Räshid Nasretdin

Räshid Nasretdin (ent. Abdul-Räshid; 14. heinäkuuta 1920 – 28. elokuuta 2010) oli tataaritaustainen suomalainen valokuvaaja, joka piti Helsingissä vaimonsa kanssa kymmenien vuosien ajan omaa valokuvausliikettä. "Nasa" ikuisti uransa aikana urheilutapahtumia, päivittäistä elämää sekä suomalaisia- ja kansainvälisiä merkkihenkilöitä. Tunnetuimpiin teoksiin kuuluu kuva Paavo Nurmesta vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa. ==Elämä== Abdul-Räshid Fähretdininpoika (Fahreddin uğlı, Fahretdinov) syntyi Neuvosto-Venäjän Nižni Novgorodin kuvernementissa, Aktukin kylässä. Suomeen hän saapui kaksivuotiaana. Nasretdin asui ensiksi Lappeenrannassa, josta hän muutti Helsinkiin vuonna 1939. Hän kävi talonrakennuslinjalla koulua mutta kiinnostuikin valokuvauksesta luokkakaverinsa kautta.Patronyymi (Helsingin islamilainen hautausmaa, Nasretdinin hautakivi) Vuonna 1945 Räshid avioitui Habibä Suleimanintyttären kanssa (Suleiman kızı, 1924–2005Nasretdinien hautakivi, Helsingin islamilainen hautausmaa). Heidän hääkuvansa Nasretdin otti itse. Nasretdinit pyörittivät omaa valokuvausliikettä nimeltään Nasakuva Oy yli neljäkymmentä vuotta Helsingissä. Heidän pojistaan Samil on jatkanut liikettä myöhemmin. Nasretdin toimi aktiivisesti Suomen lehtikuvaajain kerhossa, Suomen lehtikuvaajat ry:ssä, Valokuvaajain liitossa, Valokuvakoulutussäätiön hallituksessa ja Suomen valokuvaajain johtokunnassa. Nasretdinille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1987 sekä muita huomionosoituksia, kuten vuonna 2004 Suomen Valokuvajärjestöt ry:n Finnfoto- palkinto. Nasretdinin kuvaamia suomalaisia merkkihenkilöitä on esimerkiksi presidentit Ståhlberg, Paasikivi ja Kekkonen, arkkitehti Alvar Aalto, kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen ja näyttelijä Tauno Palo. Hänen ikuistamia kansainvälisiä vieraita on muun muassa Prinssi Tsuneyoshi, Prinsessa Sibylla, poliitikko Nikolai Bulganin, näyttelijä Gregory Peck ja säveltäjä Röstäm Yahin. Vuonna 1985, yhdessä imaami Abdurrahman Kayan, Feizrahman Bedretdinin ja Nuri Samarhanin kanssa, Nasretdin teki pyhiinvaelluksen Mekkaan.Беляев, Рамиль: Татары Финляндии – история, интеграция, сохраненне идентичности. Казань, 2019. ISBN 978-5-6043753-3-4 (s. 213) Myöhäisvuosinaan, jätettyään valokuvaustyöt taakseen Nasretdin vietti aikaansa veneillen ja kalastaen asunnollaan Taalintehtaalla. Vaimonsa sairastuttua hän toimi Habibän omaishoitajana lähes viiden vuoden ajan. Nasretdin itse kuoli 90-vuotiaana Myllypuron vanhustenkeskuksessa Helsingissä. Nasretdin palveli jatkosodassa kersanttina; taistelupaikkoina Suomenlahti ja Itämeri.Suomen Islam-seurakunnan veteraaniteos: vastaava toimittaja Tuomo Hirvonen. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. 2006. ISBN 952-99306-1-5 (s. 69) == Nimi == Tataarin kirjakielellä Рәшит Насретдин (Rəşit), Abdul-Räshid; Габдеррәшит (Ğabderrəşit), arabialaisella kirjaimistolla: عبد الرشيد نصر الدين. Räshid tuli lapsena Suomeen. Yleensä maahan saapuneet tataarit omaksuivat venäläiseen passiin merkityn patronyyminsä sukunimekseen, mutta vanhempiensa tai isänsä kanssa matkanneet ottivat käyttöön isänsä patronyymin, eli isoisänsä nimen. (Isä: Fahretdin Nasretdininpoika; Nasretdinov / Nasreddin uğlı). Räshid on täten Nasretdinin pojanpoika (Reşid Nasreddin onığı). .Leitzinger 1996, s. 129–133 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Rashid Nasretdin: ”Kaikki alkoi itseotetusta omasta hääkuvasta”, teoksessa * == Aiheesta muualla == * Räshid Nasretdin - valokuvia - Finna.fi Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomen tataarit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet