EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eriikka Maalismaa

Jenni Eriikka Maalismaa (20. elokuuta 1980 Oulu – 19. joulukuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen viulisti. == Lapsuus, perhe ja opinnot == Maalismaa aloitti viulutunneilla käymisen 6-vuotiaana Kemissä. 10-vuotiaana Maalismaa muutti perheineen Ouluun. Hän kävi Madetojan musiikkilukiota. Hänen opettajiinsa kuului Ari Angervo. Vuonna 1999 Maalismaa aloitti opiskelun Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Kaija Saarikettu ja Jaakko Ilves. Toiseksi opiskeluvuodekseen hän lähti opiskelijavaihtoon Universität der Künste Berliniin. Vuonna 2003 hän siirtyi Tukholmaan Edsbergin linnan musiikki- instituuttiin, jossa hän kolme vuotta opiskeltuaan suoritti kamarimusiikkidiplomin. Viulisti Reeta Maalismaa on Eriikka Maalismaan vanhempi sisko. Hänen äitinsä on arkkitehti Elli Maalismaa. Näyttelijä Markku Maalismaa puolestaan on hänen enonsa. ==Orkestereissa, kamarimuusikkona ja solistina== Vuonna 2006 Maalismaa pääsi viulistiksi Helsingin kaupunginorkesteriin, jossa hänestä kaksi vuotta myöhemmin tuli toinen konserttimestari. Vuonna 2016 hän siirtyi freelanceriksi. Maalismaa soitti muun muassa Euroopan kamariorkesterissa ja keikkaillut säännöllisesti Oulun kaupunginorkesterissa. Hän vieraili äänenjohtajana ja konserttimestarina Australian Chamber Orchestrassa, BBC’n sinfoniaorkesterissa ja säännöllisesti Tapiola Sinfoniettassa. Marraskuussa 2019 Maalismaa oli solistina Veli Kujalan viulukonserton Auseil kantaesityksessä Osmo Vänskän johtaman Helsingin kaupunginorkesterin kanssa. Myös Jouni Hirvelä sävelsi Maalismaalle viulukonserton. Maalismaa soitti nykymusiikkia Avanti!-orkesterin ja Uusinta Ensemblen kanssa. Hän muodosti Markus Hohdin ja Emil Holmströmin kanssa Tristero-pianotrion. Janne Nisosen, Lilli Maijalan ja Timo-Veikko Valveen kanssa hän perusti Jousia-kvartetin, jonka pohjalta vuonna 2008 perustettiin Jousia Ensemble -kamariorkesteri. Maalismaa toimi lisäksi tapahtumajärjestäjänä ja tapahtumien taiteellisena suunnittelijana. Hän järjesti Klassinen Hietsu -sarjaa Hietsun paviljongissa ja kuratoi Wonderfeel Helsinki -tapahtumaa. Vuonna 2019 Maalismaan ja Emil Holmströmin levytys Robert Schumannin viulusonaateista periodisoittimin sai Emma-palkinnon "vuoden parhaan klassisen" kategoriassa. Levyä seurasi kaksikon levytys Amy Beachin ja Richard Straussin sonaateista (2021, Alba Records). == Häirintäkeskustelu == Maalismaa osallistui nimimerkillä "Eeva" laajan keskustelun herättäneeseen Image-lehden (2/2020) kattavaan artikkeliin seksuaalisesta häirinnästä ja nöyryytyksen kulttuurista klassisen musiikin piirissä. Hän itse kertoi kokeneensa sekä nöyryytystä että seksuaalista häirintää. == Kuolema == Maalismaa kuoli äkillisen aivoverenvuodon seurauksiin joulukuussa 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Rasila (Ruokolahti)

Rasila on Ruokolahden kunnan hallinnollinen keskus. Rasilassa sijaitsee Ruokolahden kunnantalo. Lisäksi alueella on uimaranta sekä Suomen suurin pumptrack-pyöräilyrata liikuntakeskuksen yhteydessä. Nähtävyytenä on Leijona- patsas. == Lähteet == Luokka:Ruokolahti
Żejtun

Żejtun () on kaupunki Maltalla. Sen asukasluku oli 11 386 vuonna 2019. Kaupunki sai nimensä sisilianarabiankielisestä sanasta zaytūn (), joka tarkoittaa oliivia. Żejtunissa on monia perintökohteita, kuten Pyhän Katariinan kirkko ja Pyhän Katariinan vanha kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maltan kunnat
Kuparikoivu

Kuparikoivu (Betula albosinensis) on koivujen (Betula) sukuun kuuluva lehtipuu. Se voidaan luokitella myös himalajankoivun (Betula utilis) alalajiksi. == Ulkonäkö == Kuparikoivu voi kasvaa noin 30 metriä korkeaksi. Sen rungon kuori eli tuohi on kiiltävää, väriltään oranssia tai punertavaa ja repeilee paperimaisina paloina. Oksat ovat punertavanruskeita. Kuparikoivun puuaines on kovaa ja tiheää. Sydänpuu on vaaleanpunertavanruskeaa. Lehtien ruodit ovat 0,5–1,5 cm pitkiä. Lehtilapa on pyöreähkö, 3–8 cm pitkä ja 2–5 cm leveä. Lehtien kärjet ovat teräviä ja laidat toissahalaitaisia. Lehdissä on 10–14 sivusuonta keskisuonen molemmin puolin. Emikukinnot sijaitsevat yksittäin, pareittain tai kolmittain ja ovat 3–4 cm pitkiä sekä halkaisijaltaan noin 1 cm. Kuparikoivu kukkii touko–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä heinä–elokuussa. Hedelminä olevat pähkylät ovat pyöreitä, halkaisijaltaan 2–3 mm ja niissä on kaksi kalvomaista lenninsiipeä. == Elinympäristö ja levinneisyys == Kuparikoivua kasvaa lämpimän alueen lehtimetsissä 1000–3400 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa yhdeksän eri maakunnan alueella. == Käyttö == Kuparikoivun puuainesta käytetään moniin eri käyttötarkoituksiin. Kuparikoivua voidaan kasvattaa myös koristekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Betula albosinensis Luokka:Koivut
Mustatanskanpystykorva

Musta tanskanpystykorva () on tanskalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta sekä Tanskan että Suomen kennelliitot ovat hyväksyneet sen roduksi. == Ulkonäkö == Urosten säkäkorkeus vaihtelee 45-51 cm ja narttujen 42-48 cm välilläRotumääritelmä: Musta tanskanpystykorva. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.11.2024.; painoksi määritellään sukupuolesta riippumatta 16-22 kg. Nimestään huolimatta rotu voi olla mustan lisäksi myös suklaanruskean, kerman tai riistanvärinen. Jalostuksessa tulee kuitenkin aina vähintään toisen vanhemmista olla musta.Sort Spids. Dansk Kennel Klub. Haettu 25.4.2024. == Alkuperä == Nykyinen mustapystykorva on ikivanhan skandinaavisen koiratyypin rekonstruktio. Vanhoissa tanskalaisissa koirakirjoissa rotua kuvaillaan Tanskan yleisimmäksi koiraksi aina keskiajalta 1800-luvun lopulle. Sitä esiintyi mustan lisäksi myös valkoisena ja riistanvärisenä; mustat ja harmaat yksilöt kuuluivat tavalliselle kansalle, kun taas valkoiset olivat keskiluokan suosimia. Tanskalaisen metsästysjärjestön vuonna 1886 järjestämässä koiranäyttelyssä oli mukana mustia pystykorvia, ja juuri niiden kaltaisiksi nykyinen tanskalainen rotujärjestö yrittää nykyistä rotua jalostaa. == Lähteet == Luokka:Pystykorvat Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:SKL 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Luokka:Tanskalaiset koirarodut
Gesnerioideae

Gesnerioideae on gesneriakasvien heimoon kuuluva alaheimo. Vuonna 2013 tähän alaheimoon kuuluvien kasvilajien luokitusta tarkennettiin. == Lähteet == Luokka:Gesneriakasvit
Joona Lindberg

Joona Lindberg (s. 1977) on suomalainen näyttelijä ja teatteri-ilmaisun ohjaaja. Lastenteatteriin erikoistunut Lindberg on työskennellyt myös sairaalaklovnina. == Ura == Lindberg on työskennellyt näyttelijänä turkulaisessa TEHDAS teatterissa ja toiminut sen hallituksessa useita vuosia. Hän on ollut vuodesta 2001 Leikkiteatteri ry:n ohjaaja ja vuodesta 2008 alkaen sairaalaklovni. Lindberg näytteli pääroolin muun muassa teoksessa Mäc – eli sisältäni monitoimiveitsen löysin (2016). Hän oli myös mukana kehittämässä teoksen konseptia. Vuonna 2006 Lindberg näytteli oikeuden puheenjohtajan roolin Turun kaupunginteatterin ja TEHDAS teatterin yhteistuotannossa Vaino. Lindbergillä oli teini-ikäisen Hapan rooli Kari Paljakan ohjaamassa elokuvassa Veturimiehet heiluttaa vuonna 1992. Lindbergin toinen ammatti on puuseppä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yle Areena: Sairaalaklovni Joona Lindberg: "Klovni on ihmisyyden peili" (10 min.) Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Didymocarpoideae

Didymocarpoideae on gesneriakasvien heimoon kuuluva alaheimo. Vuonna 2013 tähän alaheimoon kuuluvien kasvilajien luokitusta uudistettiin. == Lähteet == Luokka:Gesneriakasvit
Pidhaitsi

Pidhaitsi (); aiemmalta nimeltään Tudynh’a (); on kaupunki Ukrainan Ternopilin alueen Ternopilin piirissä. Pidhaitsi sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Koroptsjajoen varrella, 67 kilometriä aluekeskus Ternopilistä lounaaseen. Tammikuun keskilämpötila on −4,4 ja heinäkuun +18,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 630 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 2 609 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 3 203 asukasta, josta ukrainalaisia oli 99,50 prosenttia ja venäläisiä 0,41 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 3 661 asukasta. Paikkakunnan varhaisempi nimi oli Tudynh’a. Se mainitaan ensimmäisen kerran asutuksena vuonna 1397, ja kaupunkina vuonna 1463. Varsinaisena historiallisena perustamisajankohtana pidetään vuotta 1445. Seutu kuului vuosien saatossa useiden eri aatelissukujen omistukseen. Magdeburgin oikeudet paikkakunta sai vuonna 1539. Vuonna 1772 siitä tuli osa Itävaltaa. Vuonna 1908 rakennettiin rautatielinja Lviv–Peremyšljany–Berežany–Pidhaitsi, mutta se jäi viimeistelemättä. Juutalaisten osuus väestöstä oli suuri, vuonna 1910 heitä oli 63 prosenttia paikkakunnan 5 500 asukkaasta. Varsovan sopimuksen (1920) ja Riian rauhansopimuksen (1921) mukaan Pidhaitsista tuli osa Puolaa. Vuonna 1939 osaksi Ukrainan SNT:aa, paikkakunnasta tuli piirikeskus ja se tunnustettiin kaupungiksi. Toisen maailmansodan aikana suuri osa kaupungista tuhoutui ja yli 7 000 juutalaista sijoitettiin ghettoon. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Pidhaitsi on kuulunut Ternopilin piiriin; sitä ennen se oli vuosina 1963-1991 osa Berežanyn piiriä ja 1991-2020 jälleen piirin hallintokeskus. Pidhaytsi7.jpg|Kirkko Pidhaitsissa. Автокефальна православна церква.jpg| Toinen kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Підгаєцька міська громада (gromada.info) Luokka:Ternopilin alueen kaupungit Luokka:Ternopilin piiri
Tomi Lauri

Tomi Juhani Lauri (s. 1979) on suomalainen kuvataiteilija ja lavastaja. Hän on työskennellyt myös televisio- ja elokuvanäyttelijänä. == Ura == Lauri näytteli ensimmäisen kerran yksitoistavuotiaana, mutta ei ollut kiinnostunut näyttelijän ammatista. Hän aloitti opinnot Kuvataideakatemiassa, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi 2008. Hänen tyylilleen on ominaista häivyttää rajaa katsojan ja teoksen välistä. Lauri on lavastanut muun muassa elokuvat Nuoren Wertherin jäljillä (2013) ja Koskinen (2022). Hän on näytellyt autonkuljettajaa Taru Mäkelän komediaelokuvassa Varasto (2011), Christiania television draamasarjassa Ihmeidentekijät (1996–1998) ja Sakua komediasarjassa Kuumia aaltoja (2003). Lauri toimii niin ikään Aalto-yliopiston elokuva- ja televisiolavastuksen opettajana. Tomi Laurin vanhemmat ovat näyttelijät Hannu Lauri ja Hannele Markkula.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 255–256 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kauppalehti: Tomi Lauri voitti Leijona-kisan *Artfacts: Tomi Lauri Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanangoideae

Sanangoideae on gesneriakaavien heimoon kuuluva alaheimo. Vuonna 2013 gesneriakasvien luokitusta tarkennettiin ja tällöin Sanangoideae-alaheimon kasvit erotettiin omaksi alaheimoksi. Alaheimon ainoa suku on Sanango ja ainoa laji Sanango racemosum. Lajia esiintyy Ecuadorissa ja Boliviassa. == Lähteet == Luokka:Gesneriakasvit
Avoin kulttuuri

Avoin kulttuuri on osa monia avoimia liikkeitä, mukaan lukien Avoin lähdekoodi, Avoin tiede ja Avoin tieto, ja se kattaa kulttuurinäkökulmaa perintönä sekä nykyajaisena luovuutena. "Avoin" käsite on palvellut erilaisia tarkoituksia monilla aloilla, ohjelmistoista tieteelliseen viestintään, tutkimukseen ja koulutukseen, tieteeseen ja kulttuuriin. Yleisesti ottaen käsite "avoin" näillä aloilla viittaa usein "tuotu saataville" ilman uudelleenkäyttöä rajoittavia taloudellisia, teknisiä tai oikeudellisia rajoituksia. Kulttuuriperintösektorilla ei ole tällä hetkellä yksimielisyyttä selkeästä avoimen kulttuurin määritelmästä, mutta yleisesti ottaen ollaan yhtä mieltä siitä, että kulttuuriperintöorganisaatioiden tulisi tarjota mahdollisimman avoin digitaalinen pääsy kokoelmiinsa. Yksi avoimen kulttuurin keskeisistä periaatttesista on, että vapaasti jaettavien teosten digitaaliset jäljennökset on asetettava saataville ilmaiseksi ja rajoituksetta. Avoin kulttuuri hyödyntää digitaalista teknologiaa, verkkoa, avointa lisensointia ja julkista verkkotunnusta tarjotakseen vapaan ja avoimen pääsyn kulttuuriperintöön ja mahdollistaakseen sen uudelleenkäytön. Avoin kulttuuri voidaan kuvata digitaalisen kulttuuriperintöaineiston jakamiseksi verkossa mahdollisimman vähäisin tekijänoikeusrajoituksin. == Taustaa == Tekijänoikeus on teollis- ja tekijänoikeuslain ala, joka määrittää, miten muut voivat päästä käsiksi ja käyttää kirjailijoiden (tai tekijöiden) alkuperäisiä teoksia – teoksia, jotka kattavat esim. romaaneja ja oopperoita, yritysten käsikirjoituksia, arkistoita ja jopa kissavideoita lautasliinakirjoituksia.'Berne Copyright Convention - Global definition of copyright terms of protection GLAM on lyhenne sanoista galleriat, kirjastot, arkistot ja museot. Wikimedia-liike otti lyhenteen käyttöön 2010-luvun alussa kuvaamaan kulttuuriperintöön liittyvää toimintaa. Yhteisöjen työ on tämän jälkeen kehittynyt sisältämään toimintaa kulttuuriinstituutioiden ulkopuolella, eikä edusta täysin sitä työtä, jota ihmiset tällä hetkellä tekevät perinnön ja kulttuurin parissa. == Lähteet == Luokka:Avoin sisältö Luokka:Kulttuuripolitiikka
Lisa See

Lisa See (s. 18. helmikuuta 1955, Pariisi, Ranska) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa Kiinaan sijoittuvia romaaneja. See kasvoi Los Angelesin Chinatownissa, jossa sijaitsi hänen isänsä suvun antiikkikauppa. Hän vietti kaupassa paljon aikaa ja kokee kasvaneensa kiinalaiseen kulttuuriin. Lisäksi Seen isoisoisä on kotoisin Kiinasta. Vuonna 1995 See julkaisi esikoisromaaninsa On Gold Mountain. Hän kirjoitti romaanin ymmärtääkseen paremmin kiinalaisen sukuhaaransa historiaa. Sen jälkeen hän kirjoitti vielä kolme teosta, kunnes vuonna 2005 julkaistu Lumikukka ja salainen viuhka nousi lukijoiden suosioon. Teos oli Seen läpimurto. Erään haastattelun mukaan kaikissa hänen teoksissaan yhdistyy vapaus ja eristyneisyys. == Suomennetut teokset == * Kiinalainen verkko. (Flower Net, 1997) Suomentanut Annika Eräpuro. Otava, 1999.. * Lumikukka ja salainen viuhka. (Snow Flower and the Secret Fan, 2005) Suomentanut Hanna Tarkka. WSOY, 2006.. * * Shanghain tytöt. (Shanghai Girls, 2009) Suomentanut Hanna Tarkka. WSOY, 2011.. == Kaikki teokset == * On Gold Mountain: The One-Hundred-Year Odyssey of My Chinese American Family. (sukukronikka) St. Martins Press, 1995.. * Flower Net. HarperCollins, 1997. * The Interior. HarperCollins, 1999. * Dragon Bones. Random House, 2003.. * * Snow Flower and the Secret Fan. Random House, 2005.. * Peony in Love. Random House, 2007.. * Shanghai Girls. Random House, 2009.. * Dreams of Joy. Random House, 2011.. * China Dolls. Random House, 2014. * The Tea Girl of Hummingbird Lane. Scribner, 2017. * The Island of Sea Women. Scribner, 2019.. * Lady Tan's Circle of Women. Simon & Schuster, 2023. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erämaapuhelin

Erämaapuhelin oli Suomessa 1970-luvulta lähtien käytössä ollut ARP-verkkoon perustunut hätäpuhelinjärjestelmä. Erämaapuhelimet oli tarkoitettu erityisesti hälytyksen tekemiseen eksymis- ja sairaustapauksissa.Yleisten teiden hätäpuhelimet... 1979, 6 Niillä voitiin kuitenkin soittaa myös muita puhelinkeskuksen välittämiä vastapuheluita. Erämaapuhelimet mahdollisti autoradiopuhelinverkon (ARP) avautuminen vuonna 1971. Niitä sijoitettiin mm. autiotupien yhteyteen ja poroerotuspaikoille; tietoja niistä julkaistiin kartoissa ja retkeilyoppaissa.Rautio & Partanen 1996, 16, 214-218 Vuonna 1973 puhelimia oli 23 kappaletta. Järjestelmän ollessa laajimmillaan käytössä oli yli 200 puhelinta.Rautio & Partanen 1996, 16 1990-luvun alussa puhelimia ylläpitänyt Tele alkoi karsia puhelimia rikkoutumisen ja vähäisen käytön perusteella. Lapissa oli 180 puhelinta syksyllä 1991, kun Saariselällä järjestettiin aihetta käsitellyt seminaari. Verkon ylläpitokulut olivat tuolloin miljoona markkaa vuodessa. Palvelun säilyttämistä kannattaneet vetosivat turvallisuuteen: ihmishenkiä ja etsintäkustannuksia säästyy järjestelmän ansiosta, Tele puolestaan vetosi kustannuksiin ja tekniikan ikääntymiseen. Soneran viimeksi operoima järjestelmä lakkautettiin vuoden 2000 aikana samalla kun ARP-järjestelmä poistui käytöstä.Mainio 2000 Järjestelmä oli kehitysvaiheessaan, kun yleisten teiden hätäpuhelimia käsittelevä mietintö julkaistiin vuonna 1979. Mietinnössä todettiin, etteivät erämaapuhelimista saadut kokemukset juurikaan palvele tieverkolle kaavaillun hätäpuhelinjärjestelmän suunnittelua.Yleisten teiden hätäpuhelimet... 1979, 31 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Puhelintekniikka Luokka:Palo- ja pelastustoimi Luokka:Lappi
John L. Hennessy

John L. Hennessy (s. 22. syyskuuta 1952) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja liikemies. Hänet tunnetaan erityisesti pioneerityöstään RISC-arkkitehtuurin kehityksessä, josta hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2017. https://amturing.acm.org/award_winners/hennessy_1426931.cfm Hennessy on ollut perustamassa yrityksiä MIPS Computer Systems Inc. ja Atheros. Vuodesta 2016 alkaen hän on toiminut Alphabetin puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet
Dorothy Garrod

Dorothy Annie Elizabeth Garrod (5. toukokuuta 1892 – 18. joulukuuta 1968) oli englantilainen arkeologi, jonka Palestiinassa tekemillä löydöillä oli tärkeä merkitys ihmisen evoluution tutkimisessa. Garrod tutki paleoliittisen eli vanhan kivikauden jäänteitä Gibraltarilla (1925–1926) ja Etelä-Kurdistanissa (1928). Vuodesta 1929 vuoteen 1934 hän johti brittien ja amerikkalaisten yhteisiä kaivauksia Karmelvuorella. Sieltä löytyivät ensimmäiset todisteet paleoliittisista ja mesoliittisista eli keskimmäisen kivikauden kulttuureista Palestiinassa. Vuosina 1931–1932 luolasta ja sen lähellä kalliossa olevasta suojasta löydettiin jäänteitä noin kymmenestä luurangosta. Niiden joukossa oli kokonainen naisen luuranko, jonka tiedetään nyt olevan noin 41 000 vuotta vanha. Kalliosuojasta löydetyt jäänteet ovat noin 5 000 vuotta nuorempia. Jotkut tahot uskovat, että nämä jäänteet edustavat välivaihetta neandertalilaisen ja nykyihmisen välillä. Garrod oli paleoliittisen kauden johtava auktoriteetti monta vuotta, ja hän oli ensimmäinen nainen, joka sai professuurin Cambridgen yliopistossa. Hän toimi arkeologian professorina vuosina 1939–1952. Virkakausi kuitenkin käytännössä keskeytyi sotavuosiksi, kun Garrod palveli naisten ilmavoimajoukoissa (WAAF). Professorikauden jälkeen Garrod palasi kenttätöihin ja osallistui kaivauksiin sekä Ranskassa että Lähi- Idässä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkeologit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Cambridgen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Solonytsivka

Solonytsivka () on kylä Harkovan alueen Harkovan piirissä. Harkovan taajamarakenteeseen kiinnikasvanut kylä sijaitsee noin 14 kilometriä Harkovan keskustasta länteen, alueellisen maantien R46 () varrella. Rautatieasema sijaitsee kylän eteläpuolella. Tammikuun keskilämpötila on −7,4 ja heinäkuun +21,3 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 522 millimetriä. thumb|left|Marsalkka Ivan Konevin muistomerkki ja kirkko. Kylä on perustettu 1600-luvulla, kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli 1938-2024. Ukrainan luovuttua tästä taajamatyypistä tammikuussa 2024, paikkakunnan asema muuttui kyläksi. Ukrainan tilastokeskus arvioi Solonytsivkan väkiluvuksi 13 254 (2022). Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 13 692 asukasta. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Solonytsivka on kuulunut Harkovan piiriin. Sitä ennen paikkakunta oli osa Derhatšin piiriä. Nykyään Solonytsivka on Solonytsivkan hromadan keskus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainan kylät Luokka:Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Harkovan piiri
Wilhelm Zimmermann

Wilhelm Zimmermann (2. tammikuuta 1807 Stuttgart – 22. syyskuuta 1878 MergentheimZimmermann, Balthasar Friedrich Wilhelm, Nordisk familjebok. Uggleupplagan. 33, palsta 784. Nordisk familjeboks förlag 1922) oli saksalainen runoilija ja historiantutkija. Hän opiskeli teologiaa, ja toimi professorina Stuttgartissa teknillisessä oppilaitoksessa. Hänet kuitenkin erotettiin poliittisista syistä, sillä hän kuului niin sanottuun tynkäparlamenttiin. Hän työskenteli pappina Leonbronnissa ja Owenissa. Hän laati useita historiallisia tutkielmia, muun muassa Geschichte des grossen Bauernkriegs,Zimmermann, Wilhelm, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1854. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 joka käsittelee 1500-luvulla Saksassa syntynyttä kapinaliikehdintääTalonpoikaissodat, (artikkelin lopussa teos mainitaan lähteenä) Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1142. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset historioitsijat Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Hennessy

Hennessy tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== * Jill Hennessy (s. 1968), kanadalainen näyttelijä * John L. Hennessy (s. 1952), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja liikemies * Josh Hennessy (s. 1985), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Richard Hennessy (1724—1800), Hennessy- konjakkitislaamon perustaja ==Muut== * Hennessy, ranskalainen konjakkimerkki Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Barry (televisiosarja)

Barry on yhdysvaltalainen HBO:n tuottama musta komedia, jonka ovat luoneet sekä käsikirjoittaneet Alec Berg ja Bill Hader. Sarjassa näyttelevät mm. Bill Hader, Stephen Root, Sarah Goldberg, Anthony Carrigan, Henry Winkler, Michael Irby sekä Glenn Fleshler. Sarja alkaa Bill Haderin näyttelemän entisen sotilaan nykyisen palkkamurhaajan, Barry Berkmanin, eksyessä uhria varjostaessaan draamakurssille. Barry päättääkin ryhtyä tavoittelemaan näyttelijänuraa hänen pomonsa, Monroe Fuchesin, suureksi harmiksi. Sarja seuraa Barryn tasapainoittelua rikollisen sekä "normaalin" uran välillä hänen joutuessaan useisiin tiukkoihin paikkoihin yrittäen silti pitää kiinni unelmistaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:HBO:n televisio-ohjelmat
Tour of the Alps

Tour of the Alps eli "Alppien ympäriajo" (aiemmin Giro del Trentino) on vuosittain järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Italiassa ja Itävallassa. Kilpailussa on yleensä 4 tai 5 etappia, ja koska kilpailu järjestetään Alppien vuoristossa, niin kaikki etapit ovat hyvin mäkisiä. Kilpailureitin pituus on viime vuosina ollut noin 700 kilometrin luokkaa. Kilpailu kuuluu UCI ProSeries -kilpailusarjaan, joka on toiseksi korkein maantiepyöräilyn kilpailusarja UCI World Tourin jälkeen. Kilpailu järjesttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1962 nimellä Giro del Trentino, jonka nimisenä se tunnettiin vuoteen 2016 asti, kunnes 2017 kilpailun nimeksi tuli Tour of the Alps. Vuonna 2015 kilpailu yhdistyi Italiassa järjestettävän yhden päivän kilpailun Trofeo Melindan kanssa, jolloin kilpailun nimi oli Giro del Trentino Melinda. Huhtikuussa ajettava Tour of the Alps on monelle ammattipyöräilijälle tärkeä valmistautumiskilpailu toukokuussa ajettavaa Italian ympäriajoa varten. Kaiken kaikkiaan yksitoista pyöräilijää on voittanut urallaan molemmat kilpailut. Kymmenen heistä on italialaisia, jotka voittivat ensiksi Giro del Trentinon ja myöhemmin Italian ympäriajon. He ovat Francesco Moser, Giuseppe Saronni, Franco Chioccioli, Gianni Bugno, Gilberto Simoni, Paolo Savoldelli, Damiano Cunego, Vincenzo Nibali, Ivan Basso ja Michele Scarponi. Poikkeuksen tekee isobritannialainen Tao Geoghegan Hart, joka voitti ensin Italian ympäriajon vuonna 2020 ja vasta sen jälkeen Tour of the Alpsin vuonna 2023. Italialainen Damiano Cunego on voittanut kilpailun ennätykselliset kolme kertaa. Kilpailun voitto on mennyt italialaiselle kaikkiaan 29 kertaa, joka on selvästi enemmän kuin muille kansalaisuuksille. Suomalainen Kjell Carlström osallistui kilpailuun vuosina 2003, 2004 ja 2009. Jaakko Hänninen on osallistunut kilpailuun vuosina 2021 ja 2022. == Miesten kilpailun tulokset == == Naisten kilpailu == Naisten kilpailu tunnettiin nimellä Giro del Trentino Alto Adige-Südtirol. Sitä järjestettiin vuodesta 1994 vuoteen 2017 asti. Italialainen Fabiana Luperini voitti kilpailun kuudesti. Suomalainen Pia Sundstedt voitti kilpailun kahdesti vuosina 1997 ja 2000, sekä sijoittui kolmanneksi vuonna 1999. === Naisten tulokset === == Katso myös == * Tirreno–Adriatico * Tour de Romandie * Critérium du Dauphiné * Tour de Suisse == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut (tourofthealps.eu) Luokka: Pyöräilykilpailut Italiassa
Rachel Abbott

Rachel Abbott (oikealta nimeltään Sheila Rodgers) on brittiläinen kirjailija, joka on julkaissut suosittuja salapoliisiromaaneita. Abbot aloitti työuransa mediayhtiössä kirjoittamalla käyttöohjeita ja pelien juonikäsikirjoituksia. Vuonna 2000 hän muutti Italiaan. Hän kirjoitti salapoliisiromaanin käsikirjoituksen, mutta kustantajat eivät huolineet sitä. Niinpä hän julkaisi sen omakustanteena, samoin kuin kuusi seuraavaakin kirjaansa. Neljässä vuodessa kirjoja myytiin yli miljoona kappaletta. Ne ovat olleet erityisen suosittuja e-kirjoina Amazonin Kindle-alustalla. Vuonna 2017 Abbott teki sopimuksen perinteisen kustantamon kanssa, samalla kun jatkoi kirjojensa julkaisemista Kindlen suorakustanteina. Abbottin kirjoja on käännetty 21 kielelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rachel Abbott (2016): 14 hour days, marketing and dealing with snobbery: my life as a self-published bestseller The Guardian Luokka:Brittiläiset kirjailijat
Sofia Järnefelt

Sofia Järnefelt (s. 1982) on suomalainen muotisuunnittelija. Hän valmistui Aalto-yliopiston vaatesuunnittelun linjalta vuonna 2011. Hän on työskennellyt mm. freelance-suunnittelijana Marimekolle. Lisäksi Järnefelt on ollut mukana useiden sesonkien ajan Peclers Paris -nimisen trenditoimiston konsulttina sekä opettanut muotisuunnittelua Donghuan yliopistossa Shanghaissa. Tällä hetkellä Järnefelt tekee suunnittelua Hedvig-vaatemerkin alla, jonka hän perusti vuonna 2021 yhdessä Taru Lahden kanssa. Järnefelt toimii myös alan opettajana Aalto- yliopistossa. Järnefelt on toiminut MTV3-kanavalla esitetyn Muodin huipulle -ohjelman mentorina (2023 ja 2024). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yrjö V. Lehtonen

Yrjö Vihtori Lehtonen (12. toukokuuta 1891 Helsinki – 1. elokuuta 1985 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi, joka toimi sekä korkeimman oikeuden jäsenenä että pitkään kihlakunnantuomarina. Lehtosen vanhemmat olivat vartioesimies Kustaa Vihtori Lehtonen ja Adolfina Ahlstén ja puoliso vuodesta 1929 Senja Pohjolainen (1898–1981). Lehtonen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta 1910 ja suoritti oikeustutkinnon 1914 ja ylemmän hallintotutkinnon 1915. Varatuomarin arvon hän sai 1917. Lehtonen oli senaatin talousosaston ylimääräinen kopisti 1917–1918 ja korkeimman oikeuden lähettäjä vuodesta 1918, notaari vuodesta 1919 ja nuorempi oikeussihteeri 1928. Viipurin hovioikeuden asessori hän oli 1928–1931, Heinolan tuomiokunnan tuomari 1931–1935 ja korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos 1935–1939. Hän oli sitten Pirkkalan tuomiokunnan tuomari 1939–1948 ja Tuusulan tuomiokunnan tuomari 1948 - 1961. Lehtonen oli Suomen kihlakunnantuomarien yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1942, puheenjohtaja 1956–1961 ja kunniapuheenjohtaja 1963. Hänellä oli myös useita asiantuntijatehtäviä eri toimikunnissa ja komiteoissa. Heinolan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana hän toimi 1934. Ansioistaan Lehtonen sai harvinaisen presidentin myöntämän kultaisen valtion virka-ansiomerkin XL vuonna 1957. Pistooliammuntaa vielä yli 90-vuotiaana harrastanut Lehtonen oli Suomen Ampujainliiton johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja varapuheenjohtaja 1953–1955. Suomen mestari eri pistooliammunnan lajeissa hän oli toistakymmentä kertaa.Kuka kukin on 1954, s. 465. Viitattu 26.4.2024.Kuolleita, Oikeusneuvos Yrjö V. Lehtonen. Helsingin Sanomat, 7.8.1985, s. 16. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Heinolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Stenebyen

Stenebyen (tunnettu myös nimellä Tjelta) on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 999 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Sola (Norja)
Hålandsmarka

Hålandsmarka on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,17 neliökilometriä ja asukasluku 902 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Sola (Norja)
Kolnes

Kolnes on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta- ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 604 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Sola (Norja)
Pia Tjelta

Pia Tjelta (s. 12. syyskuuta 1977 Stavanger) on norjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissa. Hän aloitti uransa tukholmalaisessa teatteriryhmässä 1990-luvun lopulla ja valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2006. Tämän jälkeen hän sai kiinnityksen Det Norske Teatretiin. Sittemmin hän on näytellyt myös muun muassa Norjan kansallisteatterissa. Vuonna 2019 Tjelta sai parhaan naispääosan Amanda- palkinnon roolistaan Mariana Tuva Novotnyn ohjaamassa elokuvassa Blindsone. Hän on myös voittanut Gullrutenin kahdesti, parhaasta sivuosasta vuonna 2022 ja parhaana näyttelijänä 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herborg Kråkevik

Herborg Kråkevik (s. 28. joulukuuta 1973 Jondal) on norjalainen näyttelijä ja laulaja. Hän aloitti uransa kabareetaiteilijana 1990-luvulla ja on julkaissut useita levyjä, joissa on muun muassa tulkinnut vanhoja kansanlauluja. Näyttelijänä hän on esiintynyt muun muassa Den Nationale Scenessä, Oslo Nye Teaterissa ja Det Norske Teatretissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigrid Bonde Tusvik

Sigrid Bonde Tusvik (s. 2. helmikuuta 1980 Oslo) on norjalainen koomikko ja juontaja. Hän aloitti stand upin tekemisen vuonna 2003 ja on myös juontanut televisio-ohjelmia NRK:lla ja TV 2:lla. Vuodesta 2012 hän on tehnyt Tusvik & Tønne -podcastia Lisa Tønnen kanssa. Tuskvik on herättänyt huomiota räväkällä tyylillään. Esimerkiksi vuonna 2019 hän vastusti aborttioikeuden kiristyksiä esiintymällä Oslon keskustassa punaisessa kaavussa viittauksena The Handmaid’s Tale – Orjattaresi -televisiosarjaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset stand up -koomikot Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tusvik

Tusvik on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi: * Marit Tusvik (s. 1951), kirjailija * Sigrid Bonde Tusvik (s. 1980), koomikko
Martha Tynæs

Martha Ottomine Steen Tynæs (5. marraskuuta 1870 Flora – 8. tammikuuta 1930 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja naisasianainen. Hän oli Oslon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1901–1919 ja samalla koko Norjan ensimmäisiä kunnanvaltuustossa istuneita naisia, sekä työväenpuolueen keskushallituksen jäsen. Työväenpuolueen radikalisoituessa vuonna 1921 Tynæs siirtyi maltilliseen Norjan sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen. Poliitikkona Tynæsille tärkeä asia oli yksinhuoltajaäitien asema. Hän oli mukana asiantuntijaryhmässä, joka oli laatimassa sosiaaliministeri Johan Castbergin nimen saaneita "Castbergin lakeja", joilla muun muassa avioliiton ulkopuolella syntyneet lapset saivat perimisoikeuden. Arbeiderpartiets sentralstyre 1906–1909.jpg|Norjan työväenpuolueen keskushallitus 1906–1909. Tynæs äärimmäisenä oikealla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Dagny Juel

Dagny Juel Przybyszewska (8. kesäkuuta 1867 Kongsvinger, Norja – 5. kesäkuuta 1901 Tbilisi, Georgia) oli norjalainen pianisti ja kirjailija. Hän aiheutti kohua naisen seksuaalisuutta käsitelleillä novelleilla ja näytelmillä. Juel opiskeli 1890-luvulla Berliinissä, missä hänestä tuli osa boheemia taiteilijapiiriä. Sieltä hän löysi myös puolisonsa, kirjailija Stanisław Przybyszewskin, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Vuonna 1901 vasta 33-vuotias Juel ammuttiin hotellissa Georgian Tbilisissä. Tappajan huhuttiin olleen mustasukkainen rakastaja, mutta todennäköisempänä pidetään, että ampuja oli vain mieleltään sairas ystävä. ==Kuvia== Rolighed.jpg|Juelin lapsuudenkoti Rolighed Kongsvingerissä. Rakennuksessa toimii nykyisin museo. Stachu Dagny.jpg|Juel yhteiskuvassa miehensä kanssa 1890-luvun lopulla. Karmelicka.jpg|Pariskunnan koti Krakovassa. DJ nygrav.jpg|Juelin hautakivi Tbilisin puolalaisella hautausmaalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset pianistit Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Borghild Langaard

Borhild Bryhn Langaard (23. heinäkuuta 1883 Kongsvinger – 20. marraskuuta 1939 Oslo) oli norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Gina Oselion ja Nina Griegin johdolla ja teki ensiesiintymisensä Norjan kansallisteatterissa vuonna 1907. Hän esiintyi myös muun muassa Covent Gardenissa Lontoossa, Dramatenissa Tukholmassa ja Wienin valtionoopperassa. Erityisesti hänet tunnettiin Richard Wagnerin tulkitsijana. Langaard kuoli vuonna 1939 ja hänet on haudattu Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle Osloon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kyberresilienssisäädös

Kyberresilienssisäädös on Euroopan unionin asetus, joka vaatii tuotteillta ja ohjelmistoilta tiettyjen kyberturvallisuusvaatimuksien noudattamista. Asetus koskee sekä valmistajia että jälleenmyyjiä. Asetuksen tavoitteina on, että: digitaalisen komponentin sisältäviä tuotteita koskevat yhdenmukaiset säännöt; tuotteiden suunnittelussa, kehityksessä, valmistuksessa ja ylläpidossa koko ketjun kautta noudatetaan vaatimuksia; sekä tuotteiden elinkaaren ajan on tarjottava tukea. Ehdotus asetuksesta julkaistiin syyskuussa 2022. Keväällä 2023 asetusta kritisoitiin sen aiheuttamista ongelmista avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehityksessä. Eri tahot kuten Eclipse Foundation kirjoittivat yhdessä avoimeen kirjeen Euroopan komissiolle näkökohtien huomioon ottamiseksi. Esimerkiksi Mozilla tuki asetuksen ajatusta, mutta halusi selvennyksiä mitä "kaupallinen aktiviteetti" tarkoittaa avoimen lähdekoodin ohjelmistoille. Open Source Initiative kiinnitti huomiota "kaupallisen" epämääräiseen määrittelyyn, joka on määritelty EU:n "sinisessä oppaassa". Kritiikin kohteena oli myös, että useilla avoimen lähdekoodin kehittäjillä ei ole liikevaihtoa eikä resursseja vaadittuun tasoon. The Registerin mukaan ohjelmistoja eivät kehitä vain yritykset, vaan yksittäisellä elintärkeän ohjelmiston kehittäjällä ei ole liikevaihtoa eikä kontrollia sen käyttäjistä. 1\. joulukuuta 2023 ilmoitettiin lainsäätäjien yhteisymmärryksestä. Avoimen lähdekoodin edustajat olivat tyytyväisiä annetun palautteen huomiointiin ja muutokset otettiin hyvin vastaan. Muun muassa täsmällisempää ymmärrystä kiitettiin ja edustajan rooli säätiöiden tapauksessa huomattiin. Asetus julkaistiin joulukuussa 2023. Asetus on jatkoa vuoden 2020 kyberturvallisuusstrategialle. Asetus tulee voimaan vuoden 2024 puolivälissä ja avoimen lähdekoodin kehitykseen tulee edustajien roolit, jotka ovat valmistajien kaltaisia rooleja. Arvioiden mukaan vapaa ja avoin lähdekoodi kattaa noin 70-90 prosenttia moderneista ohjelmistoratkaisuista. Useimmat vaatimukset ovat yleisesti hyväksyttyjä parhaita käytäntöjä, kuten turvalliset oletusasetukset, tietoturvapäivitykset, suojaus luvattomalta pääsyltä ja julkaisut ilman tunnettuja haavoittuvuuksia. Osa vaatimuksista on vaikeammin määriteltäviä. Jokaisen tuotteen (joka tarkoittaa jokaista ohjelmiston julkaisua) on sisällytettävä arvio kyberturvallisuusriskeistä sekä julkaisuun liittyvä dokumentaatio, jossa on muun muassa ennakoidut käyttökohteet, tuen aikajakso ja tietoturvapäivityksien asennusmenetelmä. Ohjelmistot voidaan sijoittaa eri luokkiin, jossa luokan II ohjelmistojen on käytävä läpi pakollinen ulkoinen tietoturva-arviointi, ja luokan I ohjelmistojen vain tietyissä tapauksissa. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin asetukset Luokka:Tietoturva
Tripti Dimri

Tripti Dimri (; s. 23. helmikuuta 1994 Uttarakhand, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Esiinnyttyään pienessä roolissa jännityselokuvassa Mom (2017) hän näytteli ensimmäistä suurempaa rooliaan komediaelokuvassa Poster Boys (2017), ja hänen ensimmäinen pääroolinsa oli romanttisessa draamassa Laila Majnu (2018). Hän sai tunnustusta kriitikoilta suorituksistaan Anvita Duttin aikakausielokuvissa Bulbbul (2020) ja Qala (2022), joista ensimmäinen ansaitsi hänelle Filmfare OTT Awards -palkinnon. Dimri esiintyi Forbes Indian vuoden 2021 30 Under 30 -listalla. Hän saavutti suosiota sivuroolilla tuottoisassa toimintaelokuvassa Animal (2023) ja ansaitsi ehdokkuuden parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon saajaksi. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2017 Mom Swati Poster Boys Riya 2018 Laila Majnu Laila 2020 Bulbbul Bulbbul 2022 Qala Qala Manjushree 2023 Animal Zoya Riaz == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rauman kaupunginkirjasto

Rauman kaupunginkirjasto sijaitsee Alfredinkadulla Raumalla. Kirjaston on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki ja se on valmistunut vuonna 2004. Kirjasto tarjoaa asiakkailleen maksutta käyttöön kirjallisuutta, elokuvia, musiikkia, pelejä, lehtiä sekä digitaalisia aineistoja. Rauman kaupunginkirjastolla on pääkirjaston lisäksi neljä lähikirjastoa ja kirjastoauto. Lähikirjastot sijaitsevat Kodisjoella, Kourujärvellä, Lapissa ja Pyynpäässä. Kirjaston palveluita voi käyttää myös internetin kautta. Rauman kaupunginkirjasto kuuluu Satakirjastot-yhteisjärjestelmään. Koko maakunnan yleisten kirjastojen aineistot ovat jokaisen asiakkaan käytettävissä ja sama kirjastokortti käy kaikissa alueen kirjastoissa. == Lähteet == *Tietoa kirjastosta *Kirjaston etusivu === Viitteet === Luokka:Suomen kirjastot Luokka:Rauma Luokka:Ilmari Lahdelman suunnittelemat rakennukset Luokka:Rainer Mahlamäen suunnittelemat rakennukset
Helen Zimmern

Helen Zimmern (1846 Hampuri – 1934Zimmern, Helen Deutsche Biographie, viitattu 26.4.2024 ) oli saksalaissyntyinen englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti kertomuksia, joita julkaistiin kokoelmina, esimerkiksi Stories in precious stones (1873), Told by the Waves (1874), Tales from the Edda (1882), sekä tutkielmat Schopenhauer, his life and philosophy (1876) ja G. E. Lessing, his life and his works (1878). Hän käänsi englanniksi Gotthold Ephraim Lessingin teoksen Hamburgische Dramaturgie.Zimmern, Helen Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1854. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
St Paul's School

St Paul’s School on yksi Englannin huomattavimmista yksityiskouluista (public school). Koulun perusti vuonna 1509 John Colet, Lontoon St. Paulin katedraalin dekaani. Koulu sijaitsi alun perin katedraalin kirkkomaalla, mutta tuhoutui Lontoon suurpalossa vuonna 1666. Koulu rakennettiin uudelleen vuonna 1670. St Paul’s School siirrettiin Citystä Hammersmith Roadille vuonna 1884, ja vuonna 1968 koululle rakennettiin kokonaan uusi kampusalue Lontoon Richmond upon Thamesin kaupunkipiiriin. St Paul’s Schoolin koulun oppilasmäärät ja akateeminen maine kasvoivat 1800-luvulla merkittävästi. Koulun entisiä oppilaita ovat runoilija John Milton, päiväkirjoistaan tunnettu Samuel Pepys, tähtitieteilijä ja matemaatikko Edmond Halley sekä John Churchill, Marlborough'n herttua. St Paul's School on yksi alkuperäisistä niin sanotuista suurista yksityiskouluista. Muita suuria yksityiskouluja ovat Charterhouse School, Eton College, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College. == Lähteet == Luokka:Lontoon koulutus Luokka:Brittiläiset oppilaitokset Luokka:Richmond upon Thames
Automaattilypsy

Automaattilypsy on lypsytapa, jossa lypsytyön tekee lypsyrobotti. Automaattilypsy perustuu automaatioon, lehmän vapaaehtoiseen haluun tulla lypsyrobotille ja ihmisen ammattitaitoon huolehtia maidontuotannon kokonaisuudesta. Automaattilypsy mahdollistaa lypsyn ajankohdasta riippumatta ja lehmiä lypsylle houkuttelee maittava rehu ja miellyttävä lypsykokemus. Automaattilypsyn yhteydessä yksittäisestä lehmästä ja koko karjasta saadaan kerättyä valtavasti dataa, jota voidaan hyödyntää matotilan johtamisessa ja päätöksen teossa. Dataa kertyy muun muassa lehmän syömästä rehun määrästä lypsyrobotilla, maidon määrästä ja laadusta, lehmän painosta tai kuntoluokasta sekä sen aktiivisuudesta pihattonavetassa. Pihattonavetta mahdollistaa eläimille turvalliset ja lajityypilliset olosuhteet. Suomessa ensimmäiset lypsyrobotit ovat aloittaneet työnsä 2000-luvun alussa. Automaation kehittyminen, työvoiman saatavuus maaseudulla sekä maatalousyrittäjien halukkuus investointeihin ovat tekijöitä, jotka vaikuttavat automaattilypsyn yleistymiseen. Luokka:Lypsykarjatalous
Lenka Fárová

Lenka Fárová (s. 5. maaliskuuta 1970 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen kääntäjä, kirjallisuukriitikko sekä yliopisto-opettaja. Hän on kääntänyt laajasti suomenkielistä kirjallisuutta tšekiksi. Fárová on Kaarlen yliopiston Germaanisten kielten tutkimusinstituutin apulaisjohtaja. ==Ura== Fárová aloitti suomen- ja englannin kielten opiskelunsa Prahan Kaarlen yliopiston humanistisessa tiedekunnassa vuonna 1988. Hän valmistui 1993 ja kirjoitti Pro gradunsa aiheesta Suomalainen kirjallisuus Tšekissä. Suomen kielen tohtoriksi Fárová valmistui vuonna 2003. Hänen väitöskirjansa käsitteli suomenkielisten verbien valensseja. Kaarlen yliopston lisäksi Fárová on opiskellut myös Jyväskylän-, Helsingin-, sekä Joensuun yliopistoissa. Nykyään hän opettaa Kaarlen yliopistossa suomea ja toimii sen Germaanisten kielten tutkimusinstituutin apulaisjohtajana. Fárován kirjoituksia julkaistaan säännöllisesti iLiteratura -verkkolehdessä. Hän on johtanut lehden suomen kieltä ja kulttuuria käsittelevää osastoa vuodesta 2005. ==Käännökset== === Romaanit === *Leena Lehtolainen: Spirála smrti. Hejkal, 2009 (alkuteos Kuolemanspiraali) * Leena Lehtolainen: Bodyguardka. Argo, 2014 (alkuteos Henkivartija) * Leena Lehtolainen: Bodyguardka II. - Lev práva. Argo, 2014 (alkuteos Oikeuden jalopeura) * Tommi Kinnunen: Čtyřcestí. Argo, 2016 (alkuteos Neljäntienristeys) *Pentti Saarikoski: Čas v Praze. dybbuk, 2017 (alkuteos Aika Prahassa) * Katja Kettu: Můra. Argo, 2017 (alkuteos Yöperhonen) * Tommi Kinnunen: Vystrkov. Argo, 2018 (alkuteos Lopotti) * Juha Hurme: Tivoli. Labyrint, 2018 (alkuteos Tivoli) * Rosa Liksom: Paní plukovníková. Kniha Zlín, 2019 (alkuteos Everstinna) * Pentti Haanpää: Rýžovači zlata. Český rozhlas Vltava, 2020 (alkuteos Kullanhuuhtojat) * Pentti Haanpää: Poslední cesta. Český rozhlas Vltava, 2020 (alkuteos Viimeinen matka) * Martta Kaukonen: Krvavý motýl. Kniha Zlín, 2023 (alkuteos Terapiassa) === Lastenkirjat === *Aino Havukainen ja Sami Toivonen: Tatu a Patu Superhrdinové. Albatros, 2013 (alkuteos Tatu ja Patu supersankareina) * Aino Havukainen ja Sami Toivonen: Tatu a Patu Vesmírné dobrodružství. Albatros, 2013 (alkuteos Tatun ja Patun avaruusseikkailu) * Cristal Snow: Víly a kouzelný dort. Albatros, 2022 (alkuteos Penni Pähkinäsydän ja kauhea kadotuskakku) === Tietokirjat === * Eino Jutikkala ja Kauko Pirinen: Dějiny Finska. Lidové noviny, 2001 (alkuteos Suomen historia) * Jessikka Aro: Putininovi trollové. Denník N, (alkuteos Putinin trollit) Lähteet == Kunnianosoitukset == Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Fároválle Suomen Leijonan ritarikuntan 1. luokan ristin vuonna 2020 suomen kielen ja kulttuurin popularisoinnista Tšekissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšekkiläiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Kirjallisuuskriitikot Luokka:Elävät henkilöt
Lynda La Plante

Lynda La Plante (s. 1946) on englantilainen kirjailija. Hän on julkaissut lähinnä salapoliisiromaaneja ja laatinut käsikirjoituksen useisiin laadukkaisiin ja palkittuihin tv-sarjoihin, kuten Epäilyksen polttopiste, Katkera muuri ja Leskien keikka. La Planten käsikirjoittamaa rikosdraamasarjaa Epäilyksen polttopiste kuvattiin 1990-luvulla ja 2000-luvun alkuvuosina. Pääosassa määrätietoisena rikosylikomisario Jane Tennisonina nähtiin Helen Mirren. Sarjalle tehtiin vuonna 2019 taustoittava spin off -sarja Epäilyksen polttopiste: Tennison joka kertoo Tennisonin uran alkuvaiheista. La Plante oli tyttönimeltään Lynda J. Titchmarsh ja kasvoi Liverpoolissa. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa hän oli menestyvä näyttelijä nimellä Lynda Marchal. Hän esiintyi teatterissa vastanäyttelijänään Anthony Hopkins ja näytteli myös Royal Shakespeare Companyn ja National Theatren kanssa. Hän näytteli sivuosia myös useissa televisiosarjoissa. Hän oli naimisissa yhdysvaltalaisen muusikon Richard La Planten kanssa 17 vuoden ajan. Avioeronsa jälkeen hän kasvatti adoptoidun lapsen yksinhuoltajana. La Plante palkittiin elämäntyöstään Britannian rikoskirjailijaliiton Timanttinen tikari -palkinnolla vuonna 2024. Vuonna 2008 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon (CBE). == Lähteet == Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
1-nitroso-2-naftoli

1-nitroso-2-naftoli (C10H7NO2) on fenoleihin ja nitrosoyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa 1-nitroso-2-naftoli on keltaista, oranssia tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta paremmin emäksisiin liuoksiin. Sen sijaan useat orgaaniset liuottimet, esimerkiksi etanoli, dietyylieetteri, kloroformi ja bentseeni liuottavat ainetta. 1-nitroso-2-naftolilla on kaksi tautomerista muotoa, jotka ovat hydroksinitrosoisomeeri ja kinonimonoksiimi-isomeeri. 1-nitroso-2-naftoli muodostaa komplekseja useiden metalli-ionien kanssa. Sidoksen komplekseissa muodostavat hydroksyyliryhmän happiatomi ja metallista riippuen nitrosoryhmän happi- tai typpiatomi. Monet näistä komplekseista liukenevat orgaanisiin liuottimiin. 1-nitroso-2-naftolia valmistetaan 2-naftolin ja typpihapokkeen tai natriumnitriitin ja rikkihapon reaktiolla. Eräitä 1-nitroso-2-naftolin metallikomplekseja käytetään väriaineina, ja 1-nitroso-2-naftolista myös valmistetaan muita väriaineita. Yhdistettä käytetään reagenssina määritettäessä koboltin, raudan, molybdeenin tai palladiumin pitoisuuksia spektrofotometrisesti ja muodostamaan orgaanisiin liuottimiin liukenevia komplekseja uuttoa varten. Polttoaineiden lisäaineena 1-nitroso-2-naftoli estää hartsin muodostumista.Roderich Raue & John F. Corbett: "Nitro and Nitroso Dyes", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000.Ram W. Sabnis, Erwin Ross, Jutta Köthe, Renate Naumann, Wolfgang Fischer, Wilhelm-Dietrich Mayer, Gerhard Wieland, Ernest J. Newman & Charles M. Wilson: "Indicator Reagents", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2009. == Lähteet == Luokka:Fenolit