EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mia Nicolai

Michaja Nicolaï (s. 7. maaliskuuta 1996 Amsterdam, Alankomaat), tunnettu ammattimaisemmin nimellä Mia Nicolai, on alankomaalainen laulaja. Hän edusti Alankomaita yhdessä Dion Cooperin kanssa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa Isossa-Britanniassa kappaleellaan ”Burning Daylight”. == Varhaiselämä == Nicolai syntyi Amsterdamissa venäläiselle äidille ja alankomaalaiselle isälle. Kolmevuotiaana Nicolai kävi teatteri- ja balettitunneilla. Nicolain itsensä mukaan tämä herätti kiinnostuksen myös musiikkia kohtaan, mikä johti lopulta siihen, että Nicolai alkoi käydä myös piano- ja viulutunneilla. == Ura == === 2018–2022: Ensimmäiset singlet === Vuonna 2018 Nicolai julkaisi debyyttisinglensä, joka oli cover-versio Glenn Millerin kappaleesta "At Last". Vuonna 2020 Nicolai julkaisi singlet "Set Me Free" ja "Mutual Needs", joista jälkimmäinen esitettiin DJ Zane Lowen radio- ohjelmassa. Nicolain mukaan "Mutual Needs" -kappale oli kirjoitettu vuonna 2019. Haastattelussa ON Magazine -lehden kanssa, Nicolai sanoi kappaleen kertovan siitä, kuinka tärkeää on valita itsensä kaikkien muiden edelle. 16\. huhtikuuta 2021 Nicolai julkaisi kappaleen nimeltä "People Pleaser". Haastattelussa amerikkalaiselle Flaunt-muotilehdelle, hän kertoi, että kappale perustui päättäväisyyteen olla oma itsensä. Myöhemmin samana vuonna Nicolai julkaisi viidennen kappaleensa nimeltä "Dream Go". === Eurovision laulukilpailu 2023 === 1\. marraskuuta 2022 alankomaalainen yleisradioyhtiö AVROTROS ilmoitti, että Nicolai tulisi edustamaan Alankomaita vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Dion Cooperin kanssa. Nicolai tapasi Cooperin vuonna 2020, kun Alankomaiden euroviisuedustaja ja vuoden 2019 kilpailun voittaja Duncan Laurence ja tämän sulhanen Jordan Garfield yhdistivät parin duoksi. Samana päivänä, kun ilmoitus annettiin, saksalaisesta musiikkitietokannasta GEMA:sta löydettiin kappale nimeltä "Chasing Highs", jonka on spekuloitu olevan heidän euroviisukappaleensa, vaikkakaan AVROTROS ei ole vahvistanut tätä. == Yksityiselämä == Nicolai asettui asumaan vuonna 2022 Los Angelesiin, asuttuaan aiemmin nuoruudessaan muun muassa Lontoossa, Melbournessa ja New Yorkissa. Yksi Nicolain musikaalisista esikuvista on brittiläinen laulaja David Bowie. == Diskografia == === Singlet === Nimi Vuosi "At Last" 2018 "Set Me Free" 2020 "Mutual Needs" "People Pleaser" 2021 "Dream Go" "Loop" 2022 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset laulajat Luokka:Alankomaiden euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mänteillä menee lujaa

Mänteillä menee lujaa (Stir Crazy) on Sidney Poitierin ohjaama yhdysvaltalainen komedia joka sai ensi-iltansa vuonna 1980. Sen pääosia esittävät Gene Wilder ja Richard Pryor. == Juoni == Elokuvassa Gene Wildero on työtön näytelmäkirjailija ja Richard Pryor työtön näyttelijä, ja he alkavat paremman työn puutteessa mainostamaan paikallista pankkia sen maskoteiksi, kanoiksi pukeutuneena. Ennen kun he aloittavat työn pankkiryöstäjät ryöstävät pankin ja he ovat myös kanoiksi pukeutuneita. Mainosmiehet saadaan pankkiryöstäjien sijaan kiinni, ja heitä luullaan ryöstäjiksi ja oikeudessa he saavat 125 vuoden tuomion. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jarna

Jarna on Suomessa käytetty naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Se saattaa olla miehennimestä Jarno johdettu sisarnimi. Jarnaa on käytetty virallisena etunimenä 1940-luvulta lähtien. Se alkoi yleistyä 1960-luvulla, ja suosituimmillaan se oli vuosina 1965–1989. Vuoteen 2022 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu yhteensä noin 380–390 Jarna-nimistä naista. Lisäksi Jarna-nimi on ollut ainakin muutamalla miehellä.Saarikalle & Suomalainen 2007, s. 163. Jarnalla ei ole nimipäivää almanakassa. == Kuvitteellisia Jarna-nimisiä == * Jarna Kuiva, radiossa ja televisiossa esiintynyt sketsihahmo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Jarna (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Frie Grønne

Frie Grønne () on vuonna 2020 perustettu tanskalainen vihreä ja rasismin vastainen puolue. Puolueen perustajat ovat entisiä Alternativet-puolueen jäseniä, jotka korostavsat politiikassaan ilmastovastuullisuutta ja rasismin vastaisuutta. Uuteen puolueeseen liittyivät muun muassa kansanedustajat Sikandar Siddique, Uffe Elbæk ja Susanne Zimmer. Siddique on puolueen poliittinen johtaja. Puolue on kertonut pyrkivänsä edistämään luontoa, monimuotoisuutta, taidetta ja kulttuuria, kansalaisyhteiskuntaa sekä "vihreää, feminististä ja demokraattista taloutta". == Lähteet == Luokka:Tanskan puolueet
Tina(IV)sulfidi

Tina(IV)sulfidi (SnS2) eli stannisulfidi on tina- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pigmenttinä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa tina(IV)sulfidi on keltaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee laimeisiin happoihin ja väkeviin emäksiin. Sulfidiliuoksiin se liukenee muodostaen kompleksisen tritiostannaatti(IV)ionin ([SnS3]2-).Günter G. Graf: Tin, Tin Alloys, and Tin Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Tina(IV)sulfidia valmistetaan kuumentamalla tina-amalgaamin tai tinadioksidin, rikin ja ammoniumkloridin seosta. Toinen tapa on saostaa sitä lievästi happamasta tina(IV)kloridin vesiliuoksesta vetysulfidin avulla). Tina(IV)sulfidia käytetään pronssia tai kultaa muistuttavana pinnoitteena esimerkiksi taideteoksissa. Sitä kutsutaan tällöin mosaiikkikullaksi. ==Lähteet== Luokka:Sulfidit Luokka:Tinayhdisteet
Hanne Krogh

Hanne Krogh (s. 24. tammikuuta 1956) on norjalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Eurovision laulukilpailun 1985 voittaneen Bobbysocks-duon jäsenenä. ==Elämä== Krogh varttui Haugesundissa. Hän julkaisi ensisinglensä "Lukk Opp Min Dør" 14-vuotiaana vuonna 1970. Krogh voitti Melodi Grand Prix'n 1971 kappaleella "Lykken er" ja valikoitui näin Norjan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Krogh sijoittui 17:nneksi 18 kilpailijan joukosta. Krogh esitti voittokappaleen myös vuoden 1972 Melodi Grand Prix'ssä, mutta tuolloin häntä ei valittu Norjan kappaleen esittäjäksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun. Krogh palasi Melodi Grand Prix'iin vuonna 1979 kappaleella "Når vi er barn", joka sijoittui kilpailun finaalin kahdeksanneksi ja viimeiseksi. Krogh muodosti Bobbysocks- duon Elisabeth Andreassenin kanssa vuonna 1984. Duo voitti Eurovision laulukilpailun 1985 kappaleella "La det swinge". Duo oli toiminnassa vuoteen 1988. Krogh sanoitti Norjan vuoden 1987 euroviisuedustuskappaleen "Mitt Liv", jonka esitti Kate Gulbrandsen. 1990-luvun alussa Krogh oli mukana yhtyeessä Just 4 Fun. Yhtye edusti Norjaa Eurovision laulukilpailussa 1991 kappaleella Mrs. Thompson, joka sijoittui kilpailun 17:nneksi. ==Diskografia== ===Albumit=== *Hanne Krogh (1978) *Nærbilde (1980) *Nordens Vakreste (1982) *Alene (1982) *Julens Vakreste (1983) *Under Samme Sol (1983) *Copacabana (1984) *Hanne (1989) *Ta Meg Til Havet (1992) *Prøysens Barnesanger (1995) *Julestjerner (1996) *Reisen Til Den Levende Parken (1997) *Vestavind (1998) *Egners Barnesanger (1999) *Ved Juletid (2002) *Sanger fra barnas skattkammer (2005) *Barnas Nasjonalskatt (2012) *Ikke Gi Deg, Jente! (2013) ===Kokoelmalevyt=== *40 Beste (1994) *God Jul! Hannes Beste Julesanger (2000) *Hanne Kroghs Vakreste Julesanger (2009) ==Lähteet== *Hanne Krogh ===Viitteet=== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1971 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Everfrost

Everfrost on suomalainen vuonna 2015 perustettu sinfonisen metallin yhtye. Yhtye käyttää vaikutteita japanilaisesta animesta ja mangasta visuaalisuudessa ja tarinankerronnassa. == Historia == Yhtyeen perusti Australiasta Suomeen muuttanut Benji Connelly vuoden 2014 lopussa. Yhtye julkaisi debyyttialbumin Blue Eyed Emotion 19. joulukuuta 2015. Toinen albumi Winterider julkaistiin 6. syyskuuta 2019. Yhtye julkaisi marraskuussa 2022 cover-kappaleista koostuvan EP:n Frostbites. EP:llä on neljä cover-versiota anime-teemakappaleista, joissa on kaikissa eri vieraileva laulaja. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === Jäsenet: * Benji Klint-Connelly: kosketinsoittimet * Joonas Salminen: rummut * Roi Partanen: bassokitara (2020-) * Samuli Heiskanen: kitarat (2020-) * Joose Ylianttila: rytmikitarat (2020-) * Eveliina Tuulia: laulu (2022-) === Entiset jäsenet === * Allan Hasanen: bassokitara * Markus Laito: kitarat, laulu * Matias Nieminen: kitarat * Hew Wagner: laulu * Mikael Salo: laulu == Diskografia == === Albumit === * * === EP-levyt === * * * === Singlet === * Cold Night Remedy (2017) * Die Young (2020) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Suomalaiset sinfoniset metalliyhtyeet
Peuralampi

Peuralampi voi tarkoittaa seuraavia: * Peuralampi, lampi Karstulassa * Peuralampi, lampi Keuruun Jukojärvellä * Peuralampi, lampi Keuruun Salmenkylässä * Peuralampi, lampi Kivijärvellä * Peuralampi, lampi Kyyjärvellä * Peuralampi, lampi Laukaassa * Peuralampi, lampi Multian Linnankylässä * Peuralampi, lampi Soinissa * Peuralampi, lampi Viitasaaren Kakolassa * Peuralampi, lampi Viitasaaren Kotvalassa * Peuralampi, lampi Ähtärissä.
Muikkulampi

Muikkulampi tai Muikkulammi voi tarkoittaa seuraavia: * Muikkulampi, lampi Kannonkoskella * Muikkulampi, lampi Soinissa * Muikkulampi, lampi Uuraisissa * Muikkulammi, lampi Jämsässä.
Doležal

Doležal (naisella: Doležalová, saksaksi: Doleschall, venäjäksi Доллежаль) on alkujaan tšekkiläinen sukunimi: * Carl Ludwig Doleschall, unkarilainen sotilaskirurgi ja hyönteistutkija Alankomaiden Itä-Intiassa * Sanja Doležal, kroatialainen laulaja ja juontaja * Rudolf Doležal, kuvanveistäjä * Rachel Dolezal (s. 1977), yhdysvaltalainen kansalaisoikeusaktivisti * Nikolai Dolležal, neuvostoliittolainen ydinpommin kehittäjä ja reaktorisuunnittelija * Michal Doležal (s. 1978), mäkihyppääjä * Josef Doležal (1920–1999), kilpakävelijä ja olympiamitalisti * Jiří Doležal (s. 1963), jääkiekkoilija * Erich Dolezal, itävaltalainen tähtitieteilijä ja kirjailija, jonka mukaan on nimetty asteroidi 5884 Dolezalhttps://minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=5884 ==Katso myös== * Doleschallia – perhosten suku ==Viitteet==
Vastustamaton

Vastustamaton on jyväskyläläisen rap-artisti Gettomasan viides studioalbumi sekä neljäs sooloalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2022 PME Recordsin kautta. Albumilla vierailevat Van Hegen ja Lauri Haav. Albumilla Gettomasa käsittelee muun muassa erilaisia riippuvuuksia, kuten päihderiippuvuutta sekä riippuvuutta rahasta. Albumi sisältää Gettomasan vuoden 2022 talvella, keväällä ja alkukesällä julkaisemat singlet ”Hyvä me”, ”500 Hevosta” sekä tuplasinglenä julkaistut ”Shamppanjadieetillä” ja ”Hölliikse”. Albumi voitti vuoden albumin sekä vuoden rap/R&B;:n Emma-palkinnot vuoden 2023 gaalassa, jonka lisäksi albumin single ”Shamppanjadieetillä” oli ehdolla vuoden biisi -kategoriassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # (bonustrack) == Arvioita == * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Gettomasan albumit
Sinquefield Cup

Sinquefield Cup on vuosittain St. Louisissa, Yhdysvalloissa järjestettävä shakin kutsuturnaus. Ensimmäinen turnaus järjestettiin vuonna 2013 ja vuodesta 2015 turnaus on ollut osa shakin Grand Chess Touria. Vuonna 2020 turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. == Voittajat == # Voittaja Vuosi Maa 1 Magnus Carlsen 2013 2 Fabiano Caruana 2014 3 Levon Aronian 2015 4 Wesley So 2016 5 Maxime Vachier-Lagrave 2017 6 Magnus Carlsen 2018 Fabiano Caruana Levon Aronian 7 Ding Liren 2019 8 Maxime Vachier-Lagrave 2021 9 Alireza Firouzja 2022 == Lähteet == Luokka:Shakkiturnaukset Luokka:St. Louisin urheilu
Leonid Toptunov

Leonid Fedorovytš Toptunov (, 16. elokuuta 1960 – 14. toukokuuta 1986) oli neuvostoliittolainen insinööri. Hän toimi Tšernobylin ydinvoimalan nelosreaktorin tarkkailevana operaattorina onnettomuusyönä. == Elämä ennen Tšernobyliä == Toptunov syntyi 16. elokuuta 1960 Mykolajivkan kylässä Sumyn alueella Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa. Hänen isänsä oli osana Neuvostoliiton avaruusohjelmassa. Vuonna 1983 hän valmistui Obninskin ydinvoimatekniikan instituutista. == Onnettomuusyö == Toptunov oli vain 25-vuotias onnettomuusyönä. Hän työskenteli nelosreaktorissa Aleksandr Akimovin kanssa. Toptunovilla oli vain kahden kuukauden kokemus reaktorin käytöstä, eikä ollut koskaan aiemmin ohjannut reaktoria vaikean sammutusprosessin läpi. Valmisteluvaiheessa voimalan pääinsinööri Anatoli Djatlov määräsi tehon pienentämisen 700 MW:iin testaussuunnitelman mukaisesti. Reaktori kuitenkin pysähtyi yllättäen testivalmistelujen aikana ja putosi 30 megawattiin. Tehon nostaminen tämän jälkeen saattoi laittaa reaktorin vaaralliseen tilaan, mutta Djatlov määräsi Toptunovin ja Akimovin nostamaan tehon takaisin 700 MW:iin. Yhdessä Akimovin kanssa Toptunov ryhtyi nostamaan reaktorin tehoa nostamalla säätösauvoja. Reaktorin teho lähti vahvaan nousuun, jolloin Toptunov painoi AZ-5-pikasulkupainiketta. Suunnitteluvirheen vuoksi laskeutuvat säätösauvat kiihdyttivät ydinreaktiota ja aiheuttivat reaktorin räjähdyksen. Toptunovin vanhemmat vierailivat hänen luonaan sairaalassa. Vaikka hän pystyi kävelemään, hänen vanhempansa huomasivat, että hänellä oli epänormaaleja ihovaurioita. Oleskelunsa aikana hän keskusteli onnettomuuden mahdollisista syistä Akimovin ja Djatlovin kanssa. Toptunov ja Akimov saivat luuytimensiirron yrityksenä palauttaa immuunijärjestelmää. Hän kuitenkin kuoli akuuttiin säteilyoireyhtymään 14. toukokuuta 1986. == Muistaminen == Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko myönsi postuumisti Toptunoville kolmannen luokan Za mužnist -mitalin (’rohkeudesta’) vuonna 2008. Robert Emms esittää Toptunovia HBO:n onnettomuudesta kertovassa Chernobyl-minisarjassa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet Luokka:Neuvostoliittolaiset insinöörit Luokka:Ukrainalaiset henkilöt
Kuljun työväentalo

Kuljun työväentalo on työväentalo Lempäälän Kuljun kylässä. == Historia == Kuljun työväentalo rakennettiin ja valmistui vuonna 1908 Lempäälän kunnan Kuljun kylään talkoovoimin. Niilo Palander oli vuokrannut tontin työväeyhdistykselle. Tontti ostettiin yhdistyksen omaksi vuonna 1928. Vuonna 1918 talolle oli majoitettuna ns. ”Kuljun komppania”. Elettiin levottomia aikoja, ja lehdissä kerrottiin talolla sattuneista tappeluista. Kesäkuussa 1929 työväentalolla järjestettiin tanssit, ja syntyi ankara tappelu. Paikallinen työmies oli juovuksissa. Paikalla olleiden kahden muun miehen kanssa syntyi riitaa, ja työmies otti puukon esiin. Toinen miehistä sai pahoja haavoja ja jouduttiin viemään sairaalaan. Syyskuussa 1931 järjestettyyn iltamatilaisuuteen tuli lapualaisia miehiä, ja yksi tunkeutui sisään ilman lippua ja muutkin yrittivät synnyttää levottomuutta. Kun ei muu auttanut, he vetivät esiin parabellum-pistoolit ja ampuivat ihmisiä kohti 10–15 laukausta. Muuta vahinkoa ei kuitenkaan tullut kuin ikkunoita särkyi. Häiriönaiheuttajat poistuivat paikalta. Syyskuussa 1933 sattui työväentalolla ampumistapaus, jossa muuan työmies haavoittui. Talolla oli järjestetty poikakutsut. Ampujan talolle tuonut autonkuljettaja vei hänet Tampereelle Viinikan poliisivartiokonttorille. Lääkärin mukaan haavoittuminen oli vakava mutta ei vienyt ammutulta henkeä, mutta kuula jäi selkään. Syytä ampumiseen ei löytynyt, eivätkä ampuja ja ammuttu tunteneet toisiaan. Syyskuussa 1936 lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Kuljun työväentalon pihamaalla puukotti Kuljun työväenyhdistyksen puheenjohtaja Eino Arvid Täckman muuatta työmiestä käsivarteen. Puukottaja oli poliisin tuttu, sillä hän oli ollut Tampereen raastuvassa syytteessä uhkapelin harjoittamisesta ja samanaikaisesti Lempäälän kihlakunnanoikeudessa syytteessä viinanmyynnistä. Vuosien 1939–1945 sotien jälkeen yhdistys päätti erota Suomen Sosialidemokraattisesta puolueesta ja liittyä yksimielisesti Suomen Kansandemokraattiseen liittoon, SKDL 22.12.1946 pidetyssä kokouksessaan. == Rakennus == Hirsirunkoinen rakennus on nykyisin laudoin vuorattu ja maalattuna edelleen punaiseksi. Talossa on juhlasali, josta näyttämö on purettu vuonna 1974. Ravintola, keittiö, eteinen, naistenhuone, asuintila ja kokoushuone ovat edelleen rakennuksessa. Talossa on öljylämmitys. Rakennuksen koko on 240 m² ja tontin koko on 10 000 m². Seurantalot-sivuston mukaan salissa on näyttämö ja takahuone. Rakennuksessa on myös talonmiehen asunto. == Toiminta == Rakennus on ympärivuotisessa käytössä, ja tilat ovat vuokrattavissa. Tilaa työväentalolla on noin 130 hengelle. Talossa on esteetön sisäänpääsy ja kulku tilasta toiseen siirrettävän rampin avulla, mutta muuten se ei ole esteetön, esimerkiksi wc-tilan suhteen. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Lempäälän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Työväentalot
Acrossocheilus spinifer

