Fredrik (Yorkin ja Albanyn herttua)

Frederick (Fredrik) Augustus, Yorkin ja Albanyn herttua (16. elokuuta 1763 Lontoo – 5. tammikuuta 1827 Lontoo) oli Ison-Britannian kuninkaan Yrjö III:n toinen poika ja sotamarsalkka.Frederick Augustus, duke of York and Albany Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 13.1.2014. Hän toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien aikana sekä Ison-Britannian armeijan ylipäällikkönä Napoleonin sotien aikana vuosina 1798–1809 ja 1811–1827. == Elämäkerta == Fredrikin vanhemmat olivat kuningas Yrjö III ja kuningatar Charlotte.Charlotte of Mecklenburg-Strelitz (1744–1818) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 14.10.2023. Isänsä vaikutuksen ansiosta Fredrik valittiin vuonna 1764 vain yksivuotiaana Osnabrückin ruhtinaspiispaksi, minkä aseman hän säilytti vuoteen 1803. Hän sai Yorkin ja Albanyn herttuan arvon vuonna 1784. Fredrik muutti Saksasta Englantiin vuonna 1787. Hänen isänsä suosi häntä vanhemman veljen, kruununprinssi Yrjön kustannuksella. Vuonna 1793 Fredrik nimitettiin Hollannissa sotineen englantilais-hannoverilaisen armeijan komentajaksi.Nordisk familjebok (1908), s. 1291 Runeberg.org. Viitattu 14.1.2014. Yhdessä itävaltalaisten kanssa hän sai aluksi joitain voittoja Ranskan armeijasta Flanderissa, mutta kärsi tappion Hondschootessa syyskuussa 1793 sekä Tournaissa toukokuussa 1794 ja joutui sen seurauksena perääntymään Belgian halki. Palattuaan Englantiin vuonna 1795 hänet kuitenkin ylennettiin sotamarsalkaksi ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin armeijan ylipäälliköksi. Vuonna 1799 Fredrik johti uutta hyökkäystä Hollantiin, tällä kertaa venäläisten tuella. Hän kuitenkin kärsi jälleen tappion ranskalaisille Bergenin taistelussa 19. syyskuuta ja Castricumin taistelussa 6. lokakuuta, ja joutui 18. lokakuuta allekirjoittamaan Alkmaarin sopimuksen, jossa sitoutui vetämään joukkonsa pois Hollannista. Myöhemmin Fredrik kuitenkin sai ylipäällikkönä myös hyödyllistä aikaan tukiessaan David Dundasin ajamia armeijan uudistuksia ja vastustaessaan suosikkijärjestelmää upseeriylennyksissä. Hän myös perusti Lontoon Chelseaan Duke of York’s School -sotilasakatemian. Fredrik joutui eroamaan ylipäällikön tehtävistä vuonna 1809, kun paljastui, että hänen rakastajattarensa Mary Anne Clarke oli myynyt rahasta upseereille lupauksia ylennyksistä. Alahuone vapautti herttuan syytteistä ja hän sai palata virkaansa vuonna 1811. Yrjö III:n kuoltua vuonna 1820 Fredrikistä tuli ensimmäinen kruununperimysjärjestyksessä, sillä hänen kuninkaaksi tulleen veljensä Yrjö IV:n ainoa lapsi Charlotte oli kuollut jo vuonna 1817. Fredrik sai taakseen jyrkkien konservatiivien tuen esiintyessään katolilaisten emansipaation johtavana vastustajana. Hän kuoli kolme vuotta ennen veljeään ehtimättä periä kruunua. Fredrikin puolisona oli vuodesta 1791 Preussin prinsessa Fredrika Charlotta, jonka isä oli kuningas Fredrik Vilhelm II. Liitto oli lapseton ja päättyi avioeroon.Frederica of Prussia (1767–1820) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 14.10.2023. == Muistaminen == Vuonna 1785 perustettu Frederictonin kaupunki Kanadassa on nimetty herttua Fredrikin mukaan.Fredericton Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 14.10.2023. Myös Australiassa sijaitsevan Albanyn kaupungin alkuperäinen nimi Frederickstown viittasi häneen.Albany Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 14.10.2023. Lontoon St James’s -kaupunginosassa lähellä The Mall -katua on Fredrikin muistoksi vuonna 1833 pystytetty muistopylväs Duke of York Column. Sen huipulla on häntä esittävä patsas, jonka on toteuttanut kuvanveistäjä Richard Westmacott.Duke of York's column London Remembers. Viitattu 14.10.2023. == Esivanhemmat == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset Luokka:Brittiläiset marsalkat Luokka:Brittiläiset herttuat Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Kruununperijät Luokka:Vuonna 1763 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet