EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isoposliinikukka

Isoposliinikukka (Hoya carnosa) on posliinikukkien sukuun kuuluva laji. Sitä kasvatetaan huonekasvina. == Ulkonäkö ja koko == Isoposliinikukka on köynnöstävä tai pensasmainen. Tummanvihreät, kiiltävät lehdet ovat vastakkaisia, vahamaisia, nahkeita ja ehytlaitaisia. Lehtilapa 5–8 cm, keskisuoni on selvä. Kukka on sarjamainen 10–20 kukan kukinto. Hohtavan vahamaiset kukkien terälehdet ovat valkoisia tai vaaleanpunertavia, viisiteräisiä. Kukan keskuksen lisäteriökiehkura on punertava. Lämpimällä säällä kukat erittävät mesipisaroita. == Levinneisyys == Kasvia esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa, Itä-Aasiassa ja Australiassa jossa se kasvaa epifyyttinä. == Lähteet == == Kuvia == Tiedosto:Hoya carnosa0.jpg Tiedosto:Hoya carnosa1.jpg Tiedosto:Hoya carnosa 毬蘭 (天問).jpg Tiedosto:NKN-2007-06-13 114250 Hoya Carnosa (Yvan Leduc author for Wikipedia).jpg Tiedosto:Hoya FR 2013.jpg Tiedosto:Hoya carnosa1HUNDA.jpg Tiedosto:Hoya carnosa inflorescence ies.jpg Tiedosto:Hoya carnosa 20080928.jpg Tiedosto:Hoya carnosa Exotica1C2000.jpg Tiedosto:Hoya carnosa 01.jpg Tiedosto:Hoya carnosa.JPG Tiedosto:Hoya carnosa1cadmanof50s.jpg Tiedosto:Hoya closeup.jpg Tiedosto:Furrystarfish ies.jpg == Aiheesta muualla == * Puutarha.net: Isoposliinikukka (Hoya carnosa) * ITIS: Hoya carnosa * United States Department of Agriculture (USDA): Hoya carnosa * Flora of China: Hoya carnosa * UniProt, Taxonomy: Hoya carnosa * Pherobase: Floral volatiles of Hoya carnosa Luokka:Posliinikukat
Henna Hakulinen

Henna Hakulinen (s. 24. huhtikuuta 1992 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Joensuun Maila ja nykyisin hän edustaa Viinijärven Urheilijoita. Superpesiksen runkosarjassa Hakulinen on pelannut yli 100 ottelua, joissa on lyönyt 49 ja tuonut 17 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 186. Superpesiksen pudotuspeleissä Hakulinen on pelannut yhdeksän ottelua, joissa on lyönyt kuusi ja tuonut kaksi juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 14 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stone Cold Sober

”Stone Cold Sober” on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Paloma Faithin kappale hänen ensimmäiseltä albumiltaan Do You Want the Truth or Something Beautiful? Kappale julkaistiin Faithin debyyttisinglenä 15. kesäkuuta 2009 ja se pääsi ensimmäisellä viikollaan Britannian singlelistan 17. sijalle. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus # # ==Listasijoitukset== Listat (2009) Sijoitus Australia (ARIA Physical Singles Chart) 45 Alankomaat (Mega Single Top 100) 84 Saksa (Media Control Charts) 70 Uusi-Seelanti (RIANZ) 30 Skotlanti (Official Charts Company) 10 Sveitsi (Swiss Music Charts) 36 Britannia (Britannian singlelista) 17 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2009 kappaleet Luokka:Paloma Faithin kappaleet
Maria Heikkinen

Maria Heikkinen (s. 16. toukokuuta 1990 Lappeenranta) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Pesä Ysit ja nykyisin hän edustaa Viinijärven Urheilijoita. Superpesiksen runkosarjassa Heikkinen on pelannut kaikkiaan 94 ottelua, joissa on lyönyt 13 ja tuonut 61 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 204. Superpesiksen pudotuspeleissä Heikkinen on pelannut 21 ottelua, joissa on lyönut kaksi ja tuonut kahdeksan juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 48 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjalaistalo

Pohjalaistalo viittaa Pohjanmaalla vallalla olleeseen hirsirakentamisen perinteeseen. Pohjalaistalolla on symbolinen arvo pohjalaisuuden ja pohjalaisen elämisen edustajana. Talotyypin symboli on kaksifooninkinen (-kerroksinen) pitkä hirsitalo,Rakennusperintö mutta todellisuudessa pohjalaistalo voi olla myös yksikerroksinen, ja pohja vaihtelee paikkakunnan mukaan. Tupien, porstuoiden, tupakammarien ja päätykammarien muunnelmia on erilaisia esimerkiksi Ilmajoella, Isossakyrössä ja Kortesjärvellä. Ikkunoihin saatiin mallia herraskartanoista, pappiloista ja kirkoista.Pohjalaiset talonpojat ottivat talonmallia herraskartanoista Arkikielessä pohjalaistalolla on laajempikin merkitys: siihen liitetään lisäksi talon kalustus ja tarvikkeet sekä pihapiiri muine rakennuksineen, toisinaan myös pelto ja metsä. Pohjalaistalojen juuret ovat 1600-luvulla yleistyneissä kaksitupaisissa asuinrakennuksissa.Riukulehto, Sulevi; Mäkelä, Matti; Orhanen, Outi & Lehtimäki, Anni: Pohjalaistalot – yhteistä kulttuuriperintöämme. Helsingin yliopisto: Ruralia-instituutti, 2014. Pohjalaistaloja rakennettiin 1700-luvulta 1900-luvun alkuun, ja niiden tausta oli varallisuus, jota syntyi tervakulttuurin ansiosta, ja pohjalaisen laivanrakennuksen ja kirkonrakentajasukujen tekninen taito. Vuonna 2013 rakennuksia alettiin kartoittamaan Ruralia-instituutin johdolla Potra-projektissa pyrkimyksenä saada aineistoa korjaus- ja uudisrakentamiseen.Ruralia-instituutti, Helsingin yliopisto, viitattu 29.9.2013 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalainen arkkitehtuuri Luokka:Pohjalaiskulttuuri Luokka:Rakennusperinne
Arth

Arth on kunta Keski-Sveitsissä, Schwyzin kantonissa. Kunnassa on noin 12 000 asukasta. == Sijainti== Arthin asutus keskittyy laaksoon, jota rajoittavat Rigivuori, Zuginjärvi ja Lauerzersee. Arth koostuu kolmesta kylästä: Arth, Oberarth ja Goldau. Suurin kylistä on Goldau, joka tunnetaan muun muassa vuoden 1806 vuorensortumasta ja eläintarhasta.Goldaun vuorensortumasta kertova www-sivusto Eläinpuiston kotisivut == Liikenne == Arth-Goldaun rautatieasema on Sveitsin rautateiden solmukohtia. Gotthardin rautatie kulkee Goldaun kautta, ja Zürichin suunnan liikenne haarautuu asemalla kulkemaan Zuginjärven itärantaa. Lisäksi asema on Schweizerische Südostbahn -yhtiön (SOB) Wädenswilistä tulevan rautatien ja Rigi Bahnenin Rigin-radan pääteasema. Moottoritie A2 ja valtatie 2 kulkevat Arthin kautta. Zuginjärvellä on laivaliikennettä. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Arth-Goldaun rautatieasema

Arth-Goldaun rautatieasema on Sveitsin rautatieliikenteen solmukohtia. Asema sijaitsee Arthin kunnan Goldaun kylässä, Schwyzin kantonissa. Sieltä on rautatie viiteen suuntaan: * SBB:n Gotthardin rautatie Luzernista Chiassoon kulkee Arth-Goldaun aseman kautta. * SBB:n yhteys Zugin kautta Zürichiin haarautuu Gotthardin rautatiestä asemalla. * Schweizerische Südostbahnin (SOB) rautatieyhteys Sankt Galleniin alkaa Goldausta. * Rigi Bahnenin rautatie Rigivuorelle lähtee asemalta. Arth-Goldaun rautatieasema on avattu vuonna 1882. == Palvelut == Rautatieasemalla on kuusi raidetta. Sieltä lähtee päivittäin noin 220 junavuoroa.SBB:n aikatauluhaku Aseman kautta kulkee kaikki Gotthardin tunnelin kautta kulkeva liikenne, muun muassa kansainvälisiä matkustajajunia Sveitsin ja Italian välillä, Zürichistä, Baselista ja Luzernista Milanoon. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Asema-alueen kartta Luokka:Sveitsin rautatieliikennepaikat Luokka:Arth
Etelä-Suomen Autotalo

Etelä-Suomen Autotalo Oy on Lahdessa toimiva perheyritys, jonka toimiala on käytettyjen ajoneuvojen kauppa. Yhtiö tunnetaan myös nimeltä Esat, joka on lyhenne Etelä-Suomen Autotalo Oy:stä. Yhtiön nykyinen toiminta jatkaa vuonna 1924 perustetun autoyhtiön Etelä-Suomen Auto Oy:n toimintaa Lahdessa. Yhtiön toimitilat sijaitsevat Lahdessa, mutta toimintaympäristö on valtakunnallinen. ==Historia== 1924 - Etelä-Suomen Auto Oy perustetaan. Ford-autojen myynti, huolto ja varaosamyynti, Fordson-traktoreiden myynti, huolto ja varaosamyynti. Kirja, Lahden seudun autoalaa, 1906-2000-, Lahden Autoteknillinen Yhdistys, 7.1.2004, Reino Wallenius, sivu 12. 1938 - Etelä-Suomen Auto Oy avaa täyden palvelun Ford -autotalon Savon Valtatielle, Lahteen. 1980 - Etelä-Suomen Auto Oy myydään. Uusi yhtiö perustetaan ja toiminimeksi valitaan Lahden Autotalo Oy. Ford -myynti, -huolto ja -varaosamyynti jatkuu.Kirja, Lahden seudun autoalaa, 1906-2000-, Lahden Autoteknillinen Yhdistys, 7.1.2004, Reino Wallenius, sivu 13. 1987 - Lahden Autotalo Oy muuttaa uuteen toimitilaan Malininkadulle Lahteen. 1993 - Etelä-Suomen Autotalo Oy perustetaan jatkamaan Lahden Autotalo Oy:n toimintaa. Ford -myynti, -huolto ja -varaosamyynti jatkuu. 1993 - Etelä-Suomen Autotalo erikoistuu invalidiautojen myyntiin ja varusteluun. 2001 - Etelä-Suomen Autotalo saa Tasavallan Presidentin Innosuomi -palkinnon kehittämästään MOBIVO ajohallintajärjestelmästä. Innosuomi.fi 2004 - Ford merkkiedustuksen lisäksi Etelä-Suomen Autotalo Oy aloittaa Jaguar ja Land Rover jälleenmyynnin ja huolto-/varaosatoiminnan Lahdessa. 2005 - Olli Laukkanen, Joona Laukkanen ja Paavo S. Laukkanen ostavat sukupolvenvaihdoskaupalla osan Etelä-Suomen Autotalo Oy n osakekannasta. 2006 - Suomen Osuuskauppojen keskuskunta SOK ostaa Etelä-Suomen Autotalo Oy n liiketoiminnan liiketoimintakaupalla. Etelä-Suomen Autotalo Oy -osakeyhtiö jää voimaan sellaisenaan. http://www.kilpailuvirasto.fi/cgi- bin/suomi.cgi?sivu=ratk/r-2006-81-0235 2013 - Etelä-Suomen Autotalon autokauppatoiminta käynnistyy jälleen.Nettiauto 2014 - Olli Laukkanen, Joona Laukkanen ja Paavo S. Laukkanen ostavat yrityskaupalla loput Etelä-Suomen Autotalo Oy n osakekannasta. 2015 - Etelä-Suomen Autotalo tuo ensimmäisenä suomalaisena autokauppana vaihtoautot suoraan sosiaaliseen mediaan. Vaihtoautojen Facebook -sovellus näyttää ajantasaisen tiedon myytävistä autoissa suoraan Facebookissa. 2015 - Etelä-Suomen Autotalo on ensimmäinen suomalainen autokauppa joka tarjoaa mahdollisuuden hakea luottopäätöstä 24h on-line suoraan autokaupan omasta verkkopalvelusta. Palvelu on toteuttu yhteistyössä OP-Pohjolan kanssa. 2016 - Etelä-Suomen Autotalo oli ensimmäinen suomalainen autokauppa joka otti käyttöönsä 360 asteen sisäkuvat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etelä-Suomen Autotalo Oy:n verkkosivut * Etelä- Suomen Autotalo Facebookissa Luokka:Suomalaiset autoliikkeet Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Televisa

thumbnail Televisa on meksikolainen mediayhtiö, joka on perustettu vuonna 1955. Vuosina 1955-1973 yhtiö toimi nimellä Telesistema Mexicano. Nykyinen nimi Televisa otettiin käyttöön 8. tammikuuta 1973. Televisa on merkittävä espanjankielisten televisio-ohjelmien tuottaja, joka on kansainvälisesti tunnettu erityisesti telenoveloistaan. == Kanavat == * Canal de las Estrellas * FOROtv * Canal 5 * Gala TV === Kaapelikanavat === *American Network * Bandamax * Golden and Golden Edge * Clásico TV * De Película * De Película Clásico * Ritmoson Latino * TLNovelas * TeleHit * Televisa Deportes Network * Unicable == Tunnettuja telenoveloita == * Los ricos también lloran (1979-80) * Cuna de lobos (1986-87) * Corazón salvaje (1993) * Rubí (2004) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * Luokka:Vuonna 1973 perustetut televisiokanavat
Elinor Kershaw

Elinor Kershaw (tunnettu myös nimillä Nell ja Elinor K. Ince, 19. marraskuuta 1884 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 12. syyskuuta 1971 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa Thomas H. Incen kanssa, jonka kanssa Kershaw’lla oli kaksi lasta: kirjailija Richard Ince ja näyttelijä Thomas H. Ince, Jr. Kershaw’n sisko oli näyttelijä Willette Kershaw. ==Filmografia== *The Love of Lady Irma (1910) *Taming a Husband (1910) *One Night and Then (1910) *The Course of True Love (1910) *Phone 1707 Chester (1911) Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Jouni Mölsä

Jouni Mölsä (s. Savonlinna) on toimittaja ja tasavallan presidentin viestintäpäällikkö. Suomen ulkoasiainministeriön entinen viestintäjohtaja syyskuusta 2012 elokuun loppuun 2019. Hänet valittiin tehtävään viisivuotiskaudelle heinäkuussa 2012. Mölsä toimi nimityshetkellä Suomen Lontoon suurlähetystön lehdistöneuvoksen tehtävässä, johon hän siirtyi vuonna 2010 Helsingin Sanomista. Hän toimi vuosina 1997–2010 Helsingin Sanomissa Suomen EU-politiikkaan perehtyneenä toimittajana ja vietti myös neljä kuukautta HS:n Brysselin kiertävänä kirjeenvaihtajana. Syyskuun 2019 alusta lähtien hän toimii Tasavallan presidentin viestintäpäällikkönä. Vuosina 1993–1997 Mölsä työskenteli BBC World Servicen radiotuottajana Lontoossa. Vuosina 1991–1992 hän oli Helsingin Sanomien rikos- ja oikeustoimittaja. Mölsä on työskennellyt myös Radio Helsingin uutistoimittajana, Radio Cityssä sekä HS:n NYT-liitteessä. Vuosina 2000–2002 hän oli Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtaja. Hän oli käsikirjoittamassa vuonna 2006 esitettyä kahdeksanosaista Rikospoliisi ei laula -tv-sarjaa yhdessä Jarkko Sipilän kanssa. Lisäksi hän on tehnyt kuusi pienoiskuunnelmaa Ylelle. Koulutukseltaan Mölsä on kauppatieteen maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta (1991). Opiskeluaikanaan hän oli kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja ja kauppakorkeakoulun hallituksen jäsen. Hän on opiskellut sellonsoittoa Savonlinnan musiikkiopistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Politiikkaradio: Leikola ja Lähde: Vieraana Jouni Mölsä - miehemme Lontoossa (9.3.2012) Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset toimittajat
Juha Ovaskainen

Juha Ovaskainen (s. 30. lokakuuta 1961 Helsinki) on suomalainen uimahyppyvalmentaja ja entinen uimahyppääjä. Hän edusti Suomea Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984 ja Soulin olympialaisissa vuonna 1988.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ov/juha- ovaskainen-1.html Ovaskainen teki 1980-luvun taitteessa valokuvamallin töitä ja valittiin vuoden 1981 miesmalliksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimahyppääjät Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pidot Tornissa

pienoiskuva|Hotelli Tornin torni. Pidot Tornissa on Yrjö Kivimiehen toimittama ja Gummeruksen julkaisema kirja hotelli Tornissa 1937 pidetyn kulttuuripoliittisen keskustelutilaisuuden pohjalta. Keskustelut tallennettiin pikakirjoituksella. Keskustelijat esiintyvät teoksessa salanimillä. Esimerkiksi Tatu Vaaskiven nimimerkki on 'Kirjailija', Cajanderin III hallituksen sisäministerinä tuolloin toimineen Urho Kekkosen 'Ministeri' ja julkaisun toimittaja Kivimiehen 'Konservatiivi'. Muita keskustelijoita olivat Martti Haavio (Dosentti), Lauri Viljanen (Esteetikko), Niilo Mäki (Filosofi), Helvi Hämäläinen (Pikku rouva), Esko Aaltonen (Lehtimies), Sakari Pälsi (Suuri tuntematon), Kustaa Vilkuna (Kansatieteilijä), Lauri Hakulinen (Kielimies), Kaarlo Marjanen (Kriitikko), Olavi Paavolainen (Kulttuurimatkailija), Jussi Teljo (Pessimisti) ja Matti Kurjensaari (Radikaali).Antti Vesikko : Kansakunnan resonoivat muistot - Olavi Paavolaisen jatkosodan päiväkirja Synkkä yksinpuhelu I-II (1946) kansallisen identiteettiprojektin uudelleenarviona, Valtio-opin pro gradu-tutkielma, Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitos, Jyväskylän yliopisto 2011, Tornin pitojen osanottajalista s. 63 Teos kuuluu Gummeruksen "Ihminen ja maailma" -sarjaan sen neljäntenä kirjana. Teoksen nimeen on viitattu myös myöhempien keskustelukirjojen ja poliittisten keskusteluiden yhteydessä: Eino S. Repo toimitti kirjan Toiset pidot Tornissa (1954) myös Gummeruksen kustantamana ja Erno Paasilinna Kariston kustantaman Pidot Aulangolla: viisi keskustelua vuonna 1963 sekä Otavan kustantaman Pidot Suomessa vuonna 1972. Myös klassiseen tekstiin, Platonin dialogiin Pidot, kytkeytyvä ilmaisu on säilyttänyt kantavuuttaan vuosikymmeniä: Tiina Hallman otsikoi vuonna 1990 arvionsa teoksesta Ulkopolitiikka murroksessa: Suomi kylmän sodan jälkeen muodossa 'Ulkopoliittiset pidot Tornissa'. Perinne oli voimissaan vielä vuonna 2002, jolloin julkaistiin Bileet Tornissa tallenteena keskusteluista, joihin ottivat osaa mm. Jukka Relander, Teemu Mäki, Markus Jäntti, Arno Kotro, Kirsi Piha ja Risto Murto; ja 2007, jolloin julkaistiin Puhepidot Tornissa mm. Sam Inkisen toimesta. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * *Markus Junttila: Miksi intellektuellit aina lyllertävät Torniin? Älymystön suhde kansanluonteeseen, kulttuuriin sekä demokratiaan vuosien 1937-1972 välisenä aikana Pidot- kirjasarjassa. Pro gradu -tutkielma. Oulun yliopisto, 2020. http://jultika.oulu.fi/files/nbnfioulu-202011073101.pdf Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1937 kirjat Luokka:Suomi 1930-luvulla
Harri Kolehmainen

Harri Kolehmainen (s. 17. elokuuta 1991 Raahe) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavia Pattijoen Urheilijoita. Kolehmainen on edustanut koko 2010 alkaneen Superpesis-uransa ajan kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita. Hän on saavuttanut 2 SM-pronssia ja A-poikien SM- hopean. Kolehmaisen ulkopelipaikka on etukentällä ja sisäpelissä hän toimii etenijänä. Pelaamissaan 42 Superpesiksen runkosarjaottelussa Kolehmainen on lyönyt yhden ja tuonut viisi juoksua sekä kerännyt 21 kärkilyöntiä. Pelaamissaan 13 pudotuspeliottelussa Kolehmainen on lyönyt ja tuonut yhden juoksun sekä kerännyt seitsemän kärkilyöntiä. == Saavutukset == === Pelaajana === * 2 SM-pronssia: 2011, 2012 * Ykköspesiksen etenijäkuningas 2021 * Ykköspesiksen kärkilyöntikuningas 2022 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustasaku

Mustasaku (Chamaepetes unicolor) on Keski-Amerikassa elävä hokkoihin kuuluva kanalintu. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan mustasaku voi kasvaa noin 64 cm pitkäksi. Väritykseltään linnun hyöhenys on kauttaaltaan kiilävän musta. Vatsa on hieman selkää ja siipiä ruskehtavampi. Nuoret linnut ovat väritykseltään aikuisia lintuja ruskeampia. Nääman iho on paljas ja väriltään sininen ja silmien iirikset ovat punaiset. Mustasakujen jalat ovat vaaleanpunaiset. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Mustasakua tavataan Costa Ricasta ja Panamasta. Laji elää kosteissa pilvimetsissä tyypillisesti noin 900-2 250 metrin korkeudessa. Laji viihtyy parhaiten koskemattomissa metsissä, mutta sietää myös paikoitellen hakattuja metsiä. Mustasakut liikkuvat latvustoissa yksin, pareittian tai pieninä ryhminä. Linnun ravintoa ovat hedelmät, joita se etsii puista ja maasta. Mustasakun lisäänymisaika on kevättalvella ja keväällä ja naaras munii 2-3 munaa. Linnun kantaa uhkaavat suurimittainen metsästys ruuaksi ja sopivan elinympäristön pirstaloituminen hakkuiden vuoksi. Mustasakun yksilömäärää ei ole arvioitu, mutta se on levinneisyysalueellaan melko yleinen. Lajin kanta kuitenkin pienenee, mutta vähenemisen vauhti ei ole suuri. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin lajin elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Hokot
Niina Härkönen

Niina Härkönen (s. 22. toukokuuta 1987 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Joensuun Maila. Kesästä 2016 alkaen hän edustaa Seinäjoen Maila-Jusseja. Superpesiksen runkosarjassa Härkönen on pelannut kaikkiaan 191 ottelua, joissa on lyönyt 34 ja tuonut 45 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 474. Superpesiksen pudotuspeleissä Härkönen on pelannut 26 ottelua, joissa on lyönut viisi ja tuonut kolme juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 47 kärkilyöntipistettä. Härköseltä on leikattu syöpäkasvain kahdesti, vuosina 2014 ja 2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Viinijärven Urheilijoiden pelaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi-Pekka Maunuksela

Jussi-Pekka Maunuksela (s. 10. maaliskuuta 1988 Isokyrö)Jussi-Pekka Maunuksela Pelaajakortti (xls). Pesäpalloliitto on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija. Viimeisimpänä Maunuksela edusti kaudella 2018 Ykköspesiksessä pelannutta Ulvilan Pesä-Veikkoja. Ulvilan Pesä-Veikkojen lisäksi Maunuksela on edustanut kaudella 2007 alkaneella Superpesis-urallaan myös Manse PP:tä, Seinäjoen JymyJusseja, Nurmon Jymyä, Seinäjoen Maila-Jusseja ja Ulvilan Pesä- Veikkoja. Maunuksela on ulkopelipaikaltaan ykkösvahti, mutta hän pelaa usein myös joukkueensa etenijäjokerina. Vuosina 2007-2013 pelaamissaan 92 Superpesiksen runkosarjaottelussa Maunuksela om lyönyt viisi ja tuonut 52 juoksua sekä kerännyt 322 kärkilyöntiä. Maunuksela on pelannut myös kolme ottelua Superpesiksen pudotuspeleissä vuonna 2013, joissa hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt yhdeksän kärkilyöntiä. == Lähteet == * http://www.jymyjussit.fi/jussi-pekka-maunuksela.html * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=4347&view;=pelaajakortti * http://www.iltasanomat.fi/pesapallo/art-1288574728273.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noora Jantunen

Noora Jantunen (s. 6. kesäkuuta 1991 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Joensuun Maila ja nykyisin hän edustaa Viinijärven Urheilijoita. Superpesiksen runkosarjassa Jantunen on pelannut kaikkiaan 90 ottelua, joissa on lyönyt 37 ja tuonut 87 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 281. Superpesiksen pudotuspeleissä Jantunen on pelannut 20 ottelua, joissa on lyönut kymmenen ja tuonut yhdeksän juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 67 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laukkayökkönen

Laukkayökkönen (Hydraecia nordstroemi) on yleisehkö, joskin Suomessa levinneisyydeltään lounainen ja eteläinen yöperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Laukkayökkönen muistuttaa hyvin paljon varsiyökköstä (Hydraecia micacea) sekä hierakkayökköstä (Hydraecia ultima). Lajin määrittämisen haastavuutta kuvannee, että laukkayökkönen erotettiin varsiyökkösestä omaksi lajikseen vasta vuonna 1952. s. 117-118 Etusiipien pohjaväri on yleensä vaalean punertavan ruskea, joskus jopa kellansävyinen, mutta toisaalta joskus myös tumman harmahtavan ruskea. Siiven tyviosassa on hieman mutkitteleva sisempi poikkiviiru ja ulompana viistosti siiven takareunasta kärkeä kohti suuntautuva ulompi poikkiviiru. Ulompi poikkiviiru tekee ennen siiven etureunaa jyrkän mutkan sisäänpäin ennen päättymistään. Siiven etureunassa on tumma täplä, joka sijoittuu hieman lähemmäs siiven kärkeä kuin mihin ulompi poikkiviiru päättyisi ellei kaartuisi sisäänpäin. Ulommasta poikkiviirusta siiven keskiosaan suuntautuu tumma varjostuma, joka ei ulotu sisempään poikkiviiruun saakka. Rengas- ja munuaistäplät ovat siiven pohjavärin väriset, mutta erottuvat tumman reunuksensa vuoksi. Takasiivet ovat vaaleat, joskin vaihtelevasti kehnäiset. Niiden poikki kulkee tummempi kaarijuova, mutta keskipilkku puuttuu sekä siiven ylä- että alapinnalta. Laji on 29-37 mm siipivälillään keskimäärin pienempi kuin varsiyökkönen.Svenska fjärilar == Levinneisyys ja lentoaika == Laukkayökkönen vaikuttaa olevan levinneisyydeltään eurooppalainen. Suomessa lajin levinneisyys keskittyy täysin rannikkoseudulle. Havaintoja on Ahvenanmaalta sekä Varsinais-Suomen, Satakunnan, Uudenmaan ja Etelä-Karjalan rannikoilta ja rannikon tuntumasta. Lisäksi Pohjanmaalta tunnetaan vanhempi havainto. Perhoset aloittavat lennon muita Hydraecia-lajeja aikaisemmin jo heinäkuun alkupuolella ja lentoaika jatkuu syyskuun lopulle.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Laukkayökkönen elää kallioisilla tai hiekkaisilla rannoilla, rantaniityillä sekä luodoilla. Se on hyvin paikoittainen ja esiintymät keskittyvät vahvasti rantavyöhykkeelle. Sopivalla paikalla yksilömäärä voi kuitenkin olla melko suuri. Perhoset tulevat valolle ja harvemmin syötille. Toukka elää ruoholaukan sipulissa. Muna on talvehtiva elämänvaihe. == Ravintokasvi == Toukka elää ainoastaan ruoholaukalla (Allium schoenoprasum). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Laukkayökkönen (Hydraecia nordstroemi) * iNaturalist: Hydraecia nordstroemi * Suomen perhostutkijain seura: Laukkayökkönen (Hydraecia nordstroemi) * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hydraecia nordstroemi * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Hierakkayökkönen

Hierakkayökkönen (Hydraecia ultima) on harvinainen ja vaikeasti sukulaislajeistaan erotettava loppukesän ja alkusyksyn yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Hierakkayökkönen muistuttaa varsiyökköstä (Hydraecia micacea) ja lajien erottamisen haasteellisuutta kuvaa se, että hierakkayökkönen kuvattiin omaksi lajikseen vasta vuonna 1965. Etusiivet ovat pituuteensa nähden kapeat ja teräväkärkiset, pohjaväriltään punertavan ruskeat, hivenen violetinsävyiset. Sisempi poikkiviiru tekee terävän mutkan ja kohtaa siiven takareunan lähes samansuuntaisena kuin ulompi poikkiviiru. Ulompi poikkiviiru suuntautuu suorana ja hyvin vinossa kulmassa siiven takareunasta kohti siiven kärkeä päättyen kuitenkin etureunan tuntumaan hieman ennen siiven kärkeä. Siiven etureunassa on kuitenkin tumma täplä, joka saa poikkiviirun näyttämään siltä, kuin se ulottuisi suorana etureunaan saakka. Siipisuonet erottuvat hyvin. Munuaistäplä ja rengastäplä ovat siiven pohjavärin väriset, mutta erottuvat hyvin koska niitä rajaa tumma reunajuova. Takasiivet ovat valkeat, ulkoreunastaan selvästi tummemmat ja niiden poikki kulkee hyvin suora mustanharmaa poikkiviiru. Takasiiven keskitäplä puuttuu yleensä yläpinnalta ja erottuu alapinnallakin vain pienenä pisteenä. Siipiväli 30-44 mm.Svenska fjärilar s. 118-119 Varsiyökkösen lisäksi samannäköinen laji on myös laukkayökkönen (Hydraecia nordstroemi). == Levinneisyys ja lentoaika == Hierakkayökkösen levinneisyys ulottuu ainakin Keski-Euroopasta ja Pohjoismaista Venäjälle. Ensimmäinen havainto lajista Suomessa on Örön saarelta vuonna 1963. Sittemmin laji on levinnytPertti Pakkanen ja nykyisin sitä tavataan laajalti suunnilleen Raahe-Lieksa linjan eteläpuolella. Havainnot keskittyvät kuitenkin voimakkaasti lounais- ja etelärannikolle sekä Itä-Suomen järvialueelle. Muualla havaintoja on vain hajanaisesti. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinä-elokuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Hierakkayökkönen elää avoimilla rannoilla, joilla kasvaa toukan ravintokasvia. Aikuiset perhoset tulevat valolle ja joissakin määrin myös syötille. Muna talvehtii. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasvi on ainakin isohierakka (Rumex hydrolapathum). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums Luokka:Tarhayökköset
Roosa Koskelo

Roosa Koskelo (s. 20. elokuuta 1991) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa saksalaista Allianz MTV Stuttgartia. Hänen kasvattajaseuransa on Loimaan Jankko. Koskelo on voittanut LP Viestissä 2014 ja 2015 SM-kultaa. SM- hopeaa hän saavutti 2010, 2012, 2013 ja 2016. Suomen Cupin mestaruuden forssalaislähtöinen Koskelo on voittanut 2012, 2014 ja 2015. Koskelo kuuluu myös Suomen naisten lentopallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut 48 maaottelua vuoden 2019 loppuun mennessä. Kaudella 2018–2019 Suomen Lentopalloliitto valitsi hänet parhaaksi naispelaajaksi. Liigauran Koskelo aloitti 15-vuotiaana 27.1.2007 Someron paidassa Salon Viestin vastaan. Somerossa Koskelo pelasi kahden kauden aikana seitsemän ottelua. Vuoden 1-sarjapelien jälkeen hän siirtyi 2009 Hämeenlinnaan HPK:hon, jossa voitti kolme SM-mitalia yhtä monen kauden aikana. 2012-2013 LP Kangasalan paidassa hän saavutti SM-hopeaa ja Suomen Cupin mestaruuden. LP Viestiin Koskelo siirtyi 2013. Koskelo valittiin liigan tähdistöön mestaruuskausilla 2014 ja 2015. Mestarien liigassa Koskelo valittiin kaudella 2014–2015 kolmannella peliviikolla tähdistöpelaajaksi. Kuukauden tähdistöön Mestaruusliigassa Koskelo on valittu peräti 13 kertaa. Marraskuussa 2016 Koskelo siirtyi slovenialaiseen Branik Mariboriin. Hän voitti Slovenian mestaruuden vuosina 2017 ja 2018. Vuonna 2019 hän voitti Stuttgartin joukkueessa Saksan mestaruuden. Koskelo on pelipaikaltaan libero. == Mestaruusliigan runkosarjassa ja pudotuspeleissä == Kausi Seura Ottelut Pisteet Ässät Torjunnat 2006–07 LiigaSomero 4 0 0 0 2009–10 HPK 21 0 0 0 2010–11 HPK 21 1 0 0 2011–12 HPK 17 1 0 0 2012–13 LP Kangasala 23 0 0 0 2013–14 LP Viesti 24 1 0 0 2014–15 LP Viesti 22 0 0 0 2015–16 LP Viesti 28 0 0 0 Kausi Seura Ottelut Pisteet Ässät Torjunnat 2007–08 Somero 3 0 0 0 2009–10 HPK 9 1 0 0 2010–11 HPK 8 0 0 0 2012–13 LP Kangasala 9 0 0 0 2013–14 LP Viesti 9 0 0 0 2014–15 LP Viesti 11 0 0 0 2015–16 LP Viesti 11 0 0 0 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keltaolkiyökkönen

Keltaolkiyökkönen (Mythimna vitellina) on eteläeurooppalainen yöperhoslaji. Suomessa se on erittäin harvinainen harhailija. == Koko ja ulkonäkö == Etusiipien väri vaihtelee haalean kellanruskeasta lämpimän ruskehtavan keltaiseen. Sisempi ja ulompi poikkiviiru sekä aaltoviiru ovat kellanruskeat ja terävästi mutkittelevat. Poikkiviirujen välisellä alueella siipi voi olla sävyltään hieman tummempi. Myös siipisuonet erottuvat kellanruskeina. Munuaistäplä on kellanruskea ja sen nurkassa on musta piste. Rengastäplä erottuu vain heikosti pienenä, ruskehtavana täplänä. Takasiivet ovat vaaleat, etenkin siipisuonten kohdalla ulkoreunaa kohti tummuvat ja niitä reunustavat siipiripset ovat valkeat. Siipiväli 30-35 mm.Svenska fjärilar UK Moths == Levinneisyys ja lentoaika == Keltaolkiyökkösen levinneisyysalue kattaa Pohjois-Afrikan sekä Euroopassa Välimeren ympäristön ja jo Keski-Euroopassa se esiintyy vain harvinaisena harhailijana. Suomessa laji on tavattu kolme kertaa lyhyellä aikavälillä syyskuussa vuonna 2001. Suomessa havaitut yksilöt on pyydystetty Virolahdella sekä Helsingissä.Pertti Pakkanen Perhoset lentävät kahtena sukupolvena kesäkuun puolivälistä lokakuun puoleen väliin.Vlindernet == Elinympäristö ja elintavat == Suomessa tavatut yksilöt on havaittu ajankohtana, jolloin etelästä kantautui suuri ilmamassa. Ainakin Alankomaissa havaintopaikat painottuvat rannikkoalueiden niityille ja kaislikoihin. Aikuiset perhoset tulevat valolle ja käyvät kukilla. Toukka talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää erilaisilla heinillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Willette Kershaw

thumb|180px|Willette Kershaw noin vuonna 1911. Willette Kershaw (17. kesäkuuta 1882 Clifton Heights, St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 4. toukokuuta 1960 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen näyttelijä mykkäelokuvissaBain News Service, publisher - Willette Kershaw Print. Kershaw oli neljästi naimisissa; Richard Schuster (1923–?), W. K. Lamar, Albert Morrison (1909–?) ja David Sturges. Hänen siskonsa oli näyttelijä Elinor Kershaw, joka oli naimisissa Thomas H. Incen kanssa. Kershaw kuoli Honolulussa Havaijilla vuonna 1960. ==Filmografia== *Men (1918) *Cecilia of the Pink Roses (1918) *The Sporting Life (1918) *The Vortex (1928) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Willette Kershaw Internet Broadway Databasessa Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Ville Kotro

Ville Kotro (s. 12. heinäkuuta 1995 Vantaa)http://www.mrasilainen.com/pk/Kotro%20Ville.xls on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Kotron ulkopelipaikka on polttolinjassa. Kotro edusti vuonna 2010 alkaneella Superpesis-urallaan aluksi Jyväskylän Kiriä, jossa hän pelasi aina vuoteen 2016 asti. Kaudet 2017 - 2019 Kotro pelasi Kiteen Pallossa. Kausi 2020 kului Jyväskylän Lohessa, jossa hän pelasi Miesten Suomensarjaa. Kaudeksi 2021 Kotro siirtyi takaisiin Superpesikseen Haminan Palloilijoihin. Haminassa vietetyn kauden jälkeen Kotro siirtyi Sotkamon Jymyyn, jossa hänellä on voimassa oleva sopimus kauden 2024 loppuun saakka. Kotro voitti suomenmestaruuden Sotkamon Jymyssä kaudella 2023 ja 2024. Lokakuussa 2024 hän solmi Joensuun Mailan kanssa 1+1-vuotisen pelaajasopimuksen. Kotro on myös esiintynyt Lievestuoreen Kisassa ykköspesiksessä 11 runkosarjan ottelussa, sekä yhdessä alempien pudotuspelien ottelussa keräten 30 kärkilyöntiä, yhden lyödyn juoksun ja viisi tuotua juoksua. Pelaamissaan 295 Superpesiksen runkosarjaottelussa Kotro on lyönyt 5+57=62 juoksua, tuonut 48 juoksua ja lyönyt 438 kärkilyöntiä. Kotro on pelannut Superpesiksen ylempiä pudotuspelejä 38 ottelua, joissa hän on lyönyt 1+9=10 juoksua, tuonut 6 juoksua ja lyönyt 53 kärkilyöntiä. Alemmissa pudotuspeleissä ja karsintasarjassa Kotro on pelannut 13 ottelua, joissa hän on lyönyt kaksi juoksua, tuonut yhden juoksun ja lyönyt 25 kärkilyöntiä. Halli-SM otteluita on kertynyt 24, tehoin 3 lyötyä, 1 tuotu ja 35 kärkilyöntiä. Tiedot päivitetty 12.11.2023. ==Lähteet== * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7013&view;=pelaajakortti ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metsäsakut

Metsäsakut (Chamaepetes) on hokkojen heimoon kuuluva kanalintusuku. Metsäsakujen sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia. == Metsäsakuihin kuuluvia lajeja == * Mustasaku (Chamaepetes unicolor) * Sirppisiipisaku (Chamaepetes goudotii) == Aiheesta muualla == * BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) * ITIS: Chamaepetes *UniProt, Taxonomy: Chamaepetes Luokka:Hokot
Lotta Jääskelä

Lotta Jääskelä (s. 14. elokuuta 1985 Raahe) on Helsingissä asuva laulaja- lauluntekijä-muusikko. Hän on julkaissut kaksi englanninkielistä albumia: Lotta: It's About The Feeling (Texicalli Records, 2007) ja Lotta: Blue Autumn (Texicalli Records, 2009). Vuodesta 2015 asti hän on tehnyt suomenkielistä musiikkia Ylva Haru -taiteilijanimellä. Ylva Harulta on tullut kaksi julkaisua: Tuulensuoja-EP (omakustanne, 2016) sekä Linnut-albumi (Soit Se Silti, 2019) Vuonna 2016 Lotta debytoi Tyttö ja varis -nimisen näytelmän (käsikirjoitus: Sirkku Peltola, ohjaus: Anna-Elina Lyytikäinen, Tampereen Teatteri) lavalla livemuusikkona omilla sävellyksillään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://meteli.net/lottajaaskela *http://ylvaharu.fi Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat
Topi Korhonen

Topi Korhonen (s. 4. maaliskuuta 1996 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2021 Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Korhonen pelasi kasvattajaseurassaan Sotkamon Jymyssä kausina 2013–2020 ja jo ennen tätä ennen hän edusti Jymyä poikien Superpesiksessä ja B-poikien SM-sarjassa. Lokakuussa 2020 Jymy ilmoitti, ettei Korhonen enää jatka joukkueessa https://yle.fi/urheilu/3-11579352. Korhosen pelipaikka on polttolinjassa. Sisäpelissä hänen roolinsa on etenijä/vaihtaja. Korhonen on saavuttanut Jymyn Superpesis-joukkueessa viisi SM-kultaa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2020.http://yle.fi/urheilu/sotkamon_jymy_on_jalleen_suomen_mestari/6820274 == Saavutukset == === Pelaajana === * 5 SM-kultaa: 2012, 2013, 2014, 2015, 2020 * 3 SM-hopeaa: 2016, 2017, 2019 == Lähteet == * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7431&view;=pelaajakortti ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Sotkamon Jymyn pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna-Liisa Valtavaara

Anna-Liisa Valtavaara on suomalainen kirjailija, teologi ja luennoitsija. ==Kirjallisuus== * Huolena huolehtiminen (2013) KirjapajaFinna-hakupalvelu * Oikein kiltit (2007) Kirjapaja * Kiltteydestä kipeät (2005) Gummerus * Ainako anteeksi? (2005) Kirjapaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Eric Hultén

Oskar Eric Gunnar Hultén (18. maaliskuuta 1894 – 1. helmikuuta 1981) oli ruotsalainen kasvitieteilijä. Hän oli Tukholman luonnonhistoriallisen valtionmuseon kasvitieteellisen osaston johtaja (professori) 1945–1961. Hän tutki pohjoismaisten versokasvien levinneisyyttä.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 217 Hulténin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Hultén. == Teoksia == *Atlas över växternas utbredning i Norden, 1950 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Valtionlaitosten johtajat
Miia Tervonen

Miia Tervonen (o.s. Karppanen) (s. 1990) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. Karppanen on edustanut Lukkoa ja sen edeltäjää Rauman Feraa koko vuonna 2005 alkaneen Superpesisuransa ajan. Karppanen oli ulkopelipaikaltaan koppari ja toimi sisäpelissä etenijänä. Tervonen oli pelaamatta kauden 2017, jonka aikana hänestä tuli äiti, mutta palasi kentille ja pelasi vuoteen 2020 asti.Nyt on perheen vuoro - Miia Tervonen uskoo, että hänen pääsarjapelinsä on pelattu https://www.satakunnankansa.fi/urheilu/art-2000010175735.html Karppanen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 148 ottelua, joissa hän on lyönyt 27 ja tuonut 154 juoksua sekä kerännyt 596 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä Karppanen on pelannut 35 ottelua, joissa hän on lyönyt viisi ja tuonut 24 juoksua sekä kerännyt 112 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 29. syyskuuta 2013. ==Lähteet== * http://www.fera.fi/rauman-lukko/rauman-lukko-2013/miia-karppanen/ * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=4359&view;=pelaajakortti === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M247 Sergeant York

M247 Sergeant York on yhdysvaltalainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ensimmäinen tuotantomallin vaunuyksilön valmisti FAC vuonna 1983. Panssarivaunun pääaseistus oli kaksi Boforsin L70/40 mm ilmatorjuntakanuunaa, ja siinä oli tutkajärjestelmä maalinosoitukseen. Vaunu nimettiin ensimmäisen maailmansodan taistelusankarin Alvin C. Yorkin mukaan. Asetyyppi ei ollut erityisen onnistunut, ja sen tuotantomäärä jäi vain 50 vaunuyksilöön. Sen edeltäjä oli M42 Duster. M247 Sgt. York kehitettiin Yhdysvaltain maavoimien vuonna 1978 esittämien vaatimusten pohjalta ja korvaamaan M163 Vulcan -vaunutyyppiä.http://www.sgtyork.org/M247.html Ilmatorjunta-panssariaseen rakenne pohjautuu muunneltuun M48 Patton -vaunualustaan. Panssaroinnin enimmäisvahvuus on 120 mm.Trewhitt 2009, s. 247. M247 Sergeant Yorkin etuina voidaan nähdä sen kohtuullisen hyvä toimintasäde, 500 kilometriä, ja kyky torjua taktisia ohjusaseita. ==Lähteet== *Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, s. 247. Suom. Petri Kortesuo. Hämeenlinna: Karisto Oy, 2009. ISBN 978-951-23-5145-9. * http://www.sgtyork.org/M247.html (Viitattu 29.9.2013.) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *The US M247 Sergeant York DIVAD SPAAG | TankNutDave *DIVAD Wasn't a 'Cure All,' After All | Defense Media Network Luokka:Yhdysvaltain ilmatorjuntapanssarivaunut
Eiler Hultin

Eiler Valter Raymond Lennart Hultin (20. maaliskuuta 1922 – 2. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen juristi, varatuomari. Hän toimi korkeimman oikeuden vanhempana oikeussihteerinä vuosina 1960–1970, Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan pääsihteerinä vuosina 1957–1975 ja eduskunnan pääsihteerinä vuosina 1975–1983.Facta 2001, osa 6, p. 217. WSOY 1983. Eiler Hultinin tytär on näyttelijä Anna Hultin.Family Group Sheet. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Petrén, Gustaf: ”In memoriam: Eiler Hultin”, Nordisk tidskrift 1984, s. 58–61. Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Mikko Huovilainen

Reino Tapani (Mikko) Huovilainen (19. tammikuuta 1943 – 18. toukokuuta 2004)Tekniikan akateemiset ja arkkitehdit 2011 M–Ö, s. 957. Tekniikan Akateemisten liitto TEK ym., Helsinki 2012. oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun voimalaitosopin professori vuodesta 1974. Hän tutki kaukolämpöverkkojen taloudellista optimointia, savukaasupäästöjen mittausmenetelmiä ja liekinvalvontamenetelmiä.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta == Lähteet == ==Kirjallisuutta == * Matti Hahkala, Reino T. "Mikko" Huovilainen in memoriam, 2004 julkaisussa Ilmansuojelu : Ilmansuojeluyhdistys r.y.:n jäsenlehti 2004 : 2, s. 11 Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Harri Hurme

Harri Heikki Veikko Hurme (2. kesäkuuta 1945 Turku – 23. syyskuuta 2019 Espoo)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 20.10.2019. s. C 14) oli suomalainen diplomi-insinööri ja FIDE-shakkimestari vuodelta 1980. Hän voitti yhdessä Pauli Perkonojan kanssa shakkitehtävien joukkueratkaisemisen maailmanmestaruuden.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 242 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Äiti venyy

Äiti venyy on suomalaisen lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2010. Osa albumin kappaleista esitettiin Yle TV2-kanavan Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa yhtyeen nimeä kantavan televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella. Albumi julkaistiin Sateen ääni -levy-yhtiön toimesta CD-levynä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori sekä sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainita. # # # * # * # # # * # * # # # # # * # * # * # # # * (*) Kappaleet esitetty Herra Heinämäen Lato-orkesteri -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2010. Lähde:CD-levyn (ROPINA 003) tiedot. == Tekijät == === Muusikot (Herra Heinämäen Lato-orkesteri) === * Heikki Salo – laulu * Janne Louhivuori – kitarat, banjo, mandoliini, harmonikka, lyömäsoittimet, taustalaulu * Mikko Löytty – basso, taustalaulu * Jouko Mäki- Lohiluoma – rummut, kattilat, taustalaulu Vierailijat * Pate Mustajärvi ja Valentin Salo (kappaleessa 11) Lähde: === Tuotanto === * Janne Louhivuori – tuottaja * Janne Louhivuori – äänitys ja miksaus (Louhipajalla 2009 ja 2010, kappaleen 11 vierailijat äänitetty studio Kanalalla 2010) * Pauli Saastamoinen – masterointi (Finnvox) * Lauri Salo / LATE Graphic – kansi ja valokuvat * Timo Kahilainen – ”Heinis” -tv-sarjan valokuvat Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Herra Heinämäen Lato-orkesterin albumit Luokka:Janne Louhivuoren tuottamat albumit
Riikka Karppinen (pesäpalloilija)

Riikka Karppinen (s. 19. marraskuuta 1991 Kajaani) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Vuokatin Veto ja nykyisin hän edustaa Kajaanin Pallokerhoa. Ammatiltaan Karppinen on hiihdonopettaja. Karppinen on pesäpallon suomenmestari vuodelta 2016 Jyväskylän Kirittärien riveistä. Superpesiksen runkosarjassa Karppinen on pelannut kaikkiaan 116 ottelua, joissa on lyönyt 3+57 ja tuonut 70 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 446. Superpesiksen pudotuspeleissä Karppinen on pelannut 19 ottelua, joissa on lyönyt kaksi ja tuonut 5 juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 56 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Viinijärven Urheilijoiden pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Myyryläinen

Johanna Myyryläinen (s. 13. huhtikuuta 1994 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Kiteen Pallo ja nykyisin hän edustaa Viinijärven Urheilijoita. Superpesiksen runkosarjassa Myyryläinen on pelannut kaikkiaan 45 ottelua, joissa on lyönyt kymmenen ja tuonut 11 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 79. Superpesiksen pudotuspeleissä Myyryläinen on pelannut 13 ottelua, joissa on sekä lyönyt että tuonut kaksi juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 22 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eeva Parviainen

Eeva Parviainen (s. 13. marraskuuta 1989 Liperi) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Viinijärven Urheilijat, ja hän edustaa seuraa edelleen käytyään välissä pelaamassa muutaman kauden ajan Siilinjärven Pesiksen riveissä. Superpesiksen runkosarjassa Parviainen on pelannut kaikkiaan 130 ottelua, joissa on lyönyt yhdeksän ja tuonut 107 juoksua. Kärkilyöntipisteitä hän on kerännyt pelaamissaan runkosarjan otteluissa 446. Superpesiksen pudotuspeleissä Parviainen on pelannut 19 ottelua, joissa on tuonut 15 juoksua. Lisäksi hän on pelaamissaan pudotuspelien otteluissa kerännyt tililleen 57 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hurmerinta

Hurmerinta on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Janna Hurmerinta (s. 1981), laulaja, Maarit ja Sami Hurmerinnan tytär *Kaarlo Viktor Hurmerinta (vuoteen 1894 Henriksson, 1870–1941), pappi, raittiusliikkeen vaikuttaja ja kunnallispoliitikko *Maarit Hurmerinta (o.s. Äijö, s. 1953), laulaja, Sami Hurmerinnan puoliso *Olavi Hurmerinta (1928–2015), taidemaalari ja pilapiirtäjä *Pipsa Hurmerinta (s. 1978), juontaja, keittokirjailija, kokki ja malli *Sami Hurmerinta (s. 1955), säveltäjä ja kitaristi, Olavi Hurmerinnan poika *Usko Kemppi (vuoteen 1943 Hurmerinta, 1907–1994), säveltäjä, sanoittaja, kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Harras Hursti

Harras Franciscus Hursti (16. kesäkuuta 1926 Helsinki – 25. marraskuuta 2018 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 20.12.2018, s. B 13 oli suomalainen oopperalaulaja (tenori).Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3, s. 78. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9 Hän esiintyi vuodesta 1955 Kansallisoopperassa ja myös ulkomailla, etenkin 1960–1970-luvulla Neuvostoliitossa.Facta 2001, osa 6, p. 243. WSOY 1981. Hänen poikansa on tietokoneasiantuntija Harri HurstiSyntypäivät. Helsingin Sanomat 15.6.2011, s. C 5. ja veljensä Veikko Hursti.Harras Hursti muistelee aikoja Neuvostoliitossa. Seura 20.9.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Harras Hurstin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset tenorit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Reg Noble

Edward Reginald Noble (23. kesäkuuta 1895 Collingwood, Ontario, Kanada – 19. tammikuuta 1962) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaikkiaan 17 kautta ammattilaisena National Hockey Association (NHA)- ja National Hockey League (NHL)-liigoissa. Sekä hyökkääjänä että puolustajana pelanneen Noblen seuroja olivat Toronto Blueshirts, Montreal Canadiens, Toronto St. Pats, Montreal Maroons, Detroit Cougars, Detroit Falcons ja Detroit Red Wings. Kolminkertainen Stanley Cup -voittaja Noble valittiin postuumisti Hockey Hall of Fameen. Hän oli viimeinen aktiivipelaaja, joka oli nähty jo NHL:n ensimmäisellä ammattilaiskaudella 1917–1918 ja ylipäätään 1910-luvulla. Kaikkiaan Reg Noble pelasi NHL:ssä 509 ottelua ja teki niissä 167 maalia ja antoi 97 maaliin johtanutta syöttöä (264 tehopistettä). Jäähyminuutteja hänelle kertyi 859. NHL:n pudotuspeleissä Noble keräsi 32 ottelua ja saavutti tehot 4+4=8; jäähyminuutteja hänelle tuomittiin 61. ==Saavutuksia ja palkintoja== * 1914–15 - OHA-Jr.: ykköstähdistössä * 1918 - Stanley Cup (Toronto Arenas) * 1922 - Stanley Cup (Toronto St. Pats) * 1926 - Stanley Cup (Montreal Maroons) * 1962 - Hockey Hall of Fame ==Aiheesta muualla== * * Legends of Hockey: Reg Noble == Lähteet== Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame