célia Aymonier

Célia Aymonier (s. 5. elokuuta 1991 Pontarlier) on ranskalainen ampumahiihtäjä ja entinen maastohiihtäjä. == Maastohiihto == Maastohiihdon maailmancupissa Aymonier kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz’ssa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2012 Quebecissä oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 21:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa yhdeksänneksi Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2015. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Aymonier sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa sijalle 36. Parisprintissä hän oli kymmenes ja viestissä toisen osuuden hiihtäjänä kuudes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viestissä neljäs, parisprintissä 11:s, yhdistelmäkilpailussa 20:s, 10 kilometrin perinteisellä 25:s ja vapaan sprintissä 39:s. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 Aymonier saavutti hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä Coraline Thomas Huguen kanssa kuudenneksi, viestissä kahdeksanneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 28:nneksi. == Ampumahiihto == Aymonier siirtyi kilpailemaan ampumahiihdon maailmancupiin kaudelle 2015–2016. Ampumahiihdossa hän on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan neljänneksi Oslon pikakilpailussa kaudella 2018–2019. Hän hiihti toisen osuuden Ranskan saadessa pronssia Hochfilzenin MM-viestissä 2017. Hän oli samoissa kilpailuissa yhdeksäs pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Anterselvan MM- kilpailuissa 2020 hän sijoittui yhteislähdössä 11:nneksi ja pikakilpailussa 15:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Célia Aymonierin kotisivut Luokka:Ranskalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ranskalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon Suomensarja 1961–1962

Jääkiekon Suomensarja kaudella 1961–1962 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat etenivät SM-sarjan nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat Maakuntasarjaan. == Suomensarja == === Pohjoislohko === === Etelälohko === === Itälohko === === Nousukarsinta === Töölön Vesa ja Tampereen Pallo-Veikot nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Kalevan Pallo ja Turun Palloseura. Mäntän Urheilijat, Lauritsalan Kisa, Salon Palloilijat, sekä sarjasta otteluitta luopunut Epilän Esa putosivat maakuntasarjaan. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon Suomensarja Luokka:Vuoden 1961 jääkiekko Luokka:Vuoden 1962 jääkiekko
Death Row Poet

__NOTOC__ Death Row Poet on Dauntlessin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Full Metal Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Ari Nieminen – laulu * Sami Helle – kitara, laulu * Riku Katainen – kitara * Olli Määttä – basso * Arto Vesander – rummut === Vierailevat muusikot === * Mikko Salovaara – kitarasoolo kappalessa "Still Think It’s Worth It?" * Antti "Hyrde" Hyyrynen – laulu kappaleessa "Pois alta!" * Niko Kalliojärvi – kuorolaulu ("HC choir") * Anssi Nevalainen – kuorolaulu ("HC choir") === Tuotanto === * Ville Sorvali – tuottaja * Santeri Salmi – äänittäjä, miksaaja, layout & grafiikka * Matias Helle – äänittäjä * Jaakko Viitalähde – masteroija * Toni Salminen – valokuvat == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Dauntlessin albumit
Sakari Annala

Erkki Sakari Annala (2. toukokuuta 1928 Kauhava – 5. joulukuuta 2011 Kouvola) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Annala kirjoitti ylioppilaaksi Kauhavan lukiosta 1947. Hän valmistui 32. kadettikurssilta 1950. Vuonna 1951 hän suoritti krh-upseerikurssin ja 1956 maavoimien kapteenikurssin. Vuosina 1959–1961 hän opiskeli Sotakorkeakoulun maasotalinjalla. Kadettikoulun jälkeen hän toimi alkuun nuorempana upseerina JP/JR 3:ssa vuosina 1950–1952, sitten opetusupseerina Kadettikoulussa vuosina 1952–1955, komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä vuosina 1955–1957, opetusupseerina Taistelukoulussa 1957–1959. Vuodet 1961–1967 hän toimi Pääesikunnassa toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina ja 1967–1968 järjestelytoimiston päällikkönä. 1968 Annala komennettiin pataljoonanupseeriksi Uudenmaan Jääkäripataljoonaan, josta hän siirtyi 1970 koulutustoimiston päälliköksi KSSl:n esikuntaan. 1971–1973 hän toimi Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkönä ja Kadettikoulun apulaisjohtajana. 1973 hänet määrättiin Hämeen Ratsujääkäripataljoonan komentajaksi jonka jälkeen hän toimi Savon prikaatin komentajana vuosina 1975–1977 sekä myöhemmin Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana vuosina 1979–1981Facta 2001, 1. osa, palsta 535, WSOY 1981, ISBN 951-0-10222-9 . Viimeksi hän komensi Kaakkois-Suomen sotilaslääniä 1981–1988. ==Ylennykset== * Vänrikki 1949 * Luutnantti 1951 * Yliluutnantti 1954 * Kapteeni 1957 * Majuri 1964 * Everstiluutnantti 1970 * Eversti 1975 * Kenraalimajuri 1979 * Kenraaliluutnantti 1983Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 2.1.2012 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Greta Laurent

Greta Laurent (s. 3. toukokuuta 1992) on italialainen maastohiihtäjä. Maailmancupissa Laurent kilpaili ensimmäisen kerran Düsseldorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Canmoren vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Seefeldin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Laurent sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 31:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 26:s. Falunin MM- kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen sprintissä 37:s ja Lahdessa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä 32:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Laurent sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 28:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
In Darkness Comes Beauty

In Darkness Comes Beauty on suomalaisen goottimetallin yhtyeen Dark the Sunsin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Firebox Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Ojala – laulu, kitara * Inka Tuomaala – basso, grafiikka * Markus Lehtinen – rummut * Juha Kokkonen – kosketinsoitin, äänittäjä === Muut tekijät === * Arttu Sarvanne – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Jari Kuskelin – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi: 8/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * In Darkness Comes Beauty discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Dark the Sunsin albumit Luokka:Arttu Sarvanteen tuottamat albumit
Radio Classic

