EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Thyra von Beetzen-Östman

Thyra Elvira von Beetzen-Östman (23. helmikuuta 1872 Tukholma − 18. lokakuuta 1954) oli Suomessa vaikuttanut ruotsalaissyntyinen naisasianainen, ihmisoikeusaktivisti ja kirjailija. Hän toimi muun muassa Naisasialiitto Unionin puheenjohtajana vuosina 1928−1938. == Elämä == Tukholmassa syntynyt Beetzen muutti Helsinkiin vuonna 1899 avioiduttuaan Suomessa työskennelleen ruotsalaisen insinöörin Carl Östmanin kanssa. Helsingin ohella pariskunta asui Pietarsaaressa. Beetzen lähti naisasialiikkeeseen 1920-luvulla. Vuonna 1926 hän julkaisi vastineensa tanskalaisen K. A. Wieth-Knudsenin naisasialiikettä kritisoineeseen teokseen. Beetzenin vastine, Problemet man och kvinna, voitti vuonna 1927 Naisasialiitto Unionilta Adelaïde Ehrnroothin muistorahaston palkinnon. Beetzen kuului Naisasialiitto Unionin ohella muun muassa kansainvälisen Open Door International -naisjärjestön hallitukseen vuosina 1931−1936. Naisasialiitto Unionion puheenjohtajana Beetzen ajoi naisen taloudellista vapauttamista työskentelemällä muun muassa samapalkkaisuuskysymyksen parissa Suomessa. Hän oli myös vuosina 1935 toimintansa aloittaneen Ihmisoikeuksien liiton perustajajäseniä. Jatkosodan käynnistyttyä Beetzen muutti puolisoineen ja lapsineen Ruotsiin, jossa hän kuoli 82-vuotiaana. == Teokset == * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset feministit‎ Luokka:Ruotsalaiset feministit‎ Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet Luokka:Kirjailijat
Cubieboard

Cubieboard on Cubietechin valmistama yhden piirilevyn tietokone. Cubieboard käyttää Allwinnerin valmistamaa järjestelmäpiiriä. Tietokoneella voi käyttää muun muassa Androidia ja Linux-jakeluja. == Mallit == * Cubieboard ** Allwinner A10 järjestelmäpiiri ** ARM Cortex A8 CPU ** Mali400 GPU ** 512 megatavua - 1 gigatavu RAM-muistia * Cubieboard2 (2013) ** Allwinner A20 järjestelmäpiiri ** ARM Cortex A7 ** Mali400 GPU ** 1 gigatavu RAM-muistia * Cubieboard3 ** ARM Cortex A7 ** 2 gigatavua RAM-muistia * Cubieboard6 (2017) ** ARM Cortex A9 ** 2 gigatavua RAM-muistia ** PowerVR GPU == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cubietech Cubieboard Luokka:Yhden piirilevyn tietokoneet
BeagleBoard

BeagleBoard on yhden piirilevyn tietokone, joka on yksi esimerkki avoimen lähdekoodin laitteistosta kuten Arduino. BeagleBoardilla voi ajaa muun muassa Linux-jakeluja. Ensimmäinen malli käyttää Texas Instrumentsin OMAP3530:tä ja uudempi BeagleBone AI-64 käyttää Texas Instrumentsin TDA4VM-järjestelmäpiiriä. BeagleBoard AI-64:ssä on PowerVR GPU ja kaksi C66x DSP:tä. BeagleBoard-xM on monipuolisempi ja tehokkaampi malli kuin alkuperäinen BeagleBoard. BeagleBone on "riisuttu" barebone-malli, josta on useita variaatioita. PocketBeagle on erittäin pienikokoinen malli, jossa suoritin ja RAM-muisti on integroitu yhdelle piirille. BeagleV käyttää neliytimistä 64-bittistä T-Headin (Alibaba Group) RISC-V-suoritinta.https://old.beagleboard.org/blog/2023-07-12-beaglev- ahead-announcement Laajennusmoduuleista käytetään nimeä Capes. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * beagleboard.org Luokka:Yhden piirilevyn tietokoneet
Dan Hedaya

Daniel G. ”Dan” Hedaya (s. 24 heinäkuuta 1940 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hedaya on tullut tunnetuksi lähinnä sivuosien, erityisesti rikollisten, poliisien ja muiden karkealuonteisten roolihahmojen esittäjänä. Tunnetuimpia elokuvia, joissa Hedaya on näytellyt ovat mm. Epäillyt, Clueless, Mulholland Drive, Commando, Blood Simple, Hinnalla millä hyvänsä, Hylättyjen vaimojen kerho, Alien – ylösnousemus, sekä Ihmeotukset ja niiden olinpaikat. Hedaya on myös esiintynyt useissa televisiosarjoissa,kuten Hill Street Blues, Terveydeksi, Miami Vice, L.A. Law, Teho-osasto sekä Blue Bloods. == Valikoitu filmografia == === Elokuvat === * True Confessions (1981) * Verenjano (The Hunger, 1983) * Blood Simple (1984) * Köysi kiristyy (Tightrope, 1984) * Commando (1985) * Wise Guys (1986) * Joe ja tulivuori (Joe Versus the Volcano, 1990) * Kohtalokas vuokralainen (Pacific Heights, 1990) * The Addams Family (1991) * Kiehuntapisteessä (Boiling Point, 1993) * Kuningaspeli (Searching for Bobby Fisher, 1993) * Concierge – rakkaudesta vai rahasta (For Love or Money, 1993) * Mr. Wonderful – unelmien mies (Mr. Wonderful, 1993) * Maverick (1994) * Epäillyt (The Usual Suspects, 1995) * Hinnalla millä hyvänsä (To Die For, 1995) * Clueless (1995) * Nixon (1995) * Hylättyjen vaimojen kerho (The First Wives Club, 1996) * Ransom – lunnaat (Ransom, 1996) * Daylight – paniikki tunnelissa (Daylight, 1996) * Marvinin tyttäret (Marvin's Room, 1996) * In & Out (1997) * Epätavallista elämää (1997) * Alien – ylösnousemus (1997) * Siviilirohkeutta (A Civil Action, 1998) * Bileet Roxburyssa (A Night at the Roxbury, 1998) * Hurricane (The Hurricane, 1999) * Shaft (2000) * Mulholland Drive (2001) * The Humbling (2008) * Ihmeotukset ja niiden olinpaikat (Fantastic Beasts and Where to Find Them, 2016) === Televisiosarjat === * Hill Street Blues (1981-84) * Terveydeksi (Cheers, 1984-93) * Miami Vice (1984-86) * Perhe on paras (Family Ties, 1988-89) * L.A. Law (1988-90) * Kova laki (Law & Order, 1993-97) * Teho-osasto (ER, 1997-2005) * Saman katon alla (Yes, Dear, 2000-03) * Gotham (2014) * The Mindy Project (2014-15) * Blue Bloods (2015-19) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Illeana Douglas

Illeana Douglas (oikealta sukunimeltään Hesselberg, s. 25. heinäkuuta 1965 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi televisiosarjasta Mullan alla. Tunnetuimpia elokuvia joissa Douglas on näytellyt ovat muun muassa Mafiaveljet, Cape Fear, Elossa sekä Hinnalla millä hyvänsä. Douglas on kaksinkertaisen Oscar-voittajan, näyttelijä Melvyn Douglasin lapsenlapsi. 1990-luvulla Douglas seurusteli elokuvaohjaaja Martin Scorsesen kanssa noin 10 vuoden ajan. == Valikoitu filmografia == === Elokuvat === * Kristuksen viimeinen kiusaus (The Last Temptation of Christ, 1988) * New York Stories (1989) * Mafiaveljet (Goodfellas, 1990) * Cape Fear (1991) * Elossa (Alive, 1993) * Hinnalla millä hyvänsä (To Die For, 1995) * Picture Perfect (1997) * Viesti mereltä (Message in a Bottle, 1999) * Ghost World (2001) * Dummy (2003) * She's Funny That Way (2014) === Televisiosarjat === * Seinfeld (1998) * Action (1999–2000) * Frasier (2001) * Mullan alla (Six Feet Under, 2001–2005) * Ruma Betty (Ugly Betty, 2007) * C.S.I. (CSI: Crime Scene Investigation, 2013) * Greyn anatomia (Grey's Anatomy, 2013) * Tervetuloa Ruotsiin! (Welcome to Sweden, 2014–2015) * Moderni perhe (Modern Family, 2016) * Simpsonit (The Simpsons, 2019) * Goliath (2019) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kairento

Kairento on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Aulis Kairento (s. 1943), seiväshyppääjä ja yleisurheiluvalmentaja, Veikko Kairennon poika *Veikko Kairento (1915–1986), seiväshyppääjä ja yleisurheiluvalmentaja.
Karihtala

Karihtala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Karihtala (s. 1977), muusikko *Helena Karihtala (o.s. Säkkinen, nyk. Karihtala-Koski, 1969), sisustussuunnittelija ja malli *Väinö Karihtala (kirjailijanimi Väinö H. Lamu, 1915−1986), kirjailija.
Kaskimies

Kaskimies on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Einari Kaskimies (1904−1989), toimittaja ja tietokirjailija *Keijo Kaskimies (vuoteen 1944 Mikkola, 1916−1986), ekonomi, rehtori, järjestöjohtaja, päätoimittaja, gemmologian harrastaja ja suomentaja *Mika Kaskimies (vuoteen 1944 Mikkola, 1919−2016), taloustieteilijä ja professori, Keijo Kaskimiehen veli.
Kolkka (sukunimi)

Kolkka on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Erkki Kolkka (s. 1944), pikajuoksija *Joonas Kolkka (s. 1974), jalkapalloilija *Sulo Kolkka (1902−1986), urheilutoimittaja ja tietokirjailija *Väinö Kolkka (s. 1948), jääkiekkoilija == Kuvitteellisia henkilöitä == *Sulo Kolkka, väitetty sotilas ja tarkka-ampuja talvisodassa
Kopponen

Kopponen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Elna Kopponen (1906−2000), voimistelunopettaja ja naisvoimistelun kehittäjä, opetusneuvos *Jori A. Kopponen, taikuri *Väinö Kopponen (1905−1986), kihlakunnantuomari ja suomentaja
Kupari (sukunimi)

Kupari on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Erkki Kupari (s. 1951), toimittaja ja tv-ohjaaja, aikuisopettaja ja kirjailija *Rasmus Kupari (s. 2000), jääkiekkoilija *Ville Kupari (1900−1986), poliitikko ja SDP:n kansanedustaja.
Danny Noppert

Danny Noppert (s. 31. joulukuuta 1990 Joure) on alankomaalainen dartsinpelaaja. Noppert on voittanut PDC-urallaan yhden major-turnauksen, voittamalla vuoden 2022 UK Open -finaalissa Michael Smithin. Noppert on lokakuussa 2023 PDC:n maailmanlistan seitsemäntenä. Noppert on lisäksi saavuttanut finaalipaikan vuoden 2019 World Series of Darts Finals -turnauksessa, sekä välieräpaikat vuoden 2021 World Grand Prix, vuoden 2022 World Matchplay ja vuoden 2018 Players Championship Finals -turnauksissa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset dartsinpelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isaskar

Isaskar oli Raamatussa yksi Jaakobin pojista. Hänen äitinsä oli Lea ja tätinsä Raakel. Genesiksen kolmannenkymmenennen luvun kertomuksessa Lean ja Jaakobin esikoinen Ruuben tuo äidilleen lemmenmarjoja, luultavasti rohtomandrakkeen (Mandragora officinarum) marjoja, jotka Lea antaa Raakelille saadakseen maata tulevana yönä Jaakobin kanssa. Syntyneelle pojalle Lea antaa nimeksi Isaskar, joka muistuttaa heprean sanaa sakar, "ostaa", "korvata" tai "palkka". Ennen kuolemaansa Jaakob siunaa poikansa. Isaskarista hän sanoo ==Lähteet== Luokka:Ensimmäisen Mooseksen kirjan henkilöt
Österhankmon vapaaseurakunta

Österhankmon vapaaseurakunta () oli vuosina 1947–1971 Koivulahden Österhankmossa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 20 henkilön toimesta ja sen tausta oli Koivulahden hengellisessä herätyksessä ja Elim-seurakunnassa.Herberts 1995, s. 79 Seurakunnan saarnaajana toimi muutaman vuoden ajan Arne Nyman ja tämän jälkeen seurakunta palasi takaisin Elim- seurakunnan yhteyteen. Österhankmon rukoushuone vihittiin kylän entisen koulun saliin vuonna 1971. Seurakunnat yhdistyivät vuonna 1971. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Koivulahti Luokka:Mustasaaren seurakunnat Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Luttilan työväentalo

Luttilan työväentalo oli Varkauden kaupungin Luttilan kaupunginosassa sijainnut työväentalo. Se oli toiminnassa vain neljä vuotta, 1931–1935. Luttilan sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1928. Perustavassa kokouksessa 17.6.1928 yhdistykseen liittyi 27 jäsentä, ja kokouksen henki oli ”reipas ja innostava”. Yhdistykselle otettiin sosialidemokraattisen puolueen säännöt. Yhdistyksen toiminta ilmeisesti loppui jossain vaiheessa hetkeksi, sillä sen perustamisvuodeksi mainitaan myös 1943. Vuonna 1931 yhdistys osti vuonna 1915 rakennetun Vanhatalo-nimisen kiinteistön Osuusliike Työnvoimalta, suurelta osin velaksi. Talossa oli sali sekä kaksi pientä huonetta talonmiehen käyttöön. Suunnitelmissa oli tehdä talosta yhdistykselle monikäyttöinen toimitalo, mutta velkaa ei saatu suoritettua, ja yhdistys päätyi myymään talon takaisin Työnvoimalle vuonna 1935. Työnvoima on sen puolestaan myynyt eteenpäin yksityisomistukseen. Talolla ehdittiin sen toiminnan aikana järjestää muun muassa valistusiltamia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Varkauden rakennukset ja rakennelmat
Jomalan Filadelfia-seurakunta

