EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Painovoimagradienttivakautus

Painovoimagradienttivakautus () on satelliittien vakautusmenetelmä, jossa vakautus tapahtuu satelliitin massajakauman ja taivaankappaleen painovoimakentän avulla. Menetelmän etuna erilaisiin aktiivisiin vakautusmenetelmiin (esim. propulsiojärjestelmät ja reaktiopyörät) nähden on sen tekninen yksinkertaisuus. Vakautusmenetelmän toimintaperiaate perustuu kierrettävän kappaleen käänteiseen neliöön heikkenevään painovoimaan, minkä seurauksena satelliitin eri osiin saadaan vaikuttamaan merkittävästi erilainen painovoima, jos ne ovat tarpeeksi kaukana toisistaan. Näin ollen esimerkiksi pitkän puomin päihin asennetuista massoista koostuvan satelliitin taivaankappaletta lähempään massaan kohdistuu voimakkaampi painovoimavaikutus, ja se hakeutuu kohti taivaankappaleen pintaa. Luokka:Avaruustekniikka
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut

Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut () ovat vuosittain alle 22- ja alle 19-vuotiaille urheilijoille järjestettävät arvokilpailut. Kilpailut järjestää Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). == Historia == Ensimmäisen kerran nuorten maailmanmestaruusmitaleista kilpailtiin vuonna 1967. Tuolloin kilpailut järjestettiin miesten maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä, lukuun ottamatta olympiavuosia. Kilpailut siirrettiin naisten maailmanmestaruuskilpailujen yhteyteen vuonna 1984. Nuorten kilpailuista tuli oma erillinen tapahtumansa vuonna 1989. Alle 19-vuotiaiden sarja lisättiin kilpailuihin vuonna 2007. == Järjestämispaikat == Vuosi Kaupunki Maa Huom. 1967 Altenberg 1968 Luleå 1969 Zakopane 1970 Östersund 1971 Hämeenlinna 1972 Linthal 1973 Lake Placid 1974 Minsk 1975 Antholz 1976 Minsk 1977 Vingrom 1978 Hochfilzen 1979 Ruhpolding 1980 Sarajevo 1981 Lahti 1982 Minsk 1983 Anterselva 1984 Chamonix 1985 Egg am Etzel 1986 Falun 1987 Lahti 1988 Chamonix 1989 Voss 1990 Sodankylä 1991 Galyatető 1992 Canmore 1993 Ruhpolding 1994 Osrblie 1995 Andermatt 1996 Kontiolahti 1997 Forni Avoltri 1998 Valcartier 1999 Pokljuka 2000 Hochfilzen 2001 Hanty-Mansijsk 2002 Ridnaun 2003 Kościelisko 2004 Haute Maurienne 2005 Kontiolahti 2006 Presque Isle 2007 Martell 2008 Ruhpolding 2009 Canmore 2010 Torsby 2011 Nové Město na Moravě 2012 Kontiolahti 2013 Obertilliach 2014 Presque Isle 2015 Raubitš 2016 Cheile Grădiștei 2017 Osrblie Siirrettiin pois Ostrovista Venäjän dopingskandaalin vuoksi. 2018 Otepää 2019 Osrblie 2020 Lenzerheide 2021 Obertilliach 2022 Soldier Hollow 2023 Štšutšinsk 2024 Otepää 2025 Östersund 2026 Arber Nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Jean-Clair Todibo

Jean-Clair Todibo (s. 30. joulukuuta 1999 Cayenne) on ranskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Todibo edustaa kaudella 2024–2025 Englannin Valioliigassa pelaavaa West Hamia lainasopimuksella ranskalaisesta OGC Nicesta.https://www.transfermarkt.com/jean-clair-todibo/profil/spieler/605184 Todibo pelasi kotimaansa Toulousessa syyskaudella 2018 kymmenen Ligue 1:n ottelua, ja teki yhden maalin. Hän siirtyi espanjalaisseura FC Barcelonaaan tammikuussa 2019. Hän pelasi seuraavan vuoden aikana Barcelonassa neljä ottelua Primera Divisiónissa ja yhden pelin Mestarien liigassa. Tammi- kesäkuussa 2020 hän pelasi lainalla Saksan Bundesliigan Schalke 04:ssä kaikkiaan kahdeksan liigaottelua. Seuraavalla kaudella hän oli lähes neljä kuukautta lainalla portugalilaisessa Benficassa, mutta pelasi vain kaksi cup- ottelua. Todibo pelasi kevätkaudella 2021 Nicessa lainasopimusella 15 Ligue 1:n ottelua, ja teki yhden maalin. Hän siirtyi Niceen vakituisesti 8,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Seuraavalla kaudella hän pelasi 36 Ranskan pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 34 ottelua Ligue 1:ssä ja yhdeksän peliä Mestarien liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 30 liigaottelua. Kauden 2024–2025 hän pelaa lainalla Englannin Valioliigan West Hamissa. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 Todibo pelasi Ranskan joukkueen avauskokoonpanossa alkulohko-ottelussa Malia vastaan noin puoli tuntia. Ensimmäisen ottelunsa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ystävyysottelussa Saksaa vastaan syyskuussa 2023. Ensmmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Gibraltaria vastaan saman vuoden marraskuussa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahopelto

Ahopelto on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Ahopelto (s. 1984), iskelmälaulaja * Erik Ahopelto (s. 1996), jääkiekkoilija * Pauli Ahopelto (s. 1969), kuvataiteilija * Timo Ahopelto (s. 1975), pääomasijoittaja
Demokratia (mytologia)

Demokratia () oli antiikin Kreikassa demokratian eli kansanvallan henkilöitymä tai jumalatar, joka kuvattiin nuorena naisena. Demokratian hahmo ja kultti luotiin Ateenassa poliittisin tarkoitusperin oletettavasti 300-luvun eaa. lopulla. Demokratia käsitteenä alkoi muotoutua 400-luvulla eaa. Kreikkalaiseen tapaan tärkeälle käsitteelle muodostettiin ajan kuluessa personifikaatio eli henkilöitymä, jota alettiin käyttää taiteessa. Demokratia esiintyi hahmona kreikkalaisessa komediassa Heniokhoksella, sekä Aristofaneella näytelmissä Akharnalaiset ja Linnut.Heniokhos fr. 556; Aristofanes: Akharnalaiset 618, Linnut 1570. Varhaisin tunnettu kuvallinen esimerkki on Kritiaan haudasta vuodelta 403 eaa. Siihen oli kuvattu sekä Demokratia että oligarkian henkilöitymä Oligarkia. Zeuksen stoassa kerrotaan olleen Eufranorin tekemä seinämaalaus, jossa esiintyivät Demokratia, Demos (”Kansa”) ja Theseus. Peloponnesolaissodan päättymistä seuranneen lyhyen oligarkian kauden jälkeen palautettu demokratia otettiin Ateenassa ilmeisesti entistä vakavammin. Varsinainen Demokratian kultti tunnetaan kaupungista varmuudella noin 330-luvulta eaa. Agoralla oli Demokratian patsas, jonka oletettu jalusta on löytynyt. Demokratiaa palvottiin kaupungissa ilmeisesti yhdessä Tykhen (”Onni”) ja Eirenen (”Rauha”) kanssa. Näille oli omistettu yhteinen päivä Boedromion-kuussa, mahdollisesti kuun 12. päivä, jolloin juhlittiin kaupungin vapauttamista. Piirtokirjoituksissa mainitaan jumalattarelle suoritetut uhrit. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret Luokka:Antiikin Kreikan politiikka
Barathron

Barathron (, myös , ”Kuoppa”) oli antiikin ajan Ateenassa syvä kuoppa, johon rikolliset ja teloitettujen ruumiit heitettiin. Se sijaitsi Keiriadain demoksessa kaupungin luoteisosassa kaupunginmuurien ulkopuolella.Platon: Valtio 439e; Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Themistokles 22; Ksenofon: Hellenika 1.7.20. Varhaisin maininta Barathronista on persialaissotien ajalta 400-luvun eaa. alkupuolelta, jolloin ateenalaiset heittivät sinne Dareioksen lähettiläät, ja sitä käytettiin vielä ainakin 300-luvulla eaa. Pyövelistä käytettiin nimitystä ”se joka on kuopan reunalla” ().Herodotos: Historiateos 7.133; Ksenofon: Hellenika 1.7.21. Spartassa Ateenan Barathronia vastasi Kaiadas.Suda, . == Lähteet == Luokka:Antiikin Ateena
Diakria

Diakria (, ), myös Epakria (, ) tai Hyperakria (, ) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen koillisosan vuoristoisen alueen nimitys Kreikassa. Diakria sijaitsi koilliseen Attikan tasangosta ja käsitti Parnes- ja Pentelikon-vuorten ja meren välisen alueen. Siihen kuului oletettavasti myös rannikko etelään aina Brauroniin saakka. Diakrian ainoa tasaisempi alue oli Marathonin tasanko, joka avautui merelle. Alueen koillispäässä sijaitsee vuori, joka on todennäköisesti sama kuin antiikin Felleus. Ateenalaiset ottivat sen nimen käyttöön mistä tahansa kallioisesta vuoresta, joka sopi vuohien laiduntamiseen. Epakria joko vastasi nimenä Diakriaa tai oli enemmän siellä sijainneen kyläkunnan tai muun asutuksen nimi. Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Epakria oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin synoikismoksessa, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Myytillä ei kuitenkaan välttämättä ole juurikaan historiallisia perusteita. Diakrian asukkaista käytettiin etnonyymejä Diakreis ja Diakrioi (), ja joskus myös nimeä Hyperakrioi (), koska nämä asuivat vuorten toisella puolella kaupungista katsottuna. Nämä ”vuoristolaiset” olivat köyhempää kansaa verrattuna tasankojen vauraampaan väkeen. Tällä oli merkitystä Ateenan 500-luvun eaa. puolueriidoissa, ja Peisistratos nousi näiden avulla Ateenan tyranniksi vuonna 561 eaa.Herodotos: Historiateos 1.59; Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Solon 13. == Lähteet == Luokka:Antiikin Attika
Kaiadas

Kaiadas (, ) tai Keadas (, ) oli antiikin ajan Spartassa syvä rotko tai halkeama, johon heitettiin kuolemaantuomitut rikollisetThukydides: Peloponnesolaissota 1.134; Strabon: Geografia 8; Pausanias: Kreikan kuvaus 4.18.4; Suda, . sekä perinteisen käsityksen mukaan myös elinkelvottomiksi todetut lapset. Se sijaitsi Taygetos-vuorella. Kaiadas on tulkittu samaksi kuin niin kutsuttu Trýpin luola Trýpin kylän lähellä, noin kymmenen kilometriä nykyisestä Spártista länteen Kalamátaan johtavan tien varrella. Luola on noin 50 metriä pitkä kallionhalkeama ja vastaa monin tavoin antiikin aikaisia kuvauksia Kaiadaksesta. Sieltä on löydetty muun muassa ihmisten luita. Luut ovat kuitenkin enimmäkseen aikuisten luita, ja ainoastaan yksi luuranko kuuluu noin 10-vuotiaalle lapselle. Tämän perusteella on kyseenalaistettu, heitettiinkö Kaiadakseen todella myös lapsia. Kaiadas mainitaan muun muassa sotapäällikkö Pausaniaan tapauksessa, sillä spartalaiset olivat aikeissa heittää tämänkin ruumiin Kaiadakseen, mutta päättivät lopulta haudata sen.Thukydides: Peloponnesolaissota 1.134. Herodotos mainitsee spartalaisten heittäneen Dareioksen lähettiläät kaivoon,Herodotos: Historiateos 7.133. mutta tätä ei yhdistetä missään Kaiadakseen. Ateenassa Kaiadasta vastasi Barathron. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Lakonia Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Kreikan luolat Luokka:Sparta
Kavoúri

Kavoúri (), antiikin Zoster (), on niemi Attikan niemimaan lounaisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee jotakuinkin Pireuksen ja Soúnion (antiikin Sunion) niemen puolessa välissä. Nykyisin sillä sijaitsee Vouliagménin kaupunki, ja sen alue kuuluu Vári-Voúla-Vouliagménin kuntaan. Kavoúrin niemi on Ymittós- vuoren (Hymettos) jatke, joka työntyy Saroninlahteen. Niemellä on kolme kärkeä, joista läntinen tunnetaan nimellä Megálo Kavoúri (”Suuri Kavoúri”) ja keskimmäinen nimellä Mikró Kavoúri (”Pieni Kavoúri”). Antiikin aikana nimi Zoster viittasi ilmeisesti lähinnä jälkimmäiseen, joka on niemenkärjistä uloin. Sillä sijaitsee nykyisin Vouliagménin Laimóksen kaupunginosa. Sen itäpuolelle muodostuu lahti, jonka rannalla on Vouliagménin keskusta. Saroninlahdessa niemenkärjen edustalla sijaitsee pieni Flévesin saari. Kreikkalaisessa mytologiassa Zoster oli paikka, jossa Leto alkoi hellittää vyötään valmistautuessaan synnyttämään Apollonin, mikä tapahtui myöhemmin Deloksella. Antiikin aikana niemi oli Halai Aiksonideen demoksen aluetta. Siellä oli Athenelle, Apollonille, Artemiille ja Letolle omistettu alttari sekä Apollon Zosterin temppeli, jonka varhaisin vaihe on ajoitettu noin vuoteen 500 eaa. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty myös varhaisen helladisen kauden asutuksen jäänteitä sekä linnoitteita Ptolemaios II:n ja Khremonideen sodan ajalta vuosilta 267–261 eaa. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Attikassa Luokka:Kreikan niemet ja niemimaat Luokka:Vári-Voúla-Vouliagméni
Leipsydrion

Leipsydrion (, ) oli antiikin aikainen asutus ja linnoitus Attikassa Kreikassa lähellä Ateenaa. Se sijoitetaan Parnes-vuoren etelärinteeseen Attikan tasangon pohjoislaidalle, jonkin verran ylärinteeseen Paionidain demoksesta. Leipsydrionin nimi tarkoitti ”vedetöntä” tai ”vähävetistä” (< ). Sitä ei luettu Attikan demosten joukkoon. Alkmaionidit linnoittivat Leipsydrionin vuonna 514 eaa. Hipparkhoksen murhan jälkeen yrittäessään vapauttaa Ateenan peisistratidien eli Peisistratoksen suvun tyranniasta. Yritys kuitenkin epäonnistui, ja peisistratidit saivat vallattua linnoituksen.Herodotos: Historiateos 5.62; Aristoteles: Ateenan valtiomuoto 19.3. Parnes-vuoren eli nykyisen Párnithan etelälaidalta Korakofolézan (Κορακοφολέζα, 580 metriä) huipulta on löydetty linnoitteiden jäänteitä, jotka on ajoitettu 300-luvulle eaa. Paikalla on säilynyt kahden metrin paksuista muuria noin 1,2 metrin korkeudelta. Ne on paremman puutteessa yhdistetty Leipsydrioniin. == Lähteet == Luokka:Antiikin Attika Luokka:Arkeologiset kohteet Attikassa
Työväen tietokirja

Työväen tietokirja – työläisille välttämättömiä tietoja valtiollisista ja yhteiskunnallisista asioista on vuonna 1922 julkaistu suomalainen yhteiskunnallisia aiheita käsittelevä hakuteos, jonka toimittivat sosiaalidemokraattista työväenliikettä edustaneet henkilöt. Sen oli tarkoitus tarjota julkisessa elämässä käsitellyistä yhteiskunnallisista ja poliittisista aiheista helppokäyttöistä sekä työläisten tarpeita ja ”työväen ajatustapaa” vastaavaa tietoa, jota muu tietokirjallisuus ja koululaitos eivät tarjonneet. Teoksen kustansi Työväen Sanomalehti Oy.Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: 100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan, s. 66–67. Paasilinna, Helsinki 2014. Työväen tietokirja sisältää 97 artikkelia, joiden aiheet liittyvät yhteiskuntaan, historiaan ja Suomen poliittiseen järjestelmään. Teoksen julkaisun taustalla olivat sekä kansansivistykselliset että aatteelliset pyrkimykset. Toimituskuntaan kuuluivat Hannes Ryömä, Väinö Voionmaa, Väinö Hupli, Lauri af Heurlin ja Taavi Tainio, joista kaikki olivat SDP:n tärkeitä vaikuttajia ja kaikki paitsi af Heurlin myös kansanedustajia. Toimitussihteerinä oli aluksi Hupli ja myöhemmin Roope Tuhti. Artikkeleiden kirjoittajiin kuuluivat muun muassa Mikko Ampuja, J. W. Keto, Matti Paasivuori, Miina Sillanpää, Hjalmar Eklund, V. J. Kostiainen, Hulda Salmi, Svante Lehtonen , J. E. Janatuinen ja Heikki Laakso. Kustannusyhtiö Tammi julkaisi vuonna 1951 Työväen tietokirjasta uudistetun laitoksen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Yleiset tietoteokset Luokka:Vuoden 1922 kirjat Luokka:Suomalainen työväenkulttuuri
Paralia (Attika)

Paralia (, ”Rannikko”) tai Paralos () oli antiikin Attikan alue, joka käsitti nimensä mukaisesti Attikan niemimaan eteläosan rannikkoalueet. Se ulottui lännestä Zosterin niemeltä etelään Sunionin niemelle ja sieltä koilliseen Brauroniin saakka. Joskus nimellä viitattiin koko alueeseen Hymettos-vuoren itäpuolella. Paralia oli yksi Attikan viidestä maantieteellisestä pääalueesta Thriasian ja Ateenan tasankojen sekä Diakrian ja Mesogaian ohella. Paralian alue oli kukkulaista ja karua, mutta siellä sijaitsivat Laureionin hopeakaivokset. Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. nimi sai teknisemmän merkityksen, sillä yksi Attikan demosten trittys-jaossa käytetystä kolmesta alueesta oli myös nimeltään Paralia. Siihen kuului demoksia myös maantieteellisen Paralian ulkopuolelta muun muassa läntisestä ja koillisesta Attikasta. Klassisella kaudella Paralian kymmeneen trittykseen kuului yhteensä 46 demosta. == Lähteet == Luokka:Antiikin Attika
Paralos

Paralos (, ) voi viitata seuraaviin: * Paralos (400-luku eaa.), Perikleen nuorempi aviollinen poika * Paralos (300-luku eaa.), Herakleia Minoan hallitsija Karthagon alaisuudessa * Paralia eli Paralos, alue antiikin ajan Attikassa
Tetrakomoi

Tetrakomoi (, myös ) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen osa Kreikassa. Se käsitti neljä demosta Attikan lounaisrannikolla. Ne olivat Pireus, Faleron, Thymaitadai ja Ksypete. Tetrakomoi oli mainitun neljän kylän yhteenliittymä jo esihistoriallisella ajalla. Ainakin historiallisella ajalla sen merkitys oli pääasiassa uskonnollinen, ja sitä yhdisti Herakleen kultti ja tälle omistettu pyhäkkö Tetrakōmon Hērakleion. Tähän liittyi omat juhlat ja kisat, joissa kilpailtiin urheilussa, laulussa ja tansissa. Ne järjestettiin vielä ainakin klassisen kauden lopulla vuonna 330/329 eaa. Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Tetrakomoi oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin synoikismoksessa, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Myytillä ei kuitenkaan välttämättä ole juurikaan historiallisia perusteita. Kleistheneen uudistuksissa vuonna 508 eaa. Tetrakomoin demokset jaettiin ilmeisesti tarkoituksella eri fyleihin vanhojen klikkien purkamiseksi. Tämän jälkeen Pireus ja Thymaitadia kuuluivat Hippothontis-fyleen, Faleron Aiantis-fyleen ja Ksypete Kekropis-fyleen. Tetrakomoi säilyi tämän jälkeen mahdollisesti sen Hippothontis-fylen trittyksen nimenä, johon Pireus ja Thymaitadia kuuluivat. == Lähteet == Luokka:Antiikin Attika
Tetrapolis (Attika)

Tetrapolis (, ”Nelikaupunki”) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen osa Kreikassa. Se käsitti neljä demosta Attikan koillisosassa. Ne olivat Marathon, Oinoe, Probalinthos ja Trikorythos. Tetrapoliin nimi käsitettiin alun perin ilmeisesti erisnimeksi, joka tarkoitti yhtä kaupunkia, joka on muodostettu neljästä osasta (”Nelikaupunki”); ei neljää erillistä kaupunkia (”Neljä kaupunkia”). Se oli ilmeisesti luotu jonkinlaisena sympoliteiana jo hyvin varhaisina aikoina. Tetrapoliin kansalaisista käytettiin demonyymiä Tetrapoleus (). Sillä oli oma hallinto sekä omat kultit ja syntymyytti. Klassisen kauden ateenalaiset katsoivat, että Tetrapolis olisi varhaisina aikoina ollut jopa itsenäinen polis eli kaupunkivaltio. Tälle ei kuitenkaan ole nykynäkemyksen mukaan perusteita, sillä koillisen Ateenan alueelta ei ole tehty tähän viittaavia arkeologisia löytöjä ennen noin vuotta 800 eaa. Näin ajatus Tetrapoliista varsinaisena poliksena on saattanut syntyä vasta 600–500-luvuilla eaa., ja se on mahdollisesti syntynyt tuonaikaisten maantieteeseen perustuneiden Ateenan puolueriitojen seurauksena. Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Tetrapolis oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin synoikismoksessa, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Erään nykyaikaisen teorian mukaan prosessi olisi ollut pidempi, ja Tetrapolis olisi yhdistetty Ateenaan viimeisten alueiden joukossa vasta noin 600-luvulla eaa., samoin kuin esimerkiksi Eleusis. Yhtä mahdollista on kuitenkin sekin, ettei myytillä ole juurikaan historiallisia perusteita. Ajan kuluessa Tetrapolis-nimi jäi pois käytöstä joko synoikismoksen seurauksena tai muutoin alueen tultua kiinteämmin osaksi Ateenaa. Sen osista tuli neljä erillistä demosta. Kleistheneen uudistuksissa noin 508 eaa. Tetrapoliin demokset jaettiin ilmeisesti tarkoituksella eri fyleihin vanhojen klikkien purkamiseksi. Tämän jälkeen Probalinthos kuului Pandionis-fyleen, kun muut kolme demosta kuuluivat Aiantis-fyleen. == Lähteet == Luokka:Antiikin Attika
Kynósoura (Attika)

Kynósoura (), antiikin Kynosura ( tai Kynosoura, ”Koiranhäntä”; ), on niemi Attikan itärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee nykyisen Marathónaksen kunnan alueella. Niemi on kapea ja kiemurainen ja saanut nimensä koiranhäntää muistuttavasta ulkonäöstään. Se toimii eräänlaisena luonnollisena aallonmurtajana Marathónaksenlahdelle. Niemi on suojeltu osana Schiniáksen kansallispuistoa ja Natura 2000 -aluetta. == Lähteet == Luokka:Kreikan Natura- alueet Luokka:Kreikan niemet ja niemimaat Luokka:Marathónas
Kynósoura

Kynósoura (), antiikin Kynosura ( tai Kynosoura, ”Koiranhäntä”; ), voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Kynósoura, niemi Attikan itärannikolla * Kynósoura, niemi Salamiin saaren itäpäässä * Kynosura, yksi Spartan neljästä vanhasta kylästä == Lähteet ==
Selma Des Coudres

Selma Des Coudres o.s. Plawneek, latv. Pļavnice, (2. tammikuuta 1883 Riika – 4. tammikuuta 1956 Fürstenfeldbruck) oli latvialaissyntyinen, Saksassa uransa luonut taidemaalari. Hänen edustamansa tyylisuunnat olivat art nouveau, ekspressionismi ja japonismi.http://www.descoudres.de/selma-vita.html Selma Des Coudresin isä oli menettänyt omaisuutensa tulipalossa, ja perhe eli köyhyydessä. Hänen äitinsä, joka oli opiskellut nuorena piirtämistä, rohkaisi tytärtään taiteelliselle uralle. Hän pääsi Elise Jung-Stillingin pitämään yksityiseen taidekouluun. Vuonna 1903 hän sai stipendin, joka mahdollisti hänelle opettajaopinnot. Opettamisen ohella hän kävi Vilhelms Purvitisin ja Janis Rozentālsin yksityistunneilla opiskelemassa taidetta. Vuosien 1909 ja 1917 välillä Des Codresilla oli useita yhteisnäyttelyitä Riiassa aikansa johtavien balttitaiteilijoiden kanssa. Hän sai tuohon aikaan merkittävän 1 500 ruplan stipendin joka mahdollisti hänellä koulujen kesäkuukausien aikana maalausmatkoja Baijeriin. Vuonna 1919 Des Coudres muutti lopullisesti Saksaan Fürstenfeldbrukiin. Hän solmi siellä avioliiton taidemaalari Adolf Des Coudresin kanssa vuonna 1921. Aviomies oli vaimoaan kaksikymmentä vuotta vanhempi. Saksassa oli tuohon aikaan hyperinflaatio, jonka johdosta pariskunta menetti omaisuutensa. Des Coudres jäi leskeksi vuonna 1924. Köyhyyden vuoksi Des Coudres maalasi nyt sitä, mitä ostava yleisö häneltä halusi: kukka- asetelmia ja muotokuvia. Tämän jälkeen hän oli perustamassa asuinpaikkakuntansa taideseuraa, jonka johtajana hän toimi. Vuonna 1933 valtaantulleet kansallissosialistit lopettivat yhdistyksen. Kansallissosialistien valtakaudella Des Coudres eli maalaamalla jälleen muotokuvia ja sota-aikana hän maalasi omaisten pyynnöstä kuolleiden nuorten sotilaiden muotokuvia. Sodan jälkeen hän maalasi paikkakuntaa miehittäneiden yhdysvaltalaisten sotilaiden muotokuvia. Hänen sukulaisensa toivat vuonna 1955 esille hänen töitään ja lähettivät niistä luettelon Kasselin Documenta- näyttelyyn. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Havutikaskuoriainen

Havutikaskuoriainen eli havupuuntikaskuoriainen (Trypodendron lineatum) on kaarnakuoriainen alaheimoon ja tikaskuoriaisten (Trypodendron) sukuun kuuluva laji. Aikuiset havutikaskuoriaiset ovat pituudeltaan 3,0-3,5 mm ja niiden peitinsiivet ovat ruskeanmustat ja pitkittäisjuovaiset. Havutikaskuoriaiset aikuistuvat heinä - elokuussa ja niiden elinkierto on yksivuotinen. Laji pilaa havupuutavaraa kaivamalla pintapuuhun pitkiä tikapuumaisia käytäviä. Havutikaskuoriaisemot istuttavat käytäviin sienirihmastoa jalattomille valkeille toukilleen syötäväksi. Emot pysyttelevät käytäväverkoston suulla säädellen käytäviin pääsevän kosteuden määrää siten, että käytävissä olevan sienirihmaston kasvuolosuhteet pysyvät edullisina. Käytävät eivät ulotu sydänpuuhun, mutta käytävien ympäriltä puuaine mustuu. Käytävien vuoksi vioittunut sahatavara ei kelpaa vientiin, vaikka se on teknisesti kelvollista moniin tarkoituksiin. Havutikaskuoriainen ei vioita eläviä puita vaan se iskee tuoreisiin, juuri kuolleisiin tuulenkaatoihin, kuorelliseen puutavaraan, kantoihin sekä pystyyn kuolleisiin puihin, joissa puun kosteusolot ovat säilyneet sopivina. Laji elää erityisesti varjoisilla paikoilla kasvaneiden juuri kuolleiden mäntyjen, kuusten ja lehtikuusten puuaineessa. Havutikaskuoriainen muistuttaa sen läheistä sukulaista lehtitikaskuoriaista (Trypodendron signatum). Havutikaskuoriaista saalistaa luonnossa ainakin isomuurahaiskuoriainen (Thanasimus formicarius).Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Trypodendron lineatum (striped ambrosia beetle) ] == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Havutikaskuoriainen (Trypodendron signatum) *Metsäntutkimuslaitos (Metla): Havutikaskuoriainen (Trypodendron lineatum) *Viherympäristöliitto (VYL): Havutikaskuoriainen *ITIS: Trypodendron lineatum *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trypodendron lineatum *Bug Guide: Species Trypodendron lineatum - Striped Ambrosia Beetle *Pherobase: Semiochemicals of Trypodendron lineatum, the Striped ambrosia beetle Luokka:Kaarnakuoriaiset
Arjessa

Arjessa Oy on sosiaali- ja hoivapalveluita myyvä yritys. Palveluita tuotetaan noin 1 500 sosiaali-, terveys-, opetus- ja kasvatusalan ammattilaisen voimin. Arjessa on osa Humana-yhtiötä. Arjessa on Humanan Suomen maayhtiö. Arjessa on perustettu vuonna 2010. Toukokuussa 2016 Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi Humana AB:n ja Arjessa Oy:n välisen yrityskaupan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset terveyspalveluyritykset
Päivi Åstedt-Kurki

Päivi Marjatta Åstedt-Kurki (o.s. Åstedt, s. 28. tammikuuta 1957 Hollola) on suomalainen sairaanhoitaja, terveydenhuollon tohtori ja Tampereen yliopiston hoitotieteen professori (1998-). Vuoden 2014 loppupuoleen mennessä hän oli julkaissut yli 250 tieteellistä julkaisua, kongressijulkaisua ja yleistajuisia artikkeleita hoitotieteestä, erityisesti perhehoitotieteen alalta. Hän on saanut myös kansainvälistä tunnustusta perhehoitotieteen edistämisestä Suomessa ja kansainvälisesti (muun muassa Distinguished contribution to family nursing -palkinto, 2009). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Åstedt-Kurki, Päivi (mm. julkaisut) (solecris.uta.fi) *Paivi Astedt-Kurki. University of Tampere, UTA School of Health Sciences (researchgate.net) *Åstedt-Kurki palkittiin perhehoitotieteen edistäjänä (5.8.2009) (yle.fi) *Elina Kujala (6.7.2018) Takki taipeisiin ja tissit tiskiin (superlehti.fi) *Hoitotiede. Professorit (Tampereen yliopisto) (uta.fi) Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Suomalaiset professorit
Euroopan karsinnat salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailuihin 2019

Euroopan karsinnat salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailuihin 2019 järjestetään tammi-helmikuussa Puolassa ja Slovakiassa 30.1.–3.2.2019. Karsintoihin osallistuu 18 joukkuetta, joista 10 pääsee joulukuussa pelattavaan MM-lopputurnaukseen. Belgia osallistuu karsintoihin ensimmäistä kertaa. == Sarjajärjestelmä == Joukkueet pelaavat neljässä 4-5 joukkueen lohkoissa. Lohkoissa pelataan yksinkertainen sarja jonka jälkeen jokaisen lohkon kaksi parasta ja kaksi parasta lohkokolmosta pääsee MM- lopputurnaukseen. Kisaisäntä Sveitsi ei osallistu karsintoihin. == Lohkot 1 ja 3 == === Lohko 1 === === Lohko 3 === == Lohkot 2 ja 4 == === Lohko 2 === === Lohko 4 === == Lähteet == * http://www.floorball.org/pages/EN/Womens-WFC- Qualifications-2019 Luokka:Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 Luokka:Puolan salibandy Luokka:Slovakian urheilutapahtumat Luokka:Gdańskin urheilu
Cavendish-banaani

Cavendish-banaani on kääpiöbanaanin triploidinen muoto. Se on ollut eniten viljelty banaanilajike 1950-luvulta alkaen. Silloin aikaisemmin suositun Gros Michel -lajikkeen banaaneihin levisi panamantaudiksi kutsuttu sienitauti. Cavendish-banaani on tälle taudille vastustuskykyisempi, mutta taudista leviävä uusi muunnelma uhkaa myös sitä. Joseph Paxton kasvatti ensimmäisen Cavendish-banaanin, joka sai nimensä hänen työnantajansa, Devonshiren 6. herttuan, William Cavendishin mukaan. Paxton kasvatti Chatsworthin kartanon kasvihuoneissa banaaneita vuodesta 1830, jolloin hän hankki ensimmäiset kasvit Mauritiukselta. Vuonna 1835 Paxtonin kasvit tuottivat ensimmäistä kertaa hedelmiä. Hän lähetti kasveistaan pistokkaita lähetyssaarnaajien mukana eri puolille maailmaa. Cavendish-banaani ei ole yksi klooni vaan kloonien ryhmä, ja siksi sen luokittelusta on erilaisia käsityksiä, samoin kuin siitä, kuka pitäisi nimetä sen kasvitieteelliseksi auktoriksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Banaanit Luokka:Hedelmät
Uhuru

Uhuru (tunnettiin myös nimellä Small Astronomical Satellite 1 eli SAS–1) oli ensimmäinen satelliitti, joka teki havaintoja avaruudessa yksinomaan röntgenalueella. Se laukaistiin avaruuteen 12. joulukuuta 1970. Laukaisupäivä oli Kenian itsenäisyyspäivä ja siten kunnianosoitus Kenialle. Nimi Uhuru on swahilia ja tarkoittaa vapautta. == Havainnot == Uhuru teki havaintoja 399:stä röntgensäteilyn kohteesta, jotka olivat muun muassa kaksoistähtijärjestelmiä, supernovajäänteitä, Seyfertin galakseja ja galaksijoukkoja. Sen havainnot kaksoistähtijärjestelmien ja mustien aukkojen röntgenhavainnoista olivat ensimmäisiä. Sillä saatiin myös ensimmäisen kerran kattava kuva taivaasta röntgenalueelta. == Instrumentit == Uhuru teki havaintoja havaintoja 2–20 keV -alueella. Siinä oli kaksi kollimoitua röntgenteleskooppia, jotka osoittivat vastakkaisiin suuntiin, ja ilmaisimina kaksi sarjaa verrannollisuuslaskureita, joissa oli tehokasta pinta-alaa ~ 0,084 m². Sen resoluutio oli noin 30 kulmasekuntia. == Muuta == Uhurun kaksoiskappale, joka ei ole käynyt avaruudessa, on täysikokoisena ja ennallistettuna Smithsonian-instituutin National Air and Space Museum -museossa Washingtonissa. Se on aito lukuun ottamatta aurikopaneeleja, jotka ovat toimimattomia jäljitelmiä. Osat on siiretty museoon NASA:lta vuonna 1976. Se ei kuitenkaan ole näytteillä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Avaruusteleskoopit
Loiskärsäkkäät

Loiskärsäkkäät (Anthribus) on typpykärsäkkäiden (Anthribidae) heimoon kuuluva hyönteissuku. Sukuun kuuluu ainakin kolme lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. == Lajeja == *Havuloiskärsäkäs (Anthribus nebulosus) *Lehtoloiskärsäkäs (Anthribus fasciatus) *Suoloiskärsäkäs (Anthribus scapularis) == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Loiskärsäkkäät (Anthribus) *ITIS: Anthribus *Bug Guide: Genus Anthribus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Anthribus Luokka:Erilaisruokaiset
Nukleofiilinen asyylisubstituutio

Nukleofiiliset asyylisubstituutioreaktiot ovat tyypillisiä karboksyylihappojen ja niiden johdosten reaktioita. Reaktio tapahtuu kahdessa vaiheessa: kun nukleofiili (:Nu–) liittyy karboksyylihapon tai sen johdoksen karbonyyliryhmään, syntyy tetraedrinen välituote, josta irtoaa lähtevä ryhmä, L– ja uusi karbonyyliyhdiste muodostuu. Ketoneilla ja aldehydeillä ei lähtevää ryhmää ole, joten niillä ei tapahdu asyylisubstituutiota. Niillä tapahtuu sen sijaan additioreaktio karbonyyliryhmään. Karboksyylihappojohdosten reaktiivisuus riippuu lähtevän ryhmän (L-) konjugaattihapon (HL) pKa-arvosta. Happokloridit ovat kaikkein reaktiivisimpia karboksyylihappojohdoksia, koska elektronegatiivinen kloori polaroi voimakkaasti karbonyyliryhmää. Amidit reagoivat heikoiten. Siksi happokloridit voidaan helposti muuttaa estereiksi tai amideiksi, mutta amideista ja estereistä ei saada happoklorideja. ==Katso myös== *Nukleofiilinen substituutio *Nukleofiilinen aromaattinen substituutio Luokka:Orgaaniset reaktiot
Ryersonin yliopisto

Ryersonin yliopisto (Ryerson University) on Kanadan Torontossa toimiva julkinen yliopisto. Se on nimetty metodistipappi Egerton Ryersonin (1803–1882) mukaan, joka perusti vuonna 1852 samalla paikalla sijainneen, opettajia kouluttaneen Toronton normaalikoulun. Nykyinen oppilaitos perustettiin 1948, ja se sai yliopisto-oikeudet 1993. Ryersonin kampus sijaitsee Toronton keskustan Garden District -alueella. 2010-luvun lopulla yliopiston opiskelijamäärä oli yli 45 000, ja se tarjosi yli sata eri koulutusohjelmaa. ==Historiaa== Yliopisto perustettiin vuonna 1948 nimellä The Ryerson Institute of Technology kokeiluluontoisena uutena oppilaitostyyppinä kouluttamaan nuoria eri ammatteihin sodanjälkeisessä Ontariossa. Sitä alettiin rakentaa samalle alueelle, missä olivat toimineet Egerton Ryersonin perustamat opettajankoulutuslaitos, taidekoulu ja maatalouslaboratorio. Monet niiden rakennuksista oli purettu sodanaikaisen sotilaskoulutuslaitoksen tieltä, joka sodan jälkeen oli alkanut kouluttaa sodasta palanneita veteraaneja. Ensimmäisen lukuvuoden opiskelijamäärä oli 250 ja oppiaineina muun muassa arkkitehtuuri, pukusuunnittelu ja valokuvaus. 1950-luvun lopulla oppilaitoksen opiskelijamäärä kasvoi nopeasti, ja kampusta alettiin laajentamaan moderneilla uusilla rakennuksilla. Vuodesta 1963 oppilaitos toimi nimellä Ryerson Polytechnic Institute. Vasta vuonna 1971 Ryerson sai oikeuden myöntää akateemisia tutkintoja, ja vuonna 1993 se sai täydelliset yliopisto-oikeudet, nimen Ryerson Polytechnic University ja paremmat resurssit toimittuaan siihen asti pienellä budjetilla. Vuonna 2002 yliopisto sai nykyisen nimensä Ryerson University, joka kuvastaa sen opetustarjonnan laajentumista teknis- taidollisista oppiaineista kohti yleisyliopistoa. ==Tunnettuja opettajia ja opiskelijoita== Kanadalainen poliitikko, NDP-puolueen johtaja Jack Layton opetti aikoinaan Ryersonissa. Kanadansuomalainen arkkitehti Jules Päiviö opiskeli Ryersonissa ja opetti siellä arkkitehtuuria 21 vuotta. Muita tunnettuja Ryersonin kasvatteja ovat Forbes-talouslehden maailman 70. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi vuonna 2012 listaama toimittaja Sue Gardner, valokuvataiteilija Edward Burtynsky, tieteiskirjailija Robert J. Sawyer, Miss Universum 2005 Natalie Glebova, näyttelijät Nina Dobrev, Jacqueline MacInnes Wood, Eric McCormack, Mena Massoud, Shay Mitchell, Hannah Simone ja Nia Vardalos sekä urheilutoimittaja Michael Landsberg. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Toronto
Risto Päivinen

Risto Teuvo Matias Päivinen (s. 23. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen metsänhoitaja, maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja aiemman Joensuun yliopiston, nykyisen Itä-Suomen yliopiston metsänarvioimistieteen professori. Hän toimi pitkään Euroopan metsäinstituutin johtajana (2000–2014). Sittemmin hän on toiminut Tapio Oy:n neuvonantajana ja jatkanut myös metsäalan tutkimustyötä. Päivinen kirjoitti ylioppilaaksi Lauritsalan yhteiskoulusta 1971. Hän valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1976, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1980, lisensiaatiksi 1992 ja tohtoriksi 1987. Hänen väitöskirjansa (1987) oli Metsän inventoinnin suunnittelumalli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Päivinen R. & Saarikko J. (2017) Kuinka kansainvälistä on suomalainen metsäntutkimus? (metsatieteenaikakauskirja.fi) Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit
Erasistratos

Erasistratos (, , s. noin 304 eaa. – k. vuosien 250–240 eaa. välillä) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli syntynyt Keoksen saarella, mutta työskenteli Aleksandriassa. Hän oli etevä kirurgi ja ihmisen anatomia tutkija. Hänen kerrotaan olleen ensimmäinen, joka leikkeli ihmisruumista. Erasistratos löysi suoliliepeen imusuonet ja osasi erottaa tuntohermot ja liikehermot toisistaan. Hän havaitsi ja ymmärsi hengityksen ja sydämenlyöntien mekanismin, mutta ei kuitenkaan käsittänyt verenkierron kokonaisuutta. Hänen mielestään keho koostui pienistä atomeista, jotka eivät toimineet yhteydessä toisiinsa. Erasistratoksen koulukunta oli elinvoimainen roomalaisajalle asti. == Lähteet == Luokka:300-luvulla eaa. syntyneet Luokka:200-luvulla eaa. kuolleet Luokka:Antiikin kreikkalaiset lääkärit
Ruotilehti

Ruotilehti on kasvin kasvulehti, jossa lehtiruoti muodostaa lehden pääosan ja lehtilapa on surkastunut. Ruotilehti on tavallisesti leveä ja litteä. Sen ulkonäkö ja toiminta muistuttaa usein lehtilapaa, jolloin siitä käytetään nimitystä laakaruoti eli fyllodio. Laakaruoteja on yleisesti esimerkiksi monilla trooppisilla akaasialajeilla. == Katso myös == * laakavarsi == Lähteet == Luokka:Kasviorganologia
Ruusuvesi

Ruusuvesi () on ruusuöljyn ja veden seos. Sitä valmistettiin aiemmin tislaamalla vesihöyryllä tuoreita ruusun terälehtiä ja sittemmin sekoittamalla ruusuöljyä ja tislattua vettä. Yksinkertainen ruusuveden valmistustapa on lisätä neljä tippaa ruusuöljyä litraan tislattua vettä ja sekoittaa ravistamalla. Ruusuvesi sisältää pääosan kukkalehdistä irtoavasta vesiliukoisesta fenyylietyylialkoholista. Ruusuvettä käytetään kauneudenhoidossa parfyymina ja kasvovetenä sekä tuoksua antavana ja makua parantavana aineena makeisteollisuudessa. Sillä on myös käyttöä esimerkiksi marsipaanin ja yrttiliköörien valmistuksessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hajuvedet
Sotalaitos

Sotalaitos tarkoittaa valtion aseellisia joukkoja, joilla pyritään turvaamaan maan alueellinen koskemattomuus ja joita maan poliittiset johtajat voivat käyttää muidenkin päämäärien saavuttamiseksi. Nykyisin käytetään yleensä sotalaitos-sanan sijasta sanoja puolustuslaitos, puolustusvoimat, sotavoimat, armeija tai asevoimat. Sotalaitoksen perustyypit ovat ammatti-, kaaderi- ja miliisijärjestelmä sekä näiden osista koostuvat yhdistelmät. *Ammattijärjestelmä on sotalaitosmuoto, joka perustuu miehistön palkkaamiseen tehtäviinsä, eli se on vastakohta yleiselle asevelvollisuudelle. Tällaisten värvättyjen joukkojen parhaana puolena pidetään pitkäaikaisen koulutuksen ja harjoituksen mahdollistamaa hyvää taistelutaitoa. Yleensä tällaiset armeijat kootaan tietyn valtion kansalaisista eikä enää värvätä palkka-armeijoita kansallisuuteen katsomatta, kuten tehtiin vanhalla ajalla ja keskiajalla. Poikkeuksen muodosti esimerkiksi Espanjan muukalaislegioona ja muodostaa Ranskan muukalaislegioona. *Kaaderijärjestelmä (, runko) on sotalaitoksen muoto, jossa on asevelvollisten joukkojen lisäksi usein varsin suuri kaaderi eli rauhankin aikana palveluksessa oleva päällystö, alipäällystö ja värvätyt. Kaaderi muodostaa keskeisen rakenteen liikekannallepanossa perustettaville sodan ajan joukoille. Järjestelmä oli yleinen eri maiden puolustusvoimissa ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Suomessa kaaderijärjestelmä oli käytössä 1918–1932, jolloin se korvattiin aluejärjestelmällä. *Miliisi on sotalaitosjärjestelmä, jossa rauhan aikainen sotaväki on palveluksessa vuosittain vain lyhyen ajan. Se ei muodosta vakinaista armeijaa, vaan kootaan joukko-osastoiksi vain tarpeen vaatiessa. ==Lähteet== Luokka:Asevoimat
Marja Jylhä

Marja Kaarina Jylhä (s. 30. heinäkuuta 1953, Tukholma) on suomalainen lääkäri, lääketieteen tohtori ja Tampereen yliopiston gerontologian emeritaprofessori (2004–2022). Vuonna 2022 hän siirtyi eläkkeelle, mutta kertoi jatkavansa työskentelyään osa-aikaisesti emeritaprofessorina. Hänen mukaansa Suomessa esiintyy ikäsyrjintää. Hän on vaatinut, että ikäsyrjintää tuottavat toimintatavat ja mekanismit olisi käytävä läpi ja korjattava. Yhteiskunta laittaa iäkkäämmät ihmiset syrjään, vaikka joissain muissa maissa he saavat jatkaa työntekoaan täysipainoisemmin. Lähes miljoonasta yli 70-vuotiaasta ja yli 300 000 yli 80-vuotiaasta huolimatta usein tuotteet, palvelut ja mediasisällöt on suunnattu nuoremmille, eikä yli 70-vuotiailta edes kysytä heidän mielipiteitään. Jylhä kritisoinut esimerkiksi Pirkanmaan hyvinvointialuetta siitä, että ikäihmisiä on pyritty siirtämään heille tarpeellisen, ympärivuorokautsesti tukea tarjoavien asumispalvelujen piiristä pois "yhteisölliseen asumiseen". Jylhä arvostelee tuollaista ehdottaneita tietämättömiksi sanahelinän luojiksi ja kummeksuu että samanaikaisesti myös jo ennestään kuormitettua kotihoitoa suunniteltiin vähennettävän. Jylhä kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta 1972. Hän valmistui Tampereen yliopistosta lääkäriksi 1978, ja lääketieteen tohtoriksi 1986. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Oman terveyden kokeminen eläkeiässä. Ennen gerontologian professuuria Jylhä toimi saman yliopiston terveystiedon professorina (1996–2004) ja vararehtorina (1998–2004). Vuoden 2017 loppuun saakka hän toimi myös Tampereen ja Jyväskylän yliopistojen yhteisen Gerontologian tutkimuskeskuksen johtajana tai varajohtajana keskuksen toiminnan alusta saakka. Jylhä on saanut useita tunnustuksia pitkäaikaisesta ja tarmokkaasta työstään vanhusväestön aseman ja oikeuksien edistämiseksi. Juho Vainion Säätiö antoi hänelle tunnustuspalkinnon elämäntyöstä väestön terveyden edistämiseksi ja ikäihmisten terveyden parantamiseksi (2017). Jylhä sai myös Tampereen yliopiston yhteiskunnallisen vaikuttavuuden palkinnon (2019) ja Eläkeliiton Ihmisarvo edellä -tunnustuksen (2020). Vuonna 2022 hänelle myönnettiin Suomen tietokirjailijat ry:n tietokirjailijapalkinto. Vuonna 2024 hän sai Vasemmistonaisten Pro Feminismi -palkinnon ikäihmisten eteen tekemästään työstään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marja Jylhä (uta.fi) *Marja Jylhä. Tampere University, School of Health Sciences and Gerontology Research Center (MD, PhD) *Marja Jylhän Google Scholar -profiili (scholar.google.com) *Vanhuuteen varautuminen – Professori Marja Jylhä, Tampereen yliopisto (14 min 35 s; 2018) (youtube.com) *Huippuyksikkö etsii syitä ja ratkaisuja vanhustenhoidon sudenkuoppiin (1.2.2019) (tuni.fi) Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit
Beautiful Boy (vuoden 2018 elokuva)

Beautiful Boy on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut belgialainen Felix Van Groeningen. Elokuva perustuu David ja Nic Sheffin muistelmateoksiin Beautiful Boy: A Father's Journey Through His Son's Addiction ja Tweak: Growing Up On Methamphetamines. Pääosia näyttelevät Steve Carell, Timothée Chalamet, Maura Tierney sekä Amy Ryan. Elokuva kertoo isän ja huumeriippuvaisen teinipojan mutkikkaasta suhteesta. Elokuva sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta (Chalamet). == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Elämäkertoihin ja muistelmiin perustuvat elokuvat‎ Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
General Mills

General Mills, Inc. on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Golden Valleyssa Minnesotassa. Yritys perustettiin 20. kesäkuuta 1856 Minneapolisissa. == Aiheesta muualla == *Yrityksen verkkosivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset elintarvikeyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile

Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Joe Berlinger. Elokuva kertoo yhdysvaltalaisesta sarjamurhaajasta Ted Bundysta. Elokuvan on käsikirjoittanut Michael Werwie. Elokuvan pääosissa ovat Zac Efron ja Lily Collins. Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile sai maailmanensi-iltansa 26. tammikuuta 2019 Sundancen elokuvajuhlilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Netflix-alkuperäiselokuvat
Alexei Azhayev

Alexei V. Azhayev eli Aleksei Vasiljevitš Ažajev () (s. 23. tammikuuta 1952 Moskova) on venäläissyntyinen kemisti ja aiemman Kuopion yliopiston ja sittemmin Itä-Suomen yliopiston farmasian (lääkeainesynteesin) professori. Azhayev opiskeli Moskovan valtionyliopistossa ja Venäjän tiedeakatemian molekyylibiologian Engelhardt-instituutissa, josta valmistui tohtoriksi 1979 kemian tieteiden alalta (). Hänen venäjänkielinen väitöskirjansa tiedeakatemialle (1978) oli otsikoitu Синтез модифицированных субстрактов и ингибиторов пептидилтрансферазного центра рибосом (Sintez modifitsirovannyh substraktov i ingibitorov peptidiltransferaznogo tsentra ribosom). Post doc -opintoja hän teki Max Planck -instituutissa Saksan Göttingenissä vuosina 1979-1980. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Alex Azhayev (researchgate.net) *Google Scholarin haku "Alexei V. Azhayev" (scholar.google.com) Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit
Riitta Ahonen

Riitta Sisko Ahonen (23. maaliskuuta 1956 Tuusniemi) on suomalainen proviisori, farmasian tohtori ja Itä-Suomen yliopiston apteekkiopin professori. Hän valmistui Kuopion yliopistosta proviisoriksi 1982, farmasian lisensiaatiksi 1987 ja tohtoriksi 1993. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1993) oli otsikoitu Särkylääkkeiden käyttö ja kulutus Suomessa. Hän katsoo, että “sairausmainonta” saa ihmiset syömään turhia lääkkeitä. Voidaan sanoa, että ihmisiä suorastaan pelotellaan sairauksilla. Esimerkiksi potenssilääkkeistä Ahonen ennusti vuoden 2008 haastettelussa muodostuvan ajan mittaan jonkinlaisen terveydellisen katastrofin.Sairausmainonta saa syömään turhia lääkkeitä. Petri Korhonen (14.3.2008, Taloussanomat) Ahosen saamiin tunnustuksiin kuuluu muun muassa Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarin arvo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Riitta Ahonen. University of Eastern Finland, UEF School of Pharmacy (researchgate.net) *Jaana Oksanen (27.10.2016, Taloussanomat) Professori: Apteekkien sääntelyn purku ei alentaisi lääkkeiden hintoja (is.fi) *10 yleisintä virhekäsitystä kipulääkkeistä – ”Moni ostaa vaivaansa väärää lääkettä”. (etlehti.fi Sanna Salonen (4.6.2015)) Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Farmasia Suomessa Luokka:Suomalaiset professorit
Valkoinen Veljeskunta

Valkoinen Veljeskunta on teosofiaan ja New Age -uskonnollisuuteen kuuluva käsite, jolla tarkoitetaan esoteeriseen viisauteen vihittyjen olentojen muodostamaa salaista ryhmää. Se tunnetaan myös monilla muilla nimillä, kuten Ylösnousseet mestarit, Viisauden mestarit, Valkoinen loosi, Okkultinen veljeskunta, Vihittyjen seura, Pyhä veljeskunta, Salainen veljeskunta ja Hierarkia.Barrett, David: Sects, 'Cults', and Alternative Religions: A World Survey and Sourcebook. London: Blandford, 1996. Ylösnousseet mestarit ovat teosofien ja New Age -uskovien mukaan valaistuneita henkiolentoja, jotka ovat eläneet fyysisesti maanpäällisen elämän, sovittaneet karmansa, täyttäneet Jumalan heitä koskevan suunnitelman ja yhtyneet takaisin Jumalaan. Nyt he auttavat ihmiskuntaa taivasmaailmasta käsin ja lähettävät silloin tällöin edustajiaan maan päälle. Osa näistä mestareista saattaa elää yhä fyysisessä kehossa ihmiskunnan keskuudessa. Valkoiseen Veljeskuntaan katsotaan kuuluvan esimerkiksi sellaisia eri aikoina eläneitä suuria henkisiä opettajia kuin Jeesus, Buddha, Krishna, Kungfutse, Laozi, Maitreya, Zarathustra, Pythagoras, Christian Rosenkreutz, Saint-Germain, Djwal Kul, Kuthumi (Koot Hoomi) ja El Morya. Kansainvälisen Teosofisen Seuran perustaja Helena Petrovna Blavatsky väitti koko modernin teosofisen virikkeen tulleen Valkoisen Veljeskunnan jäseniltä eli Mahatmoilta, Mestareilta. Suuren osan Salaista oppia ja ns. mahatmakirjeiden väitetään olevan veljeskunnan jäsenten kirjoittamia. Useat ihmiset väittävät tänäkin päivänä olevansa yhteydessä Valkoisen Veljeskunnan jäseniin, joskus jopa fyysisesti. Erikoisia psyykkisiä kykyjä omaavia mestareita on pidetty myös Helena Blavatskyn keksintönä. Esimerkiksi läntisen esoretismin historiasta kirjoittanut K. Paul Johnson on esittänyt kirjassaan The Masters Revealed (1994), että Valkoinen Veljeskunta on pelkkä myytti ja suureksi osaksi Blavatskyn oman mielikuvituksen tuotetta.Johnson, K. Paul. The Masters Revealed: Madam Blavatsky and Myth of the Great White Brotherhood, State University of New York Press, 1994. Suomalaisen teosofian uranuurtajan Pekka Ervastin mukaan Valkoiseen Veljeskuntaan "kuuluvat kaikki sekä näkyväiset että näkymättömät Mestarit ja vihityt adeptit". Näkyvän veljeskunnan sydän on Himalajan vuoriston tuolla puolen, mutta yksityisiä adepteja elää siellä täällä maailmassa. == Katso myös == * H. P. Blavatsky * Teosofia * The Summit Lighthouse * Mahatmakirjeet == Lähteet == Luokka:Okkultismi Luokka:Teosofia