EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Thomas A. White

Thomas A. White (12. elokuuta 1931 Durrow – 7. toukokuuta 2017) oli irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Ossoryn hiippakuntaan 25. helmikuuta 1956 ja nimitettiin Sebanan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Ruandaan 27. toukokuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Donald J. Herlihy ja Peter Birch.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Thomas A. White White sai 1. maaliskuuta 1983 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Etiopiaan. Hänet nimitettiin 14. lokakuuta 1989 apostoliseksi pro-nuntiukseksi Uuteen-Seelantiin ja Fidžille, 1. joulukuuta 1992 lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Naurulle. Vuonna 1993 Whitesta tuli apostolinen nuntius Uuteen- Seelantiin. Hän erosi 27. huhtikuuta 1996 tehtävistään apostolisena pro- nuntiuksena (Fidži) ja nuntiuksena (Uusi-Seelanti, Nauru). == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Emeinsieppokerttu

Emeinsieppokerttu (Seicercus omeiensis) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Emeinsieppokerttua tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Lajia on kuvattu paikallisesti runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Aasiansieppokertut
Brumby

thumb|250px|Brumby-hevosia Brumby on australialainen villihevosrotu. ==Rodun alkuperä== Ensimmäiset hevoset laivattiin Australiaan vuonna 1788. Pian sen jälkeen karkulaiset ja vapaaksi päästetyt yksilöt muodostivat omia laumojaan. Näiden villihevosten kerrotaan saaneen nimensä sotamies James Brumbysta, joka oli myös kengittäjä ja asettui Uuteen Etelä-Walesiin vuonna 1791. Vuonna 1804 hän muutti sieltä tarinoiden mukaan Tasmaniaan, mutta jätti hevosensa oman onnensa nojaan. Kun ihmiset kyselivät vapaina kulkevien hevosten omistajan perään, paikalliset vastasivat: "Ne ovat Brumbyn." Nykyään brumbylla tarkoitetaan mitä tahansa australialaista villihevosta. Joitakin brumbyja risteytettiin englannin- ja arabiantäysiverioriiden kanssa, jotta Australian armeijan kevyesti aseistettu rykmentti sai sotaratsuja ensimmäiseen maailmansotaan. ==Nykyään== Nykyisin Australiassa elää enemmän villihevosia kuin missään muualla. Brumbyjä arvioidaan olevan noin 200 000 - 600 000 vuodesta riippuen. Brumbyjä pidetään tuhoeläiminä, koska ne tallovat aluskasvillisuutta ja altistavat maaperää eroosiolle. Toisaalta brumbyt kaivavat maanalaisia lähteitä esille, joten niistä on myös hyötynsä. Brumbykantaa pidetään tasaisena kastroinnin, steriloinnin ja ampumisen avulla. Brumbyja myös pyydystetään ja kasvatetaan ratsuiksi. Kesytetyt brumbyt ovat sitkeitä ja taitavia karja- ja vaellushevosia. Varsinkin vaellushevosina niillä on käyttöä, koska ne sietävät hyvin kuumuutta. ==Rakenne== Brumbyjen rakenne ei ole yhtenäinen, koska niiden alkuperä on sekalainen ja eri yksilöissä voi olla yhtä lailla työhevosen, englannintäysiverisen tai muiden kevytrakenteisten hevosten piirteitä. Niillä on poikkeuksellisen kestävät kaviot. Säkäkorkeus on 142-152 cm. ==Lähteet== http://www.hevosmaailma.net/brumby.shtml Luokka:Australialaiset hevosrodut
Bambusieppokerttu

Bambusieppokerttu (Seicercus poliogenys) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bambusieppokerttua tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Nepalissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Sivulla on linkkejä ääninäytteisiin. * Luokka:Aasiansieppokertut
Paul Lotsij

Paulus Jan "Paul" Lotsij (4. helmikuuta 1880 Dordrecht – 19. syyskuuta 1910 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana saamassa Minerva Amsterdamilla hopeaa perämiehellisessä nelikossa. Myös hänen veljensä Geert Lotsij osallistui kilpailuun.Paul Lotsij Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset soutajat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Pirunvuori

Pirunvuori on kallio Sastamalan Karkussa. Se on ollut maisemiensa vuoksi suosittu matkailukohde jo 1800-luvun puolivälistä lähtien. Pirunvuoren on arveltu olleen jossain vaiheessa historiaa myös linnavuori, mutta sellaista ei tunneta Museoviraston tiedoissa. == Yleistä == Pirunvuori sijaitsee Rautaveden Salonsaaressa. Se kohoaa 151 metriä merenpinnan ja noin 93 metriä ympäröivän järven pinnan yläpuolelle. Vuori on jäänne muinaisesta tulivuoresta, jonka purkauskanavan kivi on kestänyt paremmin ajan kulutusta ja jäänyt muuta maastoa korkeammaksi. Pirunvuoren itäpuolella on muun muassa hiihtokeskuksestaan ja hotellistaan tunnettu Ellivuori.Kansalaisen Karttapaikka Viitattu 31.5.2013. Pirunvuoren laella on luonnonsuojelualueValtion ympäristöhallinnon verkkopalvelu Viitattu 31.5.2013. ja se kuuluu Natura 2000-verkostoonPirunvuori SAC. Natura 2000 tietolomake. Alueen koodi FI0350004 Tietolomake. Kallioalue on luontoarvojensa lisäksi merkittävä myös geologisesti. Sen länsireunalla on suurista kalliopaasista koostuva louhikkoinen luolamuodostelma, jonka suurin luola tunnetaan nimellä Pirunluola. Kansanperinne on pitänyt sitä muun muassa pirun asuinpaikkana ja luolasta on väitetty kulkevan tunnelin Laukon kartanon kellariin. == Pirunvuoren kivilinna == Pirunvuoren kivilinna on taidemaalari Emil Danielssonin vuonna 1906 rakennuttama luonnonkivistä tehty ateljee. Danielsson puolisoineen asui vuosikymmenten ajan kesät Pirunvuorella. Rouva Saga Danielsson lahjoitti kivilinnan Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistykselle vuonna 1975. Pirunvuoren kivilinna kotiseutuyhdistykselle. Tyrvään Sanomat 20. elokuuta 1975. Tämän jälkeen kivilinnassa tehtiin peruskorjaus ja linna avattiin yleiseksi nähtävyydeksi kesällä 1976. Danielssonin kivilinna avataan yleisön nähtäväksi. Tyrvään Sanomat 31. heinäkuuta 1976. Rakennuksen ylläpidon osoittauduttua yhdistykselle hankalaksi se lahjoitettiin Vammalan kaupungille vuonna 1990. Nykyään kivilinna on avoinna yleisölle kesä-elokuussa ja siellä järjestetään myös taidenäyttelyitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pirunvuoden kivilinnan esite *Raimo Seppälä: Pirunvuori: Taidetta ja tarinoita. Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistyksen julkaisuja LXXXIV, 2004, Vammala. ISBN 951-9279-39-3. Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen kalliot Luokka:Sastamalan luonto Luokka:Sastamalan nähtävyydet Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit Luokka:Suomen Natura-alueet
Sichuaninsieppokerttu

Sichuaninsieppokerttu (Seicercus soror) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sichuaninsieppokerttua tavataan pesivänä Kiinassa. Laji talvehtii Myanmarissa, Laosissa, Thaimaassa, Kambodžassa ja Vietnamissa. Sichuanninsieppokerttua on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaaksi lajiksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Elinympäristö== Sichuanninsieppokerttu elää ainavihannissa metsissä ja sitä tavataan 1 500 metrin korkeuteen merenpinnasta. ==Lähteet== Luokka:Aasiansieppokertut
Maurice Verdonck

Maurice Verdonck (21. huhtikuuta 1873 – 1. maaliskuuta 1968) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä kahdeksikossa hopeaa saaneeseen Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen.Maurice Verdonck Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Belgialaiset soutajat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Jelnjan offensiivi

Jelnjan offensiivi oli Neuvostoliiton puna-armeijan vastahyökkäys Smolenskin taistelun lopulla toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin Jelnjan kaupungin lähistöllä 30. elokuuta – 8. syyskuuta 1941. Operaatio päättyi neuvostojoukkojen voittoon, mutta taistelu kulutti puna-armeijan voimia niin paljon, että saksalaiset kykenivät saavuttamaan ratkaisevan voiton Smolenskin alueella. == Taustaa == Saksan 10. panssaridivisioona, 268. jalkaväkidivisioona sekä Waffen-SS:n divisioona Das Reich olivat luoneet sillanpään Jelnjan alueelle operaatioiden jatkamiseksi Smolenskista kohti Moskovaa. Alueella oli lisäksi 202. rynnäkkötykkipataljoona. Panssarijoukot oli korvattu myöhemmin 137., 78. ja 292. jalkaväkidivisioonilla. Kaikkiaan alueella oli joukkoja noin 70 000 sotilasta ja 500 tykkiä sekä 202. rynnäkkötykkipataljoonan 40 StuG III:sta. Tasangon pohjoisimman osan miehitti 15. jalkaväkidivisioona ja eteläisimmän 7. jalkaväkidivisioona. Heinz Guderian esitti 4. elokuuta Novy Borisovissa keskustan armeijaryhmän komentajien kokouksessa Adolf Hitlerin kanssa vetäytymistä alueelta, mutta ehdotus hylättiin. == Neuvostoliiton hyökkäyssuunnitelma == Stavka määräsi 26. elokuuta Reservirintaman Georgi Žukovin komentaman Neuvostoliiton 24. armeijan hyökkäämään 30. elokuuta Jelnjaan. 102. ja 303. kivääridivisioonien oli tarkoitus hyökätä saksalaisten miehittämiin tukikohtiin, jolloin 107. ja 100. kivääridivisioonat saartaisivat alueen pohjoisesta ja 106. mekanisoitukivääridivisioona etelästä. Keskustassa olisi lisäksi 19. ja 309. kivääridivisioonat. 103. motorisoitukivääridivisioona ja 120. kivääridivisioona ryhmittyisivät voimakkaasti linnoitettuihin asemiin puolustukseen pohjois- ja eteläosiin estämään pakenemisen saartorenkaasta. Armeijalle oli alistettu ainoastaan 20 lentokonetta tiedustelu- ja tulenjohtotehtäviin eikä lainkaan hävittäjä tai maataistelukoneita. == Seuraukset == Saarrostusuhan vuoksi saksalaiset aloittivat 3. syyskuuta vetäytymisen alueelta pitäen kuitenkin kosketusta sivustoilla. Neuvostojoukot olivat vallanneet Jelnjan 6. syyskuuta ja hyökkäystä jatkettiin 8. syyskuuta saakka, jolloin se pysähtyi saksalaisten puolustukseen. Taistelu oli saksalaisten suurin takaisku sotatoimissa tähän mennessä ja samalla se oli ensimmäinen puna-armeijalle voitokas taistelu saksalaisia vastaan. Saksalaisten tappiot ovat tuntemattomat, mutta puna-armeija menetti arviolta 31 853 miestä mukaan lukien kenraalimajuri Konstantin Rakutinin. Taisteluun osallistuneet 100. ja 127. kivääridivisioona nimettiin taistelun jälkeen 1. ja 2. kaartin kivääridivisiooniksi. 107. ja 120. kivääridivisioonat nimettiin 26. syyskuuta 5. ja 6. kaartin kivääridivisiooniksi. Luokka:Operaatio Barbarossa
Alfred van Landeghem

Alfred van Landeghem oli belgialainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kuului Koninklijke Roeivereniging Club Gentiin ja toimi kilpailuissa miehistön perämiehenä. Hän oli mukana saamassa kahdeksikossa hopeaa sekä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa että Lontoon kesäolympialaisissa 1908.Alfred Van Landeghem Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Lisäksi hän saavutti useita Euroopan-mestaruuksia eri luokissa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset soutajat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Burmansieppokerttu

Burmansieppokerttu (Seicercus tephrocephalus) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Burmansieppokerttua tavataan Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu paikallisesti runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Elinympäristö== Burmansieppokerttu elää metsissä 1 400–2 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Talvisin sitä on tavattua alempana merenpinnan tasollakin. ==Lähteet== Luokka:Aasiansieppokertut
Johannes van Dijk

Johannes Wilhelmus Maria van Dijk (4. heinäkuuta 1868 Amsterdam – 25. elokuuta 1938 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana saamassa kahdeksikossa pronssia Minerva Amsterdamilla. Hän työskenteli myöhemmin lääkärinä Amsterdamissa.Johannes van Dijk Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset soutajat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Eronneiden lapsia

Eronneiden lapsia () on Frank Lloydin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1927. Elokuva on genreltään romanttinen draama, ja sen pääosissa ovat Clara Bow, Esther Ralston ja Gary Cooper. Eronneiden lapsia perustuu vuoden 1927 samannimiseen Owen Johnsonin kirjoittamaan romaaniin, jonka pohjalta Louis D. Lighton, Hope Loring ja Adela Rogers St. Johns laativat käsikirjoituksen. Famous Players-Lasky Corporation tuotti elokuvan, ja jakelijana toimi Paramount Pictures. Eronneiden lapsia -elokuvan kopioita on säilynyt. Elokuva on kunnostettu, ja sitä säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa. ==Juoni== Nuori flapper-tyttö huijaa hänen lapsuudenaikaisen rakkaansa menemään naimisiin hänen kanssaan. Todellisuudessa mies rakastaa toista naista, mutta ei mennyt naimisiin hänen kanssaan avioeron pelossa. Monimutkaisuudet seuraavat pian... ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Eronneiden lapsia -elokuvan tuotanto alkoi 26. marraskuuta vuonna 1926 ja päättyi seuraavana vuonna 15. tammikuuta. Elokuva kuvattiin Paramountin studioilla Los Angelesin Hollywoodissa, Kalifornian Pasadenassa ja Del Montessa. Paramount kutsui Josef von Sternbergin kuvaamaan uusintaottoja ja uusia kohtauksia elokuvan tuotannon lopussa. James Hallin oli alun perin tarkoitus näytellä miespääosa, mutta naispääosaa näyttelevä Clara Bow’n vaatimuksesta Gary Cooper kiinnitettiin rooliin. Rooli auttoi Cooperia supertähteyteen. Bow’lla ja Cooperilla oli romanssi elokuvan tuotannon aikaan. ==Julkaisu ja vastaanotto== Eronneiden lapsia sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. huhtikuuta vuonna 1927. Suomessa elokuva julkaistiin 11. toukokuuta vuonna 1928. Eronneiden lapsia oli Yhdysvalloissa vuoden menestyneimpiä elokuvia Clara Bow’n muiden vuonna 1927 ilmestyneiden elokuvien rinnalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Eronneiden lapsia SilentErassa Luokka:Vuoden 1927 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Kiinansieppokerttu

Kiinansieppokerttu (Seicercus valentini) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kiinansieppokerttua tavataan pesivänä Kiinan itäosissa ja talvehtivana etelämpänä Kiinassa, Myanmarissa, Vietnamissa, Laosissa ja Thaimaassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Aasiansieppokertut
John Jerome Cunneen

John Jerome Cunneen (5. toukokuuta 1932 Ashburton – 9. marraskuuta 2010) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Edward Michael Joyce 8. heinäkuuta 1956, ja hänet nimitettiin Christchurchin vihkipiispaksi sekä Eanach Dúinin titulaaripiispaksi 6. lokakuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Basil Meeking, jota avustivat Thomas Stafford Williams ja Thomas A. White.Catholic-Hierarchy.org: Bishop John Jerome Cunneen 15\. joulukuuta 1995 Cunneen sai nimityksen Christchurchin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. maaliskuuta 1996. Hän jäi eläkkeelle 4. toukokuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
John Basil Meeking

John Basil Meeking (19. marraskuuta 1929 Ashburton – 11. kesäkuuta 2020https://nzcatholic.org.nz/2020/06/11/bishop-basil-meeking-bishop-emeritus- of-christchurch-dies-aged-90/) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Edward Michael Joyce 19. heinäkuuta 1953, ja hänet nimitettiin hiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Stafford Williams, jota avustivat Antonio Magnoni ja Brian Patrick Ashby.Catholic-Hierarchy.org: Bishop John Basil Meeking Meeking erosi tehtävistään Christchurchin piispana 15. joulukuuta 1995. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Himalajansieppokerttu

Himalajansieppokerttu (Seicercus xanthoschistos) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Himalajansieppokerttua tavataan Himalajan alueella Pakistanista Myanmariin. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Aasiansieppokertut
Thomas Stafford Williams

Thomas Stafford Williams (20. maaliskuuta 1930 Wellington – 22. joulukuuta 2023) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista.Catholic-Hierarchy.org: Thomas Stafford Cardinal Williams Williamsin vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 20. joulukuuta 1959. Hänet nimitettiin Wellingtonin arkkipiispaksi 30. lokakuuta 1979, ja piispaksi vihkimisen suoritti 20. joulukuuta Owen Noel Snedden, jota avustivat John Patrick Kavanagh ja Petero Mataca. Williams sai ylennyksen kardinaaliksi 2. helmikuuta 1983, jolloin hänet nimitettiin Gesù Divin Maestro alla Pineta Sacchettin kardinaalipapiksi. 1. kesäkuuta 1995 Williams sai nimityksen Uuden-Seelannin sotilaspiispaksi. Hän jäi eläkkeelle Wellingtonin arkkipiispan tehtävistä 21. maaliskuuta 2005 ja sotilaspiispan tehtävistä 1. huhtikuuta 2005. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin, mutta vuoden 2013 konklaavissa hän oli menettänyt äänioikeutensa ikänsä takia. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Barry Philip Jones

Barry Philip Jones (29. syyskuuta 1941 North Canterbury – 13. helmikuuta 2016 Christchurch) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Brian Patrick Ashby 4. heinäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Christchurchin koadjuuttoripiispaksi 28. kesäkuuta 2006, ja piispaksi vihkimisen suoritti 4. lokakuuta John Jerome Cunneen, jota avustivat Charles Daniel Balvo ja John Basil Meeking.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Barry Philip Jones 4\. toukokuuta 2007 Jonesista tuli Christchurchin piispa. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Oscar Dessomville

Oscar Charles Dessomville (19. elokuuta 1876 – 30. elokuuta 1938) oli belgialainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kuului Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen, joka sai kahdeksikossa hopeaa sekä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa että vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa.Oscar de Somville Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Belgialaiset soutajat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Oscar de Cock

Oscar de Cock (1881–?) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kuului Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen, jonka kanssa hän oli mukana saamassa kahdeksikossa hopeaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.Oscar De Cock Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Belgialaiset soutajat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Owen Noel Snedden

Owen Noel Snedden (11. joulukuuta 1917 Auckland – 17. huhtikuuta 1981) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Aucklandin hiippakuntaan Pietro Fumasoni Biondi 24. helmikuuta 1941, ja hänet nimitettiin Wellingtonin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Achelouksen titulaaripiispaksi 23. toukokuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Reginald John Delargey.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Owen Noel Snedden 28\. lokakuuta 1976 Snedden sai lisäksi nimityksen Uuden- Seelannin sotilaspiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
James Michael Liston

James Michael Liston (9. kesäkuuta 1881 Dunedin – 8. heinäkuuta 1976) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Dunedinin hiippakuntaan Michael Verdon 31. tammikuuta 1904. Hänet nimitettiin Aucklandin koadjuuttoripiispaksi ja Olympuksen titulaaripiispaksi 22. huhtikuuta 1920. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Mary Redwood, jota avustivat John Joseph Carroll ja Henry William Cleary.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop James Michael Liston 9\. joulukuuta 1929 Listonista tuli Aucklandin piispa, ja 16. marraskuuta 1953 hän sai arkkipiispan henkilökohtaisen arvonimen. Hän jäi eläkkeelle 7. maaliskuuta 1970, jolloin hänet nimitettiin Domnach Sechnaillin titulaariarkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
John Patrick Kavanagh

John Patrick Kavanagh (30. huhtikuuta 1913 Hawera – 10. heinäkuuta 1985) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Thomas O'Shea 6. syyskuuta 1936. Hänet nimitettiin Dunedinin vihkipiispaksi ja Algizan titulaaripiispaksi 14. heinäkuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Hugh John O'Neill.Catholic-Hierarchy.org: Bishop John Patrick Kavanagh == Elämä == Kavanaghista tuli 26. joulukuuta 1957 Dunedinin piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Eero Pikkarainen

Eero Pikkarainen (20. maaliskuuta 1932 Kristiinankaupunki – 14. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 1970- ja 1980-luvuilla Pikkarainen näytteli useissa tv-sarjoissa kuten Presidentti, Ulosmittaajat ja Musta tuntuu. Hän oli myös mukana monissa elokuvissa kuten Omat koirat purivat (1974), Koomikko (1983), Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984) ja Hei kliffaa hei (1985). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Brian Patrick Ashby

Brian Patrick Ashby (10. marraskuuta 1923 Belfast – 5. kesäkuuta 1988) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Christchurchin hiippakuntaan 1. tammikuuta 1950 ja nimitettiin sen johtoon 11. heinäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Owen Noel Snedden.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Brian Patrick Ashby Ashby erosi tehtävistään Christchurchin piispana 4. heinäkuuta 1985. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Nokia 3390

Nokia 3390 on Nokia 3310:ä vastaava Etelä-Amerikassa myyty Nokian matkapuhelinmalli vuodelta 2002. Se muistuttaa 3310:aa ja Nokia 3395 Music Editionia ja Nokia 3315 Music Editionia ja Nokia 3410 Music Editionia ja Nokia 3310 Music Editionia ja niissä on polyfoniset soittoäänet. Puhelin painaa 119 grammaa. == Lähteet == 3390 Luokka:Vuoden 2002 matkapuhelimet
Leonard Anthony Faulkner

Leonard Anthony Faulkner (5. joulukuuta 1926 Booleroo Centre – 6. toukokuuta 2018Retired Adelaide Archbishop Leonard Faulkner dies at 91) oli australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Adelaiden arkkihiippakuntaan Pietro Fumasoni Biondi vuonna 1950. Hänet nimitettiin Townsvillen hiippakunnan johtoon 14. syyskuuta 1967, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 28. marraskuuta Matthew Beovich, jota avustivat Francis Roberts Rush ja Brian Patrick Ashby.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Leonard Anthony Faulkner 2\. syyskuuta 1983 Faulkner sai nimityksen Adelaiden koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 19. kesäkuuta 1985 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 2001. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Esko Salmela

Ilmari Esko Johannes Salmela (s. 23. maaliskuuta 1950 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Salmela on esiintynyt muun muassa tv-sarjoissa Jäinen horisontti (Kari Ranta, 1984), Kovaa maata (Aimo Andersson, 1994), Nortia (Konstaapeli Nieminen, 1996) sekä Pirunpelto (Vilho Tyrjälä, 2009-2011). Elokuvarooleja hänellä on ollut muun muassa elokuvissa Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet (1977), Pölhölä (1981) ja Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikkulehväkerttu

Pikkulehväkerttu (Abroscopus albogularis) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pikkulehväkerttua tavataan Aasian itä- ja kaakkoisosissa. Lajin maailmanlaajuisen kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Kiinassa ja Taiwanissa arvioidaan kummassakin pesivän 10 000–100 000 paria. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Silkkikerttuset
Naamiolehväkerttu

Naamiolehväkerttu (Abroscopus schisticeps) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Naamiolehväkerttua tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Silkkikerttuset
Bambulehväkerttu

Bambulehväkerttu (Abroscopus superciliaris) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bambulehväkerttua tavataan Aasian kaakkoisosissa. Lajin on raportoitu olevan epätavallinen tai paikallisesti melko yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Silkkikerttuset
Etelä-Helsingin kansalaisopisto Toimela

Etelä-Helsingin kansalaisopisto on eteläisessä Helsingissä toimiva, Kvs- säätiön ylläpitämä yksityinen kansalaisopisto. Opisto tarjoaa aikuisille yleissivistävää koulutusta ja harrastusmahdollisuuksia. Opiston järjestämille noin 300 kurssille osallistuu vuosittain yli 3 600 opiskelijaa. == Palstapuutarha == Viljelytoiminta Munkkiniemessä Helsingin kaupungin vuokratontilla on jatkunut vuodesta 1938. Palstapuutarhaviljely on opistotoiminnan rinnalla Toimela ry:n perinnemuotoista toimintaa. Käytännön viljelytoiminta toteutetaan yhteistyössä Toimelan palstapuutarhayhdistys ry:n kanssa. Viljelijöitä on noin 160 ja viljeltävän palstan koko vaihtelee 0,5–2 aarin välillä. Palstoja vapautuu haettavaksi vuosittain 10–20. == Toimela Brass == Toimela Brass on Etelä-Helsingin kansalaisopistossa toimiva puhallinorkesteri. == Lähteet == http://toimela.fi/esittely/ http://etko.fi/palstapuutarha/ http://etko.fi/brass/ Luokka:Helsingin oppilaitokset Luokka:Kansalais- ja työväenopistot
Jonas Forsslund

thumb|Jonas Forsslundin muotokuva. Jonas Forsslund (1754 Forsin pitäjä, Jämtland – 9. maaliskuuta 1809 Tukholma) oli ruotsalainen muotokuvamaalari ja kuvanveistäjä. Forsslundilla oli taiteellisia taipumuksia, ja työskennellessään Uppsalassa kauppa-apulaisena hän vapaahetkinään teki pastellimaalauksia. Hänen töitään näytettiin Kaarle-herttualle tämän vieraillessa kaupungissa, ja nuori maalari pääsi tämän suojelukseen.Jonas Forsslund, Svenskt biografiskt handlexikon Forsslund muutti Tukholmaan ja meni oppilaaksi Kuninkaalliseen taidekorkeakouluun ja sai samaan aikaan yksityisopetusta hovi-intendentti Gustaf Lundbergilta. Vuonna 1794 hänet kutsuttiin Kuninkaalliseen taideakatemian jäseneksi, ja vuonna 1800 hänet nimitettiin professoriksi. Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat suurehko maalaus, joka esittää Kustaa III:ta ja tämän puolisoa Sofia Magdalenaa sekä heidän poikaansa; toinen samanlainen maalaus, joka esittää Kustaa IV Aadolfia ja kuningatar Fredrika Doroteaa ja on nykyisin Gripsholmin linnassa; kolmas Neiti Piper ripottelee kukkia sisarensa haudalle. Lisäksi hän teki useita muotokuvia ja pastellitöitä. Myöhemmin Forsslund teki myös veistoksia, ja häneltä on olemassa Carl von Linnétä esittävä pronssinen rintakuva, joka on nykyisin Helsingissä Eläinmuseossa. Veistos on tiettävästi ostettu aikoinaan Turun akatemiaanTycho Tullberg, Linnéporträtt, s. 77–78. Lisäksi hän teki medaljonkeja kipsistä ja biskvistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Svenskt biografiskt lexikon Luokka:Ruotsalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1809 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Francis Roberts Rush

Francis Roberts Rush (11. syyskuuta 1916 Townsville – 21. heinäkuuta 2001) oli australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Townsvillen hiippakuntaan Luigi Traglia 18. maaliskuuta 1939. Hänet nimitettiin Rockhamptonin hiippakunnan johtoon 7. marraskuuta 1960. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. helmikuuta 1961 Maximilien de Fürstenberg, jota avustivat Guilford Clyde Young ja Hugh Edward Ryan.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Francis Roberts Rush Rush sai 5. maaliskuuta 1973 nimityksen Brisbanen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 1991. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Lindsey Stirling (albumi)

Lindsey Stirling on viulisti ja YouTube-sensaatio Lindsey Stirlingin debyyttialbumi. Sitä nauhoitettiin yli kaksi vuotta sen jälkeen kun hän esiintyi America's Got Talent-ohjelmassa ja se julkaistiin syyskuussa 2012. Vaikka Stirling tunnetaan laajalti hänen cover-kappaleistaan, albumi koostuu kokonaan hänen omista sävellyksistään. Albumi pääsi sijalle 81 Billboard 200-listalla, sekä Billboard Dance/Electronic Albums ja Classical Albums- listojen kärkeen Yhdysvalloissa. Se sijoittui myös viiden parhaan joukkoon Saksassa ja Itävallassa sekä viidenkymmenen parhaan joukkoon Sveitsissä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: positiivinenAllmusic review * Polari: Polari ==Listat== Listat (2012–13) Sija Itävalta 1 Belgia (Flanderi) 121 Belgia (Vallonia) 147 Saksa 4 Sveitsi 13 US Billboard 200 81 US Classical Albums 1 US Dance/Electronic Albums 1 US Independent Albums 13 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Lindsey Stirlingin albumit
STM

STM voi tarkoittaa seuraavia: * STM, sosiaali- ja terveysministeriö * STM, Suomen Työväen Musiikkiliitto
Jemenintiaiskerttu

Jemenintiaiskerttu (Curruca buryi) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Jemenintiaiskerttua tavataan Saudi-Arabian lounaisosissa ja Jemenin länsiosissa. Lajin kannaksi arvioidaan yli 10 000 aikuista yksilöä. Jemenintiaiskerttu on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on suhteellisen pieni ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. ==Elinympäristö== Jemenissä jemenintiaiskerttu elää erityisesti metsissä, joiden valtapuuna on Acacia origena -lajin akaasia. Saudi-Arabiassa lintu taas elää katajametsissä. ==Lähteet== Luokka:Kertut
Koko Suomi leipoo

Koko Suomi leipoo on leivontaohjelma, jonka ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 24. syyskuuta 2013. Ohjelma pohjautuu BBC:n The Great British Bake Off -formaattiin. Sarjasta on julkaistu myös samanniminen kirja. Ohjelman jokaisessa jaksossa 12 amatöörileipojaa kilpailee kahdessa eri leivontatehtävässä. Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin kesän 2013 aikana, ja sen juontajana toimi Anne Kukkohovi. Tuomareina olivat kondiittorit Mika Parviainen ja Sami Granroth. Ensimmäisen kauden voitti Anders Wikström. Toinen kausi alkoi 18. syyskuuta 2014 ja Kukkohovi toimi edelleen sarjan juontajana. Myös ensimmäisellä kaudella mukana ollut Parviainen jatkoi tuomarina, mutta uutena tuomarina Granrothin tilalle tuli kondiittori Veli-Matti Ahvenharju. Toisen kauden voitti Liisa Westerberg. Toukokuussa 2017 MTV tiedotti ohjelman jatkuvan kolmannelle tuotantokaudelle, ja Kukkohovin jatkavan juontajana. Kolmas kausi alkoi 27. syyskuuta 2017. Kolmannen kauden voittaja oli Jaana Koivuranta-Härkönen. Ohjelman neljäs kausi alkoi 12. marraskuuta 2018. Kukkohovi jatkoi juontajana ja tuomareina toimivat Mika Parviainen ja Markus Hurskainen. Neljännen kauden voitti Riitta Wuorio-Bäck. Viides tuotantokausi alkoi 11. marraskuuta 2019, mutta uutena tuomarina Parviaisen tilalle tuli Toni Rantala. Viidennen kauden voitti Amanda Alilonttinen. Toukokuussa 2020 ilmoitettiin sarjan kuudennesta kaudesta, joka kuvattiin kesällä 2020. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana, ja Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Kuudes kausi alkoi 16. marraskuuta 2020, ja sen voitti Mari Pihlajamäki. Marraskuussa 2021 ilmoitettiin sarjan seitsemännestä kaudesta. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana sekä Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Seitsemäs kausi alkoi tammikuussa 2022 ja sen voitti Anne Laitila. Sarjan kahdeksas kausi alkoi syyskuussa 2022. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana sekä Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Kahdeksannen kauden voitti Tiia Karonen. == Lähteet == Luokka:Ruokaohjelmat Luokka:2010-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat
Ruskotiaiskerttu

Ruskotiaiskerttu (Curruca lugens) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskotiaiskerttua esiintyy Afrikan itäosissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen Etiopiassa ja harvinaisempi muualla esiintymisalueellaan. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kertut
Tšekin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Liitto Český svaz ledního hokeje Maailmanmestaruuskilpailut kultaa: 0 hopeaa: 1 pronssia: 3 Tšekin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Tšekkiä jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailman­mestaruus­kilpailuissa. == Sijoitukset == === MM-kisoissa === * 1999 – 5. * 2000 – 6. * 2001 – 4. * 2002 – pronssia * 2003 – 6. * 2004 – pronssia * 2005 – 4. * 2006 – pronssia * 2007 – 9. * 2008 – 1. div., lohko-A; 1. * 2009 – 6. * 2010 – 6. * 2011 – 8. * 2012 – 8. * 2013 – 7. * 2014 – hopeaa * 2015 – 6. * 2016 – 7. * 2017 – 7. * 2018 – 4. * 2019 – 6. === Euroopan-mestaruuskisoissa === * 1993 – pronssia * 1994 – pronssia * 1995 – 5. * 1996 – 5. * 1997 – 5. * 1998 – 4. == Katso myös == * Tšekin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue Luokka:Alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Tšekin jääkiekko
Pensastiaiskerttu

Pensastiaiskerttu (Curruca subcaerulea) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pensastiaiskerttua esiintyy Afrikan eteläosissa. Sitä tavataan Angolassa, Botswanassa, Lesothossa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Zimbabwessa ja Sambiassa. Lajin on kuvattu olevan suhteellisen yleinen sopivissa elinympäristöissä koko sen levinneisyysalueen laajuisesti. Pensastiaiskerttu on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kertut
Carl von Linné (Forsslundin veistos)

Carl von Linnén rintakuva on Jonas Forsslundin pronssinen veistos vuodelta 1807. Sen nykyinen sijaintipaikka on Luonnontieteellinen keskusmuseo Helsingissä. Veistos on tiettävästi ostettu aikoinaan Turun akatemiaanTullberg, s. 77–78. Teoksen tilauksen aloitteentekijänä oli henkilääkäri (livmedikus) Sven Anders Hedin. Teos valettiin kipsiin ja paljastettiin Ruotsissa Wäxjön lukiossa. Pronssivalos oli tarkoitus lunastaa myöhemmin, mutta syystä tai toisesta niin ei käynyt, vaan veistos ostettiin Turkuun Turun akatemian luonnonhistorialliseen museoon, josta se myöhemmin yliopiston siirron myötä päätyi Helsinkiin. Yksi veistos, jonka materiaali on terrakotta, on tietojen mukaan alkujaan mennyt kreivi Gustaf Trolle-Bonden omistamaan Sävstaholmiin, josta se on siirtynyt Teleborgin linnaan. Tästä materiaalista sitä valmistettiin vain kolme kappaletta. Yksi kipsivalos meni Uppsalan yliopiston ludi saeculares -juhlan yhteydessä kasvitieteen laitoksen rakennukseen paikalle, jonne myöhemmin sijoitettiin Linnétä esittävä veistos. Veistoksesta on tehty useita kipsivaloksia, ja lisäksi siitä on tehty pienikokoisia jäljennöksiä norsunluusta ja kipsistä. Niissä on pyöreä, reunuksella varustettu jalusta.Tullberg, s. 164–165 Sven Hedinin mukaan Forsslund tutki jo nuorena Linnén kasvoja, ja siten hän kykeni tekemään hyvin elävän veistoksen. ==Lähteet== *Tycho Tullberg, Linnéporträtt ===Viitteet=== Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Ruotsin patsaat ja veistokset
Kaukosen silta

Kaukosen silta on kantatie 79:llä Kittilässä, Kaukosen kylän kohdalla sijaitseva Ounasjoen ylittävä silta. Sillan rakentaminen alkoi vuoden 2013 syksyllä ja silta avattiin liikenteelle 29. elokuuta 2014. Silta on kolmiaukkoinen jännitetty betonipalkkisilta, pituudeltaan 176 metriä ja leveydeltään 13 metriä. Sillalla on kahden ajokaistan lisäksi kevyen liikenteen väylä. Uusi silta rakennettiin noin 500 metriä vanhan sillan pohjoispuolelle. Se vaati kantatien uudelleenlinjauksen noin 3,3 kilometrin matkalta sekä Kaukosen kylän alueella olevien teiden uudelleensuunnittelun. Uuden sillan valmistuttua vanha silta sekä sen eteläpuolella peltojen keskellä oleva tien pengerrys purettiin tulvariskien vähentämiseksi. == Edellinen silta == Vanha Kaukosen silta oli valmistunut vuonna 1952, ja se oli erittäin huonokuntoinen, sekä vain 4,5 metriä leveänä nykyaikaiselle raskaalle liikenteelle myös aivan liian kapea. Sillan huonon kunnon vuoksi Lapin Ely- keskus määräsi sillalle 50 tonnin kokonaispaino- ja 16 tonnin telipainorajoituksen 1. toukokuuta 2012 alkaen. Sillan painorajoitus aiheutti merkittäviä lisäkustannuksia, sillä raskas liikenne joutui kiertämään sillan joko Sodankylän tai Kolarin kautta, mikä lisäsi ajomatkaa 65 tai 82 kilometriä kiertoreitistä riippuen. Lisäksi kumpikin kiertoreitti vaati kapean, mutkikkaan ja huonokuntoisen kantatie 80:n käyttöä, mikä heikensi liikenneturvallisuutta huomattavasti. Sillalla oli sen kapeuden vuoksi myös Suomen kantatieverkolla ainoa laatuaan oleva Väistämisvelvollisuus kohdattaessa -liikennejärjestely. Vanha silta sekä tien pengerrys aiheuttivat myös sillan pohjoispuolelle vuosittain suuren tulvariskin. == Lähteet == Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Kittilän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kittilän liikenne Luokka:Palkkisillat
Matthew Beovich

Matthew Beovich (1. huhtikuuta 1896 Carlton – 24. lokakuuta 1981) oli australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Melbournen arkkihiippakuntaan Giuseppe Palica 22. joulukuuta 1922, ja hänet nimitettiin Adelaiden arkkipiispaksi 11. joulukuuta 1939. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta 1940. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Panico, jota avustivat Norman Thomas Gilroy ja James Patrick O'Collins.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Matthew Beovich Beovich osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 1. toukokuuta 1971. Beovich oli kroatialaissyntyisen Matta Beovichin ja tämän vaimon Elizabethin (o.s. Kenny) neljästä lapsesta toinen. Hän opiskeli vuosina 1917–1923 pappeutta varten Rooman Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa.Australian Dictionary of Biography: Beovich, Matthew (1896–1981) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Daniel Eugene Hurley

Daniel Eugene Hurley (s. 21. huhtikuuta 1940 Orroroo) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Port Pirien hiippakuntaan Bryan Gallagher 27. kesäkuuta 1964, ja hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 27. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Leonard Anthony Faulkner, jota avustivat Noel Desmond Daly ja Edmund John Patrick Collins.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Daniel Eugene Hurley Hurley sai 3. heinäkuuta 2007 nimityksen Darwinin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. elokuuta. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edmund John Patrick Collins

Edmund John Patrick Collins MSC (22. maaliskuuta 1931 Braidwood – 8. elokuuta 2014 Sydney) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Norman Thomas Gilroy, ja hänet nimitettiin Darwinin hiippakunnan johtoon 28. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leonard Anthony Faulkner, jota avustivat Edward Francis Kelly ja Eugene James Cuskelly.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Edmund John Patrick Collins, M.S.C. Collins jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Christopher Alan Saunders

Christopher Alan Saunders (s. 15. tammikuuta 1950 Melbourne) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Broomen hiippakuntaan John Jobst 28. elokuuta 1976, ja hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. helmikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Jobst, jota avustivat Justin Joseph Bianchini ja Edmund John Patrick Collins.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Christopher Alan Saunders Helmikuussa 2024 Saunders pidätettiin syytettynä useista seksuaalirikoksista. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tragic Idol

Tragic Idol on Paradise Lostin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2012. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 15. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Nick Holmes ja Greg Mackintosh. # # # # # # # # # # === Bonusjulkaisun kappaleet === Albumista on julkaistu limited edition digipack -versio, jonka mukana tuli ylimääräinen bonus-CD, joka sisälsi seuraavat kappaleet: # * # == Kokoonpano == * Nick Holmes – laulu * Greg Mackintosh – kitarat * Aaron Aedy – kitarat * Steve Edmondson – basso * Adrian Erlandsson – rummut == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * AllMusic: AllMusic review * Audiovideo.fi: erittäin positiivinenAudiovideo.fi: Levyarvio * Imperiumi.net: 8+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 8/10Kaaoszine: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Staff review == Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Paradise Lostin albumit
Justin Joseph Bianchini

Justin Joseph Bianchini (s. 28. tammikuuta 1941 City of Subiaco) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Perthin arkkihiippakuntaan Giuseppe Siri 29. kesäkuuta 1964, ja hänet nimitettiin Geraldtonin hiippakunnan johtoon 25. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Barry James Hickey, jota avustivat Peter Quinn ja Robert Healy.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Justin Joseph Bianchini == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barry James Hickey

Barry James Hickey (s. 16. huhtikuuta 1936 Leonora) on australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Perthin arkkihiippakuntaan Paolo Giobbe 20. joulukuuta 1958. Hänet nimitettiin Geraldtonin hiippakunnan johtoon 22. maaliskuuta 1984, ja piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Joseph Foley, jota avustivat Launcelot John Goody ja Francis Xavier Thomas.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Barry James Hickey 23\. heinäkuuta 1991 Hickey sai nimityksen Perthin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. elokuuta. Hän jäi eläkkeelle 20. helmikuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noel Desmond Daly

Noel Desmond Daly (10. helmikuuta 1929 Sale – 14. tammikuuta 2004) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Salen hiippakuntaan Richard Ryan 27. heinäkuuta 1952. Hänet nimitettiin Sandhurstin hiippakunnan johtoon 21. huhtikuuta 1979, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Arthur Francis Fox, jota avustivat Bernard Denis Stewart ja Francis Xavier Thomas.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Noel Desmond Daly Daly erosi tehtävistään 1. heinäkuuta 2000. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Miranda Leek

Miranda Leek (s. 18. toukokuuta 1993 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen ja lisäksi jäi yksilökilpailussa 17. sijalle.Miranda Leek Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Pan-Amerikan kisoissa 2011 Leek sai hopeaa sekä yksilö- että joukkuekilpailussa.Team USA: Miranda Leek == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siirtoväen huollon keskus

Siirtoväen huollon keskusalkuperäisessä kirjoitusasussa Siirtoväen Huollon Keskus oli Suomessa sisäasiainministeriön alaisena toiminut, talvisodan lopulla perustettu sotatoimialueilta, myöhemmin luovutetuilta alueilta evakuoidun väestön huolto-organisaatio. Sitä johti Urho Kekkonen väestönsiirtoasioista vastaavan II maatalousministerin, Juho Koiviston alaisuudessa.Suomi 1986, 189, 191 Siirtoväen huollon keskus täydensi huoltotehtäviä hoitaneiden muiden elinten ja järjestöjen, kuten kansanhuoltoministeriön ja -lautakuntien sekä Vapaan Huollon toimintaa. ==Tarpeeseen havahtuminen ja huollon organisaation suunnittelu== Kansanhuoltolautakunnat perustettiin kuntiin alkusyksyn 1939 kuluessa. Niiden tehtäviin kuului myös evakoista eli sotatoimien alta siirretyistä tai paenneista huolehtiminen.Suomi 1986, 189 Jo joulukuussa oli selvää, että tarvittiin erityinen virasto huolehtimaan sotapakolaisista. Virastoa kaavaili kansanhuoltoministeri Rainer von Fieandt. Hänen keskustelukumppaneitaan olivat Jukka Rangell, Koivisto ja myöhemmässä vaiheessa erityisesti Urho Kekkonen.Suomi 1986, 191 3\. tammikuuta 1940 tehtävän saanut Kekkonen teki aluksi nopean kiertomatkan tutustuakseen evakuoitujen olosuhteisiin. Uuden organisaation oli tarkoitus koota hajallaan eri ministeriöissä olleita toimintoja keskusviraston tasoiseen elimeen. Ministeri Koivisto vastusti kuitenkin näin itsenäistä asemaa. Siirtoväen huollon keskuksesta muotoutui sisäministeriöön perustettava väliaikainen osasto. Sitä koskeva asetus annettiin 17. tammikuuta 1940. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Evakot ja asutustoiminta Luokka:Sosiaalihistoria
Dawesin suunnitelma

Dawesin suunnitelma oli vuonna 1924 laadittu suunnitelma siitä, miten Saksa kykenisi maksamaan sille ensimmäisen maailmansodan jälkeen määrätyt sotakorvaukset. Se laadittiin vuoden 1923 Ruhrin miehityksen ja Saksan hyperinflaation seurauksena. Britannian ja Yhdysvaltojen hallitusten aloitteesta sotakorvauskysymystä pohtimaan asetettiin kansainvälinen asiantuntijakomitea, jota johti yhdysvaltalainen pankkiiri Charles G. Dawes. Komitean mietinnön pohjalta laaditun suunnitelman mukaan Saksa maksaisi korvauksia ensimmäisenä vuonna miljardi kultamarkkaa ja sen jälkeen summa nousisi asteittain ja olisi 2,5 miljardia kultamarkkaa vuonna 1928. Maksujen lopulliseen kokonaismäärään ei otettu kantaa. Suunnitelmaan sisältyi myös Reichsbankin uudelleenjärjestely sekä Saksalle myönnettävä 800 miljoonan markan laina. Ympärysvallat ja Saksa hyväksyivät suunnitelman 16. elokuuta 1924.Dawes Plan Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 31.5.2013. Tämän jälkeen ympärysvallat lopettivat Ruhrin miehityksen. Dawes sai suunnitelman laatimisesta vuonna 1925 Nobelin rauhanpalkinnon.Charles Dawes Nobelprize.org. Viitattu 31.5.2013. Vuonna 1929 Dawesin suunnitelma korvattiin Youngin suunnitelmalla. ==Lähteet== Luokka:Saksan taloushistoria