Jomalan Filadelfia-seurakunta () oli vuonna 1946 perustettu Ahvenanmaan Jomalassa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin Maarianhaminan seurakuntalaisten yhteydestä, kun Jomalassa asuneet seurakuntalaiset halusivat panostaa säännölliseen toimintaan. Seurakunnan johtajana toimi Bertel Lindstedt. Vuosien aikana toiminta kuitenkin hiipui ja seurakunnan jäsenet liittyivät Maarianhaminan Filadelfiaan.Herberts 1995, s. 79 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jomala Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
The Car

The Car on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2022. Siltä on julkaistu singleinä kappaleet ”There’d Better Be a Mirrorball”, ”Body Paint” ja ”I Ain’t Quite Where I Think I Am”. == Taustaa == Yhtye ensiesitti albumilta kappaleen ”I Ain’t Quite Where I Think I Am” Sveitsissä elokuun loppupuolella. Solisti Alex Turnerin mukaan uusi albumi tulee olemaan tyyliltään enemmän paluu juurille edelliseen studioalbumiin, vuoden 2018 Tranquility Base Hotel & Casinoon verrattuna. Albumin kansikuva on yhtyeen rumpalin ja innokkaan valokuvaharrastajan Matt Heldersin ottama. == Kappaleet == == Arvostelut == * Desibeli.net: Arctic Monkeys: The Car Viitattu 8.11.2022. * Kaaoszine: Apinat ja orkesteri – Arviossa Arctic Monkeysin ”The Car” Viitattu 23.11.2022. * Kulttuuritoimitus: Arctic Monkeysin jousilla koristeltu aulajazz hämmentää – arviossa The Car Viitattu 31.10.2022. * Soundi: Arvio: Ajatonta soundia, terävää huumoria – Arctic Monkeys jatkaa tyylikkäästi ikääntyneenä Viitattu 21.10.2022. == Lähteet == Luokka:Arctic Monkeysin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Kruunupyyn helluntaiseurakunta

Kruunupyyn helluntaiseurakunta () oli vuonna 1942 perustettu Kruunupyyssä toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta jakautui kahtia, kun Kolpin vapaaseurakunnasta erosi 26 jäsetä. Kruunupyyn seurakuntaa ylläpitivät pääosin kiertävät saarnaajat. Tunnetuimpia Kruunupyyn seurakunnan toimintaa rakentaneita olivat Ådahlin sisarukset Wiolett, Albin ja Åke. Vähitellen seurakunnan toiminta laantui ja seurakunnan jäsenet liittyivät osaksi Kokkolan Betania-seurakuntaa.Herberts 1995, s. 78 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kruunupyyn seurakunnat Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Korsnäsin Filadelfia-seurakunta

Korsnäsin Filadelfia-seurakunta () on vuonna 1939 perustettu korsnäsiläinen helluntaiseurakunta.Herberts 1995, s. 77–78 Korsnäsin seutu koki hengellisen herätyksen 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Monet seudun uskovat kuuluivat Åmossan baptistiseurakuntaan aina vuoteen 1929 asti, jolloin Korsnäsiin perustettiin oma baptistiseurakunta. Evankelista Hilda Nyman ja saarnaaja Herman Sand vaikuttivat Korsnäsin hengelliseen elämään ja monet kokivat Pyhän Hengen kasteen. Ajatus helluntaiseurakunnan perustamisesta kypsyi hiljalleen. Vuonna 1939 seurakunta perustettiin Mattias Karlssonin johdolla. Seurakunta kokoontui baptistien kappelissa ja kodeissa kymmenen vuoden ajan. Vuonna 1949 vihittiin käyttöön Filadelfia-rukoushuone. Seurakunnan johtajina ovat vuosien aikana toimineet mm. Oskar Eriksson, Gunnar Backman (1946–1952), Åke Ådahl, Harry Blomberg, Rafael Kecklund, Jan-Erik Nyholm, Runar Nylund ja Daniel Lindström. == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa * Korsnäsin seurakunta * Korsnäsin baptistiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Korsnäsin seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Kärklaxin vapaaseurakunta

Kärklaxin vapaaseurakunta () oli vuonna 1938 perustettu helluntaiseurakunta Vöyrin Maksamaalla. Kärklaxin rukoushuone vihittiin käyttöön vuonna 1938 ja rukoushuone Tottesundissa vuonna 1944. Seurakunnalla on ollut rukoushuone myös Maksamaan kirkonkylässä.Herberts 1995, s. 77 Vuosien varrella seurakunnan saarnaajina ovat palvelleet mm. Astrid Anderson, Valdemar Blomqvist, David Klemetz, Oskar Eriksson, Henry Haga, Doris Backlund, Anita Bergstén, Annel Forsén, Greta Nylund, Börje Nissfolk, Rolf Strömvall, Levi Solborg ja Kaj Kanto. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vöyrin seurakunnat Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Dragsfjärdin Sion-seurakunta

Dragsfjärdin Sion-seurakunta () oli vuosina 1937–1954 toiminut dragsfjärdiläinen helluntaiseurakunta. Seurakunta syntyi Hilda Hännisen ja Laidi Grönblomin toiminnan ansiosta ja toiminta syntyi vapaakirkollisten yhteisöjen toiminnan pohjalle.Herberts 1995, s. 76 Seurakunnan johtajaksi valittiin vuonna 1937 Henry Latvanen. Hänen jälkeensä seurakunnan johtajina toimivat Felix Nyqvist, Fingal Rudstam, Lars Koskinen, Anton Vesterholm, Edvin Nyqvist ja viimeiseksi usean vuoden ajan Pirkko Anttinen. Vuonna 1954 seurakunta yhdistyi Kemiönsaaren helluntaiseurakuntaan, joka tuolloin tunnettiin nimellä Tabor. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Dragsfjärd Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Pirttikylä-Petolahden helluntaiseurakunta

Pirttikylä-Petolahden helluntaiseurakunta () on vuonna 1935 perustettu Maalahden Petolahdessa ja Pirttikylässä sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Maria Prost.Herberts 1995, s. 75–76 == Historia == Petolahden Filadelfia-seurakunta perustettiin 16 hengen voimin talvella 1935 ja seurakunnan johtaja oli Gunnar Backman (1935–1937). Suuri osa seurakunnan jäsenistä oli Bergön Taborin jäseniä. Talvisodan alla 1939 vihittiin käyttöön helluntaikirkko, jota tuolloin kutsuttiin Filadelfiaksi. Myöhemmin seurakunnan nimi on muuttunut Pirttikylä-Petolahden helluntaiseurakunnaksi, sillä seurakunnan toiminta on laajentunut Pirttikylään. Seurakunnan johtajina ja saarnaajina ovat vuosien aikana toimineet muun muassa Birger Bäck, Semer Liljeroos, Gunnar Backman (1935–1937, 1949–1952), Anna Yrjölä, Henry Haga, Signe Bäck, Linnea Berg, Alice Ågren, Nils Björklund, Lea Lindqvist, Rakel Westerholm, Åke Ådahl, Wiolett Ådahl, Viking Eriksson, David Sjöblom, Rolf Strömvall, Harry Blomberg, Margareta Westerholm, Ann-Christine Blom, Erik Rönnlund ja Rafael Kecklund sekä Tom Kecklund. == Katso myös == * Finlands svenska pingstsamfund * Bergön Tabor- seurakunta * Maalahden seurakunta * Maalahden baptistiseurakunta * Petolahden baptistiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pirttikylä Luokka:Petolahti Luokka:Maalahden seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Kunin Betesda-seurakunta

