EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Peräpohjolan Opisto

Peräpohjolan Opisto on vuonna 1901 perustettu sitoutumaton kansanopisto Tornion Kivirannalla. Opisto antaa eriasteista ammatillista koulutusta, aikuisten perusopetusta sekä ammatillista lisäkoulutusta kasvatus- ja ohjausalalla. Opistossa voi suorittaa kasvatus- ja ohjausalan perustutkinnosta nuoriso- ja yhteisöohjaajan tai lastenohjaajan tutkinnon.Tietoa ammatillisesta perustutkinnosta. Peräpohjolan opisto tarjoaa myös seuraavia koulutuksia: kalevalainen jäsenkorjaus, hyvinvointivalmentaja ja seksuaalineuvoja. Lisäksi opistossa voi opiskella avoimen yliopiston opintoja. Opiston pihapiirissä toimii myös hotelli Joentalo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Peräpohjolan Opisto Kansanopistot.fi-sivustolla *Peräpohjolan opiston verkkosivut Luokka:Suomen kansanopistot Luokka:Tornion oppilaitokset Luokka:Tornion rakennukset ja rakennelmat
Jana Gereková

Jana Gereková (s. 27. marraskuuta 1984) on slovakialainen ampumahiihtäjä. Hän on osallistunut Torinon 2006, Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 talviolympialaisiin sekä seitsemiin ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän sijoittui Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 takaa-ajossa kahdeksanneksi ja Nové Městossa 2013 yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi. Gereková on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljänneksi Antholz-Anterselvan pikakilpailussa kaudella 2014–2015 ja cupin kokonaistilanteessa sijalle 23 kaudella 2012–2013. Hän on saavuttanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa pronssia pikakilpailussa 2011 sekä sekaviestissä 2009, 2010 ja 2011. ==Lähteet== Luokka:Slovakialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Savon opisto

Pohjois-Savon opisto on Kuopion keskustan eteläpuolella Hiltulanlahden kaupunginosassa sijaitseva sitoutumaton kansanopisto, joka tarjoaa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta. Vuonna 1895 perustetusta opistosta valmistuu nykyisin muun muassa viittomakielen ohjaajia ja Humanistisen ammattikorkeakoulun kouluttamia viittomakielen tulkkeja, yhteisöpedagogeja ja opettajia. Pohjois-Savon opistossa opetetaan lisäksi muun muassa eläintenkoulutusta, kuvataiteita ja sisustussuunnittelua. Opisto perustettiin kauppaneuvos Gustaf Raninin lahjoittamille, omistamastaan Koivumäen kartanosta erotetuille maille.Röksä, Jarmo: Koivumäki 120 vuotta: Salatansseja liikuntasalissa , Humanistinen ammattikorkeakoulu, Kuopion alueyksikkö 28.10.2015. Viitattu 14.9.2016. Opiston ensimmäinen ja pitkäaikainen johtaja oli Hjalmar Mikander.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 4.11.2019) Vuonna 2015 opisto ohjeisti naisopiskelijoitaan pukeutumaan peittävämmin turvapaikanhakijoiden vuoksi, mikä aiheutti hämminkiä ja uutisoitiin mediassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pohjois-Savon opisto Kansanopistot.fi- sivustolla *Koponen, Anneli: Pohjois-Savon kansanopisto 1895–1985. 1984. *Mikander, Hj. Kolmekymmentä vuotta Pohjois-Savon Kansanopistossa 1895–1925. Kuopio 1925. Luokka:Suomen kansanopistot Luokka:Kuopion oppilaitokset Luokka:Hiltulanlahti
Julija Džyma

Julija Vаlentynivnа Džymа (, s. 19. syyskuuta 1990) on ukrainalainen ampumahiihtäjä. Hän oli mukana Ukrainan hopealle sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa Nové Měston MM-kilpailuissa 2013.http://www.prezident.gov.ua/en/news/26892.html Normaalimatkalla hän sijoittui 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Džymа oli mukana Ukrainan naisten olympiakultaa voittaneessa viestijoukkueessa. http://yle.fi/urheilu/ukrainan_naisille_tunteikas_olympiakulta/7102822 Normaalimatkalla hän oli seitsemäs. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui takaa-ajokilpailussa yhdeksänneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti toisen osuuden hopeaa saaneessa Ukrainan naisten viestijoukkueessa. Yhteislähdössä hän oli kuudes ja normaalimatkalla yhdeksäs. Östersundin MM- kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia viestissä ja sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän voitti pronssia viestissä ja oli pikakilpailussa 22:s sekä takaa-ajossa 19:s. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti pronssia viestissä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhteislähdössä seitsemänneksi, pikakilpailussa kahdeksanneksi, normaalimatkalla kymmenenneksi ja takaa-ajossa kolmanneksitoista. Oberhofin MM-kilpailussa 2023 hän oli takaa-ajossa neljästoista. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui normaalimatkalla viidenneksi. Džyma on saavuttanut EM-kilpailuissa naisten viestissä kultaa 2011, 2012 ja 2015. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Puolassa hän voitti kultaa pikamatkalla, hopeaa takaa-ajossa ja pronssia sekaviestissä. Sekaviestin Euroopan-mestaruuden hän voitti 2020. Hän on saavuttanut EM-kisoista lisäksi pikakilpailussa hopeaa ja viestissä pronssia 2013. Nuorten sarjassa hän sai normaalimatkalla pronssia 2009. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi sekaviestissä 2016, takaa-ajossa ja supersprintissä 2021 sekä kolmanneksi nuorten pikakilpailussa 2011 ja naisten takaa-ajossa 2015. Džyma on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin kokonaispisteissä parhaimmillaan kahdeksanneksi ja yhteislähtöcupissa neljänneksi kaudella 2016–2017. Normaalimatkan cupissa hän oli toinen kaudella 2017–2018 ja neljäs kaudella 2020–2021. Hochfilzenin maailmancupkilpailuissa 2013 hän sijoittui pikakilpailussa viidenneksi ja takaa-ajossa toiseksi, mikä oli hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa.http://yle.fi/urheilu/pystyammunta_pudotti_makaraisen_karkitaistosta/6974312 Kaudella 2017–2018 hän sijoittui Östersundin normaalimatkalla ja pikakilpailussa kolmanneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Pokljukan normaalimatkalla kaudella 2018–2019. Seuraavalla kaudella hän sijoittui Östersundin normaalimatkalla toiseksi. Tammikuussa 2021 hän sijoittui Anterselvan normaalimatkan kilpailussa toiseksi. Maaliskuussa 2021 hän sijoittui toiseksi Nove Meston ensimmäisessä pikakilpailussa. == Lähteet == *Julija Džymа IBU:n tietokannassa === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ukrainalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetjana Arefyeva

Tetjana Arefyeva (s. 9. maaliskuuta 1991) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 241 maaliskuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 182 elokuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä ja kaksi nelinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ukrainalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voiton aukio

Voiton aukio (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin valtaväyliin kuuluvan, keskustasta koilliseen johtavan Itsenäisyyden valtakadun () keskivaiheilla sijaitseva, nähtävyytenäkin tunnettu aukio. Voiton aukion näkyvin symboli on 38-metrinen Voiton monumentti, jonka huipulle on sommiteltu Neuvostoliiton korkein toisen maailmansodan sotilasansiomerkki, Voiton ritarikunnan kunniamerkki. Arkkitehtien G. Zaborski (1909–1999) ja V. Korol (1912–1980) suunnittelema monumentti vihittiin vuonna 1954, kun oli kulunut 10 vuotta kaupungin vapautumisesta fasistisen Saksan vallasta 2. maailmansodassa. Monumentin tyven neljällä sivustalla on kuvanveistäjien Z. Azgur, A. Benbel, A. Glebov ja S. Selihanov reliefiteokset. Muistomerkin juurella palaa ikuinen tuli, joka sytytettiin heinäkuussa 1961. Aukion muoto oli aiemmin ympyrämäisempi ja sitä reunustavat kaksi kaarevaa asuinrakennuksta rakennettiin vuosina 1936–39; rakennukset valmistuivat lopullisesti vasta vuonna 1947 arkkitehti R. Stollerin suunnitelman mukaan. Näiden kahden rakennuksen katolla lukee: Kansan urotyöt eivät kuole (). Aukion uudempi arkkitehtuurinen kokonaisuus pohjautui arkkitehtien N. Androsov ja N. Trahtenberg ja kumppaneiden yleissuunnitelmaan vuodelta 1946. Monumentin ja aukion kehittämisen ohella (1954) aukion laidalle valmistui vuosina 1950–56 asuinrakennuksia, joiden suunnittelijoina olivat arkkitehdit M. Barš sekä L. ja G. Aranauskas. Aukion nimenä oli aluksi sen aiemman muodon vuoksi Ympyräaukio (). Vielä 1948 julkaistussa postimerkissä käytetään tätä nimeä. Aukiota ryhdyttiin kuitenkin vuoden 1958 jälkeen kutsumaan virallisissa yhteyksissä Voiton aukioksi. Aukiolla on nykyään soikion muotoinen, valtatien ympäröimä keskusosa. Uusi muoto syntyi vuosien 1985 (sodan päättymisen 40-vuotisjuhla) ja 2003 uudelleenrakentamisen tuloksena. Voiton monumentin edustalla olevaa kadun rajaamaa keskusosaa jatkettiin ja uusia alikulkuja rakennettiin. Vuonna 1984 muistomerkin alle avattiin Minskin metron on Voiton aukion metroasema (Ploštša Peramohi) sisäänkäynteineen (arkkitehdit B. Larchenko, B. Shkolnikov, K. Viazchik). Aukion alla kulkevaan käytävään rakennettiin ympyränmuotoinen muistohalli toisen maailmansodan uhreille ja Valko-Venäjän 566 vapautustaistelusta palkitulle, sodassa menehtyneelle Neuvostoliiton sankarille. Neuvostoliiton 12 sankarikaupungista muistuttaa graniittisen, kultaisella tähdellä koristeltujen nimilaattojen sommitelma. Voiton aukion muistomerkille pääsee valtatien alikulkuun käytettyjen ja metroasemalle johtavien alikulkukäytävien kautta. Voiton aukion lounaisreunasta pääsee Minskin suurimpiin puistoihin kuuluvaan Gorkin puistoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Victory square (belarus.by) *Suuri neuvostotietosanakirja (BSE): Zaborski, Georgi Vladimirovitš (academic.ru) Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Aukiot
Kateryna Baindl

Kateryna Baindl (o.s. Kozlova, s. 20. helmikuuta 1994 Mykolajiv) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA- listan sijalla 62 helmikuussa 2018 ja nelinpelissä sijalla 139 lokakuussa 2012. Hän on voittanut urallaan viisi ITF-turnausta kaksinpelissä ja 13 nelinpelissä. Lisäksi hänellä on yksi WTA 125k -turnauksen voitto kaksinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ukrainalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avomaat

Avomaa on rakentamatonta maa-aluetta, jossa ei kasva metsää tai pensaikkoa. Viljelykäytössä avomaita ovat lähinnä peltoja, kasvimaita ja laitumia. Viljelyn ja laiduntamisen historialle olivat merkityksellisiä muutkin aukeat paikat, kuten niityt, rannat, hakkuuaukeat ja metsäpaloalueet. Näitä avomaaviljelyn historialle merkittäviä alueita on yhä luonnonvaraisina. Nämä alueet ovat myös lintujen suosimia alueita. Luonnonvaraiset niityt ja kosteikot ovat monien lintujen elinympäristöjä. Myös entisajan metsälaitumet, hakamaat ja lehdesniityt olivat monille linnuille hyviä elinympäristöjä.http://www.vsperinnemaisemat.net/SeppoVuolanto_PMY.pdf == Historiaa == Kun ihminen oppi käyttämään tulta, alettiin pian sen avulla raivata avomaita, joilla oli helpompi havaita petoeläimet ja vieraat ihmisryhmät kuin metsän keskeltä. Avomaat olivat myös metsää suotuisampia elinympäristöjä laiduntaville riistaeläimille. Metsien polttamisen riistaeläinten laitumiksi on saattanut edeltää eläinten kesyttämistä ja siirtymistä karjan paimentamiseen. Jääkauden jälkeen ilmasto lämpeni ja paljon riistaeläimiä siirtyi pohjoisemmaksi. Osa ihmisistä seurasi niitä pohjoiseen, mutta osa jäi etelään. Heille tuli riistaeläinten vähentyessä tarve löytää uusi elinkeino. Todennäköisesti tämä seikka johti maanviljelyksen alkuun Lähi- idässä noin 10 000 vuotta sitten. Muita varhaisia maanviljelysalueita ovat Uusi-Guinea, Kiina ja nykyisen latinalaisen Amerikan alue. Varhaisimmin viljeltyä viljaa olivat ohra ja vehnä. Viikunaa kasvatettiin kuitenkin jo 11 400 vuotta sitten, mikä on noin tuhat vuotta ennen viljakasveja, hernekasveja tai hirssiä. == Pellot == Peltoihin kuuluvia avomaita ovat viljapellot, puutarhat, kasvimaat, kesannot ja laitumet. Entisaikaan eläimet laidunsivat luonnonniityillä ja metsissä, mutta nykyisin ne laiduntavat maatilojen laitumilla. Puutarhakasveista avomailla viljellään mansikkaa, vihanneksia ja juureksia. Monet puutarhakasvit kasvatetaan keväällä kasvihuoneessa ja istutetaan myöhemmin avomaalle. Avomaalla hallan uhka on suurempi kuin kasvihuoneessa. Tätä hallan uhkaa voidaan torjua käyttämällä kateharsoa. == Katso myös == * Keto == Lähteet == Luokka:Maatalous Luokka:Kasvintuotanto Luokka:Puutarhanhoito
Optinen laitos

Optinen Laitos, lyhenne OptL, oli Suomen puolustusvoimiin kuulunut laitos, jonka toimialaan kuuluivat optisten laitteiden korjaus, kunnossapito ja valmistus. laitos valmisti sinkojen tähtäimiä ja linssejä, korjasi kiikareita, etäisyysmittareita, tähtäinkiikareita ja periskooppeja. Optisella laitoksella myös suunniteltiin ja valmistettiin omia optisia laitteita puolustuslaitoksen käyttöön. Laitos perustettiin vuonna 1940 nimellä Puolustuslaitoksen Optillinen Laitos, lyhenne Pl.O.L. Laitos toimi mm. jatkosodan aikana Helsingin Katajanokalla Merikasarmilla, mutta kaupungin pommitusten vuoksi se siirrettiin länsirannikolle Kaskisiin. Katajanokan aikoina se toimi samassa rakennuksessa Huoltokoulu 1:n kanssa, jolla oli yhteyksiä Asekouluun yksiköitä yhdistävien tähtäimiin liittyvien korjaustoimien takia. Optisen Laitoksen johtajana toimi 1955-1961 everstiluutnantti Erkki Vara laitoksen ollessa Asekoulun Optinen osasto. Itsenäisen laitoksen johtajaksi tuli hänen jälkeensä insinöörieverstiluutnantti Usko Järvinen 1961-1976. Laitoksen korjaamon johtajana toimi mm. sotilasteknikko, myöh. insinöörieverstiluutnantti, aseinsinööri Tapio Suihko. == Lakkauttaminen == Laitoksen toiminnot yhdistettiin myöhemmin Lievestuoreen Varikkoon Laukaan Lievestuoreella. == Aiheesta muualla == *Optinen laitos – Linnoitusperiskoopista valonvahvistimeen 1940-2000+ -niminen teos (tekijä: Aimo Nalli, ISBN: 952-91-1758-2, julkaisupaikka: Lievestuore, julkaistu: 2000) Luokka:Optiikka Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Kaskinen
Mahaviran lause

Mahaviran lausehttp://geome3atc.wordpress.com/2010/08/06/ptolemys-theorems/ on jännenelikulmioon liittyvä tulos Euklidisessa geometriassa. Jos jännenelikulmion sivujen pituudet ovat a,b,c ja d sekä lävistäjien pituudet n ja m, on m^2=\frac{(ab+cd)(ac+bd)}{ad+bc} ja n^2=\frac{(ad+bc)(ac+bd)}{ab+cd}. Mahaviran lause seuraa Ptolemaioksen lauseesta. ==Lähteet== Luokka:Euklidinen geometria
Gorkin puisto

Gorkin puisto voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: Keskuspuistoa (), jossa tavallisesti on jotain kulttuuritoimintoja: * Gorkin puisto Moskovassa, * Gorkin puisto Minskissä, * Gorkin puisto Harkovassa, * Gorkin puisto Odessassa, * Gorkin puisto Permissä, * jne. Martin Cruz Smithin kirjoittama rikosromaani Gorkin puisto (1981) tai kirjaan pohjautuva, Michael Aptedin ohjaama elokuva Gorkin puisto (1983). Venäläistä rockyhtyettä Gorky Park (suom. Gorkin puisto).
Paavo Vihervä

Paavo Sakari Vihervä (24. marraskuuta 1903 Kiikala – 27. marraskuuta 1989 Turku)Kuolinilmoitus, Paavo Sakari Vihervä, Uusi Suomi, 1989, No 338, sivu 6, julkaistu 16.12.1989 oli suomalainen radiokuunnelmien ja televisiosarjojen käsikirjoittaja, joka käytti nimimerkkiä Pavi.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Pavi, Paavo Sakari Vihervä, sivu 490, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Vihervä oli käsikirjoittajana vuonna 1958 radiossa alkaneessa kuunnelmasarjassa Hilma ja Akseli, jossa pääosia näyttelivät Senni Nieminen ja Hemmo Airamo. Sarja siirtyi vuonna 1961 televisioon ja jatkui Akselia näytelleen Airamon kuoltua Hilma-nimisenä 1967–1970. Vihervän vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Johan Alfred Vihervä ja Ida Ingeborg (o.s. Groundstroem). Vihervän puoliso oli Elli Maria (o.s. Hongisto) vuodesta 1941. Vihervä kävi viisi luokkaa yhteiskoulua. Hän toimi konttoripäällikkönä Valion Turun konttorissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
MuCEM

MuCEM (Musée des Civilisations de l'Europe et de la Méditerranée) on Välimeren alueen kulttuuria esittelevä museo. Museo sijaitsee Marseillen vanhassa satamassa Fort Saint-Jeanin linnoituksen vieressä. Museo valmistui vuonna 2013, jolloin Marseille oli Euroopan kulttuuripääkaupunkina. Pitsimäisen museorakennuksen on suunnitellut algerialaissyntyinen arkkitehti Rudy Ricciotti. == Valokuvagalleria == Tiedosto:Mucem et Cathédrale Sainte-Marie- Majeure de Marseille.jpg|Museo ja Fort Saint-Jeanin linnoitus Tiedosto:Mucem Marseille 03.jpg|Museon sisäarkkitehtuuria Tiedosto:Mucem Marseille 01.jpg| == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Marseille Luokka:Ranskan museot Luokka:Etnografiset museot
David McDuff

David McDuff (s. 1945 Sale, Cheshire) on brittiläinen kääntäjä, toimittaja ja kirjallisuuskriitikko. == Elämäkerta == McDuff opiskeli Edinburghin yliopistossa venäjää ja saksaa. Hän asui joitakin aikoja Neuvostoliitossa, Tanskassa, Islannissa ja Yhdysvalloissa ja asettui sitten Britanniaan, jossa hän työskenteli useita vuosia kirjallisuuslehdessä Stand toimittajana ja kriitikkona. Hän muutti sitten Lontooseen, jossa hän aloitti uransa kirjallisuuden kääntäjänä. McDuff asuu nyt Kentissä. Hän on opiskellut suomea Lontoon ja Helsingin yliopistoissa. McDuff on kääntänyt runoja ja proosaa, muun muassa Joseph Brodskyn ja Tomas Venclovan runoja sekä romaaneja, muun muassa Fjodor Dostojevskin teokset Rikos ja rangaistus, Karamazovin veljekset ja Idiootti. Bloodaxe Books on julkaissut hänen käännöksen Edith Södergranin kootuista runoista nimellä Complete Poems (1984, 1992) ja Karin Boye kootuista runoista nimellä Complete Poems (1994). Kirjallisuuspalkintojen lisäksi McDuff on saanut vuonna 1994 TLS/George Bernard Shaw -kääntäjäpalkinnon Gösta Ågrenin runojen käännöksestä A Valley In The Midst of Violence, jonka on julkaissut Bloodaxe, ja vuoden 2006 Suomenruotsalaisen kirjailijaliiton Stora Pris -palkinnon. Vuosina 2007–2010 McDuff työskenteli toimittajana ja kääntäjänä Prahassa toimivassa järjestössä Prague Watchdogissa, joka seuraa Tšetšenian ja Pohjois-Kaukasian ihmisoikeustilannetta. Vuonna 2013 McDuff sai Suomen valtion ulkomaisen kääntäjäpalkinnon. Hän on kääntänyt Ågrenin ja Södergranin lisäksi myös viisi Bo Carpelanin teosta sekä Tua Forsströmin lyriikkaa. Äskettäin ilmestyi hänen käännöksensä Tuomas Kyrön romaanista Kerjäläinen ja jänis.Helsingin Sanomat, 14.9.2013 sivu C11Yle.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * David McDuffin käännöksien luettelo *Elämäkerta sivustolla Penguin Books *Tietokanta sivustolla Bloodaxe Books *Prague Watchdog: Tšetšeniaa käsittelevä kirjallisuusluettelo, jota David McDuff on ollut kokoamassa muiden ohella. Luokka:Brittiläiset kielenkääntäjät Luokka:Skotlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Somino

Somino () on kylä Leningradin alueen Boksitogorskin piirin Jefimovskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšagodan lisäjoen Sominkan varrella 25 kilometriä Jefimovskin taajamasta kaakkoon. Kylässä on 355 asukasta (vuonna 2010)Plan, s. 63.. Sominon pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1583. 1800-luvulla kylä oli Novgorodin läänin Ustjužnan kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus ja tärkeä Tihvinän kanavajärjestelmän tavarasatama. Pietarin ja Vologdan välisen rautatien valmistuttua 1900-luvun alussa se menetti taloudellisen merkityksensä, mutta säilyi pitkään kyläneuvoston keskuksena.Plan, s. 16–18. Sominon kautta kulkee Uuden Laatokankaupungin ja Vologdan välinen maantie A114, josta haarautuu tie Zaborjen kautta OlješiinProjekt, s. 25, 31.. Kylästä on linja-autoyhteys Jefimovskiin muutaman kerran viikossaProjekt, s. 115.. Siellä toimii tielaitos, saha ja Pikaljovon sementtitehtaan lasten kesäleiriProjekt, s. 54–55, 76.. Palveluihin kuuluvat alakoulu, koulun tiloissa toimivat kulttuuritalo ja kirjasto, lääkintäpiste, posti, neljä kauppaa ja kaksi huoltoasemaa kahviloineenProjekt, s. 75–76, 87, 90, 96, 99–100.. Kylän keskustassa on säilynyt vanhoja yksi- ja kaksikerroksisia rakennuksia. Rakennusmuistomerkkejä ovat vuonna 1841 rakennettu puinen Pietari-Paavalin kirkko ja 1800-luvun lopulla pystytetty kartanorakennus. Muita nähtävyyksiä ovat entiset hallinto- ja liikerakennukset sekä kanavasulkujen jäänteet. Lähistöllä sijaitsee kivikautisia arkeologisia kohteita sekä 900–1200-luvulta peräisin oleva kurgaanihauta.Projekt, s. 36–37. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Somino Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Boksitogorskin piiri Luokka:Leningradin alueen kylät ja taajamat
Alamaailma (täsmennyssivu)

Alamaailma voi tarkoittaa seuraavia: * Alamaailma (engl. Underworld), mykkäelokuva vuodelta 1927 * Alamaailma (engl. Underworld), Don DeLillon romaani vuodelta 1997 * Alamaailma-trilogia, suomalainen kolmesta osuudesta koostuva televisiosarja ** 1. osa: Alamaailma-trilogia: Vanki ** 2. osa: Alamaailma-trilogia: Kyttä ** 3. osa: Alamaailma-trilogia: Lakimies
Anisimovo

thumb|200px|Anisimovon kunta Boksitogorskin piirin kartalla. Anisimovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšagodajoen varrella 65 kilometriä BoksitogorskistaProjekt, s. 39. kaakkoon. Kylässä on 493 ja kunnassa 580 asukasta (vuonna 2012)Projekt, s. 31.. ==Maantiede ja asutus== Anisimovon kunnan pinta-ala on 499,9 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin piirin Borin, Samoilovon, Jefimovskin ja Klimovon kuntiin sekä Novgorodin alueen Ljubytinon ja Hvoinajan piireihin.Projekt, s. 15. Pinta-alasta 90,0 % on metsää, 6,7 % maatalousmaata ja 2,3 % vesistöjäProjekt, s. 24.. Seutu on pinnanmuodostukseltaan Kaspianmeren ja Itämeren vedenjakajalla sijaitsevaa kumpuilevaa tasankoa. Tärkeimmät joet ovat Tšagoda ja Voložba ja suurimmat järvet Berezoradinskoje, Suhoje, Strugskoje, Ptšelino ja Peruša.Projekt, s. 17–18. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, sapropeeli, mineraalivärit, kalkkikivi, hiekka ja soraProjekt, s. 20.. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 19 kylää: Bolšoi Dvor, Botšatino, Dudinskoje, Falilejevo, Fomkino, Gagrino, Gljadkovo, Golovkovo, Jolzovo, Kalinetskoje, Klimovo, Nekrasovo, Pronino, Spirovo, Strugi, Tarasovo, Tšasovnja, Tšerkasova Gorka ja Tšurilova Gora. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. ==Historia== Keskiajalla Tšagoda ja Voložba -jokien välillä sijaitsi itään johtavan kauppareitin vetotaival. Kunnan alue kuului 1700-luvulle saakka Novgorodin Äänisen viidennekseen ja myöhemmin Novgorodin läänin Tihvinän kihlakuntaan. Anisimovon volosti liitettiin vuonna 1918 Tšerepovetsin lääniin ja vuosina 1927–1952 se kuului kyläneuvostona Leningradin alueen Jefimovskin piiriin.Projekt, s. 15–16. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Pikaljovon, Strugin ja Kolbekin välinen maantie. Strugin ja Pikaljovon välillä on linja- autoyhteys.Projekt, s. 39–40. Paikallisia elinkeinoja ovat maatalous, hiekan ja soran louhinta sekä erilaiset palvelut. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät ja yksi lammastila.Projekt, s. 15, 29. Kolmasosa työvoimasta työskentelee kaupungeissaProjekt, s. 34.. Keskuskylän palveluihin kuuluvat peruskoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja kauppaProjekt, s. 35.. ==Nähtävyydet ja matkailu== Kunnan nähtävyyksiä Gagrinon, Kalinetskojen ja Tšerkasova Gorkan kylien tsasounatProjekt, s. 27.. Matkailupalveluja ei oleProjekt, s. 52.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Anisimovon kunta Boksitogorskin piirin sivustolla Luokka:Boksitogorskin piirin kunnat Luokka:Leningradin alueen kylät ja taajamat
Zaborje

Zaborje () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Lid-joen rannalla 177 kilometriä BoksitogorskistaProjekt, s. 66. itään. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2011)Projekt, s. 43.. ==Maantiede ja asutus== Zaborjen kunnan pinta-ala on 716,4 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin piirin Radogoštšin ja Podborovjen kuntiin sekä Vologdan alueen Babajevon piiriin.Projekt, s. 14. Pinta-alasta 95,4 % on metsää ja 2,6 % maatalousmaataProjekt, s. 24.. Pinnanmuodostukseltaan seutu on kumpuilevaa tasankoa, jolla virtaavat Tšagodan sivujoki Lid ja Sudan sivujoki Kolp. Suurimmat järvet ovat Olješskoje, Zaozerje ja Lobskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.Projekt, s. 16–18. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää ja asutusta: Golovatšovo, Ivahnovo, Ivanovskoje, Korobištše, Kosoi Uhab, Kosterino, Krutoi Rutšei, Lesnoi, Lid, Listvenka, Lukinskoje, Netšajevskaja, Olješi, Peregoroda, Perun, Utišje, Veliki Dvor ja Vratšovo. Sadan–kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Utišje ja Olješi. ==Historia== Zaborje on syntynyt 1900-luvun alussa perustetun rautatieaseman yhteyteen. Neuvostoaikana se oli huomattava metsäteollisuuskeskus. Toisen maailmansodan aikana seudulta alkoi piiritettyyn Leningradiin johtanut Elämän tie. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Sominon ja Olješin välinen maantie sekä Olhavan ja Vologdan välinen rautatie, jolla on Zaborjen ja Verhnevolskin asemat. Zaborjesta on linja-autoyhteys Jefimovskiin. Taajaman rautatieaseman kautta kulkee kaukojunia sekä paikallisjunia Pietariin, Olhavaan ja Babajevoon. Zaborjen ja Krasnyi Borin välillä on käyttämätön ja osittain purettu kapearaiteinen rautatie.Projekt, s. 66–67. Talous perustuu puunhankintaan ja pienimuotoiseen puunjalostukseen. Tärkein yritys on Podborovjen metsätalous. Merkittäviä työnantajia ovat myös erilaiset julkiset palvelut. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät.Projekt, s. 36–37, 42. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, paikallissairaala, apteekki, posti, kahvila ja joukko kauppoja. Eräitä palveluja on myös Utišjessa, Olješissa ja muissa kylissä.Projekt, s. 49–50. Zaborjessa on vuonna 2006 valmistunut puinen ortodoksikirkko. ==Nähtävyydet ja matkailu== Seudulta on löydetty kolme muinaista asuin- ja hautapaikkaa. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat Lidin ja Listvenkan kylien kirkot, joista jälkimmäinen on valtakunnallinen suojelukohde. Zaborjessa on toisen maailmansodan muistomerkki.Projekt, s. 27. Matkailijoita houkuttelevat seudun luonto sekä kalastus- ja metsästysmahdollisuudet. Sennoje-järven rannalle suunnitellaan lomakylää. Kunnassa on piirin kaupunkilaisten kesäasutusta.Projekt, s. 40. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Zaborjen kunta Boksitogorskin piirin sivustolla * Zaborje Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Boksitogorskin piirin kunnat Luokka:Leningradin alueen kylät ja taajamat
Jacob Young

Jacob Wayne Young (s. 10. syyskuuta 1979 Renton, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan lähinnä saippuasarjarooleista. ==Ura== Young aloitti uransa vuonna 1997 sarjassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän näytteli teini-ikäistä Rick Forresteria. Hän lähti sarjasta vuonna 1999. Vuosina 2000–2003 hän näytteli Lucky Spenceriä saippuasarjassa General Hospital. Rooli toi hänelle Daytime Emmy -palkinnon. Tämän jälkeen hän siirtyi näyttelemään JR Chandleria All My Childreniin. Sarja lopetettiin vuonna 2011, jonka jälkeen Jacob Young palasi Kauniisiin ja rohkeisiin Rick Forresterin rooliin. ==Yksityiselämä== Jacob Young meni naimisiin Christen Stewardin kanssa vuonna 2007. Pariskunnalla on kolme lasta. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritarinkannukset

Ritarinkannukset (Delphinium) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluvia lajeja on noin 350. Suvun lajeista on muodostettu koristekasvikäyttöön erilaisia risteymiä sekä lajiryhmiä, joista käytetään nimeä jaloritarinkannus (Delphinium Belladonna-, Elatum- ja Pacific-Ryhmät) tai ruusuritarinkannus (Delphinium Ruysii-Ryhmä). Ritarinkannukset ovat kaikilta osiltaan myrkyllisiä sisältäen alkaloideja, kuten delfiniiniä (C33H45NO9, CAS-numero 561-07-9) ja ajasiinia (ajacine, C34H48N2O9, CAS-numero 509-17-1). == Ulkonäkö ja koko == Isoritarinkannus (Delphinium elatum) ja jaloritarinkannukset ovat noin 2 metriä korkeita. Kukinnot ovat sinisiä, valkoisia tai roosanvärisiä. == Levinneisyys ja historia == Kiinanritarinkannusta (Delphinium grandiflorum) tavataan luonnonvaraisena Etelä-Siperiassa ja Länsi-Kiinassa. Sitä on myös viljelty ympäri Eurooppaa 1700-luvulta lähtien. Isoritarinkannus löydettiin Siperiasta 1600-luvulla. Jaloritarinkannusten ensimmäiset risteymät syntyivät Englannissa 1800-luvulla. == Elinympäristö == Ritarinkannukset menestyvät auringossa. Ne tarvitsevat kuohkean, syvämultaisen ja hyvin ravitun maan. == Lajeja == * aunenritarinkannus (Delphinium triste) * idänkukonkannus (Delphinium hispanicum, syn. Consolida orientalis) * intianritarinkannus (Delphinium cashmerianum) * isoritarinkannus eli korkearitarinkannus (Delphinium elatum) * karvasritarinkannus (Delphinium staphisagria, syn. Staphisagria macrosperma) * kaunoritarinkannus (Delphinium formosum) * kelloritarinkannus (Delphinium brunonianum) * keltaritarinkannus (Delphinium semibarbatum) * kiinanritarinkannus (Delphinium grandiflorum) * kääpiöritarinkannus (Delphinium tatsienense) * preeriaritarinkannus (Delphinium virescens) * punaritarinkannus (Delphinium nudicaule) * rikkakukonkannus (Delphinium consolida, syn. Consolida regalis) * siloritarinkannus (Delphinium giraldii) * siperianritarinkannus (Delphinium cheilanthum) * tarhakukonkannus (Delphinium ajacis, syn. Consolida ajacis) * tuliritarinkannus (Delphinium cardinale) * virginianritarinkannus (Delphinium exaltatum) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ritarinkannukset (Delphinium) * Suomen Lajitietokeskus: Ritarinkannukset – Delphinium * Funet: Ritarinkannukset (Delphinium) * ITIS: Delphinium * United States Department of Agriculture (USDA): Delphinium * Flora of China: Delphinium * Poisonous Plants of North Carolina: Delphinium spp. *
Velikije Lukin taistelu

Velikije Lukin taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Velikije Lukin kaupungin hallinnasta. Saksalaiset olivat elokuussa 1941 vallanneet kaupungin, minkä jälkeen he olivat linnoittaneet sen. Kaupunki oli merkittävä rautatieliikennepaikkana ja Lovatin ylittävien siltojen takia. Saksalaiset olivat luoneet useita sillanpääasemia kaupungin etelä- ja pohjoispuolelle. Neuvostoliiton 3. isku-armeijan yrittäessä vallata kaupungin takaisin marraskuussa 1942, kaupunkia puolustavilta Saksan 83. jalkaväkidivisioonan, 3. ja 5. vuoristodivisioonan ja myöhemmin LIX armeijakunnan joukoilta. Saksalaiset onnistuivat torjumaan ensimmäisen hyökkäyksen joulukuuhun mennessä. Puna-armeija hyökkäsi uudelleen kaupunkiin 4. tammikuuta 1943 operaatio Totilassa, joka mursi saksalaisten puolustuksen ja kaupunki saatiin vallattua lopullisesti 16. tammikuuta 1943. Luokka:Neuvostoliiton talvihyökkäys 1942–1943
Marcus Heimonen

Marcus Heimonen (s. 11. lokakuuta 1993 Vantaa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta pystyy myös pelaamaan oikeana laitapuolustajana.Veikkausliiga Heimonen on Vantaan Jalkapalloseuran kasvatti. Hän siirtyi Honkaan kaudeksi 2013 pelattuaan edellisen kauden Ykköstä HIFK:ssa. Heimonen on pelannut kahdeksantoista liigaottelua. Hän palasi Vantaalle pelaamaan vuonna 2016, nyt PK-35 Vantaa -joukkueen riveihin. Heimonen on edustanut Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta.UEFA ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Love’s Not Made for My Kind

Love’s Not Made for My Kind on Tarotin toinen single, joka julkaistiin vuonna 1986. == Kappaleet == ;A-puoli # ;B-puoli # * == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1986 kappaleet Luokka:Tarotin kappaleet
Rose on the Grave

Rose on the Grave on Tarotin kolmas single, joka julkaistiin vuonna 1988. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 14. == Kappaleet == ;A-puoli # ;B-puoli # * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:Tarotin kappaleet
Dana Murzyn

Dana Trevor Murzyn (s. 9. joulukuuta 1966 Calgary, Alberta) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. == Ura == Hartford Whalers varasi Murzynin NHL:ään vuorolla viisi varaustilaisuuden 1985 ensimmäisellä kierroksella. Tätä ennen hän oli pelannut kaksi kautta Calgary Wranglersissa juniorisarja WHL:ssä ja valittu kausista jälkimmäisellä WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän aloitti ammattilaisuransa heti varausvuonnaan ja valittiin kauden 1985–1986 päätteeksi NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Murzyn pelasi Hartfordissa kaksi täyttä kautta ja osan kolmannesta. Tammikuussa 1988 hän siirtyi Calgary Flamesiin osana pelaajakauppaa, jossa Calgary sai hänen lisäkseen hyökkääjä Shane Churlan ja jossa Hartfordiin siirtyivät puolustaja Neil Sheehy, hyökkääjä Carey Wilson ja hyökkääjä Lane MacDonaldin pelaajaoikeudet. Kaudella 1988–1989 Murzyn oli voittamassa NHL:n mestaruutta, Stanley Cupia. Calgary kohtasi loppuotteluissa Montreal Canadiensin ja vei mestaruuden otteluvoitoin 4–2. Maaliskuussa 1991 Murzyn siirtyi Vancouver Canucksiin, joka antoi Calgarylle vaihdossa puolustaja Kevan Guyn ja hyökkääjä Ronnie Sternin. Kaudella 1993–1994 Vancouver eteni NHL:n loppuotteluihin, mutta hävisi mestaruuden New York Rangersille otteluvoitoin 3–4. Pudotuspelien avauskierroksella tulleen polvivamman vuoksi Murzyn ei pystynyt pelaamaan vuoden 1994 loppuottelusarjassa yhtään ottelua. Kaudella 1997–1998 Murzyn ehti pelata 31 ottelua ennen kuin kausi päättyi hänen osaltaan joulukuussa 1997 tulleeseen polvivammaan. Hänen viimeiseksi kaudekseen jäi kausi 1998–1999, jolla hän pelasi 12 ottelua Vancouverissa NHL:ssä ja 20 ottelua farmijoukkue Syracuse Crunchissa AHL:ssä. Puolustavan puolustajan () roolissa pelannut Murzyn pelasi 14 kautta kestäneellä NHL-urallaan 838 runkosarja- ja 82 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa 204 tehopistettä, 52 maalia ja 152 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 19 tehopistettä, yhdeksän maalia ja kymmenen syöttöpistettä. Jääkiekkouransa jälkeen hän on työskennellyt liha- alalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hartford Whalersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angels of Pain

Angels of Pain on Tarotin neljäs single. Se julkaistiin vuonna 1995. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Marco Hietala – laulu, basso * Zachary Hietala – kitara * Pecu Cinnari – rummut * Janne Tolsa – kosketinsoitin == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Tarotin kappaleet
Walter White

Walter Hartwell ”Walt” White, Sr. on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Breaking Bad. Hahmon on luonut Vince Gilligan ja häntä näyttelee Bryan Cranston. ==Hahmo== Walter Hartwell White, perheen kesken Walt, on New Mexicon albuquerquelaisen yläkoulun kemianopettaja. Sarjan alussa Walt täyttää 50 vuotta, ja pian tämän jälkeen hänellä todetaan parantumaton keuhkosyöpä. Walterin tajutessa, että tällä on korkeintaan kaksi vuotta elinaikaa, hän alkaa valmistaa metamfetamiinia turvatakseen perheensä talouden kuolemansa jälkeen. Hän lyöttäytyy yhteen entisen oppilaansa Jesse Pinkmanin kanssa, joka vastaa aluksi metamfetamiinin jakelusta. Waltin omistautuminen ja tietotaito kemiaa kohtaan tuovat markkinoille puhtainta metamfetamiinia koskaan, joka saa lempinimen "sininen meta" (engl. Blue Sky, joskus myös Fring's Blue). Tuote leviää kulovalkean tavoin, myöhemmin jopa Eurooppaan asti jyräten muut kilpailijat. Walt ottaa itselleen peitenimen, Heisenberg, jonka varjolla hän toimii alamaailmassa. Sarjan alussa pelokas, ujo ja pompoteltavissa oleva Walt karttaa rikollisuutta ja toimii lain puitteissa. Sarjan edetessä hän joutuu toimimaan moraalisesti arvelluttavasti. Hän tottuu hiljalleen ajatukseen keinojensa tarpeellisuudesta ja alkaa pitää statustaan huumeparonina palkitsevana (mm. kehuen itseään epäsuoraan Hankille) ja alkaa vastustella yhä vähemmän rikoksia. Walt myös toimii lähes aina oman etunsa mukaisesti; hän manipuloi valheilla läheisiään (eritoten Jesseä ja vaimoaan Skyleria) saadakseen nämä puolelleen. Waltin alamäki ja alamaailman kytkökset vapauttavat hänessä täysin uusia tuntemuksia kuten raivoa, katkeruutta sekä silmitöntä armottomuutta. Kaikki Waltin tekemät valinnat johtavat hänen eristäytymiseensä perheestään ja ystävistään. ==Aiheesta muualla== * Walter White AMC.comissa * Walter White Internet Movie Databasessa (IMDb.com) Luokka:Televisiohahmot Luokka:Kuvitteelliset joukkomurhaajat Luokka:Kuvitteelliset rikolliset Luokka:Kuvitteelliset opettajat Luokka:Kuvitteelliset tieteilijät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bergeron

Bergeron on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Jean-François Bergeron (s. 1973), kanadalainen nyrkkeilijä * Marc-André Bergeron (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija * Martin Bergeron (s. 1968), kanadalainen jääkiekkoilija * Michel Bergeron (s. 1946), kanadalainen jääkiekkovalmentaja * Patrice Bergeron (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija * Tom Bergeron (s. 1955), yhdysvaltalainen televisiojuontaja
Nowak

Nowak on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Jan Wiktor Nowak (1931–2002), puolalainen roomalaiskatolinen piispa * Jenny Nowak (s. 2002), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä * Leszek Nowak (1943–2009), puolalainen tieteenfilosofiaan erikoistunut filosofi * Lisa Nowak (s. 1963), yhdysvaltalainen entinen astronautti * Marcin Nowak (s. 1975), puolalainen basisti, kitaristi ja laulaja * Marco Nowak (s. 1990), saksalainen jääkiekkoilija * Piotr Nowak (s. 1964), puolalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Stanisław Nowak (s. 1935), puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa * Riccardo Nowak (1885–1950), italialainen miekkailija ja olympiamitalisti * Tim Nowak (s. 1995), saksalainen kymmenottelija
Kanneljärven Opisto

Kanneljärven Opisto on Lohjalla Hormajärven rannalla toimiva sitoutumaton kansanopisto. Se järjestää nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajan ammatillista peruskoulutusta, vapaan sivistystyön koulutusta, aikuisten perusopetusta ja perusopetuksen lisäopetusta (kymppiluokka). Kuvataidelinja valmentaa sisäänpääsyyn muun muassa muotoilun, valokuvauksen ja muiden visuaalisten alojen oppilaitoksiin. Maahanmuuttajille on oma kotoutumislinja. Kanneljärven Opisto perustettiin nimellä Uudenkirkon Kansanopisto vuonna 1894 Karjalankannaksella Kanneljärven kylässä. Talvisodan takia opisto siirtyi joulukuussa 1939 Vihtiin Uudellemaalle, josta se siirtyi 1953 nykyiseen paikkaansa, silloiseen Lohjan maalaiskuntaan Hormajärven rannalle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Karjalan vanhin kansanopisto Kanneljärvellä juhlii 40-vuotismuistojaan, Helsingin Sanomat, 29.09.1934, nro 262, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen kansanopistot Luokka:Lohjan oppilaitokset
Kaappi

Kaappi on laatikonmuotoinen, tavaroiden säilytykseen tarkoitettu tila, joka koostuu kolmesta seinästä ja yhdestä ovesta. Kaappi voi olla joko lattialla seisova pöytäkaappi, sitä korkeampi komero tai seinälle ripustettu seinäkaappi. Kaapeissa on säilytettävistä tavaroista riippuen usein myös hyllyjä, joko kiinteitä tai irrotettavia ja korkeudeltaan säädettäviä. Muita kaappien sisusteita ovat ripustuskoukut, vaatetangot ja esiin vedettävät laatikostot tai ritiläkorit. Kaappien valmistusmateriaali riippuu niiden käyttöalueesta ja tarkoituksesta. Esimerkiksi lokeroiksi kutsuttavat julkisessa käytössä olevat lukolliset kaapit on valmistettu metallipellistä, kun taas esimerkiksi kotitalouksissa olevat irtaimet ja kiinteät kaapit on valmistettu puusta tai kalustelevystä, kuten MDF:stä tai lastulevystä. Muita materiaaleja voivat olla muovi ja erilaiset komposiitti- eli yhdistelmämateriaalit. Joissakin kaapeissa, kuten vaatekaapeissa sekä kylpyhuoneiden kaapistoissa käytetään liukuovia, jotka eivät avautuessaan vie tilaa. Myös kirjahyllyissä voi olla erillisiä suljettavia kaappeja. Eräs historian tunnetuimmista kaapinvalmistajista oli Thomas Chippendale (1718–1779). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Säilytyskalusteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mikael Hidén

Mikael Juhana Vilhelm Hidén (s. 7. joulukuuta 1939 Vihti) on suomalainen oikeustieteilijä ja emeritusprofessori. Hän oli Helsingin yliopiston valtiosääntöoikeuden ja kansainvälisen oikeuden professori vuodet 1976–2007, joista vuodet 1984–1998 myös Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina. Tätä ennen hän toimi Turun yliopiston julkisoikeuden apulaisprofessorina 1973–1976. Hidén valmistui lainopin kandidaatiksi 1962, lisensiaatiksi 1963 ja tohtoriksi 1970. Hänen väitöskirjansa (1970) aiheena oli eduskunnan oikeusasiamies. Varatuomarin arvon hän sai 1972. Hän teki opintomatkan Yhdysvaltoihin 1965–1966 ja valmistui Chicagon yliopistosta maisteriksi (Master of Comparative Law) 1966. Hidén valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1991. Hidén on ollut perustuslakivaliokunnan käytetyin valtiosääntöasiantuntija. Valtiopäivien 1945–2002 osalta Hidén antoi valiokunnalle yhteensä 487 asiantuntijalausuntoa, mikä oli 9,3 % kaikista annetuista lausunnoista. Valtiopäivien 2003–2014 osalta Hidén antoi 307 lausuntoa ja 2015–2019 92 lausuntoa. Kaiken kaikkiaan Hidén on siis antanut lähes 900 asiantuntijalausuntoa perustuslakivaliokunnalle. Hidénin puoliso on entinen korkeimman oikeuden jäsen Kati Hidén, jonka isä Risto Leskinen toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä ja oikeuskanslerina. Hidén ja Leskinen asettuivat vuonna 1983 eri tulkintalinjoille ns. jalasmökkikohun osalta. ==Julkaisuja== * Hidén, Mikael. Eduskunnan Oikeusasiamies: The Finnish Parliamentary Ombudsman. (Hki), 1970. * Hidén, Mikael. Säädösvalvonta Suomessa: 1, Eduskuntalait. [Helsinki]: Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1974. * Hidén, Mikael, & Ilkka Saraviita. Valtiosääntöoikeuden Pääpiirteet. Hki: Suomen lakimiesliiton kustannus, 1977. *Hidén, Mikael. Perusoikeudet Hallitusmuodon II Luvussa. [Hki]: [Suomalainen Lakimiesyhdistys], 1980. *Hidén, Mikael, & Helena Honka- Hallila. Suomen Eduskunta 100 Vuotta: 6, Miten Eduskunta Toimii. Helsinki: Edita, 2006. *Hidèn, Mikael. Juridiikkaa ja muotoja eduskuntatyössä. Helsinki: Eduskunta, 2015. Eduskunnan kanslian julkaisu 3/2015, ISSN 1239-1638. ISBN 978-951-53-3609-5. Julkaisu elektronisessa muodossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Lokero

thumb|right|250px|Avaimettomia lokeroita. Lokero on pieni, ja yleensä kapea säilytystila. Niitä löytyy yleensä monilta julkisilta paikoilta, kuten työpaikoilta, yläasteista ja lukioista. Ne vaihtelevat kooltaan, tarkoitukseltaan, rakennukseltaan ja turvallisuudeltaan. Joissakin Yhdysvaltain kouluissa on päädytty poistamaan lokerot kokonaan, koska niiden on todettu olevan oppilaille liian hyvä asiattomien ja jopa vaarallisten tavaroiden säilyttämispaikka. Lokeroita löytyy myös esimerkiksi rautatieasemilta. Lisäksi postien kauppoihin sijoittamat pakettiautomaatit ovat lokerikkoja. ==Katso myös== * Kaappi * Tallelokero ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Säiliöt Luokka:Säilytyskalusteet
Touch

Touch voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Touch, joki Lounais-Ranskassa * Touch, brittiläinen kustantamo * Touch, vuonna 1978 perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye * Touch, Eurythmicsin albumi vuodelta 1983 * ”Touch”, Natasha Bedingfieldin singlekappale vuodelta 2010 * Kosketus (engl. Touch), yhdysvaltalainen trilleri- ja draamasarja * Kosketus (engl. Touch), Paul Schraderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997.
Jääpallon Elitserien-kausi 2012–2013

Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2012-2013 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin ja sijoille 11-14 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Uusina joukkueina sarjaan olivat nousseet Allsvenskanista IFK Motala ja Ljusdals BK, jotka korvasivat edellisenä kautena sarjasta pudonneet Kalixin ja Tillbergan. Loppuotteluun selvisivät edellisen kauden mestari Sandviken ja Hammarby. Friends Arenalla pelatun loppuottelun voitti Hammarby maalein 9-4. Ottelua seurasi 38 474 katsojaa, mikä oli Ruotsin jääpallofinaalien uusi ennätys. == Sarjataulukko == Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, neljä viimeistä putoamiskarsintaan. == Pudotuspelit == Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä. ===Puolivälierät=== Joukkue #1 Voitot Joukkue #2 Ottelu 1 Ottelu 2 Ottelu 3 Ottelu 4 Ottelu 5 Hammarby IF 3–0 Broberg/Söderhamn Bandy 7-1 5-2 7-5 - - Villa Lidköping BK 3–0 Västerås SK 7-2 8-3 9-4 - - Sandvikens AIK 3–1 IFK Vänersborg 4-7 8-4 7-3 4-6 - Edsbyns IF 3-0 Bollnäs GoIF/BF 7-1 6-2 6-4 - - ===Välierät=== Joukkue #1 Voitot Joukkue #2 Ottelu 1 Ottelu 2 Ottelu 3 Ottelu 4 Ottelu 5 Hammarby IF 3–1 Edsbyns IF 3-2 6-8 4-2 1-6 - Villa Lidköping BK 2-3 Sandvikens AIK 9-10 10-2 4-5 7-5 2-7 === Loppuottelu === 17.3.2013 Friends Arena, Solna Yleisöä: 38 474 Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Hammarby 9-4 Sandvikens AIK ==Karsinnat== Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin. ===Lohko 1=== ===Lohko 2=== == Parhaat maalintekijät - runkosarja (ml. suomalaiset)== Sija Pelaaja Joukkue Maalit 1\. David Karlsson Villa Lidköping BK 65 2\. Daniel Andersson Villa Lidköping BK 42 3\. Christoffer Edlund Sandvikens AIK 40 4\. Mihail Paškin Hammarby IF 39 5\. Erik Pettersson Sandvikens AIK 36 6\. Mattias Hammarström Edsbyns IF 35 18\. Pekka Rintala Västerås SK 19 20\. Markus Kumpuoja IFK Kungälv 18 24\. Mikko Lukkarila IFK Kungälv 17 24\. Ville Aaltonen Bollnäs GoIF/BF 17 29\. Mikko Rytkönen IFK Kungälv 16 35\. Rolf Larsson Broberg/Söderhamn 15 39\. Janne Hauska Broberg/Söderhamn 14 53\. Janne Rintala Västerås SK 10 53\. Samuli Helavuori Bollnäs GoIF/BF 10 \- Tomi Hauska IFK Kungälv 4 \- Ilari Moisala Broberg/Söderhamn 1 == Lähteet == *Svenska bandyförbundet - Svenska mästare genom åren Viitattu 14.9.2013 *Bandysidan Viitattu 14.9.2013 *Elitrapport Viitattu 14.9.2013 === Viitteet === Luokka:Jääpallon Elitserien-kaudet Luokka:Vuoden 2012 jääpallo Luokka:Vuoden 2013 jääpallo
Lokakuun aukio (Minsk)

Lokakuun aukio (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin keskustasta koilliseen johtavan Itsenäisyyden valtakadun () varrella kantakaupungissa sijaitseva suuri aukio. Se on yhdessä aukiolla sijaitsevan, kongresseihin, vastaanottoihin, teatteri- ja musiikkiesityksiin käytetyn Tasavallan palatsin kanssa keskeinen areena Valko-Venäjän tasavallan seremoniallisissa ja kansalaisilleen järjestämissä tapahtumissa. Aukiolle sijoitetaan talvisin tasavallan virallinen Uudenvuoden kuusi. Aukion laidalla sijaitsee Valko- Venäjän Suuren isänmaallisen sodan historian valtionmuseo. Aukion lähitienoot tunnettiin jo 1800-luvulla nimellä "Uusi paikka" ("Uusi kaupunki"). Alueen keskellä, silloiseen keskuspuiston alueella toimi kauppatori. Kauppatori siirrettiin kuitenkin jo 1800-luvun puolivälissä toisaalle. 1800-luvun lopulla keskuspuistoon rakennettiin kaupungin teatteri (nykynimeltään Kansallinen akateeminen Janka Kupalan teatteri). Tämä pieneksi kutistunut puisto ja siellä sijaitseva teatteri on nykyään aivan Lokakuun aukion eteläpuolella, Itsenäisyyden valtakatun toisella puolella. Lokakuun aukion nykymuoto alkoi hahmottua toisen maailmansodan jälkeen. Tuolloin aukiota kutsuttiin Keskusaukioksi (Tserntralnaja). 1950–1970-luvuilla se oli sotilasparaatien ja mielenosoitusten tapahtumapaikkana. Puiston laidalla oli hallitukselle aidattu katsomo. Vuonna 1984 aukio sai nimen Lokakuun aukio. Vuonna 2001 aukiolle valmistui arkkitehti M. Pirogovin johdolla suunniteltu Tasavallan palatsi, ja aukio sai nykyisen perusrakenteensa. Lokakuun aukion etelälaidalla lähellä Itsenäisyyden valtakatua on Valko-Venäjän etäisyyksien nollapiste. Se toimii esimerkiksi maantiekartan etäisyyksien lähtöpisteenä Valko-Venäjällä. Monumentin suunnittelivat arkkitehti A. Sardanov, kuvanveistäjä Aljaksandr Finsk ja metallitaiteilija V. Zavedejevin ja se paljastettiin vuonna 1998. Lokakuun aukion etelälaidalla on Minskin metron vilkkaimpiin kuuluva Kastrytšnitskajan metroasema (suom. Lokakuun (aukion) metroasema), joka samalla toimii risteysasemana toiselle metrolinjalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== (Huom. Osa uudehkoja teoksia ja siksi ei-vapaan panoraaman piirissä) Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Aukiot
Tasavallan palatsi

Tasavallan palatsi voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia rakennuksia: * Tasavallan palatsi (Berliini), vuosina 1976–2008 Berliinin keskustassa ollut rakennus Spreejoen varrella * Tasavallan palatsi (Minsk), vuosina 1985–2001 rakennettu kongressi-, konsertti- ja teatteritalo Minskin keskustassa Valko- Venäjällä * Romanian parlamenttitalo, jota joskus kutsutaan Tasavallan palatsiksi.