EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jerseyn lippu

Jerseyn lippu on 12. kesäkuuta 1979 lainsäädännöllä vahvistettu itsehallintoalueen symboli. Jerseyn hallitsija Normandian herttua, joka on Englannin kuningatar (vuodesta 1952 lähtien Elisabet II), vahvisti lipun käyttöön 19. joulukuuta 1980 ja se kohotettiin virallisesti salkoon 1. huhtikuuta 1981. Lipussa on kulmiin asti venytetty punainen Pyhän Andreaan risti valkoisella pohjalla. Ylimmässä neljänneksessä on keltainen Plantagent- suvun kruunu sekä sen alla Normandian punainen, kolmen päällekkäin olevan kultaisen leopardin muodostama vaakuna. == Lähteet == Lippu Luokka:Britannian itsehallintoalueiden liput
Xenia Onatopp

Xenia Zaragevna Onatopp on fiktiivinen hahmo James Bond -elokuvassa 007 ja kultainen silmä. Häntä esittää elokuvassa Famke Janssen. Onatopp on venäläinen taistelulentäjä, joka työskentelee pahamaineiselle Janus- rikollissyndikaatille. Onatopp on femme fatale, ja hänen tapanaan on tukehduttaa uhrinsa rakastelun aikana puristamalla jaloillaan näiden vyötäröä. Hänen nimensä lausutaan samalla tavalla kuin englanniksi sanotaan ”on a top” (). Onatopp ennättää elokuvan aikana surmaamaan yhden ihmisen tällä tavalla; erään kanadalaisen amiraalin (Billy J. Mitchell), jonka hän on houkutellut huviveneelleen Monte Carlossa. Kesken rakastelun Onatopp laittaa jalkansa amiraalin vyötärön ympärille ja puristaa tätä jaloillaan, aiheuttaen tukehtumisen. Rutistamisen aikana joku Janus-järjestön jäsen varastaa amiraalin henkilökortin tämän takin taskusta. Onatopp yrittää tappaa James Bondin (Pierce Brosnan) kaksi kertaa elokuvan aikana. Ensimmäisen kerran Onatopp yrittää surmata Bondin venäläisen hotellin turkkilaisessa saunassa. Pelkkään kylpytakkiin pukeutunut Onatopp viettelee Bondin ja työntää tämän saunan hierontapöydälle. Tämän jälkeen hän istuu Bondin päälle, laittaa jalkansa hänen vartalon ympärille ja alkaa puristaa tätä jaloillaan, yrittäen tukehduttaa hänet. Bond pääsee irti jalkapuristuksesta laittamalla Onatoppin istumaan saunan kuuman kiukaan päälle. Seuraavan kerran Onatopp yrittää tappaa Bondin kuubalaisessa viidakossa. Onatopp laskeutuu taivaalla olevasta helikopterista köyttä pitkin alas ja potkaisee Bondin maihin. Tämän jälkeen hän laittaa Bondin jalkojensa väliin ja alkaa rutistaa tätä. Bond tarrautuu Onatoppin selässä olevaan AK-74-kivääriin ja ampuu helikopterin lentäjän. Helikopteri putoaa alas ja vetää Onatoppin köyden mukana puuhun kuristaen tämän samalla hengiltä. ==Lähteet== *James Bond - Kultainen silmä (elokuva) Luokka:James Bond -hahmot Luokka:Kuvitteelliset joukkomurhaajat Luokka:Kuvitteelliset järjestäytyneen rikollisuuden jäsenet Luokka:Kuvitteelliset salamurhaajat
Nisar Bazmi

Nisar Bazmi (1925, Mumbai – 22. maaliskuuta 2007, Karachi) oli pakistanilainen säveltäjä. Vaikka perheellä ei ollut musikaalista taustaa, Bazmin lahjakkuus havaittiin ja hän sai 13-vuotiaasta opetusta Khan Saheb Aman Ali Khanilta. Hän herätti myöhemmin All India Radion mielenkiinnon. Bazmi eteni urallaan ja sävelsi musiikin kymmeniin elokuviin. Hän sävelsi useita hittejä Runa Lailalle, Ahmed Rushdille, Noor Jehanille ja Mehdi Hassanille. Hän voitti saavutuksistaan lukuisia Nigar-palkintoja. Nisar Bazmi kuoli 82-vuotiaana Aga Khanin yliopistosairaalassa, johon hän oli joutunut kärsittyään munuais- ja sydänvaivoista.https://archive.is/20120526034918/www.dailytimes.com.pk/default.asp?page=2007%5C03%5C23%5Cstory_23-3-2007_pg7_30 == Lähteet == Luokka:Pakistanilaiset muusikot
Metameria (väri)

Metameria on ilmiö, jossa kaksi spektriltään toisistaan poikkeavaa väriärsykettä havaitaan samanvärisinä. Silmään saapuva valo vastaanotetaan kolmen erilaisen tappisolutyypin avulla, jolloin valon aallonpituusjakauma pelkistyy kolmiväriseksi signaaliksi. Aallonpituusjakaumaltaan erilaisia ärsykkeitä, jotka kuitenkin synnyttävät saman kolmivärisignaalin, kutsutaan toistensa metameereiksi. Metameria on kolmikanavaisen värinäön keskeinen ominaisuus, joka esimerkiksi mahdollistaa värien toistamisen tietokoneen näytöllä vain kolmea RGB-valoa käyttäen. Yllä kuvattua perustavanlaatuista metamerian lajia voidaan myös kutsua valometameriaksi erotuksena muista metamerian lajeista, jotka pohjautuvat siihen. Nämä ovat objektimetameria sekä havainnoijametameria. Objektimetameriassa kaksi värinäytettä ovat samanvärisiä yhdessä valaistuksessa, mutta toisessa valaistuksessa niiden värit poikkeavat toisistaan. Haitallista objektimetameriaa esiintyy erityisesti valaistuksessa, jonka värintoistoindeksi on alhainen. Havainnoijametameriassa sen sijaan kaksi aallonpituusjakaumaa ovat metameerejä yhdelle havainnoijalle, mutta eivät toiselle havainnoijalle, joka näkee ne erivärisinä. Havainnojametamerian syynä on havainnoijien näköjärjestelmien yksilölliset poikkeamat, erityisesti värisokeus. Myös hämäränäössä tapahtuva värien katoaminen lasketaan havainnojametameriaksi. Arkipäivän tilanteista useille on metameria tullut tutuksi esimerkiksi vaateostoksilla. Jotkin kaksi vaatekappaletta voivat kaupan sisävalaistuksessa näyttää molemmat esimerkiksi mustalta, mutta ulkona päivänvalossa vaatekappaleet ovatkin selvästi eriväriset. Metameria ilmenee useimmiten tummilla ja vaaleilla sävyillä. Erityisesti teollisuudessa tulisi välttää pelkästään ihmisen, tietyissä valaistusolosuhteissa tekemään sävymääritelmään. Virheellisen sävymielipiteen ja metamerian välttäminen voi osoittautua esimerkiksi teollisessa tuotannossa erittäin arvokkaaksi. Metameraongelman todennäköisyyden vähentämiseksi arvio kannattaa tehdä useamman henkilön toimesta erilaisissa valaistusolosuhteissa. Yksi mahdollisuus on myös käyttää esimerkiksi metameriamittauksella varustettua värimittaria. Mittarilla pystyy tutkimaan, onko jokin väripari metameerinen. Se ei kuitenkaan vielä kerro, mitkä erilaisen väritiheyden omaavat kappaleet kukin ihminen näkee samanvärisinä esimerkiksi päivänvalossa. == Lähteet == Luokka:Väriavaruudet
Gandhara

Gandhāra (urduksi گندھارا ) oli muinainen intialainen valtakunta nykyisen Pakistanin ja Afganistanin rajalla. Se sijaitsi Peshawarin laaksossa ja sen ympäristössä, Potoharin tasangolla ja Kabuljoen pohjoispuolella. Sen tärkeimmät kaupungit olivaat Purushapura (nykyinen Peshawar) ja Takshashila (nykyinen Taxila). Gandhāran kuningaskunta oli olemassa tuhannen viidensadan vuoden ajan 500-luvulta eaa. 1000-luvulle. Se kukoisti ajanlaskumme ensimmäiseltä viidennelle vuosisadalle osana buddhalaista Kushanien valtakuntaa. Kushanien kuningas Kanishka piti Peshawaria pääkaupunkinaan, ja hallitsi sieltä käsin lähes koko Pohjois-Intiaa. Kushanien aikana rakennettiin monia hienoja monumentteja ja temppeleitä. Muslimit valloittivat Gandharan alueen vuonna 1021, ja nimi Gandhara katosi pikkuhiljaa käytöstä. Suurmogulien aikana se oli osa Kabulin provinssia. Gandharalainen veistostaide on kuuluisa buddhalaisen taiteen tyylisuunta, joka sai vaikutteita kreikkalaisesta, syyrialaisesta ja persialaisesta taiteesta ja yhdisti ne intialaiseen kulttuuriperintöön. == Lähteet == Luokka:Intian kuningaskunnat
Guillain–Barrén oireyhtymä

Guillain–Barrén oireyhtymä on harvinainen potilaan ääreishermostoa vaurioittava äkillinen autoimmuunisairaus, akuutti polyradikuliitti. Sen kuvasi Jean Landry vuonna 1859, mutta nimensä syndroomalle antoivat myöhemmin Georges Guillain ja Jean Alexandre Barré. == Syntymekanismi == Guillain–Barrén oireyhtymä (GBO) on hermojuuren tulehdus, jossa tapahtuu elimistön puolustusmekanismin ohjautuminen omia kudoksia (hermoratoja) vastaan. Se syntyy kehon oman puolustusjärjestelmän ja ulkopuolisen tekijän yhteisvaikutuksesta. Ulkopuolisena laukaisevana tekijänä voi toimia virus, bakteeri tai muu puolustusreaktion laukaiseva tekijä kuten koronavirus. Täsmällistä syntymekanismia ei kuitenkaan tunneta. Huomattava osa potilaista on hieman aiemmin sairastanut jonkin virus- tai bakteeri-infektion. Suomessa todetaan vuosittain noin 50–100 tapausta. GBO:ta aiheuttavia viruksia ovat useat hengitystietulehduksia aiheuttavat virukset sekä sytomegalovirus (CMV), Ebstein–Barr-virus (EBV), influenssa A -virus, HIV ja vesirokkovirus (VZV). Yleisin aiheuttaja on kampylobakteeri. Myös zikaviruksen yhteyttä oireyhtymään tutkitaan. Italiassa 48 henkilöä 100 000:sta COVID-19:n sairastaneesta potilaasta sairastui Guillain–Barréen. Myös SARS-CoV-2-infektio voi aiheuttaa aiheuttaa GBO:n. == Oireet == Oireyhtymässä elimistön immuunipuolustus alkaa hyökätä hermojärjestelmän lihasvoimaa säätelevää osaa vastaan. Tyypillisiä oireita ovat raajojen puutuminen ja lihastoiminnan heikkeneminen. Oireita ovat myös kipu, verenpaineen ja sydämensykkeen muutokset sekä virtsaamis- ja ulostamishäiriöt. Oireyhtymä saattaa johtaa jonkinasteiseen väliaikaiseen halvaantumiseen. Vaikeimmissa tapauksissa potilas päätyy tilapäiseen hengityslaitehoitoon. Taudinmäärityksessä keskeistä on oirekuva, joka sisältää etenevää lihasheikkoutta, tunto-oiretta, kipua ja jännevenytysheijasteiden vaimenemista. == Ennaltaehkäisy ja hoito == Ennaltaehkäisyssä tärkeintä on infektioiden vähentäminen. Taudinkulkuun vaikuttavia hoitoja ovat laskimonsisäinen vasta-ainehoito (IVIG) ja plasmanvaihto, jos taudinkuva on etenevä ja potilas ei pysty liikkumaan itsenäisesti tai itsenäinen liikuntakyky on vakavasti uhattuna. Lieväoireisessa taudinkuvassa hoidosta ei ole osoitettu olevan hyötyä. == Ennuste == Noin 80–90 prosenttia sairastuneista paranee täysin noin vuoden kuluessa. 5–10 prosentille jää pysyvä haitta, ja hoitomenetelmien kehittymisestä huolimatta edelleen nelisen prosenttia menehtyy sairauteen. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Neurologiset sairaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
KeeN

KeeN on industrial metal -yhtye, joka perustettiin Sulmonassa Italiassa helmikuussa 2003. Yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita monilta alan veteraaneilta, kuten Marilyn Mansonilta (jonka Against All Gods -kiertueella KeeN esiintyi lämmittelijänä), Rammsteinilta ja Kovenantilta. Musiikki muistuttaa yleisilmeltään Mansonia, mutta löytää oman linjansa aggressiivisuudellaan, rikkailla melodioillaan ja rytmikkäällä samplemaailmallaan. == Kokoonpano == * Shirley – Gianni Buccigrossi – laulu * Critz – Cristian Esposito – kitarat * Irham – Patrizio M. D’Artista – rummut * Gray – Maurizio Marchetti – basso * Kevin – Andrea Tirimacco – koskettimet, samplet == Levytykset == * Nailing KeeN (single), 2003 * Love With Bile, 2003 * Ars Amatoria (single), 2004 * Love With Bile LTD ED., 2005 * Dying Life, 2005 * Dramas in Formaldehyde, 2006 == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * Luokka:Italialaiset metalliyhtyeet
Pariisin sopimus

Pariisin sopimus tarkoittaa seuraavia sopimuksia: * Pariisin sopimus, sopimus, joka yhdisti Bessarabian Romaniaan vuonna 1920 * Pariisin rauhansopimus, sopimus, jolla toinen maailmansota päätettiin Euroopassa vuonna 1947 * Pariisin sopimus, sopimus, jolla perustettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisö vuonna 1951 * Pariisin ilmastosopimus, vuonna 2015 tehty sopimus, jolla pyritään rajoittamaan ilmastonlämpenemistä. ==Katso myös== * Pariisin rauha, useita merkityksiä luetteleva täsmennyssivu.
Ämmänlänget

Ämmänlänget eli niskakorento on niskan taakse olkapäille muotoiltu, puusta valmistettu kantoteline. Sen avulla kannetaan raskaita taakkoja, ja se on ollut perinteisesti vesiämpäreiden kantamisessa yleinen apuväline. Suomessakin ämmänlänget olivat käytössä vielä ennen sotia. Ämmänlänget muistuttaa litistettyä vannetta, jonka pitkät sivut yhdistetään toisiinsa kahdella kangas- tai nahkahihnalla. Laite nostetaan olkapäille lepäämään näiden hihnojen varassa, ja hartiat jäävät siis vanteen sisään. Pituudeltaan säädettävät kantoketjut on kiinnitetty vanteen molempiin päihin. ==Katso myös== *Ies *Korento ==Lähteet== * Suomen maatalousmuseon internetsivu ==Aiheesta muualla== *Ämmänlänget , Maatalousmuseo Sarka Luokka:Työkalut
Dialogues des Carmélites

Dialogues des Carmélites (, FP 159) on Francis Poulencin ooppera, joka sai ensi-iltansa 26. tammikuuta 1957 italiaksi La Scala -oopperassa Milanossa ja ranskaksi 21. kesäkuuta samana vuonna Pariisin oopperassa. Teoksen libreton pohjana toimi Georges Bernanosin alun perin elokuvakäsikirjoitukseksi tarkoitettu teos. Dialogues des Carmélites yhdistää romantiikan musiikin perinteitä modernin musiikin psykologiseen tietoisuuteen. Ooppera kertoo tarinan useiden karmeliittanunnien marttyyrikuolemasta Ranskan vallankumouksen aikana, päähenkilön Blanche de la Forcen kohtalon kautta hänen liityttyään Compiègnessa sijaitsevaan luostariin. == Lähteet == Luokka:Ranskankieliset oopperat Luokka:Italiankieliset oopperat Luokka:1950-luvun musiikkiteokset Luokka:Francis Poulencin teokset
The Milestones

The Milestones on vuonna 1994 perustettu helsinkiläinen rock-bändi. Yhtye on julkaissut viisi albumia, Vol 1 (1996), Souvenirs (1999) Devil In Me (2009) Higher Mountain - Closer Sun (2014) ja Beautiful Light (2019). Yhtyeen musiikki on sekoitus classic-, southern- ja blues-rockia. The Milestones toimi joulukuussa 2008 ja kesäkuussa 2011 Whitesnake-yhtyeen lämmittelijänä Helsingin jäähallissa. Helmikuussa 2009 The Milestones teki Suomessa neljän keikan minikiertueen tanskalaisen D-A-D:n lämmittelijänä. Yhtye on myös ollut kolme kertaa Deep Purplen lämmittelijänä. Yhtye on esiintynyt myös mm. Yhdysvalloissa, Islannissa, Saksassa ja Norjassa. ==Jäsenet== * Olavi Tikka – laulu, huuliharppu * Tomi Julkunen – kitara * Marko Kiviluoma – kitara * Veli Palevaara – basso * Tommi Manninen – rummut ==Diskografia== * Vol 1 (1996) * Souvenirs (1999) * Devil In Me (2009) * Higher Mountain - Closer Sun (2014) *Beautiful Light (2019) ==Aiheesta muualla== * The Milestones yhtyeen viralliset kotisivut Milestones, The
Tsaari Saltanin tarina (ooppera)

Tsaari Saltanin tarina () on Nikolai Rimski-Korsakovin säveltämä ooppera, joka sai ensi-iltansa Moskovassa marraskuussa 1900. Teos pohjautuu Aleksandr Puškinin samannimiseen runoon. Rimski-Korsakov teki myöhemmin oopperan musiikista myös orkesterisarjan. Oopperasta on peräisin populaarikulttuurissa usein käytetty kappale, joka tunnetaan nimellä Kimalaisen lento. Luokka:Nikolai Rimski-Korsakovin oopperat Luokka:Venäjänkieliset oopperat Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
Tsaari Saltanin tarina

Tsaari Saltanin tarina tai Satu tsaari Saltanista () on: * Tsaari Saltanin tarina, Aleksandr Puškinin runo * Tsaari Saltanin tarina, edelliseen perustuva Nikolai Rimski-Korsakovin ooppera
Under the Northern Sky

Under the Northern Sky on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen ensimmäinen täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Se äänitettiin samassa yhteydessä The Cleansing -EP:n levytyssessioiden kanssa Studio Watercastlessa, Jyväskylässä 26. helmikuuta-5\. maaliskuuta 2000. Avustajana toimi studioteknikko Arttu Sarvanne. Tuottajana toimi Little Rose Productionsin Manu Lehtinen. Basisti-laulaja A Särkioja on kertonut yhtyeen historian katsauksessa, että äänityssessioiden aikaan talvi oli äärimmäisen luminen, mikä vei albumia melkein "talvikertomuksen" suuntaan. "Frostmind" sisältää eräät Immortal Soulsin nopeimmista kirjoittamista kitarariffeistä, sekoittaen perinteistä metallia death metalin ankaruuteen. Albumi sisältää myös kaksi Instrumentaaliraitaa: "Snowfalls" ja "Metsäkukkia". Ensimmäinen on rauhallinen, talvisia tunnelmia luova kappale, jota siivittää folkhenkinen puhdas kitarointi. Metsäkukkia taas on nopea muunnelma vanhasta, perinteisestä sävelmästä. "Painthings" kertoo taiteilijan ahdingosta.A.Särkiojan sivuhuomautukset Once Upon a Time in the North -kokoelman kansilehdessä. Kappale "The Cold Northwind" julkaistiin samana vuonna kokoelma-albumilla The Metal Rose Collection. Under the Northern Sky sai fanien keskuudessä innostuneen vastaanoton ja kriitikotkin kirjoittivat siitä myönteisiä arvosteluita. Albumi ei kuitenkaan saanut laajaa tunnettavuutta sillä Little Rose Productionsin resurssit eivät riittäneet kovin kattavaan markkinointiin. Under the Northern Sky oli yhtyeen viimeinen julkaisu Little Rose Productions -levymerkillä. __NOTOC__ == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Aki Särkioja - murinalaulu, basso * Esa Särkioja - kitara * Pete Loisa - kitara * Jupe Hakola - rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Arvostelu PowerMetal.De-sivulla (saksaksi) * * Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Immortal Soulsin albumit
Säkkikangas

Säkkikangas on harvaa palttinasidoksista kangasta, jonka raaka-aineena käytetään jotakin luonnonkuitua, yleensä hamppua, juuttia tai erilaisia jäteraaka-aineita, kuten pellavajätettä. Säkkikangasta käytetään paitsi säkkien valmistamiseen, myös käsitöissä, askartelussa, sisustuksessa ja huonekalujen näkymättömien sisä- ja alaosien vuorikankaana. Luokka:Kangaslajit
Defensor Legis

Defensor Legis on Suomen Asianajajaliiton julkaisema oikeustieteellinen aikakauskirja. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1920 ja on siten Pohjoismaiden vanhin asianajajien julkaisu. Julkaisu sisältää kirjoituksia käytännön oikeuselämän eri aloilta ja valikoituja oikeustapauksia. Julkaisu on tarkoitettu oikeudellisen alan asiantuntijoille sekä oikeuskehityksestä kiinnostuneille. Defensor Legis ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja sen levikki on noin 2 600. Julkaisun lukijakunnasta noin kolmasosa on muita kuin asianajajia. Lehden päätoimittajana on toiminut lokakuusta 2021 alkaen oikeustieteen tohtori Toni Malminen. Häntä ennen päätoimittajina ovat toimineet muiden muassa Ari Savela, Timo Esko, Mikko Tulokas, Matti Ylöstalo ja Bruno Salmiala. Lehden toimitusneuvostoon kuuluvat professori Suvianna Hakalehto, professori Martti Häkkänen, yliopistonlehtori Heli Korkka-Knuts, asianajaja Juli Mansnérus ja siviilioikeuden dosentti Sakari Wuolijoki. Defensor Legis -nimi on latinaa ja tarkoittaa oikeuden puolustajaa. Defensor Legis -hahmo on kuvattu Suomen Asianajajaliiton logossa, jonka mukaan liiton lehti on saanut nimensä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ammattilehdet Luokka:Oikeustieteelliset lehdet ja aikakauskirjat
Diopsidi

Diopsidi (CaMgSi2O6) on pyrokseeniryhmään kuuluva silikaattimineraali. Kiderakenteeltaan diopsidi on monokliininen ja kuuluu kiderakenteensa takia klinopyrokseeneihin. Kiteet ovat yleensä pylväsmäisiä tai diopsidi voi myös esiintyä kasaumina. Läpikuultava diopsidi on väriltään valkoinen, vihreä tai keltainen. Diopsidi (kalsium-magnesiumsilikaattia) on puhtaana valkoinen, mutta rautapitoisuuden kasvaessa väri muuttuu rusehtavaksi tai vihertäväksi. Diopsidin kiilto on lasikiilto ja viirun väri on valkoinen. Kovuus on Mohsin asteikolla 5,5–6,5 ja ominaispaino 3,2–3,4 g/cm³. Diopsidia esiintyy metamorfisissa sekä emäksisissä ja ultraemäksisissä kivilajeissa. Esiintymät ovat harvinaisia. Esiintymiä on Italiassa, Kanadassa, Ruotsissa, Saksassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Suomessa muun muassa Outokummussa, jossa esiintyy diopsidin vihreää muunnosta: kromidiopsidia. == Lähteet == * Kiviopas == Aiheesta muualla == * Mindat: Diopside * WebMineral: Diopside Mineral Data * Handbook of Mineralogy: Diopside (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Feuersnot

Feuersnot ("Tulenpuute", TrV 203) on Richard Straussin yksinäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa 21. marraskuuta 1901. Teos oli Straussin toinen ooppera ja menestyi paremmin kuin säveltäjän ensimmäinen ooppera Guntram, vaikka se sai osakseen moraalista paheksuntaa sisältämänsä mauttomana pidetyn huumorin vuoksi. Ernst von Wolzogen oopperaan kirjoittama libretto perustuu flaamilaiseen kansansatuun. Librettoa voidaan pitää myös Straussin vastineena arvostelijoilleen.Feuersnot, opera, Op. 50 (TrV 203)." Classical Work Reviews. All Media Guide, 2006. Answers.com 24 Mar. 2007. Musiikillisesti Feuersnot on vähemmän wagneriaaninen kun edeltäjänsä. Strauss harmitteli vanhenpana teoksen vähäistä suosiota ja korosti sen merkitystä hänen kasvamisessaan säveltäjänä. == Lähteet == Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset Luokka:Saksankieliset oopperat Luokka:Richard Straussin teokset
Risto Sänkiaho

Risto Heikki Sänkiaho (s. 1941) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja Tampereen yliopiston sosiaalitieteiden tutkimusmenetelmien professori emeritus,Tampereen yliopisto koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän aloitti professorina 1977,Facta 2001, WSOY 1985, 16. osa, palsta 172 mutta toimi jo kevät- että syyslukukauden 1970 professori Pertti Pesosen virkavapauden aikana tehtävässä vt:nä.Ruudusta Raunkoon Hän on Lapin yliopiston sosiologian dosentti.Ulapland.fi Sänkiaho on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2001.Suomalaisen tiedeakatemian jäsenet ==Julkaisut== *Puolueiden alueellinen kannatus Uudenmaan läänissä. Väitöskirja. Helsingin yliopisto, Helsinki 1968. *(& Pertti Pesonen): Kansalaiset ja kansanvalta Suomalaisten käsityksiä poliittisesta toiminnasta. WSOY, 1979. *Political Remobilization in Welfare States. Teoksessa Russel J. Dalton - Scott C. Flanagan - Paul Allen Beck (Eds.): Electoral Change in Advanced Industrial Democraties: Realignment or Dealignment? Princeton University Press, United States of America, New Jersey 1984. *(& Harri Rantala): Ydinvoima ja yhteiskunta. Yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitos, Tampereen yliopisto, Sarja A 57, Tampere 1988. *(Risto Sänkiaho et al.):People and their Polities, The Finnish Political Science Association, Jyväskylä 1990. *Vaalikansan äänivalta Tutkimus eduskuntavaaleista ja valitsijakunnasta Suomen poliittisessa järjestelmässä (Pertti Pesosen ja Sami Borgin kanssa) WSOY, Juva 1993. *The Finnish Voter (toim. Sami Borgin kanssa), The Finnish Political Science Association, Tampere 1995. *Viiltoja suomalaiseen yhteiskuntaan Katsaus suomalaisten asenteiden ja arvojen kehitykseen (Sakari, Nurmela ja Juhani, Pehkonen). Teoksessa Suomen tulevaisuus - taloudesta arvoihin. Valtioneuvoston kanslia, Valtioneuvoston tulevaisuusselonteko eduskunnalle osa II, Valtioneuvoston kanslia julkaisusarja 1997/6 *Partisanship and EU Choice (with Ola Listhaug ja Sören Holmberg). Teoksessa Jenssen, Anders Todal et al. (toim.): To Join or Not to Join Three Nordic Referendums on Membership in the European Union. Scandinavian University Press, Oslo 1998 == Lähteet == Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Pocky

Pocky () on japanilainen Glico -yhtiön valmistama välipala. Pockyt ovat keksitikkuja, joiden päällä on kuorrute, joka voi olla esimerkiksi mokan, maitosuklaan, maidon, vihreä teen, moussen, tumman suklaan, valkosuklaan tai mansikan makuista. Pockyt ovat hyvin tunnettuja Japanissa. Kahviloissa tikkuja saa jäätelöannoksiin. Pocky on suosittu välipala myös muualla Itä-Aasiassa, kuten Kiinassa ja Etelä-Koreassa. Euroopassa Pocky on nimetty Mikadoksi Mikado-pelin mukaan. Pockyja myy Yhdysvalloissa esimerkiksi LU. Malesiassa Pocky nimettiin uudelleen Rockyksi mahdollisesti siksi, että malaijin kielessä on karkea sana, joka lausutaan kuten "pocky". Suomessa Pockyja myydään aasialaisissa erikoisruokakaupoissa, suurissa supermarketeissa ja joissakin anime-kaupoissa. Pockyja esiintyy myös useissa animeissa. ==Aiheesta muualla== Luokka:Keksit Luokka:Japanilainen keittiö Luokka:Makeiset
Uvaroviitti

Uvaroviitti, Ca3Cr2(SiO4)3, on kalsiumkromisilikaatti ja kuuluu granaattiryhmään. Kiderakenteeltaan uvaroviitti on kuutiollinen. Se on yleinen kidemuotoisena, mutta esiintyy myös kasaumina. Väriltään uvaroviitti on smaragdinvihreä, mikä johtuu sen sisältämästä kromista. Viiru on valkoinen ja kiilto on lasikiilto, hartsikiilto tai rasvakiilto. Uvaroviitti voi olla läpinäkyvä tai läpinäkymätön, ja läpinäkyviä uvaroviittejä pidetään jalokivinä. Uvaroviitin kovuus on 6,5–7,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino 3,5–4,5 g/cm³. Uvaroviitti esiintyy kromiitin, peridotiitin ja serpentiinin yhteydessä. Uvaroviitti on melko harvinainen, ja sitä tavataan muun muassa Venäjän Uralvuorilla, Suomessa (muun muassa Outokummussa), Etelä-Afrikassa, Italiassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa. Uvaroviittiä käytetään jalokivinä, korukivinä ja hionta-aineena. == Lähteet == * Uvaroviitti === Viitteet === Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Jalokivet Luokka:Korukivet
Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö

Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö (PSOAS) on Oulussa toimiva opiskelija- asuntoja rakennuttava, omistava, ylläpitävä ja vuokraava yleishyödyllinen asuntoyhteisö. Säätiöllä oli loppuvuonna 2018 yksiöitä 1 030, sekä 1 394 perhe- ja 1 419 soluasuntoa. Asuntopaikkoja oli yhteensä noin 5 400, ja yhteensä noin 5 300 vuokralaista. Säätiö perustettiin vuonna 1971, perustajina Oulun yliopiston ylioppilaskunta, Domus Botnica -säätiö ja Pohjois-Suomen oppilasasuntolat Oy. == Historia == PSOAS perustettiin 1971 tarjoamaan edullista asumista kaupungin rajusti kasvaneelle yliopistolle. Ensimmäinen opiskelija-asuntola, Domus Botnica, oli valmistunut jo vuonna 1958, Välkkylän ensimmäinen talo 1966 ja Pohjankaleva Alppilassa vuonna 1969. Ylioppilaskylän asunnot Linnanmaan Yliopistokadulle valmistuivat vuosina 1975–1981. Vuonna 1979 PSOAS aloitti ravintolatoiminnan ravintola Reidarissa Välkkylässä. 1980-luvulla rakennettiin lisää opiskelija-asuntoja myös Syynimaalle ja Linnanmaan Virkakadulle. 1990-luvulla PSOAS hankki omistukseensa esimerkiksi Puistokatu 6:n keskustan liepeiltä Heinäpäästä. Torinrannassa sijaitsevaan Jurveliuksen taloon saneerattiin myös opiskelija-asuntoja. Näiden kahden lisäksi opiskelija-asuntojen määrä lisääntyi, kun aivan juna-aseman kupeesta entinen Gasthaus Lanamäki sekä Peltolan sairaala-alueen vanha psykiatrinen klinikka muutettiin opiskelija-asunnoiksi. Vuonna 2008 Domus Botnica -säätiö sulautui osaksi PSOASia. Vuonna 2013 valmistui Myllytulliin Åströminpuiston laidalle Aurora . == Kohteet == === Alppila === * Pohjankaleva === Kaijonharju === * Ahti * Aino * Kalervo * Tapio * Tellervo === Keskusta === * Albertinkatu 6 * Aurora * Etappi * Jurvelius * Puistokatu 6 === Linnanmaa === * Delta * Halla * Juuri * Omega * Pi * Puulinna * Sigma * Silmu * Timpuri * Verso * Vihreä sydän * Yliopistokatu 1 === Peltola === * Aro * Kaski * Rasi * Sarka === Rajakylä === * Terva === Välkkylä (Raksila) === * Kumpula * Sampola * Ullankartano * Ullanlinna * Uunontupa * Välkyntorppa * Vienola * Villentalo === Syynimaa === * Kandi * Taito * Tieto === Toivoniemi === * Domus Botnica === Toppila === * Matruusi * Seilori ==Lähteet== *PSOAS: Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön toimintakertomus ja tilinpäätös 2005, sivu 4. Oulu 2006. *PSOAS: Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön toimintakertomus ja tilinpäätös 2018, sivu 2. Oulu 2019. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *PSOAS: säätiön internet-sivusto Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Suomen opiskelija-asunnot Luokka:Oulu
Lauri Hakola

Lauri Johannes Hakola (s. 13. joulukuuta 1979 Oulu) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja ja mäkihyppääjä. Urheilu-urallaan Hakola edusti Puijon Hiihtoseuraa. Hakolan paras maailmancupsijoitus on Kuusamon kisasta 24. marraskuuta 2006, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. Hakola hyppäsi yhteensä kymmenen henkilökohtaista maailmancupin kilpailua sekä yhden joukkuemäen kilpailun. Hän oli voittamassa nuorten MM-kisoissa joukkuekilpailun hopeaa vuonna 1997 yhdessä Matti Hautamäen, Jussi Hautamäen ja Lassi Huuskosen kanssa. Vuosina 2007–2009 Hakola vastasi Puijon hiihtoseuran mäkikoulun toiminnasta. 2009–2013 hän toimi Puijon hiihtoseuran nuorisopäällikkönä sekä Suomen Hiihtoliiton mäkihypyn juniorimaajoukkueen vastuuvalmentajana. Tämän jälkeen Hakola siirtyi työskentelemään Vuokatin urheiluopistolle mäkihypyn ja yhdistetyn lajikehittäjän tehtäviin (2013–2016). Koulutukseltaan Hakola on liikuntaneuvoja, ammattivalmentaja sekä liikuntatieteiden maisteri (pääaine biomekaniikka). Hakola on toiminut Suomen mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2018–2020 ja 2023–2024. == Sijoitukset maailmancupin kokonaiskilpailussa == Kausi Sijoitus 1997–1998 82. 1998–1999 101. 2000–2001 68. 2006–2007 54. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Keituri

thumb|200px|Kalle Keituri vuoden 2010 talviolympialaisissa. Kalle Keituri (s. 25. huhtikuuta 1984 Lahti) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla Kouvolan Hiihtoseuraa ja häntä valmensi Kimmo Kykkänen. Keituri saavutti junioreiden MM-kilpailuissa pronssia normaalimäessä Schonachissa 2002. Hän osallistui maailmancupin kilpailuun ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2002 ja sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Kuusamossa 24. marraskuuta 2006. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Sapporossa 31. tammikuuta 2009. Hänen henkilökohtainen pituusennätyksensä on 205,5 metriä Planicasta 19.3.2005. Keituri valmistui Lahden muotoiluinstituutista vuonna 2015 ja ajoneuvomuotoilun maisteriksi Lontoosta, Royal College of Artista vuonna 2017. Sen jälkeen hän on työskennellyt Rolls-Roycella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kasvutekijä

Kasvutekijä voi olla: * kasvutekijä, kasvitieteessä kasvien kasvuun ja satoon vaikuttava fysikaalinen tai kemiallinen tekijä * kasvutekijä, biokemiassa ja immunologiassa solujen tuotantoa ja erilaistumista stimuloiva proteiinirakenteinen aine
Tohtori Faustus

Tohtori Faustus (, KiV 303) on Ferruccio Busonin viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera. Säveltäjä kirjoitti teoksen libreton itse ja se perustuu vanhaan saksalaiseen nukketeatteriversioon Faustin legendasta. Teos sai ensi- iltansa Dresdenissä vuonna 1925 Busonin oppilaan Philipp Jarnachin viimeistelemänä. Tohtori Faustusta on esitetty ja levytetty kohtalaisen vähän. Teos eroaa tyylillisesti sekä aikakauden italialaisesta verismistä, että saksalaisesta Richard Straussin myöhäisromantismista. Busonin "uus-klassisuus" on selkeää, suoraviivaista ja keskittyy melodioihin. Säveltäjä käyttää diatonisten ja kromaattisten jaksojen välistä kontrastia draaman tehokeinona. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Joseph Horowitz: On Busoni's Doktor Faust * The Culture Vulture: Doktor Faust - Ferruccio Busoni Luokka:1920-luvun musiikkiteokset Luokka:Saksankieliset oopperat
Säämiskä

Säämiskä (, ) on pehmeää, kellertävää vuohen- tai lampaannahkaa, josta on poistettu nappapuoli. Säämiskä on yksi mokan laji, ja se parkitaan rasvaparkituksella, joka aiheuttaa kellertävän värin, mutta sitä ei muuten värjätä, koska rasvaparkittu nahka värjäytyy epätasaisesti. Säämiskä oli alun pitäen kalliiden vaatteiden materiaali, mutta varsin varhain sitä alettiin käyttää myös lasin ja metallien kiillotukseen, kun huomattiin sen sopivan siihen erittäin hyvin. Käytäntö alkoi siitä, kun etsittiin vaatteiden valmistuksen jäännöspaloille tähdellistä käyttöä. Nykyisin säämiskäksi sanottu kiillotus- ja puhdistusliina on usein synteettistä mikrokuitua. Myös luonnonsäämiskällä on etunsa, joten sitä myydään yleisesti esimerkiksi autoliikkeissä ja huoltoasemilla. Säämiskää käytetään myös hiilellä tehtyjen piirustusten ja pastellimaalausten korjailuun sekä sävyjen vaalentamiseen. Säämiskää käytetään myös yleisesti ilmailussa, erityisesti purjekoneiden kuivaamiseen ja siten liitoluvun parantamiseen. Uimahyppääjät käyttävät säämiskäpyyhettä kuivatessaan itsensä, koska säämiskä kuivuu nopeasti, kun vesi väännetään siitä pois.Why Divers Use a Shammy ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Nahka Luokka:Tekstiilien raaka-aineet Luokka:Piirustustarvikkeet
Mathura

thumb|Katunäkymää Krishnatemppelin edustalla Mathura (, ) on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Kaupungin asukasluku oli 349 909 vuonna 2011. Kaupunki oli toinen Kushanien valtakunnan kahdesta pääkaupungista ajanlaskumme alkuvuosisatoina. Se sijaitsee noin 140 km Delhistä etelään, 50 km Agrasta pohjoiseen. Muinaisina aikoina se oli karavaanireittien risteyspaikka, nykyisin se on tärkeä rautateiden ja maanteiden risteysasema, jonka läpi kulkee valtatie Delhistä Agraan. Junalla pääsee Delhiin, Mumbaihin ja Chennaihin. Mathura on Krishnalle omistettu hindujen pyhä kaupunki, sitä väitetään Krishnan syntymäpaikaksi Uskonnonopettajien liitto . Mathurasta kerrotaan jo Mahabharatassa. Mathurassa toimii yksi Aasian suurimmista öljynjalostamoista. Siellä tehdään myös hopeankiillotusaineita, vesihanoja ja painetaan sari-kankaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uttar Pradeshin kaupungit
Franciscus Assisilainen (ooppera)

Franciscus Assisilainen (, I/52) on Olivier Messiaenin ainoaksi jäänyt, kolminäytöksinen ooppera. Viiden tunnin mittainen teos kertoo 1100-luvulla eläneen pyhimyksen Franciscus Assisilaisen elämäntarinan. Säveltäjä itse kutsui teostaan oopperan sijaan ”spektaakkeliksi”. Franciscus Assisilainen sai ensi-iltansa Palais Garnierissa vuonna 1983 ja esitettiin uudelleen Opera Bastillessa vuonna 1992 sekä Opéra de Parisissa vuonna 2004. Messiaen oli koko elämänsä sitä mieltä, että oopperan historiassa oli ehkä vain kymmenen mestariteosta ja kaikki muut teokset kärsivät musiikillisista tai draamallisista ongelmista. Vaikka hän epäili, ettei hänellä itsellään ollut lahjoja oopperasäveltäjänä, Pariisin ooppera sai hänet suostutelluksi Franciscus Assisilaisen sävellystyöhön. Oopperan säveltäminen oli valtaisa työ ja vei säveltäjältä neljä vuotta säveltämiseen ja toiset neljä vuotta orkestrointiin. Teos on kokonaiskestoltaan yli neljä tuntia, ja sen partituurissa on 2 000 sivua. Messiaen piti teostaan keskeisenä elämäntyönään. Teoksen musiikissa yhdistyvät useat Messiaenin käyttämistä sävellystekniikoista: muun muassa linnunlaulua muistuttavat jaksot, toisto ja kaksitoistasäveljärjestelmän ja kolmisointuharmonioiden yhdistelmä sekä moodaalisuus. ==Lähteet== Luokka:Ranskankieliset oopperat Luokka:1980-luvun musiikkiteokset Luokka:Olivier Messiaenin teokset
Teschenin alue

Teschenin alue on Puolassa, Sleesian itäosassa oleva alue Tšekin tasavallan ja Puolan rajalla. Se muodostettiin itsenäiseksi herttuakunnaksi vuonna 1290 ja liitettiin suoraan Itävaltaan vuonna 1653, jolloin se säilytti kuitenkin erityisasemansa. Suurimman osan Sleesiaa joutuessa 1742 Preussille Teschenin alue säilyi Itävallan omistuksessa. Habsburgien vallan romahtaessa 1918 Teschenistä tuli kiistakapula Tšekkoslovakian ja Puolan välille, ja näiden kesken se jaettiinkin vuonna 1920 (Český Těšín, Cieszyn). Puola annektoi Teschenin alueen tšekkiläisen osan Münchenin konferenssin jälkeen lokakuussa 1938. Toisen maailmansodan aikana alue oli natsi-Saksan hallussa ja siellä oli sotavankileiri. Vuoden 1920 rajat palautettiin vuonna 1945. Teschen-niminen kaupunki jaettiin kahtia vuonna 1920: Český Těšín on Tšekin puolella, Cieszyn Puolassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Riita Teschenistä. Tshekit saivat Teschenin epärehellisin keinoin. Puolakin pitää Prahaa bolshevismin pesänä, Helsingin Sanomat, 30.09.1938, nro 263, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Puolan maantiede
Värimittari

Värimittari on näkyvän valon aallonpituuden alueella toimiva pinnan väriä mittaava laite. Mittari antaa värille numeeriset arvot, jotka määrittävät värin. == Pinnan värin mittausperiaate == Värimittari toimii siten, että se mittaa tutkittavan pinnan väriä valon aallonpituuden funktiona. Mittaus tapahtuu kohdistamalla mitattavaan kohteeseen mahdollisimman diffuusia valoa tunnetuilla aallonpituuksilla ja intensiteeteillä. Mittaamalla takaisin heijastuvan valon intensiteetti eri aallonpituuksien suhteen saadaan määritettyä värikomponentit numeeriseen muotoon. Näin saatu numerotieto sovitetaan yleensä johonkin tunnettuun värimalliin, jonka kautta väritieto voidaan viedä haluttuihin järjestelmiin jatkoprosessoitavaksi. Esimerkkinä värimittarista on rautakauppojen tai maalia myyvien liikkeiden mittalaitteet, joilla voidaan näytekappaleen perusteella määrittää oikea tai lähestulkoon oikea väri maalin sävytykseen. Käytännössä digitaalikamerat tekevät myös kuvan värien sovittamisen johonkin värimalliin, mutta kameraa ei sinänsä voi käyttää tarkkaan värimittaukseen muutoin kuin auttavasti sijoittamalla kuvattavalle alueelle tunnettu värireferenssi. == Katso myös == * väriavaruus Luokka:Mittalaitteet Luokka:Digitaalinen valokuvaus Luokka:Väriavaruudet
Robert Swindells

Robert Edward Swindells (s. 20. maaliskuuta 1939) on brittiläinen nuortenkirjailija, joka kirjoittaa lähinnä kauhua ja fantasiaa. Hän on kirjoittanut yli 50 kirjaa ja saanut merkittäviä palkintoja, muun muassa Children's Book Award -palkinnon vuosina 1990 ja 1998 sekä Carnegie-mitalin vuonna 1994 kirjastaan Kivikovat kadut. Swindells asuu Keighleyn kylässä West Yorkshiressä, minne hän mielellään myös sijoittaa kirjojensa tapahtumat. == Bibliografia == * Huone 13, Karisto 1991 ( (1989)) * Hirviö, Karisto 1992 ( (1991)) * Lohikäärmeen sisällä, Karisto 1993 ( (1992)) * Kivikovat kadut, Otava 1997 ( (1993)) * Lärvit, Karisto 2003 ( (2001)) === Suomentamattomat teokset === * When Darkness Comes (1973) * A Candle in the Night (1974) * Voyage to Valhalla (1976) * The Ice Palace (1977) * The Weather Clerk (1979) * Ghost Ship to Ganymede (1980) * World-Eater (1983) * Brother in the Land (1984) * The Thousand Eyes of Night (1985) * The Ghost Messengers (1985) * Staying Up (1986) * A Candle in the Dark (1987) * A Serpent's Tooth (1988) * The Postbox Mystery (1988) * Follow a Shadow (1989) * Daz 4 Zoe (1990) * Dracula's Castle (1990) * You Can't Say I'm Crazy (1992) * Go-ahead Gang (1992) * Fallout (1992) * Rolf and Rosie (1992) * The Siege of Frimly Prim (1993) * The Outfit-sarja: ** The Secret of Weeping Wood (1993) ** We Didn't Mean To, Honest (1993) ** Kidnap at Denton Farm (1994) ** The Ghosts Of Givenham Keep (1995) ** The Peril in the Mist (1997) ** The Strange Tale of Ragger Bill (1998) * Timesnatch (1994) * Unbeliever (1995) * Jacqueline Hyde (1996) * The Last Bus (1996) * Nightmare Stairs (1997) * Smash! (1997) * Hurricane Summer (1997) * Abomination (1998) * Dosh (1999) * Invisible! (2000) * Doodlebug Alley (2000) * A Wish for Wings (2001) * Blitzed (2002) * No Angels (2003) * Ruby Tanya (2004) * Roger's War (2004) * Branded (2005) * Snapshot (2005) * Snakebite (2006) * In the Nick of Time (2007) * Burnout (2007) * The Shade of Hettie Daynes (2008) ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset kauhukirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rælingen

Rælingen on Norjan kunta Akershusin läänissä. Sen hallinnollinen keskus on Fjerdingby, joka kuuluu Oslon keskustaajamaan. Rælingen perustettiin vuonna 1929 erottamalla se Fetin kunnasta. Vuoden 2024 alussa Rælingenissä oli 20 099 asukasta. ==Kuvia== Rælingen1.JPG|Näkymä Rælingeniin. Rælingen kirke II.jpg|Rælingenin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Kristoffer Ajer (s. 1998), jalkapalloilija * Olav Christopher Jenssen (s. 1954), kuvataiteilija * Guro Sibeko (s. 1975), kirjailija == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Evert Taube

Axel Evert Taube ['toːb] (12. maaliskuuta 1890 Göteborg – 31. tammikuuta 1976 Tukholma) oli ruotsalainen proosakirjailija, runoilija, trubaduuri ja säveltäjä.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 435. Helsinki 1979. ISBN 951-1-05295-0 Aatelissukuinen Taube vietti lapsuutensa Vingan saarella Göteborgin edustalla Ruotsin länsirannikolla, jossa hänen isänsä työskenteli majakanvartijana. Nuorena hän asui muun muassa setänsä luona Malmössä, jossa hän kävi koulua, ja Tukholmassa, jossa hänen oli tarkoitus aloittaa taideopinnot Konstakademissa, mutta hän ei saanut kotoa taloudellista tukea. Hän lähti 1908 merille mutta palasi joksikin aikaa Ruotsiin, kunnes lähti gauchoksi Etelä-Amerikkaan. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän palasi 1915 Ruotsiin asepalvelukseen. Taube muistetaan erityisesti humoristisista laulelmistaan, joiden innoituksen lähteenä olivat kansanlaulut ja Bellmanin runot. Tauben laulelmia ovat levyttäneet suomalaisetkin laulajat sekä suomeksi että ruotsiksi, esimerkkinä "Anttilan keväthuumaus" (Sjösala vals) ja "Onnellinen nudisti" (Den lycklige nudisten). Taube äänitti ensimmäisen levynsä 1921. Vuonna 1954 hän oli ensimmäinen ruotsalainen taiteilija, joka esiintyi Ruotsin televisiossa. Taube oli naimisissa Astri Bergmanin kanssa vuodesta 1925 kuolemaansa asti. Taubeilla oli neljä lasta: Per Evert, Rose Marie, Ellinor ja Sven-Bertil. Tauben esi-isät vaikuttivat sata vuotta Suomessa, josta Evertin isoisä Otto Reinhold Taube siirtyi Haaparannan kautta Ruotsiin 1800-luvulla. Evert Taube vieraili usein Suomessa, muun muassa ”kuutosellaan” Pohjanlahden yli. Tauben kuva on vuonna 2015 liikkeelle lasketussa Ruotsin 50 kruunun setelissä. Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Tauben kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. Varkaudessa paljastettiin syksyllä 2020 reliefi sen muistoksi, että Taube vieraili usein tehtailija Erik Ahlströmin luona. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Evert Taube -seura *Evert Taube -sivusto Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset aateliset
Turku Jazz

Turku Jazz on Turussa vuosittain järjestettävä jazz-musiikkiin keskittynyt festivaali. Tapahtumaa järjestää nykyisin Jazz City Turku ry, jonka piiriin kuuluvat myös ympärivuotinen konserttisarja Flame Jazz sekä big band Turku Jazz Orchestra. Tapahtuma on järjestetty vuosittain yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1969 lähtien ja se on Suomen toiseksi vanhin jazzfestivaali heti Pori Jazzin jälkeen. Historiallisesti Turku Jazz Festivalin konsertteja on järjestetty konserttitaloissa, museoissa ja ravintoloissa ympäri Turkua. 1960- ja 1970-luvuilla Turku Jazzin ohjelmisto koostui tuon ajan suomalaisten jazz- muusikkojen eri kokoonpanoista, mutta sittemmin Turku Jazz Festivaleilla on esiintynyt jazzin tunnetuimpia nimiä kuten Art Blakey, Billy Cobham, Dexter Gordon, McCoy Tyner, Pharoah Sanders ja Tommy Flanagan. Turku Jazz Festival on vuodesta 2009 alkaen jakanut Turku Jazzin vuoden artisti-palkintoa. Valinnassa painotetaan aktiivisuutta erityisesti Varsinais-Suomen alueella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Turku Jazz Festival. Virallinen sivusto. * Luokka:Turun tapahtumat Luokka:Jazztapahtumat Suomessa Luokka:Turun musiikki
Kasvutekijä (biokemia)

Kasvutekijä on orgaaninen aines (hormonin kaltainen peptidi tai proteiini), joka kykenee stimuloimaan solujen kasvua tai erilaistumista. Kasvutekijät ovat tärkeitä erilaisten solun toimintojen säätelyssä. Kasvutekijöiden avulla pyritään tulevaisuudessa lisäämään mm. luun, hammasluun ja ruston muodostusta ja nopeuttamaan kovakudosten vaurioiden ja puutosten paranemista. Kliiniset hoitokokeet ovat jo meneillään, mutta luotettavia tuloksia on vasta vähän. Kliinisen käytön yhtenä ongelmana on kasvutekijöiden nopea inaktivoituminen ja kulkeutuminen pois vaikutuspaikalta. Tämän vuoksi tutkimus keskittyy sopivien kantajamateriaalien sekä geeni-terapia- ja kantasolumenetelmien kehittämiseen.http://www.terveyskirjasto.fi/xmedia/duo/duo94074.pdf Kasvutekijät tyypillisesti toimivat solujen välisinä viestimolekyyleinä. Tiettyihin kohdesolujen pinnan reseptoreihin sitoutuvat sytokiinit ovat esimerkkejä kasvutekijöistä. Kasvutekijä poikkeaa sytokiinistä oikeastaan löytöhistoriansa perusteella. Toisena tärkeänä erona voidaan pitää sitä, että kasvutekijöillä on positiivinen vaikutus solujen jakautumiseen, kun taas sytokiineillä on neutraali vaikutus solujen lisääntymiseen. Toisaalta jotkut sytokiinit voivat olla kasvutekijöitä kuten granulosyytti-solulinjaa stimuloiva tekijä ja granulosyytti-makrofagi-solulinjaa stimuloiva tekijä. Kuitenkin joillakin sytokiineilla on solujen kasvua ja lisääntymistä inhiboivaa vaikutusta. ==Esimerkkejä kasvutekijöistä== Kasvutekijät esiintyvät rakenteellisesti ja evolutionaarisesti samankaltaisten proteiinien muodostamissa laajemmissa runsaslukuisissa proteiiniperheissä. Tunnettuja kasvutekijöitä ovat esimerkiksi seuraavat: * Granulosyytti-solulinjaa stimuloiva tekijä * Granulosyytti-makrofagi-solulinjaa stimuloiva tekijä * Hermokasvutekijä * Neurotrofiini * Verihiutalekasvutekijä * Erytropoietiini (EPO) * Trombopoietiini * Myostatiini * Emäksinen fibroblastikasvutekijä * Epidermaalinen kasvutekijä * Hepatosyyttikasvutekijä ==Lääkkeellinen käyttö== Kasvutekijöitä voidaan käyttää muun muassa neutropenian, leukemian ja aplastisen anemian hoidossa. ==Katso myös== * Immunologia * Sytokiini == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Biokemia Luokka:Immunologia
Parolannummi

thumb|upright|Andreas Fornander: Parolan leijona (1868). Parolannummi on entisen Nummen kylän ympäristössä sijaitseva alue Hattulan eteläosassa lähellä kunnan keskusta Parolaa. Alueeseen kuuluvat muun muassa Parolannummen varuskunta ja armeijan harjoituskenttä. Parolannummen varuskuntaan on sijoitettuna vuonna 1942 perustettu Panssariprikaati. Parolannummi on kuitenkin toiminut armeijan harjoitusalueena jo paljon tätä aikaisemmin. == Parolannummen varuskunta-alue == Parolannummen varuskunnan ensisijainen alue sijaitsee Parolannummen alueen pohjoisosassa. Sitä rajaavat Parolannummentie idässä, valtatie 3 lännessä, Korpiniityn asuinalue pohjoisessa ja Hämeenlinnan vastainen raja etelässä. Tällä alueella sijaitsee pääosa varuskunnan toiminnoista, esimerkiksi kaikki varusmiehiä kouluttavat yksiköt. Panssariprikaatin joukkoyksiköiden lisäksi Parolannummen varuskuntaan kuuluvat Puolustuskiinteistöjen toimipiste sekä vuodesta 1993 toiminut, nykyisin Millogille kuuluva, Ilveskallion panssarikorjaamo. Aikaisemmin alueella toimi myös puolustusvoimien Kanta-Hämeen aluetoimisto (KHAltsto/LSSl), joka on nykyään osa Lahdessa toimivaa Hämeen aluetoimistoa. === Varuskunnan toiminnot Hämeenlinnassa === Hallinnollisesti ja muun muassa kiinteistöhuollon kannalta Parolannummen eli Hattulan varuskuntaan kuuluvat myös Hämeenlinnan kaupungissa sijaitsevat osastot: * Talousvarikko Hätilässä * Länsi-Suomen varasto-osaston varikko Hattulan vastaisella rajalla Pikku-Parolassa Sekä vuoteen 2014 saakka Suomen kasarmin alueella Myllymäessä * Kanta-Hämeen aluetoimisto * Länsi- Suomen Huoltorykmentin esikunta * Länsi-Suomen sotilasläänin esikunta == Harjoituskenttä == Hattulan Nummen kylän maille perustettu Parolannummen harjoituskenttä on ollut sotaväen kokoontumis- ja harjoituskenttänä poikkeuksellisen pitkään, yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1777. Vuosina 1935–1962 kentällä toimi Parolan lentokenttä. Kentän eteläpäässä on Andreas Fornanderin veistämä Parolan leijona -muistomerkki, joka on pystytetty Venäjän keisarin, Suomen suuriruhtinaan Aleksanteri II:n vuonna 1863 tekemän vierailun muistoksi. Museovirasto on määritellyt Parolannummen harjoituskentän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. == Panssarimuseo == Pohjoisosassa Parolannummea sijaitsee kesäkuussa 1961 avattu Panssarimuseo, joka esittelee Suomen puolustusvoimien käytössä ollutta panssarikalustoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * F. F. Niinikorpi : Parola ja sotapoikien elämä sanoin ja kuvin, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 26.05.1929, nro 21, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Klerckerin kartat kertovat, Hakkapeliitta, 01.08.1933, nro 31, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Hattula Luokka:Suomen varuskunnat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Tuonelan joutsen (näytelmä)

Tuonelan joutsen on Eino Leinon runomuotoinen näytelmä vuodelta 1898. Yhdessä näytelmän Sota valosta (1900) kanssa sen on katsottu aloittaneen suomalaisen kirjallisen symbolismin. Tuon ajan karelianistis-uusromanttisen valtavirran mukana Leino oli alkanut syventyä kalevalaiseen aihepiiriin. Samoihin aikoihin Leinon kanssa Tuonen joutsen -aihetta työstivät myös Jean Sibelius ja Akseli Gallen-Kallela. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.kainuuneinoleinoseura.fi/eino-leino/runoteokset/ Luokka:Eino Leinon teokset Luokka:Vuoden 1898 kirjat