EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tähtipistepotentiaalimenetelmä

Tähtipistepotentiaali laskentamenetelmää käytetään helpottamaan, suurten kahden solmupisteen virtapiirien virtojen laskemista. * Soveltuu käytettäväksi vain virtapiireissä, joissa on kaksi solmupistettä. * Maadoitetaan toinen solmupisteistä ja lasketaan toisen pisteen potentiaali * Ratkaistu potentiaali on sama kuin piirin joka haaraan vaikuttava jännite. * Ratkaisukaava on muotoa \bar{V}_{Y}={\sum_{n=1}^\infty {\bar{E}_{n} \over \bar{Z}_{n}} \over \sum_{n=1}^\infty {1 \over \bar{Z}_{n}}} * Jännitelähde merkitään yhtälöön negatiivisena, jos ollaan laskemassa potentiaalia jännitelähteen negatiivisen navan puolella. == Laskuesimerkki == * Ratkaistaan jommankumman piirin solmupisteen potentiaali \bar{V}_{Y} * Toisen solmupisteen potentiaali on 0 volttia \rightarrow jokaisen piirin haaran yli oleva potentiaaliero eli jännite. \bar{V}_{Y}={{\bar{E}_{1}\over \bar{Z}_{1}}-{\bar{E}_{3}\over \bar{Z}_{3}}+{\bar{E}_{4}\over \bar{Z}_{4}} \over {{1}\over \bar{Z}_{1}}+{{1}\over \bar{Z}_{2}}+{{1}\over \bar{Z}_{3}}+{{1}\over \bar{Z}_{4}}} *Jännitelähde merkitään yhtälöön negatiivisena jos ollaan laskemassa, potentiaalia jännitelähteen negatiivisen navan puolella. *Ratkaistaan virtapiirin yksittäisten haarojen kautta kulkevat virrat. \bar{E}_{1}=\bar{V}_{Y}-\bar{I} \cdot \bar{Z}_{1} 0=\bar{V}_{Y}-\bar{I} \cdot \bar{Z}_{2} -\bar{E}_{3}=\bar{V}_{Y}-\bar{I} \cdot \bar{Z}_{3}) \bar{E}_{4}=\bar{V}_{Y}+\bar{I} \cdot \bar{Z}_{4} \Rightarrow \bar{I}_{1}={-(\bar{E}_{1}-\bar{V}_{Y}) \over \bar{Z}_{1}} \Rightarrow \bar{I}_{2}={(-\bar{V}_{Y}) \over \bar{Z}_{2}} \Rightarrow \bar{I}_{3}={(\bar{E}_{3}+\bar{V}_{Y}) \over \bar{Z}_{3}} \Rightarrow \bar{I}_{4}={(\bar{E}_{4}-\bar{V}_{Y}) \over \bar{Z}_{4}} == Muita virtapiirien laskentamenetelmiä == * Nortonin menetelmä * Theveninin menetelmä * Kirchhoffin laskentamenetelmä * Silmukkamenetelmä *Solmumenetelmä == Kirjallisuutta == * Luokka:Sähkötekniikka
Tiimalasi

Tiimalasi, muilta nimityksiltään tuntilasiWSOY Facta – tuntilasi tai hiekkakello, on aiemmin ajan mittaamiseen käytetty väline. Se on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa. Hiekka valuu tiimalasin kupista toiseen tietyssä ajassa. Kun hiekka on valunut kokonaan tiimalasin läpi, laite voidaan kääntää ympäri ja mitata näin tietyn pituisia ajanjaksoja. Tiimalasin mittaamaan aikaan vaikuttavat hiekan määrä ja laatu sekä kuppien koko ja keskellä olevan kapeuman leveys. Hiekan sijaan tiimalasissa on käytetty myös hienonnettua munankuorta ja jauhettua marmoria. Nykyään tiimalasia käytetään yleensä vain koriste-esineenä tai tilanteissa, joissa tarvitaan tietyn pituisen lyhyen ajan mittaamista, esimerkiksi peleissä ja ruoanlaitossa. ==Tiimalasin symboliikkaa== Tiimalasi on katoavaisuuden symboli ja usein siihen on liitetty latinankielinen lause Memento mori, muista kuolemaa. Antiikin aikana se oli ajan henkilöitymän Khronoksen tunnus. Se edustaa myös hyveellistä elämää, kohtuullisuutta ja pidättyväisyyttä. Koska tiimalasin käyttöön kuuluu ylösalaisin kääntäminen, se voi symboloida syklistä aikakäsitystä. ==Lähteet== *WSOY Facta – tiimalasi ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Kellot Luokka:Hiekka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Zayid ibn Sultan Al Nahyan

Šeikki Zayid ibn Sultan Al Nahyan (1918 – 2. marraskuuta 2004) oli Yhdistyneiden Arabiemiraattien perustaja ja presidentti. == Historia == Šeikki Zayid syntyi 1918 ja nimettiin isoisänsä šeikki Zayid ibn Khalifa Al Nahyanin mukaan, joka hallitsi Abu Dhabia vuodesta 1855 vuoteen 1909. Abu Dhabista löytyi öljyä vuonna 1958 ja šeikki Zayidista tuli Abu Dhabin hallitsija vuonna 1966. Hän toi yhteen seitsemän erillistä emiraattia, virallisesti perustaen Yhdistyneet Arabiemiraatit 2. joulukuuta 1972, mitä pidetään šeikki Zayidin merkittävimpänä saavutuksena. Kun 1970-luvulla suuri öljybuumi toi valtavaa vaurautta Arabiemiraatteihin šeikki Zayid investoi rahat kansakunnan infrastruktuurin rakentamiseen. Hän rakennutti asuintaloja, kouluja, sairaaloita, lentokentän, sataman, teitä ja sillan, joka yhdistää Abu Dhabin mantereeseen. Hän vaikutti Abu Dhabin muuttumiseen vihreäksi kastelemalla ja istuttamalla satoja tuhansia puita. Se oli poikkeuksellinen saavutus mieheltä, jolla ei ollut minkäänlaista virallista koulutusta ja oli elänyt suurimman osan elämästään paimentolaiselämää beduiinina. Hänellä oli valmiutta ottaa vastaan apua ja neuvoja Abu Dhabin kehittämiseksi. Zayidille tehtiin munuaisensiirto vuonna 2000. Zayid kuoli 2. marraskuuta 2004. Hän oli lähemmäs 86 vuotta vanha. Kuollessaan Zayid oli Lontoossa saamassa sairaalahoitoa. Zayidin mukaan on nimetty Abu Dhabissa sijaitseva Šeikki Zayedin moskeija. ==Lähteet== Luokka:Arabiemiraattien presidentit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Jesús Guajardo

Jesús Guajardo (k. 17. heinäkuuta 1920) oli Meksikon vallankumouksessa Venustiano Carranzan joukkojen eversti, joka järjesti zapatistien komentajan Emiliano Zapatan murhan. Guajardo oli syntyperältään puoliverinen yaqui- intiaani. Hän joutui kerran omasta mielestään vähäisestä rikkomuksesta pidätetyksi, minkä vuoksi hän tunsi vihaa komentajaansa Pablo Gonzálezia kohtaan. Tästä kuultuaan Zapata lähetti Guajardolle viestin, jossa pyysi tätä liittymään joukkoihinsa. Viesti joutui kuitenkin Gonzálezille, joka syytti Guajardoa maanpetoksesta. Tällöin Guajardo suostui houkuttelemaan Zapatan ansaan, mikä pelasti hänet syytteeltä. Hän lähetti Zapatalle viestin, jossa lupasi itsensä ja 800 miestään Zapatan palvelukseen. Sanojensa vakuudeksi Guajardo valloitti Jonacatepecin kaupungin ja ammutti kaikki vangit. Tästä kuultuaan Zapata katsoi voivansa luottaa Guajardoon ja suostui tapaamaan hänet San Juan Chinamecan haciendalla 10. huhtikuuta 1919 kymmenen kannattajansa kera. Heidät kaikki ammuttiin heidän saapuessaan haciendan pihalle. Guajardo sai tästä palkkioksi 5000 puntaa ja ylennyksen prikaatinkenraaliksi. Vuoden 1919 syksyn presidentinvaalikampanjan aikana Guajardo tuki ehdokkaana ollutta Pablo Gonzálezia ja ampui kaksi vastaehdokas Obregonia kannattanutta upseeria, kun nämä kieltäytyivät huutamasta "Viva Pablo González". Vaalit kuitenkin peruuntuivat, ja Venustiano Carranzan murhan jälkeen Obregón pääsi valtaan. Tämä aiheutti Pablo Gonzálezin maastakarkotuksen ja Ješus Guajardon teloituksen ampumalla 17. heinäkuuta 1920 Nuevo Leonin osavaltion hallituksen käskystä kaikkien Zapatan entisten kannattajien iloksi. Luokka:Vapaustaistelijat Luokka:Meksikolaiset murhaajat Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Diabelli-muunnelmat

Diabelli-muunnelmat op. 120 () on Ludwig van Beethovenin kirjoittama muunnelmasarja pianolle Anton Diabellin valssista. Beethoven sävelsi teoksen vuosina 1819–1823. Diabelli-muunnelmat kuuluvat Beethovenin viimeisiin pianolle säveltämiin teoksiin bagatellien op. 126 ja pianosonaatin nro 32 kanssa. Teos syntyi, kun tunnettu musiikinkustantaja Anton Diabelli lähetti säveltämänsä valssin lukuisille 1800-luvun alun säveltäjille ja pyysi kutakin kirjoittamaan yhden muunnelman kappaleesta. 50 säveltäjää vastasi, ja heidän muunnelmansa julkaistiin yhtenä niteenä nimikkeellä Vaterländischer Künstlerverein. Beethoven kuitenkin innostui valssin suomista mahdollisuuksista ja kirjoitti kaikkiaan 33 muunnelmaa (yhden variaation enemmän kuin Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmissa). Diabelli julkaisi Beethovenin säveltämät variaatiot erillisenä niteenä. Nykyään tätä muunnelmasarjaa pidetään yhtenä Beethovenin myöhäiskauden mestariteoksista ja hänen pianotuotantonsa huippusaavutuksista. ==Teoksen osat== *Teema: Vivace *Muunnelma 1: Alla marcia maestoso *Muunnelma 2: Poco allegro *Muunnelma 3: L'istesso tempo *Muunnelma 4: Un poco più vivace *Muunnelma 5: Allegro vivace *Muunnelma 6: Allegro ma non troppo e serioso *Muunnelma 7: Un poco più allegro *Muunnelma 8: Poco vivace *Muunnelma 9: Allegro pesante e risoluto *Muunnelma 10: Presto *Muunnelma 11: Allegretto *Muunnelma 12: Un poco più moto *Muunnelma 13: Vivace *Muunnelma 14: Grave e maestoso *Muunnelma 15: Presto scherzando *Muunnelma 16: Allegro *Muunnelma 17: Allegro *Muunnelma 18: Poco moderato *Muunnelma 19: Presto *Muunnelma 20: Andante *Muunnelma 21: Allegro con brio *Muunnelma 22: Allegro molto (alla 'Notte e giorno faticar' di Mozart) *Muunnelma 23: Allegro assai *Muunnelma 24: Fughetta (Andante) *Muunnelma 25: Allegro *Muunnelma 26: (Piacevole) *Muunnelma 27: Vivace *Muunnelma 28: Allegro *Muunnelma 29: Adagio ma non troppo *Muunnelma 30: Andante, sempre cantabile *Muunnelma 31: Largo, molto espressivo *Muunnelma 32: Fuga (Allegro) *Muunnelma 33: Tempo di minuetto moderato ==Aiheesta muualla== * Diabelli Variations, Op. 120 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library Luokka:Ludwig van Beethovenin teokset Luokka:Pianokappaleet Luokka:1820-luvun musiikkiteokset
Talia Shire

Talia Rose Shire, o.s. Coppola, (s. 25. huhtikuuta 1946 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka veli on ohjaaja Francis Ford Coppola. Talia Shiren menestyksekkäimmät roolit ovat Connie Corleone Kummisetä-elokuvissa ja Adrian Balboa Rocky-elokuvissa. Shire oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta naissivuroolista elokuvista Rocky ja Kummisetä osa II. == Valikoitu filmografia == * Kummisetä (1972) * Kummisetä osa II (1974) * Rocky (1976) * Rockyn uusintaottelu (1979) * Tiikerinsilmä – Rocky III (1982) * Rocky IV (1985) * Rocky V (1990) * Kummisetä osa III (1990) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Enimex

Enimex (ICAO: ENI) oli virolainen lentoyhtiö, joka lensi rahti- ja tilauslentoja. Yhtiö perustettiin 26. syyskuuta 1994. Se lopetti toimintansa vuonna 2008. ==Laivasto== Elokuussa 2006: *Antonov An-28 1 kpl *Antonov An-72 5 kpl *BAe ATP 1 kpl ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Enimex Luokka:Entiset virolaiset lentoyhtiöt
Narciso Yepes

Narciso Yepes (14. marraskuuta 1927 Lorca – 3. toukokuuta 1997 Murcia) oli espanjalainen kitaristi. Hänen ensimmäinen kitaranopettajansa oli Jesús Guevara. Kun Yepes oli 12-vuotias, hän muutti perheensä kanssa Valenciaan. Siellä Yepesiä opetti Vicente Asensio. Yepes esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1943. Vuonna 1958 hän meni naimisiin puolalaissyntyisen, Pariisissa tapaamansa filosofian opiskelijan kanssa. Yepes kuoli imukudossyöpään vuonna 1997. Yepes esiintyi sekä soolokitaristina että orkesterin kanssa. Luokka:Espanjalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Andy García

Andy García (oikealta nimeltään Andrés Arturo García Menéndez, s. 12. huhtikuuta 1956 Havanna, Kuuba) on kuubalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Andy Garcían menestyksekkäimmät roolit ovat Vincent Mancini-Corleone elokuvassa Kummisetä osa III vuonna 1990 ja Terry Benedict elokuvissa Ocean’s Eleven – korkeat panokset, Ocean’s Twelve ja Ocean’s Thirteen vuosina 2001–2007. García oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Kummisetä osa III. Vuonna 2018 García näytteli ja lauloi elokuvamusikaalissa Mamma Mia: Here We Go Again!. García on ollut naimisissa vuodesta 1982 lähtien Marivi Lorido Garcian kanssa. Heillä on kolme tytärtä ja yksi poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Amerikankuubalaiset Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktor Tretjakov

Viktor Viktorovitš Tretjakov (s. 17. lokakuuta 1946 Krasnojarsk) on venäläinen viulutaiteilija. Hän voitti vuonna 1966 Moskovan kansainvälisen Tšaikovski- kilpailun. Hän on tehnyt laajoja kiertueita ja vieraillut usein myös Suomessa. ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset viulistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SS Keenora

SS Keenora muistetaan Winnipegjärven pidetyimpänä höyryaluksena. Alus aloitti liikennöinnin Lake of the Woods -järvellä Ontariossa, josta se siirrettiin Winnipegjärvelle. Nykyisin alus viettää eläkepäiviään Selkirkin kaupungissa Manitobassa, Kanadan keskilännen ainoan merenkulkumuseon, Marine Museum of Manitoban kokoelmissa. ==Historiaa== Höyrylaiva Keenora rakennettiin vuonna 1898 Rainy River Navigation Companylle hoitamaan yhdysliikennettä Lake of the Woods -järvellä, jossa se palveli menestyksekkäästi yli kymmenen vuoden ajan. Rautatien valmistuttua matkustaja- ja rahtimäärät järvellä kuitenkin vähenivät, ja alus myytiin Winnipegiin, jonne se kuljetettiin osina rautateitse vuonna 1917. Winnipegissä alus koottiin uudelleen, ja sen pituutta lisättiin yhdeksällä metrillä 41,8 metriin. Samalla sen rakennetta muutettiin siten, että entisestä rahtilaivasta tuli risteylyalus. Ensimmäisen kauden alus palveli kelluvana tanssipaikkana Redjoella, mutta myöhemmin aluksen omistaja Colin Marland totesi aluksen olevan liian kova kilpailija hänen kelluvalle tanssipaikalleen. Vuonna 1920 alus myytiin ja se ankkuroitiin pysyvästi Winnipegiin kolmeksi vuodeksi. Huollon puute aiheutti aluksen kansien vääntymisen. Vuonna 1923 Northern Fish Company hankki aluksen omistukseensa lisätäkseen rahti- ja matkustajakapasiteettia. Yhtiön aiemmin hankkima SS Wolverine ei pystynyt yksin hoitamaan liikennettä. Alukselle rakennettiin 65 matkustajahyttiä yhteensä sadalle matkustajalle. Aluksen koneisto takasi riittävän noin 15 solmun (27,8 km/h) nopeuden. Alus asetettiin SS Wolverinen rinnalle matkustaja- ja rahtiliikenteeseen Redjoelle ja Winnipegjärvelle. Aluksen reitti alkoi Winnipegistä, ja käännöspiste sijaitsi liki 500 kilometrin päässä Warren Landingin kylässä, Winnipegjärven pohjoispäässä. Edestakainen matka Winnipegistä Warren Landingiin kesti kuusi päivää. Warren Landingin ja Norway Housen kylän välillä Nelsonjoella liikennöi yhteysaluksena pienempi M/S Chickama II, sillä Keenora oli liian suuri alus Nelsonjoelle. Vuonna 1931 Keenora siirtyi Selkirk Navigation Companyn omistukseen. Vuonna 1959 Keenoran höyrykoneet korvattiin dieselkonein, ja vuonna 1964 se siirtyi Marine Transport Navigation Companyn omistukseen. Koneistoremontista huolimatta aluksen vaiheikas ura päättyi 1966, kun tekniikaltaan vanha alus ei enää läpäissyt merenkulkulaitoksen sille asettamia tiukempia turvallisuuskriteereitä. Alusta uhkasi romutus, ja muutaman vuoden ajan se sai lahota Selkirkissä suolla, kunnes vuonna 1972 Fort Francesin ja Selkirkin asukkaat kokosivat vaaditun kymmenen tuhannen Kanadan dollarin kauppahinnan ostaakseen aluksen sen omistajalta, Marine Transportation -yhtiöltä, ja Keenora sijoitettiin Marine Museum of Manitoban kokoelmien "kruununjalokiveksi". ==Lähteet== * Russell, Frances: Mistehay Sakahegan: The Great Lake, ISBN 1-896150-10-1 (Heartland Associates Publishing and Communications) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Marine Museum of Manitoba Luokka:Höyrylaivat Luokka:Manitoban historia Luokka:Manitoban vesiliikenne Luokka:Sisävesilaivat
Hiirakko

Hiirakko (lyh. hrkko, aiempi lyh. vm) on hevosen väritys, joka kuuluu hallakkoväreihin. Geneettisesti hiirakko on väriltään musta, mutta D-geenin (hallakkogeeni) vaikutuksesta väri on haalistunut lähinnä harmaaksi. Muiden hallakkovärien (ruunikkopohjainen ruunihallakko ja rautiaspohjainen punahallakko) tavoin hiirakkoväri on yleisin alkukantaisilla hevosroduilla kuten islanninhevosilla. Hiirakolla on vaaleudeltaan ja sävyltään vaihtelevan harmaa karva, joka on päässä ja jaloissa tummempaa kuin rungossa, jopa mustaa. Jouhet ovat kaksiväriset: sekä harjan että hännän keskeltä tummat ja reunoilta vaaleat. Hiirakolla on muiden hallakoiden tavoin aina siima selässään, lisäksi usein risti ja seepraraitoja jaloissa. Hiirakko on yleinen väri myös aaseilla. Luokka:Hevosten värit
Terraario

Terraario on lemmikkieläimille tai huonekasveille valmistettu säiliö, jonka seinistä vähintään yksi on läpinäkyvä. Terraario voidaan valmistaa lasista, muovista tai vesi- tai filmivanerista ja alumiinista. Katossa on joko ilmareikiä tai se on ritilästä tehty. Terraarion ilmankosteus ja lämpötila eroaa yleensä muun sisätilan vastaavasta. Terraariossa pidetään esimerkiksi matelijoita, pieniä jyrsijöitä sekä skorpioneja ja lintuhämähäkkejä. == Katso myös == *Akvaario == Aiheesta muualla == *Terraarioeläimien hoito-ohjeita Luokka:Lemmikkieläinten hoito en:Vivarium
Vedalainen uskonto

Vedalainen uskonto oli muinaisintialainen uskonto. Siinä tärkeässä osassa olivat rituaaliuhrit. ==Uhraaminen== Vedalaisen uskonnon tärkein muoto oli uhrirituaali, yajna. Uhraamisen uskottiin vedalaisessa uskonnossa olevan kaiken perusta ja alkusyy, ja koko maailmankaikkeuden uskottiin saaneen alkunsa kosmisen ihmisen uhratessa itsensä. Uhraamista pidettiin välttämättömänä, ja uhrilahjoja suoritettiin siksi kaikissa tärkeissä tilanteissa. Jokaiselle asialle oli erikseen määritelty uhrilahjansa. Uhreina vedalaisessa uskonnossa käytettiin tavallisesti eläimiä, joita julkisissa rituaaleissa saatettiin tappaa sadoittain. Myös ihmisuhreja suoritettiin, mutta myöhemmässä vaiheessa ne korvattiin symbolisilla vastineilla kuten riisin uhraamisella. Muita tärkeitä uhrilahjoja olivat kirkastettu voi ja pyhä soma-juoma. ==Rituaalit== Vedalaiset rituaalit suoritettiin joko kotona (grihya) tai julkisesti (srauta). Julkiset rituaalit olivat sadoista erilaisista rituaaleista koostuva monimutkainen järjestelmä, ja niitä oli suorittamassa jopa kymmeniä koulutettuja uhripappeja. Julkiset rituaalit kestivät joskus useita kuukausia. ==Jumalat== Vedalaisissa rituaaleissa pyrittiin kommunikoimaan jumalien kanssa, jotka varhaisissa veda-teksteissä olivat useimmiten liitoksissa luonnovoimiin, paikkoihin tai tiettyihin ihanteellisiin ominaisuuksiin. Tärkeimmät jumalat olivat taivaanjumala Indra, merenjumala Varuna ja tulenjumala Agni. Nämä muinaiset jumalat väistyivät ajanlaskun alun tienoilla Shivan, Vishnun ja Devin kaltaisten jumalien tieltä. ==Katso myös== *Vedalainen kulttuuri ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian historia Luokka:Hindulaisuuden historia Luokka:Historialliset uskonnot Luokka:Uskonto Intiassa
Härmämalikka

Härmämalikka (Clitocybe nebularis) on lehti- ja havumetsissä esiintyvä sieni. Sen lakki on 5–15 cm leveä ja kupera. Väriltään se on nuorena harmaanruskea, myöhemmin vaaleampi. Sieni on syötävä, mutta se tulee ennen käyttöä kiehauttaa, koska se voi aiheuttaa pahoinvointia. == Ulkonäkö ja koko == Härmämalikka ruskeanharmaa härmäpintainen sieni. Tavallisesti iso ja tukeva. Lakki on 6-18 cm leveä, laakea ja ohutreunainen. Lakin väri on aluksi tumman harmaa tai ruskehtava, mutta vaalenee vanhemmiten vaaleanharmaaseen. Keskusta on tummempi ja valkohärmäinen. Heltat aluksi valkoiset, myöhemmin kellanvalkoiset, johteiset ja tiheässä. Itiöpöly on valkoista. Se on läheinen myrkyllisen isorusokkaan kanssa mutta eroaa siitä sen kolotyvisten helttojen ja punaisen itiöpölyn takia. Jalka on 7–10 cm pitkä ja 2–4 cm paksu, vaaleamman sävyinen, vaaleanharmaahärmeinen ja tyvi on nuijamainen. Malto on paksua ja valkoista, miedon makuista ja siinä on imelä naurista muistuttava mausteinen aromi, joka voimistuu kypsennettäessä. == Levinneisyys == Härmämalikka on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta on harvinaisempi pohjoisempana, vaikka sitä on tavattu Lapissa asti. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Härmämalikka kuuluu lahottajasieniin ja se kasvaa usein laajoissa kaarissa tai riveissä komposteissa, metsien risukasoissa, puutarhoissa ja lehdoissa. Se viihtyy kalkkisella alustalla. Se on myöhäinen sieni, jota löytää syys-marraskuussa. == Käyttö == Härmämalikka on syötäväksi kelpaava sieni, joka kuitenkin on ryöpättävä ennen käyttöä, koska se aiheuttaa joillekuille vatsavaivoja. Sen maku on erikoinen, ja toisinaan sanotaan, ettei sitä kannata nauttia toisen samoilla paikoilla syysmyöhällä kasvavan voimakasmakuisen sienen sinivalmuskan kanssa yhdessä gastronomisista syistä == Kuvia == === Yleiskuvia === Tiedosto:2008-11-22 Clitocybe nebularis.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis G3.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis G3.1.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis G3.2.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis G3.3.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularisI.JPG Tiedosto:Clitocybe nebularisII.JPG Tiedosto:Clitocybe nebularisIII.JPG Tiedosto:Clitocybe nebularis Nebelkappe.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis Nebelkappe 2.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis Podkomorské lesy.jpg Tiedosto:Clitocybe nebularis Eestis.JPG Tiedosto:Clitocybe nebularis MdE 2.jpg Tiedosto:Nevelzwam.jpg === Lähikuvia === Tiedosto:Clitocybe nebularisD.JPG Tiedosto:Clouded Agaric Gills.JPG Tiedosto:Cluded Agaric pileus.JPG === Tyypillisiä kaaria === Tiedosto:Clitocybe nebularis group.jpg Tiedosto:Lepista.nebularis3.-.lindsey.jpg Tiedosto:Hexenring Nebelgrauer Trichterling.JPG Tiedosto:Nebelgraue Trichterling im Bogen.jpg == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Sieniä lehtikompostissa *Clitocybe nebularis, härmämalikka @ Natural Fungi in Finland Kuvia. Luokka:Malikat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Ukonsieni

Ukonsieni (Macrolepiota procera) on ukonsieniin kuuluva syötävä sieni. == Koko ja ulkonäkö == Ukonsienen lakki on aluksi munan muotoinen, mutta vanhemmiten se leviää 10–30 cm leveäksi ja laakeaksi. Lakki on pohjaväriltään valkoinen ja kookkaiden tumman ruskeiden suomujen peittämä. Lakin keskustassa on tumma kohouma. Sienen malto on pehmeää ja valkeaa, samoin heltat. Ukonsienen ohut ja säikeinen jalka puolestaan on vyöhykkeittäin poikkisuomuinen ja pituudeltaan jopa 40 senttiä. Suomujen vyöhykkeisyydestä johtuen jalka voi näyttää poikkiraitaiselta varsinkin alaosastaan. Jalan tyvi on paksuuntunut ja sen puolivälin yläpuolella on selvä, irtonainen rengas. Sienen itiöpöly on valkoista. === Samankaltaiset lajit === Ukonsientä suuresti muistuttaa sen lähilaji, akansieni (Chlorophyllum rhacodes). Ukonsieni on kuitenkin tätä suurempi. Akansienen jalka, heltat ja malto myös punertuvat kosketettaessa, toisin kuin ukonsienellä. Kokematon sienestäjä voi sekoittaa ukonsienen myös myrkylliseen ruskokärpässieneen (Amanita regalis). == Kasvuaika ja -paikka == Hyvinä sienivuosina ukonsieni on runsas, vaikkakin elo-syyskuussa kasvavien itiöemien esiintyvyys vaihtelee paljon. Sientä kasvaa lehtomaisissa metsänreunoissa, metsäniityillä, pihoilla, puutarhoissa ja muissa saman tyyppisissä paikoissa. Suomessa sitä tavataan etelässä yleisenä ja pohjoisempana harvinaisempana. == Käyttö ravinnoksi == Ukonsientä voidaan käyttää sieniruuissa monin tavoin, jopa raakana. Sieni voidaan säilöä kuivaamalla, mutta liottaminen tai keittäminen hävittää sienen maun. == Galleria == RNK 0930 Macrolepiota.jpg RNK 0932 Macrolepiota.jpg Macrolepiota proc.JPG Edible fungi in basket 2019 G2.jpg Macrolepiota procera (1).jpg Parasol 1.JPG Macrolepiota procera 2013 G1.jpg == Lähteet== == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Ukonsieni Macrolepiota procera *Luonnossa.org: Ukonsieni (Macrolepiota procera) *UPM Metsä: Ukonsieni Macrolepiota procera Luokka:Ukonsienet Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Upeaherkkusieni

Upeaherkkusieni (Agaricus augustus) on herkkusienten (Agaricus) sukuun kuuluva erinomainen ruokasieni. Sienen lakki on 8–20 senttimetriä leveä. Lakki on värilään oljenkeltainen ja siinä on ruskehtavia suomuja. Malto on valkoista ja murrettaessa kellertyvää, joskus punertuvaa. Heltat ovat vaaleat ja vanhemmiten tummuvat. Itiöpöly on mustanruskeaa. Jalka on 10–20 senttimetriä pitkä ja tukeva. Rengas on suuri ja valkoinen. Sienen haju on mantelimainen ja maku miellyttävä. Upeaherkkusieni on erinomainen ruokasieni, mutta sitä ei tule kerätä saastuneilta paikoilta, tienvarsilta tai puistoista, koska se voi tällöin sisältää korkeita raskasmetallipitoisuuksia. Upeaherkkusieni kasvaa usein pihoilla ja puistoissa, mutta myös tammi- ja kuusimetsien karikkeella. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Suomessa upeaherkkusientä tavataan harvinaisena Etelä-Suomessa. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Upeaherkkusienen lajinimi augustus on annettu keisari Augustuksen mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Upeaherkkusieni (Agaricus augustus) * Luontonetti: Upeaherkkusieni (Arkistoitu versio) Luokka:Herkkusienet Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Selkirk (kaupunki)

Selkirk on kaupunki Redjoen länsirannalla Kanadassa Manitoban provinssissa, noin 20 kilometriä koilliseen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Kaupungin asukasluku on vuoden 2006 laskennan mukaan 9 515.2006 Community profiles Statistic Canada Kaupunkilaisia työllistävät pääasiassa turismi, Gerdau/MRM -terästehdas sekä Selkirkin mielenterveyskeskus. Silta yhdistää kaupungin joen itärannalla sijaitsevaan East Selkirkin kylään. Selkirkistä on tieyhteys Winnipegiin valtatietä 9 pitkin sekä rautatieyhteys Canadian Pacific Railwayn tavaraliikenteen sivurataa pitkin. Kaupungissa sijaitsee myös Winnipegjärven sisävesiliikenteen museo, Marine Museum of Manitoba. == Lähteet == Luokka:Manitoban kaupungit
Albert Luthuli

Albert John Luthuli (myös Lutuli, 1898 – 21. heinäkuuta 1967) oli eteläafrikkalainen poliitikko, Afrikan kansalliskongressin pitkäaikainen puheenjohtaja. Luthuli asui Durbanin lähellä Natalissa (nyk. KwaZulu-Natal). Hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1960 väkivallattomasta apartheidin vastustamisesta, ensimmäisenä afrikkalaisena. == Elämä == Lutulin isoisä oli pienen heimon päällikkö, ja hänen setänsä seurasi tätä päällikkönä. Lutulin isä oli nuorempi poika ja hänestä tuli kristitty lähetyssaarnaaja. Albert Lutuli syntyi lähetysasemalla Bulawayossa Etelä-Rhodesiassa suunnilleen vuonna 1898. Albert Lutuli opiskeli opettajaksi kristillisissä oppilaitoksissa ja työskenteli opettajana 15 vuoden ajan. Hänen mielestään mustien tuli saada samantasoista opetusta kuin valkoistenkin, eikä opiskelumahdollisuuksia saanut rajata ammatilliseen opetukseen. Hänestä tuli opettajien ammattijärjestön puheenjohtaja. Hän toimi aktiivisesti myös kirkon piirissä ja oli maallikkosaarnaaja monta vuotta. Vuonna 1946 Lutuli liittyi ANC:hen ja vuonna 1952 hänestä tuli sen johtaja. Hän oli vuosia kotiarestissa jota lievennettiin sen verran että hän pääsi noutamaan Nobelinsa vuotta sen myöntämistä myöhemmin 1961. == Lähteet == Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Niittyvahakas

Niittyvahakas (Cuphophyllus pratensis) on holvivahakkaisiin (Cuphophyllus) kuuluva hyvä ruokasieni. Sen lakki on 2–8 cm leveä ja väriltään aluksi punakeltainen, mutta haalistuu ajan myötä. Malto on pintakelmun alta ja helttojen päältä punakeltaista, muualta vaaleampaa. Sientä tavataan sammaleisilla laitumilla ja metsäniityillä, mutta myös lehdoissa ja lehtimetsissä. Suomessa se on varsin yleinen syys-lokakuussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luontonetti: Niittyvahakas (Hygrocybe pratensis) Luokka:Hygrophoraceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Selkirk

Selkirk voi tarkoittaa: ==Maantieteessä== * Selkirk (Royal Burgh of Selkirk), hallinnollinen alue Skotlannissa * Selkirk, kaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa * Selkirkvuoret (Selkirk Mountains), vuorijono läntisessä Kanadassa * Selkirk Settlers Bridge, silta Winnipegissä, Kanadassa * Lord Selkirk Park, asuinalue Winnipegissä, Kanadassa ==Tekniikassa== * Selkirk-tyyppinen höyryveturi. ==Henkilöhistoriassa== * Selkirkin jaarli (Earl of Selkirk), titteli * Thomas Douglas, viides Selkirkin jaarli * Selkirk settlers, who were brought by Douglas to the Red River Colony in Canada * Alexander Selkirk, Robinson Crusoen hahmon esikuva
Medal of Honor (videopeli)

Medal of Honor on DreamWorks Interactiven kehittämä ja Electronic Artsin vuonna 1999 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja Medal of Honor -pelisarjan ensimmäinen osa. Pelin tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan. Pelihahmona ohjataan luutnantti Jimmy Pattersonia, joka on pelihahmona myös myöhemmissä Medal of Honor -peleissä. Patterson toimii OSS:n agenttina. Pelin tavoitteena on tuhota natsi-Saksan suunnitelmat ja eliminoida saksalaiset joukot. == Aiheesta muualla == * * Planet Medal of Honor Luokka:Medal of Honor -pelit Luokka:Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Vuoden 1999 videopelit
Brian Greene

Brian Greene (s. 9. helmikuuta 1963) on fyysikko ja suosittu tietokirjailija ja tieteen yleistajuistaja. Hän on tutkinut kaikkeutta, eritoten supersäieteoriaa ja toiminut vuodesta 2003 Columbian yliopiston matematiikan ja fysiikan professorina New Yorkissa. Greene valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1984, ja pääsi Rhodesin stipendillä Oxfordiin. Siellä hän kiinnostui supersäieteoriasta. Hän väitteli vuonna 1987 ja palasi Harvardiin. Vuonna 1990 hän siirtyi Cornellin yliopistoon New Yorkissa, missä hänestä tuli professori vuonna 1995. Greene kirjoitti 1990-luvun lopussa supersäikeistä ja kaikkeudesta yleistajuisen kirjan, joka rikkoi monia myyntiennätyksiä ja teki kirjoittajastaan julkisuuden henkilön. Kätketyt ulottuvuudet: Supersäikeet, ajan halkeamat ja maailmanselityksen haaste (alkuteos The Elegant Universe, 1999) on yleistävä teos supersäieteoriasta ja M-teoriasta. Kirjan pohjalta tehtiin myös kolmetuntinen dokumenttielokuva. Hänen toinen teoksensa, Kosmoksen rakenne: avaruus, aika ja todellisuus (2004), kertoo avaruudesta, ajasta sekä Greenen käsityksistä kaikkeuden luonteesta ja todellisuuden olemuksesta. Greeneä on kehuttu hänen kyvystään saada lukijat välittämään vaikeista tieteellisisitä käsitteistä, sen lisäksi että hän osaa selittää ne ymmärrettävästi. Greene on luennoinut fysiikasta yli 20 maassa. Greene on myös avustanut dialogin kirjoittamisessa näyttelijä John Lithgowille TV-sarjassa Kolmas kivi Auringosta. Brian Greene on vegaani. == Suomennetut teokset == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Brian Greene: Making sense of string theory TED talk, 2005 Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Rhodes-stipendin saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Symbologia

Symbologia on kuvitteellinen tieteenala, jonka kirjailija Dan Brown kuvaa romaanissaan Da Vinci -koodi. Kirjassa symbologialla tarkoitetaan symbolien tutkimista, erityisesti uskontoon ja vapaamuurauriuteen liittyvien. Symbologialla voidaan joskus viitata kirjallisuuden ja kuvataiteen symbolismiin. Luokka:Kuvitteellinen en:Symbology
Liikavarvas

Liikavarpaat ovat jalkateriin muodostuvia kovettumia, jotka saattavat olla erittäin kivuliaita. Liikavarpaita voidaan hoitaa leikkaus- tai lääkehoidolla. Känsä on samankaltainen ilmiö muualla elimistössä. Nimestään huolimatta liikavarpailla ei ole mitään tekemistä ylimääräisten varpaiden eli polydaktylian kanssa. Liikavarpaiden synnylle voivat altistaa liian pienet tai hankaavat kengät. Liikavarpaat muodostuvat yleensä jalkoihin niihin kohtiin, joissa jalan iho hankaa kenkää vasten, jolloin hankaamisen seurauksena iho ärsyyntyy ja kovettuu. Känsiä voi muodostua esimerkiksi käsiin alueelle, jolla käden iho esimerkiksi työn tai harrastuksen takia altistuu jatkuvalle hankaukselle. Känsä poistetaan apteekista saatavilla lääkkeillä (voiteilla) tai esimerkiksi lääkärissä jäädyttämällä. Itse leikkaamalla känsää ei pysty poistamaan, vaan se kasvaa yleensä uudestaan samaan kohtaan, varsinkin jos jalkaan kohdistuva epätavallinen hankaus säilyy ennallaan. ==Katso myös== * Vaivaisenluu ==Tietoa muualta== *Känsä eli liikavarvas - terveyskirjasto.fi Luokka:Ihotaudit Luokka:Alaraajat Luokka:Ihon oireet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mihaela Peneș

Mihaela Peneș (22. heinäkuuta 1947 Bukarest – 29. elokuuta 2024) oli romanialainen keihäänheittäjä. Kesäolympialaisissa 1964 Japanin Tokiossa Peneș voitti naisten keihäänheiton kultamitalin tuloksella 60,54. Peneș ei kuulunut kilpailun ennakkosuosikeihin, mutta ennalta vahvimmiksi ennustetut kilpailijat Elvira Ozolina (5. sija tuloksella 54,81) ja Jelena Gortšakova (pronssia tuloksella 57,06) eivät yltäneet hänen heittonsa pituuksille. Tuolloin 17-vuotiaasta Peneșistä tuli kaikkien aikojen nuorin keihäänheiton olympiavoittaja. Peneș saavutti vielä hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa 1966 ja Méxicon olympialaisissa 1968. Hänen ennätystuloksensa oli 60,68. Romanian mestaruuden Peneș voitti neljä kertaa peräkkäin vuosina 1965–1968. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Romanialaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Battlefield Vietnam

Battlefield Vietnam on Digital Illusions CE:n kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on osa Battlefield- pelisarjaa. Peli sijoittuu nimensä mukaisesti Vietnamin sotaan. 15\. maaliskuuta 2005 Electronic Arts julkaisi pelistä Battlefield Vietnam: Redux -nimisen pakettijulkaisun, joka sisälsi päivitykset 1.01, 1.02, 1.1, ja 1.2, uusia ajoneuvoja ja uusia tasoja sekä toiseen maailmansotaan sijoittuvan modifikaation. Uudistuksia Battlefield 1942:een verrattuna ovat muun muassa mahdollisuus valita joka kentän alussa hahmon puku ja päähine kahdesta eri tyypistä. Varusteet vaihtelevat eri kentissä. Pelin viralliset palvelimet suljettiin 30. kesäkuuta 2014. == Pelaaminen == Edeltäjänsä tavoin Battlefield Vietnamissa tavoite on valloittaa lippuja. Pelin sotatyyli on epäsymmetristä, eli kaksi epätasavertaista osapuolta, Yhdysvallat ja vietnamilaiset, sotivat keskenään. Osapuolilla on erilaiset varusteet, aseet ja ajoneuvot. Yhdysvalloilla on raskaita panssarivaunuja ja hävittäjiä, kun taas vietnamilaiset puolustautuvat ilmatorjuntatykeillä ja singoilla aseistautuneilla maavoimilla. == Laitteistovaatimukset == * 933 MHz CPU * 256 Mt RAM * 3D-näytönohjain (min. 64MB) * 1.5 Gb kiintolevytilaa * 16x cd-asema * DirectX 9.0b == Vastaanotto == Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8,5/10. Kehuja tuli muun muassa hyvin suunnitellusta moninpelistä, kritiikkiä taas muistin kuormittavuudesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Planet Battlefield Luokka:Battlefield-pelit Luokka:Vietnamin sotaan sijoittuvat videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Windows-pelit
Jüri Tamm

Jüri Tamm (5. helmikuuta 1957 Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto – 22. syyskuuta 2021Suri endine vasaraheite maailmarekordimees ja kahekordne olümpiapronks Jüri Tamm ) oli moukarinheittäjä, joka kansainvälisellä tasolla edusti Neuvostoliittoa ja myöhemmin Viroa. Kansallisuudeltaan hän oli virolainen ja meni sittemmin mukaan politiikkaan. Juri Sedyh heitti ennen Moskovan olympialaisia 16. toukokuuta 1980 Leselidzessä käydyissä Neuvostoliiton moukarimiesten kevätkilpailuissa uuden maailmanennätyksen 80,38. 23-vuotias Tamm heitti kuitenkin myöhemmin kahdeksan senttiä pitemmälle ja Sedyh kahden heittokierroksen kuluttua jälleen vielä pitemmälle, lukemiin 80,64. Tammista tuli näin yksi lyhimpiä aikoja urheilutuloksen maailmanennätystä hallussaan pitäneistä ihmisistä. Moskovan olympialaisissa Tamm sijoittui Neuvostoliiton kolmoisvoittoon päättyneessä kisassa pronssille tuloksella 78,96 Sergei Litvinovin (80,64) ja Sedyhin (81,80) takana. Vuonna 1984 Los Angelesin olympialaisissa Tamm ei ollut mukana Neuvostoliiton ja muiden itäblokin maiden boikotin vuoksi. 1987 MM-kisoissa Tamm saavutti hopeaa, ja 1988 Soulin olympialaisista toisen olympiapronssinsa. 1992 Barcelonan olympialaisissa 35-vuotias Tamm edusti itsenäistynyttä kotimaataan Viroa ja sijoittui viidenneksi. Oman ennätyksensä 84,40 hän heitti 9. syyskuuta 1984 Banská Bystricassa. Aktiiviuransa aikana hänen mittansa olivat 190 senttimetriä ja 110 kilogrammaa. Tamm voitti moukarinheitossa Neuvostoliiton-mestaruuden 1987–1988, ja Viron itsenäistymisen jälkeen Viron-mestaruuden vuosina 1991 sekä 1993–1994. Tamm toimi vuodesta 1999 vuoteen 2010 Viron parlamentissa riigikogussa kansanedustajana sosiaalidemokraattien ryhmässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Tamm Viron Riigikogun sivulla (arkistoitu versio) Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Neuvostoliittolaiset moukarinheittäjät Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Virolaiset moukarinheittäjät Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Lukemisia lapsille

Lukemisia lapsille (Läsning för barn) on Topeliuksen satukokoelma, joka ilmestyi ruotsiksi kahdeksassa osassa vuosina 1865-1896 sekä suomeksi WSOYn kustantamana vuodesta 1874 alkaen.Svenska Litteratursällskapet: Zacharias Topeliuksen teokset / Lastenkirjallisuus Topelius piti esikuvanaan H. C. Andersenia ja pyrki opettamaan lapsille aikansa arvoja: isänmaanrakkautta, rohkeutta, rehellisyyttä, vanhempien kunnioittamista, armeliaisuutta ja Jumalan pelkoa. Kokoelmasta poimittuja satuja on julkaistu myös kuvakirjoina. Tunnetuimpia tarinoita: * Koivu ja tähti * Adalminan helmi * Sampo Lappalainen * Lintu Sininen * Tuhkimo ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lukemisia lapsille Digi.fi:ssä * Läsning för barn, alkuperäisteos ruotsiksi topelius.sls.fi:ssä Kirjat luettavissa Gutenberg-projektin sivuilla: * Osa 1 * Osa 2 *Osa 3 *Osa 4 *Osa 5 *Osa 6 *Osa 7 * Osa 8 Luokka:Suomalaiset sadut Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Zachris Topeliuksen teokset
DJ Muggs

DJ Muggs, oikealta nimeltään Lawrence Muggerud (s. 28. tammikuuta 1968) on Cypress Hill -yhtyeen DJ ja tuottaja. Muggerud on sukutaustaltaan italialais- kuubalainen, mutta hänet adoptoitiin norjalaiseen perheeseen. Uransa alkuvaiheessa Muggerud oli 7A3:n jäsen, mutta heidän levytyssopimuksensa päättyi nopeasti. Cypress Hill, jonka soundi on Muggsin käsialaa, nousi nopeasti yhdeksi suosituimmista rap-yhtyeistä 1990-luvulla. Sooloartistina Muggerud on työskennellyt muun muassa Trickyn kanssa, tuottanut albumeita House Of Painille ja Funkdoobiestille, ja sekä yksittäisiä biisejä mm. Ice Cubelle, KRS-Onelle, MC Eihtille, sekä kymmenille muille artisteille. Muggerudin albumi The Grandmasters, sisältää tunnetun hip-hop-artistin GZAn lyriikoita. Hänellä on myös oma radio-showsa, Mash-Up Radio. The Grandmasters -albumi on toinen Angeles Recordsin julkaisemista levyistä. Levy-yhtiön perustivat vuonna 2005 DJ Muggs ja hip-hip-duo Self Scientific. ==Diskografia== DJ Muggs presents the Soul Assassins * Chapter One (Columbia Records) - 1997 Tricky with DJ Muggs and Grease * Juxtapose (Island) - 1999 Muggs presents Soul Assassins * II (RuffLife/Intonation) - 2000 Muggs * Dust (Anti-) - 2003 DJ Muggs featuring Chace Infinite * The Last Assassin (Soul Assassins) - 2004 DJ Muggs presents... * Classic Mixtape Volume One (Soul Assassins) - 2004 DJ Muggs Vs. GZA * DJ Muggs VS. GZA/The Genius - Grandmasters - 2005 == Aiheesta muualla == * Muggsin viralliset sivut * Cypress Hillin viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset DJ:t Luokka:Cypress Hill Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
NNTP

NNTP (Network News Transfer Protocol) on protokolla Usenet-uutisryhmien siirtoon tietokoneiden välillä. NNTP voi käyttää välitykseen tietovirtayhteyttä, yleensä TCP:tä. Protokollaa käytetään asiakas- ja palvelintietokoneiden välillä. == Standardit == NNTP määritellään seuraavissa RFC-dokumenteissa: * "Network News Transfer Protocol: A Proposed Standard for the Stream-Based Transmission of News." * "Standard for Interchange of USENET Messages." * "Common NNTP Extensions." NNTP käyttää TCP-porttia 119 ja SSL:n kanssa porttia 563. == Lähteet == Luokka:TCP/IP
Tšuktšien niemimaa

Tšuktšien niemimaa () on Venäjän ja samalla koko Euraasian itäisin niemimaa Koillis-Siperiassa. Se ulottuu idässä Beringinsalmeen, joka erottaa sen Pohjois-Amerikasta, ja salmen rannalla on Aasian itäisin kohta Dežnevinniemi. Pohjoisessa niemimaa rajoittuu Jäämereen ja etelässä Beringinmereen, joka on Tyynenmeren pohjoisin osa. Niemimaa kuuluu Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan, ja sen asukkaat ovat pääosin tšuktšeja. Niemimaalta Uelenista on kotoisin esimerkiksi tšuktšeihin kuuluva kirjailija Juri Rytheu. ==Lähteet== Luokka:Venäjän niemimaat Luokka:Aasian niemimaat Luokka:Tšukotka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Helvetinjärven kansallispuisto

Helvetinjärven kansallispuisto on Pirkanmaalla Ruoveden kunnassa sijaitseva vuonna 1982 perustettu, 49,8 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto, jonka hoidosta vastaa Metsähallitus. Helvetinjärveä luonnehtivat miljoonia vuosia vanhat rotkolaaksot, jotka luovat pirkanmaalaiseen ikimetsään jylhän ja vaihtelevan luonteen. Alueella sijaitseva Haukanhieta on suosittu uintiranta ja telttailualue.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s. 169. Puistossa on kaksi virallista kiipeilypaikkaa: Sammakkolampi kalliokiipeilijöille ja Iso Helvetinjärven pohjoisranta jääkiipeilijöille.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s. 168. == Luonnon monimuotoisuus == thumb|left|upright|Helvetinjärven kansallispuiston tunnetuin nähtävyys, Helvetinkolu. Kansallispuisto on pääosin entistä talousmetsää. Vuonna 2010 raivonneet myrskyt kaatoivat paljon metsää Helvetinjärven kansallispuistossa.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s. 167. Myrskyn jäljet monipuolistavat kansallispuiston luontoa, koska kaatuneet puut jätetään kansallispuistossa lahoamaan. Tämä auttaa monia hyönteisiä, kuten kovakuoriaisia ja kaksisiipisiä, jotka ovat riippuvaisia lahopuusta.Aamulehti 13.8.2010, sivu A6 == Helvetinkolu == Alueen useista rotkoista tunnetuin on varsinaisen Helvetinjärven kaakkoiskulmassa sijaitseva Helvetinkolu, joka on ollut tunnettu matkailunähtävyys jo 1800-luvulla.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s. 165. Sen vieressä on päivätupa nuotiopaikoilla varustettuna. Helvetinjärven rannalle rakennettiin maja 1920-luvulla Visuveden nuorisoseuran toimesta. Maja lahjoitettiin kunnalle, joka edelleen lahjoitti sen valtiolle kansallispuistoa varten.Kansallispuistot — Maamme luonnon helmet s. 166. == Helvetin portti == Helvetin portilla on ravintola, WC, suihku, vesipiste, asuntoautoalue, mökkivuokrausta ja pysäköintialue. Ravintolassa on infopiste, matkamuistomyyntiä sekä lähiruokaa kuten mm. villisikaa ja strutsia alueella olevalta tilalta, jonne on ilmainen pääsy. Portti on kahdesta juuret taivasta kohden seisovasta puusta tehty tervattu sisäänkäynti kansallispuistoon Kankimäen alueella. Helvetinkoluntie jatkuu Visuvedentieltä Helvetin portin ohi Laakanperään. Opasteet kantatie 66:lta. == Liikenneyhteydet == Matkahuolto liikennöi Tampereelta ja Helsingistä Ruovedelle kansallispuiston itäpuolelle. Tampereen seudun joukkoliikenteen linja 85V Tampereelta Virroille kulkee kansallispuiston länsipuolelle. == Kuvia == Tiedosto:Helvetinkolu panorama.jpg|Kallioista maastoa, kuvassa näkyy Helvetinkolu. Tiedosto:The Helvetinkolu Gorge.jpg|Helvetinjärvi. == Katso myös == * Luettelo Helvetinjärven kansallispuiston järvistä == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luontoon.fi – Helvetinjärven kansallispuisto * PirkanmaanVirkistysalueyhdistys.fi - Helvetinjärven kansallispuisto * Metsähallitus - Helvetinjärven kansallispuiston kävijätutkimus 2006 * Metsähallitus - Helvetinjärven kansallispuiston kävijätutkimus 2013 * Toivanen, Anssi: Ruoveen Helvetinkolua koluamassa Luokka:Ruoveden luonto Luokka:Ruoveden nähtävyydet Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet * Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hakaneula

Hakaneula on neula, joka sisältää jousen ja hakasen avulla kiinni pysyvän lukitusmekanismin. Lukittu hakaneula muodostaa silmukan, joka estää neulaa luistamasta pois paikaltaan. Hakaneulan avulla voidaan kiinnittää kankaita toisiinsa tai esimerkiksi heijastimen naru kiinni kankaaseen. Hakaneuloja käytetään sellaisenaan korvakoruina ja vaatteiden koristeina esimerkiksi punk- tyylissä. Koneenosien lukitsemiseen käytetään usein sokkaa, joka muistuttaa toiminnaltaan hieman hakaneulaa. Myös rintaneuloissa käytetään hakaneulan kaltaista kiinnitysmekanismia. ==Historia== Muinaiset kreikkalaiset, italialaiset ja sisilialaiset olivat jo käyttäneet yksinkertaista hakaneulaa. Niissä ei ollut säppeä tai jousia, jotka auttavat lukitsemaan neulan paikoilleen. Nykyaikaisen hakaneulan keksi yhdysvaltalainen Walter Hunt vuonna 1846. Hunt oli velkaa 15 dollaria ja mietti kuinka maksaisi velkansa takaisin. Hän mietti työpöytänsä ääressä ja väänteli käsissänsä metallilangan palaa. Kolmen tunnin jälkeen hän oli taivutellut huomaamattaan hakaneulan muodon. Hunt myi keksintönsä oikeudet velkojalleen 400 dollarilla. Keksintö patentoitiin heinäkuussa 1849. Huntin hakaneulat valmistettiin alun perin kuuden metallin yhdistelmästä: kupari, rauta, alumiini, kulta, hopea ja platina yhdistettiin sulattamalla, minkä jälkeen ne muotoiltiin hakaneulaksi. ==Nimityksiä== Hakaneulasta käytetään eri murrealueilla (pääosin Pohjanmaalla) myös nimityksiä pinnaneula (lienee ruotsinkielestä) ja taipperineula, joka tulee englannin kielen vaippaneulaa tarkoittavasta sanasta (diaper pin). Hieman pohjoisempana käytetään nimitystä poikaneula. == Lähteet == * http://www.sjmv.org/Campus/Class/scinventors/safetypin/SafetyPin.html Luokka:Kiinnitystarvikkeet Luokka:1800-luvun keksinnöt de:Nadel#Sicherheitsnadel
Magas (kaupunki)

Magas (ing. ja ) on Venäjän federaatioon kuuluvan Ingušian pääkaupunki. Kaupunki perustettiin vuonna 1995 ja pääkaupunki siitä tuli vuonna 2002, jolloin se korvasi aiemmin pääkaupunkina olleen Nazranin. Magas sijaitsee maanteitse 9 kilometriä Nazranin eteläpuolella. == Asukasluvun kehitys == Hallintokaupunki Magas on asukasluvultaan hyvin pieni. * 275 (2002) * 2 502 (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ingušian kaupungit
Piparkakkutalo

Piparkakkutalo on piparkakkutaikinasta rakennettu syötävä koriste, joka on suosittu etenkin jouluna. Piparkakkutalot voivat olla muodoltaan esimerkiksi mökkejä, linnoja tai kirkkoja. Piparkakkutalon osat muotoillaan aluksi taikinasta, paistetaan erilleen ja kootaan rakennuksen muotoiseksi kiinnittämällä ne toisiinsa sulatetun sokerin tai sokeriveden avulla. Talo voidaan koristella esimerkiksi makeisin, hedelmin, sokerivesikuorrutteella tai tomusokerilla. Piparkakkutalo pohjautuu saksalaisiin satuihin. ==Historia== Piparkakkutaloperinne on paljon uudempi kuin piparkakut. Suomen ensimmäinen piparkakkutalo tehtiin Lucian päivän tienoilla vuonna 1919, minkä jälkeen tapa on yleistynyt. Piparkakkutalot ovat peräisin Saksasta, jossa Grimmin veljesten Hannu ja Kerttu -satu innosti kotileipureita tekemään jouluisin noita-akan mökkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piparkakkutalon teko-ohjeet, Yhteishyvä * Piparkakkutalon valmistusvideo, Myllyn Paras * Expressen: Bästa tipsen när du ska bygga pepparkakshus * Expressen: Pepparkakshus slår rekord som allra störst Luokka:Joulukoristeet Luokka:Joululeivonnaiset
Yuma (Arizona)

Yuma on kaupunki Yuman piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Arizonan lounaiskulmassa lähellä Kalifornian ja Meksikon rajaa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 98 285\. Vuosina 2010–2019 väkiluku kasvoi 8,3 prosenttia. Yuman pinta-ala on noin 311,5 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yuman viralliset kotisivut Luokka:Arizonan kaupungit
Pribilofsaaret

PribilofsaaretHakulinen K (1983) Maailman paikannimet. Oikeinkirjoitusopas. Otava tai Pribylovinsaaret (, joskus myös Fur Seal Islands) on Yhdysvalloille kuuluva vulkaaninen saariryhmä Beringinmeressä. Alaskan osavaltioon kuuluva 200 km² kokoinen saariryhmä sijaitsee noin 450 km Alaskan mantereesta. Saarilla asuu noin 700 ihmistä, jotka ovat keskittyneet St. Paulin ja St. Georgen kaupunkeihin, jotka sijaitsevat samannimisillä saarilla. Saaret löydettiin vuonna 1767, ja vuonna 1788 niillä vieraili venäläinen merenkulkija Gavriil Pribylov, jonka mukaan saariryhmä on saanut nimensä. Pribylov huomasi saarelle kiima-aikaan kerääntyvät turkishylkeet (pohjanmerikarhu, Callorhincus ursinus), joiden ansiosta saarista tuli myöhemmin kuuluisia. Vuonna 1867 saariryhmä siirtyi Alaskan mukana Venäjältä Yhdysvalloille. Vuosina 1870−1890 Yhdysvaltain hallitus vuokrasi saaria Alaska Commercial Company -yhtiölle. Vuodet 1890−1910 North American Commercial Company -yhtiöllä oli monopoli saarien turkispyyntiin. Tämä aiheutti alueen hyljekannan huomattavan supistumisen. Vuoden 1966 Fur Seal Act (”turkishyljelaki”) kielsi turkishylkeiden pyynnin Pribilofsaarilla muilta kuin alkuperäiskansoilta. Saaret tunnetaan nykyisin lintubongareiden paratiisina. Niillä elää noin 240 lajia, joista monia ei tavata muualla Pohjois-Amerikassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan saaret Luokka:Beringinmeri
Yuma

Yuma viittaa seuraaviin: * yumat eli quechanit, alkuperäiskansa * Yuma, kaupunki Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa * Yuma, kaupunki Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa * Yuma, joki Dominikaanisessa tasavallassa * Yuman aavikko, aavikko Yhdysvaltain ja Meksikon rajalla * Yuman piirikunta, piirikunta Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa * Yuman piirikunta, piirikunta Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa * Yuma, arawakien käyttämä nimi Long Island -saaresta Bahamasaarilla