EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sleesian provinssi

Sleesian provinssi () oli provinssi Preussin kuningaskunnan kaakkoisosassa vuosina 1815–1919. Provinssin pääkaupunki oli Breslau. == Historia == Suurin osa Sleesian herttuakunnasta Glatzin kreivikunnan ohella siirtyi Preussin hallintaan 1700-luvulla käytyjen Sleesin sotien jälkeen. Alueista, kuten muistakin Preussin territorioista, muodostettiin provinssi vuonna 1815. Osana Preussia provinssi kuului vuoteen 1866 asti Saksan liittoon ja tuli vuonna 1871 osaksi Saksan keisarikuntaa. Valtiopäivävaaleissa suurimmaksi osaksi katoliset yläsleesialaiset asettuivat keskustapuolueen taakse, kun taas alasleesialaiset äänestivät enimmäkseen sosialidemokraattista puoluetta. Teollistumisen myötä Ylä-Sleesiasta kehittyi yksi keisarikunnan tärkeimmistä teollisuusalueista. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sleesian provinssin alue jaettiin vuonna 1919 kahteen uuteen provinssiin, Ala-Sleesian provinssiin ja Ylä-Sleesian provinssiin. Vuonna 1938 perustettiin uusi, lyhytaikaiseksi jäänyt Sleesian provinssi. Se lakkautettiin vuonna 1941. Toisen maailmansodan jälkeen Sleesian provinssin alueesta tuli lähes kokonaan osa Puolaa ja alueen saksalaiset asukkaat karkotettiin. == Väestö == Vuonna 1900 Sleesian provinssin asukasluku oli noin 4,7 miljoonaa. Hieman yli kaksi miljoonaa asukkaista oli evankelisia ja 2,6 miljoonaa katolisia. Muita kristittyjä oli noin 9 000, juutalaisia puolestaan noin 48 000.Deutsche Verwaltungsgeschichte Preußen, Provinz Schlesien Provinssin asukkaista runsaat 76 prosenttia oli saksalaisia ja 22 prosenttia puolalaisia. == Ylipresidentit == *1816–1820: Friedrich Theodor von Merckel *1824–1825: Moritz Haubold von Schönberg *1825: Ludwig Friedrich Viktor Hans von Bülow *1825–1845: Friedrich Theodor von Merckel *1845–1848: Wilhelm Felix Heinrich Magnus von Wedell *1848: Hans Ludwig David York von Wartenburg *1848: Julius Hermann Pinder *1848–1868: Johann von Schleinitz *1869–1872: Eberhard zu Stolberg-Wernigerode *1873–1874: Ferdinand von Nordenflycht *1874–1877: Adolf von Arnim-Boitzenburg *1877–1879: Robert von Puttkamer *1879–1894: Otto Theodor von Seydewitz *1894–1903: Hermann von Hatzfeldt-Trachenberg *1903–1909: Robert von Zedlitz-Trützschler *1910: Johann von Dallwitz *1910–1919: Hans Lauchlan von Guenther *1919: Felix Philipp *1919–1938: jaettuna Ala- ja Ylä-Sleesian provinsseihin *1938–1941: Josef Wagner == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinz Schlesien Luokka:Preussin provinssit Luokka:Sleesian historia
Valtteri Ketonen

Valtteri Ketonen (s. 2. elokuuta 1975) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti urallaan Superpesiksessä ainoastaan Hyvinkään Tahkoa. Ketosen kasvattajaseura on Hämeenlinnan Paukku. Vuonna 1997 alkaneen pääsarjauransa aikana Ketonen edusti vain Hyvinkään Tahkoa. Hänet valittiin vuoden tulokkaaksi 1997 ja etenijäkuninkaaksi kaudella 2000. Ainoan mestaruutensa Ketonen voitti vuonna 2007, jolloin Tahko kukisti finaalisarjassa Superpesistä 2000-luvun hallinneen Sotkamon Jymyn. Ketosen sormi murtui kesken viimeisen finaaliottelun. Hän oli pitkään Tahkon kapteenina. SM-hopeaa ja -pronssia Ketonen on saanut kerran. Pesäpallouransa Ketonen lopetti kauden 2010 jälkeen. Kuitenkin kaudella 2011 hän pelasi viisi ottelua maakuntasarjassa Janakkalan Janan riveissä. Niissä hän löi viisi ja toi seitsemän juoksua. Lisäksi hän on pelannut Kontioiden SM-turnauksessa. Ketonen edusti Riihi-Pesistä. Ketonen palasi kasvattajaseuraansa Hämeenlinnan Paukkuun suomensarjaan kausiksi 2014-2015. Kaudella 2014 hän pelasi yhteensä 11 ottelua ja kaudella 2015 hän pelasi yhteensä 15 ottelua voittaen myös etenijälohkon etenijätilaston 43 tuodulla juoksulla. Ketonen pelasi Superpesiksen runkosarjassa 352 ottelua ja oli seitsemästi mukana Itä–Länsi- ottelussa. Vuonna 2004 hän voitti ottelun yhteydessä pidetyn etenijäkisan. Ketonen on kaikkien aikojen etenijätilastossa kahdeksantena 543:lla tuodulla juoksullaan. Ketonen työskentelee opettajana Kiipulan ammattiopistossa. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 2007 * 1 SM-hopea: 1999 * 1 SM- pronssi: 2002 * 7 Itä-Länsi-ottelua: 2001, 2003-2005, 2007-2009 * Superpesiksen etenijäkuningas: 2000 * Superpesiksen vuoden tulokas: 1997 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden_tulokkaat/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pinaakkeli

Pinaakkeli () on pieni suippo pilari. Niitä käytetään esimerkiksi tornien kulmissa tai katon sivustoilla sekä kantavien pilarien huippuina. Pinaakkelit ovat yleisimpiä gotiikkaa edustavissa rakennuksissa. Yleisimmin pinaakkelien rooli oli sekä koristeellinen että painonsa kautta muuntaa sivukaariin kohdistuvat sivuttaiset voimat alaspäin suuntautuvaksi voimaksi. == Aiheesta muualla == Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Alma Richards

Alma Wilford Richards (20. helmikuuta 1890 Parowan, Utah – 3. huhtikuuta 1963 Long Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Yhdysvaltalainen valmentaja Eugene L. Roberts näki Richardsin pelaamassa koripalloa ja pyysi tätä hyppäämään kuuden jalan (noin 1,8 m) korkeudella olevan riman yli. Richards ylitti riman helposti ja Roberts päätti ryhtyä keräämään rahaa, jotta Richards voisi osallistua Yhdysvaltain olympiakarsintoihin ennen Tukholman olympialaisia. Karsinnoissa Richards voitti Yhdysvaltain mestarin George Horinen ja lunasti paikan olympialaisiin. Olympiakisoissa Richards voitti kultaa uudella olympiaennätyksellä 193. Hän paransi Harry Porterin neljä vuotta vanhaa olympiaennätystä kolmella senttimetrillä. Richards valmistui Cornellin yliopistosta vuonna 1917. Ennen olympialaisia Richards oli ollut keskinkertainen oppilas, mutta olympiavoiton jälkeen hänen lahjakkuutensa tuntui lähes rajattomalta. Hän voitti AAU:n mestaruuden vuonna 1913 ja kilpaili urallaan myös kymmenottelussa. Vuoden 1915 AAU:n mestaruuskilpailuissa Richards voitti kymmenottelun mestaruuden 500 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Avery Brundageen, josta sittemmin tuli Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja. Ennen vuoden 1916 kesäolympialaisia hän oli ylivoimaisesti Yhdysvaltain joukkueen paras kymmenottelija, ja korkeushyppääjä ja kahden olympiakullan voittaminen tuntui hyvin mahdolliselta. Ensimmäinen maailmansodan takia olympialaisia ei kuitenkaan koskaan järjestetty. Urheilu-uran jälkeen Richardsista valmistui asianajajaksi, mutta hän ei kuitenkaan koskaan toiminut ammatissa. Sen sijaan hän työskenteli Los Angelesissa opettajana 32 vuoden ajan. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Tundrasusi

Tundrasusi (Canis lupus albus) on suden alalaji, joka asuu pohjoisessa Euroopassa ja Aasiassa, etenkin Siperiassa, lukuun ottamatta pohjoisimpia Siperian saaria, joilta tundrasusi on hävitetty kokonaan. Salametsästyksen takia tundrasusi on hävitetty kokonaan eräiltä arktisilta saarilta. Tundrasusia myös myrkytettiin ja ammuttiin Neuvostoliiton aikoina helikopterista, jota ne maassa eivät päässeet pakoon. Tundrasusia on metsästetty enimmäkseen haitta- että myös turkiseläiminä. == Tuntomerkit == Tundrasudet painavat aikuisina yleensä 45–57 kiloa ja ovat noin 2 metrin pituisia. Turkin väri on usein valkea. Silti tundrasusista löytyy myös tummia metsäsuden värisiä yksilöitä. Tundrasusien turkin karvojen pituus on yleensä noin 15 senttimetriä. == Lähteet == Luokka:Susi
John Stevens Henslow

John Stevens Henslow (6. helmikuuta 1796 – 16. toukokuuta 1861) oli brittiläinen kasvitieteilijä, geologi ja pappi. Hän perusti vuonna 1831 Cambridgen yliopiston kasvitieteellisen puutarhan, joka avattiin yleisölle vuonna 1846. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan kuuluisan luonnontieteilijän Charles Darwinin opettajana ja vahvana tukijana. Henslow'n ansiosta Darwin pääsi kuuluisalle merimatkalle. Ottamalla käyttöön uudenlaisia opetusmetodeja kasvitieteen opetukseen hän sai maineen kasvitieteen kansantajuistajana. Häneen viittaava kasvitieteellinen auktorilyhenne on ”Hensl.”. == Elämäkerta == Henslow syntyi Rochesterissä asianajaja John Prentis Henslow'n poikana ja John Henslow'n pojanpoikana. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgessa St John's Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1818 16. wranglerina eli oli 16.:ksi paras tuona vuonna valmistuneista matematiikan opiskelijoista. Matematiikka jäi nopeasti taka-alalle, kun intohimo luonnonhistorian tutkimuksia kohtaan kehittyi. Vuonna 1819 hän pääsi edellisenä vuonna geologian Woodward- professoriksi nimitetyn Adam Sedgwickin kanssa tutkimaan Wightsaaren geologiaa. Henslow opiskeli samanaikaisesti kemiaa James Cummingin ohjaamana ja mineralogiaa Edward Daniel Clarken opettamana. Henslow teki ensiarvoisen tärkeitä geologisia löytöjä vuonna 1819 Mansaarella ja kaksi vuotta myöhemmin Angleseyssa, jotka hän julkaisi Transactions of the Cambridge Philosophical Society -sarjassa. Henlow oli opiskellut mineralogiaa tarmokkaasti. Hänet valittiin vuonna 1822 Cambridgen yliopiston mineralogian professoriksi, koska Clarken kuoleman myötä virka oli avoimena. Kaksi vuotta myöhemmin hänet vihittiin papiksi. Mineralogia ei enää tuntunut Henslow'ta kiinnostavan, joten hän erosi virastaan vuonna 1825 päästäkseen kasvitieteen professoriksi. Hänestä tuli kasvitieteen Regius-professori. Tämän professorin viran hän piti kuolemaansa saakka. Vuosina 1821–1835 keräämiensä näytteiden pohjalta Henslow kokosi 10 000 kasvilajia käsittävän ja 3 654 sivuisen kasvion. Mukana lajeja keräämässä oli hänen oppilaansa Charles Darwin, joka pääsi mukaan HMS Beaglen toiselle merimatkalle vuonna 1831. Henslow'n käyttämät opetusmenetelmät osoittautuivat erittäin tehokkaiksi. Luennoillaan hän käytti eri eliölajeja esitellessään omia piirroksiaan ja järjesti kävelyretkiä Cambridgen läheisyydessä. Professori John Parkerin mukaan Henslow oli yksi 1800-luvun tieteen merkittävimmistä hahmoista. Henslow kuoli Hitchamissa vuonna 1861. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Brittiläiset geologit Luokka:Vuonna 1796 syntyneet Luokka:Vuonna 1861 kuolleet
Honda Avancier

Honda Avancier on Hondan vuosina 1999–2003 valmistama pitkäakselivälinen viisiovinen hatchback, jota myytiin ainoastaan Japanin markkinoilla. Avancier muistuttaa idealtaan hieman Renault Vel Satis- ja Opel Signum -malleja – se perustui Accordin pohjalevyyn, mutta korkeampi kori mahdollisti Accord-sedania tai -farmaria suuremmat sisätilat. Takaistuimet ovat erilliset ja keskimmäinen penkki taittuu pöydäksi. Avancier esiteltiin syyskuussa 1999. Sitä myytiin 2,3-litraisella nelisylinterisellä, tai 3,0-litraisella V6-bensiinimoottorilla. Saatavilla oli vain automaattivaihteisto; esittelyn aikaan 3,0-litraisessa mallissa oli Hondan ensimmäinen viisiportainen automaattivaihteisto. V6-malliin sai lisävarusteena Intelligent Highway Cruise Control -järjestelmän, joka käyttää tutkaa säilyttääkseen turvavälin edellä ajavaan autoon. 2,3-litraisen moottorin yhteyteen sai myös nelivedon. Vuoden 2003 lopussa Avancierin valmistus päättyi heikkojen myyntilukujen takia. == Lähteet == * Honda Avancier – tekniset tiedot == Aiheesta muualla == Avancier Luokka:D-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Kamarikuoro Melos

Kamarikuoro Melos on turkulainen kamarikuoro. Se perustettiin 1960-luvun puolessavälissä ja rekisteröitiin vuonna 1968. Vuodesta 2016 alkaen kuoron johtaja on toiminut Sanna Kola. Timo Monto johti kuoroa vuodesta 1998 vuoteen 2016. Montoa ennen kuoron johtajana toimi Esa Yli-Forssi. Kuoro juhlii vuonna 2018 50-vuotisjuhlavuottaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sekakuorot Luokka:Turun musiikki
Pilasteri

