EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sekreettideputaatio

Sekreettideputaatio oli Ruotsissa vapauden ajalla (1719–1772) lähes säännöllisesti toimeensa asetettu valtiopäivien valiokunta. Sen asettaminen perustui vuoden 1723 valtiopäiväjärjestykseen. Sekreettideputaatio tarkasti valtaneuvoston pöytäkirjat, erityisesti sisäpoliittisten asioiden osalta, ja myöhemmin se käsitteli myös virkojen täyttämisestä syntyneitä erimielisyyksiä.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1964, osa 7, palsta 1240, hakusana sekreettideputaatio.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1964, osa 18, palsta 199, hakusana sekreettideputaatio. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin poliittinen historia
Varjostettua valoa

Varjostettua valoa on Jarno Hiilloskorven ohjaama elokuva vuodelta 1962. Elokuvan käsikirjoituksen Hiiloskorpi on tehnyt Stefan Olivierin romaanista Ich schwöre und gelobe (1959; Lupaan ja vannon, suom. Elli Ristimäki 1961) Elokuvan innoittajana on mahdollisesti ollut silloisten television lääkärisarjojen Tohtori Ben Casey ja Tohtori Kildare suosio. Huolimatta runsaasta panostuksesta markkinointiin katsojamäärät jäivät suhteellisen vähäisiksi. Taustaa. Viitattu 19.3.2014. ==Juoni== Sairaalan kirurgi Niilo Leino saa tietää, että hänen kollegakseen on palkattu entinen opiskelijatoveri, peloista kärsivä epävarma Kaarlo Arras. Leino yrittää antaa Arrakselle tilaisuuksia näyttää taitonsa, mutta Arras ei ole päässyt peloistaan. ==Näyttelijät== ==Arviot== Modest Savtschenko (Kansan Uutiset) piti arviossaan elokuvaa lupaavana esikoisena ja ”puutteineenkin yllättävän kiinnostavana”. Käsikirjoitusta ja repliikkejä moitittiin useassa arviossa. Lehdistöarvio. Viitattu 19.3.2014. 1980-luvun arviossaan Markku Tuuli (Katso) piti elokuvaa ”debyyttiohjauksena lupaavana työnä” ja ”sympaattisena”. Myöhemmin Henri Waltter Rehnström arvioi, että vaikka muutama kohtaus on toteutettu erinomaisesti, kokonaisuutena elokuva jää kuriositeetiksi.Rehnström, Henri Waltter: Varjostettua valoa. Viikon tv- elokuvia, Tv-maailma 11/2014, s. 13. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1959 suomalaiset elokuvat
Yrjö Mikluha

Yrjö Mikluha (17. tammikuuta 1908 Viipuri – 13. joulukuuta 1992 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 19.12.1992, s. A 6 oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Koulutusopas koirien kasvattajille. Tekijä, Helsinki 1957, uusi laajennettu painos Kustannus ja kauppa, Helsinki 1957-1958, 3. korjattu painos Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1962 * Tuntematon rajavartioston aliupseeri : romaani. Kirja-Mono, Helsinki 1958 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Kaarina Puustinen

Helvi Kaarina Puustinen (12. kesäkuuta 1908 Eno – 9. marraskuuta 2001 Turku) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja lastenkirjailija. Puustinen suoritti kirjastonhoitajan tutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän toimi Forssan kirjaston ensimmäisenä vakituisena kirjastonhoitajana 1948–1962 ja sen kirjastonhoitajana Lieksassa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1971. Puustinen kirjoitti myös pakinoita Kirjastolehteen sekä laati teatteri- ja kirja-arvosteluja paikallislehtin. == Teoksia == * Piparkakkukuningas : satuja ; kuv. Helga Sjöstedt. Satumaan sarja 9. Valistus, Helsinki 1956 == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Too Good to Lose

Too Good to Lose on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonon toinen single hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan Heaven. Single julkaistiin Isossa-Britanniassa 2. maaliskuuta 2011, ja julkaisijana toimi Syco Music. Kappaleella Ferguson kertoo kuinka jättäisi kaiken, kunhan vain saisi olla rakastamansa miehen kanssa, joka on liian hyvä menettäväksi (eng. Too good to lose). Brittiläisen rock-yhtye Longpigsin kappale "On & On" on singlen B-puoli. Digital Spy ja Soul Culture-lehti antoivat kappaleelle myönteiset arviot. Digital Spyn kriitikko Robert Copsey antoi singlelle neljä tähteä viidestä kuvaillen sitä eloisaksi ja sivistyneeksi. Soul Culture nosti sen yhdeksi Fergusonin esikoisalbumin parhaista kappaleista ja kirjoitti sen olevan "tunnelmaa kohottava". Too Good to Lose on artistin itsensä lempikappale albumilta. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Californiassa, ja se julkaistiin YouTubessa 1. helmikuuta 2012. Videolla Ferguson kävelee kadulla punaiseen mekkoon pukeutuneena. Too Good to Lose ei onnistunut saamaan kaupallista menestystä, ja sen ainoaksi listamerkinnäksi jäi Britannian singlelistan sija 186. == Kappaleet == == Listasijoitukset == Lista (2012) Korkein sijoitus Iso-Britannia 186 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen virallinen musiikkivideo Youtubessa Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Rebecca Fergusonin kappaleet
Fairchild C-119 Flying Boxcar

Fairchild C-119 Flying Boxcar () on yhdysvaltalainen Fairchild Aircraftin 1949-1955 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui 1947. Yli 1 100 kappaletta valmistettua konetta käytettiin muun muassa Korean ja Vietnamin sodissa. Konetta käytti Yhdysvaltain ilmavoimien lisäksi Yhdysvaltain laivasto ja merijalkaväki. Lentokonetta käytettiin myös Afrikan, Amerikan ja Euroopan maissa. C-82 Packet -tyypistä kehitetyn koneen konstruktio oli kehtomaisella erillisellä keskirungolla varustettu ylätaso. Peräsimet olivat kaksiosaiset, rungosta erilliset puomiperäsimet, joiden välissä korkeusvakain sijaitsi. Koneen propellit olivat tavanomaisimmin nelilapaiset, kummankin mäntämoottorin sijainti oli paripuomien edessä. Moottoreina käytettiin sekä Wright'n että Pratt & Whitneyn kaksoistähtimoottoreita. Koneen runkoratkaisu mahdollisti maahanlaskujoukkojen laskuvarjohyppäämisen.http://www.aviastar.org/air/usa/fair_boxcar.php (Viitattu 20.3.2014) Kuljetuskoneversio oli aseistamatonhttp://amcmuseum.org/exhibits_and_planes/c-119.php (Viitattu 20.3.2014) mutta AC-119G Shadow ja AC-119K Stinger olivat konekivääreillä ja konetykeillä aseistettuja maajoukkojen tukemiseen suunniteltuja gunship -tyyppisiä alatyyppejä.http://www.warbirdalley.com/c119.htm (Viitattu 20.3.2014) Koneen tavanomainen matkanopeus oli 330 km/h ja huippunopeus 450 km/hhttp://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_c119_en.php (Viitattu 20.3.2014). Kantama eli pisin lentomatka oli 3 220 kilometriä. Lakikorkeus oli noin 7 500 metriä. Moottorit olivat 3 500 hevosvoiman tehoiset.http://www.nationalmuseum.af.mil/factsheets/factsheet.asp?id=790 (Viitattu 20.3.2014) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Fairchild C-119 Flying Boxcar History - YouTube http://www.youtube.com/watch?v=xw_gkzEZKu0 *http://www.ruudleeuw.com/c119-info.htm *http://www.canadianwings.com/Aircraft/aircraftDetail.php?FLYING-BOXCAR-118 *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=379 *http://www.bharat-rakshak.com/IAF/Images/Vintage/Transports/Packet/ *http://www.airplane-pictures.net/type.php?p=1014 Luokka:Yhdysvaltalaiset kuljetuskoneet Luokka:1940-luvun kuljetuskoneet C-119 Flying Boxcar
What Kind of Fool (Heard All That Before)

"What Kind of Fool (Heard All That Before)" on kappale Kylie Minoguen kokoelmalevyltä Greatest Hits (1992) ja se julkaistiin singlenä 10. elokuuta 1992. Kappaleen kirjoittivat Mike Stock, Kylie Minogue ja Pete Waterman, ja sen tuottivat Stock ja Waterman. == Kappaleet == ;CD single # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" [No Tech No Logical Remix] # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" [Tech No Logical Remix] # "Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix] ;7" vinyyli # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" # "Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix] ;12" vinyyli # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" [No Tech No Logical Remix] # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" [Tech No Logical Remix] # "Things Can Only Get Better" [Original 12" Mix] ;Kasettisingle # "What Kind of Fool (Heard All That Before)" # "Things Can Only Get Better" [Original 7" Mix] == Esitykset konserteissa == * Showgirl Tour * Showgirl Homecoming Tour * For You, For Me Tour == Listasijoitukset == Lista (1992) Korkein sijoitus Australia (ARIA Charts) 17 Saksa (Media Control Charts) 81 Irlanti (Irish Singles Chart) 22 Britannia (UK Singles Chart) 14 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kylie Minoguen virallinen sivusto Luokka:Kylie Minoguen kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet
Sun (albumi)

Sun on Nopsajalan neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin Kuuluuks -levy-yhtiön kautta 14. maaliskuuta 2014. Albumin ensimmäinen single ja musiikkivideo "Nautintoo" julkaistiin lokakuussa 2013, ja toinen single "Lupaan olla" helmikuussa 2014. Jälkimmäiseksi mainittu kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle ja Latauslistan ensimmäiselle sijalle. "Lupaan olla" myi kultaa toukokuussa 2014. Itse albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Albumin jatko-osa Mun julkaistiin keväällä 2015.Levykauppa X == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Keskisuomalainen: positiivinenKeskisuomalainen * Mesta.net: suopeaMesta.net * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Nopsajalan albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Tim Hoogland

Tim Hoogland (s. 11. kesäkuuta 1985 Marl, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa VfL Bochumia, jonne hän siirtyi vuonna 2015 pelattuaan vuoden englantilaisseura Fulhamissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hoogland teki ensiesiintymisensä maan korkeimmalla sarjatasolla kasvattajaseurassaan Schalkessa 5. helmikuuta 2005 ottelussa Hansa Rostockia vastaan. == Lähteet == * Tim Hooglandin esittely ja tilastot Transfermarkt-sivustolla Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timebomb (Kylie Minoguen kappale)

"Timebomb" on australialaisen laulajan Kylie Minoguen single, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2012. Kappaleen kirjoittivat Karen Poole, Matt Schwartz ja Paul Harris, ja sen tuottivat Harris ja Schwarz. == Singlen kappaleet == ;Digital download # "Timebomb" – 2:57 # "Timebomb" (Music video) – 3:36 ;CD single # "Timebomb" – 2:57 # "Timebomb" (Extended Version) – 4:30 # "Timebomb" (Music video) – 3:36 ;Digitaalinen remix EP # "Timebomb" (Extended Version) – 4:30 # "Timebomb" (Peter Rauhofer Remix) – 8:00 # "Timebomb" (DADA Remix) – 6:30 # "Timebomb" (Steve Redant & Phil Romano Remix) – 7:04 # "Timebomb" (Style of Eye Remix) – 6:31 # "Timebomb" (Italia3 Remix) – 6:00 ;Muut versiot # "Timebomb" (7th Heaven Radio Edit) – 3:21 # "Timebomb" (WaWa Extended Mix) – 5:06 == Listasijoitukset == Lista (2012) Korkein sijoitus Australia (ARIA Charts) 12 Australia (ARIA Dance Charts) 1 Itävalta (Ö3 Austria Top 40) 58 Belgia (Ultratop 50 Flanderi) 43 Belgia (Ultratop 50 Vallonia) 49 Kanada (Canadian Hot 100) 73 Tšekki (IFPI Czech Republic) 89 Suomi (Suomen virallinen lista) 11 Ranska (SNEP) 46 Saksa (Media Control Charts) 56 Unkari (Mahasz) 19 Irlanti (Irish Singles Chart) 26 Japani (Japan Hot 100) 32 Meksiko (Mexican Airplay) 49 Alankomaat (Mega Single Top 100) 44 Uusi-Seelanti (RIANZ) 33 Venäjä (Russian Music Charts) 71 Skottlanti (Official Charts Company) 33 Slovakia (IFPI Scotland) 40 Espanja (PROMUSICAE) 20 Britannia (UK Singles Chart) 71 Yhdysvallat (Hot Dance Club Songs) 1 Yhdysvallat (Dance/Electronic Digital Songs) 17 Yhdysvallat (Dance/Mix Show Airplay) 17 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kylie Minoguen virallinen sivusto Luokka:Kylie Minoguen kappaleet Luokka:Vuoden 2012 kappaleet
Unión General de Trabajadores

Unión General de Trabajadores (UGT) on vuonna 1888 perustettu espanjalainen ammattiliitto, joka toimii yhteistyössä sosialistisen työväenpuolueen kanssa. Se on kommunistisen Comisiones Obrerasin (CCOO) jälkeen maan suurin ammattiliitto. Molemmilla järjestöillä on yli miljoona jäsentä, kun Espanjan kolmanneksi suurimmalla, anarkosyndikalistisella Confederación General del Trabajo -liitolla on vain noin 60 000\. UGT:n perusti elokuussa 1888 Pablo Iglesias, joka oli yhdeksän vuotta aikaisemmin mukana perustamassa myös sosialistista työväenpuoluetta. Liiton tunnettuja myöhempiä johtajia on muun muassa Francisco Largo Caballero, joka vuosina 1936–1937 toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä. UGT oli myös yksi vuosina 1936–1939 käydyn Espanjan sisällissodan osapuolista, kun liiton jäsenet taistelivat tasavaltalaisten joukoissa kenraali Francon fasisteja vastaan. Maan sotilasdiktatuurin aikana UGT oli kielletty, mutta aloitti julkisen toimintansa uudelleen Francon kuoltua vuonna 1975. == Lähteet == *Summary of the history of UGT Unión General de Trabajadores == Aiheesta muualla == *Unión General de Trabajadoresin viralliset kotisivut Luokka:Espanjalaiset ammattiliitot Luokka:Espanjan politiikka Luokka:Espanjan sisällissota
Harjakotka

Harjakotka (Spilornis cheela) on haukkojen heimon harjakotkien sukuun kuuluva lintu Sitä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Bruneissa, Kambodžassa, Kiinassa, Hongkongissa, Intiassa, Indonesiassa, Japanissa, Laosissa, Macaossa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Filippiineillä, Sri Lankassa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Vaelluslintuna sitä tavataan myös Koreassa ja Singaporessa. Lajista Spilornis minimus on erotettu laji S. klossi ja nimilaji minimus yhdistetty lajiin S. cheela noudattaen Rasmussen ja Andertonia (2005). Laji on laajalle levinnyt ja runsas, joskin paikallisesti voi olla harvinainen. Määrää ei ole arvioitu. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset viljelmät, hävitetyt metsät, mangrovemetsät nousuvesirajan yläpuolella, kosteat alavat ja vuoristometsät 2000 metrin korkeuteen, meren rannikon estuaarit.Birdlife.org viitattu 20.3.2014 == Lähteet == Luokka:Harjakotkat
Levoton veri (vuoden 1986 elokuva)

Levoton veri (Mauvais Sang) on Leos Caraxin ohjaama elokuva vuodelta 1986. Elokuvan alkuperäisnimi viittaa Arthur Rimbaud'n runoon ”Paha veri” kokoelmassa Kausi helvetissä. Tarina kertoo, kuinka Halleyn komeetan aikana pariisilaisia sairastuttaa virus, ja ne jotka rakastelevat vailla tunteita, kuolevat siihen. Tautia vastaan kehitettyä rokotetta varten olevasta seerumista taistelee kaksi kilpailevaa ryhmittymää. Elokuvan synnyn taustalla on 1980-luvun alussa puhjennut aids-epidemia. == Palkinnot == * Cesar-palkinto 1987 ** Julie Delpy: lupaavin naisnäyttelijä * Berliinin elokuvajuhlat 1987 ** C.I.C.A.E.-palkinto ** Alfred Bauer -palkinto == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 ranskalaiset elokuvat Luokka:Leos Caraxin ohjaamat elokuvat
Hotel Haven

Hotel Haven on Helsingin Unioninkadulla sijaitseva hotelli. Se on avattu helmikuussa 2009 ja on Suomen ensimmäinen Small Luxury Hotels of the World -ketjun jäsen. Hotel Haven oli alun perin osa Union Hotels -yhtiötä, jonka omisti Royal Ravintolat Oy. Toukokuussa 2015 Royal Ravintolat myi hotellitoimintansa Kämp Groupille.Kämp kaappasi kolme hotellia Royal Ravintoloilta, Markkinointi & Mainonta 18.5.2015, viitattu 20.5.2015. Hotellissa on 137 huonetta, jotka on jaettu viiteen huoneluokkaan: Superior, Prime Superior, Grand Deluxe ja Grand Deluxe Harbour Sea View sekä Helsinki Suite. Lisäksi hotelliissa on 80 neliömetrin sviitti sekä, kuntosali ja viisi kokoustilaa. Hotellin yhteydessä toimii kolme ravintolaa: Ultima, Sue Ellen sekä tilausravintolana toimiva Ravintola Haven.Hotel Havenin sivusto, viitattu 22.12.2016. Hotel Havenin on suunnitellut sisustusarkkitehti Jaakko Puro yhteistyössä Royal Ravintoloiden Mia ja Kasperi Saaren kanssa.Estlander, S.:Hotel Haven rantautui kaupunkiin. == Small Luxury Hotels of The World == Small Luxury Hotels of the World (SLH) on riippumattomien pienten hotellien yhteinen brändi. Ketjuun kuuluu yli 520 hotellia yli 70 maassa. Small Luxury Hotels of the Worls http://www.slh.com/ Vuonna 2013 Small Luxury Hotels valitsi Hotel Havenin vuoden hotelliksi. Valinnan perusteina käytettiin varausjärjestelmän toimivuutta, mainonnassa käytettyjä valokuvia, Club Member -toimintaa ja aktiivisuutta markkinoinnissa ja myynnissä.Iltalehti. Matkajutut. Suomalaishotellille huima tunnustus 4.10.2013 http://www.iltalehti.fi/matkajutut/2013100417568403_ma.shtml == Lähteet == Luokka:Kaartinkaupunki Luokka:Helsingin hotellit Luokka:Kämp Collection Hotelsin hotellit
Museo- ja tiedekeskus Luuppi

Museo- ja tiedekeskus Luuppi on Pohjois-Pohjanmaan museon, Oulun taidemuseon ja Tiedekeskus Tietomaan muodostama yhdeksän museon kokonaisuus. Luuppiin kuuluvat Oulun museoiden lisäksi Yli-Iissä sijaitseva Kierikkikeskus, Turkansaaren ulkomuseo, Merimiehenkotimuseo Pikisaaressa ja Pateniemen sahamuseo. Myös Oulunsalon kotiseutumuseo ja Kellossa sijaitseva Oravan koulumuseo kuuluvat Luuppiin. Toukokuussa 2014 Oulun taidemuseon tiloissa avattu Oulun Age of The Dinosaur oli ensimmäinen Luupin järjestämä näyttely. Dinosaurusnäyttelyn järjestäminen taidemuseon tiloissa aiheutti kiistaa taidemuseon linjasta. Hannu Väisäsen ja Maaria Wirkkalan yhteinen taidenäyttelyn peruuntumisen yhtenä syynä pidetään juuri dinosaurusnäyttelyä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Museo- ja tiedekeskus Luuppi *
Ihor Tenjuh’

Ihor Josypovytš Tenjuh’ (; s. 23. toukokuuta 1958) on ukrainalainen amiraali ja Svoboda-puolueen poliitikko. Hän toimi Ukrainan laivaston komentajana vuosina 2006–2010, kunnes Viktor Janukovytš erotti hänet. Tenjuh’ tuki vuoden 2014 vallankumousta ja hänet valittiin Ukrainan puolustusministeriksi helmikuussa 2014. Hänet erotettiin virastaan 25. maaliskuuta äänestyksen jälkeen, ja hänen tilalleen nimettiin väliaikaisesti Myh’ailo Koval. Tenjuh’ syntyi Stryissä Lvivin alueella. Vuonna 1982 hän valmistui Leningradin ylemmästä merivoimien oppilaitoksesta, vunna 1994 Yhdysvaltain puolustusministeriön vieraiden kielten instituutista ja vuonna 1997 Ukrainan asevoimien akatemiasta. Vuosina 1983–1991 hän palveli Neuvostoliiton laivastossa. Vuosina 1990–1994 hän istui Sevastopolin kaupunginvaltuustossa. Vuosina 1991–1995 hän työskenteli Ukrainan puolustusministeriössä ja Ukrainan asevoimien esikunnassa. Vuosina 1997–2005 hän toimi 1. pinta-alusprikaatin komentajana. Vuonna 2004 hän osallistui oranssiin vallankumoukseen. Vuonna 2006 hänet nimitettiin Ukrainan merivoimien komentajaksi ja ylennettiin vara- amiraaliksi. Vuonna 2008 hänet ylennettiin amiraaliksi. Vuonna 2010 presidentti Viktor Janukovytš erotti hänet virastaan. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hän pyrki Verh’ovna Radaan riippumattomana ehdokkaana 126. vaalipiiristä, muttei tullut valituksi. Samana vuonna hän liittyi Svoboda-puolueeseen. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen hän toimihelmikuusta maaliskuuhun Arseni Jatsenjukin hallituksessa puolustusministerinä. Vuonna 2015 hänet valittiin Lvivin kaupunginvaltuustoon sekä Lvivin aluevaltuustoon. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset amiraalit Luokka:Ukrainan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tunnustettu asiantuntijuus – Thought Leadership

Tunnustettu asiantuntijuus - Thought Leadership on Sari Aapolan vuonna 2012 ilmestynyt kirja. Se pohjautuu Aapolan vuonna 2009 kirjoittamaan englanninkieliseen kirjaan Sustainable Thought Leadership - how to build awareness and credibility to support business. Suomenkielinen kirja on paitsi sisällöllisesti uudistettu myös laajempi kuin ensimmäinen kirja. ==Sisältö== Kirjassa esitellään malli, jolla pienikin kasvuyritys voi rakentaa itsestään oman alansa arvostetun ajatusjohtajan (thought leader). Aihetta käsitellään eri näkökulmista: markkinointi, strategia ja johtaminen. Kirja opastaa asiantuntija-aseman rakentamista myös asemoinnin ja yrityskulttuurin kautta. Saavutetusta ajatusjohtajuudesta on hyötyä liiketoiminnassa, kun henkilöstö on tunnettua ja heitä pidetään uskottavina. Talouselämän kirja-arvostelun mukaan kirjassa on "vahvasti läsnä sekä kirjoittajan omat kokemukset että nykyinen konsulttikokemus". Kirjassa on kaksi osaa. Aluksi käydään läpi tunnustetun asiantuntijuuden perusteita, taustoja ja periaatteellisia lähtökohtia. Osiossa korostetaan johtamisen viestinnällisiä piirteitä. Moni yritys kertoo omista tekemisistään niin epäselvästi, ettei edes oma henkilökunta asiakkaista puhumattakaan ymmärrä viestiä tyhjien sanojen takaa. Toisessa osassa on käytännönläheisiä esimerkkejä viestin viemisestä markkinoille ja kestävästä ajatusjohtajuudesta suomalaisista yrityksistä: Futurice, Efima, MySQL ja Basware. Aapolan kirjan pääviesti on, että ensin pitää olla hallussa periaatteet ja käsitteet ja vasta sitten voi alkaa "raaka työ". == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sari Aapolan SlideShare-esitys Tunnustettu asiantuntijuus - Thought Leadership Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2012 kirjat
Helmen Kütt

Helmen Kütt (s. 28. heinäkuuta 1961 Viljandi) on virolainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Viron sosiaaliturvaministerinä 2014–2015. Helmikuussa 2014 Andrus Ansip ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävistä, minkä seurauksena istuva hallitus hajotettiin. Uusi hallitus muodostettiin reformipuolueen ja sosiaalidemokraattisen puolueen välille, ja se jatkaa vuoden 2015 vaaleihin saakka. Sosiaalidemokraatit ilmoittivat Küttin nousevan hallituksen sosiaaliministeriksi. ==Lähteet== Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Viron sosiaaliministerit Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melodia (kappale)

Melodia on ranskalaisartisti Lylloon kappale, joka sisältää myös Egasin esittämiä vokaaleja. Sen julkaisi Lyprod Records digitaalisesti ladattavana singlenä ja EP:nä 6. toukokuuta 2013. Kappaletta varten tehty virallinen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 2. kesäkuuta 2013. Kappale ei päässyt lainkaan listoille. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus * 1. Melodia (feat. Egas) \- 3:28 Digitaalinen EP * 1. Melodia (Radio Edit Version Internationale) [feat. Egas] - 3:28 * 2. Melodia (Radio Edit Fr) [feat. Egas] - 3:28 * 3. Melodia (Extended Version Internationale) [feat. Egas] - 4:49 * 4. Melodia (Extended Fr) [feat. Egas] - 4:49 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Lylloon kappaleet
Maresuke Nogi

Maresuke Nogi (; 25. joulukuuta 1849 Edo (Tokio) – 13. syyskuuta 1912 Tokio) oli japanilainen kreivi ja kenraali.Nogi Maresuke Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.3.2014.Nordisk familjebok (1913), s. 1126 Runeberg.org. Viitattu 20.3.2014. == Elämä ja ura == Nogin isä oli samurai, joka kuului Chōfu-klaaniin. Nogi osallistui nuorena toiseen Chōshūn sotaretkeen ja yleni vuonna 1871 majuriksi. Hän osallistui myös Hagin ja Satsuman kapinoiden kukistamiseen.Nogi, Maresuke Portraits of Modern Japanese Historical Figures. Japanin parlamentin kirjasto. Viitattu 20.3.2014. Hänestä tuli vuonna 1875 jalkaväkirykmentin apulaiskomentaja, 1880 rykmentinkomentaja ja 1885 prikaatinkomentaja. Vuonna 1887 hän matkusti Sōroku Kawakamin kanssa Saksaan täydentämään sotilasopintojaan. Vuosien 1894–1895 Kiinan–Japanin sodassa Nogi komensi 1. jalkaväkiprikaatia, joka miehitti Port Arthurin. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi, ja vuodesta 1896 hän toimi jonkin aikaa Japanille sodassa siirtyneen Formosan saaren (nyk. Taiwan) sotilaskuvernöörinä. Vuonna 1904 Nogi ylennettiin kenraaliksi. Venäjän–Japanin sodassa hän komensi Japanin 3. armeijaa ja johti sitkeästi 6. kesäkuuta 1904 alkanutta Port Arthurin piiritystä. Suurten vaikeuksien jälkeen kaupungin valtaus onnistui viimein 2. tammikuuta 1905. Vallattuaan kaupungin hän vei armeijansa tärkeimmälle sotanäyttämölle Mantšuriaan ja vaikutti merkittävällä tavalla japanilaisten voittoon ratkaisevassa Mukdenin taistelussa, jossa hänen armeijansa iski venäläisten oikeaa siipeä vastaan. Sodan jälkeen Nogi nimitettiin sotaneuvoston jäseneksi, ja vuodesta 1907 hän toimi Gakushūin- koulun johtajana. Samana vuonna hän sai kreivin arvon. Nogi teki vaimonsa Shizukon kanssa rituaali-itsemurhan Japania lähes puoli vuosisataa hallinneen keisari Meijin hautajaispäivänä syyskuussa 1912. Nogi suoritti perinteisen samuraiden itsemurhaseremonian eli seppukun osoittaakseen uskollisuutensa keisarilleen, sillä Japanin varhaisemmassa historiassa uskollisten palvelijoiden oli tapana seurata herraansa kuolemaan (junshi). Nogin vaimo tappoi itsensä naisten tapaan viiltämällä kurkkunsa auki.Erling Bjøi, Olof G. Lidin & Göran Malmqvist (suom. Heikki Eskelinen): Otavan suuri maailmanhistoria 15: Imperialismin aika, s. 290. Otava, Helsinki 1986. Monet tuon ajan japanilaiset kirjailijat, kuten Sōseki Natsume ja Mori Ōgai, pitivät Nogin itsemurhaa esimerkkinä Japanin feodaalisten perinteiden ja nopean modernisaation välisestä ristiriidasta. Venäjän–Japanin sotaan liittyvistä henkilöistä Nogi kohosi amiraali Heihachirō Tōgōn ohella Japanissa tärkeimmäksi isänmaallisen sankarinpalvonnan kohteeksi. Nogista on tehty useita elokuvia.Milo Flahavan: The Memorialisation of Port Arthur and the Russo Japanese War (1904-05) in Japanese Media, s. 1, 5–8 Academia.edu. Viitattu 10.10.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset kenraalit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Nummimesikko

Nummimesikko (Gliciphila melanops) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Nummimesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Rämeikkömesikko

Rämeikkömesikko (Ramsayornis fasciatus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rämeikkömesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Käklinkallion kalliomaalaus

Käklinkallion kalliomaalauksen laatu on epävarma, sillä siitä ei tunnisteta yhtään kuviota eikä siitäkään ole päästy yksimielisyyteen, onko se edes kalliomaalaus. Se sijaitsee Koitereeltä lounaaseen virtaavan Haapajoen rannalla Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Kohde on löydetty 1990-luvun loppupuolella. == Kallio ja sen sijainti == Maalauskallio sijaitsee Haapajoen kaakkoisrannalla kuusikossa kohdassa, jossa on pystyyn nostettu kivi. Paikan vieressä on Pamilon vesivoimalaitos. Kallio on lohkeilutta ja maassa on useita irronneita kiviä. Punaväriä on kallion syvennyksessä olevissa jäljelle jääneissä pinnoissa. == Maalaus == Punaväriä on kalliossa olevissa kivipinnoissa ohuelti ja digitaalivärikuvien punaväriä vahvistamalla ei ole voitu vahvistaa minkään kuvion esiintymistä. Se, ettei punaväri ole ihmisen levittämää, vaikuttaa olevan todennäköisin selitys. Luonnossa punavärin esiintyminen kallion pinnoilla on varsin yleistä ja tämä seikka saattaisi selittää Käklinkallion ilmiön. ==Lähteet== * * Muinaistaideyhdistys: Käklinkallio * Luukkonen, Ismo: Käklinkallio * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Ilomantsi Luokka:Pohjois-Karjalan historia
I sette gladiatori

I sette gladiatori (”Seitsemän gladiaattoria”; , ”Seitsemän spartalaista”) on vuonna 1962 valmistunut italialais-espanjalainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään western-vaikutteista peplumia edustavan elokuvan ohjaajaksi on merkitty Pedro Lazaga. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison. ==Juoni== Spartaan palannut gladiaattori Darius saa tietää, että tyrannimainen efori Hiarba on murhannut hänen isänsä ja tavoittelee hänen rakastettuaan Aglaiaa. Aglaian isän murhaajaksi lavastettu Darius pakenee kaupungista ja kerää yhteen gladiaattoriystävänsä, jotka ottavat tehtäväkseen Hiarban kukistamisen. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== I sette gladiatori on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa, Sevilla Filmsin studiolla Madridissa sekä Madridin ulkopuolella Manzanares el Realin ja La Pedrizan maisemissa. Se on ensimmäinen monista 7 rohkeata miestä -jäljitelmistä, jotka Stanley Kubrickin Spartacuksen vaikutuksesta on sijoitettu westerniksi tyyliteltyyn gladiaattoriasetelmaan. Elokuvan ohjaajaksi on virallisesti merkitty espanjalainen Pedro Lazaga, mutta pääosaa esittäneen Richard Harrisonin mukaan sen ohjauksesta vastasi kokonaan Alberto De Martino, joka oli tehnyt myös Harrisonin ensimmäisen peplum-elokuvan Voittamaton gladiaattori (Il gladiatore invincibile, 1961). Elokuva on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on paljon kiinnostavia yksityiskohtia ja kepeää huumoria. Se ei kuitenkaan ole yhtä onnistunut kuin Harrisonin Voittamaton gladiaattori, ja elokuvan alun jälkeen sen käsikirjoitus jättää sankarin pahasti ystäviensä varjoon. Muista gladiaattoreista erottuu varsinkin tyylilajin vakiokasvo Livio Lorenzon. I sette gladiatori oli kohtalainen kaupallinen menestys ja tuotti Italiassa yhteensä 421 miljoonan liiran pääsylipputulot. Espanjassa sen näki 270 000 ja Ranskassa lähes 970 000 katsojaa. Elokuvan alku on kopioitu yksityiskohtia myöten Adalberto Albertinin gladiaattoriseikkailuun Ritorno del gladiatore più forte del mondo (1971). Siitä on olemassa myös 1980-luvun jäljitelmä Seitsemän raivoisaa gladiaattoria. ==DVD-julkaisut== Elokuvan laajakangasversio on saatavilla laadultaan tyydyttävänä englanninkielisenä DVD:nä. Impulson espanjalainen julkaisu sisältää vain espanjankielisen ääniraidan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1962 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1962 italialaiset elokuvat
Rusorintamesikko

Rusorintamesikko (Conopophila albogularis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rusorintamesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Rusokurkkumesikko

Rusokurkkumesikko (Conopophila rufogularis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rusokurkkumesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Harmaasieppomesikko

Harmaasieppomesikko (Conopophila whitei) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaasieppomesikkoa tavataan Australiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Laura Hickman

Laura Hickman (s. 7. joulukuuta 1956 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on tunnettu pelisuunnittelijana ja fantasiakirjoista, joita hän tekee yhdessä puolisonsa Tracy Hickmanin kanssa. == Teoksia == === The Nightbirds -sarja === * Unwept (2014) * Unhonored (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herra Peabody & Sherman

Herra Peabody & Sherman () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut Rob Minkoff. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Ty Burrell Jukka Rasila Peabody Max Charles Juhana Vaittinen Sherman Ariel Winter Jenna Hukkinen Penny Peterson Stephen Colbert Juhani Rajalin Paul Peterson Leslie Mann Katja Aakkula Patty Peterson Allison Janney Jaana Pesonen Grunion Stephen Tobolowsky Antti Pääkkönen Purdy Stanley Tucci Jukka Voutilainen Leonardo da Vinci Patrick Warburton Markus Bäckman Agamemnon Zach Callison Riku Leskinen Tut === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: Uptempo / KM Studio Ohjaus: Minna Tasanto Käännös: Jari Siltakoski Äänitys: Juha Paananen Miksausstudio: Deluxe Lisäksi: Riina Laiho, Erin Anttila, Jannika B, Maija Vilkkumaa, Jukka Immonen, Satu Lindholm, Hanna Sumari & Tuula Tuisku ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Elokuvat koirista Luokka:Elokuvat aikamatkustuksesta Luokka:3D-elokuvat Luokka:DreamWorksin elokuvat
Kokkokallion kalliomaalaus

Kokkokallion kalliomaalaus sijaitsee Koitereella Alanteenlahdella Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Maalaus on löydetty toisen kerran 1990-luvun lopulla. == Kallio ja sen sijainti == Maalaus sijaitsee Koitereella Alanteenlahdella Kokkokallossa vastapäätä Pennasenniemeä. Maalaus on Haapajoelle vievän reitin varrella. == Maalaus == Kalliossa erottuu heikosti kaksi mutkikasta pystyviivaa parin senttimetrin välein ja niiden alapuolella haaleaa punaväriä. Viivat on maalattu 1,5−2 senttimetrin paksuisella viivalla ja ne ovat 17 ja 20 cm pitkät. Noin 70 senttimetrin päässä on havaittu kämmenpainauma. ==Lähteet== * * Muinaistaideyhdistys: Kokkokallio * Luukkonen, Ismo: Kokkokallio * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Ilomantsi Luokka:Pohjois- Karjalan historia
Harakkamesikko

Harakkamesikko (Certhionyx variegatus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harakkamesikkoa tavataan laajalla alueella Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Vaeltajamesikko

Vaeltajamesikko (Cissomela pectoralis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vaeltajamesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Surumesikko

Surumesikko (Sugomel nigrum) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Surumesikkoa tavataan laajalla alueella Australiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Vyömesikko

Vyömesikko (Acanthorhynchus superciliosus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vyömesikkoa tavataan Australian lounaisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Brasilian keisarikunta

Brasilian keisarikunta () oli siirtomaaisännästään Portugalista itsenäistyneen Brasilian ensimmäinen valtiomuoto vuosina 1822–1889. Pääkaupunkina toimi Rio de Janeiro. Napoleonin sotien vuoksi Portugalin tuleva kuningas Juhana VI oli paennut Brasiliaan vuonna 1807. Brasiliassa oli jo 1700-luvulla herännyt itsenäisyysliike Ranskan vallankumouksen innoittamana. Juhana VI:n aikana maa kehittyi kaupankäynnin ja koulutuksen osalta. Toisaalta portugalilaisia suosittiin ja veroja korotettiin, minkä katsotaan lisänneen tyytymättömyyttä maassa. Juhana VI:n palattua Eurooppaan hänen poikansa kruununprinssi Dom Pedro I julisti maan yleisen mielipiteen painostuksesta itsenäiseksi, ja hänet tunnustettiin keisariksi. Hän julisti Brasilian perustuslain vuonna 1824, mutta suosion puutteessa ja muun muassa Uruguayn maakunnan itsenäistyttyä hän luopui kruunusta vuonna 1831 ja palasi Portugaliin. Pedro I:n kuusivuotias poika Dom Pedro II nousi isänsä jälkeen Brasilian valtaistuimelle. Perustuslakia muutettiin vuonna 1834 siten, että saatiin aikaan maakunnallinen itsehallinto, ja Brasiliasta tuli liittokeisarikunta. Brasilia kävi niin sanottua kolmoisliiton sotaa Paraguayta vastaan vuosina 1865–1870. Sen jälkeen tuli ajankohtaiseksi kysymys orjien vapauttamisesta. Keisarin ollessa käymässä Euroopassa kansanedustuslaitos lakkautti hänen tyttärensä Isabellan johdolla orjuuden ilman korvauksia isännille. Orjanomistajat liittyivät tasavaltalaisiin, ja Pedro luopui kruunusta. Vuoden 1889 vallankumouksen jälkeen muodostettiin Brasilian yhdysvallat -niminen tasavalta, jonka ensimmäiseksi presidentiksi tuli marsalkka Deodoro da Fonseca. Keisarikunnan aika, etenkin Pedro II:n kaudella, oli nopean kasvun ja kehityksen aikaa: väkiluku kasvoi neljästä miljoonasta 14 miljoonaan ja viennin arvo kymmenkertaistui. Keisarikunnan kansallislaulu oli Hino da Independência vuosina 1822–1831 ja Hino Nacional Brasileiro vuosina 1831–1889. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilian historia Luokka:Etelä-Amerikan entiset monarkiat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Parhaat (Wigwam)

Parhaat on Wigwam-yhtyeen kokoelma-albumi. Megamania-yhtiö julkaisi sen vuonna 2009. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Wigwamin albumit Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit
Paul Cambon

Pierre Paul Cambon (20. tammikuuta 1843 Pariisi – 29. toukokuuta 1924 Pariisi) oli ranskalainen diplomaatti, joka toimi vuosina 1898–1920 Ranskan suurlähettiläänä Isossa-Britanniassa. Hänellä oli keskeinen rooli Ranskan ja Ison-Britannian välillä vuonna 1904 solmitun entente cordiale -sopimuksen synnyssä.Paul Cambon Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.3.2014. Cambon valmistui asianajajaksi vuonna 1870 ja nuorena tasavaltalaisena hänestä tuli saman vuoden marraskuussa Pariisin pormestariksi nimitetyn Jules Ferryn sihteeri. Hänestä tuli huhtikuussa 1871 Bouches-du- Rhônen departementin prefektuurin pääsihteeri ja seuraavana vuonna Auben departementin prefekti. Seuraavan kymmenen vuoden aikana Cambon toimi prefektinä eri departementeissa, kunnes Ferry järjesti hänet helmikuussa 1882 Ranskan residentiksi Tunisiaan. Cambon auttoi muuttamaan Tunisian Ranskan protektoraatiksi.Nordisk familjebok (1905), s. 1025 Runeberg.org. Viitattu 20.3.2014. Hän ei kuitenkaan tullut toimeen Ranskan miehitysjoukkoja Tunisiassa komentaneen kenraali Georges Boulangerin kanssa, ja tultuaan vuonna 1886 Ranskan sotaministeriksi Boulanger erotti hänet. Cambon siirtyi vielä samana vuonna Ranskan suurlähettilääksi Madridiin ja 1891 Konstantinopoliin. Hän epäonnistui yrityksessään saada neuvottelemalla Iso-Britannia vetämään joukkonsa pois Egyptistä. Cambon nimitettiin suurlähettilääksi Lontooseen elokuussa 1898, keskellä Ranskan ja Ison-Britannian suhteita hiertänyttä Fashodan kriisiä. Seuraavina vuosina hän pyrki lämmittelemään maiden välejä. Ranskan ja Ison-Britannian kiistat sovittanut entente cordiale -sopimus, joka allekirjoitettiin 8. huhtikuuta 1904, oli hänen uransa merkittävin saavutus. Sopimus toi Ranskalle brittien tuen ja siten vahvisti huomattavasti Ranskan asemaa ensimmäisessä ja toisessa Marokon kriisissä vuosina 1905–1906 ja 1911, joissa Saksa yritti haastaa Ranskan aseman Marokossa. Sopimus myös raivasi tietä Ranskan ja Ison-Britannian liitolle ensimmäisessä maailmansodassa. Sotaa edeltäneinä vuosina Cambon kehitti hyvän yhteistyösuhteen varsinkin Ison- Britannian ulkoministeri Edward Greyn kanssa, ja maiden ulkopolitiikka läheni huomattavasti toisiaan. Heinäkuun kriisin aikana 1914 Cambon pyrki varmistamaan Ison-Britannian tuen Ranskalle sodan puhjetessa.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 960 Runeberg.org. Viitattu 20.3.2014. Myös maailmansodan aikana hänellä oli keskeinen rooli brittien ja ranskalaisten yhteistyössä. Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1920 Cambon osallistui komiteaan, joka valmisteli Turkin kanssa tehtävää rauhansopimusta. Hän erosi suurlähettilään tehtävistään joulukuussa samana vuonna ja toimi sen jälkeen Académie des sciences morales et politiques -akatemian jäsenenä. Paul Cambonin veli oli diplomaatti Jules Cambon. ==Lähteet== Luokka:Ranskan suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Kolme ässää

Kolme ässää on suomalainen lapsille tarkoitettu animaatiosarja. Se kertoo kahden lapsen ja koiran, Sallan, Saken ja Saastamoisen, muodostamasta salapoliisikolmikosta, joka ratkoo omassa lähiympäristössään tapahtuvia mysteerejä. Sarjan on käsikirjoittanut myös Sirkuspelle Hermannin luojana tunnettu kirjailija Simo Ojanen ja piirtänyt animaattori Mikko Kunnas. Kertojana toimii näyttelijä Tapio Hämäläinen. Kolme ässää -sarjan ensimmäiset jaksot esitettiin TV2:n Pikku Kakkosessa vuonna 1994.Lastenohjelmien historiaa Yle Vintti. Viitattu 20.3.2014. Vuosina 1994–1998 valmistui yhteensä 33 viiden minuutin pituista jaksoa, jotka on myöhemmin julkaistu myös DVD-muodossa Pikku Kakkosen parhaat ja Pikku Kakkosen suosikit -nimisissä sarjoissa. Varsinaisten jaksojen lisäksi DVD:t sisältävät tietoiskuja muun muassa heijastimen ja pelastusliivien käytöstä.Mainio agenttikolmikko Kolme ässää Animaatioblogi Eläköön kuvat! Viitattu 20.3.2014. Kolmen ässän seikkailuja on myyty myös ulkomaille. Sitä on lähetetty muissa Pohjoismaissa. Vuonna 2001 ilmestyi Simo Ojasen lastenkirja 3 ässää ja karkulainen, jonka kuvitus on animaatiosarjan tavoin Mikko Kunnaksen tekemä.3 ässää ja karkulainen Kirjasampo. Viitattu 20.3.2014. == Jaksot == # Apua karhu! # Aarteenkaivajan arvoitus # Avain kateissa # Lentävä lohikäärme # Tomaattiarvoitus # Lumimiehen jäljillä # Vesihirviö # Sateenvarjovaras # Kammottava pulputtaja # Outo ääni sairaalassa # Kaupassa kummittelee # Hätä pesäpuussa # Sukellusvene # Saastamoinen katoaa # Kummitustalo # Miksi torvi ei soi # Salla on paras # Pankkiryöstö # Koditon koirapentu # Iltataivaalla ufo # Saastamoisen onnenluu # Palovartiossa # Sammakkohuolia # Mustan pullon arvoitus # Meteliä lelutehtaassa # Kellarivaras # Porkkanenä kateissa # Piparikakkuarvoitus # Sallan hattu hukassa # Kimaltava aarre # Joulukuusimetsässä # Joulupukki ryöstetty # Kuka varasti kellonviisarit == Lähteet == Luokka:Pikku Kakkosen ohjelmat Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:Suomalaiset animaatiosarjat
Andrejs Rastorgujevs

Andrejs Rastorgujevs (s. 27. toukokuuta 1988 Alūksne) on latvialainen ampumahiihtäjä. Rastorgujevsin maailmancupin debyytissä joulukuussa 2009 Östersundissa hän tuli ensimmäisessä kilpailussaan sijalle 47. Hänet kuitenkin hylättiin, koska hän vaihtoi loppusuoralla linjaa estäen samalla toista urheilijaa. Kaudella 2012-2013 hän sijoittui ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa 36. sijalle. Seuraavalla kaudella hän oli maailmancupissa kuudestoista. Rastorgujevs saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan toinen Oslon yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2017. Tätä ennen hän oli ollut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljä kertaa neljäs. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui toiseksi Kontiolahden pikakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmastoista ja pikakilpailun cupissa viides. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Oslon yhteislähdössä toiseksi. Kaudella 2024–2025 hän oli Ruhpoldingin normaalimatkalla kolmas. Hän on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin: 2010 ja 2014 ja 2018. Sotšissa 2014 hän sijoittui takaa-ajokilpailussa yhdeksänneksi ja yhteislähdössä 14:nneksi. Pyeongchangissa 2018 hän oli takaa- ajokilpailussa kahdestoista. MM-kilpailuihin hän on osallistunut vuodesta 2011 lähtien. Hän sijoittui Östersundissa 2019 takaa-ajokilpailussa kuudenneksi, normaalimatkalla 13:nneksi ja pikakilpailussa 14:nneksi. Pokljukan MM- kilpailuissa 2021 hän oli pikakilpailussa viidestoista ja takaa-ajossa kymmenes. Oberhofissa 2023 hän sijoittui yhteislähdössä viidenneksi, pikakilpailussa seitsemänneksi ja takaa-ajossa yhdeksänneksi. Nové Měston MM- kilpailuissa 2024 hän saavutti yhteislähdössä hopeaa. Hän oli normaalimatkalla neljäs ja pikakilpailussa kahdestoista. Vuonna 2014 Rastorgujevs voitti ampumahiihdon Euroopan mestaruuden miesten normaalimatkalla Nové Městossa ja oli pikakilpailussa kolmas. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän sai takaa-ajossa pronssia. Hän voitti pikakilpailun Euroopan mestaruuden Ridnaunissa 2018 ja sai samassa lajissa hopeaa Minskissä 2020. Hän voitti normaalimatkan Euroopan- mestaruuden Duszniki-Zdrój'ssa 2021. Hän on voittanut rulla-ampumahiihdon nuorten takaa-ajon maailmanmestaruuden 2006 sekä saanut aikuisten sarjssa MM- pronssia pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2010. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU asetti Rastorgujevsin 24 kuukauden kilpailukieltoon maaliskuussa 2021, koska hän oli laiminlyönyt dopingtestaukseen liittyvien olinpaikkatietojensa kertomisen. Rastorgujevs valitti tuomiosta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka lyhensi kilpailukiellon 18 kuukauden pituiseksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Latvialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut latvialaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herbert von Bismarck

Nikolaus Heinrich Ferdinand Herbert von Bismarck (28. joulukuuta 1849 Berliini – 18. syyskuuta 1904 Friedrichsruh) oli saksalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi vuosina 1886–1890 Saksan ulkoministerinä. Hän oli valtakunnankansleri Otto von Bismarckin poika.Nordisk familjebok (1905), s. 512 Runeberg.org. Viitattu 20.3.2014. Herbert von Bismarck opiskeli Berliinissä ja Bonnissa, ja kohosi Preussin armeijan upseeriksi Ranskan–Saksan sodan aikana, jossa hän myös haavoittui Mars-la-Tourin taistelussa. Vuonna 1873 hän siirtyi diplomaatiuralle. Hän avusti usein henkilökohtaisesti kanslerina toiminutta isäänsä ja toimi joitain vuosia tämän yksityissihteerinä. Bismarck työskenteli ensin Saksan lähetystöissä Bernissä ja Wienissä, toimi 1882–1884 lähetystöneuvoksena Lontoossa ja 1884 Pietarissa sekä 1884–1885 lähettiläänä Haagissa. Sen jälkeen hänet nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi ja 1886 valtiosihteeriksi eli ulkoministeriksi. Vuonna 1888 hänestä tuli myös Preussin valtionministeri. Kun Otto von Bismarck vuonna 1890 joutui eroamaan kanslerin tehtävistä, myös Herbert joutui jättämään hallituksen. Hän oli Saksan valtiopäivillä konservatiivien edustajana vuosina 1881–1886 ja uudelleen vuodesta 1893 kuolemaansa asti, mutta ei onnistunut luomaan siellä näyttävää poliittista uraa. Isänsä kuoltua hän peri tämän ruhtinaan arvon. ==Lähteet== Luokka:Saksan ulkoministerit Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Vuoden 2014 talviparalympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2014 talviparalympialaisten mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan. Jos tuon jälkeen maiden mitalimäärä on sama, maat ovat jaetulla sijalla aakkosjärjestyksessä. Tätä järjestämistapaa käyttävät Kansainvälinen olympiakomitea ja IAAF. 1 30 28 22 80 2 9 5 1 15 3 7 2 7 16 4 5 9 11 25 5 5 3 4 12 6 3 2 2 7 7 3 1 2 6 8 2 7 9 18 9 2 5 4 11 10 1 3 2 6 11 1 2 1 4 11 1 2 1 4 13 1 1 1 3 14 1 0 0 1 14 1 0 0 1 16 0 1 0 1 16 0 1 0 1 18 0 0 3 3 19 0 0 2 2 ==Lähteet== * Sochi.ru Luokka:Talviparalympialaiset 2014
Cerium(IV)oksidi

Cerium(IV)oksidi eli ceriumdioksidi (CeO2) on cerium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa eräiden lasilaatujen valmistamiseen ja katalyyttinä. Cerium muodostaa myös toisen oksidin cerium(III)oksidin. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa cerium(IV)oksidi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Cerium(IV)oksidin kiderakenne muistuttaa kalsiumfluoridin rakennetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematon, mutta liukenee happoihin. Happoihin liukenemista parantaa pelkistimen läsnäolo. Happo-emäsluonteeltaan cerium(IV)oksidi on amfoteerinen aine ja reagoi sulien alkalimetallihydroksidien, kuten natriumhydroksidin kanssa muodostaen ceraattisuoloja.Barry T. Kilbourn: Cerium and Cerium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 20.3.2014Klaus Reinhardt & Herwig Winkler: Cerium Mischmetal, Cerium Alloys, and Cerium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 20.3.2014 :CeO2 \+ 2 NaOH → Na2CeO3 \+ H2O ==Valmistus ja käyttö== Cerium(IV)oksidia valmistetaan joko hapettamalla metallista ceriumia ilman hapen avulla tai kuumentamalla muita ceriumyhdisteitä kuten ceriumkarbonaattia, ceriumnitraattia tai ceriumoksalaattia. Tärkein cerium(IV)oksidin käyttö on muun muassa lasisten peilien ja optisen lasin kiillotus. Yhdistettä voidaan käyttää myös lasin värin poistoon ja opalilasin valmistuksessa. Muita cerium(IV)oksidin käyttökohteita ovat katalyyttinä toimiminen hapetusreaktioissa kuten typpihapon ja ammoniakin valmistuksessa sekä itsestäänpuhdistuvissa uuneissa. ==Lähteet== Luokka:Ceriumyhdisteet Luokka:Oksidit
Margaretengürtelin metroasema

Margaretengürtelin metroasema on Wienin metron linjan 4 asema Margaretenin kaupunginosassa Wienissä. Nykyinen metroasema on avattu vuonna 1980, mutta paikalla on sijainnut rautatieasema jo vuodesta 1899. Asema on saanut nimensä Margaretenin kaupunginosasta ja läheisestä Gürtel-kehätiestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Wienin metroasemat Luokka:1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat