EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Duris (vaasimaalari)

Duris ( tai Douris) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 500–460 eaa. Duris teki erityisesti kyliksejä ja muita juomamaljoja ja pitoastioita. Hän maalasi muun muassa savenvalaja Eufronioksen vaaseja. Yhteensä hänen tekemikseen on luettu noin kolmesataa eri vaasia. Duriksen tyyli oli hänen ensimmäisissä teoksissaan vielä arkaaisen jäykkää, mutta myöhemmin hänen työtapansa muuttui huomattavasti pehmeämmäksi. Muodot tulivat hienostuneemmiksi ja saivat attikalaiselle vaasimaalaukselle tyypillistä viehättävyyttä. __NOTOC__ == Teoksia == Tiedosto:Komos Douris BM E768 n2.jpg|Juopuneita sileenejä. Yksityiskohta psykteristä, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Hera Prometheus Cdm Paris 542.jpg|Hera ja Prometheus. Kyliksin tondo, n. 490–480 eaa. Tiedosto:Symposion scene Staatliche Antikensammlungen 2646.jpg|Pitokohtaus. Kyliksin tondo, n. 480 eaa. Tiedosto:Pittore di douris (attr.), kylix con teseo che spinge scirone in mare, 480 ac ca. 01 da vulci.JPG|Theseus ja Skiron. Kyliks, n. 480 eaa. Tiedosto:Drinking bowl with rabbit as a love gift, attributed to Douris, Athens, 480-470 BC, L 482 - Martin von Wagner Museum - Würzburg, Germany - DSC05773.jpg|Jänis lahjana. Kyliks, n. 480–470 eaa. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Oregonin sopimus

Oregonin sopimus () oli Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan allekirjoittama sopimus, jossa päästiin yksimielisyyteen Oregonin aluetta koskeneista rajariidoista. Molemmat maat olivat pitäneet hallussa aluetta vuoden 1818 sopimuksen jälkeen. Sopimus allekirjoitettiin 15. kesäkuuta 1846 Washingtonissa. Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ovat pääpiirteittäin samat kuin nykyiset Yhdysvaltojen ja Kanadan rajat. Sopimuksen neuvottelivat Yhdysvaltain valtiosihteeri James Buchanan, josta tuli myöhemmin presidentti, ja Yhdistyneen kuningaskuntien lähettiläs Richard Pakenham. Sopimuksen mukaan Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan rajaksi tuli 49. leveyspiiri Kalliovuorilta Juan de Fucan salmeen Tyynellemerelle. Pokkeuksena oli Vancouverinsaari, joka jäi kokonaisuudessaan osaksi Brittiläistä Pohjois- Amerikkaa. Saari ja sen rannikon saaret laillistettiin perustuslailla Vancouver Islandin siirtokunnaksi 1849. Alueen Yhdysvaltojen osasta muodostettiin 14. elokuuta 1848 Oregonin territorio, josta taas muodostettiin Washingtonin territorio 1853. Brittien osa säilyi järjestäytymättömänä vuoteen 1858, jolloin Fraser Canyonin kultaryntäyksen seurauksena alue julistettiin Brittiläisen Kolumbian siirtokunnaksi pyrkimyksenä turvata alue mahdolliselta yhdysvaltalaisten uudelleenasuttamiselta. Vancouver Islandin siirtokunta yhdistettiin 1866 Brittiläisen Kolumbian siirtokuntaan, joka liittyi Kanadan dominioon vuonna 1871. Tällöin Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ja merialueet jäivät Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan väliseksi rajaksi. == Lähteet == Luokka:1846 Luokka:Kanadan historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan poliittinen historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopolitiikka Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Yhdysvaltain ulkopolitiikka Luokka:Oregonin historia Luokka:Washingtonin historia Luokka:Kanadan ja Yhdysvaltain raja
Eksekias

Eksekias (, myös ) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–525 eaa. Eksekias oli mustakuviotekniikan suurimpia mestareita ja alun perin osa niin kutsuttua Ryhmää E. Hän kehitteli mustakuviotyylin huippuunsa. Hänen maalauksensa ovat täynnä yksityiskohtia, ja hyödyntävät taidokkaasti mustakuviotekniikkaan kuuluvaa piirtimen käyttöä. Myyttiaiheista esitetään usein tavanomaisen toiminnan sijaan hetki ennen tai jälkeen toimintaa, mikä tuo mukaan psykologisen ulottuvuuden. Eksekias kehitti myös uuden maalaustekniikan, joka tuotti korallinpunaista pohjaväriä. Eksekias työskenteli myös savenvalajana kehittäen uusia amfora- ja krateerimuotoja, kuten kalykskrateerin. Eksekias signeerasi 13 vaasia, joista 11 savenvalajana ja kaksi sekä savenvalajana että vaasimaalarina. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu Dionysos-maljana tunnettu kyliks, jonka tondon kuvitus esittää Dionysokseen liittyvää myyttiaihetta. Eksekiaan tuotannosta on vaasien ohella säilynyt terrakottaisia friisilaattoja, joita on löytynyt ateenalaisesta haudasta. Niitä säilytetään nykyään Berliinin Charlottenburgissa kokoelmassa Antikensammlung Berlin. __NOTOC__ == Teoksia == Tiedosto:Exekias, anfora con apoteosi di ercole e partenza di un guerriero, 550-540 ac. 02.JPG|Herakleen apotheoosi. Amfora, n. 550–540 eaa. Tiedosto:Terracotta neck-amphora (jar) with lid and knob (27.16) MET DP218568.jpg|Amfora, n. 540 eaa. Tiedosto:Clay tomb tablet, black-figure, Athens, Exekias, 540 BC, Antikensammlung Berlin, 141592.jpg|Friisilaatta, n. 540 eaa. Tiedosto:Exekias, anfora con achille e aiace che giocano a dai, castore e polluce, da vulci, 540-30 ac ca. 03.JPG|Akhilleus ja Aias. Amfora, n. 540–530 eaa. Tiedosto:Neck amphora Dionysos Louvre F36bis.jpg|Dionysos ym. Amfora, n. 540–530 eaa. Tiedosto:Exekias - Black-figure Belly Amphora with the Reclamation of Helen and Herakles and Kerberos - Walters 4816 - Side A.jpg|Herakles, Kerberos ym. Amfora, n. 540–530 eaa. Tiedosto:Exekias Dionysos Staatliche Antikensammlungen 2044 n2.jpg|Dionysos-malja, n. 530 eaa. Tiedosto:Terracotta neck-amphora (jar) MET DT202045.jpg|Amfora, n. 530 eaa. Tiedosto:Exekias Suicide d Ajax 01 glare reduced white bg.png|Aiaan itsemurha. Amfora, n. 530 eaa. Tiedosto:Attic black-figure calyx krater (side A). 6th cent. BCE cropped white-balanced white-bg.png|Kalykskrateeri, n. 530 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Meidias-maalari

