EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alexander Haapanen

Alexander Haapanen (22. elokuuta 1851 Vehmaa – 25. kesäkuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen kansakouluntarkastaja ja kouluneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kansakoulujen tarkastaja A. Haapanen 60 vuotias, Opettajain lehti : kansanopetusta käsittelevä kuvallinen viikkolehti, 25.08.1911, nro 34, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKouluneuvos A. Haapanen, Uusi Suomi, 26.06.1936, nro 168, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotLauri Haapanen : Perhe Haapanen Haapasen vanhemmat olivat talollinen Efraim Haapanala ja Loviisa Matintytär. Haapanen jäi orvoksi 8-vuotiaana ja pääsi sitten kasvattilapseksi Vehmaan kappalaisen Viktor Mauritz Roslinin (1824–1878) perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1870, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä suoritti kasvatusopin tutkinnon 1884.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Viktor Mauritz Roslin. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.8.2021. Haapanen toimi opettajana useissa helsinkiläisissä kouluissa vuosina 1875–1898. Hän oli Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1878–1893 ja kouluylihallituksessa kansakoulujen ylitarkastajan Uno Cygnaeuksen apulaisena 1881–1885, kansakouluasiain kanslistina 1885–1889 ja aktuaarina 1889–1892. Vuonna 1892 hänet nimitettiin kouluylihallituksen kansakouluntarkastajaksi. Haapanen oli tässä virassa vuoteen 1918 saakka ja sen jälkeen hän oli vielä kouluneuvoksena 1918–1921. Haapanen jäi eläkkeelle vuonna 1921. Haapanen oli puheenjohtajana tai sihteerinä useissa kansakouluasioita käsitelleissä komiteoissa ja kokouksissa. Vuonna 1900 hän oli kouluhallituksen edustajana valvomassa Suomen koulunäyttelyn järjestämistä Pariisin maailmannäyttelyssä. Haapanen toimi vuosina 1877–1901 kaikki kouluhallituksen julkaisemat kansanopetusta käsitelleet tilastojulkaisut. Hän kuului Suomen evankelis-luterilaisen pyhäkouluyhdistyksen johtokuntaan ja oli Pyhäkoululehden ja ruotsinkielisen Söndagsskolebladetin toimittajana. Haapanen perusti ja toimitti vuosina 1890–1926 ilmestyneen Joulusanoma lapsille-lehden ja ruotsinkielisen 1890–1908 ilmestyneen Julbudskap till barnen-lehden. Alexander Haapenen oli naimisissa 1880–1912 Julia Pletnevin (1859–1912) kanssa. Heillä oli 15 lasta joista tunnetuimpia olivat pankinjohtaja Lennart Haapanen (1888–1967) ja Lepaan puutarhaopiston johtaja ja kanslianeuvos Arvo Haapanen (1900–1990).Kuka kukin on 1954Geni.com : Lennart Alexander Haapanen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Sven Fazer

Sven Edvard Fazer (9. heinäkuuta 1897 Helsinki – 10. syyskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.Biografia-sampo: Sven Fazer Viitattu 23.8.2021. Sven Fazerin vanhemmat olivat Fazer-yhtiön perustaja, kauppaneuvos Karl Fazer ja Berta Blomqvist ja puoliso vuodesta 1922 Teresita (Tessi) Hackman. Fazer suoritti 16-vuotiaana kaupallisen tutkinnon Svenska Handelsinstitut -oppilaitoksessa Helsingissä, teki sitten opintomatkoja ja tuli Fazer-yhtiöiden palvelukseen 1914. Hän työskenteli myynti- ja toimistotehtävissä 1920-luvulle. Vuonna 1920 hänestä tuli yhtiön hallituksen jäsen, mutta Fazerin toimitusjohtajaksi hän pääsi vasta 1939, hoidettuaan kuitenkin toimitusjohtajan tehtäviä käytännössä vuodesta 1932. Fazer-yhtiön toimitusjohtaja Sven Fazer oli vuoteen 1955 ja sitten hallintoneuvoston ja vuodesta 1970 hallituksen puheenjohtaja. Yhteensä hän työskenteli yhtiössä lähes 70 vuotta. Sven Fazerilla oli myös useita talouselämän luottamustoimia. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1949. Hänen poikansa Peter Fazer (1934–1998) oli isänsä jälkeen Fazer-yhtiön toimitusjohtaja 1965–1987.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 128. Viitattu 23.8.2021.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 13.9.1985, s. 22. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Bad Habits

Bad Habits on englantilaislaulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin kappale ja ensimmäinen single hänen viidenneltä studioalbumiltaan =. Single julkaistiin 25. kesäkuuta 2021. Kappaleen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Sheeran, Fred Gibson ja Johnny McDaid. Sen musiikkivideon on ohjannut Dave Meyers. Kappale on tyyliltään elektronista tanssimusiikkia ja tanssipoppia, vaikka Sheeran on parhaiten tunnettu akustisista balladeistaan. Hän on kertonut kirjoittaneensa kappaleen tammikuussa 2021 albumin alkaessa valmistua haluttuaan luoda vielä jotain täysin erilaista ja muista albumin kappaleista poikkeavaa. ”Bad Habits” nousi listaykköseksi useiden maiden, muun muassa Britannian, Saksan ja Suomen singlelistoilla. Yhdysvalloissa single saavutti parhaimmillaan toisen sijan. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Dutch Single Top 100 2. ARIA Singles Chart 1. Irlannin singlelista 1. Britannian singlelista 1. Italian singlelista 6. Canadian Hot 100 1. VG-lista 1. Ranskan singlelista 4. Sverigetopplistan 2. Saksan singlelista 1. Suomen virallinen singlelista 1. Singles Top 100 1. Hitlisten 1. Billboard Hot 100 2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Ed Sheeranin kappaleet Luokka:Dance-pop-kappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset Luokka:Britannian singlelistan ykköset
S-11 (1938)

S-11 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1941.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus upotettiin 2. elokuuta 1941. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-12 (1938)

S-12 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1941.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus upotettiin 16. elokuuta 1943. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Oktay Rifat

Oktay Rifat, alkuperäinen nimi Oktay Rifat Horozcu, (1914 Trabzon, Turkki – 1988 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Rifat kuuluuTurkin runouden neljään mestariin, joista kolme muuta ovat Melih Cevdet Anday, Fazıl Hüsnü Dağlarca ja Behçet Necatigil.Kirjo s. 23 Hän muodosti Melih Cevdet Andayn ja Orhan Veli Kanıkin kanssa runoilijaryhmän Garip, joka syrjäytti perinteistä runoa edustavan tyylin. Hän käänsi ranskan- ja latinankielistä runoutta.Kirjo s. 15 Rifat opiskeli Ranskassa ja työskenteli Turkin rautateiden lainopillisena neuvonantajana. ==Suomennettuja runoja== ;Julkaisuissa: * ... kuin ilkikuriset lapset: modernia turkkilaista runoutta, Palladium kirjat 2010 ISBN 978-952-9893-63-8 * Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti, 2010; nro 3 ;Runot * Piha, suom. Riitta Cankocak, julkaisussa: ... kuin ilkikuriset lapset ja Kirjo, s. 15 * Kuin lintu, suom. Riitta Cankocak, julkaisussa: ... kuin ilkikuriset lapset ja Kirjo, s. 15 * Jäädä jälkeen, suom. Riitta Cankocak, julkaisussa: ...kuin ilkikuriset lapset ja Kirjo, s. 23 ==Lähteet== * Cevat Capan & Riitta Cankocak: Turkkilaisesta runoudesta: Oudot herrat, Kirjo, runouslehti 3/2010; s. 10, 15, 21, 23 (Myös arkistossa) (pdf) ===Viitteet=== Luokka:Turkkilaiset runoilijat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Tonight (Saara Aallon & Teemu Roivaisen albumi)

Tongiht on Saara Aallon & Teemu Roivaisen duettoalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Saara Aalto ja Teemu Roivainen tarjoavat duettolevyllään siirappia koko rahalla, hyvin laulettuna Viitattu 22.8.2020. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Saara Aallon albumit
Stanisław Ostoja-Chrostowski

Stanisław Ostoja-Chrostowski (14. joulukuuta 1900 Varsova – 9. marraskuuta 1947 Varsova) oli puolalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja Varsovan taitoaineiden akatemian professori. Ostoja-Chrostowski osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hän voitti pronssia graafisissa töissä teoksellaan "Dyplom Yacht Klubu" ("Yachting Club Certificate"). Toisen maailmansodan aikana Ostoja-Chrostowski osallistui maanalaisen vastarintaliikkeen Puolan kotiarmeijan viestintätehtäviin. Sodan jälkeen hänestä tuli Varsovan taitoaineiden akatemian rehtori, hän osallistui Puolan ja Neuvostoliiton ystävyysseuran toimintaan ja hänelle myönnettiin kuolemansa jälkeen Polonia Restitutan ritarikunnan ansiomerkki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet Luokka:Puolalaiset kuvanveistäjät Luokka:Puolalaiset kuvataiteilijat Luokka:Puolalaiset taidemaalarit Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit
Ajith Kumar

Ajith Kumar (; s. 1. toukokuuta 1971 Secunderabad, Andhra Pradesh, Intia) Intialaisten julkisuuden henkilöiden vuositulojen perusteella hän on ollut Forbes Indian Celebrity 100 -listalla kolme kertaa. == Yksityiselämä == Ajith meni naimisiin näyttelijä Shalinin kanssa vuonna 2000. Heillä on kaksi lasta, tytär ja poika. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 1990 En Veedu En Kanavar Koulupoika 1993 Amaravathi Arjun Prema Pusthakam Sreekar Telugunkielinen elokuva 1994 Paasamalargal Kumar Pavithra Ashok 1995 Rajavin Parvaiyile Chandru Aasai Jeevanantham 1996 Vaanmathi Krishna Kalloori Vaasal Vasanth Minor Mappillai Ramu Kadhal Kottai Surya 1997 Nesam Ranganathan Raasi Kumar Ullaasam Guru Pagaivan Prabhu Rettai Jadai Vayasu Vijay 1998 Kaadhal Mannan Shiva Aval Varuvala Jeeva Unnidathil Ennai Koduthen Sanjay Uyirodu Uyiraga Ajay 1999 Thodarum Jayaram Unnai Thedi Raghu Vaalee Deva, Shiva Anantha Poongatre Jeeva Amarkalam Vasu Nee Varuvai Ena Subramani 2000 Mugavaree Sridhar Kandukondain Kandukondain Manohar Unnai Kodu Ennai Tharuven Surya 2001 Dheena Dheenadhayalan (Thala) Citizen Citizen, Subramani Poovellam Un Vasam Chinna Asoka Susima Hindinkielinen elokuva 2002 Red Red Raja Raja Villain Shiva, Vishnu 2003 Ennai Thalatta Varuvala Sathish Anjaneya Paramaguru 2004 Jana Janardhanan Attahasam Guru, Jeeva 2005 Ji Vasu 2006 Paramasivan Subramaniyam Siva (Paramasivan) Thirupathi Thirupathi Varalaru Jeeva, Shivshankar, Vishnu 2007 Aalwar Shiva Kireedam Sakthivel Billa David Billa, Saravanavelu 2008 Aegan Shiva 2010 Aasal Jeevanandham, Shiva 2011 Mankatha Vinayak Mahadev 2012 Billa II David Billa English Vinglish Lentomatkustaja Tamilinkielinen versio hindinkielisestä elokuvasta 2013 Arrambam Ashok Kumar 2014 Veeram Vinayagam 2015 Yennai Arindhaal Sathyadev Vedalam Ganesh (Vedalam) 2017 Vivegam AK (Ajay Kumar) 2019 Viswasam Thookku Durai Nerkonda Paarvai Bharath Subramaniam 2022 Valimai Arjun Kumar 2023 Thunivu Dark Devil == Palkinnot == * Chennai Times Film Awards ** 2012: Paras miespääosa – Mankatha * Cinema Express Awards ** 2000: Paras tamilinkielinen miespääosa – Vaalee / Amarkalam ** 2001: Paras tamilinkielinen miespääosa – Mugavaree ** 2002: Paras tamilinkielinen miespääosa – Citizen * Dinakaran Cinema Awards ** 1999: Paras miespääosa – Vaalee ** 2002: Suosikkisankari – Villain * Filmfare Awards South ** 2000: Paras tamilinkielinen miespääosa – Vaalee ** 2003: Paras tamilinkielinen miespääosa – Villain ** 2007: Paras tamilinkielinen miespääosa – Varalaru * Tamil Nadu State Film Awards ** 2001: Erikoispalkinto – Poovellam Un Vasam ** 2006: Erikoispalkinto – Varalaru ** 2006: Kunniapalkinto – MGR- palkinto * Vijay Awards ** 2007: Paras miespääosa – Varalaru ** 2007: Suosikkisankari – Varalaru ** 2012: Paras roisto – Mankatha ** 2012: Suosikkisankari – Mankatha * Zee Cine Awards – Tamil ** 2019: Vuosikymmenen vaikutusvaltaisin esiintyjä – Useita elokuvia * Muut palkinnot ** 2000: Kalaimamani Tamil Nadun osavaltiolta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
S-13 (1940)

S-13 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 19. lokakuuta 1938. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1941.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1956 ja romutettiin 1958-1959. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Jacob Kiplimo

Jacob Kiplimo (s. 4. marraskuuta 2000 Kweenin piirikunta) on ugandalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa italialaista ASD Athletic Prato -seuraa. Kiplimo karsiutui 15-vuotiaana 5 000 metrin juoksun alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän saavutti samana vuonna Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.26,68. Hän voitti Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 kultaa poikien sarjassa. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi. Samana vuonna käydyissä Tampereen alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa hän saavutti 10 000 metrillä hopeaa ajalla 27.40,36 ja sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi. Kiplimo saavutti Ärhusin maastojuoksun MM- kilpailuissa 2019 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa. Hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden Gdyniassa 2020 Ugandan ennätysajalla 58.49. Joukkuekilpailussa Uganda sai pronssia. Hän saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.43,88 ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Kiplimo juoksi uuden maailmanennätyksen 57.31 puolimaratonilla Portugalin Lissabonissa 21. marraskuuta 2021. Hän alitti Kenian Kibiwott Kandien edellisen ennätyksen yhdellä sekunnilla. Hän saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 10 000 metrillä ajalla 27.27,97. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.08,08 ja 10 000 metrillä ajalla 27.09,19. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden Bathurstissa 2023. Joukkuekilpailussa Uganda sai pronssia. Vuoden 2024 maastojuoksun MM- kilpailuissa hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Pariisin olympialaisissa hän oli 10 000 metrillä kahdeksas. Kiplimo juoksi puolimaratonin maailmanennätyksen 56.42 Barcelonassa 16. helmikuuta 2025. Hän paransi Yomif Kejelchan nimissä ollutta aiempaa ennätystä 48 sekuntia. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 3 000 m 7.26,64 NR Rooma 17. syyskuuta 2020 2 mailia 8.10,16 Eugene 21. elokuuta 2021 5 000 m 12.40,96 Oslo 30. toukokuuta 2024 10 000 m 26.33,93 Ostrava 19. toukokuuta 2021 Puolimaraton 56.42 WR Barcelona 16. helmikuuta 2025 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 3 000 m 8.12,93 Padova 20. helmikuuta 2016 == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Ugandalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
S-14 (1940)

S-14 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 31. lokakuuta 1938. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1942.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Simo Kavanne

Simo Kavanne, vuoteen 1944 Kavander (6. marraskuuta 1917 Maaria – 19. elokuuta 1990 Espoo) oli suomalainen teollisuusneuvos, kirjapainoalan ammattilainen ja ylijohtaja.Biografia-sampo: Simo Kavanne Viitattu 23.8.2021. Kavanteen vanhemmat olivat ammattiopettaja Ilmari Kavanne, aiemmin Kavander, ja Alina Koskinen ja puoliso vuodesta 1942 Lillian Linnea Lindroos. 1930-luvulla kirjapainon juoksupoikana aloittanut Kavanne eteni Valtion painatuskeskuksen ylijohtajaksi, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1981. Kavanne opiskeli työnsä ohessa Helsingin kirjapainokoulussa 1935–1937. Oikolukijasta latojaksi päässyt Kavanne tuli 1939 Helsingin Sanomia painaneen Helsingin Uusi Kirjapaino -yhtiön palvelukseen, jossa myös hänen isänsä ja veljensä Risto Kavanne sittemmin työskentelivät. Simo Kavanne yleni painotalossa faktoriksi ja ylifaktoriksi, käytyään työnsä ohessa faktorikoulun ja suoritettuaan myös ylioppilastutkinnon 1948. Vuonna 1956 Kavanne siirtyi Jyväskylään Gummeruksen tuotantolaitosten johtajaksi, mutta palasi sieltä Helsinkiin Valtioneuvoston kirjapainon johtajaksi. Valtion painatuskeskuksen tultua perustetuksi 1967 hänestä tuli sen johtaja, joka kehitti merkittävästi painatuskeskuksen toimintaa liikelaitoksena. Valtion painatuskeskuksen ylijohtajana Kavanne toimi 1974–1981. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1968.Viisikymmentä vuotta kirjapainoalalla... Ihmiset. Kuolleita. Helsingin Sanomat, 19.8.1990. (Tilaajille) Viitattu 23.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Emil Sutor

Emil Sutor (19. kesäkuuta 1888 Offenburg – 13. elokuuta 1974 Karlsruhe) oli saksalainen kuvanveistäjä. Sutor osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hän voitti kultaa reliefeissä teoksellaan "Hürdenläufer" ("Hurdle runners"). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat
Pakosławice

Pakosławice on maalaiskunta Nysan piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 3 496. Kunnan hallintokeskus on Pakosławicen kylä. Pakosławicen kunta jakautuu seuraaviin 12 kylään: Bykowice, Biechów, Goszowice, Korzękwice, Nowaki, Pakosławice, Prusinowice, Reńska Wieś, Rzymiany, Słupice, Smolice sekä Strobice. Sen pinta-ala on noin 74 neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat valtatie 46, voivodikunnan tie 401 ja Nysasta Brzegiin kulkeva rautatielinja 288. Pakosławice rajautuu Grodkówin, Kamiennikin, Łambinowicen, Nysan, Otmuchówin ja Skoroszycen kuntiin. Pakosławicen kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 3 889. Vuoden 2020 joulukuussa 49,7 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 50,3 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 14,1 prosenttia, työikäiset 65,6 prosenttia ja eläkeikäiset 20,3 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,3 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 10,0 prosenttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Muqaddar Ka Sikandar

Muqaddar Ka Sikandar (; suom. ”Kohtalon valloittaja”) on vuonna 1978 ensi- iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on tuottanut ja ohjannut Prakash Mehra ja käsikirjoittanut Kader Khan, Vijay Kaul ja Laxmikant Sharma. Sen pääosissa nähdään Amitabh Bachchan viidennessä elokuvassaan Prakash Mehran kanssa, yhdessä Vinod Khannan, Rakhee Gulzarin, Rekhan ja Amjad Khanin kanssa. Elokuva kertoo tarinan Sikandarista (jota näytteli Mayur Raj Verma lapsena ja Bachchan aikuisena), Bombayn slummeissa kasvaneesta orvosta. Muqaddar Ka Sikandar oli eniten tuottanut hindielokuva vuonna 1978 ja kaikkien aikojen menestyksekkäin diwalijulkaisu. Se oli myös 1970-luvun kolmanneksi eniten tuottanut intialainen elokuva Sholayn ja Bobbyn jälkeen. 26\. Filmfare Awards -gaalassa Muqaddar Ka Sikandar oli ehdolla yhdeksään palkintoon, mukaan lukien paras elokuva, mutta se ei voittanut missään kategoriassa. Siitä tehtiin uudelleenfilmatisoinnit teluguksi nimellä Prema Tarangalu (1980) ja tamiliksi nimellä Amara Kaaviyamina (1981). == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1978 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Sani (nimi)

Sani on etunimi, joka voi olla naisen tai miehen nimi. Suomessa se on tyypillisesti naisennimi, mutta arabiassa sitä käytetään miehennimenä. ==Nimi Suomessa== Sani-nimi alkoi yleistyä Suomessa 1960-luvulla. Aluksi sitä annettiin etunimeksi sekä tytöille että pojille. Myöhemmin se vakiintui naisennimeksi. Nimen taustasta ei ole varmaa tietoa: Sani on yhdistetty muun muassa suomalaiseen Janiin, mutta sitä on pidetty myös vieraskielisenä nimenä (vrt. esim. englannin Shani).Lempiäinen 2004, s. 192, 355. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Sani on elokuuhun 2021 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 500–510 naisella ja noin 40–50 miehellä. Sanilla ei ole nimipäivää almanakassa. ==Tunnettuja Saneja== *Sani, oik. Saija Aartela (s. 1971), suomalainen laulaja-lauluntekijä *Sani Abacha (1943–1998), Nigerian sotilasdiktaattori v. 1993–1998 *Sani Bečirovič (s. 1981), slovenialainen koripalloilija *Sani Kaita (s. 1986), nigerialainen jalkapalloilija *Sani Ylitalo (s. 1975), suomalainen jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Sani (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Ursininkatu

Ursininkatu () on Turun katu, joka sijaitsee Turun VII kaupunginosassa. Se alkaa Aurajoen rannasta Läntiseltä Rantakadulta ja päättyy Puutarhakadulle. Se on pituudeltaan yli 500 metriä. Katu oli aiemmin nimeltään Birgerinkatu Ruotsia 1200-luvulla hallinneen Birger-jaarlin mukaan mutta vuonna 1953 se nimettiin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen perustajiin kuuluneen Nils Robert af Ursinin mukaan. Ursininkadun poikkikatuja ovat Linnankatu, Eerikinkatu ja Yliopistonkatu. Risteyksissä ei ole liikennevaloja, ja Linnan-, Eerikin- ja Puutarhakatu ovat Ursininkatuun nähden etuajo-oikeutettuja. Linnankadun ja Läntisen Rantakadun välinen lyhyt osuus on pihakatua. Ursininkadulla ei kulje paikallisbusseja. Ursininkadun varren rakennuksia ovat asuinkerrostalojen lisäksi muun muassa hotelli Marina Palace, Turun Kivipaino, joka on tehdastoiminnan päättymisen jälkeen ollut teatterikäytössä, Turun työväentalo ja katolisen kirkon Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko. Suomen Sosialidemokraattinen Puolue perustettiin Turun työväentalossa, jonka nykyinen kivirakennus valmistui vuonna 1940. Sen vieressä ollut alkuperäinen työväentalo, jossa viimeksi toimi Turun työväen teatteri, paloi joulupäivänä 1945. Työväentaloa vastapäätä Ursininkatu 6:ssa sijaitsivat Turun vanhimmat kaasukellot vuosilta 1862 ja 1875. Kaasulaitos siirtyi Martin kaupunginosaan 1920-luvun lopulla ja kaasukellot purettiin 1930-luvulla. == Lähteet == Luokka:Turun kadut Luokka:VII kaupunginosa
Ronald Levy

Ronald Levy (s. 30. lokakuuta 1992) on jamaikalainen pika-aitajuoksija. Hän on olympiamitalisti ja Kansainyhteisön kisojen voittaja. Hän edustaa MVP Track & Field Clubia. Levy keskeytti 110 metrin aitojen alkueräjuoksun Lontoon MM- kilpailuissa 2017. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti samana vuonna kultaa 110 metrin aitajuoksussa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 13,19 ja sijoittui toiseksi maanosien cupisssa Ostravassa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hänet hylättiin välieräjuoksussa. Hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa pronssia vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa ajalla 13,10. Levy on voittanut Jamaikan-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 2018, 2019 ja 2021. Hän on voittanut myös Timanttiliigan kilpailuja. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,17 Kingston 8. huhtikuuta 2017 200 m 20,81 Kingston 22. maaliskuuta 2014 800 m 1.52,47 Kingston 21. toukokuuta 2016 110 m aidat 13,05 Pariisi 1. heinäkuuta 2017 400 m aidat 51,77 Kingston 5. huhtikuuta 2013 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m aidat 7,49 Glasgow 25. helmikuuta 2018 == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luise Rinser

Luise Rinser (1911 Pitzling, Saksa – 2002Rinser, Luise, Kirjasampo, viitattu 22.8.2021) oli saksalainen kirjailija. Rinser toimi vuoteen 1939 opettajana ja oli 1944–1945 vankilassa valtiopetoksesta. Hän asui myöhemmin Italiassa. Hän oli ensimmäisiä saksalaisia kirjailijoita, jotka käsittelivät Hitlerin juutalaisvainoja. ==Suomennetut teokset== * Elämän polttopiste (Mitte des Lebens), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1954 Sarja: Delfiini- kirjasto * Täydellinen ilo (Die vollkommene Freude), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1963 Sarja: Moderneja kirjailijoita * Juliane (Hochebene), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1968 * Suihkukaivon taika, lastenkirja (Das Geheimnis des Brunnens), suom. Marja Kyrö, Helsinki: WSOY 1982 ISBN 951-0-11222-4 sidottu * Elämän polte (Mitte des Lebens), suom. Rauni Paalanen, Helsinki: Kirjapaja 1994 ISBN 951-625-277-X (aiempi suomennos: Elämän polttopiste) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
S-15 (1940)

S-15 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1939. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1942.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-16 (1940)

S-16 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1939. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 1943.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-17 (1940)

S-15 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1938. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 20. huhtikuuta 1945.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-18 (1940)

S-18 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1939. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 20. kesäkuuta 1945.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-19 (1941)

S-19 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 11. syyskuuta 1942.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-20 (1941)

S-20 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Gorkista Krasnoje Sormovolta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1945.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1960-luvulla. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Sani (täsmennyssivu)

Sani voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * sanit, eteläafrikkalainen alkuperäiskansa * sani, georgialainen kirjain * Sani, etunimi * Sani, oik. Saija Aartela (s. 1971), suomalainen laulaja-lauluntekijä
Josue Dupon

Josue Dupon (22. toukokuuta 1864 Ichtegem – 13. lokakuuta 1935 Antwerpen) oli belgialainen kuvanveistäjä. Duponin työt ilmoitettiin hänen kuolemansa jälkeen vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hänen työnsä "Equestrian Medals" ("Ratsastajamitalit") palkittiin pronssilla mitalien kilpailusarjassa. Dupon suunnitteli elämänsä aikana myös vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisten mitalit. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Belgialaiset kuvanveistäjät Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit
Ai De Zhu Fu

Ai De Zhu Fu on Saara Aallon albumi, joka julkaistiin Suomessa ja Kiinassa 7. syyskuuta 2013. Albumi koostuu Blessed with Love ja You Had My Heart -albumeilta valikoiduista kappaleista, joista osa käännettiin kiinaksi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Saara Aallon albumit
Enkeleitä – Angels

Enkeleitä – Angels on Saara Aallon joulualbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2011. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 joulualbumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit Luokka:Saara Aallon albumit
S-21 (1941)

S-21 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 1945.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-22 (1941)

S-21 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 1945.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1958. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-23 (1947)

S-23 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 1947 ja otettiin palvelukseen 1948.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1962. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Sisäpaisti

Sisäpaisti on teurastetun naudan tai vasikan ruhosta takajalan reiden sisäpuolelta leikattu lihapala. Väriltään se on vähän ulkopaistia vaaleampaa, mutta pehmeää ja mureaa paistilihaa. Kokonaisena kypsentämällä siitä voidaan valmistaa hapanpaisti, paahtopaisti, patapaisti tai suolalihaa ja sitä voi käyttää leikkeisiin, pihveihin ja vartaisiin. Sisäpaistista voi valmistaa myös erilaisia kääryleitä ja rullia. ==Lähteet== Luokka:Naudanliha
S-24 (1947)

S-24 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 1947 ja otettiin palvelukseen 1948.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1958. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Patapaisti

pienoiskuva|Patapaisti Patapaisti on padassa haudutettu liharuoka, jota valmistettaessa kokonainen naudan sisäpaisti tai ulkopaisti kypsennetään liedellä. Haudutusliemenä käytetään vettä ja maustamiseen sopii ruokasuola, mustapippuri, laakerinlehdet, porkkana ja sipuli. Haudutusliemestä voi valmistaa kermakastikkeen suurustamalla lientä vehnäjauhoilla ja lisäämällä siihen kermaa sekä mausteita. Patapaistin tyyppejä ovat hapanpaisti, linnapaisti ja olutpaisti. ==Lähteet== Luokka:Liharuoat
Olutpaisti

Olutpaisti on patapaistin tapaan padassa haudutettu liharuoka, jonka ainesosana on naudan sisäpaisti tai naudan ruhosta eturaajan kohdalta lavasta otettu lihapala. Kokonaisena kypsennettävän lihapalan lisäksi pataan laitetaan ruokaöljyä, liemikuutioita, mustaherukasta tehtyä tuoremehua sekä portteria tai tummaa olutta ja mahdollisesti vettä. Nestettä tulee olla niin paljon, että liha peittyy kokonaan. Pataan lisätään myös kasviksia, kuten palsternakkaa, porkkanaa, selleriä ja sipulia. Mausteiksi sopivat katajanmarjat, soijakastike ja valkosipuli. Haudutusliemestä voi valmistaa kastikkeen keittämällä sitä kokoon niin, että siitä poistuu höyrynä nestettä, ja suurustamalla sitä arrowjuurella. Kypsä olutpaisti viipaloidaan ja tarjotaan perunoiden kanssa. ==Lähteet== Luokka:Liharuoat
Sydämesi tyhjä huone (Teemu Roivaisen albumi)

Sydämesi tyhjä huone on Teemu Roivaisen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit
Vornan taistelun muistomerkki

pienoiskuva|Vornan taistelun muistomerkki Vornan taistelun muistomerkki on Lieksan Kelvän kylässä sijaitseva monumentti, joka on pystytetty Ruotsin ja Venäjän välisessä Suomen sodassa 8. lokakuuta 1808 käydyn taistelun muistoksi. Teos on 1,8 metriä korkea ja 0,8 metriä leveä, ja se paljastettiin sunnuntaina 7. lokakuuta 1928 silloiseen Pielisjärven kuntaan. Maa-alueen muistomerkkiä varten luovutti maanviljelijä Veikko Kaltiainen Kelvän kylästä. Teoksen piirustukset laati viipurilainen arkkitehti Juhani Vikstedt, tekstit suunnittelin tohtori A. S. Kilpeläinen ja tarvittavan 5 000 markan rahoituksen keräsi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta. Muistomerkin muurasivat kiillotetuista luonnonkivistä pielisjärveläiset kivityöntekijät Edvard Silvennoinen ja J. Multanen kyläläisten tuodessa talkoilla tarvittavat kivet ja hiekan. Muistomerkkityön järjestelyistä vastasi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta insinööri Kullervo Lehtisen johdolla. Muistomerkin valurautaiset tekstilevyt valmisti Högforsin tehdas ja teoksen yläosaan on sijoitettu takorautainen miekka muistuttamaan siitä, että muistomerkki on pystytetty taistelun muistoksi. Muistomerkissä on neljä levyä, joista ensimmäisessä lukee ”Vorna 8 / 10 1808. Tässä taisteli 100 pieliseläistä Steniuksen johdolla 500 venäläistä vastaan”. Toisessa levyssä on teksti ”Kunnostautuivat: Antti Lintunen, Martti Stenius, Samuli Lackman, Pekka Kokkonen, Juho Mustonen, Olli Huttunen”. Kolmannessa tekstissä kerrotaan ”Kunnostautuivat: Olli Nevalainen, Antti Ryynänen, Matti Laakkonen, Juho Honkanen, Iisak Vallius”. Neljännen levyn tekstinä on ”Muistomerkin pystyttivät pielisjärveläiset 8 / 10 1928”. ==Lähteet== Luokka:Suomen muistomerkit Luokka:Suomen sota Luokka:Lieksan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lieksan kulttuuri Luokka:Lieksan nähtävyydet Luokka:Pielisjärvi
Dinosauruksii

Dinosauruksii on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Ellinooran kappale, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2020 ensimmäisenä singlenä hänen tulevalta kolmannelta studioalbumiltaan Viimeinen romantikko. Kappale on Ellinooran itsensä sanoittama ja hän on säveltänyt sen Samuli Sirviön kanssa. Kappaleen on tuottanut Sirviö. Ellinooran mukaan kappale kertoo ”sokeasta uskosta, ihmeistä ja ulkopuolisuudesta”. Hän luonnehti sitä yltiöromanttiseksi, äärioptimistiseksi ja realistisesti pessimistiseksi. Rumbassa kuvaillaan kappaleen muistuttavan etenkin kosketinsoitinten osalta muutaman vuosikymmenen takaista popmusiikkia. Kappale sijoittui Suomen virallisella singlelistalla parhaimmillaan sijalle kuusi. Radiolistalla se nousi ensimmäiselle sijalle ja pysyi kärjessä yhteensä kahdeksan viikkoa. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Suomen virallinen singlelista 6. Radiolista 1. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Wilfried Martensin Eurooppa-opintojen keskus

Wilfried Martensin Eurooppa-opintojen keskus (lyhyemmin Martens-keskus, ) on Euroopan kansanpuolueen virallinen ajatushautomo. Keskus tarjoaa työnsä kautta ajatuksia puolueen toimintaan ja vastauksia eurooppalaisiin poliittisiin haasteisiin. Martens-keskuksen toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2015 lähtien Tomi Huhtanen. == Verkosto == Martens-keskus toimii yleiseurooppalaisena foorumina jäsenjärjestöilleen, ajatushautomoille ja asiantuntijoille. Martens-keskuksella on yli 40 kumppaniorganisaatiota ja keskus järjestää vuosittain yli 100 tapahtumaa eri puolilla Eurooppaa. === Jäsenet === * : CDA:n tutkimusinstituutti * : Vapaus ja demokratia-säätiö * : CEDER, CEPESS * : Uusien aloitteiden keskus * : GERB-yhdistys * : Sopu ja vapaus-säätiö * : Collins-instituutti * : De Gasperi-säätiö, Luigi Sturzo- instituutti * : PolAk * : Konstantinos Karamanlisisin demokraattinen instituutti * : ZHDZ * : Glafkos Clerides-instituutti * : AZAD * : Amaro da Costa-instituutti, Francisco Sá Carneiro-instituutti * : Kansantutkimuksen instituutti, Kós Károly-akatemia * : Jarl Hjalmarson-säätiö * : Hanns Seidel- säätiö, Konrad Adenauer-säätiö * : Anton Tunega-säätiö, Janez Evangelist Krek- säätiö, Matthias Bel-instituutti * : Anton Korošec-instituutti, Jože Pucnik- instituutti * : Ajatuspaja Toivo * : IKDP, TOPAZ * : István Barankovics-säätiö * : Pro Patria-instituutti === Kumppanit === * : ThinkYoung * : Sofian turvallisuusfoorumi * : Yhteiskuntatutkimuksen ja analysoinnin säätiö FAES * : Jean Monnetin Eurooppalainen huippuosaamiskeskus * : Maison du Futur * : Kestävän kasvun ohjelma * : Robert Schuman-säätiö * : Liberaali yhteiskunta * : Poliittisen huippuosaamisen Belgradilainen rahasto * : GLOBSEC * : Ajatushautomo Kompassi * : Demokratian eurooppalainen akatemia, Eurooppalaiset arvot * : AJKC, Robert Schuman-instituutti * : Kansainvälinen republikaaninen instituutti * : Strategian ja tutkimuksen opintojen Lähi-idän instituutti == Lähteet == Luokka:Euroopan kansanpuolue Luokka:Ajatushautomot
Latinalainen korttipakka

Latinalainen korttipakka on yleisnimitys Espanjassa, Italiassa ja aiemmin Portugalissa käytetyille korttipakoille. ==Maat== Latinalaisten korttipakkojen maat muistuttavat Tarot-korttien maita. Ne ovat miekat, maljat, kolikot ja sauvat. Miekat vastaavat pataa, maljat herttaa, kolikot ruutua ja sauvat ristiä. ==Espanjalainen korttipakka== Espanjalaisissa korttipakoissa on joko 40 tai 48 korttia: 2, 3, 4, 5, 6, 7, sotamies (sota), ritari (caballo) ja kuningas (rey). 40 kortin pakan suosio perustuu Ombreen, joka oli 1600-luvulla äärimmäisen suosittua koko Euroopassa, ja jossa sellaista käytettiin. 48 kortin pakassa lisätään numerokortteja kahdeksikko ja yhdeksikkö. Maiden kuvituksessa on useita alueellisia tyylejä; tässä esitetään Espanjassa nykyään yleisin kastilialainen tyyli: Seme spade carte spagnole.svg|Miekat, espadas Seme coppe carte spagnole.svg|Maljat, copas Seme denari carte spagnole.svg|Kolikot, oros Seme bastoni carte spagnole.svg|Sauvat, bastos Etelä-Italiassa käytetään pitkän espanjalaisvaikutuksen takia myös espanjalaistyylisiä korttipakkoja; tässä esitetään siellä yleisin napolilainen tyyli: Seme spade carte napoletane.svg|Miekat, spade Seme coppe carte napoletane.svg|Maljat, coppe Seme denari carte napoletane.svg|Kolikot, denari Seme bastoni carte napoletane.svg|Sauvat, bastoni Portugalissa käytetään nykyään 52 kortin pakkaa ranskalaisilla mailla, mutta maiden nimet pohjautuvat vanhaan latinalaiseen korttipakkaan: hertat ovat Copas ("maljat"), padat ovat Espadas ("miekat"), ruudut ovat Ouros ("kultarahat"), ja ristit ovat Paus ("kepit" tai "nuijat"). ==Italialainen korttipakka== Italialaiset korttipakat ovat käytössä vain Pohjois-Italiassa; etelässä käytetään espanjalaistyylisiä pakkoja. Nykyään italialaisissa korttipakoissa on yleensä 40 korttia: 2, 3, 4, 5, 6, 7, sotamies (fante), ritari (cavallo) ja kuningas (re). Myös 52 kortin pakkoja italialaisilla mailla valmistetaan. Toisin kuin espanjalaisissa pakoissa, miekat ovat aina käyriä, ja sauvat ovat virkasauvoja, ei puisia kurikoita. Maiden kuvituksessa on useita alueellisia tyylejä; tässä esitetään bolognalainen tyyli: Seme spade carte bolognesi.svg|Miekat, spade Seme coppe carte bolognesi.svg|Maljat, coppe Seme denari carte bolognesi.svg|Kolikot, denari Seme bastoni carte bolognesi.svg|Sauvat, bastoni Luokka:Korttipakka
Adolf Hoch

Adolf Hoch (17. kesäkuuta 1910 Winterberg Itävalta-Unkari – 24. toukokuuta 1992 Wien Itävalta) oli itävaltalainen arkkitehti. Hoch osallistui vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin, joissa hän voitti kultaa arkkitehtuurissa teoksellaan "Skisprungschanze auf dem Kobenzl" ("Kobenzlin mäkihyppymäki"). Hoch suunnitteli jalankulkijoille alikulkukäytävän Wienin valtionoopperan läheisiä tieristeyksiä varten. Rakennustyöt päättyivät vuonna 1955 ja käytävä avattiin saman vuoden lopussa. Wienin aluehallinto ja -suojeluvirasto entisöi suojelukohteeksi asetetun käytävän ja avasi sen uudelleen käyttöön syyskuussa 2013. Hoch suunnitteli Wienin kaupungille myös kolme kulkureittiä kaupungin Ringstraßea varten, jotka olivat Bellariapassage, Babenbergerpassage ja Albertinapassage. Bellariapassage on kulkuyhteydessä Wienin metron kanssa, mutta kahta muuta käytävää käytetään juhlapaikkoina. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Itävaltalaiset arkkitehdit Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat
Siân Gwenllian

Siân Gwenllian (s. 19. kesäkuuta 1956) on walesiläinen Plaid Cymruä edustava poliitikko, joka on toiminut Plaid Cymrun varapuheenjohtajana Rhun ap Iorwerthin ohella vuodesta 2018 lähtien ja Walesin parlamentin eli Seneddin jäsenenä vuodesta 2016 lähtien. Gwenllian kasvoi Y Felinhelissä Gwyneddissä. Hän kävi koulua Bangorissa ja opiskeli Aberystwythin yliopistossa ja Cardiffin yliopistossa ja työskenteli journalistina BBC:llä ja HTV:llä. Vuonna 2008 hänet valittiin Gwyneddin kreivikunnanvaltuustoon Y Felinhelin vaalipiiristä. Vuonna 2016 Gwenllian valittiin Walesin parlamenttiin Arfonin vaalipiiristä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo lähimmistä mustista aukoista

Tämä on luettelo mustista aukoista, jotka sijaitsevat Linnunradalla. Nimi Paikka Paikka Etäisyys valovuotta (vv.) Löytämisvuosi Huomautuksia Nimi RA Dekl. Löytämisvuosi Huomautuksia A0620-00 3 000±300 XTE J1118+480 5 720±300 2000 Cygnus X-1 6 070 1971 LB-1 7 400±1 500 2019 V404 Cygni 7 800±460 1989 Cygnus X-3 11 100±700 1967 GRO J1655-40 11 900±3 600 1994 Sagittarius A* 25 600±600 1974 Linnunradan keskus, supermassiivinen musta aukko 4U 1543-475 29 700±2700 1971 Lähimmät mustat aukot *
Pohjolan joulu

Pohjolan joulu on Teemu Roivaisen joulualbumi, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 joulualbumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit
Michel Pignolet de Montéclair

Michel Pignolet de Montéclair (4. joulukuuta 1667 Andelot – 22. syyskuuta 1737) oli ranskalainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja musiikkipedagogi.Michel Pignolet de Montéclair AllMusic Montéclair liittyi Langresin tuomiokirkon kuorokouluun 9-vuotiaana ja saapui Pariisiin vuonna 1687. Hän soitti Pariisin oopperan orkesterissa bassoviulua, kunnes jäi kuninkaalliselle eläkkeelle vuonna 1737. Montéclair työskenteli myös hovin palveluksessa Italiassa ja opetti kahta François Couperinin tytärtä.MICHEL PIGNOLET DE MONTÉCLAIR Naxos Montéclair lisäsi näyttämöteoksiinsa hyvin selkeät ohjeistukset soittajille ja laulajille. Vaikka hänen tuotantonsa ei ole laaja Couperinin kaltaisten aikalaisten rinnalla, se sisältää teoksia lähes kaikissa 1700-luvun tyylilajeissa kosketinsoitinmusiikkia lukuun ottamatta. Tuotannon joukossa on balettiooppera, kolme kantaattikirjaa, lauluja ja instrumentaalimusiikkia. Montéclair vaikutti merkittävästi säveltäjä Jean-Philippe Rameaun kehitykseen. Hänen kirjansa Principes de musique (1736Michel de Monteclair: Principes de Musique (1736) University of Central Oklahoma) sisältää tietoa muun muassa 1700-luvun ranskalaisesta vokaaliornamentaatiosta. Montéclair oli mukana perustamassa Pariisiin aikansa menestyksekkäintä musiikkikauppaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1667 syntyneet Luokka:Vuonna 1737 kuolleet
Alfred Rinesch

Alfred L. Rinesch (14. toukokuuta 1911 Wien − 1. tammikuuta 2005 Pörtschach am Wörthersee) oli itävaltalainen arkkitehti ja olympiamitalisti. Rinesch osallistui vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla arkkitehtuurissa teoksellaan "Wassersportzentrum in Kärnten" ("Kärntenin vesiurheilukeskus"). ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset arkkitehdit Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Vanha liekki

Vanha liekki on Teemu Roivaisen studioalbumi, joka julkaistiin 10. marraskuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit
Satakunnan kauppakamari

Satakunnan kauppakamari on Satakunnan seudulla toimiva elinkeinoelämän järjestö, joka edistää maakunnan alueella yritystoiminnan toimintaedellytyksiä. Järjestöllä on muun muassa vaikuttamis-, verkostoitumis-, koulutus-, ja neuvontatoimintaa, sekä kansainvälistymiseen liittyvä palveluja. Vuonna 1919 perustetun kauppakamarin puheenjohtajana toimii Pekka Ekberg, ja toimitusjohtajana Minna Nore. Minna Nore aloitti tehtävässään vuonna 2017, ja on kauppakamarin ensimmäinen naispuolinen toimitusjohtaja. Rauman seutukunnassa toimii myös Rauman kauppakamari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Satakunnan kauppakamari * Keskuskauppakamari Luokka:Suomalaiset kauppakamarit Luokka:Satakunta
Unionin piirikunta (New Jersey)

Unionin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 575 345 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Elizabethin kaupunki. Piirikunta on perustettu 1857. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:Union county courthouse in Elizabeth New Jersey.jpg|Unionin piirikunnan oikeustalo Elizabethissa. Kuva:2015-04-13 20 05 43 View of Elizabeth, New Jersey and Newark, New Jersey at night from an airplane departing Newark Liberty International Airport, New Jersey.jpg|Näkymää Elizabethiin ja viereiseen kaupunkiin Newarkiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn piirikunnat
Ankober

Ankober () on pikkukaupunki ja piirikunta (woreda) Etiopian Amharan osavaltiossa. Aikanaan se tunnettiin Shewan kuninkaiden keskuksena. Menelik II siirsi kuitenkin oman pääkaupunkinsa myöhemmin Addis Abebaan. Historiallinen Ankober käsittää lähinnä maaseutuasutusta ja joitakin historiallisia rakennuksia. ==Maantiede== Ankober sijaitsee Amharan osavaltiossa noin 175 kilometriä Etiopian pääkaupunki Addis Abebasta koilliseen lähellä Isoa hautavajoamaa. ==Historia== Ankoberila oli ollut pitkään strategista merkitystä sen sijainnin takia. Ankober hallitsi kauppareittejä kohti Punaisellamerelläsijaitsevaa Zeilan satamaa. 1200-luvulta lähtien sen omistuksesta olivat kamppailleet Etiopian ylängön ja alangon eri hallitsijat. Ankober tuli tunnetuksi myös nykyisen Etiopian alueella sijainneen Shewan kuningaskunnan viiden hallitsijan pääkaupunkina. Shewan kuningas Amha Iyasou valtasi alueen 1700-luvulla ja teki siitä pääasiallisen tukikohtansa. Huipussaan Ankoberissa asui ehkä noin 25 000 asukasta. Hämnen jälkeläisensä Menelik II siirsi kuitenkin oman pääkaupunkinsa vuonna 1886 ensin Entotoon ja lopulta Etiopian nykyiseen pääkaupunkiin Addis Abebaan. Ankoberin merkitys väheni paitsi hallinnollisen keskuksen siirtymisen takia, mutta myös kauppareittien muuttumisen takia. Ankoberia käytettiin myöhemmin vielä aseiden varastointiin, sekä poliittisten vankien pitopaikkana. Nykyisin historiallisen Ankoberin paikalla on vain maaseutuasutusta. Paikalla on edelleen joitakin historiallisia rakennuksia, kuten Asfa Wossenin rakennuttama Maryamin kirkko, sekä Sahle Selassien rakennuttama Mikaelin kirkko. Sahle Selassien rakennuttamasta palatsista on jäljellä enää sen kivisten seinien rauniot. ==Väestö== Etiopian vuoden 2007 väerstönlaskun mukaan Ankoberin woredan eli suuremman piirikunnan kokonaisasukasluku oli 66 753. ==Lähteet== Luokka:Etiopian kaupungit Luokka:Amhara