EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alex Meret

Alex Meret (s. 22. maaliskuuta 1997 Udine) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia. Meret pelasi Udinesen juniorijoukkueissa. Hän oli edustusjoukkueen mukana varamaalivahtina kausina 2014–2016. Hän oli lainalla SPAL:issa kausina 2016–2018 ja pelasi ensimmäisellä kaudella Serie B:ssä 30 ottelua ja toisella kaudella Serie A:ssa 13 ottelua oltuaan alkukauden joulukuun alkuun saakka sivussa lihasvammojen vuoksi. Meret siirtyi kesällä 2018 Napoliin, aluksi lainalle. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Serie A:ssa 14 ottelua oltuaan alkukauden sivussa kädessä olleen luunmurtuman vuoksi ja Eurooppa-liigan pudotuspeleissä kuusi ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Serie A:ssa 22 ottelua ja Mestarien liigan alkulohkossa kuusi ottelua. Hän pelasi kesäkuussa 2020 Italian cupin loppuottelussa, jonka Napoli voitti, ja torjui rangaistuspotkukilpailun aloittaneen Juventuksen Paulo Dybalan laukauksen. Kaudella 2020–2021 Meret pelasi 22 Serie A:n ottelua ja viisi Eurooppa-liigan ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi seitsemän ottelua sekä Serie A:ssa että Eurooppa-liigassa. Kaudella 2022–2023 Napoli voitti Italian-mestaruuden ja Meret pelasi 34 Serie A:n ottelua, joista 16:ssa hän piti vastustajan maaleitta ja päästi kaikkiaan 24 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 31 Serie A:n ottelua ja kahdeksan Mestarien liigan ottelua. Meret on pelannut Italian eri juniorimaajoukkueissa yhteensä yli 40 ottelua. Hän oli Italian ykkösmaalivahti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016, kun joukkue saavutti hopeaa, ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019, missä Italia ei yltänyt mitaliotteluihin. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 tultuaan vaihdosta kentälle runsaat kymmenen minuuttia ennen loppua EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi toukokuussa 2021 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan tultuaan jälleen kesken ottelun vaihdosta kentälle. Hän kuului Euroopan- mestaruuden voittaneeseen Italian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2021, muttei saanut peliaikaa. Hän oli varamaalivahtina myös EM-kilpailuissa 2024. Kaikkiaan hän on pelannut kolme A-maaottelua vuoden 2024 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teofils Biķis

Teofils Biķis (30. elokuuta 1952 Liepāja – 2. marraskuuta 2000) oli latvialainen pianisti ja musiikkipedagogi.TEOFILS BIKIS Music in Latvia Biķis aloitti pianonsoiton opiskelun 4-vuotiaana pianistiäitinsä johdolla. Muodolliset opintonsa hän aloitti Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa vuonna 1959. Vuodesta 1970 hän opiskeli Moskovan konservatoriosta, josta valmistui Lev Vlasenkon luokalta vuonna 1975. Hän sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Čiurlionis-kilpailussa Vilnassa vuonna 1968 ja ensipalkinnon kansainvälisessä Vianna da Motta -kilpailussa Lissabonissa 1975. Vuosina 1975–1989 Biķis opetti Novosibirskin konservatoriossa, jonka pianonsoiton laitoksen puheenjohtajana toimi vuosina 1980–1989. Vuodesta 1989 hän opetti Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa, jossa myös eteni pianonsoiton laitoksen puheenjohtajaksi vuonna 1993. Hän johti Euroopan pianonsoiton opettajien liiton (EPTA) Latvian- jaosta. Biķis esiintyi ja piti mestarikursseja Venäjällä, Ukrainassa, Tšekissä, Saksassa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Portugalissa, Ranskassa, Suomessa, Ruotsissa ja Kanadassa. Hän istui monien kansainvälisten pianokilpailujen tuomaristoissa. Hän kuoli oltuaan vaikeasti sairaana. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Yhdystie 6510

Yhdystie 6510 on yhdystie, joka johtaa Saarijärveltä Viitasaarelle. Se on noin 46 kilometriä pitkä. Tie alkaa seututien 648 risteyksestä Saarijärven keskusten pohjoispuolella. Se kulkee Kekkilän, Häkkilän ja Vuorilahden kylien kautta ja osittain Pyhä-Häkin kansallispuiston alueella. Tie päättyy Viitasaarella Huopanan kylän itäpuolella kantatien 77 risteykseen. Tiellä on useita päällystämättömiä osuuksia. Tie uudelleennumeroitiin seututiestä 651 yhdystieksi vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa sen liikenteellisen merkityksen vähennyttyä. == Lähteet == 6510 Luokka:Saarijärven liikenne Luokka:Kannonkosken liikenne Luokka:Viitasaaren liikenne
Amphibalanus amphitrite

Amphibalanus amphitrite on merirokkojen (Balanidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä äyriäislaji. Se voi kasvaa korkeintaan kahden senttimetrin mittaiseksi. Laji on ainakin valkopilkkukaniinikalan (Siganus canaliculatus) ravintoa. == Lähteet == Luokka:Äyriäiset
Makrillikalat

Makrillikalat (Scombriformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen lahko. Siihen kuuluu 57 sukua, jotka kuuluvat yhdeksään heimoon ja seuraaviin kahteen alalahkoon: * Scombroidei – makrillikalat * Stromateoidei – voikalamaiset == Lähteet == *
Yhdystie 3571

Yhdystie 3571 kulkee Kotkan Karhulasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Peippolaan. Tien pituus on 4 kilometriä. Tien osoitenimenä on Karhulantie koko matkan. ==Lähteet== 3571 Luokka:Kotkan liikenne
Yhdystie 3573

Yhdystie 3573 kulkee Kotkan Kyminlinnasta saman kaupungin alueella sijaitsevalle Korkeakoskelle. Tien pituus on noin 4 kilometriä. Tien osoitenimenä on Kymintie koko matkan. ==Lähteet== 3573 Luokka:Kotkan liikenne
Sveitsin italiankielinen yliopisto

Sveitsin italiankielinen yliopisto () on yliopisto Sveitsin eteläisessä kantonissa Ticinossa. Sillä on kaksi toimipaikkaa, Luganossa ja Mendrisiossa. Yliopisto on perustettu vuonna 1996. Yliopiston toiminta on kantonin vastuulla. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa, ja siellä on vajaat 3 000 opiskelijaa (v. 2019). == Tiedekunnat == Yliopiston tiedekunnat ovat: * arkkitehtuurin akatemia (Accademia di architettura) Mendrisiossa * viestinnän, kulttuurin ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta (Facoltà di comunicazione, cultura e società) * biolääketieteellinen tiedekunta (Facoltà di scienze biomediche ) * kauppatieteellinen tiedekunta (Facoltà di scienze economiche) * tietojenkäsittelytieteiden tiedekunta (Facoltà di scienze informatiche). == Opiskelijat ja henkilökunta == Syyslukukaudella 2019 yliopistossa oli 2 970 opiskelijaa. Heistä 26 prosenttia oli Ticinon kantonista, seitsemän prosenttia muualta Sveitsistä. Puolet opiskelijoista (49 %) oli italialaisia. Ulkomaisia opiskelijoita oli kaikkiaan 67 prosenttia kaikista opiskelijoista, kaikkiaan 96 maasta. Suurin osa opiskeli kandidaatin tutkintoa (1 300) tai maisterin tutkintoa (1 300). Tohtori- ja jatkokoulutusopiskelijoita oli yhteensä 400. Henkilökuntaa yliopistolla oli syksyllä 2018 yhteensä 1 059, täysaikaisiksi muutettuna 645 henkilötyövuotta. == Taloustietoja == Vuonna 2018 yliopiston kulut olivat 128 milj. Sfr. Päärahoittajat olivat liittovaltio (54 milj. Sfr), Ticinon kantoni (23 milj. Sfr.) ja muut kantonit (14 milj. Sfr.). Vajaa kolmasosa tuloista (37 milj. Sfr) tuli muualta kuten opiskelumaksuista (12 millj. Sfr.), tilaustöistä ja palvelumyynnistä. == Vertailua == Sveitsin italiankielinen yliopisto on maailmanlaajuisissa vertailuissa 2010-luvulla luokiteltu sijoille 300–800. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * luokka:Lugano luokka:Mendrisio Luokka:Sveitsin yliopistot
Yhdystie 3582

Yhdystie 3582 kulkee Kotkan Rantahaasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Ylänummeen. Tien pituus on 4 kilometriä. Tien osoitenimenä on Tavastilantie koko matkan. ==Lähteet== 3582 Luokka:Kotkan liikenne
Yhdystie 3711

Yhdystie 3711 kulkee Haminan kaupungin alueella Poitsilan kaupunginosasta Salmenkylään. Tien pituus on 2 kilometriä. Tien osoitenimenä on ensin Maantie 3711 Salmenvirrantien risteykseen ja Suokalliontie koko loppumatkan. ==Lähteet== 3711 Luokka:Haminan liikenne
Keltakulmamuura

Keltakulmamuura (Hypocnemis hypoxantha) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Keltakulmamuura voi kasvaa noin 14-15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Keltakulmamuuran päälaki on musta ja siinä on koiraalla valkoisia ja naaraalla keltaisia viiruja. Otsassa on keltainen juova ja silmäkulmajuova on musta. Lajin rinta ja vatsa ovat väriltään keltaiset mustin raidoin. Keltakulmamuuran selkä on oliivinvihreä ja siivet mustat valkoisin laikuin. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Keltakulmamuuran levinneisyysalue ulottuu Kolumbiasta etelään Peruun ja itään Brasilian keskiosiin asti. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja pensaikkoiset metsien reunamaat. Laji liikkuu yksin, pareittain tai pieninä ryhminä metsien keski- ja pohjakerroksissa ja liittyy satunnaisesti sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. ==Lähteet== Luokka:Puumuurat
Yhdystie 3712

Yhdystie 3712 kulkee Kotkan Ylänummelta Haminan Metsäkylään. Tien pituus on 10 kilometriä. Tien osoitenimenä on Lakiakankaantie Kotkan alueella ja Metsänummentie Haminan alueella. ==Lähteet== 3712 Luokka:Kotkan liikenne Luokka:Haminan liikenne
Yhdystie 3721

Yhdystie 3721 kulkee Kouvolan Inkeroisista saman kaupungin alueella sijaitsevaan Liikkalaan. Tien pituus on 8 kilometriä. Tien osoitenimenä on Liikkalantie koko matkan. ==Lähteet== 3721 Luokka:Kouvolan liikenne
Mariska (albumi)

Mariska on samannimisen laulajan viides sooloalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Keskisuomalainen: 3/5Keskisuomalainen: Levyarvio * Rytmi: Rytmi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Mariskan albumit
Alexander Dreyschock

Alexander Dreyschock (15. lokakuuta 1818 Žáky – 1. huhtikuuta 1869 Venetsia) oli böömiläinen pianisti ja säveltäjä. Häntä verrattiin usein tekniseltä taituruudeltaan Franz Lisztiin.Alexander Dreyschock Britannica Dreyschock debytoi 8-vuotiaana ja meni vuonna 1833 Prahaan opiskelemaan Václav Tomášekin johdolla. Vuonna 1838 hän aloitti kattavien Euroopan-kiertueiden toteuttamisen. Vuonna 1862 hänestä tuli Pietarin konservatorion pianonsoiton professori, mutta vuonna 1868 hän lähti Italiaan, jossa kuoli seuraavana vuonna. Dreyschock tuli tunnetuksi muun muassa pelkällä vasemmalla kädellä soittamistaan sooloista; Johann Baptist Cramerin on kerrottu todenneen, että Dreyschockilla oli vasemman käden sijaan toinen oikea käsi. Dreyschockin ohjelmisto koostui pitkälti hänen omista sävellyksistään, mutta hän sisällytti siihen myös paljon muiden aiemmin säveltämiä teoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Tšekkiläiset pianistit Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
Leonid Kreutzer

thumb|right|Leonid Kreutzer Leonid Kreutzer (13. maaliskuuta 1884 Pietari – 30. lokakuuta 1953 Tokio) oli pianisti ja kapellimestari.Leonid Kreutzer (1884-1953) Mahler Foundation Kreutzer syntyi juutalaisperheeseen ja opiskeli sävellystä Aleksandr Glazunovin sekä pianonsoittoa Anna Jesipovan johdolla. Myöhemmin hänestä itsestään tuli vaikutusvaltainen pianopedagogi Berliinissä. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Władysław Szpilman, Hans-Erich Riebensahm, Vladimir Horbowski, Karl Ulrich Schnabel, Franz Osborn, Boris Berlin, Ignace Strasfogel ja Grete Sultan. Kreutzer piti sooloresitaaleja, jotka hän yleensä omisti tietyille säveltäjille tai teemoille. Osassa näistä hän esitti lähimenneisyyden tai oman aikansa teoksia esimerkiksi sellaisilta säveltäjiltä César Franckilta, Claude Debussylta, Paul Hindemithiltä ja Paul Juonilta. Natsipuolue suhtautui häneen vihollisenaan, ja hän muutti Japaniin vuonna 1933. Kreutzer julkaisi editioita Frédéric Chopinin teoksista Ullstein Verlagilla ja kirjoitti yhden ensimmäisistä kirjoista systemaattisesta pedaalinkäytöstä (Das normale Klavierpedal vom akustischen und ästhetischen Standpunkt, 1915). == Lähteet == Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Venäläiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Japanilaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Kirkolliset päähineet (heraldiikka)

Kirkolliset päähineet ovat vaakunaheraldiikassa esiintyvä elementti ja kirkollinen symboli. Päähine kertoo kantajansa kirkollisesta kristinuskon tietystä suuntauksesta. Piispan tai apotin käyttämää päähinettä eli mitraa käytetään pääasiassa katolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa sekä luterilaisessa ja anglikaanisessa kirkossa. Tiedosto:Coat of arms of the Archbishop of Turku and Finland.svg|Luterilaisen arkkipiispan vaakuna kirkollisella päähineellä mitralla Tiedosto:Coat of arms of the Diocese of Helsinki.svg|Katolisen kirkon vaakuna päähineellä (mitralla) Tiedosto:Coat of arms of the Evangelical Lutheran Diocese of Helsinki.png|Helsingin hiippakunnan vaakuna piispan mitralla Tiedosto:Coat of arms of Teemu Sippo.svg|Helsingin katolisen piispan Teemu Sipon vaakunassa on galero File:Vatican City CoA.svg|Vatikaanin vaakunassa on paavin tiara == Katso myös == * Sukuvaakuna * Kypärä (heraldiikka) * Lakipunos == Lähteet == * Ruotsalaiset kirkolliset vaakunat. Viitattu 18.6.2020. Luokka:Heraldiikka
Markku Myllykangas (kenraali)

Markku Johannes Myllykangas (s. 15. heinäkuuta 1961 Kankaanpää) on suomalainen kenraalimajuri evp. Hän toimi urallaan viimeiseksi Maavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä vuosina 2017–2021. Myllykangas suoritti Kadettikoulun vuosina 1982–1985. Hän toimi uransa aikana muun muassa reserviupseerikurssin johtajana Reserviupseerikoulussa 2002–2003, Tykistöprikaatin komentajana 2009–2012, Maavoimien esikunnan suunnittelupäällikkönä 2012–2013 ja Pääesikunnan valmiuspäällikkönä 2013–2017. Myllykangas eläköityi reserviin 1.8.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Milley

Mark Alexander Milley (s. 18. kesäkuuta 1958 Winchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen kenraali. Hän on toiminut Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtajana vuodesta 2019. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkönä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 368

Seututie 368 on seututie, joka kulkee Kouvolan Valkealasta valtatieltä 15 Vuohijärven, Hillosensalmen, Voikosken ja Mäntyharjun kautta Hirvensalmen Uutelaan valtatielle 5. Tie on 80 kilometriä pitkä ja kokonaan päällystetty. == Reitti == Seututie 368 alkaa Kouvolan Valkealasta valtatien 15 risteyksestä. Tie lähtee pohjoiseen ja kulkee Valkealan taajaman läpi. Valkealan ja Vuohijärven välisellä osuudella tiestä erkanee yhdystie 3662 ja yhdystie 3682. Lisäksi tie risteää yhdystien 369 kanssa. Vuohijärvellä tie kääntyy oikealle ja ylittää Savon radan. Tie kulkee Hillosensalmen kautta ja tulee Voikoskelle, jossa tie kääntyy vasemmalle. Voikoskelta tie jatkaa Virransalmelle, jota ennen tiehen liittyy yhdystie 4164. Virransalmen jälkeen tie risteää seututien 419 kanssa, kääntyy oikealle ja tulee Mäntyharjun keskustaan. Tiestä erkanee seututie 381 ja se ylittää Savon radan. Mäntyharjun keskustan koillispuolella tiestä erkanee seututie 420 ja se ylittää jälleen Savon radan. Radan ylityksen jälkeen tiestä erkanee vielä yhdystie 4163. Tie jatkuu pohjoiseen ja tulee Uutelaan Hirvensalmelle. Tie päättyy valtatien 5 ja seututien 429 eritasoliittymään. == Liikennemäärät == Vuonna 2020 tien vilkkaimmat osuudet olivat Valkealassa ja Mäntyharjun keskustassa. Tien hiljaisin osuus oli Vuohijärven ja Virransalmen välillä. Valkealan kohdalla keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 4 400 ajoneuvoa vuorokaudessa ja Mäntyharjun keskustassa 3 500–4 100 ajoneuvoa vuorokaudessa. Valkealan ja Vuohijärven välillä liikenne oli 1 100–1 700 ajoneuvoa vuorokaudessa, Vuohijärven ja Virransalmen välillä 300–400 ajoneuvoa vuorokaudessa sekä Virransalmen ja Mäntyharjun keskustan välillä 900 ajoneuvoa vuorokaudessa. Mäntyharjun keskustan ja tien päätepisteen välinen liikenne oli 1 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Matti Grönroosin sivu seututiestä 368 368 Luokka:Kouvolan liikenne Luokka:Mäntyharjun liikenne Luokka:Hirvensalmi
Parequula

Parequula on mojarojen (Gerreidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan itäiseltä Intian valtamereltä: * Parequula elongata Iwatsuki, Pogonoski & Last, 2012 * Parequula melbournensis (Castelnau, 1872) == Lähteet == Luokka:Mojarat
Riikinkukkomeriahven

Riikinkukkomeriahven (Cephalopholis argus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Cephalopholis tyyppilaji. Riikinkukkomeriahvenen kokonaispituus on tavallisesti 40 senttimetrin luokkaa ja voi olla maksimissaan noin 60 senttimetriä. Se voi painaa jopa 60 kilogrammaa. Se on väritykseltään tummanruskea ja kyljissä on pieniä sinisiä ja mustareunaisia valesilmiä. Ruumiin takaosassa on usein viisi tai kuusi vaaleaa pystyjuovaa. Riikinkukkomeriahvenella on selkäevässään yhdeksän piikkiruotoa ja 15–17 pehmeää ruotoa. Sen peräevässä taas on kolme piikkiruotoa ja yhdeksän pehmeää ruotoa. Pyrstöevän takareuna on pyöristynyt. Kylkiviivallaan lajilla on 46–51 suomua. Riikinkukkomeriahvenen levinneisyys kattaa alueita Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan asti ulottuen idässä Ranskan Polynesiaan ja Pitcairnsaaret (mukaan lukien pohjois-Australia), etelässä Lord Howe-saarelle ja pohjoisessa Japanin eteläosiin. Lajia on myös tuotu Havajille 1950-luvulla urheilukalastustarkoituksessa. Se on tribuksensa Epinephelini lajeista laajimmalle levinnyt. Laji elää hyvin monenlaisissa elinympäristöissä, joista yleisimpiä ovat riuttojen edustat korkeintaan 40 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Lajin elinikä vaihtelee 14 ja 40 ikävuoden välillä. Riikinkukkomeriahven aiheuttaa ciguatera-myrkytystä joillakin Tyynenmeren saarilla, kuten Havajilla, Ranskan Polynesiassa ja Marshallsaarilla. == Lähteet == * Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: * Taksonomian lähde sukujen lajeista alaspäin: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Stanisław Szpinalski

Stanisław Szpinalski (15. marraskuuta 1901 Jekaterinodar – 12. kesäkuuta 1957 Pariisi) oli puolalainen pianisti.Stanisław Szpinalski The Fryderyk Chopin Institute Szpinalski pääsi Moskovan konservatorioon vuonna 1911 ja valmistui sieltä huhtikuussa 1918. Palattuaan Puolaan hän jatkoi opiskelua Varsovan konservatoriossa Józef Turczyńskin johdolla ja valmistui neljä vuotta myöhemmin kunniamaininnoin. Vuosina 1925–1926 Szpinalski täydensi opintojaan Pariisissa pianonsoitossa Ricardo Viñesin ja sävellyksessä Louis Aubertin johdolla. Joulukuussa 1925 hän debytoi pianistina Pariisissa pitämällä resitaalin Salle Pleyelissä. Vuonna 1927 hän saavutti toisen sijan ensimmäisessä järjestetyssä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Szpinalskin kehitykseen pianistina vaikutti keskeisesti hänen kesästä 1928 lähtien Ignacy Jan Paderewskilta saamansa ohjaus. 1930-luvulla Szpinalski eteni konserttiurallaan Ranskan lisäksi Sveitsiin, Englantiin, Belgiaan, Alankomaihin, Espanjaan, Saksaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. 2. toukokuuta 1939 hän esitti Carnegie Hallissa Artur Rodzińskin johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa Karol Szymanowskin neljännen sinfonian. Toisen maailmansodan ajan Szpinalski vietti Vilnassa, jossa oli saanut paikan konservatorion professorina ja johtajana. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan, jossa vuonna 1951 pääsi nykyisen Varsovan konservatorion rehtoriksi. Myös sodan keskeyttämä ura esiintyjänä jatkui, ja vuonna 1949 Szpinalski piti Puolassa sekä Englannissa kymmeniä konsertteja Frédéric Chopinin kuoleman satavuotismuistoksi. Hän sairastui reumaan, mutta teki vielä paluun esiintymislavoille Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa marraskuussa 1955. Hän jatkoi esiintymistä Puolassa, Englannissa ja Saksassa, mutta sairastui syöpään, johon kuoli Pariisissa. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Dolores

Dolores on espanjalaislähtöinen naisen etunimi. Se pohjautuu nimeen Maria de los Dolores (’tuskien Maria’), joka viittaa katolisessa kirkossa tunnettuun Marian seitsemään tuskaan. Sanana dolores on peräisin latinasta; se on monikkomuoto kipua merkitsevästä sanasta dolor.Lempiäinen 2004, s. 72. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Dolores on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä 426 henkilöllä. == Tunnettuja Doloreseja == * Dolores ”Dolly” von Alfthan (1919–2000), suomalainen näyttelijä * Dolores Claman (s. 1927), kanadalainen säveltäjä ja pianisti * Dolores Costello (1903–1979), yhdysvaltalainen näyttelijä * Dolores Delgado (s. 1962), espanjalainen poliitikko * Dolores Gray (1924–2002), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja * Dolores Hart (s. 1938), yhdysvaltalainen näyttelijä * Dolores Hope (1909–2011), yhdysvaltalainen laulaja * Dolores Ibárruri (1895–1989), espanjalainen poliitikko * Dolores Candelaria Mora Vega de Hernandéz (1866–1936), Lola Mora, argentiinalainen kuvanveistäjä * Dolores O’Riordan (1971–2018), irlantilainen laulaja-lauluntekijä * Dolores del Río (1905–1983), meksikolainen näyttelijä * Dolores Silva (s. 1991), portugalilainen jalkapalloilija == Kuvitteellisia Doloreseja == * Dolores Claiborne, päähenkilö romaanissa Doloreksen tunnustus ja elokuvassa Dolores Claiborne * Dolores Haze, nimihenkilö romaanissa Lolita * Dolores Pimento (), hahmo Harry Potter -kirjoissa ja -elokuvissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Dolores (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Diawadou Barry

Diawadou Barry (10. toukokuuta 1916 Kolo, Dabolan piiri – 1969) oli guinealainen poliitikko. Barry syntyi Dabolan fulbepäällikön perheeseen. Hän valmistui William Ponty -koulusta ja työskenteli hallintovirkailijana. Barry oli ehdokkaana Ranskan kansalliskokoukseen vuosina 1946 ja 1951. Vuoden 1954 vaaleissa hänet valittiin kansalliskokoukseen Yacine Diallon seuraajaksi Guinean perinteisten päällikköjen ja siirtomaahallinnon tukemana. Barry uusi paikkansa vuonna 1956. Barry tuki Ahmed Sékou Touréa vuoden 1958 kansanäänestyksessä, jossa guinealaiset hylkäsivät Charles de Gaullen ehdottaman Ranskan perustuslain. Guinean itsenäistyttyä hän työskenteli maan opetusministerinä. Barry pidätettiin ja teloitettiin vuonna 1969 syytettynä osallisuudesta Kaman-Fodéban salaliittoon. ==Lähteet== Luokka:Guinealaiset poliitikot Luokka:Opetusministerit Luokka:Teloitetut Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Marika Holländer

Marika Holländer (o.s. Saukkonen) on suomalainen entinen malli ja TV-juontaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1991 toimiessaan Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3:lla esitetyn Megavisan juontajana. Vuonna 1993 hän osallistui Miss Suomi -kilpailuun, jossa hänet valittiin yleisön suosikiksi. Varsinaisissa tuloksissa hän ei yltänyt kolmen parhaan joukkoon. Myöhemmin hän työskenteli Spede Pasasen Spede-Yhtiöissä ja juonsi Hugo- ja Visiitti-ohjelmia Yle tv2:ssa. Hän palasi televisioon keväällä 2023 kiinteistönvälittäjän roolissa MTV3:n tv-ohjelmassa Samalla rahalla. Vuosituhannen vaihteessa Holländer avioitui suomalaisen liikemiehen kanssa ja väistyi samalla julkisuudesta. Kolmelapsinen pariskunta asui ulkomailla siihen asti, kunnes he vuonna 2018 erosivat ja Marika Holländer palasi takaisin Suomeen. Marika Holländer on suorittanut mm. markkinointiviestinnän ammattitutkinnon, kiinteistövälitys- liiketoiminnan ammattitutkinnon ja LKV pätevyyden. Hän toimii kiinteistönvälittäjänä pääkaupunkiseudulla Kiinteistömaailmassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiokuuluttajat Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Alaston Suåmi

Alaston Suåmi on rap-artisti Petri Nygårdin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2020. Nygård julkaisi albumin juhlavuotena, jolloin hänen rap-uran alkamisestaan oli kulunut 20 vuotta. Alaston Suåmi -levyn kappaleita julkaistiin singleinä ennen itse levyn julkaisua. Singlet saivat suoratoistopalveluissa nelinkertaisen platinamäärän soittokertoja eli yli 80 miljoonaa. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Petri Nygårdin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Tommi Luojus

Tommi Luojus (s. 6. joulukuuta 1999) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on pelannut kasvattajaseuransa Tampereen Pyrinnön organisaatiossa pääasiassa valtakunnallisissa divisioonissa. Pyrinnön edustusjoukkueessa hän saavutti Suomen cupin hopeaa vuonna 2019. == Pelaajaura == Luojus on Tampereen Pyrinnön kasvatti ja pelasi kasvattajaseuransa nuorisojoukkueissa muun muassa B-poikien SM-sarjassa vuosina 2013–2015 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2015–2017. Hänet kutsuttiin myös osallistumaan poikien maajoukkueleireillehttps://www.basket.fi/basket/uutiset/nuorten- maajoukkueiden-leirityksiin-kutsuttu-nuoria- koripalloilijoita/https://www.basket.fi/basket/uutiset/susi-all-star-leirille- kutsuttu-87-pelaajaa-17714/. Tammikuussa 2017 Luojus debytoi miesten sarjapeleissä pelattuaan Pyrinnön resevijoukkue Pyrintö II:ssa I-divisioonaahttps://www.aamulehti.fi/a/200439224 . Hän pelasi myös seuraavilla kausilla Pyrintö II:n, sittemmin Pyrintö Akatemian ja Pyrintö Akatemia A:n, joukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, I-divisioona A:ssa. Luojuksen kautta 2018–2019 rasitti myös varusmiespalveluksen suorittaminenhttps://tampereenpyrinto.fi/koripallo/2018/10/06/pyrinto- akatemia-lahtee-kauteen-kotimaisin-voimin/. Loppuvuodesta 2018 Pyrinnön edustusjoukkue kärsi useista loukkaantumisista ja sairastumisista, jolloin Luojus nostettiin edustusjoukkueen kokoonpanoonhttps://pyrinto.fi/pyrinto- pahasti-vajaamiehisena-kobrien-kaatoon/ . Hän pelasi Korisliigaa kolmessa ottelussa päästen kahdessa pisteille. Hän pelasi joulukuussa myös yhdessä ottelussa Suomen cupia, joka päättyi Pyrinnön ja Luojuksen osalta hopeamitaleihin. Joulukuusta 2019 lähtien Luojus on pelannut myös Pyrinnön M1DB-akatemiajoukkueessa.Tommi Luojus – Suomen Koripalloliitto == Lähteet == * Tommi Luojus Suomen Koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tommi Luojus Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Impossible Game

The Impossible Game () on Grip Gamesin kehittämä ja FlukeDuden julkaisema tasohyppelypeli. Se julkaistiin ensimmäisenä Xbox 360 -konsolille vuonna 2009. Myöhemmin siitä on julkaistu versiot iOS-, Android-, Microsoft Windows- ja macOS-laitteille vuosien 2011 ja 2014 aikana. Peliä pidetään vuonna 2013 julkaistun Geometry Dash -pelin edeltäjänä. == Pelaaminen == Pelissä pelaaja hyppii hyppii mustien laatikoiden päällä ja hyppii piikkien yli. Pelin tarkoitus on selvitä kaikki kolme tasoa häviämättä kertaakaan. Jos pelaaja häviää taso alkaa alusta. Peliin on myös saatavilla lisää tasoja lisäosien avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Vuoden 2009 videopelit Luokka:Android-pelit Luokka:iOS-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:PlayStation Network -pelit Luokka:PlayStation Portable -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox 360 Live Arcade -pelit Luokka:Tšekissä kehitetyt videopelit
Carlos Blanco Pérez

Carlos Alberto Blanco Pérez (s. 7. maaliskuuta 1986 Madrid) on espanjalainen kirjailija, egyptologi, filosofi, kemisti, akateemikko ja entinen lapsinero. Hän on kirjoittanut teokset Conciencia y Mismidad, Athanasius ja The integration of knowledge. Vuonna 2015 hänet valittiin maailman taide- ja tiedeakatemiaan, ja hän on Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen. Toukokuussa 1998 saatuaan korkeimman arvosanan Espanjan Egyptin yhdistys ry: n järjestämällä egyptiläisten hieroglyfejä koskevalla kurssilla. Espanjalainen El Mundo -lehti piti häntä Euroopan nuorimpana egyptologina ja maailman nuorimpana hieroglyfien selvittäjänä. Hän toimii Madridin jesuiitta- instituutissa, Pontifical Comillas -yliopistossa, jossa hän opettaa filosofiaa. Hän on myös Altius Society -järjestön perustajajäsen. Viimeksi mainittu on maailmanlaajuinen nuorten johtajien yhdistys, joka järjestää vuosittaisen konferenssin Oxfordin yliopistossa. Hänellä on tohtorin tutkinto filosofiasta ja teologiasta sekä maisterin tutkinto kemiasta. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Egyptologit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Russkoje Bogatstvo

Russkoje Bogatstvo ('Venäjän rikkaus') oli vuosina 1876–1918 Pietarissa ilmestynyt kuukausijulkaisu. Se siirtyi 1890-luvun alussa liberaalisille narodnikeille ja 1906 puolikadettilaiselle Kansansosialistiselle työväenpuolueelle eli enessille.Aikakauslehti ja -julkaisut 1796v1917, Hakan mediakronikka 5.2.2012, viitattu 19.6.2020 Aleksandra Kollontai lähetti romaanikäsikirjoituksensa lehteen saadakseen sen julkaistuksi, mutta lehden toimittaja, kirjailija Vladimir Korolenko palautti sen tylyin kommentein: ”Nuori kirjailija omaa kyllä jossain määrin kirjallista lahjakkuutta, mutta hänen kykynsä soveltuu paremmin lentolehtisten laatimiseen.”Korolenko, Vladimir, Tietosanakirja osa 4, palsta 1374, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset aikakauslehdet Luokka:Lakkautetut lehdet
Luzernin yliopisto

Luzernin yliopisto () on yliopisto Sveitsissä. Yliopisto on perustettu vuonna 2000. Yliopiston toiminta on Luzernin kantonin vastuulla. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa, ja siellä on runsaat 3 000 opiskelijaa (v. 2019). == Tiedekunnat == Yliopiston tiedekunnat ovat: * teologinen tiedekunta (Theologische Fakultä) * kulttuuri- ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta (Kultur- und Sozialwissenschaftliche Fakultät) * oikeustieteellinen tiedekunta (Rechtswissenschaftliche Fakultät) * kauppatieteellinen tiedekunta (Wirtschaftswissenschaftliche Fakultät) * terveystieteiden ja lääketieteen laitos (Departement Gesundheitswissenschaften und Medizin), uusi tiedekuntaa vastaava laitos, aloitti syksyllä 2019. == Opiskelijat ja henkilökunta == Syyslukukaudella 2019 yliopistossa oli 3 030 opiskelijaa. Heistä oli naisia 58 prosenttia. Suurin osa opiskeli kandidaatin tutkintoa (1 590) tai maisterin tutkintoa (1 000). Tohtori- ja jatkokoulutusopiskelijoita oli yhteensä 440. Yliopistolla oli vuoden 2019 lopulla vakituista henkilökuntaa 576 ja luennoitsijoita 200. == Taloustietoja == Vuonna 2018 yliopiston kulut olivat 64 milj. Sfr. Päärahoittajat olivat liittovaltio (19 milj. Sfr), Luzernin kantoni (18 milj. Sfr.) ja muut kantonit (15 milj. Sfr.). Viidesosa tuloista (12 milj. Sfr) tuli muualta kuten opiskelumaksuista, tilaustöistä ja palvelumyynnistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Luzern Luokka:Sveitsin yliopistot
Mikko Nurmi

Mikko Nurmi (s. 27. toukokuuta 1998) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän on pelannut kasvattajaseuransa Tampereen Pyrinnön organisaatiossa pääasiassa valtakunnallisissa divisioonissa. Pyrinnön edustusjoukkueessa hän saavutti Suomen cupin hopeaa vuonna 2019. == Pelaajaura == Nurmi on Tampereen Pyrinnön kasvatti ja pelasi kasvattajaseuransa nuorisojoukkueissa muun muassa B-poikien SM-sarjassa kaudella 2013–2014 saavuttaen ikäluokan SM-hopeaa ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2015–2017. Kaudella 2015–2016 Niemi debytoi miesten sarjapeleissä pelattuaan Pyrinnön resevijoukkue Pyrintö II:ssa I-divisioonaahttps://www.aamulehti.fi/a/200439224 Hän pelasi myös seuraavat kaudet Pyrintö II:n, sittemmin Pyrintö Akatemian M1DA-joukkueessahttps://tampereenpyrinto.fi/koripallo/2017/06/30/pyrinto-ii- solminut-ensimmaiset- pelaajasopimuksensa-1-divariin/https://tampereenpyrinto.fi/koripallo/2018/10/06/pyrinto- akatemia-lahtee-kauteen-kotimaisin-voimin/. Kaudella 2017–2018 Nurmi pelasi myös Pyrinnön edustusjoukkueessa kolme Korisliiga- otteluahttps://pyrinto.fi/karhubasket-pyynikille-perjantaina/ ja kolme Suomen cupin ottelua: cup päättyi Pyrinnön ja Nurmen osalta hopeamitaleihin. Kaudella 2019–2020 Nurmi pelasi Pyrinnön M1DB-akatemiajoukkueessa. Joukkueen vakiopelaajanahttps://aksa.fi/huimalle-taysi-pistepotti-viikonlopun- otteluista/ hän otti kauden aikana neljässä ottelussa kaksinumeroiset levypallolukemat, huipennuksena Raholan Pyrkivää vastaan 28. marraskuuta 2019 otetut 21 levypalloa, joka oli sarjakauden suomalaispelaajien jaetusti suurin lukemahttps://www.basket.fi/basket/sarjat/pelaajatilastot/?league_id=29461&season;_id=110539.Mikko Nurmi – Suomen Koripalloliitto == Yksityiselämä == Nurmi opiskeli Tredussa varastonhoitajaksi ja voitti oppilaitostaan edustaen kolme ammattikoulujen koripallon Suomen mestaruutta.https://sakury.net/uutiset/korisvaltikka-pysyi- tredulla == Lähteet == * Mikko Nurmi Suomen Koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Mikko Nurmi Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saïfoulaye Diallo

Saïfoulaye Diallo (1. heinäkuuta 1923 Diary, Labén piiri – 25. syyskuuta 1981 Conakry) oli guinealainen poliitikko. Diallo valmistui William Ponty -koulusta ja työskenteli kirjanpitäjänä Niameyssa, Conakryssa, Bobo-Dioulassossa ja Mamoussa. Hänet valittiin Guinean edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen Rassemblement démocratique africain -puolueen listalta vuonna 1956. Diallo toimi Guinean aluekokouksen ja maan itsenäistyttyä kansalliskokouksen puheenjohtajana vuodesta 1957. Hänet nimitettiin Guinean valtionvarain- ja suunnitteluministeriksi vuonna 1963. Vuonna 1969 hän korvasi Louis Lansana Béavoguin maan ulkoministerinä. Diallon nimitys puheenjohtajaministeriksi vuonna 1972 oli hänen heikon terveytensä takia lähinnä kunniavirka. Hän sai kuoltuaan valtiolliset hautajaiset. ==Lähteet== Luokka:Guinealaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Seututie 338

Seututie 338 on tie, joka kulkee Tampereen Aitolahdesta valtatieltä 9 Teiskon kautta Ruoveden Jäminkipohjaan kantatielle 66. Tie on kokonaan päällystetty. 338 Luokka:Tampereen liikenne Luokka:Ruoveden liikenne Luokka:Teisko
K. G. Ingman

Karl Gustaf Ingman (10. elokuuta 1886 Vaasa – 30. elokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja toimittaja.Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31703 Ingmanin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Eliel Ingman (1849–1909) ja Amanda Evelina Westerstrand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 yksityistodistuksella Jyväskylän lyseosta, sai Suomen Liikemiesten Kauppaopiston päästötodistuksen 1906 ja suoritti metsänhoitajatutkinnon 1912.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Eliel Ingman Ingman toimi metsänhoitokonsulenttina Pohjois-Karjalassa 1913–1918 ja hän oli metsäteollisuuden palveluksessa yksityisellä sektorilla 1918–1927. Ingman oli Metsätaloudellisen Aikakauskirjan ja Forstlig Tidskriftin toimittajana 1928–1938, Keskusmetsäseura Tapion palveluksessa 1938–1939 ja rautatiehallituksen puutavaratoimiston ja valtion polttoainetoimiston palveluksessa vuodesta 1940 alkaen. Karl Gustaf Ingman oli naimisissa vuodesta 1915 kuvaamataidonopettaja Ingrid Nysténin kanssa. == Teoksia == Nimellä K. G. Ingman: * Puutavaramiesten käsikirja. WSOY 1929 * Sahatun puutavaran kuutiokirja. WSOY 1930 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Ahvenanmaan vaakuna

Ahvenanmaan vaakuna on Suomen itsehallinnollisen maakunnan Ahvenanmaan virallinen tunnus lipun ja maakuntalaulun ohella. Sisäministeriön vuonna 1952 vahvistama vaakunaselitys on: ”Sinisessä kentässä kävelevä, kultainen saksanhirvi. Kilven päällä kreivikunnan kruunu.” == Vaakunan historiaa == Vanhin tunnettu Ahvenanmaan tunnus on vuodelta 1326 peräisin oleva sinetti, johon on kuvattu valtaistuimella istuva Pyhä Olavi käsissään valtakunnanomena ja kirves. Pyhä Olavi on maakunnan suojeluspyhimys. Keskiaikaisen sinetin aihetta on myöhemmin käytetty Jomalan kunnan vaakunassa, jonka sisäministeriö vahvisti käyttöön 27.2.1952. Pyhä Olavi oli myös Satakunnan ja Uudenmaan sinettien aiheina. Ensimmäisen varsinaisen vaakunansa Ahvenanmaa sai vuonna 1569 Ruotsin leskikuningattaren Katariina Stenbocken saatua maakunnan läänityksekseen. Vaakunaan oli kuvattuna sinisessä kentässä kaksi metsäkaurista, joiden arvellaan kuvanneen saarten riistakantaa. Kauriiden ympärille oli ripoteltu hopearuusuja. Mahdollisen nimisekaannuksen johdosta vaakuna kuitenkin päätyi Öölantia kuvaavaksi tunnukseksi, ja Ahvenanmaan vaakunana alettiin käyttää vuodelta 1560 peräisin olevaa Öölannin vaakunaa, johon oli kuvattuna kultainen saksanhirvi, kaulassaan jalokivikoristeinen panta. Öölanti käytti kaurisaiheista vaakunaa aina vuoteen 1944 asti, jolloin historiallinen erehdys päätettiin korjata ja Öölannille suunniteltiin hirvivaakunan pohjalta uusi tunnus. Erotukseksi jo vankasti Ahvenanmaata kuvaavaan vaakunaan hirven kaulapanta, sarvet ja sorkat muutettiin punaisiksi. Vuonna 1952 Ahvenanmaan vaakunan ulkoasu virallistettiin heraldikko Gustaf von Numersin tekemän mallin pohjalta ja hirven kaulapanta jäi pois käytöstä. == Galleria == Tiedosto:Åland seal 1326.png|Ahvenanmaan sinetti vuodelta 1326 Tiedosto:Ölands-Ålands vapen.svg|Ahvenanmaan vuoden 1569 vaakuna. Myöhemmin Öölannin vaakuna vuoteen 1944 asti. Tiedosto:Ölands vapen.svg|Öölannin nykyinen vaakuna Tiedosto:N17819 19991.jpg|Kankainen malli Ahvenanmaan vaakunasta, jota käytettiin Kustaa II Aadolfin hautajaisissa vuonna 1634 Tiedosto:Åland 1889.jpg|Karl Bomanssonin malli vuodelta 1889, jossa hirvi kuvattuna jalokivikoristeinen panta kaulassaan. Tiedosto:Або Бьернеборгская губ из Винклера.jpg|Suomen suuriruhtinaskunnan aikana käytössä ollut Turun ja Porin läänin vaakuna, jossa kuvattuna Varsinais-Suomen, Satakunnan ja Ahvenanmaan maakuntavaakunat. Vuodelta 1899. Tiedosto:Coat of arms of Åland 2.svg|Gustaf von Numersin vuoden 1952 malli Tiedosto:Coat of arms of Åland 3.svg|Ahvenanmaan maakuntapäivien käyttämä malli vaakunasta ==Katso myös== * Ahvenanmaan lippu * Ahvenanmaan maakunnan kuntien vaakunat == Lähteet == * Iltanen, Jussi: Suomen kuntavaakunat (2013), Karttakeskus, ISBN 951-593-915-1 === Viitteet === Vaakuna Ahvenanmaa
Linnajärvi

Linnajärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Linnajärvi, järvi Kangasalla * Linnajärvi, järvi Kouvolassa ja Heinolassa * Linnajärvi, järvi Kuhmoisissa * Linnajärvi, järvi Lempäälässä * Linnajärvi, järvi Mikkelissä * Linnajärvi, järvi Mäntyharjulla ja Heinolassa * Vähä Linnajärvi, järvi Kangasalla. == Katso myös == * Linnanjärvi
Veljko Bakašun

Veljko Bakašun (, 14. kesäkuuta 1920 Split, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 17. heinäkuuta 2007 Korčula, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Bakašun saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952, EM-hopeaa Torinossa 1954 ja EM- pronssia Wienissä 1950http://www.sport-komplett.de/sport- komplett/sportarten/w/wasserball/hst/14.html. Hän kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948.Kroatian olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Kroatian olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset vesipalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Ivo Štakula

Ivo Štakula (, 25. helmikuuta 1923 Dubrovnik, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 26. lokakuuta 1958 Melbourne, Australia) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Štakula saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952, EM-hopeaa Torinossa 1954 ja EM-pronssia Wienissä 1950http://www.sport-komplett.de/sport- komplett/sportarten/w/wasserball/hst/14.html. Hän kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948.Kroatian olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Kroatian olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset vesipalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Marko Brajnović

Marko Brajnović (, 17. heinäkuuta 1920 Split, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 16. lokakuuta 2010 Wien, Itävalta) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Brajnović saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948.Kroatian olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Kroatian olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset vesipalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Géza Röhrig

Géza Röhrig (s. 1967 Budapest)CSP SUNDAY CONVERSATION FEATURING GÉZA RÖHRIG Jewish Federation of Orange County on unkarilainen näyttelijä ja runoilija. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi esiintymällä pääosassa (Saul) elokuvassa Son of Saul, joka sai parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2016.‘Son of Saul’ Star Hungarian Actor Géza Röhrig Volunteers as Ambulance Assistant in New York Hungary Today Röhrig sai tästä esiintymisestään Kossuth- palkinnon.Son of Saul Balassi Institute Hän on esiintynyt myös esimerkiksi Matthew Broderickin rinnalla elokuvassa To Dust. Röhrig kasvoi orpokodissa 4-vuotiaasta lähtien ja tuli adoptoiduksi 12-vuotiaana. Hänen heprealainen syntymänimensä oli Rafael Zvi.Who is the punk-rock-poet-actor behind the pathos of ‘Son of Saul’? The Times of Israel Röhrig joutui 16-vuotiaana erotetuksi lukiosta kommunisminvastaisesta toiminnasta ja perusti maanalaisen punkyhtyeen, joka esiintyi vaihtelevilla nimillä, jotta viranomaiset eivät pysyisi selvillä sen esiintymisistä. Vuonna 1987 Röhrig muutti Krakovaan, jossa opiskeli Jagellon yliopistossa puolankielistä kirjallisuutta. Hän suoritti myös unkarin ja puolan opintoja Eötvös Loránd -yliopistossa. Vuonna 1989 hän aloitti opiskelun Budapestin teatteri- ja elokuva-akatemiassa István Szabón johdolla; hän valmistui vuonna 1993. 1990-luvulla Röhrig vietti aikaansa myös Jerusalemissa, minkä jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta hasidilaisessa ješivassa Yhdysvalloissa. Vuodesta 2000 Röhrig on asunut New Yorkissa, jossa hän sai Jewish Theological Seminaryssa maisterinarvon juutalaisessa kasvatuksessa. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Röhrig on julkaissut lukuisia runokokoelmia. Hän aloitti teosten julkaisemisen 1990-luvun puolessavälissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset näyttelijät Luokka:Unkarilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zdravko Ježić

Zdravko Ježić (, 17. elokuuta 1931 Niš, Jugoslavian kuningaskunta – 19. kesäkuuta 2005 Long Island, New York, Yhdysvallat) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Ježić saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956, EM-hopeaa Torinossa 1954 ja Budapestissa 1958 sekä EM-pronssia Wienissä 1950http://www.sport- komplett.de/sport-komplett/sportarten/w/wasserball/hst/14.html. Hän kilpaili myös Rooman kesäolympialaisissa 1960.Kroatian olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Kroatian olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset vesipalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
August Erlingmark

August Erlingmark (s. 22. huhtikuuta 1998) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka pelaa IFK Göteborgissa Allsvenskanissa . == Maajoukkueura == Erlingmark debytoi 12. tammikuuta 2020 Ruotsin A-maajoukkueessa voitolla 1-0 Kosovossa . == Perhe == August on IFK Göteborgin legendan Magnus Erlingmarkin poika, joka pelasi seuralle 278 Allsvenskanin ottelua ja otti MM-pronssia vuonna 1994.Expressen: August vill bli bäste Erlingmark i familjen == Lähteet == * Maajoukkuetilastot svenskfotboll.se * August Erlingmark Elitefootball.com'issa * August Erlingmark Transfermarkt.co.uk:ssa === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noah Alexandersson

Noah Alexandersson (s. 30. syyskuuta 2001) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka pelaa IFK Göteborgissa. == Perhe == Alexandersson on maajoukkueessa ja IFK Göteborgissa pelanneen Niclas Alexanderssonin poika ja myöskin jalkapalloa pelanneen Daniel Alexanderssonin veljenpoika.https://www.gp.se/sport/fotboll/ifk-g%C3%B6teborgs-noah- alexandersson-%C3%A4r-redo-att-flytta-och-flyga-1.29082488 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cortese

Cortese on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Genevieve Cortese (s. 1981), yhdysvaltalainen näyttelijä * Sandro Cortese (s. 1990), saksalainen ratamoottoripyöräilijä * Valentina Cortese (1923–2019), italialainen näyttelijä
Roope Räisänen

Roope Räisänen (s. 31. tammikuuta 1996 Varkaus) on suomalainen pesäpalloilija. Räisänen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Siilinjärven Pesistä. Hänellä on sopimus Siilinjärven Pesiksen kanssa kauden 2020 loppuun saakka. Räisäsen kasvattajaseura on Puurtilan Kisa-Pojat. Hän pelaa sisäpelissä kotiuttajana ja ulkopelissä etukentällä.https://www.siipe.fi/pelaajat/roope-raisanen/ Räisänen on ennen kauden 2020 alkua pelannut urallaan 29 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi tavallista juoksua ja kerännyt 37 kärkilyöntiä. Räisänen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on kerännyt viisi kärkilyöntiä. Räisänen on pelannut urallaan kymmenen Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt kolme juoksua, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 18 kärkilyöntiä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=7561&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sándor Szokolay

Sándor Szokolay (30. maaliskuuta 1931 Kunágota – 8. joulukuuta 2013 Sopron) oli unkarilainen säveltäjä.Szokolay, Sándor Universal Music Publishing ClassicalHall of Fame: Sándor Szokolay Liszt Academy Szokolay opiskeli sävellystä Ferenc Szabón ja Ferenc Farkasin johdolla Franz Liszt -musiikkiakatemiassa vuosina 1950–1957. Vuosina 1955–1961 hän työskenteli Unkarin radion toimituskunnassa, minkä jälkeen hän toimi vuosien ajan vapaana säveltäjänä. Vuodesta 1966 eläkkeelle jäämiseensä (1994) hän oli Franz Liszt -musiikkiakatemian professori. Hän työskenteli samalla Unkarin television musiikkilähetyksissä vuosina 1977–1988. Szokolay saavutti 1950-luvun lopussa menestystä oratoriollaan A tűz márciusa. Vuonna 1966 hän sai oopperallaan Vérnász Kossuth-palkinnon. Hän sai lukuisia muitakin palkintoja, kuten kaksi Ferenc Erkel -palkintoa (1961, 1965) ja Kodály-palkinnon (1999). 1980-luvulta alkaen Szokolay alkoi omaksua kansanmusiikin ja gregoriaanisen laulun vaikutteita. Monien oopperoiden ja kuoroteosten ohella Szokolay sävelsi soittimellista musiikkia, kuten 1990-luvun lopulta peräisin olevat kolme sinfoniaa. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Vlastimil Lejsek

Vlastimil Lejsek (1927 – 12. maaliskuuta 2010 Brno) oli tšekkiläinen säveltäjä ja pianisti.Lejsek, Vlastimil MusicBase.czK nedožitým devadesátinám klavíristy a skladatele Vlastimila Lejska OperaPlus.cz Lejsek syntyi musikaaliseen perheeseen. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa Josef Blatnýn johdolla ja jatkoi niitä František Schäferin sekä František Maxiánin johdolla. Yksityistä sävellysopetusta hän sai Zdeněk Blažekilta. Lejsek tuli tunnetuksi konsertoinnistaan etenkin pianoduona vaimonsa Věran kanssa. Pariskunta teki yhteistyötä orkesterien kanssa ja julkaisi kansainvälisesti monia levytyksiä. Monet säveltäjät sävelsivät uusia teoksia sekä Lejsekille itselleen että duolle. Oman aikansa tšekkiläisiä säveltäjiä, joiden teoksia Lejsek tulkitsi, olivat muiden muassa Josef Berg, Miloslav Ištvan, Pavel Blatný ja Jiří Bulis. Lejsek työskenteli vuosina 1955–1987 opettajana Janáček-musiikki- ja teatteriakatemiassa Brnossa. Hän perusti vuonna 1978 kansainvälisen Schubert- kilpailun pianoduoille Jeseníkissä. Lejsek kuoli Brnossa pitkään sairastettuaan. Lejsekin sävellysten joukossa on esimerkiksi ooppera Noc s Kobr a Štejnem. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset pianistit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet