EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Panu Luosto

Panu Luosto on suomalainen sellisti.Panu Luostolle palkinto kansainvälisessä sellokilpailussa MTV Uutiset Luosto opiskeli Risto Poutasen johdolla Sibelius- Akatemiassa, josta hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1996. Vuosina 1997–1999 hän täydensi opintojaan konservatoriossa Toulousessa Lluís Claretin johdolla.Kahvia & Musiikkia -sarjan solistina sellotaiteilija Panu Luosto Helsingin seurakunnat Luosto voitti vuonna 1998 Turun sellokilpailun, jossa toiselle sijalle pääsi Tomas Djupsjöbacka ja kolmannelle sijalle Seeli Toivio.Panu Luosto voitti Turun sellokilpailun MTV Uutiset Vuonna 1999 hän sai Thomas Carrollin ohella tunnustuspalkinnon Domnick-Cello-Preis-kilpailussa, jonka voitti Julian Steckel. Vuonna 1999 Luostolta ilmestyi levy Solo Cello Works (Alba Records), jolla hän tulkitsee Zoltán Kodályn, George Crumbin, Jonathan Harveyn ja Magnus Lindbergin sävellyksiä.ABCD 135 – Solo Cello Works Alba Records Luosto voitti vuonna 2000 Washingtonin kansainvälisen kilpailun. Rahan lisäksi palkintoon kuului pääsy konsertoimaan Yhdysvalloissa sinfoniaorkesterien solistina.Panu Luosto palkittiin MTV Uutiset Vuonna 2000 Luosto voitti lisäksi Prahan kevään kansainvälisen musiikkifestivaalin sellokilpailun. Luoston yhteistyökumppaneihin kamarimusiikin parissa on kuulunut pianisti Joonas Pohjonen.Marraskuinen konserttisarja soi taas Leppävaarassa Länsiväylä Luosto on suorittanut myös filosofian tohtorin tutkinnon. Syyskuussa 2013 hän puolusti Helsingin yliopistossa data-analyysiä koskevaa tietojenkäsittelytieteen väitöskirjaansa Normalized maximum likelihood methods for clustering and density estimation ("Normalisoidun suurimman uskottavuuden menetelmiä ryvästykseen ja tiheyden arviointiin").Panu Luosto väittelee 14.9.2013 aiheesta Normalisoidun suurimman uskottavuuden menetelmiä ryvästykseen ja tiheyden arviointiin Department of Computer Science, Helsinki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tuomas Ylinen

Tuomas Ylinen (s. 1982) on suomalainen sellisti.Ylinen Tuomas Yle Ylinen oli vuosina 1995–2001 Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa Hannu Kiisken oppilaana. Vuonna 2001 hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Marko Ylösen johdolla, ja vuodesta 2004 hän sai lisäksi opetusta Essenin Folkwang Universität der Künstessä Young-chang Cholta. Ylinen voitti vuonna 2002 ensimmäisen palkinnon Turun sellokilpailussa. Vuonna 2004 hän sijoittui neljänneksi Kronberg im Taunusissa järjestetyssä kansainvälisessä Pablo Casals -sellokilpailussa. Syksyllä 2006 Ylinen aloitti soittamisen Helsingin kaupunginorkesterissa, jossa hän on toiminut ensimmäisenä soolosellistinä.Tuomas Ylinen Helsingin kaupunginorkesteri Hänen laajaan solistiseen ohjelmistoonsa ovat kuuluneet suomalaisista teoksista muiden muassa Joonas Kokkosen sellokonsertto, Kaija Saariahon Mirage ja Esa-Pekka Salosen Mania.Tuomas Ylinen, sello Wellspoken Ylinen on toiminut Total Cello Ensemblen jäsenenä.Ensemble Total Cello Ensemble Hän on myös työskennellyt sellonsoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa ja lisäksi opettanut Kaakon Kamarimusiikin mestarikursseilla.Kurssit Kaakon kamarimusiikki == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Risto Ruuth

Risto Ruuth (s. 1945) on suomalainen ekonomi.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5 Ruuth oli Savonlinnan oopperajuhlien talousjohtaja vuonna 1987 ja toimitusjohtaja vuosina 1990–1993.Sisko Ojajärvi: Risto Ruuth: Kirja ei ole kosto, vaan kunniani puhdistamisyritys Savonmaa 27.7.2016, viitattu 23.12.2022 Hänet erotettiin oopperajuhlien johtoryhmän erimielisyyksien takia. Oopperajuhlien valtuusto tiedotti työsuhteen päättämisestä elokuussa 1993. Ruuth vei erottamisasiansa oikeuden käsiteltäväksi.Seppo Heikinheimo: Risto Ruuth haastoi oopperajuhlat oikeuteen Helsingin Sanomat 26.2.1994, viitattu 23.12.2022 Savonlinnan käräjäoikeus katsoi irtisanomisen laittomaksi ja määräsi Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen maksamaan Ruuthille korvauksina ansionmenetyksistä 570 000 markkaa sekä oikeudenkäynnin kuluista 80 000 markkaa. Itä-Suomen hovioikeus lievensi korvauksia neljäsosan verran eikä korkein oikeus myöntänyt ratkaisusta valituslupaa. Vuonna 2016 ilmestyi Ruuthin kirja Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies – dokumentti työpaikan ryöstöstä ja juonista Oopperajuhlien kulisseissa.Kirjailijavieraana Risto Ruuth: Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies Pohjois-Haagan kirjasto, viitattu 23.12.2022 Siinä hän ruotii erottamista, siihen johtaneita tapahtumia ja asian oikeuskäsittelyä. Ruuth alkoi sanojensa mukaan vuonna 1992 ymmärtää Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen valtuuston puheenjohtaja Eero Rantalan johtavan kampanjaa hänen uskottavuutensa heikentämiseksi. Juhlien pääjohtajana toiminutta Jorma Hynnistä hän puolestaan syyttää liiallisen johtamisinnon motivoimasta erottamisesta. Lisäksi Ruuth kohdistaa Hynniseen, Rantalaan ja Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimineeseen Anja Valtoseen syytöksiä täydellisestä ymmärtämättömyydestä yhdistystalouden suhteen. Ruuth kuvaa olleensa 23 vuotta "maanpaossa" Baltiassa. ==Teokset== * Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies. Savonlinna: La-Ri Invest 2016 ISBN 978-952-93-7414-4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Argentiinan ralli 1993

Argentiinan ralli 1993 (viralliselta nimeltään 13. Rally YPF Argentina) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 14. - 17\. heinäkuuta 1993. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Nicky Grist tuli kilpailuun lyhyellä varoitusajalla Juha Kankkusen kartanlukijaksi, kun Juha Piironen joutui sairaalaan aivoverenvuodon vuoksi. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1 Juha Kankkunen Nicky Grist Toyota Celica Turbo 4WD 5:32.31 0.0 2\. Miki Biasion Tiziano Siviero Ford Escort RS Cosworth 5:34.25 +1.54 3\. Didier Auriol Bernard Occelli Toyota Celica Turbo 4WD 5:49.29 +16.58 4\. Gustavo Trelles Jorge del Buono Lancia Delta HF Integrale 6:00.35 +28.04 5\. Carlos Menem, Jr Victor Zucchini Ford Escort RS Cosworth 6:04.05 +31.34 6\. Mohammed Bin Sulayem Ronan Morgan Ford Escort RS Cosworth 6:09.42 +37.11 7\. Rudolf Stohl Peter Diekmann Audi Coupé S2 6:22.13 +49.42 8\. António Coutinho Paulo Brandão Ford Escort RS Cosworth 6:30.53 +58.22 9\. Gabriel Raies José Volta Renault 18 GTX 6:33.01 +1:00.30 10\. José Ceccheto Justo Carrera Fiat Regata 2000 6:43.37 +1:11.06 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1993 Luokka:Argentiinan ralli
Kazuki Hoshino

Kazuki Hoshino (s. 13. lokakuuta 1977 Tokio) on japanilainen autourheilija, joka on voittanut Super GT -sarjan mestaruuden GT300-luokassa vuosina 2008 ja 2010. Syyskuussa 2021 Hoshino kertoi vetäytyvänsä Super GT -sarjasta. Hän on Kazuyoshi Hoshinon poika ja ajoi isänsä Impul-tallissa vuosina 2006-2007. Hän oli vuodet 2000-2001 Isossa-Britanniassa ja ajoi brittiläisessä Formula 3 -sarjassa vuoden 2001 ennen paluuta Japaniin. Hoshino teki debyyttinsä Super GT -sarjassa vuonna 2003. Hoshino voitti Suzukan tuhannen kilometrin ajon yhdessä Benoît Tréluyerin ja Jérémie Dufourin kanssa. Hän on ajanut myös Formula Nippon -sarjassa ja kilpaillut Nürburgringin 24 tunnin ajoissa. Hän on voittanut Super Taikyu -sarjan kolme kertaa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset autourheilijat Luokka:Super GT -kuljettajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaudapada

Gaudapada () on yksi varhaisimmista ja maineikkaimmista Vedanta-koulukunnan filosofeista hindulaisuudessa.IEP: Gaudapada (c. 500 C.E.) Hänen uskotaan eläneen suunnilleen vuonna 500 eaa. Vaikka hänet lasketaan hindulaisuuden filosofeihin, hänen ajattelussaan ja opetuksissa näkyi selkeästi buddhalaisuuden vaikutus. Bitannica; Shankara biography ==Lähteet== Luokka:Hindulainen filosofia Luokka:Intialaiset filosofit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Erkki Kriikku

Erkki Jussi Kriikku (24. tammikuuta 1931 Ylistaro – 12. syyskuuta 2020 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 23.12.2022. Kriikun vanhemmat olivat maanviljelijä Aarne Armas Kriikku ja emäntä Maria Susanna Ylitalo ja puoliso vuodesta 1954 Anja Raili Helena Kamppinen. Kriikku tuli ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta 1952 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1959. Kriikku oli Etelä-Pohjanmaan meijeriliiton ja Keski-Suomen meijeriliiton teknillinen neuvonantaja Seinäjoella 1959–1963, Seinäjoen Seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1963–1970, Osuuskunta Pohjanmaan Maidon toimitusjohtaja 1970–1973 ja Osuuskunta Maitojalosteen kaupallinen johtaja 1974–1988 ja toimitusjohtaja 1988–1991. Hän oli myös maanviljelijä Hangasmaan tilalla Ylistarossa 1968–1996. Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen Kriikku oli 1968 ja 1978–1984 ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja 1977–1978 ja 1981–1984. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Kriikku sai 1990. Taiteililija Vuokko Kimari maalasi hänen muotokuvansa 1992. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Seinäjoen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kriikku

Kriikku on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Erkki Kriikku (1931–2020), maanviljelijä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Kari Kriikku (s. 1960), klarinetisti.
Nils-Erik Silfverberg

Börje Nils-Erik Silfverberg (8. syyskuuta 1934 Pohja – 5. marraskuuta 2021 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 23.12.2022. Silfverbergin vanhemmat olivat hitsaaja Niilo Valfrid Silfverberg ja Ellen Karin Nylund ja puoliso 1956–2010 Liisa Marjatta Hannopukki. Silfverberg tuli ylioppilaaksi Karis-Billnäs samskolasta 1953 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska Handelshögskolanista 1957. Hän suoritti myös useita liikkeenjohdon kursseja kotimaassa ja ulkomailla. Silfverberg oli Oy Esso Ab:n myyntitehtävissä 1957, piiripäällikkö 1958–1964, apulaistoimintapäällikkö 1964–1968 ja myyntipäällikkö 1968–1969, Esso Africa Inc:n kaupallinen neuvonantaja Lontoossa 1969, Oy Esso Ab:n myynninjohtaja 1969–1976 ja markkinointijohtaja ja johtajiston jäsen 1976–1979, Esso Europe Inc:n Skandinavian maiden kaupallinen neuvonantaja Lontoossa 1980–1981 ja Oy Esso Ab:n toimitusjohtaja, pääjohtaja ja hallituksen jäsen 1981–1992 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1992. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Silfverberg sai 1990. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Esko Immonen

Esko Ilmari Immonen (2. toukokuuta 1931 Rauma – 20. kesäkuuta 2002) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 23.12.2022. Immosen vanhemmat olivat leipomomestari August Immonen ja Inkeri Ahto ja puoliso vuodesta 1954 kauppaopettaja, ekonomi Elvi Kaarina Auer. Immonen tuli ylioppilaaksi Rauman lyseosta 1950 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1953. Hän oli Keskon pääkonttorin liikkeenhoidon neuvoja 1954–1956 ja toimistopäällikkö Helsingissä 1956–1959 ja Rauma-Repolan metalliteollisuusosaston konttoripäällikkö 1959–1963, Rauman tehtaiden yleisen osaston päällikkö 1963–1978, hallinnollisen osaston päällikkö 1978–1982, isännöitsijä 1982–1984 ja Rauman paikallishallinnon johtaja 1984–1991. Rauman kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja Immonen oli vuodesta 1966 ja kaupunginhallituksen jäsen 1973–1984. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Immonen toimi Ruotsin konsulina Raumalla 1989–1993. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1991. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Rauman kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Kärkölän Marttilan työväentalo

Marttilan työväentalo oli Kärkölän kunnan Marttilan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Marttilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902, ja vuoteen 1907 mennessä se oli hankkinut oman talon. Yhdistyksen toiminta oli hiljaista ja katkesi vuonna 1914. Vuonna 1917 se kuitenkin herätettiin henkiin. Myös 1920-luvulla toiminta oli ajoittain lähes pysähdyksissä. Taloa laajennettiin kuitenkin vuonna 1924, ja kyseisen vuoden syksyllä pidettiin uudistetun talon tupaantuliaiset. Laajennettua taloa kuvailtiin Hämeen Kansa -lehdessä käytännölliseksi ja tilavaksi, ja lisäksi sen sijainti oli hyvä: kylän keskellä, maantien varrella. Vuonna 1931 yhdistyksessä oli 17 jäsentä. Vuoden 1932 alussa Lapuanliikkeen kannattajat naulasivat talon ovet ja ikkunat umpeen. Talon vaiheista 1930-luvun alkupuolen jälkeen ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Elokuun lopulla 1928 yhdistys järjesti talollaan syysjuhlan. Sää oli sateinen, mutta etenkin iltajuhlaan saapui suhteellisen paljon yleisöä. Juhlapuhujana oli Matti Alanko. Lisäksi esitettiin muun muassa runoja ja satuja, ja lopuksi tanssittiin. Vuonna 1934 talolla järjestettiin poliittinen valistusiltama, jossa puhuivat kansanedustajat Väinö Sinisalo, Akseli Kanerva ja Otto Marttila. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kärkölän rakennukset ja rakennelmat
Ruotsin ralli 1999

Ruotsin ralli 1999 (viralliselta nimeltään 48. International Swedish Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu järjestettiin 12. - 14\. helmikuuta 1999 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja sen kokonaispituus oli . Mäkinen johti kilpailua ennen Sainzia 1,7 sekunnin erolla yötauolla, mutta ero kasvoi puoleen minuuttiin lauantain viimeisillä erikoiskokeilla. Sainz myös ajoi yhden risteyksen pitkäksi ja menetti kymmenen sekuntia. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Tommi Mäkinen Risto Mannisenmäki Mitsubishi Lancer Evo VI 3:29.15,6 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Corolla WRC 3:29.33,7 +18,1 3\. Thomas Rådström Fred Gallagher Ford Focus WRC 3:29.53,4 +37,8 4\. Didier Auriol Denis Giraudet Toyota Corolla WRC 3:29.55,9 +40,3 5\. Richard Burns Robert Reid Subaru Impreza WRC 3:35.04,9 +5.49,3 6\. Juha Kankkunen Juha Repo Subaru Impreza WRC 3:35.10,0 +5.54,4 7\. Pasi Hagström Tero Gardemeister Toyota Corolla WRC 3:37.39,6 +8.24,0 8\. Markko Märtin Toomas Kitsing Ford Escort WRC 3:38.57,6 +9.42,0 9\. Freddy Loix Sven Smeets Mitsubishi Carisma GT Evo 6 3:39.21,8 +10.06,2 10\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Subaru Impreza WRC 3:39.48,9 +10.33,3 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1999 Luokka:Ruotsin ralli
Ruotsin ralli 1998

Ruotsin ralli 1998 (viralliselta nimeltään 47. International Swedish Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 6. - 8\. helmikuuta 1998 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja sen kokonaispituus oli . Kilpailun voitti Tommi Mäkinen ja voitto oli Ralliart-tallille neljäs Ruotsissa. Viimeisen päivän aamulla oli pakkasta ja tiet olivat jäässä, mutta lämpenevän ilman myötä tiet alkoivat sulaa. Carlos Sainz ajoi viimeisenä päivänä nopeimman ajan neljällä erikoiskokeella viidestä ja nousi Juha Kankkusen edelle. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1\. Tommi Mäkinen Risto Mannisenmäki Mitsubishi Lancer Evo IV 3:32.51,6 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Corolla WRC 3:33.43,2 +51,6 3\. Juha Kankkunen Juha Repo Ford Escort WRC 3:33.50,4 +58,8 4\. Kenneth Eriksson Staffan Parmander Subaru Impreza WRC 3:35.23,3 +2.31,7 5\. Marcus Grönholm Timo Rautiainen Toyota Celica GT-Four 3:36.21,5 +3.29,9 6\. Didier Auriol Denis Giraudet Toyota Corolla WRC 3:37.09,8 +4.18,2 7\. Uwe Nittel Tina Thörner Mitsubishi Carisma GT Evo 4 3:37.35,2 +4.43,6 8\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Ford Escort WRC 3:38.59,1 +6.07,5 9\. Piero Liatti Fabrizia Pons Subaru Impreza WRC 3:40.38,5 +7.46,9 10\. Mats Jonsson Johnny Johansson Ford Escort RS Cosworth 3:41.05,5 +8.13,9 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1998 Luokka:Ruotsin ralli
David Farragut

David Glasgow Farragut (5. heinäkuuta 1801 Knoxville, Tennessee, Yhdysvallat – 14. elokuuta 1870 Portsmouth, New Hampshire, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka saavutti merkittäviä unionin laivastovoittoja Yhdysvaltain sisällissodassa. ==Elämä ja ura== Farragutin isä majuri George (Jorge) Farragut oli katalonialaista syntyperää ja kotoisin Menorcan saarelta. Hän oli muuttanut Amerikkaan vuonna 1776 ja Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen mennyt naimisiin skotlantilaista sukujuurta olevan naisen kanssa. Farragut tuli laivaston palvelukseen vuonna 1810 lapsena ja osallistui vuoden 1812 sotaan, jonka aikana hän muun muassa sai 12-vuotiaana kaappaamansa brittialuksen komennon. Vuonna 1823 hän palveli David Porterin alaisuudessa laivueessa, joka kukisti merirosvoja Karibialla. Hän sai ensimmäisen itsenäisen komennon vuonna 1824. Vuonna 1825 hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi ja hän palveli Norfolkin telakalla, jossa hän työskenteli vuoteen 1832 asti. Sen jälkeen hän palveli Brasilian rannikolla ja hänet nimitettiin jälleen Norfolkin telakalle. Vuonna 1841 Farragut ylennettiin komentajaksi ja vuonna 1855 kommodoriksi (captain). Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua Farragut sai vuonna 1862 komennon Meksikonlahden länsipuolen saartolaivueessa, jonka tehtävänä oli päästä Mississippi-joelle ja vallata New Orleans. Hän ajoi Mississippin sisääntuloreitin linnakkeiden ohi tykit paukkuen pimeässä 24. huhtikuuta 1862, tuhosi vihollisen jokilaivueen ja eteni New Orleansiin, jonka kenraali Benjamin Butlerin joukot olivat miehittäneet. New Orleansin valtauksen ansiosta hänen miehensä antoivat Farragutille nimeksi "vanha salamanteri" ja kongressi myönsi hänelle kontra-amiraalin arvon. Maaliskuussa 1863 Farragut katkaisi yhteyden konfederaation joukkojen ja Red Riverin Port Hudsonin linnakkeen välillä, jonka hän yhdessä kenraali Nathaniel Banksin kanssa pakotti antautumaan 8. heinäkuuta. Elokuussa 1864 hänen laivueensa mursi miinoituslinjat Mobilenlahdessa, valtasi Mobilenlahden sisäänkäyntiä vartioineet linnoitukset, löi lahdessa operoineen etelävaltioiden laivasto- osaston ja katkaisi Mobilen satamakaupungin yhteydet avomerelle. Mobilenlahden taistelu oli Farragutin uran huipentuma. Hänestä tuli vara-amiraali vuonna 1864, ja hänestä tehtiin täysivaltainen amiraali vuonna 1866. Seuraavana vuonna hän matkusti Eurooppaan ja teki juhlavierailuja eri maiden satamiin. Amiraali Farragutin muistoksi on nimetty lukuisia paikkoja ja Yhdysvaltain laivaston viisi alusta. Farragutin kuva oli 1890-luvulla Yhdysvaltain sadan dollarin setelissä ja myöhemmin kahdessa postimerkissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:yhdysvaltalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Ahtialan työväentalo

Ahtialan työväentalo on Lahden kaupungin Ahtialan kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. Vuoteen 1956 saakka Ahtiala kuului Nastolaan. ==Historiaa== Ahtialan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Ensimmäinen talo valmistui vuonna 1908. Se rakennettiin talkoovoimin, ja rahoitus kerättiin järjestämällä keräyksiä, arpajaisia ja iltamia. 1930-luvun alussa Lapuanliikkeen aikaan talo suljettiin ilmeisesti kommunistilakien nojalla. Sotien jälkeen se saneerattiin vielä käyttöön. Vuonna 1945 yhdistys päätti erota Sosialidemokraattisesta puolueesta ja liittyä SKDL:n organisaatioon. Talo oli päässyt heikkoon kuntoon, ja lopulta yhdistys päätti purkaa sen ja rakentaa uuden. 23 yhdistyksen jäsentä takasi rakennushanketta varten tarvittavat pankkilainat omalla omaisuudellaan. Uusi talo rakennettiin vuosien 1963–1965 aikana; sadat talkoolaiset tekivät yhteensä yli 32 000 tuntia talkootyötä. ==Toimintaa työväentalolla== Ensimmäisellä talolla oli monipuolista kulttuuritoimintaa, raittiusvalistusta sekä liikunta- ja urheilutoimintaa. Lisäksi järjestettiin huveja, kuten iltamia, jotka tuottivat yhdistykselle tuloja ja olivat nuorille tärkeä kohtaamispaikka. Uudempi talo on sekä yhdistyksen omassa että vuokrakäytössä. Siellä on järjestetty muun muassa kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, urheiluharjoituksia ja juhlia sekä esitetty elokuvia. Vuonna 2016 talon pihamaalla juhlittiin yhdistyksen 110-vuotisjuhlia. Kansanedustaja Paavo Arhinmäki piti juhlapuheen. ==Rakennus== Vanha talo oli rankorakenteinen ja lautavuorattu, uudempi kiveä ja rapattu. Alkuperäisen talon katto oli päreestä, nykyisen on peltiä. Talo on väriltään vaalea. Talossa on kaksi kerrosta. Siihen kuuluu juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, yhden huoneen ja keittiön asunto, urheilutiloja, sauna sekä kerhotiloja. Talossa on vesijohto, viemäröinti ja wc. Kokonaispinta-ala on 600 m². == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat
Luettelo Kouvolan hautausmaista

Luettelo Kouvolan hautausmaista käsittää Kouvolan kaupungin alueella olevia hautausmaita, joista lähes kaikki ovat Kouvolan seurakuntayhtymän hallinnassa ja hoidossa. Kouvolan, Anjalankosken ja Kuusankosken kaupunkien ja Elimäen, Jaalan ja Valkealan kunnat yhdistyivät uudeksi Kouvolan kaupungiksi vuoden 2009 alussa. Liitoskuntien seurakunnat päättivät, että ne eivät sulaudu yhdeksi seurakunnaksi, vaan jatkavat itsenäisinä seurakuntina ja muodostavat seurakuntayhtymän. Sen jäsenseurakunnat ovat Kouvolan, Anjalankosken, Kuusankosken, Elimäen ja Valkealan seurakunnat ja Jaalan kappeliseurakunta, joka kuuluu Kuusankosken seurakuntaan. Seurakuntayhtymällä on 21 käytössä olevaa hautausmaata. Lisäksi Kuusankoskella on Kouvolan Vapaa-ajattelijat ry:n omistama yksityinen hautausmaa. == Luettelo == Hautausmaa (toinen nimi) Sijainti Osoite Kartalla Vuosi Kuva Muuta WD Anjalan hautausmaa Anjala Hautausmaantie 4 1898 Elimäen hautausmaa Elimäki Kiviaidantie 3 1888 Elimäen kirkkotarha Elimäki Vanhamaantie 16 B 1638 Hirvelän hautausmaa Sippola, Hirvelä Hirvelänkuja 20 1877 Hukalan hautausmaa Valkeala Matalasillantie 1 1800-luvun loppu Jaalan uusi hautausmaa Jaala Jaalantie 140 1922 Jaalan vanha hautausmaa Jaala Jaalantie 140 1878 Karhunkankaan hautausmaa Inkeroinen Karhunkankaantie 29 1937 Kirkkovuoren hautausmaa (Wreden hautausmaa) Anjala Anjalantie 4 B 1700-luku Korian hautausmaa (Napan hautausmaa) Koria Helsingintie 483 1956 Kouvolan vanha hautausmaa Kouvola Kasarminkatu 45 1919 Kuusankosken uusi hautausmaa Kuusankoski Pohjankorventie 13 1933 Kuusankosken vanha hautausmaa Kuusankoski Lepokuja 4 1919 Lepolan hautausmaa Valkeala, Utti Kuutostie 395 1970 Lepolan hautausmaa Kuusankoski Voijärventie 53 1951 Muhniemen hautausmaa Anjala, Muhniemi Kappelitie 62 1938 Mäntysaaren hautausmaa Valkeala, Vuohijärvi Mäntysaari 1834 Sippolan alahautausmaa Sippola, Sippolan kirkonkylä Silmuntie 1 Sippolan ylähautausmaa Sippola, Sippolan kirkonkylä Sippolantie 16 Tuohikotin hautausmaa Valkeala, Tuohikotti Lepotie 3 1930 Valkealan kirkkomaa Valkeala Kalevantie 4 1630 Välikankaan hautausmaa (Myllykosken hautausmaa) Myllykoski Aitomäentie 141 1944 == Lähteet == Hautausmaat *
Priska Madelyn Nugroho

Priska Madelyn Nugroho (s. 29. toukokuuta 2003) on indonesialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut urallaan kaksinpelissä parhaimmillaan WTA- maailmanlistan sijalle 391 joulukuussa 2022 ja nelinpelissä sijalle 252 joulukussa 2022. Nugroho aloitti tenniksen pelaamisen neljävuotiaana. Ensimmäiseen kilpailuunsa hän osallistui seitsemänvuotiaana voittaen sen. Vuonna 2020 hän voitti Australian avointen tyttöjen nelinpelin Alexandra Ealan kanssa. Hän oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan yhdeksäntenä tammikuussa 2021. Billie Jean King Cupissa Nugroho edusti Indonesiaa ensimmäisen kerran vuonna 2020. Hän on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä viidessä maaottelussa voittaen kaksinpelissä kolme ottelua ja häviten yhden. Kaakkois-Aasian kisoissa Filippiineillä 2019 Nugroho saavutti kaksinpelissä pronssia. Vuoden 2021 kisoihin hän ei osallistunut opiskellessaan Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan yliopistossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Indonesialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Henryk Dąbrowski

Jan Henryk Dąbrowski (myös kirjoitusasussa Dombrowski) (29. elokuuta 1755 Pierzchów, Puola – 26. kesäkuuta 1818 Winna Góra, Preussi) oli puolalainen kenraali. Hän osallistui Kościuszkon kapinaan Venäjää vastaan 1794 ja myöhemmin hän organisoi ja komensi Napoleonin armeijan puolalaisia legioonia. Puolan kansallislaulu Mazurek Dąbrowskiego, "Dąbrowski-masurkka", on sanoitettu Dąbrowskin kunniaksi. ==Elämä ja ura== Dąbrowski varttui Saksissa ja palveli joitakin vuosia Saksin armeijassa, mutta kun Puolan parlamentti vuonna 1791 kutsui takaisin kaikki ulkomailla palvelevat puolalaiset, hän palasi kotimaahansa. Poniatowskin alaisuudessa hän osallistui vuoden 1792 Puolan ja Venäjän sotaan. Vuonna 1794 hän kunnostautui Tadeusz Kościuszkon alaisuudessa Varsovan puolustuksessa. Puolan kolmannen jaon jälkeen hän oli kaksi vuotta eläkkeellä ja kieltäytyi Venäjän ja Preussin hänelle tarjoamista korkeista sotilasviroista. Sitten hän lähti Pariisiin, ja tammikuussa 1797 Cisalppisen tasavallan hallitus valtuutti hänet järjestämään puolalaisen legioonan Milanossa. Legioonan komentajana hänellä oli tärkeä rooli Italian sodassa (1797–1801), miehitti Roomaan 3. toukokuuta 1798 ja kunnostautui Trebbian taistelussa 17.-19. kesäkuuta 1799. Amiensin rauhan jälkeen hän siirtyi divisioonan kenraalina Italian tasavallan palvelukseen. Napoleon kutsui hänet vuonna 1806 edistämään kansannousua Puolassa, ja hän organisoi useita puolalaisosastoja Napoleonin Varsovan herttuakunnalle ja kunnostautui Danzigin ja Friedlandin taisteluissa. Vuonna 1809 hän osallistui Puolan sotaretkeen Itävaltaa vastaan viidennen liittokunnan sodassa, ja vuonna 1812 hän johti yhtä Puolan divisioonista Napoleonin Venäjän sotaretkellä, jossa hän haavoittui suojellessaan Berezina-joen ylitystä. Hän taisteli Auguste de Marmontin alaisuudessa Leipzigin taistelussa 1813 ja palasi Napoleonin kukistuttua seuraavana vuonna Puolaan. Hän oli yksi niistä kenraaleista, joille tsaari uskoi Puolan armeijan uudelleenjärjestelyn, ja hänet nimitettiin vuonna 1815 ratsuväen kenraaliksi ja uuden Puolan kuningaskunnan senaattoriksi. Hän vetäytyi kuitenkin seuraavana vuonna yksityiselämään kartanoihinsa. Hän kirjoitti useita puolankielisiä sotahistoriallisia teoksia. Puolan kansallislauluksi myöhemmin valittu Jeszcze Polska nie zginęła (”Sortunut ei Puola vielä”, tunnetaan myös nimellä Mazurek Dąbrowskiego, "Dąbrowski-masurkka") on sanoitettu Dąbrowskin kunniaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:puolalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1755 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Iso-Evon työväentalo

Iso-Evon työväentalo oli entisen Lammin kunnan (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) Iso-Evon kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Iso-Evon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1909. Sitä rahoitettiin lahjoituksilla ja lainoilla, ja talo rakennettiin osin talkoina ja osin palkkatyönä. Sisällissodan aikaan vuonna 1918 talo oli takavarikossa. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenmäärä oli 18. Vuonna 1982 talo oli vielä Iso-Evon työväenyhdistyksen omistuksessa. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1930 talolla järjestettiin kesäjuhlat ja iltama. Yleisöä oli noin 150 henkeä, ja ohjelmassa oli muun muassa urheilukilpailuja, puheita ja näytelmä. Keväällä 1939 talolla pidettiin kokous, jossa perustettiin Voimistelu- ja Urheiluseura Esa. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia ja näytettiin elokuvia. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen. Se vuorattiin laudoilla vuonna 1965 ja maalattiin vaaleaksi seuraavana vuonna; alkuperäinen väri oli punainen. Pärekatto vaihdettiin peltiin vuonna 1977. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Rakennuksen pinta-ala oli 250 m². Vuonna 1982 siinä ei ollut vesijohtoa, viemäröintiä eikä wc:tä; ilmeisesti ei myöskään sähköä. Lämmitys oli puulla. Talon kunto oli jo tuolloin heikko. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot
Noureddine Bedoui

Noureddine Bedoui (; s. 1959) on algerialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä lyhyesti vuonna 2019. Hänen edeltäjänsä Ahmed Ouyahia joutui eroamaan, kun maassa oli laajoja mellakoita, jotka vastustivat presidentti Abdelaziz Bouteflikan pyrkimystä viidennelle presidenttikaudelle. Kahden muun Bouteflikan kauden pääministerin tavoin Bedoui asetettiin syytteeseen korruptiosta vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Algerian pääministerit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietarsaaren adventtiseurakunta

Pietarsaaren adventtiseurakunta () on pietarsaarelainen adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1929. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Skutnäsinkadulla ja pastorina toimii Sebastian Matula. Seurakunta kuuluu Finlands svenska adventkyrka -kirkkokuntaan. Pietarsaaren adventtikirkon yhteydessä, kirkkosalin parvella, toimii vuonna 1991 perustettu vegaaniravintola Vegana. Adventistit ovat olleet kasvisruokavalion puolestapuhujia 1800-luvulta lähtien. == Historia == Adventtiliike tuli Pietarsaareen 1800-luvun lopulla. 1900-luvun kolmen ensimmäisen vuosikymmenen ajan toiminta oli vähäistä. Adventistit kokoontuivat osaksi Immanuelinkappelissa, osaksi liikkeen aktiivijäsenten kodeissa.Tilaisuuksissa vieraili satunnaisesti kiertäviä sananjulistajia.Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 446-447 Pietarsaaren adventtiseurakunta perustettiin 1929. Perustamisvaiheessa seurakuntaan liittyi kymmenkunta jäsentä.Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 447 1950-luvun alussa seurakunta sisusti asuintalon Kristiinankadulla kappeliksi, joka otettiin käyttöön vuonna 1952. Heinäkuussa 1989 uusi adventtikirkko vihittiin käyttöön osoitteessa Skutnäsinkatu 2.Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 448 == Katso myös == * Adventismi Suomessa * Pietarsaaren baptistiseurakunta * Pietarsaaren Elim-seurakunta * Pietarsaaren Saalem-seurakunta * Pietarsaaren metodistiseurakunta == Lähteet == * Håkan Andersson, Guy Björklund, Sixten Ekstrand, Kai Hoffman: Pietarsaaren historia osa V. Pietarsaaren kaupunki, 2015 === Viitteet === Luokka:Suomen adventtiseurakunnat Adventti
Joulupussi

Joulupussin antaminen on suomalaisissa päiväkodeissa, peruskouluissa ja joissain ylemmän tason oppilaitoksissa tapahtuva perinne. Oppilaitoksissa ennen joululoman alkamista, yleensä syyslukukauden koulutodistuksien jaon yhteydessä lapsille tai oppilaille on annettu paperinen pussi, joka perinteisesti on sisältänyt omenan, piparkakun ja karamellin. Vuosien varrella ja koulusta riippuen joulupussin sisältö on voinut kuitenkin vaihdella. Nykypäivänä perinteestä on tosin joissain päiväkodeissa ja kouluissa luovuttu, ja se on korvattu esimerkiksi jouluaterialla. Perinne on tullut osin Suomeen Ruotsin kautta, mutta sen sanotaan saaneen alkunsa maan ensimmäisestä kansankouluopettajaseminaarista, Jyväskylän seminaarista syntyneestä kuusijuhlasta. Musiikin lehtori P.J. Hannikaisen säveltämän ja sanoittaman joululaulun Joulupukki sanoissa viitataan joulupussiin: "Täs on teille muistiaiset, pienet joulumaistiaiset.". ==Lähteet== Luokka:Joulu Suomessa Luokka:Jouluruoat Luokka:Suomalaiset perinteet
Lammin työväentalo Rauhala

Lammin työväentalo Rauhala on entisen Lammin kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) kirkonkylässä sijaitseva entinen työväentalo. Se on rakennuskaavassa suojeltu. Talo myytiin yksityisomistukseen vuonna 2018. ==Historiaa== Lammin kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1911. Sen rakentamista rahoitettiin järjestämällä arpajaisia, iltamia, keräyksiä ja talkoita. Rakennustyöt tehtiin talkoilla. Vuonna 2016 talon omistaja oli edelleen Lammin Sosialidemokraatit. Vuonna 2018 talo myytiin yksityisomistukseen. Uusi omistaja aikoi edelleen käyttää taloa juhla- ja kokoustilana. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1918 talo vuokrattiin seurakunnalle jumalanpalvelusten pitoa varten, sillä saksalaiset polttivat Lammin kirkon keväällä 1918 sisällissodan taisteluiden yhteydessä. Työväentalo toimi kirkkona noin kaksi vuotta. Jatkosodan aikaan taas talo oli hetkellisesti vuokrattuna armeijan koulutuskeskuksen majoitustiloiksi. Sinne majoitettiin myös siirtoväkeä ja juutalaispakolaisia. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia ja elokuvanäytöksiä. 2010-luvulla siellä järjestettiin ainakin kirpputoreja. Muuten vuokraustoiminta oli hiljaista. ==Rakennus== Talo on 1,5-kerroksinen, hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla mahdollisesti vuonna 1946. Alun perin talo oli punainen, vuonna 1972 maalattiin vihreäksi, ja jossain vaiheessa se on taas maalattu punaiseksi. Vuonna 1946 alkuperäinen pärekatto muutettiin peltikatoksi, ja vuonna 1975 se uusittiin galvanoiduksi pelliksi. Sisäkatto on laudoitettu, ja sitä laskettiin metrillä alaspäin vuonna 1959. Talon pinta-ala on noin 300 m². Taloon kuuluu juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittiön asunto; juhlasalissa alun perin ollut näyttämö purettiin vuonna 1959. Ikkunat uusittiin osittain vuonna 1967. Vuonna 1982 talossa ei ollut vesijohtoa, viemäröintiä tai wc:tä, ja lämmitys tapahtui uuneilla ja kuumailmapuhaltimella. Myöhemmin 1980-luvulla talo peruskorjattiin. Talo on rakennuskaavassa suojeltu, eli sitä ei saa purkaa (vuoden 2018 tilanne). == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Lammi
Farnesoli

Farnesoli (C15H26O) on terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Farnesolia voidaan käyttää hajusteissa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa farnesoli on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on mieto kukkaismainen tuoksu. Aine ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Farnesolia on muun muassa sitruunaruohon, ruusujen, tuberosan ja syklaamien eteerisissä öljyissä. Kasvit muodostavat yhdistettä farnesyylipyrofosfaatista.Johannes Panten & Horst Surburg: Flavors and Fragrances, 2. Aliphatic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2015. Farnesolia voidaan eristää kasveista, mutta suurin osa valmistetaan synteettisesti lähtien linalolista tai isomeroimalla nerolidolia. : Farnesolia käytetään ainesosana kukkaistuoksuissa, deodoranteissa ja puhdistusaineissa. Siitä voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä.Manfred Eggersdorfer: Terpenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Farnesol * Human Metabolome Database (HMDB): Farnesol * Food Component Database (FooDB): Farnesol * DrugBank: Farnesol * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Farnesol Luokka:Terpeenit
Avaruusrakenne

Avaruusrakenne tai avaruuskehikko () tarkoittaa tukirakenteiden muodostamaa jäykkiin kolmioihin perustuvaa kolmiulotteista ristikkorakennetta, jossa kolmioiden sivuihin kohdistuu vain puristus- ja vetojännitystä. Rakenne on yksinkertaisimmillaan tetraedri. Avaruusrakenteen käyttö liitetään R. Buckminster Fulleriin ja arkkitehtuuriin hänen Dymaxion-projektissaan. Fullerille myönnettiin patentti kolmiulotteiselle rakenteelle vuonna 1961. Ennen Fulleria Alexander Graham Bell tutki tetraedrien käyttöä rakenteissa, mutta Fullerin mukaan hän ei ollut tietoinen Bellin työstä. Bell tutki rakennetta leijojen näkökulmasta. pienoiskuva|Jaguar C-Typen runkorakenne. Rakennetta käytetään useissa autoissa. 1950-luvulla valmistettu Jaguar C-Type yhdisti avaruusrakenteen ja alumiinisen korin. Autoissa käytettiin alkuaikoina koria niin sanotun tikapuurungon päällä, mutta tämä ei ollut tarpeeksi vahva. Moottoriurheiluun kehitettiin kolmiulotteinen putkirunko, joka tarjoaa mekaanista lujuutta mistä vain suunnasta tuleville voimille. Varhaisia esimerkkejä ovat Maserati Tipo 61 kilpa-auto ja Mercedes-Benz 300 SL. Ensimmäinen rakennetta käyttävä kilpa-auto oli Porsche Type 360 Cisitalia vuonna 1947. Toisin kuin monokokkirakenteessa avaruusrakenteessa "kuori" ei ole kuormitusta kantava osa. Auton avaruusrakenne kantaa kaikki ajoneuvoon kohdistuvat voimat, joita aiheuttavat jousitus, moottori, kuljettaja ja aerodynamiikka. Monokokkiin verrattuna rakenne on helpompi valmistaa yksinkertaisilla työkaluilla ja korjata. Sarjatuotannossa monokokki on helpompi kuin useat toisiinsa liittyvät putket. == Katso myös == * Molekyylien avaruusrakenne == Lähteet == Luokka:Rakennesuunnittelu
Koirametsä

Koirametsä on aidattu metsäalue, jonka voi vuokrata yksityiskäyttöön. Koirametsissä koirat pääsevät vapaasti ja turvallisesti juoksemaan ja tutkimaan ympäristöä. Koirametsät ovat pääosin yksityisten omistajien tai yritysten vuokraamia, noin 1–2 hehtaarin metsäalueita. Niissä koiranomistaja voi välttää metsästyslain ja järjestyslain velvoitteet koiran kiinnipitämisestä. Koirametsä-alueet ovat yleisimmin suomalaista luonnonmetsää, mutta niiden sisältö ja tarjonta vaihtelee omistajasta riippuen. Koirametsissä voi olla koulutusalueita, esteratoja, laavu ja nuotiopaikka. Joissakin koirametsissä on myös omistajien mahdollista yöpyä ja patikoida. Elokuussa 2023 Koirametsät-sivusto listaa 29 Suomessa sijaitsevaa koirametsää. == Katso myös == * Koirapuisto == Lähteet == Luokka:Koira
Hans Lippershey

Hans Lippershey (tai Lipperhey, Lippersheim) (noin 1570 Wesel, Kleven herttuakunta – 1619 Middelburg, Yhdistyneet provinssit) oli saksalais- alankomaalainen silmälasien valmistaja, jota monet historioitsijat pitävät kaukoputken varsinaisena keksijänä. ==Kaukoputken keksijä== 2\. lokakuuta 1608 Lippershey ilmoitti Alankomaiden parlamentille, että hän oli valmistanut välineen, jolla pystyi näkemään kauas. Lippershey kutsui keksintöään "kijkeriksi". Samalla hän pyysi patenttia tällaisten laitteiden valmistukseen ja palkkiota, joka koostui 30 vuoden pituisesta maksusta. Vastineeksi hän tarjoutui olemaan myymättä kaukoputkia ulkomaille. On kuitenkin mahdollista että Lippersheyn naapuri Zacharias Janssen ja lasinhioja Jacob Metius olivat myös laitteen keksijöitä. 4. lokakuuta nimitettiin komitea testaamaan Lippersheyn laitetta, ja 6. lokakuuta parlamentti päätti antaa Lippersheylle 900 guldenia hänen laitteestaan. Lisäksi he tutkivat 15. joulukuuta Lippersheyn pyynnöstä tämän keksimän molemmin silmin katsottavan instrumentin ja määräsivät hänen valmistamaan kaksi samanlaista instrumenttia 900 guldenin kappalehintaan, mutta koska monet muutkin henkilöt olivat tietoisia tästä uudesta keksinnöstä, he eivät pitäneet tarkoituksenmukaisena myöntää Lippersheylle yksinoikeutta myydä tällaisia instrumentteja. Vaikka Lippersheytä pidetään yleisesti ensimmäisenä henkilönä, joka kuvasi kaukoputken kirjallisesti, myös Giambattista della Portan ja jopa Galileo Galilein on toisinaan katsottu keksineen kaukoputken. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset keksijät Luokka:Saksalaiset keksijät Luokka:1570-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1619 kuolleet
Lammin Porraskosken-Järventaustan työväentalo

Järventaustan työväentalo tai Porraskosken työväentalo oli entisen Lammin kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Porraskosken kylässä sijainnut työväentalo. Porraskosken ja Järventaustan kylät ovat vierekkäin, ja talon rakentaneen yhdistyksen nimi oli Järventaustan työväenyhdistys. Talo tuhoutui tulipalossa vuonna 1938. ==Historiaa== Järventaustan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui luultavasti vuonna 1913; vuoden 1912 puoluetilastoon yhdistys vielä ilmoitti, ettei sillä ole taloa, mutta vuonna 1913 talolla järjestettiin jo kokous. Yhdistyksen toiminta oli alkuaikoina vilkasta, mutta heikkeni 1930-luvulle tultaessa. 1920-luvun alkupuolella yhdistys kärsi usein järjestyshäiriöistä. Vuonna 1921 muutama ilmeisesti suojeluskuntalainen ilmestyi iltamiin, riehui ja hajotti ravintolakalustoa ja ikkunoita. Vuonna 1924 Hämeen Kansa -lehti kirjoitti, että työväentalo oli tullut ”kaikenkarvaisten rehjujen ja rähjien temmellyspaikaksi”. Ongelmia oli ollut alusta asti, mutta sisällissodan jälkeen ne olivat pahentuneet. Vuonna 1938 talo tuhoutui tulipalossa. Tuli sai alkunsa piipusta katolle lentäneestä kipinästä. Ei ole tiedossa, rakensiko yhdistys uuden talon. ==Rakennus== Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, ravintolahuone ja vahtimestarin asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1927 yhdistys vietti 20-vuotisjuhlaansa talollaan. Juhla koostui erillisistä päivä- ja iltajuhlista. Ohjelmassa oli kansanedustaja Otto Toivosen puhe, kaksi näytelmää, 20-vuotiskertomus ynnä muuta. Työväentalo valaistiin juhlailtamassa ensimmäistä kertaa sähkövalolla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Hämeenlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lammi
Kevätuhri (albumi)

Kevätuhri on Ruusut-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. toukokuuta 2020. == Kappaleet == == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Ruusujen toinen levy on kotimaisen popin uusi merkkiteos: Yhtyeen näkemyksellisyys ja taidokkuus herättävät häkeltynyttä äimistelyä, rinnastus Stravinskyn Kevätuhriin saa katetta Viitattu 23.12.2022. * Kulttuuritoimitus: Hukkaako Ruusut potentiaalinsa liialliseen kokeilunhaluun? Arvostelussa kakkosalbumi Kevätuhri Viitattu 23.12.2022. * Soundi: Arvio: Alkuperäinen Kevätuhri sai aikaan liki mellakan, mutta Ruusujen levy herättänee lähinnä hymistelyä Viitattu 23.12.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Refat Tšubarov

Refat Abdurahman oğlu Çubarov (; s. 22. syyskuuta 1957) on ukrainalainen krimintataaripoliitikko, joka on toiminut edustusjärjestö Krimin tataarien kansan medžlisin (Qırımtatar Milliy Meclisi) puheenjohtajana vuodesta 2013. == Elämä == Tšubarov syntyi Samarkandissa, Uzbekistanissa, jonne hänen perheensä oli karkotettu Krimiltä Ai-Serezin (; nykyään Mižrittšja) kylästä vuonna 1944. Vuonna 1968 hän pääsi vanhempineen palaamaan Krimille. Vuosina 1974–1975 hän opiskeli Simferopolin ammattikoulussa nro 1. Vuosina 1975–1977 Tšubarov suoritti asepalvelusta Neuvostoliiton asevoimissa. Vuonna 1983 hän opiskeli Moskovan historiallis-arkistotieteellisessä valtioninstituutissa. Hän työskenteli Riiassa valtion keskusarkistossa ensin arkistonhoitajana ja vuosina 1984–1991 johtajana ja vanhempana tutkijana. Vuonna 1989 hänet valittiin Riian kaupunginneuvostoon Latvian kansanrintaman jäsenenä. Vuosina 1990–1991 Tšubarov toimi Neuvostoliiton ministerineuvoston alaisen krimintataarien ongelmia tutkineen valtionkomission jäsenenä. Vuonna 1994 hänestä tuli Krimin autonomisen tasavallan korkeimman neuvoston jäsen. Vuosina 1995–1998 hän toimi neuvoston varapuhemiehenä. Vuoden 1998 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Ukrainan kansanliikkeen jäsenenä. Hän toimi Verh’ovna Radan ihmisoikeuksien, kansallisten vähemmistöjen ja kansojenvälisten suhteiden valiokunnan karkotettujen kansojen, kansallisten vähemmistöjen ja poliittisten vainojen uhrien alakomitean puheenjohtajana, sittemmin valiokunnan varapuheenjohtajana ja myöhemmin puheenjohtajana ja sihteerinä. Vuonna 2002 hänet valittiin uudelleen, tällä kertaa Meidän Ukrainamme -blokin listalta. Hän istui Verh’ovna Radassa vuoteen 2007 asti. Vuonna 2009 Tšubarov valittiin Krimintataarien maailmankongressin puheenjohtajaksi. Vuonna 2010 hänet valittiin Krimin autonomisen tasavallan korkeimpaan neuvostoon Ukrainan kansanliikkeen listan kärjestä. Vuonna 2013 krimintataarien kansankongressi Qurultay valitsi Tšubarovin Krimintataarien medžlisin puheenjohtajaksi. Toukokuussa 2014, Venäjän miehitettyä Krimin, Krimin venäläismielinen syyttäjä Natalja Poklonskaja antoi Tšubaroville henkilökohtaisesti medžlisin toimitiloissa varoituksen äärimielisestä toiminnasta. Heinäkuussa 2014 Tšubarovia kiellettiin tulemasta Krimille viideksi vuodeksi. Vuonna 2015 Tšubarov nousi Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon blokin listalta. Toukokuussa 2015 Venäjän turvallisuuspalvelu FSB ilmoitti aloittaneensa rikostutkinnan Tšubarovista epäiltynä Venäjän alueellisen koskemattomuuden loukkaamiseen yllyttämisestä, josta Venäjän rikoslain mukaan voidaan tuomita korkeintaan viiden vuoden vankeusrangaistukseen. Venäjä etsintäkuulutti hänet Interpolin kautta, mutta Interpol hylkäsi etsintäkuulutuksen marraskuussa 2015. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Tšubarov oli ehdolla Voima ja kunnia -puolueen () listalla, mutta puolue ei ylittänyt äänikynnystä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Helvetinkoira

Helvetinkoira tai Hornanhurtta on mytologinen koira, joka ilmentää helvetin, paholaisen tai alamaailman suojelijaa tai palvelijaa. Esimerkkejä tästä ovat kreikkalaisen mytologian KerberosApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.12 (engl. käännös). ja skandinaavien Garmr, joiden kummankin tehtävänä on manalan portin vartioiminen. Eräässä englantilaisessa tarinassa koira kuoli yrittäessään pelastaa tyttöä raiskaukselta ja kuoltuaan koira jäi suojelemaan ihmisiä helvetinkoirana. == Katso myös == * Koira islamissa == Lähteet == Luokka:Demonit Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot Luokka:Kuvitteelliset koiraeläimet
Abdelmalek Sellal

Abdelmalek Sellal (; s. 1948) on algerialainen poliitikko. Hän on toiminut maan pääministerinä 2012–2017, paitsi muutaman kuukauden taukoa vuonna 2014. Sellal oli presidentti Abdelaziz Bouteflikan läheinen liittolainen. Ennen pääministerin tehtävää hänellä oli muita ministerinpaikkoja. Vuoden 2014 virkavapaan aikana hän edisti Bouteflikan uudelleenvalintaa. Vuonna 2019 Sellal tuomittiin 12 vuodeksi vankeuteen korruptiosta tapauksessa, joka liittyi autoteollisuuteen. Tuomio tuli kaksi päivää ennen presidentinvaaleja. Vuonna 2021 hän sai lisätuomion muun muassa rahanpesusta ja valtion varojen väärinkäytöstä. == Lähteet == Luokka:Algerian pääministerit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylös raunioista / Risen from the Ruins

__NOTOC__ Ylös raunioista / Risen from the Ruins on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 9. joulukuuta 2022 levymerkillä Ektro Records. Albumi sisältää kappaleista versiot suomeksi ja englanniksi. Albumi nauhoitettiin Miko Sipilän kotistudiossa Fostexin A8-kelanauhurilla. Kappaleiden molemmat versiot miksattiin erikseen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Dimi – laulu, basso & kitara * Miko – rummut & kitara == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Ranger: Ylös raunioista / Risen from the Ruins. Ektro Viitattu 23.12.2022. * Kaaoszine: * Metalliluola: 7½/10 * Soundi: Arvio: Riipivyys vaan kuuluu asiaan – Rangerin kaksikielinen kaahaus on kaukana ylipuunatusta metallisoundista Viitattu 30.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Rangerin albumit
Dunajivtsi

Dunajivtsi (), joka tunnettiin 1700-luvun alkuun saakka nimellä Dunajhorod (), on kaupunki Ukrainan Hmelnytskyin alueen Kamjanets-Podilskyin piirissä. Dunajivtsi sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Ternavajoen varrella, 68 kilometriä aluekeskus Hmelnytskyistä etelään. Tammikuun keskilämpötila on -5,6, heinäkuun +18 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä 560 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15 799 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 väkiluku oli 16 448\. Tuolloin pääosa asukkaista oli etsiseltä taustaltaan ukrainalaisia. Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran Liettuan suuriruhtinaskunnan kirjallisissa dokumenteissa vuodelta 1403. Puolan toisessa jaossa (1793) paikkakunta siirtyi Venäjän keisarikunnan puolelle. Vuodesta 1923 lähtien Dunajivtsi on ollut piirikeskus. Kaupungin aseman se sai 1958. Dunajivtsi on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Kamjanets-Podilskyin piiriin; tätä ennen se oli vuodesta 1923 lähtien ollut Dunajivtsin piirin hallintokeskus. Dunaivtsi Government.jpg|Hallintorakennus. Dunaivtsi Library.JPG|Kirjasto. P1270541 Дунаївці Михайлівська церква.jpg|Kirkko Dunajivtsissä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Hmelnytskyin alueen kaupungit
Victor Norman

Victor Danielsen Norman (s. 24. heinäkuuta 1946 Risør – 20. syyskuuta 2024 Bergen) oli norjalainen Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan työ- ja hallintoministerinä 2001–2005. Vuosina 1999–2001 hän oli Norjan kauppakorkeakoulun rehtori. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Victor Norman Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan työministerit Luokka:Rehtorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet