EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pandoro

Pandoro on perinteinen italialainen joulun ajan leivonnainen, kotoisin Veronasta. Sen alkuperä ei ole täysin selvä: joidenkin mukaan resepti tulee Itävallasta, jossa tuotettiin niin sanottua Wienin leipää. Joidenkin mukaan pandoron nimi, pan d'oro, "kultaleipä", viittaa sen väriin, tai tulisi siitä että sitä tarjoiltiin rikkaille venetsialaisille kullalla koristeltuna. Yhdessä panettonen kanssa pandoro on yksi Italian tyypillisimmistä jouluherkuista. Sen taikina on pehmeää ja kullanväristä siinä olevan kananmunan takia, ja se tuoksuu vaniljalle. Taikina valmistetaan jauhoista, sokerista, munasta, voista, kaakaovoista ja leivinhiivasta. Pandoron leipominen on erityisen monimutkaista ja koostuu useasta vaivaamis- ja kohoamisvaiheesta. Pandoro tarjoillaan yleensä tomusokerilla koristeltuna, ja sitä syödään vaikkapa aamiaisella tai välipalaksi. ==Katso myös== *Panettone ==Aiheesta muualla== *Pandoron resepti suomeksi * Alta Cucina: History and Recipe of Pandoro, the traditional Italian Christmas Dessert Luokka:Joululeivonnaiset Luokka:Joulu Italiassa Luokka:Kakut Luokka:Italialainen keittiö
Bertram Brockhouse

Bertram Neville Brockhouse CC, FRSC, (15. heinäkuuta 1918 – 13. lokakuuta 2003) oli kanadalainen fyysikko. Hänelle ja Clifford Shullille myönnettiin vuonna 1994 Nobelin fysiikanpalkinto neutronispektroskopian kehittämisestä. Brockhouse ja Shull saivat Nobel-palkintonsa kaikista myöhiten, kun verrataan palkitsemis- ja palkitsemiseen johtaneen työn ajankohtia. == Elämäkerta == Brockhouse syntyi Lethbridgessä, Albertan provinssissa, Kanadassa. Brockhouse valmistui filosofian tohtoriksi Toronton yliopistosta vuonna 1950. Vuonna 1962 hänestä tuli McMaster yliopiston professori, missä hän työskenteli eläkeikäänsä saakka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biografia Nobel- säätiön sivuilla Brockhouse, Bertram Neville Brockhouse, Bertram Neville Luokka:Companion of the Order of Canada Brockhouse, Bertram Neville Brockhouse, Bertram Neville
Johannes Georg Bednorz

Johannes Georg Bednorz (s. 16. toukokuuta 1950) on saksalainen fyysikko. Hän sai vuonna 1987 Nobelin fysiikanpalkinnon Karl Alexander Müllerin kanssa suprajohtavuuden löytämisestä keraamisissa materiaaleissa. Bednorz syntyi Neuenkirchenissä Länsi-Saksassa. Häntä ohjattiin klassisen musiikin pariin, mutta hän oli enemmän kiinnostunut käytännön kokeellisista asioista, kuten moottoripyörien korjaamisesta. Koulussa kemia viehätti häntä enemmän kuin fysiikka juuri opetuksen kokeellisemman luonteen takia. Hän aloitti kemian opinnot Munterin yliopistossa mutta vaihtoi pääaineekseen kristallografian. Vuonna 1972 hän pääsi kesäharjoittelijaksi IBM:n Zürichin laboratorioon ja tutustui kiteiden kasvattamiseen. Vuonna 1977 hän aloitti väitöskirjansa tekemisen Sveitsissä ETH:ssa. Vuonna 1982 Bednorz siirtyi IBM:n palvelukseen, missä hän yhdessä Karl Alexander Müllerin kanssa tutki suprajohtavuutta vuodesta 1983 alkaen. Läpimurto tuli kolme vuotta myöhemmin. Bednorz ja Muller saavuttivat suprajohtavuuden barium-lantaani-kuparioksidissa 35 kelvinin lämpötilassa, eli lämpimämmässä ympäristössä kuin aikaisemmin oli pidetty edes mahdollisena.J. Georg Bednorz Encyclopedia Britannica == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:IBM:n henkilöstö Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lausannen yliopisto

Lausannen yliopisto (, UNIL) on pääosin ranskankielinen julkinen yliopisto läntisessä Sveitsissä. Oppilaitos perustettiin alun perin teologian kouluksi vuonna 1537. Yliopistona se on toiminut vuodesta 1890 lähtien. Yliopistossa on noin 16 000 opiskelijaa, ja siellä on seitsemän tiedekuntaa. == Tiedekunnat == Yliopiston tiedekunnat ovat: * teologinen ja uskontotieteiden tiedekunta (FTSR - Faculté de théologie et de sciences des religions) * oikeus- ja hallintotieteiden tiedekunta (FDCA - Faculté de droit, des sciences criminelles et d'administration publique) * kielitieteellinen tiedekunta (Faculté des lettres - Ecole de français langue étrangère) * yhteiskuntatieteellinen tiedekunta (SSP - Faculté des sciences sociales et politiques) * kauppatieteellinen tiedekunta (HEC - Faculté des hautes études commerciales) * biologis-lääketieteellinen tiedekunta (FBM - Faculté de biologie et de médecin) * geo- ja ympäristötieteiden tiedekunta (GSE - Faculté des géosciences et de l'environnement). == Opiskelijat ja henkilökunta == Lukuvuonna 2019–2020 yliopistossa oli 15 870 opiskelijaa. Heistä oli miehiä 44 prosenttia. Opiskelijoita oli eniten biologis-lääketieteellisessä tiedekunnassa (3 688), vähiten teologian ja uskontotieteiden tiedekunnassa (107 opiskelijaa). Suurin osa opiskeli kandidaatin tutkintoa (8 100) tai maisterin tutkintoa (4 700). Tohtori- ja jatko-opiskelijoita oli yhteensä 2 900. Henkilökuntaa yliopistolla oli syksyllä 2019 yhteensä 4 100, täysaikaisiksi muutettuna 2 900 henkilötyövuotta. == Kampukset == Yliopistolla on kolme kampusta. Pääkampus on Dorigny, joka sijaitsee Lausannen länsipuolella, Ecublensin, Chavannes-près-Renensin ja Saint-Sulpicen alueella. CHUV on Vaud’n kantoninsairaalan alue (Centre hospitalier universitaire vaudois), jossa sijaitsee biologis-lääketieteellinen tiedekunta. Alue sijaitsee Lausannen keskustassa. Epalingesin kampus sijaitsee Lausannen keskustasta koilliseen, pääosin Epalingesin kunnan alueella. Siellä on biokemian laitos ja tutkimuskeskuksia. == Taloustietoja == Vuonna 2018 yliopiston kulut olivat 727 milj. Sfr. Toiminnan rahoittajat olivat Vaud’n kantoni (48 %), liittovaltio (27 %) ja muut kantonit (9 %). Kuudennes tuloista (16 %) tuli muualta kuten opiskelumaksuista, tilaustöistä ja palvelumyynnistä. == Vertailua == Lausannen yliopisto on maailmanlaajuisissa vertailuissa 2010-luvulla tyypillisesti luokiteltu sijoille 100–200. == Yliopiston professoreita ja tohtoreita == * Konrad von Gesner, kreikan kielen professori vuosina 1537–1540 * Léon Walras, taloustieteen professori vuosina 1870–1892 * Vilfredo Pareto, taloustieteen professori vuosina 1893-1917 * Georges de Rham, professori vuosina 1943–1971 * Jacques Dubochet, biofysiikan professori vuosina 1987–2011 * Lorenza Mondada, yliopistosta tohtoriksi 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , * Luokka:Lausanne Luokka:Ecublens Luokka:Sveitsin yliopistot
As (raha)

As, suomeksi myös assi, oli antiikin roomalainen painoyksikkö ja raha. Painoyksikkönä assi jaettiin kahteentoista unssiin. Rahana as vastasi alkujaan 12 unssin eli yhden naulan (327 g, ) painoista vaski- (kupari-)harkkoa mutta käytännössä pienempää määrää, lopulta noin naulaa, mistä johtuu asin arvon latinankielinen nimitys libella. Ensimmäiset asit tuotettiin vuoden 280 eaa. tienoilla. Tuolloin ne olivat suuria valettuja pronssikolikoita. Seuraavan seitsemänkymmenen vuoden aikana sen paino laski ja uusia kolikoita, muun muassa hopeinen denaari otettiin käyttöön. Aikaisemmin roomalaiset kolikot oli lyöty kreikkalaisten painostandardien mukaisesti, joka mahdollisti niiden käytön sekä Etelä-Italian kreikkalaisalueilla että muutenkin kreikkalaisten kanssa. Uudet roomalaiskolikot lyötiin kuitenkin roomalaisten oman järjestelmän mukaisesti. Tasavallan aikana asissa kuvattiin etupuolella Janus ja takapuolella laiva. Rahan painon laskiessa siirryttiin Roomassa kolikkojen valannasta niiden lyömiseen. Augustuksen rahauudistuksen jälkeen 23 eaa. as lyötiin punertavasta kuparista pronssin sijaan. Asin tuotanto jatkui ajoittaisista tauoista huolimatta 200-luvulle asti. Se oli pienin säännöllisesti tuotetuista kolikoista. Viimeiset asit lyötiin ilmeisesti keisari Aurelianuksen kauden lopulla ja keisari Diocletianuksen kauden alkupuolella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman rahat Luokka:Kupari
Sestertius

Sestertius oli antiikin roomalainen raha. Rooman tasavallan aikoina se oli pieni hopeinen raha ja keisariaikana suuri pronssiraha. Sen nimi on yhdistelmä sanoista semis (’puolikas’) ja tres (’kolme’). Yhdistettynä ja lisättynä adjektiivipäätteellä nämä sanat tarkoittavat kahta ja puolta (”puoli kolmatta”), joka oli rahan alkuperäinen arvo as-rahoina. Sestertius sai alkunsa vuoden 211 eaa. tienoilla pienenä hopearahana, joka oli arvoltaan neljännesdenaari ja edelleen aureuksen sadasosa. Teoriassa sestertiuksen painoksi oli asetettu yksi scripulum (n. 1,125 grammaa). Kun denaarin arvo määrättiin uudelleen kuudeksitoista asiksi, sestertius vastaavasti muutettiin vastaamaan neljää asia. Vuoteen 44 eaa. sitä lyötiin satunnaisesti ja selvästi vähemmän kuin denaareita. Augustuksen rahauudistuksessa vuonna 23 eaa. sestertius muutettiin suureksi pronssirahaksi. Se oli suurin pronssiraha 200-luvun jaa. puoliväliin asti. Ajan kuluessa sestertiuksen koko ja laatu pienenivät. Sestertius oli standardiyksikkö, jota käytettiin kirjanpidossa. Suuret summat mitattiin tuhansina sestertiuksina. Pompejista tehtyjen löytöjen mukaan orja oli myyty huutokaupassa 6 252 sestertiuksella. Luokka:Antiikin Rooman rahat
Apateismi

Apateismi on asenne, jonka mukaan kysymys Jumalan tai jumalien olemassaolosta on merkityksetön. Apateistisen agnostismin mukaan riittävää todistusaineistoa Jumalan tai jumalien olemassaolon todistamiseksi tai kiistämiseksi ei voida antaa ja siksi tämänkaltaisilla uskonkysymyksillä ei ole merkitystä henkilön elämälle. Esimerkiksi 1700-luvulla Denis Diderot, jota syytettiin ateistiksi, totesi, ettei häntä yksinkertaisesti kiinnostanut Jumalan olemassaolo. Voltairelle kirjoittamassaan vastauksessa hän totesi: ”On tärkeää, ettei sekoita myrkkykatkoa persiljaan, mutta ei lainkaan, uskooko vai ei Jumalaan.”, Lainattu teoksesta == Katso myös == * Ateismin määritelmä * Ignostismi == Lähteet == Luokka:Ateismin määritelmä
Einstein (yksikkö)

Einstein on valokemiassa käytetty yksikkö. Se on nimetty Albert Einsteinin mukaan. Yksi einstein on yksi mooli fotoneja, riippumatta fotonien taajuudesta. Säteilytysvoimakkuus voidaan ilmaista einsteinin avulla. Tällöin yksiköksi tulee einsteinia per neliömetri per sekunti. Einstein ei ole IUPAC:n hyväksymä yksikkö. ==Lähteet== *IUPAC:n määritelmä Luokka:Valokemia Luokka:Ainemäärän yksiköt
Kaatunut astronautti

Kaatunut astronautti (Fallen Astronaut) on noin 8,5 senttimetrin mittainen alumiininen muistomerkki Kuussa. Sen on tehnyt belgialainen taiteilija Paul Van Hoeydonck, joka tapasi astronautti David Scottin lounaskutsuilla. Tämä Kuun ainoa taideteos on niiden astronauttien ja kosmonauttien muistomerkki, jotka ovat menettäneet henkensä työssään avaruustutkimuksen hyväksi. Muistomerkin vietiin Kuuhun NASAn Apollo 15 -lennolla vuonna 1971. Veistos sijoitettiin Kuuhun Hadley Rille -laaksoon 1. elokuuta 1971. Astronauttipatsaan lisäksi muistomerkkiin kuuluu laatta, jossa on kahdeksan ajankohtaan mennessä kuolleeksi tiedetyn astronautin ja kuuden kosmonautin nimet: *Theodore Freeman: 1964, lento-onnettomuus *Charles Bassett: 1966, lento-onnettomuus *Elliott See: 1966, lento-onnettomuus *Gus Grissom: 1967, Apollo 1 -tulipalo maassa *Roger Chaffee: 1967, Apollo 1 -tulipalo maassa *Edward White: 1967, Apollo 1 -tulipalo maassa *Vladimir Komarov: 1967, paluukapselin laskuvarjon toimintahäiriö Maahan paluussa *Edward Givens: 1967 auto-onnettomuus *Clifton Williams: 1967, lento-onnettomuus *Juri Gagarin: 1968, lento-onnettomuus *Pavel Beljajev: 1970, sairaus *Georgi Dobrovolski: 1971, paineistusonnettomuus avaruudessa *Viktor Patsajev: 1971, paineistusonnettomuus avaruudessa *Vladislav Volkov: 1971, paineistusonnettomuus avaruudessa Veistoksen ja laatan jäljennös on esillä YhdysvalloissaNational Air and Space Museumissa. ==Aiheesta muualla== *NASA:n virallinen valokuva Kaatuneesta astronautista Luokka:Apollo-ohjelma
Voimaleikkuri

Voimaleikkuri eli pulttisakset on työkalu, jolla katkaistaan pultteja, ketjua ja rautalankaa. Voimaleikkureissa on yleensä pitkät kahvat ja lyhyet terät, jolloin voimaa ei tarvita paljon katkaisuun. Uudemmissa voimaleikkureissa on monesti myös rattaat joiden ansiosta saadaan enemmän momenttia. Purjeveneissä voimaleikkuria tarvitaan maston katkettua, vanttien katkaisuun. Luokka:Työkalut
Peter Beardsley

Peter Andrew Beardsley (s. 18. tammikuuta 1961 Newcastle upon Tyne, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. == Ura == Juniorina Newcastlea ja Wallsendia edustanut Beardsley edusti uransa alkuaikoina Carlisle Unitedia, Vancouver Whitecapsia ja Manchester Unitedia ennen kuin siirtyi Newcastleen. Neljä kautta kotikaupungissaan pelannut hyökkääjä siirtyi Liverpooliin vuonna 1987 1,9 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Poolissa John Barnesin kanssa hyvän hyökkäyslinjan muodostanut Beardsley oli auttamassa seuraa kahteen liigamestaruuteen, FA Cupin voittoon kaudella 1988/89 ja kolmeen FA Community Shieldin voittoon. Vuosien 1987 ja 1991 välillä "Beardo" pelasi 175 Pool-ottelua, tehden 59 maalia. Vuonna 2006 Liverpoolin nettisivuilla olleessa äänestyksessä Beardsley äänestettiin 19. kautta aikojen parhaaksi Liverpool-pelaajaksi. Äänestykseen osallistui 110 000 fania. Liverpoolin paikallisvastustaja Everton hankki Beardsleyn 5. elokuuta 1991 miljoonalla punnalla. Debyyttinsä hän teki 17. elokuuta ottelussa Nottinghamia vastaan, ollessaan 30-vuotias. Pari kautta Evertonissa pelannut Beardsley oli loppuaikoinaan joukkueen paras maalintekijä. Vuonna 1993 Beardsley palasi Newcastleen. Uransa aikana Beardsley edusti vielä Boltonia, Manchester Citya, Fulhamia, Hartlepool Unitedia, Melbourne Knightsia ja Doncaster Roversia. Englannin maajoukkuetta Beardsley edusti vuosien 1986 ja 1996 välillä 59 ottelussa, joissa hän teki yhteensä yhdeksän maalia. Kapteeninakin toiminut newcastlelainen edusti maataan vuoden 1986 ja 1990 MM-kisoissa ja 1988 EM-kisoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Beardsleyn profiili soccerbase.comissa Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dawson City

Dawson City on noin 1 400 asukkaan kaupunki Yukonin territoriossa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee lähellä Kanadan ja Alaskan välistä rajaa. Siellä käy vuosittain noin 60 000 matkailijaa. Sen pääelinkeinoja ovat kullankaivanta ja matkailu. == Historiaa == Kaupunki sai nimensä geologi George M. Dawsonin mukaan vuonna 1897. Se oli territorion pääkaupunki vuosina 1898–1952. Kaupunki kukoisti Klondiken kultaryntäyksen aikana. Enimmillään asukkaita oli 40 000. Vuonna 1902 kultakuume oli ohi ja asukkaita jäljellä enää noin viisituhatta. Kirjailija Jack London asui Dawson Cityssä kultaryntäyksen aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yukonin kaupungit Luokka:Yukonin kunnat
Whoa, Nelly!

__NOTOC__ Whoa, Nelly! on Nelly Furtadon esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2000. Albumia oli myyty kansainvälisesti noin 6 miljoonaa kappaletta vuoden 2006 elokuuhun mennessä. Albumilta on julkaistu kolme kansainvälistä singleä: ”I'm like a Bird”, ”Turn off the Light” ja ”...On the Radio (Remember the Days)”. Ennen albumia julkaistu single ”Party’s Just Begun (Again)” on uudelleen nimetty albumille nimellä ”Party”. Se julkaistiin ainoastaan club- singlenä yhdysvalloissa. Levy-yhtiö julkaisi kappaleen ”Trynna Find Way” Meksikossa ja Etelä-Amerikassa, radio remix -version ”Hey, Man!” -kappaleesta Isossa-Britanniassa ja Saksassa ja kappaleen ”Legend” Etelä-Afrikassa. == Kappaleet == #Hey, Man! – 4:10 #...On the Radio (Remember the Days) – 3:54 #Baby Girl – 3:46 #Legend – 3:34 #I'm like a Bird – 4:03 #Turn off the Light – 4:36 #Trynna Finda Way – 3:34 #Party – 4:02 #Well, Well – 3:00 #My Love Grows Deeper, Pt. 1 – 4:23 #I Will Make U Cry – 3:59 #Scared of You – 6:09 #Onde Estás – 4.14 ;Kansainväliset bonuskappaleet # * I'm like a Bird (video) # Turn off the Light (video) ;Ison-Britannian bonuskappaleet # * I Feel You (featuring Esthero) # My Love Grows Deeper (single version) (ns. Pt. 2) # I'm like a Bird (CD-ROM video) == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 esikoisalbumit Luokka:Nelly Furtadon albumit
Isla de Alborán

Isla de Alborán on Espanjalle kuuluva pieni saari Alboráninmerellä, läntisellä Välimerellä. Se sijaitsee 39 kilometriä pohjoiseen Marokon rannikolla sijaitsevasta Melillasta ja 48 kilometriä etelään espanjalaisesta Adran satamasta. Saaren lähettyvillä on toinen saari nimeltä Islote de La Nube. Pinta-alaltaan noin seitsemän hehtaarin kokoisella saarella on pieni Espanjan laivaston varuskunta ja automatisoitu majakka. Saari kuuluu hallinnollisesti Almerían maakunnan pääkaupunkiin Almeríaan. == Historia == Isla de Alborán on ollut espanjalaisten hallinnassa vuodesta 1540, jolloin se otettiin Al Boranin johtamilta barbareskeilta Alboránin taistelussa. Saari on saanut nimensä Al Boranin merirosvojoukolta. Tämän jälkeen saarta ovat käyttäneet salakuljettajat. 1800-luvun lopulta vuoteen 1966 saarella asui majakanvartijoita. 1800-luvun lopulla saarella vieraili arkkiherttua Ludwig Salvator. Saaren strategisen sijainnin vuoksi Espanjan hallitus perusti sinne sotilastukikohdan vuonna 1968. Marokko on vaatinut saarta itselleen, yhdessä muiden Espanjan Pohjois-Afrikassa sijaitsevien alueiden kanssa. == Luonto == Isla de Alborán on muodostunut laavakivestä. Pituutta saarella on 600 metriä ja leveyttä 265 metriä. Korkein kohta on 15 metriä merenpinnan yläpuolella. Saari on tärkeä pysähtymispaikka muuttolinnuille, jotka matkaavat Euroopan ja Afrikan välillä. Saarella kasvaa kaksi endeemistä asterikasveihin kuuluvaa kasvia: Senecio alboranicus ja Anacyclus alboranensis. Molemmat ovat tiukasti Euroopan unionin lailla suojeltu. Kolmas endeeminen kasvilaji, Diplotaxis siettiana, oli vuonna 1986 jo lähes hävinnyt. Isla de Alboránin kaakkoispuolella elää Corallium rubrum -niminen korallilaji. Lisäksi saaren lähistöllä elää Posidonia oceanica -meriruoholaji. Merellä elää muun muassa merikilpikonnia, delfiinejä, valaita sekä runsaasti eri kalalajeja ja rapuja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia saaresta *Ludwig Salvatorin kuvaus saaresta Luokka:Espanjan saaret Luokka:Almerían maakunta
Anne Brown

Anne Wiggins Brown (9. elokuuta 1912 – 13. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen sopraano, joka tuli tunnetuksi Bessin roolistaan George Gershwinin oopperassa Porgy ja Bess. Brown syntyi Baltimoressa, Marylandissa, ja opiskeli Morgan Collegessa sekä New Institute of Musical Artissa. Hän oli afroamerikkalainen. Gershwinin lisäksi hän tulkitsi muun muassa Gian Carlo Menottin, Johannes Brahmsin, Franz Schubertin ja Gustav Mahlerin tuotantoa. Brown avioitui norjalaisen olympiamitalistin Thorleif Schjelderupin kanssa, ja pari asettui Osloon. Brown sai Norjan kansalaisuuden vuonna 1948. Hänen laulajanuransa lopetti vuonna 1953 puhjennut astma, mutta laulunopettajana hän oli edelleen suosittu. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Liv Ullmann ja Åse Kleveland. Brown nimettiin vuonna 1999 Baltimoren kunniakansalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Hans Georg Dehmelt

Hans Georg Dehmelt (9. syyskuuta 1922 Görlitz, Saksa – 7. maaliskuuta 2017 Seattle, Washington, Yhdysvallat)Hans Georg Dehmelt oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko. Hän ja Wolfgang Paul saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1989 ionikaappauksen löytämisestä. Dehmelt syntyi Görlitzissä ja aloitti fysiikan opiskelut Breslaun yliopistossa vuonna 1943. Palvellessaan maataansa Ardennien offensiivissä Yhdysvaltain armeija vangitsi hänet. Hänet vapautettiin vuonna 1946 ja hän suuntasi tiensä kohti Göttingenin yliopistoa. Vuonna 1950 hän valmistui filosofian tohtoriksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Biografia Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kakolanmäki

Kakolanmäki () on Turun keskusta-alueella sijaitseva mäki, joka on yksi Turun seitsemästä kukkulasta. Mäellä toimivat vuoteen 2007 Turun vankilan keskusvankila ja lääninvankila. Mäen korkeus on 42 metriä merenpinnan yläpuolella. ==Historia== Kakolanmäki oli 1500-luvulta 1800-luvulle paljaaksi hakattu ja kivikkoinen kukkula. Carl Ludvig Engelin asemakaavassa mäki jätettiin rakentamattomaksi. Vuonna 1858 valmistui vankilarakennus mäen laelle ja 1850-luvun lopussa vankilan ja Kakolanmäen vieressä kulkevan Linnankadun välinen alue istutettiin puistoksi. Vankila muutti mäeltä syksyllä 2007 Turun Saramäkeen, jolloin Kakolanmäki ja sillä sijaitsevat vankilan kiinteistöt vapautuivat kaupungin käyttöön. Vankilakäytöstä vapautuvalle alueelle on suunniteltu rakennettavaksi sekä asuntoja että liiketiloja. Alueen kaavoitus perustuu suurelta osin arkkitehti Pekka Helinin Linnavuori-nimiseen suunnitelmaan. Kakolanmäen rinteeseen on myös rakennettu Funikulaari-niminen köysirata, kansan suussa "jumikulaari" tai "Funeraali" (Sv.: "funeralen"). Kakolanmäkeen valmistui vuonna 2008 Kakolan jätevedenpuhdistamo, joka on rakennettu kallion sisälle. Se puhdistaa 300 000 asukkaan jätevedet ja on Suomen kolmanneksi suurin jätevedenpuhdistamo. Jätevedenpuhdistamon rakentaminen, louhiminen ja varustaminen siirtoviemäreineen maksoi 128 miljoonaa euroa. Museovirasto on määritellyt Kakolanmäen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sen seitsemän kukkulaa, Turun Sanomat, 2002 Luokka:Turun mäet Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:VIII kaupunginosa
Sam Walton

Samuel Moore Walton (29. maaliskuuta 1918 Kingfisher, Oklahoma – 6. huhtikuuta 1992) oli Yhdysvaltain suurimman kauppaketjun ja yksityisen työnantajan Wal- Martin perustaja. Hän oli Forbes-talouslehden mukaan vuonna 1987 Yhdysvaltain rikkain ihminen 8,5 miljardin omaisuudellaan. Sam Walton syntyi maanviljelijäperheeseen Oklahomassa. Perhe asui maatilallaan vuoteen 1923 asti. Samin isän mielestä maanviljely ei tuonut tarpeeksi tuloja, joten hän päätti palata entiseen työhönsä hautausurakoitsijaksi. Perhe muutti Oklahomasta Missouriin. He muuttivat pikkukaupungista toiseen useiden vuosien ajan. Suuri lama vaikeutti amerikkalaisten elämää, ja myös nuori Sam joutui tekemään töitä. Hän lypsi perheen lehmää, pullotti maidon ja vei sen asiakkaille. Myöhemmin hän jakoi sanomalehtiä. Valmistumisensa jälkeen Sam päätti hakea yliopistoon, jotta voisi tukea perhettään paremmin. Hän valmistui Missourin yliopistosta pääaineenaan kauppatiede. Sam tapasi Helen Robsonin vuonna 1942. He menivät naimisiin ystävänpäivänä 14. helmikuuta 1943. Sam palveli toisessa maailmansodassa vuoteen 1945 asti, jonka jälkeen he perustivat sekatavarakaupan Newportiin Arkansasiin. Viisi vuotta myöhemmin he muuttivat Bentonvilleen, missä Sam jatkoi uraansa kauppiaana. Vuonna 1962 Waltonit avasivat ensimmäisen Wal-Martin lähellä Rogersia. Kauppoja perustettiin paljon lisää, ja lopulta ketjusta kasvoi maailman suurin vähittäiskauppaketju. Päämaja sijaitsee kuitenkin edelleen Bentonvillessä. Walton kuoli vuonna 1992 syöpään.Ortega, Bob. "In Sam We Trust: The Untold Story of Sam Walton and How Wal-Mart Is Devouring America", The New York Times, 1992 Hänellä on kolme lasta: S. Robson Walton (Rob), Jim Walton ja Alice Walton. Yksi hänen lapsistaan, John T. Walton, kuoli lento- onnettomuudessa Wyomingissa vuonna 2005. Hänellä on kahdeksan lastenlasta ja neljä lastenlastenlasta. Rob Walton on Wal-Martin hallituksen puheenjohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Wal-Martin viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Unikulma

Unikulma on suomalainen Vesa Tuomisen vuonna 1985 perustama perheyritys. Unikulma valmistaa yksilöllisesti räätälöityjä patjoja ja on huomattava toimija myös hoiva- ja sairaalavuodepuolella. Vuonna 2021 yrityksellä on noin 100 työntekijää. Yrityskonsernissa on yhteensä 11 Unikulma-liikettä, joista kaksi sijaitsee Baltiassa. Unikulma valmistaa kaikki vuoteet omalla tehtaallaan Vantaan Petikossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset huonekalukaupat Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Suomalaiset huonekaluvalmistajat Luokka:Sisustusalan tuotemerkit Luokka:Petikko
Leon Max Lederman

Leon Max Lederman (15. heinäkuuta 1922 – 3. lokakuuta 2018Leon Lederman, 96, Explorer (and Explainer) of the Subatomic World, Dies ) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Lederman, Melvin Schwartz ja Jack Steinberger saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1988 neutriinoihin liittyvän työn tekemisestä. Lederman opiskeli kandidaatiksi New Yorkin Collegessa vuonna 1943 ja filosofian tohtoriksi 1951. Lederman työskenteli Fermilabissa ja Chicagon yliopistossa sekä Columbian yliopistossa. Lederman on yksi Illinoisin matematiikka- ja tiedeakatemian perustajista. Hän sai akateemikon arvonimen Suomessa vuonna 1990. Lederman kärsi viimeisinä vuosinaan muistisairaudesta. Hän joutui huutokauppaamaan Nobel-mitalinsa vuonna 2015 maksaakseen lääkärin- ja hoitokulut. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biografia Nobel-säätiön sivuilla * Fermilabin sivu Ledemanista * Lederman Nobel winners.com:ssa Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Sammas (yhtye)

Sammas oli vuosina 1988-1990 toiminut Veltto Virtasen yhtye. Se julkaisi yhden singlen ja albumin. Yhtye esiintyi vuoden 2008 Provinssirockissa nimellä "Veltto V. & Sammas". == Kokoonpano == * Kari Luomaala (basso) * Heikki Nikula (saksofonit, bassoklarinetti) * Jarmo Ojala (rummut) * Timo Ristilä (kosketinsoittimet) * Tanja-Lotta Räikkä (laulu) * Timo Vaaranmaa (sähkökitarat) * Veltto Virtanen (laulu, kitara) === Muut jäsenet === * Arto Järvelä (jouhikko, viulut, kontrabasso) * Ismo Kätkä (lyömäsoittimet) * Hannu Saha (kanteleet) == Levyt == * Liekkisiipi / Sammas (1988, single) * Sampo- Passio (1990) Sammas
Reijo Kela

Reijo Veli Kela (s. 8. lokakuuta 1952 Suomussalmi)Kuka kukin on 2007, Otava 2006 on suomalainen tanssija, koreografi ja performanssitaiteilija.Yle Muisti palaa pohjaan (Archive.org) Kela on kuulunut Tanssiteatteri Raatikkoon 1978–1980, mutta suurimman osan työurastaan Kela on tehnyt vapaana taiteilijana. Tunnetuimpia teoksia ovat olleet Helsingissä toteutettu CityMan (1989) sekä Suomussalmen seudulla luonnossa toteutetut tanssiteokset. Hän on esittänyt performanssejaan myös ympäristötaideteoksensa Hiljaisen kansan ympäristössä Suomussalmella. thumb|Reijo Kelan ympäristötaideteos Hiljainen kansa, Suomussalmi. Kela on saanut valtion 15-vuotisen taiteilija-apurahan vuonna 1995. Hänet on palkittu Pro Finlandia -mitalilla 1993, Oulun läänin taidetoimikunnan taidepalkinnolla 1994, Suomi-palkinnolla 1996.Kaltio.fi ja tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla 2009.Reijo Kela, Danceinfo Vuonna 2012 Kelalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. == Kirjallisuutta == * Hannele Jyrkkä (toim.); Hetken kannattelija: ainutkertaisia tanssihetkiä Reijo Kelan kanssa. Helsinki. Maahenki 2008. ISBN 978-952-5652-52-9 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chicago Spire

Chicago Spire oli suunnitteilla ollut 150-kerroksinen ja 610-metrinen pilvenpiirtäjä, joka olisi rakennettu Chicagoon Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennusta kutsuttiin myös nimillä Fordham Spire ja 400 North Lake Shore Drive Se olisi valmistuessaan ollut länsimaiden korkein rakennus ja maailman korkein kokonaan asuinkäytössä oleva rakennus. Chicago Spiren suunnitteli espanjalainen arkkitehti Santiago Calatrava, joka on aiemmin suunnitellut muun muassa Ruotsiin Malmöön vuonna 2005 valmistuneen Turning Torso -pilvenpiirtäjän. Spiressa on samoja piirteitä kuin Turning Torsossa; molemmat kiertyvät akselinsa ympäri matkalla maasta ylimpään kerrokseen. Ensimmäisen suunnitelman rakennuksesta julkaisi alun perin chicagolaisen Fordham Company -rakennusyhtiön puheenjohtaja Christopher T. Carley heinäkuussa 2005. Rakennustyöt aloitettiin kesällä 2007. Carley ei kuitenkaan onnistunut keräämään riittävästi taloudellisia resursseja projektin jatkamiseksi, vaan muutaman kuukauden kuluttua projekti siirtyi irlantilaiselle Shelbourne Development -yhtiölle. Muun muassa finanssikriisistä johtuvien rahoitusongelmien takia rakennushanke peruttiin kokonaan vuonna 2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Chicago Spiren viralliset sivut Luokka:Chicagon pilvenpiirtäjät Luokka:Toteutumattomat rakennussuunnitelmat Luokka:Chicagon asuinrakennukset
Yrjö Taajamaa

Yrjö Taajamaa (s. 26. helmikuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän aloitti salibandyuransa Nurmijärven SB-Pro:ssa. Hän pelasi seitsemän kautta miesten salibandyliigassa HIFK:n riveissä ja toimi HIFK:n kapteenina kausina 2005-2006 ja 2006-2007. Hän pelaa puolustajana, ja hänen pelinumeronsa on 14. Kautena 2008-2009 hän siirtyi vahvistukseksi liiganousijan Nokian KrP:n riveihin, ja pelasi siellä myös toisen kauden. Taajamaalle kertyi kaikkiaan 215 liigaottelua. Hän pelasi myös poikien maajoukkueessa. ==Lähteet== * Salibandyliiga * Nokia Krp * HIFK Salibandy * SB-Pro === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Pelaajakortti salibandyliigan sivulla Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Kuoronjohtajayhdistys

Suomen Kuoronjohtajayhdistys ry on rekisteröity yhdistys, jonka tarkoituksena on kehittää yhteistyötä kuoronjohtajien kesken, järjestää koulutusta ja nostaa kuoronjohtajien julkista statusta. Yhdistyksellä on joka kevät kuoronjohtajien koulutustapahtuma, se valitsee yhdessä Sulasolin kanssa vuoden kuorolevyn ja syksyllä vuoden kuoronjohtajan. == Vuoden kuoronjohtajat == * Ognian Vassilev (2011) * Pasi Hyökki (2010) * Timo Lehtovaara (2009) * Kari Turunen (2008) * Kari Pappinen (2007) * Marjukka Riihimäki (2006) * Pekka Kostiainen (2005) * Rita Varonen (2004) * Tapani Tirilä (2003) * Tauno Satomaa (2002) * Seppo Murto (2001) * Jani Sivén (2000) * Timo Nuoranne (1999) * Heikki Liimola (1998) * Astrid Riska (1997) * Matti Hyökki (1996) * Kari Ala-Pöllänen (1995) == Vuoden kuorolevyt == * Reports (Helsingin kamarikuoro, 2019) * Samsara (Philomela, 2018) * Jalat maassa (Kampin Laulu, 2017) * Bergmaniana (Bergmania Ensemble, 2016) * Cast into the Sea (Key Ensemble, 2015) * All-Night Vigil (Key Ensemble, 2014) * Kuunteletko sinä (Polyteknikkojen kuoro, 2013) * Lux Aurumque (Ylioppilaskunnan Laulajat, 2012) * Missa Baltica (Key Ensemble, 2011) * Mitä tuosta, jos ma laulan (Tapiolan kamarikuoro, 2010) * Lehdellä – Among the Leaves (Hämäläis-Osakunnan Laulajat, 2009) * Lempeä (Dominante, 2008) * Panihida (Kamarikuoro Krysostomos, 2007) * Kulkija (Campanella, 2006) * Maasta (EMO Ensemble, 2005) * Carmen de sole (Ylioppilaskunnan Laulajat, 2004) * True and False Unicorn (Radion kamarikuoro, 2003) * Eclectica (Tapiolan kamarikuoro, 2002) * Lust (Akademiska Damkören Lyran, 2001) * Kostiainen conducts Kostiainen 3 —Mull’ on heila ihana (Musica-kuoro, 2000) * Rakkaus repii jäsenet (Philomela, 1999) * Einojuhani Rautavaaran Vigilia (Radion kamarikuoro 1998) * Vision of Man (Ylioppilaskunnan Laulajat 1997) * Raudan kirous (Dominante 1996) * Stabat Mater (Tapiolan Kamarikuoro 1995) * Kinesis (Ylioppilaskunnan Laulajat 1994) ==Aiheesta muualla== * Suomen Kuoronjohtajayhdistys ry Luokka:Suomalaiset musiikkialan järjestöt
.tk

.tk on Tokelaun internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tokelau antaa suurimman osan .tk:n alaisista verkkotunnuksista vapaasti kaikkien käyttöön. Vapaat verkkotunnukset suuntautuvat Tokelaun nimipalvelimille, joka suuntaa HTTP-liikenteen HTML-kehysten kautta uudelleen tietylle verkkosivulle. .tk- verkkotunnuksen voi myös ohjata haluamaansa ip-osoitteen tai käyttää omaa nimipalvelinta. Ilman lisämaksua voi rekisteröidä itselleen korkeintaan kolme .tk-verkkotunnusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dot.tk * IANA .tk whois-informaatio tk tk tk sv:Toppdomän#T
William Henry Sykes

William Henry Sykes (25. tammikuuta 1790 Bradford, Yorkshire – 16. kesäkuuta 1872) oli englantilainen upseeri, poliitikko ja lintutieteilijä. Sykes liittyi intialaiseen Bombayn armeijaan, joka oli brittien Itä-Intian komppanian joukko-osasto, vuonna 1804. Intian vuosinaan Sykes keräsi kokoelman lintuja ja nisäkkäitä. Hän julkaisi luettelon Deccanin tasangon näytteistään 1832 Proceedings of the Zoological Society sarjassa. Luettelossa oli 56 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa aavikkokultarinta (Hippolais rama). Hän tutki myös alueen kaloja, viiriäisiä ja pyyjuoksijoita (Turnicidae). Sykes oli Bombayn armeijan tilastotieteilijä ja oli perustamassa brittiläistä Royal Statistical Societya 1835 ja oli myös järjestön presidentti 1863–1865. Sykes jätti Bombayn armeijan 18. heinäkuuta 1833, ja muutti takaisin Englantiin 1837 everstin arvoisena. 1840 hänestä tuli Itä-Intian komppanian johtaja. 1857 hän ryhtyi Aberdeenin parlamenttiedustajaksi. Hän oli myös Aberdeenin yliopiston rehtori. Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
Vorokki

Vorokki ( ven. ) eli käyntikela ( suom. ) on tukkinippujen kasaamisessa käytetty hevos- tai ihmisvoimin toimiva pystykela, varppauslaitos. Niitä on käytetty sekä aluksissa, varppilaivoissa, että maalla, jolloin sellaista on voitu käyttää myös hevosella (hevoskierto). Käyntikeloja on myös aikoinaan käytetty yleisesti laivoissa mm. takilan käsittelyyn ja ankkurin nostamiseen, kuten oheisessa kuvassa. ==Katso myös== * Talja ==Lähteet== *Lauri Muranen, Kun uitto alkoi Kalkkisissa * A.Helander, Metsänhoito-oppi. Luokka:Metsätyökalut
Vihteljärvi

Vihteljärvi on Kankaanpäässä sijaitseva kylä. Se sijaitsee kantatie 44:n eli niin sanotun Pohjanmaantien varrella vajaat 10 kilometriä Kankaanpään keskustasta Lavian suuntaan. == Maantiede ja historia == Vihteljärvi kuuluu Satakunnan pohjoisosan järviseutuun. Kylää halkoo Kuninkaanlähteen vesistö, johon kuuluvat Kuninkaanlähteenoja, Vihteljärvi, Isojoki ja Kaukojärvi. Vesistö jatkuu Lavian Karhijärveen Susikosken kautta. Alue on syntynyt ruhjelaaksoon, johon jääkauden jälkeen on kulkeutunut hienojakoisia maa- aineksia, kuten savea, hietaa ja hiesua. Pohjoisreunastaan kylä rajautuu Hämeenkankaan harjualueeseen. Hämeenkankaan reuna-alueella purkautuu pohjavettä lähteinä ja Kuninkaanlähde on Suomen runsasvetisin lähde. Vihteljärvi on vesilintujen, kuten hanhien ja laulujoutsenten, levähdyspaikka niiden muuttomatkoilla ja kalasääsken pesimäaluetta. Historiallisissa lähteissä kylästä käytetään usein muotoa Wihteljärwi tai nimitystä Vihtiläjärvi. 1500-luvulla käytettiin myös ruotsinkielistä nimitystä Vichtisträsk. Kylästä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja, mutta ensimmäiset nykyiset asukkaat asettuivat Vihteljärvelle 1500-luvulla. Vuodesta 1992 lähtien kylä on ollut osa kansallisesti arvokkaaksi arvioitua kulttuurimaisema-aluetta. Kankaanpään kenkäteollisuus sai syntynsä Vihteljärvellä, kun Iisak Koskela aloitti kenkä- ja nahkatukkuliikkeensä vuonna 1906. 1970-luvulle asti Vihteljärvellä toimi useita pieniä kenkätehtaita. Iisak Koskelan kuoltua perheyritys Koskelan Kenkätehtaan toimitusjohtajaksi tuli Jorma Koskela, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1978. == Palvelut ja tapahtumat == Vihteljärvellä sijaitsevat Kuninkaanlähteen caravan-alue, kylätalo sekä kyläkauppa (lopetettu). Vihteljärven koulu on peruskoulun ala-aste, jonka koulurakennus on valmistunut vuonna 1961. Aikaisemmin Vihteljärvellä ovat toimineet myös Ruonin, Polven ja Kiviniemen kansakoulut. Kylässä toimivia yhdistyksiä ovat urheiluseura Vihteljärven Urheilijat, Vihteljärven metsästysseura, Vihteljärven maatalousnaiset sekä Vihteljärven kylätoimikunta. Vihteljärven ympärijuoksu järjestetään vuosittain syyskuussa. Vuodesta 1960 lähtien järjestetty tapahtuma on Satakunnan vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty juoksutapahtuma. == Muuta == Kansanedustajat Arvo Sävelä ja Jari Koskela ovat kotoisin Vihteljärveltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kankaanpään kylät
Staplerfahrer Klaus

Staplerfahrer Klaus – Der erste Arbeitstag on vuonna 2001 valmistunut saksalainen lyhytelokuva trukinkuljettajana työskentelevän Klausin ensimmäisestä työpäivästä. Elokuva on parodia työturvallisuuden edistämiseen tähdätyistä opetusfilmeistä. Vajaan kymmenen minuutin pituisen splatter- elokuvan ohjasivat Stefan Prehn ja Joerg Wagner. Pääosassa trukinkuljettaja Klausina esiintyy näyttelijä Konstantin Graudus. Juontajan äänenä on – hirtehistä autenttisuuden tuntua luomassa – kotimaassaan television liikennevalistuksen tietoiskujen juontajana tunnettu Egon Hoegen. Elokuva kohosi nopeasti genrensä klassikoksi. Se sai useita palkintoja ja osallistui vuoden 2001 Cannesin festivaaleille. Vuodesta 2003 se on ollut saatavilla digitaalisena versiona DVD-levyllä Saksassa. Mielenkiintoinen yksityiskohta on, että jotkin saksalaiset yritykset ovat alkaneet käyttää elokuvaa trukinkuljettajien koulutukseen – huumoria käyttäen turvaohjeet jäävät helpommin oppilaan mieleen. Paikallinen ammattiliitto on kuitenkin kehottanut olemaan käyttämättä elokuvaa opetustarkoituksiin, koska sen näkeminen on aiheuttanut joidenkin oppilaiden pyörtymisen. == Sisältö == Elokuva on tehty 1980-luvun alun työturvafilmien tyyliin käyttäen trukkia aidossa ympäristössään. Päähenkilö Klaus on juuri saanut trukin ajamiseen oikeuttavan ajokortin. Ensimmäisenä työpäivänään hän tekee jokseenkin kaikki mahdolliset virheet trukkia kuljettaessaan. Tämä johtaa lukuisiin onnettomuuksiin, joissa irtoilee käsiä, putoilee päitä ja ihmisiä lävistyy trukin haarukkaan. Elokuvan opetuksellisuus paljastuu pian näennäiseksi, ja alkaa verinen splatter, joka on kuitenkin koko ajan tunnistettavissa yliampuvasta toteutustavastaan parodiaksi. Luokka:Mustan komedian elokuvat Luokka:Opetuselokuvat Luokka:Saksalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 2001 saksalaiset elokuvat
Turun yliopiston varsinaissuomalainen osakunta

Turun Yliopiston Varsinaissuomalainen Osakunta ry (lyh. TVO) on ollut yksi Turun yliopiston ylioppilaskuntaan kuuluvista osakunnista. Vuonna 2007 Turun yliopiston varsinaissuomalaisella osakunnalla oli noin 500 jäsentä Turun yliopistosta, Åbo Akademista ja Turun kauppakorkeakoulusta. Osakunta perustettiin alun perin vuonna 1928 varsinaissuomalaisten opiskelijoiden maakuntakerhoksi, mutta sittemmin suuri osa yhdistyksen jäsenistä oli kotoisin muualta kuin Varsinais-Suomesta. Osakunnan toiminta on kesän 2019 jälkeen hiipunut eikä sillä ole enää näkyvää toimintaa. == Historia == Osakunnan tilat olivat vuodesta 1956 sijainneet ylioppilastalolla. 1960-luvulta lähtien tilat toimivat myös rock-klubina. Tilan omistava Turun ylioppilaskyläsäätiö päätti irtisanoa toukokuussa 2010 osakunnan vuokrasopimuksen ja rakensi tiloihin pyöräkellarin. Häädön vastustamiseksi kerättiin adressi, jonka allekirjoitti 5 000 ihmistä. Osakunta siirtyi vuonna 2013 Köydenpunojakadulla sijaitseviin tiloihin, joihin oli tarkoitus saada jälleen myös esiintymispaikka pienemmille bändeille. Osakunta luopui tiloista kesällä 2019, eikä sillä ole sen jälkeen ollut näkyvää toimintaa. ==Katso myös== * Turun yliopisto * Turun yliopiston pohjalainen osakunta * Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta * Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Osakunnan verkkosivusto Varsinaissuomalainen osakunta Luokka:Osakunnat
Vefsn

Vefsn (eteläsaameksi Vaapste) on kunta Nordlandin läänissä Pohjois-Norjassa. Sen rajanaapureita ovat luoteessa Leirfjord, pohjoisessa ja idässä Hemnes, kaakossa Hattfjelldal, etelässä Grane sekä lännessä Brønnøy, Vevelstad ja Alstahaug. Kunnan hallinnollinen keskus ja ainoa taajama on Mosjøenin kaupunki, jossa asuu nain kolme neljäosaa kunnan väestöstä. Muutoin asutus on hajautunut suhteellisen tasaisesti kunnan alaville alueille. ==Media== Paikallislehti Helgelendingen ilmestyy neljästi viikossa. ==Kuvia== Dolstad k3.JPG|Dolstadin kirkko Drevja kirke.JPG|Drevjan kirkko Befolkningsutvikling kommune 1824.svg|Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010. Punaisella kuntaliitokset. ==Tunnettuja henkilöitä== * Thorolf Holmboe (1766–1935), taidemaalari * Hallvard Holmen (s. 1966), näyttelijä * Anette Sagen (s. 1985), mäkihyppääjä ==Lähteet== *
Essence

Essence on yhdysvaltalainen muoti-, elämäntapa- ja viihdejulkaisu. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin maaliskuussa 1970, ja sen levikki on noin 1 600 000 kappaletta. Se oli ensimmäinen 18-35-vuotiaille afroamerikkalaisille naisille kohdennettu kuukausijulkaisu. Vuonna 2000 lehtiyhtiö Time osti lähes puolet Essence lehdestä. Vuonna 2005 Time osti enemmistön (51% osakkeista) ja pelkästään sen omistamien osakkeiden arvo on noin 170 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria == Aiheesta muualla == *Essence lehden kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset sanomalehdet
Viiden juttu

Viiden juttu (Party of Five) on amerikkalainen draamasarja, jota tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 1994-2000\. Sarja kertoo viidestä eri-ikäisestä sisaruksesta, joiden vanhemmat kuolevat auto-onnettomuudessa ja jotka joutuvat järjestämään elämänsä uudelleen. Jo aikuinen Charlie muuttaa takaisin kotiin pitääkseen huolta sisaruksistaan, jotka puolestaan ovat teini-iässä, sen kynnyksellä tai nuorimman veljen tapauksessa vielä leikki-iässä. Sarjassa seurataan varsinkin neljän vanhemman lapsen ongelmia ja kasvamista sekä heidän keskinäistä lähentymistään. Sarja menestyi alettuaan odotettua huonommin ja sen tuotanto uhattiin lopettaa, mutta pienen viiveen jälkeen se keräsi hyvät katsojaluvut ja saavutti kulttimaineen faniensa joukossa. Monille sarjan näyttelijöistä Viiden juttu toimi ponnahduslautana myöhempiin rooleihin. Esimerkiksi Neve Campbell ja Jennifer Love Hewitt ovat näytelleet elokuvissa, ja Matthew Foxilla on eräs päärooleista suositussa Lost-sarjassa. == Näyttelijöitä == == Aiheesta muualla == * Viiden juttu TV.com-sivustolla * Viiden juttu TKTV-sivustolla Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Golden Globe -palkitut televisiosarjat Luokka:Foxin televisio-ohjelmat
Robert Kalina

Robert Kalina (s. 1955) on Itävallan keskuspankissa työskentelevä setelien suunnittelija. Kansainvälisesti tunnetuksi hän tuli voitettuaan eurosetelien suunnittelukilpailun syyskuussa 1996. Hänen suunnittelemansa setelisarja oli yksi eri suunnittelijoiden tekemästä 44 ehdotuksesta. Euroseteleiden suunnittelussa yksi erityinen vaikeus oli se, että kuvat eivät saaneet sisältää mitään kansallisia, olemassa olevia kohteita. Kun muissa kilpailuehdotuksissa esiintyi seteliperinteiden mukaisesti henkilökuvia (vaikkakin anonyymejä), niin Kalina jätti kasvokuvat kokonaan pois ja sai sen sijaan eurooppalaisten yhteisestä rakennusperinnöstä hyvän aiheen eurosetelisarjalle. Kalinan kilpailuehdotuksen onnistuneisuudesta kertoo sekin, että eurosetelien muotoilu ei ole herättänyt mitään merkittävää vastustusta, eikä setelistön uudelleenmuotoilu siten ollut tarpeen ennen kuin niiden turvaominaisuuksien päivitys tuli ajankohtaiseksi yli kymmenen vuoden kuluttua sarjan käyttöönotosta. Kalinan suunnittelema ensimmäinen eurosetelisarja korvataan vähitellen usean vuoden kuluessa toukokuusta 2013 lähtien toisella eurosetelisarjalla, joka pohjautuu Kalinan seteleiden kuvitukseen mutta on saksalaisen Reinhold Gerstetterin suunnittelema. Kaikki Itävallan šillinkiarvoiset setelit vuodesta 1982 vuonna 2002 tapahtuneeseen euron käyttöönottoon asti olivat Kalinan suunnittelemia. Hänen käsialaansa ovat myös Azerbaidžanin uudet, 1.1.2006 käyttöön otetut manat-setelit ja kolikot. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikin Ketkuteatteri

Mikin Ketkuteatteri (engl. Mickey's House of Villains) on Disneyn piirroselokuva. Elokuvan päähenkilöt ovat Mikki Hiiri, Aku Ankka, Minni Hiiri, Hessu, Iines Ankka ja monet muut Disneyn elokuvissa aiemmin esiintyneet hahmot. Elokuva julkaistiin videolla Yhdysvalloissa syyskuussa 2002. Elokuvassa Mikki järjestää teatterissaan halloween-juhlat. Niihin osallistuu erilaisia ketkuja, joilla on omat suunnitelmansa. == Suomenkielisissä äänirooleissa == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Mikki Hiiri
Ei tippa tapa

Ei tippa tapa on Irwin Goodmanin toinen albumi. Albumi sisältää muutamia hittejä, kuten nimikappaleen ”Ei tippa tapa” ja kappaleet ”Raha ratkaisee” ja ”Salainen agentti”. Muista poiketen kappaletta ”Salainen agentti” ei ole sanoittanut Vexi Salmi. Monet albumin kappaleista joutuivat Yleisradiossa ohjelmaneuvoston päätöksellä esitysrajoitusten alaisiksi. Kappaleen ”Yli vaan” osalta perusteena oli ”maantiegangsterismin esittäminen näennäisesti ihannoivassa valossa”, kappaleen ”Poliisi on pop” osalta ”poliisin halventaminen” ja nimikappaleen ”Ei tippa tapa” osalta ”alkoholin käytön puolustus”. Kappaleen ”Uusi Paavo” esittäminen radiossa kiellettiin Yleisradion hallintoneuvoston päätöksellä. Raimo Salokangas: Aikansa oloinen: Yleisradio 1949–1996, s. 235. Helsinki: Yleisradio, 1996. ISBN 951-43-0714-3. Sen katsottiin pilkkaavan maajusseja ja maalla asuvia. Jonkin kappaleen määrääminen esityskieltoon eduskunnan valitseman hallintoneuvoston päätöksen nojalla oli varsin poikkeuksellista.Jake Nyman, Jukka Lindfors ja Pekka Gronow (toim.): Suomi soi 3: ääniaalloilta parrasvaloihin, s. 37. Helsinki: Tammi, 2004. ISBN 951-31-2507-6. Ei tippa tapa oli Suomen toiseksi myydyin albumi kolmen kuukauden ajan syyskuusta marraskuuhun 1966.Jake Nyman: Suomi soi 4: suuri suomalainen listakirja, s. 116. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-2504-1. Albumilla soittavat muusikot eivät ole tiedossa. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1966 albumit Luokka:Irwin Goodmanin albumit
Tullio Pinelli

pienoiskuva|Tullio Pinelli vuonna 1960.Tullio Pinelli (24. kesäkuuta 1908 Torino, Italia - 7\. maaliskuuta 2009 Rooma, Italia) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja. Pinelli oli neljä kertaa ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Hän oli mukana kirjoittamassa elokuvia Vetelehtijät (1953), Ihana elämä (1960), La Strada – Tie (1954) ja Fellinin 8½ (1963), kaikki Federico Fellinin ohjaamia. Hän voitti vuonna 1952 Saksan elokuvapalkinnon. Tullio Pinelli teki yhteistyötä myös Mario Monicellin kanssa. Hänen aviopuolisonsa oli näyttelijätär Madeleine LeBeau.http://www.imdb.com/name/nm0684083/bio == Lähteet == Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet italialaiset Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Härkämäki

Härkämäki () on lähiö Turun Pahaniemen kaupunginosassa Raision rajalla. Alue sijaitsee Suikkilan, Jyrkkälän ja Vienolan lähiöiden naapurissa Suikkilantien varressa, Naantalintien ja Rauman valtatien välissä. Myös Turkuhalli eli Gatorade Center sijaitsee Härkämäen lähellä. Kaikki Härkämäen talot on suunnitellut Olli Vahteran arkkitehtitoimisto. Härkämäessä on ruokakauppa, pubi, pizzeria, kampaamo ja päiväkoti. Alueella on jalkapallokenttä, tenniskenttä, koirapuisto ja kuntorata, ja sieltä on yhteys Turun pohjoisosien ulkoilureitistöön. Härkämäen sivuitse virtaa Raisionjoki. Asunto-osakeyhtiö Pyytin talon päädyssä on Johan Verkerkin valotaideteos Härän merkki (2011). Härkämäen, Kauppatorin ja Varissuon välillä liikennöi bussilinja 12. Härkämäkeä palvelee lisäksi Vienolan, Kauppatorin ja Ilpoisten välinen linja 61, joka ohittaa Härkämäen Suikkilantietä pitkin. Suikkilantietä kulkevat lisäksi kehälinjat 80 ja 99 sekä yölinja 33. ==Lähteet== Luokka:Turun lähiöt
Dorothy Young

Dorothy Young (3. toukokuuta 1907 – 20. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hän toimi Harry Houdinin avustajana vuosina 1925–1926 ja jätti tämän vasta pari kuukautta ennen Houdinin kuolemaa. Houdinin kuoleman jälkeen Young pääsi esiintymään Broadwaylle. Näyttelijänuransa jälkeen hän kiersi maailmalla toisen aviomiehensä, Gilbert Kiamien, kanssa latinalaisena Dorothy and Gilbert -tanssiparina. Dorothy Young asui Ocean Grovessa, New Jerseyssä. Hän esiintyi vielä vuonna 2005 televisiossa Houdini: Unlocking the Mystery -dokumentissa. Young kuoli 103-vuotiaana 20. maaliskuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset viihdetaiteilijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Kotiseutupolku

Suomen Kotiseutuliitto on valinnut ”Vuoden kotiseutupolun” vuodesta 2009 alkaen. Ensimmäiseksi vuoden kotiseutupoluksi valittiin Tampereella sijaitseva ”Pate Mustajärven Ikuri – Suomirockin legendan kotiseutupolku”. Vuoden 2010 kotiseutupoluksi valittiin Suomussalmen Ämmänsaaren kulttuurikävely ”Kotiseutukävelyllä Suomussalmella”. == Katso myös == * Kotikaupunkipolku ==Lähteet== Luokka:Kotiseututyö Luokka:Retkeily Suomessa