Pilasteri (ital. pilastro) on rakennuksen seinässä kiinni oleva ja siitä vähän ulkoneva, poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen pilari, jolla on kapiteeli ja jalusta. Pilastereilla on arkkitehtuurissa ensisijaisesti koristeellinen tehtävä, eivätkä ne yleensä ole rakennuksen todellisia tukirakenteita. Pilastereita käytetään usein klassisessa arkkitehtuurissa ovi- tai ikkuna-aukkojen koristeina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pylväät
Arktinen susi

Arktinen susi eli napasusi (Canis lupus arctos) on suden alalaji, jota tavataan Kanadan arktisilla alueilla. == Ulkonäkö ja koko == Arktiset sudet ovat yleensä susiksi keskikokoisia ja joskus hyvinkin suuria, joskin koossa sen voittavat suden kolme suurinta alalajia. Pituudeltaan ne ovat noin 1–1,8 metriä häntä mukaan lukien; urokset ovat isompia kuin naaraat. Säkäkorkeus on noin 60–80 senttiä. Arktiset sudet painavat noin 32-70 kiloa ja ovat painavampia kuin Suomessakin elävät euraasiansudet. Suhteessa arktisen suden korvat ovat pienet ja niillä sinisilmäisyys on joillain seuduilla yleistä. Arktinen susi on yleensä valkoinen, mutta useilla yksilöillä on harmaata ja joskus jopa punaruskeaa kuviointia selässä ja naamassa. == Elintavat == Arktinen susi elää yleensä noin 3–8 yksilön laumoissa. Koska arktisen suden elinalueilla ei ole juuri asutusta, se ei pelkää ihmistä lainkaan. Arktinen susi lähestyy usein ihmistä uteliaana, ja on täten helppo havaita. Näissä tilanteissa ne eivät ole koskaan osoittaneet saalistuskäyttäytymistä tai aggressioita. Vankeudessa arktisten susien iäksi on mitattu jopa 18 vuotta, mutta luonnossa ne elävät tavallisesti 7–10 vuotta. === Lisääntyminen === Kaikkien susien tapaan vain lauman johtava naaras saa paritella. Poikasten pienellä määrällä varmistetaan, että ravintoa riittää kaikille poikasille. Arktiset sudet synnyttävät poikasensa maahan tai lumeen kaivettuun pesään, jos se on mahdollista. Se voi myös synnyttää pentunsa luoliin ja kallion koloihin. Emo synnyttää 2–3 pentua toukokuun lopulla aina kesäkuun alkuun. Pennut ovat väritykseltään harmaita. === Ravinto === Arktinen susi saalistaa laumoissa itseäänkin suurempia eläimiä, kuten karibuja ja myskihärkiä. Lisäksi ne syövät napajäniksiä, sopuleita, hylkeitä ja hanhia. Eläin voi syödä kerralla jopa 9 kiloa lihaa. == Lähteet == Luokka:Susi
Satu Linnapuomi

Satu Linnapuomi (o.s. Lattu, s. 26. huhtikuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2007. Linnapuomi toimi vuosina 2019–2022 Suomen Kansallisteatterin Kantti- nuortenteatterin taiteellisena vastaavana. Hänen ohjaustöitään ovat muun muassa: Tytöille jotka ajattelevat olevansa yksin (Kansallisteatteri 2023), Pasi Was Here (Lahden kaupunginteatteri 2019) ja Nimeni on Susanna (Seinäjoen kaupunginteatteri 2018). Keväällä 2024 Linnapuomi sai Eino Kalima -palkinnon ohjauksestaan Pakko jakaa (Kansallisteatteri 2021). Linnapuomi on toiminut myös näyttelijänä Salatut elämät -tv-sarjassa vuonna 2000, sekä myöhemmin vuonna 2016. Hän on toiminut toimittajana televisio-ohjelmissa Ensi-ilta (MTV3), Kino (Canal+) ja Tähtihetki (Yle TV1), Radio Cityssä sekä useissa lehdissä. Linnapuomin pikkuveli on näyttelijä Pete Lattu. ==Teatteritöitä== *Tytöille, jotka ajattelevat olevansa yksin, Suomen Kansallisteatteri 2023 *Anne F, Suomen Kansallisteatteri 2021 *Otteita, Suomen Kansallisteatteri 2019 *Pasi Was Here, Lahden kaupunginteatteri 2019 *Nimeni on Susanna, Seinäjoen kaupunginteatteri 2018 *Kaikki edessä, Suomen Kansallisteatteri 2016 *Peppi Pitkätossu, Kouvolan Teatteri 2017 *Onnennumerot, Kouvolan Teatteri 2015 *Kuin ensimmäistä päivää, Kouvolan Teatteri 2013 == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva Rooli 2002 Kuutamolla Televisiotoimittaja === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 1999 Ihana mies Kikka 2000, 2016 Salatut elämät Kukka-Maaria Kujala == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esa Pethman

Esa Kari Pethman (s. 17. toukokuuta 1938 Kuusankoski) on suomalainen jazzmuusikko ja säveltäjä. Pethmania pidetään yhtenä suomalaisen jazzin kärkihahmoista. Pethmanin pääsoitin on saksofoni, mutta hän soittaa myös huilua, jonka soittamista hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa. Hän soitti 1960-luvulla veljensä Anssin kanssa monissa orkestereissa, muun muassa Radion Tanssiorkesterissa. Suomen lisäksi hän on tehnyt kiertueita Tšekkoslovakiaan ja Puolaan. Hänen sävellyksensä ovat herättäneet huomiota omaleimaisuudellaan. Pethman säveltänyt myös kirkko-ooppera Ulstadiuksen, joka esitetty Turun tuomiokirkossa 1993 ja 1994. Oopperan libreton teki Harri Raitis. Vuonna 2007 soittamisen katkaisi hetkeksi aivoinfarkti. Pethman kuitenkin toipui kohtauksesta ja keikkailee edelleen. Jazzin lisäksi Pethman on tehnyt uran myös iskelmämusiikin parissa. Hän on soittanut muun muassa Laila Kinnusen ja Carolan taustayhtyeissä. Pethman asuu nykyään vaimonsa kanssa Hämeenlinnassa. Esa Pethmanista on ilmestynyt Marja-Terttu Luoman kirjoittama elämäkerta Syntynyt jazzmuusikoksi. == Levytyksiä == *Jazz (1963, ep) *Modern Sound of Finland (1965) *Esa & Flutes (1986) *Valoa mäyränkolosta (1986) *Esamba (1996) *Serenadi aamulle (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Ylen Elävä arkisto – Esa Pethman: Blues Abstraction (1969) Luokka:Suomalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Suomalaiset jazzmusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Richard Owen

Richard Owen (20. heinäkuuta 1804 – 18. joulukuuta 1892) oli brittiläinen eläintieteilijä, anatomi ja paleontologian tutkija. Parhaiten hänet tunnetaan eläinfossiileiden ja etenkin dinosaurusten fossiileiden tutkijana. Hän oli ensimmäinen tieteilijä, joka erotti hirmuliskot omaksi erilliseksi ryhmäksi nykyisistä liskoista, ja hän antoi ryhmälle nimityksen Dinosauria. Owenia on luonnehdittu 1800-luvun puolivälin etevimmäksi brittiläiseksi eläintieteilijäksi. Hän oli johtava hahmo Natural History Museum -museon perustamisessa sekä aktiivinen darwinismin vastustaja. == Elämäkerta == Owen syntyi Lancesterin kaupungissa vuonna 1804 ja jo 16-vuotiaana hän pääsi syntymäpaikkansa lääkärin oppipojaksi. Hän valmistui Edinburgh’n yliopistosta vuonna 1824, mutta jatkoi anatomian opintoja yliopistossa vielä vuoteen 1825 saakka, jolloin hän pääsi töihin Saint Bartholomew’s Hospitaliin Lontooseen. Siellä hän opetti vuoteen 1836 saakka, jolloin hän sai hunterilaisprofessorin () paikan Royal College of Surgeonsissa. Virassaan Owen sai mahdollisuuden analysoida Regent’s Parkin eläintieteellisessä puistossa kuolleiden eläinten ruumiita. Saamansa kokemuksen siivittämänä Owen kykeni tutkimaan fossiloituneita luita, joita tuohon aikaan löydettiin kasvavaa tahtia Etelä- Englannista ja Manner-Euroopasta. Owen kuvasi vuonna 1841 ensimmäisen suuren liskonsa Cetiosaurukseksi, jonka luut brittitutkija William Buckland oli kerännyt. Samana vuonna hän loi eläinkunnan luokitukseen Dinosauria-taksonin. Owen kuvasi ensimmäisen kunnollisen fossiilin pohjalta liskoa ja lintua muistuttavan Archaeopteryx-lajin. Vaikka fossiililöytö tuki vahvasti Darwinin väitteitä ei Owen halunnut uskoa evoluutioon tai luonnonvalintaan. Luomisoppiin perustuvan teoriansa ansiosta Owen nautti konservatiivien luottamusta, minkä avulla hän nousi yhdeksi viktoriaanisen ajan vaikutusvaltaisimmaksi tieteilijäksi. Owen sai ritarinarvon vuonna 1884 ja hänelle lahjoitettiin kuninkaallinen asunto Richmond Parkista vuonna 1854. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Brittiläiset paleontologit Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Bernard de Jussieu

Bernard de Jussieu (17. elokuuta 1699 Lyon, Ranska – 6. marraskuuta 1777 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän kuului Ranskan tiedeakatemiaan ja Lontoon Royal Societyyn. Virallinen kasvitieteellinen auktorilyhenne hänestä on B.Juss. De Jussieu tuli vuonna 1714 veljensä Antoine de Jussieun kutsusta Pariisiin. Hänen veljensä oli tuolloin kasvitieteen professori Jardin du Roin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hän oli veljensä mukana Ranskasta Portugaliin ja Espanjaan suuntautuneella tutkimusmatkalla, jonka jälkeen hän lähti Montpellieriin opiskelemaan lääketiedettä. Valmistuttuaan hän muutti Pariisiin jossa sai viran Jardin du Roissa 30. syyskuuta 1722. Hän suoritti Pariisissa myös toisen tutkinnon vuonna 1726. De Jussieun työhön kuului kasviohuoneiden valvontaa sekä opetusta ja kenttäkursseja. Hänen kenttämatkoilleen osallistui useita myöhemmin merkittäviä kasvitieteilijöitä. Myös Carl Linné kävi vierailulla hänen tunneillaan vuonna 1738. Vuonna 1759 Ludvig XV kutsui hänet järjestämään ja luokittelemaan kasvitieteellistä puutarhaa Petit Trianoniin Versailles'n linnan puistoon. Hän järjesti puutarhan Linnén luokittelun mukaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1699 syntyneet Luokka:Vuonna 1777 kuolleet
Once Upon a Time in the North (novelli)

Once Upon a Time in the North on Philip Pullmanin novellikirjanen, joka ilmestyi englanniksi huhtikuussa 2008. Kirjan sisältämän novellin päähenkilö on nuori aeronautti Lee Scoresby 29 vuotta ennen Universumien tomu -trilogian tapahtumia. Vastikään pokerissa kuumailmapallonsa voittanut Scoresby rantautuu Vienanmerellä sijaitsevalle Novy Odensen saarelle etsimään rahtia, mutta joutuukin vastatusten korruptoituneen ja suuryrityksiä suosivan pormestariehdokas Ivan Poliakovin ja tämän palkkaaman dakotalaisen palkkatappajan kanssa. Scoresby kohtaa ensimmäistä kertaa Iorek Byrnisonin. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Christina Hardyment: Once Upon a Time in the North. The Independent 8.4.2008. Luokka:Universumien tomu Luokka:Vuoden 2008 kirjat
Anthony Hickox

Anthony "Tony" Hickox (1959–2023) oli englantilainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja tuottaja. Hickox oli elokuvaohjaaja Douglas Hickoxin poika, ja hänen molemmat veljensäkin olivat elokuvaohjaajia. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat kauhuelokuvat Waxwork (1988) ja Hellraiser III: Hell on Earth (1993). Hän ohjasi myös toimintaelokuvan Submerged (2005). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Monitoimilaite

Monitoimilaite on elektroninen laite, jolla voidaan mm. tulostaa, kopioida ja skannata. Lisäksi laitteessa voi olla myös faksi. Monitoimilaite voi olla ainoastaan tietokoneen lisälaitteena toimiva, mutta myös standalone-laitteita on. Monitoimilaitteita on toteutettu sekä mustesuihku- että lasertekniikalla. ==Kirjallisuutta== * * * Luokka:Toimistovälineet Luokka:Tulostaminen
Köysirata

Köysirata on kuljetusväline, jossa voimansiirto on toteutettu kuormaa vetävällä köydellä tai vaijerilla. Periaate on sama kuin hississä, ja usein näiden kahden järjestelmän välinen raja voi olla häilyvä. Köysiradoiksi voidaan kutsua yhtä hyvin vaijerin vetämiä hiihto- ja gondolihissejä kuin vaijerin vetämää katutasolla kiskoilla liikkuvaa raitiovaunua. Vaijeria vetää useimmiten sähkömoottori, aiemmin myös höyrykone. Köysiradat palvelevat useimmiten matkailua ja ne ovat jo itsessään nähtävyyksiä. Suomessa on hiihtokeskuksissa kymmenittäin hiihtohissejä, mutta muunlaisia köysiratoja Suomessa on vain muutama. Suomen ensimmäinen gondolihissi rakennettiin Levitunturille Kittilään. Suomen ensimmäinen funikulaari sijaitsee Kolilla, toinen on Turussa, Kakolan funikulaari. San Franciscossa Yhdysvalloissa raitiovaunut liikkuvat katuun upotettujen vaijerien vetäminä. Siellä raitiovaunujen nousemat mäet ovat niin jyrkkiä, ettei vaunujen teräspyörien ja kiskojen välinen kitka riittäisi voimansiirtoon. Toisenlainen ratkaisu tähän olisi kiskojen väliin asennettu hammaskisko, jolloin puhutaan hammasradasta. Köysirata on jo melko vanha kuljetusmuoto. Se on ollut kätevä vuorilla, kun on kuljetettu ihmisiä tai lasteja ylös- tai alaspäin. == Köysiratoja == *Ilmaköysirata **Gondolihissi *Hiihtohissi *San Franciscon kaapeliraitiotie (kiskoköysirata) *Funikulaari == Aiheesta muualla == * Alppiseutujen ilmaradat. Uudenaikaisia matkailuliikenteen välineitä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.05.1929, nro 20, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot *
Petrus Chrysologus

Pyhä Petrus Chrysologus (406–450) oli Ravennan piispa vuodesta 433 kuolemaansa. Hän on katolisen kirkon pyhimys, ja hänet julistettiin kirkonopettajaksi vuonna 1729. Petrus tuli tunnetuksi puhetaidoistaan. Tähän viittaa jopa hänen liikanimensä "Chrysologus" (kultasanainen). Chrysologus Chrysologus Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Italialaiset pyhimykset
Roel Reiné

Roel Reiné (s. 1969 Eindhoven) on alankomaalainen televisio- ja elokuvaohjaaja, joka työskentelee Los Angelesissa. Uransa alulla Reiné ohjasi synnyinmaassaan televisiosarjoja kuten Wie is de Mol ja SamSam. Vuonna 1999 hänen elokuvansa Palkkana kuolema sai alankomaalaisen Gouden Kalf -palkinnon, ja pian sen jälkeen hän muutti maanmiehensä Paul Verhoevenin kehotuksesta Yhdysvaltoihin. Siellä Reiné pyrki tarttumaan kaikkiin työtilaisuuksiin suuremmin valikoimatta, jotta voisi kokemuksen kautta kehittyä ohjaajana. == Filmografia == * Palkkana kuolema (The Delivery, 1999) * Adrenaline (2003) * Deadwater (2007) * The Marker (Pistol Whipped, 2008) * The Marine 2 (2009) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Roel Reinén kotisivut Luokka:Alankomaalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabriella Pallotta

pienoiskuva|upright|Gabriella Pallotta vuonna 1958. Gabriella Pallotta (s. 6. lokakuuta 1938) on italialainen näyttelijä. Pallotta oli vuonna 1963 ehdolla parhaan naissivuosan Golden Globen saajaksi roolistaan Melville Shavelsonin elokuvassa Vakoilijat Roomassa (1962). Muita elokuvia, joissa Pallotta on esiintynyt, on muiden muassa Vittorio De Sican Katto (1956). == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melville Shavelson

Melville Shavelson (1. huhtikuuta 1917 – 8. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän oli käsikirjoittajana kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi, vuosina 1956 ja 1959. New Yorkin Brooklynissa syntynyt Shavelson opiskeli Cornellin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen tiedottajana. Vuonna 1938 hän lähetti yhdessä pomonsa Milt Josefsbergin kanssa kirjoittamiaan käsikirjoitusnäytteitä koomikko Bob Hopelle, joka palkkasi heidät. Shavelsonin ja Hopen hedelmällinen yhteistyö jatkui 1950-luvulle saakka. Heidän teidensä erottuakin Shavelson käsikirjoitti ja ohjasi monia menestyneitä elokuvia, kuten Lemmenlaiva (1958), Laulu viidestä pennistä (1959), Lainahousuissa (1961) ja Sinun, minun ja meidän (1968). Shavelson toimi muutamaan otteeseen läntisen Writers Guild of American puheenjohtajana. Hän kuoli 90-vuotiaana Kaliforniassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Marvin Miller

Marvin Julian Miller (14. huhtikuuta 1917 – 27. marraskuuta 2012) oli Major League Baseballin pelaajayhdistyksen johtajana vuosina 1966–1982. Vuonna 1992 Red Barber julisti hänet Babe Ruthin ja Jackie Robinsonin ohella yhdeksi baseballin historian tärkeimmistä miehistä.http://www.villagevoice.com/news/0749,barra,78545,2.html Häntä ei ole silti valittu Baseball Hall of Fameen. Miller kuoli 95-vuotiaana marraskuussa 2012. Hänellä oli pari kuukautta aiemmin havaittu maksasyöpä. == Lähteet == Luokka:Major League Baseball Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Red Barber

Walter Lanier "Red" Barber (17. helmikuuta 1908 – 22. lokakuuta 1992) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja. Hän tuli tunnetuksi baseballin maailmasta ja voittikin vuonna 1978 Mel Allenin kanssa Baseball Hall of Famen Ford C. Frick -palkinnon. Maailman ensimmäisen televisioidun Major League Baseball -pelin aikana 1. heinäkuuta 1939 Barber esiintyi selostuksensa lisäksi kolmessa mainoksen kaltaisessa kohtauksessa, jossa esitteli Brooklyn Dodgers -joukkueen sponsoreiden Procter & Gamblen, Mobilin ja General Millsin tuotteita. Televisiomainostamiselle ei ollut telehallintoviraston lupaa, mutta lähetyksestä vastannut NBC välttyi sakoilta, koska tapaus voitiin ymmärtää myös pelkkänä vastapalveluksena sponsorille. Ensimmäinen luvallinen televisiomainos esitettiin NBC:llä kaksi vuotta myöhemmin. Barber kelpuutettiin vuonna 1995 postuumisti Radio Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluselostajat Luokka:Major League Baseball Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
English Heritage

English Heritage on Yhdistyneen kuningaskunnan kulttuuriministeriön hallinnoima organisaatio, jonka tehtävänä on säilyttää Englannin historiallista perintöä. Se hoitaa useita historiallisia kohteita Stonehengestä aina Jimi Hendrixin entiseen asuntoon. Tehtäviltään se muistuttaa osittain Suomen museovirastoa. Se hankkii osan tuloistaan nähtävyyksien pääsymaksuina ja rohkaisee ihmisiä "liittymään jäseniksi" eli hankkimaan kanta-asiakaskortin, jolla saa vuosimaksua vastaan etuja. Tämä toimintatapa on yleinen monille matkailukohteita ylläpitäville englantilaisille järjestöille, mutta toisin kuin esimerkiksi National Trust, joka on riippumaton säätiö, English Heritage on toistaiseksi osa valtionhallintoa, ja se saa vuosittain valtiolta noin 22 miljoonaa puntaa kokoelmansa ylläpitämiseen. Britannian hallitus on ilmoittanut luopuvansa organisaation rahoittamisesta asteittain kevääseen 2015 mennessä. English Heritagen projekti Images of England kokoaa kulttuuriperintöä internetiin, ja sen tavoitteena on saada kuva jokaisesta Englannin suojellusta rakennuksesta. English Heritage vastaa sinisten muistolaattojen (blue plaque) kiinnittämisestä merkittäville paikoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *English Heritage website *Chief Executive website Luokka:Brittiläinen kulttuuri Luokka:Kulttuurijärjestöt
Johann Erasmus Kindermann

Johann Erasmus Kindermann (29. maaliskuuta 1616 – 14. huhtikuuta 1655) oli barokin ajan saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hän työskenteli pääasiassa Nürnbergissä, mutta vietti jonkin aikaa myös Italiassa. == Aiheesta muualla == * International Music Score Library Project: Kindermann Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1616 syntyneet Luokka:Vuonna 1655 kuolleet
For Whom the Bell Tolls

