EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Huhtikuu on kuukausista julmin

Huhtikuu on kuukausista julmin on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983 ja Korvenheimo-trilogian päätösosa. Se sai nimensä T. S. Eliotin runosarjan Autio maa ensimmäisestä säkeestä. Kymmenessä päivässä kuvattu elokuva on satiiri suomalaisen kulttuurin kynttilöistä. Sen esitysvuoden katsojamäärä jäi kolmeentuhanteen.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 16.9.2012 Aikalaisarvioissa elokuvaa pääosin kiitettiin, pidettiin jopa voimakkaana ja tärkeänä.Arviot, Elonet.fi, viitattu 16.9.2012 ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Juonikuvaus ja lehdistöarvioita Elonet.fissä *Taustatietoja tuotannosta Elonet.fissä Luokka:Vuoden 1983 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat
Yhtä kyytiä (elokuva)

Yhtä kyytiä on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Sami Malmbergin ohjaama elokuva. == Näyttelijät == == Lähteet == * * * * == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000 – naisten kaksinpeli

Pöytätenniksen naisten kaksinpeli Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 alkoi 17. syyskuuta ja finaali pelattiin 24. syyskuuta 2000. Olympiakultaa voitti Wang Nan. == Puolivälieristä eteenpäin == {{Turnauspuu8 |22.9.| Wang Nan |3| Chire Koyama |0 |22.9.| Qianhong Gotsch|2| Chen Jing|3 |22.9.| Jing Junhong|3| Mihaela Steff|1 |22.9.| Ryu Ji-Hae|1| Li Ju|3 |23.9.| Wang Nan|3| Chen Jing|1 |23.9.| Jing Junhong|1| Li Ju|3 |24.9.| Wang Nan|3| Li Ju|2 |24.9.| Chen Jing|3| Jing Junhong|1 }} === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaaja 1 Kiina Wang Nan 2 Kiina Li Ju 3 Kiinan Taipei Chen Jing == Aiheesta muualla == * Sports-reference.com Sydney 2000 * ITTF: Sydney 2000 naisten kaksinpeli
SK Tallinna Sport

SK Tallinna Sport on entinen virolainen urheiluseura, viime vaiheessa jalkapalloseura. Seura perustettiin alun perin jo Venäjän keisarivallan aikaan vuonna 1912 ja uudemman kerran viimeisimmän itsenäisyyden aikaan vuonna 2003. == Yleisseura VS Sport syntyy == SK Tallinna Sport perustettiin, koska aiemmin perustetut Viron saksalaisseurat eivät ottaneet vironkielisiä urheilutoimintaansa. Lisäksi suurseura Tallinnan Kalevin pääsykriteerit olivat hyvin tiukat. Niinpä Voimisteluseura eli VS Sport sai alkunsa. Kuten virolainen suurseura Tallinna Kalev, Sport oli myös yleisseura. Niinpä sporttilaiset painijat voittivat myöhemmin kymmeniä mestaruuksia ja toivat useita olympiamitaleita. == Viron ensimmäisen itsenäisyyden jalkapalloilun suurseura == Seura oli Tallinnan Kalevin kanssa ensimmäisen itsenäisyysjakson aikana Viron merkittävimpiä jalkapalloseuroja. Seurojen väliset ottelut olivat aikakauden merkittävimpiä palloilutapahtumia maaotteluiden ohella. Se saavutti 1920- ja 1930-luvuilla yhdeksän Viron mestaruutta. Seura oli ollut yhdessä Tallinnan Kalevin ja Tallinnan Jalkapalloklubin kanssa perustamassa Viron jalkapalloliittoa joulukuussa 1921. Sport palkkasi 1920-luvun lopulla unkarilaisen valmentajan Antal Mallyn. Lisäksi Sport pelasi säännöllisesti suomalaisseuroja vastaan. Yleensä vastustajina olivat HJK Helsingistä ja TPS Turusta. == Viron monikertainen jääpallomestari == Jääpalloa pidettiin 1920- ja 1930-luvuilla jalkapalloilun harjoittelulajina talvikaudelle. Niinpä Tallinnan Sport saavutti Viron jääpallomestaruudet vuosina 1924 ja edelleen vuosina 1926–1935 eli yhteensä 11 kertaa. == Sportin uudelleenherääminen == Neuvostovallan syntyessä kesällä 1940 Viron tasavallan urheilujärjestöt lakkautettiin. Niinpä Sportin toimintakin loppui. Neuvostovallan loppuvaiheessa 1980-luvulla Tallinnan KSMK alkoi käyttää "Sport"-nimeä vuonna 1985. Joukkue pelasi Neuvostoliiton jalkapalloilun toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1983–1989. Parhaimmat menestykset tulivat vuosina 1985 ja 1988. Seura heräsi henkiin uuden itsenäisyyden aikana syksyllä 2002 ja osallistui seuraavana keväänä Viron jalkapallosarjoihin. Viime vaiheessa Sport pelasi III Liigassa vuonna 2007. Seuran toiminta lopetettiin vuonna 2008. == Saavutuksia == *Viron mestaruus: (9) 1921, 1922, 1924, 1925, 1927, 1929, 1931, 1932, 1933 *Viron cupin voitto: (1) 1938 == Lähteet == Luokka:Tallinnan urheilu Luokka:Virolaiset jalkapalloseurat
Havoc and Bright Lights

Havoc and Bright Lights on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kahdeksas albumi. Se julkaistiin vuonna 2012. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15. == Kappaleet == == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Rolling Stone: Rolling Stone == Aiheesta muualla == * Havoc and Bright Lights discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Alanis Morissetten albumit
Paul-Marie Molin

Paul-Marie Molin (1. toukokuuta 1885 – 17. elokuuta 1967) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Afrikan lähetyssaarnaajien (Valkoisten Isien) papiksi 29. kesäkuuta 1911 ja nimitettiin Bamakon apostoliseksi vikaariksi sekä Garban titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Louis- Joseph Maurin, jota avustivat Marie-Joseph Cuaz ja Jean-Marie Bourchany. Molin erosi tehtävistään vikaarina 21. tammikuuta 1949. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Paul-Marie Molin, M. Afr. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Polizeiruf 110

Polizeiruf 110 on saksalainen rikossarja, jota on tuotettu vuodesta 1971 yhteensä yli 360 jaksoa. Sarjassa on Rikospaikalla-sarjan tapaan esiintynyt useita eri tutkijoita. Sarjassa on käsitelty monenlaisia eri rikoksia, kuten murhia ja raiskauksia. Luokka:Saksalaiset rikossarjat Luokka:ARD:n televisio- ohjelmat
Haruna

Haruna tarkoittaa seuraavia: * Haruna, entinen kauppala Gunman prefektuurissa Japanissa * Haruna, järvi Japanissa * Haruna, vuori Japanissa * Haruna, keisarillisen Japanin laivaston Kongō-luokan taisteluristeilijä * JDS Haruna, Japanin meri-itsepuolustusvoimien Haruna-luokan nimikkoalus * Haruna-luokka, japanilainen helikopterihävittäjäluokka == Henkilöt == ;Japanilaiset * Ai Haruna, televisiopersoona ja laulaja * Haruna Hosoya, yleisurheilija * Haruna Iikubo, malli, näyttelijä ja poplaulaja * Haruna Ikezawa, ääninäyttelijä * Haruna Kojima, laulaja ja näyttelijä * Haruna Matsuo, taistelulajien harjoittaja ;Nigerialaiset * Haruna Babangida, jalkapalloilija * Lukman Haruna, jalkapalloilija.
Ben Bruce

Ben Bruce (s. 31. lokakuuta 1988) on brittiläisen Asking Alexandria -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Bruce syntyi Englannissa, mutta muutti kuusivuotiaana perheensä mukana Dubaihin. Siellä hän perusti vuonna 2006 ensimmäisen oman yhtyeensä, jossa hän toimi laulajana. Yhtye julkaisi yhden levyn, The Irony of Your Perfectionin, ennen kuin Bruce muutti takaisin Englantiin ja kokosi samalla nimellä uuden kokoonpanon vuonna 2008. Danny Worsnopista tuli yhtyeen uusi laulaja. Asking Alexandria sai levytyssopimuksen ja esikoisalbumi Stand Up and Scream ilmestyi vuonna 2009. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piikkikampelat

Piikkikampelat (Scophthalmidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin pohjoisosista, Itämerestä, Välimerestä ja Mustastamerestä. ==Lajit ja anatomia== Varhaisimmat piikkikampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Heimoon kuuluu 4 sukua ja 8 lajia. Lajeja ovat muun muassa pikkukampela (Phrynorhombus norvegicus), lehtikampela (Scopthalmus aquosus), mustanmerenkampela (S. maeoticus), piikkikampela (S. maxima), silokampela (S. rhombus) ja kalliokampela (Zeugopterus punctatus). Ruumiinmuodoltaan ne ovat ovaalinmallisia ja litteitä kaloja. Suurin laji piikkikampela voi saavuttaa noin metrin pituuden. Heimon lajien silmät sijaitsevat vasemmalla kyljellä, suu on suuri ja alaleuka esiintyöntyvä. ==Lähteet== *
ExCeL London

ExCeL London on Lontoossa, Englannissa sijaitseva messu- ja näyttelykeskus, keskus avattiin marraskuussa 2000 ja sitä on remontoitu vuonna 2010. Kesäolympialaisissa 2012 ExCeLissä järjestettiin pöytätenniksen, nyrkkeilyn, taekwondon, painonnoston, miekkailun, painin ja judon kilpailuja. Vuonna 2009 ExCeLissä järjestettiin G20-maiden huippukokous. Siellä pidettiin myös vuoden 2015 Minecraft-yhteisön kokoontuminen, eli Minecon. == Lähteet == * YLE urheilu: Lontoo 2012 - ExCeL esittely == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * London 2012 - ExCeL esittely Luokka:Lontoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Messukeskukset
Koiluoto

Koiluoto ( kyrill. Койлуото) on pieni saari Suomenlahden Virolahdella. Sen lävitse kulkee Suomen ja Venäjän raja. Koiluodon pinta-ala on noin 1,6 hehtaaria, pituus 200 metriä ja leveys 110 metriä. == Lähteet == Luokka:Virolahti Luokka:Virolahden luonto Luokka:Viipurin piiri (Leningradin alue) Luokka:Suomenlahden saaret Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Suomen merialueiden saaret Luokka:Venäjän saaret
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1996 – miesten nelinpeli

Pöytätenniksen miesten nelinpeli Atlantan kesäolympialaisissa 1996 alkoi 23. heinäkuuta ja finaali pelattiin 30. heinäkuuta 1996. Olympiakultaa voittivat kiinalaiset Kong Linghui ja Liu Guoliang. == Puolivälieristä eteenpäin == {{Turnauspuu8 |27.7.| Lü / Wang|3| Kang / Kim|2 |27.7.| Fetzner / Roßkopf|3| Eloi / Gatien|0 |27.7.| Kong / Liu|3| Matsushita / Shibutani|0 |27.7.| Lee / Yoo|3| Persson / Waldner|0 |29.7.| Lü / Wang|3| Fetzner / Roßkopf|0 |29.7.| Kong / Liu|3| Lee / Yoo|0 |30.7.| Lü / Wang|1| Kong / Liu|3 |30.7.| Fetzner / Roßkopf|0| Lee / Yoo|3 }} === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaajat 1 Kong Linghui / Liu Guoliang 2 Lü Lin / Wang Tao 3 Lee Chul-Seung / Yoo Nam-Kyu 4 Steffen Fetzner / Jörg Roßkopf == Lähteet == * ITTF: Atlanta 1996 Men's Doubles * Sports- reference.com Atlanta Men's Doubles miesten nelinpeli
Doverin satama

Doverin satama (LOCODE:GB DVR) on pääasiassa henkilöliikenteeseen keskittyvä satama Englannin kanaalin rannalla Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Doverin satamasta on lauttayhteyksiä mm. Calais'n kaupunkiin Ranskaan. Satamaan pääsee autolla Canterburyn ja Folkestonen suunnista. Lisäksi Dover Prioryn rautatieasemalta on satamaan bussiyhteys. Vuonna 2017 Doverin satama oli maailman toiseksi vilkkain matkustajasatama.https://www.is.fi/kotimaa/art-2000005527613.html ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Doverin sataman verkkosivut Satama Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan satamat Luokka:Kentin kreivikunnan rakennukset ja rakennelmat
Török

Török on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Agnes Miski Török (s. 1949), ruotsalainen taiteilija, kaivertaja * Aurél Török (1842–1912). unkarilainen fysiologi, anatomi ja antropologi * Ferenc Török (s. 1935, Csillaghegy), Unkaria edustanut nykyaikainen viisiottelija * Gyula Török (1938–2014), unkarilainen nyrkkeilijä * Matic Török (s. 2003), slovenialainen jääkiekkoilija * Mikael (Istvan) Török (s. 1966, Badelunda), ruotsalainen valokuvaaja * Ottó Török (s. 1937), Unkaria edustanut nykyaikainen viisiottelija.
Oles Hontšar

Oles (Oleksandr) Terentijovitš Hontšar (, 3. huhtikuuta 1918 Suhan kylä, Pultavan alue – 14. heinäkuuta 1995 Kiova) oli ukrainalainen neuvostokirjailija. Oles Hontšar syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja valmistui Dnipropetrovskin yliopistosta vuonna 1946. Hontšarin trilogiaa Praporonostsi (”Lipunkantajat”, 1946–1948) pidettiin aikanaan yhtenä parhaista toista maailmansotaa kuvaavista neuvostoliittolaisista teoksista. Se sai Stalin-palkinnon vuosina 1948 ja 1949. Romaanit Tavrija (”Tauria”, 1952) ja Perekop (1957) kertovat Venäjän kansalaissodasta. Lenin-palkinnon saanut Paimenkello (Tronka, 1963) sekä romaanit Sobor (”Katedraali”, 1968), Tsyklon (”Matalapaine”, 1970), Bereh ljubovi (”Rakkauden ranta”, 1976) ja Tvoja zorja (”Sinun aamunkoittosi”, 1980) käsittelevät moraalis-eettisiä kysymyksiä. Hontšar toimi Ukrainan kirjailijaliiton puheenjohtajana vuosina 1959–1971, Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1962–1989 sekä Neuvostoliiton kansanedustajana vuodesta 1989. Hän oli myös Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen ja NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsen. Vuonna 1978 kirjailijasta tuli Ukrainan kansallisen tiedeakatemian akateemikko. Samana vuonna hän sai sosialistisen työn sankarin arvonimen ja vuonna 1982 Neuvostoliiton valtionpalkinnon. ==Suomennettu teos== * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jeanne Vronskaya, Oles Gonchar The Independent 1.8.1995 Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Southeastern

London & South Eastern Railway Limited eli Southeastern on brittiläinen rautatieliikennealan yritys. Se vastaa pääosin Kaakkois-Lontoon paikallisliikenteestä sekä Kentin kaukojunayhteyksistä ja liikennöi myös osaa East Sussexin junavuoroista. Southeasternin omistaa Go-Ahead Groupin ja Keolis-yhtiön yhteisomistuksessa oleva Govia. Southeasternin verkostoon kuuluu 179 asemaa. Yritys liikennöi viikolla päivittäin noin 2 000 junavuoroa, joita käyttää 570 000 matkustajaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Southeasternin verkkosivut Luokka:Brittiläiset rautatieyhtiöt
Fjodor Glinka

Fjodor Nikolajevitš Glinka (, 19. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1786 Smolenskin läänin Duhovštšinan kihlakunnan Sutokin kylä – 23. helmikuuta (J: 11. helmikuuta) 1880 Tver) oli venäläinen runoilija. Fjodor Glinka oli kirjailija Sergei Glinkan veli. Hän valmistui ensimmäisestä kadettikorpuksesta vuonna 1802 ja osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, jota hän kuvaa teoksessa Pisma russkogo ofitsera (”Venäläisen upseerin kirjeitä”, 1815–1816). Glinka kuului dekabristien salaseuroihin ja toimi Venäjän kirjallisuuden ystävien vapaan yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1818–1825. Vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen Glinka pidätettiin ja karkotettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli neuvonantajana Aunuksen läänihallinnossa. Työnsä ohella hän harrasti seudun maantiedettä, historiaa ja kansatiedettä. Glinka toi venäjän yleiskieleen käsitteen Karjala (ven. Karelija) sekä kirjoitti paikalliseen aineistoon perustuvat runoelmat Deva karelskih lesov (”Karjalan metsien neito”, 1828) ja Karelija (1829–1830). A. J. Sjögrenin aloitteesta hän käänsi venäjäksi ensimmäiset karjalaiset kansanrunot. Vuodesta 1830 lähtien Glinka työskenteli Tverissä ja vuodesta 1832 Orjolissa saaden todellisen valtioneuvoksen arvon. Hän erosi valtion palveluksesta vuonna 1834. Myöhemmin hän asui Pietarissa, Moskovassa ja vuodesta 1862 Tverissä harrastaen arkeologiaa, runoutta ja muistelmien kirjoittamista. Glinkan runot Troika (”Troikka”, 1824) ja Uznik (”Vanki”, 1831) tunnetaan lauluina. Hänen myöhäislyriikassaan on uskonnollisia ja mystisiä teemoja. ==Lähteet== Luokka:Dekabristit Luokka:Venäläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Vladimir Giljarovski

Vladimir Aleksejevitš Giljarovski (; 8. joulukuuta (J: 26. marraskuuta) 1853 Vologdan kuvernementti – 1. lokakuuta 1935 Moskova) oli venäläinen sanomalehtimies ja kirjailija. Vladimir Giljarovski syntyi metsätilan hoitajan apulaisen perheeseen. Hänen äitinsä oli Zaporižžjan kasakoiden jälkeläinen. 1860-luvulla perhe muutti Vologdaan, jossa poika kävi kimnaasia. Kaupunkiin poliittisista syistä karkotetut sivistyneistön edustajat vaikuttivat hänen maailmankuvansa muotoutumiseen. Vuosina 1871–1881 Giljarovski kierteli eri puolilla Venäjää kokeillen monia erilaisia ammatteja. Vuonna 1881 Giljarovski asettui Moskovaan, jossa hän työskenteli lehtimiehenä. Hän laati reportaaseja yleisöä kuohuttaneista tapahtumista sekä osallistui aikansa teatteri- ja kirjallisuuselämään. 1870-luvulla Giljarovski alkoi kirjoittaa kansanelämästä kertovia runoja ja runoelmia, joita julkaistiin myöhemmin erillisinä kokoelmina. Moskovan köyhälistöä kuvaava kertomuskokoelma Truštšobnyje ljudi (”Hökkelien ihmiset”, 1887) joutui sensuurin takavarikoimaksi. 1920–1930-luvulla Giljarovski tuli tunnetuksi vallankumousta edeltäneen Moskovan kuvaajana. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat kaupungin arkielämästä kertova kuvauskokelma ”Muistojen Moskova” (Moskva i moskvitši, 1926) sekä omaelämäkerrallinen trilogia Moi skitanija (”Vaellukseni”, 1928), Ljudi teatra (”Teatteri-ihmisiä”, julkaistu 1941) ja Moskva gazetnaja (”Sanomalehtien Moskova”, julkaistu 1960). ”Giljai-sedästä” itsestään muodostui eräänlainen vanhan Moskovan elävä muistomerkki. ==Suomennettu teos== * Muistojen Moskova: elämää ennen vallankumousta. Suom. Esa Adrian. Jyväskylä–Helsinki: Gummerus, 1993. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vladimir Giljarovskin teoksia Lib.ru -sivustolla * Giljarovskille omistettu sivusto Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Syysvarpumittari

Syysvarpumittari (Dysstroma citratum) on erittäin yleinen loppukesän ja syksyn mittariperhoslaji. Suomessa se on eräs yksilömäärältään runsaimmista mittariperhosista. == Koko ja ulkonäkö == Ulkonäöltään jonkin verran vaihteleva, ruskean ja harmaankirjava mittarilaji. Etusiiven poikkiviirut ovat mustia ja erottuvat hyvin. Siiven keskisarka vaihtelee väriltään valkeasta harmaaseen. Keskipilkku on musta ja melko pieni. Ulompi poikkiviiru mutkittelee voimakkaasti, kaartuu siiven keskiosassa ulospäin ja muodostaa melko terävän, kaksihaaraisen mutkan. Keskisaran molemmin puolin siipi on leveälti ruskea. Aivan siiven kärkiosa ja tyvi ovat harmaat. Takasiivet ovat vaalean ruskehtavat, ulkoreunastaan tummemmat. Siiven poikki kulkevassa kaarijuovassa on terävä, ulospäin suuntautuva mutka. Siipiväli 27-32 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/d/dysstroma_citrata.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1762 s. 145-146 Syysvarpumittari muistuttaa paljon muita Dysstroma-suvun lajeja, erityisesti kesävarpumittaria (Dysstroma truncatum), josta sen erottaa helpoimmin myöhäisemmän lentoajan perusteella. s. 114 == Levinneisyys ja lentoaika == Syysvarpumittari on holarktinen laji, jonka levinneisyys kattaa Euroopan lisäksi Aasian keski- ja pohjoisosat Tiibetiin saakka. Lisäksi se esiintyy laajalti Pohjois-Amerikassa. Suomessa sitä tavataan koko maassa Inarin Lappia lukuun ottamatta. Perhoset aloittavat lentonsa heinäkuun lopulla ja lentoaika jatkuu lokakuulle asti. Huippu on elokuun keskivaiheilla.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Erittäin yleinen ja runsaslukuinen perhonen, joka kuuluu syksyn tavallisimpiin lajeihin. Sitä tavataan erilaisissa kulttuuriympäristöissä, mutta myös valoisissa metsissä sekä soiden ympäristöissä. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat varsin hyvin sekä valolle että syötille. Ne myös käyvät etenkin maitohorsmien kukilla. Muna talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää pääasiassa mustikalla (Vaccinium myrtillus) ja juolukalla (Vaccinium uliginosum), ainakin ulkomailla myös monilla muilla kasveilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Vlindernet Luokka:Kenttämittarit
Poundland

pienoiskuva|Poundland-myymälä Belfastissa Poundland on brittiläinen vähittäiskaupan ketju, jonka myymälöissä kaikki tuotteet maksavat yhden punnan. Poundlandin perustivat vuonna 1990 Dave Dodd ja Stephen Smith. Poundlandilla on Brittein saarilla yli 400 myymälää. Ketjun merkittävin kilpailija on 99p Stores. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Poundlandin verkkosivut Luokka:Brittiläiset yritykset Luokka:Halpamyymäläketjut
Nikolai Kondratjev

thumb|180px Nikolai Dmitrijevitš Kondratjev (; 4. maaliskuuta 1892 – 17. syyskuuta 1938) oli neuvostovenäläinen taloustieteilijä, joka kannatti Leninin vuonna 1921 aloittamaa uutta talouspolitiikkaa (NEP), jolla edistettiin pienten yksityisten yritysten toimintaa Neuvostoliitossa. Kondratjev tunnetaan parhaiten hänen esittämästään teoriasta, jonka mukaan länsimaiset kapitalistiset taloudet noudattavat sykliä jossa tietyin pitkin aikavälein (50–60 vuotta) lama- ja nousukaudet vuorottelevat. Näitä pitkäaikaisia suhdannevaihteluita kutsutaan Kondratjevin aalloiksi eli sykleiksi. Nikolai Kondratjev syntyi Kostroman läänissä Moskovan pohjoispuolella talonpoikaiseen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ennen vallankumousta. Hänen ensimmäiset tieteelliset työnsä olivat maatalouden sekä tilastotieteen ja elintarviketuotannon alalla. Kondratjev oli Sosialistivallankumouksellisen puolueen merkittävä jäsen. Lokakuun 5. päivänä 1917, 25 vuoden iässä, hänet nimitettiin varaministeriksi Aleksandr Kerenskin viimeiseen hallitukseen, joka kesti vain muutaman päivän. Kondratjev oli perustamassa Moskovaan suhdannetalouden tutkimuskeskusta, Konjunktuuri-instituuttia vuonna 1920, ja hänestä tuli sen johtaja. Vuonna 1922 hän julkaisi teoksen Maailmantalous ja suhdanteet sodan aikana ja jälkeen. Hän oli mukana suunnittelemassa Neuvostoliiton viisivuotissuunnitelmaa maatalouden osalta vuosina 1923–1925. Julkaistuaan ensimmäisen ​​version pitkän-ajan talousaaltoteoriastaan Kondratjev matkusti vuonna 1924 Isoon-Britanniaan, Saksaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin, missä hän vieraili useissa yliopistoissa ennen paluutaan Venäjälle. Vuonna 1928 hän julkaisi teoksen Bolšije tsikly konjunktury ("Suuret suhdannesyklit"), joka käännettiin pian myös saksaksi. Teoksen lyhyempi versio julkaistiin vuonna 1935 englanniksi Review of Economic Statistics -julkaisusarjassa, ja hänen ajatuksensa saivat suosiota lännessä, kunnes jäivät John Maynard Keynesin taloustieteellisen ajattelun varjoon. Leninin kuoltua 1924 ja Stalinin tultua valtaan Kondratjevin ajatukset joutuivat epäsuosioon Neuvostoliitossa. Kondratjev erotettiin Konjunktuuri- instituutin johtajan virasta vuonna 1928 ja pidätettiin heinäkuussa 1930 syytettynä "Talonpoikaisen työväenpuolueen" jäsenyydestä (tämän ilmeisesti olemattoman puolueen keksi NKVD). Hänet tuomittiin "kulakki-professorina" kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen, ja hän suoritti tuomiotaan helmikuusta 1932 lähtien Suzdalissa Moskovan lähistöllä. Heikkenevästä terveydestään huolimatta Kondratjev jatkoi tutkimuksiaan ja suunnitteli useita uusia kirjoja niiden pohjalta. Jotkut näistä teksteistä myös valmistuivat ja julkaistiin myöhemmin. Kondratjev teloitettiin työleirillä Moskovan lähellä 17. syyskuuta 1938. Hänet rehabilitoitiin Neuvostoliitossa vuonna 1987. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kaunovarpumittari

Kaunovarpumittari (Chloroclysta siterata) on sekä syksyllä että keväällä lentävä melko yleinen mittariperhonen. Se on yksi kolmesta Suomessa aikuisena talvehtivasta mittarilajista. == Koko ja ulkonäkö == Etusiipien pohjaväri on sammaleenvihreä ja niissä erottuu pitkittäissuuntaisina alueina ruusunpunaista väriä. Poikkiviirut ovat mustat ja etenkin siiven keskiosassa on leveälti harmaata. Ulomman poikkiviirun kodalla siiven etu- ja takareunassa on laajat valkoiset laikut, joista takareunan puoleinen saattaa olla ruusunpunaisen sävyn sotkema. Takasiivet ovat tumman ruskeanharmaat. Siipiväli 25-30 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/chloroclysta_siterata.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1760 s. 143 Samannäköinen laji on vihervarpumittari (Chloroclysta miata), joka myös lentää samaan aikaan. Helpoimmin lajit erottaa takasiivistä. == Levinneisyys ja lentoaika == Kaunovarpumittaria tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa. Idässä levinneisyys ulottuu Turkkiin, Kaukasukselle ja Venäjälle. Suomessa esiintyminen keskittyy etelään ja länsirannikolle. Pääosa havainnoista on Vaasa-Imatra-linjan eteläpuolelta. Perhoset kentävät elokuun lopulta lokakuun lopulle, jopa marraskuulle saakka ja talvehtimisen jälkeen lento jatkuu huhtikuun lopulta kesäkuulle.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Valoisien lehtimetsien laji, joka viihtyy myös puistoissa. Sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta laji saattaa olla myös paikoitellen runsas. Perhoset lentävät pimeän turvin ja tulevat hyvin valolle, harvakseltaan syötille. Useimmista muista mittareista poiketen kaunovarpumittari talvehtii aikuisena. == Ravintokasvi == Toukka käyttää ravinnokseen monia eri lehtipuita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Vlindernet Luokka:Kenttämittarit
Nikolai Kiseljov

Nikolai Fjodorovitš Kiseljov () (25. lokakuuta 1939 - 2005) oli neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti hopeaa vuoden 1964 talviolympialaisissa, Innsbruckissa. == Aiheesta muualla == * * Nikolai Kiseljov Sports Reference LLC. luokka:Neuvostoliittolaiset yhdistetyn hiihtäjät luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Nikolai Nogovitšyn

Nikolai Nogovitšyn (; s. 7. tammikuuta 1948 Prokopjevsk) on entinen neuvostoliittolainen yhdistetyn hiihtäjä. Nogovitšyn kilpaili 1970-luvulla ja voitti hopeaa vuoden 1970 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Vysoké Tatryssa. Vuoden 1976 talviolympialaisissa Innsbruckissa Nogovitšyn sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi. Luokka:Neuvostoliittolaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja Suna

Marja Suna (14. maaliskuuta 1934 Helsinki – 4. lokakuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen vaatetussuunnittelija ja muotoilija. Suna suunnitteli urallansa muun muassa Marimekon vaatteita ja Kalevala Korun koruja. == Elämä == Sunan vanhemmat olivat Taideakatemian koulun rehtori, professori Aarre Heinonen ja laulaja-kirjailija Tuomi Elmgren-Heinonen. Hän opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen muotitaiteen osastolla vuosina 1951–1954 ja valmistui sieltä muotisuunnittelijaksi. Sunan taiteilijanuran keskeisin osa-alue oli 1950-luvun lopulta lähtien teollinen vaatesuunnittelu. Hän suunnitteli vaatemallistoja muun muassa Herralalle, Kestilälle, Silolle, Turolle, Turkistukulle, Luhdalle ja Marimekolle. Pääsuunnittelijana hän toimi sekä Herrala Oy:ssä että Silo Oy:ssä. Hän suunnitteli myös kenkiä, lasiesineitä ja koruja. Vuodesta 1998 lähtien Suna suunnitteli Kalevala Korulle kulta-, hopea- ja pronssikoruja, jotka ovat olleet myös kaupallinen menestys. Halu löytää uusia ilmaisukeinoja sai hänet 2000-luvulla aloittamaan lisäksi lasitaiteen tekemisen. Teollisen muotoilijan uransa ohessa Suna teki runsaasti vapaata taidetta, jota on ollut julkisesti esillä monissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä. Hänen teoksensa käsittävät muun muassa paperi-, vaate- ja metalliveistoksia, uniikkikoruja sekä taidelasiteoksia. Laaja Sunan erityyppisten teosten näyttely on ollut esillä muun muassa Suomen lasimuseossa vuonna 2010. Hän toimi myös opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa. Suna sai vuonna 1979 valtion taideteollisuuspalkinnon ja vuonna 2010 Kaj Franck -muotoilupalkinnon. Vuonna 1998 hänet valittiin vuoden muotitaiteilijaksi. Hän oli myös Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsen. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Pirkko Hartiala. Neuleentekijä Marja Suna. Muoto 5. vsk., nro 4 (1984), s. 26-27. ISSN 0358-3511 *Hannu Pöppönen. Jään keskeltä puskee esiin barokin runsaus: Marja Suna laajensi aluettaan lasitaiteeseen. Helsingin Sanomat 23.12.2004, s. C 9. ISSN 0355-2047 *Pirkko Vekkeli. Marja Suna: suomalainen muotoilija. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 951-1-20609-5 (sid.). ISBN 978-951-1-20609-5 (sid.) Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Pensasjänönputki

Pensasjänönputki (Bupleurum fruticosum) on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva ikivihreä kasvi. Pensasjänönputki kasvaa kaksi metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat yksinkertaiset, kiiltävän sinivihreät. Pienten keltaisten kukkien muodostama kukinto on huiskilo. Pensasjänönputki kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Sitä kasvatetaan koristekasvina ja tuulensuoja-aitoina muuallakin. Britanniassa se on paikoin levinnyt luontoon viljelykarkulaisena.Bupleurum fruticosum - L. Plants for a Future == Lähteet == Luokka:Jänönputket
María Miliauro

María de los Angeles Miliauro (s. 16. syyskuuta 1968) on argentiinalainen entinen meloja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 500 metrin kajakkiyksiköissä, joissa hän putosi välierissä. == Lähteet == * Miliauron profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Argentiinalaiset melojat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toukoraunikki

Toukoraunikki eli toukokukka (Gypsophila vaccaria, syn. Vaccaria hispanica, V. pyramidata, V. segetalis) on punakukkainen kohokkikasvilaji.Plants of the World Online: Gypsophila vaccaria (L.) Sm. Viitattu 8.2.2022.Suomen Lajitietokeskus: Toukoraunikki – Gypsophila vaccaria Viitattu 8.2.2022. Laji luokitellaan nykyisin raunikkeihin eli harsoraunikkeihin ja aiemmin se on ollut ainoana lajina toukokukkien Vaccaria suvussa.Den virtuella floran: Vaccaria – Åkernejlikor. Viitattu 16.9.2012. == Ulkonäkö ja koko == Yksivuotinen toukoraunikki kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Sinivihreät, vastakkain kasvavat lehdet vaihtelevat muodoltaan suikeista puikeisiin ja ne ovat hertta- ja yhdistyvisiä. Pituudeltaan lehdet ovat 4–7 cm. Kukinto on harsu, monikukkainen kaksihaarainen viuhko. Kukan verhiö on ulkoverhiötön, pullea ja viisisärmäinen, särmät ovat siipipalteisia. Kukan teriö on 15–25 mm leveä, väriltään vaalean- tai tummanpunainen ja lisäteriötön. Emin vartaloita on kaksi. Suomessa toukoraunikki kukkii heinä- elokuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.Retkeilykasvio 1998, s. 123.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 153. == Levinneisyys == Toukoraunikki on alun perin kotoisin Etelä-Euroopasta Välimeren alueelta.Den virtuella floran: Åkernejlika Viitattu 16.9.2012. Suomessa toukoraunikki on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolilta Etelä- ja Keski-Suomea Kemin korkeudelle saakka. == Elinympäristö == Pohjois-Euroopassa toukoraunikkia tavattiin aikaisemmin rikkakasvina etenkin kaurapelloissa. Nykyään lajia tavataan lähinnä tulokkaana erilaisilla joutomailla, kuten myllypaikoilla, satamissa, ratapihoilla ja kaatopaikoilla. == Käyttö == Toukoraunikin siemeniä myydään toisinaan kesäkukkasiemensekoituksissa. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Toukoraunikin levinneisyys Suomessa. * ITIS: Vaccaria hispanica * United States Department of Agriculture (USDA): Vaccaria hispanica * Flora of China: Vaccaria hispanica Luokka:Raunikit
Jörg Jüttner

Georg ”Jörg” Jüttner (s. 16. syyskuuta 1941 Vrbno pod Pradědem) on saksalainen entinen yleisurheilija. Hän edusti seuratasolla VfL Wolfsburgia. Jüttner pääsi Tokion olympialaisissa 1964 välieriin saakka 400 metrillä ja juoksi myös maansa viidenneksi sijoittuneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti seuraavana vuonna Saksan-mestaruuden pituushypyssä tuloksellaan 769 cm. Jüttnerin ennätys 400 metrin juoksussa oli 46,78 sekuntia vuodelta 1964. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pikajuoksijat Luokka:Saksalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000 – miesten nelinpeli

Pöytätenniksen miesten nelinpeli Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 alkoi 16. syyskuuta ja finaali pelattiin 23. syyskuuta 2000. Olympiakultaa voittivat kiinalaiset Wang Liqin ja Yan Sen. == Puolivälieristä eteenpäin == {{Turnauspuu8 |21.9.| Kong / Liu|3| Kim / Oh|1 |21.9.| Jindrak / Schlager|2| Chila / Gatien|3 |21.9.| Chang / Chiang|2| Lee / Ryu|3 |21.9.| Eloi / Legout|0| Wang / Yan|3 |22.9.| Kong / Liu|3| Chila / Gatien|1 |22.9.| Lee / Ryu|1| Wang / Yan|3 |23.9.| Kong / Liu|1| Wang / Yan|3 |23.9.| Chila / Gatien|3| Lee / Ryu|1 }} === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaajat 1 Kiina Sen Yan / Wang Liqin 2 Kiina Liu Guoliang / Kong Linghui 3 Jean-Philippe Gatien / Patrick Chila == Lähteet == * ITTF: Sydney 2000 Men's Doubles * Sports-reference.com Table Tennis at the 2000 Sydney Summer Games Men's Doubles miesten nelinpeli
Lioré et Olivier LeO 45

Lioré et Olivier LeO 45 oli ranskalainen keskiraskas pommikone toisessa maailmansodassa. Kone poistettiin 1957 käytöstä. Koneen miehistöön kuului neljä henkilöä. Prototyypin LeO 45.01 ensilento oli tammikuussa 1937. Kone otettiin syksyllä 1939 palveluskäyttöön. Omasuoja-aseina olivat kaksi 7,5 mm MAC 1934 -kaksoiskonekiväärillä varustettua ampumoa ja ylätornin 20 mm Hispano-Suiza HS.404 -tykki. Saksan hyökätessä Ranskaan kevätkesällä 1940 konetyyppi oli Ranskan ilmavoimien edistyneimpiä.Chant 2008: s. 209 Mallista LeO 451 B.4 alkaen varsin nopealla aikavälillä tuotettiin arviolta 560 lentokonetta. Ranskan antauduttua monia näistä modifioitiin Vichyn hallitukselle siviili- ja sotilasliikenteen kuljetuskäyttöön. Viimeisimmät koneet poistuivat aktiivikäytöstä vasta 1950-luvun puolivälissä.http://www.historyofwar.org/articles/weapons_liore_et_olivier_LeO_451.html Viitattu 17.9.2017 Konetyypin kuljetuskapasiteetti oli 2 000 kg pommeja ja kantama oli 2 300 km 500 kg pommikuormalla. Koneen huippunopeus oli 495 km/h. LeO 451:ssa oli kaksi 1 140 hv tehoista Gnome-Rhône 14N48/49 -tähtimoottoria, ja runkorakenne oli vapaasti itsekantava alataso, H-kirjainta muistuttavilla kaksoisperäsimillä. Laskutelineet olivat sisäänvedettävät, mutta perinteistä kannuspyörällistä mallia. ==Lähteet== * Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 ===Viitteet=== Luokka:Lioré et Olivierin ilma-alukset Luokka:Ranskalaiset pommikoneet Luokka:1930-luvun pommikoneet
Osaluku

Osaluku eli tilan osaluku () oli Suomessa maarekisteriin merkityn tilan osuussuhde siihen tilaan tai niihin tiloihin, joista se on muodostettu. Osaluku on eri käsite kuin osakkuusluku tai osuusluku, jolla tarkoitetaan kiinteistön osuutta yhteisiin alueisiin. == Osaluvun määritelmiä == Vuoden 1952 jakoasetuksen 146 §:n mukaan maarekisteriin oli merkittävä ”tilan osuus koko talosta”, ja tämä sama säännös on kirjoitettu vuoden 1977 muutoksessa muotoon ”tilan osaluku”. Vuodelta 1938 olevassa lakiasiain käsikirjassa selitetään, että halkominen tarkoittaa maatilan jakamista määrättyjen osalukujen eli murto-osien perusteella useampiin sekä yksityisoikeudellisesti että kameraalisesti itsenäisiin tiloihin, jolla kullakin on oma rekisterinumero (maarekisterissä), oma manttaali, mikäli sellainen oli emätilalla, ja oma vero. Nykysuomen sanakirjassa osaluku on ”luku, joka ilmaisee tilan suhdetta alkuperäiseen kantatilaan, maakirjataloon”. == Katso myös == * Maakirjatalo == Lähteet == Luokka:Kiinteistöoikeus
Ciro Immobile

Ciro Immobile (s. 20. helmikuuta 1990 Torre Annunziata) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2024–2025 Turkin Superliigassa pelaavaa Beşiktaşia. Immobile on pelipaikaltaan hyökkääjä. Aikaisemmin hän on pelannut muun muassa Pescarassa, Genoassa, Torinossa ja kahdeksan kautta Laziossa sekä kotimaansa lisäksi Saksassa ja Espanjassa. Hän aloitti uransa Juventuksessa. Hän voitti maalikuninkuuden Serie B:ssä vuonna 2012 tehtyään Pescaran riveissä 28 maalia sekä Serie A:ssa vuonna 2014 tehtyään Torinon joukkueessa 22 maalia, vuonna 2018 Lazion pelaajana 29 maalilla, vuonna 2020 tehtyään Laziolle 37 ottelussaan 36 maalia ja 2022 osuttuaan Laziolle 27 kertaa. Hän voitti Italian cupin Lazion joukkueessa vuonna 2019. Immobile on pelannut Serie A:ssa kaikkiaan 353 ottelua ja tehnyt niissä 201 maalia. Saksan Bundesliigassa hän pelasi kaudella 2014–2015 Borussia Dortmundin joukkueessa 24 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Espanjan La Ligassa kahdeksan ottelua ja teki kaksi maalia. Immobile on pelannut Italian maajoukkueessa 57 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän pelasi sekä MM- kilpailuissa 2014 että EM-kilpailuissa 2016 kaksi alkulohko-ottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi Euroopan-mestaruuden voittaneen Italian avauskokoonpanossa kaikki ottelut lukuun ottamatta jatkopaikan kannalta merkityksetöntä viimeistä alkulohko-ottelua ja teki alkulohkossa maalin Turkkia ja Sveitsiä vastaan. == Maalit Italian maajoukkueessa == :Italian maalit mainittu ensin. # Päivämäärä Pelipaikka Vastustaja Lopputulos Kilpailu 1 4.9.2014 Italia 2–0 Ystävyysottelu 2 5.9.2016 Israel 3–1 MM-kilpailujen 2018 karsinnat 3 9.10.2016 Makedonia 3–2 MM-kilpailujen 2018 karsinnat 4 5 12.11.2016 Liechtenstein 4–0 MM-kilpailujen 2018 karsinnat 6 24.3.2017 Italia 2–0 MM-kilpailujen 2018 karsinnat 7 5.9.2017 Italia 1–0 MM-kilpailujen 2018 karsinnat 8 8.9.2019 Suomi 2–1 EM-kilpailujen 2020 karsinnat 9 18.11.2019 Italia 9–1 EM-kilpailujen 2020 karsinnat 10 11 25.3.2021 Italia 2–0 MM- kilpailujen 2022 karsinnat 12 31.3.2021 Liettua 2–0 MM-kilpailujen 2022 karsinnat 13 4.6.2021 Italia 4–0 Ystävyysottelu 14 11.6.2021 Italia 3–0 EM- kilpailut 2021 15 16.6.2021 Italia 3–0 EM-kilpailut 2021 16 15.6.2023 Italia 1–2 Kansojen liiga 17 9.9.2023 Italia 1–1 EM-kilpailujen 2024 karsinnat == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fredrik Sovelius

Fredrik Sovelius (9. heinäkuuta 1822 Raahe – 20. maaliskuuta 1897 Raahe) Viitattu 6.3.2017) oli raahelainen kauppias ja laivanvarustaja. Hänen appensa Zachris Franzén jätti hänelle perinnöksi Johan Langin kauppahuoneen ja sen laivat. Näin Soveliuksesta ja hänen veljestään Henrik Soveliuksesta tuli 1870-luvulla merkittäviä laivanvarustajia. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1869.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 66 Fredrik Soveliuksen vanhemmat olivat raatimies, kauppias, laivanvarustaja Fredrik Mattsinpoika Sovelius (k. 1837) ja Catharina Frieman. Hän kävi Oulun triviaalikoulun, oli kahden vuoden ajan harjoittelijana Fiskarsin rautaruukin konttorissa Etelä-Suomessa ja opiskeli sitten liikealaa ulkomailla. Suomeen paluun jälkeen Sovelius suoritti perämiehen ja merikapteenin tutkinnot ja oli sitten lähes kymmenen vuotta eri aluksilla perämiehenä ja päällikkönä.BiografiaSampo : Fredrik Sovelius Vuonna 1849 Sovelius meni oululaisen kauppaneuvos Zachris Franzénin omistaman ja tämän raahelaisen apen Johan Langin perustaman Johan Langin kauppaliikkeen ja varustamon palvelukseen. Hän meni myös naimisiin Franzénin tyttären Johanna Margaretan kanssa. Franzénin sairastuttua Soveliuksesta tuli liikkeen johtaja ja Franzénin kuoltua vuonna 1852 hän toimi kuolinpesän selvittäjänä lunastaen muilta perillisiltä näiden omistusosuudet Johan Langin kauppaliikkeeseen ja varustamoon. Samassa yhteydessä kauppaliike luopui useiden rautaruukkien, maatilojen ja sahojen omistuksesta. Vuodesta 1859 alkaen Langin toiminimi oli kokonaan Soveliuksen omistuksessa. Sovelius aloitti Krimin sodan päättymisen jälkeen uusien purjelaivojen rakentamisen korvatakseen sodan aiheuttamat menetykset. Hän rakennutti kaikkiaan kaksikymmentä purjelaivaa ja vuonna 1872 Langin varustamon laivojen vetoisuus oli yhteensä 3 000 lästiä. Fredrik Soveliuksella oli osuuksia myös isänsä perustamassa ja veljiensä hallitsemassa varustamossa. Vuonna 1858 Sovelius oli mukana perustamassa Raaheen olutpanimoa, jossa käytettiin baijerilaista pohjahiivamenetelmää. Hän oli mukana myös vuosina 1874–1900 toimineessa Pattijoen höyrypolttimossa ja 1875 perustetussa lyhyen aikaa toimineessa Oulun tulitikkutehtaassa. Vuonna 1875 Sovelius perusti Pattijoelle Kesälän tilalle tiilitehtaan, joka myytiin hänen kuoltuaan. Soveliuksen poika Fredrik Oscar Sovelius (1855–1896) tuli Johan Langin kauppaliikkeen johtoon ja hänen kuoltuun 1896 liikkeen hoitajaksi tuli hänen leskensä Rosa Sovelius (1857–1928). Johan Langin liike harjoitti Raahessa tukkukauppaa aina 1930-luvulle saakka. Fredrik Sovelius oli naimisissa 1850–1857 Johanna Margareta Franzénin (k. 1857) kanssa ja vuodesta 1891 ruotsalaisen Ebba Katinka Ljunggrenin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Jääpallon SM-kilpailu 1912

Vuoden 1912 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kuusi joukkuetta, helsinkiläiset HIFK, HJK ja KIF, sekä viipurilaiset Reipas, Viipurin IFK ja Viipurin SLU. HJK, KIF ja VSLU osallistuivat kilpailuun ensimmäistä kertaa. Loppuotteluun selvisivät suurin ennakkosuosikki HIFK, joka oli voittanut kaksi edellistä SM-kultaa, sekä kilpailujen ensikertalainen Suomen Lyseoiden Urheilijat. Loppuottelu pelattiin Helsingissä. SLU johti ottelua erätauolla 2-3, mutta lopulta HIFK voitti ottelun maalein 10-3. == Alkuerät == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Raportti Helsingin IFK 21–0 Helsingin Jalkapalloklubi Suomen Urheilulehti 8.2.1912 Viipurin IFK 8–3 Viipurin Reipas Suomen Urheilulehti 8.2.1912 == Välierät == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Raportti Helsingin IFK 12–0 Kronohagens IF Suomen Urheilulehti 15.2.1912 Viipurin SLU 7–7 Viipurin IFK Suomen Urheilulehti 15.2.1912 Uusintaottelu Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Raportti Viipurin SLU 11–4 Viipurin IFK Suomen Urheilulehti 22.2.1912 == Loppuottelu == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Raportti Helsingin IFK 10–3 (2–3) Viipurin SLU Suomen Urheilulehti 14.3.1912 == Lopulliset sijoitukset == Sija Joukkue 1\. Helsingin IFK 2\. Viipurin SLU 3.–4. Viipurin IFK 3.–4. Kronohagens IF 5.–6. Helsingin Jalkapalloklubi 5.–6. Viipurin Reipas == Mestarijoukkue == HIFK:n mestarijoukkue: Birger Ehrnrooth, Anders Skogström, Axel Lund, Walter Sjöholm, Knut Lund, Raoul Winter, Viking Hulldén, Gabriel von Bonsdorff, Ivar Sundman, Walter Horn, Gunnar Mangström.Finskt Idrottsblad 15.2.1912, sivu 3 == Lähteet == Luokka:Jääpallon Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1912 jääpallo
Axel Spoof

Axel Reinhold Spoof (3. maaliskuuta 1845 Turku – 16. toukokuuta 1930 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. Axel Spoofin vanhemmat olivat merikapteeni Otto Reinhold Spoof ja Maria Sofia Augusta Myrén. Hänen puolisonsa vuodesta 1879 oli Mathilda Catharina Conradi. Heidän tyttärestään Katarina (Karin) Augusta Spoofista (s. 1880) tuli sisä- ja hermotauteihin erikoistunut lääkäri. Axel Spoof tuli ylioppilaaksi 1862 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1866 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1872. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1874. Spoof hoiti valmistuttuaan väliaikaisia lääkärintehtäviä ja toimi sitten lääkärinä Hangossa 1875–1876 ja Turussa vuodesta 1876, Turkin sodassa hän toimi kirurgina 1877–1878. Turun ensimmäinen kaupunginlääkäri Spoof oli 1892–1915. Hän oli kaupungissa myös kunnallinen ja seurakunnallinen luottamusmies ja Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905. Spoof julkaisi väitöskirjansa ohella myös useita muita tutkimuksia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 100 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Axel Spoof Kansallisbiografiassa (Maksullinen artikkeli) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet‎ Luokka: Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Operaatio Flavius

Operaatio Flavius oli Britannian erikoisjoukkojen Special Air Servicen (SAS) operaatio Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) terroristeja vastaan 6. maaliskuuta 1988. IRA:n jälkikäteen ilmoittaman määritelmän mukaan Danny McCann, Mairead Farrell ja Sean Savage olivat "aktiivisia vapaaehtoisia". He olivat aseettomina Gibraltarilla, kun SAS-joukot ampuivat Farrelliin viisi luotia, McCanniin neljä ja Savageen ainakin 16. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi Britannian valtion syylliseksi liialliseen voimankäyttöön. == Lähteet == Luokka:1988 Luokka:Gibraltarin historia
Gustaf Adolf Spåre

Gustaf Adolf Spåre (8. maaliskuuta 1816 Pirkkala – 4. helmikuuta 1878 Pirkkala) oli suomalainen kruununvouti ja kollegiasessori. Spåre suoritti tuomarintutkinnon 1838 ja sai varatuomarin arvon 1841. Hän omisti Pirkkalassa Valkilan tilan. Hän oli valtiopäivämies aatelissäädyssä 1863–1864. Viitattu 16.9.2012. Spåre julkaisi teoksen Biografiska anteckningar om Senatens för Finland ledamöter och tjenstemän (1863, uusi laitos 1878).Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. Gustaf Adolf Spåren veli oli juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies Karl Vilhelm Spåre.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Vilhelm Spåre. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 16.12.2020. Liike- ja valtiopäivämies Gustaf Emil Alfons Spåre oli Gustaf Adolf Spåren ja tämän puolison Emilia Natalia von Knorringin poika.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Spåre Gustaf Emil Alfons Viitattu 21.6.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Yökkö

Yökkö voi tarkoittaa seuraavia asioita: * yökkö, lepakkolaji * yökkö(set), perhosheimo * yökkö, slangisana sairaalassa tai muussa hoitopaikassa yöaikaan töissä olevasta hoitajasta.
Maavero

Maavero oli Suomessa keskiajalta vuoteen 1924 käytössä ollut vero, joka määräytyi eri aikoina erilaisten säädösten mukaan ja jolla oli yhteyttä maanluontoihin. == Maavero Suomessa == Maaverot olivat ennen pääasiallinen verotuksen muoto ja vielä 1800-luvun alussa valtion päätulonlähde Suomessa. Maavero syntyi erilaisista henkilökohtaisista maksuista silloin, kun henkilön maksukyvyn perusteena oli hänen maaomaisuutensa. Kustaa Vaasan aikana laadittiin erityiset luettelot eli maakirjat, ja näihin merkittiin pitäjittäin, mitä veroa ja minkä perusteiden mukaan tilan oli maksettava maaveroa. Tällä tavalla määrätty vero sai nimekseen vanha maakirjavero. 1600-luvulla säädettiin eri aikoina ja eri tarkoituksiin alun perin tilapäisiksi tarkoitettuja veroja suoritettaviksi tiloilta vanhan maaveron lisäksi. Kun myös nämä verot jäivät pysyviksi, niistä syntyi maaveroon lisä, joka sai nimekseen manttaalivero. Molemmat verot yhdessä muodostivat vielä 1900-luvun alussa niin sanotun vakinaisen maaveron. Maavero oli alkujaan hyvin raskas, mutta maanviljelyksen edistyessä verorasitus lieventyi. Se oli kuitenkin vielä 1900-luvulla hyvin epätasainen verotusmuoto, koska veron perusteena oli muuttumattomasti itse maaomistus. Lisäksi säteritilojen ja rälssitilojen ei tarvinnut maksaa maaveroa lainkaan, ja myös useat pappissäädylle kuuluneet tilat olivat vähitellen saavuttaneet verovapauden. Vero kohdistuikin pääosin talonpoikiin. Vuonna 1908 erilaiset maaverot tuottivat Suomen valtiolle tuloa noin 3,5 miljoonaa markkaa, kun taas pelkästään paloviinavero tuotti samana vuonna noin 7,6 miljoonaa markkaa. Maaverot lakkautettiin Suomessa vuoden 1925 alusta.Laki eräiden maaverojen lakkauttamisesta. Annettu 29. marraskuuta 1924. == Katso myös == * Manttaali * Verotuksen historia Suomessa * Taille == Lähteet == Luokka:Historialliset verot
Gibraltarin laivue

Gibraltarin laivue ( ) on Gibraltarille sijoitettu brittilaivaston laivue. Sen tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet HMS Scimitar ja HMS Sabre sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä. Laivue muutti uusiin tiloihin Old Boathouseen vuonna 2011. Laivue ei suorita merivalvontaa siviliasioissa, mutta puuttuu aluevesien loukkauksiin esimerkiksi silloin, kun espanjalaiset kalastusalukset tulevat liian lähelle Gibraltaria. Keväällä 2012 kiista kalastusalueiden rajoista johti uhitteluun, jossa espanjalaiset Guardia Civil -alukset saattoivat kalastusaluksia ja Gibraltarin laivue saapui paikalle, mutta tyytyi lopulta tarkkailemaan ja kuvaamaan espanjalaisia. Aluevesien partioinnin lisäksi laivue järjestää tarvittaessa tärkeille Britannian omille aluksille saattajan. University Royal Naval Unit (URNU) lähettää vuosittain kolme opiskelijaa kahden viikon tutustumisjaksolle Gibraltarin laivueeseen. Laivue perustettiin vuonna 1985, kun viimeinen ilmavoimien meriyksikkö () lakkautettiin ja veneet Sunderland and Stirling siirrettiin ilmavoimilta merivoimille. Alukset vaihtoivat nimeä mutta jatkoivat palvelusta Gibraltarilla. Vuonna 1991 ne korvattiin uusilla. P2000-luokan partioaluksilla. Syyskuun 9. päivän iskujen jälkeen alustyyppiä vaihdettiin. == Lähteet == Luokka:British Forces Gibraltar Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat