EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Delgo (elokuva)

Delgo on yhdysvaltalainen tietokoneella tehty animaatioelokuva vuodelta 2008. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 12. joulukuuta. Elokuva on itsenäisen atlantalaisen Fathom Studiosin ensimmäinen tuotanto, jonka tekeminen aloitettiin jo vuonna 1999. Elokuva on saanut osakseen poikkeuksellisen voimakasta kritiikkiä, arvostelijoiden tuomio on ollut murskaava. Ensi- iltaviikonloppuna elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa yli 2 000 teatterissa, mutta sen lipputulot jäivät eri lähteiden mukaan selvästi alle miljoonan dollarin. Ensi-iltanaan elokuva tuotti ainoastaan 89 dollaria teatteria kohden. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Elokuvan kotisivut Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Punainen virta

Punainen virta (engl. Red River) on Howard Hawksin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuvan klassikko vuodelta 1948. Se oli Broadwaylta Hollywoodiin siirtyneen Montgomery Cliftin ensimmäinen elokuva.Telvis – Punainen virta. Toista pääosaa näytteli lännenelokuvien konkari John Wayne. Punainen virta kertoo suuresta karjanajosta Texasista Kansasiin asti. Päähenkilöinä on karjanajon suunnitellut vanha karjatilallinen Tom Dunson (John Wayne) ja hänen aikuinen adoptiopoikansa Matthew (Montgomery Clift). Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kokoon luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Punainen virta pääsi mukaan kahdeksalla äänelläAstala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980 s. 7.. Punainen virta valittiin vuonna 1990 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Rooleissa == == Palkinnot == Oscar-ehdokkuudet: * paras leikkaus – Christian Nyby * paras alkuperäinen tarina – Borden Chase == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *Leffatykki Luokka:Howard Hawksin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1948 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Jane Porter

Jane Porter on kuvitteellinen amerikkalaissyntyinen nainen Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa. Jane on Tarzanin elämän ainoa todellinen rakkaus. Johnny Weissmullerin (Tarzan) ja Maureen O’Sullivanin (Jane Parker) kuudessa yhteisessä Tarzan-elokuvassa (1932–1942) Jane Porterin roolihenkilön nimi oli vaihtunut Jane Parkeriksi, joka oli britti. Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Edgar Rice Burroughsin romaanit Luokka:Tarzan
Äkkiä viime kesänä

Äkkiä viime kesänä (Suddenly Last Summer) on yhdysvaltalainen Joseph L. Mankiewiczin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1959, joka perustuu Tennessee Williamsin samannimiseen näytelmään. Se kertoo nuoresta miehestä, joka kuolee epäselvissä oloissa matkallaan Euroopassa. Nuorukaisen äiti (Katharine Hepburn) haluaa, että mukana matkalla olleelle serkulle (Elizabeth Taylor) tehdään lobotomia, koska tämä on menettänyt järkensä nähtyään serkkunsa kuolevan. Lääkäri (Montgomery Clift) ei suostu tekemään leikkausta, vaan alkaa tutkia nuorukaisen kuolemaa.Love Film == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 2.6.2022. Sekä Taylor että Hepburn olivat osistaan Oscar-ehdokkaina. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * == Kirjallisuutta == * Infante, C. Carbera: ”Williamsia Mankiewiczin tapaan (Äkkiä viime kesänä)”, Filmihullu 6/2012. Luokka:Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Joseph L. Mankiewiczin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Mike Judge

Michael Craig ”Mike” Judge (s. 17. lokakuuta 1962 Guayaquil, Ecuador) on yhdysvaltalainen animaattori, käsikirjoittaja, animaatio-ohjaaja, Emmy- palkittu tuottaja ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten luomistaan animaatiosarjoista Beavis ja Butt-head sekä Kukkulan kuningas. Hän on myös ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvat Beavis and Butt-Head Do America (1996), Konttorirotat (1999), Idioluutio (2006) ja Extract (2009). == Elämäkerta == Judge syntyi Ecuadorissa, mutta kasvoi Albuquerquessa, New Mexicossa, jossa hän kävi St. Pius X High Schoolia. Judgen isä Jim Judge oli antropologi ja äiti Margaret Blue opettaja ja kirjastonhoitaja. Judge valmistui Kalifornian yliopistosta San Diegossa vuonna 1985. Judge asuu Austinissa, Texasissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Animaatio- ohjaajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wehrmachtin komentajareservi

Wehrmachtin komentajareservi () oli vuonna 1939 perustettu natsi-Saksan sotavoimien Wehrmachtin nimellinen yksikkö, johon sijoitettiin ne korkea- arvoiset upseerit, joilla ei ollut tehtäviä eikä komennuksia. Komentajareserviin kuuluneella ei ollut varsinaisia velvollisuuksia eikä tehtäviä, vaan se vastasi eräänlaista palkallista pakkolomaa. Komentajareservi oli usein normaali välivaihe upseerien sijoittamisessa, mutta siihen siirtämistä käytettiin myös rangaistuksena niskoittelusta tai tehottomuudesta sodankäynnissä varsinkin korkeampaan kenraalikuntaan kuuluvien upseerien kohdalla. Esimerkiksi Pohjoisen armeijaryhmän komentaja sotamarsalkka Wilhelm von Leeb siirrettiin Wehrmachtin komentajareserviin tammikuussa 1942, koska hän ei saanut vallattua Leningradia. Hän ei saanut enää uusia tehtäviä. Hänet korvattiin kenraalieversti Georg von Küchlerillä, joka ei myöskään onnistunut valtaamaan Leningradia. Sen sijaan tammikuussa 1944 puna-armeija onnistui purkamaan Leningradin piirityksen ja saartamaan Küchlerin komentaman armeijaryhmän. Kun Küchler vaati Hitleriltä lupaa vetäytymiseen säästääkseen joukkonsa varmalta tuholta, Hitler siirsi tämänkin komentajareserviin. Hän joutui ennenaikaiselle eläkkeelle. Myös poliittisesti epäluotettavina pidetyt upseerit joutuivat usein viettämään pitkiä aikoja Wehrmachtin komentajareservissä. Heihin lukeutuivat esimerkiksi saksalaisten suorittamia siviileihin ja sotavankeihin kohdistamia sotarikoksia ilmituoneet ja arvostelleet upseerit. Esimerkiksi majuri Karl August Meinel protestoi Gestapon ja Sicherheitsdienstin harjoittamaa venäläisten sotavankien julmaa kohtelua ja teloittamisia vastaan. Hän kirjoitti 13. tammikuuta 1942 kenraali Otto Ritter von Saurin puoltaman raportin, joka lähetettiin Wehrmachtin toimistoon Berliiniin, jossa sen vastaanotti kenraali Meinecke. Raportti suututti sekä poliisin että armeijan johtoa, ja Meinel siirrettiin kahdeksi kuukaudeksi Liettuassa olevan vankileirin komendantiksi ja sen jälkeen komentajareserviin. Meinel totesi myöhemmin, että raportin jälkeen kaikessa oli rangaistuksen maku. Samoin raporttia puoltanut Saur siirrettiin pian komentajareserviin.Stalag VII A: Zeitzeugen Moosburg Online. Viitattu 6.7.2014 == Lähteet == Komentajareservi
Tinja Ruusuvuori

Tinja Ruusuvuori (s. 1988) on suomalainen toimittaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän käsikirjoittaa ja juontaa lastenohjelma Neppajymykerhoa, joka tulee Yle TV2-kanavalta arkiaamuisin. Lisäksi Ruusuvuori on vapaa toimittaja ja kirjoittaa mm. kulttuurialan julkaisuihin. Ruusuvuori on suorittanut dokumentaarisen elokuvan kandidaatin tutkinnon Aalto-yliopistossa 2016 ja taiteen maisterin (MA) tutkinnon Glasgow School of Artissa 2018. == Tuotanto == ==== Ohjaukset ==== * Viikonloppulapsi, lyhytelokuva 2014 * Untitled (Burned Rubber on Asphalt), lyhytdokumentti 2019 ==== Käsikirjoitukset ==== * Pikku Kakkosen lastenkonsertti: Oikeesti leikisti, 2017 * Pikku Kakkosen lastenkonsertti: Älä lopeta leikkimistä, 2017 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tinja Ruusuvuoren verkkosivut * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
B36 Tórshavn

B36 Tórshavn tai F.C.Tórshavn on vuonna 1936 perustettu färsaarelainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Effodeildinissä. Joukkue pelaa kotiottelunsa saarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Nimessä esiintyvä B36 on lyhenne Bóltfelagið 1936:sta. == Saavutukset == * Effodeildinin mestari (11): ** 1946, 1948, 1950, 1959, 1962, 1997, 2001, 2005, 2011, 2014, 2015 * Färsaarten cup (6): ** 1965, 1991, 2001, 2003, 2006, 2018 (Cupin toinen sija yhdeksän kertaa) *Färsaarten supercup (1) ** 2007 * Mestarien liigan 2.karsintakierrokselle 2006/2007 * UEFA-cupin 2.karsintakierrokselle 2005/2006 == Aiheesta muualla == * Seuran sivusto * Kannattajaryhmä White Tigers Luokka:Färsaarelaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1936 perustetut urheiluseurat
Archer Maclean’s Mercury

Archer Maclean’s Mercury on PlayStation Portablelle (PSP) suunniteltu pulmapeli. Pelivälineenä toimii elohopea, joka hyllyy, menee osiin, litistyy liike-energian mukaan. Pelissä on tarkoitus saattaa tämä klöntti maaliin täynnä vaaroja ja esteitä olevan radan läpi. Archer Maclean’s Mercury on jatkoa Marble Madnessille, jonka idea on muuten sama, mutta kuljetettava peliväline on kiikkerä kuula. == Aiheesta muualla == * Luokka:PlayStation Portable -pelit Luokka:Vuoden 2005 videopelit
Neppajymykerho

Neppajymykerho oli lastenohjelma, jota esitettiin Yle TV2 -kanavalla Pikku Kakkosen aamulähetyksessä joka arkipäivä. Sitä ei kuitenkaan esitetty jouluaattona, joulupäivänä eikä tapaninpäivänä. Ohjelma alkoi vuoden 2008 alussa, kun Pikku Kakkosen arkiaamujen lähetykset alkoivat. Neppajymykerhossa jänö Neponen, Jyrki ja Tinja puuhastelivat ja pohdiskelivat kaiken maailman asioita. Neppajymyn toimintaperiaatteena oli, että kerhoon saavat kuulua kaikki: nekin, joilla ei ollut kerhotossuja, ja ne, jotka vahingossa kiukuttelivat äidille tai isille. Neppajymyn kerhosivuilla lapsikatsojat saivat tehdä päivän kerhotehtävän. Neponen ei enää esiintynyt loppuvuosina sarjassa. Neppajymykerhon tunnusmusiikki on Ville Ojasen säveltämä Kaustinen sooda. Neppajymykerho päättyi vuonna 2016. == Juontajat == * maanantai ja perjantai - Neponen * tiistai ja torstai - Tinja Ruusuvuori * maanantai ja keskiviikko - Jyrki Laaksonen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Neppajymykerho Yle Areenassa Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Pikku Kakkosen ohjelmat
Smaragdikyyhkyt

Smaragdikyyhkyt (Chalcophaps) on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku. == Smaragdikyyhkyihin (Chalcophaps) kuuluvia lajeja == * Ruskosmaragdikyyhky (Chalcophaps stephani) * Smaragdikyyhky (Chalcophaps indica) ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Chalcophaps Luokka:Kyyhkylinnut
KÍ Klaksvík

KÍ Klaksvík on vuonna 1904 perustettu färsaarelainen jalkapalloseura. Seuran miesten joukkue pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Effodeildinissä. Seura pelaa kotiottelunsa Klaksvíkin kaupungissa. Se on voittanut Färsaarten miesten mestaruuden 21 kertaa ja on kuusinkertainen Färsaarten miesten cupin voittaja. Vuonna 2023 seura selviytyi ensimmäisenä färsaarelaisena joukkueena Uefan seurajoukkuekilpailun lohkovaiheeseen, kun se selviytyi Konferenssiliigan lohkovaiheeseen. == Saavutukset == * Formuladeildinin mestari (21): ** 1942, 1945, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1961, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1991, 1999, 2019, 2021, 2022, 2023 * Färsaarten miesten cup (6): ** 1966, 1967, 1990, 1994, 1999, 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran sivusto Luokka:Färsaarelaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1904 perustetut urheiluseurat
Uikuttajakyyhkyt

Uikuttajakyyhkyt (Turtur) on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun lajit elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. == Uikuttajakyyhkyihin kuuluvia lajeja == * Kameruninuikuttajakyyhky (Turtur brehmeri) * Sahelinuikuttajakyyhky (Turtur abyssinicus) * Sinitäpläkyyhky (Turtur afer) * Tamburiinikyyhky (Turtur tympanistria) * Uikuttajakyyhky (Turtur chalcospilos) ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Turtur Luokka:Kyyhkylinnut
Maakyyhkyt

Maakyyhkyt (Claravis) on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku. == Maakyyhkyihin (Claravis) kuuluvia lajeja == * Brasilianmaakyyhky (Claravis godefrida) * Purppuramaakyyhky (Claravis mondetoura) * Sinimaakyyhky (Claravis pretiosa) ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Claravis Luokka:Kyyhkylinnut
Merilämpövoimala

Merilämpövoimala perustuu (, OTEC) meriveden lämpötilaeroihin eri syvyyksissä. Toimintaperiaatteen keksi jo vuonna 1881 ranskalainen fyysikko Jacques d'Arsonval. Lockheed Martin on rakentanut pienen laitoksen Havaijille.https://www.scientificamerican.com/article/hawaii-first-to-harness- deep-ocean-temperatures-for-power/Tekniikka & talous Rakettiyhtiö löysi merestä loputtoman energialähteenNew Scientist ==Toimintaperiaate== Auringon lämpö aiheuttaa lämpötilaeron meren ylä- ja alakerroksen välillä. Merilämpövoimala muuntaa lämpötilaeron energiaksi termodynaamisen kierron avulla. Lämmintä pintavettä käytetään kiehuttamaan nestettä, jonka kiehumispiste on matala. Syntynyt kaasu ohjataan lämpövoimakoneeseen ja koneesta ulos tuleva kaasu tiivistetään syvemmän kylmän meriveden avulla. == Lähteet == Luokka:Uusiutuvat energianlähteet Luokka:Ehdotetut energianlähteet
Royan

Royan (Roéyan muinaisella Saintongessa puhutulla kielellä) on kaupunki Ranskassa, Charente-Maritimen departementissa ja Poitou-Charentesin alueella. Kaupunki sijaitsee Atlantin valtameren rannalla. Royan on suosittu matkailukaupunki, jolla on pitkä historia. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 419, jolloin sen ympärille rakennettiin muuri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Charente-Maritimen kunnat
Metis

Metis voi tarkoittaa * Metis, titaani kreikkalaisessa mytologiassa * Metis, Jupiterin kuu * 9 Metis, asteroidi * Metis, japanilainen reggae-artisti * 9K115-2 Metis-M, venäläinen ohjusjärjestelmä * Métis, pohjoisamerikkalainen alkuperäiskansa * Metis TransPacific Airlines, kanadalainen lentoyhtiö * Métis-sur-Mer, kylä Kanadan Québecissa * Grand-Métis, kylä Kanadan Québecissa == Katso myös == * Metisse, ikkunointijärjestelmä Linuxin X Window System -ohjelmistossa * Metius, hollantilaisen astronomin Adriaan Adriaanszoonin lempinimi * Metius, meteorikraateri kuussa
Theodor Stolojan

Theodor Dumitru Stolojan (s. 24. lokakuuta 1943 Târgoviște) on romanialainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä vuosina 1991–1992. Stolojan on suorittanut taloustieteen tutkinnon vuonna 1966 ja väitellyt taloustieteen tohtoriksi. Hän työskenteli vuodesta 1972 lähtien talousministeriössä budjettiosastolla, kirjanpidossa sekä tarkastajana ja neuvonantajana. Stolojan oli Nicolae Ceaușescun vallasta nousseen Kansallisen pelastuskomitean jäsen ja Romanian hallituksen toinen valtiovarainministeri joulukuusta 1989 sekä valtiovarainministeri Petre Romanin hallituksessa 1990–1991. Tämän jälkeen hänet nimitettiin Romanian pääministeriksi vuosiksi 1991–1992. Hän johti myös Kansallista yksityistämisvirastoa. Vuodet 1992–1998 Stolojan työskenteli Washingtonissa Maailmanpankin ekonomistina. Hän lähti uudelleen politiikkaan vuonna 2000 Partidul Național Liberalin (PNL) jäsenenä. Hän pyrki presidentiksi marraskuun 2000 vaaleissa, mutta jäi kolmanneksi. Hän nousi kuitenkin puolueen johtoon vuonna 2002. Samana vuonna Stolojan sai professorin viran Transilvanian yliopistossa Brașovissa. Hänen johdollaan puolue lähestyi silloisen Bukarestin pormestarin Traian Băsescun johtamaa Demokraattista puoluetta, ja ne muodostivat Oikeuden ja Totuuden allianssin vuoden 2004 vaaleihin. Stolojan valittiin sen presidenttiehdokkaaksi. Hän luopui kuitenkin yllättäen ehdokkuudesta ja puoluejohtajuudesta vedoten terveydellisiin syihin. Băsescu nousi Allianssin presidenttiehdokkaaksi ja voitti vaalit. Stolojan työskenteli hänen neuvonantajanaan vuodesta 2004. Presidentillä ja liberaalipuolueen pääministerillä Călin Popescu-Tăriceanulla oli vakavia erimielisyyksiä. 10\. lokakuuta 2006 Stolojan erotettiin Liberaalipuolueen jäsenyydestä. Hän muodosti kannattajineen uuden puolueen Partidul Liberal Democrat, jonka johtoon hänet valittiin 31. maaliskuuta 2007. Tammikuussa 2008 puolue kuitenkin liittyi Demokraattiseen puolueeseen muodostaen Partidul Democrat-Liberalin (PD-L). Stolojan valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi marraskuun 2007 vaaleissa, joissa valittiin edustajat vuosiksi 2007–2009 korvaamaan Romanian liittyessä Euroopan unioniin nimetyt edustajat. Hän istui Euroopan parlamentin konservatiiviryhmässa vuoteen 2019 saakka. Marraskuun 2008 viimeisen päivän vaaleissa eniten ääniä saivat sosiaalidemokraatit, mutta liberaali-demokraatit saivat yhden paikan enemmän edustajia (115–114). 10\. joulukuuta presidentti Băsescu nimitti Stolojanin hallituksenmuodostajaksi. Hän luovutti kuitenkin tehtävän seuraavalla viikolla Emil Bocille. ==Lähteet== Luokka:Romanian pääministerit Luokka:Romanialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauhea Tarzan

Kauhea Tarzan () on Edgar Rice Burroughsin kahdeksas Tarzan-romaani. Se julkaistiin ensimmäisen kerran sarjamuodossa Argosy All-Story Weekly viikoittaisen viihdelukemiston helmi-maaliskuun 1921 numeroissa. A. C. McClurg julkaisi kertomuksen ensimmäisen kerran kirjamuodossa kesäkuussa 1921. ==Aiheesta muualla== *Kauhea Tarzan Gutenberg-projektissa Luokka:Edgar Rice Burroughsin romaanit Luokka:Tarzan-kirjat
Rikkitrioksidi

Rikkitrioksidi (SO3) on yhdessä rikkidioksidin kanssa tärkein rikin oksideista. Se reagoi kiivaasti veden kanssa muodostaen rikkihappoa, jonka anhydridi se on. Teollisuudessa rikkitrioksidia käytetäänkin etupäässä rikkihapon valmistamiseen. Esiintyessään ilmakehässä kaasumaisessa muodossa se on erityisen haitallinen saaste, koska se on tärkein happamien sateiden aiheuttaja. == Valmistus == Teollisuudessa rikkitrioksidia tuotetaan pääosin rikkidioksidista, jota syntyy muun muassa rikkiä sisältävien malmien kuten rikkikiisun pasutuksessa. Muodostunut rikkidioksidi hapetetaan rikkitrioksidiksi ja katalyyttinä käytetään divanadiinipentoksidia. Syntynyt rikkitrioksidikaasu voidaan johtaa erittäin väkevään rikkihappoon, ja muodostunutta seosta kutsutaan savuavaksi rikkihapoksi eli oleumiksi. Rikkitrioksidia syntyy myös, kun natriumvetysulfaatti hajotetaan lämmön avulla, jolloin syntyy natriumsulfaattia ja rikkitrioksidia. Välituotteena ilmenee myös natriumpyrosulfaattia. == Turvallisuus == Veden kanssa reagoidessaan rikkitrioksidi muodostaa rikkihappoa. Reaktio on eksoterminen eli lämpöä vapauttava. Rikkitrioksidi ärsyttää hengityselimiä ja on voimakkaasti hapettava ja syövyttävä aine. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oksidit Luokka:Rikkiyhdisteet
Carmencita

Carmencita on vuonna 1894 kuvattu yhdysvaltalainen mustavalkoinen lyhytelokuva, joka esittää samannimistä tanssijatarta. Filmin ohjasi ja tuotti skotlantilainen keksijä William Kennedy Dickson Thomas Alva Edisonin yritykselle. Kuvaajana toimi William Heise. Filmin pituus on 30 ruudun sekuntivauhdilla 21 sekuntia. Elokuvahistorioitsija C. Musserin mukaan Carmencita oli ensimmäinen nainen, joka esiintyi Edisonin elokuvakameralle. Filmi on kuvattu maaliskuun 10. ja 16. päivän välisenä aikana vuonna 1894 Edisonin Black Maria -studiolla. Carmencitan kopioita säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa. Carmencita on Internet Movie Databasen tietokannassa id-numerolla tt0000001. Se ei kuitenkaan ole vanhin IMDb:n elokuva. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhytelokuva Yhdysvaltain kongressin kirjaston "American Memory" -sivustolla * * Luokka:Vuoden 1894 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat
Everard des Barres

Everard des Barres tai Evrard des Barres (k. 1174) oli temppeliherrain ritarikunnan suurmestari vuosina 1147–1151. Des Barres oli vuodesta 1143 Ranskan temppeliritarien johtaja, ja vuonna 1147 hänet valittiin koko ritarikunnan suurmestariksi Robert de Craonin kuoltua. Des Barres seurasi kuningas Ludvig VII:tä toisella ristiretkellä ja pelasti kuninkaan hengen seldžukkeja vastaan käydyssä taistelussa. Toisen ristiretken epäonnistuttua Everard des Barres palasi Ludvigin mukana Ranskaan, missä hän vastasi kuninkaan rahavaroista. Lopulta des Barres erosi temppeliherrain ritarikunnasta ja ryhtyi munkiksi vuonna 1151. Häntä seurasi suurmestarina Bernard de Tramelay, joka oli käytännössä johtanut ritarikuntaa jo siitä lähtien, kun des Barres palasi Ranskaan. Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Temppeliherrain ritarikunnan suurmestarit Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1174 kuolleet
Hovinsaari (saari)

Hovinsaari on pitkä ja kapea saari Kotkassa Kymijoen suistoalueella. Hovinsaarella sijaitsevat kaupunginosat ovat Hovinsaaren kaupunginosat (6–8), Metsola, Korela, Jylppy ja Kyminlinna. Saaren asukasluku on 5 076 (31.12.2010). Hovinsaaren pohjoisosa käsittää Kymijoen Langinkosken- ja Huumanhaarojen välisen alueen, eteläosa taas työntyy pitkänä ja kapeana niemenä kohti Suomenlahtea ja Kotkansaarta. Tämän niemen halki kulkevat pohjois-eteläsuunnassa valtatie 15 ja Kotkan rata, jotka päättyvät etelässä Kotkan keskustaan. Hovinsaaren pohjoisosan läpi kulkee itä-länsisuunnassa valtatie 7. Saaren pohjoisimmassa osassa sijaitsee 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennettu Kyminlinnan linnoitus. Hovinsaaren itäpuolella on Hietasen satama ja entinen saari, joka on nykyisin pengerretty kiinni Hovinsaareen. == Lähteet == Luokka:Kotkan saaret
United States Steel

United States Steel Corporation, lyhyemmin U.S. Steel () on yhdysvaltalainen teräsyhtiö. Se nimettiin uudelleen USX Corporationiksi vuonna 1991, mutta palasi vanhaan nimeensä 2001. Yhtiö toimii muiden päätuotantoyhtiöiden kanssa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1901. United States Steel Corporationin perustajat olivat Andrew Carnegie, J.P. Morgan, Charles M. Schwab, Elbert Henry Gary. Sen pääkonttori on Pittsburghissa, Pennsylvaniassa ja se työllistää 49 000 henkilöä. Toimialat: * Teräksen tuotanto * Raudan louhinta * Kiinteistökauppa * Öljyteollisuus * Kemikaaliteollisuus * Rakentaminen * Kuljetus U.S. Steel oli listattu Dow Jones Industrial Average -indeksillä 1. huhtikuuta 1901 - 3\. huhtikuuta 1991 välisenä aikana. Nykyisin se on pörssissä USX Corporation -nimellä yhdessä Navistar- ja Primerica Corporation -yhtiöiden kanssa. == Historia == J. P. Morgan ja Elbert H. Gary ostivat Andrew Carnegielta The Carnegie Steel Companyn noin 500 miljoonalla dollarilla vuonna 1901, minkä jälkeen he muodostivat United Steel Companyn ytimen yhdistämällä Carnegien teräsyhtiön omistamaansa Federal Steel Companyyn. Garysta tuli United Steel Companyn hallituksen puheenjohtaja. == Työväenliike == 1920-luvulla U.S. Steel, kuten useimmat suuret työnantajat, yhdistivät työnantajien tavoitteena olevia "työnantajien edustamia suunnitelmia" (ERB), jotka olivat yhtiön liittojen sponsoroimaa toimintaa. ERB:stä tuli osa United Steelworkers of America -järjestön toimintaa. Yhtiö pehmensi kovaa linjaa, kun U.S. Steel -yhtiön presidentti hyväksyi terästyöntekijöiden järjestelykomitean liittymisen teollisuusjärjestöjen kongressien järjestöön CIO:hon vuonna 1937. == Uudet toimialat == Vuonna 1982 U. S. Steel hankki Marathon Oil Companyn ja vuonna 1986 Texas Oil & Gas Corp. -nimisen yhtiön. Hankinnat laajensivat yhtiön toimialaa öljyteollisuuteen. U. S. Steel oli laajentunut myös kaivos- , kemikaali- ja rakennusteollisuuteen sekä kiinteistökauppaan ja liikennevälineisiin, kuten rautateihin ja laivoihin. Vuonna 1986 perustettiin holdingyhtiö USX Corporation uusien toimialojen tarkkailemiseksi. == U. S. Steel Košice == Konsernin Slovakiassa toimiva tytäryhtiö on nimeltään U. S. Steel Košice. Košicen terästehdas kuuluu Keski-Euroopan suurimpiin. Se siirtyi osaksi United States Steeliä vuonna 2000. Nykyisin U. S. Steel Košicen tuotantokapasiteetti on 4,5 miljoonaa tonnia terästä. Yhtiö työllistää vajaat 8 000 ihmistä. == Katso myös == * U.S. Steel Tower == Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Teräsyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
K. D. Lang

k.d. lang (syntyjään Kathryn Dawn Lang OC, (s. 2. marraskuuta 1961 Edmonton Kanada) on kanadalainen Grammy-palkittu countrylaulaja ja lauluntekijä. Lang sai vuonna 1996 Officer of Order of Canada -tunnustuksen. Langin suosituimpia albumeja maailmanlaajuisesti ovat olleet listojen kärkipäähän kohonneet vuoden 1992 Ingénue ja vuoden 1995 All You Can Eat. Myös hänen tuorein albuminsa, vuonna 2008 julkaistu Watershed on menestynyt hyvin. Vuonna 2010 Lang esiintyi Vancouverin talviolympiakisojen avajaisissa tulkiten Leonard Cohenin kappaleen ”Hallelujah”. Suomen television TV 1 -kanavalla on myös 9. elokuuta 1991 esitetty Maailmalla soi -sarjan studiokonsertti, jossa k.d. lang esiintyi taustayhtyeensä The Reclinesin kanssa. Konsertissa on oman ohjelmiston lisäksi kuultu muun muassa Roy Orbisonin tunnetuksi tekemä ”Crying” ja Patsy Clinen ”Walking After Midnight”. . Lang on seksuaaliselta suuntautumiseltaan homoseksuaali. == Diskografia == * 1984: A Truly Western Experience (k.d. lang & The Reclines) * 1987: Angel with a Lariat (k.d. lang & The Reclines) * 1988: Shadowland * 1989: Absolute Torch and Twang (k.d. lang & The Reclines) * 1992: Ingénue * 1993: Even Cowgirls Get the Blues (Soundtrack) * 1995: All You Can Eat * 1997: Drag * 2000: Invincible Summer * 2002: A Wonderful World (Tony Bennett & k.d. lang) * 2004: Hymns of the 49th Parallel * 2006: Reintarnation (kokoelma) * 2008: Watershed * 2010: Recollection (kokoelma) * 2011: Sing It Loud (k.d. lang & The Siss Boom Bang) * 2016: case/lang/veirs (Neko Case, k.d. lang, Laura Veirs) * 2021: Makeover (kokoelma) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * K.D. Langin kotisivut Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Israelin ilmaisku Tunisiaan

Israelin ilmaisku Tunisiaan, koodinimeltään Operaatio Puujalka, (hepreaksi: מבצע רגל עץ‎, Mivtza Regel Etz) oli Israelin ilmavoimien operaatio Palestiinan vapautusjärjestön päämajaan Hammam al-Shattiin, Tunisiaan, 12 km Tunisista 1. lokakuuta vuonna 1985. Iskussa kuoli 73 ihmistä, joista 12 tunisialaista ja loput palestiinalaisia. == Tausta == PLO oli siirtänyt päämajansa Tripolista Libanonista Tunisiin vuonna 1982, kun Israel ajoi PLO:n pois sieltä.Vuosikirja 1982 sivu 198 PLO pakotettiin lähtemään Beirutista 25\. syyskuuta vuonna 1985 kolme israelilaista siviiliä surmattiin jahdillaan Kyproksen Larnakassa. PLO:ssa toimiva Yksikkö 17 ilmoitti olevansa murhan takana. Israelin hallitus ja ilmavoimat päättivät suunnitella iskun PLO:n päämajaan Tunisiin. Lisäksi israelilaisia kohteita vastaan oli tehty monia muita tihutöitä. ==Isku== Sotilasoperaation koodinimi oli Puujalka. Kahdeksan F-15 Eagle -hävittäjää nousi ilmaan kello 07:00 1. lokakuuta kohti Tunisiaa. Boeing 707 tankkasi koneet Välimerellä ennen määränpäätä. Tämä oli toiseksi pisin lento (2060 km), jonka Israelin ilmavoimat oli tehnyt sitten vuoden 1976 Operaatio Entebben, jolloin lennettiin Ugandaan.Vuoskirja 1976 sivu 148 Israelilaiset Erikoisjoukot vapauttivat panttivangit F-15-hävittäjät iskivät täsmäpommein PLO:n päämajaan. Israelin merivoimien helikopterit olivat valmiina sotalaivoissa Maltan rannikolla, jos hävittäjien miehistö joutuisi hätätilanteeseen, mutta tällaista ei tapahtunut.Vuosikirja 1985 sivu 232 Lentohyökkäys PLO:n päämajaan Iskussa kuoli 61 palestiinalaista ja 12 tunisialaista. Surmansa saaneissa ei ollut merkittäviä PLO:n edustajia. Noin sata henkilöä loukkaantui. PLO:n johtaja Jasser Arafat selvisi pelkällä säikähdyksellä. Arafat ei ollut rakennuksessa iskun aikana. Siellä oli kuitenkin Yksikkö 17:n henkilöitä. == Jälkipyykki == Arafat vannoi kostoa Israelille, vaikka hänen johtamansa PLO oli sanoutumassa irti terrorismista, ja järjestö oli siirtymässä kohti poliittista toimintaa. PLO avasi uuden toimiston Ammaniin. Jordanian kuningas Hussein alkoi heti suunnitella uutta rauhansuunnitelmaa. Israelia arvosteltiin ympäri maailmaa. Tunisian presidentti Habib Bourguiba sanoutui irti Egyptin ja Israelin välisistä rajaneuvotteluista. Israelin pääministeri Shimon Peres väitti iskun olleen pelkästään puolustuksellinen. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto tuomitsi hyökkäyksen ja uhkasi julkilausumalla. Yhdysvallat puolusteli Israelia, muttei käyttänyt veto-oikeutta turvallisuusneuvostossa vaan pidättäytyi äänestämästä. ==Lähteet== Luokka:Arabien–Israelin konflikti Luokka:Ilmataistelut ja -operaatiot Luokka:Israelin taistelut Luokka:Tunisian historia Luokka:1985
Yhdysvaltain ilmaisku Libyaan

Yhdysvaltain ilmaisku Libyaan, koodinimeltään Operaatio El Dorado Canyon, oli Yhdysvaltain ilmavoimien, merijalkaväen ja merivoimien tekemä operaatio Tripolin ja Bengasin kaupungeissa 15. huhtikuuta vuonna 1986. Hyökkäys kesti noin 30 minuuttia ja siinä kuoli 15 libyalaista siviiliä ja Libyan johtaja Muammar Gaddafin ottotytär, minkä lisäksi kaksi hänen poikaansa loukkaantui.Vuosikirja 86 USA:n hyökkäys kosto Libyan terrorille sivut 94–95 KG Bertmark Kustannus Oy ==Tausta== Länsi-Berliinissä tapahtui 5. huhtikuuta vuonna 1986 noin 500-henkisessä diskossa pommi-isku, jossa kuoli kaksi amerikkalaista merijalkaväen sotilasta sekä yksi turkkilainen nainen. Yhdysvaltain tiedustelupalvelu piti täysin selvänä sitä, että Libya olisi järjestänyt terrori-iskut diskoon.Vuosikirja 86 Reaganilla vankka tuki kotimaassa sivu 95 KG Bertmark Kustannus Oy 24\. maaliskuuta 1986 Yhdysvaltain laivasto ja ilmavoimat aloittivat Ison-Syrtin edustalla sotaharjoitukset, jolloin Libyan ilmavoimat tulittivat niitä. Yhdysvallat vastasi iskuun tulittamalla Libyan sotalaivoja sekä ohjustukikohtia. Yksi partioalus, jossa oli 150 merisotilasta, upposi. ==Isku== Hyökkäykseen osallistui kaksitoista F-111 Aardvark -pommikonetta sekä kolme EF-111A Raven -pommikonetta, jotka nousivat 14. huhtikuuta ilmaan RAF Lakenheathin ja RAF Mildenhallin lentotukikohdista Suffolkista, Englannista, samalla kun viisitoista A-6 Intruder-, A-7 Corsair II- ja F/A-18 Hornet-lentokonetta lähti Upper Heyfordin lentotukikohdasta Oxfordshirestä Englannista kohti Välimerta kiertäen Biskajanlahden ja suunnaten Gibraltarensalmen yli Yhdysvaltojen laivaston kolmelle lentotukialukselle USS Saratogalle, USS Americalle ja USS Coral Sealle, jotka oli ankkuroitu Isolle-Syrtille. Yhdysvaltain ilmavoimat aloittivat hyökkäyksen 15. päivän vastaisena yönä Libyan pääkaupunki Tripoliin ja satamakaupunki Bengasiin. Hyökkäykset oli suunnattu Tripolissa Libyan johtajan eversti Muammar Gaddafin päämajaan – Gaddafi itse selvisi iskusta loukkaantumattaKronikka Suomen ja maailman tapahtumat 1900–1999 Yhdysvallat iskee Libyaan sivu 537 Weilin+Göös 1999 ISBN 951-35-6529-7 – sekä Al Azziyahin sotilastukikohtaan sekä sotilaslentokentälle. Bengasissa kohteet olivat Beninan lentokenttä sekä Al Jamahiriyahin sotilastukikohta. == Jälkipyykki== Libyan televisiossa esiintyvä Gaddafi oli silminnähden järkyttynyt.Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan sai vahvan tuen kotimaassa iskusta Libyaan. Televisiossa esiintyvä Reagan sanoi "Gaddafin laskeneen meidän jäävän passiiviseksi mutta laskeneen väärin". Vaikka Reagan yritti saada eurooppalaisia liittolaisia taakseen, niin EY-parlamentti tuomitsi Libyan terrorismin, mutta vaati kohtuullisuutta Libyaa kohden . Sekä arabivaltiot että itäblokki tuomitsivat iskut. Libyan virallisten tietojen mukaan hyökkäyksessä kuoli siviileitä, lähinnä naisia ja lapsia, mutta Yhdysvaltain tietojen mukaan kohteet olivat sotilaalliset. Reagan sanoi olevansa valmis uusiin iskuihin, ellei Libya lopettaisi hyökkäyksiä amerikkalaisia ja heidän omaisuuttaan vastaan maailmassa. == Lähteet == Luokka:Ilmataistelut ja -operaatiot Luokka:Libyan historia Ilmaisku Libyaan Luokka:1986
Zubtsov

Zubtsov () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Vazuzajoen suulla 146 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Zubtsovin piirin keskus. Sen läpi kulkee Rževin ja Istran välinen rautatie (Zubtsovin asema). Asukkaita on 7 000 henkeä (vuonna 2009). Zubtsov mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1216. 1200-luvun puolivälistä lähtien se kuului Tverin ruhtinaskuntaan. 1200–1300-luvuilla kaupunki joutui liettualaisten hyökkäysten kohteeksi. 1500–1600-lukujen vaihteessa puolalaiset hävittivät sen useaan kertaan. 1600-luvun loppuun saakka Zubtsovissa oli pieni linnoitus. 1700-luvulla se toimi Vyšni Volotšokin vesitien satamana. Vuonna 1776 Zubtsovista tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä. Nähtävyyksiä ovat 1100–1200-lukujen linnoituksen vallien jäänteet, Volgan rannalla sijaitseva Neitsyt Marian taivaaseen astumisen katedraali (1801), Krymovin kaupunkitalo Vazuzan rantakadulla sekä kotiseutumuseo. Zubtsovin kaakkoispuolella sijainneessa Pogorelojen kunnassa on elänyt ns. Djoržan karjalaisryhmä. Vuonna 1926 heitä oli 1 795 henkeä. Kunnan väestöstä he muodostivat tuolloin 7 %. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zubtsovin piirin sivusto Luokka:Tverin alueen kaupungit Luokka:Zubtsovin piiri
Paukkuopaste

Paukkuopaste eli paukkusignaali on rautateillä käytetty akustinen varoitusmerkki, jolla tiedotetaan veturinkuljettajalle edessä olevasta vaarasta. Paukkuopasteen synnyttää lyijykaistaleilla kiskon päälle kiinnitetty pieni peltirasia, jonka sisällä oli räjähdyspanos. Rasia räjähtää veturin tai vaunun pyörän kulkiessa sen yli. Paukkuopasteen avulla pystytään varoittamaan veturinkuljettajaa olematta itse paikalla merkkiä näyttämässä. == Käyttö Suomessa == Äänimerkin synty varmistettiin asettamalla radalle kaksi rasiaa, yksi kummallekin kiskolle. Veturin ajaessa yhden parin yli kuljettaja tiesi, että eteenpäin sai ajaa enintään 5 km/h seuraavan kilometrin pituisen matkan, ellei paikalla ollut henkilöä, joka voi kertoa varoituksen syyn. Pimeällä ja sumussa sai ajaa eteenpäin vain siten, että junan edellä kulki henkilö tarkkailemassa syytä varoituksen antoon. Jos kiskoille oli asetettu useampi pari paukkuopasteita, juna oli pysäytettävä. Ratajakson päällikön tuli joka vuoden alkupuolella pistokokein tutkia paukkuopasteiden kelpoisuus valitsemalla kokeiltavaksi kolme rasiaa kunkin vuoden valmistuserästä. Paukkuopasteet eivät enää ole käytössä Suomen rataverkolla. ==Lähteet== * * Teppo Nurminen: Jt kautta aikain. Klassikon kimpussa. Veturimies 4/2006 s. 30–31. Luokka:Rautatietekniikka
Miekkaliljat

Miekkaliljat (Gladiolus) on kurjenmiekkakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun tieteellinen nimi tulee latinan sanasta "gladius", joka tarkoittaa miekkaa. Miekkaliljat ovat yksivartisia mukulakasveja ja suosittuja leikkokukkia. == Ulkonäkö ja koko == Miekkaliljojen korkeus vaihtelee 40–140 senttimetrin välillä. ===Lehdet=== Lehdet ovat pitkät, teräväkärkiset ja miekkamaiset. Lehden reunat ovat ehytlaitaiset. ===Kukat=== Kukat ovat suppilomaisia ja sijaitsevat latvatertussa. Kukat ovat väriltään yksi-, kaksi- tai monivärisiä. == Levinneisyys == Miekkaliljojen sukuun kuuluu 260 lajia, joista 250 elää luonnonvaraisena Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pääosin Etelä-Afrikassa. Kymmenen lajia on luonnonvaraisia Euraasiassa. Miekkaliljoista 160 lajia on kotoisin Etelä-Afrikasta ja 76 trooppisesta Afrikasta. Lajit vaihtelevat hyvin pienistä kasveista, mahtaviin jalostettuihin kukintoihin. == Elinympäristö == Miekkaliljat elävät aurinkoisessa ja lämpimässä paikassa jossa maa on tuore. Kasvi ei siedä kuivuutta eikä märkyyttä. Mukulat istutetaan n. 10 cm syvyyteen ja nostetaan ylös n. syyskuussa ja viedään viileään paikkaan talvisäilytykseen. == Miekkaliljojen lajeja == * Gladiolus callianthus – tuoksumiekkalilja * Gladiolus cardinalis – kardinaalimiekkalilja * Gladiolus carneus – kapinmiekkalilja * Gladiolus communis – etelänmiekkalilja ** Gladiolus communis subsp. byzantinus – purppuramiekkalilja * Gladiolus dalenii – liekkimiekkalilja * Gladiolus gregarius – täplämiekkalilja * Gladiolus illyricus – illyrianmiekkalilja * Gladiolus imbricatus – idänmiekkalilja * Gladiolus italicus – italianmiekkalilja * Gladiolus palustris – nuokkumiekkalilja * Gladiolus rupicola – kalliomiekkalilja * Gladiolus tristis – kainomiekkalilja * Gladiolus undulatus – siromiekkalilja * Gladiolus watsonioides – hehkumiekkalilja * Gladiolus -risteymät – tarhamiekkalilja * Gladiolus Nanus-ryhmä – kääpiömiekkalilja == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Gladiolus * Suomen Lajitietokeskus: Miekkaliljat – Gladiolus Luokka:Kurjenmiekkakasvit
Joanin salaisuus

Joanin salaisuus () on yhdysvaltalainen nuorisolle suunnattu draamasarja vuosilta 2003–2005. Sarjaa tehtiin yhteensä kaksi tuotantokautta eli 45 jaksoa. Suomessa sarjan esitti Nelonen. Sarjan tunnuskappale on Joan Osbornen esittämä ”One of Us”. Joanin salaisuus kertoo kuvitteellisessa Arcadian kaupungissa asuvasta teini-ikäisestä Joan Girardista, joka keskustelee Jumalan kanssa. Jumala ilmestyy hänelle useina erilaisina hahmoina, kuten pienenä lapsena, teini-ikäisenä poikana ja roskakuskina. Samalla Jumala pyytää Joania tekemään tehtäviä, jotka vaikuttavat Joanin tai hänen läheistensä elämään myönteisesti. == Jaksot == === 1. tuotantokausi: 2003–2004 === # Jakson nimi 1 Pilot 2 The Fire and the Wood 3 Touch Move 4 The Boat 5 Just Say No 6 Bringeth It On 7 Death Be Not Whatever 8 The Devil Made Me Do It 9 St. Joan 10 Drive, He Said 11 The Uncertainty Principle 12 Jump 13 Recreation 14 State of Grace 15 Night Without Stars 16 Double Dutch 17 No Bad Guy 18 Requiem for a Third Grade Ashtray 19 Do The Math 20 Anonymous 21 Vanity, Thy Name Is Human 22 The Gift 23 Silence === 2. tuotantokausi: 2004–2005 === # Jakson nimi 1 Only Connect 2 Out of Sight 3 Back to the Garden 4 The Cat 5 The Election 6 Wealth of Nations 7 P.O.V. 8 Friday Night 9 No Future 10 The Book of Questions 11 Dive 12 Game Theory 13 Queen of the Zombies 14 The Rise and Fall of Joan Girardi 15 Romancing the Joan 16 Independence Day 17 Shadows and Light 18 Secret Service 19 Trial and Error 20 Spring Cleaning 21 Common Thread 22 Something Wicked This Way Comes == Henkilöt == === Sivuhenkilöt === Luokka:2000-vuosikymmenen nuortendraamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Salibandyn maailmanranking

__NOTOC__ Salibandyn maailmanranking (IFF World Ranking) on Kansainvälisen Salibandyliiton ylläpitämä rankinglista. ==Joukkuejärjestys== Joukkueen järjestys määräytyy kahden viimeisen salibandyn maailmanmestaruuskilpailujen sijoituksien perusteella. Rankingin perusteella valitaan lohkot seuraaviin kisoihin. ==Miehet 2016== Sijoitus Joukkuet 1 Suomi 2 Ruotsi 3 Sveitsi 4 Tšekki 5 Tanska 6 Norja 7 Latvia 8 Saksa 9 Viro 10 Slovakia 11 Yhdysvallat 12 Kanada 13 Australia 14 Puola 15 Venäjä 16 Japani 17 Singapore 18 Etelä-Korea 19 Espanja 20 Itävalta 21 Italia 22 Thaimaa 23 Serbia 24 Slovenia 25 Belgia 26 Uusi-Seelanti 27 Alankomaat 28 Ranska 29 Malesia 30 Unkari ==Naiset 2016== Sijoitus Joukkue 1 Ruotsi 2 Suomi 3 Sveitsi 4 Tšekki 5 Latvia 6 Saksa 7 Puola 8 Norja 9 Slovakia 10 Tanska 11 Venäjä 12 Australia 13 Japani 14 Alankomaat 15 Unkari 16 Kanada 17 Yhdysvallat 18 Singapore 19 Espanja 20 Viro 21 Etelä-Korea 22 Italia 23 Uusi-Seelanti 24 Slovenia 25 Ranska 26 Iso-Britannia 27 Itävalta 28 Georgia 29 Thaimaa 30 Malesia ==Katso myös== *Kansainvälinen Salibandyliitto == Lähteet == Luokka:Salibandy
Kašin

Kašin () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kašinka-joen rannalla 150 kilometriä Tveristä koilliseen. Sen kautta kulkee Kaljazinin ja Sonkovon välinen rautatie (Kašinin asema). Kaupunki on Kašinin piirin keskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 16 174 henkeä ja koko piirissä 27 412. ==Historiaa== Kašin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1238 Batu-kaanin valtaamana kaupunkina. 1200-luvun alkuun saakka se kuului Vladimir-Suzdalin ja vuodesta 1247 Tverin ruhtinaskuntaan, jonka mukana se vuonna 1485 liitettiin Moskovan Venäjään. Vuosina 1609–1612 puolalaiset hävittivät kaupunkia. Vuonna 1775 siitä tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700–1800-luvuilla Kašin oli huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Vuonna 1898 rakennettiin Sonkovosta Kašiniin johtava rautatie. Vuonna 1926 Kašinin kihlakunnassa oli 1 042 tverinkarjalaista. Heistä lähes kaikki asuivat alueen pohjoisosassa sijainneessa Sonkovon kunnassa, jonka väestöstä karjalaiset muodostivat 5 %. ==Nykyään== Nykyään kaupungissa toimii sähkölaitetehdas, alkoholitehdas ja kivennäisvesipullottamo, pellavanjalostuslaitos, meijeri ja lihatehdas. Nähtävyyksiä ovat lukuisat 1600–1800-lukujen kirkot ja 1800-luvun alun julkiset rakennukset. Kaupungin laidalla sijaitsee vuonna 1884 perustettu kylpylä, jossa annetaan erilaisia mineraalivesi- ja mutahoitoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kašinin kaupungin ja piirin sivusto Luokka:Kašinin piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Krasnyi Holm

Krasnyi Holm () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Neledinajoen rannalla 175 kilometriä Tveristä koilliseen. Kaupunki on Krasnyi Holmin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie (Krasnyi Holmin asema). Asukkaita on 5 900 henkeä (vuonna 2009). Paikalla sijainnut Spas na Holmu -niminen kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun alussa. Vuonna 1776 siitä tuli Tverin lääniin kuulunut Krasnyi Holmin kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuutta ja pellavanjalostuslaitos. Kaupungin lähellä Prudyn kylässä on syntynyt venäläinen taidemaalari Pavel Tšistjakov. Kaupungin lähistöllä on sijainnut muutamia tverinkarjalaisten asuttamia kyliä. Vuonna 1926 karjalaisia oli silloisessa Krasnyi Holmin kunnassa yhteensä 570 henkeä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Krasnyi Holmin piirin sivusto Luokka:Krasnyi Holmin piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Ostaškov

Ostaškov () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Seligerjärven eteläosan niemellä 190 kilometriä Tveristä länteen. Kaupungin eteläosien kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Kaupunki on Ostaškovin piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 18 073 henkeä ja koko piirissä 23 726 (vuonna 2010). thumb|left|190px|Ostaškovin kotiseutumuseo. Kaupungin pohjoispuolella Seligerin saarella on sijainnut Klitšenin linnoitus, jonka novgorodilaiset hävittivät 1300-luvun lopussa. Vuonna 1434 mainitaan ensimmäisen kerran Ostaškovin kylät, joiden paikalle kehittyi kauppias- ja käsityöläisasutus. Vuonna 1589 se ympäröitiin linnoituksella. Vuosina 1651–1653 rakennettiin uusi puinen linnoitus, joka paloi vuosina 1676 ja 1711. Vuonna 1770 Ostaškovista tuli virallisesti kaupunki, joka aluksi kuului Novgorodin ja myöhemmin Tverin lääniin. Vuonna 1751 avattiin pappisseminaari, vuonna 1772 opisto, vuonna 1805 teatteri, vuonna 1883 kirjasto ja vuonna 1843 perustettiin Venäjän ensimmäinen vapaapalokunta. 1800-luvun lopussa Ostaškovissa toimi 30 pientä tehdasta, joista 20 oli nahkatehtaita. Asukkaat harjoittivat myös kalastusta. Ostaškovin nähtävyyksiä ovat vuonna 1689 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Pyhän kolminaisuuden kirkko (1697), entisen Jumalanäidin ennusmerkin luostarin Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, Kristuksen kirkastumisen kirkon barokkityylinen kellotorni (1787–1789) ym. Padolla kaupunkiin yhdistetyllä Žitnyi-saarella sijaitsee samanniminen 1700-luvulla rakennettu luostari. Kaupunki ja Seligerjärvi ovat suosittu matkailukohde. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ostaškovin piirin sivusto Luokka:Ostaškovin piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Eveliina Särkelä

Maria Eveliina Särkelä (10. tammikuuta 1847 Vaasa – 8. helmikuuta 1939 Helsinki) oli Alina Forsmanin ohella yksi Suomen ensimmäisiä naiskuvanveistäjiä. Hän toimi myöhemmin valokuvaajana ja piirustuksenopettajana, koska kuvanveisto ei tarjonnut riittävää elantoa.Kuvanveistäjätär Eveliina Särkelä kuollut, Helsingin Sanomat, 09.02.1939, nro 38, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kuvanveistäjä Eveliina Särkelä, Aamulehti, 09.02.1939, nro 38, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Eveliina Särkelän vanhemmat olivat tunnettu turkulainen kelloseppä Antti Särkelä (1804–1873) ja Elisabet Kerola (1812–1883). Hän muutti Pohjanmaalta Turkuun 1860 ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa R. W. Ekmanin ja Walter Runebergin johdolla vuosina 1864–1866 ja 1873. Hän jatkoi vielä taideopintoja August Saabyen johdolla Kööpenhaminassa vuosina 1873–1874 ja 1876–1878. Särkelä opiskeli myös muutaman kuukauden ajan Berliinissä ja Pietarissa. Särkelä toimi itsenäisenä kuvanveistäjänä ja piirustuksen opettajana 1870-, 1880- ja 1890-luvuilla muun muassa Helsingissä, Porissa, Turussa ja Vaasassa. Hänellä oli jonkin aikaa Helsingissä omaa ateljee ja Porissa hän piti omaa piirustuskoulua. Särkelä joutui taloudellisista syistä tekemään useita muoto- ja medaljonkikuvia, jotka jäivät kuvien tilaajien haltuun. Särkelä joutui luopumaan kuvanveistäjän urasta suhteellisen aikaisin ja hän asui sitten pääasiassa sisarensa ja lankonsa, merikapteeni Hidenin perheessä. Viimeiset kolmekymmentä vuotta elämästään Särkelä vietti vanhainkodissa Helsingissä opetusministeriön myöntämän eläkkeen turvin. Särkelä joutui varojen puutteen takia käyttämään useissa teoksissaan materiaalina savea tai kipsiä, joten monet teoksista eivät ole säilyneet. Särkelä teki rintakuvat Emil Nervanderista ja turkulaisesta apteekkari Stenbergistä sekä muotokuvan muun muassa Victor Westerholmista. Hän teki myös monia kansallisromanttisia Kalevala-aiheisia teoksia, esimerkiksi Kullervo tynnyrin päällikkö. __NOTOC__ == Veistoksia == * Emil Nervanderin, Kaarlo Bergbomin, Kaarola Avellanin, Alma Fohströmin, Hortense Synnerbergin, Bruno Holmin ja B. O. Schaumanin rintakuvat * Koivu ja tähti, aihe Topeliuksen samannimisestä sadusta * Lemminkäisen äiti tähystelee poikaansa, kipsiveistos * Väinämöinen kanteleineen, Särkelä teki veistoksen talvella 1885 kauppaneuvos Antti Ahlströmille Noormarkkuun, veistos tuhoutui Suomen sisällissodan aikana 1918 * Mansikkatyttö, pidetty Särkelän parhaimpana teoksena, sijaitsee Ateneumin taidemuseon kokoelmissa == Palkinnot == * II palkinto dukaattikilpailussa 1879 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * *Suomen ensimmäinen kuvanveistäjätär, Suomen Kuvalehti, 16.01.1932, nro 3, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
The Best of Simon & Garfunkel

The Best of Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin vuonna 1999 julkaistu kokoelmalevy. Siihen on tiivistetty kaikki suosituimmat kappaleet ja lähes kaikki laulut ovatkin menestyneimmiltä albumeilta Bookends ja Bridge Over Troubled Water. Kaikki kappaleet ovat päässeet Billboard Hot 100 -listalle. Viimeinen kappale My Little Town on duon viimeisin yhteinen levytys (1975) ja se oli päätynyt molempien soololevyille. == Kappaleet == # The Sound Of Silence # Homeward Bound - 2'30 # I Am A Rock # The Dangling Conversation - 2'37 # Scarborough Fair/Canticle - 3'08 # The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy) - 1'43 # A Hazy Shade Of Winter # At The Zoo # Fakin´ It # Mrs. Robinson # Old Friends/Bookends # The Boxer # Bridge Over Troubled Water # Cecilia # The Only Living Boy In New York # Song For The Asking # El Condor Pasa (If I Could) # For Emily, Whenever I May Find Her (Live) - 2'04 # America # My Little Town == Lähteet == * The Best Of Simon & Garfunkel -CD Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Simon & Garfunkelin albumit
Simon and Garfunkel’s Greatest Hits

Simon and Garfunkel’s Greatest Hits on Simon & Garfunkelin ensimmäinen kokoomalevy vuodelta 1972. == Kappaleet == # Mrs. Robinson # For Emily, Whenever I May Find Her # The Boxer # The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy) # The Sound Of Silence # I Am A Rock # Scarborough Fair/Canticle # Homeward Bound # Bridge Over Troubled Water # America # Kathy´s Song # El Condor Pasa (If I Could) # Bookends Theme # Cecilia Luokka:Vuoden 1972 kokoelma-albumit Luokka:Simon & Garfunkelin albumit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit