EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kiinan kansalliskirjasto

Kiinan kansalliskirjasto (; aiemmin myös nimellä Pekingin kirjasto, lyhenne englanninkielisen nimen mukaan NLC) on usealla paikkakunnalla Kiinassa toimiva maan kansalliskirjasto. Kiinan kansalliskirjaston päätoimipiste sijaitsee Pekingissä. Kirjaston edeltäjä oli Qing-dynastian aikana vuonna 1909 perustettu Pekingin keisarillinen kirjasto () josta kehittyi kaupunginkirjasto. Kirjasto avasi ovensa yleisölle vuonna 1912. Vuonna 1931 kirjasto siirtyi nykyisin muinaisten kirjojen kirjastona toimivaan rakennukseen. Tästä muodostui 1930-luvulla Kiinan suurin kirjasto. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen (1949) kirjastoa kutsuttiin pitkään Pekingin kirjastoksi. Vuonna 2008 Kiinan kansalliskirjasto ilmoitti olevansa pinta-alaltaan – noin 250 000 neliömetriä – maailman kolmanneksi suurin kansalliskirjasto. Tuolloin vuonna 1987 valmistuneen Kiinan kansalliskirjaston eteläisen päärakennuksen (140 000 m2) pohjoispuolelle avattiin modernimpi pohjoinen rakennus (80 000 m2) avarine lukusaleineen. Kansalliskirjaston muinaisten kirjojen kirjasto käsittää omat tilansa (30 000 m2) Beihain puiston länsipuolella Xichengin kaupunkipiirissä. Ainutlaatuiseen muinaiseen aineistoon kuuluu muun muassa vanhimpia kiinankielisiä tekstejä oraakkelinluukirjoituksina. Kansalliskirjaston yhteydessä toimii Kiinan kansallinen digitaalinen kirjasto. Nimikemäärältään (joulukuussa 2015 yhteensä 35,2 milj. nimikettä) Kiinan kansalliskirjasto on yksi maailman 20 suurimmasta kirjastosta. ==Kuvia== Kuva:South wing of the National Library of China (20220721110225).jpg|Kansalliskirjaston päärakennuksen eteläistä osaa (I-vaihe, 1987). Kuva:North wing of the National Library of China (20220721110537).jpg|Kansalliskirjaston pohjoisosan (II-vaiheen, 2008) rakennus. Kuva:National Library of China inside HDR 1.jpg|Kansalliskirjaston pohjoisosan lukusalia. ==Katso myös== *Shanghain kirjasto ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * National Library of China, Beijing (9.10.2013) (nationalgeographic.com) Luokka:Pekingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Kiinan kirjastot
Providenijanlahti

thumb|Providenijanlahden sijainti Beringinmeressä. thumb|300 px|US Coast Survey, kartan yksityiskohta, 1928. Providenijanlahti (, Bukhta Providenija) on merenlahti Koillis-Siperiassa Beringinmeressä Tšuktšien niemimaan eteläosassa. Se oli 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella suosittu paikka, jossa valaanpyytäjät ja ostajat tapasivat ja talvehtivat. Siellä oleva Emman satama (nykyisin Komsomolskajanlahti) on suuri suojaisa lahti Providenijanlahden itärannalla. Komsomolskajanlahden rannalla on Providenijan ja Urelikin kylät sekä Providenijanlahden lentoasema. Providenijanlahden synonyymi on Ploverinlahti, mutta englanninkielisissä lähteissä sitä on joskus käytetty Providenijanlahdessa Napkuminniemen takana olevasta ankkuripaikasta (myös: Port Providence). 1800-luvun venäläiset lähteet käyttivät nimeä Russian Providenijanlahden ankkuripaikasta. Luokka:Venäjän lahdet Luokka:Tšukotka
Cirius (albumi)

Cirius on pietarsaarelaisen Cirius-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1973. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Stefan "Pocus" Sundqvist – kitara, laulu * Yngve "Wicki" Wickström – kitara, laulu * Kjell "Tjola"/"Zola" Strömsholm – basso, laulu * Ulf "Olle" Backlund – rummut, laulu == Lähteet == * Cirius discogs.com -sivustolla === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Cirius - Cirius (1973) albumi Suomen äänitearkiston tietokannassa vuosilta 1901 - 1999 * Cirius - Cirius (1973) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com Luokka:Vuoden 1973 esikoisalbumit Luokka:Ciriuksen albumit
Inside Out

Inside Out voi tarkoittaa seuraavia: == Elokuvat == * Inside Out – mielen sopukoissa, Pete Docterin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 2015 * Inside/Out, Rob Tregenzan elokuva vuodelta 1997 == Musiikki == * Inside Out Music, levy- yhtiö === Yhtyeet === * Inside Out, yhdysvaltalainen hardcore punk -yhtye * Insideout, suomalainen progressiivisen rockin yhtye === Albumit === * Inside Out (EP), Anthraxin EP vuodelta 1998 * Inside Out (Bon Jovin albumi), 2012 * Inside Out (Chick Corean albumi), 1990 * Inside Out (Culture Beatin albumi), 1995 * Inside Out (Fates Warningin albumi), 1994 * Inside Out (MC Hammerin albumi), 1995 * Inside Out (XXI:n albumi), 2015
Prilokaiini

Prilokaiini (C13H20N2O) on aromaattisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä paikallispuudutteena. ==Ominaisuudet== Muiden amidipuudutteiden tavoin prilokaiinin toiminta perustuu natriumkanavien salpaamiseen. Tällöin hermosolujen depolarisaatio estyy ja hermoimpulssi ei kulje. Prilokaiinia voidaan käyttää sekä laskimoon annosteltuna että iholle levitettävänä voiteena. Puudutusteholtaan se on verrattavissa lidokaiiniin ja puudutus alkaa muutaman minuutin kuluttua. Yhdiste metaboloituu suhteellisen nopeasti maksassa ja munuaisissa o-toluidiiniksi ja N-propyylialaniiniksi. ==Haittavaikutukset== Prilokaiinia pidetään amidirakenteisista puudutteista vähiten haittavaikutuksia aiheuttavana. Se ei ole yhtä myrkyllistä kuin esimerkiksi lidokaiini ja se ei supista verisuonia. Suurina annoksina prilokaiini voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä, mikä johtuu prilokaiinin aineenvaihduntatuotteena muodostuvasta o-toluidiinista. Methemoglobiinin muodostumista voidaan hoitaa metyleenisinisellä. ==Valmistus== Prilokaiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa o-toluidiini reagoi 2-bromipropaanihapon tai sen happokloridin tai -bromidin kanssa muodostaen amidin. Tämä yhdiste reagoi seuraavassa vaiheessa propyyliamiinin kanssa prilokaiiniksi.Robert Rippel: Local Anesthetics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 2.12.2016 ==Lähteet== Luokka:Puudutteet
Cirius II

Cirius II on pietarsaarelaisen Cirius-yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi vuodelta 1974. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Stefan "Pocus" Sundqvist – kitara, laulu * Yngve "Wicki" Wickström – kitara, laulu * Kjell "Tjola"/"Zola" Strömsholm – basso, laulu * Ulf "Olle" Backlund – rummut, laulu == Lähteet == * Cirius II kansalliskirjasto.finna.fi -sivustolla === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Cirius - Cirius II (1974) albumi tekijätietoineen verkkosivustolla Discogs.com * Cirius - Cirius II (1974) albumi tekijätietoineen Suomen äänitearkiston tietokannassa vuosilta 1901 - 1999 * Cirius - Cirius II (1974) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Ciriuksen albumit
Recover Laboratory

Recover Laboratory on helsinkiläinen esitysryhmä, johon kuuluvat nykysirkustaiteilija Miradonna Sirkka, kuvataiteilija Sofi Häkkinen ja tuottaja Inna Huttunen. Ryhmä sai Stockholm Fringe -festivaaleilla Festival Spirit -palkinnon. Recover Laboratoryn esityksissä on kuvataidetta, nykysirkusta, performanssia, tanssia, musiikkia, koodausta ja teatteria. Osassa esityksiä on vannemanipulaatiota ja rumpuja, tankotanssia ja videotaidetta. Ryhmä toimi rap-artisti Pyhimyksen kiertueella, joka päättyi Flow Festivalille kesällä 2019. Recover Laboratoryn labyrinttejä on ollut Meilahden väestönsuojassa, Suomenlinnassa, Kummelholmenissa Tukholmassa, Viikinmäen ja Aurajoen jätevedenpuhdistamoissa sekä Köysiteatterissa Turussa. Labyrinttiteokset ovat tiettyyn tilaan rakennettuja sisään astuttavia maailmoja, jotka perustuvat ajantajun ja suuntavaiston menettämiselle ja katsoja-esiintyjä -suhteen rikkomiselle. Ryhmän tyyli on surrealistinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Recoverlaboratoryn verkkosivut Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat
Viimeinen mies (albumi)

Viimeinen mies on rockyhtye Jerry Sultsinan vuonna 1981 julkaistu ainoaksi jäänyt albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Cyde Hyttinen. === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Kokoonpano == * Cyde Hyttinen – laulu, kitara, slide kitara * Timo Hokkanen – kitara, laulu * Hannu Hokkanen – basso, laulu * Jukka Tervonen – rummut * Antti Seppo – puhallinsoittimet (kappaleet: 1, 7, 8 ja 12) * Pasi Lyysaari – basso (kappaleet: 8 ja 9) == Lähteet == * Viimeinen mies kansalliskirjasto.finna.fi -sivustolla Luokka:Vuoden 1981 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Stan Shingler

Stan Shingler on brittiläissyntyinen suomalainen graafikko ja kuvittaja, joka on toiminut 1970-luvulta lähtien Ylen televisiograafikkona Tampereella ja Helsingissä. Shingler on kotoisin Keski-Englannista, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon taidekoulussa, pääaineenaan kuvataiteen opetus.Stan Shingler vierailevana kuvittajana kasvimuseolla, Botanicum, kasvitieteen tiedotuslehti 6/2014. 19.6.2014. Viitattu 2.12.2016. Shingler on opettanut graafista suunnittelua muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa. Shingler on suunnitellut muutamia äänilevykansia Pekka Pohjolalle (Harakka Bialoipokku), Mikko Alatalolle (Känkkäränkkä ja Artturi Robotti) ja Pihasoittajille (Kontaten kotia).Stan Shingler, Discogs-äänitetietokanta. Viitattu 2.12.2016. Vuonna 1977 Shingler esitti televisiosatiirissa Anteeksi, mutta itsensä nimistä brittitoimittajaa, joka tutustuu Suomeen Risto Astikaisen opastuksella.1970-luvun Suomi ulkomaisen toimittajan silmin, Yle Elävä arkisto 3.5.2013. Viitattu 2.12.2016. Hän on näytellyt myös pienempiä rooleja Yleisradion televisiotuotannoissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset televisioalan henkilöt Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Suomen britit
Evangelístrian kirkko (Mystras)

Evangelístrian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Evangelistrian kirkko. Evangelístrian kirkko on omistettu Neitsyt Marian ilmestykselle. Se sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä Pyhän Demetrioksen katedraalilta Vrontóchion luostarille johtavan tien varressa. Kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla. Se on Mystraksen useita muita vastaavia kirkkoja pienempi. Kirkon julkisivussa on läntisiä vaikutteita. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla 1400-luvun alkupuolella. Maalauksista on kuitenkin säilynyt vain vähäisiä osia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset kirkot Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Mystras
Hagia Sofia (Mystras)

Hagia Sofian kirkko () eli Pyhän Viisauden kirkko on bysanttilaisaikainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Hagian Sofian kirkon kupoli sisältä. Kirkko on rakennettu 1300-luvun puolessa välissä. Se on alun perin kuulunut ensimmäisen Morean despootin Manuel Kantakuzenoksen perustamaan luostariin. Osmanivallan aikana rakennus toimi moskeijana. Kirkko sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä lähellä linnoituksen ylempää sisäänkäyntiä ja Mystraksen palatsia. Kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli ja leveä kellotorni sekä nartheks länsisivulla. Kirkkoon kuuluu myös hautakappeli, jossa on maanalainen krypta, sekä kolme muuta kappelia eteläsivulla. Kirkko on ollut rikkaasti koristeltu seinämaalauksilla, mutta niistä on säilynyt vain osia erityisesti kirkon kappeleissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset kirkot Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Mystras
Hagia Sofia (täsmennyssivu)

Hagia Sofia () tai Agía Sofía () eli ”Pyhä Viisaus”, ”Pyhä Sofia” tai Pyhän Viisauden/Sofian kirkko, voi viitata seuraaviin: == Kirkkoja == * Hagia Sofia, kirkko Konstantinopolissa, myöhempi moskeija ja museo Istanbulissa * Hagia Sofia, kirkko Mystraksessa * Hagia Sofia, kirkko Thessalonikissa == Muuta == * Agía Sofía, Thessalonikin metron asema * Agiá Sofiá eli Maniátika, Pireuksen kaupunginosa
Mystraksen arkeologinen museo

Mystraksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Mystraksen arkeologisen alueen yhteydessä Spártin kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin bysanttilaisaikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1952. Se toimii Mystraksen katedraalin (Metropolis) eli Pyhän Demetrioksen katedraalin yhteydessä olevassa kaksikerroksisessa rakennuksessa kirkon pohjoispuolen sisäpihan länsisiivessä. Esineitä on myös ulkotiloissa sisäpihalla. Museon perusti Nikólaos Drandákis. Itäsiivessä oli epävirallinen ranskalaisen bysantintutkija Gabriel Millet'n perustama museo jo 1800-luvulla. 1900-luvun alkupuolella kokoelmaa laajennettiin Spartan piispan Theóklitos Minópouloksen kokoelmilla. Museo uudistettiin vuonna 2001. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu Mystraksen kirkkojen ja luostareiden veistoksia ja muita koristeosia, ikoneita, seinämaalausten osia, keramiikkaa, pronssiesineitä, bysanttilaisia ja venetsialaisia rahoja, koruja, kankaita sekä muuta alueelta löydettyä esineistöä. Museo esittelee myös Mystraksen merkitystä kaupunkina sekä muun muassa sen ja läntisen kulttuurin välisiä suhteita ja vaikutteita. Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Aleksanteri Suurta esittävä marmorireliefi, joka oli Perivléptoksen luostarin kirkon lattiassa, noin ajalta 1350–1400; samoin Perivléptoksen kirkosta ja samalta ajalta peräisin oleva valtaistuimella istuvaa Kristusta esittävä proskynetarion- ikoni; Pantánassan luostarin kirkon ikonostaasin osat, joista toinen esittää evankelista Johanneksen symbolia kotkaa evankeliumikirjan kanssa; Hagia Sofian kirkosta löydetty ylhäisen naisen, mahdollisesti Cleofa Malatesta da Pesaron, despootti Theodoros II Palaiologoksen puolison muumio, asu ja hiuspalmikko; kotkaa ja jänistä esittävä marmorinen reliefi 1000–1100-luvuilta; sekä Pyhän Paraskevan kappelin seinämaalausten osat 1300-luvulta. Museum of Mystras, relief of ascension of alexander the great, 2nd half of 14th century.JPG|Aleksanteri Suurta esittävä reliefi, n. 1350–1400. Museum of Mystras,entroned christ, 2nd half of 14th century.JPG|Valtaistuimella istuva Kristus, n. 1350–1400. Museum of Mystras, manuscript codex 4 1642.JPG|Käsikirjoituskoodeksi. Museum of Mystras, plaque relief.JPG|Reliefi. Museum of Mystras, dress of the mummy of mystra 02.JPG|Mystraksen muumion asun jäänteet. Museum of Mystras, dress of the mummy of mystra, riconstruction.JPG|Mystraksen muumion asun rekonstruktio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Mystras
Mystraksen katedraali

Mystraksen katedraali eli Metropolis () eli Pyhän Demetrioksen kirkko (Ναός Αγίου Δημητρίου, Naós Agíou Dimitríou) on bysanttilaisaikainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se toimi Mystraksen katedraalina eli piispanistuimena. Kirkko on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Mystraksen katedraalia sisältä. Mystraksen katedraali on rakennettu noin vuonna 1280, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman kirkon. Kirkon perusti piispa Eugenios. Katedraali kunnostettiin vuosina 1291–1292 piispa Nikeforos Moskhopuloksen aikana ja se sai nykyisen muotonsa 1400-luvun jälkimmäisellä puoliskolla piispa Matthaioksen aikana. Perimätiedon mukaan Bysantin viimeinen keisari Konstantinos XI Palaiologos kruunattiin kirkossa vuonna 1449. Kreikan itsenäistyttyä 1800-luvun alkupuolella kirkko toimi alkuvaiheessa Lakonian piispan piispanistuimena. Katedraali edustaa Mystraksen kirkoille tyypillistä sekatyyliä: se on alaosassaan basilikakirkko ja yläosassaan viisikupolinen kirkko. Kirkko on koristeltu veistoskoristelulla sekä seinämaalauksin, jotka on tehty kolmessa vaiheessa vuosina 1270–1285, 1291–1292 sekä 1400-luvun alkupuolella. Osmanivallan aikana kirkon pohjoispuolelle rakennettiin piha sekä kaksikerroksiset rakennukset piispan palatsiksi. Niissä toimii nykyisin Mystraksen arkeologinen museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset kirkot Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Mystras
Mystraksen linna

Mystraksen linna () on bysanttilaisaikainen linna Mystraksessa Kreikassa. Se rauniot ovat osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Mystraksen linna ja muureja. thumb|left|220px|Näkymä linnalta Evrótas-joen laaksoon. Mystraksen linna rakennettiin Kreikan frankkivallan aikana vuonna 1249. Sen rakennutti Akhaian prinssi Vilhelm II Villehardouin. Myöhemmin linna oli bysanttilaisen Morean despotaatin käytössä. Sitä käytettiin edelleen osmanivallan aikana, jolloin siihen tehtiin uudenaikaistuksia muun muassa tuliaseiden tultua käyttöön. Linna sijaitsee Mystraksen linnavuoren huipulla kaupungin eteläpuolella. Linnavuoren korkeus on 621 metriä merenpinnasta laskettuna. Linnan porttia vartioi suuri suorakulmainen torni. Sisällä on linnanpiha, sotilaiden majoitustiloja, suuri vesisäiliö sekä muun muassa kappeli. Linnalta on hyvä näköala itään koko Evrótas-joen laaksoon. Lännessä näköala avautuu Taÿ́getos- vuorille. Linnan etelä- ja kaakkoispuolella on jyrkkä seinämä, joka tekee sen vaikeaksi valloittaa näiltä puolilta. Muilta suunnilta linnan puolustusta on vahvistettu muilla muureilla ja linnoitteilla. Muureja on kahdessa tasossa, ja niitä on vahvistettu neliskulmaisilla ja pyöreillä torneilla. Ylempi muuri alkaa linnan länsipuolelta ja kiertää sen pohjoispuolella Mystraksen palatsin alueen ja itäpuolella Pantánassan luostarin. Alempi muuri alkaa kaupungin luoteisosassa ja kiertää Vrontóchion luostarin ja seuraa kukkulan rinnettä Perivléptoksen luostarille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan linnat Luokka:Mystras
Mystraksen palatsi

Mystraksen palatsi () tai Despoottien palatsi (Ανάκτορο των Δεσποτών, Anáktoro ton Despotón) on bysanttilaisaikainen Morean despootin palatsi Mystraksessa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Mystraksen palatsia sisäpihan puolelta. thumb|left|220px|Mystraksen palatsia ulkopuolelta. Mystraksen palatsi oli Mystrasta ja Moreaa eli Peloponnesosta bysanttilaisella ajalla hallinneen Morean despootin ja tämän perheen asunto. Despootti oli yleensä Bysantin keisarin poika tai veli. Palatsi toimi myös keisarin asuntona tämän ollessa kaupungissa. Palatsia alettiin rakentaa 1200-luvulla Vilhelm II Villehardouin'n aikana eli heti Mystraksen perustamisen jälkeen alun perin paikan frankkihallitsijan palatsiksi. Myöhemmin se otettiin bysanttilaisten käyttöön. Palatsi valmistui nykyiseen muotoonsa 1400-luvun alkupuolella. Myöhemmin palatsi raunioitui muun Mystraksen mukana. Palatsin kunnostusprojekti alkoi vuonna 1984. Varsinaisia kunnostustöitä tehtiin vuodesta 1995 aina 2010-luvulle saakka. Rakennus on tarkoitus ottaa museokäyttöön. Mystraksen palatsi on ainoa bysanttilainen palatsi, joka on säilynyt nykyaikaan kokonaisuudessaan. Palatsi on useammasta rakennuksesta muodostuva kokonaisuus, joka sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä ja hallitsee yläkaupunkia. Palatsin keskeisimmät osat ovat kaksi siipeä, jotka tunnetaan hallitsijasukujen nimillä. Toinen on Kantakuzenosten siipi, joka rakennettiin 1300-luvun alkupuolella, ja toinen Palaiologosten siipi, joka rakennettiin 1400-luvulla. Jälkimmäisen alemmassa kerroksessa on varastotiloja, toisessa kerroksessa kahdeksan huoneiston asuintilat ja ylimmässä kerroksessa muun muassa valtaistuinsali. Ympäröivät rakennukset olivat Mystraksen muun ylhäisön, kuten erilaisten virkamiesten, käytössä. Osien korkeus vaihtelee kahdesta neljään kerrokseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan palatsit Luokka:Mystras
Pantánassan luostari

Pantánassan luostari () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|240px|Luostarin pääkirkko sisältä. Luostari on omistettu Neitsyt Marialle ”Kaiken kuningattarelle”. Sen rakennutti Johannes Frangopulos (Frangopoulos), joka oli Konstantinos XI Palaiologoksen prostrator (pääministeri). Luostarin pääkirkko eli katholikon vihittiin käyttöön vuonna 1428. Luostarirakennus sijaitsee Mystraksen linnavuoren itärinteessä. Luostarin katholikon edustaa Mystraksen kirkoille tyypillistä sekatyyliä: se on alaosassaan nartheksilla varustettu basilika, ja yläosassaan viisikupolinen ristinmuotoinen kirkko. Kirkossa on myös suuri kellotorni. Ulkoasussa on goottilaista tyyliä, mikä kertoo länsivaikutteista. Kirkko on koristeltu seinämaalauksin vuonna 1430. Osia alkuperäisistä maalauksista on säilynyt muun muassa yläkerroksessa ja kirkon katossa. Vuodelta 1445 kirkossa on Manuel Laskaris Khatzikoksen hautajaiskuva. Alaosien seinämaalaukset ovat 1600- ja 1700-luvuilta. Nykyisin luostari on nunnaluostari ja koko Mystraksen ainoa edelleen toiminnassa oleva luostari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset luostarit Luokka:Kreikan luostarit Luokka:Mystras
Perivléptoksen luostari

Perivléptoksen luostari eli Peribleptoksen luostari () on bysanttilaisaikainen entinen ortodoksinen luostari Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Luostari on omistettu Neitsyt Maria Peribleptokselle eli ”Arvossapidetylle” Neitsyt Marialle. Se on rakennettu 1300-luvulla, ja sen rakennuttivat todennäköisesti ensimmäinen Morean despootti Manuel Kantakuzenos sekä hänen puolisonsa Isabella de Lusignan. Luostari sijaitsee Mystraksen linnavuoren kaakkoisrinteessä. Luostarin pääkirkko eli katholikon on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli ja kolme viisikulmaista apsista. Kirkon sisäänkäynti on pohjoispuolelta. Kirkkoon on myöhemmin lisätty erillisiä kappeleita. Kirkko on koristelty seinämaalauksin, jotka ovat noin vuosilta 1350–1375. Maalaukset ovat neljän eri henkilön tekemiä ja ne ovat huomattavia myöhäisen bysanttilaisen ajan ikonimaalauksen edustajia. == Lähteet == Luokka:Bysanttilaiset luostarit Luokka:Kreikan luostarit Luokka:Mystras
Pyhien Theodorosten kirkko (Mystras)

Pyhien Theodorosten kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Pyhien Theodorosten kirkon kupoli. thumb|left|220px|Kirkon seinämaalausten jäänteitä. Kirkko rakennettiin noin vuonna 1290–1295, mikä tekee siitä yhden Mystraksen vanhimmista kirkoista. Se oli alun perin samannimisen luostarin pääkirkko eli katholikon, ja sen rakennuttivat munkit Daniel ja Pakhomios. Kirkko ja luostari oli omistettu Pyhille Theodoroksille. Myöhemmin kirkko toimi hautakirkkona. Kirkko on kahdeksankulmainen ja sen reunoilla on neljä myöhemmin lisättyä kappelia. Kirkon arkkitehtuuri poikkeaa Mystraksen muista kirkoista, ja se muistuttaa enemmän muun muassa Ósios Loukáksen luostarin kirkkoa Boiotiassa. Kirkko oli sisältä koristeltu seinämaalauksilla, joista on jäljellä vain osia. Ne ovat 1200-luvulta ja esittävät muun muassa Kristuksen kärsimystä, Neitsyt Mariaa, apostoleja ja Johannes Kastajan elämää sekä keisari Manuel Palaiologosta. Kirkossa on myös Morean despootti Theodoros Palaiologoksen hauta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset kirkot Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Mystras
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Mystras)

Pyhän Nikolaoksen kirkko () on jälkibysanttilainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. thumb|left|220px|Pyhän Nikolaoksen kirkon kupoli. thumb|left|220px|Kirkon seinämaalauksia. Kirkko rakennettiin osmanivallan aikana 1600-luvulla. Se on ainoa tuohon aikaan rakennettu suurempi kirkko Mystraksessa, ja kertoo, että kaupungin kreikkalaisilla oli suhteellisen suuret toimintavapaudet. Kirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle. Kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla ja nartheksilla. Sisältä kirkko oli koristeltu seinämaalauksilla, joista pieni osa on säilynyt. Ne esittävät muun muassa Pyhää Nikolaosta, arkkienkeli Gabrielin ilmestymistä Neitsyt Marialle sekä Kristuksen toista tulemista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Mystras
Vrontóchion luostari

Vrontóchion luostari eli Brontokhionin luostari () on bysanttilaisaikainen entinen ortodoksinen luostari Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Luostari sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä. Sen pääkirkko eli katholikon on Odigítrian kirkko (Hodegetrian kirkko), joka on omistettu Neitsyt Maria ”Tiennäyttäjälle”. Kirkon rakennutti igumeeni Pakhomios ja se valmistui noin vuonna 1310. Se on koristeltu seinämaalauksin, jotka esittävät Raamatun kohtauksia, kuten sokean parantamista ja Kaanan häitä. Kirkon yhteydessä on Emmanuel Palaiologoksen hauta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bysanttilaiset luostarit Luokka:Kreikan luostarit Luokka:Mystras
Valtakunnanduuman väliaikainen komitea

Valtakunnanduuman väliaikainen komitea oli Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenten vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana muodostama epävirallinen komitea, joka valitsi Venäjän väliaikaisen hallituksen. Vallankumouksen puhjettua Venäjän pääkaupungissa Pietarissa keisari Nikolai II oli määrännyt neljännen duuman hajotettavaksi, joten se ei voinut kokoontua virallisesti. Noin 50–70 duuman edustajaa kuitenkin kokoontui epävirallisesti Taurian palatsin tiloissa – joskaan ei varsinaisessa istuntosalissa – 12. maaliskuuta (J: 27. helmikuuta) 1917.Stephen Kotkin: Stalin – Volume I: Paradoxes of Power, 1878–1928, s. 170–180. Penguin Books 2014. He valitsivat keskuudestaan ”valtakunnanduuman jäsenten väliaikaisen komitean järjestyksen sekä kansalaisten ja valtioelinten välisen luottamuksen palauttamiseksi”.Fall of autocracy in Russia due to February revolution Boris Jeltsinin presidentillinen kirjasto. Viitattu 2.12.2016. Komitean jäseniksi valittiin seuraavat henkilöt eri puolueista: *Mihail Rodzjanko, duuman puhemies (oktobristit), komitean puheenjohtaja *Ivan Dmitrjukov, duuman sihteeri (oktobristit) *Sergei Šidlovski (oktobristit) *Pavel Miljukov (kadettipuolue) *Nikolai Nekrasov (kadettipuolue) *Aleksandr Konovalov (progressistit) *Vladimir Rževski (progressistit) *Aleksandr Kerenski (trudovikit, sittemmin sosialistivallankumoukselliset) *Nikolai Tšheidze (menševikit) *Vasili Šulgin (”edistysmielisten nationalistien” edustajaryhmä) *Vladimir Lvov (keskusta) *Mihail Karaulov (sitoutumaton) *Boris Engelhardt (sitoutumaton). Useat komitean jäsenistä olivat kuuluneet duuman opposition muodostaman niin sanotun edistyksellisen blokin johtoon. Lisäksi Kerenski ja Tšheidze kuuluivat myös samana päivänä perustetun Pietarin työläisneuvoston johtoon. Engelhardtista oli tullut vallankumouksen myötä Pietarin varuskunnan komendantti. Duuman väliaikainen komitea asetti 15. (2.) maaliskuuta väliaikaisen hallituksen, jonka johtavat asemat päätyivät liberaalien porvarillisten puolueiden eli kadettien, oktobristien ja progressistien edustajille. Pavel Miljukov pääsi sanelemaan ministerilistan ja jätti komitean puheenjohtajan Rodzjankon kokonaan syrjään. Pääministeriksi valittiin ruhtinas Georgi Lvov, ulkoministeriksi Miljukov itse ja sotaministeriksi oktobristien johtaja Aleksandr Gutškov. Samana päivänä näistä tapahtumista tietämätön Nikolai II ilmoitti luopuvansa kruunusta veljensä suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitšin hyväksi. Duuman väliaikaisen komitean johtajat saivat seuraavana päivänä, 16. (3.) maaliskuuta, suuriruhtinas Mikaelin suostuteltua luovuttamaan vallan edelleen väliaikaiselle hallitukselle. Rodzjanko, Miljukov ja Gutškov olivat itse asiassa kaikki monarkisteja, jotka olivat toivoneet keisarinvallan säilyvän jossain muodossa. ==Lähteet== Luokka:Venäjän vallankumous Luokka:Komiteat
Paweł Cibicki

Paweł Piotr Cibicki (s. 9. tammikuuta 1994 Malmö) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Pogoń Szczecinia. Hänen vanhempansa Tadeusz ja Aneta ovat puolalaisia. Hänellä on nuorempi veli Kasper. Hän aloitti uransa 6-vuotiaana Nydala IF:ssa. Hänen seuraava seuransa oli FC Malmö, ja 13-vuotiaana, yhden kauden jälkeen, hän siirtyi Malmö FF:ään. Marraskuussa 2012 hän teki harjoittelusopimuksen ykkösjoukkueen kanssa. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa 10. maaliskuuta 2013 IK Freja vastaan ja Allsvenskanissa 7. heinäkuuta 2013 Gefle IF:ää vastaan. Heinäkuussa 2014 hän teki kolmen ja puolen vuoden sopimuksen ykkösjoukkueen kanssa. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainaksi Jönköpings Södraan. Kauden 2016 lopun jälkeen hän palasi Malmöhön. Elokuussa 2017 hän teki neljän vuoden sopimuksen Leeds Unitedin kanssa. Heinäkuussa 2018 hän siirtyi lainalle Molde FK:n. Tammikuussa 2019 hän siirtyi lainalle IF Elfsborgiin, sekä heinäkuussa samana vuonna jätti seuran ja palasi Leeds Unitediin. Yhden kuukauden myöhemmin hän siirtyi lainalle ADO Den Haagiin. Tammikuussa 2020 hän teki kolmen ja puolen vuoden sopimuksen Pogoń Szczecinin kanssa. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 9. helmikuuta 2020 Wisła Płockia vastaan ja hän teki maalin tässä ottelussa. Hän pelasi Puolan alle 19- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Elokuussa 2016 hänet oli nimetty sekä Puolan että Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueihin, mutta lopulta hän valitsi Ruotsin maajoukkueen. Hän teki debyyttinsä Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 1. syyskuuta 2016 Kroatiaa vastaan ja teki maalin tässä ottelussa. == Lähteet == * Profiili Soccerway-sivustolla * Profiili Transfermarkt-sivustolla * Allsvenskan-tilastot Ruotsin jalkapalloliiton sivustolla * Maajoukkueen tilastot Ruotsin jalkapalloliiton sivustolla === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Mann

Daniel Mann (8. elokuuta 1912 Brooklyn, New York – 21. marraskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja. Hän aloitti teatteriuransa lapsinäyttelijänä New Yorkissa ja aloitti elokuvaohjaukset vasta 1950-luvun alussa noin 40-vuotiaana. Monia teatteriohjauksia tehnyt Mann sai Hollywoodissa tehtäväkseen erityisesti romaanien ja näytelmien filmatisointeja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Tule takaisin, pikku Sheba, Tatuoitu ruusu ja Elokuun teehuone. Daniel Mann syntyi New Yorkin Brooklynissä lakimies Samuel Chugermannin viisilapsisen perheen kuopukseksi. Ennen teatteriuraansa hän toimi oman yhtyeensä ”Daniel and His Music Lions” johtajana, laulajana ja saksofonistina. 1920-luvun lopulla teini-ikäinen Mann sai roolin elokuvassa Miss America (Glorifying the American Girl, 1929) ja innostui näyttelemisestä. Hän opiskeli Neighborhood Playhousessa ja Actors Studiossa, jotka molemmat noudattivat stanislavskilaista metodinäyttelemisen oppia. Toisen maailmansodan jälkeen Mann sai Broadwayllä myös ohjaustöitä, joista menestyksiksi nousivat William Ingen Come Back Little Sheba ja Tennessee Williamsin The Rose Tattoo. Niiden perusteella hänet kutsuttiin Hollywoodiin, jossa hän ohjasi molemmat näytelmät elokuviksi.Honan, William H.: Daniel Mann, 79, the Director Of Successful Plays and Films, The New York Times 23.11.1991. Viitattu 2.12.2016. ==Elokuvia== *1952: Tule takaisin, pikku Sheba (Come Back, Little Sheba) *1954: Kaksoiselämän varjossa (About Mrs. Leslie) *1955: Tatuoitu ruusu (The Rose Tattoo) *1955: Itken vasta huomenna (I’ll Cry Tomorrow) *1956: Elokuun teehuone (The Teahouse of the August Moon) *1957: Kuuma lumous (Hot Spell) *1959: Elämän liekki (The Last Angry Man) *1960: Ei rahasta (BUtterfield 8) *1960: Vuoristotie (The Mountain Road) *1961: Totuus Adasta (Ada) *1962: Viidenlaista rakkautta (Five Finger Exercise) *1962: Näin huiputetaan aviomiestä (Who’s Got the Action?) *1963: Keskiviikkona kello 9 (Who’s Been Sleeping in My Bed?) *1965: Derek Flint erikoistehtävissä (Our Man Flint) *1966: Judith – vaarojen raja (Judith) *1968: Sulhasta etsitään (For Love of Ivy) *1969: Matsoukas – kreikkalainen (A Dream of Kings) *1971: Rotat (Willard) *1972: Kuolema comancherolle (The Revengers) *1975: Pako Istanbulista (Journey into Fear) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset teatteriohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Tennessee Whiskey

__NOTOC__ Tennessee Whiskey on yhdysvaltalaisen outlaw country -muusikko David Allan Coen levy vuodelta 1981. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut David Allan Coe, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Tennessee Whiskey discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:David Allan Coen albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Pokémon Stadium 2

Pokémon Stadium 2 (tunnettu Japanissa nimellä Pocket Monsters Stadium Kin Gin , ポケモンスタジアム金銀 ) on vuonna 2000 Japanissa ja vuonna 2001 muualla maailmassa, kuten Yhdysvalloissa ja Euroopassa, Nintendo 64:lle julkaistu Pokémon Stadiumin jatko-osa. Se sisältää kaikki Pokémonin ensimmäisen ja toisen sukupolven Pokémonit. Pelissä päätarkoitus on Pokémoneilla toisia vastaan taisteleminen esimerkiksi "Poké Cupe":issa, tai vaihtoehtoisesti minipelien pelaaminen. Peliin pystyy siirtämään Pokémoneja Game Boy-peleistä Pokémon Red ja Blue sekä Pokémon Gold ja Silver. Peliä pystyy moninpelissä pelaamaan yhtä aikaa 1-4 pelaajaa. == Lähteet == Stadium 2 Luokka:Vuoden 2000 videopelit Luokka:Nintendo 64 -pelit
Menetelmätiede

Menetelmätiede on jonkin tieteenalan osa-alue, jota käytetään tai voidaan käyttää tutkimusmenetelmänä muissa tieteissä. Useimmat menetelmätieteet ovat matemaattispainotteisia. Yleisimpiä menetelmätieteitä ovatmuun muassa tilastotiede, tietojenkäsittelytiede (ohjelmointi, data-analyysi, algoritmit) ja geoinformatiikka. Menetelmätieteitä on mahdollista opiskella useissa yliopistoissa opintojen tukena esimerkiksi sivuaineopintoina. Lisäksi tilastotieteen perusopinnot ovat monessa tutkintorakenteessa pakollisia. ==Lähteet== Luokka:Yliopistolliset oppiaineet
Neste K

Neste K oli Nesteen ja Keskon omistama huoltoasemaketju. Ensimmäinen Neste K -huoltoasema avattiin Tampereelle maaliskuussa 2016. Nesteen ja Keskon mukaan kaikki aiemmat Keskon tai Nesteen omistamat asemat muuttuvat Neste K-asemiksi vuoden 2017 loppuun mennessä. Kesko uutisoi tammikuussa 2024 luopuvansa Neste K -liikenneasemista. Keskon suunnitelmien mukaan yli 60 asemista luovutaan vuoden 2024 aikana. Taustalla on päivittäistavarakaupan roolin pieneneminen vuonna 2016 voimaan tulleen vähittäiskaupan aukioloudistuksen takia. Neste K -liikenneasemat jatkavat Nesteen omina palveluina. ==Katso myös== *Kesoil == Lähteet == Luokka:Ruokakesko Luokka:Neste
Rétromobile

Rétromobile on vuosittainen tammi-helmikuun taitteessa Pariisissa järjestettävä vanhojen autojen näyttely. Näyttelyssä on esillä yli viisisataa vanhaa arvoautoa. Lisäksi näyttelyssä on osastoja autojen varaosille, pienoismalleille sekä autoiluun liittyvään taiteeseen ja kirjallisuuteen. Rétromobilessä on aina näytteillä myös autoihin liittyviä erikoisuuksia, esimerkiksi amfibioajoneuvoja. Olennaisena osana näyttelyä on historiallisten autojen huutokauppa. Vuonna 2016 näyttelyssä huutokaupattiin 170 ajoneuvoa. Valtaosa myydyistä autoista oli 1950-1970-lukujen urheilu- ja kilpa-autoja kuten Lamborghini, Porsche, Lancia, Jaguar ja Alfa Romeo. Vanhin vuonna 2016 myydyistä autoista oli vuoden 1908 Sizaire-Naudin ja kallein oli vuoden 1957 Ferrari 335 Sport Scaglietti, joka myytiin 32,1 miljoonalla eurolla. Myyty Ferrari oli myyntihetkellä maailman kallein auto. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Autonäyttelyt Luokka:Ranskan tapahtumat Luokka:Pariisi
Laiaküla

Laiaküla on asuinalue () Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 159 hehtaaria ja väkiluku 238 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 78 prosenttia oli virolaisia. Asuinalueen alakulmassa virtaa Piritajoki, joka alkaa Suomenlahdelta. Laiaküla sijaitsee Tallinnan kaupungin itärajalla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tallinnan asuinalueet
Almaco

Almaco Group Oy on suomalainen teollisuusyritys, joka suunnittelee ja rakentaa modulaarisia tilaelementtejä laivan- ja talonrakennusteollisuuden tarpeisiin. Suomen lisäksi sillä on toimisto Brasiliassa, Kiinassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Singaporessa ja Yhdysvaltain Floridassa. Yrityksen perustivat vuonna 1998 Mikael Hedberg, Ulf Hedberg, Antti Kaskinen ja Lars Pellas. Mikael Hedberg nimitettiin toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi. Almaco perustettiin suunnittelemaan jo liikenteessä olevien matkustajalaivojen hyttiosastojen ja ravintola-alueiden uudistamista. Myöhemmin mukaan tuli myös keittiö- ja ruokahuoltoalueiden toteuttaminen, kun Almaco osti vuonna 2005 MacGregor-yhtiöltä nuo liiketoiminnot.Almaco Group on siellä missä tapahtuu , Yrittäjälehti 10/2013. Viitattu 2.12.2016. Vuonna 2006 Almacolle myönnettiin tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto. Vuonna 2015 Almacosta eriytettiin Admares-yhtiö, joka tuottaa suuria kelluvia rakennuksia.Turkulainen Admares toimittaa luksussaaren Arabiemiraatteihin, Kauppalehti 30.12.2015. Viitattu 2.12.2016.Ensin tekosaari Dubaihin, nyt kelluva luksushuvila – HS tutustui huippusalaiseen vientiprojektiin, Helsingin Sanomat 2.12.2016. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennustuotevalmistajat Luokka:Laivanrakennusyhtiöt
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1924

Mäkihyppy oli olympiaohjelmassa ensimmäistä kertaa Chamonixin vuoden 1924 talviolympialaisissa. Kilpailu käytiin 4. helmikuuta Chamonixin Tremplin aux Bossonsin hyppyrimäellä. Suurina suosikkeina kilpailuun lähtivät norjalaishyppääjät ja ainoana haastajana heille pidettiin Yhdysvaltain Anders Haugenia, joka hänkin oli amerikannorjalainen. Kultaa voitti Jacob Tullin Thams ja hopeaa sai Narve Bonna, pronssille sijoittui alun perin Thorleif Haug. Vuonna 1974, 50 vuotta kilpailun jälkeen ilmeni että kilpailun pistelaskussa oli tapahtunut laskuvirhe, ja pronssimitali olisi kuulunut Anders Haugenille. Thorleif Haug oli itse kuollut jo vuonna 1934 keuhkokuumeeseen vain 40-vuotiaana. Haugen matkusti 86-vuotiaana Norjaan vuonna 1974, jossa Haugin tytär luovutti mitalin hänelle. == Tulokset == Sija Urheilija Tulos 1 18.960 2 18.680 3 18.000 4 17.821 5 17.521 6 17.146 7 17.083 8 16.793 9 16.737 10 16.480 11 16.418 12 16.397 13 16.262 14 16.200 15 15.500 16 14.917 17 14.010 18 13.437 19 12.605 20 12.501 21 12.458 22 12.397 23 10.313 24 7.813 25 7.355 26 2.333 — DNF ==Lähteet== Luokka:Talviolympialaiset 1924 Luokka:Mäkihyppy olympialaisissa Luokka:Ranskan mäkihyppy
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1928

Vuoden 1928 talviolympialaisisten mäkihyppykilpailu käytiin 18. helmikuuta 1928 Sankt Moritzin Olympiaschanzella. Olympiakultaa voitti Norjan Alf Andersen. == Tulokset == Tulokset Sija Urheilija Hyppy 1 Hyppy 2 Tuomari 1 Tuomari 2 Tuomari 3 Tulos 1 60,0 64,0 19,250 19,375 19,000 19,208 2 57,5 62,5 18,125 18,875 18,625 18,524 3 57,0 59,5 17,562 18,312 17,937 17,937 4 53,5 60,0 16,937 16,875 16,937 16,937 5 48,0 59,0 16,750 16,875 16,500 16,708 6 53,0 59,5 16,437 16,937 16,687 16,687 7 52,0 58,0 16,500 16,375 16,750 16,541 8 52,5 58,5 16,500 16,250 16,625 16,458 9 50,0 57,0 16,500 16,375 16,000 16,291 10 51,5 61,0 16,062 16,437 16,062 16,187 11 48,5 62,0 15,812 15,687 16,562 16,020 12 50,0 56,0 15,625 15,750 16,125 15,833 13 50,0 59,0 15,750 15,375 16,125 15,750 14 49,0 56,0 15,125 16,125 15,500 15,583 15 46,0 59,0 15,250 15,750 15,500 15,500 16 49,0 51,0 15,375 15,500 15,625 15,500 17 46,5 53,5 15,250 15,375 15,375 15,333 18 51,0 53,0 14,875 15,500 15,500 15,291 19 49,5 54,0 14,437 14,687 14,437 14,853 20 49,5 51,0 14,687 14,812 14,437 14,728 21 48,5 49,0 14,312 14,687 14,437 14,478 22 45,0 47,5 13,937 14,437 13,562 13,978 23 41,0 58,0 14,000 13,375 14,374 13,917 24 44,0 54,0 13,375 14,750 13,375 13,833 25 41,0 53,0 12,875 13,375 13,250 13,166 26 40,5 47,0 12,562 13,062 12,437 12,678 27 41,5 46,5 12,437 12,937 12,437 12,604 28 56,5 11,187 13,687 12,812 12,562 29 36,5 52,0 12,312 11,812 12,062 12,062 30 57,5 11,687 11,562 12,812 12,020 31 52,0 11,125 12,000 11,375 11,500 32 48,5 9,562 11,385 11,437 10,782 33 46,5 10,312 10,312 9,437 10,020 34 49,5 10,687 8,187 10,187 9,687 35 35,0 40,0 8,125 7,875 8,375 8,125 36 4,500 4,500 7,500 6,500 37 5,000 7,000 7,000 6,333 38 39,0 4,000 3,750 4,250 4,000 * (F) = kaaduttu hyppy ==Lähteet== Luokka:Talviolympialaiset 1928 Luokka:Mäkihyppy olympialaisissa Luokka:Sveitsin mäkihyppy
Harakanmarjat

Harakanmarjat (Corema) on kanervakasvien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu kaksi lajia. Harakanmarjat ovat erityisen läheistä sukua variksenmarjoille (Empetrum) ja muistuttavat niitä. == Lajit == * harakanmarja (Corema album) ** iberianharakanmarja (subsp. album) ** azorienharakanmarja (subsp. azoricum) * Corema conradii Harakanmarja esiintyy luontaisesti Espanjan ja Portugalin rannikoilla ja AzoreillaThe Euro+Med PlantBase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. (levinneisyyskartta) Viitattu 7.8.2021., Corema conradii esiintyy itäisessä Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen New Jerseystä Kanadan Quebeciin.United States Department of Agriculture (USDA) Plants Database: Corema conradii (Torr.) Torr. ex Loudon – broom crowberry. Viitattu 7.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Corema Luokka:Kanervakasvit
Variksenmarjat

Variksenmarjat (Empetrum) on kanervakasvien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu neljä lajia. Variksenmarjat on aiemmin luokiteltu variksenmarjakasvien heimoon, mutta nykyisin kanervakasvien Empetreae-tribukseen. Samaan ryhmään kuuluvat lisäksi harakanmarjat (Corema) ja laji Ceratiola ericoides. == Lajit == * Empetrum atropurpureum * Empetrum eamesii * variksenmarja eli mustavariksenmarja (Empetrum nigrum) ** kaukasianvariksenmarja (E. nigrum subsp. caucasicum, syn. E. caucasicum) ** pohjanvariksenmarja (E. nigrum subsp. hermaphroditum, syn. E. hermaphroditum) ** etelänvariksenmarja (E. nigrum subsp. nigrum) ** subsp. albidum ** subsp. androgynum ** subsp. asiaticum ** subsp. kardakovii ** subsp. stenopetalum ** subsp. subholarcticum * Empetrum rubrum == Levinneisyys == Variksenmarja esiintyy sirkumboreaalisella alueella.Den virtuella floran: Kråkbär (Empetrum nigrum L.): levinneisyys Maan pohjoispuolella. Empetrum eamesii esiintyy Pohjois- Amerikassa itäisessä Kanadassa ja koillisissa Yhdysvalloissa.United States Department of Agriculture (USDA) Plants Database: Empetrum eamesii Fernald & Wiegand – purple crowberry. Viitattu 25.11.2021. Empetrum rubrum esiintyy Etelä-Amerikan eteläosassa Patagoniassa, Falklandinsaarilla, Tristan da Cunhassa ja Etelä-Georgian saarella.Plants of the World Online: Empetrum rubrum Vahl ex Willd. Viitattu 25.11.2021. Suomessa esiintyvä variksenmarja on yleinen tai hyvin yleinen koko maassa. Alalajit etelänvariksenmarja ja pohjanvariksenmarja esiintyvät koko Suomessa, jälkimmäisen levinneisyys painottuu pohjoiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Variksenmarjat – Empetrum *
Sudenmarjat

Sudenmarjat (Paris) on sudenmarjakasveihin (Melanthiaceae) kuuluva kasvisuku. Suvussa on 26 lajia. Sudenmarjoista pääosa kasvaa Aasiassa, varsinkin Kiinassa. Euroopassa on yksi laji sudenmarja eli lehtosudenmarja (Paris quadrifolia). Aiemmin sudenmarjat on sijoitettu aiempaan sudenmarjakasvien (Trilliaceae) heimoon, joka sisällytetään nykyiseen sudenmarjakasveina tunnettuun heimoon (Melanthiaceae). Kolmilehdet (Trillium) ovat sudenmarjoille erityisen läheisiä sukulaisia. == Lajeja == * Paris axialis * Paris cronquistii * Paris delavayi * Paris fargesii * Paris forrestii * Paris japonica * Paris luquanensis * Paris marmorata * Paris polyphylla * sudenmarja eli lehtosudenmarja (Paris quadrifolia) * Paris tetraphylla * Paris thibetica * Paris vietnamensis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Paris * Suomen Lajitietokeskus: Sudenmarjat – Paris Luokka:Sudenmarjakasvit
Oravanmarjat

Oravanmarjat (Maianthemum) on parsakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 39 lajia, joita esiintyy Euraasiassa ja koko Pohjois-Amerikassa.Plants of the World Online: Maianthemum F.H.Wigg. Viitattu 24.1.2022. Oravanmarjoille erityisen läheistä sukua ovat saman tribuksen torvikielot eli kalliokielot (Polygonatum) ja rotkokielot (Smilacina). Aiemmin omaksi suvuksi luokitellut rotkokielot yhdistetään nykyisin oravanmarjoihin. == Lajeja == * metsäoravanmarja eli oravanmarja (Maianthemum bifolium) * kanadanoravanmarja (Maianthemum canadense) * marmorioravanmarja (Maianthemum dilatatum) Aiemmin rotkokieloihin luettuja lajeja: * japaninrotkokielo (Maianthemum japonicum, syn. Smilacina japonica) * tertturotkokielo (Maianthemum racemosum, syn. Smilacina racemosa) * tähtirotkokielo (Maianthemum stellatum, syn. Smilacina stellata) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Oravanmarjat (Maianthemum) * Suomen Lajitietokeskus: Oravanmarjat – Maianthemum Luokka:Parsakasvit
Sylviuksen akvedukti

Sylviuksen akvedukti on keskiaivojen läpi kulkeva ohut kanava, jonka kautta aivo-selkäydinneste kulkeutuu muista aivokammioista neljänteen aivokammioon. Kanavan on ilmeisesti ensimmäisenä tieteelle kuvannut Galenos toisella vuosisadalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aivot
London Library

London Library on Lontoossa sijaitseva yksi maailman suurimmista yksityisistä kirjastoista ja se on myös yksi Yhdistyneen kuningaskunnan suurimmista kirjallisista instituuteista. Sen perusti Thomas Carlyle vuonna 1841. Jäsenyys on avoin kaikille, ja jäseniä oli maaliskuussa 2015 vähän alle 7 000. == Lähteet == Luokka:Grade II -luokan rakennukset City of Westminsterissä Luokka:St James’s Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kirjastot Luokka:Lontoon kulttuuri
Monacon ePrix 2017

Monacon ePrix 2017 eli 2017 Monaco ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2016–2017 viides osakilpailu. Kilpailu ajettiin 13. toukokuuta 2017 Monacon katuradalla Monte Carlossa, Monacossa. Kilpailussa käytettävä rataprofiili oli lyhyempi kuin Formula 1 -sarjan käyttämä, mutta esimerkiksi lähtöruudukko sijaitsi samassa kohdassa. Paalupaikalta kilpailuun lähti Sébastien Buemi. Buemi ajoi myös kilpailun voittoon ennen Lucas di Grassia. ==Lähteet== Luokka:Monacon ePrix Luokka:Osakilpailut Formula E -kaudella 2016–2017
Pariisin ePrix 2017

Ranskan ePrix 2017 eli 2017 Qatar Airways Paris ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2016–2017 kuudes osakilpailu. Kilpailu ajettiin 20. toukokuuta Pariisin katuradalla, Pariisissa, Ranskassa. Kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta lähtenyt Sebastien Buemi. ==Lähteet== Luokka:Pariisin ePrix Luokka:Osakilpailut Formula E -kaudella 2016–2017
Berliinin ePrix 2017

Berliinin ePrix 2017 oli Formula E -sarjan kauden 2016–2017 seitsemäs ja kahdeksas osakilpailu. Kilpailut ajettiin 10.–11. kesäkuuta 2017 Tempelhofin lentoaseman katuradalla Berliinissä, Saksassa. ==Lähteet== 2017 Luokka:Osakilpailut Formula E -kaudella 2016–2017
Pokémon Ranger

Pokémon Ranger (tunnettu Japanissa nimellä ポケモンレンジャー, Pokémon Renjā) on The Pokémon Companyn julkaisema Pokémon-sarjan spin-off toimintaroolipeli. Se julkaistiin Nintendo DS:lle Japanissa, Australiassa ja Pohjois-Amerikassa vuonna 2006 ja Euroopassa seuraavana vuonna. Wii U:lle peli julkaistiin virtuaalisena maailmanlaajuisesti vuonna 2016. == Pelaaminen == Peli sijoittuu Fiore-alueelle, jota Pokémon Rangerit (joihin myös pelaaja kuuluu) suojelevat. Pelaajan tehtävänä on estää "Go-Rock -ryhmää" nappaamasta legendaarista Pokémonia, jota he aikovat käyttää ilkeisiin tarkoituksiin. Pelissä seikkaillaan ympäri Fiorea, ja pelaajan on mahdollista napata yli 200 eri Pokémonia yli kymmenen eri tehtävän lomassa. Pelissä ei napata Pokémoneja, vaan niistä tehdään ystäviä, jotka voi kutsua kiperissä paikoissa auttamaan. Ainoa poikkeus tähän on pelaajan alussa saama Pokémon (Plusle tai Minun). == Lähteet == Ranger Luokka:Vuoden 2006 videopelit Luokka:Nintendo DS -pelit