EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alastaron Urheilijat

Alastaron Urheilijat (AU) on suomalainen futsaliin erikoistunut seura, jonka edustusjoukkue pelaa maan ylimmällä sarjatasolla Futsal Liigassa kaudella 2021-2022. Kotiottelunsa AU pelaa Loimaan liikuntahallissa. Alastaron Urheilijat on perustettu vuonna 1946 ja futsalin parissa toiminta alkoi 2000-luvun alussa. Seuralla on yhä harrastustoimintaa muissakin lajeissa mutta kilpatoiminta keskittyy erityisesti futsaliin. Seura aloitti futsalissa junioritoiminnan parissa ja miesten edustusjoukkue rakennettiin juniorijoukkueissa pelanneiden pelaajien varaan vuonna 2012. Miesten joukkue selvitti tiensä alasarjoista ylös aina toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Futsal Ykköseen vain seitsemässä vuodessa. Toisen ykkösessä vietetyn kauden päätteeksi AU nousi liigakarsinnoista Futsal Liigaan yhdessä turkulaisen TPK:n kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut * Joukkueen tiedot Palloliiton nettisivuilla Luokka:Suomalaiset futsalseurat Luokka:Suomalaiset hiihtoseurat Luokka:Loimaalaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
John Hersey

John Hersey (1914 Tianjin, Kiina – 1993 New York, New York, YhdysvallatRichard Severo, John Hersey, Author of 'Hiroshima,' Is Dead at 78, New York Times 25.3.1993 ) oli yhdysvaltalainen ulkomaankirjeenvaihtaja ja kirjailija. Hersey oli Timen ja Lifen kirjeenvaihtajana 1944–1945 ja opettajana Yalen yliopistossa. Hänen romaaninsa käsittelevät usein tosipohjaisia ajankohtaisaiheita, kuten Hiroshima (1946). ==Palkinnot ja tunnustuket== * Pulitzer-palkinto 1945Hersey, John, Kirjasampo, viitattu 1.5.2021 ==Suomennetut teokset== * Hiroshima (Hiroshima, 1946); suom. Alex. Matson, Helsinki: Tammi 1947 – Hirošima, Helsinki: Tammi 1963. Sarja: Kurkisarja, 26 * Sotasankari (The war lover, 1959), suom. Mikko Taipale, Karisto 1951 * Vierinkivi (A single pebble, 1956), suom. Johanna Saresvuo, Karisto 1957 * Hiroshima (Hiroshima), suom. Arvi Tamminen, Like 2005 ISBN 952-471-667-4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Allison Kirkby

Allison Kirkby (14. heinäkuuta 1967 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen yritysjohtaja, joka toimii ruotsalaisen teleoperaattori Telia Companyn toimitusjohtajana. Kirkby aloitti nykyisessä tehtävässään toukokuussa 2020. Aikaisemmin hän on toiminut toimitusjohtajana kahdessa muussa pohjoismaalaisessa teleoperaattori-yhtiössä, ensin ruotsalaisessa Tele2:ssa vuosina 2015–2018 ja vuosina 2018–2019 tanskalaisessa TDC:ssä. Kirkbyllä on kirjanpidon tutkinto Glasgow Caledonian Universitystä ja CIMA-tutkinto. Elokuussa 2023 Kirkby irtisanoutui Telian toimitusjohtajan tehtävästä siirtyäkseen brittiläisen BT Groupin toimitusjohtajaksi. Hän jättää tehtävänsä viimeistään tammikuun 2024 lopussa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset yritysjohtajat Luokka:Skotlantilaiset henkilöt Luokka:Telia Company Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonya Williams

Tonya Williams (s. 12. heinäkuuta 1958 Lontoo, Englanti), joka on käyttänyt myös nimeä Tonya Lee Williams, on kanadalainen näyttelijä. Hänellä on jamaikalaiset sukujuuret. Williams on noussut kuuluisuuteen yhdysvaltalaisesta televisiosarjasta Tunteita ja tuoksuja, jossa hän esitti lääkäri Olivia Barber Wintersiä vuosina 1990–2012. Hänen roolihahmonsa oli yksi saippuasarjojen ensimmäisistä mustista päähenkilöistä. Williams on myös vieraillut sarjoissa Hill Street Blues, Matlock, Silkkiä ja luoteja sekä Viinitila Falcon Crest. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle da Silva Gonçalves

Kalle da Silva Gonçalves (s. 10. lokakuuta 1982) on suomalainen poliisivirkamies sekä entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja vapaaottelija. Da Silva Gonçalves pelasi ensimmäisen Vaahteraliiga-ottelunsa vuonna 2001 Kuopio Steelersin riveissä. Ensimmäisen kokonaisen kautensa hän pelasi vuonna 2002 Jyväskylä Jaguarsissa. Hän pelasi Vaahteraliigassa yhteensä 13 kautta, kunnes lopetti uransa vuonna 2013. Vuonna 2002 hänet valittiin Vaahteraliigan vuoden tulokkaaksi. Da Silva Gonçalvesin pelipaikka on puolustuksen tukimies. Da Silva Gonçalves on Vaahteraliigan kaikkien aikojen taklaaja 699,5 tilastoidulla taklauksella. Taklausten tilastointi aloitettiin vuonna 2003, joten todellisuudessa lukema on vielä suurempi. Da Silva Gonçalves oli myös ammattilaisvapaaottelija vuosina 2005–2012. Hän kertoo Helsingin Sanomien haastattelussa, että yksi hänen urheilu-uransa huippuhetkiä oli kahden brittiläisen vapaaotteluliigan mestarin Fraser Opien voittaminen vapaaotteluhäkissä. Da Silva Gonçalves on ammatiltaan poliisi ja työskentelee Helsingin poliisilaitoksella rikoskomisariona. == Ammattilaisottelut == Tulos Tilasto Vastustaja Tyyli Tapahtuma Päivämäärä Erä Aika Paikka Tappio 3-4 Marko Patteri Luovutus (Keylock) LFN 7 - Lappeenranta Fight Night 7 14. huhtikuuta 2012 2 1:40 Lappeenranta, Suomi Tappio 3-3 Antti Kastama Luovutus (Takakuristus) Cage - Challenger 2 3. joulukuuta 2011 1 1:43 Riihimäki, Suomi Voitto 3-2 Fraser Opie Luovutus (Giljotiinikuristus) LFN 6 - Lappeenranta Fight Night 6 7. toukokuuta 2011 1 1:44 Lappeenranta, Suomi Tappio 2-2 Alik Tseiko Luovutus (Takakuristus) Cage 13 - Spring Break 8. toukokuuta 2010 1 4:39 Vantaa, Suomi Voitto 2-1 Egidijus Petrushkevicius Päätös (Yksimielinen) The Cage Vol. 5 - Winter War 10. helmikuuta 2006 3 5:00 Lappeenranta, Suomi Tappio 1-1 Marcus Vänttinen TKO EKH - MMA Action 14. tammikuuta 2006 1 2:35 Espoo, Suomi Voitto 1-0 Juha Alhonen Luovutus (Lyönnit) EKH - National Vale Tudo Competition 10. joulukuuta 2005 1 1:02 Espoo, Suomi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Suomalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiilimuura

Hiilimuura (Cercomacra carbonaria) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta. == Koko ja ulkonäkö == Hiilimuura voi kasvaa 14-15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Hiilimuurakoiras on väriltään kauttaaltaan musta lukuun ottamatta valkoisia juovia siivissä, rinnassa ja vatsassa sekä valkoista pyrstön kärkeä. Naaraslintu on päästään ja selästään tumman harmaa. Siipien valkoinen kuviointi on sama kuin koiraalla ja rinta ja vatsa ovat kellanruskeat. == Levinneisyys ja elinympäristö == Hiilimuuran levinneisyysalue ulottuu Guyanasta Brasiliaan ja seuraa Rio Brancojokea. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Hiilimuura liikkuu pareittain tai pieninä ryhminä metsien alakerroksissa erityisesti tiheiköissä. Hiilimuura luokitellaan vaarantuneeksi ja kannan kooksi arvioidaan 6 600-16 600 yksilöä ja kannan kehityssuunta on aleneva. Suurin uhka kannalle on elinympäristön häviäminen maanviljelyksen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Uhanalaiset linnut
Thomas Ustick Walter

Thomas Ustick Walter (4. syyskuuta 1804, Philadelphia – 30. lokakuuta 1887 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita merkittäviä rakennuksia Yhdysvaltoihin pääasiassa Greek Revival -tyyliin. Walter oli sekä William Stricklandin että John Havilandin oppilas. Hän perusti oman arkkitehtitoimistonsa vuonna 1831. Vuonna 1833 hän suunnitteli Girard Collegen Founders’ Hallin antiikin kreikkalaista temppeliä muistuttavan rakennuksen. Vuonna 1835 Walter suunnitteli linnamaisen Philadelphian kunnallisen vankilan, Moyamensingin, uusgoottilaiseen tyyliin. Sen velkavankeudessa olevien siipi puolestaan muistutti julkisivultaan muinaisegyptiläistä temppeliä. Nämä työt loivat Thomas Ustick Walterin maineen arkkitehtina.Curl 1999, s. 720-721 Walter tunnetaan parhaiten työstään Yhdysvaltain kongressitalon parissa. Hän suunnitteli rakennuksen massiivisen valurautaisen kupoliholvin, joka korvasi vanhan ja matalamman puisen kupolin. Kupoli rakennettiin vuosina 1855–1863. Viimeiset vuotensa Walter työskenteli John McArthur Juniorin arkkitehtitoimistossa. Walter lienee osallistunut siellä Philadelphian kaupungintalon suunnitteluun. ==Kuvagalleria== Kuva:Philadelphia County Prison Moyamensing 1901.jpg|Philadelphian kunnallinen vankila Moyamensing (1835). Rakennus purettiin vuonna 1968. Kuva:Moyamensing Prison, c1840, 1848. (4700659588).jpg|Moyamensingin vankila. Kaiverrus vuodelta 1848. Kuva:Girard College.jpg| Girard College Kuva: Preparing for Cupola Work (9271963814).jpg|Yhdysvaltain kongressitalon uusi kupoli rakenteilla vuonna 1861. == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Noli Studios

Noli Studios on kiinteistösijoitusyhtiö NREP:n huoneistohotelliketju. Noli Studios -huoneistohotelleja on Helsingin Herttoniemessä, Katajanokalla, Malmilla ja Sörnäisissä sekä Vantaan Myyrmäessä. Espoon Otaniemeen rakennettavan kohteen on tarkoitus valmistua vuonna 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Noli Studios Luokka:Hotelliketjut
Virtatalo

Virtatalo (vuoteen 2018 Colosseum Business Center) on rakennus Vantaan Myyrmäessä Rajatorpantiellä, vastapäätä kauppakeskus Myyrmannia. Se rakennettiin Imatran Voiman pääkonttoriksi. Pitkään vaivanneiden sisäilmaongelmien vuoksi Myyrmäen kirkko on ollut peruskorjauksen vuoksi suljettuna maaliskuusta 2019 alkaen. Vantaankosken seurakunnan toiminta on siirtynyt korvaaviin tiloihin Virtataloon. Väliaikaisessa ”Myyrmäen Virtakirkossa” voidaan järjestää jumalanpalveluksia, muistotilaisuuksia, häitä, kastetilaisuuksia sekä muita juhlia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virtatalo Luokka:Vantaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Myyrmäki Luokka:Toimistorakennukset
Georg Heym

Georg Heym (1887 Hirschberg, Sleesia – 1912 Berliini, Saksa) oli saksalainen runoilija. Hän opiskeli lakia Humboldtin yliopistossa, mutta opinnot eivät edenneet, kun hän liikkui enemmän kirjallisuuspiireissä. Heym oli ekspressionistien keskeisiä runoilijoita. Hän ennustaa runoissaan sodan ja sitä seuraavan katastrofin ja kuvaa ihmisen yksinäisyyttä suurkaupungissa. Heym hukkui luisteluretkellä yrittäessään auttaa jäihin vajonnutta ystäväänsä. ==Suomennetut teokset== ;LähdeGeorg Heym, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 1.5.2021 * Juudas (Judas), suom. Aale Tynni, Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1957, 1974, 2004 * Musta visio (Schwarze Visionen: 4), suom. Aale Tynni, Tuhat laulujen vuotta * Sota (Der Krieg I), suom. Helvi Juvonen, Parnasso 1959; nro 6; s. 244–245 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Ndlovukati

Ndlovukati (suomeksi kutakuinkin "nais-elefantti") on Swazimaan kuningataräidin virallinen titteli. Hän toimii maan kanssahallitsijana yhdessä kuninkaan kanssa. Ndlovukati toimii hallitsevan kuninkaan vastapainona.. Swazimaata pidetään tästä huolimatta absoluuttisena monarkiana. Kun hallitseva kuningas on kuollut, Dlaminin suku (Swazimaan kuningashuone) kokoontuu valitsemaan uuden ndlovukatin, jonka pojasta tulee uusi kuningas. Ndlovukati ei saa olla syntyjään Dlaminin suvun jäsen ja hän on saanut synnyttää kuninkaalle vain yhden pojan. Swazimaan vaakunassa oleva elefantti kuvaa ndolukatia. == Lähteet == Luokka:Swazimaa Luokka:Kuninkaalliset arvonimet
Pfyffer (suku)

Pfyffer on sveitsiläinen sotilas- ja virkamiessuku, joka toimi Luzernin kaupungissa patriarkaattina useiden sukupolvien ajan. Perheessä oli yksitoista patriarkaattia vuosien 1652–1982 välillä. He toimivat Vatikaanissa paavia vartioivan sveitsiläiskaartin sekä ratsain etänä liikkuvan palkkasotilas pataljoonan komentajina, perhe oli hyvin vaikutusvaltainen Sveitsissä ja Ranskassa erityisesti varhaismodernilla kaudella. == Perhehistoria == Suku polveutuu räätäli ja kangaskauppias Johannes Pfyfferistä, joka sai Luzernin kansalaisuuden vuonna 1483. Vuosien 1489–1513 väliltä hän toimi raadin luokkaneuvostossa sekä vuodesta 1508 kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hänen poikansa Leodegar Pfyffer oli Luzernin rahastonhoitaja. Leodegarin yksi neljästä pojasta oli Ludwig Pfyffer (1524–1594), joka valtakautensa aikana teki Luzernin kantonista johtavan katolisen kantonin vastauksena Sveitsin uskonpuhdistukseen. Ludwig Pfyfferillä oli huomattava poliittinen ja sotilaallinen vaikutusvalta Sveitsissä ja Ranskassa, ja häntä kutsuttiin yleisesti "sveitsiläisten kuninkaaksi". == Sveitsin kaartin komentajat == Komentajat järjestysnumerolla sekä komennusvuodet * 10. Johann Rudolf Pfyffer von Altishofen (1652–1657). * 11. Ludwig Pfyffer von Altishofen (1658–1686). * 12. Franz Pfyffer von Altishofen (1686–1696). * 14. Johann Konrad Pfyffer von Altishofen (1712–1727). * 15. Franz Ludwig Pfyffer von Altishofen (1727–1754). * 16. Jost Ignaz Pfyffer von Altishofen (1754–1782). * 17. Franz Alois Pfyffer von Altishofen (1783–1798). * 18. Karl Leodegar Pfyffer von Altishofen (1800–1834). * 19. Martin Pfyffer von Altishofen (1835–1847). * 27. Heinrich Pfyffer von Altishofen (1942–1957). * 29. Franz Pfyffer von Altishofen (1972–1982). Muita merkittäviä henkilöitä * Ludwig Pfyffer (1524–1594), Luzernin poliittinen ja sotilaallinen johtaja, Sveitsin vastareformaation keskeisiä vaikuttajia. * Franz Ludwig Pfyffer (1716–1802), Luzernin upseeri, poliitikko ja topografi, ranskalainen kenraaliluutnantti, Relief-kartan keksijä. * Alphons Pfyffer von Heidegg (1753–1822), Luzernin upseeri ja poliitikko, Helvetican tasavallan johtava jäsen. * Casimir Pfyffer (1794–1875), sveitsiläinen poliitikko ja juristi, Luzernin pormestari, Sveitsin kansallisen neuvoston puheenjohtaja ja liittovaltion korkeimman oikeuden puheenjohtaja. * Alfons Maximilian Pfyffer von Altishofen (1834–1890), sveitsiläinen arkkitehti ja armeijan esikuntapäällikkö. == Lähteet == * Franz Pfyffer von Altishofen, Sveitsin vartijoiden entinen komentaja artikkeli; The new york times marraskuu 1995. Viitattu 3.5.2021. *Markus Lischer: Pfyfferin perheen alkuperä 2010. Viitattu 4.5.2021. *Lista kaartin komentajista (kotisivut). paaviin Swiss Guard) Viitattu 5.5.2021 (englanniksi) *https://www.britannica.com/biography/Ludwig-Pfyffer Sveitsin armeijan johtaja Ludvig Pfyffer Viitattu (englanniksi) 20.5.2021 Luokka:Sveitsiläiset suvut Luokka:Sveitsin historia
Moskovan ja koko Venäjän patriarkka

Moskovan ja koko Venäjän patriarkka (venäjäksi Патриарх Московский и всея Руси, Patriarh Moskovski i vseja Rusi) on Venäjän ortodoksisen kirkon päämies ja hengellinen johtaja. Hän toimii automaattisesti myös Moskovan piispana. == Historia == Tsaari Ivana Julma katsoi, että Konstantinopolin kukistuttua Moskovaan tarvittiin oma patriarkka. Lisäksi hän oli jo aikaisemmin ottanut arvonimekseen "keisari", jolla hän korosti Moskovaa kolmantena Roomana. Konstantinopolin patriarkka Jeremia II:n hyväksymänä Moskovan ja koko Venäjän patriarkan virka perustettiin, ja ensimmäisenä virkaan astui Job Moskovalainen 26. tammikuuta 1589. Pietari Suuren aikana patriarkan virka lakkautettiin. Vuosina 1721–1917 patriarkan sijaan ylintä päätösvaltaa käytti Pyhä synodi, joka koostui metropoliitoista ja piispoista ympäri Venäjää. Nämä palvelivat joko määräaikaisesti tai toistaiseksi. Moskovan ja koko Venäjän patriarkan virka palautettiin vuonna 1917 pidetyssä kirkolliskokouksessa.. Neuvostoliitto lakkautti viran uudelleen, mutta perui päätöksensä myöhemmin. Uudeksi patriarkaksi valittiin Sergei, joka valittiin jo 1920-luvulla, mutta virkaanastujaisia juhlittiin vasta vuonna 1943. Nykyinen patriarkka on Kirill, joka aloitti virassa 1. helmikuuta 2009. Patriarkan valinta oli poikkeuksellisen avoin ja media keskusteli kiivaasti useammasta patriarkkaehdokkaasta.. == Virka nykyään == Patriarkan tärkein jokapäiväinen tehtävä on toimi Venäjän ortodoksisen kirkon synodin puheenjohtajana. Patriarkan virka on elinikäinen, mutta synodi voi erottaa patriarkan tai myöntää tälle eläkkeen enemmistöllä. Venäjän ortodoksisen kirkon vuonna 2017 antaman asetuksen mukaan patriarkaksi valittavan henkilön tulee: * olla piispa Venäjän ortodoksisessa kirkossa * pitää hallussaan korkeampaa kirkollista tutkintoa, minkä lisäksi häneltä vaaditaan kokemusta hiippakunnan hallinnosta sekä ansioitunutta suoritumista tehtävästään * nauttia papiston ja mallikoiden luottamusta sekä olla hyvän henkilön maineessa * "hänen on nautittava myös ulkopuolisten arvostusta, jottei hänestä puhuttaisi pahaa ja jottei hän lankeasi Paholaisen virittämään ansaan" (1. Tim. 3:7) * olla vähintään 40-vuotias Vuodesta 1988 lähtien patriarkan virka-asuntona on toiminut Danilovin luostari Moskovassa, joka toimii samalla koko Venäjän ortodoksisen kirkon päämajana. == Katso myös == * Luettelo Moskovan patriarkoista ja metropoliitoista == Lähteet == Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Kirkolliset virat *
Alexander Gustafsson

Alexander Gustafsson (s. 15. tammikuuta 1987 Arbogan kunta) on ruotsalainen raskaansarjan vapaaottelija ja entinen amatööritason nyrkkeilijä. Hän otteli kahdesti UFC:n alemman raskaansarjan mestaruudesta. Ensin Jon Jonesia vastaan 2013 ja toisen kerran Daniel Cormieria vastaan 2015, mutta hävisi molemmilla kerroilla tuomariäänin. Nyrkkeilyssä Gustafsson voitti muun muassa Ruotsin nuorten mestaruuden ja KP Cupin kahdesti.Alexander Gustavsson difboxning.se Viitattu 1.5.2021 ==Muualla== Gustafsson on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC (2014), EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).UFC 3 Men's Light Heavyweight Fighter Roster and Rating ea.com Viitattu 1.5.2021 EA SPORTS UFC 4 Roster - All Fighters in UFC 4 gamesatlas.com 23.7.2020 Viitattu 1.5.2021 Hän on myös ensimmäisen EA Sports UFC -pelin kansikuvassa yhdessä Jon Jonesin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset nyrkkeilijät Luokka:Ruotsalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aidan Higgins

Aidan Higgins (1927 Celbridge, Kildaren kreivikunta, Irlanti – 2015Aidan Higgin, Dalkeyarchive.com, viitattu 1.5.2021) oli irlantilainen kirjailija. Hän muutti 1955 Lontooseen, jossa hän liittyi nukketeatteriseurueeseen. Higgins asui jonkin aikaa Etelä-Afrikassa Johannesburgissa. Hän edustaa irlantilaista modenismia ja postmodernismia. Esikoisromaani Suku sammuu ilmestyi 1966 ja sai erinomaiset arvostelut. ==Suomennetut teokset== * Suku sammuu (Langrishe, go down), suom. Eila Pennanen, WSOY 1967 Sarja: Aikamme kertojia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Sulkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut

Sulkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut ovat vuotuinen sulkapalloturnaus, jonka järjestää Badminton Europe (BE). Kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1968. Kilpailut järjestetään vuosittain paitsi silloin kun on Euroopan kisat. == Lähteet == Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Euroopan- mestaruuskilpailut
Glover Teixeira

Glover Lucas Teixeira (s. 28. lokakuuta 1979 Sobrália, Minas Gerais) on brasilialais-yhdysvaltalainen alemman raskaansarjan vapaaottelija. Hän on entinen UFC:n alemman raskaansarjan mestari vuosina 2021–2022. Teixeira otteli ensimmäisen kerran mestaruudesta Jon Jonesia vastaan 2014, mutta hävisi ottelun tuomariäänin. Teixeira pitää halussaan UFC:n alemman raskaansarjan ennätystä eniten luovutusvoittoja ja lopetuksella voitettuja otteluita.Record Book statleaders.ufc.com Viitattu 1.5.2021 Lisäksi hänestä tuli mestaruuden myötä toiseksi vanhin UFC mestari Randy Couturen jälkeen ja vanhin ensimmäisen mestaruuden voittanut ottelija UFC:ssä. Lukkopainissa Teixeira on voittanut ADCC:n Etelä-Amerikan mestaruuden 2009. Teixeira sai Yhdysvaltain kansalaisuuden marraskuussa 2020.UFC Light Heavyweight star Glover Teixeira caps off a great personal year by becoming an American citizen sportskeeda.com 7.11.2020 Viitattu 1.5.2021 ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;Shooto *Etelä- Amerikan alle 100-kilon sarjan mestaruus (kerran) ;UFC *Alemman raskaansarjan mestaruus (kerran) *Illan suoritus (kolmesti, vs. Rashad Evans, Ion Cuțelaba, Anthony Smith) *Illan kamppailu (kahdesti, vs. Ovince Saint Preux, Alexander Gustafsson) *Illan tyrmäys (kerran, vs. Ryan Bader) *Illan luovutus (kerran, vs. James Te-Huna) *Eniten lopetuksella voitettuja otteluita alemmassa raskassarjassa (12) *Eniten luovutusvoittoja alemmassa raskassarjassa (6) ==Muualla== Teixeira on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC (2014), EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).UFC 3 Men's Light Heavyweight Fighter Roster and Rating ea.com Viitattu 1.5.2021 EA SPORTS UFC 4 Roster - All Fighters in UFC 4 gamesatlas.com 23.7.2020 Viitattu 1.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sean O’Malley

Sean Daniel O'MalleyMIXED MARTIAL ARTS SHOW RESULTS boxing.nv.gov 27.3.2021 Viitattu 1.5.2021 (s. 24. lokakuuta 1994 Helena, Montana) on yhdysvaltalainen kääpiösarjan vapaaottelija. Hän sai sopimuksen UFC:n 2017 voitettuaan Alfred Khashakyanin tyrmäyksellä Dana White's Contender Series 2 -tapahtumassa. ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;Intense Championship Fighting *Kääpiösarjan mestaruus (kerran) ;UFC *Illan suoritus (kolmesti, vs. José Alberto Quiñónez, Eddie Wineland, Thomas Almeida) *Illan kamppailu (kerran, vs. Andre Soukhamthath) ==Muualla== O'Malley on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).UFC 3 Men's Light Heavyweight Fighter Roster and Rating ea.com Viitattu 1.5.2021 EA SPORTS UFC 4 Roster - All Fighters in UFC 4 gamesatlas.com 23.7.2020 Viitattu 1.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wolfgang Hildesheimer

Wolfgang Hildesheimer (1916 Hampuri, Saksa – 1991 Poschiavo, SveitsiWolfgang Hildesheimer, Historisches Lexikon der Schweitz, viitattu 1.5.2021 ) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli kuvataiteita Lontoossa 1937–1939 ja oli toisen maailmansodan aikana Palestiinassa ja sodan päätyttyä 1945–1946 tulkkina Nürnbergin oikeudenkäynnissä. Hildesheimer kuului yhtenä harvoista saksalaisista absurdin teatterin suuntaukseen. Hän on kirjoittanut kuvitteellisen englantilaisen taiteilijan omaelämäkerran Marbot. Vuodesta 1983 hän keskittyi yksinomaan maalaamiseen. ==Balkinnot ja tunnustukset== * Gruppe 47:n palkinto 1952 * Büchner-palkinto 1966 * Literaturpreis der Stadt Weilheim (Bayern) 1991 ==Suomennetut teokset== * Mozart, suom. Päivi Heikinheimo, Seppo Heikinheimo, Otava 1984 ISBN 951-1-07920-4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Shukuba

Shukuba () tai shukueki (宿駅) oli Japanissa tiereitin varrelle rakennettu postiasema, jossa matkaajat saattoivat levätä, yöpyä ja vaihtaa hevosia. Erityisesti sanalla viitataan Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla viiden tärkeimmän valtatien (gokaidō) ja niiden sivuteiden varrelle perustettuihin pysähdyspaikkoihin. Shukubamachi (宿場町) tarkoittaa aseman ympärille syntynyttä kaupunkiasutusta. Monien Edo-kauden shukuba-asemien juuret olivat 1500-luvun sengoku-kaudella, kun vilkastuneen kaupan ja muun muassa Iseen kohdistuneen pyhiinvaelluksen myötä syntyi uusia kaupunkimaisia asutuksia temppelien porttien edustoille ja satamiin. Niihin rakennettiin majataloja, ja joskus niissä harjoitettiin myös prostituutiota. 1600-luvun alussa Tokugawa- sotilashallinto alkoi perustaa postiasemia maan tärkeimpien tiereittien varrelle, ja vuonna 1659 niitä hallinnoimaan perustettiin Dōchūbugyō-virasto (道中奉行). Myös daimiot rakensivat hallitsemilleen alueille samanlaisia järjestelmiä. == Katso myös == * Kestikievari == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Edo-kausi Luokka:Japanin liikenne
14\. dalai-laman seuraaja

Nykyisen, järjestyksessään 14., dalai-laman seuraajasta ei ole selvyyttä, sillä perinteisen tiibetiläisen perimysjärjestyksen rinnalle on noussut Kiinan kommunistisen puolueen oma versio seuraavan dalai-laman valitsemisesta. Kiista on johtanut siihen, että dalai-lama-instituution tulevaisuus on epäselvä. Nykyinen dalai-lama Tenzin Gyatso pakeni Kiinasta vuonna 1959, minkä jälkeen Kiinan suhtautuminen tiibetinbuddhalaisuuteen ja erityisesti dalai-lamaan on ollut kielteinen. Kiina on myös ilmaissut tyytymättömyytensä, mikäli ulkomaat ovat missään tekemisissä dalai-laman tai Tiibetin pakolaishallituksen kanssa. == Tausta == Dalai-lama on tiibetinbuddhalaisuuteen kuuluvan geluk-koulukunnan tärkein opettaja. Hengellisen vallan lisäksi dalai-lamalla on perinteisesti ollut myös poliittista valtaa ja hän on johtanut Tiibetiä teokraattisella otteella. Tiibetinbuddhalaisen perinteen mukaan uusi dalai-lama löydetään vanhan kuoleman jälkeen, mutta ei aina välittömästi: dalai-laman katsotaan olevan tulku, joka pystyy itse päättämään missä ja milloin hän syntyy uudelleen. Tulku on valinnut uudelleensyntymän, jotta voisi auttaa muita maailman olentoja valaistumaan. === Panchen-lama === Panchen-laman tehtävä on johtaa uuden dalai-laman etsintöjä. Panchen-laman kuoltua istuva dalai-lama puolestaan tunnistaa uuden panchen-laman, joka myös on tulku. Nykyinen dalai- lama tunnisti vuonna 1995 panchen-lamaksi 6-vuotiaan Gedhun Choekyi Nyiman, jota Kiina ei ole tunnustanut. Nyiman vangittiin pian tämän jälkeen, eikä hänestä ole kuultu sen jälkeen. Eräs Kiinaa edustava viranomainen sanoi Nyimanin elävän Gansussa, Pohjois-Kiinassa, mutta on myös todennäköistä, että häntä pidetään Pekingissä.. == Nykyisen dalai-laman näkökulma == Huolimatta Tiibetin keskeisestä asemasta geluk-koulukunnassa, dalai-laman ei tarvitse olla tiibetiläinen: 4. dalai-lama syntyi Mongoliassa. Tämän vuoksi myös nykyinen dalai-lama on sanonut, että ei tulisi jälleensyntymään maassa, joka ei olisi vapaa. Lokakuussa 2019 Gyatso sanoi, että nykyinen dalai-lama- järjestelmä on "feodaalinen", minkä vuoksi sen tulisi loppua. == Kiinan kommunistisen puolueen näkökulma == Kun nykyinen dalai-lama on tuonut esille tarpeen muuttaa perinteistä poikkeavaa vallanperimystä, Kiina on syyttänyt tätä buddhalaisuuden halventamisesta. Maaliskuussa 2015 Tiibetin autonomisen alueen parlamentin edustaja Padma Choling sanoi, että dalai-lama ei voi päättää, haluaako hän uudelleensyntyä vai ei. Syynä tähän on se, että nykyinen dalai-lama ei myöskään saanut valita asemaansa, vaan hän seuraa ikivanhaa uskonnollista perinnettä keskuskomitean suostumuksella. == Lähteet == Luokka:Dalai-lamat
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1950

Suomen vuoden 1950 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin miehissä Tampereella Pyynikin urheilukentällä ja naisissa Pieksämäellä 28.–29. tammikuuta. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 19 miesluistelijaa ja neljä naisluistelijaa. Yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Kauko Salomaa 46,0 1 8.45,8 1 2.25,5 2 18.34,9 2 202,825 2 Lassi Parkkinen 46,6 2 8.48,5 2 2.25,3 1 18.31,8 1 203,473 3 Kalevi Laitinen 46,9 5 8.49,2 3 2.28,4 3 18.49,7 3 205,771 4 Antero Ojala 48,0 7 9.04,9 4 2.31,4 4 19.26,3 4 211,271 5 Mauri Suomalainen 46,7 4 9.18,4 8 2.32,1 5 20.01,8 9 213,330 6 Vilho Raami 48,3 8 9.07,0 5 2.34,2 7 19.40,0 6 213,400 7 Pentti Lammio 49,2 11 9.17,8 6 2.35,9 8 19.30,6 5 215,476 8 Esko Leppänen 50,9 14 9.18,0 7 2.38,6 11 19.59,2 8 219,526 9 Eino Salomaa 50,5 13 9.26,6 10 2.45,0 16 20.03,4 10 222,330 10 Kalevi Uotila 52,5 19 9.23,5 9 2.43,4 14 19.55,4 7 223,086 Aarne Helanterä 46,9 5 9.34,0 11 2.32,8 6 – – – Keijo Lehdikkö 46,6 2 9.55,6 14 2.37,1 9 – – – Armas Vilén 50,2 12 9.47,3 12 2.37,7 10 – – – Raimo Leskinen 48,6 9 9.55,9 15 2.40,6 12 – – – Albert Vahto 48,6 9 10.06,7 16 2.42,5 13 – – – Arvo Häkli 50,9 14 9.52,4 13 2.44,6 15 – – – Helge Ruusunen 51,6 17 10.34,6 17 2.49,7 17 – – – Helge Kuusisto 51,0 16 11.04,9 18 2.56,6 18 – – – T.Hannomaa 52,1 18 11.45,0 19 - - – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 000 m # 5 000 m # Pisteet 1 Eevi Huttunen 53,5 1 6.02,1 2 1.51,0 2 10.30,5 2 232,400 2 Verné Lesche 56,0 2 5.58,7 1 1.50,6 1 10.18,6 1 232,943 3 Kyllikki Kinnunen 60,7 3 6.48,4 3 2.07,3 3 13.03,9 3 270,807 Aulikki Karhu 61,0 4 6.57,6 4 2.08,7 4 – – – == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 1950 pikaluistelu Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Pieksämäen urheilu Luokka:Pikaluistelun Suomen- mestaruuskilpailut
Llullaillaco

Llullaillaco on 6739 metriä korkea kerrostulivuori Etelä-Amerikassa Andeilla Argentiinan ja Chilen rajalla. Tulivuori purkautui viimeksi vuonna 1877, mikä tekee siitä maailman korkeimman historiallisella ajalla purkautuneen tulivuoren ja maailman toiseksi korkeimman aktiivisen tulivuoren naapurinsa Ojos del Saladon jälkeen. Llullaillaco on muodostunut kahdessa vaiheessa. Vanhemman pleistoseenikautisen tulivuoren huippu romahti noin 150 000 vuotta sitten, mistä aiheutunut maanvyöry vei maa-ainesta itään nykyisen Argentiinan alueelle. Vuoren nykyinen huippu muodostui noin 10 000 vuotta sitten vanhan päälle. 1800-luvulla vuori purkautui ainakin kolmesti. Lumi ja jää viipyvät vuoren rinteillä pitkään, ja kasvillisuus on niukkaa. Alueella elää kaksi korkeisiin olosuhteisiin sopeutunutta kamelieläinlajia, guanako ja vikunja. Vuonna 1999 vuoren huipulta löydettiin kolme 500 vuotta vanhaa inkalapsen muumiota, joiden uskotaan olevan yksiä maailman parhaiten säilyneistä muumioista. == Lähteet == Luokka:Andien vuoret Luokka:Argentiinan tulivuoret Luokka:Argentiinan vuoret Luokka:Chilen tulivuoret Luokka:Chilen vuoret Luokka:Kerrostulivuoret Luokka:Argentiinan ja Chilen raja
Council of Asian Liberals and Democrats

Council Asian Liberals and Democrats (Aasian liberaaien ja demokraattien neuvosto, lyh. CALD) on aasialaisten keskustalaisten liberaalipuolueiden kattojärjestö. CALD on Liberal Internationalin jäsenjärjestö. == Jäsenpuolueet == Maa Jäsenpuolue Filippiinit Filippiinien liberaalipuolue Indonesia Indonesian demokraattinen kamppailun puolue Indonesia Kansallisen heräämisen puolue Kambodža Kambodžan kansallisen pelastuksen puolue Malesia Malesian kansanliike Mongolia Kansan tahto – Vihreä puolue Singapore Demokraattinen puolue Taiwan Demokraattinen edistyspuolue Thaimaa Demokraattipuolue Lähde: Tarkkailijajäseniä on kaksi: Japanin perustuslaillinen demokraattinen puolue (Japani) ja Kansallinen demokratian liiga (Myanmar). == Lähteet == Luokka:Kansainväliset poliittiset järjestöt Luokka:Liberaalit järjestöt
Lehtokarvasputki

Lehtokarvasputki eli karvasputki (Laserpitium latifolium) on sarjakukkaiskasvien heimoon ja karvasputkien sukuun kuuluva kasvilaji. Se on helppo tunnistaa sinivihreistä lehdistään ja silmiinpistävistä hedelmistään. Lehtokarvasputken lajinimi latifolium tarkoittaa leveälehtistä ja on peräisin latinan sanoista latus, leveä, ja folium, lehti. Tieteellinen sukunimi puolestaan tulee kreikasta, jossa sana laser viittasi aikoinaan mausteena käytettyyn voimakastuoksuiseen hartsiin, hajupihkaan eli pirunpihkaan. Kyseistä ainetta ei lehtokarvasputkessa kuitenkaan ole. == Ulkonäkö ja koko == Lehtokarvasputki on monivuotinen ruohokasvi, jonka kasvukorkeus on 60–150 senttimetriä. Yläosasta haarovan ja lähes kaljun, hienojuovaisen varren tyvellä on lehtien jäänteitä. Kierteisten, ruodillisten lehtien lehtilapa on kolmiomainen ja jakautunut kaksi kertaa kolmeen lehdykkään; lehtikanta on väljä, tuppimainen. Herttatyviset, sinivihreät lehdykät ovat puikeita–soikeita, sahalaitaisia. Lehtokarvasputken kukinta kestää heinäkuusta elokuuhun; kukinto on 20–40 pikkusarjaan jakautuva kerrannaissarja. Yksittäiset kukat ovat valkoisia, 4–7 millimetriä leveitä ja säteittäisiä. Terälehtiä on viisi; verholehdet ovat surkastuneet. Jokaisessa kukassa on viisi hedettä ja yhdislehtinen, 2-vartaloinen, 2-luottinen emiö. Hedelmä on kaksilohkoinen, vaaleanruskea lohkohedelmä, jonka pituus on noin 5–10 millimetriä; hedelmissä on silmiinpistävän kookkaat, aaltomaisen kurttuiset palteet. == Elinympäristö == Lehtokarvasputki on kalkinsuosija ja kasvaa luonnossa rinne- ja lehtoniityillä, metsänreunoissa ja lehdoissa. Suomessa sitä esiintyy siellä täällä Ahvenanmaalla; itäisimmät löydöt ovat Varsinais- Suomen saariston länsiosista. Lehtokarvasputki vaatii ravinteisen ja lämpimän kasvupaikan, ja sen luonteenomaisimpia esiintymisympäristöjä ovat kalkkiperäiset kuivat lehdot, joiden indikaattorilaji se on yhdessä metsäapilan kanssa. Ruotsin etelä- ja keskiosissa lehtokarvasputkea esiintyy lehtimetsissä ja metsänreunoissa mutaisessa ja mieluiten kalkkipitoisessa maaperässä. == Käyttö == Lehtokarvasputken juurella on sanottu olevan vatsaa vahvistavia ja kuumetta laskevia ominaisuuksia, minkä vuoksi sitä on saatettu siirtää lääkekasviksi myös luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle. Kasvin on uskottu lisäävän lehmien maidoneritystä, ja Elias Lönnrot kertoo siitä seuraavaa: "Vatsanvahvistava juuri avullinen horkissa ja muissa vioissa, varsinkin eläinten taudeissa." Kansanlääkinnässä kasvia on käytetty puhkuisuuteen, kuukautiskoliikkiin ja virtsaneritystä kiihottamaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Suolasänkiö

Suolasänkiö (Odontites litoralis) on näivekasvien heimoon ja sänkiöiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka esiintyy kotoperäisenä Itämeren alueella. Laji on puoliloinen eli se ottaa osan ravinteistaan isäntäkasviltaan, mutta yhteyttää samalla myös itse. == Ulkonäkö ja koko == Suolasänkiö on 10–25 senttimetrin korkuiseksi kasvava yksivuotinen ruohokasvi, jolla on likaisenruskea tai vihreä, pyöristyneesti nelisärmäinen, hienokarvainen varsi. Kasvi on tavallisesti haaraton, mutta yläosa voi joskus olla niukka- ja lyhythaarainen. Pääjuuri on pieni. Lehdet ovat vastakkaisia, ruodittomia, yleensä hieman varren nivelväliä lyhyempiä. Lehtilapa on kapeansoikea–kapeanpuikea ja tylppäkärkinen, matalahampainen; sirkkalehdet pysyvät kasvissa usein vielä kukinta-aikana. Suolasänkiö kukkii heinä-elokuussa. Kukinto on toispuolinen, aluksi hieman nuokkuva latvatähkä, jossa on useita noin kymmenen millimetrin mittaisia punaisia kukkia. Karvainen teriö on vastakohtainen, yhdislehtinen ja kaksihuulinen; kärjestä kupera ylähuuli on ehytkärkinen tai matalalovinen, alahuuli kolmeliuskainen. Neljäliuskainen verhiö on leveän kellomainen. Heteitä on neljä ja emejä yksi. Hedelmä on noin 7–9 millimetrin mittainen, soikea ja karvainen kota. == Elinympäristö ja ekologia == Suolasänkiö kasvaa merenrantaniityillä sekä sora- ja kalliorannoilla; useimmiten sitä löytää ajoittain meriveden peittoon jäävien merenrantaniittyjen ala- ja keskiosista. Elintavoiltaan kasvi on puoliloinen: sukulaislajiensa tapaan se ei tule toimeen täysin oman juuristonsa keräämien ravinteiden varassa, vaan ottaa osan ravinteistaan isäntäkasvilta. Suolasänkiö yhteyttää kuitenkin myös itse. Suolasänkiö on Itämeren alueella kotoperäinen kasvi, jota ei tavata missään muualla maailmassa. Suomessa laji on jakautunut kahdeksi alalajiksi, joista nimialalaji, punertava ja tummanpunakukkainen lännensuolasänkiö (subsp. litoralis) esiintyy koko Itämeren alueella. Suomenlahdella kasvava suomensuolasänkiö (subsp. fennicus) haaroo nimialalajia runsaammin ja on väriltään vaaleampi. Jälkimmäinen muistuttaa kulttuuriympäristöissä melko yleisenä kasvavaa sukulaislajia punasänkiötä, jonka kanssa se voi kasvaa rantaniityillä samoilla kasvupaikoilla. Punasänkiön hedelmät ovat kuitenkin lyhyempiä ja lehdet suippokärkisempiä kuin suolasänkiöllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Suolasänkiö – Odontites litoralis * UniProt: Taxonomy - Odontites litoralis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Odontites litoralis Luokka:Sänkiöt
Punatyvisammal

Punatyvisammal eli kalliopunatyvisammal (Bryoerythrophyllum recurvirostrum) on toukosammalien heimoon kuuluva lehtisammallaji. Kasvutavaltaan se on pienikokoinen, pystyversoinen, tavallisesti 0,5–2 senttimetrin korkuiseksi jäävä tiheämättäinen sammal, jonka varsien tyviosat ovat tiilenpunaiset. Lehdet ovat kapeita ja teräväkärkisiä, itiöpesäkkeet pystyjä ja liereitä. Punatyvisammal on kulttuurinsuosija ja esiintyy jokseenkin yleisenä koko Suomessa; tyypillisiä kasvupaikkoja ovat varjoisat kallionraot, kalkkikivikalliot ja -lohkareet sekä sementtirakenteet. Lajin levinneisyysalueeseen kuuluu koko maapallo, mutta yleisimmillään se on pohjoisella pallonpuoliskolla sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. == Lähteet == Luokka:Toukosammalet (heimo)
Ruslan Magomedov

Ruslan Gadžimagomedovitš Magomedov (, s. 26. marraskuuta 1986 Tsudakhar, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen raskaansarjan vapaaottelija. Hänestä tuli UFC historian ensimmäinen ottelija, joka sai elinikäisen ottelukiellon Yhdysvaltoihin, kun Yhdysvaltain antidopingtoimikunta ilmoitti Magomedovin jääneen kiinni dopingista kolmannen kerran 2018.UFC heavyweight Ruslan Magomedov receives lifetime ban from USADA mmafighting.com 1.4.2019 Viitattu 2.5.2021 ==Muualla== Magomedov on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018).UFC 3 Men's Heavyweight Fighter Roster and Rating ea.com Viitattu 2.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset vapaaottelijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuoleman kasvot

Kuoleman kasvot on Kiti Luostarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2003. Elokuva käsittelee kuolemaa. Elokuvassa Luostarinen menee vapaaehtoistyöntekijäksi saattohoitokotiin ja kuvaa sen arkea. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva oli Parhaan dokumentin Jussi -palkintoehdokkaana vuonna 2004. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Miika Iskanius

Miika Iskanius (s. 24. kesäkuuta 1994) on suomalainen salibandyn pelaaja. Iskanius edustaa F-Liigassa pelaavaa vantaalaista seuraa Tikkurilan Tiikerit. Iskanius on edustanut pääsarjaurallaan myös Erää. Hän on pelannut myös Saksan Bundesligassa yhden kauden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bolt Head

thumb|Devonin sijainti Bolt Head on National Trustin omistama niemi Lounais- Englannissa Devonin etelärannikolla. Niemi sijaitsee Kingsbridgen estuaarin länsipuolella. Sen korkeus on 122 metriä merenpinnan yläpuolella. National Trust hankki sen 1928 omistukseensa.Bolt Head, Hutchinson Encyclopedia (Arkistoitu sivu). Viitattu 2.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Englannin niemet ja niemimaat Luokka:Devonin maantiede
Kehysriihi

Kehysriihi eli puoliväliriihi eli viralliselta nimeltään hallituksen kehysneuvottelu on Suomen hallituksen vuosittain, maalis- tai huhtikuussa järjestämä kokous, jossa suunnitellaan valtion taloutta muutamia vuosia eteenpäin. Tässä yhteydessä ’kehys’ on hallituksen aloittaessaan suunnittelema menojen yläraja, jota yleensä nostetaan vuosittain. Kehykseen sisältyy noin 80 % valtion budjetista. Kehysriihi poikkeaa syksyn budjettiriihestä siinä, että taloutta tarkastellaan pidemmällä aikavälillä. == Lähteet == Luokka:Suomen talous Luokka:Julkinen talous Luokka:Finanssipolitiikka
Juuso Salo

Juuso Salo (s. 29. maaliskuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja. Salo edustaa F-Liigassa pelaavaa Vantaalaista seuraa Tikkurilan Tiikerit. Salo on edustanut koko uransa samaa seuraa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat
Laina-aika

Laina-aika on Timo Humalojan ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2000. Elokuvassa asiakas jättää tavaratalon kassalla työskentelvän Noora Lehtisen kassahihnalle ostoksensa sekä pankkikorttinsa. Nooralle käy ilmi, että kyseinen asiakas on hänen kokonimikaimansa Noora Lehtinen, joka työskentelee valokuvamallina. Kassa-Noora saa kaimaltaan tilin käyttäjätunnukset ja vapaasti käytettäväkseen sillä olevat rahat. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat muotimaailmasta
Tervahauta (täsmennyssivu)

Tervahauta voi tarkoittaa seuraavia: ==Yleisnimi== * tervahauta, tervanpoltossa käytettävä maahan kaivettu rakennelma * asfalttijärvi, joskus suomeksi myös "tervahauta", alue jossa maaöljyä nousee maan pinnalle ja sen päälle muodostuu luonnonasfalttia ==Paikannimi== * Tervahauta, Kylä Kiikoisissa Sastamalassa Pirkanmaalla Suomessa * La Brean tervahaudat, asfalttijärviä ja muinaisjäöännöskohteita Los Angelesissa Kaliforniassa Yhdysvalloissa ==Sukunimi== * Markku Tervahauta (s. 1962), suomalainen lääkäri ja terveysviranomainen
Peter Bergman

Peter Bergman (s. 1953 Guantanamo Bay, Kuuba) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt yli 30 vuoden ajan liikemies Jack Abbottia televisiosarjassa Tunteita ja tuoksuja. Bergman on voittanut tästä roolista parhaan miespääosan Emmy-palkinnon kolme kertaa: vuosina 1991, 1992 ja 2002. Tunteiden ja tuoksujen lisäksi Bergman tunnetaan saippuasarjasta All My Children, jossa hän on näytellyt Cliff Warneria vuosina 1979–1989. Bergman on uransa aikana tehnyt myös televisioelokuvia sekä vieraillut esimerkiksi sarjoissa Kellarin kunkku ja Nanny. Bergmanin isänpuoleinen suku on lähtöisin Ruotsista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Daytime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Amerikanruotsalaiset Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lewis Henry Morgan

Lewis Henry Morgan (21. marraskuuta 1818 Aurora, New York, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 1881 Rochester, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen antropologi, juristi ja poliitikko. Antropologina hän tutki erityisesti ihmisryhmien sukulaisuusjärjestelmiä. Häntä pidetään yhtenä tieteellisen antropologian perustajista. ==Elämä== Morgan valmistui vuonna 1840 Union Collegesta, opiskeli sen jälkeen lakia, pääsi asianajajaksi ja harjoitti ammattiaan menestyksekkäästi Rochesterissa New Yorkissa. Pian yliopistosta lähdettyään Morgan muutti asumaan irokeesien pariin, yritti elää heidän elämäänsä ja tutki heidän sosiaalista organisaatiotaan. Hänen tutkimustensa lopputulos oli kirja The League of the Iroquois (1851), joka "oli ensimmäinen tieteellinen kuvaus intiaaniheimosta". Kirjan menestys rohkaisi Morgania jatkotutkimuksiin, joiden tuloksena syntyi teos Systems of Consanguinity and Affinity of the Human Family (1869). Vuonna 1877 hän julkaisi neliosaisen teoksen Ancient Society, or Researches in the Lines of Human Progress from Savagery, through Barbarism, to Civilization ("Muinainen yhteiskunta eli tutkimuksia ihmisen kehityksen linjoista raakalaismaisuudesta barbarismin kautta sivilisaatioon"), jossa hän jakoi kulttuurin kehityksen seitsemään vaiheeseen - "alempaan raakalaismaisuuteen", "keskimmäiseen raakalaismaisuuteen", "ylempään raakalaismaisuuteen", "alempaan barbariaan", "keskimmäiseen barbarismiin", "ylempään barbariaan" ja "sivistykseen". Edellä mainittujen teosten ja monien lehtiartikkelien lisäksi hän julkaisi teokset The American Beaver and his Works (1868) ja Houses and House-life of the American Aborigines (1881). Morgan oli New Yorkin edustajainhuoneen jäsen vuonna 1861 ja New Yorkin senaatin jäsen vuosina 1868-1869. Vuonna 1880 hän oli American Association for the Advancement of Science -järjestön puheenjohtaja. Hän kuoli Rochesterissa 17. joulukuuta 1881. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Chester Himes

Chester Himes (1909 Jefferson City, Missouri, Yhdysvallat – 1984 Moraira, Espanja) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän asui Ranskassa vuodesta 1953. Himes arvostelee monissa teoksissaan rasismia ja vallankäyttöä ja hyödyntää omaa vankilakokemustaan. Myöhemmin hän aloitti rikosromaanien kirjoittamisen. Tapahtumapaikkana niissä on New York, ja ne ovat usein väkivaltaisia. Hän on kirjoittanut myös novelleja ja muistelmateoksen The Quality of Hurt (1972). ==Suomennetut teokset== * Kuolema kulkee Harlemissa (Retour en Afrique, 1964, ilmestynyt englanniksi nimellä Cotton comes to Harlem, 1965Cotton comes to Harlem Oxford Reference, viitattu 12.3.2024), suom. Paavo Lehtonen, Jyväskylä: Gummerus 1971 * Ei armoa Harlemissa (For love of Imabelle), suom. Paavo Lehtonen, Jyväskylä: Gummerus 1971 * Rusovarpaat (Pinktoes), suom. Risto Lehmusoksa, Jyväskylä: Gummerus 1972 ISBN 951-20-3239-2 * Hetki vain, olet vainaa (Blind man with a pistol), suom. Juhani Koskinen, Jyväskylä: Gummerus 1973 ISBN 951-20-0215-9 * Hellettä Harlemissa (The heat's on), suom. Seppo Loponen, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1132-8 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Gilbert H. Muller, Chester Himes, Twayne Publishers 1989 ISBN 0-8057-7545-5 ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Uuden aallon lauluja

Uuden aallon lauluja on suomalaisen rap-artisti Asan kahdeksas studioalbumi. Sen on tuottanut DJ Polarsoul. Albumi julkaistiin 19. huhtikuuta 2020, ja sillä vierailevat Elastinen, Kube sekä Raipati. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Inspiraatio in the house! Asan ja DJ Polarsoulin kimppalevy nykii, potkii ja sykkii Viitattu 17.8.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Asan albumit
Palnan tyttäret

Palnan tyttäret on Kiti Luostarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2008. Elokuva käsittelee adoptiota. Elokuvassa Luostarisen naapurissa asuva perhe adoptoi intialaisesta Palnan lastenkodista Devi-nimisen 6-vuotiaan tytön sekä käy läpi Stuti-tytön adoptoimisprosessia. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti vuonna 2008 Tampereen elokuvajuhlilla Risto Jarva -palkinnon. * Elokuva oli Parhaan dokumentin Jussi -palkintoehdokkaana vuonna 2009. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Aaro Nikula

Aaro Nikula (s. 23. maaliskuuta 1999) on suomalainen lentopalloilija. Hän on Someron Voiman kasvatti ja Suomen kaikkien aikojen pisin maajoukkuetason lentopalloilija. Nikula on voittanut kaksi lentopallon Suomen mestaruutta ja kolme Suomen Cupin mestaruutta, joista kaikki VaLePassa. Keväällä 2021 Nikula tahditti ensimmäistä kertaa VaLePan ykköshakkurina seuran neljännen kerran peräkkäin lentopallon miesten Suomen mestariksi. Myöhemmin hänet valittiin lentopallomaajoukkueen EM-kotikisaryhmään. Kauden 2021-22 Nikula pelasi Portugalissa Benficassa voittaen Portugalin mestaruuden. Lentopallon Mestaruusliigassa 212-senttinen Nikula debytoi vuonna 2018 Vammalan Lentopallossa ja heti seuraavana vuonna Nikula pelasi uransa ensimmäiset miesten A-maaottelut. Ennen VaLePaan siirtymistään Nikula harjoitteli ja pelasi Kuortaneen valmennuskeskukseen kasatun Suomen nuorten maajoukkueryhmän riveissä 1-sarjassa. Kaudeksi 2023-24 Nikula siirtyi romanialaiseen Arcada Galati -joukkueeseen, jossa hän pääsi pelaamaan myös Mestarien liigaa. == Saavutuksia == * Portugalin mestari 2022 * Suomen mestaruus 2019, 2021 * Suomen Cup 2019, 2020, 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokia 5.4

Nokia 5.4 on HMD Globalin 15. joulukuuta 2020 julkistama älypuhelin, joka tuli Suomessa myyntiin 15. tammikuuta 2021. Se on Nokia 5.3:n seuraaja. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,39 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia neljä tai kuusi gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 000 milliampeerituntia ja se tukee 10 watin latausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen taakse. Käyttöjärjestelmänä on Android 10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nokia 5.4 Nokian sivuilla 5.4 5.4 Luokka:Vuoden 2020 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet