EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viikunanlehtiä ja lakkoilua

Viikunanlehtiä ja lakkoilua tai Herrasmies hakee paikkaa (I’m All Right, Jack) on Roy Boultingin tuottama ja John Boultingin ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1959. Se perustuu Alan Hackneyn romaaniin Private Life, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut kirjailijan ja ohjaajan kanssa Frank Harvey. Pääosissa näyttelevät Ian Carmichael ja Peter Sellers, ja elokuvassa nähdään monia muitakin tuon ajan brittiläisiä komedianäyttelijöitä. Tarinassa varakkaan perheen rehti nuori mies saa työpaikan setänsä asetehtaassa, mutta joutuukin tietämättään työmarkkinaosapuolten juonittelujen viattomaksi välikappaleeksi. Elokuva satirisoi Britannian tuolloista yrityselämää ja näyttää sekä ammattiliitot että yritysten edustajat enemmän tai vähemmän epäpätevinä ja korruptoituneina. ==Vastaanotto== Elokuva sai Suomessa teatteriensi-iltansa keväällä 1960, ja se on esitetty Suomen televisiokanavilla 1988 (TV3), 1994 (MTV3), 2004 (Yle TV2) ja 2022 (Yle Teema ja Yle Areena)., Esitystiedot. Helsingin Sanomissa Paula Talaskivi kuvasi elokuvaa tuoreeltaan ”ihanan terveen ja kehittyneen mielenlaadun, rohkeuden ja oikean huumorintajun” osoitukseksi ja melkein täydelliseksi täysosumaksi. Hän arvosti myös sitä, että elokuva näkee humoristisia puolia sekä työnantaja- että työntekijäpuolessa asettumatta kumpaakaan vastaan. 62 vuotta myöhemmin Helsingin Sanomien televisioarvostelija Harri Römpötti kirjoitti elokuvan aluksi vaikuttavan osoittelevalta ja yksinkertaiselta, mutta vähitellen nopeutuvan ja saavan lisää vivahteita: ”Lopulta mutkikasta vyyhtiä ei saada purettua ilman farssia, mutta siinä välissä on paljon terävää ja hauskaa.” Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Viikunanlehtiä ja lakkoilua äänestettiin kaikkien aikojen 47. parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisioammattilaista.Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999.The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made, The New York Times. Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 22.11.2017. (Internet Archive) ==Rooleissa== ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1959 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
PXE

PXE voi tarkoittaa seuraavia: * PXE, Preboot eXecution Environment, UEFI:n verkkokäynnistysprotokolla * PXE, Pseudoxanthoma elasticum, harvinainen perinnöllinen sidekudoksien sairaus.
Abai (Fokis)

Abai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Lokroín kunnan alueella lähellä Éxarchoksen kylää. == Maantiede == Abai sijaitsi Fokiin alueella lähellä Opuntian Lokriin rajaa. Sen lähellä alle kaksi kilometriä luoteeseen sijaitsi Hyampoliin kaupunki. Niiden kautta kulki tie Orkhomenoksesta Opukseen. Ympärillä oli tasankoa, joka oli hyvää viljelymaata. Kaupungin läheltä virtasi Kefisos-joen sivuhaara. == Historia == pienoiskuva|vasen|Abain muureja. pienoiskuva|vasen|Abain raunioita. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustaja oli Argoksesta tullut Abas, joka oli Lynkeuksen ja Hypermnestran poika ja Danaoksen pojanpoika. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Abaios () ja Abantes (). Abaista tulleiden sanottiin asuttaneen osan Euboiasta, minkä johdosta kyseisiä saaren asukkaita kutsuttiin myös abanteiksi. Abai tunnettiin muun muassa Apollonin oraakkelinpaikastaan. Muun muassa Kroisoksen ja Mardonioksen tiedetään kysyneen neuvoa oraakkelilta. Kserkseen armeija tuhosi kaupungin persialaissodissa vuonna 480 eaa. muiden fokislaisten kaupunkien tavoin. == Rakennukset ja löydökset == Abain akropolis eli linnavuori ja yläkaupunki sijaitsi kukkulalla noin 2,5 kilometriä länteen nykyisestä Éxarchoksen kylästä. Sen rinteessä on muurien ja porttien raunioita. Muurit ovat mahdollisesti osaksi peräisin arkaaiselta kaudelta ja muutoin noin 300-luvulta eaa. Abain alakaupunki sijaitsi kukkulan juurella, erityisesti sen pohjoispuolella. Pausaniaan kuvauksen perusteella kaupungissa oli ainakin agora ja teatteri. Apollon Abaioksen temppeli, jossa Abain oraakkeli toimi, sijaitsi kaupungin lähellä Hyampoliin johtaneen tien varrella. Se on paikannettu noin 600 metriä akropoliilta luoteeseen. Pyhäkköalueella oli ollut kaksi temppeliä. Vanhempi, arkaaisen kauden temppeli tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa. ja toisen kerran kolmannen pyhän sodan aikana vuonna 346 eaa. Toinen, pienempi temppeli oli keisari Hadrianuksen 100-luvulla jaa. rakennuttama. Siinä oli Apollonia, Letoa ja Artemista esittäneet pronssipatsaat. Pyhäkköalueella oli myös klassisella kaudella rakennettu stoa eli pylväshalli sekä lukuisia votiivilahjoja ja aarrekammioita. Kaupungin hautausmaita on löydetty pyhäkön länsipuolelta sekä Éxarchoksen kylän läheltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Fokiin kaupungit Luokka:Antiikin oraakkelit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Lokroí
Abai

Abai voi viitata seuraaviin: * Abai, antiikin aikainen kaupunki Fokiin maakunnassa Kreikassa * Abai, kaupunki Kazakstanissa * Abain piiri, Itä- Kazakstanin alueen piiri Kazakstanissa
Tuulikki Suonivaara-Löyskä

Aune Tuulikki Löyskä (o.s. Suonivaara; 5. kesäkuuta 1903 Tampere – 4. elokuuta 1979) oli suomalainen arkkitehti.Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 170-171. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1982, s. 1133. Suomen teknillinen seura, Helsinki 1982. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Suonivaara-Löyskän vanhemmat olivat diplomi-insinööri Kaarlo Wilhelm Suonivaara ja Hanna Johansson ja puoliso vuodesta 1930 arkkitehti Väinö Löyskä. Suonivaara-Löyskä pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta 1921 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Valmistuttuaan hän työskenteli piirtäjänä Toivo Paatelan toimistossa Helsingissä ja sitten Jalmari Lankisen toimistossa Viipurissa. Omaa toimistoa puolisonsa kanssa hän piti vuodesta 1930 vuoteen 1968. Suonivaara-Löyskä toimi myös opettajana Viipurin teollisuukoulussa 1920-luvun lopulta 1930-luvun loppuun ja sota-aikana Viipurin kaupungin palveluksessa toimistoarkkitehtina. Sotien jälkeen hän toimi Lappeenrannan teknillisen koulun opettajana aina eläköitymiseensä vuonna 1970, joskin hän oli välillä Kymen läänin maaseudun rakennustarkastaja 1949–1954. Suonivaara-Löyskä ja hänen puolisonsa suunnittelivat yhdessä rakennuksia sekä Viipuriin että muualle Suomeen. ==Töitä== * Viipurin Kivi- ja Kirjapaino Oy:n rakennus, Linna- ja Mustainveljestenkadun kulmaus, Väinö Löyskän kanssa * Savo-Karjalan Tukkuliikkeen rakennukset, Savonlinna, Sortavala, Käkisalmi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Aige

Aige (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi Pallenen niemen kärjen pohjoisrannikolla nykyisen Kassándran kunnan alueella lähellä nykyistä Pefkochórin kylää. Aigen historiasta tiedetään vain vähän. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. se kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Aigantios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Kassándra Luokka:Traakian kaupungit
Amfikaia

Amfikaia () eli Amfikleia () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Amfíkleia-Eláteia kunnan alueella nykyisen Amfíkleian kylän (aiemmin Dadí) paikalla. Amfikaia sijaitsi noin 60 stadioninmittaa eli 10,5 kilometriä Lilaiasta ja noin 15 stadioninmittaa eli 2,6 kilometriä Tithronionista. Persialaiset tuhosivat kaupungin persialaissotien aikaan 480–479 eaa. Amfikaia saattoi olla kaupungin vanhempi nimi, ja vielä Herodotos viittaa kaupunkiin tällä nimellä, mutta paikka tunnettiin nimellä Amfikleia viimeistään sen jälkeen, kun kaupunki rakennettiin sodan jälkeen uudelleen. Jossain välissä kaupunkia kutsuttiin myös nimellä Ofiteia (). Pausaniaan mukaan Amfikaiassa oli Dionysokselle omistettu pyhäkkö. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Amfikaieus () ja Amfikleieus (). == Lähteet == Luokka:Amfíkleia- Eláteia Luokka:Antiikin Fokiin kaupungit
Daulis

Daulis (, myös Daulia, ja Daulion, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Livadeián kunnan alueella nykyisen Dávleian kylän paikalla. == Maantiede == Daulis sijaitsi Fokiissa Parnassos-vuoren itärinteellä lähellä Boiotian rajaa. Sen kautta kulki Khaironeiasta ja Orkhomenoksesta Delfoihin johtanut tie. Dauliin lähellä virtasi Boiotian Kefissos-joki. Lähellä sijaitsivat myös muun muassa Lilaian ja Panopeuksen kaupungit. Fokiin Daulista ei tule sekoittaa Dauliiseen Epeiroksessa. == Historia == Daulis oli olemassa jo mykeneläisellä kaudella. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä fokislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.Homeros: Ilias II.250. Kaupungin nimen selitettiin tulevan joko puista (daulos, dalos) tai Daulis-nimisestä nymfistä, joka oli Kefissoksen tytär. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Daulios () ja Daulieus (). Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki oli myös traakialaisen kuningas Tereuksen asuinpaikka. Tämä nai Proknen, joka oli Ateenan kuninkaan Pandionin tytär. Prokne muuttui pääskyseksi ja tämän sisar Filomele satakieleksi, minkä seurauksena viimeksi mainittua lintua kutsuttiin myös daulislaiseksi linnuksi. Persialaiset polttivat Dauliin persialaissotien aikaan 480–479 eaa. Lilaian ja Panopeuksen tavoin. Thebalaiset yrittivät vallata Dauliin vuonna 395 eaa., mutta epäonnistuivat, vaikkakin tuhosivat lähialueen. Kolmannen pyhän sodan lopussa vuonna 346 eaa. kaupungin tuhosivat Filippos II:n makedonialaiset joukot. Tämän jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen. Myöhemmin Daulis oli Aitolian liiton vallan alla, mutta aitolialaiset menettivät sen. Vuonna 220 eaa. aitolialaiset yrittivät vallata sen sekä Ambryssoksen takaisin, mutta epäonnistuivat. Roomalaiset saivat kaupungin Filippos V:ltä vuonna 198 eaa. Flamininuksen johdolla. Daulis säilyi olemassa vielä seuranneella roomalaisella kaudella. Pausanias sanoo kaupungin kuitenkin olleen hänen aikanaan vain pieni. == Rakennukset ja löydökset == Dauliin akropolis eli linnavuori ja yläkaupunki sijaitsi jyrkällä kukkulalla, joka sijaitsee nykyisen kylän eteläpuolella. Se tunnettiin antiikin aikana vaikeana valloittaa. Kukkulan korkeus on 468 metriä merenpinnasta laskettuna, ja se yhdistyy Parnassos-vuoreen harjanteen välityksellä. Akropolis oli linnoitettu muureilla, jotka ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Nykyisin kukkulalla on Pyhille Theodoroksille (Ágioi Theódoroi) omistettu kirkko, jonka rakentamisessa on käytetty antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Pausaniaan mukaan kaupungissa oli Athenelle omistettu temppeli. Lisäksi kaupungissa tiedetään olleen ainakin Serapiksen ja Isiksen pyhäkkö. Kaupungin lähellä Troniissa oli Arkhegeteen heroon. == Lähteet == Luokka:Antiikin Fokiin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Livadeiá
Elateia (Fokis)

Elateia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Amfíkleia-Eláteian kunnan alueella noin 2,5 kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Eláteian kaupungista. == Maantiede == Elateia oli antiikin Fokiin merkittävimpiä kaupunkeja Delfoin jälkeen. Se sijaitsi lähes keskellä laajaa ja hedelmällistä tasankoa, joka ulottui Amfikaiasta eli Amfikleiasta Boiotian rajalle saakka. Elateian etäisyys Amfikaiasta oli noin 180 stadioninmittaa eli noin 32 kilometriä. Kaupungin sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi luonnollista reittiä pohjoisesta Kefissos-joen laaksoon, ja sitä pidettiin eteläisen Manner-Kreikan hallinnan avaimena. == Historia == Elateian seutu on ollut asuttua viimeistään neoliittisella kaudella 6000 eaa. Hautalöytöjen perusteella paikalla on ollut asutusta myös mykeneläisellä kaudella. Kaupunki ei kuitenkaan esiinny Homeroksen Iliaan laivaluettelossa. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi oli peräisin Elatoksesta, Areaan pojasta. Antiikin aikana Elateian asukkaat katsoivat olevansa alkuperältään arkadialaisia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Elateus (). Persialaiset tuhosivat Elateian persialaissodissa 480–479 eaa. muiden Fokiin kaupunkien tavoin. Makedonian Filippos II valtasi Elateian vuonna 338 eaa. ollessaan hyökkäämässä Amfissaan, ja kunnosti kaupungin linnoitteet. Myöhemmin kaupunki torjui Kassandroksen hyökkäyksen, kun taas Filippos V onnistui valtaamaan sen. Elateia pysyi uskollisena Makedonialle roomalaisten vallatessa Kreikkaa. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 198 eaa. Seuranneella roomalaisella kaudella roomalaiset antoivat Elateialle vapaakaupungin oikeudet, koska kaupunkilaiset olivat vastustaneet Mithridatesta. Elateian alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1900-luvun alkupuolella ja vuonna 1959 sekä jälleen vuodesta 1985 lähtien. == Rakennukset ja löydökset == Elateian akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi kukkula nykyisen Eláteian kylän pohjoispuolella. Kukkulan eteläpuolelta on löydetty hautausmaa (), joka on ollut käytössä mykeneläiseltä kaudelta 1300-luvulta eaa. protogeometriselle kaudelle 900-luvulle eaa. saakka, ja erityisesti 1200-luvulla eaa. Löytöihin kuuluu muun muassa tholos-hautoja. Pausaniaan mukaan kaupungissa oli agora, teatteri, Athenen kuvapatsas sekä Asklepiokselle omistettu temppeli, jossa oli jumalaa esittänyt parraton kulttikuva. Noin kolme kilometriä kaupungin paikasta kaakkoon on löydetty Athene Kranaialle omistetun temppelin rauniot. Pausanias mainitsee myös tämän temppelin, ja sen sijainti vastaa hänen antamaansa kuvausta. == Lähteet == Luokka:Amfíkleia-Eláteia Luokka:Antiikin Fokiin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Mykeneläiset arkeologiset kohteet
Elateia

Elateia (, , ) tai Elatia () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Elateia, antiikin aikainen kaupunki Epeiroksessa * Elateia, antiikin aikainen kaupunki Fokiin maakunnassa * Eláteia, kaupunki ja Amfíkleia-Eláteian kunnan kunnallisyksikkö Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella * Elátia, Zákynthoksen kunnan kunnallisyksikkö Jooniansaarten alueella * Elatiá eli Karántere, vuori Rodópi-vuoristossa Itä-Makedonian ja Traakian alueella
Feneos

Feneos ( tai , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sikyónan kunnan alueella lähellä nykyistä Archaía Feneóksen (”Antiikin Feneos”) kylää. == Maantiede == Feneoksen kaupunki sijaitsi Arkadian koillisosassa samannimisen, nykyisin kuivan järven pohjoisrannalla. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena toimi kukkula noin kilometrin nykyisestä Archaía Feneóksen kylästä kaakkoon. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimillä Feneatike (Φενεατική), Feneatis (Φενεᾶτις) ja Fenike (Φενική). Alue on Kyllene- ja Aroania-vuorten ympäröimää tasankoa, jolla virtasivat joet Olbois ja Aroanios. Joet oli antiikin aikana kanavoitu 50 stadioninmittaa eli noin 8,8 kilometriä pitkään kanavaan. Niiden ainoa ulosvirtaus oli maanalainen, ja ne johtivat tätä kautta Ladon-jokeen. Feneatiken pohjoispuolella sijaitsivat Aigeiran ja Pellenen kaupunkivaltiot, itäpuolella Stymfaloksen alue (Stymfalia), länsipuolella Kleitorin alue (Kleitoria) ja eteläpuolella Kafyain (Kafyatis) ja Orkhomenoksen (Orkhomenia) kaupunkien alueet. == Historia == Varhaisin maininta Feneoksesta on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä arkadialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.Homeros: Ilias II.605. Kreikkalaisessa mytologiassa Feneoksen jokien kanavoinnin rakentaminen laitettiin Herakleen nimiin. Vergiliuksen mukaan kaupunki oli Euandroksen kotipaikka. Historiallisella ajalla Feneos mainitaan suhteellisen harvoin. Sen tiedetään kuuluneen Akhaian liittoon. Kleomenes III valtasi kaupungin vuonna 225 eaa. Kaupunki löi omaa rahaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Feneatēs (). Pausaniaan mukaan Feneoksen asukkaat kertoivat kaupunkinsa jossain vaiheessa tuhoutuneen jokien tulvittua, kun niiden maanalainen ulosvirtausaukko tukkeutui. Pliniuksen mukaan tämä tapahtui viidesti. Eratosthenes puolestaan kertoo, että kerran aukon äkillinen avautuminen aiheutti puolestaan tulvan alajuoksulla Ladon- ja Alfeios-joilla Olympiassa. Ilmiö on toistunut myös nykyaikana, mikä vahvistaa kertomukset. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli pääosin raunioina. == Rakennukset ja löydökset == Feneoksen akropoliilla on joitakin muurien jäänteitä. Pausaniaan mukaan kukkulalla oli Athene Tritonialle omistettu temppeli, jossa oli pronssinen Poseidon Hippioksen patsas. Hän mainitsee, että kaupungissa oli myös Hermeelle omistettu temppeli, stadion sekä Herakleen veljen Ifikleen hauta. Akropoliin kaakkoisrinteestä on löydetty Asklepiokselle omistetun pyhäkön rauniot. Pyhäkköön kuului kaksi rakennusta, joista toisessa oli Attalos Ateenalaisen 100-luvulla eaa. veistämä Asklepioksen kulttikuva. Raunioista on löydetty suurikokoinen Hygieian patsaan pää. 15 stadioninmittaa eli noin 2,6 kilometriä kaupungista pohjoiseen sijaitsi Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Feneoksen ja Aigeiran rajalla sijaitsi Artemis Pyronian temppeli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Sikyóna
Hyampolis

Hyampolis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Lokroín kunnan alueella lähellä Éxarchoksen kylää. == Maantiede == Hyampolis sijaitsi Fokiin alueella lähellä Opuntian Lokriin rajaa. Sen lähellä alle kaksi kilometriä kaakkoon sijaitsi Abain kaupunki. Niiden kautta kulki tie Orkhomenoksesta Opukseen. Hyampoliin sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi solaa, joka johti Lokriista Fokiin ja Boiotian alueille. Ympärillä oli tasankoa, joka oli hyvää viljelymaata. Hyampoliin alueella sijaitsi Kleonai-niminen kylä. Kaupungin läheltä virtasi Kefisos-joen sivuhaara. pienoiskuva|vasen|230px|Hyampoliin läntistä kaupunginmuuria. Plinius ja Ptolemaios kuvasivat Hyampoliin virheellisesti boiotialaiseksi kaupungiksi. Strabonin mukaan Fokiissa oli myös toinen Hyampolis-niminen kaupunki, joka sijaitsi Parnassos-vuoren rinteellä. == Historia == pienoiskuva|vasen|230px|Kaupunginmuurin ja tornin raunioita. Kreikkalaisessa mytologiassa Hyampoliin perustivat Boiotiasta tulleet hyantit sen jälkeen, kun kadmeialaiset eli thebalaiset olivat ajaneet nämä pois. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä fokislaisista kaupungeista, jotka lähettivät laivoja Troijan sotaan.Homeros: Ilias II.521. Tämä kertoo siitä, että kaupunki on todennäköisesti ollut asuttu mykeneläisellä kaudella. Herodotoksen mukaan fokislaiset voittivat thessalialaiset Hyampoliissa arkaaisella kaudella. Myöhemmin Kserkseen armeija tuhosi kaupungin persialaissodissa vuonna 480 eaa. muiden fokislaisten kaupunkien tavoin. Vuonna 347 eaa. kaupungin luona käytiin taistelu boiotialaisten ja fokislaisten välillä. Makedonian Filippos II:n sanotaan tuhonneen Hyampoliin, mutta tämä koski mahdollisesti vain sen linnoitteita. Kaupunki oli olemassa vielä roomalaisella kaudella ja Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hyampolitēs (). == Rakennukset ja löydökset == Hyampoliin akropolis eli linnoituskukkula oli ympäröity muureilla, joiden reitti voidaan jäljittää kauttaaltaan. Parhaiten ne ovat säilyneet kukkulan länsiosassa. Muurien kokonaispituus on ollut noin 1,2 kilometriä. Pausaniaan mukaan Hyampoliissa oli agora, buleuterion ja teatteri sekä Artemiille omistettu temppeli. Keisari Hadrianus rakennutti kaupunkiin stoan eli pylväshallin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Fokiin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Lokroí
Opus (Elis)

Opus ( tai Opous) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliin maakunnassa Kreikassa. Opus sijaitsi Eliin vuoristosalueella eli Akroreiassa. Alueella oli myös Opus-niminen joki, joka oli mahdollisesti Peneioksen sivujoki. Kaupungin sijaintia ei kuitenkaan tunneta tarkasti. Spartalaisten tiedetään vallanneen Opuksen peloponnesolaissodan lopulla 400-luvun eaa. loppupuolella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Opūntios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Opus (Lokris)

Opus ( tai Opous) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Opuntian Lokriin alueella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Atalántin kaupungin lähelle sen ja Tragánan kylän puoleen väliin Lokroín kunnassa. == Maantiede == Opus oli Opuntian Lokriin ja koko itäisen Lokriin merkittävin kaupunki, sillä antiikin aikana ei aina tehty eroa itäisen Lokriin osien Opuntian ja Epiknemidian Lokriin välillä. Kaupunki sijaitsi Pohjoiseen Euboianlahteen kuuluneen pienemmän Opuntianlahden lähellä, Strabonin mukaan noin 15 stadioninmitan eli noin 2,6 kilometrin ja Liviuksen mukaan noin yhden roomalaisen mailin eli noin 1,5 kilometrin päässä rannikosta sisämaahan päin. Lahdessa kaupungin edustalla sijaitsi saari nimeltä Atalante (myös Atalanta, nyk. Atalantonísi). == Historia == Antiikin aikana Opusta pidettiin yhtenä koko Kreikan vanhimmista kaupungeista. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Opusta, joka oli Lokroksen ja Protogeneian poika. Deukalion ja Pyrrha asuivat Opuksessa, ja Patroklos oli kotoisin sieltä. Homeroksen Iliaan laivaluettelossa kaupunki esiintyy nimellä Opoeis () yhtenä Aiaan, Oileuksen pojan alaisuudessa olleista lokrislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Persialaissodissa Opus liittyi Leonidaan johtamiin spartalaisiin Thermopylain taistelussa persialaisia vastaan vuonna 480 eaa. Se osallistui myös samaan aikaan käytyyn Artemisionin taisteluun seitsemällä laivalla. Myöhemmin kaupunki oli Spartan puolella Ateenaa vastaan. Ateenalaisten vallattua Boiotian vuoden 456 eaa. Oinofytan taistelun jälkeen nämä veivät sata rikkainta opuslaista panttivangeiksi. 400-luvun eaa. loppupuolen peloponnesolaissodassa opuslaiset häiritsivät Ateenan merikauppaa, ja ateenalaiset linnoittivat tämän vuoksi kaupungin edustalla sijainneen Atalanten saaren. Antigonos I:n sodassa Kassandrosta vastaan Opus oli jälkimmäisen puolella, ja siksi Antigonoksen kenraali Ptolemaios piiritti kaupunkia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Opūntios (). == Lähteet == Luokka:Lokroí Luokka:Opuntian Lokriin kaupungit
SU-122

SU-122 on neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Vaunu perustuu T-34:n runkoon, johon on asennettu 122 millimetrin M-30S-haupitsi. Sitä käytettiin rynnäkkötykkinä tukemaan jalkaväkeä, erityisesti bunkkereiden ja linnoitusten tuhoamiseen ja tykistön epäsuoraan tuleen. Vaunua käytettiin myös tarpeen mukaan panssarintorjuntaan, mihin se ei ollut soveltuva tulinopeuden ja tykin heikon tarkkuuden vuoksi. Moniin muihin neuvostoliittolaisiin vaunuihin verrattuna valmistusmäärä jäi suhteellisen alhaiseksi, 1 150 vaunuun. == Kehitys == Vaunun kehitys alkoi keväällä 1942, kun suunnittelutoimistoja käskettiin tutkimaan 76 millimetrin, 122 millimetrin ja 152 millimetrin tykkien sijoitusta liikkuvalle alustalle Saksan rynnäkkötykkien innoittamana. Fjodor Petrovin kehittämä 122 millimetrin, vuosimallin 1938 M-30 katsottiin suurimmaksi sopivaksi keskiraskaan vaunun alustalle. Tykki asennettiin aluksi sotasaaliksi saatujen saksalaisten Sturmgeschütz III -rynnäkkötykkien runkoihin. Syntynyt vaunu tunnettiin nimellä SG-122. Näitä valmistui 10 kappaletta. Vaunujen huolto oli mahdotonta puuttuvien varaosien vuoksi. Uralmašin pääinsinöörit N. Kurin ja G. Ksjunin olivat kehittäneet 76 millimetrin tykillä varustetun tornittoman version T-34-vaunusta, johon 122 millimetrin tykki sovitettiin. Prototyyppi U-35 valmistui kesällä 1942. Testien ja korjausten jälkeen se hyväksyttiin käyttöön. Tykin koro oli korkeintaan 26 astetta tilan puutteen vuoksi ja miehistötila oli heikosti tuuletettu ruutikaasujen poistoa ajatellen. 122 millimetrin M-30S-haupitsi oli kömpelö, ja sen käsittely vaati kolme miehistönjäsentä, mukaan lukien komentajan panoksen. SU-122:n pohjalta kehitettiin SU-85- ja SU-100-vaunut panssarintorjuntaan. == Lähteet == *http://www.tanks-encyclopedia.com/ww2/soviet/soviet_SU-122.php == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Neuvostoliittolaiset rynnäkkötykit
Oleg Šilin

Oleg Šilin (s. 4. toukokuuta 1991 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Boulting

Joseph Edward John Boulting (21. joulukuuta 1913 Bray, Berkshire – 17. kesäkuuta 1985 Sunningdale, Berkshire) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, samoin kuin hänen identtinen kaksosveljensä Roy Boulting. Heillä oli vuodesta 1937 alkaen yhteinen tuotantoyhtiö Charter Films, jonka puitteissa he tekivät 1950-luvun loppupuolella useita satiirisia komediaelokuvia, kuten Viikunanlehtiä ja lakkoilua (1959). Toinen John Boultingin tunnetuimpiin kuuluva ohjaustyö on film noir Kiveä kovempi (1947). Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä nämä elokuvat äänestettiin kaikkien aikojen 47. ja 15. parhaiksi brittielokuviksi.Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999. Viitattu 22.11.2017. ==Valikoitu filmografia== *1947: Kiveä kovempi (Brighton Rock, ohjaus) *1950: Uhkavaatimus (Seven Days to Noon, ohjaus) *1951: Näkemiin, Mr. Greene (The Magic Box, ohjaus) *1954: Salainen satama (Seagulls over Sorrento, ohjaus) *1956: Alokas liemessä (Private’s Progress, ohjaus) *1957: Toivoton tunari (Lucky Jim, ohjaus) *1958: Lähettiläs liemessä (Carlton-Browne of the F.O., tuotanto) *1959: Viikunanlehtiä ja lakkoilua (I’m All Right Jack, ohjaus) *1963: Taivas varjelkoon! (Heavens Above!, ohjaus) *1965: Yhteiskunnan mätämunat (Rotten to the Core, ohjaus) *1966: Kuherruskuukausi (The Family Way, tuotanto) *1970: Tyttö sopassa (There's a Girl in My Soup, tuotanto) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Brittiläiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Metsä sadeilmalla

Metsä sadeilmalla () on Werner Holmbergin maisemamaalaus vuodelta 1859. Teos varmisti Holmbergin lopullisen kansainvälisen läpimurron ja sitä on sanottu yhdeksi taiteilijan hienoimmista.Jukka Relas: Keisarillinen taidekokoelma Suomessa, s. 36. Otava, Helsinki 2009. Maalauksen innoittajana oli näky sumuisesta metsästä Norjan Ringerikessä, jossa Holmberg oleskeli kesällä 1858, mutta maisema on kuvitteellinen yhdistelmä useasta eri paikasta. Metsä perustuu Holmbergin Ikaalisissa Suomessa tekemiin luonnoksiin, mutta suuri monihaarainen koivu löytyi läheltä Kristianiaa (nyk. Oslo) Norjasta, ja härkävankkurit on luonnosteltu Saksassa. Holmberg maalasi teoksen opiskelukaupungissaan Saksan Düsseldorfissa. Saksalaiset kriitikot ylistivät Metsää sadeilmalla, jonka oletettiin kuvaavaan saksalaista maisemaa. Maalauksessa romantiikkaa henkivä salaperäinen tunnelma ja suljetun tilan tuntu yhtyvät realistiseen kostean ilman ja sumun kuvaukseen. Metsä sadeilmalla oli talvella 1859–1860 näytteillä Pietarissa, missä se sai myös runsaasti huomiota. Pietarin taideakatemia myönsi siitä vakuuttuneena Holmbergille taiteilijan arvon. Keväällä 1861 maalaus ostettiin Waseniuksen kirjakaupasta Helsingin keisarilliseen palatsiin (nyk. Presidentinlinna). Maalaus on nykyään tasavallan presidentin työhuoneen seinällä.Työhuone Tasavallan presidentin kanslia. Viitattu 22.11.2017. ==Lähteet== Luokka:Werner Holmbergin maalaukset Luokka:Maisemamaalaukset
Roy Boulting

Alfred Fitzroy Clarence ”Roy” Boulting (21. joulukuuta 1913 Bray, Berkshire – 5. marraskuuta 2001 Eynsham, Oxfordshire) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, samoin kuin hänen identtinen kaksosveljensä John Boulting. Heillä oli vuodesta 1937 alkaen yhteinen tuotantoyhtiö Charter Films, jonka puitteissa he tekivät 1950-luvun loppupuolella useita satiirisia komediaelokuvia, kuten Viikunanlehtiä ja lakkoilua (1959). Toinen Boultingin veljesten tunnetuimpiin kuuluva tuotanto on film noir Kiveä kovempi (1947). Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä nämä elokuvat äänestettiin kaikkien aikojen 47. ja 15. parhaiksi brittielokuviksi.Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999. Viitattu 22.11.2017. Roy Boultingin myöhempiä menestyksiä ohjaajaa oli Goldie Hawnin tähdittämä Tyttö sopassa (1970). Roy Boulting oli 1970-luvun alkupuolen naimisissa näyttelijä Hayley Millsin kanssa. ==Valikoitu filmografia== *1947: Fame Is the Spur (ohjaus) *1950: Uhkavaatimus (Seven Days to Noon, ohjaus ja tuotanto yhdessä John Boultingin kanssa) *1951: Näkemiin, Mr. Greene (The Magic Box, ohjaus) *1951: Valtiopetos (High Treason, ohjaus) *1954: Salainen satama (Seagulls over Sorrento, ohjaus) *1956: Pako vapauteen (Run for the Sun, ohjaus) *1956: Alokas liemessä (Private’s Progress, tuotanto) *1957: Toivoton tunari (Lucky Jim, tuotanto) *1958: Lähettiläs liemessä (Carlton-Browne of the F.O., käsikirjoitus ja ohjaus) *1959: Viikunanlehtiä ja lakkoilua (I’m All Right Jack, tuotanto) *1960: Ranskatar ja me miehet (A French Mistress, ohjaus) *1963: Taivas varjelkoon! (Heavens Above!, tuotanto) *1965: Yhteiskunnan mätämunat (Rotten to the Core, käsikirjoitus) *1966: Kuherruskuukausi (The Family Way, ohjaus) *1970: Tyttö sopassa (There's a Girl in My Soup, ohjaus) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Brittiläiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Uralmaš

Uralmaš (, УЗТМ, UZTM, «Уралмаш», "Uralin raskas koneenrakennustehdas", ПАО «Уралмашзавод») on konetehdas Jekaterinburgissa Sverlovin alueella Uralilla. Neuvostoaikoina tehdas oli nimetty G. Ordžonikidzen mukaan Tehdas aloitti toimintansa heinäkuussa 1933. Suuren isänmaallisen sodan aikana se tuotti 19 000 panssariajoneuvon runkoa, 30 000 tykkiä ja 5 500 panssarivaunua tai telatykkiä. Tehdas tuottaa porausvälineistöä ja kaivinkoneita kaivostoimintaan, valssaus- ja valukoneita, kaasu- ja höyryturbiineja. Vuonna 1996 tehdas liitettiin osaksi Yhdistyneet konetehtaat -yhtiötä (OMZ). Uralmaš irrotettiin tästä yhtiöstä elokuussa 2015 omaksi Uralmash-Izhora Group -yhtiökseen, jonka omistaa Gazprombank-koneenrakennus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://www.uralmash.ru Luokka:Venäläiset teollisuusyritykset Luokka:Venäläiset aseteollisuusyritykset Luokka:Neuvostoliiton panssarivaunutehtaat Luokka:Jekaterinburg
Satulasammakko

Satulasammakko (Brachycephalus ephippium) on heimoon Brachycephalidae kuuluva sammakkolaji. Se on kotoperäinen Kaakkois-Brasiliassa (Rio de Janeiron, São Paulon ja Minas Geraisin osavaltioissa). Täysikasvuisen sammakon pituus on 12,5–19,7 millimetriä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Sammakkoeläimet
Příkazy

Příkazy () on kunta (obec) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 15 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen. Kunnan nähtävyyksiä on ulkoilmamuseo (Hanácké skanzen), jonka rakennuksissa on näytteillä vanhoja paikallisena käsityönä tehtyjä huonekaluja ja leluja. Museoalueella olevassa ladossa on näytteillä sata vuotta sitten käytettyjä koneita. Paikallinen pubi on kalustettu 200 vuotta vanhoilla esineillä.Litovel – Venice of Haná == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tšekin kunnat Luokka:Olomoucin lääni
Compatible Time-Sharing System

Compatible Time-Sharing System (CTSS) oli varhainen osituskäyttöjärjestelmä, joka kehitettiin MIT:ssä IBM 7090 -tietokoneelle ja myöhemmin IBM 7094 -tietokoneelle. Kehitys alkoi vuonna 1961 MIT:n professorien haluttua lisää aikaa uudella tietokoneella ja kehitystä johtivat Fernando J. Corbató, Bob Daley, ja Marjorie Merwin-Daggett. Järjestelmä oli varhaisia virtualisointia tukevia alustoja. Järjestelmä oli ensimmäisiä ositusta tukevia järjestelmiä, joka pyrki ratkaisemaan eräajoon liittyviä ongelmia. Vuoteen 1965 mennessä järjestelmä oli ylikuormitettu ja MIT osallistui Multics-projektin kehitykseen. Unix-käyttöjärjestelmää on sanottu moderniksi toteutukseksi MIT:n CTSS:stä. == Katso myös == * Incompatible Timesharing System == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Compatible Time-Sharing System - A Programmer's Guide bitsavers.org -palvelussa Luokka:Käyttöjärjestelmät Luokka:Tietotekniikan historia
Dirty Story

Dirty Story (televisioesityksessä Likainen tarina) on Jörn Donnerin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalais-suomalais-saksalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se perustuu Donnerin romaaniin, Andersin suvun saagan viidenteen osaan Gabriels dag (1982, suom. Itsenäisyyspäivä 1983), ja sen pääosia esittävät Erland Josephson, Charlotta Larsson, Nils Brandt, Agneta Ekmanner, Lilga Kovanko ja Åke Lindman. Elokuva kertoo suuren suomalaisen teollisuusyhtiön hallituksen puheenjohtajan yllättävän kuoleman aiheuttamista selvittelyistä. Päähenkilönä on ikääntynyt toimitusjohtaja Gabriel Berggren (Josephson), joka aloittaa vaikeuksiensa keskellä romanssin yhtiön pääkonttorin nuoren kesätyöntekijän (Josephsonin oma tytär Charlotta Larsson) kanssa. Dirty Story oli Donnerin ensimmäinen fiktio-ohjaus ohjaustyö kuutta vuotta aiemman elokuvan Miestä ei voi raiskata jälkeen. Seuraavan näytelmäelokuvansa Kuulustelu Donner toi ensi-iltaan vasta 25 vuotta myöhemmin vuonna 2009. Samaan aikaan Dirty Storyn tuotannon kanssa Eija-Elina Bergholm ohjasi elokuvaksi toista Andersin sukutarinan osaa, Angelan sotaa (1983). ==Rooleissa== Kreditoimattomia sivuosia elokuvassa näyttelevät lisäksi muiden muassa Paavo Piskonen, Fred Negendanck, Ylva Ekblad, Tom Pöysti, Seppo Kolehmainen, Raiku Kemppi ja Göran Schauman. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti Dirty Storya vuoden parhaana kotimaisena elokuvana, kun taas monet muut suomalaiskriitikot luonnehtivat sitä muun muassa latteaksi, itsestään selväksi, kalseaksi ja replikoinniltaan kirjalliseksi. Charmikkaan ruotsalaistähden Erland Josephsonin roolityötä kiitettiin. ==Lähteet== Luokka:Jörn Donnerin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1984 suomalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1984 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1984 saksalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Ruotsalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Saksalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Police (täsmennyssivu)

Police voi tarkoittaa seuraavia: *The Police, brittiläinen rockyhtye === Maantiede === *Police, kunta Puolassa *Police, kaupunki Puolassa äskenmainitussa kunnassa *Police, tšekkiläinen kunta === Muita merkityksiä === *Police, italialainen vaatemerkki
Taosi

Taosi oli muinainen kaupunki n. 2300-1900 eaa. nykyisessä Shanxissa, Kiinassa. Paikka on Xianfengin piirikunnassa Keltaisen joen sivuhaaran Fen-joen varrella. Taosi edelsi varhaisen kiinan valtion syntyä. Väkiluku oli kasvanut suureksi, yhteiskunnassa oli valtaportaikkoja. Se oli suuri asutuskeksus, jossa palatsialueen ympärillä tavallisempien ihmisten asunnot. Paikalta on löydetty hautausmaa, observatorio ja gnomon, aurinkokeppi. Taosi ajoittui aikaan 2300-1900 eaa. hieman ennen Erlitoun kulttuuria. == Historia, asutuskuvio == Taosin raunioiden ala on noin 280 haTaosi Confirmed as 4,200-Year-Old Legendary Capital of Chinese Hero Emperor. Taosissa asui ehkä 10000-13200 asukasta, ja se valvoi 3300 km2 aluetta. Tutkimalal ympäristöä on koetettu päätellä Taosin ympäristön asutuskuvio. Taosi ei luultavasti ollut valtio, vaan suuri päällikkökunta, hyvin lähellä valtiota oleva esiaste. Luultavasti yhdellä päällikölläoli alipäälliköitä. Näin Taosin hallintojärjestelmä oli 2-portainen. Taosi hallitsi lisäksi ympäristössään olevia keskisuuria ja pieniä asutuskeskuksia. Niinpä asutuskuvio oli 3-kerroksinen. 2 km säteellä Taosista ei ollut asutuskeskuksia. Suuria lähialueen keskuksia olivat luultavasti Taosin valvomat 90 ha kokoinen Gushu 16,1 km päässä Taosista, 40 ha kokoinen Dongdeng 13 km päässä. Taosi oli mahtavimmillaan Longshan-kauden viimeisessä ns. Taosi-vaiheessa 2300-1900 eaa. Taosin keksivaiheessa noin 2100-2000 eaa. neliömäinen puristetusta maasta tehty valli sulki sisäänsä 230 ha alueen. Sisäinen muuri erotti eliitin ja tavallisen kansan asuinalueet. Luultavasti Erlitou kukisti Taosin. == Taosin historia == *2300-2100 eaa. Varhaisvaihe *2100-2000 eaa. Keskivaihe - suuri Taosin keskus *2000-1900 eaa. Myöhäisvaihe == Hautausmaa == == Lähteet == Luokka: Kiinan esihistoria
Catarratto

Catarratto on viinin valmistukseen käytettävä viinirypäle. Siitä on olemassa useita lajikkeita, useimmat vaaleita. Catarratto-rypäleitä viljellään Välimeren maissa, erityisesti Italiassa, sekä Etelä-Afrikassa ja Etelä- Amerikassa. == Catarratto Italiassa == Vaaleat Catarratto-rypäleet (Catarratto Bianco, Catarratto Bianco Comune, Catarratto Bianco Lucido) ovat sisilialaisia alkuperäislajikkeita. Niitä viljellään noin 350 neliökilometrin alueella (vuonna 2014) ja käytetään useiden sisililaisten laatuviinien raaka-aineena.. ==Lähteet== Luokka:Viinirypälelajikkeet
A. A. Sundblad

Alfons Aleksander Sundblad (17. kesäkuuta 1903 Lohja – 9. marraskuuta 1981 Espoo) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Uudenmaan Rakuunarykmentin komentajana 1948–1955. A. A. Sundblad syntyi Lohjalla ja hänen vanhempansa olivat liikemies Ilmari Sundblad ja Johanna Naumburg. A. A. Sundbladin puoliso oli Laina Sundblad o.s. Lahti. Hän oli ratsastusseura Hubertusseuran puheenjohtaja 1947–1955. == Sotilasarvot ja ylentämisvuodet == Vänrikki -1927, kornetti -1928, luutnantti -1929, ratsumestari -1933, majuri -1940, everstiluutnantti -1944. == Palveluspaikat == * Asevelvollisena Uudenmaan Rakuunarykmentissä 1923 - 1924 * RUK 1924 - 1925 * Suomen Valkoinen Kaarti, kornetti 1925 * Kadettikoulu 1925 - 1927 * Keski-Suomen Rykmentti, vänrikki 1927 - 1928 * Uudenmaan Rakuunarykmentti, kornetti, luutnantti, ratsumestari 1928 - 1939 * Kevyt osasto 4, osaston komentaja 1939 * 4. Prikaatin yleisesikuntaupseeri 1940 * Salpausselän esikunta, yleisesikuntaupseeri 1940 * 3. pataljoonan toimistopäällikkö, majuri 1940 * 4. divisioonan tiedustelutoimiston päällikkö 1941 * JR 46, 1/JR 46 komentaja 1941 * IV/19 Prikaati, pataljoonan komentaja, everstiluutnantti 1944 * Hämeen Ratsurykmentti, komentajan apulainen 1944 * Kainuun sotilaspiirin komentaja 1945 * Hämeen Ratsurykmentin komentaja 1946 * Uudenmaan Rakuunarykmentin va. komentaja 1947 * Uudenmaan Rakuunarykmentin komentaja 1948 - 1955 == Korkeimmat kunniamerkit == * Vapaudenristin 2. luokka (VR 2) * Vapaudenristin 3. luokka (VR 3) * Vapaudenristin 4. luokka sodanajan ansioista (VR 4) * Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki (SVR R) == Julkaisut == * Alfons Alexander Sundblad. Rakuunan käsikirja: yhteenvetoja rakuunan käyttäytymisestä, oikeuksista ja velvollisuuksista. Lappeenranta: Uudenmaan rakuunarykmentti, 1932. * A. Sundblad. Rakuunan käsikirja, Lappeenranta: Tekijä, 1935. * A. Sundblad. Rakuunan ja ratsumiehen käsikirja, Lappeenranta: Tekijä, 1938. == Lähteet == * Puolustusvoimien ansioluettelo 5.3.1955 Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Suomalaiset upseerit
Bandundun lento-onnettomuus 2010

Bandundun lento-onnettomuus 2010 tapahtui 25. elokuuta 2010, kun Filairin Let L-410UVP-E20C Turbolet syöksyi maahan lähestyessään Bandundun lentoasemaa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lennolla oli 18 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Maahansyöksystä selvisi vain yksi matkustaja, muut 20 koneessa ollutta kuolivat. Lento oli matkalla Kinshasasta Kirin, Bokoron, Semenduan ja Bandundun kautta takaisin Kinshasaan. Sitä lensi Filairin belgialainen omistaja Danny Philemotte. Kone syöksyi maahan lähestyessään Bandundua. Tulipaloa ei syttynyt, minkä vuoksi onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi polttoaineen loppumista. Hylystä kuitenkin löytyi 150 litraa polttoainetta. Onnettomuudesta selvisi aluksi kaksi matkustajaa, mutta toinen heistä kuoli sairaalassa. Jäljelle jääneen matkustajan kertoman perusteella onnettomuuden syyksi todettiin epätasapainon aiheuttama hallinnan menetys. Epätasapainon syy jäi kuitenkin epäselväksi. Aluksi hän kertoi, että miehistön käskettiin laskeutua ”varakiitotielle” varsinaisen kiitotien viereen, ja kun matkustajat huomasivat, ettei kone kone suunnannut kohti oikeaa kiitotietä, he ryntäsivät kohti ohjaamoa varoittaakseen lentäjiä. Tämä johti painopisteen siirtymiseen liian eteen ja hallinnan menettämiseen. Myöhemmin hän kuitenkin muutti tarinaansa ja kertoi, että lennolla olleen matkustajan laukusta oli päässyt vapaaksi salakuljetettu krokotiili, jota koneessa olleet olivat paenneet kohti ohjaamoa. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Kongon demokraattisessa tasavallassa Luokka:Vuoden 2010 lento-onnettomuudet
Pikku-Parola

Pikku-Parola on Hämeenlinnan 30. kaupunginosa. Pikku-Parola sijaitsee neljän kilometrin päässä keskustasta kaupungin pohjoislaidalla ja sitä rajaavat idässä valtatie 3 ja Kirstula, lännessä vanha 3-tie ja Tiirinkoski, etelässä Pullerinmäki sekä pohjoisessa Hattulan kunnanraja. Pullerinmäessä sijaitseva Hämeenlinnan vankila sijoittuu aivan kaupunginosan kaakkoisrajalle. Pikku- Parola on saanut nimensä Hattulan puolella sijaitsevasta Parolannummen varuskunta-alueesta, jonne on alueelta matkaa vajaan kilometrin verran. Parolannummelle vievä Parolannummentie kulkee alueen halki. Kaupunginosan eteläosassa sijaitsee puolustusvoimain vanha varikkoalue Panssarivarikko, joka on nykyään puolustusvoimain yhteistyökumppanin Millog Oy:n omistuksessa. Lisäksi alueen itälaidalla on vähäistä asutusta, mutta muilta osin maa-alueet ovat rakentamattomia. Pikku-Parolan merkittävä nähtävyys on varikkoalueella sijaitseva 400-vuotias Keisarinmänty, joka on rungon paksuudella mitattuna todettu Suomen suurimmaksi metsämännyksi. ==Lähteet== * Luokka:Hämeenlinnan maalaiskunnan kylät
Tiga

Tiga (oikealta nimeltään Tiga James Sontag, s. 7. heinäkuuta 1974 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen muusikko, DJ sekä elektronisen tanssimusiikin tuottaja. Hän on julkaissut kolme albumia, Sexor vuonna 2006, Ciao! vuonna 2009 sekä No Fantasy Required vuonna 2016. Sexor voitti vuoden 2007 Juno Awardin kategoriassa Dance Recording of the Year. Tiga julkaisi liudan kokoelmia 2000-luvun alussa, muun muassa kokoelma-albumit American Gigolo, DJ- Kicks: Tiga sekä Mixed Emotions, jotka asettivat hänet yhdeksi ”maailman parhaimmista remixaajista”. Tiga on remixannut kappaleita muun muassa artisteilta ja yhtyeiltä kuten The xx, LCD Soundsystem, The Kills, Cabaret Voltaire, Scissor Sisters, Peaches, Moby, Depeche Mode, Justice, Friendly Fires ja Mylo. Sooloartistina Tiga julkaisi kappaleen ”Sunglasses at Night” suomalaisen tuottajan Jori Hulkkosen kanssa. Single sijoittui Britannian dance-albumilistan sijalle 25. Tiga on BBC Radio 6 Music -ohjelman ”My Name Is Tiga” juontaja ja teki näyttelydebyyttinsä vuoden 2010 elokuvassa Ivory Tower, jossa mukana näyttelivät Chilly Gonzales, Feist sekä Peaches. Elokuva voitti erityismaininnan Locarnon elokuvajuhlissa. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Sexor (2006) * Ciao! (2009) * No Fantasy Required (2016) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kanadalaiset DJ:t Luokka:Kanadalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Kanadalaiset house-artistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malmön Itäisen sairaalan murhat

Malmön Itäisen sairaalan murhat on ruotsalainen sarjamurhatapaus vuosilta 1978–1979. Malmön murhat on ensimmäinen tunnettu ”myrkkyhoitajan” eli terveydenalan hoitajan myrkyttämällä tekemien potilassurmien sarja Pohjoismaissa. Murhat tapahtuivat Malmön Itäisessä sairaalassa (Malmö Östra Sjukhus tai Östra Sjukhuset), jossa hoidettiin vuosina 1935–1995 psykiatrisia potilaita. Sairaalan osasto 26 oli pitkäaikaispotilaiden osasto, jolla hoidettiin mm. dementikkoja. Lokakuusta 1978 tammikuuhun 1979 osastolla tapahtui joukoittain outoja kuolemantapauksia. Niiden aiheuttajaksi paljastui vasta 18-vuotias sairaala-apulainen Anders Hansson. Hän oli myrkyttänyt useita potilaita mehuun sekoittamallaan vahvasti emäksisellä (ph-luku 12–13) sisäelimiä vahingoittavalla puhdistusaineella, jonka myyntinimet ovat Gevisol ja Ivisol.MMM 1980. s. 227 Kaikkiaan 24–27 potilasta myrkytettiin kuoliaiksi. Näistä kuolemista 15 pystyttiin varmentamaan murhiksi. Lisäksi toiset 15 potilasta osoitettiin murhayritysten uhreiksi. Surmatöiden sarja paljastui, kun Hanssonin kollega Gun-Britt Nilsson tuli epäluuloiseksi, ja kokeili itse omaan ihoonsa vanhuksien juoma-astioiden sisältöä. Hän sai tästä leukaansa palovamma-tyyppisen vaurion tai ihottuman, ja tapahtumasarja paljastui. Hansson vetosi tuomioistuimessa siihen, ettei hän kestänyt katsella työssään vanhusten kärsimyksiä. Hänet määrättiin määrittämättömän kestoiseen tahdosta riippumattomaan hoitoon eli psykiatriseen pakkohoitoon. Eräänlaisena sivujuonteenaan tapahtumasarja aloitti laajan eutanasiaan liittyneen keskustelun Ruotsissa. == Lähteet == *Mitä-Missä-Milloin 1980, Kansalaisen Vuosikirja. Otava, Helsinki - Keuruu, 1979. ISBN 951-1-05460-0 (sid.) ja ISBN 951-1-05461-9 (ks.) s. 227. === Viitteet === Luokka: 1978 Luokka: 1979 Luokka: Malmön kunta Luokka:1970-luvun rikokset Luokka:Ruotsalaiset sarjamurhaajat Luokka:Henkirikoksiin syyllistyneet terveydenhoidon ammattilaiset
Trait

Trait on yhdysvaltalaisen industrial rock -yhtyeen Pailheadin ensimmäinen ja ainoa EP-levy. EP julkaistiin Wax Trax! Recordsilla vuonna 1988, sisältäen yhtyeen neljä ensimmäistä kappaletta hieman erilaisessa järjestyksessä. Kun EP julkaistiin uudelleen 1990-luvun alussa, yhtyeen ensimmäinen single ”I Will Refuse” / ”No Bunny” 12″ lisättiin bonuksena. ==Kappaleet== ===Alkuperäinen EP-levy=== ====A-puoli==== # Don’t Stand in Line – 3.47 # Ballad – 3.53 ====B-puoli==== # Man Should Surrender – 3.40 # Anthem – 4.45 ===CD- uudelleenjulkaisu=== # Man Should Surrender – 3.40 # Anthem – 4.45 # Don’t Stand in Line – 3.47 # Ballad – 3.53 # I Will Refuse – 4.17 # No Bunny – 5.00 ==Kokoonpano== * Ian MacKaye – laulu, kitara * Al Jourgensen – kitara * Paul Barker – bassokitara * Bill Rieflin – rummut kappaleissa 1–5 * Eric Spicer – rummut kappaleessa 6 ==Lähteet== Luokka:Esikois-EP:t Luokka:Vuoden 1988 EP:t Luokka:Yhdysvaltalaiset industrial metal -albumit
Wax Trax! Records

Wax Trax! Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Se aloitti levykauppana Denverissä, Coloradossa, jonka perustivat Jim Nash ja Dannie Flesher. He myivät levykaupan vuonna 1978 ja avasivat uuden liikkeen Chicagoon saman vuoden marraskuussa. Levykaupasta tuli Chicagon uuden aallon, punk rockin sekä industrialin skenejen keskus. TVT Records osti alkuperäisen levy-yhtiön vuonna 1992, joka lopetti vuonna 2001. Vuonna 2014 Jim Nashin tytär Julia Nash perusti levy-yhtiön uudelleen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt