EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Irja Tuomela

Irja Tuomela (myöh. Talvitie, s. 14. helmikuuta 1943 Teuva) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti keihäänheitossa yhden SM-mitalin. Hän edusti parhaina kilpavuosinaan Teuvan Rivakkaa sekä myöhemmin Kauhajoen Karhua ja Seinäjoen Urheilijoita. Tuomela saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1964 tuloksella 45,39 m. Hänen ennätyksensä on kesäkuussa 1963 Karijoella heitetty 47,36 m. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuula Rasi

Tuula Amalia Rasi (myöh. Pesonen, s. 10. heinäkuuta 1941 Jalasjärvi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti keihäänheitossa kaksi SM-mitalia. Hän edusti vuoteen 1962 Jalasjärven Jalasta ja sen jälkeen Äänekosken Urheilijoita. Rasi saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1960 ja pronssia vuonna 1959 sekä sijoittui SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1958. Rasin keihäänheittoennätys on 44,24 m, jonka hän teki Jalasjärvellä elokuussa 1959. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meimi Talus

Meimi Talus (myöh. Seppälä, s. 10. elokuuta 1937) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti keihäänheitossa yhden SM-mitalin. Hän edusti Alavieskan Viriä. Talus saavutti keihäänheitossa SM-kilpailuissa pronssia vuonna 1958 sekä sijoittui kuudenneksi vuonna 1957 ja seitsemänneksi vuonna 1960. Taluksen keihäänheittoennätys on 44,67 m, jonka hän teki Alavieskassa kesäkuussa 1959. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suoma Tapper

Suoma Helena Tapper (myöh. Holm, s. 14. tammikuuta 1941 Saarijärvi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti keihäänheitossa yhden SM-mitalin. Hän edusti Saarijärven Pullistusta. Tapper saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa pronssia vuonna 1961 sekä sijoittui kuudenneksi vuonna 1962, seitsemänneksi vuonna 1963 ja kymmenenneksi vuonna 1960 Kuulantyönnössä hän sijoittui vuoden 1960 Kalevan kisoissa seitsemänneksi. Tapperin keihäänheittoennätys on 42,20 m, jonka hän teki Viitasaarella heinäkuussa 1961. Kuulaa hän työnsi parhaimmillaan 11,26 m vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiamfenikoli

Tiamfenikoli (C12H15SCl2NO5) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa tiamfenikoli on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja etanoliin. Aine on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on +12,9. Rakenteeltaan tiamfenikoli muistuttaa kloramfenikolia ja on sen tavoin suhteellisen laajakirjoinen antibiootti. Teholtaan tiamfenikoli on kuitenkin heikompi. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien proteiinisynteesiä. Tiamfenikoli on hyväksytty käytettäväksi eräissä Euroopan, Aasian ja Etelä- Amerikan maissa esimerkiksi bakteerien aiheuttamien hengitystieinfektioiden ja tippurin hoitoon.Tattanahalli Nagabhushan, George H. Miller & Kanwal J. Varma: Chloramphenicol and Analogues, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. ==Haittavaikutukset== Tiamfenikoli voi aiheuttaa huonovointisuutta, ripulia ja ummetusta. Lääkeaine on myrkyllistä luuytimelle, mutta aplastinen anemia on harvinaisempaa kuin kloramfenikolilla. Tiamfenikoli on immunosuppressiivinen aine. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit Luokka:Asetamidit Luokka:Fenetyyliamiinit
Li Huifen

Li Huifen (, s. 14. lokakuuta 1963 Shijiazhuang) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Li osallistui urallaan kertaalleen olympialaisiin. Tämä tapahtui Soulin olympialaisissa, jossa hän kilpaili kaksinpelissä. Hän voitti alkulohkonsa kaikki viisi ottelua häviämättä erääkään. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Li voitti länsisaksalaisen Olga Nemesin ja puolivälierissä neuvostoliittolaisen Valentina Popovan. Välierissä Li voitti maannaisensa Jiao Zhiminin. Loppuottelussa kiinalainen Chen Jing oli parempi erin 3–2. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kaksi joukkuekultaa vuosina 1997 ja 1989. Hänellä on myös MM-hopeaa vuoden 1987 naisten nelinpelistä. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Tiilikainen

Matti Tiilikainen (s. 20. lokakuuta 1987 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. == Pelaajaura == Tiilikainen pelasi vuosina 2003–2008 HPK:n juniorijoukkueissa jääkiekkoa. Kaudella 2006–2007 hän toimi HPK:n U20 joukkueen kapteenina. Tiilikainen ei kuitenkaan ikinä pelannut yhtäkään ottelua pääsarjatasolla. == Valmentajaura == Vuosina 2008–2011 Tiilikainen toimi HPK:n A-junioireiden apuvalmentajana. Kaudeksi 2011–2012 Tiilikainen siirtyi HPK:n U18-joukkueen päävalmentajaksi ja jatkoi siellä myös vielä seuraavankin kauden. Vuodet 2013–2015 Tiilikainen valmensi vanhalla paikallaan A-junioreiden apuvalmentajana. Kauden 2015–16 hän aloitti A-junioreiden päävalmentajana ja kesken kauden hänet nostettiin HPK:n edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Seuraavat kaksi kautta hän toimi jälleen HPK:n A-junioreiden päävalmentajana. Kaudella 2017–18 hän toimi myös Suomen U20-maajoukkueen apuvalmentajana. Kaudelle 2018–19 Tiilikainen siirtyi Frankurt Löwenin päävalmentajaksi Saksan DEL2-liigaan. Ensimmäinen kausi Saksassa oli menestyksekäs ja Tiilikainen valmensi Löwenin runkosarjan voittoon. Pudotuspeleissä Löwen eteni aina finaaleihin saakka jossa se kuitenkin taipui EV Ravensburgille otteluvoitoin 4–2. Kaudella 2019–20 Tiilikainen valmensi Löwenin jälleen runkosarjan voittoon. COVID-19-viruksen vuoksi pudotuspelejä ei kuitenkaan pelattu. Kaudelle 2020–21 Tiilikainen siirtyi HPK:n liigajoukkueen päävalmentajaksi 2+1-vuotisella sopimuksella, mutta sai potkut lokakuussa 2021. === Päävalmentaja === * 2011–2013: HPK U18 (B-nuorten SM- sarja) * 2015–2018: HPK U20 (A-nuorten SM-liiga) * 2018–2020: Löwen Frankfurt (DEL2) * 2020–2021: HPK (SM-liiga) === Apuvalmentaja === * 2008–2011: HPK U20 (A-nuorten SM-liiga) * 2013–2015: HPK U20 (A-nuorten SM-liiga) * 2017–2018: Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkue == Lähteet == Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 3022

Yhdystie 3022 on yhdystie joka kulkee Pirkkalan Partolasta Lempäälän Nurmeen. Tien pituus on 27 kilometriä. Tien osoitenimenä on ensin Naistenmatkantie Partolassa sijaitsevasta valtatien 3 eritasoliittymästä Kyöstissä sijaitsevaan valtatien 3 eritasoliittymään, Anian rantatie kuntarajalle, ja Vanha Rantatie kuntarajalta tien päätepisteeseen eli yhdystien 3003 risteykseen. ==Lähteet== 3022 Luokka:Pirkkalan liikenne Luokka:Lempäälän liikenne
Korkein hallinto-oikeus (Ruotsi)

Korkein hallinto-oikeus () on Ruotsin korkein oikeusaste hallintoasioissa. Se toimii rinnakkaisena Korkeimman oikeuden kanssa. Jotta oikeusjuttu päätyisi käsiteltäväksi korkeimpaan oikeuteen, siitä tulee olla tuomio jossakin Ruotsin neljästä kamarioikeudesta, jolloin voidaan hakea muutoksenhakuoikeutta. Kamarioikeutta ennen juttu käsitellään jossakin Ruotsin 12 hallinto- oikeudesta. Ruotsin korkein hallinto-oikeus kokoontuu Tukholmassa. Tuomioistuin perustettiin vuonna 1909 nimellä Hallitusoikeus (), ja se toimikin vuoteen 1972 Ruotsin hallituksen yhteydessä. Nimi Korkein hallinto- oikeus otettiin käyttöön vuonna 2011. Vuoteen 1974 saakka tuomiot annettiin kuninkaan nimessä. == Lähteet == Korkein hallinto-oikeus Luokka:Hallinto- oikeus
Rammsteinin diskografia

Tämä on luettelo Rammsteinin diskografiasta. Rammstein on vuonna 1994 perustettu saksalainen industrial metal -yhtye. == Studioalbumit == * * * * * * * * == Livealbumit == * * * == DVD:t == * * * * * * * * * * == Epäviralliset DVD:t == * Industrial Angels * Maximum Rammstein == Muut == * * * * * == Singlet == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Musiikkivideot == * "Du Riechst So Gut" (1995) * "Seemann" (1996) * "Rammstein" (1997) * "Stripped" (1998) * "Du Hast" (1997) * "Engel" (1997) * "Du Riechst So Gut '98" (1998) * "Links 2-3-4" (2001) * "Mutter" (2001) * "Ich Will" (2001) * "Sonne" (2001) * "Feuer Frei!" (2002) * "Mein Teil" (2004) * "Amerika" (2004) * "Keine Lust" (2005) * "Ohne Dich" (2005) * "Benzin" (2005) * "Rosenrot" (2005) * "Mann Gegen Mann" (2006) * "Pussy" (2009) * "Ich tu dir weh" (2009) * "Haifisch" (2010) * "Mein Land" (2011) * "Mein Herz Brennt (Piano Versio)" (2012) * "Mein Herz Brennt (Explicit version)" (2012) * "Deutschland" (2019) * "Radio" (2019) * "Ausländer" (2019) * "Zeit" (2022) * "Zick Zack" (2022) * "Angst" (2022) * "Dicke Titten" (2022) == Elokuvat, joissa on Rammsteinin musiikkia == * Mortal Kombat: Annihilation (1997) – "Engel" * Lost Highway (1997) – "Heirate Mich" ja "Rammstein" * For the Masses (1998) – "Stripped" * Wing Commander (1999) – "Eifersucht" * Matrix (1999) – "Du hast" * CKY, Vol. 2 (2000) – "Du hast" * How High (2001) – "Du hast" * Fear Dot Com (2002) – "Sonne" * xXx (2002) – "Feuer frei!" * Lilja 4-ever (2002) – "Mein Herz brennt" * Resident Evil (2002) – "Hallelujah" * Resident Evil: Apocalypse (2004) – "Mein Teil" * Big Nothing - Epäonnen Konnat (2006) – "Engel" * Hellboy 2: The Golden Army (2008) – "Mein Herz Brennt" * Same Same But Different (2010) – "Amour" * Nymphomaniac: Vol. I (2013) – "Führe Mich" Luokka:Rammstein Luokka:Diskografiat
Yhdystie 1800

Yhdystie 1800 on yhdystie, joka kulkee Paraisilla Korppoon saarella sijaitsevasta Galtbystä Kittuisen kautta Houtskariin. Tien pituus on 21 kilometriä. Seututieltä 180 paikallistien 12003 risteykseen tie on osa Saariston rengastietä. ==Lähteet== 1800 Luokka:Paraisten liikenne
Louis Köhler

Christian Louis Heinrich Köhler (5. syyskuuta 1820 Braunschweig – 16. helmikuuta 1886 Königsberg) oli saksalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, musiikkitoimittajaLouis Köhler Bach-Cantatas, pianisti ja musiikkipedagogi.Louis Köhler Bibliothèque nationale de France Data Köhler opiskeli Brunswickissä ja Wienissä, joista jälkimmäisessä hän oli vuosina 1839–1843 Simon Sechterin teoria- ja Carl Maria von Bockletin piano-oppilaana. Hän toimi kapellimestarina Marienburgissa ja Elbingissä ennen asettumistaan Königsbergiin, jossa asui vuodesta 1847 kuolemaansa. Köhler kirjoitti Neue Zeitschrift für Musikiin vuosina 1867–1878 ja Neue Berliner Musikzeitungiin vuosina 1871–1876. == Työ säveltäjänä == Köhlerin ooppera Maria Dolores esitettiin Braunschweigissa vuonna 1844. Köhler sävelsi myös kaksi muuta oopperaa. Hänen balettinsa Der Zauberkomponist esitettiin Braunschweigissa vuonna 1846. Köhler kuitenkin sävelsi pääasiassa pedagogisia pianokappaleita, joista muita suuremmassa arvossa pidettyjä ovat olleet opusten 112 ja 128 kappaleet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Musiikkitoimittajat Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Yhdystie 1801

thumb|right|280px|Korpoströmin saaristokeskus sijaitsee yhdystien 1801 päätepisteessä. Yhdystie 1801 on yhdystie joka kulkee Paraisilla Korppoosta Korpoströmiin. Tien pituus on 8 kilometriä. ==Lähteet== 1801 Luokka:Paraisten liikenne
Yhdystie 1808

Yhdystie 1808 on yhdystie joka kulkee Paraisilla Korppoon saaressa sijaitsevasta Korpoströmistä Gyltön saareen. Tien pituus on 4 kilometriä. ==Lähteet== 1808 Luokka:Paraisten liikenne
Yhdystie 1922

Yhdystie 1922 on yhdystie joka kulkee Kustavin Ruonista saman kunnan alueella sijaitsevaan Heponiemeen. Tien pituus on 7 kilometriä. ==Lähteet== 1922 Luokka:Kustavin liikenne
Vaike Pilvistu

Vaike Pilvistu (o.s. Brenner; 17. elokuuta 1926 Mäo, Paiden kunta – 6. maaliskuuta 1993 Põlva) oli virolainen runoilija. Pilvistu eli nuoruutensa Järvamaalla ja valmistui lukiosta Viljandissa vuonna 1942. Hän työskenteli agronomina eri paikoissa, mutta vammautui työtapaturmassa ja joutui jättämään fyysiset työt. Hän julkaisi ensimmäiset runonsa maakuntalehdessä vuonna 1950. Hänen ensimmäinen runokirjansa julkaistiin vuonna 1982, ja sitä seurasi kaksi muutakin. Muutamat runot on myös käännetty suomeksiPilvistun suomennetut runot . Runotietokanta. Lahden kaupunginkirjasto. Viitattu 14.4.2020.. Runoja leimaa vanha maalaisympäristö, mikä antaa niille vanhanaikaisen leiman. ==Teokset== * Hingeaken. Tallinn: Eesti Raamat 1982. * Käed. Tallinn: Eesti Raamat 1985. * Suur tee kõliseb kõrva. Tallinn: Eesti Raamat 1987. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pihlaja : kahdeksan eestiläistä naisrunoilijaa ; valik. ja suom. Aino Kaasinen. Lahti 1983. * Aleksius Malle, Ikka on keegi. Sirp ja Vasar -lehti 38/1985, sivu 5. Luokka:Virolaiset runoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Masia

Masia on Nakkilan keskustan tuntumassa sijaitseva kylä. Sen postinumero on 29250 ja se sijaitsee Kokemäenjokeen laskevan Palojoen varrella. Kylän kaava- alueeseen kuuluu yhteensä viisi Nakkilan historialliseen kulttuuriympäristöön luokiteltua tilaa. Varhaisimmat tiedot Masian asuttamisesta sijoittuvat keskiajalle. Masialla ei ole lainkaan yrityksiä tai palveluita, vaan sen rakennuskanta koostuu yksinomaan omakotitaloista. ==Lähteet== Luokka:Nakkilan kylät
Thomas Learmont

Thomas Learmont (n. 1220–1298) oli skotlantilainen laird ja profeetta. Häntä pidetään keskienglanniksi kirjoitetun Tristanin legendan version, Sir Tristremin, kirjoittajana. Keskiaikaisissa Learmontin elämään liittyvissä tarinoissa kerrotaan, että hän sai profetoimisen lahjan sen jälkeen, kun haltioiden maan kuningatar oli kutsunut hänet luokseen. Samalla Learmont menetti kykynsä valehdella. Walter Scott kirjoitti laajennetun version Learmontin tarinasta vuonna 1802. Venäläisen Lermontov-suvun perimätiedon mukaan he ovat Thomas Learmontin jälkeläisiä. Suvun tunnetuin jäsen oli runoilija Mihail Lermontov. ==Lähteet== Luokka:Skotlantilaiset runoilijat Luokka:Profeetat Luokka:Brittiläinen kansanperinne Luokka:1200-luvulla syntyneet Luokka:1200-luvulla kuolleet
RTHK

RTHK (, ) on Hongkongissa sijaitseva yleisradioyhtiö. Se on Hongkongin taloushallinnon (Commerce and Economic Development Bureau of the Hong Kong Government) alainen osasto. RTHK:lla on seitsemän radiokanavaa ja kolme televisiokanavaa. RTHK:n edeltäjä GOW perustettiin 1928. Ohjelmaa tuotetaan pääsääntöisesti englanniksi, kantoninkiinaksi ja mandariinikiinaksi. Toisin kuin esimerkiksi BBC tai YLE, RTHK saa rahoituksensa suoraan hallinnon budjetista. Maaliskuussa 2021 yhtiön hallituksen puheenjohtajana aloitti Patrick Li Pak-chuen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * RTHK:n kotisivut Luokka:Hongkongilaiset viestimet Luokka:Viestintäyhtiöt Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Televisiokanavat Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Vuonna 1928 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1970 perustetut televisiokanavat
Myllärinmäki (Nakkila)

Myllärinmäki (tai Myllärinkylä) on Nakkilassa Kokemäenjokeen virtaavan Palojoen varrella sijaitseva kylä. Sen postinumero on 29250 ja siellä sijaitsee yhteensä neljä maakunnallisesti merkittävään kulttuuriympäristöön luokiteltua tilaa. Myllärinmäen läpi kulkee Myllärintie, joka muodostaa yhteyden sekä pohjoispuolella sijaitsevaan Ruhaden että eteläpuolella sijaitsevaan Masian kylään. Myllärinmäessä ei sijaitse lainkaan yrityksiä tai palveluita vaan sen rakennuskanta koostuu pääosin omakotitalotonteista, joita rakennettiin merkittävästi lisää 2010-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Nakkilan kylät
Sortavalan tyttökoulu

Sortavalan tyttökoulu oli vuosina 1857–1944 useilla eri nimillä Sortavalassa toiminut tyttökoulu. Sen toimintaa jatkaa nykyään Riihimäen lukio. == Historia == Käsityönopettaja Charlotte Lydecken perusti Sortavalan tyttökoulun vuonna 1857 yksityisenä ruotsinkielisenä oppikouluna nimellä Skola för minderåriga barn. Vuosina 1873–1882 se toimi nimellä Privata fruntimmersskolan i Sordavala, jonka jälkeen opetuskieleksi tuli suomi, ja vuoteen 1904 saakka koulu toimi nimellä Sortavalan yksityinen tyttökoulu. Lydeckenin jälkeen omistajina toimivat Evelina af Enehjelm 1861–1863 ja Hilda Fabritius 1863–1904, kunnes koulu siirtyi valtion haltuun ja nimeksi tuli Sortavalan suomalainen tyttökoulu. Talvisodan jälkeen koulu siirrettiin Kemiin, jossa se toimi nimellä Kemin tyttölyseo. Jatkosodan aikana koulu palasi Sortavalaan ja toimi 1942–1943 nimellä Sortavalan tyttölyseo. Sodan päätyttyä 1944 koulu siirtyi Riihimäelle, jossa sen toimintaa jatkoi Riihimäen tyttölyseo. Vuonna 1971 tyttölyseo muuttui yhteiskouluksi ja jatkoi nimellä Karan yhteislyseo, joka muuttui Riihimäen lukioksi vuonna 1976. === Johtajat === *Charlotte Lydecken 1857–1861 *Evelina af Enehjelm 1861–1863 *Hilda Fabritius 1863–1904 *Anni Saukko 1904–1917 *Toini Alopaeus 1917–1940 *Gunhild Jalo 1940–1944 == Koulurakennus == Sortavalan tyttökoulu toimi vuokratiloissa vuoteen 1911 saakka, jolloin vuonna 1901 rakennetun Sortavalan lyseon viereen Kisamäelle valmistui arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergn suunnittelema koulurakennus. Neuvostoliiton aikana se jatkoi kouluna vuoteen 1991 saakka. Tämän jälkeen rakennus oli tyhjillään vuosituhannen vaihteeseen, jolloin se remontoitiin Petroskoin yliopiston käyttöön. Vuodesta 2013 lähtien rakennus on toiminut Sortavalan kirjastona. Vuonna 2020 kirjastossa tehtiin laaja modenisointi ja peruskorjaus. Koulurakennus kuuluu Venäjän valtion kulttuurihistoriallinen monumenttien rekisteriin. == Kirjallisuutta == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen tyttökoulut Luokka:Sortavala
ER2

ER2 on neuvostoliittolainen sähkömoottorijuna, joita on ollut käytössä monien neuvostotasavaltojen rautateillä, joiden raideleveys on 1 520 mm ja sähköistysjärjestelmä 3 kV DC. ER2-junia on valmistettu 850 yksikköä RVR:n tehtaalla Latvian Riiassa vuosina 1962-1984. Juna koostuu kahdesta moottoroimattomasta ohjausvaunusta, joiden välissä on moottoroituja vaunuja sekä moottoroimattomia vaunuja. Moottoroidun vaunun tunnistaa virroittimesta sen katolla. Moottoroimattomissa vaunuissa sijaitsee voimakasta ääntä pitävät kompressorit. Junan pituus on muutettavissa. Lyhimmillään junan pituus on neljä vaunua, mutta Moskovan alueen lähijunaliikenteessä käytetään jopa kahdentoista vaunun mittaisia junia. ER2-sähköjunia käytetään yhä esimerkiksi Venäjän, Ukrainan ja Latvian rautatieliikenteessä. Niitä käytettiin myös Viron rautatieliikenteessä, mutta ne korvattiin Flirt-junilla. thumb|Latvian rautateiden ER2-sähköjuna ==Katso myös== *DR1 (juna) Luokka:Sähkömoottorijunat Luokka:Latvian rautatieliikenne
Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen

Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut lastenelokuva, jonka on ohjannut Lenka Hellstedt. Elokuva perustuu Tiina ja Sinikka Nopolan kirjoittamaan samannimiseen lastenkirjaan vuodelta 2013. Elokuva on kolmas Heinähattu ja Vilttitossu -kirjasarjaan perustuva filmatisointi. Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen sai ensi-iltansa 14. helmikuuta 2020. Elokuva on jatkoa vuonna 2017 ensi-iltansa saaneelle Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset -elokuvalle. Elokuva saa jatkoa vuonna 2024 valmistuvasta Heinähattu, Vilttitossu ja kana -elokuvasta. == Juoni == Heinähattu on aloittanut koulun, jossa hän oppii uusia asioita. Pikkusisko Vilttitossusta on tylsää jäädä aamuisin kotiin ilman leikkikaveria, joten eräänä päivänä, kun Heinähatun luokka on lähdössä onkiretkelle, hän päättää lähteä kouluun sisarekseen pukeutuneena. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva sai arvosteluissa vaihtelevan vastaanoton, arvostelutähtiä se sai kahdesta neljään. Elokuvaa pidettiin kuitenkin tason nousuna verrattuna elokuvasarjan edelliseen, Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset -osaan.Film-O-Holicin ja Episodin arvostelut. Film-O- Holicin arvostelussa todetaankin, että tällä kertaa lapset eivät jääneet aikuisten sekoilussa sivurooliin. Elokuva sai ensi-iltansa perjantaina 14. helmikuuta 2020. Se sai avausviikonloppunaan 40 000 katsojaa ja oli viikonlopun katsotuin elokuva. Se oli myös koko helmikuun katsotuin elokuva Suomessa yhteensä 142 884 katsojalla. Maaliskuun loppuun mennessä elokuva oli saanut 176 276 katsojaa, mikä oli hieman enemmän kuin elokuvasarjan edellisen osan kokonaiskatsojamäärä. Koronavirusepidemian vuoksi elokuvateatterit suljettiin maaliskuun puolivälissä. === Arvosteluja === * Episodi: * Film-O- Holic: * Helsingin Sanomat: * Hufvudstadsbladet: * Keskipohjanmaa: * Kulttuuritoimitus: * Satakunnan Kansa: * Turun Sanomat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Media-avaimen sivut elokuvalle Luokka:Heinähattu ja Vilttitossu Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Marjatta Hämäläinen

Marjatta Hämäläinen (myöh. Tolsa, s. 2. joulukuuta 1939 Simpele) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti kiekonheitossa yhden SM-mitalin. Hän edusti parhaina vuosinaan Simpeleen Urheilijoita ja myöhemmin Virolahden Sampoa. Hämäläinen saavutti kiekonheitossa SM-kilpailuissa pronssia vuonna 1959 uransa parhaalla tuloksella 36,99 m sekä sijoittui viidenneksi vuosina 1957 ja 1958. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaija Isosaari

Katri (Kaija) Elisabet Jortikka (o.s. Isosaari; 23. marraskuuta 1923 Halsua – 1. maaliskuuta 2013 Valkeakoski)Sääksmäen seurakunta, Kuollut: Katri Elisabet Jortikka 89 v, Akaan Seutu, julkaistu 22.3.2013 oli suomalainen yleisurheilija, joka voitti kiekonheitossa yhden Suomen mestaruuden. Hän edusti Tampereen Pyrintöä.Innostus ei katoa, Länsi-Savo, 2002, No 204, sivu 13, julkaistu 29.7.2002 Jortikka, silloisella tyttönimellään Isosaari, voitti kiekonheitossa Suomen-mestaruuden vuonna 1950 tuloksella 33,67 m sekä sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1948, viidenneksi vuosina 1951 ja 1954 sekä kuudenneksi vuonna 1952. Jortikan kiekonheittoennätys oli 36,54 m, jonka hän teki Tampereella elokuussa 1958. Jortikka muutti Halsualta Tampereelle vuonna 1946 ja sen jälkeen Valkeakoskelle vuonna 1961, jossa asui loppuikänsä. Pyrinnössä Jortikka oli mukana vuodet 1947–1959 sekä yleisurheilussa että pesäpallossa. Valkeakosken Hakassa hän oli vuodet 1970–1978 A-valmentajana, palkintotuomarina, ja johtokunnan jäsenenä. Keilailun Jortikka aloitti vuonna 1970 keilaseura Pottissa ja veteraaniyleisurheilun vuonna 1980 Kunto-Pirkoissa. Vuoteen 2002 saakka Jortikka oli osallistunut veteraanien yleisurheilun EM- ja MM-kisoihin 21 kertaa, joista hän oli saanut kaikkiaan 84 mitalia. Tuolloin hänellä oli hallussaan 75-vuotiaiden maailmanennätykset sekä moukarissa, kiekonheitossa, että heittoviisiottelussa. Vuonna 1999 Jortikka voitti viisi maailmanmestaruutta Gatesheadissa Englannissa käydyissä veteraanien yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa. Voittolajit olivat kuula, kiekko, keihäs, moukarinheitto, ja heittoviisiottelu. Tuona vuonna ensimmäistä kertaa myös veteraanien MM-kisoissa menestyneitä yleisurheilijoita kutsuttiin mukaan tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolle. Kutsun saivat Kaija Jortikka ja Erik Eriksson.Veteraaniurheilijoita ensi kertaa Linnan kutsuille, Helsingin Sanomat, julkaistu 5.12.1999 Jortikan ura jatkui vuoteen 2004 Århusin EM-kisoihin ja Sindelfingenin halli MM-kisoihin saakka. Århusista Jortikka sai kaikkiaan kahdeksan mitalia.Länsi-Savo, 2004, No 201, sivu 14, julkaistu 25.7.2004 Jortikan isä oli Halsuan Toivossa urheillut Albert Isosaari. Jortikan veli Erkki Aleksanteri Isosaari (1919–1970) oli maaotteluedustaja ja SM-tason keilaaja.Urheilumme Kasvot Osa 3, Isosaari, Erkki Aleksanteri, sivu 678, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kalifornian kommando

Kalifornian kommando on elokuvaohjaaja Jalmari Helanderin ja käsikirjoittaja Mikko Pöllän luoma suomalainen komediasarja ja se on Elisa Viihteen alkuperäissarja. Se sai ensiesityksensä helmikuussa 2020. Sarjan pääosassa nähdään amerikkalaisnäyttelijät Kian Lawley ja Katherine Hughes.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * YouTube-tähti Kian Lawley on samastunut Suomessa roolihahmoonsa Vantaa ”Van” Hamiltoniin * Tällainen on Suomen intistä tehty kymmenosainen actionsarja Hollywoodin tapaan, esikuvina Schwarzenegger ja Spielberg * Keuruun varuskunta heräsi henkiin Kalifornian kommandon kuvauksissa: ”Luvassa roisi ja toiminnallinen komediasarja” Luokka:2020-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Helli Kautto

Helli Sofia Kautto (myöh. Okko, s. 20. syyskuuta 1931 Säkkijärvi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvun alkupuolella SM-mitaleja kiekonheitossa ja kuulantyönnössä. Hän edusti Lemin Eskoja. Kautto saavutti kuulantyönnössä SM-kilpailuissa hopeaa vuonna 1952 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1953 ja seitsemänneksi vuonna 1956. Kiekonheitossa hän saavutti SM- pronssia vuosina 1952 ja 1953. Keihäänheitossa hän sijoittui SM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 1956. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt
Todennäköisin syin

Todennäköisin syin on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Gummeruksen kustantama vuonna 2004 ilmestynyt rikosromaani. 17-vuotias arabipoika hakataan kuoliaaksi rautaputkella Helsingin keskustassa. Tekijä on silminnäkijän kuvauksen mukaan sellainen ”arabinnäköinen”. Lähtökohdat henkirikoksen selvittämiseen eivät ole hyvät, mutta rikoskomisario Kari Takamäen ryhmä ei halua antaa periksi. ==Lähteet== * https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_32821 Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2004 kirjat Luokka:Jarkko Sipilän teokset
Eden (elokuva)

Eden on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen nuortenelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ulla Heikkilä. Elokuvan pääosissa näyttelevät Aamu Milonoff, Linnea Skog, Bruno Baer sekä Amos Brotherus. Eden kertoo rippileirille osallistuvista nuorista. Elokuva on kuvattu kokonaisuudessaan Kirkkonummella Espoon seurakuntayhtymän kurssikeskuksessa Hvittorpissa kesä- heinäkuussa 2019, paitsi vesibussimatka, jonka lähtölaituri oli Vuosaaren Aurinkolahti. Elokuvan budjetti oli 1 250 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 765 000 euroa. Kirkon Mediasäätiö tuki elokuvan tekoa noin 40 000 eurolla. Elokuvan traileri julkaistiin 7. huhtikuuta 2020. Eden sai ensi-iltansa 7. elokuuta 2020. Elokuva sai kolme Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, naissivuosasta ja leikkauksesta. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Oona Komonen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hufvudstadsbladetin Krister Uggeldahl antoi kaksi tähteä ja arvioi, etteivät dialogi ja käsikirjoitus tehneet henkilöhahmoille oikeutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * * Traileri YouTubessa Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset nuortenelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat uskonnoista Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Maret Suits

Maret Suits (Anna Liisa Margareta Suits, vuodesta 1945 Maret Elson; 21. tammikuuta 1914 Pudasjärvi – 14. heinäkuuta 1956 Tukholma) oli virolainen näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat virolainen runoilija Gustav Suits ja suomalainen kirjailija Aino Thauvón-Suits.Maret Elson-Suits. Geni.com Viitattu 14.4.2020. Maret Suits valmistui Tarton lukiosta vuonna 1932 ja Tarton esittävän taiteen studiosta vuonna 1937. Hän opiskeli sen jälkeen Tarton yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Hän toimi näyttelijänä vuosina 1937–1939 Estonia-teatterissa, vuosina 1939–1941 Kuressaaren teatterissa ja 1942–1944 Teatteri Vanemuinessa Tartossa. Vuonna 1944 hän pakeni Ruotsiin ja työskenteli sen jälkeen Göteborgin yliopiston toimistossa. __NOTOC__ ==Merkittävät roolit== *1938 Hella Wuolijoki, Juurakon Hulda (rouva Kronenström) *1939 August Gailit, sovitus Andres Särev, Toomas Nipernaadi (Maret) *1939 Oskar Luts, sovitus Andres Särev, Tagahoovis (Tatjana Nikolajevna) *1940 August Kitzberg, sovitus Juhan Simm, Kosjasõit (Liisi) *1941 Hugo Raudsepp, Roosad prillid (Taali) *1942 Carlo Goldoni, Kahden herran palvelija (Beatrice) *1943 Aleksis Kivi, Nummisuutarit (Kreeta) *1943 A. H. Tammsaare, sovitus Andres Särev, Kõrboja peremees (Leena) ==Runokokoelmat== * Oled kes oled (1951) * Tõrvalill on aneliin (1958, postuumi, koostanut Raimond Kolk) ==Katso myös== * Helga Kangro ==Lähteet== Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Virolaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Sinikka Ollila

Sinikka Helena Ollila (ent. Hippo, s. 18. syyskuuta 1939 Mäntsälä) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla kaksi SM-mitalia kiekonheitossa. Hän edusti mitalivuosinaan Helsingin Visaa sekä myöhemmin myös Kenttäurheilijat-58:aa, Idrottsklubben-32:ta ja Viipurin Urheilijoita. Ollila saavutti kiekonheitossa SM-pronssia vuosina 1955 ja 1956 sekä sijoittui SM- kilpailuissa neljänneksi vuonna 1964, viidenneksi vuonna 1962, kuudenneksi vuonna 1965 ja yhdeksänneksi vuonna 1968. Ollilan kiekonheittoennätys on 38,69 m, minkä hän teki Oulun Kalevan kisoissa elokuussa 1964. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marokon Pasteur-instituutti

Marokon Pasteur-instituutti (, IPM) on Marokossa toimiva Marokon terveysministeriön alainen kansanterveyden tutkimus- ja koulutuslaitos. Sen päätoimipiste sijaitsee Casablancassa. Instituutti toimii biolääketieteen, elintarvike- ja ympäristöturvallisuuden aloilla; neuvoo ja antaa hoitoa vesikauhua () vastaan sekä tarjoaa rokotuksia matkailijoille; tuottaa Marokon tarvitsemia reagenssejä, rokotteita ja ihmisten terveydenhoitoon tarvittavia biologisia tuotteita. Pasteur-instituutin laboratorio on eräs kolmesta kyvykkäästä ja valtuutuksen saaneista laboratorioista Marokossa (jossa joukossa on myös Rabatissa toimiva Institute National d'Hygiène, INH), jotka määrittävät covid-19-tautiin sairastumisen saadusta laboratorionäytteestä. Marokon Paster-instituuttia johtaa lääketieteen tohtori Abderrahmane Maaroufi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Institut Pasteur du Maroc (IPM:n kotisivut) (pasteur.ma) *Institut Pasteur du Maroc (facebook.com) *Marokon viralliset covid-19-tilannekatsaukset , osa myös (covidmaroc.ma) *Ministère-Santé-Maroc Ministry of Health Morocco (Marokon terveysministerin twiitit: Marokon päivittäinen covid-19-tilanne) tai (twitter.com) *Africa CDC Dashboard (Africa CDC:n covid-19-yleiskatsaussivu, sisältäen maakohtaiset, esille klikattavat arvot) (africacdc.org) *Institut National d'Hygiène (inh.ma) Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Marokon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Casablanca Luokka:Marokon tiede ja tekniikka
Jiao Zhimin

Jiao Zhimin (, s. 1. joulukuuta 1963) on kiinalainen pöytätennispelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Jiao kilpaili urallaan kertaalleen olympialaisissa. Tämä tapahtui Soulin olympialaisissa. Kaksinpelissä hän voitti kaikki viisi alkulohkonsa ottelua. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hän voitti japanilaisen Mika Hoshinon. Puolivälierissä hän voitti eteläkorealaisen Hong Cha-okin 3–0, mutta välierissä hän hävisi Li Huifenille samoin lukemin. Pronssiottelussa Jiao voitti tšekkoslovakialaisen Marie Hrachován. Nelinpeliin Jiao osallistui Chen Jingin parina. He voittivat kaikki kuusi alkulohkonsa ottelua. Puolivälierissä he voittivat Unkarin parin Csilla Bátorfi–Edit Urban erin 2–0. Välierissä he voittivat jugoslavialaiset Jasna Fazlićin ja Gordana Perkučinin 2–1. Loppuottelussa eteläkorealaispari Hyun Jung-hwa–Yang Young-ja voitti kiinalaisparin 2–1. Maailmanmestaruuskilpailuissa Jiao saavutti viisi mitalia. Ainoan MM-kullan hän saavutti vuonna 1987 joukkuekilpailusta. Hän saavutti kahdesti MM-pronssia naisten sekanelinpelistä (1985 ja 1987) sekä MM-hopeaa (1987) ja MM-pronssia (1985) sekanelinpelistä. Aasian-mestaruuskilpailuista hän saavutti kahdeksan mitalia, joista kaksi kultaisia. Aasian-mestaruudet hän voitti vuosina 1984 ja 1986 joukkuekilpailusta. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irma Mäntynen

Irma Mäntynen (s. 30. kesäkuuta 1934) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla yhden SM-mitalin kiekonheitossa. Hän edusti Kyyjärven Kykyä. Mäntynen saavutti kiekonheitossa SM-hopeaa vuonna 1954 uransa parhaalla tuloksella 35,96 m. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Korroosio Comedy

Korroosio Comedy on myrskyläläinen komediapainotteisten YouTube-videoiden tekoon keskittynyt kolmikko. Kolmikkoon kuuluvat Markku Vilonen, Tuomas Kauppinen sekä Juha Ollikainen ja he aloittivat toimintansa vuonna 2012. ==Ura== Kolmikon tuotanto keskittyy etupäässä omatekoisen suomalaisen sketsihuumorin tekoon ja heidän kanavansa on kerännyt YouTubessa miljoonia näyttökertoja. Kolmikon tunnetuin video, joka nosti heidät suuren yleisön tietoon, on elokuussa 2018 julkaistu "Miten saada turpaan Suomen eri kunnissa?", jolla kolmikko kuvasi stereotypioita Suomen eri paikkakunnista. Vuoden kuluttua julkaisusta video oli kerännyt YouTubessa lähes miljoona näyttökertaa ja se oli myös ehdokkaana vuoden 2019 Tubecon Video Awardseissa. Elokuussa 2019, 2023 ja 2024 video sai myös jatko-osat nimeltään "Miten saada turpaan Suomen eri kunnissa 2", "Miten saada turpaan Suomen eri kunnissa 3" ja "Miten saada turpaan Suomen eri kunnissa 4". ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset Youtube-kanavat Luokka:Huumoriryhmät
Isabelle Chartrand

Isabelle Chartrand (s. 20. huhtikuuta 1978 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen pääasiassa 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa lajin maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2001, joissa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Chartrand pelasi myös Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa, jossa Kanada voitti kultaa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasna Fazlić

Jasna Rather (o.s. Fazlić, s. 20. joulukuuta 1970 Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on jugoslavialaissyntyinen yhdysvaltalainen entinen pöytätennispelaaja ja olympiamitalisti. Fazlić osallistui urallaan neljästi olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Soulin olympialaisissa 1988, jolloin hän osallistui kaksin- ja nelinpeliin. Kaksinpelissä hän voitti alkulohkossaan kolme ottelua ja hävisi kaksi eikä päässyt jatkoon. Nelinpeliin hän osallistui Gordana Perkučinin parina. He voittivat alkulohkossaan viisi ottelua ja hävisivät kaksi. He pääsivät pudotuspeleihin ja voittivatkin puolivälierissä tšekkoslovakialaisen parin. Välierissä he hävisivät kiinalaisparille. Pronssiottelussa Fazlić ja Perkučin voittivat japanilaiset Kiyomi Ishidan ja Mika Hoshinon. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan olympialaisissa hän pelasi jälleen kaksin- ja nelinpelissä edustaen itsenäisiä olympiaurheilijoita. Kaksinpelissä hän voitti alkulohkossaan kaksi ottelua ja hävisi yhden eikä päässyt jatkoon. Nelinpelissä Perkučinin parina Fazlić hävisi alkulohkon otteluista yhden ja voitti kaksi, eivätkä he päässeet pudotuspeleihin. Sydneyn olympialaisissa 2000 Fazlić edusti Yhdysvaltoja. Hän voitti kaksinpelissä toisen alkulohkonsa ottelun, eikä päässyt pudotuspeleihin. Parinsa Tawny Banhin kanssa he hävisivät nelinpelissä kummatkin alkulohkonsa ottelut. Ateenan olympialaisissa 2004 Fazlić voitti ensimmäisen ottelunsa, mutta hävisi toisen ottelunsa singaporelaiselle Zhang Xuelingille. Nelinpeliin hän osallistu parinsa Whitney Pingin kanssa, mutta he hävisivät ensimmäisen ottelunsa singaporelaisparille. Fazlić saavutti urallaan kaksi Euroopan-mestaruutta: ensimmäisen vuonna 1988 sekanelinpelistä ja toisen vuonna 1992 naisten nelinpelistä. Vuonna 1990 hän saavutti EM-pronssia joukkuekilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Jugoslavialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilun Euroopan cup 1967

Yleisurheilun Euroopan cup 1967 oli toinen eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan. Loppukilpailuihin pääsi mukaan kuusi maata. Loppukilpailut käytiin Kiovassa, Neuvostoliitossa; naisten loppukilpailu 15. syyskuuta ja miesten loppukilpailu 16.–17. syyskuuta. Neuvostoliitto voitti molemmat loppukilpailut. Miesten välierät kilpailtiin Duisburgissa, Ostravassa ja Tukholmassa sekä naisten välierät Dresdenissä, Oslossa ja Wuppertalissa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun. Miesten kilpailussa käytiin myös Ateenassa, Kööpenhaminassa ja Dublinissa alkuerät, joista kahteen osallistui neljä ja yhteen kolme maata ja joista vain voittajat pääsivät välieriin viidentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi. == Loppukilpailut == === Miehet === Miehet kilpailivat 20 lajissa. Neuvostoliitto saavutti kahdeksan lajivoittoa, Itä-Saksa neljä, Ranska kolme, Länsi-Saksa ja Puola kaksi sekä Unkari yhden. ==== Loppupisteet ==== Sija Maa Pisteet 1 81 2 80 3 80 4 68 5 57 6 53 === Naiset === Naiset kilpailivat 11 lajissa. Neuvostoliitto saavutti neljä lajivoittoa, Puola kolme, Itä-Saksa kaksi sekä Länsi-Saksa ja Iso-Britannia yhden. ==== Loppupisteet ==== Sija Maa Pisteet 1 51 2 43 3 36 4 35 5 34 6 32 == Lähteet == 1967 Euroopan cup Euroopan cup 1967 Luokka:Kiovan urheilu
Gordana Perkučin

Gordana Perkučin (7. toukokuuta 1962 Novi Kneževac, Serbian ST, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on serbialainen entinen pöytätennispelaaja ja olympiamitalisti. Perkučin osallistui urallaan kahdesti olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Soulin olympialaisissa 1988, jolloin hän osallistui kaksin- ja nelinpeliin. Kaksinpelissä hän voitti alkulohkossaan kaksi ottelua ja hävisi kolme eikä päässyt jatkoon. Nelinpeliin hän osallistui Jasna Fazlićin parina. He voittivat alkulohkossaan viisi ottelua ja hävisivät kaksi. He pääsivät pudotuspeleihin ja voittivatkin puolivälierissä tšekkoslovakialaisen parin. Välierissä he hävisivät kiinalaisparille. Pronssiottelussa Perkučin ja Fazlić voittivat japanilaiset Kiyomi Ishidan ja Mika Hoshinon. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan olympialaisissa hän pelasi nelinpelissä Fazlićin parina. He hävisivät alkulohkon otteluista yhden ja voittivat kaksi eivätkä päässeet jatkoon. Perkučin saavutti urallaan myös yhden Euroopan-mestaruuden (vuonna 1992 nelinpelistä), neljä EM-hopeaa ja yhden EM-pronssin. ==Lähteet== Luokka:Jugoslavialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Serbialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valheen kasvot

Valheen kasvot on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Crime Timen kustantama vuonna 2016 ilmestynyt rikosromaani. Valheen kasvot on Takamäki-sarjan kuudestoista osa. Poliisit Kari Takamäki ja Suhonen joutuvat selvittämään juttua, jossa Keskusrikospoliisin peitepoliisi löytyy tapettuna ja toisen Keskusrikospoliisin poliisin 8-vuotias tytär siepataan. ==Lähteet== *https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/http%253A%252F%252Fdata.kirjasampo.fi%252FabstractWork_4302414 * https://www.savonsanomat.fi/kulttuuri/kirjat/Jarkko-Sipilä-Valheen- kasvot/809478 Luokka:Jarkko Sipilän teokset Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2016 kirjat
Paint 3D

Paint 3D on Microsoftin kehittämä kuvankäsittelyohjelma. Se on päivitetty versio Microsoftin Paint-ohjelmasta ja se julkaistiin Windows 10 -käyttöjärjestelmälle Creators Update -päivityksen yhteydessä 5. huhtikuuta 2017. Ohjelman kehitti Microsoftin Lift London -studio ja sillä pystyy toteuttamaan 3D-mallinnusta sekä kolmiulotteista tulostusta. Paint 3D sisältää alkuperäisen Paintin ominaisuudet, jotka yhdessä 3D-muotoiluominaisuuksien kanssa tekevät siitä keveän ja helppokäyttöisen 2D-3D-editointiohjelman. Ohjelma sai kehuja uusista ominaisuuksistaan, roolistaan Windows 10 -käyttöjärjestelmän kehittyvässä 3D-tuessa, uudesta käyttöliittymästä, kehittyneestä kirjoitusominaisuustuesta, sekä innovaation määrästä, mitä ei ollut nähty Microsoft Paintin kehityksessä. Ohjelmaa kuitenkin kritisoitiin internetissä sekä Palautekeskuksessa joidenkin Microsoft Paintin ominaisuuksien puuttumisesta, saatavilla olevien 3D-työkalujen puutteesta sekä Paintiä vaikeakäyttöisemmästä käyttöliittymästä, varsinkin sovelluksen varhaisissa versioissa. == Lähteet == Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:Microsoftin ohjelmistot Luokka:Piirto-ohjelmat Luokka:Vuoden 2017 ohjelmistot
Ari Hakahuhta

Ari Hakahuhta (s. 1967) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Yleisradion politiikan erikoistoimittajana. Hän on kirjoittanut ylioppilaaksi Kokemäen lukiosta ja opiskellut Tampereen yliopistossa tiedotusoppia, valtio- oppia ja sosiologiaa. Hakahuhta on työskennellyt Yleisradion politiikan toimittajana vuodesta 2000 lähtien. Vuosina 2015–2018 hän oli Yleisradion uutis- ja ajankohtaistoiminnan politiikan toimituksen esimies. Ennen politiikan toimitusta Hakahuhta työskenteli muun muassa Yleisradion asiaohjelmissa sekä Yle Uutisten kotimaantoimituksessa. Vuonna 1995 Hakahuhta palkittiin tutkivan journalismin Lumilapio-palkinnolla Ekoisti-ohjelman toimituksen jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Windows Palautekeskus

Palautekeskus () on Windows 10 -käyttöjärjestelmän mukana tuleva sovellus palautteen antoon. Se on kehitetty käyttäjille, erityisesti Windows Insider -käyttäjille mahdollistamaan sen, että he voivat antaa palautetta, ehdotuksia sekä bugi-ilmoituksia käyttöjärjestelmälle. Palautekeskus julkaistiin Windows Insider -käyttäjien saataville 17. maaliskuuta ja muiden käyttäjien saataville 20. maaliskuuta 2016. Sovellus korvasi Windows Feedback sekä Insider Hub -sovellukset. ==Lähteet== Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:Microsoftin ohjelmistot
Yleisurheilun Euroopan cup 1970

Yleisurheilun Euroopan cup 1970 oli kolmas eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan. Naisten loppukilpailuun 22. elokuuta Budapestissa, Unkarissa osallistui kuusi maata ja miesten loppukilpailuun 29.–30. elokuuta Tukholmassa, Ruotsissa seitsemän. Itä-Saksa voitti molemmat loppukilpailut. Miesten välierät kilpailtiin Helsingissä, Sarajevossa ja Zürichissä sekä naisten välierät Berliinissä, Bukarestissa ja Herfordissa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun, minkä lisäksi välierässään neljänneksi jäänyt Ruotsin miesten joukkue pääsi järjestäjämaana loppukilpailuun. Miesten kilpailussa käytiin myös Barcelonassa, Reykjavíkissa ja Wienissä alkuerät, joista kahteen osallistui neljä ja yhteen viisi maata ja joista kustakin kaksi parasta pääsivät välieriin kahdentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi. == Loppukilpailut == === Miehet === Miehet kilpailivat 20 lajissa. Itä-Saksa saavutti kuusi lajivoittoa, Puola neljä, Neuvostoliitto ja Ranska kolme, Ruotsi kaksi sekä Länsi-Saksa ja Italia yhden. ==== Loppupisteet ==== Sija Maa Pisteet 1 102 2 92,5 3 91 4 82 5 77,5 6 68 7 47 === Naiset === Naiset kilpailivat 13 lajissa. Itä-Saksa saavutti seitsemän lajivoittoa, Länsi-Saksa viisi ja Neuvostoliitto yhden. ==== Loppupisteet ==== Sija Maa Pisteet 1 70 2 63 3 43 4 33 5 32 6 32 == Lähteet == 1970 Euroopan cup Euroopan cup 1970 Euroopan cup 1970 Luokka:Tukholman urheilutapahtumat Luokka:Budapestin urheilutapahtumat
Kelly Béchard

Kelly Béchard (s. 22. tammikuuta 1978 Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kuudet maailmanmestaruuskilpailut, joista neljässä hänen joukkueensa saavutti kultaa ja kahdessa hopeaa. Vuoden 2001 MM-kilpailuissa Béchard voitti turnauksen syöttötilaston yhdeksällä syöttöpisteellään. Hän pelasi urallaan myös Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa, jossa Kanada voitti kultaa. Béchard saavutti myös NWHL:n mestaruuden sen kaudella 2002–2003 sekä WWHL:n mestaruuden sen kausilla 2004–2005 ja 2007–2008, kaikki kolme Calgary Oval X-Tremen joukkueessa. Béchard asuu Calgaryssa, Albertassa, Kanadassa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pvris

Pvris (tyyliteltynä PVRIS, lausutaan Paris) on yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye, joka perustettiin vuonna 2012 Lowellissa, Massachusettsissa. Sen alkuperäisiä jäseniä olivat laulaja Lynn Gunn, kitaristi Alex Babinski, basisti Brian MacDonald ja rumpali Brad Griffin. Griffin jätti yhtyeen ennen ensimmäisen albumin julkaisua. 26\. elokuuta 2020 bändi ilmoitti Alex Babinskin lähdöstä. Hänen huonetoveriaan syytettiin seksuaalisesta käytöksestä alaikäisiä kohtaan 2014 ja Babinski ei ollut tuominnut tätä, vaikka väitetysti tiesi asiasta. Tapaus on toistaiseksi oikeuden käsittelyssä. Pvris julkaisi ensimmäisen albuminsa White Noise vuonna 2014 ja All We Know of Heaven, All We Need of Hell -albuminsa vuonna 2017. Yhtyeen kolmas albumi Use Me julkaistiin myöhäistettynä alkuperäisestä julkaisuajankohdasta (1. toukokuuta 2020.) 28. elokuuta 2020. Alternative Press valitsi Pvrisin vuoden läpimurron tehneeksi yhtyeeksi Alternative Press Music Awards -gaalassa vuonna 2015. == Diskografia == === Studioalbumit === * White Noise (2014) * All We Know of Heaven, All We Need of Hell (2017) * Use Me (2020) === EP-levyt === * Hallucinations (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet
Latastia

Latastia on suomumatelijoiden (Squamata) lahkoon ja sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijasuku. Siihen lasketaan kuuluvaksi 8 lajia. Suvun lajeja tavataan ainoastaan Afrikasta lukuun ottamatta Latastia longicaudata andersonii -alalajia, josta on tehty havaintoja myös Jemenistä. == Lähteet == Luokka:Sisiliskot