Radio Classic on Tampereelta käsin toimiva valtakunnallinen radiokanava, joka aloitti lähetyksensä marraskuussa 2012. Radio Classic on Suomen ainoa kaupallinen, klassiseen musiikkiin erikoistunut kanava. Aseman ydinkohderyhmä ovat yli 35-vuotiaat. Kanavan toimilupa on voimassa vuoteen 2030 saakka.https://www.lvm.fi/-/valtioneuvosto-myonsi-uudet-radion- ohjelmistotoimiluvat-987408 Joulukuussa 2020 kuuluvuusalue laajeni Hyvinkäälle, Jyväskylään, Raaseporiin, Seinäjoelle, Ulvilaan ja Valkeakoskelle. Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottaa uutisia Radio Classicille, jotka päättyivät 4.4.2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5.4.2024. Uutiset tuottaa STT. Radio Classicin omistaja on Bauer Media Oy. == Historia == Samalla taajuudella ovat toimineet Rondo FM, Rondo Classic ja Classic FM. Ennen Rondoa samalla taajuudella toimi vuoteen 2009 saakka Metroradio Finlandin omistama Classic Radio, joka menetti toimilupansa omistajanvaihdoksen myötä. Classicus Oy perusti nimellä Rondo FM:n maaliskuussa 2010. Vuoden 2011 alussa kanava aloitti yhteistyön Radio Dein kanssa ja loppuvuodesta se vaihtoi nimensä Rondo Classiciksi. Rondo Classicin toiminta loppui 2012, kun sen taajuudet myytiin. Vuonna 2012 perustettiin Kuunappi Oy joka oli kiinalaisen Global Broadcasting Media Consultation Co Ltd:n (GBMC) ja FutuVision Holding Oy:n muodostama yhteisyritys ja näin taajuudet siirtyivät GBTimes-mediayhtiölle. Uusi kanava perustettiin entisen tilalle nimellä Classic.http://www.radiomedia.fi/radioasemat/mediakortit/radio-classic Kiinalaiset ostivat Suomesta radiokanavan GBTimes-yhtiöiden toimitusjohtaja oli Yinong Zhao.Yinong Zhao, Fonecta. Viitattu 5.5.2014. Yhtiöryhmän mukaan sen tavoitteena oli edistää kommunikaatiota Kiinan ja muun maailman välillä.Who We Are , gbtimes.com. Viitattu 5.5.2014.http://yle.fi/aihe/artikkeli/2014/08/15/miksi-kiinan-valtio-saa- harjoittaa-propagandaa-suomessa-mutta-venajan-valtio-ei YLE.fi Tiede, 15.08.2014, Miksi Kiinan valtio saa harjoittaa propagandaa Suomessa, mutta Venäjän valtio ei? Lokakuussa 2019 Helsingin Sanomat uutisoi toimitusjohtaja Zhaon olevan epäiltynä törkeistä veropetoksista liittyen GBTimes -yhtiön toimintaan. GBtimes asetettiin konkurssiin 2020 Bauer Media osti alkuvuonna 2020 Radio Classicin. == Ohjelmat ja musiikki == * Classicin yösoitto klo 00-06 * Classicin aamu klo 06-10 * Classicin päivä klo 10-18 * Teematunnit ma - pe klo 18-19 (Barokkitunti, Klassismia, Elokuvamusiikkia, Alkusoitot ja aariat, Romantiikan säveliä) * Classicin ilta 20-21 * Tuhansien sävelten kotimaa ma-pe 21-22 * Classicin iltasoitto 22-00 == Kuuluvuusalueet == * Helsinki 92,9 MHz * Hyvinkää 103,4 MHz * Hämeenlinna 88,1 MHz * Jyväskylä 96,2 MHz * Kuopio 94,8 MHz * Lahti 107,4 MHz * Oulu 99,6 MHz * Raasepori 104,3 MHz * Seinäjoki 107,4 MHz * Tampere 92,2 MHz * Turku 106,8 MHz * Ulvila 104,8 MHz * Valkeakoski 90,3 MHz == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Radio Classicin verkkosivut Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Tampereen media Luokka:Vuonna 2012 perustetut radioasemat
Kannuksen linnavuoren kalliomaalaus

Kannuksen linnavuoren kalliomaalaus sijaitsee Taipalsaarella Etelä-Karjalassa Etelä-Saimaan Riutanselän luoteisosassa. Järveen rajoittuvassa kalliossa on tiheämpi kuviokohta ja joitakin punaväriläikkiä. Paikan nimitys johtuu myöhäisrautakautisen puolustusvarustuksen jäännöksistä, joita löytyy mäen päältä. Hajonneen vallin jäänteitä on ollut vielä vuonna 1975 nähtävissä noin 20 metrin matkalla. ==Löytyminen ja tutkimus== Kalliomaalauksen löysivät vuonna 1997 Kaarlo Katiskoski, Teemu Mökkönen ja Risto Kesseli, jotka on myös merkitty maalauksen tarkastajiksi. ==Maalaukset== Pieni maalaus sijaitsee pienessä vedenrajaan laskevassa ja lounaaseen aukeavassa kalliossa, jota voi lähestyä ainoastaan järveltä päin. Maalaus on pahoin sään haalistamia ja hieman suttaantunut. Digitalivalokuvan värinkäsittelyllä voidaan punavärejä korostaa niin paljon, että maalauksessa olevia kuvioita pystyy erottamaan (valokuvia ). Maalauksen ilme muistuttaa Kolmiköytisienvuoren maalausta, jossa on myös tiiviisti maalattu erilaisia hahmoja. Kannusvuoren maalaukset sijaitsevat 80 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 4 metriä järvenpinnan yläpuolella. Kuvakentän, jonka koko on noin puolimetriä halkaisijaltaan, aihe jää epäselväksi. Vasemmalla reunalla erottuu ihmishahmo kädet kohollaan. Oikealla reunalla vaikuttaisi olevan sivulta päin kuvattu ihminen. Näiden väliin saattaa jäädä jopa neljä ihmishahmoa, joiden piirteet puuroutuvat punaväriin. Näiden alapuolella olisi vasemmalle katsova hirvi. Kuvakentästä erottuu vielä geometrisia kuvioita. Vasemman reunan yläpuolella olisi kolme aaltoilevaa viivaa, jotka kohtaavat poikittain kuutta ylöspäin nousevaa rinnakkaista linjaa. == Katso myös == Seuraavat kalliomaalaukset ovat lähellä tätä maalausta: * Valkeisaaren kalliomaalaus * Ruusin Turasalon kalliomaalaus * Lintuinvuoren kalliomaalaus Sitten on vielä * Kolmiköytisienvuoren kalliomaalaus, joka muistuttaa toteutukseltaan tätä. ==Lähteet== * * * * Muinaistaideyhdistys: Kannuksen linnavuori * Luukkonen, Ismo: Kannuksen linnavuori * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Retkipaikka: 2. kannuksen linnavuori ihmishahmo (2) * Retkipaikka: Kannuksen linnavuoren sivukuva * Taipalsaaren kylät: Vitsain seutu * * Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia * Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset , Kulttuurin Keski-Suomi Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Etelä-Karjalan historia Luokka:Taipalsaari
Osebergin laiva

thumb|Osebergin kumpu thumb|Laivasta löytyneet vaunut. Osebergin laiva on viikinkiaikainen laiva, joka löydettiin vuonna 1903 suuresta norjalaisesta hautakummusta Osebergin tilalta Vestfoldin läänissä, suoraan Tønsbergista pohjoiseen Oslovuonon länsirannalla. Löytö kaivettiin esille vuosina 1904–1905 Gabriel Gustafsonin ja Haakon Sheteligin johdolla ja vietiin Osloon konservoitavaksi. == Hautakumpu == Hautakummun halkaisija on 40 metriä ja korkeus 6,5 metriä. Vuonna 2002 huomattiin, että vain perä ja hautakammio ovat olleet peitettyinä alusta alkaen ja että hauta on ollut jonkin aikaa puoliksi auki ennen kuin se peitettiin kokonaan. Syy laivan säilymiseen niin hyvässä kunnossa on savipitoinen maa, joka on luonut happiköyhät olosuhteet. Tämän lisäksi laivaa on peittänyt 100 kuutiometriä kiviä, jotka on peitetty ruohoturpeella. Vuosirengasajoituksella hautakummusta löydetty puumateriaali osoittaa laivan rakennetun vuonna 820 ja haudan suljetun vuonna 834.Nationalencyklopedin, multimedia plus 2000 On esitetty että haudassa olisi ollut miehen ruumis, mutta että se olisi ryöstetty jossain vaiheessa. Viikingeillä oli uskomus, että vallanpitäjän luilla voi saada itselleen voimaa. Vendelin venehaudoista on ryöstetty samalla tavalla juuri luut.Fornvännen Arkeologi Jan Billin mukaan laivaan oli haudattu kaksi naista. == Laiva == Laiva on 21,5 metriä pitkä ja 5,1 metriä leveä. Koostaan huolimatta laiva on keskikohdaltaan vain 1,6 metriä korkea, joten sitä ei ole voitu käyttää avomerellä. Runsas koristelu viittaa siihen, että laivalla on ollut jokin erikoiskäyttö. == Katso myös == * Muita venehautoja Øst- ja Vestfoldista: Tunen venehauta ja Gokstadin laiva. ==Kirjallisuutta== * Arwill- Nordbladh, E. Genuskonstruktioner i nordisk vikingatid förr och nu. Göteborg 1998. * Christensen, A.E. & Ingstad, A.S. & Myhre, B.: Osebergdronningens grav. Vår arkeologiske nasjonalskatt i nytt lys. Oslo 1992. * Gansum, Terje: Fra jord til handling. Plats och praxis – studier i nordisk förkristen ritual. Falun 2002. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Fornvännen: vuosi 2005 sivu 115 * SPOR: 1989 nro 2 * Stylegar, Frans-Arne H.: Fra Avaldsnes til Oseberg, Viking, 2009 * Ester Ståhlberg : Kuka oli haudattuna Oseberg-laivaan?, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 26.02.1928, nro 9, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tanskan museolaivat Luokka:Viikinkilaivat Luokka:Viikinkihaudat Luokka:Tønsberg
Rohdos

Rohdos on luonnosta saatava, lääkkeen omaisesti käytettävä tuote. Rohdokset voivat olla esimerkiksi jauhettua kasvin osaa, kuten digitaliksenlehti, tai jalostettua maitiaisnestettä, kuten oopiumi. Usein rohdoksista on uuttamalla tai muilla tavoin valmistettu puhdistettuja lääkevalmisteita (esimerkiksi digitoksiini, morfiini), joiden annostelu on huomattavasti täsmällisempää kuin rohdosten. Rohdoksissa vaikuttavan aineen pitoisuus on usein hyvin vaihteleva kasvupaikan, sään ja muiden tekijöiden takia. Siksi rohdoksen käytöstä on annostelun hankaluuden ja vaikeasti arvioitavan myrkyllisyyden takia luovuttu.Tuomisto, J. & Koulu, M: ”Farmakologian historiaa”. Teoksessa Koulu, M.; Mervaala, E. & Tuomisto, J.: Farmakologia ja toksikologia, 8. p., s. 22–24. Kuopio: Kustannus Oy Medicina, 2012. ISBN 978-951-97316-4-3. Myös verkossa: Farmakologian historia Rohdos-termiä käytetään joskus myös niin sanotuista lääkkeenomaisista luonnontuotteista, jotka eivät täytä lääkkeiltä vaadittuja kriteerejä. ==Katso myös== * Farmakologia * Lääkekasvi ==Lähteet== Luokka:Lääkeaineoppi Luokka:Farmasia Luokka:Lääkekasvit
Finnsbacka

Finnsbacka on kunnanosa Kirkkonummella. Se kattaa merkittävän osan Kirkkonummen keskustan asunnoista. Finnsbacka rakennettiin 1970-luvulla, joten siellä on paljon sille ajalle tyypillisiä betonikerrostaloja. Myös uudenaikaisia rivitaloja löytyy. Finnsbacka on aivan keskustan kupeessa, joten kaikki palvelut ovat hyvin lähellä. Linja-autot kulkevat säännöllisin väliajoin Finnsbackassa. Lisäksi Finnsbackassa on nuorisotalo ja Epana-talo, jossa toimii Kirkkonummen Nyrkkeilykerho. Luokka:Kirkkonummen kylät
All Ends in Silence

__NOTOC__ All Ends in Silence on suomalaisen gootti/doom metalin yhtyeen Dark the Sunsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Firebox Records. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”The Dead End”, joka nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 16.Musiikkituottajat: Dark the Suns – The Dead End == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Ojala – laulu, kitara * Inka Tuomaala – laulu, basso, kansitaide, valokuvat * Juha Kokkonen – kitara, äänittäjä * Eino Kauppila – rummut * Pinja Haikala – syntetisaattori === Vieraileva muusikko === * Eliisa Tuomanen – taustalaulu === Tuotanto === * Arttu Sarvanne – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Visa Kaakkuriniemi – valokuvat == Arvostelut == * Hifimaailma: positiivinenHifimaailma: Levyarvio * Imperiumi.net: 6+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Metalreviews.com: 68/100Metalreviews.com: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Dark the Sunsin albumit
Paavo Halttu

Paavo Oskari Halttu (4. kesäkuuta 1914 Oulu – 19. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, arvoltaan kenraaliluutnantti. Halttu syntyi Oulussa 4. kesäkuuta vuonna 1914. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Juho Antti Halttu ja Maria Katariina o.s. Mällinen. Haltun puoliso vuodesta 1938 oli pankkivirkailija Hilkka Annikki Charlotta o.s. Heinonen (1919–1999). Heillä oli kaksi tytärtä. http://haudat.genealogia.fi/php/haudat1f.php?coun=fi⟨=fi&code;=93&id;=27806 Paavo Haltun ja appivanhempien hautakivi Helsingin Malmin hautausmaalla Paavo Halttu kirjoitti ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta 1932 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun kurssilla numero 17 vuosina 1933–1935. Ennen talvisodan syttymistä Halttu palveli nuorempana upseerina Kenttätykistörykmentti 2:ssa ja Jyväskylän sotilaspiirin esikunnassa. == Toiminta sotien aikana == Talvisodan sytyttyä Halttu palveli KTR 2:ssa patteriston upseerina Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi patterin päällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana 3. Prikaatissa. Jatkosodan sytyttyä kesäkuussa 1941 Halttu toimi Patteriston komentajana KTR 7:ssa Karjalankannaksella, ja viimeisenä sotavuotena tykistöosaston päällikkönä Kannaksen ryhmän esikunnassa ja IV Armeijakunnan esikunnassa. == Sodan jälkeinen aika == Vuonna 1945 Halttu toimi tykistökomentajana Armeijakunnan esikunnassa ja Tykistökoulun opettajana. Vuosina 1946–1948 Halttu opiskeli Sotakorkeakoulun sotatalousosastolla ja toimi tämän jälkeen Pääesikunnan tykistötoimistossa toimistoesiupseerina, eli toimistopäällikön lähimpänä alaisena. Vuosina 1951–1952 Halttu oli PE:n ampumateknillisen toimiston toimistopäällikkönä ja tämän jälkeen toimistoesiupseerina PE:n ballistisessa toimistossa. 1957 Halttu toimi Jääkäripatteriston komentajana ja vuosina 1958–1962 esikuntapäällikkönä I Divisioonan esikunnassa. Tämän jälkeen Halttu toimi lyhyen aikaa vuonna 1962 Karjalan Tykistörykmentin komentajana ja siirtyi sieltä Pääesikuntaan taisteluvälinepäälliköksi vuosiksi 1962–1966. Ennen reserviin siirtymistään hän toimi vielä Pääesikunnan koulutuspäällikkönä vuosina 1966–1973. == Ylennykset == * Reservin vänrikki 1933 * Vänrikki 1935 * Luutnantti 1937 * Kapteeni 1940 * Majuri 1942 * Everstiluutnantti 1952 * Eversti 1958 * Kenraalimajuri 1963 * Kenraaliluutnantti 1964 == Kunniamerkit == * Suomen Leijonan suurristi * Suomen Leijonan 1.lk komentajamerkki * 2.lk Vapaudenristi rauhan ajan ansioista * 3.lk Vapaudenristi miekkojen kera * 4.lk Vapaudenristi miekkojen kera * Talvisodan muistomitali * Jatkosodan muistomitali == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
The Dead End

__NOTOC__ The Dead End on suomalaisen goottimetallin yhtyeen Dark the Sunsin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Firebox Records. Se debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 16. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Juha Kokkonen – syntetisaattori, äänittäjä * Inka Tuomaala – laulu, basso, kansitaide * Mikko Ojala – laulu, kitara * Eino Kauppila – rummut === Vierailevat muusikot === * Tuomas Saukkonen – laulu * Eliisa Tuomanen – taustalaulu (kappaleet 1 & 2) === Tuotanto === * Arttu Sarvanne – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Dead End discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Dark the Sunsin albumit Luokka:Arttu Sarvanteen tuottamat albumit
Kuningas tai kerjäläinen

Kuningas tai kerjäläinen (BBL 2525) on Jukka Kuoppamäen vuonna 1986 ilmestynyt studioalbumi. Albumin julkaisun jälkeen Kuoppamäen levytyksissä alkoi kuuden vuoden tauko ja seuraava albumi Kerran vielä palaan ilmestyi vasta vuonna 1992. Albumin kaikki kappaleet ovat Kuoppamäen itsensä säveltämiä, sanoittamia ja sovittamia. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1986 albumit
Sleepwalking in a Nightmare

Sleepwalking in a Nightmare on suomalaisen goottimetallin yhtyeen Dark the Sunsin kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi ennen yhtyeen hajoamista alkuvuonna 2013. Albumi julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Firebox Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Mikko Ojala – laulu, kitara * Inka Tuomaala – basso, syntetisaattori, kansikuva * Joonas Paananen – kitara * Markus Lehtinen – rummut ;Vierailevat muusikot * Harri Kauppinen – laulu (kappaleet 2, 3 & 8), kertoja * Eliisa Tuomanen – klarinetti, taustalaulu * Anne Hämäläinen – viulu ;Tuotanto * Arttu Sarvanne – äänittäjä, miksaaja * Teemu Liekkala – äänittäjä * Mika Jussila – masteroija == Arvostelut == * Imperiumi: 6½/10 * Metal.de: 5/10Metal.de: Review Viitattu 21.2.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Sleepwalking in a Nightmare discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Dark the Sunsin albumit
Nokia 105

Nokia 105 on Nokian toukokuussa 2013 esittelemä matkapuhelin. == Nokia 105 (2015) == Nokia 105 on Microsoft Mobilen kesäkuussa 2015 esittelemä matkapuhelin. Puhelimesta on kaksi versiota, Nokia 105 yhdellä SIM- korttipaikalla ja Nokia 105 Dual SIM, jossa paikkoja on kaksi. Puhelimessa on 1,4 tuuman LCD-näyttö ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä. == Nokia 105 (2017) == Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin heinäkuussa 2017 julkaisema matkapuhelin. Puhelimessa on 1,4 tuuman LCD-näyttö, VGA-kamera ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä. Värivaihtoehtoina ovat musta, sininen ja valkoinen. == Nokia 105 (2019) == Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin heinäkuussa 2019 julkaisema matkapuhelin. == Nokia 105 (2023) == Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin huhtikuussa 2023 julkistama matkapuhelin. Puhelimessa on 1,8 tuuman näyttö ja tuki 4G-verkoille. Toukokuussa 2023 puhelimesta julkaistiin versio, jossa on pienempi akku ja tuki vain 2G-verkolle. == Lähteet == 105 105 Luokka:Vuoden 2013 matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2015 matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2017 matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2023 matkapuhelimet Luokka:Series 30+ -pohjaiset laitteet
Munkinmäki

Munkinmäki (ruots. Munkkulla) on kunnanosa Kirkkonummella. Sillä on pitkät perinteet kunnan historiassa. Munkinmäki sijaitsee Kirkkonummen keskustan välittömässä läheisyydessä eteläpuolella. Munkinmäessä on suuri osa keskustan palveluista. == Historiaa == Munkinmäessä sijaitsi Munkkullan kartano, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1989. Syytä palon syttymiseen ei ole saatu selville. Munkinmäen nimi juontaa juurensa Padisten luostariin Virossa, joka 1300-luvulla omisti alueen maat. Munkkullan kartanonmäki on jätetty metsäsaarekkeeksi kuntakeskuksen ympärille. == Palvelut == Munkinmäessä on laajalti tarjolla erilaisia palveluita. Munkinmäessä sijaitsee Prisma-, Lidl- ja Tokmanni-myymälät, Teboil-huoltoasema, kaksi rautakauppaa, urheiluliike, matkatoimisto, yökerho, ravintola, kultaliike, Omnia Ammattiopisto, kaksi pizzeriaa, Cramon vuokrauspiste, Kirkkonummen Sanomien toimitus, autokorjaamo, pienkoneliike, LänsiAuto- autoliike, kuntosali, elokuvateatteri, kaksi sisustusliikettä sekä jäteasema, johon voi viedä muun muassa huonekaluja ja kodinkoneita. Lisäksi Munkinmäessä palvelee pieni kauppakeskus Liikeportti. == Asutus == Munkinmäessä on harvakseen asuinrakennuksia, koska alue on toiminut pitkään kunnan pienteollisuusalueena. Ainoat asuinrakennukset ovat muutama omakotitalo sekä kymmenkunta rivitaloa, jotka ovat Abrasinmäellä, Munkinmäen läntisellä puoliskolla. == Liikenne == Munkinmäessä ei enää kulje linja-autot, mutta rautatieasemalle ja linja-autoasemalle pääsee alikulkukäytävää pitkin. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen kylät
Raimo Issakainen

Raimo Aulis Issakainen (16. kesäkuuta 1933 Kouvola – 27. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Issakaisen vanhemmat olivat vääpeli Vilho Issakainen ja Olga Kutvonen, hän oli vuodesta 1962 naimisissa hammaslääkäri Kirsti Taava Sinikka Mikkolan (1934–2022Kirsti Issakaisen kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.9.2022, s. B 29) kanssa. Issakainen tuli ylioppilaaksi 1953, suoritti Kadettikoulun 1956, Sotakorkeakoulun teknillisen linjan 1964 ja maasotalinjan 1967. Diplomi-insinööriksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1972, kenttätykistöupseerikurssin hän suoritti Neuvostoliitossa 1976 ja maanpuolustuskurssin 1981. Issakainen toimi jääkäripatteriston jaosjohtajana ja patterinpäällikkönä 1956–1962, Keskussääaseman opetusupseerina 1964–1965, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1965–1966 ja 1972–1979, Kadettikoulun opetusupseerina 1967–1972, puolustusvoimien ATK- laitoksen johtajana 1970–1986, puolustusvoimien pääinsinöörinä 1987–1991, sotatalouspäällikkönä 1991–1992 ja puolustusvoimien teollisuuspoliittisena koordinaattorina 1993. Issakainen ylennettiin majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973, everstiksi 1979, insinöörikenraalimajuriksi 1987 ja kenraaliluutnantiksi 1991. Issakainen hoiti myös useita luottamustehtäviä, hän oli esimerkiksi puolustusvoimien aloitetoimikunnan puheenjohtaja ja Sotatieteellisen seuran puheenjohtaja 1992–1998. Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimien palveluksesta vuonna 1993 Issakainen viljeli perintötilaansa Hattulassa.<ref name="hs/> ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Pertti Jaakkola (sotilas)

Pertti Johannes Jaakkola (13. kesäkuuta 1929 Kalajoki – 21. heinäkuuta 2004 Kuusjoki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. Jaakkola syntyi Kalajoella vuonna 1929 ja hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Taavi Rikhard Jaakkola ja Sylvi Aleksandra o.s. Ollila. Pertti Jaakkola oli avioliitossa Paula Liisi Vuorilahden kanssa vuodesta 1953 ja heille syntyi kaksi poikaa. Pertti Jaakkola kirjoitti ylioppilaaksi Ilmajoen yhteiskoulusta 1949 ja suoritti tämän jälkeen varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 2:ssa. Jaakkola opiskeli tämän jälkeen Maasotakoulussa vuosina 1950–1952. Uransa alussa hän toimi nuorempana upseerina Panssariprikaatin patteristossa ja tykistön kapteenikurssin suoritettuaan patterin päällikkönä Jääkäripatteristossa. Vuosina 1960–1963 hän palveli toimistoupseerina Pääesikunnan tykistöosastolla. Vuosina 1963–1965 Jaakkola opiskeli Sotakorkeakoulussa Maasotalinjalla jonka jälkeen hän sai komennuksen patteristoupseeriksi Satakunnan tykistörykmenttiin ja 1966 kenttätykistötaktiikan opettajaksi Sotakorkeakouluun. Pääesikunnan kenttätykistötoimiston toimistopäällikkö hänestä tuli 1971. Tykistökoulun johtajaksi hänet nimitettiin 1976, minkä jälkeen hän toimi tykistön tarkastajana 1981–1985. Uransa päätteeksi hän toimi Pohjanmaan sotilasläänin komentajana 1985–1989. ==Lähteet== * http://muistot.hs.fi/muistokirjoitus/878/pertti-jaakkola * Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Martin AM-1 Mauler

Martin AM-1 Mauler on yhdysvaltalainen rynnäkkölentokone. Jonkin verran paremmasta suorituskyvystään huolimatta se ei pärjännyt Douglas AD-1 Skyraiderille tarjouskilpailussa, jonka Yhdysvaltain laivasto järjesti. Konetyypin kehittely aloitettiin vuonna 1943.National Naval Aviation Museum, AM-1 MAULER Viitattu 21.10.2023. Konetyypin ensilento toteutettiin elokuun lopulla 1944.Aviation of World War II, AM-1 Mauler Viitattu 21.10.2023. Tuotantotarve tämän uuden konetyypin kehittelylle oli alkujaan laivastokäyttö (US Navy eli USN) torpedo- ja syöksypommittajana, jolloin tämä uusi tyyppi saapuisi korvaamaan Douglas SBD Dauntless- ja Grumman TBF Avenger -konetyyppejä.Dave's war birds, Martin AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023. AM-1 Mauler päätyi kuitenkin aktiivipalvelukseen laivuekäyttöön. Nimilyhenteen alkuperä on seuraava: A=attack, M=Martin, valmistaja.U.S. Naval Institute, The Runner-up: AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023. Vuonna 1948 esitelty konetyyppi palveli vuosina 1948–1953, ja sitä valmistettiin vain 151 kappaletta, johon määrään sisältyi kaksi XBTM-1-prototyyppikonetta.Virtual Aircraft Museum, Martin AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023. Suunnitteluvaiheessa konetyyppi tunnettiin mallinimellä Martin Model 210. Mauler muistutti ulkoisesti Douglasin kilpailevaa A-1 Skyraideria.Airfighters, Martin AM-1 Mauler Aircraft DataViitattu 21.10.2023. Mauler sai lempinimen Able Mabel, sillä sen hyötykuorma oli huomattavan suuri, jopa yli 4 500 kg.Ed Nash's Military matters, The Martin AM Mauler; A Real BeastViitattu 21.10.2023. Tyypillisen aselastin massa oli 2 041 kg. Ulkoisia ripustuspisteitä oli A-1 Skyraiderin tavoin 14 kappaletta, 7 kummankin siiven alla. Tykkiaseistus oli sekin vastaava: 4x 20 mm siipitykit.Aerocorner, Martin AM MaulerViitattu 21.10.2023. Mauler kykeni saavuttamaan 591 km/h huippunopeuden ja 9 250 metrin lakikorkeuden, jotka olivat kilpailevaa A-1 Skyraideria paremmat suoritusarvot. Maulerin voimalaitteena oli 3 000 hevosvoiman (2200 kW) nelirivinen Wasp Major -tähtimoottori.Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to American Aircraft of World War II (ensipainos 1982) ISBN 0-7858-1361-6 (englanniksi, s. 177–178) Moottorissa oli 28 sylinteriä.https://www.mdairmuseum.org/am-1-mauler The Glenn L. Martin Maryland Aviation Museum, MARTIN AM-1 MAULER Viitattu 21.10.2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *http://www.marylandaviationmuseum.org/history/martin_aircraft/19_mauler.html *http://www.aero-web.org/specs/martin/am-1.htm *https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.php?aircraft_id=1066 *http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_mauler_en.php *http://www.aviationtrivia.info/Martin-AM-1-Mauler.php *http://tailhookdaily.typepad.com/tailhook_daily_briefing/2007/05/flightdeck_frid_1.html Luokka:Yhdysvaltalaiset rynnäkkökoneet Luokka:1940-luvun rynnäkkökoneet Luokka:Martinin ilma-alukset
Raimo Jokinen

Raimo Olavi Jokinen (12. syyskuuta 1936 Turku – 15. tammikuuta 2004) oli suomalainen kenraalimajuri. Raimo Jokinen kirjoitti ylioppilaaksi Elisenvaaran yhteiskoulusta 1955 ja suoritti varusmiespalveluksensa 3.prikaatissa vuosina 1955–1956. Varusmiespalveluksen jälkeen hän suoritti ilmatorjuntaupseerikoulun ja palveli vänrikkinä 3. prikaatissa. Jokinen suoritti 1957–1959 Kadettikoulun 43. kurssin ja toimi tämän jälkeen nuorempana upseerina Porin prikaatissa. Jokinen suoritti 1960 jalkaväen yliupseerikurssin ja toimi tämän jälkeen komppanian päällikkönä Porin prikaatissa. Hän suoritti 1963 jalkaväen kapteenikurssin ja toimi opetusupseerina Kadettikoulussa. Jokinen opiskeli 1967–1969 Sotakorkeakoulun maasotalinjalla. Tämän jälkeen hän toimi toimistoupseerina Pääesikunnan tiedusteluosastolla vuosina 1969–1970. Puolustusvoimien komentajan adjutanttina hän palveli 1970-1975. Sotilasasiamiehenä Oslossa ja Kööpenhaminassa hän toimi 1975-1978. Uudenmaan prikaatin jääkäripataljoonan komentajana hän oli 1978–1979. Jokinen toimi 1979–1980 Puolustusministeriön kansliatoimiston päällikkönä ja Puolustusministerin adjutanttina. Pääesikunnan ulkomaanosaston päällikkönä hän oli 1981-1984. Porin prikaatin komentajana Jokinen oli 1984-1988. Saatuaan ylennyksen kenraalimajuriksi, Jokinen toimi Pohjanmaan sotilasläänin komentajana 1989-1993, josta hän vielä siirtyi Helsingin sotilasläänin komentajaksi 1993-1996. ==Lähteet== * * Raimo Jokisen muistokirjoitus HS:ssa Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
ShamRain (EP)

ShamRain EP on suomalaisen saman nimisen yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Utu Music. EP:stä julkaistiin rajoitettu 200 kappaleen 7" vinyylipainos. Kappaleet nauhoitettiin yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Empty World Excursionin nauhoituksissa.http://www.discogs.com/ShamRain-ShamRain-EP/release/3237562 == Kappaleet == ;A-puoli #Siren Song #Nothing ;B-puoli # * Usvameri == Aiheesta muualla == * ShamRain EP discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 EP:t Luokka:ShamRainin albumit
Deeper into the Night

__NOTOC__ Deeper into the Night on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Firebox Records. Levy nauhoitettiin Studio Genessa, Akun Tehtaalla, Blue Roomissa ja Studio Watercastlessa joulukuun 2004 ja tammikuun 2006 välisenä aikana. Albumin miksasivat Ari Laurila, Matti Reinola ja Kalle Pyyhtinen Studio Genessa, Akun Tehtaalla. Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 7. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Matti Reinola, ellei toisin mainittu. # # # # # == Kokoonpano == * Mika Tauriainen – laulu * Minna Sihvonen – laulu * Kalle Pyyhtinen – kitara * Mikko Kolari – kitara * Matti Reinola – basso, kosketinsoitin == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: 8–/10Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Deeper into the Night discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 EP:t Luokka:ShamRainin albumit
Willy Rizzo

Willy Rizzo (22. lokakuuta 1928 – 25. helmikuuta 2013) oli italialainen valokuvaaja. Rizzo kuvasi etenkin julkisuuden henkilöitä. Hänen kuvattavanaan oli muiden muassa Marilyn Monroe, Winston Churchill, Salvador Dali, Brigitte Bardot, Gene Kelly, Maria Callas, Marlene Dietrich, Jack Nicholson ja Jane Fonda. Rizzon kuvia ilmestyi aikakauslehtien, kuten Paris Matchin and Lifen, kansissa. Rizzo kuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntiä, jossa tuomittiin toisen maailmansodan sotarikollisia. Rizzo oli naimisissa italialaisen näyttelijän Elsa Martinellin kanssa. Hän suunnitteli myös huonekaluja, jotka saivat vaikutteita Ludwig Mies van der Rohen ja Le Corbusierin muotoilusta ja arkkitehtuurista. Rizzo kuoli Pariisissa 84-vuotiaana 25. helmikuuta 2013. == Lähteet == Luokka:Italialaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Vuonna 1928 syntyneet
Goodbye to All That

__NOTOC__ Goodbye to All That on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Spikefarm Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 39. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut ShamRain. #Holding the Earth #Raindrops #Ghosts I See #Passing Shadows #Shallow Delusion #Stars Will Fall #Silent Lullaby #Evangeline #No One Remembers Your Name #Goodbyes Painted Black == Kokoonpano == ;Yhtye * Mika Tauriainen – laulu * Kalle Pyyhtinen – kitara * Mikko Kolari – kitara * Matti Reinola – basso, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi, äänittäjä * Janne Jukarainen – rummut ;Vierailevat muusikot * Teho Majamäki – vibrafoni (kappaleet 8 & 10) * Minna Sihvonen – laulu (kappaleet 3 & 8) * Frank the Inhaler – lyömäsoittimet (kappaleet 2 & 6) * Tude Usvaala – kontrabasso (kappale 10) ;Tuotanto * Ari Laurila – äänittäjä, miksaaja * Micko Suuronen – äänittäjä * Svante Forsbäck – masteroija == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Rumba: suopeaRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Goodbye to All That discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:ShamRainin albumit
Isolation (ShamRainin albumi)

__NOTOC__ Isolation on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Spinefarm Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Minna Sihvonen – laulu * Kalle Pyyhtinen – kitara, syntetisaattori, tuottaja, graafinen suunnittelu * Mikko Kolari – kitara * Matti Reinola – basso, syntetisaattori, tuottaja * Jukka Laine – rummut ;Tuotanto * Minerva Pappi – masteroija * Mikko Suuronen – miksaaja * Santtu Särkäs – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 5/10Kaaoszine.fi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Isolation discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:ShamRainin albumit
Ilmari Halinen

Ilmari Halinen (10. helmikuuta 1957 Padasjoki – 19. maaliskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen agronomi, joka toimi Suomen Hippoksen puheenjohtajana 1994–2000 sekä Fintoton toimitusjohtajana 2001–2010. Vuosina 2010–2013 hän oli ruotsalaisen ATG:n kansainvälisten toimintojen johtaja, jonka jälkeen hän palasi Suomeen Turun raviradan toimitusjohtajaksi. Agronomiliiton puheenjohtajana Halinen toimi 2009–2016. Hän toimi myös vakuutusalalla eri luottamustehtävissä. Sotilasarvoltaan Halinen oli reservin kapteeni. Halinen on suorittanut Master of Science -tutkinnon Yhdysvalloissa. Riihimäen raviradalla Halinen toimi 15-vuotiaasta alkaen. Hän aloitti kilpailusihteerinä ja toimi haastattelijana riippumatta työpaikan sijainnista. Riihimäen Raviseuran puheenjohtajana hän toimi vuodesta 2018 kuolemaansa saakka edistäen muun muassa maa-alueiden ostoa Riihimäen kaupungilta. Riihimäen raviradalla ajettiin elokuussa 2022 Ilmari Halisen muistoajo. Halinen kuoli lyhyen sairastamisen jälkeen nopeasti edenneeseen syöpään Helsingin Terhokodissa maaliskuussa 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ilmari Halisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Ilmari Halisen muistokirjoitus Aamupostissa Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Suomen raviurheilu
Markku Breider

Markku Breider (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli elokuusta 2010 lähtien toiminut Fintoto Oy:n toimitusjohtajana. Breider seurasi tehtävässä siitä saman vuoden maaliskuussa vapautettua Ilmari Halista. Aikaisemmin Breider on ollut pitkään Procter & Gamble -yhtiössä myynti- ja johtotehtävissä sekä Tiimari Oyj:n myymälätoimintojen johtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adelina Engman

Adelina Engman (s. 11. lokakuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Comoa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 91 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. A-maajoukkueessa Engman esiintyi ensimmäisen kerran toukokuussa 2012. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa helmikuussa 2013 Venäjää vastaan, toisen syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan, kolmannen helmikuussa 2014 Skotlantia vastaan, neljännen huhtikuussa 2014 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, viidennen huhtikuussa 2015 Puolaa vastaan ja kuudennen maaliskuussa 2016 Walesia vastaan. Helmikuussa 2019 hän teki maalin Kypros Cupissa Etelä-Afrikkaa vastaan, helmikuussa 2021 EM-karsinnassa Kyprosta vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsinnassa Slovakiaa vastaan, lokakuussa 2021 MM- karsinnassa Irlantia vastaan, huhtikuussa 2022 MM-karsinnassa Georgiaa vastaan ja kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Japania vastaan. Hän pelasi vuoden 2022 EM-kilpailuissa kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja oli yhdestä ottelusta sivussa takareisivamman vuoksi. Engman on myös pelannut Ahvenanmaan naisten joukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 2011 Saarikisoissa.International Island Games – Isle of Wight 2011. Viitattu 27.2.2013. Vuonna 2013 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Suomi selviytyi välieriin, ja teki turnauksessa yhden Suomen kolmesta maalistahttp://www.uefa.com/womensunder19/season=2013/teams/team=600042/index.html. Engman edusti Suomea Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa. Kotimaassa Engman edusti Åland Unitedia, josta hän siirtyi kaudeksi 2015 Ruotsin Damallsvenskanissa pelaavaan Kopparbergs/Göteborg FC:hen ja heinäkuussa 2018 ensimmäisenä suomalaisnaisena Englannin pääsarjapelaajana Chelseaan. Chelsea voitti kaudella 2019–2020 liigamestaruuden mutta Engman pelasi loukkaantumisten vuoksi vain kolme ottelua. Kesäkuussa 2020 Engman siirtyi ranskalaisseura Montpellieriin. Heinäkuussa 2021 Engman siirtyi loppuvuoden ajan kestävällä sopimuksella ruotsalaiseen Växjö DFF- seuraan.Helmarien Adelina Engman ja Nora Heroum löysivät uudet seurat Joulukuussa 2021 hän vaihtoi seuraa Ruotsissa tehtyään Hammarby IF:n kanssa kauden 2023 loppuun saakka ulottuvan sopimuksen.Helmarien luottopelaaja Adelina Engman siirtyy Hammarbyhyn Hän voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 2023 mutta oli kauden loppupuolen sivussa nilkkavamman vuoksi. Hänen nilkkansa leikattiin syyskuussa. Kaudeksi 2024 Engman siirtyi Brommapojkarnaan, jossa hän pelasi kaudella 2024 10 ottelua, onnistuen kerran maalinteossa. Talvella 2025 Engman siirtyi vapaalla siirrolla Italian Serie A:han Comon joukkueeseen. == Saavutukset == * Ruotsin mestaruus 2023 * Englannin Superliigan mestaruus 2019–2020 * Suomen mestaruus 2009, 2013 * SM-hopeaa 2012 * SM-pronssia 2010 * Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailujen välierissä 2013 == Lähteet == * Adelina Engmanin esittely Suomen Palloliiton sivuilla * Football.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ahvenanmaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zeta Corse

Zeta Corse on venäläinen pikkuformulatalli. Tallin oli alun perin italialainen ja sen perusti Giancarlo Zampieri. Vuodesta 2014 talli on kilpaillut venäläisellä lisenssillä ja tallin päälliköksi vaihdettiin venäläinen Roman Novikov. Tallin oli aiemmin tarkoitus osallistua sarjaan BVM Target nimellä. Myöhemmin talli jakaantui kahdeksi muuksi talliksi Zeta Management ja MT Motorsport. Talli hyväksyttiin sarjaan myöhemmin Zeta Corse nimellä. Talli debytoi Formula Renault 3.5 sarjassa kaudella 2013. Talli saavutti ensimmäisellä kaudellaan 73 pistettä sijoittuen sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2014 talli saavutti kolme voittoa ja kolme paalupaikkaa sijoittuen tallipisteissä sarjan neljänneksi. ==Aiheesta muualla== *http://www.zetacorse.ru/en/ Luokka:Venäläiset autourheilutallit
Trondheimin satama

Trondheimin satama (, LOCODE: NO TRD) on Norjassa Trondheimin kaupungissa sijaitseva satama. Siitä huolehtii Trondheim Havn IKS -niminen yritys, joka toimii useamman seudun kunnan alueella (Trondheim, Orkland, Malvik, Stjørdal, Frosta, Levanger, Verdal, Inderøy, Steinkjer ja Indre Fosen). Tilastoissa Trondheiminvuonossa yli 30 kilometriä Tronheimistä lounaaseen sijaitseva Orkangerin satama (Orkanger havn) liitetään Trondheimin sataman lukuihin. Sama koskee Verdalin satamaa noin 65 kilometriä Trondheimistä koilliseen. Vuonna 2018 satamassa kävi 80 risteilyalusta, joissa oli yhteensä 180 000 matkustajaa. Myös Hurtigruten pysähtyy säännöllisesti satamassa. Vuonna 2021 Norjan tilastokeskus kirjasi Trondheimin sataman kokonaisrahtimääräksi 4,1 tonnia (kaikkien Norjan satamien kokonaisrahtimäärä oli tuolloin 225,8 tonnia). Kuva:Trondheim overview 01.jpg|Yleiskuva: Satama Trondheimin kaupungissa Kuva:Nyhavna and Brattora, Trondheim 01.jpg|Näkymä satamaan Kuva:Trondheim havn Brattøra 04.jpg|Näkymä satamaan Kuva:M-S Nordnorge.jpg|Lauttareitti Hurtigrutenin matkustaja-alus satamassa Kuva:Jomi.jpg|Irtolastialus Jomi Kuva:KNM Otto Sverdrup in Trondheim 03 (1).jpg|Norjan laivaston fregatti KNM Otto Sverdrup ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sataman kotisivut * Trondheim Havn IKS Trondheimin kunnan sivuilla Luokka:Norjan satamat Luokka:Trondheimin liikenne
Yoshino (1892)

Yoshino () oli keisarillisen Japanin laivaston joulukuussa 1892 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Alus upposi kolaroituaan toisen aluksen kanssa 15. toukokuuta 1904. == Valmistus == Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä osana vuoden 1891 hankintoja ja sen köli laskettiin helmikuussa 1892 telakkanumerolla 596. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 20. joulukuuta ja se valmistui 30. syyskuuta 1893.Brook 1999, s. 79. Alus oli tyypillinen Elswickistä valmistunut risteilijä, jossa oli teräksinen vesitiiviisiin osastoihin jaettu runko, matala etukansi, yksi savuhormi ja kaksi mastoa. Aluksen keula oli vahvistettu kestämään törmäykset. Se oli Sir Philip Wattsin suunnittelema paranneltu versio Argentiinan laivastolle toimitetusta ARA Veinticinco de Mayosta. == Palvelus == Jo ennen ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodan alkamista Yoshino, Naniwa ja Akitsushima kohtasivat 25. heinäkuuta 1894 Korean rannikolla Kiinan laivaston osaston. Seuranneessa taistelussa upotettiin tykkivene Kwang Yi ja kuljetusalus SS Kowshing sekä vallattiin tykkivene Tsao Kiang. Sodanjulistamisen jälkeen Yoshino osallistui amiraali Tsuboi Kozon lippulaivana Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894. Kozon lentävän osaston muut alukset olivat Takachiho, Naniwa ja Akitsushima. Taistelussa alus osallistui Kiinan laivaston risteilijöiden Jingyuen ja Zhiyuan upottamiseen sekä vaurioitti pahoin risteilijä Laiyuania. Alus osallistui myöhemmin Taiwanin maihinnousun tukemiseen sekä Cihoun linnakkeen pommittamiseen. Venäjän–Japanin sodan alkaessa Yoshino osallistui Port Arthurin taisteluun. Sakeassa sumussa panssariristeilijä Kasuga törmäsi aluksen vasempaan kylkeen puhkaisten konehuoneen. Yoshino kaatui upoten 15. toukokuuta 1904 vieden mukanaan 319 miestä. Ainoastaan yhdeksäntoista miehistönjäsentä pelastui. Onnettomuuden jälkeen Japanin laivasto poisti törmäyskeulat aluksistaan. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston risteilijät Luokka:Armstrongin valmistamat alukset Luokka:Japanilaiset Venäjän–Japanin sodan risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan risteilijät
Verhneolonetski

Verhneolonetski (, myös Верхний Олонец, Verhni Olonets; suomeksi myös Ylä- Aunus, ) on taajama Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Kotkatjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Voruzjärven rannalla lähellä Pietarin ja Murmanskin välistä M18-valtatietä 21 kilometriä Kotkatjärveltä pohjoiseenGeneralnyi plan, s. 10.. Asukkaita on 421 henkeä (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 5.. Taajama on perustettu metsätyöläisten asutukseksi toisen maailmansodan jälkeen. Siellä toimii metsätyömaan konttori ja Olonetslesin puutavaravarastoGeneralnyi plan, s. 26, 32.. Palveluihin kuuluu lastentarha ja koulu, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kaksi kauppaa. Taajaman länsipuolella sijaitsevalla hautausmaalla on kirkko.Generalnyi plan, s. 25–26. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Aunuksen piirin asutut paikat
Jaska Autero

Jaska Autero oli suomalainen kirjailijanimimerkki, joka julkaisi vuonna 1944 Lahdessa ilmestyneessä Seikkailujen maailma -lukemistolehdessä kolme kauhu- ja science fiction -novellia. Juri Nummelin on arvellut, että nimimerkin takana saattaisi olla Savon Sanomien toimittajana ja myöhemmin Aamulehden urheilutoimittajana työskennellyt Jouko Autero (1915–1981). Jaska Autero on saattanut olla myös joku muu, mahdollisesti lahtelainen toimittaja. == Tuotantoa == * Salainen ase : novelli. Seikkailijen Maailma 3/1944 * Olin kuollut mies : kauhunovelli. Seikkailujen Maailma 4/1944 * Kostaja : novelli. Seikkailujen Maailma 6/1944 Novellit on julkaistu myös Juri Nummelinin toimittamina kirjassa Salainen ase ja muita sotanovelleja (Verikoirakirjat 2011). == Lähteet == * Juri Nummelinin Julkaisemattomia blogi 27.4.2009 : Sotanovelliprojekti: Oliko Jaska Autero Jouko Autero? * Juri Nummelinin Pulp- lehti blogi 29.11.2010 : Tapaus Jaska Autero * Timo Palonen : Seikkailujen Maailma 1944 sisällysluettelot Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Salanimet