EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Michael Ankeny

Michael Ankeny (s. 17. tammikuuta 1991 Deep Haven) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Buck Hill Ski Racing Clubia. Ankeny kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tim Kelley

Tim Kelley (s. 20. toukokuuta 1986 Burlington) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Cochran Ski Clubia. Kelley kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beaver Creekin pujottelussa joulukuussa 2006. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 12:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Kelley sijoittui pujottelussa 23:nneksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Breezy Johnson

Breezy Johnson (s. 19. tammikuuta 1996) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Rowmark Ski Academya. Johnson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2015 sijoittuen 41:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Garmisch- Partenkirchenin syöksylaskussa helmikuussa 2016 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2017. Kaudella 2018–2019 hän ei kilpaillut lainkaan saatuaan polvivamman harjoitellessaan Chilessä syyskuussa 2018. Kesäkuussa 2019 hän loukkasi toisen polvensa harjoitellessaan kotimaassaan ja joutui leikkaukseen. Hän palasi maailmancupiin tammikuussa 2020. Johnson saavutti ensimmäiset maailmancupin palkintosijansa oltuaan kolmas Val d’Isèren molemmissa syöksylaskuissa joulukuussa 2020. Hän sijoittui kolmanneksi myös tammikuussa 2021 St. Antonin ja Crans-Montanan syöksylaskuissa. Syöksylaskucupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui toiseksi Lake Louisen molemmissa syöksylaskuissa ja Val d’Isèren syöksylaskussa. Tammikuussa 2022 hän sai polvivamman kaaduttuaan harjoituksissa Cortina d’Ampezzossa. Johnson sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa neljänneksi syöksylaskussa vuonna 2016. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui syöksylaskussa 15:nneksi ja supersuurpujottelussa 28:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa neljästoista. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Vuonna 2022 hän jäi Pekingin olympialaisista pois polvivamman vuoksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa syöksylaskussa ja joukkuealppiyhdistetyssä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anouk Bessy

Anouk Bessy (s. 18. toukokuuta 1995) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Ski Club de Puy Saint Vincentiä. Bessy kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2015 sijoittuen 32:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Altenmarkt- Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2016 oltuaan 24:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neper

Neper tai Nepri oli muinaisessa Egyptissä palvottu viljan jumala. Neperin naispuolinen vastine oli viljan jumalatar Nepit. == Lähteet == Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Hedelmällisyyden jumalat
Tutu (jumala)

Tutu oli muinaisessa Egyptissä myöhäiskaudella palvottu kansanomainen jumala. Tutu oli hautojen suojelija ja myöhemmin painajaisten karkottaja. Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Suojelusjumalat
Joakim Skovgaard

Joakim Skovgaard (1856–1933) oli tanskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka teki henkilö- ja satuaiheisia kuvia sekä uskonnollisia alaa uudistaneita monumentaalisia teoksia. Hän työskenteli myös taideteollisuuden usealla alalla. 1920-luvun alkupuolella hän oli Kööpenhaminan taideakatemiassa professorina. Hän oli monumentaalimaalauksen uranuurtajaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 6995. Skovgardin päätyö on suurisuuntainen Viborgin tuomiokirkon freskomaalaus-, kattomaalaus- ja lasimaalauskoristus (1901–1906 sekä 1912–1913). Siinä uskonnollinen tunne yhtyy dekoratiivisuuteen. Tämän työn lisäksi hänen töitään ovat ainakin valtava Kristus kuolleiden valtakunnassa vuosilta 1891–1894 sekä Lundin tuomiokirkon kuorin mosaiikit. Ateneumissa on hänen maalauksensa Ritari kauriin hahmossa (1920). Myös hänen isänsä Peter Christian Skovgaard (1817–1875) ja veljensä Niels Skovgaard (1858–1938) olivat taidemaalareita. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Tanskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Wadj-wer

Wadj-wer (muinaisegyptin "Suuri sini-vihreä" oli muinaisessa Egyptissä palvottu hedelmällisyyden jumala. Wadj-wer oli Välimeren ja Niilin suiston järvien henkilöitymä. Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Hedelmällisyyden jumalat
Drew Duffy

Drew Duffy (s. 1. kesäkuuta 1995) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Green Mountain Valley Schoolia. Duffy kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Kitzbühelin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2016 oltuaan 27:s. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pakko-ohjattu venttiilikoneisto

Pakko-ohjattu venttiilikoneisto eli desmodrominen venttiilikoneisto tarkoittaa lautasventtiilin liikutusmekanismia, jossa nokka-akselin nokka sekä avaa että sulkee venttiilin. Tämä eroaa tavanomaisesta nokka-akselilla ohjatusta venttiilikoneistosta siten, että tavanomaisessa toteutuksessa nokka avaa venttiilin ja jousi sulkee sen. Pakko-ohjatussa venttiilikoneistossa sen sijaan nokkamekanismi tuottaa sekä venttiilin avaamiseen että sulkemiseen tarvittavan voiman ja täsmällisen ohjauksen, ja näin ollen jousta ei tarvita venttiilin sulkevan voiman tuottamiseen. ==Lähteet== * Luokka:Polttomoottorit
Antiikin Korintin arkeologinen museo

Antiikin Korintin arkeologinen museo () on arkeologinen museo antiikin Korintin arkeologisella alueella Archaía Kórinthoksen kylässä Kreikassa. Se esittelee Korintin ja sen ympäristön kaivauksissa löydettyä esineistöä pääosin antiikin ajalta. Museo on perustettu vuonna 1931. Museorakennuksen suunnitteli W. Stuart Thompson ja se valmistui vuonna 1932. Museon rakensi Korintin arkeologiset kaivaukset suorittanut American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa. Museota laajennettiin vuonna 1950. Vuonna 1990 museossa tapahtui varkaus, jossa viedyt esineet saatiin takaisin vuonna 2001. Vuonna 2015 museoon oli valmistumassa uusi laajennos. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta ajalta bysanttilaiselle ajalle, pääpainon ollessa antiikin ajassa. Suurin osa esineistä on peräisin antiikin Korintista, mutta museossa on myös muualta Korinthiasta, kuten Teneasta, löydettyä esineistöä. Esineisiin kuuluu muun muassa roomalaiselta ajalta peräisin olevia hallitsijoiden ja merkkihenkilöiden kuvapatsaita, roomalaisten huviloiden lattiamosaiikkeja, Asklepieionista löydettyjä votiivilahjoja, kreikan- ja latinankielisiä piirtokirjoituksia sekä löytöjä Korintin myöhäisroomalaisen ajan juutalaisesta synagogasta ja varhaiskristillisen ajan hautausmailta. Tiedosto:Corinth, Acrocorinth (V).jpg|Museorakennus (oikealla), taustalla Akrokorintti. Tiedosto:20100409 korinthos06.jpg|Veistoksia museoon pihalla. Tiedosto:Korinthos Roman Statue 2008-09-12.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:20100409 korinthos16 b.jpg|Sfinksi arkaaisen kauden hautamuistomerkistä, n. 550 eaa. Tiedosto:GR-korinth-vase-museum.jpg|Kannu. Tiedosto:GR-korinth-glas.jpg|Lasiesineitä. Tiedosto:Head of Aphrodite, 2nd century AD copy of 5th century BC original, from the Theatre, Archaeological Museum of Ancient Corinth, Greece (14122480763).jpg|Afroditen pää teatterin alueelta, 100-luvulla tehty kopio alkuperäisestä 400-luvulta eaa. Tiedosto:Marble portrait head of Julius Caesar, 1st quarter of 1st century AD, provenance unknown, Archaeological Museum of Ancient Corinth, Greece (14109777872).jpg|Julius Caesarin marmorinen pää, 1. vuosisata jaa. Tiedosto:Statue of Augustus, from the Julian Basilica, 27 BC – 14 AD, Archaeological Museum of Ancient Corinth, Greece (14102422425).jpg|Augustuksen patsas Juliusten basilikasta, n. 27–14 eaa. Tiedosto:Central panel of a mosaic floor from a Roman villa at Corinth, depicting a pastoral scene, ca. 150 - 200 AD, Archaeological Museum of Ancient Corinth, Greece (14102818894).jpg|Paimenkohtaus roomalaisessa lattiamosaiikissa, n. 150–200 jaa. Tiedosto:Mosaïque de Dionysos.jpg|Dionysosta esittävä lattiamosaiikki roomalaisesta huvilasta, 100-luku jaa. Tiedosto:Colossal statue of a Phrygian captive used as piers in the "Captive Facade" of the North Basilica, 2nd half of 2nd century AD, Archaeological Museum of Ancient Corinth, Greece (14102809824).jpg|Fryygialaista sotavankia esittävä veistos Lekhaionin tien basilikasta, 100-luku jaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Korintti Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Niels Skovgaard

Niels Kristian Skovgaard (1858–1938) oli tanskalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja keraamikko ja kansansatujen kuvittaja. Skovgaardin veistotaide liittyy vahvasti hänen kotimaansa historiaan ja maalaustaide on perinteisen maisemamaalauksen mukaista. Skovgaardin töitä ovat muun muassa vuodelta 1889 oleva Naisten tanssi Megarassa (Kööpenhamina), Vartovin Grønnegaardenissa sijaitseva Gruntvigin muistomerkki vuosilta 1925–1931, terrakottareliefi Aage ja Else (1887, Kööpenhamina) sekä Ateneumissa oleva Mökki Hallandissa (ajoittamaton). Myös hänen isänsä Peter Christian Skovgaard (1817–1875) ja veljensä Joakim Skovgaard (1856–1933) olivat taidemaalareita. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Pythagóreion arkeologinen museo

Pythagóreion arkeologinen museo () on arkeologinen museo Pythagóreion kylässä Sámoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä antiikin aikaista esineistöä. Museo perustettiin 1900-luvun alussa. Se toimi pitkään Pythagóreion kunnantalossa. Vuonna 2010 otettiin käyttöön uusi museorakennus, joka sijaitsee erään arkeologisen alueen laidalla kylän keskustassa. Sámoksella toimii myös Sámoksen arkeologinen museo, joka sijaitsee Sámoksen kaupungissa. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu noin 3 000 esinettä. Ne ajoittuvat neoliittiselta kaudelta 4000-luvulta eaa. varhaisbysanttilaiselle kaudelle 600-luvulle jaa. Ne ovat peräisin Pythagóreion paikalla sijainneen antiikin aikaisen Samoksen kaupungin arkeologisilta kaivauksilta sekä muista kaivauksista eri puolilta saarta, mukaan lukien Kástron kivikautinen asutus. Esineisiin kuuluu esimerkiksi veistoksia, keramiikkaa, votiivilahjoja, rakennusten koristeosia, jalokiviä ja rahoja, hautakiviä sekä muita esineitä. Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa marmorinen Aiakeen, Samoksen tyranni Polykrateen isän, patsas, jonka Aiakes oli omistanut Heralle, noin vuodelta 540 eaa.; keisari Trajanuksen marmorinen noin 2,7 metriä korkea patsas; Augustuksen ja Claudiuksen marmoriset rintakuvat; marmorinen temppelinmuotoinen sarkofagi noin vuodelta 550–500 eaa.; Diagoras Deloslaisen palmettikoristeinen hautakivi noin vuodelta 530 eaa.; toinen Chórasta löydetty palmettikoristeinen hautakivi noin vuodelta 500–490 eaa.; sekä 300 bysanttilaisaikaisesta rahakätköstä löydettyä rahaa 600-luvulta. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio 3.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio 4.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio 5.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio 7.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio 6.jpg|Kultarahoja. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Marble lion.jpg|Marmorinen leijona, n. 540–520 eaa. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Marble sarcophagus.jpg|Marmorinen temppelinmuotoinen sarkofagi, n. 550–530 eaa. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Open-air sanctuaries of Cybele 2.jpg|Löytöjä Kybelelle omistetuista ulkoilmapyhäköistä, arkaainen–hellenistinen aika. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Portrait of Octavianus Augustus.jpg|Keisari Augustuksen muotokuva, 1.–2. vuosisata jaa. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Portrait of Claudius.jpg|Keisari Claudiuksen muotokuva, 1.–2. vuosisata jaa. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Statue of Trajan 1.jpg|Keisari Trajanuksen patsas, 2. vuosisata jaa. Tiedosto:Archaeological Museum of Pythagoreio - Early Christian oil lamps.jpg|Öljylamppuja varhaiskristillisistä haudoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Samothrákin arkeologinen museo

Samothrákin arkeologinen museo (myös Samothraken arkeologinen museo; ) on arkeologinen museo Palaiópolin kylässä Samothrákin saarella Kreikassa. Se toimii Suurten jumalten pyhäkköalueen yhteydessä ja esittelee pääosin sen alueelta löydettyä antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1939 ja museorakennus rakennettiin vuosina 1939–1955. Sitä laajennettiin vuosina 1960–1961. Museon rakensi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä antiikin Samothraken pyhäkköalueelta sekä Samothraken kaupungista ja sen hautausmaalta, jotka kummatkin sijaitsivat Palaiópolin lähellä. Esineisiin kuuluu muun muassa rakennusten koristeosia, veistoksia, keramiikkaa, piirtokirjoituksia ja rahoja. Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa myöhäiseltä geometriselta kaudelta olevat kantharos-juoma-astiat (600-luvun alku eaa.); Eufiletos-maalarin tyyliä edustava attikalainen amfora, jonka kuvitus esittää mm. Athenea (525 eaa.); mustakuviotekniikalla koristeltu pelike, jonka kuvitus esittää Heraklesta ja Dionysosta puristamassa ja maistamassa viiniä (noin 500–490 eaa.); persialainen leijonanmuotoinen kultaneula Akhaimenidien hallitsijasuvun ajalta (400-luku eaa.); Kuorotanssijoiden salin eli Temenoksen marmoriset friisit, jotka esittävät tanssivaa naisten kuoroa (noin 340 eaa.); Arsinoeionin eli Arsinoe II:n rotundan koristeosat (288–281 eaa.); Ptolemaios II:n propylonin aarnikotkia kuvaavat koristeosat (285–281 eaa.); sekä Anaktoronista löydetty kaksikielinen piirtokirjoitus, joka kielsi sisäänpääsyn rakennuksen adytoniin vihkiytymisriittejä suorittamattomilta (1. vuosisata). Museossa on myös pyhäkköalueelta vuonna 1863 löydetyn Samothraken Niken kopio. Alkuperäinen patsas on Louvressa. Tiedosto:Winged Nike at Samothrace Archeaological museum.jpg|Siivellinen Nike. Tiedosto:Samothraki Arsinoe rotunda 2.jpg|Arsinoeionin eli Arsinoe II:n rotundan koristeosia. Tiedosto:Samothraki choral dancers.jpg|Kuorotanssijoiden salin friisiä. Tiedosto:Samothraki propylon griffin.jpg|Ptolemaios II:n propylonin koristeosia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Samothráki
Shivamogga

Shivamogga (aiemmin Shimoga) on kaupunki ja Shivamoggan piirikunnan hallintokeskus Karnatakan osavaltion keskiosassa Intiassa. Kaupungissa asui 424 920 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Karnatakan kaupungit
Tyler Back

Tyler Bishop Backhttp://umweagles.com/sports/msoc/2014-15/bios/back_tyler_2g29 (s. 6. huhtikuuta 1993 Falls Church, Virginia) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Back pelasi vuodet 2011–2013 Mary Washingtonin yliopiston Eagles- joukkueessa ja vuonna 2015 Oregonin osavaltionyliopiston Beavers-joukkueessa. Helmikuussa 2016 Back siirtyi treenijakson jälkeen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan.http://www.rops.fi/edustusjoukkueen-uutiset/4205-rops- sopimukseen-jenkkiveskarin-kanssa == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gulabi Gang

Gulabi Gang on ryhmä intialaisia naisaktivisteja. Ryhmä koostuu pinkkeihin sareihin pukeutuvista ja bambukeppejä kantavista naisista, jotka puolustavat perheväkivallan tai hyväksikäytön kohteeksi joutuneita. Ryhmän perusti Sampat Pal Devi vuonna 2006 Bundelkhandin alueella Uttar Pradeshissa, mutta se on ollut viime vuosina aktiivinen halki Pohjois-Intian. == Lähteet == Luokka:Intialainen yhteiskunta Luokka:Feministiset järjestöt
Serafin Wiestner

Serafin Wiestner (s. 20. heinäkuuta 1990 Ilanz) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa SC Trin -seuraa. Wiestner aloitti ampumahiihdon vuonna 2004. Hän kilpaili nuorten MM-kisoissa 2008–2011 parhaana sijoituksenaan pikakilpailun viides sija Nové Městossa vuonna 2011. EM- kisoihin hän osallistui vuosina 2010, 2011 ja 2013 sijoittuen parhaimmillaan 15:nneksi normaalimatkalla Ridnaun–Val Ridannassa 2011. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Sotšin talviolympialaisissa 2014, Wiestner oli pikamatkalla 40:s, takaa-ajossa 56:s ja viestissä 14:s. Kontiolahden MM- kilpailuissa 2015 hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli pikamatkan 29:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui pikamatkalla 11:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli pikakilpailussa yhdeksäs. Ampumahiihdon maailmancupissa Wiestner debytoi tammikuussa 2014 Oberhofin pikakilpailussa ollen 45:s. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti saman vuoden maaliskuussa ollen Kontiolahden pikamatkalla 29:s. Ensimmäistä kertaa Wiestner sijoittui kymmenen parhaan joukkoon helmikuussa 2016 ollen Presque Islen pikamatkalla viides. Ammatiltaan Wiestner on rajapoliisi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Serafin Wiestnerin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juustoportti

Juustoportti Oy on kurikkalainen meijerialan perheyritys, jonka päätuotteita ovat juustot ja muut maitopohjaiset elintarvikkeet. Sillä on myös tienvarsikahvilat (liikenneasemat) viidessä paikassa: Kurikan Jalasjärvellä ja Ylöjärvellä Kolmostien, Mäntsälässä ja Kärsämäellä Nelostien sekä Kuopiossa Viitostien varressa. Juustoportti kertoo olevansa Suomen suurin leipäjuuston ja kellaroitujen juustojen valmistaja. Omien tienvarsikahviloiden lisäksi Juustoportilla on Juustokellari-myyntipisteitä suurimmissa päivittäistavarakaupoissa. Yrityksen muita tuotteita ovat maidot, piimät, voit, rahkat, smetanat, ranskankermat, mehukeitot ja jogurtit. Yritys valmistaa myös vegaanisia kasviperäisiä tuotteita kaurasta. Juustoportti omistaa suurimman osan Kuopiossa toimivasta Kasvisgalleria Oy:stä. == Historia == Juustoportin perusti vuonna 1989 maatilan poika Timo Keski-Kasari, joka opiskeli agrologiksi Ilmajoen maatalousoppilaitoksessa. Hän teki tulevan vaimonsa kanssa yhteisen opinnäytetyön silloin vielä kuvitteellisesta yrityksestä nimeltä Juustoportti. Keski-Kasarin perhe oli jo 1960-luvulta asti toimittanut friisiläislehmiensä ternimaidosta tehtyä leipäjuustoa Jalasjärven Hirvijärveltä paikallisiin kauppoihin, ja Juustoportti ryhtyi jatkamaan tätä toimintaa suuremmassa mittakaavassa. 1990-luvun puolivälissä yritykseen palkattiin sveitsiläinen juustomestari Edi Wägeli, jonka johdolla Juustoportti lisäsi runsasaromisten kellarissa kypsytettävien juustojen tuotantoa. Näistä suosituimmaksi nousi Viinitarhurin juusto, jota kypsytetään 6–8 kuukautta ja sivellään aika ajoin punaviinillä. Vuonna 2015 Juustoportti käytti 35 miljoonaa litraa maitoa, josta miljoona litraa oli vuohenmaitoa.Juustoportti haluaa miljoona litraa vuohenmaitoa, Maaseudun Tulevaisuus 9.11.2015. Viitattu 11.2.2016. Sitä kerätään 700 kilometriä pitkän keräilyreitin varrella olevilta vuohitiloilta. Jalasjärven tuotantolaitoksen lisäksi juustoja ja muita tuotteita valmistetaan yrityksen vuonna 2011 ostamassa Ilmajoen meijerissä. Vuonna 2018 syksyllä avattiin liikenneasema Ylöjärvelle ja 2019 Viitostien varteen, Kuopion Matkukseen. Keväällä 2023 Juustoportti osti Pauligin Frezza- brändin ja liiketoiminnan. == Tunnustuksia == Ensimmäisen Vuoden elintarvike -palkintonsa Juustoportti sai 1993. Vuonna 2004 yritys sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon ja vuonna 2007 valtakunnallisen hyvän työnantajan palkinnon. Vuonna 2014 Juustoportin tuotteet voittivat kaksi kultamitalia kansainvälisessä premium-juustojen Käsiade-kilpailussa Tirolissa vuohenjuustoillaan Vuohen Grand Reserve ja Vuohen Viinitarhuri. Vuonna 2015 Juustoportti palkittiin Juustopöytä ry:n myöntämällä Kultainen juustohöylä -palkinnolla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Juustoportti Luokka:Jalasjärvi Luokka:Kurikan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Ylivuoton hautausmaa

thumb|265px|Ylivuoton hautausmaata heinäkuussa 2007 Ylivuoton hautausmaa on Oulun seurakuntayhtymän omistama hautausmaa Oulun Vuoton Ylivuotolla. Yli satavuotias hautausmaa tuli Oulun seurakuntien hoitoon vuonna 2007, kun Ylikiimingin seurakunta liitettiin osaksi Oulujoen seurakuntaa. Hautausmaa sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä kaakkoon eli Utajärven Sanginkylälle päin Ylikiimingin taajamasta, seututie 836:n varrella puolisentoista kilometriä Ylivuoton jälkeen. Hautausmaan osoite on Puolangantie 2586, 91300 Ylikiiminki. Hautausmaa-alueen maasto on hiekkaista mäntykangasta, haudoilla on vain vähän pintakasvillisuutta. Hautausmaata ympäröi puuaita ja pääportin lähellä on puinen siunauskappeli. Myös muualle haudattujen muistopaikka on pääportin lähellä. Hautausmaa-alueen ja seututien välissä on pysäköintipaikka noin 40 autolle. Hautauksia Ylivuoton hautausmaalle on vuosittain tavallisesti alle kymmenen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Oulun hautausmaat Luokka:Ylikiiminki
Kaarlo Tuomi

Kaarlo Rudolph Tuomi (30. marraskuuta 1916 Ishpeming, Michigan, Yhdysvallat – 1. maaliskuuta 1995 Palm Beach, Florida, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen KGB:n ja FBI:n palveluksessa ollut kaksoisagentti.Kaarlo Tuomi : Spy Lost: Caught Between the KGB and the FBI (Google Books)EnigmaBooks : The Odyssey of a Soviet Spy in America Tuomen isäpuoli Robert Saastamoinen kuului kommunistiseen puolueeseen ja hän päätti vuonna 1933 keskellä lamakautta muuttaa Neuvostoliittoon perheineen. Kaarlo Tuomi oli metsätöissä Neuvosto- Karjalassa 1930-luvulla. Hän palveli vuosina 1939–1946 neuvostoarmeijassa ja oli muun muassa Suomen vastaisella rintamalla. Armeijasta päästyään Tuomi muutti asumaan Kiroviin jossa hän kävi pedagogisen instituutin ja toimi sitten eri kouluissa englannin kielen opettajana aina vuoteen 1957 saakka. KGB värväsi Tuomen vuonna 1954. Koska hän osasi puhua sujuvasti englantia ja hänellä oli vielä Yhdysvaltain passi KGB ja GRU kouluttivat hänet ja lähettivät vuonna 1958 vakoilijaksi Yhdysvaltoihin. FBI pääsi kuitenkin selville Tuomen toiminnasta ja hänet saatiin ryhtymään kaksoisagentiksi. Tuomi työskenteli FBI:n ohjauksessa mutta hän jatkoi silti vielä KGB/GRU:n vakoilijana toimittaen venäläisille FBI:n antamaa aineistoa. Tätä jatkui aina vuoteen 1963 saakka. Tuomi, Kaarlo, Papers, Immigration History Research Center, College of Liberal Arts, University of Minnesota == Teoksia == * To Hell, Allegiance : Psychology of a Double Agent, Tuomen muistelmien englanninkielinen käsikirjoitus, laadittu yhdessä psykologi Daniel Wienerin kanssa * Isänmaattoman tarina - Amerikansuomalaisen vakoojan muistelmat. WSOY 1984 (nimellä Kaarlo R. Tuomi), toimittanut Sakari Määttänen * Spy Lost : Caught Between the KGB and the FBI. Enigma Books 2014 == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset vakoojat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Caroline Catz

Caroline Catz (o.s. Caplan, s. 19. lokakuuta 1969 Manchester, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten menestyssarjasta Doc Martin, jossa hän on näyttellyt vuodesta 2004 päähahmon Tohtori Ellinghamin vaimoa Louisa Ellinghamia. Lisäksi Catz näyttelee rikossarjassa Ylikomisario Banks rikoskomisario Helen Mortonia. The Vice -rikossarjassa hän näyttelee konstaapeli Cheryl Hutchinsia. ==Yksityiselämä== Catz on naimisissa näyttelijä Michael Higgsin kanssa, jonka hän tapasi The Bill -sarjan kuvauksissa. Heillä on vuonna 2001 syntynyt poika Sonny Higgs ja vuonna 2006 syntynyt tytär Honour Higgs. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maahes

Maahes (muinaisegyptin "Hän joka on tosi hänen vierellään", ) oli muinaisessa Egyptissä palvottu leijonapäinen sodanjumala. Maahesia pidettiin luojajumala Ptahin ja kissajumala Bastetin tai Sakhmetin poikana. Nimen muita muotoja ovat Mihos, Miysis, Mios, Maihes ja Mahes.Lurker 1987, 215 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Sodan jumalat Luokka:Suojelusjumalat
Petba

Petba (muinaisegyptin "Taivas-Ba") oli muinaisessa Egyptissä palvottu koston jumala. Petbaa palvottiin etenkin Akhminin alueella Keski-Egyptissä. Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Koston jumalat
Peter Christian Skovgaard

Peter Christian Skovgaard (1817–1875) oli tanskalainen taidemaalari. Hän maalasi varsinkin suuria tanskalaisia metsämaisemia ja oli yksi Tanskan ensimmäisistä merkittävistä maisemamaalareista.Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 9295 Skovgaard sai aiheita varsinkin Själlannista. Skovgaardin maisemamaalauksille on ominaista yksityiskohtaisuus ja tasapuolinen sommittelu. Skovgaard maalasi myös muotokuvia. Myös hänen kaksi poikaansa Joakim (1856–1933) ja Niels Skovgaard (1858–1938) olivat taidemaalareita. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Amalie Skram

Berta (Berthe) Amalie Skram, o.s. Alver (22. elokuuta 1846 Bergen, Norja – 15. maaliskuuta 1905 Kööpenhamina, TanskaAmalie Skram, Norsk biografisk leksikon, viitattu 18.11.2017) oli tanskalais-norjalainen, realistinen kirjailija, aikansa merkittävin naispuolinen norjalainen kirjailija. Skram kuului Norjan ohjelmanaturalismin puhdastyylisimpiin edustajiin. Hänen pääteoksensa on naturalistinen sukuromaanisarja Hellemyrsfolkene (4 nid. 1887–1898),, jossa Skram kertoo perinnöllisyyden ja ympäristön vaikutuksesta yksilöön. Hänen muita teoksiaan ovat ainakin Constance Ring (1885), Lucie (1888) sekä näytelmä Agnete (1893). Skramin romaaneissa henkilöt ovat usein perikatoon tuomittuja, naiset ympäristötekijöiden vuoksi rakkauteen ja äitiyteen pystymättömiä. Hän kuvaa tuotannossaan myös onnettoman avioliiton katkeria hedelmiä . Skram kirjoitti selvästi naisnäkökulmasta ja joutui taistelemaan yleistä mielipidettä vastaan, joka piti hänen romaanejaan epäsiveellisinä. Ollessaan vuosina 1884–1890 naimisissa tanskalaisen kirjailijan Erik Skramin kanssa hän asui Tanskassa, mutta hän ei koskaan tuntenut Tanskaa kotimaakseen. Skramin mukaan on nimetty vuosittain myönnettävä norjalainen kirjallisuuspalkinto Amalie Skram -palkinto.Amelie Skram-prisen Store norske leksikon ==Suomennettu tuotanto== Skramin tekstejä on teoksessa Murtuvien roolien aika: antologia pohjoismaista kirjallisuutta vuosisadan vaihteesta, toim. Lise Ettrup, Laatusana 1994 ISBN 951-9062-32-7 * Kirjeenvaihtoa; Bjørnstjerne Bjørnson ja Amalie Skram * Ruusu == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Johan Skjoldborg

Johan Martinus Nielsen Skjoldborg [sgjolbor] (1861–1936) oli tanskalainen kirjailija. Hän kirjoitti maahenkisiä teoksia, jossa kuvasi etenkin Jyllannin rahvasta ja talonpoikaiselämää. Hän kertoi pienviljelijöiden kohtaamista ongelmista, mikä sai jotkut tanskalaiset pienviljelijät rakentamaan hänelle kunnia-asunnon. Skjoldborg toimi myös työläisten elinehtojen parantamiseksi. Skjoldborg oli paitsi kirjailija, myös opettaja. Hän käsittelee myöntätuntoisesti maalaisväestöä ja sen huonoa yhteiskunnallsita asemaa. Hänen läpimurtoromaaninsa oli Taistelujen mies (En stridsman, 1936). Myöhemmin hän siirtyi menneisyyden romantisointiin. Hän julkaisi 1934–1935 muistelmat Min mindebog. == Teoksia == *En Stridsmann (1896, suom. Taistelun mies) *Gyldholm (1902, suom.) *Bjerregaarden (1904) *Nye Mænd (1917, suom. Uusia miehiä) *Lene (1928, suom. Leena huutolaistyttö) ===Suomennetut teokset=== * Gyldholm, suom. Helmi Setälä, Helsinki: Otava 1903 Sarja: Otavan romaanisarja, 20 * Uusia miehiä, suom. Lauri Sauramo, Helsinki: Edistysseurojen kustannus 1919 * Taistelun mies, suom. Siiri Siegberg, kirjailijan esittelyn kirjoittanut Hannes Gebhard. Porvoo: WSOY 1928 * Leena, huutolaistyttö, suom. Impi Sirkka, Porvoo: WSOY 1930 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Johan Skjoldborg Projekt Runebergissa * Finlands Jord, kirjoitus kokoelmassa Matkailumainokset Finlands Jord: Et rejseminde, verkossa (pdf) Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Carl Skånberg

Carl Emmerik Skånberg (1850–1883) oli ruotsalainen maisemamaalari. Vuonna 1875 hän liittyi Ranskassa Barbzonin ulkoilmamaalaukseen. Hän maalasi satama- ja rannikkonäkymiä, joissa näkyy Barbizonin koulun ja ranskalaisen realismin vaikutusta. Nopein siveltimenvedoin hän maalasi näkymiä Pohjois-Ranskan rannikolta, Alankomaiden satamilta ja Venetsian kanavilta. Skånberg edelsi impressionismia 1880-luvulla maalaamissaan raikkaissa ja maalauksellisissa maisemateoksissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
HMS Vanguard (1748)

HMS Vanguard oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1748 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 3. lokakuuta 1745 Philemon Eweriltä East Cowesista, missä köli laskettiin marraskuussa. Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1748 ja valmistui 18. huhtikuuta - 15. heinäkuuta Portsmouthissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 23 331 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 7 448 puntaa 5 shillinkiä ja 9 dimeä.Winfield 2007 s. 54 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1748 päällikkönään John Hamilton, jolloin aluksella oli ainoastaan 140 miestä ja se oli Plymouthin vartiolaivana. Vuonna 1752 aluksen päällikkönä oli Hyde Parker, kun se kuljetti joukkoja Minorcalle huhtikuussa. Alus poistettiin palveluksesta marraskuussa. Alus osallistui vuonna 1758 Louisbourgin valtaukseen amiraali Edward Boscawenin osastossa sekä vuonna 1759 Quebecin valtaukseen amiraali Charles Saundersin alaisuudessa. Vuotta myöhemmin alus ajoi takaa HMS Dianan kanssa kahta Ranskan laivaston fregattia. Jean Vauquelin komentama L'Atalante sekä La Pomone upotettiin takaa-ajon päätteeksi, jolloin merkittäviä henkilöitä joutui vangiksi. Vuonna 1762 alus kuului Sir George Rodneyn laivastoon osallistuen Martiniquen valtaukseen 7. tammikuuta - 10. helmikuuta. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1764. Aluksen kunto tarkastettiin heinäkuussa 1765, mutta korjaustarvetta ei raportoitu. Alus myytiin 13. huhtikuuta 1774 Portsmouthissa 895 punnalla. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
HMS Oxford (1749)

HMS Oxford oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1749 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 31. elokuuta 1745 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin 24. helmikuuta 1746. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1749 ja valmistui 12. joulukuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 31 223 puntaa 11 shillinkiä ja 3 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.Winfield 2007 s. 53 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1775 päällikkönään George Carnegie (Northeskin jaarli) liitettynä Hawken laivasto-osastoon. Alus tarkastettiin touko- heinäkuussa 1776 Chathamissa ja se siirrettiin reserviin. Alus muutettiin tammi-maaliskuussa 1777 Sheernessissä sairaalalaivaksi, missä tehtävässä se otettiin palvelukseen helmikuussa päällikkönään Richard Vavasor ja sijoitettiin Sheernessin satamaan. Alus upotettiin aallonmurtajaksi kesäkuussa 1783 Sheernessissä.Winfield 2007 s. 54 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
HMS Grafton (1750)

HMS Grafton oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 1750 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 28. elokuuta 1744 ja tilaus uudistettiin 6. elokuuta Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 11. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1750 ja valmistui 24. maaliskuuta 1755. Aluksen valmistuskustannukset olivat 28 065 puntaa 17 shillinkiä ja 10 dimeä, mihin tuli lisäksi varustamiskuluja 2 939 14 shillinkiä ja kuusi dimeä.Winfield 2007 s. 53 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1755 päällikkönään Charles Holmes. Alus lähti 11. toukokuuta täydennyksenä Boscawenille. Alus lähti 15. huhtikuuta Pohjois- Amerikkaan. Alus palasi Britteinsaarille, missä se poistettiin palveluksesta vuonna 1763. Alus tarkastettiin 23. lokakuuta 1764 ja uudelleen 7. heinäkuuta 1767, mutta korjattavaa ei löytynyt. Alus myytiin 25. elokuuta 1767 Chathamissa 625 punnalla. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
HMS Northumberland (1750)

HMS Northumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1750 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 22. kesäkuuta 1744 ja uudelleen 6. elokuuta 1745 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 14. elokuuta. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1750 ja valmistui 11. huhtikuuta 1753. Aluksen valmistuskustannukset olivat 19 645 puntaa ja viisi shillinkiä, minkä lisäksi 5 918 puntaa ja 18 shillinkiä varustamiskustannuksia.Winfield 2007 s. 53 == Palvelus == Tammikuussa 1753 alus otettiin palvelukseen päällikkönään lordi Alexander Colvill. Se kuljetti vuoden aikana joukkoja Minorcalle, kunnes alus helmikuussa 1754 varustettiin vartiolaivaksi Plymouthiin. Alus palasi 1774 Britteinsaarille palveluksesta poistettavaksi. Alus varustettiin syyskuussa 1775 Chathamissa merentakaisille alueille siirtoa varten. Se nimettiin amiraliteetin 13. syyskuuta 1777 antamalla päätöksellä HMS Leviathaniksi ja alus varustettiin syys-marraskuussa Chathamissa 30-tykkiseksi varastoalukseksi, jonka miehistöksi riitti 230 miestä. Alus haaksirikkoutui 27. helmikuuta 1780 matkalla Jamaikalta Britteinsaarille. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
Paperitähti

Paperitähti on Mika Kaurismäen ohjaama suomalais-ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1989. Julkisuuden kaltoin kohtelemasta valokuvamallista ja hänen vaikeista miessuhteistaan kertovan elokuvan pääosia näyttelevät Pirkko Hämäläinen, Kari Väänänen, Hannu Lauri ja Minna Soisalo. Kaurismäen alkuperäisaiheeseen perustuvan käsikirjoituksen laati ohjaajan kanssa elokuvatoimittaja Antti Lindqvist. ==Juoni== Julkisuuden ryöpytykseen joutuneen valokuvamalli Annan elämä luisuu raiteiltaan alkoholin, huonosti valittujen miesystävien ja skandaalilehdistön takia. Lopulta ex-missi pidätetään huumeista ja prostituutiosta epäiltynä.Paperitähti, Kino Suomi, Yle Teema 11.2.2016. Viitattu 12.2.2016. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Elokuvan keskeisin mieshahmo on Kari Väänäsen näyttelemä väkivaltainen Ilja Kulovaara, joka nimeä myöten muistuttaa kirjailija Ilkka Kylävaaraa. Elokuvan on sanottu olevan Mika Kaurismäen kosto Ilkka Kylävaaralle, joka pahoinpiteli häntä ravintola Kosmoksessa Helsingissä elokuussa 1988 ja sai tapauksesta ehdollisen vankeustuomion. Kylävaara haastoi elokuvan tekijät oikeuteen kunnianloukkauksesta, mutta hävisi jutun. Käsikirjoittaja Antti Lindqvist kiisti, että Ilja Kulovaaran esikuvana olisi ollut Kylävaara ja nimesi lähtökohdiksi entisen missin Virpi Miettisen elämäntarinan sekä Juice Leskisen The Kinks -suomennoksen ”Paperitähdet”., Taustaa, Esitystiedot. Paperitähden osatuottajana oli Svenska Filminstitutet ja elokuvaa kuvattiin Tukholmassa ja Österåkerissa. Kuvauksia tehtiin myös Suomessa Helsingissä ja Vantaalla. Samana vuonna Mika Kaurismäki viimeisteli myös tammikuussa 1989 ensi-iltansa saaneen elokuvan Cha Cha Cha. ==Vastaanotto== Paperitähden aihe, julkkis- ja sensaatiokulttuurin kritiikki, sai arvostelijat vertaamaan elokuvaa Risto Jarvan draamaan Kun taivas putoaa... (1972). Paperitähden taiteellisten ansioiden katsottiin kuitenkin jääneen Kaurismäen henkilökohtaisten loanheittomotiivien varjoon. Video-oppaassa vuodelta 1995 Esko Rautakorpi piti elokuvaa väkinäisenä ja käsikirjoitukseltaan hajanaisena ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Pirkko Hämäläinen sai pääosastaan Jussin ja valtion elokuvataidepalkinnon. Paperitähti sai neljällä esityskopiollaan kaikkiaan 22 247 teatterikatsojaa. Suomen televisiokanavilla elokuva on esitetty 1992, 1995, 2001, 2016, 2018 ja 2024. Elokuva on julkaistu myös VHS-videokasetilla ja DVD-levylläDVD - Arvostelu: Paperitähti, DVD-opas. Viitattu 12.2.2016.. ==Lähteet== Luokka:Mika Kaurismäen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Elokuvat muotimaailmasta
HMS Buckingham (1751)

HMS Buckingham oli Britannian Kuninkaallisen laivaston 1751 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 28. lokakuuta 1745 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1746. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1751 ja runko valmistui toukokuussa. Alusta ei kuitenkaan otettu palvelukseen valmistuttuaan, vaan se varustettiin Chathamissa amiraliteetin 8. helmikuuta 1753 antaman määräyksen mukaisesti meripalvelukseen ja vastaanottamaan lippu-upseeri. Työ saatiin päätökseen huhtikuussa 1755. Aluksen valmistuskustannukset olivat 29 094 puntaa 15 shillinkiä ja 3 dimeä sisältäen varustamisen, mihin tuli lisäksi amiraliteetin määräyksestä tehtyjen muutosten kustannukset 7 764 puntaa 2 shillinkiä ja 7 dimeä.Winfield 2007 s. 54-55 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1755 päällikkönään Michael Everitt kontra-amiraali Temple Westin lippulaivana. Alus liittyi Hawken johtamaan laivasto-osastoon ja tammikuussa 1756 Osbornen laivasto-osastoon. Alus oli 6. huhtikuuta Byngin mukana Välimerellä.Winfield 2007 s. 55 Aluksen kunto tarkastettiin kesä- heinäkuussa 1775 Chathamissa ja se siirrettiin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen kesäkuussa 1776 päällikkönään Ambrose Reddall ja se kuljetti varusteita Länsi-Intiaan. Alus nimettiin 19. huhtikuuta 1777 annetulla amiraliteetin määräyksellä HMS Grampukseksi ja muutettiin huhti-toukokuussa 30-tykkiseksi varastolaivaksi Chathamissa. Aluksen miehistönä oli vain 230 henkeä. Lokakuussa 1778 aluksen päällikkönä oli George. Se tuhoutui 1778. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
Antti Majander

Antti Leo Kalevi Majander (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on Helsingin Sanomien kirjallisuustoimittaja. Majander aloitti lehtiuransa Länsiväylän kesätoimittajana. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa vuodesta 1983 lähtien. Hän kirjoitti aluksi kirja-arvioita ja oli pätkätyöläinen noin kymmenen vuoden ajan. Majander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1989 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän toimi Helsingin Sanomien avustajana ja toimittajana 2000 asti, jolloin hänet valittiin lehden vastaavaksi kirjallisuustoimittajaksi. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Pekka Tarkkaa. Majander syntyi pankinjohtaja Taito Majanderin ja opettaja Seija Kahrin perheeseen. Hänen siskonsa on kirjankustantaja Leena Majander-Reenpää ja veljensä historiantutkija Mikko Majander. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Swiftsure (1750)

HMS Swiftsure oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1750 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 31. elokuuta 1745 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1747. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1750 ja valmistui 27. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 27 524 puntaa 16 shillinkiä ja 2 dimeä sisältäen varustamisen.Winfield 2007 s. 54 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1755 päällikkönään Augustus Keppel. Alus kuului Osbornen johtamaan laivastoon tammikuussa 1756 päällikkönään Matthew Buckle ja samana kesänä Boscawenin laivasto-osastoon. Alus kuului vuonna 1759 amiraali Boscawenin laivasto-osastoon Lagosin ja Quiberoninlahden taisteluissa. Se oli mukana valtaamassa Belle Îleä vuonna 1761. Aluksen kunto tarkastettiin 9. syyskuuta 1763 ilman korjaustarpeita. Alus myytiin 2. kesäkuuta 1773. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
HMS Somerset (1748)

HMS Somerset oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1748 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Alus osallistui useaan seitsenvuotisen ja Yhdysvaltain vapaussodan meritaisteluihin. Se tuhoutui myrskyssä vuonna 1778 ajettuaan karille Provincetownin edustalla Massachusettsin rannikolla. == Valmistus == Alus tilattiin 8. marraskuuta 1744 ja uudelleen 6. elokuuta 1745 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1746. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1748 ja valmistui 29. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 33 967 puntaa 13 shillinkiä ja 8 dimeä sisältäen varustamisen.Winfield 2007 s. 53 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1748 Chathamin vartiolaivaksi päällikkönään Thomas Sturton. Alus siirrettiin 1750 Sheernessiin. Se otettiin uudelleen palvelukseen tammikuussa 1753 Chathamin vartiolaivana päällikkönään Harry Powlett. Francis Geary vastaanotti maaliskuussa 1755 aluksen päällikkyyden ja alus lähti 22. huhtikuuta amiraali Edward Boscawenin laivasto-osastoon Pohjois-Amerikkaan. Seuraavana vuonna alus oli vara-amiraali Henry Osbornen lippulaivana, kun se lähti tammikuussa purjehdukselle ja liittyi maaliskuussa Hawken laivastoon ja edelleen kesällä Boscawenin osastoon ja marraskuussa Knowlesin osastoon. Vuonna 1757 alus lähetettiin täydennyksenä Holburnelle Amerikan rannikolle. Seitsenvuotisessa sodassa kenraali Jeffrey Amherstin johtama osasto piiritti 8. kesäkuuta 1758 Louisbourgin linnakkeen. Somerset kuului amiraali Edward Boscawenin johtamaan 39 aluksen laivasto-osastoon, jossa oli yhteensä noin 14 000 merimiestä sekä 12 870 maihinnousujoukkojen sotilasta. Linnaketta puolusti kymmenen Ranskan laivaston alusta, joilla oli 3 870 merimiestä, ja linnakkeessa oli 3 920 sotilasta. Ranskalaiset antautuivat 26. heinäkuuta, mikä mahdollisti seuraavana kesänä brittilaivaston purjehtimisen Saint Lawrence -jokea ylös sekä valtaamaan Quebecin. Kenraali James Wolfen johtama hyökkäysosasto nousi maihin sotalaivoilta. Seuranneessa Quebecin taistelussa 13. syyskuuta 1759 brittien saavuttama voitto lopetti Ranskan hallinnon Kanadassa. Alus haaksirikkoutui 2. marraskuuta 1778 Cape Codin edustalla, jolloin 21 merimiestä hukkui. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1745 Establishment
Outlander – Matkantekijä

Outlander – Matkantekijä on yhdysvaltalais-brittiläinen draamasarja, jonka on luonut Ronald D. Moore. Outlander – Matkantekijä perustuu Diana Gabaldonin suosittuun Matkantekijä-kirjasarjaan ja kertoo kahden aikakauden välisestä aikamatkasta. Sarja alkoi Starz-kanavalla vuonna 2014 ja Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen vuonna 2015. ==Tuotanto== Sony Pictures Television osti vuonna 2012 kirjasarjan oikeudet ja ilmoitti Ronald D. Mooren tulevan käsikirjoittamaan televisiosarjan. Starz-kanava ilmoitti heti ensimmäisen jakson ensiesityksen jälkeen että sarjasta tehdään toinen tuotantokausi, joka sisältää vähintään 13 jaksoa. Ensimmäinen tuotantokausi perustuu teokseen Muukalainen ja toinen kausi teokseen Sudenkorento. Kesäkuussa 2016 Starz- kanava ilmoitti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs tuotantokausi jotka perustuvat teoksiin Matkantekijä ja Syysrummut. ==Rooleissa== ==Juoni== On vuosi 1945 ja englantilainen sairaanhoitaja Claire Randall on lomalla Skotlannissa aviomiehensä, historiantutkija Frank Randallin kanssa. Pariskunta päättää tutustua muinaiseen Craigh na Dunin kivikehään. Outojen tapahtumien seurauksena Claire siirtyy ajassa kaksi sataa vuotta taaksepäin vuoteen 1743 ja huomaa olevansa keskellä Punatakkien ja ylämaalaisten taistelua. == Tuotantokaudet == ==Vastaanotto== Outlander - Matkantekijä on saanut positiivisen vastaanoton. Sarjalla on Rotten Tomatoes -verkkosivustolla 91 % kiittävä arvosana, joka perustuu 54:n kriitikon arvioon. Metacritic on antanut sarjalle arvosanan 73/100, joka perustuu 34 kriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Televisiosarjan kotisivut * Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:Starzin televisio-ohjelmat
Outlander

Outlander tarkoittaa seuraavia asioita: * Outlander, Howard McCainin ohjaama vuoden 2008 elokuva, jonka pääosassa on James Caviezel * Outlander, vuoden 1992 videopeli * Outlander, Diana Gabaldonin vuoden 1991 kirja joka on suomennettu nimellä Muukalainen * Outlander – Matkantekijä, Diana Gabaldonin kirjasarjaan perustuva televisiosarja * Mitsubishi Outlander, Mitsubishi Motorsin valmistama automalli.
HMS Norfolk (1693)

HMS Norfolk oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1693 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 21. joulukuuta 1691 John Winteriltä Southamptonista. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1693. Aluksen valmistuskustannukset olivat 12 839 puntaa 8 shillinkiä ja 8 pennyä.Winfield 2009 s. 68-69 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 1693 päällikkönään Daniel Jones, joka sai surmansa 12. helmikuuta 1694. Alus oli 1694 Välimerellä ja lokakuussa aluksen päällikkönä oli Edward Bilbo, vuonna 1695 John Mayne ja 1697 Thomas Butler.Winfield 2009 s. 69 Vuonna 1702 Mayne oli toistamiseen päällikkönä ja vuonna 1704 John Knapp, kun se oli Shovellin laivasto-osaston mukana Välimerellä. Osaston mukana alus osallistui 13. elokuuta Vélez-Malagan taisteluun, jossa miehistöstä sai surmansa 15 ja haavoittui 20. Vuonna 1706 päällikkönä oli Robert Wynn aluksen ollessa edelleen Shovellin alaisuudessa. Talven 1707-1708 alus kuului Dilken laivasto-osastoon ja vuonna 1708 Leaken osastoon. Vuonna 1710 aluksen päällikkönä oli John Smith. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1711. Vuonna 1715 alus oli Itämerellä Norrisin laivasto-osastossa kontra-amiraali Sir Thomas Hardyn lippulaivana päällikkönään Thomas Smith. Alus oli joulukuusta alkaen Portsmouthin vartiolaivana. Alus rakennettiin uudelleen osana vuoden 1719 hankintoja kolmikantisena, mutta sen luokittelua ei muutettu. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1728, ja se palautettiin palvelukseen vuonna 1731 päällikkönään John Roberta. Alus nimettiin vuonna 1755 HMS Princess Ameliaksi, ja se romutettiin vuonna 1757. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat Luokka:1719 Establishment