EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pittakos

Pittakos (, , n. 650–570 eaa.) oli Hyrradioksen poika, kotoisin Mytilenestä Lesbokselta. Hänet lasketaan Kreikan seitsemän viisaan joukkoon. Pittakos toimi Mytilenen armeijan kenraalina, ja oli armeijoineen voitokas taistelussa ateenalaisia ja heidän komentajaansa Frynonia vastaan. Saavutetun voiton seurauksena mytileneläiset pitivät Pittakosta suuressa arvossa. He antoivat hänelle kaikkein ylimmän vallan. Hänen aikanaan kaupunki ja sen perustuslaki laitettiin hyvään kuntoon. Hän luopui vallasta kymmenen hallitusvuoden jälkeen. Jotkut kirjoittajat mainitsevat, että hänellä olisi ollut poika nimeltä Tyrrhaios. Legendan mukaan hänen poikansa tapettiin, ja kun murhaaja tuotiin Pittakoksen eteen, hän päästi tämän vapaaksi, sanoen "armo on parempi kuin katumus". Tästä syystä Herakleitos kertoo hänen sanoneen miehen vapauttaessaan "armo on parempi kuin rangaistus". Pittakokselta säilyi joukko mietelauseita, joista suurin osa on kadonnut. Joitakin hänen sanontojaan ovat: * "On vaikeaa olla hyvä mies." * "Edes jumalat eivät voi taistella pakkoa vastaan." * "Valta osoittaa miehen." * "Älä kerro etukäteen mitä aiot tehdä, sillä jos epäonnistut, sinulle tullaan nauramaan." * "Älä moiti miestä hänen epäonnestaan, sillä Nemesis voi yllättää sinut." * "Pidäty puhumasta pahaa paitsi ystävistäsi, myös vihollisistasi." * "Vaali totuutta, hyvää uskoa, tottumusta, nokkeluutta, seurallisuutta ja ahkeruutta." Pittakoksen kukoistuskausi oli 42:n olympiadin aikana. Hän kuoli 52:n olympiadin kolmantena vuonna, elettyään yli 70 vuotta. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit: ** Pittakoksen elämäkerta ** Pittakoksen elämäkerta Luokka:Kreikan seitsemän viisasta Luokka:650-luvulla syntyneet Luokka:570-luvulla kuolleet
Made in Heaven

Made in Heaven on Queen-yhtyeen studioalbumi, joka ilmestyi marraskuussa 1995. Se nousi listaykköseksi muun muassa Suomessa, jossa levyä on myyty yli 50 000 kappaletta. Made in Heavenin tekivät Brian May, Roger Taylor ja John Deacon laulaja Freddie Mercuryn kuoleman jälkeen. Levy sisältää muun muassa kappaleita, jotka oli äänitetty aiemmin Mercuryn kanssa. Monet näistä kappaleista on sovitettu kokonaan uudestaan. == Kappaleet == # # #:Mercuryn uudelleen sovitettu soolokappale Mr. Bad Guy -albumilta # #: Gospel- vaikutteinen kappale 1980-luvulta # #: Viimeinen Mercuryn laulama kappale # #: Uudelleen sovitettu versio Scandal-singlen b-puolesta vuodelta 1989 # #: Mercuryn uudelleen sovitettu soolokappale Mr. Bad Guy -albumilta # #: Uusi versio Taylorin The Cross -yhtyeen vuonna 1987 levyttämästä kappaleesta, mukana Mercuryn laulu # #: Queenin versio kappaleesta, joka julkaistiin alun perin Brian Mayn sooloalbumilla Back to the Light vuonna 1992 # # #: Viimeinen Mercuryn kirjoittama kappale # # CD-julkaisussa on tuottaja David Richardsin luoma pitkä päätösraita: 13. == Singlet == * Heaven For Everyone (Taylor) – 23. lokakuuta 1995 * A Winter's Tale (Queen) / Thank God It's Christmas (Taylor/May) – 11. joulukuuta 1995 * Too Much Love Will Kill You (May/Musker/Lamers) / We Are The Champions (Mercury) – 26. helmikuuta 1996 * Let Me Live (Queen) / Fat Bottomed Girls (May) – 17. kesäkuuta 1996 * You Don't Fool Me (Queen) – 18. marraskuuta 1996 == Kokoonpano == * Freddie Mercury – laulu, piano, koskettimet * John Deacon – bassokitara, koskettimet * Roger Taylor – rummut, lyömäsoittimet, koskettimet, laulu * Brian May – kitara, koskettimet, laulu * Taustalaulajat kappaleessa Let Me Live: ** Rebecca Leigh-White ** Gary Martin ** Catherine Porter ** Miriam Stockley == Julkaisut == Levy julkaistiin vinyylilevynä, CD-levynä ja C-kasettina Britanniassa 6. marraskuuta 1995. Albumi nousi parhaillaan myyntilistan ykkössijalle 25 listaviikon aikana myyden nelinkertaista platinaa.The BPI: Platinum Awards (Britannian ääniteteollisuuden kauppayhdistys) Yhdysvalloissa albumi ilmestyi päivää myöhemmin 7. marraskuuta heikommalla listamenestyksellä. Levy nousi Yhdysvaltain listalla 58. sijalle myyden kultaa. Albumin ensimmäinen vinyylipainos oli rajoitettu 50 000 kappaleen erä. Tässä harvinaisemmassa painoksessa vinyylilevy itsessään on valkoinen, ja kansikuva on erilainen. Yleisemmän version dramaattisessa kansikuvassa Mercury hyvästelee symbolisesti auringonlaskun, kun taas ensipainoksen kannessa hän tervehtii samassa paikassa otetussa kuvassa nousevaa aurinkoa. Vaihtoehtoista kansikuvaa on käytetty sittemmin joissain cd-levyjen uudelleenjulkaisuissa. Albumi julkaistiin remasteroituna CD-levynä vuonna 2001 Japanissa, ja uudelleen vuonna 2004. Remasteroitu CD japaninkielisin kansin julkaistiin myös Euroopassa 12. heinäkuuta 2004. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Albumin arvosteluja sivustolla Queen Archives * Albumin arvostelu sivustolla allmusic Luokka:Queenin albumit Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Hollywood Recordsin albumit
Yläjärvi

Yläjärvi (, odži. gichigami, anishinaabewi-gichigami) on yksi Pohjois-Amerikan Isoistajärvistä. Yhdysvaltain ja Kanadan raja kulkee järven halki. Jos Huronjärvi, johon Yläjärvi laskee, sekä Michiganjärvi käsitetään salmiyhteydestään huolimatta eri järviksi, Yläjärvi on pinta-alaltaan maailman suurin makeavetinen järvi, mutta tilavuudeltaan Baikaljärvi on suurempi. Kaspianmeri taas on sekä pinta-alaltaan että tilavuudeltaan kiistatta maailman suurin järvi, mutta se on suolajärvi. Yläjärven pinta-ala on noin 82 100 neliökilometriä. Yläjärvi on 563 kilometrin pituinen ja 257 kilometrin levyinen. Järven keskisyvyys on 147 metriä ja suurin syvyys 406 metriä. Sen tilavuus on 12 100 kuutiokilometriä, ja sillä on rantaviivaa 4 393 kilometriä. Järven koosta saa jonkinlaisen käsityksen, kun ajattelee, että sen tilavuudella voisi peittää Suomen pinta-alan noin 35 metrin vesikerrokseen tai koko Euroopan runsaan yhden metrin kerrokseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == thumb|left|250px|Auringonlasku jäätyneellä Yläjärvellä. Luokka:Isotjärvet Luokka:Minnesotan järvet Luokka:Ontarion järvet Luokka:Wisconsinin maantiede Luokka:Michiganin maantiede Luokka:Kanadan ja Yhdysvaltain raja Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Andalusialainen koira

Andalusialainen koira () on Luis Buñuelin (käsikirjoittaja/ohjaaja) ja Salvador Dalín 16 minuuttia kestävä surrealistinen mykkäelokuva. == Vastaanotto ja kritiikki == Elokuva tuotettiin Ranskassa 1929 ja on kuvattu Le Havressa ja Pariisissa. Se sai alkunsa aikansa avantgardistisesta elokuvaliikkeestä mutta myös arvosteli sitä. Avantgardistisen muodon mukaisesti elokuva koostuu näennäisesti toisiinsa liittymättömistä, ajoittain vastenmielisistä kohtauksista, jotka pyrkivät järkyttämään katsojaa. Toisaalta elokuva irtautuu avantgardistisesta perinteestä keskittymällä myös "sisältöön" ja elokuvan keinoihin: yllättäviin kamerakulmiin, elokuvatrikkeihin jne. Elokuvan ajankulkua rikotaan muun muassa siirtymällä "olipa kerran" -ajasta "kahdeksan vuotta myöhemmin" -aikaan. Samat henkilöhahmot, esittelemättä jääneet mies ja nainen, esiintyvät elokuvassa toistuvasti. Heitä näytelleet Simone Mareuil ja Pierre Batcheff tekivät myöhemmin itsemurhan, Batcheff vuonna 1932 ja Mareuil vuonna 1954. Luis Buñuel lisäsi vuonna 1960 elokuvaan äänen. Hän käytti samaa musiikkia (äänitteinä), jota käytettiin vuoden 1929 näytöksissä: otteita Richard Wagnerin Tristan ja Isolden "Liebestodista" sekä kahta argentiinalaista tangoa. == Tapahtumat == Elokuvan alussa mies silpoo naisen silmän partaveitsellä, minkä jälkeen esitetään joukko surrealistisia kohtauksia: aluksi miehen kämmenen reiästä ryömii muurahaisia, sen jälkeen sokea nainen tökkii kepillään kadulla lojuvaa irronnutta kättä. Mies näkee naisen jäävän auton alle viereisellä kadulla ja alkaa kouria naista, joka pakenee. Kohta mies yrittää päästä nurkkaan ajetun naisen luokse vetäen kahta flyygeliä, jotka sisältävät kuolleita ja mäteneviä aasinosia, Raamatun laintaulut ja kaksi pappia, joista toista näyttelee Dalí itse. Sen jälkeen miehen isä, jota esittää sama näyttelijä, saapuu rankaisemaan tätä, mutta mies ampuu hänet kahdella pistoolilla, jotka ilmestyvät miehen käsiin tyhjästä. Lopussa naisen kainalokarvat kiinnittyvät miehen kasvoihin, jolloin nainen lähtee rannalle ja tapaa miehen, jota esittää Dalí. He vaikuttavat onnellisilta, mutta viimeinen otos näyttää heidät staattisena ja paikallaan, kuin kuolleena, haudattuna hiekkaan. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Un Chien Andalou Video. * Arvostelu: Un chien andalou (elitisti.net) * Buñuelista * Movies Didn't Get / Movies Didn't Get: Un Chien Andalou - Kill Your Symbols * * Luokka:Luis Buñuelin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1929 elokuvat Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Surrealistiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Salvador Dalí Luokka:Kokeelliset elokuvat Luokka:Ranskalaiset lyhytelokuvat
Praying Mantis

Praying Mantis on brittiläinen heavy metal -yhtye, joka edustaa 1970-luvulla Britanniassa syntynyttä NWOBHM-tyyliä. Yhtye perustettiin 1970-luvun lopussa nimellä Junction. Vuonna 1980 Praying Mantis julkaisi ensimmäisen levynsä. Se oli kolme kappaletta sisältänyt EP-levy. Ensimmäinen täysimittainen albumi, Time Tells No Lies, ilmestyi vuonna 1981, kun yhtye oli solminut levytyssopimuksen BMG Europen kanssa. Esikoisalbumiin sisältynyt Cheated- single oli menestys. Hiukan sen jälkeen Praying Mantis kuitenkin hajosi. 1990-luvun alussa yhtye perustettiin uudelleen. Vaikka yhtye on jo julkaissut lukuisia albumeita, se ei enää ole saanut kovin paljoa suosiota. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Time Tells No Lies (Arista 1981) * Throwing Shapes (billed as Stratus) (1984) * Predator in Disguise (1991) * A Cry for the New World (1993) * To the Power of Ten (1995) * Forever in Time (1998) * Nowhere to Hide (2000) * The Journey Goes On (2003) * Sanctuary (2009) * Legacy (2015) * Gravity (2018) * Katharsis (2022) * Defiance (2024) ===Livealbumit=== * Live at Last (1990) * Captured Alive in Tokyo City (1996) * Keep It Alive! (2019) ===Singlet & EP:t=== * The Soundhouse Tapes Part 2 ("Captured City" / "The Ripper" / "Johnny Cool") 12" (Ripper Records, 1979) * "Praying Mantis" / "High Roller" 7" (1980) * "Cheated" / "Thirty Pieces of Silver" / "Flirting With Suicide" / "Panic in the Streets" 2x7" (1981) * "All Day and All of the Night" / "Beads of Ebony" 7" (1981) * "Turn the Tables" / "Tell Me the Nightmare's Wrong" / "A Question of Time" 7" EP (Jet, 1982) * "Only the Children Cry" / "Who's Life is it Anyway?" / "A Moment in Life" / "Turn the Tables" EP (1993) * Metalmorphosis CD EP (2011) ===Kokoelmat=== * The Best of Praying Mantis (2004) Luokka:Brittiläiset metalliyhtyeet Luokka:NWOBHM-yhtyeet
Raven

Raven on Newcastlessa vuonna 1974 perustettu brittiläinen heavy metal -yhtye, joka on vaikuttanut NWOBHM-suuntauksen syntymiseen. Yhtye on julkaissut kolmetoista studiolevyä. == Historia == Yhtyeen perustivat veljekset John (laulaja ja basisti) ja Mark (kitaristi) Gallagher. Toisena kitaristina oli Paul Bowden. Rummuissa ensimmäisellä keikalla oli Paul Sherrif, Mick Kenworthy tuli pian hänen tilalleen. Ravenin ensimmäinen albumi, Rock Until You Drop, julkaistiin vuonna 1981. Toisen levyn, Wiped Out (1982), julkaisun jälkeen, Raven teki sopimuksen yhdysvaltalaisen Megaforce Recordsin kanssa. Yhtye teki ensimmäisen Yhdysvaltojen kiertueen ja esiintyi muun muassa yhtyeiden Anvil, Riot V. Metallica, Exodus ja Anthrax kanssa kolmannen levyn, All for One, jälkeen. Raven muutti New Yorkiin ja teki sopimuksen Atlantic Recordsin kanssa vuonna 1985. Tätä seuranneet levyt Stay Hard ja The Pack Is Back olivat kaupallisia menestyksiä mutta monet yhtyeen fanit pitivät niitä liian siloiteltuna aikaisempiin levyihin verrattuna. Life's a Bitch levyllä yhtye palasi juurilleen. Yhtye julkaisi levyn Nothing Exceeds Like Excess uuden rumpalin Joe Hasselvanderin kanssa vuonna 1988. Yhdeksänkymmentäluvulla se julkaisi kolme levyä Architect of Fear (1991), Glow (1994) ja Everything Louder( 1997). Yhtye teki kiertueita Euroopassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa aina vuoteen 2001 saakka, jolloin Mark Gallagher loukkaantui vakavasti ja yhtye jäi tauolle viideksi vuodeksi. Gallagherin toivuttua yhtye palasi yhteen vuonna 2006 ja seuraava levy, Walk Through Fire, ilmestyi vuonna 2006. Yhtye oli Metallican konsertin lämppärinä vuonna 2014 São Paulossa, Braziliassa. Yhtyeen komastoista levy, ExtermiNation, ilmestyi vuonna 2015. == Jäsenet == * Mark Gallagher – kitara (1974–) * John Gallagher – laulu, bassokitara (1974–) * Joe Hasselvander – rummut (1988–) === Entiset jäsenet === * Paul Bowden – kitara, taustalaulu (1974–1979) * Paul Sherrif – rummut (1975–1976) * Mike "Mick" Kenworthy – rummut (1976–1977) * Sean Taylor – rummut (1977–1979) * Pete Shore – kitara, taustalaulu (1979–1980) * Rob "Wacko" Hunter – rummut (1979–1987) == Diskografia == * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset metalliyhtyeet Luokka:Speed metal -yhtyeet Luokka:NWOBHM-yhtyeet
Samson (yhtye)

Samson oli brittiläinen heavy metal -yhtye, joka edustaa Britanniassa 1970-luvulla syntynyttä NWOBHM-tyyliä. 1980-luvun alussa laulaja Bruce Bruce (tunnetaan paremmin oikealla nimellään Bruce Dickinson) erosi yhtyeestä voidakseen liittyä Iron Maideniin. Yhtyeen rumpali erosi samoihin aikoihin. Samson ei saavuttanut aikanaan suurta suosiota. Yhtyeen perustanut kitaristi Paul Samson kuoli syöpään 9. elokuuta 2002 . ==Historia== Samsonin perusti vuonna 1977 kitaristi Paul Samson, basisti John McCoy ja rumpali Roger Hunt. Myöhemmin McCoy jättäytyi tuottajaksi ja basistiksi tuli Chris Aylmer. Myös rumpali vaihtui Clive Burriin, joka taas erosi bändistä vuonna 1979 liittyäkseen Iron Maideniin. Hänen tilalleen tuli aiemmin Iron Maidenissa soittanut Barry Graham. Hänet tultiin myöhemmin tuntemaan tiukkaan leopardiasuun ja miekkailijanmaskiin pukeutuneena Thunderstickinä. Huhtikuussa 1979 Samsonin ensimmäinen levy, Survivors, ilmestyi. Levyn julkaisua seuranneella keikalla Bristol Granaryssa yhtye tutustui Bruce Dickinsoniin. Heinäkuussa 1979 Dickinson liittyi Samsoniin ja teki näiden kanssa kaksi levyä (Head on ja Shock Tactics). Ollessaan keikalla 1981 Readingissa Samson alkoi tulla tiensä päähän Dickinsonin liityttyä samaisella keikalla itsensä läpilyöneeseen Iron Maideniin. == Jäsenet == === Laulajat === * Paul Samson – kitara, laulu (1976–2002) * Mark Newman – laulu (1978) * Bruce Bruce – laulu (1980–1981) * Nicky Moore – laulu (1981–1986, 1986, 2000–2002) * Sam Blue – laulu (1986) * Mick White – laulu (1988–1990) * Peter Scallan – laulu (1990) * Rek Anthony – laulu (1990–1993) === Kitaristit === * Paul Samson – kitara, laulu (1976–2002) * John McCoy – basso, kitara (1976, 1979, 1986, 2002) * Bernie Tormé – kitara (1976) * Chris Aylmer – basso, kitara (1977–1978, 1980–1985, 1990–2002) * Dave Colwell – kitara (1985–1986) === Basistit === * John McCoy – basso, kitara (1976, 1979, 1986, 2002) * Chris Aylmer – basso, kitara (1977–1978, 1980–1985, 1990–2002) * Bill Pickard – basso (1977) * Stewart Cochrane – basso (1977) * Mervyn Goldsworthy – basso (1985–1986) * Kevin Riddles – basso (1986) * Dave Boyce – basso (1987–1990) * Ian Ellis – basso (2002) === Rumpalit === * Roger Hunt – rummut (1976) * Clive Burr – rummut (1977–1978) * Paul Gunn – rummut (1977) *Thunderstick – rummut (1979–1980, 1990–1993, 2000–2002) * Mel Gaynor – rummut (1981) * Pete Jupp – rummut (1982–1985) * Edgar Patrik – rummut (1985) * Mark Brabbs – rummut (1986) * Chris Shirley – rummut (1986–1987) * Clive Bunker – rummut (1988) * Charlie McKenzie – rummut (1988–1990) * Tony Tuohy – rummut (1993–2000) * Brian Fleming – rummut (2002) === Muut === * Toby Sadler – koskettimet (1988–1990) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * * * * ===Livealbumit=== * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Brittiläiset metalliyhtyeet Luokka:NWOBHM-yhtyeet
Far

Far on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Se perustettiin Kalifornian osavaltiossa vuonna 1991. Vuonna 1996 yhtye solmi levytyssopimuksen Immortal Recordsin kanssa ja julkaisi esikoisalbuminsa, Tin Cans with Strings to You. Alkuvuodesta 1998 julkaistiin yhtyeen toinen albumi, Water and Solutions. Seuraavana vuonna Far hajosi. == Jäsenet == * Jonah Matranga - laulu, kitara * Shaun Lopez - kitara * John Gutenberger - basso * Chris Robyn - rummut / lyömäsoittimet Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Guaco

Guaco on venezuelalainen salsaa soittava yhtye. Se perustettiin 1960-luvulla. Guacon keulahahmo on laulaja Gustavo Aguado. Guaco ei ole Venezuelan ulkopuolella kovin tunnettu, vaikka sen musiikkia onkin julkaistu myös muualla. Luokka:Venezuelalaiset yhtyeet
Mick Box

Michael Frederick ”Mick” Box (s. 9. kesäkuuta 1947 Lontoo) on brittiläinen rockmuusikko. Hän on ollut vuodesta 1969 asti rockyhtye Uriah Heepin kitaristi sekä taustalaulaja. Box on yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä ainoa, joka vaikuttaa siinä edelleen. Nykyisin hän on yhtyeen pääasiallinen säveltäjä Phil Lanzonin ohella. Mick Box on ollut Uriah Heepissä koko sen olemassaolon ajan, kuten myös sitä edeltäneissä yhtyeissä The Stalkers ja Spice. Box toimi yhtyeen alkuaikoina yhtyeen johtavana säveltäjänä laulaja David Byronin kanssa. Box on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Nuoruudessaan Box harrasti musiikin lisäksi nyrkkeilyä ja jalkapalloa. Jälkimmäistä hän pelasi London Schoolboysissa ollen ehdolla myös Tottenham Hotspuriin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mick Boxin viralliset kotisivut (engl.) Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Uriah Heepin jäsenet
Synergia

Synergialla tarkoitetaan kahden tai useamman vaikuttavan tekijän kumuloivaa yhteisvaikutusta. Sana pohjautuu kreikan sanoihin sunergiā, yhteistyö ja sunergos, yhdessä työskentely. Synergiaetu tai synergiahyöty on joko kuvitteellinen tai todellinen etu, jota odotetaan saatavan esimerkiksi kustannussäästöjen muodossa kun yhdistetään kaksi yksikköä yhdeksi. Positiivisella synergialla tarkoitetaan tilannetta, jossa kokonaisuus on suurempi kuin sen osien summa. Negatiivista synergiaa voi käyttää terminä kuvaamaan esimerkiksi tilannetta, jossa tiimin henkilöt eivät sovi yhteen ja aiheuttavat kokonaisuuden toiminnalle haittaa. == Biologinen ja kemiallinen synergia == Symbioosi merkitsee biologiassa kahden tai eliölajin edustajien läheistä yhteiseloa Kahden tai useamman aineen tai myrkyn yhteisvaikutus kehossa. Elimien yhteistoiminta. == Poliittinen synergia == == Psykologinen synergia == Tiedon ja omien mieltymysten yhteisvaikutus päätöksenteossa. == Taloudellinen synergia == Taloudellisessa toiminnassa toimintojen yhdistäminen, esimerkiksi fuusiossa niin kutsuttu synergiahyöty tai tehostaminen. == Teologinen synergia == Juutalais-kristillisessä teologiassa synergia tarkoittaa ihmisen ja Jumalan yhteistyötä ihmisen pelastumiseksi. Sen vastakohta on monergismi, jossa Jumala yksin pelastaa ihmisen. Synergia voi tarkoittaa myös uskontojen välistä yhteistyötä. Sitä ei pidä sekoittaa synkretismiin, joka tarkoittaa uskontojen sekoittumista. == Synergia ja systeemit == Systeemi on suurempi kuin osiensa summa. Osien "päälle" syntyvät "ylimääräiset" tasot (ominaisuudet) ovat systeemin kokonaisuuden emergenttejä ominaisuuksia. Emergenttejä ominaisuuksia syntyy lähinnä kompleksisissa systeemeissä. Määritelmänä (kompleksinen) systeemi on hyvin lähellä synergiaa. Tämän mukaan, jos joillakin asioilla on synergiaa, ne ovat ainakin lähellä (kompleksista) systeemiä. ==Lähteet== Luokka:Biologia Luokka:Psykologia Luokka:Systeemit Luokka:Talous Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Proteus (satelliittirunko)

Proteus on Ranskassa kehitetty pienikokoinen satelliittirunko, jota on käytetty Jason- ja Corot-satelliittien pohjana. Nimi Proteus tulee sanoista Plate-forme Reconfigurable pour l'Observation, les Télécommunications Et les Usages Scientifiques. Koko 1990-luvun ajan uskottiin Länsi-Euroopassa ja Yhdysvalloissa, että piensatelliitit korvaavat isot satelliitit. Tätä puolsi 1990-luvun alussa tehty NASAn päätös toteuttaa halvempia avaruuslentoja nopeassa tahdissa (Faster, Better, Cheaper) pyrkien samanlaiseen tehokkuuteen, mitä esimerkiksi auto- ja elektroniikkateollisuus oli saavuttanut. Venäjän avaruustoiminta oli vuodesta 1957 alkaen perustunut pieniin satelliitteihin ja satelliittien sarjatuotantoon, esimerkiksi pieniä vakoilusatelliitteja valmistettiin tuhansia. Piensatelliiteilla uskottiin - etenkin Yhdysvalloissa - olevan myös kaupallisia sovellutuksia, kun suunniteltiin matkapuhelinverkkoja, joiden tukiasemat olisivat satelliitteja ja satelliitti- Internetiä. Valtaosa kaavailluista hankkeista ei toteutunut ja toteutetut hankkeet olivat raskaasti tappiollisia. Euroopassa Englannissa Surreyn yliopisto lähti 1980-luvulla kehittämään mikrosatelliitteja, jotka painavat alle 100 kg. Ranskassa ei näin pieniin satelliitteihin uskottu, mutta CNES alkoi vuonna 1996 kehittämään 500–700 kg painavaa Proteus-satelliittia. Sen teollinen valmistaja on Alcatel Space. Proteus-rungolle perustuvista satelliiteista ensimmäinen oli Jason 1, joka laukaistiin joulukuussa 2001. ESAn kanssa yhteistyössä toteutettava CoRoT laukaistiin vuonna 2006, kuten EUMETSATin kanssa toteutettava Jason 2. Jasonit tutkivat merta ja CoRoT tähtiä. Seuraavat satelliitit ovat käyttäneet Proteus-runkoa: * Jason-1 * CALIPSO * CoRoT * Jason-2 * SMOS * Jason-3 * GIOVE B (GSTB v2B) * Göktürk 1A, 1B == Lähteet == == Aiheesta muualla == * CNES: 20 years in orbit for the Proteus satellite bus * Gunter's Space Page: Alcatel → Thales Alenia: Proteus * JSAT International: Satellite Components * CNES: Jason - Satellite * Satellite Missions: Jason-1 * CNES: Proteus - Spacecraft bus * Astronautix.com: Proteus Luokka:Satelliitit
Kulttuurihistoriallinen psykologia

Kulttuurihistoriallinen psykologia on Lev Vygotskin 1920-luvulla alulle saattama psykologian suuntaus. Kulttuurihistoriallinen psykologia tarkastelee ihmistä ja hänen kehitystään kulttuurisesti ja historiallisesti muotoutuvana ilmiönä. Erityisenä huomion kohteena kulttuurihistoriallisessa psykologiassa ovat ihmisen älyllisessä toiminnassa käyttämät kulttuuriset työkalut tai välineet (erityisesti kieli, symbolit ja merkit) sekä henkisen toiminnan välittynyt luonne. Kulttuurihistoriallinen koulukunta muodostui neuvostoliittolaisista psykologeista: Vygotskin lisäksi siihen kuuluivat muun muassa Aleksandr Lurija ja Aleksei Leontjev. == Aiheesta muualla == *Marxilaisen psykologian alkuperäiskirjoituksia verkossa englanniksi **http://www.marxists.org/subject/psychology/marxists.htm *L.S.Vygotski ja kulttuurihistoriallinen koulukunta **http://www.uta.fi/tyt/avoin/verkko- opinnot/sosiaalipsykologia/vygotski.html *Kognitiivista sosiaalipsykologiaa **http://www.uta.fi/tyt/avoin/verkko- opinnot/sosiaalipsykologia/kognitiivisuus.html *Kulttuurihistoriallinen toiminnan teoria **http://www.muutoslaboratorio.fi/print_document.php?document=120 Luokka:Sovellettu psykologia
Akhilleus

Akhilleus (joskus myös Akilles, ) oli Homeroksen mukaan urhoollisin Troijan sodan kreikkalaisista sankareista, fthialaisten myrmidonien kuninkaan Peleuksen ja merenjumalatar Thetiin poika eli heeros, jota kentauri Kheiron ja sitten Foiniks kasvattivat. Akhilleus surmasi troijalaisen Hektorin kostoksi siitä, että tämä oli ottanut hengiltä Akhilleuksen kumppanin Patrokloksen. Hän itse sai surmansa Hektorin veljen Pariksen nuolesta. == Akhilleus Troijan sodassa == Thetiin saatua tietää jumalilta, että Troija voitaisiin voittaa vain Akhilleuksen avulla, Thetis vei Akhilleuksen Skyrokseen ja puetutti hänet tytöksi. Odysseus kuitenkin löysi hänet, ja Akhilleus lähti myrmidonien johtajana Troijan sotaan. Troijan piirityksen kymmenentenä vuonna kreikkalaisten johtaja Agamemnon vei Akhilleukselta tämän mieliorjattaren Briseiin, ja vihastunut Akhilleus kieltäytyi joukkoineen jatkamasta taistelua.Homeros: Ilias 1 (engl. käännös.) Tappion uhatessa kreikkalaisia Akhilleus heltyi nähdessään ystävänsä Patrokloksen murheissaan ja salli tämän pukeutua omiin varusteisiinsa ja johtaa myrmidonit taisteluun. Troijalaiset pakenivatkin tätä luullen häntä Akhilleukseksi, mutta lopulta Hektor surmasi Patrokloksen keihäällään.Homeros: Ilias 16 (engl. käännös). Akhilleus sopi riitansa Agamemnonin kanssa ja kiirehti kostamaan ystävänsä kuoleman.Homeros: Ilias 19 (engl. käännös) Hän tappoi Hektorin kaksintaistelussa ja laahasi hänen ruumiinsa vaunujen perässä leiriin mutta luovutti sen Priamokselle lunnaita vastaan.Homeros: Ilias 22–23 (engl. käännös). == Akilleen kantapää == ”Akilleen kantapää” on metafora, jolla tarkoitetaan jonkin asian heikkoa kohtaa, joka voi koitua jopa kohtalokkaaksi. Akhilleuksen syntyessä annettu ennustus povasi tälle väkivaltaista kuolemaa ja siksi Thetis kastoi pojan haavoittumiselta suojelevaan Styksjokeen. Hän kuitenkin piti kiinni poikaa tämän kantapäästä, mikä näin jäi suojaamatta. Troijan sodan aikaan Paris sai tietoonsa Akhilleuksen haavoittuvuuden ja surmasi Akhilleuksen ampumalla nuolen tämän kantapäähän. Joissakin versioissa Apollon ohjasi nuolen Akhilleuksen kantapäähän, koska Akhilleus oli sodan alkuvaiheissa surmannut Troiloksen hänen temppelissään. ==Lähteet== Luokka:Kreikkalaisen mytologian sankarit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Edirne

Edirne (alkujaan Hadrianopolis) on kaupunki Turkin Traakiassa Maritzajoen varrella, Kreikan ja Bulgarian rajojen tuntumassa. Kaupungissa asuu arviolta 138 793 asukasta ja se on Edirnen maakunnan pääkaupunki. ==Maantiede== Kaupunki sijaitsee Évrosjoen varrella noin 5 kilometrin päässä Kreikan ja 20 kilometriä Bulgarian rajasta. E80-valtatie kulkee kaupungin tuntumassa. Alava maasto sopii hyvin maanviljelykseen. Kreikka on rakentamassa Edirnen kohdalle 12,5 kilometriä pitkälle maarajalle raja-aitaa, estääkseen laittomia rajanylityksiä. ==Ilmasto== Köppenin ilmastoluokituksen mukaan alue kuuluu subtrooppiseen kosteaan ilmasto-alueeseen. ==Historia== Adrianopolin kaupungin perusti Rooman keisari Hadrianus 100-luvulla. Osmanit valloittivat kaupungin vuonna 1362, ja pitivät sitä valtakuntansa pääkaupunkina 1365–1453, kunnes valtakunnan pääkaupungiksi tuli Konstantinopoli eli nykyinen Istanbul. Edirnen historia on ollut myrskyisä. Historian saatossa se on ollut 15 eri taistelun tai piirityksen tapahtumapaikkana, useampia kertoja kuin mikään muu kaupunki maailmassa. Ensimmäinen taistelu siellä käytiin Konstantinus Suuren ja Liciniuksen välillä vuonna 324; viimeksi siellä taisteltiin toisessa Balkanin sodassa vuonna 1913. Kaupunki siirtyi Sèvresin rauhassa vuonna 1920 osmaneilta Kreikalle, mutta palautui vasta syntyneelle uudelle Turkin valtiolle Lausannen sopimuksella 1923. ==Kulttuuri ja tärkeät rakennukset == Vuonna 1575 rakennettu Selimin moskeija on kaupungin merkkittävimpiä rakennuksia. Moskeijan neljä minareettia ovat maan korkeimmat (83 m) ja sen kupoli on 1,2 metriä korkeampi kuin Hagia Sofian moskeija. Moskeija ja sen ympärillä sijaitsevat rakennukset lisättiin 2011 Unescon maailmanperintöluetteloon. Toinen merkittävä rakennus on Trakian yliopiston Bayezid II:n lääketieteellinen museo. Se on rakennettu moskeijan ympärille 1488. Se tuli kuuluisaksi mielenterveyspotilaiden hoitamiseen käytetyistä menetelmistä. Edirne on käynyt kulttuurivaihtoa Saksalaisen Lörrachin kaupungin kanssa vuodesta 2006 alkaen. ==Urheilu== Edirnessä järjestetään vuosittain Kırkpınar, turkkilaisen öljypainin suurkisat.http://www.kirkpinar.nl/ Koripallossa Olin Edirne Basketball team, pelaa Turkin TBL -sarjaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Alaanit

Alaanit olivat Kaukasuksen ja Donin välillä elänyt paimentolaiskansa, joka oli luultavasti sukua sarmaateille. Alaanit olivat taitavia ratsumiehiä, ja monet heistä palvelivat Rooman auxilia-joukoissa osana ratsuväkeä. Alaanien ratsuväki oli raskaasti panssaroitu. Alaanit hyökkäsivät Roomaan vuonna 134, mutta Arrianos löi heidät järjestämällä kaksi legioonaansa tiheään kahdeksaan rivistöön. Takana olevat rivistöt ja jousimiehet hukuttivat alaanit keihäs- ja nuolisateeseen, etummaisten rivistöjen pitäessä tiukasti linjansa. Hunnit voittivat alaanit vuonna 375. Osa alaaneista liittyi hunneihin, mutta suurin osa pakeni länteen ja sulautui vandaaleihin tai sveeveihin. Pieni osa alaaneista jäi Kaukasukselle, ja heitä pidetään nykyisten osseettien esi- isinä.Kari: Historian ABC 2000, s. 26 == Lähteet == *Risto Kari: Historian ABC - Kaikkien aikojen valtiot. Osa 1. Kustannusosakeyhtiö Tammi 2000. ISBN 951-31-1093-1. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Iranilaiset kansat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alemannit

Alemannit tai alamannit olivat germaaniheimo, joka asui 200-luvulla keskisen Reinin varrella Lounais-Germaniassa. Alun perin alemannit muodostuivat useista germaaniheimoista, jotka olivat liitossa keskenään ja kuuluivat sveebien ryhmään. Heidät mainitaan kirjallisissa lähteissä ensi kerran, kun Rooma hyökkäsi heidän kimppuunsa vuonna 213. Seuraavina vuosikymmeninä alemannit alkoivat puolestaan hyökkäillä Rooman provinsseihin ja valloittivat Mainin eteläpuolella sijainneen Agri Decumatesin noin vuonna 260. Keisari Julianus voitti heidät Strasbourgin taistelussa 357, mutta alemannit jatkoivat kuitenkin ryöstöretkiään eteläiseen Galliaan.Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 25 Alemannit levittäytyivät nykyiseen Alsaceen ja Sveitsin pohjoisosiin 400-luvulla, ja juurruttivat saksan kielen näille alueille. Vuonna 496 frankkien kuningas Klodvig voitti alemannit Tolbiacin taistelussa ja liitti heidän alueensa frankkien valtakuntaan. Alemannien alue Alemannia vastasi osittain myöhempää Schwabenin herttuakuntaa. Saksan ranskankielinen nimi Allemagne ja espanjankielinen nimi Alemania ovat peräisin alemanneilta. == Lähteet == *Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Germaaniheimot Luokka:Keski-Euroopan historia Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Altai (vuoristo)

thumb|230px|Altain vuoristo Altai eli Altaivuoret ("kultavuoristo") on vuoristo Keski-Aasiassa. Altailla tarkoitetaan toisinaan vain Irtyšin ja Obin latvojen välistä aluetta ja taas toisinaan Irtyšin ja Jenisein latvojen välistä aluetta. Alueella on paljon malmiesiintymiä. Altain korkein vuori on 4 506 metriä korkea Beluha. 900 km:n pituinen Altain rata johtaa Siperian pääradalta (Nikolajevskista) Semipalatinskiin. ==Luonto== Altain ilmasto ei ole muuttunut merkittävästi viime jääkauden jäljiltä. Siellä elävät nisäkäslajit ovat paljolti pysyneet samoina ilmeisiä tapauksia, kuten sukupuuttoon kuolleita mammutteja, lukuun ottamatta. Siksi se on harvoja maapallon paikkoja, joiden nisäkäslajisto on yhä jääkautista. Altaivuorilla on Denisovanluola, josta löytyi vuonna 2010 denisovanihmisen, aiemmin tieteelle tuntemattoman ihmislajin tai ihmisen alalajin luita. Visentti eli Altaivuorilla ainakin keskiajalle tai mahdollisesti jopa 1700-luvulle saakka. ==Maailmanperintökohde== Unescon maailmanperintöluettelon kohteen nimeltä Altain kultavuoret muodostavat Ukokin tasangon suojelualue, Beluhavuoren luona oleva Katunin luonnonsuojelualue ja Altyn-Köl-järven sisältävä Altain luonnonsuojelualue. Siperiassa sijaitseva alue on kooltaan 16 114 neliökilometriä. Alueella elää uhanalaisia eläinlajeja kuten lumileopardi. ==Suomalaista tutkimusta== Altain maantiedettä ja geologiaa tutki 1900-luvun alussa suomalainen maantieteilijä J. G. Granö, joka kirjoitti matkoistaan Altailla myös yleistajuisia matkakirjoja ja otti alueelta runsaasti valokuvia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yle Areena: Altai 30 päivässä. Ville Haapasalon seikkailu mystiseen Altai-vuoristoon. Luokka:Venäjän vuoristot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Aasiassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Kiinan vuoristot
Antero Vipunen

Antero Vipunen on itämerensuomalaisessa kansanrunoudessa maan alla makaava vainaja tai jättiläinen; tietäjä, jolla on hallussaan arvokkaita ikiaikaisia loitsuja tai tietoja. Kun Väinämöisen loitsusta puuttui kolme sanaa eli luotetta, hän meni ne saadakseen herättämään nukkuvan Vipusen joko hakkaamalla puut hänen haudaltaan tai menemällä suun kautta Vipusen vatsaan. Vipunen saattoi myös nielaista tahallaan Väinämöisen. Vatsassa Väinämöinen takoi niin kovasti, että Vipunen luovutti ja antoi sanat vatsasärystä päästäkseen. Viron kielessä vibu merkitsee jousipyssyä, joten Virossa Vipunen on käsitetty taitavaksi jousimieheksi. Useissa kertomuksen versioissa Vipusen mainitaan olevan ansastaja, kuten nimestä Vipunen voi päätellä. Vipu on eräänlainen ansalaite. Antero Vipusen alkuhahmon arvellaan lainatun saamelaisista tarinoista, joissa käytiin noita Antereeuksen haudalla hakemassa tietoja. Jotkut ovat arvelleet, että Antero Vipunen perustuisi apostoli Andreakseen, jota kuvastavaa vinoristiä olisi pidetty vipuansana.Väärien käsitysten sanakirja, artikkeli kristinuskon tulo Suomeen. Antero Vipusesta kertovan tarinan on myös arveltu olevan lainaa muinaisesta Egyptistä, sillä egyptiläinen tarina Ramses II:n pojasta, Satni-Khamuasetista, sisältää vastaavuuksia Antero Vipuseen. Satni-Khamuaset etsii kaiken synnyn salaisuutta joutuen kysymään neuvoa Nineferkaptah-nimiseltä vainajalta.Rostislav Holthoer: Muinaisen Egyptin Kulttuuri, Kustannusosakeyhtiö Otava, 2. painos Finnreklama Oy, 1995. ISBN 951-1-11069-1. ; Huomiot == Muuta == Antero Vipunen antoi nimensä myös Yrjö Karilaan toimittamalle teokselle, jossa esitellään erilaisia pelejä, leikkejä sekä yleis- ja knoppitietoa (Antero Vipunen: arvoitusten ja ongelmien, leikkien ja pelien sekä eri harrastelualojen pikkujättiläinen). WSOY, Porvoo 1950. 1. painos). ==Lähteet== *Martti Haavio: Väinämöinen, 1950. === Viitteet === Luokka:Kalevalan henkilöt Luokka:Suomalaiset taruhenkilöt Luokka:Virolainen mytologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Anglosaksit

Anglosaksit ovat Englantia varhaiskeskiajalta lähtien asuttaneita germaanisia kansoja, jotka puhuivat alun perin muinaisenglannin kieltä. Englannin historiassa käsite anglosaksinen aika tarkoittaa aikaa kansainvaelluksista vuoteen 1066, jolloin normanni Vilhelm Valloittajasta tuli Englannin kuningas. Nykyajan briteistä monet ovat anglosaksien jälkeläisiä, ja nimityksellä viitataan nykyisiinkin englantia puhuviin kansoihin. Anglosaksilainen väestö pohjautuu 400- ja 500-luvuilla alkaneeseen kehitykseen, jolloin angleja, sakseja ja muutamia muita germaaniheimoja tunkeutui Ison-Britannian saaren itä- ja sittemmin myös etelärannikolle kansainvaellusten pyörteissä. He olivat lähtöisin Pohjois-Saksan, Hollannin ja Tanskan alueelta. Beda Venerabilisin mukaan kaikki anglosaksit polveutuivat kolmesta germaaniheimosta: angleista, sakseista ja juuteista. Beda kirjoitti, että nämä kansat muuttivat 400-luvulla Pohjois-Saksasta Britteinsaarille brittien hallitsijan Vortigernin kutsumina. Vortigern pyysi heidät apuun taistelussa piktejä ja skotteja vastaan, jotka tekivät ryöstöretkiä etelään nykyisen Skotlannin alueelta. Ison-Britannian itäisiin ja eteläisiin osiin syntyi saksilaisten (sittemmin angleihin sulautuneina anglosaksien) asutuksia ja kuningaskuntia. 600-luvun alussa olivat muodostuneet anglosaksien seitsemän kuningaskuntaa Wessex, Mercia, Itä- Anglia, Northumbria, Sussex, Kent ja Essex. Vuonna 829 Wessex nousi hallitsevaan asemaan. The Anglo-Saxon Tribal Kingdoms- The Heptarchy, English Moncarchs Germaaniheimot sulauttivat itseensä tai tunkivat länteen britit, jotka olivat saaren aikaisempaa kelttiläistä väestöä. Kelttiläistä kieltä puhuvien väestöjen haltuun jäivät Ison-Britannian saaresta lopulta lähinnä Wales, Cornwallin niemimaa, Cumbria ja suurin osa Skotlantia. Tulokkaat tekivät muinaisenglannista Britannian valtakielen. Anglosaksit alkoivat kääntyä muinaisuskosta kristinuskoon 600-luvulla. Uudemmalla ajalla anglosaksiin, normanniranskaan ja latinaan pohjautuva englannin kieli syrjäytti Walesissa, Cornwallissa, Skotlannissa ja Irlannissa kelttikieliä niin, että niistä on enää vain vähäisiä jäänteitä jäljellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Commodore CDTV

CDTV oli ensimmäinen tietokone, joka oli varustettu CD-ROM-asemalla vakiona. CDTV oli lyhenne sanoista Commodore Dynamic Total Vision. Commodore julkaisi laitteen maaliskuussa 1991. Se suunniteltiin kodin viihdekeskukseksi ja se kilpaili Philipsin CD-i-laitteen kanssa markkinoista, joita kumpikaan ei onnistunut tavoittamaan. CDTV oli periaatteessa musta Amiga-tietokone, joka oli varustettu CD-ROM-asemalla, mutta vakiona sen mukana ei tullut näppäimistöä, hiirtä tai levykeasemaa. Commodore markkinoi pääasiassa laitetta Amigan käyttäjäkunnalle suunnatuissa lehdissä, mutta yhteisö vältti laitetta, koska he odottivat CD-ROM-asemaa Amigan muille koneille, joka lopulta ilmestyikin Amiga 570:n muodossa. CDTV epäonnistui kaupallisesti ja se korvattiin Amiga CD32 -pelikonsolilla. ==Tekniset yksityiskohdat== *Suoritin: Motorola 68000 @ 7,14MHz. *Keskusmuisti: 1 megatavua Chip-muistia. *Piirisarja: Enhanced Chip Set. (ECS) *Käyttöjärjestelmä: Kickstart 1.3 + CDTV-moduuli. *Julkaisuhetki: maaliskuussa 1991 (CES, Las Vegas) *Hinta julkaisuhetkellä: 499 puntaa (CDTV, ohjain ja 2 nimikettä) == Pelit == == Katso myös == * 3DO Interactive Multiplayer * Philips CD-i * Pioneer LaserActive == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Commodore Luokka:Amiga
Apenniinit

Apenniinit () on Italian itärannikkoa myötäilevä 1 400 kilometrin pituinen poimuvuoristo. Sen mukaan on nimetty Apenniinien niemimaa, jolla pääosa Italiasta sijaitsee. Apenniineja on kuvailtu Italian selkärangaksi. Vuoristo on suurimmaksi osaksi metsäistä, mutta korkeimman huipun Corno Granden (2 912 metriä) yksi sivu on osittain jäätikön peittämä.http://www.trekearth.com/trip.php?tid=2829&display;=full Itäiset, Adrianmereen laskevat rinteet ovat jyrkkiä, läntisistä muodostuu tasanko, jolla useimmat Italian historiallisista kaupungeista sijaitsevat. Apenniinien kasvillisuus muuttuu korkeuden mukaan ja pohjoisesta etelään. Pohjoisosien metsien valtalajeja ovat tammet, pyökit, kastanjat ja männyt. Eteläosissa kasvaa orjanlaakereita, laakeripuita, mastiksipistaasia, myrttiä ja oleanteria. Viljelykasveista tärkeimmät ovat oliivipuu, jota kasvaa 1 300 metrin korkeudelle asti, sitrushedelmät eteläosassa ja viini, jota viljellään etenkin Toscanan, Latiumin ja Apulian alueilla. == Lähteet == Luokka:Italian vuoristot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Anton Bourbonilainen

Anton Bourbonilainen, Vendômen herttua (, Antoine de Navarre); (22. huhtikuuta 1518 La Fère, Picardie, Ranskan kuningaskunta – 17. marraskuuta 1562 Les Andelys, Eure, Ranskan kuningaskunta) oli ranskalainen aatelinen ja avioliittonsa (jure uxoris) kautta Navarran kuningas ja kanssahallitsija vuodesta 1555 lähtien. Hän oli ensimmäisen Bourbon-sukuisen Ranskan kuninkaan Henrik IV:n isä.Anton Bourbonilainen, Tietosanakirja. Osa 1, palsta 454. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909 == Suku == Hänen vanhempansa olivat Charles de Bourbon, Vendômen herttua (1489–1537) ja tämän toinen puoliso Françoise d'Alençon (1490–1550), joka oli Alençonin herttua Renén ja Marguerite de Lorrainen nuorempi tytär. Antonilla oli 12 sisarusta, joista hän oli vanhin eloon jäänyt poika. Hänen nuorin veljensä oli hugenottijohtaja ja kenraali Louis de Bourbon, Condén prinssi Louis I (1530–1569), joka oli Bourbon-suvun nuoremman Condé-haaran perustaja. Neljästä hänen sisarestaan tuli vauraitten ja tärkeiden luostarien (Celles, Fontevraut, Soissons, Sainte Croix de Poitiers) abbedissoja ja nuoremmasta veljestä Charles de Bourbonista (1523–1590) tuli Rouenin arkkipiispa. Anton Bourbonilainen oli Bourbon-suvun päämies vuodesta 1537 kuolemaansa asti. == Avioliitto ja lapset == Hän avioitui vuonna 1548 Navarran kuningattaren (suo jure eli omalla oikeudellaan) Jeanne d’Albretin, Johanna III Navarralaisen kanssa. Appensa Henrik II Navarralaisen (1503–1555) kuoltua toukokuussa 1555 hänestä tuli Navarran kuningas ja kanssahalltisija, Foixin, Bigorren, Armagnacin, Périgordin kreivi ja Béarnin varakreivi. Kerrotaan, että Jeanne oli rakastunut häneen. Heidän välisensä kiintymys käy ilmi heidän kirjeenvaihdostaan. Hänen kääntymisensä katolilaiseksi kuitenkin erotti hänet vaimostaan ​​ja tämä uhkasi hylätä hänet. Puoliso Jeanne oli kääntynyt kalvinistiksi vuonna 1560 ja oli myöhemmin hugenottijohtaja. Antoinelle ja Jeannelle syntyi viisi lasta: * Henrik (1551–1553), Beaumontin herttua, kuoli kaksivuotiaana * Henrik IV Ranskan kuningas (1553–1610) * Louis (1555–1557), Marlen kreivi, kuoli kaksivuotiaana * Madeleine (1556–1556), kuoli alle vuoden ikäisenä * Catherine (1559–1604), avioitui pitkän uskonnollisen epäsovun ja paavin erikoisluvan jälkeen (Catherine oli vannoutunut kalvinisti eikä kääntynyt katolilaiseksi) Henrik II:n, Lorraine'n herttuan (1563–1624) kanssa vuonna 1599, heillä ei ollut jälkeläisiä. Catherine oli Navarran kruununperijä ennen kuin Henrik IV:n ensimmäinen poika Ludvig syntyi vuonna 1601. Rakastajattarensa Louise de La Béraudière de l'Isle Rouhet'n (1530-1611) kanssa Antoinella oli avioton lapsi: * Charles, Rouenin arkkipiispa (1554–1610) == Perintö == Antoine de Bourbon kuoli 44-vuotiaana taistellessaan Ranskan ensimmäisessä uskonsodassa katolilaisissa joukoissa 17. marraskuuta 1562. Katolilaiset olivat menestyksekkäästi valtaamassa Rouenia. Hän haavoittui 13. lokakuuta kuolettavasti musketin laukauksesta hartiaansa ja kuoli lääkäri Ambroise Parén avusta huolimatta vähän yli kuukautta myöhemmin. ==Lähteet== Luokka:Navarran hallitsijat Luokka:Ranskalaiset herttuat Luokka:Vuonna 1518 syntyneet Luokka:Vuonna 1562 kuolleet
Fjodor Apraksin

thumb|pysty=0.7|Apraksin patsas Viipurin Pyhän Annan torilla. Fjodor Matvejevitš Apraksin (; 1661 – 10. marraskuuta 1728) oli venäläinen kreivi ja sotapäällikkö, joka loi Venäjän keisarikunnan laivaston. Apraksin astui tsaari Fjodor III:n palvelukseen jo kymmenenvuotiaana ja kohosi yliamiraaliksi Pietari Suuren aikana. Vuonna 1700 hän oli Azovin kuvernööri ja amiraliteetin johtaja. Apraksin nimitettiin vuonna 1708 Inkerinmaalla ja Suomessa operoineen armeijan komentajaksi. Hän soti menestyksekkäästi Ruotsia vastaan voittaen ruotsalaisen ylipäällikkö Georg Lybeckerin johtamat joukot Inkerinmaalla vuonna 1708 ja vallaten piirityksen jälkeen Viipurin vuonna 1710. Apraksin toimi Venäjän Suomeen hyökänneen armeijan ylipäällikkönä vuonna 1713, valtasi Helsingin ja voitti ruotsalaiset muun muassa Kostianvirran taistelussa. Venäjän valloitettua Suomen Apraksin toimi vuodesta 1717 lähtien nimellisesti Suomen siviilihallinnon korkeimpana päällikkönä. Vuosina 1712–1723 Apraksin oli Karjalan, Inkerinmaan ja Viron kuvernööri. Hän loi Venäjän laivaston ja komensi sitä Hangon edustalla käydyssä voitokkaassa Riilahden (ven. Gangut) meritaistelussa heinäkuussa 1714. Vuonna 1718 Apraksin nimitettiin amiraliteettikollegion johtajaksi. Vuonna 1720 perustettiin valtaneuvosto, johon Apraksin nimitettiin. Hän oli Venäjän edustajana Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Hän oli vuosina 1722–1723 käydyssä Venäjän–Persian sodassa Kaspianmerellä toimineen laivaston päällikkö. Apraksin toimi Itämeren laivaston päällikkönä vuosina 1723–1726. == Lähteet == * Lindeqvist, K. O. 1926 [1906]: Suomen historia. Kolmas painos. Werner Söderström Osakeyhtiö, Porvoo. * * * Pieni tietosanakirja 1925-1928. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki. ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kreivit Luokka:Venäjän hallitsevan senaatin jäsenet Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Suuren Pohjan sodan henkilöt‎ Luokka:Vuonna 1661 syntyneet Luokka:Vuonna 1728 kuolleet
Arminius

thumb|Teutoburgin metsä Arminius (noin 17 eaa. – 21 jaa.) oli germaaniheimo keruskien päällikkö. Vuonna 9 jaa. hän voitti roomalaisen Varuksen sotajoukot Teutoburgin metsässä. Roomalaisen historioitsijan Tacituksen mukaan Arminius oli noin 200 000 hengen keruskiheimon päällikön Segimerin poika. Arminiuksesta tuli vuonna 4 Rooman armeijan keruskeista koottujen auxilia-joukkojen komentaja, sillä hänet oli luultavasti jo nuorena poikana otettu Rooman joukkoihin panttivangiksi varmistamaan keruskien lupaama uskollisuus. Palvellessaan Rooman armeijassa Arminius oppi latinaa ja Rooman käyttämää taistelutaktiikkaa, mutta ennen kaikkea hän oppi arvostamaan armeijan kurinalaisuutta. Hän sai myös Rooman kansalaisuuden sekä ritarin aseman (equites). Noin vuosina 7–8 Arminius erosi armeijan palveluksesta ja palasi takaisin kotimaahansa. Germanian roomalainen maaherra Publius Quintilius Varus oli aloittanut voimakkaan roomalaistamisen hallitsemillaan alueilla, ja hän pyrki laajentamaan Rooman valtapiiriä. Tämä nostatti useat germaaniheimot kapinaan, jonka johtoon Arminius nousi. Kapinan huipentumana oli kolmen roomalaisen legioonan täydellinen tuhoaminen Teutoburgin metsässä. Arminius päätteli, että väijytys vaikeakulkuisessa metsässä olisi oikea tapa kohdata Rooman joukot. Valmistautumiseen kuului koulutusvaihe, jossa soturit opetettiin hyökkäämään suunnitelmallisesti ja kurinalaisesti. Taistelun jälkeen roomalaiset tekivät useita rankaisuretkiä Reinin yli vuosina 14–16 sotapäällikkönsä Germanicuksen johdolla. Arminius sen sijaan iski idän suunnalle markomannien kuninkaan Marbodin kimppuun ja kukisti tämän armeijan. Rooma pyrki murentamaan Arminiuksen aseman kylvämällä riitaa eri germaaniheimojen välille. Roomalaiset pystyivät lyömään Arminiuksen joukot Weserjoen lähellä käydyssä taistelussa, ja Germanicus vangitsi Arminiuksen vaimon Thusneldan. Roomalaiset eivät kuitenkaan onnistuneet kukistamaan Arminiusta ja joutuivat vetäytymään. Arminius halusi vahvistaa asemiaan tulevien yhteenottojen varalta ja pyrki solmimaan liiton kuningas Marbodin kanssa. Marbod kieltäytyi, ja vuonna 17 keruskit ja markomannit aloittivat sodan toisiaan vastaan. Marbod joutui tappiolle, mutta Arminius joutui silti palaamaan kotiin, sillä tyytymättömyys häntä kohtaan oli kasvanut. Arminius murhattiin vuonna 21. Ilmeisesti surmatyön takana olivat hänen vaimonsa sukulaiset, jotka kannattivat yhteistyötä roomalaisten kanssa. Arminiusta on joskus pidetty germaanien nationalismin luojana. Olikin harvinaista, että joku taisteli roomalaisia vastaan ja selvisi voittajana. Antiikin aikana ei kuitenkaan voitu puhua nationalismista nykymielessä, ja Arminius tuskin pyrki sinänsä tällaisiin tavoitteisiin. Tuonaikainen heimosoturi osoitti lojaalisuutta vain heimolleen, ehkä joskus hieman suuremmalle sukulaiskansojen ryhmälle, kuten sveebit. Saksalainen jalkapalloseura DSC Arminia Bielefeld on nimetty Arminiuksen mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Germaanien heimopäälliköt Luokka:Henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 17 eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 21 kuolleet