EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Worcesterkastike

Worcesterkastike eli worcestershirekastike [vorsester- t. wustə-] on käyttämällä valmistettu voimakkaanmakuinen ja väriltään musta tai tummanruskea maustekastike. Kastiketta valmistaa muun muassa Lea & Perrins, jonka kastiketta myydään tuotenimellä Worcestershire sauce. Kastike on saanut nimensä Englannin Worcesterin kaupungin ja sitä ympäröivän Worcestershiren kreivikunnan mukaan. Sen valmistus alkoi Worcesterissa vuonna 1838. Worcesterkastikkeen kehittivät englantilaiset apteekkarit John Lea ja William Perrins. He saivat vuonna 1835 lordi Sandysiltä tehtäväksi kehittää kastikkeen, joka muistuttaisi lordin Intiassa maistamia kastikkeita. Apteekkarit eivät mielestään onnistuneet valmistamaan oikeanlaista kastiketta ja unohtivat tekemänsä kastikkeen kellarissa olevaan tynnyriin kahdeksi vuodeksi. Kun he sattumalta löysivät sen uudelleen, se osoittautui maustetun viinin makuiseksi. Lea & Perrins alkoi valmistaa sitä, ja siitä tuli nopeasti suosittua. Nykyisin worcesterkastiketta valmistavat muutkin kuin Lea & Perrins. Jokaisella valmistajalla on hiukan erilainen salainen resepti. Kastikkeen tärkeimmät raaka-aineet ovat tamarindipuun hedelmä, chili, anjovis, mallasviinietikka, melassi, sipuli, valkosipuli, sokeri ja erilaiset mausteet. Sekoitettu kastike laitetaan kolmeksi vuodeksi puutynnyriin, jossa se kypsyy ja saa sherryn kaltaisen mausteisen ja makeahkon aromin. Worcesterkastiketta käytetään erityisesti kevyisiin kastikkeisiin ja höystöihin sekä kala- ja munaruokiin. Sitä käytetään myös grillatun lihan marinoimiseen. Worcesterkastike on yksi Bloody Mary -cocktailin ainesosista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Maustekastikkeet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Henri Troyat

Henri Troyat (s. Levon Aslan Torossian, ; 1. marraskuuta 1911 Moskova, Venäjän keisarikunta – 4. maaliskuuta 2007 Pariisi, RanskaTroyat, Henri, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 26.1.2015, viitattu 18.10.2021 ) oli armenialaissyntyinen jo nuorena ranskalaistunut romaani- ja tietokirjailija, joka oli tunnettu etenkin venäläisiä suurhenkilöitä käsittelevistä elämäkerroistaan. Troyat syntyi Moskovassa armenialaislähtöiseen perheeseen. Hän pakeni Venäjän vallankumouksen jälkeen perheensä mukana Kaukasuksen, Krimin, Istanbulin ja Venetsian kautta vuonna 1920 Pariisiin. Troyat kirjoitti yli sata romaania, historiallista teosta tai elämäkertaa. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat elämäkerrat Katariina Suuresta, Rasputinista, Iivana Julmasta, Pietari Suuresta, Anton Tšehovista, Fjodor Dostojevskista ja Lev Tolstoista. Troyat’sta tuli Ranskan akatemian jäsen vuonna 1959. Kuollessaan hän oli virkaiältään vanhin akateemikko (doyen d’élection). Troyat on saanut Goncourt-palkinnon teoksestaan L’Araigne vuonna 1938. == Suomennetut teokset == * Amélie rakastuu: ensimmäinen osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (Les semailles et les moissons), suom. Kyllikki Clément, Jyväskylä: Gummerus 1959 * Kahvila Pariisissa: toinen osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (Amélie), suom. Liisa Bartowe, Jyväskylä: Gummerus 1960 * Laulurastas, 3. osa romaanisarjasta: Siemen ja hedelmät (La grive), suom. Mirja Rutanen, Jyväskylä: Gummerus 1961 * Hellä ja raju Elisabeth4. osa romaanisarjasta: Siemen ja hedelmät (Tendre et violente Elisabeth), suom. Mirja Rutanen, Jyväskylä: Gummerus 1962 * – 4. painos 2000 ISBN 951-0-24628-X * Kohtaaminen: viides osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (La rencontre), suom. Mirja Rutanen Jyväskylä: Gummerus 1964 * Sellaista oli elämä Venäjällä viimeisen tsaarin aikaan (La vie quotidienne en Russie au temps du dernier tsar), suom. Esa Lindfors, Helsinki: WSOY 1967 Sarja: Taskutieto * – 2. painos 1995 ISBN 951-0-20234-7 * * Tsaarin luutnantti ( La Lumière des justes 1–2: Les compagnons du Coquelicot, La Barynia) suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1973 ISBN 951-0-05864-5 – 4. p. 1992 951-0-17975-2 * Yli aron käy tuuli (La gloire des vaincus, Les dames de Sibérie), suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1974 ISBN 951-0-06400-9 * Sophie (Sophie ou La fin des combats), suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-07165-X * Katariina Suuri (Catherine la Grande), suom. Heikki Kaskimies, Helsinki: WSOY 1979 ISBN 951-0-09352-1 * Pähkinälinnan vanki (Le prisonnier no 1), suom. Jukka Mannerkorpi, Helsinki: WSOY 1981 ISBN 951-0-10494-9 * Pietari Suuri (Pierre le Grand), suom. Heikki Kaskimies, Helsinki: WSOY 1980 ISBN 951-0-09987-2 * Iivana Julma (Ivan le Terrible), suom. Heikki Nylund, Helsinki: WSOY 1983 ISBN 951-0-12048-0 * Aleksanteri II: vapauttajatsaari (Alexandre II: le tsar libérateur), suom. Matti Brotherus, Helsinki: WSOY 1991 ISBN 951-0-15881-X * – (2. painos 1992) Sarja: ISBN 951-0-18230-3 Profiili-sarja == Lähteet == Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Armenialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Kasola

Kasola Oyj oli suomalainen yhtiö, jonka liiketoimintaa harjoitti kaksi tytäryhtiötä, Kaso Oy ja MK-Tresmer Oy. Kaso Oy valmistaa turvallisuustuotteita, joihin kuuluvat mm. metalliset kassa-, paloturva-, data-, vaate- ja lokerokaapit sekä myös tuotteisiin liittyvät erilaiset turvallisuuspalvelut. MK-Tresmer Oy valmistaa muovituotteita, jotka tarjoavat ratkaisuja säilyttämiseen ja järjestyksen pitoon koteihin, konttoreihin ja myymälöihin. Tunnetuin brändi on Palaset, jolle mm. Risto-Matti Ratia on suunnitellut tuotteita. Yhtiö valmistaa mm. vaateripustimia, muovikoreja, koteloita, purkkeja ja kulhoja sekä säästölippaita ja toimii myös muovituotteiden sopimusvalmistajana. Suurin osa Kasola-konsernin liikevaihdosta tuli Kaso Oy:n toiminnasta. 7\. syyskuuta 2007 Kasola tiedotti toimenpiteistä, joilla John Nurminen Oy:n liiketoiminta siirtyi Kasola Oy:lle ja Kasolan tytäryhtiöt Kaso Oy ja MK-Tresmer Oy siirtyivät Kasolan nykyisille henkilöomistajille. Kasolan nimi muutettiin tässä yhteydessä Nurminen Logistics Oy:ksi. Kysymyksessä oli John Nurmisen muuttaminen pörssiyhtiöksi ja Kasolan tytäryhtiöiden siirtäminen yksityisomistukseen. == Aiheesta muualla == * Kasolan www-sivut Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
Pauline Baynes

Pauline Baynes (9. syyskuuta 1922 Hove, Sussex – 1. elokuuta 2008 Surrey) oli englantilainen kuvittaja. Hän vietti nuoruusvuotensa Intiassa isänsä työpaikan vuoksi, kunnes muutti vanhemman sisaruksensa ja äitinsä kanssa Englantiin. Taidetta hän opiskeli Farnham School of Art ja Slade School of Fine Art -oppilaitoksissa. Baynes siirtyi kuitenkin työskentelemään Britannian puolustusministeriön tehtävissä ensin naamiointimaalarina ja sittemmin karttojen parissa. Baynes asui pitkään yksinään hoitaen vanhempiaan, kunnes hän meni vuonna 1961 naimisiin Fritz Otto Gaschin, saksalaisen entisen sotavangin, kanssa. Gasch kuoli vuonna 1988. Baynes kuvitti yli sata kirjaa, joiden aihepiirit vaihtelevat lastenkirjoista fantasiaan ja ruokakirjoihin. Vuonna 1969 hän voitti Kate Greenaway -mitalin Grant Udenin toimittaman The Dictionary of Chivalry -teoksen kuvituksesta. Erityisesti Baynes kuitenkin muistetaan C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjan ja useiden J. R. R. Tolkienin kirjojen kuvituksista. Baynesin alkuperäiset Narnia-kuvitukset olivat mustavalkoisia, mutta myöhemmin hän väritti ne ja ne julkaistiin Narnia- kirjojen juhlapainoksissa, jotka painettiin Lewisin syntymän satavuotispäivän kunniaksi vuonna 1998. Tolkien valitsi Baynesin kuvittamaan Maamies ja lohikäärme -teoksensa 1940-luvun lopulla ja piti tämän työstä niin paljon, että Baynes sai kuvittaa myös kirjat Tom Bombadilin seikkailut, Seppä ja Satumaa sekä Puu ja lehti. Tolkienin kuoleman jälkeen hän kuvitti Bilbon viimeinen laulu -julisteen (1974), joka julkaistiin vuonna 1990 myös kirjaksi taitettuna. Baynes on myös maalannut kannet brittiläisiin Taru sormusten herrasta -taskukirjapainoksiin (yhteislaitos 1973 ja kolmiosainen painos 1981) sekä piirtänyt Sormusten herran ja Hobitin tapahtumapaikkojen kartat. Tolkien arvosti häntä kuvittajana suuresti, mutta Lewis arvosteli hänen kuvituksiaan, joskaan ei koskaan henkilökohtaisesti. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * * Luokka:Fantasiataiteilijat Luokka:Brittiläiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Englantilaiset kuvittajat
Heimo Linna

Heimo Immanuel Linna (11. joulukuuta 1925 Perho – 14. marraskuuta 2022 Kannus) oli suomalainen keskustan kansanedustaja, joka toimi kahdesti ministerinä. ==Elämä== Linna valmistui agrologiksi Pienviljelysneuvojaopistosta Hyvinkäältä vuonna 1952, toimi maatalouden neuvontatehtävissä Koillismaalla vuosina 1953–1954, työskenteli Maataloustuottajain Keski-Pohjanmaan liiton toiminnanjohtajana vuosina 1954–1966 sekä maanviljelijänä kotikunnassaan Perhossa vuodesta 1962. Linna toimi Perhon kunnanvaltuustossa vuosina 1965–1992. Kansanedustajana hän toimi vuosina 1966–1987 Vaasan läänin vaalipiiristä. Maa- ja metsätalousministerinä hän oli vuosina 1973–1975 sekä 1975–1976. Linna toimi myös kotikuntansa Perhon kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Maanviljelysneuvoksen arvonimi Linnalle myönnettiin vuonna 1985. Linna oli puolueensa tiukimpia EU-jäsenyyden vastustajia sekä vastusti muun muassa turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten ottamista Linnan katsottiin kuuluneen myös Keskustapuolueen sisällä toimineeseen niin sanottuun mustaan tusinaan. Eduskuntavaaleiksi 2019 Heimo Linna kirjoitti Perhonjokilaakso- sanomalehteen artikkelin, missä hän ilmoitti tukevansa Paavo Väyrysen Seitsemän tähden liikettä, jotta Suomi voisi välttyä jäsenyydeltä Pohjois- Atlantin liitossa.https://www.perhonjokilaakso.fi/uutinen/560727 Heimo Linnan veli oli agrologi Lauri Linna, joka toimi SMP:n ja SKYP:n kansanedustajana 1970-luvulla. == Teoksia == * Euroopan unioni viemässä Suomelta itsenäisyyden. Karprint, 1993. ISBN 952-9748-07-8 * EU ja ihmisyys. Omakustanne, 1994. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Heimo Linnan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Perhon kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen maa- ja metsätalousministerit Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset EU-kriitikot Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Total Recall – Unohda tai kuole

Total Recall – Unohda tai kuole on Philip K. Dickin vuonna 1966 julkaistuun novelliin We Can Remember It For You Wholesale löyhästi perustuva tieteistoimintaelokuva vuodelta 1990, jonka pääosaa näyttelee Arnold Schwarzenegger. Elokuva voitti vuonna 1991 erikois-Oscarin (Special Achievement Award) tehosteistaan. Se oli ehdolla myös kahdessa muussa luokassa. The New York Timesin kriitikot valitsivat Total Recallin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointi Total Recall, jonka ensi-ilta oli elokuussa 2012. Elokuvasta on tehty myös peliversio Nintendo Entertainment Systemille ja suosituille kotitietokoneille Commodore 64:lle ja Amigalle. == Juoni == Quaid-niminen kivenporaaja (Arnold Schwarzenegger) huomaa unelmoivansa jostain syystä jatkuvasti matkasta Marsiin. Hänen vaimonsa Lori (Sharon Stone) ei kuitenkaan suostu matkaan, sillä Marsissa on käynnissä kapina planeettaa hallitsevaa yhtiötä vastaan, joka vaatii kiskurihintaa ilmasta. Quaid unelmoi myös salaperäisestä ruskeaveriköstä, jonka nimeä hän ei tiedä. Sitten Quaid näkee mainoksen paikasta, jossa luodaan muistoja lomamatkoista. Quaidin kaveri yrittää estää häntä menemästä sinne, mutta tämä päättää silti kokeilla. Hän tilaa kahden viikon lomamatkan Marsiin ja lisukkeeksi hän haluaa olla salainen agentti. Kun muistisiirrännäistä ollaan antamassa, jotakin tapahtuu. Selviää, että Quaid ei olekaan se, joka luulee olevansa, vaan onkin todellisuudessa salainen agentti Hauser. Hänen muistiaan on sorkittu jo aiemmin. Muistolan (Suom. huom.) väki palauttaa peloissaan Quaidin muistin sellaiseksi, kuin se oli ennen hänen tuloaan ja antaa rahat takaisin. Tämän jälkeen kaikki muuttuu; Quaidin ystävät ja jopa vaimo haluavat tappaa hänet. Tämän jälkeen Quaid matkustaa Marsiin, jossa hänen ongelmansa voivat ratketa. Marsin alueita asuttavat huonoista aurinkokilvistä johtuen mutantit, joilla on kyky nähdä ihmisten muistiin tai tulevaan. Mutantit nousevat kapinaan ja Quaidin tehtäväksi jää Marsin, sekä maapallon, pelastaminen. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Paul Verhoevenin ohjaamat elokuvat Luokka:Dan O’Bannonin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Dystopiaelokuvat Luokka:Mars fiktiossa Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hakkarin maakunta

Hakkarin maakunta (; ) on maakunta itäisessä Turkissa. Vuoristoinen maakunta rajoittuu etelässä Irakiin ja idässä Iraniin. Maakunnan hallintokeskus on Hakkarin (Hakkâri) kaupunki (57 585 as. vuonna 2014, arvio). Toinen suurempi kaupunki on Yüksekova (68 757 as.). Hakkarin maakunnan pinta-ala on 7 095 neliökilometriä ja asukasluku 276 287 (vuonna 2014, arvio). Kurdit muodostavat enemmistön Hakkarin asukkaista. == Hakkarin piirikunnat == Maakunta jakautuu neljään piirikuntaan: *Çukurca *Hakkâri *Şemdinli *Yüksekova ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Turkin maakunnat
Juudan leijona

Juudan leijona on symboli, jolla viitataan juutalaisuudessa Juudan heimoon 1.Moos.49:9 ja kristinuskossa Jeesukseen Ilm.5:5. Etiopian historiassa Juudan leijona oli Salomonin dynastian yksi arvonimistä. Rastafarit kutsuvat keisari Haile Selassieta Juudan kuninkaaksi. ==Lähteet== Luokka:Juutalaiset symbolit Luokka:Kristilliset symbolit
Ian Richardson

Ian William Richardson (7. huhtikuuta 1934 Edinburgh, Skotlanti – 9. helmikuuta 2007 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen näyttelijä. == Ura == Koulun päätyttyä Richardson aloitti opinnot Royal Scottish Academy of Music and Dramassa Glasgow'ssa. Näyteltyään jonkin aikaa Birmingham Repertory Theatressa hän siirtyi vuosiksi 1960–1975 Royal Shakespeare Companyyn, jonka perustajajäseniin hän kuului. Hän näytteli Peter Brookin tuottamassa näytelmässä Marat/Sade RSC:ssä ja Broadwayllä 1965. Myöhemmin 1967 hän näytteli Jean-Paul Marat'n osan elokuvaversiossa. Vuonna 1976 hän esitti professori Henry Higginsin osan uudessa My Fair Lady -versiossa ja hänet nimettiin Tony-palkinnon saajaehdokkaaksi. Hän esiintyi Broadwaylla 1981 Edward Albeen näytelmässä Lolita, joka on mukaelma Vladimir Nabokovin kirjasta, mutta se ei ollut kovin suuri menestys. Musikaalielokuvassa Don Quijote – mies La Manchasta (Man of La Mancha) vuodelta 1972 hän oli papin roolissa. Vuonna 1987 hän esitti roolista muunnelman piispa Motopon osassa televisioelokuvassa Monsignor Quixote, joka perustui Graham Greenen nykyaikaistettuun versioon Don Quijoten tarinasta. Mainetta hänelle toi vallanhimoisen poliitikon Francis Urquhartin rooli TV-sarjassa House of Cards (1990) ja sen jatko-osissa To Play the King (1994) ja The Final Cut (1995). Rooli toi Richardsonille BAFTA-palkinnon. Tunnettuihin elokuvarooleihin kuuluu herra Kirjan rooli tieteisfantasiassa Dark City (1998). Richardson sai arvonimen Commander of the British Empire (CBE) vuonna 1989. Ian Richardson kuoli sydänkohtaukseen helmikuun 9. päivän aamuna vuonna 2007. Hän oli 72-vuotias. Agenttinsa mukaan Richardson ei ollut sairastellut ennen kuolemaansa ja hänen oli ollut tarkoitus jatkaa työntekoa seuraavalla viikolla TV-sarjassa Midsomerin murhat. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Skotlantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Royal Shakespeare Companyn jäsenet Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Matilda Ziegler

Matilda Ziegler (s. 1964) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan brittiläisestä televisiosta, jonka lisäksi hän näyttelee veteraaniteatterissa. Hän on näytellyt muun muassa BBC:n sarjassa EastEnders (1987), Mr. Bean -komediasarjassa Irma Gobblen-roolissa, draamasarjassa Missä sydän on (1997) ja Pisnesmies Toni (2003–2004). Hän on voittanut brittiläisen akatemian televisiopalkinnon. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malediivien vaakuna

Malediivien vaakuna on Malediivien yksi kansallissymboleista yhdessä lipun ja kansallislaulun kanssa. Vaakunassa esiintyvät esineet symboloivat seuraavia asioita: * Kookospalmu: kansan elanto * Kuunsirppi ja tähti: islam, joka on valtion valtauskonto * Sinisen nauhan teksti: , jossa Al-Mahaldheebiyya viittaa sulttaani Muhammad Thakurufaanu al-Auzamiin. == Lähteet == Luokka:Valtioiden vaakunat Vaakuna
Toinen Mithridateen sota

Toinen Mithridateen sota oli osa Mithridateen sotia, jotka käytiin Pontoksen ja Rooman välillä. Toisen Mithridateen sodan komentajina toimivat Pontoksen kuningas Mithridates VI ja roomalainen kenraali Lucius Licinius Murena. Sotaa seurasi Kolmas Mithridateen sota. Luokka:Rooman sodat
Isomaksaruoho

Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium, syn. Sedum telephium) on eteläisessä Suomessa yleinen kuivien kallioiden kasvi ja Suomen luonnonvaraisista maksaruohoista suurin. Sitä on aikoinaan käytetty hyötykasvina ja sen paksuista mehevistä juurista juontuukin kansankielinen nimitys kallioperuna. Isomaksaruoho itse käyttää juuriaan lehtiensä ohella vesivarastona. Varastoimaansa veteen luottaen se kukkiikin vasta heinäkuussa vaaleankeltaisin kukin. Se onkin suosittu kasvi kivikkopuutarhoissa. Isomaksaruoho on monivuotinen. Suomessa kasvaa kolme isomaksaruohon alalajia: lännenisomaksaruoho, vahamaksaruoho ja punamaksaruoho. == Ulkonäkö == Isomaksaruoho on tanakkavartinen pystykasvuinen kasvi, jonka lehdet ovat ruodittomat. Kukinnan väri ja lehtien muoto vaihtelevat kasvupaikan ja rodun mukaan. Lehdet yleensä punertuvat pitkien kuivien jaksojen aikana. == Uskomuksia == Isomaksaruohoa kutsutaan ruotsin kielessä rakkauden yrtiksi (kärleksört) kahdestakin syystä. Ensinnäkin kasvi jatkaa kukkimistaan katkaistunakin. Lisäksi on uskottu, että jos kaksi kattoon ripustettua versoa kaartuvat kuivuessaan toisiaan kohti, rakastavaisetkin löytävät toisensa. == Muuta == Isomaksaruoho on tärkeä ravinnonlähde isoapolloperhosen ja kalliosinisiiven toukalle. == Lähteet == * Kotimaan luonto-opas (WSOY) == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium) * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium) * LuontoPortti: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium) * Puutarha.net: Isomaksaruoho (Sedum telephium) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hylotelephium telephium * United States Department of Agriculture (USDA): Hylotelephium telephium Luokka:Maksaruohokasvit
Nikolai Kapustin

Nikolai Kapustin (22. marraskuuta 1937 – 2. heinäkuuta 2020We Are Sad to Announche The Passing of Nikolai Kapustin ) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti. Kapustin syntyi Horlivkassa, Ukrainassa, ja sai pianonsoiton opetusta Avrelian Rubahilta sekä myöhemmin vuodesta 1961 Aleksandr Goldenveizerilta Moskovan konservatoriossa. Kapustin on tunnettu jazzvaikutteisesta taidemusiikistaan, mutta on korostanut olevansa nimenomaan klassinen säveltäjä eikä jazzmuusikko. Hänen tuotantoonsa kuuluu mm. Sarja vanhaan tyyliin (1977), 24 preludia ja fuugaa (1997), 16 pianosonaattia sekä kuusi pianokonserttoa. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Maria Vuorio

Maria Vuorio (s. 30. joulukuuta 1954 Jokioinen) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut satuja, kertomuksia, novelleja, romaaneja ja runoja. Osa teoksista on julkaistu Maria Mikkolan nimellä. Vuorio on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1983. Kirjailijan uransa lisäksi hän on ollut lasten- ja nuortenkirjallisuuden kustannustoimittaja, kirjoittanut arvosteluja ja kääntänyt kirjallisuutta. Neljä Vuorion teosta on ollut Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: Olen nähnyt sellaisen (1999), Kultaraha nurkan alla (2000), Siitä ei kukaan tiedä (2005) ja Orava ja pääskynen (2007). Vuoriolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020. == Teoksia == * Köpi Käpälämäki (Otava, 1979) * Köpi Käpälämäen uudet seikkailut (Otava, 1980) * Köpi Käpälämäki salapoliisina (Otava, 1981) * Eeva (Otava, 1985) * Annin päivä (Sanoma Oy, 1987) * Kassu löytää kaverin (Otava, 1989). Kuvitus Anu Vanas. * Heijastuksia (Otava, 1989) * Jonakin toisena päivänä (Otava, 1994) * Syleily (Otava, 1995) * On koira kotona (Tammi, 1995) * Matka joka aina taittui (Tammi, 1996) * Metsäpapukaija (Tammi, 1998) * Olen nähnyt sellaisen (Tammi, 1999) * Kultaraha nurkan alla (Tammi, 2000) * Ison kiven juureen (Tammi, 2001) * Siitä ei kukaan tiedä (Tammi, 2005) * Jäniksen housuissa (Tammi, 2006) * Orava ja pääskynen (Tammi, 2007) * Nalle vaarallisilla vesillä (Tammi, 2008) * Kiitollinen sammakko (Tammi 2009) * Eräänä valtavana maanantaina (Tammi 2010) * * == Palkintoja == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1986 (Eeva) * Tauno Karilaan palkinto 1986 (Eeva) * Topelius-palkinto 1995 (Jonakin toisena päivänä) * Topelius-palkintoehdokas 1996 (`Matka joka aina taittui´) * Finlandia Junior -palkintoehdokas 1999 (Olen nähnyt sellaisen), 2000 (Kultaraha nurkan alla), 2005 (Siitä ei kukaan tiedä) ja 2007 (Orava ja pääskynen) * Arvid Lydecken -palkinto 2006 (Jäniksen housuissa) * Suomi- palkinto 2009 * Valtion kirjallisuustoimikunnan 5-vuotinen taiteilija-apuraha 2010 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morton Berger

Morton Robert Berger (s. 2. heinäkuuta 1951) on opettaja, joka tuomittiin Arizonassa Yhdysvalloissa 20:n lapsipornoa esittävän kuvan hallussapidosta 200 vuodeksi vankeuteen. Arizonan korkein oikeus ei muuttanut tuomiota, eikä Yhdysvaltain korkein oikeus ottanut sitä käsittelyyn, joten tuomio jäi voimaan. Vuonna 2002 52-vuotiaan Bergerin tietokoneelta löydettiin tuhansia lapsipornoa esittäviä kuvia. Syyttäjä vaati 340 vuoden tuomiota, mutta tuomari määräsi 20 kuvasta jokaisesta 10 vuoden tuomion, mikä oli osavaltiossa tuomion minimipituus kyseisestä teosta. Tuomion mukaan Berger ei voi päästä ehdonalaiseen, eikä häntä voida armahtaa. Berger pyysi Yhdysvaltain korkeinta oikeutta ottamaan tapauksen käsittelyyn sillä perusteella, että tuomion pituus rikkoisi maan perustuslakia. Anomuksen mukaan missä tahansa muussa osavaltiossa sekä liittovaltion tuomioistuimessa tuomion pituus olisi luultavasti ollut noin viisi vuotta. Helmikuussa 2007 korkein oikeus hylkäsi anomuksen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernhard Meyer

Bernhard Meyer (1767 Hanau – 1836 Offenbach am Main) oli saksalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja ornitologi. Meyer teki lintutieteellisiä retkiä Hollantiin, Sveitsiin ja Tanskaan vuosina 1805–1827. Meyer kirjoitti yhdessä Philipp Gottfried Gaertnerin (1754–1825) ja Johannes Scherbiuksen (1769–1813) kanssa kasvitieteellisen teoksen Flora der Wetterau (1799). Yhdessä Johann Wolfin kanssa hän kirjoitti lintutieteellisen teoksen Taschenbuch der deutschen Vögelkunde Oder kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands (Frankfurt am Main, 1810).FEN-NET Meyer antoi tieteellisen nimen grönlanninlokille vuonna 1822. Hän perusti lintukokoelman Senckenbergin luonnonhistorialliseen museoon Frankfurt am Mainiin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Kasettitreidaus

Kasettitreidaus (myös treidaus, nauhatreidaus tai treidausskene) tarkoittaa musiikkikasettikopioiden vaihtamista postitse. Sitä harrastettiin pääasiassa 1980-1990-luvuilla. Kasettitreidauksella oli merkittävä rooli varsinkin punkin ja metallimusiikin, sen yhtyeiden ja tyylilajien ääri-ilmiöiden tunnetuksi tulemisessa sekä suosion kasvussa. Artistit ja fanit kopioivat etenkin demonauhoja C-kaseteille ja postittivat niitä saatekirjeineen toisille yhtyeille ja faneille. Treidauskontakteja solmittiin yhtyeiden konserteissa, musiikkilehtien ilmoituspalstoilla sekä samantyyppistä musiikkia kuuntelevien kavereiden kesken. Treidauksen lieveilmiö oli levy-yhtiöiden tulonmenetykset jokaista kopioitua albumia kohden, sekä nauhoitetun musiikin laadun heikentyminen, koska analogisilla kasettinauhureilla kopioitujen nauhojen äänenlaatu heikkeni jokaisella kuuntelu- ja kopiointikerralla. Laajimmillaan kopioiden vaihtaminen oli maailmanlaajuista, ja toimintaa pyörittivät musiikkifanien ja -yhtyeiden lisäksi fanzinet, pienet levy-yhtiöt sekä levykaupat, joissa kasettikopiodemojen kautta saattoi tutustua uusiin yhtyeisiin. Kasettitreidaus lakkasi 1990-luvun lopulla internetin ja MP3-äänenpakkausmenetelmän myötä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Albert Mudrian & John Peel: Choosing Death, Like 2006. ISBN 952-471-686-0 *Ian Christe: Pedon meteli: Heavy metalin vanha ja uusi testamentti (Johnny Kniga, 2006) ISBN 951-0-31126-X (sid.) Luokka:Metallimusiikkiin liittyvät käsitteet Luokka:Musiikilliset alakulttuurit
Franz von Suppè

Franz von Suppè, oikea nimi Francesco Ezechiele Ermenegildo cavaliere de Suppè, (18. huhtikuuta 1819 Split, Kroatia – 21. toukokuuta 1895 Wien, ItävaltaRalph-Günther Patocka: Suppè, Franz von Deutsche Biographie) oli kymmenistä opereteistaan tunnetuksi tullut romantiikan ajan itävaltalainen säveltäjä ja teatterikapellimestari. Muutamaa hänen 190 näyttämöteoksestaan esitetään yhä:Die schöne Galathée (Kaunis Galathea), Boccaccio ja Fatinitza. Suppèn tunnetuin yksittäinen sävellys lienee vuonna 1866 valmistuneen Kevyt ratsuväki -operetin alkusoitto. Suppè syntyi Splitissä. Hän asui ja opiskeli varhaisina vuosinaan musiikkia Kroatian Zadarissa. Vuonna 1835 hän muutti Wieniin opiskelemaan musiikkia. Suppè esiintyi myös laulajana: hän debytoi vuonna 1842 Gaetano Donizettin oopperassa Lemmenjuoma tohtori Dulcamaran bassoroolissa.Keith Anderson: Franz von Suppé (1819–1895): Famous Overtures About this Recording. Naxos. Viitattu 2.1.2023 Suppè työskenteli Wienissä ja kuoli siellä vuonna 1895. Hänet haudattiin Zentralfriedhofiin. ==Teoksia== * Die schöne Galathee, Kaunis Galathea, 1865 * Leichte Kavallerie, Kevyt ratsuväki, 1866 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Widelands

Widelands on ilmainen reaaliaika-strategiapeli tietokoneelle. Siihen on otettu paljon ideoita ja se on hyvin samankaltainen kuin Settlers ja Settlers II. Se on avoimen lähdekoodin peli. Widelandsia kehitetään vielä, joten joitakin bugeja saattaa ilmetä. Widelandsia voi pelata joko yksinpelinä tietokonetta vastaan tai moninpelinä verkon tai Internetin kautta. Pelaajat ohjailevat yhtä kolmesta heimosta, joko barbaareita, roomalaisia tai atlantislaisia. == Lähteet == *Virallinen Widelands-sivu *Tietoa Widelandsista, Happypenguin.org *Tietoa Widelandsista, linux.strangegamer.com == Aiheesta muualla == * Projektin sivu Luokka:Freeware-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Reaaliaikaiset strategiapelit Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Vuoden 2007 videopelit
Death Valleyn kansallispuisto

Death Valleyn kansallispuisto tai Kuolemanlaakson kansallispuisto () on Kalifornian Sierra Nevadassa sijaitseva yhdysvaltalainen kansallispuisto. Pieni osa puistosta ulottuu myös naapuriosavaltion Nevadan puolelle. Presidentti Herbert Hoover julisti alueen kansalliseksi suojelumonumentiksi 11. helmikuuta vuonna 1933. Death Valleysta tuli kansallispuisto 31. lokakuuta vuonna 1994. Kansallispuisto on 13 518 km² laajuinen ja lähestulkoon pelkkää autiomaata. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service. Kansallispuistossa sijaitsee Pohjois-Amerikan matalin kohta, Badwater, joka on 86 metriä merenpinnan alapuolella. Alueella on myös esimerkiksi hiekkadyynejä ja karuista maisemistaan tunnettu, sedimenteistä muodostunut, Zabriskie Point. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Death Valley National Park == Lähteet == Luokka:Kuolemanlaakson kansallispuisto Luokka:San Bernardinon piirikunta
Georges Rodenbach

Georges Rodenbach (16. heinäkuuta 1855 Tournai, Belgia – 25. joulukuuta 1898 Pariisi, Ranska) oli ranskankielinen belgialainen kirjailija, joka edusti symbolismia. Hän aloitti runoilijana, mutta hänen pääteoksensa on kuitenkin romaani Bruges-la-morte (1892, suom. Kuollut Brügge, 1915). Rodenbach oli hyvin varhain omistautunut muistojen ja mystiikan runoudelle. Hänen nuoruutensa kotikaupunki oli Gent. Taloudellisesti riippumattomana hän saattoi omistautua yksinomaan kirjoittamiselle. Hänen esikoisteoksensa oli Brysselissä ilmestynyt runokokoelma Le foyer et les champs (1878), jota seurasivat Les tristesses (1879) ja Ode à la Belgique (1880). Muutettuaan Pariisiin hän liikkui lähinnä Goncourt-veljesten piireissä, mutta vuosien mittaan ilmensi yhä selvemmin liittymisensä dekadenttien symbolistis-mystiseen taiteeseen. Kuollessaan hän oli saavuttanut teoksillaan vakiintuneen aseman aikansa Belgian merkittävimpiin kuuluvana kirjailijana.Rodenbach, Georges, Nordisk familjebok 23. 1916 Erich Wolfgang Korngoldin ooppera Die tote Stadt perustuu Rodenbachin teokseen Kuollut Brügge (Bruges-la-morte, 1892).Oopperan ihmelapsi, oopperabaletti.fi, viitattu 17.9.2020 ==Teokset== ; Runokokoelmia * Le foyer et les champs (1878) * Les tristesses(1879) * Ode à la Belgique (1880) * La mer élégante (1881) * La jeunesse blanche (1886) * Du silence (1888) * Le règne du silence (1891) * Les vies encloses (1896) * Le miroir du ciel natal (1898) * Le rouet des brumes (1901) ;Romaaneja * Bruges-la-morte (1892, suom. Kuollut Brügge) * Musée de béguines (1894) * Vocation (1895) * Le carillonneur (1897) ;Esseitä * L’élite (1899) ;Näytelmiä * Le voile, runomuotoinen yksinäytöksinen näytelmä, esitetty Théâtre Françaisessa 1894 * Le mirage (1901) ===Suomennetut teokset=== * Kuollut Brügge: romaani (Bruges- la-morte) suom. Jalmari Sauli. Hämeenlinna: Karisto 1915 * Kellonsoittaja, suom. J. P. Raivio, Helsinki: Ahjo 1920. Sarja: Kuuluisia romaaneja 13 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Belgialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Lennart Rodhe

Olof Lennart Rodhe (1916 – 17. tammikuuta 2005) oli ruotsalainen taidemaalari. Rodhe opiskeli 1950-luvun alussa Gerlesborgsskolanissa Bohuslänissa. Hän oli aiemmin opiskellut Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa Tukholmassa 1938–1944 ja Kööpenhaminan taideakatemiassa. Rodhe teki kuvasarjoja, monumentaalitöitä ja grafiikkaa, kudonnaismalleja sekä myös teatterilavastuksia. Häntä pidetään modernistina. Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Cris

Cristiano Marques Gomes, (synt. 3. kesäkuuta 1977, Guarulhos, São Paulo, Brasilia) paremmin tunnettu nimellä Cris, on brasilialainen uransa lopettanut jalkapallopuolustaja. Hän pelasi urallaan muun muassa Bayer Leverkusenissa, Lyonissa ja Galatasarayn riveissä. Cris pelasi myös Brasilian jalkapallomaajoukkueessa ja hänet luettiin Brasilian pelaajiin vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa, muttei saanut yhtään peliaikaa. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Automorfinen luku

Matematiikassa n-automorfinen luku on positiivinen kokonaisluku k niin, että nk^2:n viimeiset numerot ovat samat kuin k. 1-automorfinen luku on luku k, jonka neliö päättyy lukuun k. 1-automorfisia lukuja ovat esimerkiksi 52 = 25, 762 = 5776 ja 8906252 = 793212890625. Ensimmäisiä 1-automorfisia lukuja ovat 1, 5, 6, 25, 76, 376, 625, 9376, 90625 ja 109376. == Katso myös == * Trimorfinen luku == Lähteet == Luokka:Lukuteoria
Jules Bordet

Jules Jean Baptiste Vincent Bordet (13. kesäkuuta 1870 – 6. huhtikuuta 1961)britannica.com: Jules Bordet oli belgialainen immunologi ja mikrobiologi. Bordetella-proteobakteerit on nimetty hänen mukaansa. Bordet valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1892 ja aloitti vuonna 1894 työskentelyn Pariisin Pasteur-instituutissa. Hän palasi Belgiaan ja perusti Brysseliin paikallisen Pasteur-instituutin vuonna 1901. Yksi Bordet’n tunnetuimmista ansioista on hinkuyskän aiheuttavan Bordetella pertussis -bakteerin eristäminen Octave Gengoun kanssa vuonna 1906. Hänestä tuli vuonna 1907 bakteriologian professori Brysselissä. Bordet’lle myönnettiin vuonna 1919 Nobelin lääketieteen palkinto. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset lääkärit‎ Luokka:Belgialaiset biologit Luokka:Immunologit Luokka:Mikrobiologit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Aleksandr Rodtšenko

Aleksandr Mihailovitš Rodtšenko (: 5. joulukuuta (J: 23. marraskuuta) 1891 Pietari – 3. joulukuuta 1956 Moskova) oli neuvostoliittolainen muotoilija, kuvanveistäjä, taidemaalari, teatteri- ja elokuvalavastaja, arkkitehti, taidegraafikko ja valokuvaaja. Rodtšenko opiskeli Kazanin taidekoulussa (1907–1914) opettajinaan Nikolai Fešin ja G. D. Medvedev sekä myöhemmin Stroganovin taideteollisessa korkeakoulussa Moskovassa (1914–1917).Avantgarde 1900-1930; Tšudnovskin kokoelma Pietarista, näyttelyjulkaisu Ateneum 14.10.1993-9.1.1994. Alkuun hän teki abstrakteja töitä ja kuului Kazimir Malevitšin perustamaan ryhmään, mutta siirtyi myöhemmin konstruktivismiin, jonka perustajia hän oli. 1920-luvun alussa hän ryhtyi valokuvaajaksi ja kiinnostui grafiikasta ja suunnittelutöistä. Hänen puolisonsa oli taiteilija Varvara Stepanova. == Lähteet == Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Surreaaliluku

Surreaaliluku on matematiikassa luku, joka voi olla itseisarvoltaan myös pienempi tai suurempi kuin mikään positiivinen reaaliluku. Surreaalilukujen kunta sisältää reaalilukujen lisäksi sekä äärettömän suuret että äärettömän pienet luvut. Surreaalilukuja sovelletaan erityisesti peliteorian tutkimuksessa. Ensimmäisen kerran surreaaliluvut esitteli John H. Conway vuonna 1969 ja tunnetuksi teki Donald Knuthin aihetta käsittelevä matemaattinen pienoisromaani vuodelta 1974. == Lähteet == Luokka:Lukuavaruudet
James Smith (jalkapalloilija)

James Smith (s. 17. lokakuuta 1985 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Ross County FCssä, josta on lainassa Liverpoolilta. Hän pelaa kentällä yleensä vasemman- tai keskuspuolustajan paikkaa. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William MacGillivray

William MacGillivray (25. tammikuuta 1796, Aberdeen– 4. syyskuuta 1852, Aberdeen) oli skotlantilainen luonnontieteilijä, ornitologi ja taidemaalari. MacGillivray syntyi Aberdeenissä William MacGillivrayn ja Ann Wishartin aviottomana lapsena. Williamin ollessa 3-vuotias perhe muutti Harrisin saarelle Ulko-Hebrideille. Hän kasvoi isänsä perheen luona. Syntyperänsä vuoksi hän koki lievää halveksuntaa myöhemmin tiedemiespiireissä, muun muassa Charles Darwin sanoi ettei MacGillivraylla ollut herrasmiehen tapoja ja ulkomuotoa. Hän opiskeli lääketiedettä Aberdeenin King's Collegessa, mutta ei kuitenkaan saattanut opintojaan päätökseen, vaan palasi 3 vuoden kuluttua takaisin Harrisiin ja harjoitti siellä ajoittain lääkärin ammattia. Vuonna 1823 hän pääsi luonnonhistorian professori R. Jamesonin assistentiksi Edinburghin yliopistoon. Hän oli The Royal College of Surgeons of Edinburgh museon kuraattori vuodesta 1831, ja luonnonhistorian professori Marischal Collegessa Aberdeenissä vuodesta 1841. Hänet on haudattu Edinburghin New Caltonin hautausmaalle. MacGillivray oli John James Audubonin ystävä ja kirjoitti suuren osan Audubonin Ornithological Biographies teoksesta vuosina 1830–1839. Audubon nimesi valkoluomikerttulin (Oporornis tolmiei) ystävänsä kunniaksi MacGillivray's Warbleriksi. MacGillivray kuvaili ja nimesi ruusulokin vuonna 1824. Hänen poikansa John (1822–1867) ja Paul Howard MacGillivray (1834–1895) olivat myös luonnontieteilijöitä. Paul MacGillivray lahjoitti 214 isänsä maalausta Lontoon Natural History Museumille 1892. == Teoksia == * Lives of Eminent Zoologists from Aristotle to Linnaeus (1830), * A Systematic Arrangement of British Plants (1830), * The Travels and Researches of Alexander von Humboldt (1832), * A History of British Quadrupeds (1838), * A Manual of Botany, Comprising Vegetable Anatomy and Physiology (1840), * A History of the Molluscous Animals of Aberdeen, Banff and Kincardine (1843), * A Manual of British Ornithology (1840 – 1842), * A History of British Birds, indigenous and migratory, 5 osaa (1837-1852). * Natural History of Deeside and Braemar (1855), julkaistu postuumisti. == Lähteet == * Natural History Museum * Fathom Luokka:Skotlantilaiset biologit Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1796 syntyneet Luokka:Vuonna 1852 kuolleet
Jan Edström

Jan Edström (s. 22. syyskuuta 1960 Pietarsaari) on suomalainen pastori ja teologi, joka toimi Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä vuosina 1993–2006. Edström edusti Suomen ruotsinkielisiä baptisteja eli Finlands svenska baptistmissionia. Tämän jälkeen hän on toiminut Kirkon Ulkomaanavussa ja kirkon ruotsinkielisessä työssä Ekumeenisen vastuuviikon ruotsinkielisenä projektisihteerinä. 2011 hänet valittiin Suomen ruotsinkielisten vapaakirkkojen yhteistyöelimen Frikyrklig Samverkanin puheenjohtajaksi kahdeksi vuodeksi. Edström on opiskellut Åbo Akademissa ja seminaarissa Kaliforniassa. Hän on toiminut Pietarsaaren, Vaasan ja Helsingin ruotsinkielisten baptistiseurakuntien palveluksessa. Edström asuu Espoossa, hänellä on viisi lasta. Toimiessaan Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä Edström osallistui suurta keskustelua herättäneen Kirkko turvapaikkana- oppaan kirjoittamiseen. Vuonna 2011 hänet valittiin Uskontojen yhteistyö Suomessa USKOT-foorumin puheenjohtajaksi kahdeksi vuodeksi. Foorumi oli tuolloin kolmen monoteistisen uskonnon (juutalaisuus, kristinusko, islam) yhteistyöelin, joka laajeni myöhemmin edustamaan useampia uskontokuntia. Edströmiä seurasi ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä ortodoksipappi Heikki Huttunen. Edström on aktiivinen trumpetisti ja on tuottanut levyn Vingar (IMU-CD 113), jossa esitetään uusia suomenruotsalaisten säveltäjien sovittamia virsiä ja lauluja. == Julkaisut == * Ekumeeninen vuosikirja, toimittanut vuosina 1993–2002. Julkaisija: Suomen ekumeeninen neuvosto. Sarja: Ekumeeninen vuosikirja ISSN 0786-4493; Sarja: Suomen ekumeenisen neuvosto julkaisuja ISSN 0784-350X * "Vapaat suunnat Suomessa", teoksessa Kristinusko Suomessa. Toimittanut Aappo Laitinen. Helsinki: Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 2006 ISBN 952-9791-64-X == Lähteet == * Kuka kukin on 2005. Helsinki: Otava. 2004. ISBN 951-1-19577-8. * Kyrkans Utlandshjälp Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Baptismi Suomessa
Jeghegnadzor

Jeghegnadzor () on Armeniassa sijaitsevan Vajots' Dzorin maakunnan pääkaupunki. Asukkaita kaupungissa on 8 357 (2009). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7 724 asukasta. Kaupunki sijaitsee viinintuotantoalueella. Kaupungissa sijaitsee 1200-luvulla rakennettu Arpa- joen ylittävä silta. Puolen tunnin matkan päässä kaupungista sijaitsevat muun muassa Noravankin, Tanahatin ja Tsakhatskarin luostarit sekä pieniä kirkkoja. Jalkapalloseura Arpa Jeghegnadzor on kotoisin kaupungista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Armeniapedia: Yeghegnadzor * Cilicia.com: Yeghegnadzor Luokka:Armenian kaupungit
Eurooppatie E20

E20 eli Eurooppatie 20 on 1 880 kilometriä pitkä eurooppatie, joka johtaa Irlannista Shannonin lentoasemalta Venäjän Pietariin. Tie kulkee useiden lauttamatkojen sekä logistisesti ja rakennusteknisesti merkittävien kohteiden, kuten Juutinrauman ja Ison-Beltin siltojen kautta. ==Reitti== Shannonin lentoasema – Limerick – Dublin … Liverpool – Manchester – Bradford – Leeds – Kingston upon Hull … Esbjerg – Odense – Kööpenhamina – Peberholm – Malmö – Halmstad – Göteborg – Skara – Örebro – Eskilstuna – Södertälje – Tukholma … Tallinna – Kohtla-Järve – Narva – Pietari. == Kuvia == Kuva:M62 motorway, Calderdale.jpg|E20-moottoritiellä lähellä Manchesteria Kuva:GreatBeltBridgeTRJ1.JPG|Ison-Beltin silta Tanskassa, jonka kautta E20 kulkee Kuva:Tallinn-Narva maantee.jpg|E20-tietä Tallinnan itäpuolella ==Lähteet== 20 Luokka:Irlannin liikenne Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tiet Luokka:Ruotsin tiet Luokka:Tanskan tiet Luokka:Viron valtatiet Luokka:Venäjän valtatiet
Theodore Roethke

Theodore Huebner Roethke (25. toukokuuta 1908, Saginaw, Michigan, Yhdysvallat – 1. elokuuta 1963 Bainbridge Island, Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän opetti englantia useissa yliopistoissa. Hänen tuotannossaan ovat keskeisiä luontokuvat ja rytmi. Hän sai Pulitzer-palkinnon 1954 teoksestaan The Waking. Roethken isä Otto Roethke oli saksalainen siirtolainen, jolla oli kauppapuutarha. == Teokset == * Open House, 1941 * The Lost Son and Other Poems, 1948 * Praise to the End!, 1951 * The Waking, 1953 * Words for the Wind, 1958 * I am! Says the Lamb, 1961 * Party at the Zoo, lastenkirja, 1963 * The Far Field, lastenkirja, 1964 – julkaistu kuoleman jälkeen * On Poetry & Craft, 1965 – esseekokoelma * The Collected Poems of Theodore Roethke, 1966 – sisältää lisäksi 16 runoa, joita ei ole muissa kokoelmissa, mutta kokoelmassa ei ole teoksen Party at the Zoo runoja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Roethke NNDB:ssa Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Hugo Harmia

Hugo Edvard Harmia, vuoteen 1927 Hackstedt (30. kesäkuuta 1907 Salmi – 9. maaliskuuta 1952 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti. Harmian vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja John Gustaf Hackstedt ja Lyyli Johanna Huotinen ja puoliso vuodesta 1934 Ruth Margit Kristina Sjöman. Harmia tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui arkkitehdiksi 1933. Hän teki opintomatkan Keski-Eurooppaan 1937. Helsingin kaupungin rakennustoimiston arkkitehtina Harmia toimi 1934–1947, omaa arkkitehtitoimistoa hän piti Woldemar Baeckmanin kanssa vuodesta 1941. Harmian tunnetuimpia töitä ovat Baeckmanin kanssa suunniteltu Helsingin kauppakorkeakoulu (1950)Hugo Harmia Arkkitehtuurimuseo. sekä Porin lyhytaaltoasema (1939). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Pohjois-Italia

Pohjois-Italia tarkoittaa yleensä maantieteellistä aluetta, johon kuuluvat Italian niemimaan pohjoisosa, Pojoen laakso ja Alppien vuoriston eteläisiä osia. Pohjois-Italian suurin kaupunki on Milano. Pohjois-Italiaan kuuluvat seuraavat kahdeksan Italian kahdestakymmenestä alueesta: * Aostanlaakso * Piemonte * Liguria * Lombardia * Trentino-Etelä-Tiroli * Veneto * Friuli- Venezia Giulia * Emilia-Romagna == Katso myös == *Padania Luokka:Italian maantiede
Fotö

Fotö on saari ja taajama Öckerön kunnassa, Bohuslänin maakunnassa, Ruotsin länsirannikolla. Se on pinta-alaltaan noin 35 hehtaarin suuruinen, ja asukkaita saarella on noin 620. Sieltä on siltayhteys Öckerön suurimmalle saarelle, Hönölle. Siltayhteydellä on ollut suuri merkitys taajamalle, sillä se on onnistunut houkuttelemaan alueelle uusia asukkaita. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin saaret Luokka:Öckerön kunta
Tomoji Tanabe

Tomoji Tanabe ( Tanabe Tomoji, 18. syyskuuta 1895 – 19. kesäkuuta 2009) oli maailman vanhin elossa ollut mies. Tanabea vanhempia naisia oli Japanissa tuolloin elossa kaksi ja koko maailmassakin vain kuusi. Hän oli kotoisin Kyūshūn saarelta Japanista. Omien sanojensa mukaan hänen pitkäikäisyytensä johtui päivittäisestä maitomukillisesta. Tanabesta tuli Japanin vanhin elossa oleva mies, kun Nijiro Tokuda kuoli 111-vuotiaana 12. kesäkuuta 2006. Puertoricolainen Emiliano Mercado del Toro (115) kuoli 24. tammikuuta 2007, jolloin Tanabesta tuli virallisesti maailman vanhin elossa oleva mies. Tanabe kuoli 113-vuotiaana sydämen vajaatoimintaanOfficial: World's oldest man dies at 113, jolloin maailman vanhimmaksi elossa olevaksi mieheksi tuli Henry Allingham. Tomoji Tanaben kuollessa maailman vanhin elossa oleva ihminen oli Gertrude Baines, johon hänellä oli yli vuoden ja viiden kuukauden ikäero. Miyakonojossa syntynyt Tanabe työskenteli insinöörinä. Hänellä oli kahdeksan lasta, 25 lastenlasta, 53 lastenlastenlasta sekä kuusi lastenlastenlastenlasta. Ennen kuolemaansa Tanabe asui yhdessä viidennen poikansa ja miniänsä kanssa.http://www.iltasanomat.fi/uutiset/ulkomaat/uutinen.asp?id=1702093 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Validated Living Supercentenarians Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet japanilaiset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Hönö

Hönö on saari ja taajama Öckerön kunnassa, Göteborgin saaristossa, Ruotsin länsirannikolla. Se on kunnan suurin taajama. Pinta-alaltaan Hönö on 296 hehtaarin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 5 000\. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin saaret Luokka:Öckerön kunta
Auguste Pahl

Auguste Pahl (23. marraskuuta 1855 – 24. heinäkuuta 1965) oli pitkäikäinen saksalainen. Pahl oli maailman vanhin elossa oleva ihminen toukokuusta 1963 kuolemaansa heinäkuussa 1965. Häntä edelsi kyseisen kunnian haltijana Margarethe Zinndorf ja seurasi Hannah Smith. Pahl kuoli alle 110-vuotiaana, mikä nykyään on vanhimmalta elossa olevalta ihmiseltä poikkeuksellista. Hän oli tarkkaan ottaen 109 vuoden, 8 kuukauden ja 1 päivän ikäinen. Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet saksalaiset Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Johanna Booyson

Johanna Booyson (17. tammikuuta 1857 – 16. kesäkuuta 1968) oli pitkäikäinen eteläafrikkalainen. Booyson on virallisesti Etelä-Afrikan historian vanhin ihminen, vaikka Moloko Temon väitettiin olleen 130-vuotias, kun hän äänesti vuonna 2004. Tämä tekisi Temosta maailman kaikkien aikojen vanhimman ihmisen - Guinnessin ennätysten kirja ei kuitenkaan tunnusta tätä. Booyson oli 104-vuotias, kun Etelä-Afrikan tasavalta itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta täysin. Hän oli muutamien kuukausien ajan maailman vanhin elossa oleva ihminen. Häntä edelsi John Mosely Turner, mutta Booyson ehti olla maailmanennätyksen haltija vain muutaman kuukauden ajan ennen kuin kuoli 111-vuotiaana. Häntä seurasi ennätyksen haltijana Marie Bernátková. Luokka:Eteläafrikkalaiset henkilöt Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet eteläafrikkalaiset Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Göteborgin saaristo

Göteborgin saaristo () on saaristo Ruotsin länsirannikolla Göteborgin edustalla. Se jaetaan pohjoiseen- ja eteläiseen saaristoon. Eteläinen saaristo kuuluu Göteborgin kuntaan ja Länsi-Götanmaan maakuntaan, kun taas pohjoinen saaristo on osa Öckerön kuntaa ja Bohuslänin maakuntaa. Saariston suurimpiin saariin on yleensä lauttayhteys. Osa saarista on myös kytköksissä toisiinsa sillan kautta, kuten Fotö ja Hönö. Tärkeimmistä saarista Vinga sijaitsee kauimpana mantereelta. Sen eristäytyneen sijainnin vuoksi sitä ei yleensä lueta kuuluvaksi kumpaankaan saariston osaan: ei eteläiseen eikä pohjoiseen. Suurimmat saaret eteläisessä saaristossa: *Asperö *Brännö *Donsö *Kårholmen *Källö *Köpstadsö *Sjumansholmen *Styrsö *Vargö *Vrångö Suurimmat saaret pohjoisessa saaristossa: *Björkö *Fotö *Grötö *Hyppeln *Hälsö *Hönö *Kalvsund *Källö-Knippla *Rörö *Öckerö Luokka:Göteborgin kunta Luokka:Saaristot
Ramona Trinidad Iglesias-Jordan

Ramona Trinidad Iglesias-Jordan de Soler (31. elokuuta tai 1. syyskuuta 1889 – 29. toukokuuta 2004) oli maailman vanhin elossa oleva ihminen marraskuusta 2003 kuolemaansa. Hän oli kotoisin Puerto Ricosta. Iglesias-Jordan syntyi ja kasvoi Utuadossa Eduardo Iglesias-Ortizin ja Luisa Jordan-Correan tyttärenä. Viralliset lähteet tarjoavat kahta eri syntymäpäivää, 31.8. ja 1.9.1889. Vuoden 1910 väestönlaskennassa hänen iäkseen mainittiin 20. Hän oli 23-vuotias mennessään 26. joulukuuta 1912 naimisiin Alfonso Solerin kanssa. Pariskunta asui Arecibossa. Heillä ei ollut yhteisiä lapsia, mutta he adoptoivat Roberto Torresin. Iglesias-Jordan kävi koulunsa Puerto Ricolla. Hän sai vain perustason koulutuksen, mutta osasi puhua äidinkielensä espanjan lisäksi sujuvasti englantia. Hänen aviomiehensä kuoli 1970-luvulla. Mitoyo Kawate kuoli 13. marraskuuta 2003, jolloin Iglesias-Jordanista tuli maailman vanhin elossa oleva ihminen. Guinnessin ennätysten kirja tunnusti tämän kuitenkin vasta 2004, ja kunnia meni aluksi virheellisesti Charlotte Benknerille. Iglesias-Jordan kuoli keuhkokuumeeseen lyhyen sairaalassaolon jälkeen Río Piedrasissa 114 vuoden ja 272 päivän iässä. Luokka:Maailman vanhimmat henkilöt Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet puertoricolaiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet