EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Simplicissimus (lehti)

Simplicissimus oli saksalainen satiirilehti, jota julkaistiin viikoittain vuosina 1896–1944 sekä 1954–1967. Lehden perustivat kustantaja Albert Langen sekä pilapiirtäjä ja taidemaalari Thomas Theodor Heine. Lehti nimettiin Hans Jacob von Grimmelshausenin 30-vuotisesta sodasta kertovan romaanin Seikkailukas Simplicissimus sankarin mukaan. Simplicissimus yhdisteli uskaliasta poliittista kirjoittelua moderniin graafiseen ilmeeseen. Sen esikuvia olivat ranskalaiset lehdet Gil Blas illustré ja Le Rire. Saksan keisarikunnan aikana Simplicissimus erottui muusta lehdistöstä valtaa pitäviin kohdistuvalla pelottomalla kritiikillään ja häikäilemättömällä pilkalla. Simplicissimuksen pilkka suuntautui ennen kaikkea preussilaista kuria korostaneeseen armeijaan sekä Saksan jäykkiin sosiaalisiin rakenteisiin. Lehteä toimitettiin Münchenin liberaalissa ilmapiirissä, ja sen kirjoittajakuntaan kuuluivat muun muassa Thomas Mann, Rainer Maria Rilke ja Frank Wedekind. Vuonna 1898 keisari Vilhelm II sai tarpeekseen Simplicissimuksen ilkkuvasta tyylistä. Langen joutui pakenemaan Sveitsiin ja sai 30 000 Saksan markan sakot. Lehden kuvittaja Thomas Theodor Heine tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi ja toimittaja Frank Wedekind seitsemäksi kuukaudeksi vankilaan. Vuonna 1906 toimittaja Ludwig Thoma tuomittiin kuuden kuukauden vankeuteen papiston loukkaamisesta. Oikeusjutut kasvattivat lehden suosiota entisestään, ja sen levikki oli suurimmillaan 85 000 kappaletta. Kun Saksa liittyi ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1914, Simplicissimuksen aiemmin kärkäs sävy laimentui ja se alkoi tukea sotaan osallistumista. Lehden lopettamista ehdittiin jo harkita, mutta julkaisemista päätettiin kuitenkin jatkaa. Simplicissimus muuttui sen jälkeen voimakkaan poliittiseksi, mikä näkyi ennen kaikkea lehden julkaisemissa kuvissa, joiden tekijöinä olivat monet tunnetut taiteilijat, esimerkiksi George Grosz, Käthe Kollwitz ja John Heartfield. Natsien noustua valtaan lehti alkoi myötäillä heidän politiikkaansa. Lopulta Simplicissimus lakkautettiin vuonna 1944. Lehteä ryhdyttiin julkaisemaan uudelleen vuonna 1954. Lopullisesti Simplicissimus lakkasi ilmestymästä vuonna 1967. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset aikakauslehdet Luokka:Pilalehdet
Varjoyrtit

Varjoyrtit (Pachysandra) on puksipuukasvien (Buxaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu kolmesta viiteen lajia. Suvun lajeista idänvarjoyrttiä eli varjoyrttiä (Pachysandra terminalis) käytetään maanpeitekasvina. == Lajeja == * Pachysandra axillaris * Pachysandra procumbens – lännenvarjoyrtti * Pachysandra terminalis – idänvarjoyrtti eli varjoyrtti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Varjoyrtit (Pachysandra) * iNaturalist: Varjoyrtit (Pachysandra) * ITIS: Pachysandra * United States Department of Agriculture (USDA): Pachysandra * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pachysandra Luokka:Puksipuukasvit
Brynolf Roiha

Brynolf Roiha (21. kesäkuuta 1870 Parikkala – 28. joulukuuta 1906 Parikkala)Uutisia Viipurista. Kuollut. Brynolf Roiha. Karjala, 29.12.1906, no. 301, s. 2. oli suomalainen maanviljelijä, tehtailija ja moninkertainen valtiopäivämies. Tilanomistaja, tupakkatehtailija Roiha oli talonpoikaissäädyssä Kurkijoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Kaksilla viimeisillä valtiopäivillä hän oli valitsijamies ja lakivaliokunnan jäsen. Roiha teki valtiopäivillä useita esityksiä ja osallistui esityksiin, koskien muun muassa valtionapuja, kieltolakia ja eläkkeitä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Vincenzo Cardarelli

Vincenzo Cardarelli, oik. Nazareno Caldarelli, (1887 Corneto Tarquinia, Italia – 1959 Rooma, Italia) oli italialainen runoilija ja toimittaja. Sekalaisten opintojen jälkeen hän perusti yhdessä muiden kanssa vuonna 1919 La Ronda -lehden. ==Suomennettu tuotanto== Cardarellin runoja on julkaistu Hannimari Heinon suomentamina teoksessa: Rolando Pieraccini (toim.), Italian runoutta 1900-luvulta, Helsinki: Lauttasaari Press, 2004 ISBN 951-97511-7-3 * Ligurian ilta * Lokakuu * Luopuminen * Odotus * Suvea * Syksy ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Marie Cardinal

Marie Cardinal (1929 Alger, Algeria – 2001 Valréas, Vaucluse, RanskaCardinal, Marie, BnF 10.4.2014,viitattu 28.1.2021) oli ranskalainen kirjailija ja filosofi. Hän osallistui politiikkaan ja feministiseen liikkeeseen. Teoksessaan Vapauttavat sanat Cardinal käsittelee lapsuudenkokemuksia katolisessa yläluokkaisessa perheessä, ja teos sai Ranskassa paljon huomiota. Cardinal vastasi kirjasta saamaansa palautteeseen raporttikirjalla Autrement dit (1976), jonka hän teki yhdessä Anne Leclercin kanssa. ==Suomennetut teokset== * Vapauttavat sanat (Les mots pour le dire); suom. Marjatta Ecaré, Helsinki: Tammi 1981 ISBN 951-30-4983-3 * Jälkipistoja (Le passé empiété); suom. Annikki Suni, Helsinki: Tammi 1984 ISBN 951-30-5880-8 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Afrodisias (Kilikia)

Afrodisias (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kilikiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Mersinin maakunnan Tisania. == Maantiede == Afrodisiaksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kilikian rannikolla eli Vähän-Aasian etelärannikolla noin 31 kilometriä lounaaseen Seleukeiasta. Se oli rakennettu Zefyrionin niemelle eli nykyiselle Tisan niemelle sen mantereeseen yhdistävän kannaksen itärannalle. Pseudo-Skylaksin mukaan kaupungilla oli kaksi satamaa, toinen kannaksen itäpuolelle ja toinen länsipuolelle muodostuneessa lahdessa.Pseudo- Skylaks: Periplus 102. Afrodisiaksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Stadiasmus Maris Magni kuvaa Afrodisiaksen olleen Kyprosta lähin paikka mantereen puolella. Rannikolla kaupungista länteen päin sijaitsivat muun muassa Kelenderis ja Anemurion ja itään Korykos ja Elaiussa. Kilikian Afrodisiasta ei tule sekoittaa suurempaan ja tunnetumpaan Afrodisiakseen Kaariassa. == Historia == Afrodisiaksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu muun muassa siihen, että kaupunki löi omaa aiginalaisen standardin mukaista hopearahaa arkaaiselta kaudelta noin vuodesta 520 eaa. lähtien. Klassiselta kaudelta noin vuodesta 379–374 eaa. raha oli mahdollisesti persialaisen standardin mukaista. Hellenistisellä kaudella Seleukeian perustamisen jälkeen Afrodisiaksen alue tuli todennäköisesti osaksi sen aluetta. Antiikin lähteistä kaupungin mainitsevat jo mainittujen lisäksi myös muun muassa Diodoros Sisilialainen ja Livius sekä Plinius vanhempi, joka käyttää siitä nimeä Oppidum Veneris, mutta ei esimerkiksi Strabon.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 19.61; Titus Livius: Rooman synty 33.20; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.27. Vaikka kaupunki luetaan kreikkalaiseksi polikseksi, sen asujaimisto vaikuttaa koostuneen pääasiassa seudun ei-kreikkalaisesta väestöstä. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Afrodisios () ja Afrodisias (). == Rakennukset ja löydökset == Kaupungin paikalta on löydetty asutusjäänteitä sen kannaksen ja satamien läheisiltä kahdelta kukkulalta. Paikka on ollut ympäröity tornein varustetulla muurilla, joka on ajoitettu klassiselle kaudelle 400–300-luvuille eaa. Jäänteitä on myös idemmän sataman läheisellä tasangolla, jossa on ollut noin 15 hehtaarin kokoinen asutus. Kaupungissa on ollut Afroditen kultti sekä sen nimen että rahojen kuvituksen perusteella. Rahoissa esiintyvät myös Athene ja Hermes. Näin kaupungissa on oletettavasti ollut myös näille jumalille omistetut pyhäköt. == Lähteet == Luokka:Cilician provinssin kaupungit Luokka:Kilikian kaupungit Luokka:Mersinin maakunta
Katabathmos Megas

Katabathmos Megas (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Marmarikassa Välimeren rannikolla. Nykyisin sen paikalla sijaitsee Sollumin kaupunki. Katabathmos, suomeksi ”Laskeutuminen”, sijaitsi Egyptin ja Libyan Kyrenaikan rajaseudulla samannimisellä niemellä, jota pidettiin ptolamaiolaisen ja roomalaisen Egyptin sekä Kyrenaikan rajana. Sen paikka on myös lähellä nykyisten Egyptin ja Libyan valtioiden rajaa. Kaupungin kohdalla on jyrkkä rinne, jonka yläpää on noin 180 metrin korkeudella merestä. Kulku ei ole mahdollista suoraan rantaa seuraten vaan hankalammin yläkautta. Näin se muodosti luonnollisen rajan. Strabon mainitsee paikan Egyptin länsirajana. Antiikin kirjallisuudessa sen mainitsevat myös muun muassa Polybios, Pomponius Mela, Plinius vanhempi ja Orosius.Strabon: Geografika 17.1.5, 17.3.1, 17.3.22; Polybios: Historiai 31.18.9, 31.18.11; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.38; Pomponius Mela: De situ orbis (De chorographia) 1.41; Orosius: Historia pakanoita vastaan (Historiae adversus paganos) 1.2.88. Paikka tunnettiin myös nimellä Tetrapyrgia, ”Neljä tornia”, mikä kertoo sen olleen linnoitettu. Sen sataman nimi oli Plynos (Plynos Limen). == Lähteet == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä
Metropolis (Troas)

Metropolis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Propontiin eli nykyisen Marmaranmeren etelärannikolla lähellä Priaposta, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Metropoliin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, tai ainakin se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Mētropolitēs (). == Lähteet == Luokka:Troaksen kaupungit
Ostrakine

Ostrakine (; )Klaudios Ptolemaios: Geografia 4.5.12; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.14; Itinerarium Antonini Augusti s. 152. oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä Niilin suiston itäpuolella, ja sijoitetaan Serbonis-järvelle (nyk. Buḥayrat al-Bardawīl) nykyiselle El-Felusiyatin saarelle. Ostrakine sijaitsi Pelusionin ja Rhinokoluran välisellä tiellä. Plinius vanhempi laski sen ja Pelusionin väliseksi etäisyydeksi 65 roomalaista mailia eli noin 96 kilometriä. Klaudios Ptolemaios sijoitti kaupungin Kassiotikseen Kassios-vuoren (nyk. Ras Kouroun) ja Rhinokoluran välille. Kaupungilla ei ollut omaa vesilähdettä, ja se sai vetensä kanavalla Niilistä. Roomalaisella kaudella kaupunki oli sotilasasema, jossa oli varuskunta. Se mainitaan muun muassa, kun Vespasianus palasi joukkoineen Aleksandriasta Palestiinaan ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 69. Tuohon aikaan sitä ei ollut linnoitettu.Josephus: Juutalaissodan historia 4.11.5. Myöhäisellä roomalaisella kaudella Ostrakine kuului Augustamnica priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Pelusionin metropoliitan alainen piispanistuin. Kaupungin piispoista tunnetaan Theoktistos, Serapion ja Abraham 300- ja 400-luvuilla. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Ostracine (Ostracinensis). == Lähteet == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä
Paraitonion

Paraitonion (, ) eli Ammonia ()Pseudo-Skylaks: Periplus s. 44; Strabon: Geografika 17 s. 799; Pomponius Mela: '*De situ orbis 1.8.2; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.5; Klaudios Ptolemaios: Geografia 4.5.4; Itinerarium Antonini Augusti; Hierokles: Synekdemos. oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Välimeren rannalla Egyptin ja Libyan rajaseudulla. Nykyisin kaupungin paikalla sijaitsee Marsa Matruhin kaupunki. == Maantiede == Paraitonion luettiin joskus Marmarikaan. Diodoros Sisilialainen luki sen kuuluvaksi Libyaan, Klaudios Ptolemaios puolestaan Egyptiin ja sen Libyan nomokseen. Kaupungilla oli laaja satama, jonka pituudeksi mainitaan jopa 40 stadioninmittaa,Strabon: Geografika 17 s. 799; vrt. Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 1.31. mutta johon tosin oli hankala purjehtia riuttojen vuoksi.Lukianos: Miten historiaa on kirjoitettava 62. Strabon laski Paraitonionin ja Aleksandrian väliseksi etäisyydeksi stadionia, kun taas Stadiasmus Maris Magnissa etäisyys on stadionia.Strabon: Geografika 17 s. 799; Stadiasmus Maris Magni 19. == Historia == Paraitonionin vaiheista tunnetaan antiikin lähteistä lähinnä yksittäisiä mainintoja. Aleksanteri Suuri kulki kaupungin kautta vuonna 331 eaa. ollessaan matkalla Ammonin oraakkelin luo.Arrianos: Anabasis 4.3.3. Marcus Antonius pysähtyi siellä ennen Aktionin taistelua. Tuohon aikaan kaupungissa oli Pinariuksen johtamia roomalaisia joukkoja, joiden tehtävänä oli suojella Egyptiä.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Marcus Antonius 70; Florus: Lyhyt Rooman historia 4.11. Kaupungin nimi esiintyy myös latinankielisessä runoudessa Ovidiuksella ja Lucanuksella.Ovidius: Muodonmuutoksia 9.772, Amores 2.13.7; Lucanus: Pharsalia 3.295. Myöhäisellä roomalaisella kaudella Paraitonion kuului Libya inferiorin provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Darniksen metropoliitan alainen piispanistuin. Sen piispoista tunnetaan kolme, Nikaian kirkolliskokoukseen vuonna 325 osallistunut Titus, areiolainen Siras sekä Gaius (362). Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Paraetonium (Paraetoniensis). Justinianus I linnoitutti kaupungin rajalinnoitukseksi suojaamaan Egyptiä lännen puolelta tulevia hyökkäyksiä vastaan.Prokopios: Rakennukset (De aedificiis) 6.2. Arabikauden alussa paikka tunnettiin antiikin aikaisesta nimestä muuntuneella nimellä Baretoun. == Lähteet == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Egyptissä
Jean-Joseph Sanfourche

Jean-Joseph Sanfourche tai yksinkertaisesti Sanfourche (25. kesäkuuta 1929 Bordeaux – 13. maaliskuuta 2010 Saint-Léonard-de-Noblat) oli ranskalainen taidemaalari, runoilija, kuvittaja ja kuvanveistäjähttps://www.artbrut.ch/en_GB/author/sanfourche-jean- josephhttps://www.ledelarge.fr/5563_artiste_SANFOURCHE_Jean- Josephhttps://data.bnf.fr/fr/12698209/jean-joseph_sanfourche/. Hän harjoitti taistelua ja oli Gaston Chaissacin, Jean Dubuffetin ja Robert Doisneaun ystävä, jonka kanssa hän kävi kirjeenvaihtoa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset kuvittajat Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Heikki Hassinen

Heikki Hassinen (1823 – 11. toukokuuta 1888 EnoKuollut. Karjalatar, 15.5.1888, no. 38, s. 1.) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hassinen oli maanviljelijä, joka toimi muun muassa Enon kuntakokousten esimiehenä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Ilomantsin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Kaarle Kustaa Hegerström

Kaarle Kustaa Hegerström (1831 – 29. kesäkuuta 1886 JoroinenKuollut. Suomalainen Wirallinen Lehti, 29.6.1886, no. 146, s. 1.) oli suomalainen lukkari, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hegerström kävi urkurikoulun ja tuli lukkariksi Joroisiin, jossa hän omisti myös maatilan. Hän oli talonpoikaissäädyssä Leppävirran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878 ja 1882. Edellisillä valtiopäivillä Hegerström oli valtiovarainvaliokunnan jäsen ja jälkimmäisillä laki- ja talousvaliokunnan jäsen sekä valitsijamies. Hän teki valtiopäivillä useita anomuksia ja esitti lukuisia lausuntoja. Hegerström oli myös useiden valtionkomiteoiden jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Greshamin laki

Greshamin laki on taloustieteen teoria, jonka mukaan keinotekoisesti yliarvostettu raha pyrkii ajamaan keinotekoisesti aliarvostetun rahan pois kierrosta.Talouden perusteet: Greshamin laki ja kolikot. Jos siis eriarvoista metallia sisältävillä kolikoilla on sama arvo laillisena maksuvälineenä, maksamiseen käytetään halvemmasta metallista koostuvia kolikoita ja kalliimmasta metallista valmistetut metallirahat katoavat siten yleensä kierrosta. Kuningatar Elisabet I:n rahoitusasiamies Thomas Gresham ei ollut ensimmäinen, joka tunnisti tämän lainalaisuuden, mutta hänen vuonna 1558 laatimansa teorian selvennys sai taloustieteilijä H. D. Macleodin ehdottamaan nimitystä Greshamin laki 1800-luvulla.Britannica: Greshams law. ==Lähteet== Luokka:Taloustiede
Rio Kitagawa

Rio Kitagawa (jap. 北川莉央; s. 16. maaliskuuta 2004 Tokio) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 15. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Homare Okamura

Homare Okamura (jap. 岡村ほまれ; s. 9. toukokuuta 2005 Tokio) on japanilainen poplaulaja, malli ja Morning Musumen 15. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Mei Yamazaki

Mei Yamazaki (; s. 28. kesäkuuta 2005 Sapporo, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 15. sukupolven jäsen. Yamazaki oli ennen Morning Musume uraansa Hello! Project Kenshuusei Hokkaidō -harjoittelijaryhmässä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Morning Musume
Hárrejåhkå (Råneträsket)

Hárrejåhkå (meänk. Harrijoki) on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa Rånejoen vesistössä virtaava Rånejoen vesistön pääuomaan kuuluva joki. Se on myös Råneträsketiin laskeva tunturijoki. == Joen kulku == Joki alkaa Rovasenjärvestä ja laskee alas järveä ympäröivältä suolta. Joen suunta on koko ajan kohti kaakkoa. Ensimmäiseen järveen, Harrijärveen (, vedenpinnan korkeus 384 m mpy.), joki laskee 8,5 kilometrin jälkeen. Tällä osuudella on joelle tullut pudotusta 60 metriä eli alkuosuuden kaltevuus on ollut 6,9 metriä kilometrille. Järvestä on vielä 3,5 kilometriä Muorjekvuoman suolle, jonka luoteisosassa (Pikkukarku) kohtaavat sen kolme sivujokea. Suon eteläosassa joki laskee välillä Ratnilompoloon (Ráddneluoppal, 373 m mpy.) ja jatkaa sitten kaakkoon päin. Alajuoksulla joki virtaa Järvenpääjänkkän halki ja laskee Råneträsketin (361 m mpy.) luoteispään pohjoisrantaan. == Luontoarvoja == Valuma-alueen pohjoisosa kuuluu Stubban luonnonsuojelualueeseen (Stubbas naturreservat, 350,33 km²), jonka alue muodostaa Mudduksen kansallispuiston ja Sjaunjan luonnonsuojelualueen (285 km²) kanssa yhtenäisen suojelualueen. Suojelualueeseen jäävät Rovasenjärvi ja 1,5 kilometriä siitä alkavasta joenvarresta. Valuma-alueen länsireuna Porolompolon ympäristössä sijaitsee Mudduksessa. == Valuma-alue == Joen valuma-alueen pinta-ala on 144 neliökilometriä ja valuma-alueen pääuoma on koko pituudeltaan yhtä kuin Hárrejåhkå. Pääuomaan yhtyy Rovasenjärven lähellä etelästä tuleva Unna Gárddojávrren laskuoja. Lähes viisi kilometriä alempana siihen yhtyy Guossavárrelta alas laskeutuva puro. Kolmen puron kohtaaminen Harrijärven alapuolella Pikkukarussa alkaa Lumijoella, joka saapuu suolle luoteesta, sen viereen yhtyy Iso Kuolpajoki, joka on Iso Kuolpajärven (Stuor Guolpájávrre, 432 m mpy.) laskupuro, ja viimeiseksi Pikku Kuolpajoki, joka on Pikku Kuolpajärven (Unna Guolpájávrre, 427 mpy.). Viimeiset sivujoet yhtyvät Ratnlompolon alapuolella. Ennen Järvenpääjänkkää idästä tulee lyhyt puro ja jänkkällä tulee luoteesta päin pitempi puro, joka alkaa Äddnaroavven ja Tjáhppisvárren välisestä laaksosta ja virtaa Peuralompolon (Gåddeluoppal, 370 m mpy.) läpi. Råneträsketistä alkaa Rånejoki, laskee Pohjanlahden Perämereen Råneåssa Luulajan kunnassa. == Lähteet == Luokka:Rånejoen vesistö Luokka:Jällivaaran joet
Yasuji Inoue

Yasuji Inoue (, 1864 – 14. syyskuuta 1889) oli japanilainen ukiyo-e- taiteilija. Hän käytti myös nimeä Yasujiro [Yasuhiro] Inoue, pelkkää Yasuji- nimeä ja kustantajansa vuonna 1884 myöntämää taiteilijanimeä Tankei.British Museum Meiji-kauden alkupuolella taiteilijanuransa tehnyt Inoue harjoitteli Kobayashi Kiyochikan opissa, ja hänen on sanottu olleen mestarinsa merkittävin oppilas aikana, jolloin ukiyo-e-työt olivat väistymässä modernimpien painotekniikoiden tieltä. Yasujin tyyli muistutti Kiyochikan tyyliä, ja kummallakin oli tapana tehdä töistään eri versioita, esimerkiksi päivänvalo- ja yöllisiä versioita. Hänen tuotantoonsa kuului muun muassa 1880-luvun alun postikorttikokoisten teosten Tokyo meisho (Kuvia Tokiosta) -sarja, jossa käytettiin länsimaalaista tyyliä ja perspektiiviähttps://www.christies.com/en/lot/lot-5416374 japanilaisten vaikutteiden pysyessä näkyvissäArtelino. Vuodesta 1884 Yasuji suuntautui muun tyylisiin töihin Tankei-nimellä. Hän kuoli vain 25-vuotiaana 14. syyskuuta 1889.myjapanesehanga.com Yasujin tuotannon laajuudeksi on mainittu 133 teosta. == Lähteet == * Inoue Yasuji (井上安治) British Museum * Inoue Yasuji (1864-1889) myjapanesehanga.com * Inoue Yasuji - 1864-1889 Artelino === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Yasuji Inouen tuotantoa Metropolitan Museum of Artissa Luokka:Japanilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Demre

Demre (entinen Kale) on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Demren väkiluku oli 26 362. Demre tunnettiin ennen nimellä Kale, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Antalyan maakunnan piirikunnat
Tero Rissanen

Tero Rissanen on suomalainen muusikko ja toimittaja. Teron ja hänen veljensä Mikan johtama bändi, Anima keikkaili ahkerasti lähinnä Helsingin rock- venueilla kuten On the Rocks ja Semifinaali vuosina 2005-2010. Tero teki myös audioalan vertailutestejä Hifi-lehteen. Lisäksi hän toimi testikuuntelijana muiden toimittajien tekemiin testeihin ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Metal Galaxy

Metal Galaxy on japanilaisen kawaii metal -yhtyeen Babymetalin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin ensimmäisenä Japanissa 8. lokakuuta 2019 ja sen jälkeen kansainvälisesti 11. lokakuuta 2019. Metal Galaxy on Babymetalin ensimmäinen albumi ilman yhtyeestä vuonna 2018 eronnutta jäsentä, Yuimetalia (Yui Mizuno). Albumilla esiintyy myös muita artisteja, kuten ruotsalaisen Sabaton-yhtyeen laulaja Joakim Brodén sekä Polyphia yhtyeen kitaristit Tim Henson ja Scott LePage. == Kappaleet == Metal Galaxy (kansainvälinen julkaisu) Nro. Nimi Kesto 1\. FUTURE METAL 2:06 2\. DA DA DANCE (feat. Tak Matsumoto) 3:51 3\. Elevator Girl - English Version 2:45 4\. Shanti Shanti Shanti 3:11 5\. Oh! MAJINAI (feat. Joakim Brodén) 3:13 6\. Brand New Day (feat. Tim Henson, Scott LePage) 4:08 7\. Night Night Burn! 3:41 8\. IN THE NAME OF 4:31 9\. Distortion (feat. Alissa White-Gluz) 3:04 10\. PA PA YA!! (feat. F. HERO) 3:55 11\. Kagerou 3:31 12\. Starlight 3:37 13\. Shine 5:53 14\. Arkadia 5:19 Kansainvälisestä julkaisusta puuttuvat Nro. Nimi Kesto Julkaistu albumilla 1\. ↑↓←→BBAB 3:05 Japan Complete standard edition - Disc 1 2\. BxMxC 3:03 Japan Complete standard edition - Disc 1 Babymetal julkaisi kappaleen BxMxC myös erikseen singlenä. == Albumilla esiintyvät == * Su-metal (Suzuka Nakamoto) – päälaulu * Moametal (Moa Kikuchi) – taustalaulu ====== Kappaleissa mukana ====== * Tak Matsumoto – kitara kappaleessa DA DA DANCE * Joakim Brodén – laulu kappaleessa Oh! MAJINAI * Tim Henson, Scott LePage – kitara kappaleessa Brand New Day * Alissa White-Gluz – laulu kappaleessa Distortion * F. HERO – laulu kappaleessa PA PA YA!! ====== Tuotantoryhmä ====== * Kobametal (Key Kobayashi) – tuotanto * Watametal – äänitys * Tue Madsen – miksaus * Nick Sampson – miksaus * Yuppemetal (Takehiro Mamiya) – miksaus * Tucky-metal – masterointi == Arvostelut == * Inferno: Ei pysty – arviossa Babymetal Viitattu 15.10.2021. * Soundi: Levyarvio: Ylimakeaa söpöilyä, mutta myös paljon muuta – Babymetalilla riittää kapasiteettia Viitattu 15.10.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit
Khumalo

Khumalo on muun muassa seuraavien eteläafrikkalaisten henkilöiden sukunimi: * Bongani Khumalo (s. 1987), jalkapalloilija * Mzilikazi Khumalo (1932–2021), säveltäjä ja kielitieteilijä * Paul Mandla Khumalo (s. 1947), roomalaiskatolinen arkkipiispa * Sibongile Khumalo (1957–2021), ooppera- ja jazzlaulaja.
Marty Walsh (poliitikko)

Marty Walsh (s. 10. huhtikuuta 1967) on yhdysvaltalainen juristi ja demokraattipuoluetta edustava poliitikko, joka oli Joe Bidenin hallinnon työministerinä 2021–2023. Walsh oli Bostonin pormestari kahden kauden ajan, tultuaan valituksi 2013 ja 2017. Sitä ennen hän oli Suur-Bostonin alueen rakennustyöläisten liiton johdossa. Joe Biden nimitti Walshin työministeriksi virkakautensa alussa 2021. Ammattiyhdistystausta sopii Bidenin vaalilupaukseen parantaa järjestäytyneen työvoiman asemaa. Walsh pyrki työministerinä uudistamaan työlakia ja -säädöksiä. Hän ehdotti muun muassa yrityksen työntekijän määritelmän laajentamista, jotta se kattaisi myös monet itsenäisiksi alihankkijoiksi määritellyt toimijat. Walsh ja koko Bidenin hallinto sai myös kritiikkiä rautatietyöläisiltä välitettyään alustavan työehtosopimuksen rahtirautateiden ja työntekijäjärjestöjen välillä. Sopimus oli varsin epäsuosittu työntekijöiden keskuudessa. Walsh ilmoitti helmikuussa 2023 jättävänsä seuraavassa kuussa työministerin tehtävät saatuaan paikan NHL:n pelaajien ammattiliiton NHLPA:n johdosta. Hän aloitti tehtävänsä 20. maaliskuuta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain työministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Joe Bidenin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset pormestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raffiapalmut

Raffiapalmut (Raphia) on palmukasveihin kuuluva kasvisuku, jonka on kuvannut ranskalainen Ambroise Marie François Joseph Palisot de Beauvois. Siihen kuuluu 22 lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena Afrikassa ja trooppisessa Amerikassa. Afrikassa esiintyy 20 lajia, Madagaskarissa yksi laji ja Amerikassa yksi laji seuraavissa maissa: Brasilia, Venezuela, Panama, Costa Rica ja Nicaragua. Raffiapalmujen tyyppilaji on Afrikan keskiosassa kasvava Raphia vinifera. Suvun kasveja hyödynnetään monin eri tavoin, muun muassa materiaalina ja ravintona, taloudellisesti merkittävin tuote on raffiakuitu. == Lajeja == * natalinraffiapalmu (Raphia australis) * afrikanraffiapalmu eli raffiapalmu (Raphia farinifera) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Raphia Luokka:Palmukasvit
Assaipalmut

Assaipalmut (Euterpe) on palmukasveihin kuuluva kasvisuku, jonka on kuvannut saksalainen Carl Friedrich Philipp von Martius 1823. Siihen kuuluu seitsemän lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Amerikassa, Keski-Amerikasta Argentiinaan. Assaipalmujen tyyppilaji on mm. Kolumbiassa, Venezuelassa ja Brasiliassa kasvava paranassaipalmu (Euterpe oleracea), jonka marjamaisia hedelmiä syödään. == Lajeja == * Atlantinassaipalmu (Euterpe edulis) * Paranassaipalmu, tunnettu myös nimillä tarha-assaipalmu, kaalipalmu ja acai (Euterpe oleracea) * Amazoninassaipalmu (Euterpe precatoria) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Assaipalmut (Euterpe) * iNaturalist: Suku Euterpe * ITIS: Euterpe * UniProt: Taxonomy - Euterpe * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Euterpe * PheroBase: Genus Compounds: Fucus Luokka:Palmukasvit
Pensaspalmut

Pensaspalmut (Rhapis) on palmukasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu yksitoista lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena manner-Aasian kaakkoisosassa ja Indonesiassa Pohjois-Sumatralla. Pensaspalmujen ruokomaiset varret kasvavat pensasmaisesti. Suvun lajit ovat tunnistettavissa lehtimuodostaan, lehdet ovat jakautuneet useiksi säteittäisiksi sormiliuskoiksi. Luonnossa pensaspalmut ovat ainavihantien metsien aluskasveja. Ainakin kahta lajia viljellään huonekasvina. == Lajeja == * japaninpensaspalmu (Rhapis excelsa) Kaakkois- Kiina ja Vietnam, tulokaslaji Japanissa. * kiinanpensaspalmu (Rhapis humilis) Kaakkois-Kiina == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rhapis Luokka:Palmukasvit
Mukusit

Mukusit (Baikiaea) on afrikkalainen hernekasvisuku, johon kuuluu kuusi lajia. Ne ovat puita, jotka kasvavat trooppisissa alankosademetsissä ja kausikuivissa metsissä. Mukuseja esiintyy Keski-Afrikasta etelään, Nigeriasta Namibiaan. Suomeksi on nimetty yksi laji, sambianmukusi (Baikiaea plurijuga). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Baikiaea Luokka:Hernekasvit
Lennätinkasvit

Lennätinkasvit (Codariocalyx) on hernekasvisuku, johon kuuluu kaksi lajia: Codariocalyx gyroides ja lennätinkasvi (Codariocalyx motorius). Ne ovat pensaita joita kasvaa alkuperäisenä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lennätinkasvi tunnetaan myös huonekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Codariocalyx Luokka:Hernekasvit
Ruotsinraunioyrtti

Ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva lajiristeymä. Sen kantalajit ovat tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) ja rohtoraunioyrtti (Symphytum officinale). Sitä käytetään koristekasvina. Ruotsinraunioyrtti on monivuotinen, rotevakasvuinen ja melko karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. Risteymänä se on monimuotoinen ja ulkonäöltään vaihteleva. Kukintona on lyhyt kiemura viuhko, kukkien teriö on melkein suppilomainen tai torvimainen. Kukkien väri vaihtelee punaisesta sinipunaiseen ja siniseen, ja joskus harvoin ne voivat olla melkein valkoisia.Suomen Lajitietokeskus: Ruotsinraunioyrtti – Symphytum ×uplandicum Viitattu 28.1.2021. Ruotsinraunioyrtti kasvaa Pohjoismaista Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa melko yleisesti viljelykarkulaisena. Suomessa siitä on melko paljon havaintoja varsinkin eteläosassa.Kasviatlas 2018: Ruotsinraunioyrtti (Symphytum ×uplandicum) Suomessa. Suomessa sitä pidetään nykyisin vakiintuneena ja leviämiskykyisenä uustulokkaana, joka kuuluu myös haitallisten vieraslajien luetteloon. == Lähteet == Luokka:Raunioyrtit Luokka:Risteymät
Keltaraunioyrtti

Keltaraunioyrtti (Symphytum tuberosum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva kasvilaji. Se esiintyy alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Turkissa.Valdés, B. (2011): Boraginaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. (Symphytum tuberosum L.) Viitattu 28.1.2021. Pohjoismaissa sitä on havaittu Ruotsissa ja Suomessa harvoin uustulokkaana.Kasviatlas 2020: Keltaraunioyrtti (Symphytum tuberosum) Suomessa. Keltaraunioyrtti on monivuotinen pystykasvuinen karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 15–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on haaraton tai niukkahaarainen. Lehdet ovat leveänsoikeat ja ruodittomat. Kukintona on lyhyt ja tiivis kiemura viuhko, kukkien teriö on kellomainen, väriltään kalpeankeltainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Keltaraunioyrtti – Symphytum tuberosum Luokka:Raunioyrtit
Tarharaunioyrtti

Tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Se voi risteytyä monen eri raunioyrtin kanssa, tunnettu on mm. tarharaunioyrtin ja rohtoraunioyrtin (Symphytum officinale) risteymä, ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum). Tarharaunioyrtti on monivuotinen rotevakasvuinen karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään rohtoraunioyrttiä; yhtenä erona sen varsilehdet eivät ole johteiset, lehtilapa siis kapenee selväksi lehtiruodiksi. Kukintona on lyhyt ja tiivis kiemura viuhko. Kukkien teriö on kellomainen, väriltään ensin vaaleanpunainen ja muuttuu siniseksi. == Levinneisyys == Tarharaunioyrtti esiintyy alkuperäisenä Kaukasiassa, Turkissa ja Iranissa.Valdés, B. (2011): Boraginaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro- Mediterranean plant diversity. (Symphytum asperum Lepech.) Viitattu 28.1.2021. Pohjoismaissa laji on yleinen viljelykarkulainen. Myös Suomessa tarharaunioyrttiä kasvaa paikoitellen viljelykarkulaisena, mutta harvemmin kuin rohto- tai ruotsinraunioyrttiä.Kasviatlas 2018: Tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) Suomessa. Lajia pidetään Suomessa vakiintuneena ja leviämiskykyisenä.Suomen Lajitietokeskus: Tarharaunioyrtti – Symphytum asperum Viitattu 28.1.2021. == Lähteet == Luokka:Raunioyrtit
Barbara Olson

Barbara Kay Olson (o.s. Bracher, 27. joulukuuta 1955 – 11. syyskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen juristi ja konservatiivinen televisiojuontaja, joka toimi poliittisena kommentaattorina muun muassa Fox News- ja CNN-kanavilla. Hän oli naimisissa lakimies Theodore Olsonin kanssa.Lewis, Neil A. (13.9.2001). "Barbara Olson, 45, Advocate And Conservative Commentator". The New York Times. Olson kuoli syyskuun 11. päivän terroritekojen yhteydessä American Airlinesin lento 77:n törmättyä Pentagoniin. Lennolla ollut Olson oli matkalla Kaliforniaan Bill Maherin Politically Incorrect -ohjelmalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiojuontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Syyskuun 11. päivän iskujen uhrit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit
Linda Karlström

Linda Karlström on suomalainen verkkovaikuttaja. Hän asuu ruotsinkielisellä Pohjanmaalla Kruunupyyssä. Hän pitää rokotevastaista sivustoa vaccin.me ja toimii näkyvästi rokotteidenvastaisessa liikkeessä. Ruotsalainen yhdistys Vetenskap och Folkbildning valitsi hänet vuoden 2020 harhaanjohtajaksi tammikuussa 2021. Karlström on viiden lapsen kotiäiti. Vuonna 2024 hän valmentaa telinevoimistelijoita pietarsaarelaisessa IF Drottissa ja toimii lisäksi sen voimistelujaostossa. Vuonna 2021 Voimisteluliitto jätti hänet rankaisematta juutalaisvastaisista ja holokaustia vähättelevistä kommenteista, mutta hänen valmennustoimintansa IK Kronan -seurassa on päättynyt. Hän levittää rokotteidenvastaista viestiä luennoilla, lehtien yleisönosastokirjoituksissa ja bloginsa kautta. Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n kaksi toimittajaa soluttautui Karlströmin toimintaan ja teki osin salaa kuvatun dokumentin Dokument inifrån: Vaccinkrigarna,Dokument inifrån: Vaccinkrigarna. SVT Play. Dokument inifrån: Vaccinkrigarna. Yle Arenan. jonka SVT esitti joulukuussa 2020. Dokumentin salaa kuvatuissa kohtauksissa paljastuu, että Karlström pitää rokotteita uuteen maailmanjärjestykseen pyrkivän juutalaisen valtaeliitin huijauksena. Dokumentissa Karlström myös kiistää holokaustin ainakin osittain ja pitää sitä lavastettuna. Hänen mukaansa se keksittiin, jotta ei paljastuisi, kuinka juutalaiset hallitsevat maailmantapahtumia. Karlström haastoi Ruotsin valtion oikeuteen, koska katsoi yksityiselämäänsä loukatun, ja maaliskuussa 2023 Tukholman käräjäoikeus määräsi maksettavaksi hänelle 100 000 kruunun korvauksen. Hän ja valtio saavat kuitenkin vastata omista oikeudenkäymiskuluistaan. Käräjäoikeuden mukaan Karlström esitti tarkoituksetonta todistelua erilaisista salaliittoteorioista ja siten aiheutti tuomioistuimelle turhaa työtä. Ruotsin valtio valittaa tuomiosta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salaliittoteoreetikot Luokka:Holokaustin kieltäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Crystal Palacen dinosaurukset

Crystal Palacen dinosaurukset () ovat joukko dinosauruksia ja muita esihistoriallisia eläimiä esittäviä veistoksia Lontoon Crystal Palacessa Englannissa. Veistokset suunnitteli kuvanveistäjä Benjamin Waterhouse Hawkins paleontologi Richard Owenin avustuksella. Vuonna 1854 Crystal Palace Park -puistossa paljastetut veistokset eivät vastaa nykytieteen käsitystä näiden eläinten ulkonäöstä, mutta edustivat aikanaan 1850-luvulla uusinta tiedettä. Crystal Palacen dinosaurusveistokset kuuluvat Britannian merkittävimpien suojeltujen rakennuskohteiden joukkoon (Grade I -suojelu). == Lähteet == Luokka:Lontoon muistomerkit Luokka:Paleotaide Luokka:Grade I -luokan rakennukset Lontoossa Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan patsaat ja veistokset
Hannu Koivisto

Hannu Hermanni Koivisto (s. 17. helmikuuta 1995, Oulu) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän on edustanut koko uransa ajan F-liigassa pelaavaa OLS Salibandya. Koivisto on voittanut uransa aikana A-junioreiden suomenmestaruuden. Koivisto oli yli kaksi vuotta sivussa loukkaantumisten takia, mutta palasi maalin suulle 7. lokakuuta 2018 KooVeeta vastaan. Kaudella 2020-2021 Koivisto ei ole enää OLS:n kokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalervo Puskala

Ossi Kalervo Aatos Puskala (30. maaliskuuta 1934https://www.hs.fi/ihmiset/art-2000003320531.html – 27. tammikuuta 2021 Seinäjoki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän aloitti kuvaamisen 18-vuotiaana ja toimi valokuvaajana Jurvassa vuodesta 1953. Vuonna 1971 hän sai muotokuvistaan brittiläisen Royal Photographic Societyn ARPS-arvon. Hänet palkittiin valokuvataiteen valtionpalkinnolla kaksi kertaa (1973 ja 1977) ja hän sai valtion taiteilijaeläkkeenNygård, Leena: Muotokuvassa pitää olla henki , Keski-Pohjanmaa 25.9.2012. Viitattu 30.1.2021.. Hän kuvasi mustavalkofilmille kuolemaansa saakka. Puskala tunnettiin myös järjestötoiminnastaan ja työstään Jurvan kulttuurielämän eteen, mistä hyvästä hänet palkittiin kotiseutuneuvoksen arvonimellä. Esimerkiksi Pohjanmaan valokuvakeskus perustettiin Puskalan aloitteesta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Luontokohde

pienoiskuva|oikea|Merkitty lähde metsässä. Luontokohde on Suomen metsätaloudessa metsässä sijaitseva pistemäinen tai alueellinen kohde, joka jätetään metsätaloustöissä kokonaan toiminnan ulkopuolella tai toiminta on rajoitettua. Luontokohteiden tarkoituksena on suojella lajiesiintymiä, elinympäristöjä ja ylläpitää monikäyttömetsien monimuotoisuutta. Luonto- ja erityiskohteet sekä osa lajiesiintymistä liittyvät ekologiseen verkostoon, jonka ytimen ne muodostavat yhdessä luonnonsuojelualueiden kanssa. Luontokohteita ovat muun muassa lehdot ja jalopuumetsiköt, aarniometsät ja runsaslahopuustoiset kangasmetsät, paahdeympäristöt, perinneympäristöt, kalliot ja jyrkänteet, rehevät suot sekä pienvesien lähiympäristöt, lähteet sekä puron- ja noronvarsimetsät. Osa näistä arvokkaista elinympäristöistä on metsä- ja luonnonsuojelulaissa määriteltyjä kohteita. Valtion metsissä metsätalouskäytön ulkopuolella on 9 prosenttia Metsätalous Oy:n käytössä olevista monikäyttömetsistä. Näillä alueilla on noin 100 000 luontokohdetta ja noin 30 000 uhanalaisten lajien esiintymää. == Lähteet == Luokka:Metsätalous Luokka:Luonnonsuojelu Suomessa
Haaruksen retkeilyreitistö

Haaruksen retkeilyreitistö on Kauhavan kaupungissa, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva retkeilyreittiverkosto. Retkeilyreitistöön kuuluu noin 8 kilometriä retkeilyreittejä ja niiden varrella sijaitsee tulenteko- ja taukopaikkoja. Retkeilyreitistön ylläpidosta vastaa Härmäin Invalidit ry. ja ne sijaitsevat enimmäkseen yksityisomisteisilla tonteilla. Reitistön suosituin lähtöpaikka on Haaruksenportin pysäköintialue, jonka palveluihin kuuluu Telkänpesän luontotupa. == Historia == Haaruksen retkeilyreitistön kunnostus aloitettiin keväällä 2020 parantamalla ja uudelleen linjaamalla Ruskorannan kuntopolkuja. Reitistön ensimmäinen vaihe valmistui 13. kesäkuuta 2020. Syksyllä 2020 valmistui ensimmäinen uusi reitti, Karhulan polku, joka saa alkunsa muista reitistä poiketen Haarusjärven uimarannalta. Heinäkuussa 2021 reitistö laajeni kahdella uudella reitillä, esteettömällä Päästäisenpolulla ja Jääskänloman polulla. Kesällä 2022 avattiin vielä yhdysreitti välille Ruskoranta-Karhula. == Reitit ja palvelut == Retkeilyreitistöön kuuluu seitsemän nimettyä retkeilyreittejä, joista viisi on rengasreittejä. Reiteistä pisin on Korpinkierros, josta useat lyhyemmät kierrokset haarautuvat. Kesällä 2021 valmistui uusi esteetön luontopolku, Päästäisenpolku, jota pitkin voi kulkea myös pyörätuolilla tai lastenrattaiden kanssa. Reitistön varrella on yksi taukotupa, Karhulan kämppä. Toinen tulentekopaikka on nimeltään Lamminpoikanen. Esteettömän reitin varrella sijaitsee Porttilammin tulentekopaikka. Yöpyminen onnistuu myös Ruskorannan leirintäalueella, joka on reitistön ylläpitäjän omistama ja reitistön pohjoinen lähtöpaikka. Haaruksen retkeilyreitistön reitit Reitin nimi Pituus Kulkuaika jalan Vaativuusluokitus Lähtöpaikka Korpinkierros 5,2 km 2 h helppo Haaruksenportti, Ruskoranta Saukonsilmukka 2,5 km 1 h helppo Ruskoranta Joutsenenkierros 2,2 km 1 h helppo Haaruksenportti Peiponpolku 1,2 km 0,5 h helppo Ruskoranta Päästäisenpolku 0,5 km 0,5 h esteetön Haaruksenportti Karhulan polku 0,7 km 0,5 h helppo Haarusjärvi Jääskänloman polku 1,2 km 0,5 h helppo Haaruksenportti, Jääskänloma === Talvireitit === Reitistöön kuuluu talviaikaan niin talvipolkuja kävelijöille, talvipyöräilijöille ja lumikenkäilijöille kuin hiihtolatuja perinteisen tyylin hiihtoon. Ylläpidetty talvipolku kulkee Joutsenenlenkin kesäreitin mukaisesti lähtien Haaruksenportista. Talvisin alueelle kunnostetaan mahdollisuuksien mukaan lähes 5 kilometriä latuja. == Lähteet == Luokka:Alahärmä
Polunseuranta

Polunseuranta tai polunjäljitys () on Monte Carlo -menetelmään perustuva tekniikka renderöintiyhtälöön. Menetelmää ehdotti James Kajiya havaittuaan, että useissa tapauksissa silmään päätyvä valo käy vain muutamien siroamisten kautta. Menetelmään on ehdotettu useita parannuksia sen julkaisemisen jälkeen. Kajiyan avainajatus oli, että vaikka jokaiselle säteelle käytetty aika on sama joistakin säteistä saatavan informaation määrä on suurempi kuin toisista. Kaaviomainen kuvaus polunseurannalle on lähellä säteenseurantaa. Kaksisuuntaisessa polunseurannassa seurataan polkua silmästä ja valonlähteestä, jotka yhdistetään poluksi leikkauskohdassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tietokonegrafiikka
Herttasiipiöt

Herttasiipiöt (Cardiopteris) on herttasiipiökasvien (Cardiopteridaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon luetaan kuuluvaksi vain kaksi lajia. Herttasiipiöitä kasvaa luonnossa Kaakkois-Aasiasta Koillis-Australiaan ulottuvalla alueella. Herttasiipiöt ovat liaaneja, joilla on viuhkomaiset kukinnot. Kukat voivat olla joko kaksineuvoisia, toiminnallisesti hedekukkia tai martoja. == Lajeja == * Cardiopteris moluccana * Cardiopteris quinqueloba (syn. Cardiopteris platycarpa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Herttasiipiöt (Cardiopteris) * iNaturalist: Cardiopteris * Flora of China: Cardiopteris * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cardiopteris Luokka:Herttasiipiökasvit
Kulttuuricocktail

Kulttuuricocktail on Yleisradion kulttuurijournalismiin keskittynyt toimitus. Kulttuuricocktail julkaisee verkkoartikkeleita sekä viikoittaista Kulttuuricocktail Live -ohjelmaa. Maaliskuussa 2024 alkaa myös kirjallisuusohjelma Kulttuuricocktail Kirjat. == Kulttuuricocktailin julkaisut == === Kulttuuricocktail Live === Kulttuuricocktail aloitti kulttuuriin keskittyvän keskusteluohjelman Kulttuuricocktail Live tammikuussa 2021 juontajinaan Paavo Häikiö sekä Iida Rauhalammi. Viikoittainen suora lähetys Yle TV1:ssä ja Yle Areenassa käsittelee ajankohtaista kulttuuriaihetta yhdessä studiovieraiden kanssa. Ohjelmaa juontavat kaudella 2023-2024 Hannamari Hoikkala ja Tuukka Pasanen. Ohjelman tuottaja on Pekka Toikka. === Verkkoartikkelit === Kulttuuricocktail julkaisee myös kulttuurijournalismiin keskittyviä monimediaisia verkkoartikkeleita. == Kulttuuricocktailin historia == Kulttuuricocktail syntyi vuonna 2015 osana Yleisradion Luovat sisällöt -yksikköä. Vuoteen 2020 saakka se teki kokeilevaa kulttuurijournalismia radioon ja televisioon.Maria Blomberg, Ylen KulttuuriCocktail ei halua vakavoitua kulttuurin äärelle, 4.11.2015, viitattu 14.4.2021 Verkkoon ryhmä tuotti monimuotoisia journalistisia sisältöjä, mm. lyhytvideoita, dokumentteja ja monimediaisia verkkosisältöjä. Vuonna 2021 toimitus tuotti toimittaja Tuomas Karemon podcast-sarjaa KC Karemo. KC Karemon jokaisessa jaksossa oli eri haastateltava, ja podcastia kuvattiin sanoilla "Suomen kiinnostavin kulttuurikeskustelu”. KC Karemoa julkaistiin Yle Areenassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kulttuuricocktail Yle Luokka:Ylen osastot
Ivan Baženov

Ivan Aleksandrovitš Baženov (, 12. lokakuuta 1846 Kirsanov, Tambovin kuvernementti – 27. lokakuuta 1915) oli venäläinen toimittaja Ivan Baženov opiskeli Moskovan yliopistossa ja suoritti oikeustieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1878. Hän työskenteli asianajajana ja toimittajana Moskovassa ja Kiovassa ja muutti vuonna 1894 Pietariin, jossa hänet nimitettiin valtionvarainministeriön komitean sihteeriksi. Vuosina 1897–1898 hän työskenteli toimittajana pietarilaisissa lehdissä. Nikolai Bobrikov kutsui Baženovin Mihail Borodkinin neuvosta Suomeen vuonna 1898. Hän työskenteli Finljandskaja gazetan päätoimittajana vuosina 1900–1908. Suomessa Baženovista kehittyi Bobrikovin yhtenäistämispolitiikkaa kannattanut venäläinen nationalisti. Vuodesta 1908 Baženov työskenteli oikeistolehti Svetin toimitussihteerinä ja vuodesta 1913 päätoimittajana. Hän osallistui aktiivisesti nationalististen ja monarkististen järjestöjen toimintaan. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Sori

Sori voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * ”Sori”, rap-yhtye Fintelligensin kappale vuodelta 2002 * Sori, Tampereen keskustassa Kyttälän ja Ratinan kaupunginosien rajalla sijaitseva epävirallinen alue ** Sori, alueella sijaitsevan Tampereen poliisitalon puhekielinen nimitys ** Sorin aukio, alueella sijaitseva aukio ** Sorin järjestötalo, alueella sijainnut rakennus * Sorin Sirkus, Tampereella toimiva nuorisosirkus * Sori, henkilönnimenä: ** Soni Sori, intialainen aktivisti ja poliitikko
Petkele (Hamina)

Petkele on kylä Haminassa. Petkeleen asuinalue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Asuinalue sijaitsee metsäisessä ympäristössä Summan paperitehtaalle johtavan tien varrella Petkelvuoren rinteessä, tehdasalueen koillispuolella. Alvar Aalto suunnitteli sen 1950-luvulla paperitehtaan johtajille ja työntekijöille. Puu-Petkele on työväen asuntoalue, joka muodostuu 18:sta puurakenteisesta kahden perheen talosta. Sen länsipuolella sijaitsee paperitehtaan virkailijoiden kolme huvilamaista asuinrakennusta. Nykyään on polkupyöräilyreitti, johon Petkeleen asuinmiljöö kuuluu.https://seura.fi/matkailu/tee-alvar-aalto-kierros- pyoraillen-sunilassa-ja-petkeleessa == Lähteet == Luokka:Haminan kylät Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa