EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Media Forest

Media Forest on vuonna 2005 Israelin Netanyassa perustettu radiosoiton seurantaan ja musiikkiteollisuuden mediatutkimuksiin perehtynyt palveluntarjoaja. Yhtiö seuraa kappaleiden ja kanavien kuten radioasemien ja TV-kanavien lähetyksiä sekä vastaavasti antaa lisäarvoa sisältö- sekä tietopalveluille. Perustamisestaan lähtien Media Forest on perustanut kansallisia franchise-omistajia, jotka toimivat Ranskassa, Argentiinassa, Moldovassa, Belgiassa, Bulgariassa, Romaniassa, Kreikassa ja Sveitsissä. ==Lähteet== Luokka:Musiikkilistat Luokka:Israelin musiikki Luokka:Romanian musiikki
Dodekaanidihappo

Dodekaanidihappo eli 1,10-dekaanidikarboksyylihappo (C12H22O4) on dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien, hajusteiden ja voiteluaineiden valmistukseen. == Ominaisuudet == Dodekaanidihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja bentseeniin, mutta muihin orgaanisiin liuottimiin paremmin. Dodekaanidihappo on diproottinen heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 5,7 ja 6,6. == Valmistus == Dodekaanihapon teollinen valmistus perustuu syklododekatrieenistä saataviin yhdisteisiin. Yhdisteen valmistusprosessissa syklododekatrieeni pelkistetään ensin vedyttämällä katalyyttien läsnä ollessa syklododekaaniksi, joka hapetetaan ilman ja boorihapon avulla syklododekanolin ja Syklododekanonin seokseksi. Kun tätä seosta hapetetaan väkevällä typpihapolla, muodostuu dodekaanidihappoa. Toinen teollisuudessa käytettävä tapa on syklododekaanin otsonolyysi ja muodostuvan tuotteen hapetus muodostaa dodekaanidihappoa. Yhdistettä voidaan valmistaa bioteknisesti dodekaanista Candida tropicalis-hiivan avulla, mutta tällä valmistusmenetelmällä ei ole juurikaan kaupallista merkitystä.Robert W. Johnson, Charles M. Pollock & Robert R. Cantrell: Dicarboxylic Acids, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 6.11.2014Boy Cornils & Peter Lappe: Dicarboxylic Acids, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 6.11.2014 : Dodekaanidihappoa käytetään polyestereiden ja polyamidimuovien valmistukseen esimerkiksi dodekaanidihaposta ja heksametyleenidiamiinista muodostuu Nylon-6,12ä ja toinen yleisesti käytetty diamiini on bis(4-aminosykloheksyyli)metaani. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa hajusteita, voiteluaineita, väriaineita, pinta-aktiivisia aineita, palonestoaineita ja muovien pehmentimiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Dodecanedioic acid *Food Component Database (FooDB): Dodecanedioic acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dodecanedioic acid Luokka:Dikarboksyylihapot
Maison de la Radio

Maison de la Radio on Ranskan radion (Radio France) päätoimitalo Pariisissa. Se sijaitsee Pariisin länsiosassa, 16. kaupunginosassa. Ylen uutinen == Historia == Toisen maailmansodan jälkeen radio- ja televisiotoiminta kehittyivät voimakkaasti. Ranskan radion toiminnot sijaitsivat kymmenissä paikoissa ympäri Pariisia. Tämä oli hyvin epäkäytännöllistä ja syntyi ajatus rakentaa talo, jossa kaikki toiminnot olisivat saman katon alla. Hankkeelle saatiin tontti Seinen rannalta olevalta vanhalta telakalta. Tontti oli lähellä kaupungin keskustaa ja se antoi myös mahdollisuuden käyttää Eiffel-tornia lähettimenä. Vuonna 1952 julistettiin arkkitehtikilpailu, jonka voitti seuraavana vuonna arkkitehti Henry Bernard. Rakennuslupa talolle haettiin vuonna 1954, ja lopulta 14. joulukuuta 1963 rakennuksen avasi käyttöön Ranskan presidentti Charles de Gaulle. Radio France == Rakennus == Maison de la Radio on monumentaalinen rakennuskompleksi, jonka keskellä on 68 metriä korkea 22-kerroksinen torni. Tornin ympärillä on kaksi rengasmaista rakennusta, joista ulompi on paikoin 10-kerroksinen, ja sen ympärysmitta on 500 metriä. Rakennuksen muodosta on tyylitelty myös Ranskan radion logo. Rakennuksessa on kolme suurta salia, joita kutsutaan numeroilla 102, 103 ja 104. Niitä käyttää Ranskan radion orkesterit Orchestre national de France ja Orchestre Philharmonique de Radio France sekä Chœur et le Maîtrise de Radio France. == Uudistaminen == Vuonna 2005 aloitettiin rakennuksen täydellinen uudistaminen. == Aiheesta muualla == * – Kotisivut == Lähteet == Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat
Hans Speidel

Hans Speidel (s. 28. lokakuuta 1897 Metzingen – 28. marraskuuta 1984 Bad Honnef)Berger, Joseph: Gen. Hans Speidel, Who Plotted to Kill Hitler, The New York Times 29.11.1984. Viitattu 6.11.2014.Simkin, John: Hans Speidel, Spartacus Educational, elokuu 2014. Viitattu 6.11.2014. oli saksalainen Wehrmachtin kenraali, josta toisen maailmansodan jälkeen tuli ensimmäinen saksalainen Nato-komentaja kylmän sodan aikana. Hän oli vuonna 1944 mukana heinäkuun 20. päivän salaliitossa Adolf Hitlerin murhaamiseksi. Speidel aloitti sotilasuransa 1914 opiskellessaan samalla taloustieteitä ja filosofiaa Tübingenin yliopistossa ja Berliinin teknillisessä korkeakoulussa. Hän palveli jo ensimmäisessä maailmansodassa ja toimi maailmansotien välillä muun muassa sotilasattaseana Pariisissa. Toisessa maailmansodassa hän toimi muun muassa Erwin Rommelin alaisena esikuntatehtävissä. Speidel pidätettiin Hitlerin murhayrityksen yhteydessä 1944 ja oli vangittuna seitsemän kuukautta, kunnes pakeni liittoutuneiden joukkojen suojaan. Sodan jälkeen Speidel opetti nykyajan historiaa Tübingenin yliopistossa 1949–1955 ja toimi samalla liittohallituksen sotilasneuvonantajana. Vuosina 1955–1957 hän toimi Saksan liittotasavallan puolustusvoimien yleisesikunnan päällikkönä ja nimitettiin sitten komentajaksi Naton Euroopassa oleville maajoukoille, joista huomattava osa oli saksalaisia.Iloniemi, Jaakko: ”Spiedel, Hans (1897)”, teoksessa Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1963 asti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Bundeswehrin kenraalit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Aldege "Baz" Bastien Memorial Award

Aldege "Baz" Bastien Memorial Award on vuosittain American Hockey Leaguen parhaalle maalivahdille vuosittain annettava palkinto. Palkinnon saajan valitsee media sekä AHL:n pelaajat. Palkinto on nimetty Pittsburgh Penguinsin entisen toimitusjohtajan Aldee "Baz" Bastienin mukaan. == Voittajat == Kausi Voittaja Joukkue Voitto # 1983–1984 Brian Ford Fredericton Express 1 1984–1985 Jon Casey Baltimore Skipjacks 1 1985–1986 Sam St. Laurent Maine Mariners 1 1986–1987 Mark Laforest Adirondack Red Wings 1 1987–1988 Wendell Young Hershey Bears 1 1988–1989 Randy Exelby Sherbrooke Canadiens 1 1989–1990 Jean-Claude Bergeron Sherbrooke Canadiens 1 1990–1991 Mark Laforest Binghamton Rangers 2 1991–1992 Felix Potvin St. John's Maple Leafs 1 1992–1993 Corey Hirsch Binghamton Rangers 1 1993–1994 Frederic Chabot Hershey Bears 1 1994–1995 Jim Carey Portland Pirates 1 1995–1996 Manny Legace Springfield Falcons 1 1996–1997 Jean-Francois Labbe Hershey Bears 1 1997–1998 Scott Langkow Springifeld Falcons 1 1998–1999 Martin Biron Rochester Americans 1 1999–2000 Martin Brochu Portland Pirates 1 2000–2001 Dwayne Roloson Worcester IceCats 1 2001–2002 Martin Prusek Grand Rapids Griffins 1 2002–2003 Marc Lamothe Grand Rapids Griffins 1 2003–2004 Jason LaBarbera Hartford Wolf Pack 1 2004–2005 Ryan Miller Rochester Americans 1 2005–2006 Dany Sabourin Wilkes- Barre/Scranton Penguins 1 2006–2007 Jason LaBarbera Manchester Monarchs 2 2007–2008 Michael Leighton Albany River Rats 1 2008–2009 Cory Schneider Manitoba Moose 1 2009–2010 Jonathan Bernier Manchester Monarchs 1 2010–2011 Brad Thiessen Wilkes-Barre/Scranton Penguins 1 2011–2012 Yann Danis Oklahoma City Barons 1 2012–2013 Niklas Svedberg Providence Bruins 1 2013–2014 Jake Allen Chicago Wolves 1 2014–2015 Matt Murray Wilkes-Barre/Scranton Penguins 1 2015–2016 Peter Budaj Ontario Reign 1 2016–2017 Troy Grosenick San Jose Barracuda 1 2017–2018 Garret Sparks Toronto Marlies 1 Luokka:AHL:n palkinnot
Marjatta Kekki

Marjatta Kekki (s. 1966) on suomalainen kuvanveistäjä. Kekki on opiskellut taiteita muun muassa Lahden taideinstituutissa ja Aalto-yliopistossa. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1994 Lahden Taiteilijaseuran galleriassa. Hänen teoksiaan on muun muassa Lahden kaupunginsairaalan, Suomen Valtion ja Helsingin kaupungin taidemuseon kokoelmissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Elävät henkilöt
Jacob Hübner

Jacob Hübner (20. kesäkuuta 1761 – 13. syyskuuta 1826) oli saksalainen hyönteistieteilijä. Hänen pääteoksensa Sammlung Europäischer Schmetterlinge oli alan perusteos, jossa on kuvattu 2627 eurooppalaista perhoslajia. Teoksessa on perhoset ja niiden toukat on esitelty yksityiskohtaisin värikuvin, jotka Hübner maalasi elävästä mallista korostaen niitä piirteitä, jotka ovat tärkeitä lajien tunnistamisen kannalta. Ennen Hübnerin aikaa perhoset jaettiin päivä- ja yöperhosiin ja ajateltiin, ettei niiden anatomia anna perusteita tämän tarkempaan jakoon eri sukuihin. Hübner oli eri mieltä, mutta koska hän toimi yksin ja vaikutti vähäisessä Augsburgin kaupungissa, hänen työnsä jäi vaille huomiota. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset entomologit Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Unelma (veistos)

Unelma on kuvataiteilija Oona Tikkaojan siirrettävä julkinen veistos. Se julkistettiin ensimmäisen kerran Helsingin Kalliossa Siltasaarenkadulla metroaseman läheisyydessä niin sanotulla Unioninakselilla elokuussa 2012. Veistos sijoitettiin uudelleen Kannelmäen Sitratorille, jossa se julkistettiin marraskuussa 2013. Teos on monivärinen ja muistuttaa hieman kuumailmapalloa tai karusellia ja sisältää tuulivoimalla liikkuvan Savonius-roottorin. Teos on noin kymmenen metriä korkea ja teosmateriaaleina on käytetty terästä ja polykarbonaattia. Unelma juhlisti Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina -juhlavuotta sekä Design-pääkaupunkivuotta 2012 ja se suunniteltiin väliaikaiseksi. Veistoksia ei siirretä usein niiden korkeiden siirtokustannuksen vuoksi, jotka ovat noin 20 000 – 25 000 euroa. Unelman siirtokustannuksista Kannelmäen Sitratorille vastasi pääosin Helsingin kaupungin Lähiö-projekti, ja lisäksi Helsingin kaupungin taidemuseo osallistui kustannuksiin jonkin verran. Tikkaoja on käyttänyt lähtökohtana teokselleen kuumailmapalloa, joka pyrkii korkeuksiin sitä ympäröivien rakennusten tavoin. Ideoita on haettu myös tivolilaitteista. Taiteilijan mukaan "Unelma liittyy niin ihmisen haaveisiin ymmärtää luonnon mysteerejä, tavoitella fyysisiä ja filosofisia korkeuksia kuin unelmoida kauneudesta ja järjestyksestä.". == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Teos Helsingin taidemuseon sivulla * Teos Helsinki 200 -sivulla Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kaarela
Dungeness

thumb|Ilmakuva Dungenessin niemimaasta. Dungeness on niemimaa Kentin rannikolla Englannissa. Niemimaa ja sen tyvi muodostavat Romneyn kosteikkoalueen, jonka laajuus on 260 neliökilometriä. Alue on merkittävä luonnonsuojelualue. Niemellä sijaitsee Dungenessin ydinvoimala. Voimalan A-yksikkö suljettiin 2006, mutta B-yksikkö jatkaa edelleen toimintaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin niemet ja niemimaat Luokka:Kentin kreivikunnan maantiede
Ruoholahden tilateos

Ruoholahden tilateos on Juhana Blomstedtin tekemä tilateos Ruoholahden metroasemalla Helsingissä. Teos alkaa aseman ylätasanteelta porraskuilun otsakkeesta ja ulottuu laituritasolle asti. Teos on tehty käyttäen sinisiä ja valkoisia keraamisia laattoja. Siihen kuuluu myös laiturialueella sijaitseva kohtauspaikka. Teos on valmistunut vuonna 1993. == Lähteet == * Luokka:Helsingin metron taideteokset Luokka:Ruoholahti
Subandrio

Subandrio (15. syyskuuta 1914 Malang, Itä-Jaava – 3. heinäkuuta 2004) oli indonesialainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Indonesian ulkoministerinä presidentti Sukarnon aikana vuodesta 1957 vuoteen 1966, jolloin hän joutui 29 vuodeksi vankilaan epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen. Subandrio oli koulutukseltaan kirurgi. Opiskeluaikanaan Jakartan lääketieteellisessä yliopistossa hän otti osaa Indonesian itsenäistymiseen tähtäävään toimintaan. Hän otti toisen maailmansodan aikana osaa Japanin vastaiseen liikkeeseen, kun taas Sukarno ja puolustusministeri Abdul Haris Nasution olivat yhteistoiminnassa japanilaisten kanssa. Sodan jälkeen Subandrio toimi suurlähettiläänä Lontoossa 1950–1954 ja Moskovassa vuoteen 1957, jolloin hänet nimitettiin ulkoministeriksi, toiseksi varapääministeriksi ja tiedustelupalvelun johtajaksi.Roth, Andrew: Dr Subandrio, Indonesian minister caught in a cold-war clash, muistokirjoitus, The Guardian 10.9.2004. Viitattu 6.11.2014.Ilvessalo, Jaakko: ”Subandrio, R. (1914)”, teoksessa Vuoden 1965 vallankaappausyrityksen jälkeen Subandrio tuomittiin kuolemaan, mutta Britannian avulla tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Hänet vapautettiin 81 vuoden iässä heikentyneen terveydentilan vuoksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesialaiset poliitikot Luokka:Ulkoministerit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Radoslaw Gryta

Radoslaw Zdzislaw Gryta (14. elokuuta 1955 Krasnik Lubelski, Puola – 31. toukokuuta 2023) oli puolalaissyntyinen suomalainen kuvanveistäjä. Gryta muutti Suomeen 1979 ja sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1986. Hän opiskeli kuvanveistoa Repin-instituutissa Leningradissa sekä Krakovan ja Suomen taideakatemioissa. Veistostensa materiaalina hän käytti muun muassa graniittia, keramiikkaa, lasikuitua, marmoria, peltiä ja puuta. Hän sai kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1989 ja toimi vuodesta 1994 lähtien kuvanveiston professorina Kuvataideakatemiassa. Hän opetti myös Taideteollisessa korkeakoulussa ja Imatran taidekoulussa. Hän sai Suomen Taideyhdistyksen tunnustuspalkinnon ansiokkaasta elämäntyöstä vuonna 2020. Hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valtion, Porin ja Kokkolan kaupunkien, Taidemuseo Urkin Piilopirtin, Tuulensuun veistospuiston sekä Helsingin taidemuseon kokoelmissa. == Kuvia julkisista teoksista == Tiedosto:Radoslaw Gryta Veikko Sinisalon reliefi 1986.JPG|Veikko Sinisalon reliefi, 1986, Riihimäki. Tiedosto:Gryta, Hyvä ja paha 1988.jpg|Hyvä ja paha, 1988, Myyrmäen kirjasto, Vantaa. Tiedosto:Radoslaw Gryta Palanen 1992.jpg|alt=|Palanen, 1992, Helsinki. Tiedosto:Riihimäen Teatterin muistolaatta by Radoslaw Gryta 1995.JPG|Teatterin muistolaatta, 1995, Riihimäki. Tiedosto:Radoslaw Gryta Monumentti tavallisille 1997.jpg|Monumentti tavallisille, osa 1997, Helsinki. Tiedosto:Ensimmäisen valtuuston kokoontumispaikan muistolaatta by Radoslaw Gryta 1997.JPG|Ensimmäisen valtuuston kokoontumispaikan muistolaatta, 1997, Riihimäki. Tiedosto:Perusnurkka by Radoslaw Gryta.JPG|Perusnurkkka, 1999, Kouvola Tiedosto:Kivikirjasto, Aleksis Kiven katu, Tampere.JPG|Kivikirjasto, 2002, Tampere. Tiedosto:Radoslaw Gryta Talo 2019.JPG|Talo, 2019, Koria. Tiedosto:Radoslaw Gryta - Poem, Runo (2021 (1991)) - Saarijärven koulu- ja kulttuurikeskus, Lukiontie 3 - Saarijärvi.JPG|Poem, Runo, 2021 (1991), Saarijärvi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Radoslaw Gryta * Radoslaw Grytan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Édgar Benítez

Édgar Milciades Benítez Santander (s. 8. marraskuuta 1987 Repatriación) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa Libertad-seuraa. Benítez on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa. 176-senttinen Benítez tunnetaan lempinimellä Pájaro (). == Ura == Benítez aloitti ammattilaisuransa Paraguayn pääkaupungin Asunciónin Club Libertadissa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2007 ja voitti kahdesti maan mestaruuden. Vuoden 2008 hän vietti lainalla Club Sol de Américassa, jossa 37 pelissä syntyi 21 maalia. Vuonna 2009 Benítez siirtyi Meksikon liigan CF Pachucaan. Hän pelasi seurassa vuoteen 2013 asti tehden 85 pelissä 21 maalia. Pachucassa Benítez saavutti CONCACAF:in Mestareiden liigan voiton kaudella 2009–2010. Vuodet 2011–2012 hän oli lainalla kotimaansa Cerro Porteñossa, jossa tilille tuli Aperturan voitto, ja vuodet 2012-2013 Deportivo Tolucassa Meksikon pääsarjassa. Toluca osti Benítezin omakseen kesällä 2013. Vuodet 2015–2018 Benítez pelasi meksikolaisseura Querétarossa. Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa Benítez debytoi vuonna 2008. Hän kuului valmentaja Gerardo Martinon ryhmään vuoden 2010 MM-kisoissa. Benítez pelasi kisoissa kahdessa ottelussa, kun Paraguay eteni puolivälieriin. Hän on pelannut maajoukkueessa 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/27998/Edgar_Benitez.html === Viitteet === Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Torso (Marjo Lahtisen veistos)

Torso on kuvanveistäjä Marjo Lahtisen teos, joka paljastettiin Helsingin Ullanlinnan Tähtitorninvuorella Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2008. Torso kuuluu Helsingin kaupungin taidemuseon julkisen taiteen kokoelmaan. Torso on sijoitettu vesialtaaseen samalle paikalle, jossa vielä 1990-luvulla sijaitsi Wäinö Aaltosen vuonna 1925 pystytetty Kahlaaja-niminen naisfiguuria esittävä teos. Kahlaaja jouduttiin ilkivallan seurauksena siirtämään sisätiloihin Rikhardinkadun kirjastoon vuonna 1994. Torso on veistetty Vesannon punaisesta graniitista. Se on kooltaan selvästi suurempi kuin Marjo Lahtisen aiemmat työt, mutta edustaa muuten hyvin taiteilijalle tyypillistä ihmisvartaloa pelkistävää ja tasaista pintaa ja täsmällistä muotoa tavoittavaa veistotapaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Teos Helsingin taidemuseon sivulla Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Ullanlinna
Petrifun

Petrifun on suomalainen Kuopiosta lähtöisin oleva vaatevalmistaja. Liikevaihto vuonna 2014 (12kk) oli 5 129 000€. Yhtiö perustettiin vuonna 1973 nimellä Petritex. Vuonna 2013 se vaihtoi nimekseen Petrifun. Sillä on omia myymälöitä, ja monet ketjut toimivat sen jälleenmyyjinä. Paitojen tuotanto on ulkoistettu Tallinnaan ja Vietnamiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Vaatemerkit
Gekko (taideteos)

Gekko on keramiikkataiteilija Pekka Paikkarin, Kristiina Riskan ja Kati Tuominen-Niittylän tekemä tilateos Kampin metroasemalla Helsingissä. Teos on keramiikkalaatoilla päällystetty, muotoiltu liukuportaiden betoninen suojakansi. Metron liukuportaiden putki menee Kampin katutason keskusaulasta kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi alas metroasemalle. Putken halkaisija on noin neljä metriä, ja siinä on noin 275 neliömetriä keramiikkaa. Gekko on valmistunut vuonna 2005. Keltaisista keramiikkalaatoista rakentuva pinta ja laattojen hieman summittainen sijoittelu antavat vaikutelman liskon nahasta. Keltainen teos houkuttelee luoksensa ja kutsuu kokeilemaan sen pintaa. Teos on hallitseva elementti Kampin terminaalissa ja antaa ympäristölleen väriä ja piristystä. Vaikka Kampin teos ei liiku kuten gekko luonnossa, sen sisällä kulkeva ihmisvirta liikkuu melkein katkeamattomana virtana ja luo näin liikkuvan hengen myös Gekolle. Gekko hallitsee Kampin terminaalin maisemaa. Sen ajatuksena on luoda inhimillisyyttä ja rauhallisuutta ruuhkaiseen Kampin liikenneterminaaliin. Työ toteutettiin yhteistyössä arkkitehtien Aki Davidsson ja Timo Kiukola kanssa. == Lähteet == Luokka:Helsingin metron taideteokset Luokka:Kampin keskus
Süleyman Koç

Süleyman Koç (s. 9. kesäkuuta 1989 Berliini, Saksa) on turkkilaista syntyperää oleva saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa SC Paderbornia. Pelipaikaltaan Koç on keskikentän oikea laita. == Ura == Koçin kasvattajaseura on berliiniläinen Berliner AK 07. Vuonna 2008 hän siirtyi Türkiyemspor Berliniin. Vuonna 2010 hän solmi ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 3. Ligan eli kolmannen sarjatason SV Babelsberg 03:n kanssa. Ensimmäisen ammattilaiskauden keväällä Koç kuitenkin joutui vankilaan lukuisista kasinokahvilaryöstöistä ja pahoinpitelyistä. Hän joutui lopettamaan ammattilaisuransa väliaikaisesti. Vuonna 2012 hänet siirrettiin avovankilaan, joten hän sai jatkaa Babelsbergissä. Hän pelasi seurassa hyvin ja siirtyikin 2. Bundesliigan SC Paderborniin talvella 2014. Paderbornin kausi päättyi nousujuhliin ja Koç pääsi pelaamaan Bundesliigaa. Hän on kuulunut alkukaudesta joukkueen avainpelaajiin. == Lähteet == * * http://m.iltalehti.fi/app/jalkapallo/2014092418689082_jp.shtml Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metrolinjat (taideteos)

Metrolinjat on Jouko Christianssonin tekemä maalaus Rautatientorin metroasemalla Helsingissä. Teos on sijoitettu aseman liukuportaiden yläpäähän. Se paljastettiin 30. lokakuuta 1985. Teos voitti yleisen kilpailun, joka järjestettiin taideteoksen löytämiseksi asemalle. == Lähteet == * Luokka:Helsingin metron taideteokset Luokka:Kluuvi
Viestejä varjaageilta

Viestejä varjaageilta on tilateos Puotilan metroasemalla Helsingissä. Sen on tehnyt vuonna 2002 ryhmä Vartiokylän yläasteen seitsemännen luokan oppilaita. Se koostuu 27 maalatusta pleksilevystä, joiden läpi tulee valoa aseman lasiseinästä. == Lähteet == * Luokka:Helsingin metron taideteokset Luokka:Puotila
Fabian Schär

Fabian Schär (s. 20. joulukuuta 1991 Wil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia heinäkuusta 2018 lähtien. Oikeajalkaisen Schärin pelipaikka on keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Schär on FC Wil 1900:n kasvatti. Hän edusti seuran toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa edustusjoukkuetta vuodet 2009–2012. Vuonna 2012 Schär siirtyi maan suurimpaan seuraan FC Baseliin. Hän debytoi kaudella Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa, jossa Basel eteni välieriin, sekä voitti myös maan mestaruuden. Mestaruuden Schär voitti Baselin kanssa myös seuraavalla kaudella eli kaudella 2013–2014. Kesäkuussa 2015 hän siirtyi TSG 1899 Hoffenheimiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 30 ottelua ja teki yhden maalin huhtikuussa 2016 Hertha Berliniä vastaan. Kauden 2017–2018 Schär pelasi Espanjassa Deportivo de La Coruñan joukkueessa, jossa hänelle kertyi 25 La Liga -ottelua ja niissä kaksi maalia. Vuonna 2018 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin. Hän on kuuden kauden aikana pelannut 161 valioliigaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Hän pelasi syksyllä 2023 Mestarien liigan alkulohkossa kuusi ottelua ja teki maalin kotiottelussa Paris Saint-Germainia vastaan. == Maajoukkueura == Schär on edustanut Sveitsiä nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Sveitsin paidassa. Sveitsin A-maajoukkueessa Schär debytoi vuonna 2013. Hän kuului päävalmentaja Ottmar Hitzfeldin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Schär oli turnauksessa kentällä kahdessa ottelussa, kun Sveitsi eteni 16 parhaan joukkoon. Schär pelasi Sveitsin kaikki neljä ottelua alusta loppuun EM- kilpailuissa 2016Transfermarkt ja teki alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Albaniaa vastaan ottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit Sveitsin kolmessa alkulohko-ottelussa mutta joutui jäämään varoitustilin täyttymisen vuoksi pois neljännesvälieräottelusta, jonka Sveitsi hävisi. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Sveitsin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle molemmissa pudotuspeliotteluissa. MM-kilpailuissa 2022 hän oli avauskokoonpanossa alkulohko-ottelussa Serbiaa ja neljännesvälierässä Portugalia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa. Puolivälierän Englantia vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa toisena laukojana, mutta Englanti meni ottelusta jatkoon. Schär on pelannut EM- kilpailujen 2024 loppuun mennessä 86 A-maaottelua, joissa hän on ollut 80 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/53285/Fabian_Schar.html * http://www.fifa.com/worldcup/players/player=356411/played-matches.html === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outokummun syväreikä

Outokummun syväreikä on Outokummussa sijaitseva Geologian tutkimuskeskuksen kairaama Suomen syvin tutkimusreikä. Se sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta Sysmäjärven rautatieaseman läheisyydessä. Huhtikuussa 2004 aloitettu kairaus saatiin päätökseen tammikuussa 2005, jolloin reikä saavutti 2 516 metrin syvyyden. Kairauksen suoritti venäläinen valtionyhtiö Nedra, joka on porannut myös maailman kolmanneksi syvimmän tutkimusreiän. Projektilla Venäjä kuittasi osan Neuvostoliiton aikaisia valtionvelkoja. Hanke maksoi noin seitsemän miljoonaa euroa. Outokumpu valittiin paikaksi, koska alueella sijaitsee yksi Suomen merkittävimmistä malmiesiintymistä. Syväreikähankkeen tarkoituksena on kuitenkin ollut malminetsinnän sijasta kallioperän perustutkimus, jota reiällä suoritetaan edelleen. Geologian tutkimuskeskuksen lisäksi reiällä ovat tutkimuksia tehneet Valtion teknillinen tutkimuskeskus sekä useat ulkomaiset tutkimusryhmät. Marraskuussa 2014 uutisoitiin, että suomalais-saksalainen tutkimusryhmä löysi Outokummun syväreiästä noin 30 miljoonaa vuotta vanhaa pohjavettä. Sen suolapitoisuus oli noin 70 grammaa litrassa, eli kaksinkertainen määrä valtameriin verrattuna. Reiästä on myös löydetty yksinkertaisia mikrobeja 1,0–2,5 kilometrin syvyydestä. == Lähteet == Luokka:Outokumpu Luokka:Suomen tiede ja tekniikka Luokka:Porausreiät
Mesikämmen muurahaispesällä

Mesikämmen muurahaispesällä on suomalaisen kuvanveistäjän Jussi Mäntysen (1886–1978) punaisesta graniitista tehty veistos vuodelta 1931. Se sijaitsee Karhupuistossa Helsingin Kalliossa. Veistos esittää karhua tonkimassa muurahaiskekoa. ==Katso myös== * Torkkelinmäki ==Lähteet== Luokka:Kallio Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset
Miko Puuskari

Miko Puuskari (s. 13. toukokuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FC Honkaa. Puuskarin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Veikkausliigassa kesäkuussa 2014 Turun Interiä vastaan ja teki heti 2-1-voittomaalin. Puuskari pelasi kauden aikana Veikkausliigassa seitsemän ottelua, jossa syntyi tuo yksi maali. Hän pelasi kaudella myös Hongan reservijoukkueessa Pallohongassa. == Lähteet == * * http://nr.soccerway.com/players/miko-puuskari/251135/ Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
President’s Awards

President’s Awardsit ovat kaksi vuosittain American Hockey Leaguessa jaettavaa palkintoa. Ensimmäinen annetaan AHL-organisaatiolle, joka on osoittanut huippuosaamista jään ulkopuolella. Toinen annetaan loistavasti esiintyneelle pelaajalle. Palkinnot jaettiin liigassa ensimmäisen kerran kaudella 2008-2009. Ensimmäiset palkinnon saajat kaudella 2008-2009 olivat Manitoba Moose ja Alexandre Giroux. Pelaajapalkinnon voittanut ei ole kertaakaan kuulunut organisaatiopalkinnon saaneeseen joukkueeseen. Kausi Organisaatiopalkinto Pelaajapalkinto Pelaajan joukkue 2008-2009 Manitoba Moose Alexandre Giroux Hershey Bears 2009-2010 Chicago Wolves P.K. Subban Hamilton Bulldogs 2010-2011 San Antonio Rampage Bryan Helmer Oklahoma City Barons 2011-2012 Providence Bruins Cody Conacher Norfolk Admirals Luokka:AHL:n palkinnot
Chato (apassi)

Chato oli chiricahua-apassi, joka osallistui moniin hyökkäyksiin Arizonan amerikkalaisia uudisasukkaita vastaan 1870-luvun aikana. Seuraavalla vuosikymmenellä Chato kävi Geronimon alaisuudessa sissisotaa Yhdysvaltain ja Meksikon armeijoita vastaan, kunnes antautui kenraali George Crookille. Riitaannuttuaan Geronimon kanssa vuonna 1884 Chato siirtyi kenraali Crookin joukkojen tiedustelijaksi Yhdysvaltain armeijaan ja opasti armeijan kapinallisten chiricahuoiden piilopaikkaan Sierra Madreen.Henriksson 1985 s. 146. Vuonna 1886 Chato johti apassien rauhanlähetystöä Washingtoniin, missä presidentti Chester Arthur palkitsi hänet hopeisella urhoollisuusmitalilla. Chato kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1934. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Pohjois-Amerikan intiaanit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Gaon Chart

Gaon Chart on lista, joka tilastoi viikoittain kappaleiden ja albumien suosiota Etelä-Koreassa. Listaa ylläpitää "Korea Music Content Industry Association" ja sitä sponsoroivat Etelä-Korean kulttuuriministeriö, tavoitteenaan luoda kansallinen lista Etelä-Korealle Yhdysvaltain Billboardin ja Japanin Oriconin tapaan. Se aloitti äänitteiden markkinoinnin alkuvuodesta 2010. Listan toiminta käynnistettiin virallisesti helmikuussa 2010 tilaisuuden ollessa 23. helmikuuta 2010 Westin Chosunin hotellissa Soulissa. Toiminnan käynnistämiseen sisältyi myös pieni palkintotilaisuus, joka palkitsi tyttöbändi Girls’ Generationin tammikuun parhaana artistina/yhtyeenä ja poikabändi Super Juniorin vuoden 2009 parhaasta albumista. Samaan aikaan 2AMin Jo Kwonin sekä Brown Eyed Girlsin Ga-inin esittämä menestyskappale "We Fell In Love" palkittiin suosituimpana puhelimen soittoäänenä. Gaonilla on kaksi pääasiallista listaa: Gaon Album Chart, joka seuraa fyysistä albumimyyntiä, ja Gaon Digital Chart, joka seuraa ei-fyysistä kuten lataukset ja suoratoisto. Heinäkuussa 2022 listan nimeksi vaihtui Circle Chart. Circle Chart kattaa sekä Etelä-Korean että maailmanlaajuisen myyntitiedon. ==Lähteet== Luokka:Musiikkialan järjestöt Luokka:Etelä-Korean musiikki Luokka:Musiikkilistat
Kalkkiniitty

pienoiskuva|Kalkkiniitty Kentissä, Englannissa. Kalkkiniitty tai kalkkiketo on biotooppi, jonka maaperän happamuus on vähäinen maaperässä esiintyvän kalkin takia. Ohuen humuskerroksen alla on yleensä kalkkikivikallio. Kalkkiniittyjen kasvisto on erittäin monimuotoista – neliömetrillä kalkkiniittyä voidaan tavata jopa 40 kukkivaa kasvilajia. Ylänköalueilla 250 metrin yläpuolella kalkkiniittyjen lajistossa on myös vuoristoille tyypillisiä lajeja. Suomessa kallio- ja maaperä ovat yleensä karuja ja happamia, ja kalkinsuosijakasveja on vähän. == Katso myös == * alvari == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Perinnebiotoopit
Afrikanruoko

Afrikanruoko (Phragmites mauritianus) on heinäkasveihin kuuluva monivuotinen kasvi, jonka korsi on pysty ja kasvaa 2–8 metriä korkeiksi. Sitä kasvaa keskisessä, itäisessä ja eteläisessä Afrikassa vesistöjen varsilla, soilla ja tulvatasangoilla. == Kuvaus == Afrikanruo’on juurakko pitkämainen ja korsi pysty ja 2–8 metriä korkea. Tuppi on irtonainen, ja lehtilavan ja tupen kulmassa oleva kieleke on ripsireunainen. Lehtilapa on 25–75 senttimetriä pitkä ja 6–40 millimetriä leveä. Kukinto on röyhy, tiheä ja 30–50 senttimetriä pitkä ja 10–20 senttimetriä pitkö. Tähkylät ovat yksittäisiä. Kypsät tähkylät ovat perällisiä, ja niiden perät ovat jouhimaisia. == Levinneisyys ja elinympäristö == Afrikanruokoja kasvaa luonnonvaraisena keskisessä, itäisessä ja eteläisessä Afrikassa. Levinneisyyden pohjoisraja menee Etiopian, Sudanin, Kongon demokraattisen tasavallan, Kongon tasavallan ja Gabonin halki. Lisäksi sitä kasvaa Egyptissä Niilin rannalla. Manner-Afrikan lisäksi sitä kasvaa myös Madagaskarilla ja Maskareeneilla.Brink & Achigan-Dako, s. 370–371. Afrikanruoko on yleinen kasvi jokien, järvien ja patojen rannoilla sekä soilla, tulvatasangoilla ja kausittaisissa lammissa. Se kasvaa usein osittain veden alla, ja sitä on tavattu kasvavan 580–1 500 metrin korkeudessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruo'ot
Väinö Tiilikainen

Väinö Tiilikainen (s. 1935) on suomalainen autonasentaja ja kirjailija. == Teoksia == * Mara : romaani. Gummerus 1973 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Väinö Tiilikainen * Kirjasampo : Tiilikaisen romaanin arvostelu Arvosteleva Kirjaluettelo 5/1973 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johann Siegfried Hufnagel

Johann Siegfried Hufnagel (17. lokakuuta 1724 – 23. helmikuuta 1795) oli saksalainen pappismies ja hyönteistieteilijä. Hän keräsi laajan kokoelman perhosia, mutta kuvaili ne niin kompaktisti julkaisemissaan taulukoissa, että tuntomerkkikuvauksista on ollut vaikea saada myöhemmin selvää. Vapaaherra S. A. von Rottemburg kävi Hufnagelin kokoelman läpi ja kirjoitti monista lajeista uudet kuvaukset. Kokoelma on nyttemmin kadonnut. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1724 syntyneet Luokka:Vuonna 1795 kuolleet Luokka:Saksalaiset entomologit Luokka:Saksalaiset papit
Pirkko Tuovinen

Pirkko Leena Tuovinen, o.s. Hietala (12. tammikuuta 1935 Rääkkylä – 2. marraskuuta 2002) oli suomalainen nuortenkirjailija. == Teoksia == * Harjumaan kasvatit. Karisto 1971 * Yliveto kesäretki. Karisto 1973 * Pelkäätkö pelata, Marjukka. Tammi 1975 * Sano Miskaksi vaan. Karisto 1975 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Pirkko Tuovinen * BillionGraves : Pirkko Leena Tuovinen * Rakkaat vanhat kirjat-blogi 23.8.2013 : Harjumaan kasvatit Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Cyrtobagous salviniae

Cyrtobagous salviniae on pienikokoinen, vain 2,5 millimetriä pitkä kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen. Se elää pääasiassa kellusaniaisiin kuuluvalla Salvinia molesta -lajilla. Naaras munii kasvin silmuihin, josta toukat syövät itsensä juurakkoon tai lehtiruotiin. Laji pystyy tuottamaan noin kuukauden välein yhden sukupolven, jos ilman lämpötila ei laske alle 24 celsiusasteen. C. salviniae -kovakuoriaisia voi olla neliömetrin alueella 300 aikuista ja 900 toukkaa. C. salviniae -kovakuoriaista on käytetty ainakin 13 trooppisessa maassa Salvinia molestan torjuntaan. Kasvi leviää todella helposti ja muodostaa vesistöihin tiheitä kasvustomattoja. Australialainen tutkimusvirasto CSIRO havaitsi 1980-luvun alussa, että C. salviniae hillitsee hyvin S. molesta -lajin kasvua. Virasto laski vuonna 1980 keinotekoiseen Moondarrajärveen kovakuoriaista. Järvi oli täysin kellusaniaisen peitossa, mutta vuoden 1981 puolivälissä kasvia oli enää siellä täällä. CSIRO onnistui poistamaan C. salviniae -kovakuoriaisen avulla S. molesta -kellusaniaisen myös Sepikjoesta Papua-Uudessa-Guineassa. Tästä virasto palkittiin 1985 Unescon tiedepalkinnolla. == Lähteet == Luokka:Kärsäkkäät
Helinä Karttunen

Helinä Marketta Karttunen (25. helmikuuta 1935 Rääkkylä – 1. helmikuuta 1998) oli suomalainen kääntäjä. Karttunen suomensi yhdessä Ulla Rannan kanssa mayaintiaaneihin kuuluvan Jukatanin niemimaan quiche-kansan pyhän kirjan Popol Vuh (Yhteisön kirja). He ovat suomentaneet myös munkki Diego de Landan kertomuksen Jukatanin niemimaan oloista espanjalaisten saapuessa alueelle. == Suomennoksia == * Popol Vuh : Maya-intiaanien kansalliseepos ; espanjankielisestä laitoksesta suomentaneet Ulla Ranta ja Helinä Karttunen. Like, Helsinki 1995, 5. painos 1998, 1999, 7. painos 2001, 9. painos 2005, 10. painos 2012 * Diego de Landa : Kertomus Jukatanin asioista ; suomentaneet Helinä Karttunen ja Ulla Ranta. Like, Helsinki 1997, 2. painos 1998 (alkuteos Relación de las cosas de Yucatán) == Palkinnot == * Kirjallisuuden edistämisvaltuuskunnan apuraha 1995 (yhdessä Ulla Rannan kanssa) == Lähteet == * (Arkistoitu linkki) * Karttunen, Helinä & Ranta, Ulla Like === Viitteet === Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Gunnar Sträng

Gunnar Georg Emanuel Sträng (23. joulukuuta 1906 Järfälla – 7. maaliskuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiovarainministerinä ennätykselliset 21 vuotta (1955–1976) ja valtioneuvoston jäsenenä niin ikään ennätykselliset 31 vuotta (1945–1976). Strängin poliittinen ura alkoi maalaistyöläisten liiton puheenjohtajana 1938–1951. Valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäseneksi hän nousi 1945, ja samana vuonna hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi Per Albin Hanssonin hallitukseen, mistä hänen katkeamaton ministeriuransa alkoi. Vuosina 1947–1948 hän oli kansanhuoltoministerinä, 1948–1951 maatalousministerinä, 1951–1955 sosiaaliministerinä ja sitten valtiovarainministerinä aina vuoteen 1976 saakka.Möller, Knud: ”Sträng, Gunnar Georg Emanuel (1906)”, teoksessa Sträng antoi lastenkirjailija Astrid Lindgrenin myötävaikutuksella kasvot Ruotsin ennätyskireälle verotukselle 1970-luvulla. Hyvätuloinen Lindgren huomasi marginaaliveroasteensa nousseen absurdiin 102 prosenttiin: jokaisesta ansaitsemastaan kruunusta hänen oli maksettava kruunun ja kahden äyrin verran veroa. Lindgren kirjoitti aiheesta Strängiä satirisoivan lastensadun Pomperipossa i Monismanien, joka osaltaan suisti Olof Palmen johtamat sosiaalidemokraatit vuoden 1976 valtiopäivävaaleissa oppositioon ensi kerran 40 vuoteen. Viime vuosinaan Sträng toimi Ruotsin keskuspankin hallituksessa ja sosiaalidemokraattien harmaana eminenssinä. Vähän ennen kuolemaansa 1992 hän sai yhdessä Mona Sahlinin kanssa valmiiksi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen historiikkikirjan. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin valtiovarainministerit Luokka:Ruotsin maatalousministerit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Mahmud Iskandar Ismail

Iskandar ibni Ismail Al-Khalidi oli Malesian kuningas vuosina 1984-1989 ja Johorin osavaltion sulttaani vuosina 1981-2010. Iskandarista tuli Johorin sulttaani isänsä sulttaani Ismailin kuoltua vuonna 1981. Iskandar johti Johorin osavaltiota 30 vuotta, kuolemaansa asti, vuoteen 2010. Sulttaani Iskandarin jälkeen valtaan nousi hänen vanhin poikansa Ibrahim. Iskandar oli ensimmäinen Johorin sulttaani, joka oli myös maan kuningas. Sulttaani Iskandar oli kantava voima, kun Johorin osavaltioon perustettiin uusi erityistalousalue, joka on nimetty hänen mukaansa Iskandariksi. == Skandaalit == Iskandarilla on hyvin kiistanalainen historia, ja hän on ollut osallisena useissa skandaaleissa. Vuonna 1961 ollessaan vielä Johorin prinssi hän pahoinpiteli kuutta ihmistä. Vuonna 1977 hän ampui miehen, jota hän sanoi luulleensa salakuljettajaksi. Iskandar tuomittiin vankeuteen, ja hän istui vankilassa puoli vuotta, kunnes hänen isänsä sulttaani armahti hänet. Vuonna 1987 Iskandar hyökkäsi golfkentällä mailapojan kimppuun ja poika kuoli. Mailapoika oli nauranut Iskandarin missattua putin. Vuonna 1993 sattuneiden kahden pahoinpitelytapauksen jälkeen Malesian perustuslakia muutettiin ja sulttaanien koskemattomuus lain edessä poistettiin. Tapahtumat saivat alkunsa, kun Iskandarin poika Tunku Abdul Majid Idris pelasi Johorin maahockeyjoukkueessa ja hävittyään ottelun Perakia vastaan rangaistuslaukauskilpailun jälkeen menetti malttinsa ja hyökkäsi Perakin maalivahdin kimppuun. Perakin joukkueen maalivahti teki asiasta rikosilmoituksen, ja Majid sai vuoden vankeustuomion pahoinpitelystä ja Malesian maahockeyliitto antoi hänelle viiden vuoden kilpailukiellon. Hän kuitenkin vapautui takuita vastaan, jotka myös kumottiin, sillä kuninkaalliset nauttivat oikeudellista koskemattomuutta. Sulttaani Iskandar vastasi maan liiton antamaan kilpailukieltoon määräämällä Johorin joukkueet vetäytymään kaikista kansallisista kilpailuista. Erään joukkueen valmentajana toiminut Douglas Gomez arvosteli Iskandarin päätöstä. Iskandar kutsui valmentajan palatsiinsa, jossa Iskadar pahoinpiteli hänet henkivartijoiden seuratessa vieressä. Johorin kuningasperheen toilailut johtivat lopulta siihen, että Malesian pääministeri Mahathir Mohamad johti kampanjaa, jolla maan perustuslaista poistettiin sulttaanien syytesuoja. ==Lähteet== Luokka:Malesian kuninkaat Luokka:Johorin sulttaanit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Maltese Falcon (purjelaiva)

Maltese Falcon () on vuonna 2006 valmistunut kolmimastoinen purjealus, jossa sovelletaan DynaRig-järjestelmää perinteisen takilan sijasta. Alun perin Tom Perkins tilasi aluksen yksityiseksi huvialukseksi, mutta myi sen myöhemmin Elena Ambrosiadoulle. Siitä lähtien alus on ollut osittain omistajansa yksityiskäytössä ja osittain vuokrattavana. == DynaRig-tekniikka == Aluksessa on kolme hiilikuidusta valmistettua mastoa, joissa kussakin on kiinni kuusi vaakatukea. Purjeita säilytetään maston sisällä, josta ne saadaan käyttöön kuudessa minuutissa. Vaakatukien ja purjeiden väliin ei jää rakoja, jolloin yhden maston purjeet muodostavat yhtenäisen purjepinnan. Yhteensä purjeita on 15 kappaletta, viisi jokaisessa mastossa. Mastoja käännetään hydraulisesti tietokoneohjauksella. Koska purjeisiin ja mastoihin ei liity tavanomaista köysitakilaa, voidaan mastoja purjeineen kääntää vapaasti ja näin saada tuulesta optimaalinen teho irti. Vaakatuissa on kiinni 96 kuituoptista sensoria. Sensorit antavat miehistölle ja ohjausjärjestelmälle tietoa siitä, kuinka tuuli käyttäytyy purjeissa. == Lähteet == * * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Marine Traffic: Maltese Falcon * Maltese Falcon Yacht (www.youtube.com) * Maltese Falcon – Tracking (www.symaltesefalcon.com) Luokka:Purjelaivat
Lecrae

Lecrae Moore, tunnettu nimellä Lecrae, on yhdysvaltalainen kristitty hip hop -artisti, tuottaja ja näyttelijä. Hän on johtaja, osaomistaja ja osaperustaja indie-levytuottamo Reach Recordsissa sekä osaperustaja ja johtaja voittoa tavoittelemattomassa ReachLife Ministries -nimisessä organisaatiossa. Tähän mennessä Lecrae on julkaissut seitsemän studioalbumia ja kaksi mixtapea sooloartistina sekä julkaissut kolme studioalbumia, remix-albumin ja yhden EP:n 116 Clique -rap-ryhmän johtajana. Hän tuotti suuren osan aiemmasta tuotannostaan yhdessä Reach Records -julkaisujen kanssa. Lecrae debytoi Real Talk -levyllä vuonna 2004 Reach Recordsin kautta. Hänen kolmas sooloalbuminsa Rebel julkaistiin vuonna 2008, ja siitä tuli ensimmäinen kristillinen hip-hop- levy, joka saavutti ensimmäisen sijan Billboard Gospel Chart -listalla. Rehab seurasi vuonna 2010. Vuonna 2011 Lecrae esiintyi BET Hip Hop Awards -ohjelmassa Statik Selektah kappaleessa "Live and Let Live" levyltä Population Control. Toukokuussa 2012 Lecrae julkaisi ensimmäisen mixtapensa Church Clothesin, jota DJ Don Cannon isännöi. Mixtapea pidetään Lecraen suurena läpimurtona mainstream hip-hopin alueelle: sitä oli ladattu yli 100 000 kertaa alle 48 tunnissa. Hänen kuudes studioalbuminsa Gravity julkaistiin 4. syyskuuta 2012, ja sitä on pidetty Church Clothes -levyn rinnalla yhtenä tärkeimmistä albumeista kristillisen hip-hopin saralla. Albumi debytoi parhaiten myyvänä albumina yleisellä iTunes -listalla, ja se pääsi Billboard 200 -listan 3. sijalle. Lecrae voitti Parhaan gospel-albumin Grammyn vuoden 2013 Grammy-gaalassa ensimmäisenä kristillisenä hip-hop artistina. 7. marraskuuta 2013 Lecrae julkaisi toisen miksausnauhan nimeltä Church Clothes 2. Hänen seitsemäs albuminsa Anomaly julkaistiin 9. syyskuuta 2014. Se pääsi Billboard 200 -listan 1. sijalle, ja sitä myytiin 88 587 kpl ensimmäisen viikon sisällä. Lecrae sai ehdokkuuksia vuoden artistiksi 43., 44., ja 45. GMA Dove -gaalassa sekä parhaaksi gospel-artistiksi vuoden 2013 BET-gaalassa. Hän on ansainnut kaksi Grammy-ehdokkuutta, joista toisen hän voitti, yhden Billboard-musiikkipalkintoehdokkuuden, 14 Dove-palkintoehdokkuutta, joista neljä hän voitti, neljä Stellar-palkintoehdokkuutta, joista yhden hän voitti, sekä Soul Train -musiikkipalkinnon ja BET Hip Hop Awards -ehdokkuuden. Lecraen teki uraa myös näyttelijänä, jolloin hän sai roolin televisioelokuvassa A Cross to Bear ja pienen roolin Tohtori Malmquistina komediaelokuvassa Believe Me, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014. Lecrae esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 23. toukokuuta 2015 Vappugospel-tapahtumassa Kouvolassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heinrich zu Sayn-Wittgenstein

Heinrich "Heinz" Alexander Ludwig Peter Prinz zu Sayn-Wittgenstein (14. elokuuta 1916 Kööpenhamina, Tanska – 21. tammikuuta 1944 Stendal, Saksa) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen yöhävittäjälentäjä. Hän palveli Saksan ilmavoimissa Luftwaffessa ja oli majurin arvoinen. Zu Sayn-Wittgenstein palkittiin Rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Kuolemansa hetkellä hän oli Luftwaffen korkeimman pudotusmäärän saavuttanut yöhävittäjälentäjä sekä koko toisen maailmansodan lopussa kolmanneksi korkeimman pudotusmäärän saavuttanut. Hänellä oli 83 ilmavoittoa. Majuri zu Sayn-Wittgenstein lensi Junkers Ju 88-hävittäjäversiota. Aatelissukuun kuulunut Sayn-Wittgenstein liittyi Saksan Wehrmachtin ratsuväkeen keväällä 1937. Hän pääsi lentosotakoulutukseen ja hänet siirrettiin ilmavoimiin. Hän oli myöhemmin komentajana seuraavissa yksiköissä: IV./NJG 5, II./NJG 3, II./NJG 2, NJG 2, KG 1, KG 51, NJG 2, NJG 3 ja NJG 5. Sayn-Wittgenstein ammuttiin alas tammikuussa 1944 Stendalin Lübarsissa. Luokka:Saksalaiset lentäjät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Patterinmäki

Patterinmäki voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja: *Patterinmäki, mäki Helsingin Pitäjänmäessä *Patterinmäki, Suomen sodan aikainen taistelupaikka Kuortaneella *Patterinmäki, Natura 2000 -alue Punkaharjulla *Patterinmäki, Natura 2000 -alue Savonlinnassa *Patterinmäki, mäki, puisto ja linnoitus Viipurissa
Yanick Dupre Memorial Award

Yanick Dupre Memorial Award on American Hockey Leaguessa vuosittain jaettava palkinto, joka annetaan parhaiten omaa joukkuettaan auttaneelle pelaajalle. Palkinnon jakaa liigan puheenjohtaja. Palkinto on nimetty leukemiaan 24-vuotiaana kuolleen Hershey Bearsissa pelanneen Yanick Duprén mukaan. == Palkinnon voittajat == Kausi Voittaja Joukkue Voitto # 1997–1998 John Jakopin Beast of New Haven 1 1998–1999 Brent Thompson Hartford Wolf Pack 1 1999–2000 Mike Minard Hamilton Bulldogs 1 2000–2001 Mike Minard St. John's Maple Leafs 2 2001–2002 Travis Roche Houston Aeros 1 2002–2003 Jimmy Roy Manitoba Moose 1 2003–2004 Kurtis Foster Chicago Wolves 1 2004–2005 Duncan Milroy Hamilton Bulldogs 1 2005–2006 Mitch Fritz Springfield Falcons 1 2006–2007 Matt Carkner Wilkes-Barre/Scranton Penguins 2 2007–2008 Denis Hamel Binghamton Senators 1 2008–2009 Brandon Rogers Houston Aeros 1 2009–2010 Josh Tordjman San Antonio Rampage 1 2010–2011 Cody Bass Binghamton Senators 1 2011–2012 Nick Petrecki Worcester Sharks 1 2012–2013 Michael Zigomanis Toronto Marlies 1 2013–2014 Eric Neilson Syracuse Crunch 1 2014–2015 Kyle Hagel Charlotte Checkers 1 2015–2016 Ryan Carpenter San Jose Barracuda 1 2016–2017 A.J. Greer San Antonio Rampage 1 2017–2018 Scooter Vaughan Chicago Wolves 1 2018–2019 Landon Ferraro Iowa Wild 1 Luokka:AHL:n palkinnot
Thomas Ebright Memorial Award

Thomas Ebright Memorial Award on American Hockey Leaguessa vuosittain jaettava palkinto. Se annetaan pelaajalle, joka on urallaan avustanut liigaa huomattavasti. Palkinto kantaa Portland Piratesin ja Baltimore Skipjacksin entisen omistajan Thomas Ebrightin nimeä. Ebright oli pitkään myös johtokunnan jäsen ennen kuolemaansa 1997. == Voittajat == Kausi Voittaja 1997–1998 Jack Butterfield 1998–1999 Gordon Anziano 1999–2000 Bryan Lewis 2000–2001 Bill Torrey 2001–2002 Bruce Landon 2002–2003 Bill Watters 2003–2004 Roy Boe ja Jack Kelley 2004–2005 Glenn Stanford 2005–2006 Al Coates 2006–2007 Jason LaBarberaFrank Miceli 2007–2008 Doug Yingst 2008–2009 Jim Mill 2009–2010 Tom Mitchell 2010–2011 Mark Chipman Luokka:AHL:n palkinnot
Sam Pollock Trophy

Sam Pollock Trophy on American Hockey Leaguessa vuosittain keskisen divisioonan voittajalle annettava palkinto. Palkinto on nimetty Montreal Canadiensin entisen toimitusjohtajan Sam Pollockin mukaan. == Voittajat == === Atlantic -divisioona (1996) === * 1995-96 - Prince Edward Island Senators - 1 === Canadian -divisioona (1997) === * 1996-97 - St. John's Maple Leafs - 1 === Atlantic -divisioona (1998-2000) === * 1997-98 - Saint John Flames - 1 * 1998-99 - Lowell Lock Monsters - 1 * 1999-00 - Quebec Citadelles - 1 === Canadian -divisioona (2001-2003) === * 2000-01 - Saint John Flames - 2 * 2001-02 - Quebec Citadelles - 2 * 2002-03 - Hamilton Bulldogs - 1 === North -divisioona (2004-2015) === * 2003-04 - Hamilton Bulldogs - 2 * 2004-05 - Rochester Americans - 1 * 2005-06 - Grand Rapids Griffins - 1 * 2006-07 - Manitoba Moose - 1 * 2007-08 - Toronto Marlies - 1 * 2008-09 - Manitoba Moose - 2 * 2009-10 - Hamilton Bulldogs - 3 * 2010-11 - Hamilton Bulldogs - 4 * 2011-12 - Toronto Marlies - 2 * 2012-13 - Toronto Marlies - 3 * 2013-14 - Toronto Marlies - 4 * 2014-15 - Utica Comets - 1 === Keskinen divisioona (2015-) === * 2015-16 - Milwaukee Admirals - 1 Luokka:AHL:n palkinnot