EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Emic

Emic ja etic ovat yhteiskunta- ja käyttäytymistieteissä, varsinkin kulttuurien tutkimuksessa kaksi erilaista tapaa jäsentää tietoa ihmisten käyttäytymisestä. Emic-taso tarkoittaa käyttäytymisen kuvaamista termein, jotka ovat henkilön itsensä (tiedostaen tai tiedostamatta) ymmärtämiä. Etic-taso tarkoittaa käyttäytymisen kuvausta termein, jotka ulkopuolinen havainnoja ymmärtää. Emic- tasoa käytetään tutkittaessa kulttuuria paikallisesti, etic-tasoa tutkittaessa kulttuuria yleensä ja vertailtaessa eri kulttuureita. Etic-taso on tutkijan luoma abstraktio emic-tasosta, jossa kulttuurin käsitteet on käännetty etic- kielelle. Etic-tason käsitteet on johdettu tietyn kulttuurin emic-käsitteistä. Lingvisti Kenneth Pike on johtanut emic- ja etic-termit termeistä phonemic ja phonetic (foneeminen ja foneettinen). ==Lähteet== * Luokka:Kulttuuriantropologia Luokka:Yhteiskuntatieteet
Delta Junction

Delta Junction on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Delta- ja Tananajokien kohtauspisteessä. Sen asukasluku oli vuonna 840. == Historiaa == Athapaska- intiaanit ovat asuttaneet Alaskan sisäosia eläen metsästäen ja kalastaen ainakin 10 000 vuotta. Vuonna 1928 alueelle tuotiin Montanasta 23 biisonin lauma, koska niiden pelättiin kuolevan sukupuuttoon Yhdysvalloissa. Aluetta, jossa ne vaelsivat kutsuttiin nimellä Buffalo Center, joka on yhteneväinen nykyisen Delta Junctionin kanssa. Nykyinen biisonikanta pidetään noin tuhannessa eläimessä. Toisen maailmansodan aikana rakennetun Alaska Highwayn ja Richardson Highwayn risteyskohtaan syntyi Delta Junction. Kahdeksan kilometriä etelään Delta Junctionista rakennettiin sodan aikana myös Allen Army Airfield, jota käytettiin tarvikkeiden lähettämiseen Venäjälle. Sodan jälkeen perustettiin Yhdysvaltojen armeijan tukikohta Fort Greely lentokentän viereen. Kylmän sodan aikana sitä ja ympäröivää aluetta käytettiin sotilaiden koulutusalueena. Vuonna 1957 Richardson Highway päällystettiin, kuten samaan aikaan myös osia Alaska Highwaysta. Tukikohta ja turismi nostivat alueen taloutta ja sen kaupallinen keskus muutti Big Deltasta Delta Junctioniin. North Slopesta löydettiin öljyä vuonna 1968. Öljyputken rakentaminen North Slopesta Valdeziin alkoi vuonna 1974 ja rakennustyöt kohensivat myös Delta Junctionin alueen taloutta. Kaupunki koki kultaryntäykseen verrattavan hetkellisen kasvubuumin. 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa Alaskan osavaltio panosti varoja maanviljelyyn ja perusti kaupungin itäpuolelle maatiloja ohranviljelyä varten. Projekti kuitenkin epäonnistui. Poliittiset paineet ja kasvavat kustannukset johtivat projektin lopettamiseen kuvernöörien vaihtumisen myötä. 1980-luvulla öljyputken rakentaminen päättyi ja uusi valtatie George Parks Highway lyhensi matkaa Anchoragen ja Fairbanksin välillä. Monet matkailijat käyttivät uutta reittiä, ohittaen Delta Junctionin. Nämä seikat aiheuttivat kaupungin talouden alamäen. 1990- ja 2000-luvuilla kaupunkiin on muuttanut paljon ihmisiä entisen Neuvostoliiton alueilta. Vuonna 1995 Fort Greelya alettiin asteittain sulkea. Vuonna 2002 jolloin sulkeminen oli saatu päätökseen, tukikohdassa oli enää 100 työntekijää lähinnä ylläpitotehtävissä. Pian tämän jälkeen Yhdysvaltain hallitus ilmoitti suunnitelmista rakentaa ohjuspuolustustukikohta Fort Greelyyn. Viime vuosina Delta Junctionin talous on elpynyt kovaa vauhtia Fort Greelyn ohjustukikohdan rakentamisen myötä. Yritykset kuten Boeing, Boechtel ja Brown and Root ovat avanneet toimistojaan. Delta Junctionin pohjoispuolelle avattiin Pogon kultakaivos lähelle Goodpasterjokea. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kaupungit
Queensrÿche (EP)

Queensrÿche on seattlelaisen Queensrÿche-metalliyhtyeen vuonna 1983 julkaistu ensi-EP. ”Queen of the Reich”- ja ”Nightrider”-kappaleista on tehty musiikkivideot. ==Kappaleluettelo== # # # # === Vuoden 1988 uusintajulkaisun bonuskappale === 5. === Vuoden 2003 uusintajulkaisun bonuskappaleet === 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. ==Kokoonpano== * Chris DeGarmo – kitara * Michael Wilton – kitara * Geoff Tate – laulu * Scott Rockenfield – rummut * Eddie Jackson – basso == Singlet == * The Lady Wore Black (1983) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Queensrÿche.com – Queensrÿche EP * * Luokka:Vuoden 1983 EP:t Luokka:Queensrÿchen albumit
Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja

Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja (Lemony Snicket’s A Series of Unfortunate Events) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Brad Silberlingin ohjaama elokuva. Elokuva perustuu kirjailija Lemony Snicketin Surkeiden sattumusten sarja -kirjasarjan kolmeen ensimmäiseen osaan. ==Juoni== Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja valmistelee alusta lähtien katsojiaan synkkyyteen ja kurjaan tarinaan. Elokuva kertoo Baudelairen perheen kolmen orvoksi jäävän sisaruksen seikkailuista ja vastoinkäymisistä synkässä ja surullisessa maailmassa. Suuri tulipalo vie perheeltä kodin sekä lasten isän ja äidin. Orvoiksi jääneet Sunny, Klaus ja Violet sijoitetaan hullun ja ahneen (ja surkean) hahmon, kreivi Olafin (Jim Carrey), hoiviin. Hänellä on mielessään vain lasten suuren perinnön saaminen itselleen. Kreivi Olaf ei kaihda mitään keinoja jättiomaisuuden saamiseksi, ja murhaa useita ihmisiä tämä tavoite mielessään. Viranomaiset eivät kuuntele ollenkaan lasten tarinaa, vaan sijoittavat heidät aina vain uusiin perheisiin Olafin saalistettavaksi. Samalla matkataan vaarallisesta seikkailusta toiseen. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto== ===Palkinnot=== Elokuva sai Oscar-palkinnon parhaasta maskeerauksesta. Se oli Oscar-ehdokkaana myös lavastuksesta, puvustuksesta ja musiikista. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2004 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Surkeiden sattumusten sarja Luokka:Nickelodeonin elokuvat Luokka:Brad Silberlingin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat orvoista Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Dillingham

Dillingham on kaupunki Lounais-Alaskassa Nushagak Bayn rannalla. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 2 466\. Näistä 52,55% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Dillingham tunnettiin ennen maailman lohipääkaupunkina. Nykyään kaupallinen kalastus ei ole enää yhtä tuottoisaa johtuen kalanviljelystä. ==Historiaa== Dillinghamin aluetta ovat asuttaneet sekä jupikit että athapaskat. Dillinghamista tuli kaupankäyntikeskus vuonna 1818 venäläisten rakennettua kauppa-aseman. Aluetta kutsuttiin nimellä Nushagak, Nushagakjoen mukaan. Nushagakista tuli paikka, johon Kuskokwimjoen, Alaskan niemimaan ja Cook Inletin ihmiset kerääntyivät kaupankäyntiä tai asumista varten. Vuonna 1837 Nushagakiin rakennettiin venäläinen ortodoksinen lähetysasema. Kun Alaska siirtyi vuonna 1881 Yhdysvalloille, Yhdysvaltojen viestijoukot (United States Signal Corps) rakensivat sääaseman Nushagakiin. Vuonna 1884 ensimmäinen lohenpakkaamo Bristol Bayn alueella rakennettiin nykyisen Dillinghamin itäpuolelle. Kymmenen muuta rakennettiin vuoteen 1900 mennessä. Vuonna 1904 kaupungin posti Nushagakin itäpuolella Snag Pointissa ja kaupunki nimettiin Yhdysvaltojen senaattorin Paul Dillinghamin mukaan. Tämä oli kiertänyt ahkeraan ympäri Alaskaa vuonna 1903. Vuoden 1918 ja 1919 influenssaepidemiat jättivät vain noin 500 asukasta henkiin. Epidemian jälkeen sairaala ja orpokoti perustettiin Kanakanakiin kymmenen kilometriä etelään Dillinghamista. Nykyään Dillighamin tärkeimmät elinkeinot ovat ammatti- sekä urheilukalastus, kalanjalostus ja turismi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kaupungit
Japanin keisarillinen sinetti

pienoiskuva|Japanilainen biometrinen passi Japanin valtiollinen sinetti () tai keisarillinen sinetti on Japanissa vaakunan tapaan käytetty tunnus, johon on kuvattu tyylitelty krysanteemin kukka. Yleisemmin krysanteemisymboleita kutsutaan nimellä kikukamon () eli ’krysanteeminkukka-mon’. Japanin laissa ei ole määritelty vaakunaa, joten sen sijaan esimerkiksi Japanin passin kannessa käytetään keisarillista krysanteemisinettiä. Passeissa symbolia on käytetty vuodesta 1926 lähtien. Historiallisesti krysanteemisymbolia käytettiin myös laajalti aatelin ja daimioiden keskuudessa, ja siitä oli lukuisia erilaisia versioita, joissa krysanteemi saatettiin myös yhdistää muihin elementteihin. Vuonna 1871 sen käyttö rajoitettiin lailla vain keisarihuoneelle. Keisariperhe saa käyttää 16-terälehtistä krysanteemia (), muut keisarihuoneen jäsenet 14-terälehtistä, alapuolelta kuvattua krysanteemia (). == Kuvia == Tiedosto:Imperial Seal of Japan.svg|16-terälehtinen krysanteemisinetti Tiedosto:MeijiShrineImperialCrestTorii1220.jpg|Sinetti keisarillisessa Meiji- jingū-pyhäkössä Tiedosto:Japanese_Crest_of_Akisino_no_miya.svg|Prinssi Akishinon sinetti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valtioiden tunnukset sinetti
Harlekiini

Harlekiini (, ) on koominen, zanneihin eli köyhälistöön kuuluva palvelijan tyyppihahmo commedia dell'artessa. Harlekiinihahmo esiintyy myös myöhemmissä pantomiimiesityksissä. Harlekiini on kevytmielinen ja nokkela herrasmiehen nuori miespalvelija sekä palvelustytön liehittelijä. Harlekiini on yleensä näytelmissä johtava palvelija, joka on juonen kannalta keskeisessä asemassa . Hahmon nimi on peräisin hellequinista, joka oli keskiaikaisissa ranskalaisissa näytelmissä esiintynyt koominen paholainen. Harlekiini nousi 1500-luvun jälkipuoliskolla vähitellen tärkeään asemaan teatteriesityksissä. Commedia dell'arten alkuvaiheessa 1500-luvun puolivälissä Harlekiini kuului zanneihin, ovelien ja ahneiden palvelijoiden joukkoon. Harlekiini oli aluksi pelkurimainen ja taikauskoinen, ja häntä vaivasi jatkuva rahan ja ruoan puute. 1600-luvun alkuun mennessä Harlekiinista oli tullut uskollinen palvelija, kärsivällinen, hyväuskoinen ja rakastunut. Viimeksi mainittu ominaisuus johti hänet usein vaikeuksiin, joista hän onnistui selviytymään nokkeluutensa ja loputtoman hyväntuulisuutensa avulla. Harlekiinilla oli löyhä moraali, mutta muista commedia dell'arten palvelijahahmoista poiketen Harlekiini ei ollut luonteeltaan ilkeä, eikä kantanut kaunaa tai kostanut niille, jotka olivat petkuttaneet häntä. Vuoden 1700 jälkeen Harlekiini otettiin mukaan teattereiden komedioiden pantomiimiesityksiin, mutta sille annettiin uusi rooli – Harlekiinista tuli yksi nuorista rakastavaisista. Tässä roolissa Harlekiini esiintyy nykyisin pantomiimiesityksissä, esimerkiksi Kööpenhaminan Tivolissa. Harlekiinin asu koostui alun perin talonpoikaispaidasta ja pitkistä housuista, joita oli paikkailtu monilla eri paria olevilla kangastilkuilla. Myöhemmin se kehittyi tiukasti istuvaksi puvuksi, joka oli koristeltu värikkäillä kolmioilla ja vinoneliöillä, ja siihen kuului myös keppi tai puinen miekka. Harlekiinilla on lisäksi kasvoillaan musta puolinaamio. Harlekiini puhui aluksi riettaasti ja töykeästi, mutta hahmon kielenkäyttö on ajan myötä muuttunut hillitymmäksi. Harlekiinin esikuvan mukaan kehittyneitä kansallisia ilveilijähahmoja ovat Espanjassa Gracioso ja Saksassa Hanswurst. == Lähteet == Luokka:Commedia dell'arte Luokka:Perushahmot
Raymond Washington

Raymond Lee Washington (15. elokuuta 1953 – 9. elokuuta 1979) oli Los Angelesista peräisin olevan The Crips -katujengin perustaja. Jengi on Yhdysvaltain pahamaineisimpia ja väkivaltaisimpia. Washington syntyi Texasissa. Vuonna 1969 15-vuotias Raymond Washington perusti ystäviensä kanssa jengin, jonka nimeksi tuli "Baby Avenues". Myöhemmin nimeksi vaihtui "Avenue Cribs" ja vuoteen 1971 mennessä vain "Crips". Se osallistui murhiin, ryöstöihin ja huumeiden salakuljetukseen. Washingtonin ampui kilpailevan jengin jäsen vuonna 1979. Murhaajaa ei koskaan saatu selville. == Aiheesta muualla == * A Brief History of the Los Angeles based Crips streetgangs.com Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Selvittämättömät henkirikokset Yhdysvalloissa Luokka:Crips Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Kompleksikonjugaatti

Kompleksikonjugaatti (myös liittoluku) kompleksiluvulle saadaan, kun vaihdetaan sen imaginaariosan etumerkki. Kompleksiluvun z kompleksikonjugaatista käytetään merkintää z^* tai \bar{z}. Kompleksiluvun : z=a+bi kompleksikonjugaatti on : z^* = \bar{z} = (a+bi)^* = a-bi, missä i on imaginaariyksikkö. Määritelmästä seuraa, että liittolukujen summa ja tulo ovat reaalilukuja : z +\bar{z} = 2a : z\bar{z} = a^2 + b^2 Jos kompeksiluku on esitetty polaarimuodossa Eulerin kaavan avulla, eli : z = re^{i\theta } = r\cos \theta + ir\sin \theta \,\\!, niin sen kompleksikonjugaatti on : \bar{z} = re^{-i\theta } = r\cos \theta - ir\sin \theta. == Katso myös == * Kompleksiluku == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * Luokka:Kompleksiluvut ru:Комплексное число#Сопряжённые числа
Outi Mäenpää

Outi Kirsti Johanna Mäenpää (s. 24. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatteri­korkea­koulussa vuosina 1984–1988. Mäen­pää on yksi improvisaatio­teatteri Stella Polariksen perustajäsenistä. Mäenpään opiskeluaikana Teatterikorkeakoulun johtajana toimi Jouko Turkka. Mäenpää on myöhemmin luonnehtinut Turkkaa väkivaltaiseksi niin henkisesti kuin fyysisestikin, vaikka hän ei omien sanojensa mukaan joutunutkaan tämän silmätikuksi. Outi Mäenpää on palkittu useasti suomalaisilla elo­kuva- ja televisio­palkinnoilla: hän on voittanut Jussi-palkinnon parhaasta nais­pää­roolista kolmesti: elo­kuvista Lomalla (2000), Kukkia ja sidontaa (2004) ja Musta jää (2007) sekä parhaan sivu­osa­näyttelijän Jussin kerran, elo­kuvasta Helmiä ja sikoja (2003). Parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon hän sai vuonna 2001 sarjasta Muodollisesti pätevä. Ruotsissa Mäenpää on palkittu vuonna 2011 Guld­bagge-palkinnolla parhaasta nais­sivu­osasta elo­kuvassa Sovinto. == Yksityiselämä == Mäen­pää erosi miehestään Pekka Järvi­lehdosta 2001. Heillä on avio­liitostaan kaksi poikaa. Mäen­pää meni marras­kuussa 2008 kihloihin elo­kuva­tuottaja Kai Nordbergin kanssa ja avioitui hänen kanssaan 22. elo­kuuta 2009 Helsingissä. Avioituessaan Mäen­pää otti miehensä suku­nimen. Paris­kunta erosi vuonna 2014. Mäenpää alkoi seurustella kirjailija Juha Ruusuvuoren kanssa vuonna 2020, he kihlautuivat vappuna 2022 ja avioituivat syksyllä 2024. Mäen­pää valmistui keväällä 2017 tunne­taito­valmentajaksi tehdäkseen sitä työtä näyttelemisen rinnalla. == Valikoitu filmografia == Elo­kuvat, joiden rooleista Outi Mäen­pää on palkittu. * Junalinnut (1998) * Muodollisesti pätevä (1999–2004) * Lomalla (2000) * Helmiä ja sikoja (2003) * Kukkia ja sidontaa (2004) * Noriko Show (2004) * Musta jää (2007) * Sovinto (2010) == Palkinnot == * 1999 Inter­national Film­festival in Lithuania, paras nais­pää­osa, Juna­linnut * 2000 Parhaan naispääosan Jussi, Lomalla * 2001 Parhaan nais­näyttelijän Venla, Muodollisesti pätevä * 2003 Parhaan naissivuosan Jussi, Helmiä ja sikoja * 2004 Parhaan nais­pää­osan Jussi, Kukkia ja sidontaa * 2004 Parhaan esiintyjän Venla, Noriko Show * 2007 Parhaan naispääosan Jussi, Musta jää * 2008 Parhaan naisnäyttelijän palkinto (yhdessä Ria Katajan kanssa) Portugalin Festroia- elokuvafestivaalilla, Musta jää. * 2011 Parhaan nais­sivu­osan Guld­bagge, Sovinto == Teoksia == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Yllätyskutsu Linnan juhliin muutti suunnitelmat. * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon saajat
Rabbe Smedlund

Rabbe Gustav Smedlund (s. 6. lokakuuta 1948 Kokkola) on suomenruotsalainen näyttelijä, joka on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa, Lilla Teaternissa, Ryhmäteatterissa, teatteri Viiruksessa ja Klockriketeaternissa.Vem och vad 1996, s. 542. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X ==Ura== Smedlund opiskeli vuosina 1973–1977 Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui näyttelijäksi. Sitä ennen hän opiskeli vuoden Göteborgin lähellä sijaitsevan yhteispohjoismaisen kansankorkeakoulun draamalinjalla. Smedlund on esiintynyt monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Kasvoton mies, Harjunpää ja kiusantekijät, Operaatio Stella Polaris, Salatut elämät ja Kotikatu. Hänen merkittävimpiin teatterirooleihinsa kuuluu Georgen rooli näytelmässä Hiiriä ja ihmisiä, jota esitettiin Helsingin kaupunginteatterissa ja Lilla Teaternissa 2003–2004. Smedlundin ääni on tuttu lastenohjelmista, ja niistä merkittävimpiin rooleihin kuuluu Muumipeikon ja Nuoren Muumipapan rooli televisiosarjassa Muumilaakson tarinoita. Hän on ääninäytellyt monissa muissakin animaatiosarjoissa ja -elokuvissa, kuten Postimies Pate, Alfred J. Kwak ja Pekka Töpöhäntä. Smedlund on myös näytellyt kuunnelmissa sekä lukenut dokumentteja ja luonto-ohjelmia. Smedlund on kertonut avoimesti olevansa homoseksuaali. Smedlund on naimisissa Bosse-nimisen miehen kanssa. Vuonna 2010 Smedlund palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja 2021 Svenska kulturfondenin palkinnolla. Smedlund on opettanut näyttelijäntyötä Teatterikorkeakoulussa sekä toiminut kummina kahdelle Teatterikorkeakoulun oppilaalle. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / TV-elokuva Rooli 1976 Tartuffe Demis 1979 Högaktningsfullt J. L. Runeberg J. V. Snellman Koillisväylä Wetterhoff 1980 Herrasväki Boxbomin retki Edward 1981 Pedon merkki vänrikki päämajassa Vänrikki Stoolin tarinat 1982 Muurari ei vihellä enää poika Kolme miestä ratakadulle Walter Cohen Kolme sisarta Andrei 1984 Pessi ja Illusia Närhi Dirty Story Pettersson 1988 Laittomuuden aika Kukunor Aika 1990 Juudaspeli 1991 Suomalainen syksy Peder 1992 Välkömmen 1993 Harjunpää ja kiusantekijät lääkäri Goodbye Gibraltar Stigu 1994 Jos panisit hevoset hyppimään pilttuissaan Kaarlo Bergbom 1995 Kasvoton mies pankin asiakas Särkyneet unet patruunan isä / patruunan veli 1997 Kersantin kunnia Etsivä 1999 Suuri virta kertoja 2000 Samassa veneessä Sommartider 2001 Valtapeliä elokuussa 1940 valokuvaaja Paldan 2006 Transport kokki 2007 Insinöörit Colorado Avenue Herra Långgård ===Televisiosarjat=== Vuosi Sarja Rooli 1985 Harjunpää ja ahdistelija Jarkko 1991 Vihan päivät 1996 Sergein totuus Laxen 1997 Kadonnut näky 2002 Yhteinen huone 2003 Operaatio Stella Polaris Urho Sippola 2004 Fling isä 2005 Handu pumpulla Sven Presidentit poliisi 2005–2006 Salatut elämät Vesa Koskela 2008 Katso ihmistä Oikeusministeri J. O. Söderhjelm 2008 Piru ja peijooni ministeri Ahti Karjalainen 2011–2012 Kotikatu Kosti Valo 2018 Karppi Fredrik Hoikkala ===Dubbaukset=== == Lähteet == ===Verkkosivut=== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otavan iso tietosanakirja

Otavan iso tietosanakirja. Encyclopaedia Fennica on vuosina 1960–1965 julkaistu 10-osainen suomenkielinen tietosanakirja. Sen toimitti Ilmari Havu ja julkaisi Otava. Sarjassa on yhteensä noin 90 000 hakusanaa. Lisäksi viimeisen osan lopussa on hakemisto, jossa on aakkosjärjestyksessä sanoja ja niiden perässä viittauksia artikkeleihin, joissa on asiaa niistä. Tavallisen hakemiston lisäksi siinä on karttahakemisto. Osa artikkeleista on lainattu Isosta tietosanakirjasta. Otavan tavan mukaisesti artikkelit on kaikkein lyhimpiä lukuun ottamatta signeerattu nimilyhentein, joiden tarkoitteet selitetään osien aluissa. Kahdeksannen osan lopussa on karttaliite. Otavan isoa tietosanakirjaa on myyty yli 100 000 sarjaa. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset tietosanakirjat Luokka:1960-luvun kirjat Luokka:Otava
ČSA

České aerolinie ČSA on tšekkiläinen entinen lentoyhtiö, jonka tärkein solmukohta oli Václav Havelin kansainvälinen lentoasema Prahassa. Vuodesta 2024 lähtien ČSA:n on omistanut halpalentoyhtiö Smartwings, joka käyttää ČSA:n brändiä ja ilmettä osana markkinointiaan, mutta ČSA ei enää lennä omia lentojaan. ČSA oli 2000-luvulla suurissa talousvaikeuksissa. Koronaviruspandemian aikana yhtiötä tukivat Smartwingsin omistajat sekä kiinalaiset sijoittajat. Vuonna 2024 Smartwingsin omistajat ostivat ČSA:sta enemmistö-osuuden ja sulauttivat yhtiön Smartwingsiin. Samalla ČSA poistui SkyTeam-allianssista, jonka jäsen se oli ollut vuodesta 2001. Vuonna 1923 perustettu ČSA oli maailman 5. vanhin lentoyhtiö sen lopettaessa itsenäisen lentotoimintansa. ==Historia== ČSA perustettiin virallisesti 6. lokakuuta 1923. Ensimmäinen lento lennettiin Aero A-14 -konetyypillä Prahasta Bratislavaan 29. lokakuuta 1923. Lyhenne ČSA on peruja Tšekkoslovakian ajalta, tullen sanoista Československé aerolinie. Vaikka valtio jakautui vuoden 1993 alussa, Slovakian oma yhtiö Slovak Airlines perustettiin vasta kaksi vuotta myöhemmin. ČSA jatkoi toimintaansa Tšekin tasavallan kansallisena lentoyhtiönä. Vuonna 1957 ČSA aloitti säännölliset lennot Prahasta Moskovaan neuvostovalmisteisella Tupolev Tu-104A -koneella. Tämä konetyyppi oli yhtiön ensimmäinen suihkukone. ČSA:lla oli käytössään vuoteen 1998 asti lähes yksinomaan Tupolev-, Jakovlev- ja Iljušin-tyyppisiä koneita. Kaikki neuvostovalmisteiset koneet päätettiin korvata 1990-luku alussa länsimaisilla koneilla. Ensimmäinen länsimainen konetyyppi oli Airbus A310, jolla ČSA aloitti lennot Prahasta Istanbuliin ja Tel Aviviin. Vuonna 2013 Korean Air osti 44 % osuuden yhtiöstä. Lokakuussa 2017 tšekkiläinen Travel Service Airlines osti 98 % kyseisen yhtiön osakkeista. ==Laivasto== thumb|Czech Airlinesin entinen Airbus A330-300 lähdössä Václav Havelin kansainväliseltä lentoasemalta.Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 15,5 vuotta. Czech Airlinesin laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Airbus A319-100 1 — Airbus A320-200 1 — Yhteensä 2 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ČSA Luokka:Tšekkoslovakialaiset yritykset Luokka:Entiset lentoyhtiöt Luokka:Tšekkiläiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt Luokka:SkyTeam
Laatokan rautatieasema

Laatokan rautatieasema () on Pietarin nykyaikaisin, 2003 avautunut rautatieasema. Asema sijaitsee ydinkeskustan itäpuolella ja Nevan pohjoispuolella. Helsingin ja Moskovan väliset junat pysähtyvät asemalla. == Historia == Rautatieaseman suunnittelu alkoi jo 1980-luvun loppupuolella, mutta rakentaminen vasta vuonna 2001. Sen on suunnitellut arkkitehti Nikita Javein. Asema otettiin käyttöön kesäkuussa 2003. Elokuun 2003 ja syyskuun 2006 välillä asema toimi tilapäisesti Helsingin ja Pietarin välisten junien pääteasemana, mutta Helsingin junien lähtöasema palautui sittemmin Suomen asemalle. == Liikenne == thumb|230px|left|Näkymä Laatokan rautatieaseman matkustajalaiturilta. Ratapiha on kaksikerroksinen. Kaukoliikenteen raiteet ovat maan pinnalla ja lähiliikenteen raiteet maan alla. Rautatieaseman liikennekapasiteetti on 50 lähi- ja 26 kaukojunaparia., Laatokan asema palvelee erityisesti Pietarista itään ja pohjoiseen suuntautuvien ratojen junaliikennettä. Helsingin ja Moskovan (Leningradin aseman eli Lokakuun aseman) välillä liikennöivät junat pysähtyvät Laatokan asemalla. Asemalta on myös muita junavuoroja Moskovaan. Asemalta on kulkuyhteys Laatokan metroasemalle (Ладожская). Aseman kautta kulkee myös useita linja-auto-, johdinauto- ja raitiotielinjoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laatokan asemasta spbin.ru * Aikatauluhaku kaukojunille Laatokan asemalta (poezda.net) * Pietaria ympäröivän alueen rataverkon kartta ja kattava interaktiivinen kuvagalleria rataosuuksia klikkaamalla (railwayz.info) Luokka:Pietarin rautatieasemat
Facta

Facta on vuosina 1969–1974 julkaistu 11-osainen suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja. Factan päätoimittaja oli Veli Valpola ja julkaisija Tietosanakirja Oy. Viimeisenä julkaistun täydennys- ja hakemisto-osan toimittamisesta vastasi loppuvaiheessa Maija Numminen. Sarjasta otettiin ainakin kahdeksan painosta. Sitä myytiin yli 75 000 kappaletta. Factan osissa 1–10 on 5 712 sivua, 81 648 hakusanaa, 15 141 kuvaa ja 511 karttaa.Facta, osa 10, suojapaperi. Factaa seurasi 1980–2000-luvuilla lisäosineen Facta 2001 -sarja, jonka 22 osaa sisältävät noin 100 000 hakusanaa. Facta 2001 -kirjasarjasta on tehty myös digitaalisia painoksia, muun muassa CD-romilla julkaistu tietosanakirja CD-Facta (1994). Tämän sähköisen version ensipainoksen kehittäminen kesti neljä vuotta ja vaati arviolta 100 000 työpäivää työtä. CD-Factan ulkoasun suunnitteli taiteilija Antero Kare.Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 268. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017. Palvelu toimi internetissä 31\. joulukuuta 2011 saakka. == Factan osat == * * * * * * * * * * * Viimeiset painokset, koko sarjan ISBN 951-0-01480-X: * * * * * * * * * * * == Facta 2001 == Facta 2001:n toimituksen suunnittelusta ja johdosta vastasivat Maija Numminen, Lauri Lehtinen ja Pekka Saloranta. * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietosanakirjat Luokka:1960-luvun kirjat Luokka:1970-luvun kirjat Luokka:1980-luvun kirjat Luokka:1990-luvun kirjat Luokka:2000-vuosikymmenen kirjat Luokka:WSOY
Diomede (Alaska)

Diomede on pieni kaupunki Länsi-Alaskassa. Se sijaitsee Pienen-Diomeden saaren länsirannalla Beringinsalmessa. Vuoden väestönlaskennassa asukkaita oli 146, joista valtaosa (yli 90 %) edustaa alueen alkuperäisväestöä, ingalikmiut- eskimoita, jotka harjoittavat enimmäkseen luontaiselinkeinoja (kalastus, metsästys). Asutuskeskus sijaitsee saaren ainoalla niemekkeellä, jossa ranta ei vietä jyrkkänä rinteenä mereen. Paikkakunnalla ei ole vaikeiden jääolojen vuoksi satamaa, eikä saarella lentokenttää. Pääasiallinen yhteys 40 km:n päässä sijaitsevalle mantereelle on helikopterilla. Elintarvikkeet, polttoaine ja muu tavara saapuvat kesäisellä proomukuljetuksella. Kylä sähköistettiin 1970-luvulla dieselgeneraattoreilla. Vesi saadaan kylän yhteisestä kaivosta, josta se pumpataan sulan maan aikaan suureen vesisäiliöön. Vesijohtoja ei kuitenkaan voi putkien jäätymisen takia rakentaa, ja vesi kannetaan koteihin. Säiliö tyhjenee maaliskuulle tultaessa, ja lopputalvesta asukkaat sulattavat vetensä jäästä. == Lähteet == * The Native Village of Diomede Saaren sivut (kawerak.org) * Community Profile: Little Diomede Harriman Expedition Retraced === Viitteet === Luokka:Alaskan kaupungit
Long Valley -kaldera

Long Valley -kaldera (engl. Long Valley caldera) on supertulivuoren purkauskraatteri itäisessä Kaliforniassa. Kraatteri sijaitsee Mammoth Laken ja Mammoth Mountainin seuduilla Mono Lake -järvestä etelään, Bishopista pohjoiseen. Kalderan koko on 32 × 16 kilometriä, syvyys 2,6 kilometriä. Alueella on ollut vulkaanista toimintaa hieman yli 3 miljoonaa vuotta. Kaldera syntyi 760 000 vuotta sitten. Se sai alkunsa VEI 8 -luokan tulivuorenpurkauksesta, jossa laavaa virtasi 24–50 kilometrin päähän. Purkaus vapautti 600 kuutiokilometriä vulkaanista kiveä, tuhkaa ynnä muuta. 300 km³ lensi noin 40 kilometrin korkeuteen, mutta suurin osa putosi takaisin. Tuhkaa satoi miltei nykyisen Omahan alueelle asti. == Lähteet == Luokka:Monon piirikunta Luokka:Supertulivuoret Luokka:Kalifornian tulivuoret
Noomi

Noomi (hepreaksi נָעֳמִי "kaunis" voidaan myös ymmärtää "onnellinen") oli Vanhassa testamentissa Ruutin anoppi. Noomi kutsui itseänsä myöhemmin Maraksi (Ruut 1:20–21), joka heprean kielessä merkitsee katkeraa tai onnetonta. Ruutin kirjan mukaan juutalainen Noomi asui juutalaisen miehensä Elimelekin kanssa nälänhätää paossa Mooabin maassa ja heillä oli kaksi poikaa. Elimelekin ja poikienkin kuoltua Noomi ja Ruut muuttivat Betlehemiin, jossa Noomi ja Ruut onnistuivat saamaan haltuunsa Elimelekin perintömaita. Ruut ja siten Noomikin olivat kuningas Daavidin esiäitejä. == Aiheesta muualla == * Noomi suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938) Luokka:Vanhan testamentin henkilöt
Gerry Bron

Gerry Bron (1. maaliskuuta 1933 Lontoo, Englanti – 19. kesäkuuta 2012),International Who's Who in Popular Music, Volume 4 oli äänilevytuottaja ja manageri, joka johti omaa Bronze Records -levy-yhtiötään. Hänet muistetaan erityisesti Uriah Heep -yhtyeen managerina ja tuottajana 1970-luvulla. Bronin sisko on näyttelijä Eleanor Bron, isä taas toimi Gerryn tavoin musiikkialalla muun muassa kustantajana. Isä lyhensi perheen sukunimen Bronstein Broniksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Let it rock -sivuston haastattelu vuodelta 2004 Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Patrik Andersson

Patrik ”Bjärred” Andersson (s. 18. elokuuta 1971 Borgeby, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Myös hänen isänsä Roy Andersson ja nuorempi veljensä Daniel Andersson ovat pelanneet jalkapalloa ammattilaisina. Andersson aloitti uransa Bjärreds IF:ssä, jossa hän myös sai lempinimensä. Vuonna 1989 hän siirtyi Malmö FF:ään. Bayern Münchenin riveissä Andersson voitti mm. Mestarien liigan vuonna 2001 sekä kaksi Bundesliigan mestaruutta vuosina 2000 ja 2001. Jälkimmäinen mestaruus tuli dramaattisella tavalla Anderssonin viime sekunneilla ampuman epäsuoran vapaapotkun myötä. Andersson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 96 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1991–2002. ==Katso myös== *Luettelo FC Bayern Münchenissä pelanneista jalkapalloilijoista == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sverre Stenersen

Sverre Stenersen (18. kesäkuuta 1926 MålselvArponen, ym., s. 335–336 – 17. joulukuuta 2005 MålselvSports Reference LLC) oli norjalainen yhdistetyn urheilija. Stenersenin uran menestyksekkäimmät vuodet sijoittuivat 1950-luvun puolivälin tienoille, kun hän voitti yhdistetyssä MM-kultaa 1954 Falunissa ja kaksi vuotta myöhemmin olympiakultaa Cortina d'Ampezzossa. Oslon talviolympialaisissa 1952 hän saavutti pronssia ja Lahden MM-kilpailuissa 1958 hopeaa. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui seitsemänneksi. Seuratasolla Stenersen edusti Målselv IL:ää. Hänen kummipoikansa oli 1990-luvun menestyksekäs yhdistetyn hiihtäjä Bjarte Engen Vik. Stenersen on palkittu Salpausselän mitalilla. Hän voitti Salpausselän kisoissa neljästi vuosina 1956, 1957, 1959 ja 1960 sekä Holmenkollenilla kolmasti vuosina 1955, 1956 ja 1959. Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 Stenersen osallistui myös mäkihyppyyn ja sijoittui 35:nneksi. Vuonna 1950 hän hyppäsi Planican lentomäessä Norjan ennätyksen 112 metriä. == Saavutukset == *Talviolympialaiset 1952, Oslo: pronssia *1954 MM-kilpailut, Falun: kultaa *Talviolympialaiset 1956, Cortina d'Ampezzo: kultaa *1958 MM-kilpailut, Lahti: hopeaa == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Pinatubo

Pinatubo on tulivuori Luzonin saarella Filippiineillä. Sen korkeus on 1486 metriä.Global Volcanism Project: Pinatubo Luettu 9.3.2012. Viimeinen purkaus tapahtui vuonna 1993. Ennen vuonna 1991 tapahtunutta isoa purkausta ei ollut tietoa tulivuoren purkautumisesta historiallisena aikana, mutta viimeisen 35 000 vuoden aikana oli tapahtunut ainakin kuusi isompaa purkausta. Pinatubo purkautui vuonna 1991. Se oli yksi maailman suurimmista tulivuorenpurkauksista 1900-luvulla. Vahingot olivat suuria, samoin sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset. Kuolonuhreja oli satoja, mutta onnistunut tarkkailu vähensi kuolleiden määrää. Purkauksessa syntyi 2,5 kilometriä leveä kaldera, jonka pohjalla on nykyään järvi. Kalderan muotoutuminen laski vuoren huipun korkeutta 1745 metristä 1486 metriin. == Katso myös == *Tulivuorenpurkauksen vaikutukset ilmastoon ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * USGS: The Cataclysmic 1991 Eruption of Mount Pinatubo, Philippines * Pinatubo Volcano * Teachers Guide to Stratovolcanoes of the World: Mt. Pinatubo, Luzon, Philippines Luokka:Filippiinien tulivuoret Luokka:Aasian vuoret
Anniina

Anniina ja Annina ovat naisen etunimiä. Anniina on venäläinen hellittelymuoto Anna-nimestä, joka tulee heprean armoa tarkoittavasta nimestä Hannah. Nimen lyhentyneitä muotoja ovat Niina ja Nina. Anniina on otettu suomenkieliseen almanakkaan vuonna 1995. Nimipäivää se viettää 22. lokakuuta yhdessä Anjan, Anitan ja Anittan kanssa. Vuodesta 2020 lähtien nimi on samalla päivällä myös suomenruotsalaisen kalenterin mukaan muodossa Annina. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 15 364 Anniinaa ja noin 2 920 Anninaa. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. == Tunnettuja Anniinoja ja Anninoja == * Anniina Ahtosalo (s. 2003), suomalainen maantiepyöräilijä * Annina Antinranta (s. 1976), suomalainen laulaja ja sanoittaja * Anniina Halonen, ravitsemustieteilijä, yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista * Annina Holmberg (s. 1964), suomalainen kirjailija * Anniina Jurvanen (s. 2004), suomalainen jalkapalloilija * Anniina Kangasluoma (s. 2003), suomalainen pesäpalloilija * Anniina Karjalainen (s. 1983), suomalainen poplaulaja * Annina Keinonen, o.s. Antikainen (s. 1989), suomalainen lentopalloilija * Anniina Kivimäki (s. 1999), suomalainen kilpakävelijä * Anniina Koivuniemi (s. 1995), tanssija ja tanssinopettaja * Anniina Kortetmaa (s. 1995), suomalainen pikajuoksija * Anniina Laitinen (s. 1989), suomalainen pika- ja aitajuoksija * Annina Lehtonen (s. 1994), suomalainen koripalloilija * Annina Levälampi (s. 1999), suomalainen salibandyn pelaaja * Anniina Lindholm (s. 1983), suomalainen kolmiloikkaaja * Anniina Mattila (s. 1983), suomalainen iskelmälaulaja * Anniina Mikama (s. 1977), suomalainen nuortenkirjailija ja kuvittaja * Anniina Mustajärvi, suomalainen televisioesiintyjä, Big Brother -voittaja * Annina Rajahuhta (s. 1989), suomalainen jääkiekkoilija * Annina Ropponen (s. 1971), Työterveyslaitoksen tutkimusprofessori * Anniina Tarasova, oik. Anniina Tchernych (s. 1985), suomalainen kirjailija * Anniina Timonen (s. 1995), suomalainen pop- ja rap-laulaja, Idols-voittaja * Anniina Valtonen (s. 1989), suomalainen meteorologi * Annina Åman (s. 1984), suomalainen jalkapalloilija * Anniina Äijänen (s. 1995), suomalainen koripalloilija * Annina Ärölä (s. 1971), suomalainen näyttelijä == Kuvitteellisia Anniinoja == * Anniina Aalto, televisiosarjassa Salatut elämät * Anniina Ballerina, hiiri lasten animaatiosarjassa * Annina, Oskar Merikannon yksinlauluAnnina (167 kpl) Fono == Lähteet == *Saarelma Minna: Nimi lapselle === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Behind the Name Luokka:Etunimet
Tahraton mieli

Tahraton mieli (Eternal Sunshine of the Spotless Mind) on Michel Gondryn ohjaama elokuva vuodelta 2004. Sitä kuvattiin talvella 2003 Yhdysvaltain itäosissa, muun muassa New Yorkissa, Montaukissa ja Bostonissa. Elokuva sai Oscarin parhaasta elokuvakäsikirjoituksesta vuonna 2005. Vuonna 2016 Tahraton mieli äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan kuudenneksi parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. Seuraavana vuonna myös The New York Timesin kriitikot arvioivat elokuvan tämän vuosisadan 25 parhaan joukkoon. Vaatii tilauksen. Elokuvan levittäjänä toimi Suomessa Sandrew Metronome ja Yhdysvalloissa Focus Features. == Juoni == Joel Barish (Jim Carrey) järkyttyy kuullessaan, että hänen tyttöystävänsä Clementine Kruzynski (Kate Winslet) on poistanut hänet mielestään. Raivoissaan hän haluaa saman järjestelmän avulla poistaa itsekin Clementinen mielestään. Mutta kun muistot Clementinesta alkavat hämärtyä, Joel rakastaa tätä vieläkin. Ystävänpäivänä 2004 Joel herää kotonaan Rockville Centerissä. Hän on masentunut ja ahdistunut ja päättää lintsata töistä ja lähteä junalla Montaukiin. Kotimatkallaan hän tapaa (uudelleen) Clementinen, eikä muista tästä juuri mitään. Pian Joel saa kuitenkin tietää, että hänellä on ollut suhde Clementinen kanssa, hän ei vain muista sitä. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Rautsi, Ilja: Eternal Sunshine of the Spotless Mind – Tahraton mieli (2004). Elitisti, 22.6.2004. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Michel Gondryn ohjaamat elokuvat Luokka:Charlie Kaufmanin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Hanna Grobler

Hanna Emilia Grobler (o.s. Mikkonen, s. 15. tammikuuta 1981 Ruovesi) on suomalainen entinen korkeushyppääjä, jolla on lajissaan eniten Suomen mestaruuksia miehetkin mukaan lukien. Hän on voittanut SM-kultaa yhdeksän kertaa: vuosina 2000, 2001, 2002 ja 2003 sekä 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2009. SM-hopeaa hän on saanut 2010 ja pronssia 1998. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän on voittanut 1999, 2003 ja 2004, ollut toinen 1998 sekä kolmas 2000 ja 2002. Tampereen eliittikisoissa 12. kesäkuuta 2005 Hanna Mikkonen paransi sentillä lähes 22 vuotta vanhaa Minna Vehmaston Suomen ennätystä hyppäämällä 192 cm. Grobler karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 loppukilpailusta. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 1997 ja voittanut maaottelun korkeushyppykilpailun Helsingissä 2003 sekä Tallinnan hallimaaottelussa 1999. Hanna Grobler on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 56 kilogrammaa. Hän edusti aktiiviurallaan Ruoveden Pirkkoja. Hänen valmentajanaan toimi oma isä Ilpo Mikkonen. Aikaisemmin häntä valmensi myös Matti Mettala. Hanna Mikkonen on valmistunut viittomakielen tulkiksi. Hän avioitui vuonna 2008 eteläafrikkalaisen keihäänheittäjän Gerbrand Groblerin kanssa. Mikkonen lopetti aktiiviuransa vuoteen 2010. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
El Chichón

El Chichón on Meksikossa Chiapasin osavaltiossa sijaitseva tulivuori, joka sijaitsee kaukana muista alueen holoseenikauden tulivuorista. Keskiholoseenin jälkeen on tapahtunut enemmän kuin kymmenen räjähtävää purkausta.Global Volcanism Program: El Chichón , luettu 7.3.2012 Se purkautui viimeksi 28. maaliskuuta - 4\. huhtikuuta 1982 muutamia kertoja. Ennen purkausta vuori oli kokonaan metsän peitossa eikä ollut ympäröiviä vuoria korkeampi. Purkausten aiheuttama tuhoalue ulottui noin 8 kilometrin päähän vuoren ympärillä. Suurin vuoren laavakupoleista on entinen huipun kraatteri, joka oli kooltaan 1,6 x 2 km ja joka on syntynyt 220 000 vuotta sitten. Kaksi muuta suurta kraatteria sijaitsevat vuoren kaakkois- ja lounaisrinteillä. Vuoden 1982 purkaukset loivat uuden kilometrin leveän ja 300 metriä syvän kraatterin, jossa on hapan kraatterijärvi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *El Chichon, Mexico Luokka:Meksikon tulivuoret Luokka:Pohjois-Amerikan vuoret
Leslie Nielsen

Leslie William Nielsen () oli kanadalainen elo­kuva­näyttelijä, joka tuli 1980-luvulla tunnetuksi komedioistaan. Hänen tunnus­merkkeinään olivat viti­valkoiset hiukset ja mustat kulma­karvat. Nielsen oli Mel Brooksin ohella Holly­woodin tunnettuja komedia­tähtiä. Nielsen sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1988. == Ura == Nielsen oli alkujaan draama­näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa science fiction -klassikossa Kielletty planeetta. 1960- ja 1970-luvuilla Nielsen vieraili monissa televisio­sarjoissa, esimerkiksi Columbossa. Vuonna 1980 komedia Hei, me lennetään! teki Nielsenistä tähden, ja hänet tunnettiin sen jälkeen lähinnä komedia­rooleista. Eräs tunnettu oli puu­päisen etsivä Frank Drebinin rooli televisio­sarjassa Hei, me pamputetaan! ja Mies ja alaston ase -elo­kuvissa. == Yksityiselämä == Nielsen oli neljä kertaa naimisissa, mutta kaikki avio­liitot päättyivät eroon. Nielsenillä oli kaksi tytärtä toisen vaimonsa kanssa. Marras­kuussa 2010 Nielsen vietiin sairaalaan keuhkokuumeen takia, ja hän kuoli 28. marras­kuuta 2010 taudin aiheuttamiin komplikaatioihin sairaalassa. == Valikoitu filmografia == Leslie Nielsen teki elämänsä aikana yli 100 elo­kuva- ja . Alla on lueteltu menestyneimmät. Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1955 The Battle of Gettysburg kertoja 1956 Puhelu tuntemattomalta Charlie Telfer 1956 Kielletty planeetta John J. Adams 1957 Tammy ja suuri maailma Peter Brent 1965 Dark Intruder Brett Kings­ford 1965 Harlow – seksityttö Richard Manley 1972 S/S Poseidonin seikkailu kapteeni Harrison 1979 Kaupunki liekeissä William Dudley 1980 Hei, me lennetään! Dr. Rumack 1980 Koston kruunajaiset Mr. Raymond Hammond 1982 Creepshow – yöjuttu Richard Vickers 1988 Mies ja alaston ase Frank Drebin 1990 Manattu mikä manattu Jebedaiah Mayii 1991 Muuta en jouluksi toivo joulu­pukki 1991 Mies ja alaston ase 2½ Frank Drebin 1993 Surf Ninjas Colonel Chi 1994 Mies ja alaston ase 33 1/3 – Viimeinen solvaus Frank Drebin 1995 Dracula – verevä vainaja kreivi Dracula Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1996 Spy Hard – lupa läikyttää Dick Steele 1997 Mr. Magoo Mr. Quincy Magoo 1998 Takaa haettu Ryan Harrison 1999 Pirates 3D Show kapteeni Lucky 2000 Santa Who? joulupukki 2000 2001 – avaruussekoilu Richard 'Dick' Dix 2001 Camouflage Jack Potter 2001 Kylmää kyytiä Alaskassa Clive Thornton 2002 Luutalätkää Gordon Cutter 2003 Scary Movie 3 presidentti Harris 2006 Scary Movie 4 presidentti Harris 2007 Music Within Bill Austin 2008 Superhero Movie Albert-setä 2008 Slap Shot 3: The Junior League Charles­townin pormestari 2009 Spanish Movie lääkäri 2009 Stan Helsing Kay 2011 Stonerville Producer 2012 The Waterman Movie Ready Espanosa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tom Sandberg

Tom Sandberg (s. 6. elokuuta 1955 Mo i Rana) on norjalainen yhdistetyn hiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari.Arponen, ym., s. 333–334 Sandberg voitti yhdistetyssä nuorten Euroopan-mestaruuden 1975 oltuaan vuotta aikaisemmin hopealla. Aikuisten sarjassa hän näyttäytyi jo 18-vuotiaana voittamalla Holmenkollenin kilpailun vuonna 1974. Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 hän sijoittui kahdeksanneksi, Lahden MM-kilpailuissa 1978 seitsemänneksi ja Lake Placidin olympialaisissa 1980 neljänneksi. Oslon MM-hiihdoissa 1982 Sandberg voitti maailmanmestaruuden 0,2 sekunnin erolla Konrad Winkleriin. Samojen kisojen joukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa tultuaan hiihto-osuuden maaliin yhtä aikaa Suomen joukkueen ankkurin Jorma Etelälahden kanssa. Yhdistetyn maailmancupin kautta aikain ensimmäisellä kaudella 1983–1984 hän voitti kokonaiskilpailun. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän voitti yhdistetyssä olympiakultaa ja Rovaniemellä joukkuemaailmanmestaruuden. Norjan mestaruuksia Sandberg voitti yhdeksän kappaletta. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Awake

__NOTOC__ Awake on Dream Theaterin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1994. Albumi on edeltäjäänsä Images and Wordsiä rankempi ja sävyiltään tummempi, mutta silti Dream Theaterille tyypillisesti melodinen. Albumi jäi kosketinsoittaja Kevin Mooren viimeiseksi yhtyeessä. Kappaleen ”The Mirror” on sanottu olevan AA-saagan ”prologi”, koska se liittyy rumpali Mike Portnoyn alkoholismiin. == Kappaleet == == Kokoonpano == * James LaBrie – laulu * Kevin Moore – kosketinsoittimet * John Myung – basso * John Petrucci – kitarat * Mike Portnoy – rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Awake Discogsissa Luokka:Dream Theaterin albumit Luokka:Vuoden 1994 albumit
Eagle (Alaska)

Eagle on kaupunki Alaskassa 13 kilometriä Yhdysvaltojen ja Kanadan rajasta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 129. Näistä etnisesti valkoisia ("white") oli 93 prosenttia. == Historiaa == Eaglen alue on ollut historiallinen gwich'in-kansan asuinalue ennen eurooppalaisten saapumista Alaskaan. Tämän päivän Eaglen ensimmäinen asutus oli puukauppa-asema nimeltään Belle Isle vuoden 1874 tienoilla. 1800-luvun lopulla Eaglesta tuli kauppa- ja varastoasema Yukonin ja sen sivujokien kaivosmiehille. Vuoteen 1898 mennessä sen asukasluku ylitti 1 700\. Vuonna 1901 Eaglesta tuli Alaskan sisämaan ensimmäinen virallinen kaupunki. Se sai nimensä läheisellä Eagle Bluffilla pesineiden kotkien mukaan. Vuonna 1900 Yhdysvaltojen armeija rakensi Eagleen Fort Egbertin tukikohdan. Puhelinlinja Eaglen ja Valdezin välille saatiin valmiiksi vuonna 1903. Nomen ja Fairbanksin kultaryntäykset houkuttelivat ihmisiä pois Eaglesta. Tuomari Wickersham muutti oikeusistuimensa Eaglesta Fairbanksiin vuonna 1903. Vuoteen 1910 mennessä Eaglen väkiluku oli taantunut nykypäivän tasolle (alle kahdensadan). Nykypäivän Eaglessa asuvat ihmiset ovat pääosin eurooppalaista alkuperää, mutta läheisessä Eagle Villagessa lähes puolet asukkaista on gwich'ineja. ==Lähteet == Luokka:Alaskan kaupungit
Vila Nova de Gaia

Vila Nova de Gaia (arkikielessä usein vain Gaia) on kaupunki Portugalin pohjoisosassa Atlantin rannikolla, Douro-joen etelärannalla. Joen toisella rannalla sijaitsee Porton kaupunki. Vila Nova de Gaia kuuluu Porton metropolialueeseen, jolla asuu yhteensä noin 1,5 miljoonaa ihmistä. Gaian asukasluku (noin 300 000) on nykyään suurempi kuin itse Porton (noin 263 000), ja se on hallinnollisesti Lissabonin ja Sintran jälkeen Portugalin kolmanneksi suurin kaupunki (município). Vila Nova de Gaian pinta-ala on 168,7 km² ja asukastiheys noin 1 838 as/km². Vila Nova de Gaia tunnetaan erityisesti joenrannan varastoista, joissa portviini perinteisesti kypsytetään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin kaupungit
Viana do Castelo

Viana do Castelo (IPA /vi.'ɐ.nɐ du kɐʃ.'tɛ.lu/) on sekä kaupunki että kunta Pohjois-Portugalissa, Norten alueella. ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin kaupungit
Nyamuragira

Nyamuragira on Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitseva usein purkautuva tulivuori Virunga-vuorilla 25 km pohjoiseen Kivujärvestä. Se on tyypiltään laakea kilpitulivuori, mikä viittaa laavan tulevan syvältä maan sisuksista ns kuumasta pisteestä. Tulivuoren kyljessä tapahtuu pieniä purkauksia. Vuodesta 1882 lähtien tulivuori on purkautunut yli 35 kertaa. Tämä tulivuori vapauttaa huomattavan suuren määrän rikkidioksidia ilmakehään. Tulivuoren viimeisin purkaus tapahtui 6. marraskuuta 2011. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Global volcanism program Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan tulivuoret Luokka:Afrikan vuoret
Eagle Village

Eagle Village on kylä Alaskassa 13 kilometriä Yhdysvaltojen ja Kanadan rajasta. Sen vieressä on pieni Eaglen kaupunki. Kylää kutsuttiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa sen päällikön mukaan nimellä "Johnny's". Päälliköstä käytettiin englanniksi nimeä John. Kylän asukasluku oli vuonna 2020 48. Asukkaista joka kolmas oli Amerikan alkuperäiskansalaisia (pääosin gwich'ineja), toisin kuin Eaglessa, jonka väestö on suurelta osin eurooppalaisperäistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eagle Village Google Localissa Luokka:Alaskan kylät
Messier 100

M100 on kierteisgalaksi, joka tunnetaan myös nimillä Messierin kohde 100 ja NGC 4321. Sen löysi Pierre Méchain 15. maaliskuuta vuonna 1781.SEDSin sivu M100:sta Se kuuluu Bereniken hiukset -nimiseen tähdistöön. M100 on 17 megaparsekin (55,4 miljoonaa valovuotta) päässä Maasta, ja sen läpimitta on 36,800 parsekia. M100 on kirkkaimpia galakseja Virgon galaksiryhmässä. Galaksilla on kaksi ulkonevaa ohutta osaa, jotka koostuvat suurimmaksi osaksi sinisistä tähdistä, ja useampia pienempiä ulkonemia. Siniset tähdet ovat nuoria, kuumia ja massiivisia ja myös tähtien elinkaareen katsoen lyhytikäisiä. == Katso myös == *Messierin luettelo * New General Catalogue == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * SEDSin sivu M100:sta 100 4321