Kunin Betesda-seurakunta () on Koivulahden Kunissa sijaitseva ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Se perustettiin 28. toukokuuta 1934 18 henkilön voimin, joista suuri osa kuului Koivulahden lähetysseurakuntaan. Koivulahdessa oli jo ennen seurakuntaa pitkät perinteet vapaakirkollisessa herätyksessä. Seurakunnalla oli vaikutusta myös muiden seurakuntien saarnaajiin.Herberts 1995, s. 74–75Harald 2002, s. 325 Seurakunnan ensimmäinen johtaja oli Birger Bäck jonka jälkeen tehtävässä toimivat David Klemetz ja Emil Dahl. Tämän jälkeen Bäck tuli uudelleen seurakunnan johtajaksi. Hän menehtyi auto- onnettomuudessa vuonna 1967. Tämän jälkeen seurakunnan johtajana toimi Arne Herberts muutaman vuoden ajan. Herbertsin jälkeen seurakuntaa ovat johtaneet vanhimmistoveljet sekä Håkan Nitovuori saarnaajana. Betesdan rukoushuone vihittiin käyttöön vuonna 1946. == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa * Koivulahden seurakunta * Hankmon baptistiseurakunta * Koivulahden Elim- seurakunta * Koivulahden lähetysseurakunta == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Koivulahti Luokka:Mustasaaren seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Kvimon Salem-seurakunta

Kvimon Salem-seurakunta () oli vuosina 1932–1954 Maksamaan Kvimossa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 21. elokuuta 1932. Kvimon seurakunnasta raportoitiin vuosien aikana useista karismaattisista herätyksistä. Seurakunnan johtajana toimi useiden vuosien ajan John Henriksson. Vuonna 1954 Kvimon seurakunta yhdistyi Oxkangarin Betel- seurakuntaan.Herberts 1995, s. 67 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Maksamaa Luokka:Vöyrin seurakunnat Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat
Kokkolan Betania-seurakunta

Kokkolan Betania-seurakunta () on Kokkolassa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunnan juuret ovat Kolpin ja Kälviän helluntaiseurakunnissa, sekä näiden jäsenten vuonna 1932 muodostamassa Kokkolan Smyrna-seurakunnassa. Rafael Öhbergin johtaman seurakunnan toiminta oli kaksikielistä vuoteen 1941, jolloin perustettiin Betania-seurakunta Vilhelm Gladin johdolla.Herberts 1995, s. 65 Betaniaan kuului aluksi 19 Kolpin seurakunnan jäsentä. Vuonna 1966 seurakunta oli kasvanut noin sataan jäseneen. Seurakunnan johtajina ovat vuosien aikana toimineet mm. Gunnar Backman, Uriel Lindell, Samuel Bingmert, Nils Björklund, Kurt Allén, Lars Koskinen, Emil Dahl, Levi Solborg, Lars Mangs, Sten Lönnqvist ja Lilian Holm. == Katso myös == * Uskonto Kokkolassa * Uskonto Keski- Pohjanmaalla == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kokkolan seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Pihtimeritähdet

Pihtimeritähdet (Forcipulatida tai Forcipulata) on meritähtiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Pihtimeritähtiin luettavien heimojen määrä vaihtelee lähteittäin ja useimmiten niitä esitetään olevan kolmesta kuuteen. Pihtimeritähtien ruumiinrakenne on tukevahko ja koostuu pienestä keskiruumiista, josta lähtee sädehaaroja. Sädehaaroja voi olla viidestä useaan kymmeneen, ja niissä on pihtimäisiä pedikellaarioita. Pihtimeritähtien ihossa on nystyjä ja matalia piikkejä. Pihtimeritähtiä tavataan erityisesti lauhkeista ja kylmistä vesissä ja trooppisilla alueilla ne elävät syvissä vesissä. Monet lahkon lajeista ovat petoja ja syövät nilviäisiä. == Lähteet == Luokka:Meritähdet
Novojavorivsk

Novojavorivsk (; vuosina 1965-1966 nimellä Jantarne; 1969-2008 Novojavorivske) on kaupunki Lvivin alueella Länsi-Ukrainassa. Novojavorivsk on maaseutuvaltaisen Javorivin piirin (179 219 as., 2021) väkirikkain kaupunki. Novojavorivsk sijaitsee 35 kilometriä aluekeskus Lvivstä länteen ja 15 kilometriä piirikeskus Javorivista itään. Eurooppatie eli valtatie M10 kulkee kaupungin eteläpuolitse, yhdistäen sen idässä muun muassa Lviviin, Rivneen ja Kiovaan; eurooppatie jatkuu alle 40 kilometriä lännessä Puolan puolelle. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 31 280 (2021). Vuonna 2001 kaupungissa asukkaita oli 26 483, jotka enimmäkseen olivat etnisesti ukrainalaisia. Kaupunki on aluehallinnon kolmatta tasoa edustavan Novojavorivskin hromadan keskus; tämä hromada kattoi 272,8 neliökilometriä ja siellä asui 51 605 ihmistä (2020). Rautatieasema sekä työperäinen kaivos- ja kemianteollisuuden työntekijöiden kylä perustettiin vuonna 1965 nimellä Jantarne (). Vuonna 1969 se sai nimen Novojavorivske () ja kaupunkityyppisen taajaman aseman. Kaupungiksi se tuli vuonna 1986. Vuonna 2008 kaupunki sai nykynimensä. Kaupungissa on muun muassa rakennus- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1715 valmistunut puurakenteinen Pyhän Yrjön kirkko on siirretty paikkakunnalle Vilšanytsja Javoririn kylästä. Saint George church, Novoyavorivsk (01).jpg|Ortodoksinen Pyhän Yrjön kirkko (1715). Вигляд на західну частину міста.jpg|Näkymä Novojavorivskin kaupungista. Bandera street in Novoiavorivsk.jpg|Asuintaloja vulytsja Stepana Banderyn varrella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Jarovirin piiri
Mikko With

Mikko With (s. 1971 Suomussalmi) on suomalainen kirjailija ja johtamisen ammattilainen. Hän asuu Oulussa ja on valmistunut filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta pääaineenaan tietojenkäsittelyoppi. == Teokset == * Vaimoni vasen rinta ja muuta sairasta. Espoo: Myllylahti, 2019, ISBN 9789522029874 * Saakelin satanen. Espoo: Myllylahti, 2021, ISBN 9789523561823 * Saakelin sieppaus. Espoo: Myllylahti, 2023, ISBN 9789523563858 * Saakelin syyllinen. Espoo: Myllylahti, 2025, ISBN 9789523565906 * Banaani. Espoo: Myllylahti, 2025, ISBN 9789523565777 == Palkintoehdokkuudet == * Topelius- palkintoehdokkuus vuonna 2022 teoksella Saakelin satanen. * Minna Canthin perillinen -ehdokkuus vuonna 2022 teoksella Saakelin satanen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikko Within kotisivu * Haastattelu Helsingin Sanomissa 21.1.2019 (vain tilaajille) * Haastattelu Iltalehdessä 17.3.2019 * Haastattelu MTV Uutiset -sivustolla 8.6.2019 * Haastattelu Kalevassa 22.5.2021 * Vaimoni vasen rinta ja muuta sairasta -teokseen liittyvä blogi Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hirvensalon työväentalo Sorto

Hirvensalon työväentalo Sorto sijaitsi Hirvensalossa, silloisen Maarian kunnan alueella. Työväentalo tuhoutui tulipalossa marraskuussa 1951. ==Historiaa== Työväenyhdistys Sorto perustettiin vuonna 1906, ja yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen seuraavana vuonna. Yhdistyksessä oli 16 maksavaa jäsentä, joista yksi oli nainen. Työväenyhdistys osti Syvälahden maatilan torpparilta hirsirakenteisen talon, jota laajennettiin rakentamalla taloon juhlasali. Laajennusosa tehtiin lautarakenteisena. Juhlasalin yhteydessä oli näyttämö ja pukuhuone. Talo valmistui vuonna 1907. Yhdistyksen toiminta kiellettiin vuonna 1924 ja kaksi vuotta myöhemmin yhdistys lakkautettiin, koska sen katsottiin kuuluvan Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Yhdistyksen toiminta jatkui Urheiluseura Sorron Veikkojen jatkajan Urheiluseura Heiton kautta. Työväentalo takavarikoitiin vuonna 1931, ja se palautettiin SKDL:n Hirvensalon yhdistykselle vuonna 1944. ==Toimintaa talolla== Työväentalon yhteydessä toimi urheiluseura Sorron Veikot, vuodesta 1926 urheiluseura Hirvensalon Heitto. Hirvensalon nuorisoseura oli suunnitellut talon rakentamista monta vuotta, mutta ei ollut saanut sellaista aikaiseksi. Ennen sisällissotaa nuorisoseura käyttikin työväentaloa omien tapahtumiensa järjestämiseen, ja yhteistyötä tehtiin muun muassa näytelmän lavasteiden hankkimisessa. Myös kunta ja seurakunta käyttivät taloa tilaisuuksien tapahtumapaikkana, ja suojeluskuntakin piti talolla kokouksen. Kun talo oli saatu takaisin vuonna 1944, toiminta jatkui vilkkaana. Talolla harjoittelivat Urheiluseura Heiton voimistelijat, ja siellä kokoontuivat opinto- sekä näytelmäkerhot. Yhdistys järjesti iltamia ja tansseja varojen keräämiseksi. Toiminta jatkui aina vuoden 1951 marraskuuhun, jolloin talo tuhoutui tulipalossa. Rakennuksen vanhempi hirsinen osa säilyi tulipalossa, mutta juhlasalin käsittänyt uudempi puoli purettiin kokonaan. Hirsirakennus myytiin yksityisomistukseen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Hirvensalo Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat
Slavuta

Slavuta (, , ) on kaupunki Ukrainan länsiosassa Hmelnytskyin alueen Šepetivkan piirissä. Dneprin vesistön Pripetjoen haarajoki Horyn virtaa kaupungin halki, ja siihen liittyy kaupungissa pienempi sivujoki Utka. Kaupungissa on rautatieasema. Kaupungin kautta kulkee paikallistie R-05 () Rivnestä Starokostjantynivin, jossa se liittyy Žytomyrin ja Hmelnytskyin väliseen kansalliseen maantieosuuteen N-03 (). Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 35 068 (2021). Vuoden 2001 väestönlaskennassa (34 278 as.) väestöstä 90,0 prosenttia oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia, 6,6 prosenttia venäläisiä, 2,0 prosenttia puolalaisia, 0,4 prosenttia valkovenäläisiä ja 0,3 prosenttia juutalaisia. Kaupungista ja sen ympäristöstä on löydetty yli 20 erillistä arkeologista asuinpaikkaa myöhäispaleoliittiselta kaudeelta lähtien. Myös vanhan Rusin ajan asutuksen jäänteitä 1100-1200-luvuilta. 1500-luvun lopulla Utkajoen vasemmalla rannalla oli Volynin voivodikuntaan kuulunut Volja Deražnjanskan kylä (). Tataarit hävittivät kylän vuonna 1617. Vastahyökkäyksen tehnyt Zaslavin ruhtinas Avel Toškovskyi perusti vuonna 1619 kylän perustalle uuden asutuksen, Slavutynin, josta on ensimmäinen kirjallinen maininta tältä vuodelta. Utkajoen oikealle rannalle rakennettiin kolmitorninen puinen linnoitus. Vuonna 1633 asutus sai Magdeburgin kaupunginoikeudet. Vuonna 1637 kaupungissa oli 435 'savua', kolme katua, tori ja sitä ympäröi puinen muuri, jossa oli kahdeksan tornia. Asukkaita oli noin 1 320 (95 % kristittyjä, 5 % juutalaisia). 1600-luvun jälkipuoliskolla rakennettiin kirkko. Zaslavin ruhtinassuvun jälkeen kaupungin omistaja vaihtui 1673 ja 1720 edelleen Sanhuškivin ruhtinassuvulle. Uudet omistajat purkivat vanhat linnoitukset. Puolan kuningas vahvisti kaupunginoikeudet uudelleen 1754. Slavytian linna rakennettiin uudelleen kartanopihan muotoon (1765-1767), ja lähelle rakennettiin barokkipalatsi (1782-1786, arkkitehti F. Mercks). Kaupungista tuli Sanhuškivin ruhtinassuvun pysyvä asuinpaikka. (paikkakunnan historia kesken) Nykypäivään säilyneitä tunnettuja rakennuksia tai rakennelmia ovat muun muassa katolinen Pyhän Doroten kirkko (1790-1820), Sanhuškivin ruhtinaiden hallintorakennus (1700-luvun loppu), arboretum (1772) ja Pyhän Theotokoksen kirkko (1812). Slavuta oli vuosina 1923-2020 Slavutan piirin hallintokeskus. Ukrainan kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa kaupunki piireineen liitettiin osaksi laajenettua Šepetivkan piiriä. Центр-міста-Славута.jpg|Slavutaa kesällä. Зимове-місто.jpg|Kaupunkia talvella. Палац князів Санґушків (Славута).jpg|Napoleon Ordan maalaus Sanhuškivin (Sanguszkon) palatsista (1800-luku). Палац князів Санґушків. Славута.jpg|Sanhuškivin palatsi (1782-1786; kuva 1900-luvun alkupuolelta). Славута. Костел святої Дороти.jpeg|Pyhän Dorotyn kirkko (1790-1820; kuva vuodelta 1906). Славута. Комплекс споруд костелу святої Дороти P1580214.jpg|Pyhän Dorotyn kirkko (1790-1820; kuva vuodelta 2019). Комплекс споруд Різдво-Богородської церкви P1570969.jpg|Pyhän Theotokoksen kirkko (1812). Славутський історичний музей.jpg|Slavutan historiallinen museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hmelnytskyin alueen kaupungit
Hassin työväentalo

Hassin työväentalo on Jämsässä Hassin kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas. Työväentalon omistaa Hassin työväenyhdistys, ja se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. ==Historia== Hassin työväenyhdistys on perustettu 1905. Ensimmäisiä iltamia on pidetty Norolassa. Tontti on saatu lahjoituksena Nestori Hintalta vuonna 1910. Kylän ohi virtaavasta uittoväylästä on talkoilla ongittu uppotukkeja rakennustarpeiksi. Joonas Korola lainasi rahaa 1 600 mk rakentamista varten. Talo on rakennettu talkoilla. Yhdistykselle valmistui oma lippu vuonna 1912. Kyläkuntien väliset erimielisyydet johtivat helposti jopa tappeluihin, minkä vuoksi vuonna 1913 perustettiin järjestysvaliokunta valvomaan erityisesti iltamien järjestystä. Erimielisyyksien voimistuessa Hassiinkin perustettiin järjestyskaarti vuonna 1917. Sisällissodan jälkeen haavat umpeutuivat. Työväenyhdistys oli kyläkunnan ensimmäinen virallinen yhdistys, ja siitä tuli kyläläisten yhdysside. Työväentalosta tuli samalla kyläkunnan sivistysrientojen keskus. Siellä oli kauppias Jutilan lisäksi Hassin kylän ensimmäinen puhelin. Kieltolain aikana järjestyshäiriöt lisääntyivät, ja erityisen vaikeita Hassissa olivat vuodet 1926–1927. Huvitilaisuuksiin jouduttiin jakamaan pääsykieltoja ja erottamaan jäseniä määräajaksi kieltolakirikkomusten vuoksi. Vuoden 1927 alussa jopa huvitoimikunnan jäseniä oli osallisena talolla sattuneissa järjestyshäiriöissä. Toiminta hiljeni 1950-luvulta lähtien, ja 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa yhdistys ajautui kassakriisiin lunastettuaan omakseen työväentalon tontin. Yhdistys joutui myymään 1930-luvulla rakennetun putkan ja levysoittimenkin. 1970-luvulla yhdistys ajoi aktiivisesti oman kylän etuja. ==Rakennus== Työväentalo on valmistunut vuonna 1911. Sen on piirtänyt rakennusmestari Risto Enroos Jämsästä. Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla 1920-luvulla. Samaan aikaan talo maalattiin punaiseksi paitsi seinien yläosat keltaiseksi. Alkuperäinen kate on päre, myöhemmin huopa. Sisäkatto on paneloitu. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja asunto. Vuonna 1935 talon päärappu valettiin betonista. Vuonna 1936 on korjattu uunit ja sisustettu uudelleen. Vuonna 1945 talon on sähköistetty, ja vuonna 1950 katto on korjattu ja talo maalattu. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, iltamia, tansseja ja juhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat
Paula Mononen

Paula Mononen (s. 1979 Kuopio) on suomalainen käsikirjoittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt muun muassa televisiosarjoissa Sorjonen, Mustat lesket ja Helppo elämä.Paula Mononen Kustantamo S&S; Mononen toimitti vuonna 2018 Schildts & Söderströms -kustantamon julkaiseman kirjan Aihe vapaa – Vauva.fi- keskustelujen parhaat.Aihe vapaa Kustantamo S&S; Idea Vauva-lehden keskustelunpalstan Aihe vapaa -osion parhaista keskusteluketjuista koostetusta kirjasta kehittyi yhteistyössä Vauva-lehden kustantamon kanssa.Aihe vapaan keskusteluista uusi hulvaton kirja – sen koonnut Paula Mononen kertoo, mikä palstamammoissa on ihan parasta Hyvä terveys == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victor Langellotti

Victor Langellotti (s. 7. kesäkuuta 1995 Monaco) on monacolainen maantiepyöräilijä. Hän edusti espanjalaista UCI Pro Team -tason Burgos BH -tallia vuosina 2018–2024, ja siirtyi UCI World Tour -tason Ineos Grenadiersiin vuonna 2025. Langellotti saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa hopeaa aika-ajossa 2017. Hän voitti kahdeksannen etapin Portugalin ympäriajossa 2022. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän siirtyi mäkikirikilpailun johtoon viidennen etapin jälkeen, ja johti kilpailuosiota kolmen etapin ajan. Hän voitti kuudennen etapin Presidential Cycling Tour of Türkiye -kilpailussa 2023. == Lähteet == Luokka:Monacolaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barebone

Barebone tarkoittaa tietotekniikassa tietokonetta, jossa on vain välttämättömät komponentit mukana jolloin kustannukset ovat alhaisimmat. Barebone-tietokoneet voidaan myydä osittain koottuna rakennussarjana ja niitä myyvät sekä yritykset että yksityiset rakentajat. Barebone on yhdistelmä, jossa on emolevy, kotelo ja virtalähde sekä muita valinnaisia komponentteja ja joka myydään yhtenä yksikkönä. Barebone-koneen mukana ei normaalisti tule oheislaitteita (näyttöä, näppäimistöä tai hiirtä). Myös suoritin ja RAM-muisti on ostettava erikseen. Lisäksi massamuistilaitteet (kiintolevy, CD-ROM-asema, SSD-asema) sekä laajennuskortit (näytönohjain, verkkokortti) ovat erikseen hankittavia komponentteja. Barebone-konetta voidaan käyttää pohjana tilauskohtaiselle räätälöidylle tietokoneelle, johon valmistaja asentaa halutut komponentit. == Lähteet == Luokka:Tietokonetyypit
Masjid Omar Kampong Melaka

Masjid Omar Kampong Melaka on Singaporen vanhin moskeija. Alkuperäinen rakennettiin vuonna 1820, joskin rakennusta on myöhemmin uudistettu. Alkuperäisen moskeijan rahoitti vauras liikemies Syed Omar bin Ali Aljunied. ==Rakennus== thumb|vasen|Moskeija ja sen minareetti. Masjid Omar Kampong Melaka sijaitsee Singaporen Keng Cheow Street -tiellä. Vieressä sijaitsee Singaporen työvoimaministeriön rakennus. Nykyinen moskeijarakennus on rakennettu tiilistä. Vuonna 1982 moskeijaan lisätiin hallinnollinen rakennus ja myöhemmin on lisätty myös opiskelutiloja ja naisten rukoustila. Moskeijan minareetti on peräisin vuodelta 1985 ja se käsittää kupolikaton. Moskkejassa on tilat 500 henkilölle. Moskeijan ympäristö on pääosin kiinalaisten asuttamaa. Sen käyttäjät ovat etenkin lähistön toimistojen työntekijöitä. ==Historia== Masjid Omar Kampong Melaka on Singaporen vanhin moskeija. Sen rakennuttaminen liittyi Singaporen brittiläisen siirtokunnan perustaja Stamford Rafflesin kaupunkisuunnitelmaan, johon kuului muslimien käyttöön luovutettu tontti, jolle moskeija rakennettiin. Alkuperäisen vuonna 1820 rakennetun puisen moskeijan rakenteamisen rahoitti Singaporeen asettunut arabiliikemies Syed Omar bin Ali Aljunied, joka haudattiin myöhemmin moskeijalle. Moskeijaa käyttivat paitsi muslimisiirtolaiset, mutta myös paikalliset malaijit ja jawi-peranakanit. Nykyinen tiilinen moskeijarakennus valmistui vanhan puisen tilalle vuonna 1855. Moskeija sijaitsee keskellä muuten pääsääntöisesti kiinalaisten asuttamaa aluetta. Moskeija säästyi kuitenkin rotumellakoilta vuonna 1964. Moskeija julistettiin vuonna 2001 historialliseksi kohteeksi. ==Lähteet== Luokka:Singaporen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Moskeijat
Starokostjantyniv

Starokostjantyniv (, , ) on kaupunki Ukrainan länsiosassa Hmelnytskyin alueen H’melnytskyin piirissä. Kaupunki sijaitsee Ikopotjoen varrella. Starokostjantyniv on rautatien risteyspaikkakunta. Kaupungin kautta kulkee Žytomyristä H’melnytskyihin ja edelleen Romanian rajalle johtava kansallinen maantie N-03 (). Lisäksi Starokostjantynivin saapuu paikallistie R-05 () luoteesta Rivnestä. Kaupungin kaakkoispuolella sijaitsee lentotukikohta. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 34 232 (2021). Vuoden 2001 väestönlaskennassa (35 015 as.) väestöstä 91,1 prosenttia oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia, 6,7 prosenttia venäläisiä, 1,0 prosenttia puolalaisia, 0,4 prosenttia valkovenäläisiä ja 0,2 prosenttia juutalaisia. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1505. Vuonna 1561 ruhtinas Konstanty Wasyl Ostrogski (Ostrozkyi) osti kylän ja perusti siihen Konstantinovin kaupungin, jolle hän sai kuninkaalta Magdeburgin kaupunginoikeudet. Yksityisesti omistetun kaupungin omistajasuku vaihtui vuosikymmenten saatossa. Puola-Liettuan toisessa jaossa (1793) kaupunki siirtyi Venäjän keisarikunnan hallintaan. 1800-luvulle saakka kaupungin nimenä pysyi Konstinov, kunnes nimeen lisättiin vanhaa tarkoittava alkuosa Staro-. Starokonstantinovista tuli osa Zaslavin käskynhaltijakuntaa, myöhemmin osa Volynian kuvernementtia. Vuonna 1905 kaupungissa asui noin 17 000 ihmistä, joista 60 prosenttia oli juutalaisia. Neuvostohallinto perustettiin marraskuussa 1920. Starokostjantyniv (Starokonstantinov) oli vuosina 1923-2020 Starokostjantynivin piirin hallintokeskus. Toisen maailmansodan alla (1939) noin 31 prosenttia väestöstä oli juutalaisia. Natsi-Saksan miehityksen 8. heinäkuuta 1941 – 9. maaliskuuta 1944 aikana kaupunkiin perustettiin ghetto. Vuonna 1943 suuri osa juutalaisista ammuttiin. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki kasvoi merkittävästi teollisuuden ja kaupunkiin sijoitetun varuskunnan (erityisesti lentotukikohdan) myötä. Vuonna 1999 alueellisesti merkittävän kaupungin asema. Vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa kaupunki piireineen liitettiin osaksi laajempaa H’melnytskyin piiriä. Tunnettuja historiallisia rakennuksia ovat muun muassa: Ostrogskin linna Pyhän Kolminaisuuden kirkkoineen (1561-1571), dominikaanisen luostarin rakennukset (1500-luvulta, kirkon rauniot 1612) ja Johannes Kastajan kirkko (1754—78). Замок Острозьких (Старокостянтинів) P1580739.jpg|Ruhtinas Ostrogskin (Ostrozkyin, Острозький) linna Pyhän Kolminaisuuden kirkkoineen (1561-1571). Старокостянтинів. Домініканський монастир після перебудови росіянами.jpg|Dominikaaninen luostari (kuva vuodelta 1910). Комплекс споруд оборонної башти P1590037.jpg|Osin raunioituneen dominikaanisen luostarin alue (kuva vuodelta 2019) Капуцини.jpg|Johannes Kastajan kirkko (vuoden 1916 valokuvassa). 1\. Старокостянтинів (Костел святого Івана Хрестителя ).jpg|Johannes Kastajan kirkko (vuoden 2015 valokuvassa). Су-24мр.jpg|Suhoi Su-24MR hävittäjä Starokostjantynivin lentotukikohdassa (kuva vuodelta 2013). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hmelnytskyin alueen kaupungit Luokka:H’melnytskyin piiri
Raymond Nonnatus

Pyhä Raymond Nonnatus (1204 Portell, Urgelin hiippakunta, Katalonia, Espanja – 31. elokuuta 1240 Cardona, Espanja) oli espanjalainen pyhimys, pappi, kardinaali ja yhteisön Ordo B. Mariae Virginis de Mercede jäsen. Hän sai sukunimensä “Nonnatus” eli “Ei-syntynyt” siitä että hänen äitinsä kuoli synnyttäessään hänet ja hänet piti poistaa kohdusta keisarileikkauksella. Raymondin isä suunniteli hänelle uraa Aragonian hovissa mutta mies tunsi kutsua uskonnolliseen elämään ja rupesi lopulta papiksi. Hän auttoi ostamaan kristittyjä orjia Pohjois-Afrikan maurilaisista maista ja antoi itsensä panttivangiksi järjestääkseen yhden heistä vapautettavaksi. Raymond lunastattiin lopulta vapaaksi, palasi Espanjaan ja paavi Gregorius IX teki hänestä kardinaalin. Hän kuoli kuumeeseen matkalla Roomaan vastatakseen paavilliseen kutsuun. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 5. marraskuuta 1625 ja paavi Aleksanteri VII julisti hänet pyhimykseksi 1657. Hän eli seuraavien 3 paavien hallintokausien aikana: Innocentius III (1198-1216), Honorius III (1216-1227) ja Gregorius IX (1227-1241). Hän on vauvojen, synnyttämisen, lasten, odottavien äitien, raskaana olevien naisten, kätilöiden, synnytyslääkäreiden, väärin syytettyjen ihmisten, Dominikaanien tasavallan Baltoan ja Costa Rican San Ramon suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys kuumetta vastaan. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 31. elokuuta. Miestä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella: == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset pyhimykset Luokka:Espanjalaiset kardinaalit Luokka: Vuonna 1204 syntyneet Luokka: Vuonna 1240 kuolleet
Taborförlaget

Taborförlaget oli Helsingin Filadelfia-seurakunnan ja suomenruotsalaisen helluntailiikkeen kirjakustantamo. Yhtiön perusti vuonna 1931 Helsingin Tabor. Ensimmäinen kustantaja oli Gösta Bergstén. Vuodesta 1933 lähtien kustantamosta tuli Tukholman Filadelfia-kustantamon toimituskumppani Suomessa. Seurakuntien yhdistyessä yhtiön nimeksi vahvistui Taborförlaget. Yhtiö on julkaissut suomenruotsalaisen helluntailiikkeen kirjoja sekä ruotsalaisten kustantajien kirjoja. 1950-luvulla Taborförlaget julkaisi myös musiikkia ja on myöhemmin julkaissut mm. Edbergin veljesten, Erik Rönnlundin, Marina Sigfridsin ja Janne Nyholmin laulu- ja musiikkitallenteita. Filadelfian seurakunnan ja Helsingin Tabor-seurakunnan yhdistyessä seurakunta sai nimekseen Filadelfia ja uuden kirjankustantajan nimeksi tuli Tabor. Siitä lähtien Tabor Publishing on palvellut suomalais-ruotsalaista helluntailiikettä ja kauas sen rajojen ulkopuolella. Vuonna 1983 kustantamon omisti Filadelfia-seurakunta. Tuolloin kustantamo yhtiöitettiin ja sen omistajiksi tuli useita helluntaiseurakuntia. == Julkaisut == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Kustantajat == Vuosien varrella Taborförlagetin kustantajia ovat olleet mm.: * Gösta Bergstén * Bengt Lagerstam * Freddy Rohde-Nielsen * Michael Söderlund * Bjarne Bergstén * Gabriel Grönroos * Tom Kecklund * Robert Kanto == Lähteet == * Luokka:Helsinkiläiset yritykset Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjankustantamot Luokka:Helluntaiherätys Suomessa
Jamal Ben Saddik

Jamal Ben Saddik (s. 3. lokakuuta 1990 Antwerpen) on belgialais-marokkolainen raskaansarjan potkunyrkkeilijä. Hän voitti Gloryn raskaansarjan turnauksen 2018. Ben Saddik on otellut myös kahdesti Gloryn raskaansarjan mestaruudesta häviten molemmilla kerroilla Rico Verhoevenille.Jamal The Goliath Ben Saddik glorykickboxing.com Viitattu 25.8.2022 ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset potkunyrkkeilijät Luokka:Marokkolaiset potkunyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josh Garrels

Josh Garrels (s. 25. syyskuuta 1980 South Bend, Indiana, Yhdysvallat) on laulaja-lauluntekijä, musiikin tuottaja ja yksi levy-yhtiö Small Voice Recordsin perustajajäsenistä. Musiikissaan hän yhdistelee perinteisempää folk ja soul -henkistä tyyliä kokeellisempaan ja modernimpaan hiphop ja electronica -äänimaailmaan. Garrels käsittelee teksteissään paljon kristillisiä teemoja, mutta ei tahdo lokeroida itseään kristityksi artistiksi. == Ura == Teinivuosinaan punk-yhtyeissä musiikin harrastamisen aloittanut Garrels kääntyi kristityksi hieman yli 20-vuotiaana, ja alkoi tekemään musiikkia sooloartistina. Ensimmäiset kaksi albumiaan Stonetree (2002) ja Underquiet (2003) Garrels julkaisi omakustanteisesti kotona poltettuina CD-levyinä itse tulostetuilla kansilehdillä. Albumien jakelu tapahtui suoraan Garrelsilta hänen konserteissaan tai postimyynnin kautta. Garrels poisti myöhemmin albumit myynnistä niillä ilman lupaa käyttämiensä cover-kappaleiden ja samplejen käytön vuoksi, ja tuotti sekä julkaisi albumien kappaleet uusiksi Early Work Vol 1: 2002-2005 -nimisellä julkaisulla vuonna 2020. Vuonna 2006 Garrels perusti yhtenä jäsenenä Small Voice Records -levy-yhtiön, jonka kautta hänen musiikkiaan on siitä lähtien julkaistu. Yhtiön ensimmäiset albumijulkaisut olivat Over Oceans (2006) ja Jacaranda (2008), joka sai kriitikoilta ylistystä ja jolta singlenä julkaistua kappaletta ”Don't Wait for Me” kuultiin CBS:n televisiosarjassa Aavekuiskaaja (The Ghost Whisperer). Vuonna 2009 Garrels julkaisi albumin Lost Animals, joka on kokoelma singlejulkaisujen b-puolia ja ennen julkaisemattomia kappaleita. Vuonna 2011 Garrels julkaisi tupla-albumin Love & War & the Sea in Between, joka fyysisen levyjulkaisun lisäksi oli vuoden ajan ilmaiseksi ladattavissa netistä, ja keräsi tuona aikana yli 150.000 latausta. Albumi sai positiivisen vastaanoton sekä kristillisen että sekulaarin median puolelta. Christianity Today -lehti kutsui sitä ”mestariteokseksi” ja nimitti sen vuoden 2011 albumiksi. Myös seuraavaa albumijulkaisua Home (2015) sai ladata netistä maksutta. Albumi saavutti korkeimmillaan sijan 19 Billboardin digitaalisten albumien listalla, sekä sijan 83 Billboard 200 -listalla. Vuonna 2016 Garrels julkaisi joulualbuminThe Light Came Down, ja vuonna 2019 yhdeksännen studioalbuminsa Chrysaline. Näiden jälkeen Garrels on julkaissut varhaisista äänityksistään uudelleen tuottamansa albumit Early Work, Vol.1 (2002-2005) ja Early Work, Vol.2 (2020 Versions), sekä akustisen cover-albumin Peace to All Who Enter Here. == Diskografia == === Studioalbumit === * Stone Tree (2002) * Underquiet (2003) * Over Oceans (2006) * Jacaranda (2008) * Love & War & The Sea in Between (2011) * Home (2015) * The Light Came Down (2016) * Chrysaline (2019) * Peace To All Who Enter Here (2020) === Kokoelmat === * Lost Animals (2009) * Love & War: B-Sides & Remixes (2012) * The Sea In Between DVD Soundtrack (2013) * Early Work Vol.1 (2002-2005) (2020) * Early Work Vol.2 (2020 Versions) (2021) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lewis O’Brien

Lewis O’Brien (s. 14. lokakuuta 1998 Colchester) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. O’Brien pelasi Huddersfield Townin junioreissa. Hän aloitti liigauransa lainasopimuksella Englannin ykkösliigassa pelanneen Bradford Cityn joukkueessa kaudella 2018–2019. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa Nottingham Forestin joukkueessa 38 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 42 mestaruussarjaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 43 mestaruussarjaottelua ja teki jälleen kolme maalia. Hän pelasi täydet minuutit Nottinghamin kolmessa ottelussa kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka tuloksena joukkue nousi Valioliigaan. Kauden 2022–2023 O’Brien aloitti Nottinghamin vakiokokoonpanossa mutta pelasi lopulta Valioliigassa vain 13 ottelua ja teki yhden maalin syyskuussa Fulhamia vastaan. Hän siirtyi maaliskuussa 2023 loppukauden kestävällä lainasopimuksella pohjoisamerikkalaisessa MLS:ssä pelaavaan D.C. Unitediin, jossa hän pelasi 11 liigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhden maalin CF Montréalia vastaan. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerald Schreck

Gerald Click Schreck (8. maaliskuuta 1939 Pensacola, Florida – 2. huhtikuuta 2022 Pensacola, Florida) oli yhdysvaltalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Schreck voitti Louhi-veneluokan olympiakultaa Méxicossa 1968. Hän voitti myös muita kansainvälisiä kilpailuja ja teki työuransa purjeentekijänä. Scheck kuoli Pensacolassa 83-vuotiaana 2. huhtikuuta 2022.Olympedia. Viitattu 25.8.2022. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet