EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maria Bueno

Maria Ester Audion Bueno (11. lokakuuta 1939 São Paulo – 8. kesäkuuta 2018 São PauloLegendary Brazilian tennis player Maria Bueno dies) oli brasilialainen tennispelaaja, joka voitti uransa aikana 19 Grand Slam -turnausta. Niistä seitsemän tuli kaksinpelistä, yksitoista nelinpelistä ja yksi sekanelinpelistä. Bueno aloitti tenniksen pelaamisen hyvin varhaisella iällä ja voitti ensimmäisen turnauksensa 12-vuotiaana. vaikka ei ollut siihen mennessä saanut minkäänlaista muodollista koulutusta. Hän oli vasta 14 vuoden ikäinen voittaessaan maansa naisten kaksinpelimestaruuden. Kansainvälisellä kiertueella Bueno aloitti 1958, jolloin hän voitti Rooman turnauksen sekä ensimmäisen Grand Slam -tittelinsä Wimbledonin nelinpelissä Althea Gibsonin kanssa. Seuraavana vuonna Bueno saavutti ensimmäisen kaksinpelimestaruutensa Wimbledonissa kukistamalla Darlene Hardin loppuottelussa lukemin 6–4, 6–3. Hän voitti kaksinpelin myös Yhdysvaltain avoimissa ja oli vuoden 1959 ranking- ykkönen. Lisäksi Associated Press nimesi hänet vuoden naisurheilijaksi. Bueno oli ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen nainen, joka kykeni voittamaan sekä Wimbledonin että Yhdysvaltain avoimet saman kalenterivuoden aikana. Kotimaahansa Brasiliaan palattuaan hän sai kansallissankarin vastaanoton: maan presidentti huomioi hänet, ja São Paulon kaduilla järjestettiin serpentiiniparaati hänen kunniakseen. Bueno voitti kaksinpelimestaruuden Wimbledonissa kaikkiaan kolme kertaa ja Yhdysvaltain avoimissa neljästi. Australian ja Ranskan avoimissa hän ylsi kummassakin loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla Margaret Smith Courtille. Bueno pääsi vähintään puolivälieriin 26 ensimmäisessä Grand Slam -kaksinpeliturnauksessaan. Tämä putki katkesi Wimbledonissa 1967, sillä hän hävisi tuolloin neljännellä kierroksella käsivamman takia. Nelinpelaajana Bueno voitti 12 Grand Slam -turnausta kuuden eri pelikumppanin kanssa. Hänestä tuli vuonna 1960 ensimmäinen nainen, joka on voittanut nelinpelin kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa saman kalenterivuoden aikana. Näissä mestaruuksissa hänen partnereinaan olivat Christine Truman Australian avoimissa ja Darlene Hard Ranskan avoimissa, Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa. Vuonna 1978 Bueno hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen. == Grand Slam -finaalit (35) == Bueno voitti 19 ja hävisi 16 Grand Slam -finaaleistaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *International Tennis Hall of Fame -esittely *Maria Bueno Website Luokka:Brasilialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Annala

Annala on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin Kaakkoisella suuralueella ja Kaukajärven suunnittelualueella. Se rajoittuu etelässä Ruskoon, idässä Kangasalaan ja lännessä Kaukajärveen sekä Hervantaan. Kaupunginosassa on kerrostalo-, rivitalo- ja omakotitaloasutusta. Annalassa oli 7 519 asukasta vuonna 2023. ==Tietoa== Annalan läpi kulkee Juvankatu. Alueen länsipuolisella Annalankadulla sijaitsee lähikauppa Sale ja Annalan Pizza & Kebab. Itäpäässä Hikivuorenkadulla sijaitsee K-Market, pizzeria Pizza- Place Annala, parturi-kampaamo sekä Levonmäen seurakuntatalo. ==Koulut== Alueella sijaitsee kolme koulua, Annalan koulu sekä vuosina 2003-2004 rakennettu Karosen koulutalo (oikealta nimeltään Annalan koulu Karosen toimipiste) ja uusimpana vuonna 2016 valmistunut Metsäniityn koulu. Annalan koulussa aloitettiin ensimmäisenä Suomessa luotto-oppilastoiminta. Sittemmin nimi on vaihtunut oppilaskunnan hallitukseksi. ==Bussilinjat== Annalaan kulkevat bussilinjat 8A ja 8B. Bussilinja 8A kulkee Haukiluomasta Keskustorille ja sieltä Annalaan. 8B kulkee samaa reittiä, mutta jatkaa Hervantaan asti. Luokka:Kaukajärvi Luokka:Tampereen lähiöt Luokka:Tampereen tilastoalueet
Pentti Lahti

Pentti Olavi Lahti (29. huhtikuuta 1913 Himanka - 8\. toukokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija, runoilija ja suomentaja. ==Henkilöhistoria== Lahden vanhemmat olivat suutari Kalle Lahti ja Alma Kustaava Haglund ja puoliso vuodesta 1939 Rauni Kyllikki Kuusela. Hän kävi kansakoulun ja viisi luokkaa yhteiskoulua ja opiskeli Työväen Akatemiassa. Lahti toimi suutarina, liikeapulaisena, metallityöläisenä ja varastonhoitajana. Tulenkantajat -lehden aputoimittaja hän oli 1939, Siili- lehden toimittaja 1945-1946 ja Työkansan Sanomat -lehden toimittaja ja pakinoitsija 1946. ==Kirjallinen tuotanto== Lahti osallistui 1939 antologiaan Vaella nuoruus ja häneltä julkaistiin runo "Sikermä talvisodasta" sota- aikaisessa rintamamiesten antologiassa Täältä jostakin (WSOY 1943, 3. p. 1993).Panu Rajala, Tulisoihtu pimeään, WSOY 2014, s. 468 Esikoisteoksensa novellikokoelman Taas lähtöön Lahti julkaisi 1941 ja sen jälkeen muun muassa runoja, näytelmän ja suomennoksia. === Teokset === * Taas lähtöön, novellikokoelma. WSOY 1941 * Ihmiselle : lausuttavia runoja. Sos.-dem. työläisnuorisoliitto, Helsinki 1944 * Eläköön kessu, kaksiosainen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 453. Karisto 1945 * Karhutanssi, runokokoelma. Kansankulttuuri, Helsinki 1945 * Joki virtaa halki maiseman : kertomuksia. Kansankulttuuri, Helsinki 1946 * Junttalaulut, runokokoelma. Kansankulttuuri, Helsinki 1946 * Makke-kääpiö. Valistuskeskus, Helsinki 1946 * Hiiri hongan latvassa ja muita satuja ja runoja. 1952 === Käännöksiä === *Ivar Lo- Johansson: Kuninkaankatu, romaani. Tammi 1945 *Ivar Lo-Johansson: Hyvää yötä, maa, romaani. Tammi 1946 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka: Suomalaiset runoilijat Luokka: suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka: Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka: Pakinoitsijat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Silent Hill Original Soundtracks

Silent Hill Original Soundtracks on Akira Yamaokan säveltämä Silent Hill -pelisarjan ensimmäisen osan musiikista koostettu soundtrack. Musiikillisesti se koostuu lähinnä kokeellisesta industrial-, ambient ja noisemusiikista,www.rpgclassics.com - Soundtracks mutta mukana on myös muutama tavanomaisempi kappale, joista lienee tunnetuimpana Silent Hill -niminen alkutunnuskappale. Soundtrackista on julkaistu japanilainen ja eurooppalainen versio. Niitä ei kuitenkaan enää paineta. Levy onkin nykyään keräilyharvinaisuuden asemassa. == Kappaleet == # Silent Hill - 2:51 # All - 2:07 # The Wait - 0:09 # Until Death - 0:51 # Over - 2:04 # Devil’s Lyric - 1:26 # Rising Sun - 0:57 # For All - 2:39 # Follow the Leader - 0:52 # Claw Finger - 1:32 # Hear Nothing - 1:33 # Children Kill - 0:19 # Killed by Death - 1:25 # Don’t Cry - 1:29 # The Bitter Season - 1:26 # Moonchild - 2:48 # Never Again - 0:45 # Fear of the Dark - 1:13 # Half Day - 0:39 # Heaven Give Me Say - 1:47 # Far - 1:14 # I’ll Kill You - 2:52 # My Justice for You - 1:21 # Devil's Lyric 2 - 0:25 # Dead End - 0:17 # Ain’t Gonna Rain - 1:12 # Nothing Else - 0:51 # Alive - 0:33 # Never Again - 1:01 # Die 0:56 # Never Endnever Endnever End - 0:46 # Down Time - 1:38 # Kill Angels - 1:16 # Only You - 1:16 # Not Tomorrow 1 - 0:48 # Not Tomorrow 2 - 1:38 # My Heaven - 3:17 # Tears of… - 3:16 # Killing Time - 2:54 # She - 2:36 # Esperándote - 6:26 (säv. Rika Munaka) # Silent Hill (Otherside) - 6:23 == Tietoa == Sarjanumero: KICA-7950 Säveltänyt: Akira Yamaoka ja Rika Muranaka (41) Sovittanut: Akira Yamaoka ja Rika Muranaka + Omar Valente (41) Esittänyt: Vanesa Quiroz (41) CD-levyjä: 1 Square Enix Music Online :: Silent Hill Original Soundtracks :: Album information == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Silent Hill Luokka:Videopelien soundtrackit
Arvi Arjatsalo

Arvi Ensio Arjatsalo (sukunimi vuoteen 1947 Lyytikäinen, 27. tammikuuta 1927 Viipuri - 18\. marraskuuta 1989 HelsinkiKirjasampo: Arvi Arjatsalo Viitattu 2.9.2024.) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja nuortenkirjailija. Arjatsalo pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1953. Arjatsalo otti kirjojensa aiheet koulumaailmasta ja käsitteli myös ajankohtaisia aiheita kuten ensimmäistä kuukävelyä sekä myös erilaisia ongelmia kuten nuorisorikollisuutta ja koulukiusaamista. 1980-luvulta alkaen Arjatsalo julkaisi useita elämäkertakirjoja Elias Lönnrotista, Sakari Topeliuksesta ja M. A. Castrénista. == Teokset== *Järvihirviön jäljillä. 1960 *Mykän merimiehen salaisuus. 1961 *Kuulento Apollo 11. 1969 *Viltsi ja muut. 1971 *Kovikset. 1976 * *OH-ABB. 1978 *Uponnut auto. 1978 *Joulukalla, tv-näytelmä. 1980 *Varastettu enkeli. 1980 * *Vaarallinen valokuva. 1981 * *Sammatin Elias, Elias Lönnrotin elämänvaiheita kouluvuosista ensimmäisiin runonkeruumatkoihin. 1983 * Näin on, Maukka 1983 *Jesse Owens - huippu-urheilija. 1984 *Lönnrot suuri suomalainen, kuvitettu elämäkerta. 1985 *Pumminmerkit. 1985 *Topelius, nuorisoromaani Sakari Topeliuksesta. 1988 *Auringonvärinen kissa. 1990 *Sepelikesä. 1990 *Siperia kutsuu, nuorisoromaani M. A. Castrénista. 1991 == Palkinnot == * Tauno Karilaan palkinto 1977 * Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1978 ja 1981 * Hans Christian Andersen -palkinto 1980 * Topelius-palkinto 1982 ja 1983 == Lähteet == * Suomen kirjailijat- tietokanta (vanhentunut linkki) * Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica- kirjailijat sivusto (arkistoitu linkki) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Risingshadow Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Nagatachō

Nagatachō () on kaupunginosa Chiyodan erillisalueella Tokiossa Japanissa. Se sijaitsee erillisalueen eteläosassa aivan keisarillisen palatsin lounaispuolella. Se on Japanin poliittisen vallan keskus: alueella sijaitsevat Japanin parlamentin rakennus, Japanin pääministerin virka-asunto eli Kantei ja useita muita hallintorakennuksia. Nagatachōn kaupunginosaan kuuluvat Nagatachō 1-chōmen ja Nagatachō 2-chōmen osa-alueet, joissa oli vuonna 2014 yhteensä 533 asukasta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 0,68 neliökilometriä. Alueella on kuitenkin paljon työpaikkoja, ja vuonna 2010 osa-alueiden päiväajan väestön lukumäärä oli yhteensä 19 433 henkeä. == Historia ja rakennukset == Edo- kaudella Nagatachōn alueella sijaitsi samuraisukujen residenssejä. Nykyisen parlamenttitalon takana kulkevaa katua alettiin Edo-kauden puolivälissä nimittää Nagatachōksi. Sen nimi juontuu paikalla olleeseen ratsastuskenttään, jota kutsuttiin Nagata-suvun residenssin mukaan Nagata-babaksi (). Meiji- kaudella alue oli pääosin armeijan käytössä, mutta Japanin parlamenttitalon valmistuttua sinne vuonna 1936 siitä tuli maan poliittinen keskus. Nagatachōn nimeä käytetäänkin usein kuvaannollisesti viittaamaan Japanin hallitukseen, kun taas viereinen Kasumigasekin alue on ministeriöiden eli byrokratian keskus. Japanin parlamenttitalo ja Japanin parlamentin kirjasto käsittävät suurimman osan Nagatachō 1-chōmen alueesta. Viereinen Nagatachō 2-chōme oli aiemmin asuin- ja liikealuetta, mutta se tuhoutui lähes täysin toisen maailmansodan pommituksissa. Nykyisin vilkkaaksi hallinto- ja liikealueeksi muuttuneessa kaupunginosassa sijaitsevat sodan jälkeen uudelleenrakennettu Hoshigaokan kukkulalla kohoava Hie-jinjan šintolainen pyhäkkö ja vuonna 2002 valmistunut uusi pääministerin virka-asunto eli Kantei. Hibiyan kaupunginosasta vuonna 1929 muuttaneen Hibiyan lukion rakennukset ovat aivan Hie-jinjan pohjoispuolella. Helmikuun 26. päivän välikohtauksen näyttämönä vuonna 1936 toimineen entisen Sannō-hotellin paikalla seisoo nykyään 44-kerroksinen Sannō Park Tower -pilvenpiirtäjä. Sanno Hotel in 1936.JPG|Sannō-hotelli helmikuun 26. päivän välikohtauksen aikaan. Hie Shrine in Nagatachō, Tokyo, Japan - IMG 5240.JPG|Hie-jinjan pyhäkkö NDL Tokyo02bs3200.jpg|Japanin parlamentin kirjasto Soridaijinkantei2.jpg|Kantei, Japanin pääministerin virka-asunto. == Liikenne == Keskeisen sijaintinsa ja merkityksensä vuoksi Nagatachōta palvelevat useat metroasemat: Nagatachōn metroasema (Tōkyō metron Yūrakuchō-linja ja Hanzōmon-linja), Kokkai-gijidōmaen metroasema (Tōkyō metron Marunouchi-linja ja Chiyoda-linja), Tameike-sannōn metroasema (Tōkyō metron Ginza-linja ja Nanboku-linja) sekä Akasaka-mitsuken metroasema (Marunouchi-linja ja Ginza-linja). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tokion kaupunginosat Luokka:Japanin politiikka
Renewable Energy Corporation

Renewable Energy Corporation ASA (REC) on norjalainen aurinkoenergialaitteita valmistava yritys, jonka pääkonttori on Oslon lähellä Høvikissä. Yritys tuottaa aurinkokennoja ja kennomoduleita sekä niiden valmistuksessa käytettäviä polypiitä ja piikiekkoja. Yritys ilmoittaa olevansa ainoa valmistaja, jonka tuotanto kattaa aurinkoenergialaitteiden koko arvoketjun piin puhdistuksesta aina valmiiksi aurinkokennomoduleiksi saakka. Yrityksellä on seitsemän tehdasta, jotka sijaitsevat Norjassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Etelä-Afrikassa. ==Divisioonat== REC:llä on kolme divisioonaa: REC Silicon, REC Wafer, REC Solar. REC lähti vuonna 2005 osakkaaksi saksalaisen Q-Cells AG:n ja yhdysvaltalaisen Evergreen Solar Incin perustamaan EverQ-nimiseen yhteisyritykseen ja sopi piin toimittamisesta tälle yhtiölle.Evergreen Solar and Q-Cells Announce Partnership with REC ==Liikevaihdon ja henkilömäärän kehitys== RECVuosikertomus 2006 ja 2005 Vuosi Liikevaihto M NOK Työntekijöitä 2006 4 334 1 385 2005 2 450 1 101 2004 1 270 657 ==Historia== * 1996 perustettu * 2003 tehdasosto Moses Lake, Washington (ASiMI) * 2005 yritysosto AsiMI (ml. Butten tehdas Montanassa) * 2006 listautuminen Oslon pörssiin 9. toukokuuta 2006 ==Osake== REC:llä on yli 9 000 osakkeenomistajaa. Suurimmat osakkeenomistajat ovat (tammikuu 2008): * Elkem AS 23 % * Q-Cells AG 17,2 % * Orkla ASA 16,3 % * Hafslund Venture AS 14,2 % ==Aiheesta muualla== * Renewable Energy Corporation ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset energiayhtiöt Luokka:Aurinkoenergiayhtiöt Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt
Cariba Heine

Cariba Heine (s. 1. lokakuuta 1988 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on australialainen näyttelijä. Cariba muutti Australiaan 1991. Heine esiintyi australialaisessa nuortensarjassa H2O, jossa hän näytteli Rikkiä. Sarjaa on esitetty Yleisradion televisio-ohjelmassa Summeri. == Varhainen elämä == Heine syntyi Johannesburgissa Kevin ja Michelle Heinelle, mutta muutti Australiaan vuonna 1991, Heinen ollessa kolme. Heine on saanut koulutusta jazztanssiin, steppiin, balettiin, akrobatiaan ja rytmiseen voimisteluun. Heine on esiintynyt myös yhdysvaltalaisen Will Young -nimisen laulajan musiikkivideolla "Leave Right Now". Vuonna 2009 Heine sai pääroolin elokuvasta A Model Daughter: The Killing of Caroline Byrne. Tämän jälkeen hänet kiinnitettiin Rikki Chadwickin rooliin merenneidoista kertovaan sarjaan H2O. Vuonna 2012 hän näytteli Heatheriä elokuvassa Bait. ==Filmografia== * 2005: Strictly Dancing: Hän itse * 2007, 2008 ja 2010: H2O: Just Add Water: Rikki Chadwick * 2007: Stupid, Stupid Man: Mindy * 2008: Blue Water High: Bridget Sanchez * 2009: The Pacific: Phyllis * 2009: A Model Daughter: The Killing of Caroline Byrne: Caroline Byrne * 2010: Dance Academy: Isabelle * 2010: The Future Machine: Kate Hill * 2011: Blood Brothers: Ellie Carter * 2011: Bait: Heather * 2016: Mako Mermaids: Rikki Chadwick == Lähteet == Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyröskoski

Kyröskoski () on 22 metrin putouskorkeudellaan yksi Suomen korkeimmista koskista. Se sijaitsee Hämeenkyrön kunnassa noin 40 kilometriä Tampereelta luoteeseen, valtatie 3:n varrella, ja sen ympärille on muodostunut samanniminen taajama. Kosken kautta Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin kuuluva Kyrösjärvi laskee Pappilanjoen kautta Kirkkojärveen, ja edelleen Siuronkoskeen. Kyröskoski on valjastettu ja sen äärellä on toiminut useita vesimyllyjä sekä harjoitettu puunjalostusteollisuutta, raakapuun uittoa ja vesivoimatuotantoa 1870-luvulta lähtien (Hammarén & Co Aktiebolag, Oy Kyro Ab, Kyro Oyj, M-real Kyro ja Metsä Board Kyro). Voimalaitoksen omistaa Kyröskosken Voima OyPirkanmaan keskeiset säännösteltävät järvet. Ympäristö.fi 12.7.2014. Viitattu 13.9.2015.. Kosken arvellaan olevan yksi Kalevalassa mainituista kolmesta suuresta koskesta: ”Hämeen Hälläpyörä”. Muut kalevalaiset putoukset ovat Imatra ja "Kaatrakoski Karjalassa", joka perimätiedon mukaan tarkoittaa Lieksanjoen Pankakoskea. Nälkävuosien seurauksena kosken putouskorkeutta alennettiin 1800-luvun lopulla maanviljelysmaan lisäämiseksi Kyrösjärven ympäristössä. Kyröskoski kuohuu nykyään avoimena neljä kertaa kesässä, kun sen patoluukut avataan. Koskinäytökset ovat vappupäivänä ja juhannuspäivänä sekä yhtenä sunnuntaina heinäkuussa ja elokuussa. == Kyröskoski kuvataiteessa == Kyröskoskella on merkittävä sija suomalaisessa kuvataiteessa ja kirjallisuuden maisemakuvauksissa. A. F. Skjöldebrand on tehnyt koskesta seepialaveerauksen jo 1799 matkallaan Suomen halki. Sittemmin Kyröskosken on piirtänyt Magnus von Wright, jonka piirros on julkaistu teoksessa Finland framställdt i teckningar. Tunnetuimmat Kyröskosken kuvaukset ovat kuitenkin Werner Holmbergin öljymaalaus vuodelta 1854 ja laveeraus vuodelta 1857. == Historiaa == Pappilanjoen vanhempi nimitys on ollut Kyrösjoki. Heti sen jälkeen, kun Koskenperkaustoimikunta perustettiin vuonna 1799, kääntyi Kyrösjärven asukkaista koottu toimikunta sen puoleen ja haki lupaa perata Kyröskoskea ja laskea järven vedenpintaa alemmaksi. Lupa myönnettiin hankkeelle, ja 23. heinäkuuta vuonna 1804 tuotiin Nokian kartanoon Kuninkaan Joenperkaustoimikunnalta hankittuja perkausvälineitä. Hanke voidaan katsoa alkaneeksi tästä päivästä alkaen. Perkaustyöt ovat ilmeisesti valmistuneet ennen kuin Suomen sota 1808–1809 käynnistyi. Seuraava vedenpinnan aleneminen tapahtui vuosina 1828–1831, kun ikaalislaiset isännät suorittivat joen perkauksia. Kummallakin kerralla on järven vedenpinta laskenut arviolta 2,0–2,5 metriä. Kolmas perkaushanke tapahtui vuosina 1865–1866. Silloin vedenpinta laski noin kaksi metriä. Tällä kertaa hankkeeseen osallistuivat ikaalislaiset, hämeenkyröläiset ja viljakkalalaiset talot yhdessä. Työt kestivät yhteensä noin kaksikymmentä tuhatta työpäivää ja maksoivat noin kymmenen tuhatta ruplaa. ==Katso myös== *Kyröskosken voimalaitos ==Lähteet== Luokka:Kyrösjärven alue Luokka:Suomen kosket Luokka:Pirkanmaa Luokka:Kyröskoski
Jeremy Thorpe

John Jeremy Thorpe (29. huhtikuuta 1929 Surrey – 4. joulukuuta 2014) oli brittiläinen poliitikko, joka johti maansa liberaalipuoluetta vuosina 1967–1976. Sekä Thorpen isä että isoisä olivat konservatiivipuolueen kansanedustajia. Vuonna 1940 hänet lähetettiin sodan tieltä kouluun Connecticutiin, Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1943 Thorpe kävi Eton Collegea. Hän opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopiston Trinity Collegessa. 1960-luvulla Thorpe vastusti Etelä-Afrikan apartheidia ja Kaakkois-Aasian postkolonialistista politiikkaa. Thorpe erosi puoluejohtajan tehtävästä ja parlamentista, kun häntä syytettiin osallisuudesta entisen miespuolisen rakastajansa murhayritykseen. Myöhemmin Thorpe vapautettiin syytteistä.Tapahtumien perusteella julkaistiin vuonna 2016 John Prestonin kirjoittama A Very English Scandal -kirja. Kirjan pohjalta ilmestyi vuonna 2018 televisiosarja nimeltä Perienglantilainen skandaali. == Yksityiselämä == Thorpe oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1968 hän meni naimisiin Caroline Allpassin kanssa ja heille syntyi poika, Rupert. Caroline kuoli vuonna 1970 auto-onnettomuudessa. Vuonna 1973 Thorpe solmi avioliiton Marion Steinin kanssa. Stein oli konserttipianisti ja aiemmin ollut naimisissa kuningattaren serkun, Harewoodin jaarlin kanssa. Liitto kesti maaliskuuhun 2014 asti, jolloin Stein kuoli. Thorpe kuoli joulukuussa 2014 sairastettuaan kauan Parkinsonin tautia. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Hälläpyörä

Hälläpyörä on neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Helsingin yliopiston Hämäläis- Osakunnan osakuntajulkaisu. Lehti perustettiin vuonna 1866,Kysy.fi 18.11.2004, viitattu 26.5.2016 osakunnan tiedon mukaan 1859. Hälläpyörä on ilmoituksensa mukaan Suomen vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt järjestölehti.Hälläpyörä, Hämäläis-osakunta Sen päätoimittajana toimii vuonna 2022 Olli Narinen Hälläpyörään ovat aikoinaan kirjoittaneet muun muassa Pentti Saarikoski ja Suvi-Anne Siimes. Vuonna 1983 lehden päätoimittajana on toiminut Pekka Haavisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hälläpyörä luettavissa pdf- muodossa vuodesta 2013 Luokka:Suomalaiset opiskelijalehdet Luokka:Osakunnat
Kun taivas repeää

Kun taivas repeää on MTV3-kanavalla joulukuussa 1997 esitetty suomalainen neliosainen draamasarja. Pääosissa ovat Eeva Palonen ja Matti Ristinen. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kirsti Manninen ja Markku Onttonen, joka on myös ohjannut sarjan. Lopputunnusmusiikin kappaleen Kun taivas repeää esittää Kristiina Elstelä. Sarjassa kerrotaan lääkintälotta Ainon (Eeva Palonen) elämästä lääkintäkurssien loputtua elokuussa 1943 ja työnteosta kenttäsairaalassa Raudussa heinäkuuhun 1944 asti. Ainon elämään saapuu luutnantti Lauri Salmi (Matti Ristinen), jonka kaukopartioleiri sijaitsee vähän matkan päässä kenttäsairaalasta. Sarjaan on tehty jatkosarja, joka on nimeltään Taivas sinivalkoinen. Molemmat sarjat on julkaistu VHS:nä vuonna 2001 sekä DVD:nä vuonna 2006. ==Näyttelijät== == Jaksoluettelo == Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 1\. Rintamalotta 08.12.1997 11.12.2000 2\. Lotta ja desantti 15.12.1997 18.12.2000 3\. Lotta ja sissi 22.12.1997 25.12.2000 4\. Tuntematon lotta 29.12.1997 01.01.2001 ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Jukka Kajava kirjoitti sarjan ensimmäisen jakson esityksen alla, että itse sodan kokenut sukupolvi ymmärtää yksityiskohtaisesti taustoitettua sarjaa ehkä parhaiten, kun taas nuoremmat ikäryhmät saattavat rasittua historiallisista yksityiskohdista ja asioiden toistosta. Alleviivaava käsikirjoitus ei hänestä ole parasta tv-teatteria, vaan muistuttaa paikoin Hilja Valtosen viihdetarinoita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Finnkino: Kun taivas repeää & Taivas sinivalkoinen DVD * Luokka:1990-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Julija Tabakova

Julija Gennadijevna Tabakova (, s. 1. toukokuuta 1980) on venäläinen pikajuoksija. Tabakova kilpaili 2002 sisäratojen EM-kisoissa, joissa hän karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 7,30 ja 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,78. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa 200 metrin välierissä ajalla 23,32, mutta oli mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa EM- pronssia.http://www.athletix.org/Eurochamps/MunichEC02_day6.htm Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrin juoksussa ja karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,36, mutta oli mukana voittamassa pikaviestissä MM- pronssia.http://www.iaaf.org/WCH03/results/gender=W/discipline=4X1/combCode=hash/roundCode=f/index.html Vuonna 2004 Tabakova voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä. Samana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä seitsemäs ajalla 7,17. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,25, mutta saavutti pikaviestissä olympiahopeaa.http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/olympics_2004/athletics/results/3532522.stm ==Ennätykset== * 100 metrin juoksu: 11,10 (2004) * 200 metrin juoksu: 22,51 (2004) ==Lähteet== Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lilt

Lilt oli The Coca-Cola Companyn lanseeraama hedelmäinen virvoitusjuoma, jota oli saatavilla ainoastaan Irlannissa, Gibraltarilla ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Virvoitusjuoma lanseerattiin vuonna 1975. Erilaisia Lilt- merkkejä olivat muun muassa tavallisen Liltin lisäksi Diet Lilt, joka nimettiin uudelleen Lilt Zeroksi. Liltiä oli saatavilla greipin, ananaksen ja mangon makuisena. Liltin iskulause oli "totally tropical taste." The Coca-Cola Company lopetti Liltin valmistamisen vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Virvoitusjuomamerkit Luokka:The Coca-Cola Companyn tuotemerkit
Lehdistö

Lehdistö tarkoittaa sanoma- ja aikakauslehtiä sekä niiden edustajia ja lehtimiehiä. Lehdistöllä on merkittävä vaikutus joka päiväisessä tiedonvälityksessä ja mediassa. Toisinaan lehdistöksi kutsutaan myös mainosalan työntekijöitä. Sensaatiolehdistöstä käytetään nimitystä keltainen lehdistö. == Katso myös == * Journalismi * Lehdistönvapaus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Harku

Harku (, ) on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Se sijaitsee Suomenlahden rannikolla Tallinnan länsipuolella rajoittuen Tallinnan lisäksi Sauen ja Lääne-Harjun kuntiin sekä Keilan kaupunkiin.. Harkun asukasluku on 14 356 (1.1.2018) ja pinta-ala 159,02 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on Tabasalu, jonka asukasluku on 2 858\. == Asutut paikat == Kunta koostuu kahdesta pienkauppalasta (alevik) sekä 21 kylästä. === Pienkauppalat === *Harku *Tabasalu === Kylät === :Adra, Harkujärve, Humala, Ilmandu, Kumna, Kütke, Laabi, Liikva, Muraste, Naage, Rannamõisa, Suurupi, Sõrve, Tiskre, Tutermaa, Türisalu, Vahi, Vaila, Viti, Vääna, Vääna-Jõesuu. ==Väestö== Vuonna 2011 Harkun kunnassa oli 14 181 asukasta, joista 12 252 (86,4 %) oli virolaisia, 1 509 (10,6 %) venäläisiä ja 408 (2,9 %) muita kansallisuuksia. Viroon asettunut suomalaiskirjailija Ville Hytönen on vuodesta 2020 asunut perheineen Harkun Suurupin kylässä, joka on tunnettu vanhoista puisista majakoistaan. == Ystävyyskunnat == Harku on Euran kunnan ystävyyskaupunki. == Katso myös == * Harkun kartano == Lähteet == == Aiheesta muualla == Tiedosto:Tabasalu pank.JPG|Näkymä Tabasalun rantatörmältä itään kohti Tallinnaa. Tiedosto:Rannamõisa cliff, 2011-06.jpg|Rannamõisan rantatörmää. Tiedosto:Ranna kirik.jpg|Rannan kirkko. Tiedosto:Suurupi ülemine tuletorn 2007.jpg|Suurupin majakka. *
Huhu

Huhu on vahvistamaton kiertävä väite, joka on ajankohtainen ja merkityksellinen niille ihmisille, jotka sitä levittävät. Vaikka huhun levittäjät itse uskovatkin huhun todenmukaisuuteen, siitä ei ole varmuutta. Joskus huhu voi jatkaa kiertämistä senkin jälkeen, kun se on virallisesti todettu paikkaansapitämättömäksi. Huhu heijastaa usein ihmisten omia oletuksia ja epäilyksiä asioiden tilasta. Huhu voi kuvata joko toivottua asiaintilaa tai pelättyä asiaintilaa. Huhut voivat koskea monenlaisia asioita, kuten yhteisön asioita, työpaikan asioita, kauppojen tuotteisiin liittyviä asioita tai uutistapahtumiin liittyviä asioita. Huhuja liikkuu etenkin kriisien, konfliktien ja henkilökohtaisten traumojen yhteydessä, ja ne heijastavat tällöin kyseisten tilanteiden aiheuttamia pelkoja ja ahdistusta. Myönteinen huhu voi kertoa jostain hyvästä asiasta, joka on kohta tapahtumassa. Kaupunkitarina voidaan nähdä eräänä huhun tyyppinä. Toisin kuin juoru, huhu kertoo yleensä merkittävistä asioista mutta ei välttämättä ihmisistä. Uutisesta huhun erottaa se, että huhu on vahvistamaton. Huhuja syntyykin silloin, kun vahvistettua tietoa ei ole saatavilla, tai kun totuus on epäselvä. == Katso myös == * Yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen * Yksityisyys * Snopes * Puskaradio * Rikkinäinen puhelin, lasten seuraleikki == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Kaupunkitarinat Luokka:Propaganda Luokka:Viestintä
Dana Zátopková

Dana Zátopková (omaa sukua Ingrová, 19. syyskuuta 1922 Fryštát, nyk. Karviná, Tšekkoslovakia – 13. maaliskuuta 2020 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen naisten keihäänheiton olympiavoittaja. == Urheilu-ura == Tšekkoslovakiaa edustanut Zátopková voitti olympiakultaa Helsingin kisoissa vuonna 1952 tuloksella 50,47 m (vain tuntia myöhemmin kuin hänen aviopuolisonsa Emil Zátopek oli voittanut kultaa 5 000 metrin juoksussa) ja hopeaa Roomassa 1960 tuloksella 53,78 m. Melbournen kisoissa 1956 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 49,83 m. Ensimmäisissä olympialaisissaan Lontoossa 1948 hän oli seitsemäs tuloksella 39,94. Euroopanmestaruuden Zátopková saavutti 1954 Bernissä (tulos 52,91 m) ja 1958 Tukholmassa (56,02 m). Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 41,34 m. Hän heitti keihään maailmanennätyksen 55,73 metriä Prahassa 1. kesäkuuta 1958 mutta menetti sen jo vajaat kaksi kuukautta myöhemmin. Zátopkova voitti myös yhteensä 13 keihäänheiton Tšekkoslovakian mestaruutta vuosina 1946-1960. == Yksityiselämä == Zátopková syntyi itäisessä Sleesiassa ja opiskeli lukiossa Uherské Hradištěssa, jossa hänen isänsä toimi armeijan everstinä. Ennen keihäänheittoa hän harrasti käsipalloa ja voitti kaupunkinsa joukkueessa vuoden 1949 Tšekkoslovakian mestaruuden. Zátopková aloitti keihäänheiton työskennellessään tyttöjen liikuntaopistossa Zlínissä. Hän osoittautui nopeasti lajissa luonnonlahjakkuudeksi.Askwith, s. 45 Dana tapasi tulevan aviomiehensä Emil Zátopekin Zlínissä yleisurheiluottelussa Belgradia vastaan vuonna 1947. Muutama päivä ennen ottelua Dana oli rikkonut Tšekkoslovakian naisten keihäänheiton ennätyksen samalla stadionilla, minkä kunnianosoitusseremonian aikana pari tututstui toisiinsa. Seuraavien kuukausien aikana he näkivät toisiaan useissa Tšekkoslovakian yleisurheilukisoissa ja pian aloittivat seurustelun. Sattumalta Danan isä oli ollut Emilin komentaja Uherské Hradištěssa. He kumpikin myös jakoivat täsmälleen saman syntymäpäivän. Zátopekit menivät naimisiin Lontoon olympialaisten jälkeen 24.10.1948. Avioliitto kesti aina Emilin kuolemaan saakka vuonna 2000.Askwith, s.45-46 Zátopkova kuoli vuonna 2020 Prahan sotilassairaalassa. Sekä Danan, että Emilin hautapaikka sijaitsee Rožnov pod Radohoštěmin kylässä Itä-Määrissä. == Kunnianosoitukset == Zátopkoválle on myönnetty Kopřivnicen, Uherské Hradištěn sekä Prahan kunniakansalaisuudet. == Populaarikulttuurissa == Vuoden 2021 Zátopek-elokuvassa Zátopkováa näytteli Martha Issová, joka sai roolisuorituksestaan ehdokkuuden parhaasta naispääosasta Česky lev palkintogaalassa. ==Lähteet== * * * * http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/in/dana-ingrova- zatopkova-1.html * === Viitteet === Luokka:Tšekkoslovakialaiset keihäänheittäjät Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Suzuki S

Suzuki-Solifer S on Soliferin valmistama enduro-mopo. Siinä on Suzuki PV:n nelivaihteinen moottori. Mopoa valmistettiin vuosina 1984–1989. Suzuki Solifer S on seuraaja vuonna 1983 esitellylle Solifer TS 50 S -mopolle, ja eroa vuoden 1984–1985 malleihin ei ole kuin moottorissa (edeltäjässä Tomos), hieman erilaisessa rungossa ja keltaisissa muoviosissa. Ässän runko perustuu vuonna 1981 esiteltyyn Solifer TS-50-runkoon. Jousitus on Paiolin valmistama, ja 1984–1985 vuosimallin mopoissa oli stereoperä, eli takana kaksi iskunvaimenninta. Etuteleskoopit pysyivät samoina koko mopon valmistuksen ajan. Mopon muoviosat on valmistanut Acerbis. Vuonna 1986 ”Ässä” uudistui: Polttoainetankki muuttui korkeammaksi (tilavuus ei kuitenkaan kasvanut), istuin muuttui korkeammaksi takaosasta ja meni osittain tankin päälle, takalokasuoja ja takavalo vaihtuivat, etulokasuojaan lisättiin keltainen kehys ja taakse tuli monojousitus. Vuodesta 1986 Suzuki Solifer S pysyi muuttumattomana mopon valmistuksen lopettamiseen saakka. Luokka:Suzukin mopot ja skootterit
Omarion

Omari Ishmael Grandberry (s. 12. marraskuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Omarion, on yhdysvaltalainen R&B-laulaja; ja näyttelijä. Hän oli ennen laulaja yhtyeessä nimeltä B2K. Hänen kolmas studioalbuminsa Ollusion julkaistiin 12. tammikuuta 2010. Tällä hetkellä Omarion toimii myös tv- ohjelman America's Best Dance Crew uusimpana tuomarina. == Lapsuus == Omari Ishmael on Leslie Burrellin ja Trent Grandberryn vanhin seitsemästä lapsesta. Hänen nuorempi veljensä O'Ryan on myös laulaja. Omarion aloitti esiintymisen viiden vuoden ikäisenä. == B2K == Vuonna 2001 Omarion perusti yhtyeen nimeltä B2K. Omarion lisäksi yhtyeeseen kuuluivat Jarell "J-Boog" Houston, Dreux "Lil' Fizz" Frederic ja DeMario "Raz-B" Thornton. Yhtyeeltä ehti kolmen vuoden aikana ilmestyä kaksi albumia, debyyttialbumi B2K ja Pandemonium. Lisäksi he esiintyivät tanssielokuvan You Got Served soundtrackilla. Enempää levyjä ei tullut, ja B2K ilmoitti hajoavansa. B2K ehti pysyä koossa vuodesta 2001 vuoteen 2004. == Sooloura == Melkein vuoden päästä B2K:n hajoamisesta Omarion julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa nimeltään O. Joulukuussa 2006 Omarion julkaisi toisen albuminsa, 21. "Entourage" on levyn ensimmäinen single ja toinen on "Ice Box", jonka tuottaja on Timbaland. == Näyttelijäura == Omarion on näytellyt myös elokuvissa, You Got Served ja Fat Albert. Omarion on myös elokuvassa Somebody Help Me Darryl Jenningsin roolissa. You Got Served-elokuvalle on tulossa jatkoa, You Got Served 2, joka ilmestyy vuoden 2008 puolella. Omarion on nähty lisäksi elokuvissa The Bernie Mac Show (2004), One on One (2004), Cuts (2005), The Proud Family Movie (äänenä 50 Cent, 2005) ja Reggaeton (2007) == Diskografia == ===Albumit=== * O (2005) * 21 (2006) * Ollusion (2010) ===Yhteistyöalbumit=== * Face Off Bow Wow:n kanssa (2007) === Singlet === Vuosi Single U.S. Hot 100 U.S. R&B; CHR 40 UK Albumilta 2004 "O" 27 12 14 47 O 2005 "Touch" 94 35 — — "I'm Tryna" — 53 — — 2006 "Entourage" 78 25 25 58 21 "Ice Box" (mukana Timbaland) 12 5 3 14 == Filmografia == Vusoi Elokuva Rooli 2004 You Got Served David Bernie Mac Show Shonte One on One (ohjelma) Nyghtmare/Darius Fat Albert Reggie 2005 Cuts Darius The Proud Family Movie Fifteen Cent (Voice) 2007 Somebody Help Me Darryl Jennings Feel the Noise Rob Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artista Filmi

Artista Filmi Oy on vuonna 1995 perustettu suomalainen elokuvayhtiö, jonka toimitusjohtajana toimii Timo Koivusalo. Yhtiön toimipaikka sijaitsee Porissa ja lavastepalvelua tuottava halli Nakkilassa. == Elokuvat == * Pekko ja massahurmaaja (1995) * Pekko ja muukalainen (1996) * Pekko ja unissakävelijä (1997) * Kulkuri ja joutsen (1999) * Rentun ruusu (2001) * Sibelius (2003) * Kaksipäisen kotkan varjossa (2005) * Kalteva torni (2006) * Täällä Pohjantähden alla (2009) * Täällä Pohjantähden alla II (2010) * Vuonna 85 (2013) * Risto Räppääjä ja liukas Lennart (2014) * Risto Räppääjä ja Sevillan saituri (2015) * Risto Räppääjä ja yöhaukka (2016) * Olavi Virta (2018) * Pelle Hermanni (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
Solon (yritys)

Solon SE (Solon AG für Solartechnik) on saksalainen energiayritys. Se perustettiin 1997 Berliinissä. Yritys on julkinen. Vuonna 1998 Solon listattiin pörssiin Saksassa. 2006 yritys valittiin TecDAX:n eli 30 suurimman saksalaisen teknologiayrityksen joukkoon (muita: ErSol Solar Energy Q-Cells SolarWorld Nordex). Yrityksen markkina-arvo vuoden 2006 lopussa oli 221 € miljoonaa. Solon myy aurinkokennoja ja järjestelmätekniikkaa (atk) (osuus 42 % 2006). Liikevaihto oli 346 milj. € (2006). Hän on työskennellyt yrityksessä vuodesta 2002. Työntekijöitä on 511 (2006). Viennin osuus liikevaihdosta oli 60 % (2006) ja 12 % (2005). Sekä tuotanto että työntekijöiden määrä kasvoivat 50 % 2006/2005. Tuotantoa on Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Italiassa (2006). Tuotantokapasiteetti oli 2006 lopussa 120 MW. Solon SE Vuosi Liikevaihto M € Voitto M € Vienti % Tuotanto MW Työntekijöitä 2006 346 14 60 84 505 2005 201 8 12 56 420 2004 104 2,4 4 34 313 2003 38 - - 11 201 2002 21 - - 5 152 2001 18 - - 4 197 Solon avasi 1.9.2006 Baijeriin aurinkopuiston Gut Erlasee 12 MW. Se oli valmistuessaan maailman suurin aurinkokennopuisto. Alue on entinen viinitila. Puistossa on 1 500 "Solon-Movers" -moduulia. Energia riittää viereisen kaupungin Arnsteinin kulutukseen. USA:ssa Solon tekee tutkimusyhteistyötä Global Solar Energyn kanssa. Ohutfilmikennotuotanto aloitetaan (2008). Italiasta on yritysosto moduulivalmistaja S.E. Project. Sveitsiläinen tytäryritys asp ag tekee järjestelmätekniikkaa (atk).PV-Producer Solon AG rises group revenues in 2006 by 72 % Solarserver 27.4.2007Vuosiraportit 2006 ja 2005 ==Osake== Suurimpiin osakkeenomistajiin sisältyi 2006: * Deutsche Bank yli 5 % * Systeia Capital Management, Pariisi yli 5 % * Systeia Capital Management, Dubliini yli 5 % * Credit Agricole yli 5 % * Credit Agricole Asset Management yli 5 % * Immosolar fur Energie Management 30 % ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset energiayhtiöt Luokka:Saksalaiset pörssiyhtiöt
Komono

Komono oli Japanissa feodaaliajalla šogunaattia poliisijoukoissa kokopäiväisesti poliisitehtävissä toimiva, samurailuokkaan kuulumaton henkilö chōnin, joka tavallisesti toimi suoraan samurailuokkaan kuuluvan dōshinin alaisena poliisipartiossa. Komono sai kaupungin maistraatilta eli machi-bugyō- shōlta säännöllistä, joskin pientä, palkkaa tehtävänkuvansa vastineeksi. Komonon tehtäviin kuului silminnäkijöiden kuulustelu, partiointi valvottavien kohteiden tarkkailu sekä muut mahdolliset dōshinin antamien tehtävien suorittaminen tai täytäntöön pano. TAIHO-JUTSU, Law and Order in the Age of the Samurai, Don Cunningham, sivu 51. Tutle Publishing, 2004 thumb|300px| Pidätys ja salkoaseita ylhäältä alas: sasumata haarukkakeihäs, sodegarami hihaantarttuja, kaksi naginataa ja nagamaki == Komonon toimenkuva == Komono partioi yksin tai yhdessä dōshinin kanssa määrätyllä alueella pitäen yhteyttä paikalliseen asujaimistoon, kauppiaisiin ja käsityöläisiin. Jos epäilyttäviä asioita tuli partioitaessa julki, dōshin saattoi lähettää komonon komentaman ryhmän vapaaehtoisia paikalle asiaa selvittämään. == Jutte − poliisin virkavallan symboli == Toisin kuin samurai-säätyiset yoriki ja dōshin, alempisäätyisellä komonolla ei ollut oikeutta kantaa pitkää miekkaa. Komono olikin useimmiten aseistettu jutte-nimisellä (joskus kutsuttiin nimellä jitte), joka oli koukulla varustetulla rautapamppu. Jutte olikin Edo-kauden poliisivirkamiesten symboli, joka virantoimituksessa toimi virkamerkkinä, kun se nostettiin näkyviin suoralle kädelle. Sitä käyttivät poliisin virkatehtävissä sekä samurait että chōnin-luokasta tulevat alemmat poliisivirkamiehet. Jutten kahvaan kiinnitetyn punosnyörin väristä saattoi päätellä oliko sen haltija komono, okappiki vai samurai-säätyä. Komonolla juten nyöri ja tupsu olivat väriltään vihreät. Juten menestyksellinen käyttö pidätyksessä vaati suurta taituruutta ja rohkeutta kun vastassa oli terävällä miekalla varustettu samurai. == Komonon erityistaidot == Komonot olivat usein pidätystaitojen (taihojutsu) ammattilaisia tai jonkin aseen erityistaitajia. Partioissa komonot käyttivät yleensä erilaisia salkoaseita (tsukubō työntösauva, sodegarami hihaantarttuja ja sasumata haarukkakeihäs), puisia sauvoja (bō- tai jō-sauva), pidätetyn sidontataitoja (Ittatsu-ryū hojōjutsu) () tai nawajutsu (), tikkaita tai jopa työnnettäviä kärryjä tehdäkseen aseistetut pidätettävät vaarattomiksi. Usein aseistettu pidätettävä otettiin hallintaan salkoasein ja sauvoin, riisuttiin aseista, sidottiin ja vietiin lähimpään vartiotupaan säilytettäväksi. TAIHO-JUTSU, Law and Order in the Age of the Samurai, Don Cunningham, sivu 52. Tutle Publishing, 2004 Komono vastaa nykyaikana poliisin viroista lähinnä konstaapelia. ==Lähteet== ===Yleiset lähteet=== * * * === Lähdeviitteet === Komono
Regio-Shuttle

Regio-Shuttle on sveitsiläisen rautatiekalustovalmistajan Stadler Railin valmistama kevyt dieselmoottorivaunu. == Yleistä == Valmistuksen aloitti vuonna 1996 Adtranz. Vaunu pohjapinta-alasta 65 % on 600 mm korkeudella kiskoista eli matalalattiaista. Vaunun voimanlähteenä on kaksi MAN SEn valmistamaa Euro II normit täyttävää 257 kW tehoista dieselmoottoria. Vaunutyyppiä käytetään pääasiassa Saksassa. Vuoden 2007 kevääseen mennessä vaunua oli valmistettu lähes 360 kappaletta. ==Lähteet== * Stadler - Regio- Shuttle(englanniksi) * Voith - Regio-Shuttle (englanniksi) == Aiheesta muualla == * Stadler Railin viralliset kotisivut Luokka:Rautatiekalusto
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)

Täällä Pohjantähden alla on Edvin Laineen ohjaama suomalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1968. Se pohjautuu Väinö Linnan romaanitrilogian Täällä Pohjantähden alla kahteen ensimmäiseen osaan. Elokuva oli Suomessa vuoden katsotuin ja on yhä kaikkien aikojen neljänneksi katsotuin kotimainen elokuva . Vuonna 1970 elokuva sai jatko-osan, Akseli ja Elina, joka perustuu kirjasarjan kolmanteen osaan. Vuonna 1973 edellä mainituista tehtiin kokoomaelokuva Pohjantähti. Täällä Pohjantähden alla sai vuonna 1969 kolme Jussi-palkintoa: paras ohjaus (Edvin Laine), paras miespääosa (Kalevi Kahra) ja paras lavastus (Ensio Suominen). Lisäksi Väinö Linna palkittiin erikois- Jussilla. Heikki Aaltoilan säveltämän elokuvan keskeinen musiikillinen teema on ”Akselin ja Elinan häävalssi”, josta on sittemmin tullut suosittu häävalssi Suomessa. Elokuvassa Täällä Pohjantähden alla on useita samoja näyttelijöitä kuin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa (1955), joka perustuu niin ikään Linnan alkuperäistekstiin. Näistä mainittakoon Matti Ranin, Veikko Sinisalo, Leevi Linko, Aarne Laine, Kaarlo Halttunen, Olavi Ahonen, Kosti Klemelä, Mikko Niskanen, Tapio Hämäläinen, Ekke Hämäläinen, Taneli Rinne ja Heikki Heino. == Juonitiivistelmä == Täällä Pohjantähden alla alkaa Koskelan torpan perustamisesta 1880-luvulla ja kertoo kuvitteellisen Pentinkulman ihmisten elämästä noin vuoteen 1920. Keskeinen teema on torpparien epävakaa asema ja heidän tavoitteensa parantaa elinolojaan. Tärkeässä roolissa ovat myös maaseudun yläluokka, kuten papin perhe, ja köyhälistö, jonka sosioekonominen asema on heikompi kuin torpparien. Elokuvan tarina ulottuu aina Suomen sisällissodan loppuun asti. Elokuva on melko uskollinen Linnan alkuperäistekstille. Lopun taistelukohtauksessa kuvataan Syrjäntaan taistelua. == Rooleissa == === Muissa rooleissa === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Areena: Täällä pohjantähden alla * Elonet: Täällä pohjantähden alla * Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Vuoden 1968 suomalaiset elokuvat Luokka:Täällä Pohjantähden alla Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat Luokka:Väinö Linnan teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhteiskunnalliset elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset sotadraamat Luokka:Suomen sisällissotaan pohjautuvat elokuvat
Žukovski

Žukovski () on 102 729 asukkaan kaupunki (2010) Moskovan alueella noin 40 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupunki tunnetaan Venäjän ilmailuteknologian keskuksena ja tiedekaupunkina (naukograd). Žukovskissa sijaitsevia tutkimuslaitoksia ovat: * LII, M.M. Gromovin lentotekniikan tutkimuslaitos * TsAGI, Virtausdynamiikan keskusinstituutti (Централный Аерогидродинамический Институт) * NIIP, V.V. Tihomirovin instrumenttisuunnittelun tutkimuskeskus * NIIAO, Ilmailukaluston tieteellinen tutkimuslaitos (Научно-исследовательский институт авиационного оборудования, НИИАО) * Moskovan tieteellinen tutkimuslaitos "Agat" (Московский научно-исследовательский институт «Агат») * EMZ, V. M. Mjasištševin kokeellinen konepaja (Экспериментальный машиностроительный завод имени В.М.Мясищева, ЭМЗ). Žukovskissa sijaitsee myös ainakin osa suurten lentokonevalmistajien (Suhoi, Iljušin, Tupolev, MiG) toimitiloista. Kaupungin lähellä sijaitsee Gromovin instituutin Ramenskojen lentoasema, jossa on koelentotoimintaan liittyen Euroopan suurin kiitotie. Se on 5,4 kilometriä pitkä ja 120 metriä leveä. Lentokentällä järjestetään joka toinen vuosi suuri kansainvälinen MAKS-ilmailunäytös. Žukovski on myös Moskovan alueen yleisurheilun keskuksia, jossa avattiin vuonna 2005 "Meteor"-niminen stadion. ==Historia== Paikkakunnalla sijaitsi aiemmin rautatieläisten Otdyh-niminen datša-asutus. Sen alueelle siirrettiin vuonna 1935 jo aiemmin Moskovassa perustettu Venäjän aerodynamiikan keskusinstituutti TsAGI. Vuonna 1938 taajama sai nimekseen Stahanovo neuvostoliiton kuuluimman iskutyöläisen kaivosmies Aleksei Stahanovin mukaan. Vuonna 1947 nimi muutettiin Žukovskiksi kuuluisan aerodynaamikon ja TsAGIn perustajan Nikolai Žukovskin mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Žukovskin sivusto * Zhukovskiy city in 1973 Google Video Luokka:Naukograd Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Pohjantähti (elokuva)

Pohjantähti on vuonna 1973 julkaistu suomalainen elokuva. Elokuva on lyhennetty kokonaisuus Edvin Laineen kahdesta aiemmasta elokuvasta Täällä Pohjantähden alla (1968) ja Akseli ja Elina (1970). Elokuvat perustuvat Väinö Linnan romaanisarjaan Täällä Pohjantähden alla. Elokuvat yhdistävän leikkaustyön teki Suomeen edellisenä vuonna muuttanut unkarilainen elokuvaleikkaaja István SzintaiMuut tiedot, Elonet.fi, viitattu 20.12.2012. Pohjantähti-elokuvaan ei tehty uusia alkutekstejä, niinpä István Szintain nimeä ei mainita niissä lainkaan. Alkuperäisten elokuvien yhteispituus oli 321 minuuttia; Pohjantähti-elokuvan pituudeksi tuli 202 minuuttia.Suomen Kansallisfilmografia 7: Vuosien 1962–1970 suomalaiset kokoillan elokuvat, s. 494–598, 687–696. Edita, 1998. Suomen Kansallisfilmografia 8: Vuosien 1971–1980 suomalaiset kokoillan elokuvat, s. 143–150. Edita, 1999. Kriitikot suhtautuivat versioon yllättäen melko myönteisesti, ja sitä pidettiin selkeänä, toimivana ja puhuttelevana. Tiivistelmä oli suunniteltu kansainväliseen vientiin, eikä se ollut erityinen katsojamenestys. Televisiossa se esitettiin ensi kerran joulun alla 2012.Kirjastot.fi. Yle.fi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Yle, Elävä arkisto. Luokka:Täällä Pohjantähden alla Luokka:Vuoden 1973 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset sotadraamat Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat Luokka:Väinö Linnan teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 2009 elokuva)

Täällä Pohjantähden alla on Timo Koivusalon ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2009. Se perustuu Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogiaan. Elokuvan jatko-osa Täällä Pohjantähden alla II sai ensi- iltansa seuraavan vuoden syyskuussa. Elokuvan kuvaukset alkoivat Villilän studioilla Nakkilassa keväällä 2008 ja ne kestivät vuoden loppuun asti. Villilän lisäksi elokuvaa kuvattiin myös muun muassa Tampereella, Tammelassa, Porissa, Ahlaisissa, Punkalaitumella, Niinisalossa ja Haapamäellä. Täällä Pohjantähden alla -elokuvien tuotannossa olivat mukana Yle TV2, Suomen elokuvasäätiö sekä Walt Disney Studios Motion Pictures Finland, joka vastasi myös elokuvien teatterilevityksestä. Tuotannon yhteenlaskettu kokonaisbudjetti oli noin 4,8 miljoonaa euroa. Elokuva oli ehdokkaana vuoden 2010 Jussi- gaalassa viidessä kategoriassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Heikki Nousiainen ja Esko Roine), paras naissivuosa (Miia Selin) ja paras puvustus, muttei lopulta saavuttanut yhtään Jussia. ==Henkilöt== == Vastaanotto == Tv- Nytin viisi kriitikkoa antoi elokuvalle keskimäärin 2,2 tähteä. Elokuvan saama kritiikki oli pääosin kuitenkin positiivista. Verkkolehti Uuden Suomen Mikko Piela sanoo Koivusalon kehittyneen ohjaajana ja tekevän varmakätistä, joskin yllätyksetöntä jälkeä. Hän kehuu myös näyttelijätyötä ja toteaa: ”Tähän kyläyhteisöön tekee mieli uskoa”. Suomen Kuvalehden Kalle Kinnunen sanoo uutta Pohjantähteä ensimmäiseksi Koivusalon elokuvaksi, jota katsoessa ei ole koko ajan vaivaantunut olo. Hän sanoo elokuvaa sujuvaksi toisinnoksi Edvin Laineen elokuvasta, mutta näkee Koivusalon heikkouksiksi vetämättömän kuvakerronnan ja näyttelijäohjauksen puutteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Artista- Filmi * Elokuvan traileri ja kuvagalleria Plaza.fi:ssä * * Kangasjärvi, Jukka: ”Siellä se loistaa”, Timo Koivusalon elokuva Täällä Pohjantähden alla, Filmihullu 2/2010 s. 4–7. Luokka:Täällä Pohjantähden alla Luokka:Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat Luokka:Väinö Linnan teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat‎ Luokka:Suomen sisällissotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2009 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset draamaelokuvat