Meidias-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 420–390 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Meidiaan signeeraamia vaaseja. Joskus heidät on nähty samana henkilönä. Meidias-maalari maalasi monenlaisia ja -kokoisia vaaseja, joista monet olivat naisten käyttämiä tyyppejä, kuten hydriat ja erilaiset hajusteastiat. Myös hänen vaasimaalauksensa kuvasivat naisten kotoisia askareita sekä kuolevaisten maailmassa että mytologisessa ympäristössä. Hahmojen asennot ovat usein lähes teatraalisia. Maalarin työt on yhdistetty yhteen henkilöön tyylillisin perustein. Meidias-maalarin tunnetuin teos on savenvalaja Meidiaan signeeraama kalpis, joka on nykyisin British Museumissa. Sen koristelussa on kahdessa vaakasuuntaisessa vyöhykkeessä sulokkaita naishahmoja, kuten Leukippoksen tyttäriä ja hesperidejä. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta hydria (water jar) MET DP117204.jpg|Hydria, n. 420–410 eaa. Tiedosto:Pittore di meidias, lekythos, attica 420-410 ac ca.jpg|Lekyytti, n. 420–410 eaa. Tiedosto:Antikensammlung Berlin 478.JPG|Lekyytti, n. 420–410 eaa. Tiedosto:Clevelandart 1982.142.jpg|Lekyytti, n. 420 eaa. Tiedosto:Acorn- lekythos Louvre MNB1320.jpg|Lekyytti, n. 410–400 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Eufronios

Eufronios () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateena arkaaisella kaudella noin vuosina 520–470 eaa. Eufronios oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan 18 eri vaasista, kuusi kertaa vaasimaalarina ja 12 kertaa savenvalajana. Tyylin perusteella vaikuttaa siltä, että hän aloitti vaasimaalarina ja toimi myöhemmin myös tai pelkästään savenvalajana. On myös mahdollista, että savenvalajan signeeraus tarkoittaa ennemmin sitä, että hän omisti tuossa vaiheessa oman työpajan, jossa muut tekivät työt. Eufronios maalasi erityisen mielellään suurikokoisia astioita, kuten krateereja, ja käytti niissä omaperäisiä aiheita ja kompositioita. Hän pyrki hyödyntämään punakuviotekniikan uusia mahdollisuuksia ihmisvartalon esittämisessä eri asennoissa. Eufronioksen toimiessa savenvalajana hänen vaasejaan maalasivat useat tunnetut vaasimaalarit, kuten Duris, Makron ja Onesimos. == Teoksia == Tiedosto:Louvre-Lens - Les Étrusques et la Méditerranée - 289 - Paris, musée du Louvre, DAGER, G 103 (Cratère attique à figures rouges ; cratère d'Antée) (A).jpg|Kalykskrateeri, n. 515–510 eaa. Tiedosto:Calyx Krater with Palaestra Scenes, ca. 500 BCE; Altes Museum, Berlin (2) (39468752154).jpg|Kalykskrateeri, n. 500 eaa. Tiedosto:Euphronios ARV 15 6 komos - Herakles and the Amazons (03).jpg|Voluuttikrateeri, n. 500 eaa. Tiedosto:Theseus Athena Amphitrite Louvre G104.jpg|Theseus, Amfitrite ja Athene. Kyliksin tondo, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Athenian red-figure cup, boy running with hoop, 500-450 BC, AshmoleanM, 1886.587, 142582.jpg|Kyliks, n. 500–450 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Kleofrades-maalari

Kleofrades-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 505–475 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Kleofradeen signeeraamia vaaseja. Joskus heitä on pidetty samana henkilönä. Kleofrades-maalari oli mahdollisesti vaasimaalari Euthymideen oppilas. Hänen nimiinsä on tyylillisin perustein laitettu yli sata eri vaasia. Kleofrades maalasi mielellään suuria vaaseja, kuten krateereita, sekä Dionysosta, urheilijoita ja juhlakulkueita kuvaavia aiheita. Hän teki myös joitakin mustakuviotekniikkaa käyttäviä töitä, kuten Panathenaia-amforoita. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta Panathenaic prize amphora MET DT5494.jpg|Panathenaia- amfora, n. 525–500 eaa. Tiedosto:Terracotta Panathenaic prize amphora MET DT5498.jpg|Panathenaia-amfora, n. 500 eaa. Tiedosto:Akhilleus Patroklos Antikensammlung Berlin F2278.jpg|Akhilleus ja Patroklos. Kyliksin tondo, n. 500 eaa. Tiedosto:Kottabos Met 56.171.62.jpg|Kottabosta pelaava pitovieras. Kyliksin tondo, n. 500 eaa. Tiedosto:Olpe athletes Louvre G242.jpg|Olpe, n. 475 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Port Royal

Port Royal on kylä Jamaikan kaakkoisosassa nykyisen Kingstonin sataman suulla. Se oli Karibianmeren kaupankäynnin keskus 1600-luvun loppupuoliskolla ja kaappareiden kotisatama aikana, jolloin Britannia, Ranska ja Hollanti eivät uskaltaneet käydä suoraa sotaa uuden mantereen suurinta siirtomaavaltaa Espanjaa vastaan. Port Royal oli nousukasmaisesta rikkaudesta ja tapojen turmeltuneisuudesta tunnettu satamakaupunki. Se oli hyvin suosittu kaappareiden kokoontumiskeskus. Aikanaan Karibianmeren alueen siirtomaavallat lakkasivat antamasta kaapparikirjoja kapteeneille, jotta nämä voisivat ryöstää erityisesti Espanjan aarrelaivastoja ja kaupunkeja. Tällöin useat kaapparit siirtyivät merirosvoukseen ja käyttivät Port Royalia tukikohtanaan 1600-luvun piratismin kulta-aikana. Port Royal oli suosittu kokoontumispaikka merirosvoille, joista etäisimmät tulivat aina Madagaskarin meriltä saakka. Keskipäivällä 7. kesäkuuta 1692 Port Royal tuhoutui lähes kokonaan maanjäristyksessä, jossa noin kaksi kolmasosaa kaupungista vajosi mereen. Arviolta noin 2 000 asukkaista kuoli mullistuksen yhteydessä ja noin 3 000 seuranneina päivinä. Port Royal pysyi tärkeänä tukikohtana kuninkaalliselle laivastolle ja sieltä käsin operoitiin iskuja Espanjan omistuksia vastaan muun muassa sodassa Jenkinsin korvasta. Kaupungin tehtävä kaupankäynnin keskuksena siirtyi Kingstonille, jonka sataman osa Port Royal nykyään on. Vanha Port Royal on säilynyt arvokkaana kohteena meriarkeologeille, jotka tutkivat myös ajan saatossa sen läheisyyteen uponneita merirosvolaivoja. ==Aiheesta muualla== * The Port Royal Project * Old Port Royal Map - Kartografi Shawn Brownin taiteellinen tulkinta vanhan Port Royalin kartasta ennen 1682 maanjäristystä Luokka:Jamaikan kaupungit Luokka:Jamaikan historia Luokka:Historialliset kaupungit
Amasis-maalari

Amasis-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenasta arkaaisella kaudella noin vuosina 550–510 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Amasiksen signeeraamia vaaseja. Amasis-maalari ja savenvalaja Amasis on usein nähty samana henkilönä. Nykyisin kuitenkin katsotaan, että kyseessä on kaksi eri henkilöä, sillä Amasiksen signeeraamia vaaseja ovat maalanneet myös muut. Amasis-maalari oli mustakuviotyylin merkittävimpiä edustajia ja kuuluisa hienostuneesta kuvamaailmastaan. Hän suosi työssään varsinkin amforamuotoa ja Dionysos-aiheita. __NOTOC__ == Teoksia == Terracotta aryballos (oil flask) MET GR1028.jpg|Aryballos, kuvituksessa Dionysos-aihe, n. 550 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DT264.jpg|Lekyytti, n. 550–530 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DT5500.jpg|Lekyytti, n. 550–530 eaa. Tiedosto:Cabinet De Ridder 223.JPG|Amfora, kuvituksessa Dionysos ja mainadeja, n. 540 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DT6202.jpg|Kyliks, n. 540 eaa. Tiedosto:Herakles Olympos Louvre F30 full.jpg|Olpe, kuvituksessa Herakles, Poseidon, Hermes ja Athene, n. 540 eaa. Tiedosto:Belly amphora with satyrs at the grape harvest, Amasis Painter, 540-530 BC, L 265 - Martin von Wagner Museum - Würzburg, Germany - DSC05615.jpg|Vatsa-amfora, kuvituksessa satyyrejä viininkorjuussa, n. 540–530 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Berliini-maalari

Berliini-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 500–460 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että eräs hänen tunnetuimmista töistään on nykyisin Antikensammlungissa Berliinissä. Berliini-maalari oli Euthymideen oppilas. Hänen nimiinsä on laitettu noin 300 eri vaasia. Maalari piirsi kiiltävän mustiin vaaseihin yksittäisiä ihmishahmoja, joille oli ominaista rintalihasten välissä oleva pieni kolmio ja kulmikas kehräsluu. Poikkeuksena punakuviotyylistä Berliini-maalari teki myös joitakin Panathenaia-amforoita, joissa käytettiin aina mustakuviotekniikkaa, sekä joitakin vaaseja myös valkopohjatekniikalla. == Teoksia == Tiedosto:Amphora with Apollo, Berlin Painter, Attic, c. 500 BC, L 500 - Martin von Wagner Museum - Würzburg, Germany - DSC05788.jpg|Apollon. Amfora, n. 500 eaa. Satyr and Hermes, amphora from Vulci, Berlin Painter, Berlin F 2160, 141634.jpg|Satyyri ja Hermes. Yksityiskohta amforasta, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Terracotta stamnos (jar) MET DT5887.jpg|Stamnos, n. 490 eaa. Tiedosto:Berlin Painter Ganymedes Louvre G175.jpg|Ganymedes. Yksi­tyis­kohta krateerista, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Herakles symposium Louvre G174.jpg|Herakles pidoissa. Yksityis­kohta kratee­rista, n. 500–490 eaa. Tiedosto:British Museum Room 20a Berlin Painter Nike 19022019 6649.jpg|Nike. Yksityiskohta oinokhoesta, n. 490–480 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP114814.jpg|Lekyytti, n. 480 eaa. Tiedosto:Herakles strangling snakes Louvre G192.jpg|Herakles ja Ifikles. Yksityiskohta stamnok­sesta, n. 480–470 eaa. Tiedosto:Terracotta Nolan neck-amphora (jar) MET DP114822.jpg|Nolalainen amfora, n. 470–465 eaa. Tiedosto:Pittore di berlino, anfora panatenaica con atena e corsa di quadrighe, 460 ac. ca. 01.JPG|Panathenaia-amfora, n. 460 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit Luokka:Tunnistamattomat henkilöt
Sofilos

Sofilos () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 590–570 eaa. Sofilos oli ensimmäinen, jolta tunnetaan vaasissa oleva signeeraus. Hänen tekemikseen on tunnistettu noin neljäkymmentä eri vaasia, joista signeeraus tunnetaan kolmesta vaasista. Sofiloksen työt ovat suurikokoisia, ja niissä esitetään vielä korinttilaisvaikutteiseen tapaan kertovia kohtauksia sekä eläinaiheita kuvanauhoina. Sofilos käytti mustakuvioisissa hahmoissaan lisäväreinä punaista ja valkoista. == Teoksia == Tiedosto:Column krater, Sophilos, 590 BC, NAMA 12587, 191273.jpg|Pylväskrateeri, n. 590 eaa. Tiedosto:Terracotta volute-krater (vase for mixing wine and water) MET DT1067.jpg|Voluuttikrateeri, n. 590–570 eaa. Tiedosto:NAMA Attic black-figure amphora.JPG|Amfora, n. 580 eaa. Black Figure Loutrophoros (3409814445).jpg|Lutroforos, n. 580 eaa. Tiedosto:NAMA - Louterion in the Manner of Sophilos.jpg|Luterion, Sofilos tai hänen koulunsa, n. 600–575 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Sotades (savenvalaja)

Sotades () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 460–450 eaa. Sotadeen tekemistä vaaseista on säilynyt muun muassa juomamaljoja ja rhytoneita. Yhdessä vaasissa on hänen signeerauksensa. Sotadeen vaaseja maalasi muun muassa hänestä nimensä saanut niin kutsuttu Sotades-maalari. Joskus heidät on nähty samana henkilönä. __NOTOC__ == Teoksia == Tiedosto:Special Drinking Vessel (Rhyton) in the Form of a Ram's Head.jpg|Pässinpäinen rhyton, n. 470–460 eaa. Tiedosto:Ram rhyton Petit Palais ADUT00383.jpg|Pässinpäinen rhyton, n. 470–460 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Makron (vaasimaalari)

Makron () oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 490–480 eaa. Makron työskenteli todennäköisesti yhdessä savenvalaja Hieronin kanssa, toisin kuin useimmat kauden maalarit, jotka toimivat yhteistyössä useiden savenvalajien kanssa. Makronin tekeminä pidetään ainakin noin 350 eri vaasia, ja punakuviokaudelta on eniten töitä säilynyt juuri häneltä, joskin vain yksi on signeerattu. Makron maalasi pääasiassa kyliksejä eli viinimaljoja. Vaasimaalaukset esittävät arkipäivä aiheita, kuten juhlijoita ja urheilijoita sekä eroottisia aiheita. == Teoksia == Tiedosto:Banqueters Met 1979.11.8.jpg|Mies ja hetaira. Kyliksin tondo, n. 490 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DT11643.jpg|Kyliks, n. 490–480 eaa. Tiedosto:Makron e vasaio hieron, attica, kylix con scena dionisiaca, 480 ac ca. attica 01.JPG|Kyliks, n. 480 eaa. Tiedosto:Mainade satyros Staatliche Antikensammlungen 2654.jpg|Sileeni ja mainadi. Kyliksin tondo, n. 480 eaa. Tiedosto:Courtship Louvre G143.jpg|Eroottinen kohtaus. Kyliksin tondo, n. 480 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Seepramakrilli

Seepramakrilli eli juovamakrilli (Scomberomorus commerson) on ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrilli. == Koko ja ulkonäkö == Seepramakrillin suurin julkaistu pituus on 240 cm ja paino 70 kg. Sen pää ja vartalo ovat kaikkialta tumman turkoosinsinisiä, ja vartalossa on sen koko pituudelta korkeussuuntaisia mustia raitoja, mistä se on saanut nimensäkin. Ensimmäinen selkäevä on matala, samanvärinen kuin muu ruumis. Muut evät ovat turkoosinmustia. == Levinneisyys == Seepramakrillia tavataan Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä. Alue ulottuu lännessä Etelä-Afrikasta Punaisellemerelle ja mannerjalustaa seuraten Kaakkois-Aasiaan. Tyynenmeren pohjoisimmat esiintymät ovat Kiinassa ja Japanissa ja eteläisimmät Australiassa ja Fidžisaarilla. Suezin kanavan kautta laji on levittäytynyt myös itäiselle Välimerelle. Seepramakrilli viihtyy mannerjalustan koko leveydellä 10–70 metrin syvyydessä. Toisinaan sitä tavataan myös sameissa ja vähäsuolaisissa vesissä. Sen tiedetään vaeltavan pitkiä matkoja rannikkoja pitkin, joskaan kaikki populaatiot eivät tällaisia taipaleita tee. == Ravinto == Seepramakrillit syövät lähes pelkästään pikkukaloja, joita ne jahtaavat pieninä parvina. == Siguatoksiini == Australian Queenslandin itärannikolta pyydetyistä seepramakrilleista on löydetty rasvaliukoista siguatoksiini- myrkkyä, joten näitä nimenomaisia kaloja ei suositella syötäväksi. Myrkytyksen ensioireet ovat ruuansulatuksen, hermoston ja verenkierron toimintahäiriöt. Ne ilmenevät kuuden tunnin kuluessa kalan syönnistä. == Kalastus == Seepramakrillia pyydetään paljon niin ammattimaisesti, teollisesti ja virkistysmielessä. Kalaa myydään tuoreena, pakastettuna, suolattuna, kuivattuna ja säilykkeenä. Siitä valmistetaan myös kalapyöryköitä. == Lähteet == * Antal Vida, Tamás Kótai: 365 kalaa, H. F. Ullmann, 2006. ISBN 978-3-8331-2547-8. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Scomberomorus cavalla FishBase. R. Froese ja D. Pauly (toim.) Luokka:Makrillit
Askos

Askos (, ’viinileili’) on antiikin aikana käytetty leiliä muistuttava keraaminen säilytys- ja kaatoastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Askoksia käytettiin oliiviöljyn, hunajan, viinietiikan ja viinin säilytykseen ja kaatamiseen. Vaasityypistä käytetty nimitys on nykyaikainen ja perustuu antiikin aikaiseen viinileiliä tarkoittavaan sanaan, koska vaasit muistuttavat ulkoisesti monin tavoin leilejä. Leilit tehtiin yleensä nahasta, ja ne esiintyvät keramiikkamaalauksissa usein satyyrien kantamina. Keramiikassa askos on pieni, matala ja pyöreä astia, jossa on tasainen pohja, pitkäkaulainen nokka ja vartalon yli kaareutuva kädensija. Koko ja muoto osoittavat, että askoksia käytettiin ennen kaikkea silloin, kun nestettä haluttiin kaataa kerrallaan pieni määrä. Vaasissa ei yleensä ole tilaa suurikokoisille koristeluille. Askoksia oli hyvin monenmuotoisia. Osa oli leilimäisiä, osa puolestaam esimerkiksi rengasmaisia tai tehty eläimen muotoon. Eräs askoksen alatyyppi on guttus. Tiedosto:Askos.gif|Askoksen muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Terracotta duck-shaped askos (flask with spout and handle over the back) MET DP132622.jpg|Kyproslainen ankan­muotoinen askos, n. 850–750 eaa. Tiedosto:Asco ítalo-protocoríntio em forma de anel 01.jpg|Italialais- proto­korinttilainen renkaan­muotoinen askos, 600-luku eaa. Tiedosto:Terracotta ring askos (flask with a spout and handle over the top) MET DP130723.jpg|Lyydialainen renkaan­muotoinen askos, 500-luku eaa. Tiedosto:Askos Louvre G447.jpg|Attikalainen punakuvio­tekniikalla koristeltu askos, n. 420–410 eaa. Tiedosto:Terracotta askos in the form of a duck MET DP145549.jpg|Attikalainen ankan­muotoinen askos, 400-luku eaa. Tiedosto:Terracotta askos (flask with a handle over the top) MET DP114413.jpg|Apulialainen askos, n. 300 eaa. Tiedosto:MCA 1726 askos doblebroc.jpg|Daunialainen askos, 200-luku eaa. Tiedosto:Terracotta askos (flask with a spout and handle over the top) MET DP111885.jpg|Daunialainen askos, 200-luku eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Psiaks

Psiaks () oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista musta- ja punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 525–505 eaa. Psiaksin nimi tunnetaan useista hänen tekemistään vaasien signeerauksista. Hän työskenteli aikana, jolloin mustakuviotekniikka oli vaihtumassa punakuviotekniikaksi, ja toimi sujuvasti kummallakin tekniikalla. Häntä pidetään usein punakuviotekniikan kehittäjänä yhdessä Andokides-maalarin kanssa. Kumpikin maalasi savenvalaja Andokideen vaaseja, toisin sanoen työskenteli tämän työpajassa. Psiaks maalasi myös savenvalaja Menonin vaaseja. Siksi ennen kuin Psiaksin oma signeeraus oli löydetty, häntä kutsuttiin tutkimuksessa nimellä Menon-maalari. Yhteensä Psiaksin tekemiksi on tunnistettu noin 50 eri vaasia. Signeerauksensa hän kirjoitti muodossa . Eufronios oli Psiaksin oppilas. Psiaks käytti kaikkia aikansa tekniikoita, musta- ja punakuviotekniikan lisäksi myös valkopohjatekniikkaa sekä harvinaisempaa Six-tekniikkaa. Hän maalasi kaikenkokoisia ja tyyppisiä vaaseja, erityisesti kuitenkin pieniä vaasimuotoja. Kuva-aiheista hänen suosiossaan olivat erityisesti Dionysos- ja Herakles-aiheet. == Teoksia == Hydrie Athènes Attr Psiax Bouc Petit Palais 13012018 2.jpg|Vuohi. Yksityis­kohta hydriasta, n. 525 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DP270172.jpg|Kyliks, n. 520 eaa. Tiedosto:Terracotta mastos (drinking cup in the form of a breast) MET DP-1500-001.jpg|Mastos, n. 520 eaa. Tiedosto:Psiax ABV 294 19 trumpeter (03).jpg|Torvensoittaja. Yksityis­kohta lautasesta, n. 520 eaa. Tiedosto:Psiax ARV 7 4 naked boy pouring oil into his hand (01).jpg|Alabastron, n. 520 eaa. Tiedosto:Psiax ABV 294 20 scythian archer blowing trumpet.jpg|Lautanen, n. 520–500 eaa. Tiedosto:Psiax ARV 9 2 satyr wir wineskin - hoplitodromos - nose (01).jpg|Kyliks, n. 520–500 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DT203392.jpg|Kyliks, n. 515 eaa. Tiedosto:Psiax ABV 293 7 Dionysos between satyrs (01).jpg|Kaula-amfora, n. 510 eaa. Tiedosto:Psiax-Plate1.JPG|Sotilas. Yksityis­kohta lautasesta, n. 510 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Mikko Lukkarila

Mikko Lukkarila (s. 24. kesäkuuta 1987, Tornio) on suomalainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa IFK Vänersborgia. Lukkarilan ura alkoi Bandyliigassa kaudella 2004–2005 Tornion Palloveikkojen riveissä. Maajoukkueuransa Lukkarila aloitti vuonna 2007. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * MM-hopea: 2010 * MM-pronssia: 2008, 2009, 2019 Seurajoukkueissa *4-kertainen SM-kultamitalisti: 2004, 2005, 2006, 2007 ToPV:n riveissä *2 SM-hopeamitalisti: 2003, 2008 ToPV:n riveissä. *2 Ruotsin mestaruushopeaa: 2010, 2011 Bollnäs GoIF/BF:n riveissä. == Aiheesta muualla == * Profiili IBDB:ssä Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kantharos

Kantharos (, ) on antiikin aikainen keraaminen tai metallinen juoma-astia, jossa on kaksi korkeaa kädensijaa. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Kantharos-muoto on syntynyt viimeistään 700-luvulla eaa. Vaasityypistä käytetty nimitys on kuitenkin paljolti nykyaikainen, eikä ole täysin selvää, käytettiinkö sitä jo antiikissa. Antiikin aikana samanlaisesta astiasta käytettiin ainakin nimitystä kotyle, jolla on nykyisin rajatumpi käyttötarkoitus. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista. Kreikkalaisessa taiteessa kantharos on yksi Dionysoksen attribuuteista, ja se esiintyy vaasimaalauksissa usein tämän tai Herakleen kädessä. == Muoto ja tyypit == Kantharoksessa on kaksi huomattavan korkeaa, astian suun yläpuolelle kohoavaa pystysuuntaista kädensijaa ja syvä maljaosa. Joskus siinä on korkea jalka. Kantharoksen variaatio sessile kantharos on matalajalkainen malja, jonka kädensijat eivät kohoa astian suun yläpuolelle. Kantharokset ovat usein runsaasti kuvitettuja ja toisinaan niissä on myös kaiverrettuja koristeita. Kantharosten päätyyppejä ovat: Tyyppi A Tyypin A kantharoksessa on huulen yläpuolelle kohoavat korkeat kädensijat sekä korkea varrellinen jalka. Seinämät ovat profiilissa usein varsin suorat, kunnes kaartuvat maljan pohjaksi. Tiedosto:Kantaros.gif|Tyypin A kantharoksen muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Janiform kantharos Staatliche Antikensammlungen 2014.jpg|Tyypin A joonialainen kantharos, n. 540 eaa. Tiedosto:Black-figure kantharos, satyrs dancing, AM Thebes,0103.jpg|Tyypin A kantharos, 500-luku eaa. Tyyppi B Tyypin B kantharoksessa on suuret kädensijat, jotka ulottuvat huulesta vaasin alaosaan, mutta eivät kohoa huulen yläpuolelle. Vaasin laidat ovat profiilissa usein jonkin verran koverat, ja erottuvat selvästi vaasin pohjaosasta. Jalassa on lyhyt varsi. Tiedosto:Kantharos - type B1.jpg|Tyypin B kantharoksen muoto. Tiedosto:1262 - Keramikos Museum, Athens - Kantharos - Photo by Giovanni Dall'Orto, Nov 12 2009.jpg|Tyypin B kantharos. Tiedosto:Kantharos, Attic, 450-425 BC, L 619 - Martin von Wagner Museum - Würzburg, Germany - DSC05818.jpg|Tyypin B kantharos, n. 450–425 eaa. Tyyppi C Tyypin C kantharoksessa kädensijat ulottuvat huulen yläpuolelle, joskaan eivät yhtä korkealle kuin tyypissä A, ja kaareutuvat jonkin verran sisäänpäin huulen yläpuolelle. Malja on syvä, ja huuli ja maljaosa muodostavat profiilissa yhtenäisen kaaren. Jalka on lyhyt. Tiedosto:Kantharos - type C1.jpg|Tyypin C kantharoksen muoto. Muita muotoja Esimerkkejä muista muodoista: Tiedosto:Kantharos in the form of two heads MET DP1284.jpg|Kahdella päällä koristeltu eteläitalialainen kantharos, 400-luku eaa. Tiedosto:Apulian red- figure Kantharos by the Paidagogos Group Antikensammlung Kiel B 563 (2).jpg|Apulialainen kantharos, Paidagogos-ryhmä, n. 350–340 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Helinä-keiju

Helinä-keiju (joskus myös Heli; vuoden 2002 Peter Pan -käännöksessä Raikuli; ) on kuvitteellinen hahmo lastenkirjailija J. M. Barrien kirjassa Peter Pan ja siitä tehdyissä sovituksissa. Helinä-keiju esiintyi ensimmäistä kertaa valonsäteenä vuonna 1904 julkaistussa näytelmässä Peter Pan, joka ilmestyi 1911 kirjana nimellä Peter and Wendy. Nimi lyhennettiin myöhemmin muotoon Peter Pan. Helinä asuu teepannun muotoisessa talossa Mikä-Mikä-Maan Kimmellyslaaksossa. Helinä on pata- ja kattilakeiju, ja hän rakastaa pannujen, kattiloiden ja kulhojen korjaamista. Hän on muiden keijujen mukaan temperamenttinen, peloton ja hauskanpitoa rakastava. Toisaalta hän on helposti loukkaantuva, mutta myös nopea pyytämään anteeksi. Helinä-keiju sai animaattori Marc Davisin kehittelemänä ihmisen hahmon vuonna 1953 Disneyn tekemässä animaatioelokuvassa Peter Pan.In memoriam. Aku Ankka 15/2000. Sivu 2. DisneyToon Studios tuotti tietokoneanimaatioelokuvan Helinä-keiju vuonna 2008. Se on ensimmäinen elokuva, jossa Helinä-keiju on pääosassa. Elokuva kertoo Helinä-keijusta, Keijupoukamasta ja sen keijuista. Vuonna 2009 julkaistiin animaatioelokuvan jatko-osa Helinä-keiju ja kadonnut aarre. Sarjan kolmas elokuva Helinä-keiju ja suuri keijupelastus julkaistiin vuonna 2010 ja neljäs Helinä-keiju ja siipien salaisuus vuonna 2012. Sarjan viimeisiksi elokuviksi jäivät Helinä-keiju ja merirosvokeiju ja Helinä-keiju ja Mikä-mikä- hirviön arvoitus, joista kumpikin julkaistiin vuonna 2014. == Esiintymiset == === Kirjoissa === * Barrie, J.M., Peter Pan. ==== Keijut-kirjasarja, muun muassa: ==== * Thorpe, Kiki: Särö täydellisyydessä. Sanoma Magazines Finland, 2005. * Carson Levine, Gail: Lumottu maa vaarassa. Sanoma Magazines Finland, 2005. * Tarinoita keijupoukamasta. Sanoma Magazines Finland, 2006. * Carson Levine, Gail: Lumottu taikasauva. Sanoma Magazines Finland, 2007. * Arps, Melissa: Helinä-keiju ja kadonnut aarre. Sanoma Magazines Finland, 2009. === Elokuvissa === * Peter Pan (1953) * Hook – Kapteeni Koukku (Hook, 1991) * Peter Pan ja paluu Mikä-mikä-maahan (Peter Pan: Return to Never Land, 2002) * Peter Pan (2003) * Helinä-keiju (Tinker Bell, 2008) * Helinä-keiju ja kadonnut aarre (Tinker Bell and the Lost Treasure, 2009) * Helinä-keiju ja suuri keijupelastus (Tinker Bell and the Great Fairy Rescue, 2010) * Helinä-keiju ja siipien salaisuus (Secret of the Wings, 2012) * Helinä-keiju ja merirosvokeiju (The Pirate Fairy, 2014) * Helinä-keiju ja Mikä-mikä hirviön arvoitus (Legend of the Neverbeast, 2014) * Peter Pan ja Leena (Peter Pan & Wendy, 2023) === Televisiosarjassa === * Winxien maailma (World of Winx, 2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lasten- ja nuortenkirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Animaatiohahmot Luokka:Keijukaiset Luokka:Peter Pan Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Edison-kanta

Edison-kanta on hehkulamppujen kiinnitystapa ja standardi. Sen kehittäjä Thomas Edison patentoi keksintönsä vuonna 1881. Vuonna 1909 keksintö lisensoitiin General Electricin Mazda-tuotemerkille. Edisonin kehittämässä kannassa on oikeakätinen metallinen kierre, joka sopii vastaavankokoiseen lampunpitimeen. Lampun kannan kärkeen tuodaan vaihejännite ja nolla on kytketty lampun kierteisiin. Edison-kantojen tyyppimerkinnät ovat muotoa Exx, jossa xx ilmaisee millimetreinä, minkä kokoiseen lampunpitimeen lamppu sopii. E viittaa edison-kantaan. On huomattava että mitta ei tarkoita lampun kierteiden halkaisijaa, vaan ilmaisee minkä kokoiseen pitimeen lamppu on yhteensopiva. Lampun kierteet ovat hieman lampunpidintä pienempiä, jotta lamppu mahtuu pitimeen. Yleisimmät käytetyt hehkulamppujen edison-kannat ovat Euroopassa standardikoko E27 ja kynttilälampun E14. Pohjois-Amerikassa näitä vastaavat koot E26 ja kynttilälampun E13. Pienempiä kokoja käytetään muun muassa koristevaloissa. Suurimpia edison-kantoja käytetään suuritehoisissa kaasupurkauslampuissa. == Edison-kantojen koot == Kanta Leveys Nimi IEC- standardi E5 5 mm Lilliput Edison Screw (LES) IEC 60061-1 (7004-25) E10 10 mm Miniature Edison Screw (MES) IEC 60061-1 (7004-22) E11 11 mm Mini-Candelabra Edison Screw (???) IEC 60061-1 (7004-6-1) E12 12 mm Candelabra Edison Screw (CES) IEC 60061-1 (7004-28) E14 14–17 mm Small Edison Screw (SES) IEC 60061-1 (7004-23) E17 (110 V) 14–17 mm (Intermediate) Small Edison Screw (SES) IEC 60061-1 (7004-26) E26 (110 V) 26–27 mm (Medium) (one-inch) Edison Screw (ES) IEC 60061-1 (7004-21A-2) E27 26–27 mm (Medium) Edison Screw (ES) IEC 60061-1 (7004-21) E39 39 mm (Mogul) Giant Edison Screw (GES) E40 40 mm (Mogul) Giant Edison Screw (GES) IEC 60061-1 (7004-24) ==Lähteet== Luokka:Lamput Luokka:Rakennuksen sähköjärjestelmät Luokka:1900-luvun sähkötekniikan keksinnöt
Kilpisammalet

Kilpisammalet (Cinclidium) on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 2 Suomessa esiintyvää lajia. Molemmat lajit ovat elinvoimaisia. ==Suomessa esiintyvät kilpisammallajit== * Cinclidium stygium – lettokilpisammal * Cinclidium subrotundum – luhtakilpisammal ==Lähteet== Luokka:Hiirensammalet (lahko)
Lähdelehväsammalet

Lähdelehväsammalet (Rhizomnium) on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 5 Suomessa esiintyvää lajia. Niillä on yleensä runsaammin juurtumahapsia kuin muilla lehväsammalilla. Napalehväsammal on äärimmäisen uhanalainen ja kuusamonlehväsammal vaarantunut. Lähdelehväsammal, lettolehväsammal ja kilpilehväsammal ovat elinvoimaisia. == Suomessa esiintyvät lähdelehväsammallajit == * Rhizomnium andrewsianum - napalehväsammal * Rhizomnium gracile - kuusamonlehväsammal * Rhizomnium magnifolium - lähdelehväsammal * Rhizomnium pseudopunctatum - lettolehväsammal * Rhizomnium punctatum - kilpilehväsammal ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Luomus: Rhizomnium *ITIS: Rhizomnium *Moss Flora of Taiwan: Rhizomnium Luokka:Hiirensammalet (lahko)
Frank Swift

Frank Victor Swift (26. joulukuuta 1913 Blackpool, Englanti – 6. helmikuuta 1958 München, Länsi-Saksa) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli ensimmäisiä maalivahteja, joka avasi pelin heitolla maalipotkun sijaan. Swift edusti koko ammattilaisuransa ajan Manchester Cityä, johon hän siirtyi Fleewood Citystä 1932. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Manchester Cityssä 26. joulukuuta 1933 seuran voittaessa Derbyn 2–0. Hän nousi saman tien Cityn ykkösmaalivahdiksi ja kuului myöhemmin samalla kaudella Cityn joukkueeseen, joka voitti FA-cupin loppuottelussa Portsmouthin 2–1. Kaudella 1936–1937 hän pelasi kaikissa 42 liigaottelussa Cityn voittaessa ensimmäisen liigamestaruutensa. Seuraavalla kaudella City kuitenkin putosi 2. divisioonaan. Kaudella 1946–1947 Swift kuului 2. divisioonan mestaruuden voittaneeseen Cityn joukkueeseen. Toisen maailmansodan aikana Swift pelasi sota-ajan liigassa yli 150 ottelua ja kuului myös Englannin sota-ajan maajoukkueeseen. Ensimmäisen virallisen maaottelunsa hän pelasi Englannin voittaessa 28. syyskuuta 1946 Pohjois-Irlannin 7–2. Hänestä tuli ensimmäinen Englannin maajoukkueen kapteenina toiminut maalivahti vuoden 1873 jälkeen ottelussa Italiaa vastaan 16. toukokuuta 1948. Hän pelasi kaikkiaan 19 virallista maaottelua. Swift lopetti uransa kaudella 1949–1950 ja siirtyi toimittajaksi News of the World -lehteen. Hän kuoli työmatkalla Münchenin lento-onnettomuudessa 6. helmikuuta 1958. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Pystylehväsammalet

Pystylehväsammalet (Mnium) on hiirensammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 7 Suomessa esiintyvää lajia. ==Suomessa esiintyvät pystylehväsammallajit== * Mnium blyttii - paljakkalehväsammal * Mnium hornum - soukkalehväsammal * Mnium lycopodioides - purolehväsammal * Mnium marginatum - kaihelehväsammal * Mnium spinosum - otalehväsammal * Mnium stellare - sinilehväsammal * Mnium thomsonii - kalkkilehväsammal ==Lähteet== Luokka:Lehväsammalet
Robin Wikman

Robin Wikman voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Robin Wikman (s. 1986), suomenruotsalainen jalkapalloilija * Robin Wikman (s. 1965), suomalainen muusikko
Mastos

pienoiskuva|upright=0.94|Attikalainen mustakuviotekniikalla koristeltu mastos, n. 520–510 eaa. Mastos (, ’rinta’) on antiikin aikainen keraaminen juomamalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Mastos voidaan nähdä skyfoksen muunnelmaksi. Tyyppi on saanut nimensä siitä, että se muistuttaa muodoltaan naisen rintaa. Mastoksessa voi olla yksi pystysuora ja yksi vaakasuora kädensija. Astian pohjassa on nännimäinen nappula. Mastoksen muunnelmasta, jossa on tasainen pohja ja erottuva huuli, käytetään nimitystä mastoidi. Tiedosto:Mastos.gif|Mastoksen muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Mastos riders Louvre E740.jpg|Mastos, n. 570–550 eaa. Tiedosto:Greek - Black-figure "Mastos" with Combat Scenes - Walters 48223 - Side A.jpg|Mastos, n. 530 eaa. Tiedosto:Staatliche Antikensammlung Herakles Mastos 520BC 1.jpg|Mastos, n. 520–510 eaa. Tiedosto:2014-01-26 Symposium Tableware with erotic motif F 2069 Altes Museum anagoria.JPG|Mastoidi, 500-luku eaa.? Tiedosto:Mastoid MET sfx2111.jpg|Mastoidi, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Mastoid skyphos MET sf06102165v.jpg|Mastoidi-skyfos, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Mastoids, Attic black figure, left 500-475 BC, right Chiusa, Italy, 500-450 BC, both terracotta - Spurlock Museum, UIUC - DSC05890.jpg|Kaksi mastoidia, n. 500–450 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Cinclidium

Cinclidium on tieteellinen sukunimi, joka voi tarkoittaa lintusukua tai kasvisukua. * Cinclidium – viidakkoleppälinnut, sieppojen suku * Cinclidium – kilpisammalet, sammalsuku
Kalliokarstasammal

Kalliokarstasammal (Andreaea rupestris) on karstasammalten sukuun kuuluva sammallaji. ==Ulkonäkö== Kalliokarstasammal on pieni (0,5 - 2 cm) hyvin tiheinä mättäinä kasvava sammal. Se on hyvin tumma, kuivana lähes musta. Sen lehdet ovat keskisuonettomat ja kapean kolmiomaiset. Itiöpesäkkeen perä on vain pesäkkeen mittainen ja pesäke aukeaa neljällä pitkittäisraolla. Kalliokarstasammal on yksikotinen ja sillä on usein itiöpesäkkeitä. Sen itiöt ovat melko kookkaita. ==Levinneisyys== Lauhkeat ja viileät alueet pohjoisella ja eteläisellä pallonpuoliskolla, erityisesti vuoristoissa. Kalliokarstasammal on yleinen koko Suomessa. ==Elinympäristö== Kasvaa karuilla kivillä ja kallioilla, kuivilla tai ajoittain valuveden kostuttamilla paikoilla. == Lähteet == Luokka:Karstasammalet
Dinos

Dinos (, myös ; ’pyöreä [astia]’) on antiikin aikana käytetty keraaminen pyöreäpohjainen sekoitusmalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Dinos tarkoitti alun perin juoma-astiaa, mutta nykyisin se samastetaan lebekseen eli pyöreäpohjaiseen, jalattomaan ja kahvattomaan sekoitusmaljaan. Sitä käytettiin viinin ja veden sekoittamiseen krateerin tavoin. Dinos asetettiin erilliselle irtonaiselle, keraamiselle jalustalle eli holmokselle, tai metalliselle kolmijalalle. Tiedosto:Dinos mit Ständer.gif|Dinoksen muoto ulkoa ja sisältä (jalustalla). Tiedosto:Dinos BM GR 1848.6-19.1a.jpg|Rhodoslainen terra­kottainen dinos, n. 625–600 eaa. Tiedosto:NAMA - Name vase of the Painter of Athens 606.jpg|Attikalainen musta­kuvio­tekniikalla koristeltu dinos-lebes kolmi­jalalla, n. 570–560 eaa. Tiedosto:Terracotta dinos (deep round-bottomed bowl) MET DP108430.jpg|Dinos, musta­kuvio­tekniikka, 500-luku eaa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Nkhotakota

Nkhotakota on kaupunki Malawin keskisellä alueella Malawijärven rannalla. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 10 312 (1977), 12 163 (1987), 19 262 (1998) ja 24 726 (2008). Etäisyys Lilongwesta on 200 ja Blantyresta 378 kilometriä.Malawi distance table Nkhotakotan historia alkaa 1800-luvulta, jolloin se oli ryhmä kyliä. Nkhotakota on 4 259 neliökilometrin laajuisen Nkhotakotan piirikunnan (303 700 as. vuonna 2008) keskus. Aiemmin kaupungin nimestä on käytetty myös kirjoitusasuja Kota Kota ja Nkota Kota.Nkhotakota, Malawi Page Vuonna 1954 avattuBritannica Online Encyclopedia: Nkhotakota (Malawi) Nkhotakotan riistansuojelualue sijaitsee Nkhotakotan lähistöllä. Bua- joki leikkaa alueen, jolla esiintyy muiden muassa norsuja, puhveleita, leijonia, leopardeja, hyeenoja ja yli kolmeasataa eri lintulajia.The Africa Guide: Malawi National Parks & Game Reserves == Lähteet == Luokka:Malawin kaupungit
Stamnos

Stamnos () on antiikin aikainen keraaminen viinin säilytys- ja sekoitusastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Stamnoksia käytettiin viinin sekoittamiseen krateereiden tavoin ja säilyttämiseen amforoiden tavoin. Niitä käytettiin ilmeisesti myös tarjoilussa. Stamnoksia valmistettiin erityisesti arkaaisen kauden lopulta 500-luvulta eaa. klassisen kauden alkupuolelle 400-luvulle eaa. Stamnoksia on löydetty erityisesti Etruriasta. Nimitys stamnos saattoi viitata antiikin aikana myös muunlaisiin vaaseihin kuin vain niihin, jotka nykyään luetaan stamnoksiksi. Vaasityypin nimi perustuu kreikan verbiin histēmi (), ’laittaa pystyyn’. Siihen liittyy myös verbi katastamnizō (), ’siirtää viiniä pienempään astiaan’. == Muoto == Stamnos on muodoltaan pulleavartaloinen ja leveäharteinen pohjaa kohti kapeneva vaasi. Siinä on kaksi vaakasuoraa kädensijaa, lyhyt kaula, levenevä huuli ja matala jalka. Kädensijat kaareutuvat yleensä jonkin verran ylöspäin. Usein stamnoksissa on ollut kansi. Stamnokset on yleensä koristeltu punakuviotekniikalla, mutta myös mustakuviomaalattuja stamnoksia tunnetaan. Stamnos voidaan lukea erääksi amforoiden muodoksi. Tiedosto:Stamnos.gif|Stamnoksen muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Corinthian stamnos MACatalunya Inv11217.jpg|Korinttilainen stamnos, 600-luku eaa. Tiedosto:Terracotta stamnos (jar) MET DP224714.jpg|Stamnos, n. 450–440 eaa. Tiedosto:Oedipus sphinx Louvre G417 full.jpg|Stamnos, Menelaos- maalari, n. 440 eaa. Tiedosto:Stamnos 440BC with bathing women Staatliche Antikensammlungen Starke Frauen02.jpg|Stamnos, n. 440 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Fiale

Fiale () eli patera (lat.) on antiikin aikana käytetty keraaminen tai metallinen juoma- ja uhrimalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Fiale viittasi alun perin Homeroksen runoissa hautauurnaan. Myöhempinä aikoina se oli juoma- ja uhrimalja, jota käytettiin paitsi juomiseen myös juomauhrien kaatamiseen esimerkiksi alttarille. Fialet esiintyvät usein uhritoimituksia kuvaavissa keramiikkamaalauksissa. Niiden perusteella fialea käytettiin juomauhria kaadettaessa niin, että fialea pitelevä käsi ojennettiin suoraksi, ja keskisormi oli astian alapuolisessa kolossa. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista. == Muoto == Fiale on muodoltaan matala, jalaton ja kädensijaton malja. Fialen pohjassa on yleensä pyöreä kolo tai kohouma, omfalos (”napa”), sormia varten. Tällainen fiale tunnetaan nimityksellä mesomfalos, ”napa keskellä”. Tiedosto:Phiale.gif|Fialen muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Bronze phiale 500 BC Staatliche Antikensammlungen.jpg|Kreikkalainen pronssifiale, n. 500 eaa. Tiedosto:Phiale with seated women in conversation, c. 500 BC, L 430 - Martin von Wagner Museum - Würzburg, Germany - DSC05472.jpg|Kreikkalainen keraaminen fiale, n. 500 eaa. Tiedosto:Luxe & Antiquité08a phiale Omphale.jpg|Roomalainen patera, 1. vuosisata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Suikerosammalet

Suikerosammalet eli kiiltosuikerosammalet (Brachythecium) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu 11 Suomessa esiintyvää lajia. == Lajeja == === Suomessa esiintyvät suikerosammallajit === * Brachythecium albicans – ahosuikerosammal * Brachythecium campestre – hakasuikerosammal * Brachythecium cirrosum – vuorisuikerosammal * Brachythecium erythrorrhizon – ryppysuikerosammal * Brachythecium glareosum – kalkkisuikerosammal * Brachythecium mildeanum – nurmisuikerosammal * Brachythecium rivulare – purosuikerosammal * Brachythecium rutabulum – lehtosuikerosammal * Brachythecium salebrosum – kiiltosuikerosammal * Brachythecium tommasinii – etelänsuikerosammal * Brachythecium turgidum – kultasuikerosammal Seitsemän aiemmin Brachythecium-sukuun kuulunutta lajia on siirretty metsäsuikerosammalten (Sciuro-hypnum) sukuun. Sopulinsuikerosammal on silmälläpidettävä, muut lajit ovat elinvoimaisia. * Sciuro-hypnum glaciale – tunturisuikerosammal * Sciuro-hypnum latifolium – sopulinsuikerosammal * Sciuro-hypnum oedipodium – metsäsuikerosammal * Sciuro-hypnum plumosum – rantasuikerosammal * Sciuro-hypnum populeum – haapasuikerosammal * Sciuro- hypnum reflexum – koukkusuikerosammal * Sciuro-hypnum starkei – kantosuikerosammal === Muita suikerosammallajeja === * Brachythecium austro- salebrosum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kiiltosuikerosammalet – Brachythecium Luokka:Suikerosammalet (heimo)
Paris Basket Racing

Paris Basket Racing on pariisilainen entinen koripalloseura. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1922. Se käytti nimeä RC France aina vuoteen 1989, jolloin se vaihtoi nimekseen Racing Paris Basketin. Kolmen vuoden jälkeen nimeksi otettiin aina seuran historian loppuun saakka käytetty Paris Basket Racing. Joukkue voitti ainoan Ranskan mestaruutensa vuonna 1997, jolloin se voitti finaaleissa ASVEL Lyon-Villeurbannen. Vielä vuonna 2000 Paris Basket Racing oli Ranskan Cupin finaalissa. Seura fuusioitui yhdessä Levallois Sporting Club Basketin kanssa vuonna 2007, jolloin syntyi Paris-Levallois Basket. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Paris Levallois *LNB Luokka:Ranskalaiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 1922 perustetut urheiluseurat Luokka:Pariisin urheilu