EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Edvard Torniainen

Edvard Torniainen (30. joulukuuta 1886 – 29. joulukuuta 1953)Edvard Torniaisen Kansaneläkelaitoksen-henkilökortti Astia-tietokanta. Viitattu 21.2.2018. oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä.Esa Lahtineen - Maria Lähteenmäki : Henkilöarkistot Työväen arkistossa, Työväentutkimus 1(1987):2 Torniainen oli Suomen sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskunnan lähettiläänä Pietarissa ja hän oli myös Työmies-lehden Venäjän osaston toimittajana.Esikunnan tiedusteluosaston Luettelo B == Teoksia == * Työväen vallankumous Venäjällä : eräitä piirteitä vallankumouksen kehittymisestä, sen puhkeamisesta ja työväen hallituksen vallankumouksellisesta toiminnasta. Suomen kansanvaltuuskunnan kirjapaino, Helsinki 1918 * Kirjeitä Inkerinmaan maalaisköyhälistölle. Suomalaisten kommunistien sarjajulkaisu n:o 40. Suom. kommunistisen puolueen keskuskomitea, Pietari 1919 * Venäjän maakysymys ja Neuvostovalta. Suomalaisten kommunistien sarjajulkaisu n:o 47. Suom. kommunistisen puolueen keskuskomitea, Pietari 1919 * Kuuluisa venäläinen kasvinjalostaja Mitshurin teoksessa Työväen kalenteri 1947. Helsinki 1946 == Suomennoksia == * Valtio ja vallankumous : marxilaisuuden oppi valtiosta ja köyhälistön tehtävistä vallankumouksessa. 1. osa ; kirjoittanut W. Iljin ; suomentanut Edv. Torniainen. Suomalaisten kommunistien sarjajulkaisu n:o 19. Suomalaisen kommunistisen puolueen keskuskomitea, Pietari 1919 * Leonid Leonov : Heinäsirkat : romaani ; suom. Edvard Torniainen. Tammi 1951 (alkuteos Sarantša) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Edvard Torniaisen lehtiartikkeleita: * "Finlandia" - venäjänkielellä. Lyhyt luku routavuosien historiasta, Helsingin Sanomat, 22.02.1939, nro 51, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Maksim Gorki, Suomen Sosialidemokraatti, 18.06.1939, nro 162, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Maailmansodan aattona 25 vuotta sitten, Kansan Lehti, 27.07.1939, nro 170, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Toyota Proace

Toyota Proace on Toyotan vuodesta 2012 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Euroopan markkinoilla Toyota Hiacen. Auto on suunniteltu yhteistyössä PSA-konsernin kanssa, ja sitä valmistetaan Ranskan Valenciennesissa Sevel Nordin tehtaalla. Proacesta on pakettiauton lisäksi saatavana myös tila-autoversio. == Toyota Proace I (2012–2016) == Ensimmäisen sukupolven Proace esiteltiin vuonna 2012 sisarmallina Peugeot Expertille, Citroën Jumpylle ja Fiat Scudolle. Autoa valmistettiin kahdella koripituudella ja -korkeudella. Tavaratilaa on korimallista riippuen 5–7 kuutiometriä. Vuonna 2012 testattu Fiat Scudo sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä viidestä. Moottoreina olivat PSA:n valmistamat 1,6- (90 hv) ja 2,0-litraiset (128/163 hv) dieselmoottorit. 1,6-litraisen yhteydessä on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, 2,0-litraisessa kuusivaihteinen. 163-hevosvoimaiseen versioon sai myös halutessaan kuusiportaisen automaatin. Perusmalli Lifen varusteluun kuului kaksi turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, ESP, kauko-ohjattu keskuslukitus, LED-päiväajovalot, manuaali-ilmastointi, sumuvalot sekä ääni- ja lämpöeristetty ikkunallinen väliseinä. Activessa oli lisäksi ikkunalliset takapariovet, Bluetooth-järjestelmä, USB-liitäntä ja mäkilähtöavustin (vain 2,0-litrainen manuaalivaihteisena). Pikkubussimallin vakiovarustukseen kuului Activen lisäksi sivuturvatyynyt (yht. neljä turvatyynyä), ajovalojen hämärätunnistin, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin ja 1+1-erillisistuimet edessä. == Toyota Proace II (2016–) == Toisen sukupolven Proace julkistettiin joulukuun alussa 2015 yhdessä sisarmalliensa Citroën Spacetourerin ja Peugeot Travellerin kanssa. Mallin ensiesittely tapahtui keväällä 2016 Geneven autonäyttelyssä. Proacea valmistetaan kolmella eri koripituudella ja kahdella akselivälillä. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Proace sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Proace on saatavana joko 1,6- (95 hv) tai 2,0-litraisella (122/150/180 hv) dieselmoottorilla varustettuna. Suuritehoisimman moottorin yhteydessä on aina kuusiportainen automaattivaihteisto, muut on varustettu kuusivaihteisella manuaalilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Proace Luokka:Pakettiautot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
María Élena Kyriákou

María Élena Kyriákou (, s. 11. tammikuuta 1984, Lárnaka, Kypros) on kyproksenkreikkalainen laulaja. Hänen uransa alkoi, kun hän voitti vuonna 2014 kreikkalisen The Voice of Greece -kykykilpailun. Voiton myötä Kyriákou sai levytyssopimuksen Universal Music Group -levy-yhtiön kanssa. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”One Last Breath” ja sijoittui 19. sijalle. Hänellä on kolme lasta. == Diskografia == === Albumit === * Dyo ángeloi sti gi (Δυο Άγγελοι Στη Γη, 2014) === Singlet === * ”Dýo egoismoí” (Δύο Εγωισμοί, 2014) * ”Écheis afísei epochí” (Έχεις αφήσει εποχή, 2014) * ”One Last Breath” (2015) * ”Mia anapnoí” (Μια Αναπνοή, 2015) * ”Otherside” (2015) * ”Chorís eséna”, (Χωρίς Εσένα, 2015) == Lähteet == * Esittelyssä Kreikka: Maria Elena Kyriakou – One last breath. Viisukuppila. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikan euroviisuedustajat Luokka:Kyproslaiset laulajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Elias Anttila

Arvo Elias Anttila (11. huhtikuuta 1915 Kojonmaa, Loimaa – 27. heinäkuuta 1996 Loimaa) oli suomalainen itseoppinut kuvanveistäjä. thumb|upright|Onkipoika (pronssi, 1962), Loimaa. Kojonmaan Anttilan torpassa syntyneen Elias Anttilan vanhemmat olivat Juho Kustaa Myllymäki ja Iida Pauliina o.s. Suvitie. Perhe otti sukunimekseen Anttila torppansa mukaan. Elias oli 9-lapsisen perheen nuorin. Hänen äitinsä kuoli 1918 espanjantautiin. Elias oppi lukemaan jo kotona ja harrasti muun muassa savipatsaiden muotoilua. Hän ei lahjoistaan huolimatta päässyt jatkamaan opintojaan oppikoulussa tai taidealan oppilaitoksissa. Elias Anttila oli aluksi työssä kotitilallaan ja toimi sitten ankkurintekijänä Ferrarian tehtailla. Pääosan elämästään yli 30 vuotta hän oli öljy-yhtiö Shellin palveluksessa Loimaalla alkaen vuodesta 1937. Sotavuosina Anttila oli komennettuna Rovaniemellä Shellin huoltoasemalla ja hän loukkasi täällä selkänsä onnettomuudessa niin pahoin että joutui pitämään siitä lähtien hankalia tukiliivejä. Anttila käytti realistisissa näköisveistoksissaan aiheina usein eläimiä kuten ilvestä, metsoa ja karhua. Hän sai 1960-luvulla oman ateljeen Loimaalla sijaitsevan omakotitalonsa ulkorakennukseen. Anttila teki muistomerkkejä tilaustyönä pääasiassa Loimaan seudulle mutta myös muualle Suomeen. Hän teki myös mitaleja ja harrasti runonlausuntaa. Anttila itse piti päätyönään pronssiveistosta Onkipoika, joka oli ensimmäinen Loimaalle hankittu varsinainen julkinen taideteos. Se paljastettiin 5. heinäkuuta 1962. Anttila oli 1948 perustetun Loimaan taiteenystävien perustajajäseniä ja Loimaan Taideseuran kunniajäsen.Loimaan Taidemuseon Kuivurigalleria : Elias Anttila 2008 == Teoksia == * Onkipoika: pronssipatsas. Vesikosken Sähkölaitos, Loimaa 1962, nykyisin Loimaan Kaupunginkirkon puistossa. * Kisailevat karhunpennut eli Voimalinja. Vesikosken Sähkölaitos, Loimaa * Loimaan Karhu. * Loimaan Ilves. Loimaan kaupungintalo 1973 * Väinö Kolkkalan pronssipatsas. Hirvikosken kirjasto * Unohdettujen vainajien muistomerkki, toiselta nimeltään Rukoileva enkeli. Loimaan hautausmaa * Entisen kaupunginkirkon muistolaatta. Loimaan keskuspuisto * Mannerheim-ristin ritari Viljo Laakson hautamuistomerkki. Renko == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
SsangYong Chairman

SsangYong Chairman on ylellinen sedan, jota valmistaa eteläkorealainen autovalmistaja SsangYong. Autosta valmistetaan myös pidennettyä versiota. Vuonna 2008 esiteltiin uusi Chairman, jota alettiin markkinoida Chairman W -nimisenä. Chairman H poistui mallistosta 2014. Automallia ei myydä Euroopassa. ==Chairman H (1997–2014)== SsangYong uudelleennimitti alkuperäisen (2003–2008) Chairman-mallinsa Chairman H -nimiseksi. Automalli myi erittäin huonosti Korean ulkopuolella ja vuonna 2014 SsangYong ei enää näyttänyt mallia nettisivuillaan. Mallin tuotanto oli päättynyt. Vuonna 2011 SsangYong oli muotoillu täysin uuden keulan autoon. Automallia myytiin Etelä-Koreassa 1 718 kappaletta vuonna 2014. Malli perustui Mercedes-Benz E-sarjaan. ==Chairman W (2008–)== Chairman W on SsangYongin uusin versio Chairman-mallista. Autossa on 5-litrainen V8-moottori ja Mercedes-Benz 7G-Tronic -automaattivaihteisto. Kirjain 'W' tulee sanasta 'World Class'. Chairman W:ssä on piirteitä SsangYong WZ -konseptiautosta. Autosta valmistetaan myös pidennettyä versiota. Takana matkustaville on oma Chryslerin käyttämä viihdejärjestelmä. Kiinassa myydään myös lisenssillä valmistettua Roewe 850 -autoa. Chairman Luokka:F-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Uintatheriidae

Uintatheriidae on sukupuuttoon kuollut nisäkkäiden heimo, joka sisälsi suuria kasveja syöneitä eläimiä. Uintatheerit kuuluvat lahkoon Dinocerata, yhteen useista sukupuutton kuolleiden kaviokyntisten nisäkkäiden lahkoista, jotka joskus on yhdistetty lahkoon Condylarthra. Heimoon kuuluneet eläimet muistuttivat sarvikuonoja. Ne elivät paleoseenikaudelta oligoseenikaudelle noin 55–35 miljoonaa vuotta sitten. Ne olivat aikansa kookkaimpia eläimiä, suurilla, paksuilla jaloilla, jättimäisillä luilla, ja pienillä aivoilla. Useilla lajeilla tyypillisin piirre oli kuitenkin kirahvin sarvia muistuttaneet sarvet ja sapelimaiset kulmahampaat. Heimoon kuuluvia sukuja olivat Uintatherium ja Eobasileus. Lopulta vielä suuremmat laiduntavat eläimet brontotheerit korvasivat ne. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Mr. Vain

Mr. Vain on saksalaisen eurodance-yhtye Culture Beatin kappale. Sen julkaisi BMG Rights Management yhtyeen Serenity-debyyttistudioalbumin johdantosinglenä 16. huhtikuuta 1993. Kappale oli kansainvälisesti kaupallinen menestys. Se saavutti singlelistan ensimmäisen sijan Australiassa, Itävallassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Norjassa, Sveitsissä ja Isossa- Britanniassa. Niiden lisäksi vietti yhteensä kymmenen viikkoa Kanadan RPM Dance Chartin kärjessä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 kappaleet Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin kappaleet
Peukalolammi

thumb|250px|Pitkospuut Peukalolammin pohjoisrannalla marraskuussa 2014. thumb|250px|Peukalolammi marraskuussa 2014. Peukalolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma- alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee viisi suo- ja metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä ja suoraksi kaivettu Peukalolamminoja, joka laskee Kaksvetiseen. Järven rantaviiva on 0,91 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin soista metsämaata, mutta kaakkoiskulmalla on moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu vuokrakämppä ja laavu, joille johtaa metsätie järven itärannan kautta. == Luonnontila == Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia. == Kansallispuisto == Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua etelä-suomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Peukalolammin ympäristössä. Järven etelärannan läheisyydessä on vuokramökki, jonka voi vuokrata yöpymiseen , jossa on käytettävissä myös käymälä. Järven itärannalla tien takana on yöpumiseen tarkoitettu laavu, nuotiopaikka ja käymälä. Aivan järven itäkärjessä ojan kohdalla ja pohjoisrannalla luusuan kohdalla on retkipöydät päiväretken eväiden syömistä varten. == Historia == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Peukalolampi" ja vuoden 1884 Senaatin kartastossa "Paukolampi". == Lähteet == Luokka:Turpoonjoen alue Luokka:Tammelan järvet
Tittilammi

Tittilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Lampi sijaitsee suon keskellä ja sen halkaisija on 40 metriä eli pinta-ala on 0,1 hehtaaria. Lammen rannan ympäristö on avosuota ja siihen on kaivettu muutama suo-oja. Yksi ojista virtaa Kaksvetiseen. == Luonnontila ja kansallispuisto == Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia. Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua etelä-suomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Tittalamminympäristössä muttei käy lammella. == Historia == Lampi näkyy jo vuoden 1884 Senaatin kartastossa, mutta sille ei ole merkitty nimeä. == Lähteet == Luokka:Turpoonjoen alue Luokka:Tammelan järvet
Bonjour Madame

Bonjour Madame (Suomeksi: Hei rouva) on saksalaisartisti Lolita Jolien kappale. Sen julkaisi Planet Punk Music artistin uran viidentenä singlenä 20. maaliskuuta 2015. Yksi kappaleen remixversioista julkaistiin Future Trance, Vol. 71-kokoelma-albumilla. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2015. Videolla nähdään kohtauksia, joissa pääesiintyjä laulaa ja kävelee kuntosalin juoksumatolla. Näiden välissä näkyy puolestaan kohtauksia kappaleen tahdissa tanssiliikkeitä tekevistä kuntoilijoista. Toisin kuin artistin uran ensimmäisin single, "Bonjour Madame" ei onnistunut pääsemään listoille. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Lolita Jolien kappaleet Luokka:Saksalaiset musiikkikappaleet
Jussi Kuoppala

Jussi Kuoppala -nimisiä henkilöitä ovat: * Jussi Kuoppala (1911–1993), suomalainen teologian tohtori, päätoimittaja ja Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtaja * Jussi Kuoppala (s. 1974), suomalainen jalkapalloilija
Kalikoteerit

Kalikoteerit (Chalicotheriidae) on sukupuuttoon kuollut kavioeläinten lahkoon kuuluva heimo. Toisin kuin muilla kavioeläimillä, kalikoteereillä oli oikeiden kavioiden sijasta suuret kynnet. Ne söivät todennäköisesti puiden ja pensaiden lehtiä. Kalikoteerejä esiintyi eoseenilta aina pleistoseenille asti, mutta ryhmästä tuli merkittävä vasta neogeenikaudella. Laajimmillaan niitä esiintyi koko Lauraasian mantereella, vaikkeivät ne muodostaneetkaan tärkeää osaa ekosysteemissä. Heimoon kuuluvia sukuja olivat Chalicotherium, Kalimantsia, Moropus ja Tylocephalonyx. == Luokittelu == Kalikoteerit jaetaan kahteen alaheimoon, jotka ovat Chalicotheriinae ja Schizotheriinae:Coombs, Margery C. & Cote, Susanne M.: Chalicotheriidae. Teoksessa * Heimo: Kalikoteerit (Chalicotheriidae) ** Alaheimo: Chalicotheriinae *** Tribus: Anisodontini **** Suku: Anisodon **** Suku: Hesperotherium? **** Suku: Nestoritherium? *** Suku: Chalicotherium *** Suku: Kalimantsia *** Suku: Winamia *** Laji: ”Chalicotherium” pilgrimi ** Alaheimo: Schizotheriinae *** Suku: Ancylotherium *** Suku: Borissiakia *** Suku: Chemositia? *** Suku: Metaschizotherium *** Suku: Moropus *** Suku: Phyllotillon *** Suku: Schizotherium *** Suku: Tylocephalonyx == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://planet.uwc.ac.za/nils/biodiversity/caren/page_22.htm Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Kavioeläimet
Albert Axell

Albert Axell (s. 1942 New EnglandConstable & Robinson, viitattu 11.4.2015 (Googlen välimuisti), Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja-kirjailija, jonka kirjojen aihepiiri on historia, erityisesti toisen maailmansodan Saksan itärintaman tapahtumat. Hän opiskellut Wisconsinin yliopistossa historiaa, filosofiaa ja taloustieteitä ja työskennellyt toimittajana Yhdysvalloissa, Japanissa, josta hän kirjoitti muun muassa The Economistiin,More About the Author, Amazon.co.uk, viitattu 11.4.2015 Moskovassa ja asui myöhemmin Suomessa.Raimo Vahtera: Hyväuskoinen amerikkalainen, Turun Sanomat, Pääkirjoitus, Havaintoja, 14.9.2000, viitattu 11.4.2014 Hänen kirjoistaan on suomennettu kaksi, Stalin sodanjohtajana ja Kamikaze : Japanin itsemurhalentäjät, joista jälkimmäistä pidetään arvosteluissa heikkonaMarkku Peltonen, Surkea kirja itsemurhalentäjistä, Hämeen Sanomat . Erkki Tuomioja arvioi hänen marsalkka Georgi Žukovista kirjoittamansa kirjan Marshall Zhukov, The Man Who Beat Hitler kiiltokuva sankarimarsalkasta, jonka päälähde on marsalkan omat muistelmat. Tuomioja nimittää arvoselussaan Žukovia Axellin päämieheksi. Tosin Geoffrey Roberts kiittää Axellia oman Žukov-elämäkertansa esipuheessa, mutta hänkin huomauttaa kuitenkin liiallisesta luottamuksesta Žukovin omiin muistelmiin. == Teokset == === Suomennetut teokset === * Stalin sodanjohtajana (Stalin's war through the eyes of his commanders), suom. Vesa Yrjölä, Yliopistopaino, 1998. ISBN 951-570-403-0 * === Englanninkielisiä teoksia === * Russia's Heroes, 1941-45: An Epic Account of Struggle and Survival on the Eastern Front, Carroll & Graf Publishers, 2001 ISBN 9780786708567 * Marshall Zhukov, The Man Who Beat Hitler, Pearson, 2005 * Greatest Russian War Stories 1941-1945, Independent Publishing Platform, 2012 ISBN 9781479129058 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Russia now/Telegraph (sponsoroitu artikkeli) Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
I’m an Albatraoz

I’m an Albatraoz on ruotsalaisen DJ AronChupan kappale ja single, joka julkaistiin 7. elokuuta 2014. Kappale on myynyt platinaa Uudessa-Seelannissa, Italiassa ja Tanskassa, sekä kaksinkertaista platinaa Ruotsissa. Kappaleen laulaa AronChupan pikkusisko Nora Ekberg, taiteilijanimellä Little Sis Nora. == Kappaleet == # # == Listasijoitukset == Listat (2014-15) Paras sijoitus Australia (ARIA Charts) 2 Itävalta (Ö3 Austria Top 40) 2 Belgia (Ultratop 50 Flanderi) 6 Belgia (Ultratop 50 Vallonia) 4 Kanada (Canadian Hot 100) 8 Tšekki (Rádio Top 100) 4 Tšekki (Singles Digitál Top 100) 11 Tanska (Tracklisten) 1 Suomi (Suomen virallinen lista) 5 Ranska (SNEP) 7 Saksa (Media Control Charts) 4 Unkari (Dance Tp 40) 2 Unkari (Single Top 40) 2 Irlanti (Irlannin singlelista) 48 Italia (FIMI) 7 Alankomaat (Dutch Top 40) 4 Alankomaat (Single Top 100) 2 Uusi-Seelanti (RIANZ) 3 Norja (VG-lista) 5 Puola (Polish Airplay Top 20) 13 Puola (Dance Top 50) 1 Slovakia (Rádio Top 100) 15 Slovakia (Singles Digitál Top 100) 9 Espanja (PROMUSICAE) 5 Ruotsi (Sverigetopplistan) 1 Sveitsi (Swiss Music Charts) 6 ====Vuoden päätöslistat==== Listat (2014) Sijoitus Australia (ARIA) 82 Saksa (Media Control Charts) 82 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Dan Howell

Daniel James "Dan" Howell (s. 11. kesäkuuta 1991) on brittiläinen videobloggaaja ja radiojuontaja. Hänet tunnetaan erityisesti YouTube-kanavasta Daniel Howell, jolla on yli 6 miljoonaa tilaajaa. Vuosina 2013-2016 hän juonsi BBC Radio 1 -kanavalla yhdessä hyvän ystävänsä Phil Lesterin kanssa. Howell syntyi ja kasvoi Wokinghamissa, Berkshiressä. Ennen YouTube-uran aloittamista hän työskenteli yrityksissä Focus DIY ja Asda. Myöhemmin Howell opiskeli Manchesterin yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa keskittyäkseen YouTube- kanavaansa. Nykyisin Howell asuu yhdessä Phil Lesterin kanssa Lontoossa. Howell oli alun perin Phil Lesterin fani. He tutustuivat internetin kautta ja tapasivat myöhemmin 19 lokakuuta 2009 ja kuvasivat ensimmäisen videonsa yhdessä. Howell latasi ensimmäisen YouTube-videonsa nimeltään "HELLO INTERNET" () vuonna 2009. Nykyisin hänen kanavallaan on yli 6 miljoonaa tilaajaa ja yli 600 miljoonaa näyttökertaa. Yleensä hän kertoo niillä omasta elämästään. Howellin muita kanavia ovat danisnotinteresting ja DanAndPhilGAMES sekä DanAndPhilCRAFTS, ensimmäinen mainituista kanavista on hänen sivukanavansa, toinen taas puolestaan pelikanava, jota hän ylläpitää yhdessä Lesterin kanssa. Kolmas kanava - DanAndPhilCRAFTS - on aprillipila, jonka takia kanavalla on vain kolme videota. Ensimmäisellä videolla he tekevät paperisia lumihiutaleita, toisella glitterinaamat (Glitterfaces) ja kolmannella he tekevät perunaleimaisimet. Lesterin ja Howellin fanikuntaa kutsutaan Phandomiksi. Vuonna 2015 julkaistiin Phil Lesterin ja Dan Howellin kirjoittama omaelämäkerrallinen kirja The Amazing Book Is Not On Fire (kombinaatio hänen ja Philin Youtube-kanavistaan ja book-sanasta). Kirja kertoo heidän yhteisestä YouTube-urastaan ja sen hyvistä ja huonoista puolista. Vuonna 2015-2016 Dan ja Phil pitivät kiertueen The Amazing Tour Is Not On Fire, jonka aikana he kävivät Britanniassa, Amerikassa, Australiassa ja Euroopassa (Dublinissa, Berliinissä ja Tukholmassa). 5. lokakuuta 2016 YouTube Rediin ilmestyi kaksi elokuvaa heidän kiertueestaan, Toisessa elokuvassa - The Amazing Tour Is Not On Fire - on heidän koko lavaesityksensä ja toinen elokuva - Dan and Phil's Story of TATINOF - on dokumentti kiertueesta. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Bloginpitäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salon urheilupuisto

Salon urheilupuisto on lähellä Salon keskustaa sijaitseva noin sadan hehtaarin alue, jossa on monenlaisia liikuntapalveluja. Salon urheilupuistossa on seuraavia palveluja: *monitoimihalli Salohalli **palloiluhalli **liikunta- ja tanssisali **keilahalli **kuntosali *Salon uimahalli **kuntosali *jäähalleja *squash-halli *tennishalli *tenniskenttiä *koripallokenttiä *ratsastusalue *skeittialue *frisbeegolf-rata *golfkeskus *jalkapallokenttiä *urheilukenttä *koirapuisto *perhepuisto *kuntoreittejä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Urheilupuiston esite ja kartta , PDF Luokka:Salon urheilu Luokka:Suomen urheilukeskukset
Willow Shields

Willow Shields (s. 1. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Primrose Everdeenin roolista Nälkäpeli-elokuvasarjassa. Vuonna 2015 hän osallistui yhdysvaltalaiseen Dancing with the Stars -ohjelmaan ja oli 14-vuotiaana nuorin kilpailija ohjelman historiassa. Willow esiintyi ensimmäistä kertaa pääroolissa elokuvassa Into The Rainbow, joka sai ensi- iltansa vuonna 2016. ==Filmografia== === Elokuvat === Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2011 Beyond the Blackboard Grace 2012 Nälkäpeli Primrose Everdeen 2013 Nälkäpeli – Vihan liekit 2014 Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 2015 Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 2017 Into the Rainbow Rachel 2019 Woodstock or Bust Lorian 2019 The Unsettling Maya 2022 When Time Got Louder Abbie 2023 Detective Knight: Independence Ally === Television === Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2009 In Plain Sight Lisa Rogan / Lisa Royal 2012 R.L. Stine’s The Haunting Hour Eve 2015 Dancing with the Stars oma itsensä, kilpailija 2020 Spinning Out Serena Baker == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet
Rånäsin linna

thumb|300px|Rånäsin linna Rånäsin linna on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva rakennus. Linna rakennettiin hovimarsalkka A. D. Reuterskiöldiä varten ja se valmistui vuonna 1844, jolloin vanha säteritila purettiin. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti P. A. Nyström. Tyylisuunnaltaan linna edustaa myöhäisempireä ja siihen on vaikuttanut italialainen arkkitehtuuri. ==Lähteet== * Stockholms läns museum ==Aiheesta muualla== * Linnan kotisivut Luokka:Tukholman läänin linnat Luokka:Norrtäljen kunnan rakennukset ja rakennelmat
Kupittaanlammi

Kupittaanlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma- alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta- ala on 0,99 hehtaaria ja sen pituus on 150 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee Kupittaansuolta viisi suo-ojaa, joista yksi on Kaksivetisenoja, joka tuo Kaksivetisen, Peukalolammin ja Tittilammin vedet. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 2,7 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Koivistonojaan juuri ennen laskemistaan Turpoonjokeen. Järven rantaviiva on 0,41 kilometriä pitkä ja sen ranta on suota, joille ei ole rakennettu eikä sinne johda teitä. == Historia == Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Kupittalampi". == Lähteet == Luokka:Turpoonjoen alue Luokka:Tammelan järvet
Porraslammi (Tammela)

Porraslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 250 metriä. Siihen laskee yksitoista suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven xxrannalla, josta saa alkunsa 3,6 kilometriä pitkä laskuoja, joka alkaa Porraslamminojana, virtaa Vaiviansuon läpi muuttuen Koivistonojaksi ja yhtyy lopuksi Turpoonjokeen. Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on suota, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Suo kuuluu Porraslamminsuohon, jossa on toinenkin lähes umpeen kasvanut pikkulampi. Suo on tiheään ojitettu ja lammet on ojalla yhdistettyjä toisiinsa. Rannat ovat rakentamattomia ja lammen lounaispuolelta sitä ohittaa metsäautotie, jonne pääsee Portaalta yhdystieltä 2824. == Historia == Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Porraslampi" ja sen laskuoja Porraslamminoja katosi Vaiviansuolle ilman jatkoa. == Lähteet == Luokka:Turpoonjoen alue Luokka:Tammelan järvet
Anja Tolin

Anja Tolin o.s. Turpeinen (25. maaliskuuta 1918 – 26. helmikuuta 2015Kuolinilmoitus Helsingin Sanomat 11.4.2015 s. C25) oli suomalainen lausuntataiteilija ja taidemaalari.Kolme polvea ja punainen naamio, Helsingin Sanomat, 11.10.2003Sukupolvien tie lausunnasta trendibaareihin, Helsingin Sanomat 13.4.2000 Hänen lausumansa Aleksis Kiven runo ”Suomenmaa” on julkaistu äänilevyllä.Fono.fi Hän on esittänyt piispatarta MTV:n tuottamassa näytelmässä Hengenmies.Elonet.fi Anja Tolinin poika on taidemaalari Kimmo Tolin ja pojanpoika graffititaiteilija Jani Tolin.Kirkkonummi.fi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Anne Rikama: Elämätapana lausuminen, Taiteen maailma 1/1991 (haastateltavana Anja Tolin) * Anja Tolinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Milla Ollikainen

Milla Ollikainen (s. 27. elokuuta 1974 Haapajärvi) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän voitti Like Kustannuksen ja Suomen dekkariseuran Rikos kannattaa -kirjoituskilpailun 2012. Ollikainen on opiskellut journalistiikkaa ja kirjoittamista Jyväskylän yliopistossa. Ollikainen asui vuosina 2001−2012 Kolarissa, missä hän työskenteli Luoteis-Lappi-lehden päätoimittajana. Hänen esikoisteoksensa Veripailakat ilmestyi vuonna 2013, trilogian toinen osa Vesiraukka (2014) ja päätösosa Pirunkuru (2015). Niiden tapahtumat sijoittuvat Ylläkselle. Vuonna 2021 Ollikainen työskenteli Seura-lehden toimittajana. Ollikaisen entinen puoliso on kirjailija Aki Ollikainen, ja heillä on kaksi lasta. Perhe asui Sammatissa Eeva Joenpellon kirjailijakodissa 2012–2015. Syksyllä 2020 he muuttivat omakotitaloon Lohjalle. Aki ja Milla Ollikaisen yhteinen kirjailijanimi on A. M. Ollikainen, jota he ovat käyttäneet Paula Pihlaja -dekkareissa. He erosivat vuonna 2023. == Teokset == * * * ;A. M. Ollikainen * * ;Antologioissa * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aminaalit

Aminaalit eli aminoasetaalit tai geminaaliset diamiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa samaan hiiliatomiin on sitoutunut kaksi aminoryhmää eli ne ovat asetaalien typpianalogeja. Aminaalien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla R2C(NR2)2, missä R merkitsee hiilivetyryhmää. Aminaalien rakenne esiintyy useissa alkaloideissa. ==Ominaisuudet== Aminaalit ovat suhteellisen pysyviä yhdisteitä. Happamissa vesiliuoksissa ne kuitenkin helposti hydrolysoituvat aldehydieksi tai ketoneiksi ja amiineiksi. Rengasrakenteiset aminaalit ovat avoketjuisia yhdisteitä stabiilimpia. Mikäli aminaaliryhmän viereiseen hiileen on sitoutunut vetyatomi hajoaa aminaali helposti kuumennettaessa muodostaen enamiinin. ==Valmistus== Tavanomaisin tapa valmistaa symmetrisiä aminaaleja eli aminaaleja, joissa kumpaankin typpiatomiin sitoutuneet alkyyli- tai aryyliryhmät ovat samanlaisia, on aldehydin tai ketonin reaktio sekundäärisen amiinin kanssa. Mikäli amiinissa on aminoryhmän viereiseen hiileen sitoutuneena vetyatomi, muodostuu reaktiossa helposti enamiineja. Aminaalin muodostuksen ensimmäisessä vaiheessa nukleofiilinen amiini reagoi elektrofiilisen karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen hemiaminaalin. Hemiaminaalista eliminoituu vettä, jolloin muodostuu elektrofiilinen iminiumioni. Toinen amiinimolekyyli reagoi iminiumionin kanssa muodostaen aminaalin. : Muita yleisesti käytettyjä tapoja symmetristen aminaalien valmistukseen ovat aromaattisten aldehydien ja silyloitujen amiinien välinen reaktio sekä geminaalisten dihalogeeniyhdisteiden kuten dikloorimetaanin tai bis(kloorimetyyli)eetterin ja amiinin välinen reaktio. Tyypillisin tapa valmistaa asymmetrisiä aminaaleja, joissa aminoryhmien hiilivetysubstituentit ovat erilaiset, on amiinien reaktio iminiumsuolojen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset typpiyhdisteet
A-Mán temppeli

A-Mán temppeli on 1400-luvulla rakennettu temppeli Kiinassa, Macaon erityishallintoalueella. Temppeli on rakennettu taolaiselle meren ja merenkulkijoiden jumalalle, joka tunnettiin nimellä A-Má tai Mazu. Jumala on myös antanut Macaolle nimensä. Portugalilaiset tekivät Macaosta siirtomaansa 1500-luvulla, ja heidän suussaan nimeksi vakiintui Macao. Temppelialue koostuu eri paviljongeista, joissa palvottiin merenjumalaa. Temppelissä yhdistyy taolaisuuden, buddhalaisuuden ja kungfutselaisuuden, sekä useiden kansanuskojen elementtejä. Temppelin sisäänkäynnin edustalla on puinen džonkin kuva, joka viittaa taruun jossa A-Má nousi maihin taifuunin riepottelemalta mereltä. ==Lähteet== Luokka:Macaon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Taolaiset temppelit
Tuhkamamo

Tuhkamamo (Drepanis funerea) oli peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Tuhkamamoa tavattiin vain Havaijisaariin kuuluvalla Molokain saarella. Laji havaittiin viimeisen kerran vuonna 1907, ja se on kuollut sukupuuttoon. ==Lähteet== Luokka:Peipot Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut
Embolotherium

Embolotherium oli Brontotheriidae-heimoon kuulunut suku, joka eli eoseenikaudella. Sukuun kuuluvien eläinten säkäkorkeus oli noin 2,5 metriä. Sitä esiintyi Itä-Aasiassa. Sukuun kuuluneilla oli nokassa levymäinen sarvi, jota ne ehkä käyttivät taisteluissa reviirin puolustamiseksi. Embolotheriumin hampaat olivat sopeutuneet pehmeiden lehtien syömiseen. Eoseenikaudella Aasian ilmasto oli monin paikoin kosteampi kuin nykyisin, koska Himalaja ei ollut vielä kohonnut yhtä korkealle. Himalaja alkoi kohota eoseenikauden lopulla, jolloin myös ilmasto alkoi muuttua kuivemmaksi. Sen seurauksena kasvillisuus muuttui, ja kasvisyöjänä Embolotherium kuoli sukupuuttoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Embolotherium, Dinosaurs.about.com * Embolotherium, Prehistoric Fauna Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Valkeakosken kirkko

Valkeakosken kirkko on arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema 1969 rakennettu torniton pitkäkirkko Valkeakoskella. Kirkko oli viimeinen Larkaksen suunnittelemista yhteensä neljästätoista kirkosta. Suorakaiteen muotoisessa kivikirkossa on matalat seinät ja jyrkkälappeinen satulakatto. Kirkkoon liittyy matalampi sakasti. Kirkon pinta-ala on 850 neliötä ja istumapaikkoja siellä on kirkkosali ja parvi mukaan lukien 1000 hengelle. Sisäänkäyntipääty on verhottu vaalealla laatoituksella ja siinä on korkea lasimaalausikkuna, kuten alttaripäädyssäkin. Sisällä kattopalkit on jätetty näkyviin. Niiden ja seinäpilasterien varassa on puinen taitekatto, pilasterien välit ovat kokonaan ikkunoita. Kirkon 39-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1969. Alttarin maalaus Siunaava Kristus vuodelta 1969 on Mikko Vuorisen tekemä, kuten lasimaalausikkunatkin. Erillinen betonista valettu 35 metriä korkea kellotorni valmistui samaan aikaan kirkon kanssa, sen kolme kelloa lahjoitti Valkeakosken Rukoushuoneyhdistys Valkeakosken rukoushuoneelle 1943. Niihin on kirjoitettu teksti Kaiun rauhaa kesken sodan pauhun, Herran rauhaa ajast´aikaan. Kirkkoa on käytetty paljon myös konserttitilana, siellä on esiintynyt useita koti- ja ulkomaisia taiteilijoita. == Purkaminen == Sääksmäen seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2018 purkaa kirkon ja myydä kirkon tontin.Rakennuslehti - Rahapula ajaa seurakuntia jo äärimmäisiin ratkaisuihin: Valkeakoskella päätettiin purkaa kirkko Valkeakosken keskustaajaman ainoaksi kirkkorakennukseksi jää Valkeakosken kappelikirkko, johon mahtuu noin 200 henkeä. Kirkkovaltuuston purkamispäätöksestä tehtiin valitus Kirkkohallitukselle, joka hylkäsi valituksen lokakuussa 2018. Hylätystä päätöksestä valitettiin Helsingin hallinto-oikeuteen, joka hylkäsi purkamisesta tehdyn valituksen kesäkuussa 2020. Marraskuussa 2023 kirkko seisoo edelleen pystyssä. Vuodesta 2018 tyhjillään ollut kirkko on aiheuttanut Sääksmäen seurakunnalle viidessä vuodessa yhteensä 400 000 euron kulut. Lokakuussa 2024 esiteltiin laskelmia kirkon kunnostamisen hinnasta. Kirkon muuttaminen monitoimitilaksi maksaisi 9,7 miljoonaa euroa, kirkon käyttö vain kesäisin maksaisi 6,5–8,4 miljoonaa euroa ja kirkon purkaminen maksaisi 970 000 euroa. == Lähteet == Luokka:Valkeakosken kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
The Maine

The Maine on yhdysvaltalainen vuoden 2007 tammikuussa perustettu rock -yhtye Tempesta, Arizonasta. Yhtyeen nimi juurtaa juurensa bändin suuren esikuvan Ivoryn kappaleesta "The Coast of Maine". == Bändin jäsenet == ;Nykyiset jäsenet * John O'Callaghan - laulu, piano (2007–) * Jared Monaco - soolokitara (2007–) * Kennedy Brock - rytmikitara, taustalaulu (2007–) * Garrett Nickelsen - basso (2007–) * Patrick Kirch - rummut, lyömäsoittimet (2007–) ;Entiset jäsenet * Ryan Osterman - kitara (2007) * Alex Ross - kitara (2007) == Diskografia == ===Studioalbumit=== * Can't Stop, Won't Stop (2008) * Black & White (2010) * Pioneer (2011) * Forever Halloween (2013) * American Candy (2015) * Lovely Little Lonely (2017) ===EP:t=== * Stay Up, Get Down EP (2007) * The Way We Talk EP (2007) * ...And a Happy New Year (2008) * This Is Real Life EP (2009) * Daytrotter Sessions EP (2010) * In Darkness & In Light (2010) * Good Love - The Pioneer B-Sides (2012) * Imaginary Numbers (2013) ===Singlet=== * Everything I Ask For (2008) * Girls Do What They Want (2008) * Into Your Arms (2010) * Inside of You (2010) * Right Girl (2010) * Growing Up (2010) * Listen To Your Heart (2011) * Don't Give Up On Us (2011) * Some Days (2011) * You'll Never Know (2012) * Happy (2013) * Love and Drugs (2013) * These Four Words (2013) * Ugly On The Inside (2014) * English Girls (2015) * Miles Away (2015) *My Best Habit (2019) == Aiheesta muualla == *Yhtyeen virallinen nettisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Pojoen laakso

thumb|300px|Pojoki lähellä alkulähdettä läntisillä Alpeilla Pojoen laakso on 46 000 km² suuruinen alue Pojoen ympärillä Italiassa. Laakso on itä–länsisuunnassa noin 650 kilometrin pituinen. Pojoen laakson korkeus merenpinnasta vaihtelee neljästä metristä merenpinnan alapuolelta 2100 metrin korkeuteen. Laakso ulottuu Alpeilta Adrianmereen. Laaksoa halkovat lukuisat joet. Pojoen laaksossa on suuria järviä, muun muassa Gardajärvi. Pojoen laakso voidaan jakaa kahteen osaan, joista käytetään nimiä Alta ja Bassa. Alta on joen yläjuoksulla olevaa ylänköaluetta, joka soveltuu huonosti maanviljelyyn, mutta jossa on nykyään huomattavia teollisuuskeskuksia kuten Torino. Bassa taas on tasankoaluetta, jonka maaperä on rikasta ja erittäin hyvin viljelyyn soveltuvaa. Laakson huomattavia kaupunkeja ovat muun muassa Torino, Milano, Bologna ja Parma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian laaksot
Tallimäki–Virojoki-tie

Tallimäki–Virojoki-tie on Haminan kaupungin itälaidalta Tallinmäeltä Virojoelle johtava museotie, jonka pituus on 35,2 kilometriä. Se on Suomen pisin museotie. thumb|left|150px|Kilometripylväät ovat 1930-luvulta. Vuodesta 1938 vuoteen 1966 asti tie oli valtatie 7, ja nykyisin se on yhdystie 3513. Tie noudattelee Suuren Rantatien 1700-luvun linjausta, joskin sitä on muutettu 1850-luvulla ja oiottu ja paranneltu myös 1900-luvun puolella. Oikomisista huolimatta tie on edelleen mutkainen ja mäkinen. Tie kulkee metsien, pienten kylien ja peltomaisemien halki. Se on päällystetty ja vilkasliikenteinen. Tienvarren kiviset kilo­metri­pylväät ovat 1930-luvulta. Tallimäki–Virojoki- tie sisältyy muiden Suuren Rantatien osien kanssa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Toinen museotiekokoelmaan kuuluva osuus Suuresta Rantatiestä on Fagervikintie Inkoossa. Tien varrella olevia kyliä tai kulmakuntia ovat muun muassa Virojoen Klamila, Ravijoki ja Alapihlaja. Noin kaksi kolmasosaa tiestä kulkee Virolahden kunnan alueella. Museotie kohtaa Salpalinjan Ravijoella. Museotien läheisyydessä on myös Harjun maatalousoppilaitos, joka on perustettu 1890-luvulla. Kymmenestä Virolahdella säilyneestä Uudenkaupungin rauhan rajakivestä museotien läheisyydessä sijaitsee kaksi, Alakivi ja Kirkkotien kivi. == Lähteet == Luokka:Suomen museotiet Luokka:Haminan liikenne Luokka:Virolahden liikenne Luokka:Virolahden historia 3513
Retkikunta 44

Retkikunta 44 () on Kansainvälisen avaruusaseman 44. miehistö. Se alkoi 11.6.2015, kun Retkikunta 42/43 poistui Sojuz TMA-15M:llä ja asemalle jääneet siirtyivät siihen Retkikunta 43:sta. Kornijenko ja Kelly osallistuvat vuoden kestävään lentoon ISS year long mission. ==Miehistö== Asema Ensimmäinen osa toukokuu 2015 Toinen osa touko–syyskuu 2015 Komentaja Gennadi Padalka, RSA Gennadi Padalka, RSA Lentoinsinööri 1 Mihail Kornijenko, RSA Mihail Kornijenko, RSA Lentoinsinööri 2 Scott Kelly, NASA Scott Kelly, NASA Lentoinsinööri 3 Oleg Kononenko, RSA Lentoinsinööri 4 Kimiya Yui, JAXA Lentoinsinööri 5 Kjell N. Lindgren, NASA Lähde:Spacefacts ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kolme komeanpiukeaa painepukua - Tiedetuubi Luokka:Kansainvälinen avaruusasema
Valkeakosken kappelikirkko

Valkeakosken kappelikirkko on arkkitehti Pekka Saareman suunnittelema 1958 rakennettu suorakaiteenmuotoinen, torniton pitkäkirkko, joka sijaitsee Valkeakosken hautausmaan yhteydessä. Kirkon pinta-ala on 450 neliömetriä, ja kirkossa on 200 istumapaikkaa. Kirkon sivuseinät ja katto on rakennettu yhteensulautuviksi. Päädyt ovat sileitä kolmiopintoja, joissa on korkeat porrastetut lasimosaiikki-ikkunat. Kirkon pääsisäänkäynti on runkohuoneen toiselta sivulta ulkonevassa rakennusosassa. 12-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1960, urkujen julkisivun on suunnitellut Pekka Saarema. Alttarin lasimosaiikit Maan päältä kohti taivasta nouseva ihmisen toivo ja tuska, odotus ja ahdinko ja Risti ja elämänpuu on tehnyt taiteilija Mikko Vuorinen, samoin kuin takaikkunan mosaiikin Pyhän hengen laskeutuminen maan päälle. Kirkko peruskorjattiin 2011. Vuonna 2013 valmistuneen vihkiryijyn Helka lahjoittivat kirkkoon Valkeakosken Uudet Martat. == Lähteet == Luokka:Valkeakosken kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Royal Holloway, University of London

Royal Holloway on vuonna 1879 perustettu Lontoon yliopistoon kuuluva julkinen yliopisto. Yliopistossa opiskelee noin 8 000 opiskelijaa, eli se on opiskelijamäärältään Lontoon yliopiston pienimpiä collegeja. Yliopisto on erittäin kansainvälinen, sillä yli 40 prosenttia sen opiskelijoista on ulkomaalaisia ja kotoisin yli 130 eri maasta. Vuoden 2014 Times Higher Educationin maailmanlaajuisessa yliopistojen opiskelijaelämän ja tutkimustyön kansainvälisyyttä vertailevassa rankingissa Royal Holloway on sijoitettu viidenneksi maailmanlaajuisesti ja ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa. ==Yleistä== Royal Holloway sijoittui vuoden 2011 yliopisto rankingissa Ison- Britannian kahdenneksitoista ja maailman 88. parhaaksi yliopistoksi. Royal Hollowayn taiteen ja humanismin tiedekuntaa pidetään yhtenä Ison-Britannian johtavista. Talven 2015 haussa yliopisto vastaanotti yli 16 000 hakemusta 2500 opiskelupaikka varten. Näin ollen yliopiston keskimääräinen sisäänpääsyprosentti hakijoille on alle 15%. == Historia == Yliopiston Eghamin kampuksen perusti vuonna 1879 yrittäjä ja filantrooppi Thomas Holloway vain naisopiskelijoille tarkoitetuksi oppilaitokseksi. Vuonna 1900 yliopisto liittyi osaksi Lontoon yliopistoa. Miesopiskelijoita Royal Holloway on hyväksynyt vuodesta 1945, alkuun kuitenkin ainoastaan jatko-opiskelijoiksi. Alempaa korkeakoulututkintoa suorittamaan miehiä on hyväksytty vuodesta 1965 alkaen. Founder's Building on Ison-Britannian suurimpia Viktoriaanisen aikakauden rakennuksia. Rakennus on Grade I-suojeltu. == Kampusalue == Yliopiston pääkampus sijaitsee Eghamissa Surreyssa, noin 40 minuutin junamatkan päässä Lontoon ydinkeskustasta. Kampuksen keskuksena toimii vuonna 1881 valmistunut uusgoottilaista tyyliä edustava Founder’s Building. Rakennuksessa sijaitsee osa yliopiston hallinnosta ja kirjastosta, kappeli, taidegalleria, baari ja ruokasali sekä noin 500 opiskelijan asuinhuoneet. Yliopistolla on tiloja myös Lontoon keskustassa Bedford Squarella ja Lontoon yliopiston hallinnoimassa Senate Housessa. == Partner-yliopistot == * George Washington University * National University of Singapore * University of California * University of Hong Kong * University of Melbourne * University of Sydney * University of Toronto * Yale University ==Merkittäviä alumneja== Yliopistolle on vuosien saatossa kertynyt yli 65 000 alumnia. Alumnien joukkoon kuuluvat muun muassa ensimmäinen Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, "EU:n ulkoministeri", Catherine Ashton ja brittiläinen suffragetti Emily Davison. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lontoon yliopisto
Voikosken kirkko

Voikosken kirkko on tehtaanmestari Emil Askolan suunnittelema puukirkko, joka rakennettiin nykyisin Kouvolaan kuuluvan Valkealan Voikosken kylään paikallisen rukoushuoneyhdistyksen toimesta. Alttaritaulun Jeesus Getsemanessa maalasi Mirja Niemi. Kirkossa on istumapaikkoja 150 hengelle. Rukoushuoneeksi kirkko vihittiin 26. syyskuuta 1937. Syyskuussa 2012 oli kirkon 75-vuotisjuhlamessu, jonka saarnan piti Mikkelin hiippakunnan piispa Seppo Häkkinen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Piispan saarna Voikosken kirkon 75-vuotisjuhlamessussa (Viitattu 11.4.2015) Luokka:Valkeala Luokka:Kouvolan kirkkorakennukset Luokka:Suomen rukoushuoneet
Ummeljoen kirkko

Ummeljoen kirkko on rakennettiin nykyisin Kouvolaan kuuluvan Anjalankosken Ummeljoen kylään alun perin rukoushuoneeksi n. 1910. Kirkon suunnittelijaa ja rakentajaa ei tunneta. Ummeljoen nuorten kristillinen yhdistys lahjoitti rukoushuoneen tuolloiselle Anjalan seurakunnalle 1946, kirkoksi se kunnostettiin ja vihittiin 1959. Kirkkosali on jaettu liukuovella kahteen osaan, kokonaispinta-ala on 112 neliötä. Alttarilla on puinen krusifiksi vuodelta 1959. Istumapaikkoja kirkossa on 80 hengelle. == Lähteet == Luokka:Anjalankoski Luokka:Kouvolan kirkkorakennukset Luokka:Suomen rukoushuoneet
Reissumies (kappale)

”Reissumies” on suomalaisen Roope Salminen & Koirat -yhtyeen kappale heidän ensimmäiseltä studioalbumiltaan Madafakin levy. Kappale julkaistiin yhtyeen toisena singlenä 3. huhtikuuta 2015. Kappaleen on säveltänyt yhtye itse yhteistyössä Joonas Angerian kanssa. Tuotannosta on puolestaan vastannut Henri ”MGI” Lanz. Roope Salminen on kertonut kappaleen olevan ”erilainen rakkauslaulu” sekä oodi sille, että ”tärkeintä on olla onnellinen itsensä kanssa”. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTube-palvelussa yhtyeen omalla kanavalla 2. huhtikuuta 2015. Videon on ohjannut Miro Laiho ja sillä näyttelevät näyttelijät Martti Suosalo, Antti Holma, Ada Kukkonen sekä Johannes Brotherus. Kappale nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen latauslistan viidenneksi. == Kappaleet == # == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista 5 Radiolista 36 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Roope Salminen & Koirat -yhtyeen kappaleet
Peliasema

Peliasema oli Sony PlayStation -pelikonsoleihin keskittynyt videopelilehti. Se perustettiin kesällä 1998 Pelit-lehden rinnalle, joka käsitteli tuolloin vain PC-pelejä. Peliaseman toimittajat olivat aluksi suurelta osin samoja kuin Pelit-lehdessä. Peliasema sulautettiin takaisin Pelit-lehteen, kun se joulukuussa 2001 laajensi aihepiiriään konsoleihin. Peliasemaa ilmestyi 29 numeroa.Peliasema – Checklist keräilijälle – Retropelihuolto (arkistoitu) == Lähteet == * * * Peliasema-lehti lopetetaan – KonsoliFin 10.10.2001 === Viitteet === Luokka:PlayStation-lehdet Luokka:Suomalaiset videopelilehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Peter Laviolette

Peter Laviolette (s. 7. joulukuuta 1964 Franklin, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii NHL-seura New York Rangersin päävalmentajana. https://www.tsn.ca/nhl/new-york-rangers-hire-peter- laviolette-as-new-head-coach-1.1972692 Laviolette voitti Stanley Cupin Carolina Hurricanesin valmentajana vuonna 2006 ja valmensi Philadelphia Flyersin NHL:n loppuotteluihin vuonna 2010. Keväällä 2017 Lavioletten valmentama Nashville Predators eteni Stanley Cup finaaleihin. Tammikuussa 2020 hän sai potkut päävalmentajan paikalta https://www.nhl.com/news/nashville- predators-fire-head-coach-peter-laviolette/c-313551488 Syyskuussa 2020 Washington Capitals nimesi Lavioletten päävalmentajakseen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/washington-capitals-name-peter- laviolette-next-head-coach/ Kansainvälisillä kentillä Laviolette on valmentanut Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa 2004 ja 2005 sekä talviolympialaisissa 2006 == Lähteet == * Peter Laviolette NHL:n sivustolla * Peter Laviolette Legends of Hockey -sivustolla * Peter Laviolette The Internet Hockey Databasessa (HockeyDB.com) * Peter Laviolette Hockey-Reference.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stardust (videopeli)

Stardust on shoot 'em up -tyyppinen ammuntapeli, joka julkaistiin Amigalle vuonna . Kolme vuotta myöhemmin BloodHouse julkaisi pelille Amiga CD32- ja DOS-koneisiin tarkoitetun jatko-osan Super Stardust. Huhtikuussa 2007 Sony Computer Entertainment julkaisi Super Stardust HD:n ladattavana pelinä PlayStation Networkissa. == Pelaaminen == Peli on Asteroids-klooni moderneilla muutoksilla, joita ovat muun muassa power-up-voimat, aluksen käyttämät suojakilvet, teknomusiikkiraita ja elävä värien käyttö. Pelin tavoitteena on pelastaa Voi Levi -niminen prinsessa ilkeältä professori Schaumundilta (prinsessan nimi on viittaus vuosina 1987-1999 myytyyn Valion levitteeseen). Lopputaistelu sijoittuu Imatra-nimiselle planeetalle. Kuuden ylhäältä päin kuvatun taistelukentän jälkeen pelikulma siirtyy aluksen taakse, jolloin alus siirtyy 3D-poimuajoon. == Kehitys == Pelin ohjelmoija Harri Tikkanen aloitti pelin kehittämisen vuonna 1992 harrastusprojektina yhden grafiikkarutiinin ympäriltä. Ennen julkaisua pelin koodia kirjoitettiin paljon uudelleen, ja ainoastaan esirenderöity grafiikka on jäljellä ensimmäisestä pelattavasta versiosta. Peli käännettiin myös PC:lle, mutta ei alkuperäisten ohjelmoijien toimesta. Pelin vuonna 1995 ilmestynyt Atari ST -käännös oli poikkeuksellinen julkaisu sikäli, että se tehtiin myöhemmän STe-tietokonemallin ominaisuudet hyödyntäen. == Vastaanotto == Amiga Format -lehti antoi pelin uudelleenjulkaisulle pisteiksi 88 %. The One -lehti antoi pelille pisteiksi 91 %. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Codetapper's Amiga Site Luokka:Science fiction -videopelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Housemarque Luokka:Amiga-pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:DOS-pelit