For Whom the Bell Tolls on *, Ernest Hemingwayn romaani *Kenelle kellot soivat, Sam Woodin ohjaama elokuva *”For Whom the Bell Tolls”, Metallican kappale ==Katso myös== *For Whom the Bells Toll, Derek William Dickin eli Fishin albumi
Joen yli puiden siimekseen

Joen yli puiden siimekseen on Ernest Hemingwayn viimeinen täysimittainen romaani. ==Juoni== Viisikymmenvuotias eversti – entinen prikaatinkenraali – Richard Cantwell saapuu Venetsiaan nähdäkseen vielä kerran muistojensa kaupungin ja kohdatakseen viimeisen rakkautensa, nuoren kreivitär Renatan. Eversti on taistellut nuorena itävaltalaisia vastaan Veneton tasangolla, osallistunut toisessa maailmansodassa Normandian maihinnousuun ja ollut valloittamassa Pariisia. Nyt hän on tullut vakavasti sairaana ampumaan sorsia laguunilla. ==Lähteet== Luokka:Ernest Hemingwayn teokset Luokka:Vuoden 1950 kirjat
Liitutaulu

thumb|left|250px|Liitutaululle kirjoittava opettaja Liitutaulu on uudelleenkäytettävä kirjoitusalusta, johon teksti tai piirrokset tehdään liidulla tai muilla pyyhittävillä kynillä. Liitutaulut tehtiin alun perin mustista tai harmaista, ohuista saviliuskelevyistä. Uudenaikaisemmat liitutaulut ovat useimmiten väriltään vihreitä tai ruskeita. Liitutauluja on yleensä käytetty kouluissa opetusvälineenä. Liitutauluja on myös käytetty mainostamisessa, esimerkiksi ravintolat kirjoittavat usein päivän ruokalistan liitutaululle. Liitutaulu voi olla yksinkertaisimmillaan vain laudankappale, johon on maalattu mattapintainen maalipinta. Joskus liitutauluna toimii muovikalvo, jonka ylä- ja alaosassa on rullat, joista liitutaulun kirjoitusalaa voi liikuttaa ylös- tai alaspäin, jolloin kirjoituspinta-ala ei ole niin rajoitettu kuin perinteisessä liitutaulussa, eikä tilanpuutteen vuoksi tarvitse pyyhkiä aiemmin kirjoitettuja tekstejä pois. Korkealaatuisimmat liitutaulut on tehty posliinista, ja ne kestävät käyttöä 10–20 vuotta. Liitutauluun tehdyt merkinnät voi pyyhkiä pois kostealla pyyhkeellä, taulusienellä tai erityisellä taulupyyhkimellä, jossa muoviseen tai puiseen pidikkeeseen on kiinnitetty huopalevy. Joistakin liitutauluista merkinnät on kuitenkin ollut vaikeita poistaa, varsinkin kun ne on tehty märälle pinnalle. Liitutaulujen valmistajat ovatkin neuvoneet, että uusi liitutaulu tai sen uudistettu pinnoite kannattaa aluksi piirtää täyteen liidulla ja sen jälkeen pyyhkiä ennen kuin liitutaulu otetaan varsinaiseen käyttöönsä. Liitutaululle kirjoitetaan liitupuikolla, joka on erityisesti valmistettu sitä käyttöä varten. Taululiidut ovat yleensä valkoisia, mutta muitakin värejä on saatavissa. Taululiidut valmistetaan nykyään kipsistä. Liitutaulun käyttöön liittyy haittoja. Niiden käytöstä muodostuu paljon liitupölyä riippumatta käytetystä liitutyypistä. Tämä voi aiheuttaa allergisia reaktioita ja hengitysvaikeuksia. Liitupöly voi myös vaurioittaa liitutaulun kanssa samassa tilassa olevia pölylle herkkiä laitteita, kuten tietokoneita. Ääntä, joka syntyy toisinaan taululle kirjoitettaessa tai liitutaulun raapaisemisesta vahingossa kynsillä, on pidetty hyvin ärsyttävänä. Viime aikoina liitutaulut onkin yhä yleisemmin korvattu valkotauluilla. Liitutaulun edut ovat kiistattomat. Liitu toimii aina, kun taas videotykki voi lakkoilla ja valkotaulutussi on kuivuttuaan käyttökelvoton. Liidun jälki näkyy luentosalin perällekin; liidulla on luontevaa kirjoittaa riittävän suurta tekstiä. == Aiheesta muualla == * http://dictionary.reference.com/browse/blackboard * http://www.ergoindemand.com/about_chalkboards.htm Luokka:Opetustekniikka Luokka:Toimistovälineet
Serdar Demirel

Serdar Demirel (s. 4. syyskuuta 1983) on turkkilainen pistooliampuja. Demirel saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien sarjassa pronssia 50 m pistoolissa tuloksella 553. Maailmancupissa Kairossa 2022 hän saavutti hopeaa 10 m ilmapistoolin joukkukilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset ampujat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Bernie Mac Show

The Bernie Mac Show on yhdysvaltalainen tilannekomedia. Sarjaa näytettiin FOX- kanavalla 14. marraskuuta 2001 lähtien aina 14. huhtikuuta 2006 asti ja sitä kuvattiin yhteensä 104 jakson ajan. Suomessa sarjaa esitti Sub. Sarjan pääosassa on tunnettu musta koomikko Bernie Mac, joka esittää lähes itsensä kaltaista hahmoa. Sarjassa hän on sisarensa lasten väliaikainen huoltaja, ja sarjan huumori keskittyy paljolti enon ja lasten väliseen herjanheittoon. Sarjassa käy vieraina kuuluisuuksia, jotka esittävät itseään. == Aiheesta muualla == * * Epguides tiivistelmät jaksoista Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Foxin televisio-ohjelmat
Oksman

Oksman on suomalainen sukunimi. Nimellä on edelleen olemassa myös kirjoitusmuoto Oxman. Sukututkimuksen harrastajat olettavat, että nimi on käännös savokarjalaisesta nimestä Sonninen tai Härkönen. Oksman-nimiset henkilöt eivät kaikki ole sukua keskenään, koska nimeä on käytetty esimerkiksi sotilasnimenä, jolloin nimi on periytynyt sotilaalta toiselle riippumatta heidän sukulaisuussuhteistaan. Sotilasnimissä nähdään myös suomalaisnimien ruotsinnoksia ja johdannaisia asuinpaikan mukaan. Tällöin ruotsinkielimen sotilaskirjuri kirjasi esimerkiksi Sonnilahdella asuneen talonpojan armeijan rulliin muotoon Oxman.Mikkonen, Paikkala 1993: 396.Mikkonen, Paikkala 1993: 25. 1600-luvulla Leppävirran seurakunnan kappalainen ja kirkkoherra Klemens Bartholdi käytti myös nimiä Bosphorus ja Oxman.Åström 1956 == Nimenmuutoksia == Sittemmin Oksman-nimiä on suomalaistettu muun muassa Otvaksi,Mikkonen, Paikkala 1993: 28, 390. Osmalaksi, Jyrkänteeksi, Otsoksi, Mikkonen, Paikkala 1993: 395–396. Oksaksi,Mikkonen, Paikkala 1993: 390. ja Soisaloksi. Joku on ottanut nimen Lagervall.Mikkonen, Paikkala 1993: 395, 566. == Tunnettuja nimen kantajia == * Elmo Oksman, painonnostaja * Jaakko Fredrik Lagervall (ent. Oxman, 1787–1865), näytelmäkirjailija, majuri * Hannes Oksman (1903–1919), lähettipoika * Juhani Oksman (s. 1931), professori, Oulun yliopiston entinen rehtori * Olavi Oksman (s. 1934), yritysjohtaja, teollisuusneuvos, Juhani Oksmanin veli * Ville Oksman (1876–1953), rautasorvari, kansanedustaja (SDP) == Lähteet == * * * * Mikkonen, Pirjo ja Paikkala, Sirkka: Suomalaiset sukunimet, Weilin+Göös: Keuruu 1993 ISBN 951-35-5566-6. === Viitteet === Luokka:Sukunimet
Martin Podhráský

Martin Podhráský (s. 11. lokakuuta 1983 Praha) on tšekkiläinen pistooliampuja. Martin Podhráský saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien sarjassa pronssia 25 m olympiapistoolissa tuloksella 576. Pekingissä vuoden 2008 olympialaisissa Podhráský oli 14. tuloksella 565. Hän jäi 14 pistettä finaalipaikasta. ==Lähteet== * * * Luokka:Tšekkiläiset ampujat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Under the Greenwood Tree (albumi)

__NOTOC__ Under the Greenwood Tree on jazzyhtye Breadmachinen studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 2007. == Kappaleet == # Under the Greenwood Tree (säv. Antero Priha, san. William Shakespeare) # 88 (säv. Priha) # Enkeli (säv. Priha, san. Priha ja Roni Martin) # Poppis (säv. Seppo Kantonen) # You Say You Care (säv. Jule Styne ja Leo Robin, sov. Priha) # I Was Born Yeasterday (säv. Ape Anttila) # Hellsinki Street (säv. ja san. Priha) # Sorry I'm Late (säv. Anttila) # Time Remembered (säv. Bill Evans, sov. Priha) == Kokoonpano == === Yhtye === * Antero Priha – trumpetti * Seppo Kantonen – kosketinsoittimet * Ape Anttila – basso * Markku Ounaskari – rummut, cajon * Ville Forss – kongat, bongot === Tuotanto === * Teho Majamäki – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Risto Hemmi – miksaaja * Antero Priha – tuottaja * Otto Donner – masteroija * Jokudesign – design === Vierailevat muusikot === * Ismo Alanko – laulu (kappale 1) * Roni Martin – laulu (kappale 3) * Tuomari Nurmio – laulu (kappale 7) * Emma Salokoski – laulu (kappaleet 1, 5 ja 9) * Heikki Keskinen – tenorisaksofoni (kappaleet 4–8) * Ippe Kätkä – rummut (5 ja 7) * Pentti Lahti – alttosaksofoni, huilu (kappaleet 3–4) * Teho Majamäki – vibrafoni, udu, marimba, luupit, lyömäsoittimet (kappaleet 1, 2, 4, 5 ja 7) * Mikko Mustonen – tuuba (kappaleet 2–3) * Tapani Rinne – bassoklarinetti (kappaleet 1–2) * Panu Syrjänen – baritoni- ja alttosaksofoni (kappaleet 5 ja 7) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit
Ryan Malone

Ryan Malone (s. 1. joulukuuta 1979 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli vasen laitahyökkääjä. Malone varattiin NHL:ään kesällä 1999, kun Pittsburgh Penguins otti miehen 115. varauksena. Varausvuonnaan Malone pelasi USHL-sarjan Omaha Lancersissa. Tämän jälkeen hän siirtyi NCAA:n yliopistosarjaan, jossa pelasi neljä kautta St. Cloud State Universityn joukkueessa. Viimeisenä yliopistokautenaan Malone pelasi kolme ottelua myös AHL:ssä Wilkes- Barre/Scranton Penguinsissa. Malone pelasi tulokaskautensa NHL:ssä 2003–2004. Hänestä tuli ensimmäinen Pittsburghin alueella syntynyt ja kiekko-oppinsa saanut pelaaja sekä ensimmäinen Pittsburgh Penguinsissa pelannut Pittsburghissa syntynyt jääkiekkoilija. Malone pelasi hyvän tulokaskauden ja oli huonon joukkueen tasaisimpia suorittajia koko kauden. Hän oli Pittsburghin kolmanneksi paras pistemies tehoillaan 22+21 ja tulokastilastojen neljänneksi tehokkain. Malone valittiin kauden päätteeksi tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös NHL:n tähdistöottelun yhteydessä järjestettyyn nuorten pelaajien NHL YoungStars -otteluun. Kautta 2004–2005 ei ikinä pelattu työsulun takia. Malone kiekkoili kauden aikana kolmessa eri sarjassa Euroopassa. Hän aloitti SM-liigassa Espoo Bluesissa, josta kuitenkin lähti yhdeksän ottelun jälkeen nivusvammaan vedoten. Tämän jälkeen hän haukkui Espoon olosuhteet ja SM-liigan tuomarilinjan. Malone pelasi myös Italian Serie A:ssa Rittenissä, josta siirtyi pelaamaan pudotuspelejä Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaan. Malone palasi Pittsburghiin kaudeksi 2005–2006, kun hän teki joukkueen kanssa vuoden sopimuksen. Hän teki lähes samat pisteet kuin tulokaskautenaan, ja oli viidellä alivoimamaalillaan liigan kolmas. Kauden jälkeen Malone teki kahden vuoden jatkosopimuksen Pittsburghin kanssa välitystuomioistuimen käsittelyn jälkeen. Kaudella 2006–2007 Malone teki uransa ensimmäisen hattutemppunsa. Hänen isänsä Greg Malone oli tehnyt myös hattutempun Pittsburghissa pelatessaan. Maloneista tuli toinen isä-poika-yhdistelmä, joka on tehnyt hattutempun samassa organisaatiossa. Boston Bruinsissa samaan pystyivät aiemmin Ken Hodge vanhempi ja Ken Hodge nuorempi. Seuraavalla kaudella Pittsburgh eteni Stanley Cup -finaaleihin, joissa kuitenkin hävisi Detroit Red Wingsille. Malonesta tuli ensimmäinen Stanley Cupin loppuotteluissa pelannut Pittsburghissa syntynyt pelaaja. Tampa Bay hankki Malonen ja Gary Robertsin pelaajaoikeudet Pittsburghista vaihdossa varausoikeuksiin kesäkuussa 2008. Muutamaa päivää myöhemmin Tampa Bay teki Malonen kanssa seitsemän vuoden sopimuksen. Kaudeksi 2014–2015 Malone siirtyi New York Rangersiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William King (kirjailija)

William John King (s. 1959) on skotlantilainen kirjailija. Hän opiskeli jonkin aikaa Edinburghin yliopistossa. Hän työskenteli eri ammateissa, kunnes tuli 1989 töihin Games Workshopille. Hän asui Prahassa, mutta muutti takaisin Skotlantiin 2006. King on kirjoittanut Warhammer-maailmaan sijoittuvaa Gotrek ja Felix -sarjaa, josta on suomennettu kaksi osaa. == Suomennetut teokset == * Peikonsurma (sarja: Gotrekin ja Felixin tarina), Turku : Acalla 2001. * Skaveninsurma (sarja: Gotrekin ja Felixin tarina), Turku : Acalla 2002. ==Aiheesta muualla== * Kotisivut Luokka:Skotlantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Skotlantilaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shawn McEachern

Shawn McEachern (s. 28. helmikuuta 1969 Waltham, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. == Ura == === Seurajoukkue === McEachern pelasi NHL:ssä yhteensä 911 runkosarjaottelua tehoin 256+323=579 ja 97 playoff-ottelua tehoin 12+25=37. Hän voitti urallaan Stanley Cupin 1992 Pittsburgh Penguinsissa. NHL:n työsulun aikana 1994–1995 McEachern pelasi Kiekko-Espoossa, jossa teki 8 ottelussa 1+3=4. Toisella työsulkukaudella 2004–2005 hän pelasi 6 ottelua Elitserienin Malmö Redhawksissa. Uransa viimeisellä kaudella 2005–2006 Boston Bruins asetti hänet waivers-listalle ja mikään NHL-joukkue ei näin ollen napannut kokenutta yhdysvaltalaista. === Maajoukkue === McEachern edusti Yhdysvaltoja vuoden 1991 MM-kisoissa ja vuoden 1992 olympialaisissa sekä vuoden 1996 maailmancupissa, jonka Yhdysvallat voitti. == Tilastot == 1988–1989 Bostonin yliopisto NCAA 36 20 28 48 32 — — — — — 1989–1990 Bostonin yliopisto NCAA 43 25 31 56 78 — — — — — 1990–1991 Bostonin yliopisto NCAA 41 34 48 82 43 — — — — — MM 10 3 2 5 6 1991–1992 Pittsburgh Penguins NHL 15 0 4 4 0 19 2 7 9 4 OK 8 1 0 1 10 1992–1993 Pittsburgh Penguins NHL 84 28 33 61 46 12 3 2 5 10 1993–1994 Los Angeles Kings NHL 49 8 13 21 24 — — — — — Pittsburgh Penguins NHL 27 12 9 21 10 6 1 0 1 2 1994–1995 Kiekko-Espoo SM-liiga 8 1 3 4 6 — — — — — Pittsburgh Penguins NHL 44 13 13 26 22 11 0 2 2 8 1995–1996 Boston Bruins NHL 82 24 29 53 34 5 2 1 3 8 1996–1997 Ottawa Senators NHL 65 11 20 31 18 7 2 0 2 8 WC 1 0 1 1 0 1997–1998 Ottawa Senators NHL 81 24 24 48 42 11 0 4 4 8 1998–1999 Ottawa Senators NHL 77 31 25 56 46 4 2 0 2 6 1999–2000 Ottawa Senators NHL 69 29 22 51 24 6 0 3 3 4 2000–2001 Ottawa Senators NHL 82 32 40 72 62 4 0 2 2 2 2001–2002 Ottawa Senators NHL 80 15 31 46 52 12 0 4 4 2 2002–2003 Atlanta Thrashers NHL 46 10 16 26 28 — — — — — 2003–2004 Atlanta Thrashers NHL 82 17 38 55 76 — — — — — 2004–2005 Malmö IF SEL 6 0 1 1 14 — — — — — 2005–2006 Boston Bruins NHL 28 2 6 8 22 — — — — — Providence Bruins AHL 10 2 4 6 6 — — — — — 14 kautta yhteensä NHL 911 256 323 579 506 97 12 25 37 62 == Lähteet == * * *Profiili Jatkoajan sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tyreoglobuliini

Tyreoglobuliini eli tyroglobuliini (TG) on 132 tyrosiinimolekyylistä ja noin 40-kertaisesta määrästä muita aminohappoja muodostunut proteiini, jota esiintyy elimistössä ainoastaan kilpirauhasessa. Tyreoglobuliini toimii kilpirauhashormonien, tyroksiinin ja trijodityroniinin, varastona ja lähtöaineena. Kilpirauhasen follikulaarisolut syntetisoivat tyreoglobuliinin, joka kuljetetaan ulos solusta kilpirauhasfollikkeliin. Siihen liitetään jodia. Tätä reaktiota katalysoi tyroperoksidaasi, joka muuttaa jodidi-ionit jodiatomeiksi vetyperoksidin avulla ja liittää ne tyrosiinitähteisiin. Kun kilpirauhashormoneja tarvitaan verenkierrossa, siirretään tyreoglobuliini takaisin kilpirauhasen soluihin endosytoosilla. Solussa endosomi fuusioituu lysosomin kanssa ja lysosomaaliset entsyymit pilkkovat tyroglobuliinista tyroksiini- ja trijodityroniinmolekyylejä, jotka siirtyvät verenkiertoon. Kolloidiin varastoituneet tyreoglobuliinit kattavat muutaman kuukauden kilpirauhashormonien tarpeen. == Lähteet == Luokka:Proteiinit
Józef Elsner

thumb|right|Józef Elsner Józef Ksawery Elsner (1. kesäkuuta 1769 – 18. huhtikuuta 1854) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä, joka julkaisi mm. 19 sinfoniaa sekä 105 kirkkosävellystä. Hän työskenteli kapellimestarina Varsovan teatterissa vuodesta 1799Iso tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1932, palsta 203Tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1910, palsta 633 ja opetti Frédéric ChopiniaOtavan Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 863. Vuonna 1816 hän perusti laulu- ja lausuntakoulun, josta vuonna 1821 kehittyi Varsovan konservatorio. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1769 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Ignacy Feliks Dobrzyński

thumb|right|Ignacy Feliks Dobrzyński Ignacy Feliks Dobrzyński (15. helmikuuta 1807 – 9. lokakuuta 1867) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Józef Elsnerin johdolla. Dobrzyński loi monipuolisen tuotannon, johon kuuluu muun muassa lauluja, ooppera, pianokappaleita, kamarimusiikkia ja sinfonioita. Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Luonnonhistoria

Luonnonhistoria on poikkitieteellinen tutkimusala, joka tutkii luontoa ja sen historiaa. Se voidaan käsittää myös suppeammin siten, että luonnonhistoriassa ollaan kiinnostuneita vain eliöistä (bakteerit, arkit, sienet, eläimet, kasvit) ja niiden kehityshistoriasta. Näin määriteltynä se liittyisi vahvimmin biologiaan. Luonnonhistoria voidaan kuitenkin määritellä laajemmin, jolloin sen piiriin kuuluvat myös geologian, paleontologian, meteorologian, kemian ja jopa astrofysiikan tutkimuskohteet. Luonnonhistoria voidaan määritellä myös muilla tavoin, mutta joka tapauksessa termi on hyvin laaja-alainen. Luonnonhistorian tutkijoita kutsutaan naturalisteiksi. Termi liittyy hyvin läheisesti luonnontieteeseen. Luonnonhistoria oli myös suomalaisen peruskoulun nykyisin ympäristöopin ja biologian nimellä tunnetun oppiaineen alkuperäinen nimi. == Lähteet == Luokka:Luonnontieteet