Acrossocheilus spinifer on karppien heimoon kuuluva kalalaji. Tieteelle lajin kuvasivat ensimmäisinä Yuan, Wu ja Zhang vuonna 2006. Sen levinneisyysaluetta ovat jokien ja purojen yläjuoksut Guangdongin ja Fujianin maakunnissa Etelä- Kiinassa. Se suosii nopeasti virtaavia, kirkkaita sorapohjaisia virtavesiä. Se syö pääasiassa vesihyönteisiä ja levää. Laji kasvaa enimmillään 15,3 cm pitkäksi, ja saavuttaa sukukypsyyden noin 10 cm:n mittaisena. Mätimunat ovat ihmiselle myrkyllisiä ja voivat aiheutta syötynä ripulia, pahoinvointia ja huimausta. == Lähteet == Luokka:Karpit
Steve Chimombo

Steve Bernard Miles Chimombo (1945 Zomba – joulukuu 2015 Zomba) oli malawilainen runoilija, näytelmäkirjailija, prosaisti, toimittaja ja kirjallisuuskriitikko.Steve Chimombo African Books CollectiveSteve Chimombo Poetry Foundation Chimombo sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Malawin yliopistosta sekä humanististen tieteiden maisterin ja filosofian tohtorin arvot Columbian yliopistosta.Author Steve Chimombo dies aged 70, tributes pour in Nyasa Times Hän suoritti opintoja myös Walesin ja Leedsin yliopistoissa. Chimombo työskenteli englannin kielen professorina Malawin yliopistossa. Hän sai Iowan yliopistosta Honorary Fellowship'n kirjoittamisessa. Chimombon tuotantoon kuuluu runoja, romaaneja, näytelmiä, novelleja ja tieteellinen julkaisu Malawi Oral Literature: The Aesthetics of Indigenous Arts (1988). Chimombo kirjoitti myös lapsille suunnattua kirjallisuutta. Vuonna 1988 hän sai Noma Award for Publishing in Africa -kunniamaininnan. Chimombo kuoli 70-vuotiaana aivoverenkiertohäiriöön. Hänellä oli vaimo, tytär ja kaksi poikaa. == Teoksia == * The Rainmaker (1978), näytelmä * The Basket Girl (1990), romaani * Tell Me a Story (1992), novellikokoelma * Wachiona Ndani? (1992), näytelmä * Napolo and the Python (1994), runokokoelma * The Bird Boy's Song (2002), lastenkirja * Napolo and Other Poems (2009), kootut runot Chimombon kirjoituksia on myös julkaistu antologioissa The Heinemann Book of Contemporary African Short Stories (1992) ja The Penguin Book of Modern African Poetry (1998). == Lähteet == Luokka:Malawilaiset kirjailijat Luokka:Runoilijat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Luettelo (veistos)

Luettelo on Tiina Raitasen veistos, joka sijaitsee Helsingin Munkkisaaressa Telakkakadun ja Munkkisaarenkadun risteyksessä, Euroopan kemikaaliviraston edustalla. Materiaaleja siinä ovat betoni ja metallit, kuten haponkestävä teräs, pronssi ja alumiini. Teos koostuu kahdesta osasta, betoniin valetusta reliefistä ja toisiinsa nojaavista ja limittäin asettuvista muotoista. Teoksen korkeus yli neljä metriä. Se paljastettiin 2. marraskuuta 2022. Teoksessa voi havaita Tiina Raitasen veistoksille ominaisen työskentelytavan, jossa hän muotintaa ja valaa löydettyjä esineitä. Luettelo -teoksen lähtökohtina ovat olleet Euroopan kemikaaliviraston työmaalta löytyneet esineet, joita ovat muun muassa naula, hiomapaperi, muovi- ja metallikappaleet. Teos on toteutettu Helsingin kaupungin prosenttiperiatteella. Teoksen sisältöön ovat vaikuttaneet paikan historia ja nykyisyys. Tiina Raitasen mukaan: > ”Kemikaalivirasto toimii tiedon tallentajana ja välittäjänä. Veistoksen > asetelma kuvaa tiedon kerroksellista vaikutusta ja järjestelmällisen > tallentamisen tärkeyttä. Lainsäädännöllä pyritään suojelemaan ihmistä ja > ympäristöä haitallisilta kemikaaleilta, olivatpa ne sitten teollisuuden > kemikaaleja tai päivittäiskemikaaleja kiinteässä, liuosten tai aerosolien > olomuodossa. Veistokseni erilaiset muodot ja materiaalit ilmentävät tätä > kemikaalien suurta kirjoa.” == Kuvia teoksesta == Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 1.jpg|Kuva teoksesta risteyksen suuntaan. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 2.jpg|Kuva viistosti Munkkisaarenkadun suunnasta. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 3.jpg|Kuva Munkkisaarenkadun suunnasta. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 4.jpg|Teos Telakkakadun suunnasta. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 reliefiosa 2.jpg|Vaaleaan betoniin valettu reliefiosa, Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 reliefiosa.jpg|Reliefiosan toinen puoli. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 yksityiskohta.jpg|Naula, yksityiskohta teoksesta. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 yksityiskohta 3.JPG|Metallisen osan reuna. Tiedosto:Tiina Raitanen Luettelo 2022 yksityiskohta 2.JPG|Kiiltävän metalliosan heijastus. == Lähteet == Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset
You’ll Always Have a Friend

You’ll Always Have a Friend on suomalais-brittiläisen Caron Barnesin toinen albumi vuodelta 1992. Lontoossa äänitetyn disko- ja euro house -tyylisen albumin tuottajana toimi britannianintialainen Biddu, jonka New Musical Express -lehti nimesi vuonna 2012 maailman kaikkien aikojen 34. ”suurimmaksi” äänilevytuottajaksi. Biddu on myös kirjoittanut yhdeksän albumin kymmenestä kappaleesta. ===A-puoli=== # # # # # ===B-puoli=== # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1992 albumit
Ove Guldberg

Ove Guldberg (2. joulukuuta 1918 Nysted – 28. helmikuuta 2008) oli tanskalainen Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1977 ja toimi Tanskan liikenneministerinä 1968–1971 sekä ulkoministerinä 1973–1975. Vuosina 1973–1977 hän oli Euroopan parlamentin jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ove Guldberg Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Mäntyniemen pesänjakajat

Mäntyniemen pesänjakajat on politiikan toimittajien Pekka Ervastin ja Timo Haapalan kirjoittama puolihumoristinen kirja, joka ilmestyi vuoden 2012 presidentinvaalien alla. Kirjoittajat avaavat siinä kaikkien kahdeksan ehdokkaan luonteet ja poliittisen historian kriittisessä valossa: Paavo Väyrynen (kesk.), Paavo Lipponen (sd.), Pekka Haavisto (vihr.), Eva Biaudet (r.), Timo Soini (ps.), Sari Essayah (kd.), Paavo Arhinmäki (vas.) ja Sauli Niinistö (kok.). Viimeinen luku on omistettu väistyvälle presidentille Tarja Haloselle. Kirjan nimi mukailee niin sanotun Lauantaiseuran vuonna 1981 kirjoittamaa kirjaa Tamminiemen pesänjakajat. Mäntyniemen pesänjakajien poliitikkojen karikatyyrimuotokuvat ovat taiteilija Vesa Lehtimäen työtä. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset politiikan tietokirjat Luokka:Vuoden 2012 kirjat
Poul Nyboe Andersen

Poul Nyboe Andersen (23. marraskuuta 1913 Brørup – 5. marraskuuta 2004) oli tanskalainen Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1977 ja toimi Tanskan talous-, ulkomaankauppa- ja Pohjoismaa-ministerinä 1968–1971 sekä talous- ja kauppaministerinä 1973–1975. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Poul Nyboe Andersen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Ulricehamns Tidning

Ulricehamns Tidning (lyh. UT) on ruotsalainen vuonna 1869 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Ulricehamn. Se ilmestyy kolmesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja kuuluu Gota Mediaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Ulricehamnin kunta
Charles Edward Hubbard

Charles Edward Hubbard (1900–1980) oli englantilainen kasvitieteilijä. Hubbard syntyi Norfolkissa Englannissa. Hän työskenteli ensin kuninkaallisella puutarhalla Sandringhamin kartanolla, mutta siirtyi sitten vuonna 1920 Kew Gardensiin aloittaen siellä työt herbaariossa vuonna 1923. Hubbard oli aktiivinen ja lahjakas nuori mies, joka alkoi opiskella heinäkasveja. Hubbard oli kasvitieteilijävaihdossa Queenslandissa Australiassa 1930–1931, minkä aikana William Douglas Francis oli vuoden Kew Gardensilla. Hubbard keräsi Australiassa noin 15000 kasvinäytettä ja helmikuussa 1931 hän keräsi näytteitä Queenslandin keskiosista läheltä Rockhamptonia ja Fitzroy-jokea. Queenslandissa viettämänsä vuoden aikana Hubbard tutki kaikki Queenslandin herbaarion heinänäytteet ja sai samalla myös Stan Blaken kiinnostumaan heinistä ja saroista. Vuonna 1957 Hubbard nousi Kew Gardensilla herbaarion- ja kirjastonhoitajaksi ja myöhemmin hänet nimitettiin Kew Gardensin apulaisjohtajaksi. Hubbard jäi eläkkeelle vuonna 1965. Hubbardille on myönnetty Linnean Societyn kultamitali hänen työstään heinäkasvien taksonomian parissa. Muut kasvitieteilijät ovat myös nimenneet kasvilajeja Hubbardin mukaan – esimerkiksi Acacia hubbardiana -akaasialaji sekä Digitaria hubbardii -verihirssilaji. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Kihlanarsissi

Kihlanarsissi (Narcissus × cyclazetta) on narsissien puutarharisteymä, jonka kantalajit ovat syklaaminarsissi (Narcissus cyclamineus) ja sarjatasetti (Narcissus tazetta). Risteymän kantalajeista syklaaminarsissi on kotoisin Espanjasta, sarjatasetti Välimeren alueelta. Kihlanarsisseihin kuuluu lajike 'Tête-à-Tête'Suomen Lajitietokeskus: Narcissus ×cyclazetta 'Tête-à-Tête', joka tunnetaan yleisesti tetenarsissina. Lajikkeella on pienet keltaiset kukat, ja se on tunnettu keväisin myytävänä ruukkunarsissina.Kauniisti kotimainen: tetenarsissi Tetenarsissia kutsutaan usein myös pikkunarsissiksi, joka saattaa sekoittua samannimiseen lajiin pikkunarsissiin (Narcissus asturiensis). == Lähteet == Luokka:Narsissit Luokka:Risteymät
Pyöröpallohäntä

Pyöröpallohäntä (Gomphrena globosa) on alkujaan keskiamerikkalainen kasvi, jota viljellään koristekasvina ja elintarviketeollisuuden tarpeisiin. Se kuuluu revonhäntäkasvien heimoon. Pyöröpallohännän varsinaiset kukat ovat vaatimattomat vaaleat, mutta punaisten verholehtien takia kukinto on näyttävä ja kestävä. Kukintoja kasvaa pystyjen haarojen päähän. Kasvi on 30–60 cm korkea ja yksivuotinen. == Lähteet == Luokka:Revonhäntäkasvit
Charles Mungoshi

Charles Mungoshi (2. joulukuutaCharles Mungoshi (1947-2019) Gale 1947 – 17. helmikuuta 2019 Harare) oli zimbabwelainen prosaisti ja runoilija.Prolific Zimbabwean Writer Charles Mungoshi Dies VOA Zimbabwe Mungoshi syntyi yhtenä maanviljelijäperheen kahdeksasta lapsesta ja varttui Chivhun alueella.Charles Mungoshi African Books Collective Hän työskenteli vuosina 1975–1981 maansa kirjallisuusvirastossa ja tämän jälkeen hararelaisen Zimbabwe Publishing Housen palveluksessa. Vuosina 1985–1987 Mungoshilla oli Zimbabwen yliopiston kirjallisuusresidenssi, jonka jälkeen hän palasi työskentelemään Zimbabwe Publishing Houseen. Vuonna 1990 hän oli Floridan yliopiston residenssikirjailija. Mungoshi kirjoitti romaaneja, novelleja ja runoutta; lisäksi hän toimi näytelmäkirjailijana sekä käsikirjoittajana ja esiintyi useissa elokuvissa sekä videojulkaisuissa. Hänen novellikokoelmansa Coming of the Dry Season (1972) oli kielletty Rhodesiassa vuosina 1974–1978. Mungoshi sai vuosina 1988 ja 1998 Commonwealth Foundationin kirjailijapalkinnot parhaasta kirjasta Afrikassa novellikokoelmillaan The Setting Sun and the Rolling World (1987) ja Walking Still (1997). Romaanit Waiting for the Rain (1975) ja Ndiko kupindana kwamazuva (1975) toivat Mungoshille Kansainvälisen Penin palkinnot. Lisäksi hänelle myönnettiin Noma Award for Publishing in Africa lapsille suunnatusta tarinakokoelmasta One Day Long Ago: More Stories from a Shona Childhood (1991). Vuonna 2003 Zimbabwen yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon. Mungoshi kirjoitti sekä shonan että englannin kielillä. Mungoshi oli vuodesta 1976 naimisissa Jesesi Mungoshin kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä poikaa: Farai, Graham, Nyasha ja Charles. Mungoshi kuoli 71-vuotiaana Parirenyatwan sairaalassa neurologiseen tautiin, jota oli sairastanut kymmenen vuoden ajan. == Teoksia == * Makunun'unu maodzamwoyo (1970) * Coming of the Dry Season (1972) * Waiting for the Rain (1975) * Ndiko kupindana kwamazuva (1975) * Inongova njake njake (1980) * Some Kinds of Wounds (1980) * The Setting Sun and the Rolling World (1987) * Stories from a Shona Childhood (tarinoita lapsille, 1989) * One Day Long Ago: More Stories from a Shona Childhood (tarinoita lapsille, 1991) * Walking Still (1997) * Branching Streams Flow in the Darkness (1998) * The Milkman Doesn't Only Deliver Milk (runokokoelma, 1998) == Lähteet == Luokka:Zimbabwelaiset kirjailijat Luokka:Zimbabwelaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Job (nimi)

Job on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka tunnetaan Raamatusta. Sen merkityksestä ei ole varmaa tietoa, mutta esitettyjä tulkintoja ovat olleet muun muassa ’hurskaudestaan tunnettu’, ’vihattu’ ja ’vainottu’. Vanhassa testamentissa esiintyvä Job joutuu kohtaamaan monia Saatanan aiheuttamia onnettomuuksia, minkä vuoksi Job-nimellä on myös kuvaannollinen merkitys ’kärsimysten mies’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu noin 70–80 Job-nimistä miestä. == Tunnettuja Jobeja == * Job Cohen (s. 1947), alankomaalainen poliitikko * Jochem ”Job” Dragtsma (s. 1955), alankomaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Job Bicknell Ellis (1829–1905), yhdysvaltalainen sienitieteilijä * Job Höckert (1732–1802), suomalainen kirkonrakentaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Theisóa

Theisóa () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Andrítsaina-Kréstenan kuntaan, Eliin alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 89 (vuonna 2011). Theisóan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsiosan vuoristossa noin 30 kilometriä luoteeseen Megalópolin kaupungista. Antiikin aikana sen lähellä sijaitsi Theisoan kaupunki. Nykyinen kylä, entinen Lávda (Λάβδα), nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1912. Theisóa muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Θεισόας, Topikí Koinótita Theisóas). Se kuului aiemmin Andrítsainan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andrítsaina-Kréstenan kunnan Andrítsainan kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Andrítsaina-Kréstena Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Theisoa

Theisoa () tai Thisoa () voi viitata seuraaviin: * Theisoa, nymfi kreikkalaisessa mytologiassa * Theisoa eli Thisoa, antiikin aikainen kaupunki Kynuriassa Arkadiassa ** Theisóa, kylä Andrítsaina-Kréstenan kunnassa Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella * Theisoa eli Thisoa, antiikin aikainen kaupunki Orkhomeniassa Arkadiassa * Theisoa, yöperhossuku
Thérma (Ikaría)

Thérma () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ikarían saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ikarían kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 122 (vuonna 2011). Thérman kylä sijaitsee Ikarían etelärannikolla noin kilometrin koilliseen saaren pääkylästä Ágios Kírykoksesta ja on osa sen kyläyhdyskuntaa. Kylässä on pieni luonnonsatama. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Therman kaupunki. Se tunnettiin kuumista lähteistään, jotka ovat antaneet paikalle sen nimen. Myös nykyinen kylä on edelleen kylpyläpaikkakunta. Aiemmin kylä kuului Ágios Kírykoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ikarían kunnan Ágios Kírykoksen kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Ikaría Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Triovasálos

Triovasálos (, myös Triovásalos, Τριοβάσαλος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Míloksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Míloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 838 (vuonna 2011). Triovasáloksen kylä sijaitsee Míloksen pohjoisosassa heti saaren pääkylän Plákan itäpuolella. Se on nykyisin kasvanut kiinni eteläpuolella sijaitsevaan Péra Triovasáloksen kylään, muodostaen kaksoiskylän, ja käytännössä myös Plákaan. Triovasálos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Τριοβασάλου, Dimotikí Koinótita Triovasálou), johon kuuluvat varsinaisen Triovasáloksen kylän lisäksi kylät Ágioi Anárgyroi, Ágios Gerásimos, Apollónia, Fylakopí, Kamínia, Mandrákia, Mýtikas, Páchaina ja Voúdia sekä saaret Glaronísia ja Pilonísi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 240. == Lähteet == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Mílos
Vathý (Méthana)

Vathý (; transl. myös Vathí) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Méthanan niemellä. Se kuuluu hallinnollisesti Troizinía-Méthanan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 129 (vuonna 2011). pienoiskuva|vasen|Vathýn Paralía Palaiokástroun rantaa. Vathýn kylä sijaitsee Méthanan länsirannikolla noin seitsemän kilometriä länsiluoteeseen Méthanan kylästä. Se on osa Megalochórin kyläyhdyskuntaa. Vathý on kalastajakylä, jolla on pieni luonnonsatamalahti. Sama paikka on oletettavasti toiminut antiikin aikana läheisen Methanan kaupungin satamana. Aiemmin kylä kuului Méthanan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Troizinía-Méthanan kunnan Méthanan kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Attikan kylät Luokka:Troizinía-Méthana
Vívlos

Vívlos () eli Trípodes (Τρίποδες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 654 (vuonna 2011). Vívloksen kylä sijaitsee Náxoksen läntisissä sisäosissa noin kahdeksan kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista. Vívlos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βίβλου, Topikí Koinótita Vívlou), johon kuuluu varsinaisen Vívloksen kylän lisäksi Plákan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 672. Aiemmin kylä kuului Náxoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Náxoksen kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Náxos
Xirókampos (Léros)

Xirókampos (; transl. myös Xirókambos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Léroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 514 (vuonna 2011). Xirókampos sijaitsee Léroksen etelärannikolla olevan lahden pohjukassa. Kylän pohjoispuolella sijaitsevalla Palaiókastron kukkulalla (myös Kástro ton Lepídon)Palaiókastron sijainti: on antiikin aikainen Leroksen kaupunkivaltioon liittyvä linnoituspaikka, josta on löydetty muuria tai mahdollisesti tornin jäänteet. Paikan historian katsotaan alkavan 300-luvulta eaa., vaikka sitä on sanottu myös saaren varhaisimmaksi akropoliiksi ja olleen käytössä viimeistään arkaaisella kaudella 500-luvulta eaa. lähtien. Nykyisin kukkulalla on Neitsyt Marialle (Panagía) omistettu kirkko. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Léros
Xerókampos

Xerókampos (; transl. myös Xerókambos) tai Xirókampos (; transl. myös Xirókambos) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Xerókampos, kylä Kreetan saarella Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä * Xirókampos, kylä Kreetan saarella Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä * Xirókampos, kylä Léroksen saarella Etelä-Egean saarten alueella
Niemenrannan klubitalo

Niemenrannan klubitalo on entinen Enqvist-yhtiön yli-insinöörin asuinrakennus, joka sijaitsee Tampereen Niemenrannassa. Klubitalo on valmistunut vuonna arviolta 1918 arkkitehti Birger Federleyn piirustusten mukaan. Rakennus edustaa tyylisuunnaltaan klassismia. Niemenrannan klubitalo on rakennustaiteellisesti, kulttuurihistoriallisesti ja kaupunkikuvan säilymisen kannalta arvokas ja täten suojeltu. == Historia ja arkkitehtuuri == Klubitalon kartanomainen rakennus on valmistunut 1910-luvun lopulla Enqvist-yhtiön yli- insinöörin perheen asunnoksi. Rakennus on kivinen kaksikerroksinen talo mansardikatolla. Sen huomattavia piirteitä ovat julkisivun kaarierkkeri, josta aukeaa näkymä Näsijärvelle, sekä ulko-oven ympäryksen koristeellinen kuviointi. Rakennuksessa on säilynyt jäljellä useita koristeellisia kaakeliuuneja. === Talousrikosvyyhti === Vuosina 2014–2015 Metsä Board myi Niemenrannan klubitalon ympäröivine rakennuksineen kahdelle yritykselle. Myöhemmin yritykset paljastuivat osaksi talousrikosvyyhtiä ja selvisi, että rakennukset oli rahoitettu laittomilla varoilla. Klubitalo sekä kaksi muuta rakennusta siirtyivät Pirkanmaan käräjäoikeuden päätöksellä Suomen valtiolle. Kaikki rakennukset tulivat myyntiin julkisella huutokaupalla loppuvuodesta 2022. Myyjänä toimi Senaatti-kiinteistöt Suomen poliisin toimeksiannosta. === Entisöinti === Marraskuussa 2022 päättyneessä huutokaupassa Niemenrannan klubitalo myytiin korkeimman tarjouksen tehneelle Apulanta Oy:lle. Kauppahinta oli 438 000 euroa. Ostohetkellä rakennukset olivat huonossa kunnossa ja merkittävän kunnostuksen tarpeessa. Uusi omistaja käynnisti rakennuksen entisöinnin, jota toteuttivat kokeneet historiallisten rakennusten entisöijät. Yhtiö on kertonut tavoittelevansa rakennuksen pelastamista ja aikovansa pitää sen omistuksessaan ja mahdollisesti vuokrata sitä eteenpäin. Vuoden 2024 huhtikuussa rakennuksen julkisivut oli restauroitu täysin ja muun muassa julkisivujen ornamentit oli entisöity käsityönä. Talon sisälle rakennetaan neljä asuntoa, joista kaksi on kooltaan yli 100 neliötä ja kaksi noin 70 neliötä. Yhtiö kertoi asuntojen tulevan vuokrattaviksi, mutta ei myyntiin. Rakennuksen sisätilojen puuelementit ja koristelut, kuten ovet ja listat ovat entisöity tai rakennettu uudelleen, mikäli entisöiminen ei ollut mahdollista. Rakennuksessa on myös säilynyt toimintakuntoisena useita vanhoja kakluuniuuneja. == Lähteet == Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset Klubitalo
Niviaq Korneliussen

Niviaq Korneliussen (s. 27. tammikuuta 1990 Nanortalik, Grönlanti) on grönlantilainen kirjailija, joka sai ensimmäisenä grönlantilaisena Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon. Hänet palkittiin 2021 teoksesta Naasuliardarpi. Se oli hänen toinen romaaninsa; ensimmäinen teos HOMO Sapienne oli ollut jo ehdolla samaan palkintoon. Korneliussen on kirjoittanut urallansa romaanien lisäksi myös novelleja, esseitä ja näytelmän. == Nuoruus ja perhe == Korneliussen syntyi Nanortalikissa 1990. Hänen äitinsä työskenteli verovirastossa ja isänsä oli rehtori. Korneliussen on kertonut tukehtuneensa nuorena pienen kaupungin hiljaisuuteen, ja hän muun muassa spreijasi anarkistimerkkejä asuintaloihin. Pop-punkilla oli tärkeä vaikutus Korneliusseniin, sillä se antoi mahdollisuuden heijastaa ulkopuolisuuden tunnetta. Korneliussen koki nuorena myös sivullisuutta homoutensa takia. Hän tuli vanhemmilleen kaapista noin vuonna 2009. == Ura == Korneliussen haaveili nuorena kirjailijan urasta, mutta hänellä ei ollut tietoa, miten kirjan saisi kustannettua. Hän osallistui vuonna 2012 nuorille tarkoitettuun novellikilpailuun, jonka järjestäjissä olivat muun muassa Grönlannin kansalliskirjasto ja Milik-kustantamo. Korneliussen oli yksi kilpailun voittajista novellillaan ”San Francisco”. Hän sai kustannussopimuksen ja keskeytti sen seurauksena myös yhteiskuntatieteiden opintonsa Grönlannin yliopistossa. Korneliussen kirjoitti 2014 esikoisromaaninsa HOMO Sapienne Grönlannin hallituksen apurahan turvin. Grönlanninkielinen teos julkaistiin vielä samana vuonna, ja Korneliussen itse käänsi sen myös tanskaksi. Romaani on sen jälkeen myyty useaan maahan. Teos on kirjoitettu tajunnanvirtatyylillä, ja siinä viisi queer-henkilöä käsittelee identiteettiään 2000-luvun Grönlannissa. Se sai hyvän vastaanoton sekä Grönlannissa että Tanskassa, vaikka osa lukijoista onkin kritisoinut sitä ”säädyttömänä”. Korneliussen sai teoksesta ehdokkuuden Politikenin sekä Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoon. Korneliussen kirjoitti 2016 tekstin Nina Kreutzmann Jørgensenin toimittamaan novellikokoelmaan ja esseen ”I vintermørket ser man intet”. Korneliussenin ensimmäinen näytelmä oli vuonna 2018 julkaistu Den grønlandske mand. Sen kantaesitys oli Grönlannin kansallisteatterissa. Näytelmä muodostuu useasta monologista, jotka luovat muotokuvan modernista grönlantilaisesta miesidentiteetistä. Korneliussenin toinen romaani Naasuliardarpi julkaistiin 2021. Se kuvaa Grönlannin yhteiskuntaa uhkaavaa itsemurhaepidemiaa, ja sen päähenkilö käy läpi identiteettikriisiä ja läpitunkevaa kodittomuuden tunnetta. Kumpikin tekijä kumpuaa Grönlannin postkolonialistisen kulttuurin ja tanskalaisen kulttuurin välisestä ristiriidasta. Korneliussen palkittiin romaanista ensimmäisenä grönlantilaisena Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnolla. == Lähteet == Luokka:Grönlantilaiset henkilöt Luokka:Kirjailijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Job (täsmennyssivu)

Job voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Job, Vanhan testamentin henkilö * Jobin kirja (lyh. Job), yksi Raamatun kirjoista * Job, miehen etunimi * Job, kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa * Job, Kauko Röyhkän kirja * JOB ranskalainen savukepaperimerkki
Tiina Raitanen

Tiina Raitanen (s. 1983) on suomalainen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan on ollut esillä yksityisnäyttelyissä Suomessa sekä yhteisnäyttelyissä Ruotsissa, Saksassa ja Ranskassa. Hän on työskennellyt useissa ulkomaisissa taiteilijaresidensseissä. ==Koulutus== Raitanen valmistui Lahden Muotoiluinstituutista 2007 ja Kuvataideakatemiasta 2012. Vuosina 2018–2019 hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa. ==Näyttelyitä== ===Recall 2015=== Raitasen Recall-näyttelyn teokset Helsingin taidemuseossa vuonna 2015 käsittelivät materiaaleja ja esineitä, jotka ovat olleet lähellämme. Ne olivat osa arkeamme, mutta ovat muuttumassa vähitellen lähihistoriaksi. Helen Korpakin mukaan Raitanen tekee taidetta, joka tasapainottelee readymaden, installaatioiden ja kuvanveiston välillä. Recall- näyttely poimii kommentoimatta tai nostalgisoimatta osia menneisyydestä ja uudistaa esineitä, jotka on pelkistetty romusta jonkinlaiseen meditatiiviseen ja viileään eleganssiin. Recall-teoksessaan Raitanen käyttää cd-levyjä, joista on tullut kodin sisustuksissa tarpeetonta romua. Raitasen käsissä romusta tulee kuin räjähdys hidastetussa elokuvassa, sade, joka koostuu pienen pienistä metallipalasista, jotka riippuvat ilmassa ohuissa langoissa.” Lars Saaren mukaan Raitasen veistotaiteen lähtökohta ovat esineet, joita taiteilija löytää erinäisiltä urbaaneilta epäpaikoilta, joutomailta ja rakennustyömailta. Saaren mukaan Raitasen metodi tuottaa objekteja, joissa on minimalismiin puettua, etenkin yksityiskohdissa ilmenevää kauneutta, hiukan huumoria ja hieman enemmän melankoliaa, jota ruostumisen, mätänemisen ja hajoamisen prosessit ilmentävät. ===Hard 2019=== Helen Korpak kirjoitti Helsingin Sinne- gallerian Hard -näyttelyn veistoksista, että ne ovat näyttelyn nimen mukaisesti kovia, mutta myös usein tummia tai kylmän kiiltäviä. Joskus teokset näyttävät kuin maahan murskautuneen avaruusaluksen katkenneilta osilta, ja viileä galleriatila, kankeat materiaalit ja harmaat sävyt saavat aikaan dystooppisen tunnelman. Sini Monosen mukaan Raitanen yhdistää abstraktia ja elävää ilmaisua. Hänen teoksensa ovat arvoituksellisia muotokollaaseja, kuin veistettyä aforistiikkaa. == Julkisia teoksia == Tiina Raitasen veistos Luettelo paljastettiin 2. marraskuuta 2022 Helsingin Munkkisaaressa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tiina Rantasen verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rieko Kodama

Rieko Kodama (, 23. toukokuuta 1963 Kanagawa, Japani - 9\. toukokuuta 2022) oli japanilainen uraauurtava videopelien taiteilija, ohjaaja ja suunnittelija. Hän on tunnettu myös nimellä Phoenix Rie, jota hän käytti pelien tekijänä vuoteen 1993 saakka. Rieko opiskeli taidetta mainossuunnitteluun ja tapasi vuonna 1984 Segalle työskennelleen opiskelijan, joka toi hänet yhtiöön. Hän aloitti hahmojen suunnittelijana ensimmäisiä pelejä, joissa oli hänen töitään olivat Champion Boxing (1984) ja Ninja Princess (1984). Kodama työskenteli useiden pelien parissa samaan aikaan ja työskenteli viiden tai kuuden pelin parissa vuoden aikana. Hänen merkittäviin töihinsä kuuluvat muun muassa Phantasy Star -sarja, joka oli merkkipaalu ja käynnisti myös Yūji Nakan ja Tokuhiko Uwabon urat. Rieko oli tuottajana kulttiklassikoksi muodostuneelle Skies of Arcadia -pelille. Hänen taidettaan oli muun muassa peleissä Alex Kidd in Miracle World ja Sonic the Hedgehog. Hän toimi ohjaajana Phantasy Star IV ja Magic Knight Rayearth -peleille. Rieko sai Game Developers Conferencen pioneeripalkinnon vuonna 2019. Rieko on sanonut, että ei ole kokenut tulleensa kohdelluksi eri tavoin kuin miehet ja hänen mukaansa ei ole epätavallista, että naiset pelaavat videopelejä. Hän on huomannut, että tytöt usein pelaavat roolipelejä ja hänen kehittämänsä Phantasy Star oli harvinainen, koska siinä oli naispuolinen päähenkilö. Rieko mielellään suunnitteli hahmoja, joihin voi samaistua sukupuolesta riippumatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä * Rieko Kodama Sega Retro -sivustolla * Rieko Kodama GDC Pioneer Award Interview Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Videopelitaiteilijat Luokka:Segan henkilöstö Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Friedrich August Marschall von Bieberstein

Friedrich August Marschall von Bieberstein (1768–1826) oli nykyisen Saksan alueella syntynyt, mutta paljolti Venäjän keisarikunnan alueella vaikuttanut vapaaherra ja kasvitieteilijä. Marschall von Bieberstein syntyi vuonna 1768 Stuttgartissa. Hän valmistui Karlin sotilasakatemiasta ja hänestä tuli Oettingen-Wallersteinin ruhtinaan liittolainen. Vuonna 1792 Marschall von Bieberstein alkoi hoitaa armeijan sihteerin tehtäviä Iașissa venäläisen kenraalikreivi von Kochowskin alaisuudessa ja seuraavana vuonna 1793 hän yleni Venäjän keisarikunnan adjutantiksi. Sittemmin hän asettui yhdessä kasvitieteilijä Peter Simon Pallaksen kanssa Krimille ja vuonna 1796 Marschall von Bieberstein toimi kreivi Valerian Zubovin virkamiehenä Persiassa. Keisari Paavali I:n kuoltua Marschall von Bieberstein asettui asumaan Pietariin, mutta kuoli kesällä 1826 lähellä Harkovaa. Marschall von Biebersteinin mukaan on nimetty Biebersteinia-suku ja sen myötä myös Biebersteiniaceae-heimo. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1768 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet