EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mike White

Michael Christopher ”Mike” White (s. 28. kesäkuuta 1970 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tuottaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja ohjaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat elokuvat Chuck ja Buck (2000), Kiltti tyttö (2002), School of Rock (2003) ja Year of the Dog (2007) sekä televisiosarja The White Lotus (2021). White on osallistunut myös yhdysvaltalaisiin tositelevisio- ohjelmiin Amazing Race ja Selviytyjät. Hän on Mel Whiten poika. White on vegaani. == Palkinnot == *Independent Spirit Award (2001, 2003) *Sierra Award (2004) *New American Cinema Award (2000) *Chlotrudis Award (2001) *Acting Prize (2000) === Ehdokkuudet === *Chlotrudis Award (2001) *Independent Spirit Award (2001, 2008) *Golden Satellite Award (2003) *Critics Choice Award (2004) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josh Gonner

Josh Gonner (s. 11. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Helsinki Seagullsia. == Pelaajaura == Josh Gonner pelasi kaudet 2003–04 ja 2004–05 yliopistokoripalloa NCAA-sarjassa South Carolina Gamecocksin joukkueessa. Kauden 2006–07 hän pelasi Yhdysvalloissa ABA-liigaa Texas Tycoonsin joukkueessa. Suomeen Gonner tuli kaudeksi 2007–08 Korisliigaa pelaavaan Torpan Poikien joukkueeseen. Gonner pelasi runkosarjassa 39 ottelua, joissa pisteitä syntyi keskimäärin 18,2. Kaudella 2008–09 Gonner palkattiin UU-Korihaiden Korisliiga-joukkueeseen. Hän edusti seuraa kaksi kautta ja siirtyi kesällä 2010 Bulgarian liigassa pelanneeseen BC Balkan Botevgradiin. Gonner ei pelannut seurassa kuitenkaan koko kautta, vaan siirtyi joulukuussa 2010 Kouvoihin. == Muuta == Josh Gonnerin veli Dainmon Gonner on myös koripalloilija. Hän pelasi Suomessa kauden 2006–07 Kauhajoen Karhun joukkueessa Koripallon I-divisioonaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hukari

Hukari on lyhyt jäykkä miekka. Se tuli muotiin pitkämiekan tilalle 1700-luvulla. Nykyään nimitystä käytetään leveäteräisestä ja painavasta väkipuukon ja vesurin risteymästä. ==Hukari Ruotsissa== Hukaria käytettiin aseena Ruotsin valtakunnan armeijassa. Sitä voitiin käyttää paitsi sotimiseen, myös metsästykseen ja puhdetöihin. ==Hukari Venäjällä== Venäjän keisarillisella armeijalla oli 1600-luvulta 1800-luvun loppuun käytössä lyhyt ratsuväen ja jalkaväen miekka, jota kutsuttiin Suomen puolella hukariksi. Nykyään vastaavanlaista asetta käytetään vain juhlaparaateissa. ==Hukari Ranskassa== Ranskassa laivasto käytti hukaria 1800-luvulla. ==Hukari Saksassa== Saksassa oli käytössä keskiajalla samanniminen mestauslaite, josta ei ole säilynyt juurikaan tietoa jälkipolville. Oletettavasti laite oli kuitenkin giljotiinin kaltainen. (vrt. germaaniseen sanaan huggare ’kaataa, hakata, lyödä’. Ammattimielessä sana tarkoitti puunkaatajaa tai pyöveliä.) ==Sanan alkuperä== Hukari on laina ruotsin sanasta huggare, joka erään tarinan mukaan viittaisi hakkapeliittojen "hugga in" eli "hakkaa päälle" -huutoon. ==Muuta== Hukari on Keski-Suomessa sijaitsevan rautakautisen kylän kutsumanimi. Lisäksi ainakin Ruotsissa on samanniminen kylä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Miekat
Nana (manga)

NANA (ナナ) on shōjo-mangasarja, jonka tekijä on Ai Yazawa. NANA:sta on tehty anime sekä kaksi live action elokuvaa. Mangan ensimmäisiä 12 osaa myytiin Japanissa yli 22 miljoonaa kappaletta ja vuonna 2005 siitä tuli maailman neljänneksi suosituin manga. Kesäkuussa 2009 Ai Yazawa jätti sarjan tauolle sairastuttuaan julkisuudelle tuntemattomasta syystä. Vuoden 2010 huhtikuussa Yazawa ilmoitti palanneensa sairaalasta, mutta ei maininnut koska aikoo jatkaa työskentelyään NANA:n parissahttp://www.animenewsnetwork.com/encyclopedia/manga.php?id=2745. NANA:a julkaisee Pohjois-Amerikassa Viz Media, Suomessa Egmont Kustannus. Sarja on edennyt 21. osaan. == Juoni == NANA (jap. numero seitsemän) kertoo kahdesta tytöstä, joiden kummankin nimi on Nana. Punk-prinsessasta ja rakkaudenkipeästä pikkukaupungin tytöstä Tokion sykkeessä. Nana Komatsu, lempinimeltään Hachi (jap. numero kahdeksan), on kotoisin maaseudun pikkukaupungista, josta hän muuttaa poikaystävänsä perässä Tokioon aloittaakseen elämänsä alusta ja toteuttaakseen unelmansa. Nana Oosaki on punk-rock-laulaja, joka muuttaa Tokioon koska haluaa ansaita leipänsä laulamalla. Nanat tapaavat junassa ja he muuttavat myöhemmin samaan asuntoon, jonka myötä Hachi tutustuu Blastin (Black Stones), Nanan huomiota keräävän bändin, jäseniin ja sitä kautta musiikkimaailman julkkiksiin. == Keskeisimmät henkilöt == *Nana Komatsu * Nana Oosaki * Nobuo (Nobu) Terashima - Blastin kitaristi, rikas nuoriherra, majatalon perijä *Yasushi (Yasu) - Blastin rumpali *Shinichi (Shin) - Blastin basisti(ala-ikäinen) *Junko - Nana Komatsun lapsuuden ystävä *Kyosuke - Nana Komatsun ystävä, Junkon poikaystävä *Shouji - Nana Komatsun entinen poikaystävä *Sachiko - Shoujin tyttöystävä *Misato Uehara/Mai Tsuzuki- Nana Oosakin ihailija ja ystävä (nyk. bändin avustaja), Misato valenimenä *Ren Honjou - Trapnestin kitaristi, Nana O:n poikaystävä, entinen Blastin jäsen (nyk. Nana O:n aviomies) *Takumi Ichinose - Trapnestin basisti, Nana K:n idoli ja ihailija (nyk. Nana K:n aviomies) *Naoki - Trapnestin rumpali *Leila Serizawa - Trapnestin laulaja (Shinin rakas) *Miu Shinoda - Yasun tyttöystävä *Yuri/Asami - Nobun "tyttöystävä", sekä pornotähti ==Lähteet== Luokka:Mangasarjat Luokka:Animesarjat Luokka:Shōjo Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Draama-anime ja -manga Luokka:Romanttinen anime ja manga Luokka:Komedia-anime ja -manga
Susihämähäkit

Susihämähäkit (Pardosa) on juoksuhämähäkkien suku, johon kuuluu yli 500 lajia.Catalogue of life Niitä tavataan kaikkialla maailmassa, tyypillisesti avoimilla kosteilla paikoilla.Edu Vantaa Susihämähäkit eivät kudo verkkoja, vaan etsivät itselleen suojaisan paikan ja odottavat sopivaa saalista. Kun sellainen tulee tarpeeksi lähelle, susihämähäkki juoksee saaliinsa uuvuksiin ja lopulta syö tämän. Myös Trochosa-suvun lajeista näkyy käytettävän joskus susihämähäkki-nimitystä.http://www.rentokil.fi/tuholaisoppaat-koti/hyonteiset- ja-hamahakit/hamahakit-ja-skorpionit/susihamahakin-sivu/ == Suomessa esiintyvät susihämähäkkilajit == Suomessa on tavattu seuraavat Pardosa-suvun lajit: * Peltosusikki Pardosa agrestis (Westring, 1861) * Rantasusikki Pardosa agricola (Thorell, 1856) * Niittysusikki Pardosa amentata (Clerck, 1757) * Nokisusikki Pardosa atrata (Thorell, 1873) * Jäkäläsusikki Pardosa eiseni (Thorell, 1875) * Keltajalkasusikki Pardosa fulvipes (Collett, 1876) * Pohjansusikki Pardosa hyperborea (Thorell, 1872) * Lapinsusikki Pardosa lapponica (Thorell, 1872) * Taigasusikki Pardosa lasciva L. Koch, 1879 * Kenttäsusikki Pardosa lugubris (Walckenaer, 1802) * Aapasusikki Pardosa maisa (Hippa & Mannila, 1982 - Hippa & Mannila 1982) * Kalliosusikki Pardosa monticola (Clerck, 1757) * Kanervasusikki Pardosa nigriceps (Thorell, 1856) * Mustasusikki Pardosa paludicola (Clerck, 1757) * Suosusikki Pardosa palustris (Linnaeus, 1758) * Sulkasusikki Pardosa plumipes (Thorell, 1875) * Törmäsusikki Pardosa prativaga (L. Koch, 1870) * Kosteikkosusikki Pardosa pullata (Clerck, 1757) * Ahosusikki Pardosa riparia (C. L. Koch, 1833) * Paahdesusikki Pardosa schenkeli Lessert, 1904 * Rahkasusikki Pardosa sphagnicola (Dahl, 1908) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pardosa *Funet: Pardosa *Encyclopedia of Life (EOL): Pardosa *ITIS: Pardosa Luokka:Hämähäkit
Pro Evolution Soccer 3

Pro Evolution Soccer 3 (Japanissa World Soccer: Winning Eleven 7 ja Yhdysvalloissa World Soccer: Winning Eleven 7 International) on Pro Evolution Soccer -pelisarjan kolmas osa. Pelin on kehittänyt ja julkaissut Konami. PlayStation 2 -versio julkaistiin 17. lokakuuta 2003. Peli oli sarjan ensimmäinen Microsoft Windowsille. ==Lähteet== Luokka:Pro Evolution Soccer Luokka:Vuoden 2003 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit
Abassad

Abassad oli alkukirkon piispa ja marttyyri. Lukuisten kidutusten jälkeen hänet teloitettiin Arrianuksen käskystä keisari Diocletianuksen aikana. Hänen muistopäivänsä on 23. joulukuuta. == Lähteet == * Holweck, F. G. A Biographical Dictionary of the Saints. St. Louis, MO: B. Herder Book Co. 1924. Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Piispat Luokka:Pyhimykset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Andy Moog

Andrew Donald "Andy" Moog (s. 18. helmikuuta 1960 Penticton, Brittiläinen Kolumbia) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on Edmonton Oilersin 7. kierroksen varaus vuodelta 1980, ==Ura== Moog pelasi Edmontonissa vuodet 1980–87 ja voitti seurassa kolme Stanley Cupia. Hänet myytiin Oilersista Boston Bruinsiin maaliskuussa 1988 kaupassa, jossa toiseen suuntaan liikkuivat Bill Ranford ja Geoff Courtnall. Bruinsissa hän pelasi vuodet 1988–93, jona aikana joukkue eteni kahdesti Stanley Cupin finaaleihin (1988 ja 1990). Bruinsista hänet myytiin kesällä 1993 Dallas Starsiin vaihdossa Jon Caseyiin. Dallasissa hän pelasi nrljä kautta ja solmi sitten vapaana agenttina yksivuotisen spoimuksen Montreal Canadiensiin, jossa päätti uransa. ==Tilastot== 1976–77 Kamloops Chiefs WCHL 1 10,29 0 79,3 1976–77 Kamloops Braves BCJHL 44 18 3,80 1 1977–78 Penticton Vees BCJHL 38 19 5,11 0 87,8 1977–78 Kamloops Chiefs BCJHL 0 1978–79 Billings Bighorns WHL 26 13 4,13 4 5 1 5,50 0 1979–80 Billings Bighorns WHL 46 23 3,67 1 90,2 3 2 3,16 0 1980–81 Wichita Wind CHL 29 14 3,33 0 89,4 5 3 3,20 0 1980–81 Edmonton Oilers NHL 7 3 3,83 0 88,2 9 5 3,65 0 1981–82 Wichita Wind CHL 40 23 2,99 1 89,5 7 3 3,18 0 1981–82 Edmonton Oilers NHL 8 3 4,81 0 83,2 1982–83 Edmonton Oilers NHL 50 33 3,54 1 89,1 16 11 3,03 0 1983–84 Edmonton Oilers NHL 38 27 3,77 1 88,2 7 4 2,74 0 89,1 1984–85 Edmonton Oilers NHL 39 22 3,3 1 89,4 2 0 0,00 0 100 1985–86 Edmonton Oilers NHL 47 27 3,69 1 88,9 1 1 1,00 0 96,3 1986–87 Edmonton Oilers NHL 46 28 3,51 0 88,2 2 2 4,00 0 78,4 1987–88 Kanada 27 10 3,4 0 OK 4 4 2,25 1 1987–88 Boston Bruins NHL 6 4 2,83 1 90,6 7 1 4,24 0 84,9 1988–89 Boston Bruins NHL 41 18 3,22 1 87,7 6 4 2,34 0 89,7 1989–90 Boston Bruins NHL 46 24 2,88 3 89,3 20 13 2,21 2 90,9 1990–91 Boston Bruins NHL 51 25 2,87 4 89,6 19 10 3,18 0 89,5 1991–92 Boston Bruins NHL 62 28 3,23 1 88,7 15 8 3,19 1 88,1 1992–93 Boston Bruins NHL 55 37 3,16 3 87,6 3 0 5,22 0 79,1 1993–94 Dallas Stars NHL 55 24 3,27 2 89,4 4 1 2,93 0 90,1 1994–95 Dallas Stars NHL 31 10 2,44 2 91,5 5 2 3,47 0 90,5 1995–96 Dallas Stars NHL 41 13 2,99 1 90,0 1996–97 Dallas Stars NHL 48 28 2,15 3 91,3 7 3 2,81 0 90,2 1997–98 Montreal Canadiens NHL 42 18 2,49 3 90,5 9 4 3,04 1 88,2 ==Lähteet== ===Tilastolähteet=== *Andy Moog hockey-reference.com Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:William M. Jennings Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Holma (Lahti)

Holma on asuinalue ja liikekeskus Lahdessa. Etäisyyttä Lahden keskikaupungilta Holmaan on noin 3,5 kilometriä pohjoiskoilliseen. Holma sijaitsee Lahden Mukkulan ja Kytölän suuralueiden rajalla. Asuinrakennuskanta painottuu Holmassa omakotitaloihin. Alueella sijaitsee useita myymälä- ja varastorakennuksia, jotka ovat vähittäiskaupan ja logistiikan yksiköiden käytössä. Holmaan on avattu 2009 Prisma, jolta on etäisyyttä Mukkulan ostoskeskukseen noin kaksi kilometriä, Hollolan Kukkilan lähikaupalle noin kolme kilometriä ja Asikkalan Anianpellon ostoskeskukseen noin 21 kilometriä. Holman kautta kulkee Helsingin ja Lusin välinen seututie 140 sekä Lahden ja Jämsän välinen valtatie 24. Kaupunginosassa pysähtyy myös linja-autoliikenteen Heinolan ja Vääksyn suunnan pikavuoroja. Holmassa on ollut autoliikkeitä, joista Auto-Salpa on siirtynyt Saksalaan ja Laakkonen Launeelle. Siellä on myös Päijät-Hämeen Puhelimen pääpaikka, joka on siirtynyt Dna:n omistukseen. Luokka:Lahti Luokka:Suomen asuinalueet
Peter Riegert

Peter Riegert (s. 11. huhtikuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Sopranos ja Ellisin saari sekä elokuvissa Delta-jengi (1978), The Mask – naamio (1994) ja Traffic (2000). Hänet tunnetaan myös lukuisista näytelmä- ja musikaalirooleista. Ohjaajana, tuottajana ja käsikirjoittana Riegert debytoi vuonna 2000 lyhytelokuvassa By Courier, joka sai Oscar-ehdokkuuden. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sport Club Internacional

Sport Club Internacional (yleensä pelkkä Internacional, myös Inter tai Colorado) on brasilialainen jalkapallojoukkue Porto Alegren kaupungista. Joukkue perustettiin 4. huhtikuuta 1909. Internacional pelaa kotiottelunsa Beira Rio -stadionilla. Internacional voitti Fifan Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2006 voittaen finaalissa FC Barcelonan 1–0 . Internacionalin perinteikäs vastustaja on Grêmio, jonka kanssa he pelaavat kuuluisia "Gre–Nal"-otteluita. Brasilialainen Carlitos on tehnyt Internacionalin historian eniten maaleja (326) ja samaa maata edustava Valdomiro on pelannut eniten otteluita (803). ==Meriitit== ===Kansainväliset meriitit=== * Fifan Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut: voitto 2006 * Copa Libertadores: 2006, 2010 (2) * Recopa Sudamericana: 2007, 2011 (2) * Copa Sudamericana: 2008 (1) * Copa Suruga Bank : 2009 (1) ===Kotimaiset meriitit=== * Campeonato Brasileiro Série A: 1975, 1976, 1979 (3) * Copa do Brasil: 1992 (1) *Campeonato Gaúcho: 1927, 1934, 1940, 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1955, 1961, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1978, 1981, 1982, 1983, 1984, 1991, 1992, 1994, 1997, 2002, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 (44) ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset jalkapalloseurat
Tim Matheson

Timothy Lewis Matthieson (s. 31. joulukuuta 1947 Glendale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Matheson oli Jonny Questin äänenä Jonny Quest -televisiosarjassa (1964–1965). Hän näytteli lännensarjoissa Virginialainen (1969–1970), Bonanza (1972–1973) ja The Quest (1976). Hän sai erityistä julkisuutta roolistaan elokuvassa Delta-jengi (1978). Matheson on ohjannut elokuvia ja televisiosarjoja, kuten Vakoilijoiden yhtiö (1999), Burn Notice (2007–2010) ja Sydänmailla (2012–2015). Työstään West Wing -sarjassa hän on ollut kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Freeman

Paul Freeman (s. 18. tammikuuta 1943) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Kadonneen aarteen metsästäjät (1981) ja Power Rangers (1995). Ennen menestystään elokuvassa hän oli jo päässyt pitkälle teatteri- ja televisiourillaan. == Aiheesta muualla == * Freeman, Paul Freeman, Paul Freeman, Paul
Dynastinae

Dynastinae (”sarvikuonokkaat”) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva alaheimo. == Tribuksia == * Agaocephalini * Cyclocephalini * Dynastini * Hexodontini * Oryctini * Oryctoderini * Pentodontini * Phileurini == Aiheesta muualla == *ITIS: Dynastinae Luokka:Lehtisarviset
Chokri Zaalani

Chokri Zaalani (, s. 9. lokakuuta 1980) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä EGS Gafsassa. ==Saavutukset== * Tunisian mestaruus: 2008 * Tunisian cup: 2003 * Tunisian liigacup: 2002 * Arabian cup voittajien cup: 2002 ==Lähteet== *National Football Teams Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rainer Bonhof

Rainer Bonhof (s. 29. maaliskuuta 1952 Emmerich am Rhein) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi laitapuolustajana tai puolustavana keskikenttämiehenä. == Elämänvaiheet == Bonhofista tuli siihen mennessä nuorin saksalainen maailmanmestari, kun hänen joukkueensa voitti 7. heinäkuuta 1974 2–1 Alankomaiden Münchenin olympiastadionilla pelatussa loppuottelussa. Bonhof vieläpä syötti Gerd Müllerin voittomaalin. Hän pelasi urallaan 53 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Keskikenttäpelaajana Bonhof tunnettiin yhtenä lajin lujimmista vapaapotkujen ampujista sekä pitkien ja tarkkojen sivurajaheittojen antajista. Pelaajauransa päätyttyä nilkkavammaan 1983 Bonhof siirtyi valmentajaksi. Muodollisen pätevyyden hän saavutti 1988 ja siirtyi kaksi vuotta myöhemmin Berti Vogtsin apuvalmentajaksi Saksan maajoukkueen. Kaksikko luotsasi maajoukkuetta kahdeksan vuoden ajan. Bonhof toimi vuonna 1998 myös lyhyen aikaa Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana. Marraskuussa 1998 Bonhof siirtyi Bundesliigassa putoamista vastaan kamppailevan Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi. Hän ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta, mutta sai jatkaa kauden jälkeen tehtävissään. Lopulta kehno kauden aloitus johti potkuihin elokuussa 1999. Syyskuussa 2006 Bonhof allekirjoitti hallitsevan Valioliigan mestarin Chelsean kanssa sopimuksen Saksan ja Itävallan alueen pelaajatarkkailijaksi ryhtymisestä. Hänet vapautettiin tehtävistään marraskuussa 2007. Helmikuussa 2008 Bonhof palasi vanhan seuransa Borussia Mönchengladbachin palvelukseen seuran toiseksi varapuheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit
Federica Pellegrini

Federica Pellegrini (s. 5. elokuuta 1988) on italialainen uimari. Hän voitti 200 metrin vapaauinnissa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja sai myös olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän on lisäksi saanut lukuisia mitaleja pitkän ja lyhyen radan maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Pellegrinillä on hallussaan maailmanennätys 200 metrin vapaauinnissa pitkällä radalla. Aiemmin hänellä oli nimissään myös 200 metrin vapaauinnin lyhyen ja 400 metrin vapaauinnin pitkän radan maailmanennätys. Pellegrini syntyi Miranossa, Venetsian maakunnassa. Hänellä on nuorempi veli Alessandro. == Lähteet == *Profiili swimrankings.net-sivustolla == Aiheesta muualla == * Federicapellegrini.com Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mohamed Jedidi

Mohamed Jedidi (s. 10. syyskuuta 1978) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä ja keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Libyan pääsarjassa pelaavaa Asswehlya. Jedidi edusti myös Tunisian jalkapallomaajoukkuetta vuoden 2004 olympialaisissa ja oli samana vuonna voittamassa Afrikan-mestaruutta. ==Saavutukset== * Afrikan Confederation Cup: 2006 * Tunisian liigacup: 2005 * Afrikan-mestaruus: 2004 ==Lähteet== * National Football Teams * etoile-du- sahel.com Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernhard Cullmann

pienoiskuva|Cullmann, 2011 Bernhard ”Bernd” Cullmann (s. 1. marraskuuta 1949) on saksalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden 1974 ja Euroopan-mestaruuden 1980. Cullman aloitti uransa 1969 SpVgg Porz -joukkueessa, kunnes siirtyi 1. FC Kölniin 1970. Hän pelasi seurassa 341 ottelua Bundesliigaa, kunnes lopetti terveyssyistä 1983. Cullmann edusti 40 kertaa Länsi-Saksaa vuosien 1973 ja 1980 välillä. Maaleja hän teki kuusi. Hän osallistui MM-kisoihin 1974 ja 1978 sekä EM-kisoihin 1980. Maailmanmestaruuteen päättyneissä MM-kisoissa 1974 hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Australiaa vastaan. Vuonna 1980 hän oli voittamassa Euroopan-mestaruutta ja tuli loppuottelussa kentälle vaihdosta 55. minuutilla. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kohtla-Nõmme

Kohtla-Nõmme on kauppala ja entinen kunta Itä-Virumaalla Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Toila, Kohtla ja Kohtla-Nõmme yhdistettiin Toilan kunnaksi. Tällöin Kohtla-Nõmmen kunta menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli Toilan kuntaan kuuluva kauppala (alev). Kohtla-Nõmme sijaitsee Tallinna–Narva- rautatien varrella. == Entinen kunta == Pinta-alaa Kohtla-Nõmmen kunnalla oli 4,7 km², asukkaita 1 250 ja väestötiheys 265 as./km². Kohtla-Nõmmen kunnanjohtaja oli Illart Jool. Kunnan naapureita olivat Kohtlan ja Lüganusen kunnat sekä Kohtla-Järven kaupunki. Matkaa maakuntakeskukseen Jõhviin kunnasta oli 17 kilometriä ja Kohtla-Järveen 10 kilometriä. Kohtla-Nõmmen maaperästä löytyy öljyliusketta eli palavaakiveä ja kunnassa onkin aiheeseen liittyvä Kohtla Kaevanduspark-Muuseum -museo. Kunnassa on toiminut Kohtla Põhikool -koulu, jossa opiskeli vuonna 2008 90 oppilasta ja työskenteli 17 opettajaa. Lisäksi paikkakunnalla oli "Liblikas"-niminen esikoulu, jossa oli 32 lasta sekä lastenkoti. === Väestö === Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kohtla- Nõmmen kunnassa (ja samalla Kohtla-Nõmmen kauppalassa, alev) oli 1 032 asukasta, joista 696 (67,4 %) oli virolaisia, 285 (27,6 %) venäläisiä ja 45 (4,4 %) muita kansallisuuksia. == Kuuluisia asukkaita == Tunnettuja kohtlanõmmelaisia ovat: *Riho Altnurme, teologian tohtori *Abel Lee, taiteilija, graafikko *Üllar Saaremäe, näyttelijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Toila Luokka:Viron kauppalat Luokka:Viron entiset kunnat
Sydney Football Stadium

Sydney Football Stadium (puhekielessä usein SFS, aiemmin Aussie Stadium) oli jalkapallo- ja rugbystadion Australian suurimmassa kaupungissa Sydneyssä. Stadionia käyttivät A-Leaguessa pelaava jalkapallojoukkue Sydney FC sekä rugbyjoukkueet Sydney Roosters ja New South Wales Waratahs. Stadionille mahtui 45 500 katsojaa. Stadion valmistui tammikuussa 1988. Sitä käytettiin seurajoukkueiden otteluiden lisäksi kansainvälisiin peleihin, ja esimerkiksi Australian rugby union -maajoukkue pelasi siellä. Stadionilla pelattiin myös monia otteluita Sydneyn vuoden 2000 olympialaisissa. Uuden Etelä-Walesin hallitus päätti marraskuussa 2017 rakennuttaa samalle paikan uuden stadionin. Vanhan stadionin purkutyöt saatiin päätökseen helmikuussa 2020. Uusi Sydney Football Stadium avattiin elokuussa 2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto *Sydney Football Stadium Austadiums-sivustolla Luokka:Australian jalkapallostadionit Luokka:Sydneyn urheilu Luokka:Sydneyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Entiset rakennukset ja rakennelmat
Shirley Babashoff

Shirley Frances Babashoff (s. 31. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultamitalin 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä vuosien 1972 ja 1976 olympialaisissa. Lisäksi hän sai vuonna 1972 olympialaisissa kaksi (100 vu 200 vu) ja vuonna 1976 neljä (200 vu, 400 vu, 800 vu, 4 × 100 sku) hopeamitalia. Useita mitaleja, mukaan lukien kaksi kultaa, kertyi myös maailmanmestaruuskilpailuista. Babashoff otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1982. Myös hänen veljensä Jack Babashoff ja siskonsa Debbie Babashoff ovat toimineet uimareina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta ja tilastoja Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Edvard Takkula

Karl Edvard Takkula (18. maaliskuuta 1870 Huittinen – 3. tammikuuta 1944) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Kaarle Takkula ja Katariina Ulander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1897 Augusta Maria Sederholmin kanssa, joka kuoli vuonna 1919.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Takkula kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1888 ja liittyi Länsisuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1891 ja maisteriksi vuonna 1894. ==Nuoruusvuodet== Takkula työskenteli tilanomistajana Huittisissa vuosina 1895–1903, jonka jälkeen hän siirtyi virkailijaksi Kansallis-Osake-Pankkiin ja työskenteli virkailijana vuoteen 1905 saakka, jolloin hän sai töitä henkivakuutusyhtiö Kalevasta. Kalevaa hän palveli vuoteen 1915 saakka, jolloin hän suuntasi katseensa jääkäriliikkeeseen. ==Jääkärikausi== Kuten todettua Takkula työskenteli henkivakuutusyhtiö Kalevassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 29. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, mistä hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin toimistoapulaiseksi Suomen- toimistoon Berliiniin. ==Suomen sisällissota== Takkula saapui Suomeen kuriirina Ruotsin kautta Vaasaan luutnantiksi ylennettynä 18. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin komppanianpäälliköksi 1. jääkärirykmentin 2. Kristiinan pataljoonan 2. komppaniaan. Kristiinan pataljoonan komentajana hän toimi 16. maaliskuuta – 20. huhtikuuta välisen ajan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Laviassa, Suodenniemellä, Mouhijärvellä, Karkussa, Epilän-Tampereen akselilla ja Lempäälässä. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Takkula toimi sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 alkaen uudelleen pataljoonankomentajana, josta hänet siirrettiin 8. heinäkuuta 1918 Karjalan kaartin rykmenttiin, missä hän toimi aluksi komppanianpäällikkönä ja myöhemmin 1. pataljoonan komentajana. Armeijasta hän erosi 1. kesäkuuta 1921 ja siirtyi liikemieheksi, kunnes vuonna siirtyi Keskusosuuskunta Labor rl:n palvelukseen toimien yrityksessä kielenkääntäjänä, kirjeenvaihtajana ja Labor-lehden toimittajana. Hänet haudattiin Helsinkiin. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Pascal Lamy

Pascal Lamy (s. 8. huhtikuuta 1947 Levallois-Perret) on ranskalainen poliitikko. Lamy toimi Euroopan unionin kauppa-asioista vastaavana komissaarina vuosina 1999–2004. Vuosina 2005–2013 hän oli Maailman kauppajärjestön (WTO) pääjohtaja. Lamy on ollut Ranskan Sosialistisen puolueen jäsen vuodesta 1959 alkaen. Hän on valmistunut Sciences Po:sta, HEC Parisista ja ENA:sta.Pascal Lamy ==Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset EU-komissaarit Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jack Babashoff

Jack Babashoff, Jr. (s. 13. heinäkuuta 1955 Whittier, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen uimari. Hän sai hopeaa 100 metrin vapaauinnista vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montréalissa. Hän voitti mitaleita myös Pan- Amerikan kisoissa. Jackin sisko on 1970-luvulla kahdeksan olympiamitalia kerännyt Shirley Babashoff. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta ja tilastoja Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vaduzin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Vaduzin roomalaiskatolinen hiippakunta on hiippakunta, joka kattaa Liechtensteinin ruhtinaskunnan. Paavi Johannes Paavali II perusti arkkihiippakunnan 2. joulukuuta 1997. Tätä ennen Liechtenstein kuului sveitsiläiseen Churin roomalaiskatoliseen hiippakuntaan. Arkkipiispana on ollut perustamisesta lähtien Wolfgang Haas. Arkkihiippakuntaan kuuluu 10 seurakuntaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arkkihiippakunnan kotisivut Luokka:Katolisen kirkon hiippakunnat Luokka:Kristinusko Liechtensteinissa
Jason Lezak

Jason Edward Lezak (s. 12. marraskuuta 1975) on yhdysvaltalainen uimari. Hän syntyi Irvinessä, Kaliforniassa, ja valmistui Irvine High Schoolista sekä sittemmin Kalifornian yliopistosta Santa Barbarassa. Hän on voittanut viesteissä lukuisia mitaleja, mukaan lukien neljä olympiakultaa vuosina 2000, 2004 ja 2008. Lezak otettiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 2006.http://www.jewishsports.net/BioPages/JasonLezak.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jason Lezakin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Camelia Potec

Camelia Alina Potec (s. 19. helmikuuta 1982) on romanialainen uimari. Hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnista vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Mitaleja on kertynyt myös muista kansainvälisistä kilpailuista, ja vuonna 2004 Potec voitti Mare Nostrumin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Potec, Camelia Potec, Camelia Potec, Camelia
Väinö Talasjoki

Väinö Vilhelm Sellgren myöh. Talasjoki (14. joulukuuta 1883 Nurmijärvi - 5. helmikuuta 1952) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä August Vilhelm Sellgren ja Iida Vilhelmiina Olin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Maria Karjalaisen kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Sellgren kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja erosi sen kuudennelta luokalta vuonna 1902. Opintojensa jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä Nurmijärvellä sekä sen ohella lyhyen ajan vuosina 1909 ja 1910 Vihdin piirin virkaatekevänä nimismiehenä. ==Jääkäriaika== Tallgren liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. ==Suomen sisällissota== Sellgren saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin 25. maaliskuuta 1918 koillisrintamalle ja sijoitettiin komppanianpäälliköksi Kuolajärven pataljoonaan konekiväärikomppaniaan ja kyseisessä joukossa hän otti osaa taisteluihin Kuivitsassa ja Kilislammella. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Sellgren siirtyi sisällissodan jälkeen Lapin ryhmän II pataljoonan 5. komppaniaan, mistä hän erosi palveluksesta 9. marraskuuta 1918 ja liittyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi vuosina 1919 – 1921 paikoitellen paikallispäällikkönä Vihdin suojeluskunnassa. Vuonna 1920 hän toimi myös jonkin aikaa Vihdin piirin virkaatekevänä nimismiehenä. Vihdistä hänet nimitettiin piirin nimismieheksi Tuusniemelle syksyllä vuonna 1921. Poliisin tehtävistään hän erosi 1. heinäkuuta 1932. Sellgren vaihtoi nimensä vuonna 1935 Talasjoeksi. ==Talvi- ja jatkosota== Talasjoki osallistui talvisotaan päällikkönä aluksi 78. Kuormastokomppaniassa, josta hänet siirrettiin myöhemmin Huoltokoulutuskeskuksen täydennyskomppaniaan. Välirauhan aikana hän toimi kuormastoupseerina Kenttätykistörykmentti 14:n II patteristossa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 13. Kenttähevossairaalaan, mistä hänet kotiutettiin vuonna 1942. Hänet haudattiin Vihtiin. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Sora

Sora on kivennäismaalaji, jonka vallitseva raekoko on 2–20 mm, toisissa luokituksissa 60 mm asti. Soraa pienemmistä rakeista koostuva maalaji on hiekkaa, isommat rakeet ovat kiviä.Maalajiluokitukset. Lajittuneiden kivennäismaalajien lajitteet Maaperäkartan käyttöopas, Geologian tutkimuskeskus Kivet ovat ainakin jossain määrin pyöristyneitä ja puhdaspintaisia. Sora on hyvin vettäläpäisevä maalaji, koska sen hienot ainekset ovat huuhtoutuneet pois.gsf.fi – Sora Geologian tutkimuskeskus == Soran esiintyminen luonnossa == Soraa syntyy kallion rapautuessa. Joet ja rannan aallot kasaavat vesieroosion irrottamaa soraa laajoiksi sorakentiksi. Jääkauden aikana syntyi laajoja soraesiintymiä.Mikä on harju Elina Ahokangas Maantieteen kollokvio 23.4.2010, Turun yliopisto Suomessa ja Pohjoismaissa sekä muilla jäätiköityneillä alueilla sora on useimmiten someroa eli harjusoraa, jossa on kiviä 10–50 painoprosenttia, tai rantasoraa. Harvinaisempaa on moro, joka on rapakiven rapautuessa syntynyttä soraa. Vesialueiden, kuten merien rannoilla sora lajittuu helposti myös pikkukiviksi, joiden terävät kulmat ovat hioutuneet pyöreiksi. Myös jäätikköjoen virtauksen synnyttämässä harjusorassa, jollaista sora yleensä Suomessa ja Fennoskandiassa on, kivet ovat pyöreäksi hioutuneita, mutta mukana on yleensä myös pienempiä raekokoja. == Soran käyttö == Soraa käytetään yleisesti teiden pintamateriaalina. Suomen tieverkosta on sorateitä noin kolmasosa, 28 000 kilometriä. Suomessa tien päällystäminen kannattaa yleensä vasta, kun tien liikennemäärät ovat yli 300 autoa vuorokaudessa.Soratiet Liikennevirasto Kasvillisuusalustana sora on huono vaihtoehto, koska vedenläpäisykyvyn takia myös ravinteet huuhtoutuvat pois. Soraa käytetäänkin erityisesti rakennuspohjana, koska routaa ei esiinny vedettömässä maa-aineksessa. Helppo liikuteltavuus on myös yksi rakentamisessa edullinen tekijä soralla. Rakennustöissä käytetään eri kohteissa erilaista soraa tai mursketta. Sora lisää kantavuutta ja auttaa ohjaamaan veden oikeisiin paikkoihin. Soran raekoko vaikuttaa siihen, miten kosteus etenee sorakerroksessa ylöspäin.Kiviainekset Rakentaja Soran karkeusteille on olemassa kansanomaisia nimityksiä. Esimerkiksi erittäin karkeasta sorasta käytetään nimitystä rompooli.Rakennuslehti, viitattu 21.1.2011 Soralla voidaan korvata luontopoluilla pitkospuita, mikäli maaperä sopii siihen. Sorastaminen on huomattavasti edullisempaa kuin pitkosten rakentaminen. Soiden yli vieviä pitkospuureittejä ei sorasteta, johtuen maisemallisista syistä. == Galleria == Tiedosto:Wave Retreating from Pebbles.jpg|Merivesi hioo pikkukivet pyöreiksi. Tiedosto:Pebbles-oliv-e.jpg|Pikkukiviä. Tiedosto:gravel_small.jpg|Soraa lastataan pois proomusta. Tiedosto:Arvidsbo grustag.jpg|Sorakuoppa Ruotsissa. == Katso myös == * Louhikko * Kivikko * Sepeli * Sorakuoppa * Kivirouhe == Lähteet == * Soramaat Maaperäkartan käyttöopas, Geologian tutkimuskeskus * lpt.fi – Maisemasuunnittelun käsitteitä === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Maalajit
Anatoli Martšenko

Anatoli Tyh’onovytš Martšenko (, , 23. tammikuuta 1938 Barabinsk, Neuvostoliitto – 8. joulukuuta 1986 Tšistopolin vankila, Neuvostoliitto) oli vaikutusvaltainen ja tunnettu neuvostoliittolainen toisinajattelija, kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti. Hänelle myönnettiin postuumisti ensimmäinen Euroopan parlamentin Saharov-ihmisoikeuspalkinto vuonna 1988 (yhdessä Nelson Mandelan kanssa; ketään muuta ei toistaiseksi (2021) ole postuumisti palkittu). Ukrainalaissukuinen mutta Venäjällä vaikuttanut Martšenko oli alkuperäiseltä ammatiltaan öljynporaustyöläinen, eikä hänellä ollut älymystötaustaa. Hän kuitenkin radikaalistui, alkoi kirjoittaa ja harjoittaa politiikkaa sen jälkeen, kun hänet oli nuorena vangittu tekaistujen syytteiden nojalla. Työleireillä ja vankiloissa hän paneutui opintoihin ja alkoi solmia yhteyksiä toisinajattelijoihin.Kaija Virta, Kuuro mies huusi tarpeeksi kovaa, Hs.fi 29.2.2012 viitattu 29.2.2012 Martšenko tuli tunnetuksi teoksellaan Moi pokazanija (Мои показания, Todistukseni), joka on omaelämäkerrallinen kuvaus hänen tuolloin tuoreesta vankeusajastaan neuvostoliittolaisilla työleireillä ja vankilassa. 1967 valmistunut teos levisi aluksi maan alla laittomana samizdatina Neuvostoliitossa. Teos aiheutti suuren kohun, kun se julkaistiin lännessä 1969 (esim. engl. My Testimony). Se teki lukijoille selväksi niin Neuvostoliitossa kuin ympäri maailmaa, että Neuvostoliiton vankileirit eivät olleet kadonneet Stalinin myötä. Martšenko ryhtyi toimimaan aktiivisesti myös Neuvostoliiton ihmisoikeusliikkeessä. Hän oli perustamassa Moskovan vaikutusvaltaista Helsinki-ryhmää, joka vaati Etykissä 1975 luvattujen ihmisoikeuksien kunnioittamista ja sai paljon seuraajia. Martšenko järjesti mielenosoituksia ja vetoomuksia sekä kirjoitti lukuisia avoimia kirjeitä. Viranomaiset ahdistelivat häntä jatkuvasti ja hänet tuomittiin vankeuteen useaan kertaan. Kaiken kaikkiaan hän vietti noin 20 vuotta vankilassa ja maansisäisessä karkotuksessa. Hän oli aikansa tärkeimpiä neuvostoliittolaisia mielipidevankeja. Martšenko sairastui aivokalvontulehdukseen ja kun se jäi hoitamatta, hän kuuroutui. Martšenko kuoli kuudennen vankeuskautensa aikana Tšistopolin vankilan sairaalassa 48-vuotiaana yli kolmen kuukauden syömälakon jälkeen, jolla hän pyrki kaikkien mielipidevankien vapauttamiseen Neuvostoliitossa. Hänen kuolemansa johti kansainväliseen vastalauseiden myrskyyn, joka oli keskeisiä syitä sille, että silloinen NKP:n pääsihteeri Mihail Gorbatšov vapautti viikon kuluttua Andrei Saharovin, joka palasi Moskovaan riemusaatossa. Tammikuun puolella Gorbatšov antoi 1987 määräyksen vapauttaa poliittisia vankeja suuressa mittakaavassa. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toisinajattelijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Syömälakkolaiset Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Martšenko

Martšenko (Ма́рченко) on venäläinen sukunimi: * Anatoli Tihonovitš Martšenko * Vladimir Nikolajevitš Martšenko
Knights of Space

Knights of Space on Hawkwindin livejulkaistu, joka on taltioitu yhtyeen vuotuisella joulukonsertissa Lontoon Astoriassa 19. joulukuuta 2007. Se on julkaistu sekä audio-cd:nä että DVD:nä. == Kappaleet == #Black Corridor (säv. Michael Moorcock) #Aero Space Age Inferno (säv. Robert Calvert) #Space Love (säv. Hawkwind) #The Awakening (säv. Calvert) #Orgone Accumulator (säv. Calvert/Dave Brock) #Paradox (säv. Brock) #Robot (säv. Calvert/Brock) #Abducted (säv. Tree/Brock) #Alien (I Am) (säv. Brock) #Alien Poem (säv. Hawkwind) #Master of the Universe (säv. Nik Turner/Brock) #Time We Left (säv. Brock) #Lighthouse (säv. Tim Blake) #Arrival in Utopia (säv. Brock) #Damnation Alley (säv. Calvert/Brock/Simon House) #Sonic Attack (säv. Moorcock) #Welcome to the Future (säv. Calvert) #Flying Doctor (säv. Calvert/Brock) #Silver Machine (säv. Calvert/Brock) == Kokoonpano == * Dave Brock – kitara, kosketinsoittimet, laulu * Tim Blake – kosketinsoittimet, theremin * Jason Stuart – kosketinsoittimet * Mr. Dibs – basso, laulu * Richard Chadwick – rummut, laulu Luokka:Vuoden 2008 konserttitallenteet Luokka:Hawkwindin konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
Ansi

Ansi on kylä Saarenmaan kunnassa Saarenmaalla Virossa. Asukkaita kylässä oli 1. tammikuuta 2010 36. Ansin ”külavanem” on Merit Kindsigo. Mustjalan maantie () jakaa kylän kahtia. Kylän alueella on ollut jo noin 3 000 vuotta sitten ihmisasutusta. Ansissa on säilynyt vanhaa taloarkkitehtuuria. Muun muassa Ohelasen talo on vuodelta 1835 ja Rüpin talo vuodelta 1887. Toisen maailmansodan aikana kylän asukkaita vietiin Siperiaan ja vankilaan. Vuonna 1949 Ansista ja läheisestä Tõllin kylästä muodostettiin ”Koit”-niminen kolhoosi. == Lähteet == Luokka:Viron kylät Luokka:Saarenmaan kunta
John Hare

John Hare on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka on vuodesta 1999 toiminut ABC Radion pääjohtajana. Sitä ennen Hare oli toiminut eriasteisissa johtotehtävissä KXYZ:llä Houstonissa, WRQX:llä Washington DC:ssä, WRIF:llä Detroitissa ja KTKS:llä, WBAP:llä ja KSCS:llä Dallas-Fort Worthin alueella. John Hare nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2006. ==Lähteet== *Radio Hall of Fame: John Hare Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Monique Wittig

Monique Wittig (13. heinäkuuta 1935, Haut-Rhin, Ranska – 3. tammikuuta 2003, Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli ranskalainen kirjailija, teoreetikko ja feministi, joka oli kiinnostunut sukupuolisen ja heteroseksuaalisen sopimuksen voittamisesta. Wittig muutti kotikaupungistaan Pariisiin 1950-luvulla, ja opiskeli Sorbonnen yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa Opoponaks (ransk. L'Opoponax) vuonna 1964 (suom. vuonna 1967), ja se voitti Prix Médicis-palkinnon, mikä vauhditti teoksen kääntämistä englannin kielelle. Toukokuussa 1970 Wittig oli mukana julkaisemassa teosta, jota voidaan kutsua ranskalaisen feministisen liikkeen manifestiksi, ja läpi 1970-luvun alkupuolen Wittig oli keskeinen radikaalin lesbo- ja feministiliikehdinnän henkilö Ranskassa. Hän oli Gouines rougesin, ensimmäisen Pariisin lesboryhmän perustaja, ja hän johti myös Mouvement de libération des femmes-liikettä, joka kannusti patriarkaalisen yhteiskunnan vastaisuuteen sekä naisten keholliseen itsemääräämisoikeuteen Ranskassa. Näiden lisäksi hän oli myös perustajajäsenenä ryhmissä Petites Marguérites sekä Féministes révolutionnaires. Hänen toinen laaja proosateoksensa Les Guérillères (1969) on hahmotelma myyttisesta, patriarkaatin tuolla puolen sijaitsevasta naisten maailmasta, "paikasta toisaalla". Teoksessa esitellään lukemattomia sekä historiallisia että keksittyjä myyttisiä naishahmoja. Vuonna 1973 ilmestynyt kokeellinen ja poeettinen Le corps lesbien oli lesbofeminismin merkkipaalu Vuonna 1976 Wittig muutti Yhdysvaltoihin, ja työskenteli vierailevana professorina useissa yliopistoissa. 80-luvulla hän sai valmiiksi väitöskirjansa "Le chantier littéraire", ja 1990 hänestä tuli ranskan ja naistutkimuksen professori Arizonan yliopistossa. Wittigin The Straight Mind -nimeä kantava esseekokoelma julkaistiin vuonna 1992, ja sen ansiosta hänen tekstinsä tulivat tunnetuksi ympäri maailmaa ja vaikuttivat laajasti feministiseen teoriaan. ==Teokset== *1964, Opoponaks (ransk. L'opoponax; suom. Tuukka Kangasluoma vuonna 1967). *1969, Les Guérillères *1973, Le Corps Lesbien (engl. The Lesbian Body) *1976, Brouillon pour un dictionnaire des amantes, (Sande Zeigin kanssa, engl. Lesbian Peoples: Material for a Dictionary) *1985, Virgile, non (engl. Across the Acheron) *1992, The Straight Mind and Other Essays (ransk. La pensée straight) *1999, Paris-la-Politique == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset feministit Luokka:Lesbous Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Sukupuolentutkijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Geotrupidae

Geotrupidae on kovakuoriaisiin (Coleoptera) turilasmaisten (Scarabaeoidea) yläheimoon kuuluva heimo. Useimmat ryhmän kuoriaiset kaivavat koloja, joihin naaraat munivat munansa. Tyypillisesti useat ryhmän lajit varustavat pesänsä lehtiaineksella, joka on usein homeista. Toisinaan ryhmän lajit ovat myös lantakuoriaisten tapaan koprofagisia. Kuoriaiset munivat munansa ravintoaineksen sekaan tai päälle ja hautaavat ne. Munista kuoriutuvat ja kehittyvät toukat saavat sitten ravintonsa niitä ympäröivästä ravintovarannosta. Joidenkin lajien pesäkolot voivat olla jopa yli 2 metriä syviä. Muutamat ryhmän lajit kommunikoivat äänillä, joita ne tuottavat ruumiinosia hankaamalla. == Luokittelu == Alun perin koko kuoriaisryhmä oli luokiteltu Geotrupinae-alaheimoksi, joka kuului lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon. Myöhemmin ryhmä ylennettiin kuitenkin omaksi heimokseen, Geotrupidae. Heimoon kuuluu yli 600 kovakuoriaislajia, jotka on luokiteltu noin 25 sukuun kolmessa eri alaheimossa. Nämä kolme ryhmään kuuluvaa alaheimoa ovat: * Geotrupinae * Lethrinae * Taurocerastinae Perinteisesti tähän kuoriaisten ryhmään kuului myös alaheimo Bolboceratinae, jolloin perusteena oli niiden tuntosarvien jaokkeiden lukumäärä. Myöhempien erilaisiin piirteisiin keskittyneiden tutkimusten perusteella ryhmä ylennettiin kuitenkin omaksi heimokseen, Bolboceratidae. == Heimon nimi == Kovakuoriaisryhmän tieteellinen nimi Geotrupidae koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa, geos, viittaa sanaan ”maa”. Jälkimmäinen osa, trypetes, viittaa kairaamiseen tai poraamiseen. Englannin kielessä tätä ryhmää kutsutaan nimillä dor beetles, ”sittiäiset” tai earth-boring dung beetles, ”maata kairaavat lantakuoriaiset”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Geotrupidae Luokka:Sittiäiset
Geotrupinae

Sittiäiset (Geotrupinae) on kovakuoriaisten (Coleoptera) Geotrupidae-heimoon kuuluva alaheimo, joka toisinaan on myös itsessään korotettu sittiäisten (Geotrupidae) heimoksi. Alaheimon lajit tuntee 11-jaokkeisista tuntosarvistaan ja päältäpäin näkyvistä leuoistaan. Sittiäiset ovat lannansyöjiä. Aikuiset kuoriaiset keräävät lantaa niiden maahan kaivamaansa käytävään. Käytävä on lannan alla, ja naaras munii sinne munansa. Suomesta tunnetaan kolme lajia, joista suurin on lehmän lannalla elävä sontiainen eli isosittiäinen (Geotrupes stercorarius), joka on yleinen suurimmassa osassa Suomea. Toinen melko yleinen Suomessa elävä laji on monenlaisella lannalla, kuten esimerkiksi ihmisen ulosteilla, elävä metsäsittiäinen (Geotrupes stercorosus). Metsäsittiäinen on kooltaan yleensä jonkin verran sontiaista pienempi. Kolmas Suomessa tavattu laji on harvinainen, muita sileämpi ja kirkkaamman sininen kevätsittiäinen (Geotrupes vernalis tai Trypocopris vernalis). == Geotrupinae-alaheimoon kuuluvia tribuksia == * Geotrupini * Lethrini == Aiheesta muualla == *ITIS: Geotrupinae == Lähteet == Luokka:Sittiäiset
Geotrupini

Geotrupini on kovakuoriaisten (Coleoptera) Geotrupinae-alaheimoon kuuluva tribus. == Sukuja == * Anoplotrupes * Sittiäiset Geotrupes * Odontotrypes * Sericotrupes * Thorectes * Trypocopris * Zuninoeus Luokka:Sittiäiset
Franz Fuchs

Franz Fuchs () oli itävaltalainen terroristi. Hän lähetti yhteensä 25 kirjepommia monessa eri aallossa ja räjäytti putkipommeja vuosien 1993 ja 1997 välillä. Hänen iskuissaan kuoli neljä ja loukkaantui 15 ihmistä. Vaikka hän teki iskunsa Bajuwarischen Befreiungsarmee -nimisen ryhmän nimissä, hänen on todettu toimineen yksin. Fuchsin iskujen kohteina olivat maansa kansallisten vähemmistöjen edustajat ja maahanmuuttajat sekä heille ystävällismieliset henkilöt ja järjestöt. Hän aloitti ensimmäisen kirjepommiaaltonsa joulukuussa 1993, jolloin yksi hänen uhreistaan oli Wienin pormestari Helmut Zilk. Zilk menetti kaksi sormeaan avattuaan hänelle osoitetun pommikirjeen. Elokuussa 1994 Fuchs kohdisti pommin klagenfurtilaista kaksikielistä koulua vastaan ja poliisi Theo Kelz menetti molemmat kätensä yritettyään purkaa pommia. Lokakuussa 1994 alkoi toinen kirjepommiaalto, jolloin yksikään pommeista ei kuitenkaan räjähtänyt. Fuchsin ainoa kuolonuhreja aiheuttanut isku tapahtui 5. helmikuuta 1995 Oberwartissa, jolloin neljä kuoli romaneja vastaan suunnatussa pommi-iskussa. Pommin yhteyteen Fuchs oli liittänyt viestin "Roma zurück nach Indien" ("romanit takaisin Intiaan"). Kesäkuussa 1995 hän aloitti kolmannen kirjepommiaallon, jonka yhtenä kohteena oli televisiojuontaja Arabella Kiesbauer, joka ei kuitenkaan avannut saamaansa kirjettä henkilökohtaisesti; kirjeen avasi Kiesbauerin avustaja, joka loukkaantui. Lokakuussa ja joulukuussa 1995 seurasivat neljäs ja viides kirjepommiaalto. Viimeisen kirjepomminsa vuonna 1996 lähettänyt Fuchs pidätettiin 1. lokakuuta 1997. Hän menetti molemmat kätensä, kun yritti tehdä pidätyksensä yhteydessä itsemurhan räjäyttämällä pommin. Maaliskuussa 1999 oikeus tuomitsi Fuchsin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Helmikuussa 2000 hän teki vankilassa itsemurhan hirttämällä itsensä parranajokoneen johdolla. Vuonna 2000 tehtiin Fuchsin tapaukseen perustuva fiktiivinen televisioelokuva Der Briefbomber. Vuonna 2007 Elisabeth Scharang ohjasi puolidokumentaarisen elokuvan Franz Fuchs – Ein Patriot, jossa Fuchsia esittää Karl Markovics. == Lähteet == *http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/294196.stm *http://news.bbc.co.uk/1/hi/world/europe/658668.stm *http://www.fipa.tm.fr/programmes/en?2008fic_17923 Luokka:Itävaltalaiset rikolliset Luokka:Terroristit Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Beast Master

Beast Master on Motomi Kyousuken japanilainen sarjakuva (manga), joka ilmestyi vuonna 2007. Sarja julkaistiin Shogakukan lehdessä Betsucomi. == Juoni == Yuiko Kubozuka on eläimiä rakastava lukiolaistyttö, kun eläimet taas vihaavat häntä. Kun uusi luokkatoveri, Leo Aoi, paljastuukin eläimelliseksi, Yuiko kiinnostuu hänestä, ei vain siksi, että Leolla on side eläimiin, vaan koska hän ei olekaan sellainen villieläin jolta näyttää. Tai niin Yuiko luuli. Totuus paljastuu, kun heidän kimppuunsa hyökätään jolloin Leo käyttäytyy kuin verenhimoinen eläin. Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Romanttinen anime ja manga Luokka:Komedia-anime ja -manga Luokka:Animesarjat Luokka:Mangasarjat Luokka:Shōjo