EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Carmel-by-the-Sea

Carmel-by-the-Sea (usein lyhyemmin Carmel) on kaupunki Montereyn piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 3 220. Kaupunki on tunnettu taiteilijoiden asuinpaikkana. Luonnostaan tunnettu kaupunki perustettiin vuonna 1902, kaupunkioikeudet myönnettiin vuonna 1916. Näyttelijä-ohjaaja Clint Eastwood toimi kaupungin pormestarina yhden kauden, vuodesta 1986 vuoteen 1988. Kaupungissa on vuonna 1910 perustettu ensimmäinen Kalliovuorista länteen sijainnut ulkoilmateatteri Forest Theater. == Väestö == Carmelin asukkaista 89,87 prosenttia on valkoisia, 5,09 prosenttia aasialaisia, 6,44 prosenttia aasialaisia ja 0,05 prosenttia afroamerikkalaisia. 7,68 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 59,6 vuotta. == Kuvia == Tiedosto:The beach at Carmel-by-the-Sea 2009-07-26.jpg|Carmelin rantaa sumuisena päivänä. Tiedosto:Carmel house.jpg|Tyypillistä carmelilaista arkkitehtuuria. Tiedosto:Sunset Center - Carmel-by-the-Sea, Ca..jpg|Sunset Center == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Montereyn piirikunta
Norway (Michigan)

Norway on pikkukaupunki Dickinsonin piirikunnassa Michiganissa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa siellä asui 2 959 henkeä. Kaupunki on poliittisesti itsenäinen Norway Townshipista, vaikka sijaitseekin alueen lounaisosassa. Luokka:Michiganin kaupungit
Mahasaivartajat

Mahasaivartajat (Gasterophilus) ovat kiiliäisten heimoon (Oestridae) kuuluva hyönteissuku, jonka toukka elää loisena muun muassa hevosen, aasin, muulin, seepran ja elefantin ruoansulatuskanavassa. Mahasaivartajan toukkaa kutsutaan käpymadoksi. == Elämänkierto == Mahasaivartajan elämänkierto munasta aikuiseksi mahasaivartajaksi kestää noin vuoden. Isäntäeläin saa käpymatotartunnan, kun aikuinen mahasaivartaja munii munansa isäntäeläimen karvapeitteeseen. Muutamassa päivässä munista kuoriutuu toukkia, jotka aiheuttavat eläimelle kutinaa, ja kutinan seurauksena eläin nuolee karvapeitettä saaden toukkia suuhunsa. Munimiskohta karvapeitteessä vaihtelee mahasaivartajalajista riippuen. Suussa mahasaivartajan toukat tunkeutuvat suun limakalvoon ja kulkeutuvat kohti mahalaukkua. Käpymadot talvehtivat eläimen ruoansulatuskanavassa limakalvoon kiinnittyneinä käyttäen ravintonaan rikkomastaan limakalvosta tihkuvaa kudosnestettä. 10–12 kuukauden jälkeen toukat irrottautuvat limakalvosta ja kulkeutuvat ulosteiden mukana ulos isäntäeläimen elimistöstä. Ympäristöön päästyään toukat koteloituvat 3–5 viikoksi, jonka jälkeen koteloista kuoriutuu aikuisia mahasaivartajia ja elämänkierto voi alkaa uudelleen. == Anatomia == Aikuisella mahasaivartajalla ei ole suuosia, koska se ei syö lainkaan ja elää vain muutaman päivän tarkoituksenaan tuottaa munia. Naaraan erottaa uroksesta siitä, että naaraan takaruumiis kaartuu kohti keskiruumista. Käpymadot ovat kellertäviä, 11 jaokkeesta muodostuneita toukkia, joiden etupäässä sijaitsevat niiden suuosat ja tarttumiseen tarkoitetut koukut. Jokaisessa jaokkeessa on kitiinipiikkirivi, ja eri mahasaivartajalajeja voidaan tunnistaa toukkien kitiinipiikkirivien rakenteen perusteella. == Sukuun kuuluvia lajeja == * Gasterophilus haemorrhoidalis * Gasterophilus inermis * Hevosensuolisaivartaja (Gasterophilus intestinalis) * Gasterophilus nasalis * Gasterophilus nigricornis * Gasterophilus pecorum == Lähteet == * Elinympäristönä hevonen - hevosen loiset ja loissairaudet: Seppo Saari & Sven Nikander, Helsinki 2009, Pfizer Oy Animal Health, ISBN 978-952-92-5065-3 * Veterinary Parasitology: M. A. Taylor ym., Blackwell Publishing, 2007, ISBN 978-1-4051-1964-1 == Aiheesta muualla == *ITIS: Gasterophilus *UniProt, taxonomy: Gasterophilus (horse bot flies) Luokka:Hevosten loistaudit Luokka:Kiiliäiset no:Magebrems
Tšošanlahti

Tšošanlahti (, myös Че́шcкая губа́, Tšešskaja guba) on Barentsinmeren itäosassa Kaninin niemimaan ja mantereen välissä sijaitseva lahti. Sen pituus on 110 kilometriä, leveys lahden suussa 55 kilometriä ja suurin leveys 130 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen alavia, mutta koillisessa jyrkkiä. Lahti jäätyy marraskuussa ja vapautuu jäistä kesäkuun lopussa. Siihen laskevia jokia ovat Vižas, Oma, Pjoša sekä Tšoša (Tšeša), josta lahti on saanut nimensä. ==Lähteet== Luokka:Barentsinmeren lahdet Luokka:Venäjän lahdet
Me halutaan olla neekereitä

Me halutaan olla neekereitä on Kake Singersin esittämä humoristinen musiikkikappale. Kappale osallistui vuoden 1978 Syksyn säveleen, mutta karsiutui pois. Karsiutumisesta huolimatta siitä tuli yhtyeen yksi tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. Kappale julkaistiin yhtyeen debyyttialbumilla Me halutaan olla..., sekä erikseen singlenä kappaleen "Kakerock" kanssa. Kappaleen on säveltänyt Jukka Nurmela taiteilijanimellä Juknur Highfly Trambolino, ja sanoittanut Olli Tola taiteilijanimellä Ola Olenzo Ollen. Kappaleessa irvaillaan diskoinnostukselle. Kappaleen sanoittaja Olli Tola on myöhemmin kertonut, että kappaleen viitekehys ja konteksti ovat täysin muuttuneet levytyksen jälkeen. Tolan sanoman mukaan "Teksti on tänä päivänä poliittisesti täysin epäkorrekti. Siitä ei ole kahta kysymystä. Näissä olosuhteissa ei missään tapauksessa tulisi sellaista edes mieleen tehdä". Hausmyllyn musiikkikappaleessa "Se mustamies" on lainattu kappaleen kertosäettä "Me halutaan olla neekereitä".Hausmylly: 15 vuotta – suuri puberteettikokoelma-albumin kansipaperi Vuonna 2004 julkaistulle FINmix 2004 -kokoelmalevylle kappaleesta julkaistiin elektronisen musiikin versio. Vuonna 2007 julkaistulla Suomen huonoin laulaja -kokoelmalevyllä kappaleen esittää Suomen huonoin laulaja -kilpailuun osallistunut kilpailija Ville Kaukonen. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1978 kappaleet Luokka:Huumorikappaleet Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet
Rantakotilo

Rantakotilo eli litorinakotilo (Littorina littorea) on rantakotiloiden heimoon (Littorinidae) kuuluva pieni kotilo, joka elää Pohjois-Atlantin rantavyöhykkeessä. == Ulkonäkö == Rantakotilolla on luja kuori, joka on enintään 3,2 cm korkea ja 2,5 cm leveä. Kuoressa on viisi tai kuusi pulleaa kierrettä, joiden välissä on vain ohut sauma. Kierteiden muodostama spiraali on ulkoneva ja teräväkärkinen varsinkin nuorilla kotiloilla. Ylimmät kierteet ovat joskus täysin litteät tai jopa koverat, ja alin kierre voi olla peräti 85 % koko kotilon korkeudesta. Kuori näyttää sileälle vanhoilla kotiloilla, mutta siinä on lukemattomia kasvurenkaita ja hentoja, spiraalin suuntaisia harjanteita. Kuori on tavallisesti musta tai harmaanruskea, mutta joskus myös punainen, oranssi tai valkoinen. Väri on tummempi kierteiden välissä ja vaaleampi spiraalin kärjessä. Kuoren suuaukko on korvanmuotoinen ja kotilo voi halutessaan peittää sen kalkkikannella. Suuaukon tumma ulkoreuna saa alkunsa viimeisestä kierteestä ja paksu sisäreuna valkoisen keskuspylvään eli columellan tyvestä. Tuntosarvet ovat litteät ja leveät, ja niissä on mustia juovia. == Levinneisyys == Rantakotilon alkuperäinen levinneisyysalue on Euroopassa ja ulottuu Pohjois-Espanjaan etelässä ja Vienanmerelle pohjoisessa. Sitä tavataan yleisesti Britteinsaarten, Alankomaiden ja Helgolandin rannikolla. Sen sijaan Englannin kanaalin ja Scillynsaarilla se on harvinainen. Laji on levinnyt Euroopasta ihmisen mukana Pohjois-Amerikan itärannikolle jo ennen 1800-luvun puoltaväliä. Nykyisin sitä tavataan paikoin myös Pohjois-Amerikan Tyynenmeren rannikolla.Littorina littorea NAS - Nonindigenous Aquatic Species. USGS. ===Litorinameri=== Suolapitoisuus rajoittaa rantakotilon levinneisyyttä, eikä se tämän takia menesty nykyisessä Itämeressä. Itämeren varhaisvaiheista Litorinameren aikaan (noin 7000–4000 vuotta sitten) suolapitoisuus oli nykyistä korkeampi, ja tuon ajan kerrostumissa ranta- l. litorinakotilon kuoret ovat yleisiä Itämeren sisäosissakin. Näistä kuorista merivaihe on saanut nimensä. == Elintavat == Rantakotilot sietävät hyvin murtovettä ja viihtyvät kaikenlaisilla rannoilla suojattomia kalliorantoja lukuun ottamatta. Ne elävät yleensä vuorovesivyöhykkeessä, mutta levinneisyysalueen pohjoisosissa myös sen alapuolella 60 metrin syvyyteen saakka. Suojaisissa oloissa ne saattavat lähteä vaeltamaan liejuisille rannoille ravinnon perässä. == Kalastus ja käyttö == Rantakotiloita kerätään ihmisravinnoksi keskimäärin 2 000–3 000 tonnia vuodessa pääasiassa Irlannissa. Underneath sea snail.jpg|Elävä rantakotilo, jalka näkyvissä. Littorina littorea fg01.jpg|Yhdyskunta Syltillä. Cooked Sea snails.jpeg|Keitettyjä rantakotiloita. == Lähteet == Luokka:Kotilot
Hyödyllinen idiootti

Hyödyllinen idiootti on poliittisessa kielenkäytössä käytetty halventava käsite hyväuskoisena tai naiivina pidetystä henkilöstä, joka tiedostamattaan edistää propagandaa, jonka tarkoitusperiä hän ei täysin itsekään ymmärrä. Hyödyllinen idiootti uskoo toimivansa moraalisesti oikein, vaikka tosiasiassa hänet on vain saatu houkuteltua kehumaan ja ylläpitämään huonon hallinnon korruptoituneita valtarakenteita. Käsitteen on väitetty alun perin olleen Neuvostoliiton johtajan Vladimir Leninin käyttämä nimitys Neuvostoliitolle myötämielisistä ei-kommunisteista. Ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että sanonta olisi alun perin Leninin, eikä siitä ole mainintaa Leninin teoksissa. == Lähteet == Luokka:Haukkumasanat Luokka:Poliittiset käsitteet
Pyhän Davidin päivä

Pyhän Davidin päivä (, ) on vuosittain 1. maaliskuuta vietetty Walesin suojeluspyhimyksen Pyhän Davidin muistopäivä. Päivä on Pyhän Davidin oletettu kuolinpäivä vuonna 589. Sitä on vietetty 1100-luvulta ja se julistettiin kansallispäiväksi Walesissa 1700-luvulla. Pyhän Davidin kanonisoi paavi Calixtus II vuonna 1120. Pyhän Davidin kuolinpaikka Mynyw () tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Keskiajalla se oli suosittu pyhiinvaelluskohde. ==Perinteet== Muistopäivän perinteisiin kuuluu kansallislaulujen laulaminen, perinteisen walesilaisen kakun syöminen ja naisilla kansallispuvun käyttö. Purjojen tai narsissien käyttäminen koristeena rintapielessä on tavallista. Purjon alkuperästä Walesin tunnuksena on monta tarinaa. Tavallisimman version mukaan Pyhä David kehotti walesilaisia sotilaita laittamaan kypäräänsä tunnukseksi purjon, jotta omat erottuisivat paremmin vihollisista sakseja vastaan käydyssä taistelussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Walesin kulttuuri Luokka:Kansallispäivät Luokka:Pyhien juhla- ja muistopäivät Luokka:Kristinusko Walesissa
Sivan piiri

Sivan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 2 517 neliökilometriä. Asukkaita on 16 800 henkeä (vuonna 2009). Sivan piirin sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kudymkarin, idässä Karagain ja etelässä Vereštšaginon piireihin sekä lännessä Udmurtiaan ja Kirovin alueeseen. Pinta- alasta yli puolet on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve. Huomattavin joki on Obva. Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Bub, Jekaterininskoje, Severnyi Kommunar ja Siva. Hallinnollinen keskus on Sivan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 149. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 96,1 % venäläisiä ja 1 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestöä ei ole. Piirin kautta kulkee Permin ja Afanasjevon välinen maantie. Pääelinkeino on karjanhoitoon erikoistunut maatalous. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa. Severnyi Kommunarissa on kartonkitehdas. Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kolme musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Na rodnoi zemle (”Kotiseudulla”). Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Kizvan ja Jekaterininskojen ortodoksiset kirkot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sivan piirin sivusto *
Vĩnh Phúc

Vĩnh Phúc on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on Vĩnh Yên. Vuonna 2009 maakunnassa oli noin miljoona asukasta. Sen pinta-ala on 1 373,2 km².Economic Regions & Provinces Citypopulation thumb|left| Trúc lâm Tây Thiênin portti Tam Đảossa Maakunnan pääkaupunki Vinh Yen on 63 km maan pääkaupungista Hanoista, ja sinne on juna- ja bussiyhteydet. Maakunnan luonnonnähtävyyksiä ovat Ao Cham -lampi, Dai Lai -järvi ja Tam Đảon virkistysalue.Wom Pom == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin maakunnat
Puolustusvoimien Ruokahuollon Palvelukeskus

Puolustusvoimien Ruokahuollon Palvelukeskus (lyhenne PURU) oli Pääesikunnan alainen sotilaslaitos, joka tuotti valtakunnallisesti ateriapalvelut Suomen puolustusvoimille. Sen vuosittainen budjetti oli noin 59 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä keskuksen esikunta ja varuskuntaruokalat (entiset muonituskeskukset, muke) mukaan lukien yhteensä noin 550 henkeä. Palvelukeskus toimi Tammisaaressa, Jämsässä, Helsingissä, Kajaanissa, Kauhavalla, Keuruulla, Kontiolahdella (Kontiorannassa), Siilinjärvellä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Kankaanpäässä, Hattulassa, Riihimäellä, Rovaniemellä, Sodankylässä, Säkylässä, Tampere, Jyväskylässä, Turussa, Kirkkonummella ja Kouvolassa (Valkealassa). Laitoksen esikunta sijaitsi Kuopiossa Bioteknia-rakennuksessa. Palvelukeskuksen johtajana perustamisesta asti toimi elintarviketieteiden maisteri Ritva Paavonsalo. Laitos toimi 1.1.2006 ja 31.12.2011 välisen ajan. ==Muunto osakeyhtiöksi== Puolustusvoimien ravitsemuspalvelut päätettiin valtiovallan taholta yhtiöittää ja eduskunta päätti osakeyhtiön perustamisesta joulukuussa 2011. Uusi yhtiö aloitti toimintansa vuoden 2012 alussa nimellä Leijona Catering Oy ja sen toimitusjohtajaksi nimettiin Paavonsalo. ==Katso myös== *Valtion ravitsemiskeskus ==Aiheesta muualla== * Puolustusvoimien Ruokahuollon Palvelukeskus Mil.fi-verkkosivustolla (ei toimi) * Leijona Catering * Luokka:Joukko-osastot
Hà Tĩnh (maakunta)

Hà Tĩnh on maakunta Vietnamissa Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Hà Tĩnh. Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,23 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 6 026,5 km².Economic Regions & Provinces Citypopulation Maakunnassa on rautamalmia. Sitä halkovat monet joet, ja rannikolla on suurempia ja pienempiä saaria ja jokisuiden murtovesialueita.Wom Pom == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin maakunnat
Nghệ An

Nghệ An on maakunta Vietnamissa Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Vinh. Vuonna 2009 maakunnassa oli 2,9 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 16 498,5 km²².Economic Regions & Provinces Citypopulation Vietnamin kansallissankari Ho Tši Minh ja runoilija Nguyễn Du olivat kotoisin Nghệ Anin maakunnasta. Nghệ An Wom Pom == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin maakunnat
Nytvan piiri

Nytvan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1 656 neliökilometriä. Asukkaita on 45 300 henkeä (vuonna 2009). Nytvan piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Karagain ja Iljinskin, idässä Krasnokamskin ja Permin, etelässä Ohanskin sekä lännessä Otšorin ja Vereštšaginon piireihin. Hyötykaivannaisia ovat savi, turve, hiekka ja sora. Seudun läpi virtaa Kama-joki. Piiriin kuuluu Nytvan kaupunki, Novoiljinskin ja Uralskin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä viisi maalaiskuntaa: Grigorjevskoje, Postanogi, Šerja, Tšaikovskaja ja Tšekmeni (keskuspaikka Nižnjaja Garevaja). Hallinnollinen keskus on Nytva. Asutuskeskuksia on yhteensä 118. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 91,7 % venäläisiä, 1,9 % komipermjakkeja ja 1,9 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 71,5 %. Piirin kautta kulkevat Permin ja Bolšaja Sosnovan sekä Permin ja Ohanskin väliset asfaltoidut maantiet. Nytvaan on Tšaikovskajan asemalta haarautuvat sivurata. Suurimmat teollisuusyritykset ovat Permin vaneritehdas ja Nytvan metallitehdas. Maatalous on erikoistunut maidon, lihan ja kananmunien tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta. Piirissä toimii kolme ammattikoulua, kaksi lasten taide- ja musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallis-TV. Paikallislehtenä ilmestyy Novyi den (”Uusi päivä”). Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Nytvan ja maalaiskylien ortodoksiset kirkot sekä Nytvan vanhat rakennukset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nytvan piirin sivusto *
Quảng Trị

Quảng Trị on maakunta Vietnamissa Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Đông Hà. Vuonna 2009 maakunnassa oli 598 tuhatta asukasta. Sen pinta-ala on 4 760,1 km².Economic Regions & Provinces Citypopulation Maakunnassa käytiin kiivaita taisteluita Vietnamin sodan aikana, ja siellä on sotaan liittyviä muistomerkkejä.Quang Tri Sawadee == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin maakunnat
Imre Kémeri Nagy

Imre Kémeri Nagy (27. maaliskuuta 1903 Bürgezd, Itävalta-Unkari – 13. huhtikuuta 1942 Varsova, Puolan kenraalikuvernementti) oli unkarilainen lehtimies ja sotilas. Nagyin kotikylä Transilvaniassa oli liitetty Trianonin rauhan seurauksena Romaniaan. Hän muutti vuonna 1922 Unkarin puolelle ja värväytyi armeijaan Székely-divisioonaan, mutta hänet kotiutettiin jo vuoden kuluttua. Nagy luki Budapestissä oikeustiedettä ja humanistisia tieteitä. Hän toimi jalkaväen päämestarina (főlövészmester) Turul Werbőczy -aseveliyhdistyksessä (Turul Werbőczy Bajtársi Egyesület). Vuosina 1926–1928 Nagy toimi Budapestin yliopiston yhteyshenkilönä oikeistolaisen, puolisotilaallisen Unkarin kansallisen puolustusjärjestön (Magyar Országos Véderő Egyesület; MOVE) ja Turul-liiton (Turul Szövetség) suuntiin. Hän värväytyi jälleen armeijaan vuosiksi 1928–1929. Vuonna 1932 Nagy valmistui yliopistolta opettajaksi; hän teki tätä työtä satunnaisesti. Kesällä 1937 Nagy liittyi Unkarin kansallissosialistiseen puolueeseen, ja hänestä tuli sen nuorisojärjestön johtaja. Nuorisojärjestö oli vuodesta 1936 järjestänyt säännöllisesti provokaatioita ja hyökännyt sosiaalidemokraattisia järjestöjä vastaan. Nagy kirjoitti useita artikkeleita äärioikeistolaisiin lehtiin, ja tästä syystä hänet tuomittiin useasti lyhytaikaisiin vankeusrangaistuksiin. Nagy osallistui Debrecenissä vuoden 1937 marraskuussa pidettyyn kokoukseen, jossa valtionhoitaja Miklós Horthy julistettiin Unkarin kuninkaaksi. Tämän johdosta Nagy istui jälleen lyhyen vankeustuomion. Vuosina 1938–1939 Nagy oli eskadroonanjohtajana maineikkaassa Ryysyläiskaartissa (Rongyos Gárda), joka osallistui Tšekkoslovakiaan kuluneen Karpatorutenian miehitykseen. Vuoden 1940 alussa Nagy johti unkarilaisten vapaaehtoisten joukkoa, joka oli koottu taistelemaan Suomen puolella talvisodassa osasto Sisussa. Vapaaehtoiset eivät ehtineet taisteluihin, mutta avustivat uuden rajalinjan vartioinnissa. Heidät kotiutettiin seuraavana keväänä. Syyskuussa 1940 Nagy osallistui Pohjois- Transilvanian miehitykseen. Nagy haavoittui neuvostopartisaanien iskussa Varsovassa vuonna 1942 ja kuoli saamiinsa vammoihin sotilassairaalassa. == Lähteet == Luokka:Talvisodan vapaaehtoiset Luokka:Unkarilaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
David (walesilainen piispa)

David (, ) oli 500-luvulla elänyt walesilainen piispa, joka tunnetaan nykyisin Walesin suojeluspyhimyksenä. Hänen arvellaan syntyneen 462–512 ja kuolleen 1. maaliskuuta 589 Mynywissä (), joka tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Legendan mukaan Pyhä David syntyi kallionjyrkänteen päällä kymmenen minuutin kävelymatkan päässä Mynywistä paikalla, jossa nykyään sijaitsee Nonin kappeli. Myöhemmin Pyhä David perusti Mynywiin luostarin, jossa hän myös kuoli vanhuuteen. Pyhän Davidin kerrotaan olleen kasvissyöjä, joka söi ainoastaan leipää, yrttejä ja vihanneksia ja joi pelkkää vettä. Tämän vuoksi Pyhä David tunnettiin Walesissa myös nimellä Vedenjuoja (). Pyhän Davidin kanonisoi paavi Calixtus II vuonna 1120. St David’sin kaupungista tuli keskiajalla suosittu pyhiinvaelluskohde. Pyhän Davidin päivää vietetään 1. maaliskuuta. Muistopäivää on vietetty 1100-luvulta lähtien ja se julistettiin Walesissa kansallispäiväksi 1700-luvulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Walesilaiset pyhimykset Luokka:Walesilaiset piispat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 589 kuolleet Luokka:Kelttiläinen kristillisyys
Victor Obinna

Victor Nsofor Obinna (s. 25. maaliskuuta 1987 Jos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin Valioliigassa pelaavaa West Hamia ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Obinna siirtyi vuonna 2005 italialaiseen Chievoon kolmivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 26 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia mukaan lukien debyyttiottelussaan tehty 1–0-voittomaali Parmaa vastaan. Kauden 2006–2007 ensimmäiset kuukaudet Obinna oli hylytettynä, koska hän oli tehnyt sopimuksen sekä Chievon että Internazionalen kanssa. Chievo tippui kauden päätteeksi maan pääsarjasta, joka herätti kysymyksiä Obinnan tulevaisuudesta. Joukkue päätti kuitenkin pitää hänet kokoonpanossaan seuraavalla kaudella. 4\. lokakuuta 2007 Obinna joutui auto-onnettomuuteen matkalla harjoituksista kotiin. Hänen onnekseen, hän selvisi kolarista säikähdyksellä ja mustelmilla. Kolari tapahtui noin 100 metrin päässä paikasta, jossa Chievo-pelaaja Jason Mayélé kuoli onnettomuudessa vuonna 2002. Elokuussa 2008 Obinna siirtyi Internazionaleen nelivuotisella sopimuksella. Ensimmäisen maalinsa hän teki 19. lokakuuta 2008 ottelussa Romaa vastaan. 26\. elokuuta 2009 Obinna lainattiin kauden 2009–2010 kestävällä sopimuksella espanjalaiseen Málagaan.Obinna pasó reconocimiento médico en el Complejo Sanitario Málaga C. F. Málaga CF. Viitattu 3.1.2010. Hän teki ensimmäisen maalinsa andalusialaisseurassa 4. lokakuuta 2009 ottelussa Xereziä vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Obinnan esittely footballdatabase- sivustolla Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruumiinsieppaajat

Ruumiinsieppaajat (The Body Snatchers, Suomen televisiossa myös nimellä Pahan vallassa) on Val Lewtonin tuottama ja Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1945. Se perustuu Robert Louis Stevensonin novelliin "Ruumiinryöstäjä" (1884). Sen pääosissa ovat Boris Karloff ja Bela Lugosi. Sitä pidetään yhtenä sekä Karloffin että Lugosin parhaimmista elokuvista. AllMovie – The Body Snatcher Stevensonin novelli perustuu Edinburghissa 1827-1828 tapahtuneeseen West Portin murhasarjaan, jossa William Hare ja William Burke myivät Robert Knoxille 17 ruumista lääketieteellisiä kokeiluja varten.Vieira == Juoni == Vuoden 1831 Edinburghissa lääkäri palkkaa kaksi miestä hankkimaan hänelle tuoreita ruumiita hautausmaalta lääketieteellisiä kokeita varten. Kun vastakuolleet loppuvat hautausmaalta, he ryhtyvät murhaamaan ihmisiä. == Rooleissa == == Tuotanto == RKO oli solminut Boris Karloffin kanssa sopimuksen kahdesta elokuvasta 1944. Karloff oli kyllästynyt Universalin tuottamiin kauhuelokuviin ja toivoi saavansa parempi osia RKO:lla. Val Lewton sai tehtäväksi tuottaa elokuvat. Ensimmäinen Lewtonin tekemä käsikirjoitusehdotus oli Tuhoon tuomittu saari (1945), jonka tuotanto jouduttiin keskeyttämään Karloffin sairauden takia. Sen sijaan Lewton ehdotti studiolle Robert Louis Stevensonin novelliin ”The Body Snatcher” perustuvaa elokuvaa. Lewtonilla aiheen valinnalle: novelli olisi ilmainen, koska sen tekijänoikeus oli rauennut, kuvauksissa voitaisiin käyttää olemassa olevia kulisseja ja eräästä hahmosta saataisiin laajentamalla sopiva rooli Lugosille.Vieira Lewton ja Philip MacDonald kirjoittivat ensimmäisen käsikirjoituksen, jota RKO:n johto ei kuitenkaan hyväksynyt – haudanryöstö ja ruumiiden leikkely olivat arkaluontoisia aiheita. Lewton kirjoitti käsikirjoituksen nopeasti uudelleen karsi arveluttavat kohtaukset siitä. MacDonaldin vaatimuksesta Lewton sai myös nimensä alkuteksteihin (nimellä Carlos Keith).Vieira Karloff oli erityisen kiinnostunut roolistaan, sillä se tarjosi hänelle mahdollisuuden osoittaa, että hän osasi myös näytellä – eikä pelkästään esittää hirviöitä.Vieira Elokuva budjetti – lukuun ottamatta Karloffin palkaa – oli 125 000 dollaria. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen näkee elokuvassa vanhaa kunnon romanttista elokuvaa ja loistavan lopun. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1945 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Robert Wisen ohjaamat elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Alpi (nimi)

Alpi on suomalainen miehen etunimi. Nimestä on käytössä myös muunnos Alvi, jota on käytetty naistenkin etunimenä. Alpin ja Alvin nimipäivä on 1. maaliskuuta, joka on myös Alpon nimipäivä. Helmikuuhun 2025 mennessä nimi Alpi oli annettu Suomessa 465 miehelle ja muutamalle naiselle. Nimi Alvi oli annettu noin 700 miehelle ja noin sadalle naiselle. Nimet Alpi ja Alvi perustuvat roomalaiseen nimeen Albinus, joka tulee latinan sanasta albus, 'valkoinen', 'kirkas'.Kustaa Vilkuna, Marketta Huitu ja Pirjo Mikkonen: Suomalainen nimikirja, Otava, 1984, ISBN 951-1-07227-7 Samaa alkuperää on myös nimi Alpo. Suomen kielessä alpi merkitsee myös kasvisukua alvet (Lysimachia). == Tunnettuja Alpeja ja Alveja == * Alpi Pasma (1890–1924), jääkäriluutnantti * Alpi Rytkönen (1884–1959), pankinjohtaja, virkamies ja varatuomari * Alpi Vaalaja (s. 1991), valosuunnittelija * Karhu-Alpi, Ikä-Alpi, oik. Albert Ikäheimo (1904–1989), pienviljelijä ja karhunkaataja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Asutusyhteismetsä

Asutusyhteismetsä on asutustoimintaan liittyvä, usean asutustilan yhteiseen hallintaan luovutettu yhteismetsä. Jonkin verran niitä muodostettiin 1900-luvun alkupuoliskolla, mutta runsaammin niitä luotiin vuoden 1945 maanhankintalain perusteella. Maanhankintalain mukaan asutustila sai osuuden asutusyhteismetsästä, jos metsämaan luovuttaminen omana metsänä ei ollut mahdollista tai tarkoituksenmukaista. Asutusyhteismetsiä perustettiin erityisesti seuduille, joissa asutustoimintaa käytettävää viljelysmaata oli saatavilla, mutta metsämaata oli tähän tarkoitukseen niukasti.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. Asutusyhteismetsien hallinnon järjestämisestä säädettiin laissa yhteismetsistä (184/1925), joka sisälsi säännöksiä myös asutusyhteismetsistä. Vuonna 1958 niitä varten säädettiin oma laki eli laki asutusyhteismetsistä (356/1958), joka kumottiin maatilalailla (188/1977). ==Lähteet== Luokka:Suomen metsätalouden historia Luokka:Suomen asutustoiminta
Tarja Smura

Tarja Smura (s. 19. kesäkuuta 1970 NurmesTimo T.A. Mikkonen:Suomen kauneimmat - missivuodet 1931-2000 (WSOY 2000), s. 411) on vuoden 1993 Miss Suomi. Hän sijoittui Miss Universum -kilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon. Smura herätti huomiota lehdistössä seurusteltuaan lyhyen aikaa elokuvaohjaaja Renny Harlinin kanssa.Lehti: Ex-missi Tarja Smura palaa julkisuuteen Ilta-Sanomat 1.7.2008 Smura oli vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Naisten puolueen ehdokkaana. Pian vaalien jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta. Vuoden 2008 kuntavaaleissa hänet valittiin poliittisesti sitoumattoman Meidän Lohja -kansalaisliikkeen edustajana Lohjan kaupunginvaltuustoon.Ex-missi Tarja Smura iloitsi läpimenosta Ilta-Sanomat 27.10.2008 Tarja Smura oli Suomen Keskustan kansanedustajaehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019 Pirkanmaan vaalipiirissä. Hän oli 1996–2012 naimisissa virolaisen Raul Gescheimerin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta. Vuonna 2013 Smura avioitui tamperelaisen Markus Haapasalon kanssa. He hakivat avioeroa maaliskuussa 2018, mutta palasivat yhteen. Tarja Smura työskentelee hoiva-alalla hoiva-avustajan työtehtävissä. Vuonna 2024 hän kertoi työskennelleensä nykyisen työnantajan parissa kaksi vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tarja Smuran kotisivut *Miss Suomi 1993 Tarja Smura Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat Luokka:Lohjan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franken

Franken on historiallinen alue Etelä-Saksassa, joka käsitti Reinin, Mainin ja Neckarin ympäristön. Se on saanut nimensä frankkien mukaan. Franken oli yksi viidestä suuresta heimoherttuakunnasta, joihin Saksa jakautui 800-luvun lopussa Frankkien valtakuntaa hallinneen karolingien suvun sammuessa.Rantala 1993, s. 203 Muut herttuakunnat olivat Saksi, Lothringen, Schwaben ja Baijeri. Franken jakautuu nykyisin Reinin Frankeniin ja Itä-Frankeniin. == Historia == Frankit pakkoasuttivat Frankenin alueen 500-luvun alussa, ja 700-luvulla merovingien hallitsijasuku vaati sen kruununmaaksi. Sittemmin karolingit syrjäyttivät merovingit. Frankkien valtakunta jaettiin Verdunin sopimuksella vuonna 843, ja Frankenista tuli frankkien itäisen eli saksalaisen kuningaskunnan ydin. Kun karolingien suku sammui, tuli Frankenin herttua Konrad I:stä ensimmäinen Saksan kuningas. Konradin kuoltua Saksan kruunu siirtyi vuonna 919 saksien hallitsijasuvulle. Franken pysyi kruununmaana, jolla ei ollut omaa vahvaa herttuasukua. Se tuki kaikkia Saksan kuninkaita ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisareita. Franken alkoi 1100-luvulta lähtien tarkoittaa pelkästään Itä-Frankenia. Napoleon jakoi Frankenin Baijerin ja Württembergin kuningaskuntiin sekä Badenin suurherttuakuntaan. Baijerin kuningas Ludvig I palautti Frankenin nimen käyttöön luomalla Oberfrankenin, Mittelfrankenin ja Unterfrankenin provinssit, jotka ovat nykyisin osa luoteis-Baijeria. == Franken nykypäivänä == Nykyisin suurin osa Frankenista kuuluu Baijeriin, ja jakaantuu kolmeen alueeseen: Oberfranken, Mittelfranken ja Unterfranken. Historialliseen Frankeniin kuuluivat myös nykyisen Thüringenin eteläosa sekä Heilbronn-Frankenin alue Baden-Württembergin osavaltiossa. Frankenin suurin kaupunki on Nürnberg. Franken tunnetaan viininviljelystä ja lukuisista panimoistaan. ==Lähteet== * Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. ISBN 951-1-12579-6 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan historia Luokka:Saksan maantiede
Osan piiri

Osan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 2 057 neliökilometriä. Asukkaita on 32 000 henkeä (vuonna 2009). Osan piiri sijaitsee Permin aluepiirin eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Ohanskin ja Permin, idässä Kungurin, etelässä Bardan sekä lännessä Jelovon ja Tšastyjen piireihin. Pinta-alasta 50,2 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kaasu, hiekka, sora, turve ja kalkkikivi. Kaman muodostama Votkinskin tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan. Piiriin kuuluu Osan kaupunki sekä 9 maalaiskuntaa: Gory, Gremjatša, Komarovo, Krylovo, Kuznetšiha, Novozalesnovo, Pakli (keskuspaikka Permjakovo), Pal ja Verhnjaja Davydovka. Hallinnollinen keskus on Osa. Asutuskeskuksia on yhteensä 78. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,1 % venäläisiä sekä 6 % baškiireja ja tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 70,1 %. Piirin kautta kulkevat Permin ja Tšaikovskin sekä Permin ja Ufan väliset asfaltoidut maantiet. Seudulla on polttoaine-, koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa. Piirissä toimii maatalousteknikumi, Permin pedagogisen ja Iževskin teknisen yliopiston filiaalit, opettaja- ja ammattiopisto, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo sekä paikallinen radio- ja TV-asema. Paikallislehtinä ilmestyvät Osinskoje Prikamje (”Osan Kama”) ja Osinski krai (”Osan seutu”). Nähtävyyksiin kuuluvat Osan kaupungin historialliset rakennukset. ==Lähteet== *
Ohanskin piiri

Ohanskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1 516 neliökilometriä. Asukkaita on 17 100 henkeä (vuonna 2009). Ohanskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Otšorin ja Nytvan, idässä Permin, etelässä Osan ja Tšastyjen sekä lännessä Bolšaja Sosnovan piireihin. Kaman muodostama Votkinskin tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja tiilisavi. Piiriin kuuluu Ohanskin kaupunki ja 7 maalaiskuntaa: Andrejevka, Beljajevka, Dubrovo, Kazanka, Ostrožka, Tabory ja Tulumbaiha. Hallinnollinen keskus on Ohansk. Asutuskeskuksia on yhteensä 61. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,3 % venäläisiä, 1,5 % komipermjakkeja ja 1,1 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 44,5 %. Pääelinkeinot ovat maatalous ja puunhankinta. Ohanskissa on ompelimo ja elintarviketeollisuutta. Piirissä toimii lasten luomistyön keskus ja taidekoulu, Bolšaja Sosnovan ja Tšaikovskin ammattikoulujen filiaalit, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy Ohanskaja storona (”Ohanskin puoli”). Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Ohanskin historialliset rakennukset. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
USS Lexington (CV-16)

USS Lexington (runkonumerot CV/CVA/CVS/CVT/AVT-16) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana. Se on viides alus, joka on nimetty Yhdysvaltain vapaussodan Lexingtonin taistelun mukaan. Nimeksi aiottiin ensin antaa USS Cabot, mutta rakennusvaiheessa päädyttiin nimeämään se Korallimeren taistelussa uponneen USS Lexingtonin mukaan. Lexington poistettiin palveluksesta vuonna 1991 sen jälkeen, kun se oli ollut palveluksessa pitempään kuin yksikään toinen Essex-luokan tukialus, ja se lahjoitettiin museolaivaksi Corpus Christiin Teksasiin. Vuonna 2003 siitä tehtiin historiallinen maamerkki. == Valmistus == Alus tilattiin Bethlehem Steel Companyltä Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1941 nimellä USS Cabot. Alus nimettiin USS Lexingtoniksi 16. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta kumminaan Theodore D. Robinsonin puoliso ja otettiin palvelukseen 17. helmikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Felix B. Stump.DANFS == Palvelus == Lexington saapui Pearl Harboriin Panaman kanavan kautta 9. elokuuta 1943. Alus siirtyi Kwajaleinin atollille 4. joulukuuta, jossa se upotti rahtilaiva SS Kembumarun, vahingoitti kahta risteilijää ja pudotti 30 vihollislentokonetta. Illalla 19.20 alkoi ilmahyökkäys sen ollessa matkalla Kwajaleinille. Kello 23.22 japanilaisten tiputtamat soihdut valaisivat aluksen, ja 10 minuuttia myöhemmin siihen osui torpedo. Se saapui Pearl Harboriin tärkeimpiä korjaustöitä varten 9. joulukuuta ja Bremertoniin 22. joulukuuta perusteellisempaan korjaukseen, joka valmistui 20. helmikuuta 1944. Yllätyshyökkäys Saipanille 11. kesäkuuta tuhosi saaren lentokoneet. 16. kesäkuuta Lexington taisteli Guamilla tukikohtaansa pitäneitä japanilaisia torpedokoneita vastaan. Vaikka se selvisi vahingoittumatta, Japanin propaganda julisti sen kolmatta kertaa upotetuksi. Sillä oli tärkeä rooli Task Force 58:n voittaessa Filippiinienmeren taistelun. Leytenlahden taistelussa sen koneet upottivat taistelulaiva Musashin. Aluksen lentokoneet upottivat 25. lokakuuta lentotukialus Zuikakun ja yhdessä USS Essexin kanssa Chitosen. Myöhemmin samana päivänä sen lentokoneet osallistuivat Zuihōn upottamiseen. Saavuttuaan korjattavaksi Ulithille 9. marraskuuta saatiin tieto, että japanilaiset olivat taas väittäneet sitä tuhotuksi. Sodan päätyttyä Lexington suoritti partiolentoja Japanin ilmatilassa ja tiputti tarvikkeita Honshūn sotavankileireille. Se lähti Tokionlahdelta kohti San Franciscoa 3. joulukuuta kuljettaen mukanaan kotiin palaavia veteraaneja ja saapui perille 16. joulukuuta. Alus poistettiin palveluksesta 8. marraskuuta 1991, ja se lahjoitettiin 15. kesäkuuta 1992 museoksi Corpus Christiin Texasiin.US Carriers ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *USS Lexington Museum *Historical Naval Ships Association: USS Lexington Luokka:Yhdysvaltain museolaivat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Texasissa Luokka:Essex-luokan lentotukialukset Luokka:Yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan lentotukialukset
Kaman tekojärvi

thumb|250px|Kaman tekojärveä Tšusovaja-joen suussa. Kaman tekojärvi (; myös Permin tekojärvi, Пермское водохранилище, Permskoje vodohranilištše) on Kama- joen muodostama tekoallas Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 1 915 neliökilometriä, tilavuus 12,2 kuutiokilometriä, pituus 272 kilometriä, suurin leveys 30 kilometriä, keskisyvyys 6,3 metriä ja suurin syvyys 30 metriä. Vedenpinnan korkeus vaihtelee 7 metriä. Tekojärveen laskevat tärkeimmät joet – Tšusovaja, Sylva, Obva, Inva, Kosva, Jaiva, Kondas ja Tšermoz – muodostavat 50–140 kilometriä pitkiä ja 10–15 kilometriä leveitä lahtia. Tekojärven muodostaa Permin lähelle vuonna 1954 rakennettu Kaman vesivoimalaitoksen pato. Allas täytettiin kevääseen 1956 mennessä. Tekoallasta käytetään laivaliikenteen väylänä sekä kalastukseen. Sen rannalla sijaitsevat Permin, Dobrjankan, Tšormozin, Bereznikin, Usoljen ja Solikamskin kaupungit. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Permin aluepiirin maantiede Luokka:Venäjän tekojärvet Luokka:Volgan vesistö
Pavol Hurajt

Pavol Hurajt (s. 4. helmikuuta 1978 Poprad) on slovakialainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Hurajt on osallistunut urallaan kaksiin olympialaisiin, vuosina 2006 ja 2010. Hurajt voitti pronssia yhteislähdöstä Vancouverin kisoissa 2010 ja oli lisäksi viides normaalimatkalla, seitsemäs pikakilpailussa ja kuudestoista takaa-ajossa. MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Östersundin 2008 pikakilpailussa. Hurajt on voittanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa kultaa yhteislähtökilpailussa 2004 sekä saanut pronssia viestissä 2003 ja 2004 sekä sekaviestissä 2009. Ampumahiihdon EM-kilpailuissa hän on saanut normaalimatkalla hopeaa 2005. Hurajt on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kolme kertaa kolmanneksi: Brezno-Osrblien takaa-ajokilpailussa ja Fort Kentin pikakilpailussa kaudella 2003–2004 sekä Vancouverin olympiakilpailussa helmikuussa 2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hurajtin kotisivut Luokka:Slovakialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Slovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hämähäkkirapu

Hämähäkkirapu (Maja squinado) on kookas taskurapu, joka elää Atlantin valtameren itärannikolla. == Ulkonäkö == Täysikasvuisen hämähäkkiravun ruumis on enintään 20 cm pitkä, väriltään punainen, punaruskea tai kellertävä ja yleensä levien peitossa. Pyöreähköä, voimakkaasti kuperaa selkäkilpeä eli carapaxia reunustavat suuret piikit. Sakset ovat suurin piirtein samankokoiset, ja päässä on tanakka, lyhyt otsapiikki, joka haarautuu kahteen osaan. Keskiruumiin viisi raajaparia ovat vankat ja piikikkäät, ja myös takaruumiissa on paljon pieniä, teräviä piikkejä. == Levinneisyys == Hämähäkkirapuja esiintyy Atlantin valtameren itärannikolla ja Välimerellä. Levinneisyysalue ulottuu etelässä Namibiaan ja pohjoisessa Skotlannin länsirannikolle. == Elintavat == Hämähäkkiravut elävät suojattomilla merenrannoilla hiekansekaisessa tai kallioisessa merenpohjassa. Lisäksi niitä tavataan syvissä vuorovesilammikoissa ja matalissa rantavesissä 50 metrin syvyyteen saakka. == Kalastus ja käyttö == Hämähäkkirapuja kalastetaan ihmisravinnoksi keskimäärin 5 000–7 000 tonnia vuodessa pääasiassa Ranskassa. == Lähteet == Luokka:Taskuravut
Anna Bogali-Titovets

Anna Ivanovna Bogali-Titovets (; s. 12. kesäkuuta 1979 Vologda) on venäläinen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän on voittanut urallaan kaksi olympiakultaa vuosina 2006 ja 2010. Niistä kumpikin on viestistä. Bogali- Titovets on voittanut urallaan seitsemän MM-mitalia, joista kolme on ollut kultaisia. Maailmancupissa hän on voittanut kolme osakilpailua ja on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon 14 kertaa. == Lähteet == * Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Nyström

Karl Viktor (Kalle) Nyström (28. tammikuuta 1865 Helsinki – 17. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen konttoripäällikkö, toimittaja, lauluntekijä, varieteetaiteilija ja nukketeatterin johtaja. Nyströmin 1909 perustama Marionett-nukketeatteri oli ensimmäinen suomalainen ammattimainen nukketeatteri.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 18.12.1933, nro 340, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Nyström kävi Helsingin ruotsalaista reaalilyseota ja lähti sitten kirjakauppa-alalle toimien myöhemmin itsenäisenä kirjakauppiaana Helsingissä ja Turussa. Vuosina 1893–1896 Nyström oli näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa ja vuodesta 1905 alkaen aina kuolemaansa saakka hän oli Salomo Wuorion tapettiliikkeen konttoripäällikkönä. Nyström kirjoitti suuren määrän revyitä, joita esitettiin ruotsinkielisillä näyttämöillä Turussa ja Helsingissä. Hän avusti ruotsinkielisiä pilalehtiä ja kirjoitti myös päivälehtiin. Nyström osallistui lisäksi aktiivisesti Suomen ruotsalaisen sanomalehtimiesjärjestön toimintaan. Nyström toimi 1900-luvun alussa varietee-yrittäjänä helsinkiläisessä Apollo-teatterissa. Hän perusti 1909 Apollo-teatterin yhteyteen ruotsinkielisen Marionett teatern -nimisen nukketeatterin nähtyään Münchenissä Papa Schmidtin nukketeatterin esityksen. Teatterin esitykset oli tarkoitettu pääosin aikuiskatsojille ja niissä käsiteltiin satiirisesti ajankohtaisia tapahtumia sekä suomalaisia taiteilijoita. Teatteri esitti myös katkelmia Shakespearen näytelmistä, Kalevala-aiheisia kohtauksia sekä lapsikatsojille Topeliuksen kertomuksista muokattuja näytelmiä. Teatteri teki myös kiertueita Helsingin ulkopuolelle. Marionett-teatterin toiminta päättyi Kalle Nyströmin kuoltua. == Teoksia == * Sjung med i refrängen : kupletter och visor ; med förord av Jumbo. Förlag Fama, Helsingfors 1932 == Lähteet == * * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Japaninpikkutikka

Japaninpikkutikka (Dendrocopos kizuki) on itäaasialainen tikka. Sen elinympäristö käsittää Japanin Riukiusaaria myöten, Korean, Kiinan koillisosan sekä Venäjän Kaukoidän ja Kaakkois-Siperian. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Kiushulta 1836.IBC == Lähteet == Luokka:Käpytikat
Joel McCrea

Joel Albert McCrea (5. marraskuuta 1905 South Pasadena, Kalifornia - 20\. lokakuuta 1990 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. McCrea näytteli muun muassa elokuvissa Varjojen kadut (1937), Ulkomaankirjeenvaihtaja (1940), Nauru kahleitten takana (1941) ja High Sierra (1941). Vuoden 1946 jälkeen hän näytteli valkokankaalla ainoastaan lännenelokuvissa, kuten Lännen villikissa (1947) ja Viheltävät luodit (1962). Radiossa McCrea oli pääosassa 1950-1952 esitetyssä Tales of the Texas Rangers -kuunnelmasarjassa. McCrea avioitui vuonna 1933 näyttelijä Frances Deen kanssa. Avioliitosta syntyi kolme poikaa. McCrea on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Indokiinantikka

Indokiinantikka (Dendrocopos atratus) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Intian koillisnurkasta Myanmariin, Kiinan lounaisosiin sekä Indokiinaan. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Burman Tenasserimistä 1849.IBC == Lähteet == Luokka:Käpytikat
Obva

Obva () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 247 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 6 720 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Ylä-Kaman ylängöltä läheltä Kirovin alueen rajaa, virtaa kohti itää ja laskee Kaman tekojärven Obvanlahteen. Suurimmat sivujoet ovat Jazva, Nerdva, Siva, Bub ja Lysva. ==Lähteet== Luokka:Permin aluepiirin joet Luokka:Volgan vesistö
Himalajankäpytikka

Himalajankäpytikka (Dendrocopos himalayensis) on aasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Koillis-Afganistanista Pohjois-Pakistaniin, Intian Himachal Pradeshiin ja Länsi-Nepaliin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, ja sen holotyypin kuvailivat William Jardine ja Prideaux John Selby Mussooriesta Pohjois-Intiasta 1835.IBC == Lähteet == Luokka:Käpytikat
Yliopistojen Aasia-verkosto

Yliopistojen Aasia-verkosto on suomalaisten yliopistojen välinen opetus- ja tutkimusverkosto. Verkoston tehtävänä on edistää Itä- ja Kaakkois-Aasian opetusta, tutkimusta ja henkilövaihtoa suomalaisissa tiede- ja taidekorkeakouluissa. Sitä koordinoi Turun yliopiston yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan kuuluva Itä-Aasian tutkimus- ja koulutuskeskus. Yliopistoverkoston jäseniä ovat Aalto-yliopisto, Itä-Suomen yliopisto, Jyväskylän yliopisto, Lappeenrannan–Lahden teknillinen korkeakoulu, Oulun yliopisto, Tampereen yliopisto, Turun yliopisto ja Vaasan yliopisto. Verkosto järjestää vuosittain Aasian ohjelma -nimisen, verkko-opiskeluna suoritettavan opintokokonaisuuden. Opintokokonaisuus koostuu kulttuurihistorian sekä yhteiskunta-, liiketalous- ja viestintätieteiden opinnoista. Tutkimusta verkosto tukee muun muassa kehittämällä Aasia-aiheisia tietokantoja. == Aiheesta muualla == * Yliopistojen Aasia-verkoston kotisivu * Itä-Aasian tutkimus- ja koulutuskeskus Luokka: Tutkimus Luokka: Yliopisto
Helmiselkätikka

Helmiselkätikka (Dendrocopos mahrattensis) on eteläaasialainen tikkalaji. Sen esiintymisalue käsittää Pakistanin itäosan, Intian, Sri Lankan, Myanmarin, itäisen Kambodžan ja Laosin eteläosan. Thaimaasta laji on hävinnyt. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, ja sen holotyypin kuvaili John Latham Mahrattasta Lounais-Intiasta vuonna 1801.IBC == Lähteet == Luokka:Käpytikat
Filippiinienpikkutikka

Filippiinienpikkutikka (Dendrocopos maculatus) on Filippiineillä kotoperäisenä esiintyvä tikkalaji. Siitä tunnetaan neljä eri saariryhmissä elävää alalajia. Sen holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Filippiinien Antiguan Panaylta vuonna 1786.IBC == Lähteet == Luokka:Käpytikat
Tony Turunen

Tony Turunen (s. 9. elokuuta 1982 Kitee) on Celestyn laulaja vuodesta 2010. Hän on Tarja Turusen pikkuveli. Tony osallistui vuonna 2009 Suomen euroviisukarsintaan yhdessä Passionworksin kanssa. Superfinaalissa kappale sijoittui kolmanneksi. == Lähteet == * http://www.karjalainen.fi/Karjalainen/Viihde/tarjan_takaa_tulee_tony_4949626.html * http://www.celesty.net/news.php * http://www.celesty.net/band.html Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ultratop 50 Singles (Vallonia)

Ultratop 50 Singles on lista parhaiten myyvistä singleistä Valloniassa, Belgiassa. Sen Flanderin vastine on Ultratop 50. Kuten Britannian singlelista, Ultratop luo listan myyntilukujen perusteella. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Ultratop 40 Ultratop 40
Ultratop 50 Singles (Flanderi)

Ultratop 50 Singles on lista parhaiten myyvistä singleistä Flanderissa, Belgiassa. Sitä on pidetty 31. maaliskuuta 1995 alkaen. Ultratop 50 -listan vastine Valloniassa on Ultratop 50 Singles. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Ultratop 50 Ultratop 50
Henriette Richter-Röhl

Henriette Richter-Röhl (s. 9. tammikuuta 1982 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan hyvin saksalaisesta telenovelasta Lemmen viemää, jossa hän on näytellyt Laura Mahleria. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa Marienhof, Kettu, Rosemund Pichler ja SOKO Kitzbühel. Richter-Röhl on näytellyt myös elokuvassa Mein Leben - Marcel Reich- Ranicki (2009). == Yksityiselämä == Henriette Richter-Röhl on naimisissa Walter Unterwegerin kanssa, ja heillä on yksi tytär. He asuvat Berliinissä. Hänen serkkujaan ovat näyttelijät Anna Frenzel-Röhl ja Katja Frenzel-Röhl, hänen tätinsä on näyttelijä Bärbel Röhl. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hopeajodaatti

Hopeajodaatti (AgIO3) on hopeakationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeajodaattia käytetään analyyttisenä reagenssina ja lääketieteessä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa hopeajodaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka sulaa yli 200 °C:n lämpötilassa. Se liukenee hyvin niukasti veteen, mutta on runsasliukoisempi ammoniakkiin. == Valmistus == Hopeajodaattia voidaan valmistaa saostamisreaktiolla. Hopeanitraatti- ja kaliumjodaattiliuokset reagoivat, jolloin muodostuu niukkaliukoista hopeajodaattia ja sivutuotteena liuokseen jäävää kaliumnitraattia. == Käyttö == Hopeajodaattia voidaan käyttää reagenssina määritettäessä esimerkiksi veren kloridi-ionipitoisuutta. Veren natriumkloridi reagoi hopeajodaatin kanssa muodostaen hyvin niukkaliukoista hopeakloridia. Tämän jälkeen seos suodatetaan ja natriumjodaattipitoinen suodos titrataan tiosulfaatti-ioneilla ja kloridi- ionipitoisuus voidaan laskea tiosulfaatti-ionien kulutuksesta. Hopeajodaattia voidaan myös käyttää lääketieteessä ja orgaanisessa synteesissä hapettimena. == Lähteet == Luokka:Hopeayhdisteet Luokka:Jodaatit