EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antipatros Tarsoslainen

Antipatros Tarsoslainen (; s. n. 144 eaa.)Cicero: De divin. i. 3, De off. iii. 12. oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi ja koulukunnan johtaja toisen vuosisadan puolessa välissä eaa. Hän oli Diogenes Seleukialaisen oppilas ja Panaitioksen opettaja. == Elämä == Plutarkhos puhuu Antipatroksesta yhdessä Zenonin, Kleantheen ja Khrysippoksen kanssa yhtenä merkittävimmistä stoalaisista filosofeista,Plutarkhos: de Stoic. Repugnant, s. 144 ja Cicero mainitsee hänet terävänä.Cicero: De off. iii. 12. Antipatroksen henkilöhistoriasta ei tiedetä mitään, eivätkä hänen mielipiteistään säilyneet muutamat teksikatkelmat antaisi perusteita erityiselle maineelle, elleivät muut antiikin aikaiset kirjailijat todistaisi toisin. Antipatros vaikuttaa osallistuneen koulukuntansa ja Akatemian käymiin kiistoihin, vaikkakin hänen sanotaan tunteneen olevansa alakynnessä julkisissa väittelyissä aikalaiseensa Karneadeehen verrattuna, joten hän tyytyi kirjoittamaan. Kiivaiden kirjoitustensa ansiosta hän sai lempinimen Kalamoboas ("Kynähuutaja").Pint. Mor. p. 514, d.; Euseb. de Praep. Evang. xiv. 8. == Filosofia == Antipatros opetti, että usko Jumalaan on "siunattua, katoamatonta ja hyvänsuopaa ihmisiä kohtaan", ja syytti niitä, jotka laittoivat jumalien nimiin "syntymisen ja häviämisen", minkä sanotaan olleen Khrysippoksen oppi.Plutarkhos: de Stoic. Rep., s. 192 Tämän jumalia käsittelevän tutkielman lisäksi hän kirjoitti myös kaksi kirjaa ennustamisesta, mikä oli yleinen aihe stoalaisten keskuudessa. Niissä hän katsoi ennustustaidon olevan seurausta jumaluuden ennaltatietämisestä ja hyväntahtoisuudesta, selitti unien olevan yliluonnollisia vihjauksia tulevasta, ja kokosi Sokrateen nimiin laitettuja ennustuskertomuksia.Cicero: De divin. i. 3, 20, 39, 54. Antipatroksen sanotaan uskoneen, että Kohtalo on jumala, vaikkakaan ei ole täysin selvää, mitä hän tarkoitti tällä.Stob. De fate 16. Athenaioksen mukaan hän kirjoitti tutkielman Peri deisidaimonias.Athenaios viii. s. 346. Antipatroksen moraalifilosofiaa käsittelevistä teoksista ei ole säilynyt muuta kuin joitakin hajanaisia huomautuksia, jotka ovat juuri ja juuri riittäviä osoittamaan, että aihe oli taantumassa. Käsitellyt kysymykset koskevat lähinnä yksityiskohtia, ja siten niillä oli enemmän tekemistä moraalisten ohjeiden soveltamisen kuin itse ohjeiden kanssa.Cicero: De off. iii. 12, 13, 23.; vertaa Varro, de Ling. Lat. vi. 1. s. 184, Fragm, s. 289, ed. Bip. == Lähteet == * Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (1867) === Viitteet === Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Stoalaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Raahe (täsmennyssivu)

Raahe voi tarkoittaa seuraavia: * Raahe, kaupunki Suomessa * Raahe, Raahessa vuosina 1907–1918 ilmestynyt sanomalehti * Raahen majakka, majakka Perämerellä Raahen edustalla * Raahe Osakeyhtiö, sahateollisuusyhtiö. * 1786 Raahe, asteroidi
Silent Hunter III

Silent Hunter III on Ubisoft Romanian kehittämä ja Ubisoftin julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille vuonna . Silent Hunter II:n tavoin peli asettaa pelaajan saksalaisen sukellusveneen komentoon toisen maailmansodan aikana. Pelissä on parannettu monia ominaisuuksia, joista sen edeltäjät olivat saaneet valituksia, kuten erityisesti puute dynaamisissa kampanjoissa. ==Pelaaminen== Silent Hunter III on ominaisuuksiltaan täysin dynaaminen kampanja eli pelaaja vaikuttaa teoillaan pelin kulkuun. Miten tehtävä etenee ja mitä tavoitteita hyökkäyksessä on, riippuu täysin pelaajasta. Sen sijaan, että peli määrittäisi tehtävien tavoitteet, Silent Hunter III yksinkertaisesti asettaa pelaajan tiettyyn partioverkkoon, ja simulaatio vastaa automaattisesti asianmukaisesta merivoimien liikenteestä, kuten hävittäjäsaattueista. Peli sisältää 3D-sukellusvenevalvomon, jolloin pelaajalla on vapautta liikkua sisätiloissa sukellusveneessä. Aikaisemmista sukellusvenesimulaatioista poiketen Silent Hunter III:ssa pelaaja voi nähdä ja olla vuorovaikutuksessa miehistön jäseniin. Pelissä on myös tietoa yksittäisten miehistön jäsenistä, kuten sijoituksesta, kokemuksesta ja moraalista. Sen lisäksi, että dynaaminen kampanja on tarkempi esitys toisen maailmansodan sukellusvene sodankäynnistä, se parantaa myös merkittävästi pelin uudelleenpeluuarvoa, koska pelitapahtumat voivat olla täysin erilaisia seuraavalla pelikerralla. ==Pelattavat sukellusveneet== Peli sisältää seuraavat pelattavat sukellusveneet. Pelaajalle tulee sotaan vain rajallinen mahdollisuus valita sukellusveneet, jos he päättävät käynnistää sodan vuonna 1939. Kuitenkin eri sukellusvene käytettävissä joita pelaaja voi vaihdella suuresti. *Tyypin II & D muunnelmat, *Tyyppi VII B, C, C/41 ja C/42 muunnelmat, *Tyyppi IX B, C, C/40 & D2 muunnelmat ja *Tyyppi XXI == Vastaanotto == Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla Silent Hunter 3 oli sijalla numero 3 toukokuussa 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Romaniassa kehitetyt videopelit Luokka:Toiseen maailmansotaan sijoittuvat videopelit Luokka:Simulaatiopelit Luokka:Vuoden 2005 videopelit Luokka:Windows-pelit
Lot

Lot tarkoittaa seuraavia: * Lot, departementti Ranskassa * Lot, joki Ranskassa * Lot, Orkney-saarten kuningas kuningas Arthuriin liittyvissä tarinoissa * Polskie Linie Lotnicze LOT, lyhyesti LOT, puolalainen lentoyhtiö.
Maserati 4CL ja 4CLT

Maserati 4CL ja sen sisarmalli Maserati 4CLT ovat Maseratin suunnittelemia ja valmistamia yksipaikkaisia kilpa-autoja. Vastustajaksi Alfa Romeo:n 158 ja joillekin ERA:n malleille 4CL esiteltiin Grand Prix kauden 1939 alussa Voiturette -luokkaan. 4CLT malli oli 4CL mallista paranneltu malli, joka esiteltiin vuonna 1948. 4CLT:stä tehtiin myös versiot 4CLT/48, 4CLT/49 ja 4CLT/50 versiot vuosien mukaan. Maseratin 4CL -malleilla saavutettiin kuusi voittoa ennen toista maailmansotaa ja 25 toisen maailmansodan jälkeen, muttei silti varsinaisessa Formula 1 -sarjassa. 4CLT -malleilla voitettiin 18 kilpailua toisen maailmansodan jälkeen, mutta Formula 1 -sarjassa ei tullut ollenkaan voittoja maailmanmestaruussarjan sisällä, mutta viisi sen ulkopuolella. Luokka:Formula 1 -kausi 1950 Luokka:Maseratin Formula 1 -autot
Maritza Sayalero

Maritza Sayalero-Fernández (s. 16. helmikuuta 1961, Caracas) on venezuelalainen malli, joka kruunattiin Miss Universeksi vuonna 1979 Perthissä pidetyssä kilpailussa. Hän oli maansa ensimmäinen Miss Universe, ja hänen jälkeensä tittelin on voittanut kolme venezuelalaista. Sayalero on naimisissa tennispelaaja Raúl Ramírezin kanssa. Pari asuu Meksikossa, ja heillä on kolme lasta. Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Venezuelalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antipatros Tyroslainen (vanhempi)

Antipatros Tyroslainen (; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaa kuulunut filosofi. Hän oli Cato nuoremman aikalainen ja kotoisin Tyroksesta. Hänen sanotaan ystävystyneen Caton kanssa jälkimmäisen ollessa nuori.Plutarkhos: Cat. Min. 4. Hän vaikuttaa olleen sama Antipatros Tyroslainen, jonka Strabon mainitsee,Strabon xvi. s. 757. mutta häntä ei tule sekoittaa nuorempaan Antripatros Tyroslaiseen, joka kuoli noin vuonna 45 eaa. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Stoalaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Meglena Kuneva

Meglena Štiljanova Kuneva (, s. 22. kesäkuuta 1957) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Euroopan unionin Barroson komission kuluttajansuojasta vastaavaa komissaari. Hän oli vuodesta 2002 Euroopan asioiden ministeri Sakskoburggotskin ja Staniševin hallituksissa. Kuneva opiskeli lakia Sofian yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1984. Hänet valittiin vuonna 2001 parlamenttiin Simeon II:n kansallisen liikkeen edustajana. Elokuussa 2001 hän erosi parlamentista, kun hänet nimitettiin Bulgarian pääneuvottelijaksi EU:hun liittymisneuvotteluihin. Hän edusti Bulgarian hallintoa Euroopan tulevaisuuskonventissa, jossa sopimus Euroopan perustuslaista muotoiltiin. Kunevasta tuli Bulgarian ensimmäinen komissaari Jose Manuel Durao Barroson komissioon 1. tammikuuta 2007. == Aiheesta muualla == * Official website (arkistoitu 10.2.2007) * Consumer Affairs Luokka:Bulgarialaiset poliitikot Luokka:Bulgarialaiset EU-komissaarit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irene Sáez

Mona Irene Lailin Sáez Conde (s. 13. joulukuuta 1961) on venezuelalainen poliitikko ja Miss Universum 1981. Sáez syntyi Caracasissa. Hän voitti 30. Miss Universum -kilpailun New Yorkissa, Yhdysvalloissa vuonna 1981, jolloin hän oli yhdeksäntoista vuoden ikäinen. Hänestä tuli Venezuelan toinen Miss Universum Maritza Sayaleron (1979) jälkeen. Sáezilla on myöhemmin siirtynyt poliittiselle uralle. Hän toimi 1990-luvun alussa kaksi kautta Chacaon pormestarina. Hän osallistui Venezuelan presidentinvaaleihin vuonna 1998, mutta sai vain 2,8 % äänistä. Vuosina 1999–2000 hän toimi Nueva Espartan osavaltion kuvernöörinä. Sen jälkeen hän muutti Floridaan, Yhdysvaltoihin. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat
Kuroda Nagamasa

Kuroda Nagamasa (, 1568–1623) oli japanilainen daimio ja Kuroda Kanbein poika. Nagamasan ollessa lapsi Oda Nobunaga tuomitsi hänen isänsä Kuroda Kanbein vakoilusta, ja nuori Nagasama otettiin panttivangiksi. Vankeudessa hän miltei menehtyi, ennen kuin hänet vapautettiin lunnaita vastaan Takenaka Hanbein avulla. Nagasama palveli Tokugawa Ieyasua Sekigaharan taistelussa, vaikka olikin kristitty ja kastettu Simeoniksi vuonna 1583. Suurin osa Japanin kristityistä samuraista taisteli tuolloin Tokugawaa vastaan. Taitavana strategina Nagamasa varmisti osaltaan itäisen armeijan voiton. Palkkioksi hänet nimitettiin daimioksi, ja hän sai läänityksekseen Chikuzenin provinssin, jossa asettui asumaan Fukuokan linnaan. Luokka:Daimiot
Antipatros Tyroslainen (nuorempi)

Antipatros Tyyrolainen (; k. n. 45 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tyroksesta. Häntä ei tule sekoittaa vanhempaan Antipatros Tyroslaiseen, vaikka Gerhard Johann Vossius tekee näin Kreikan historiassaan.Vossius: De Hist. Gr. s. 392, toim. Westermann. Antipatros eli Panaitioksen jälkeen tai ainakin oli häntä nuorempi, ja Cicero sanoo hänestä puhuessaan, että hän "kuoli vastikään Ateenassa", minkä täytyy tarkoittaa pian vuoden 45 eaa. jälkeen.Cicero: De off. ii. 24 Ciceron maininnasta voidaan päätellä, että Antipatros kirjoitti teoksen Velvollisuuksista (De Officiis), ja Diogenes Laertios viittaa hänen kirjoittamaansa teokseen Maailmasta (Peri kosmou) ja lainaa sen kahdeksatta kirjaa.Diogenes Laertios vii. 139, 140, 142, 148 == Lähteet == * Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (1867) === Viitteet === Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Stoalaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Marjo Leinonen

Marjo Leinonen (s. 1966 Kajaani) on suomalainen laulaja. Hän eli lapsuutensa Kainuussa ja muutti 1983 Helsinkiin. Leinonen tulkitsee pop-, blues- ja rock- tyyppisiä kappaleita. Hän on ollut Balls-yhtyeen solisti vuodesta 1989. Leinonen oli 1991 naispääosassa Mika Kaurismäen elokuvassa Zombie ja Kummitusjuna, jossa miespääosaa esitti Silu Seppälä. Hän esiintyi myös Laulava sydän -ohjelmassa yhdessä Agents-yhtyeen kanssa, esittäen muun muassa Rauli Badding Somerjoen kappaleita. Leinonen on tehnyt yhteistyötä myös Eternal Erectionin, suomalaisen funk-bändin kanssa. Leinonen esitti kappaleen "Kaikessa soi blues" vuonna 2006 julkaistulla Lasse Mårtenson -tribuuttilevyllä Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa. Samana vuonna hän levytti yhdessä Viranomaiset-yhtyeen kanssa Uusi päivä -pitkäsoiton. Levy sai kiitosta muun muassa Rumban arvostelijalta Ola Saariselta. 2008 Leinonen oli Janis Joplinin roolissa musiikkinäytelmässä Janis – eräs rocklegenda.http://www.blues- finland.com/articles/janis_eras_rocklegenda_marjo_leinonen_apollo_helsinki.html Leinonen vieraili myös Asan vuonna 2008 julkaistulla Loppuasukas-albumilla kappaleella ”Gaso grande finale”, J. Karjalaisen levyllä Polkabilly Rebels (2010) kappaleessa "Hopeinen veitsi", sekä Ismo Alangon kappaleessa "Kaikki raitistuu", joka löytyy vuonna 2004 julkaistulla levyllä Minä ja pojat. 2001 Leinonen vieraili Maija Vilkkumaan pitkäsoitolla Meikit, ketjut ja vyöt kappaleessa "Ilosanoma". Vuonna 2010 Marjo Leinonen, Rane Raitsikka ja Dave Lindholm tekivät kiertueen nimellä Shoeshiners. Syksyllä 2011 Leinonen ryhtyi Huff'n'Puff-orkesterin solistiksi. Marjo Leinonen Huff'n'Puff -niminen levy ilmestyi syksyllä 2012. Huff'n'Puffin musiikki on groove-bluesia. Vuonna 2014 Leinoselle myönnettiin Pirkanmaan bluesyhdistys – Blues Lovers ry:n vuosittain jakama blues & roots -musiikin erityispalkinto Jemma-palkinto™ laaja-alaisista muusikontaidoistaan sekä monesta muusta aiheeseen liittyvästä toiminnasta. Leinonen on keikkaillut myös kokoonpanolla Marjo Leinonen & BubliCans. Se julkaisi vuonna 2023 ensimmäisen levynsä Holy Roller. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Ylen Elävä arkisto: Marjo Leinonen ja Balls * Ylen Elävä arkisto: Marjo Leinonen: Jouluaattona kännissä * Marjo Leinonen palaa Huff'n'Puff-orkesterin kanssa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antipatros Tyroslainen

Antipatros Tyroslainen oli kahden ensimmäisellä vuosisadalla eaa. eläneen stoalaisen filosofin nimi: * Antipatros Tyroslainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) * Antipatros Tyroslainen (k. 45 eaa.)
Virran viemää

Virran viemää () on brittiläisen Aardman Animationsin ja yhdysvaltalaisen Dreamworksin yhteistyössä tekemä animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 2006. Sen keskeisiä ääninäyttelijöitä ovat Hugh Jackman, Kate Winslet, Ian McKellen ja Jean Reno. == Juoni == Elokuvan päähahmo on Lontoon Kensingtonissa asuva lemmikkihiiri Roddy St. James, joka elää ylellistä elämää upeassa kartanossa. Eräänä päivänä hänen luokseen lehahtaa yhtäkkiä viemärirotta, joka vetää Roddyn vessanpytystä alas viemäriin. Viemärissä Roddy kohtaa rottien ja hiirien asuttaman pienoiskaupungin, joka on kopio Lontoosta. Myöhemmin Roddy löytää kipakan rottatyttö Ritan. Roddy ja Rita joutuvat ilkeän sammakon VonKonnan luo. VonKonnalla on ilkeä suunnitelma, jolla hän aikoo hukuttaa koko Lontoon viemäriverkoston asukkaat. == Tuotanto == Virran viemää oli Aardmanin ja Dreamworksin viimeinen yhteisfilmi. Yhteistyö loppui tammikuussa 2007, sillä kaksikon kaksi tuoreinta elokuvaa, Virran viemää ja Kanin kirous floppasivat. Maaliskuussa Aardman löysi yhteistyökumppanikseen Sony Picturesin, ja tuotantoyhtiöt solmivat kolmivuotisen yhteistyösopimuksen. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen Suomenkielinen Rooli Hugh Jackman Lorenz Backman Roddy Kate Winslet Matleena Kuusniemi Rita Ian McKellen Jukka Voutilainen Von Konna Jean Reno Pekka Autiovuori Le Koipi Bill Nighy Pertti Koivula Whitey Andy Serkis Niko Saarela Spike Shane Richie Veeti Kallio Sid == Lähteet == * http://www.imdb.com/title/tt0424095/ * https://www.elonet.fi/fi/elokuva/1354916 * http://www.boxofficemojo.com/movies/?id=flushedaway.htm Luokka:Vuoden 2006 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset animaatioelokuvat Luokka:DreamWorksin elokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Maria Teresa de Filippis

Maria Teresa de Filippis (11. marraskuuta 1926 Napoli, Italia – 9. tammikuuta 2016) oli ensimmäinen Formula 1 -sarjaan osallistunut nainen. Hän osallistui viiteen Grand Prix -kilpailuun. Hän selviytyi vain kolmen Grand Prix'n aika- ajoista itse kilpailuun. Hän ei saavuttanut urallaan yhtään MM-pistettä. De Filippiksen ura kilpa-ajajana alkoi 22-vuotiaana, kun hänen veljensä löivät vetoa siitä, ettei heidän siskonsa kykenisi ajamaan riittävän nopeasti. Vuonna 1954 de Filippis sijoittui Italian urheiluautomestaruussarjassa toiseksi ja hänet kiinnitettiin myöhemmin sen ansiosta Maseratin kilpakuljettajaksi. Debyyttikilpailussaan Belgian GP:ssä hän sijoittui kymmenenneksi, mikä sai Juan Manuel Fangion huolestumaan tämän vauhdista. Vaikka de Filippis ei juurikaan kohdannut ennakkoluuloja kuljettajien keskuudessa, Ranskan GP:ssä erään kilpailunjärjestäjän mielestä "ainoa kypärä, jota naisen tulisi käyttää, on kampaajalla", minkä johdosta hän ei osallistunut kilpailuun. MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa de Filippis oli parhaimmillaan viides vuoden 1958 Syrakusan osakilpailussa. Kaudeksi 1959 de Filippis siirtyi ajamaan Jean Behran tallikaverina Porschelle, mutta Behran kuoltua AVUS:in radalla hän lopetti kilpa-ajajan uransa ja perusti perheen. Vuonna 1979 de Filippis liittyi entisten Formula 1 -kuljettajien klubiin, jonka varapuheenjohtajaksi hänet nimitettiin 1997. Hän toimi myös Maserati-klubin puheenjohtajana. == Formula 1 -tulokset == Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sijoitus Pisteet 1958 Maserati ARG MON DNQ DUT INDY BEL 10 FRA GBR GER POR Kesk. ITA Kesk. MOR \- 0 1959 Porsche MON DNQ INDY DUT FRA GBR GER POR ITA USA \- 0 == Lähteet == Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lentoasemahuoltaja

Lentoasemahuoltaja on yksi logistiikan perustutkinnoista, jonka laajuus on 120 opintoviikkoa. Muita logistiikan perustutkintoja ovat varastonhoitaja ja autonkuljettaja. Lentoasemahuoltajan yksi merkittävistä tehtävistä on huolehtia lentoturvallisuudesta pitämällä kiitotiet, rullaustiet ja asematasoalueet liikennöitävässä kunnossa tiukkojen yleiseurooppalaisten normien mukaan. Tähän liittyy luonnollisesti sään ja säämuutoksien seuraaminen ja tulkitseminen mittaamalla muun muassa kiitotien kitka-arvoja säännöllisin väliajoin. Lentoasemahuoltajan tutkinnon suorittaneella on myös pätevyys tehdä lentokoneille jään ja huurteenpoiston. He voivat myös suorittaa lentokoneiden polttoainetäydennykset ja parkkeeraamisen erityisten lentokoneiden siirtelyyn tarkoitettujen työkoneiden avulla ja pitää näiden työkoneiden toimintakuntoa joustavasti ja täsmällisesti yllä. Lentoasemahuoltajien tehtäviin kuuluu myös matkustajien ja matkatavaroiden turvatarkastukset, sekä lentokoneiden lastaukset ja purkamiset mukaan lukien vaaralliset aineet. Lentoasemilla on oma palo- ja pelastusorganisaatio, joka vastaa siviilipaloasemaa, mutta on erikoistunut toimimaan lento-onnettomuuksien varalle. Tässä pelastusorganisaatiossa on mukana lähes jokainen lentoasemahuoltaja. Tämä asettaa omat erityisvaatimuksensa ammatissa toimimiselle, jonka vuoksi kaikki alalle aikoivat opiskelijat haastatellaan. Tämän lisäksi heille tehdään lihaskuntotesti, joista valitaan parhaat. Valituille opiskelijoille tehdään suppea turvaselvitys, josta ei saa löytyä merkintöjä. Mikäli niitä löytyy, se on este ammatissa toimimiselle ja johtaa automaattisesti opiskelupaikan menettämiseen. Jos merkinnän saa opiskeluaikana, tai jos jo toimii ammatissa ja tänä aikana saa merkinnän niin se on riittävä peruste opiskelu- tai työpaikan välittömään irtisanomiseen. Lisäksi lentoasemahuoltajalta edellytetään tiimityöskentelytaitoa, kykyä hahmottaa asioita kokonaisuuksina, nopeaa ratkaisukykyä, aikataulussa pysymistä, hyvää terveyttä sekä peruskuntoa. Lentoasemahuoltajalla on oltava stereonäkö (syvyysnäkö) kunnossa ja hänen on oltava ehdottoman rehellinen. Lentoasemahuoltajat työllistyvät ilmailulaitoksen tai ilmailualan yritysten palvelukseen. Tämä tutkinto antaa yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin sen mukaan mitä asianomainen yliopisto päättää. Luokka:Logistiikka-alan ammatit Luokka:Toisen asteen tutkinnot Luokka:Tekniikan ja liikenteen alan tutkinnot
Daniel Keyes

Daniel F. Keyes (9. elokuuta 1927 New York – 15. kesäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, joka tunnetaan parhaiten teoksestaan Kukkia Algernonille. Kukkia Algernonille julkaistiin novellina vuonna 1959. Se voitti Hugo-palkinnon vuonna 1960, ja kirjailija teki novellistaan myöhemmin romaanin, joka sai Nebula-palkinnon 1966. Romaanin pohjalta on tehty televisioelokuva ja myöhemmin elokuva Charly, jonka on ohjannut Ralph Nelson. Keyes oli vuodesta 2000 emeritusprofessori Ohion yliopistossa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset novellikirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Günther Simon

Günther Simon (11. toukokuuta 1925 Berliini – 25. kesäkuuta 1972) oli itäsaksalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan monista DEFA-filmeistään. Simon kävi jo koulupoikana yksityistä teatterikoulua. Toisen maailmansodan aikana hän jäi liittoutuneiden vangiksi ja joutui leirille Coloradoon Yhdysvaltoihin. Siellä hän sai ensimmäiset näyttämökokemuksensa. Sodan jälkeen hän jatkoi teatteriopintojaan. Ensikokemukset ammattinäyttelijänä hän sai Köthenin kaupunginteatterissa. 1948–1950 hän näytteli Stadttheater Schwerinissä, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa Margarithan, joka oli tanssija. Kauden 1950–1951 hän näytteli Dresdenissä ja lyhyen aikaa Leipzigissa. Vuodesta 1951 alkaen hän sai myös elokuvarooleja. 1960-luvun puolivälistä hän esiintyi myös televisiossa. Perheeseen syntyi kolme poikaa ja yksi tytär. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Jalo

Jalo on suomalainen miehen nimi. Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 3 273 suomalaiselle miehelle ja alle viidelle naiselle. Nimi kuvastaa tavoiteltavia luonteenpiirteitä. Jalo on myös sukunimi. Tammikuussa 2021 Suomessa oli 625 elossa olevaa henkilöä, joiden sukunimi on Jalo. ==Tunnettuja Jaloja== === Jalo etunimenä === * Jalo Ahola (1892–1953), jääkäriluutnantti * Jalo Ansas (1895–1929), päätoimittaja * Jalo Ant-Wuorinen (1886–1939), kemisti, diplomi-insinööri, lehtori ja patenttiasiamies * Jalo Aura (1886–1947), poliitikko ja ministeri, ministeri Teuvo Auran isä ja ministeri Matti Auran isoisä * Jalo Heikinheimo (1890–1972), jääkärieverstiluutnantti * Jalo Heikkinen (1942–2020), kirjailija * Jalo Järnefelt (1865–1920), pankki- ja valtiopäivämies * Jalo Kalima (1884–1952), kielitieteilijä, kirjallisuuden suomentaja ja professori * Jalo Kilpinen (1894–1918), seiväshyppääjä * Jalo Kohonen (1884–1935), Kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettu * Jalo Kumela (1909–1980), pankin- ja yritysjohtaja ja kauppaneuvos * Jalo Lahdensuo (1882–1973), poliitikko (Maalaisliitto) ja maanviljelysneuvos * Jalo Lesche (1885–1957), näyttelijä * Jalo Perkko (1885–1942), toimitusjohtaja * Jalo Putta (1882–1969), merikapteeni, koulunjohtaja ja merenkulkuneuvos * Jalo Sihtola, alk. Jalo Aaltonen (1882–1969), teollisuusmies ja taidemesenaatti * Jalo Syvähuoko (1886–1963), rakennusalan yrittäjä === Jalo sukunimenä === * Juha-Pekka Jalo (s. 1957), urheiluselostaja * Juho Jalo (1865–1939), ylikonduktööri ja ammattiyhdistysjohtaja * Kari Jalo, Sami Jalo ja Toni Jalo, Nostolava-auto Jalo & Jalo Oy:n perustajat * Marvi Jalo (s. 1949), kirjailija * Merja Jalo (s. 1951), kirjailija * Olli Jalo, valokuvaaja * Risto Jalo (s. 1962), jääkiekkoilija * Tomi Jalo (1958–2009), jalkapalloilija * Toni Jalo (s. 1989), jääkiekkoilija * Valfrid Jalo (k. 1918), punakaartilaispäällikkö ==Lähteet== Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Ampujakala

Ampujakala (Toxotes jaculatrix) on Indonesian ja Pohjois-Australian jokisuiden murtovesissä elävä n. 30 cm pitkä kala, jota pidetään joskus myös akvaariokalana. == Ravinto == Ampujakala on kuuluisa saalistustavastaan. Se syö pääasiassa veden varaan joutuneita hyönteisiä, mutta osaa pudottaa niitä veden yllä olevilta lehdiltä puhaltamalla tarkasti tähdätyn vesisuihkun niitä kohti. Ampujakalan suuontelon katossa on ura, jota vasten se painaa kielensä, jolloin syntyy ohut putki. Veden ruiskuttamiseen tarvittavan paineen se saa aikaan pumppaamalla kiduksillaan, ja lopuksi se vapauttaa veden laskemalla kielensä jäykän kärjen, joka toimii venttiilinä. Se osaa myös napata hyönteisen lehdeltä hyppäämällä.Guide to Mangroves of Singapore == Ulkonäkö == Ampujakala on sivuilta litistynyt, ja sillä on tummia poikkiraitoja kyljissään. Sillä on vain yksi selkäevä, joka on lähellä pyrstöevää. Päälaki on tasainen ja silmät ovat suuret, mikä helpottaa vesisuihkun kohdistamista saalistettaessa.Mongabay == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Akvaariokalat Luokka:Piikkimakrillikalat
René Adler

René Adler (s. 15. tammikuuta 1985 Leipzig, Saksin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on vuodesta 2012 lähtien ollut Hamburger SV. Adler teki Bundesliiga-debyyttinsä 25. helmikuuta 2007, kun Leverkusen ykkösmaalivahti Hans-Jörg Butt oli pelikiellossa. Adler torjui ottelussa kymmenen kertaa, kun Leverkusen kaatoi Schalken yllättäen 1-0. Ensimmäisen kansainvälisen pelinsä Adler pelasi 8. maaliskuuta 2007 UEFA Cupissa ranskalaista RC Lensia vastaan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blacksburg

Blacksburg on pikkukaupunki Montgomeryn piirikunnassa Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasmäärä oli vuonna 39 284, ja vuonna 2008 se oli 41 796\. Kaupunki perustettiin vuonna 1798. ==Maantiede== Blacksburgin kokonaispinta-ala on 50,2 km², josta 50,1 km² on maata ja 0,1 km² (0,10 %) vettä. Blacksburg on 634 metriä merenpinnan yläpuolella. Se on 15. suurin kuntahttp://spec.lib.vt.edu/specgen/Bburgguide.htm ja suurin pikkukaupunki Virginian osavaltiossa.Welcome to Blacksburg! | Virginia Tech Blacksburgin korkein rakennus on Slusher Tower, joka sijaitsee Virginia Techin kampuksella. ==Liikennöinti == Blacksburg Transit (BT) tarjoaa linja-autopalvelut Virginia Techiin ja sieltä pois. Koulun opiskelijat saavat ajaa busseilla ilmaiseksi koulunsa henkilökorteilla. U Car Share -niminen liike tarjoaa vuokra-autoja ympäri Virginia Techin kampusta. ==Väestötilastot== Vuoden väestölaskennan mukaan Blacksburgissa oli 39 573 asukasta, 13 162 taloutta ja 4 777 perhettäU.S. Census Bureau, American FactFinder: DP-2. Profile of Selected Social Characteristics: 2000. Väestötiheys oli 789,2/km². Kaupungin asukkaista 84,39 % oli valkoihoisia, 7,80 % aasialaisia, 4,39 % afroamerikkalaisia, 0,11 % alkuperäisamerikkalaisia, 0,06 % Tyynenmeren seudulta, 0,90 % muunrotuisia, ja 2,36 % edusti kahta tai useampaa rotua. Talouksia oli 13 162, ja niistä 16,3 % oli sellaisia, missä oli alle 18-vuotiaita lapsia, 28,7 % sellaisia, missä aviopari asui keskenään, 5,3 % sellaisia missä oli naistaloudenhoitaja, ja 63,7 % ei-perheitä. Keskimääräinen talouden suuruus oli 2,37 ja perheen suuruus 2,79 henkilöä. Kaupungin asukkaista 9,7 % oli alle 18-vuotiaita, 57,4 % 18–24-vuotiaita, 18,9 % 25–44-vuotiaita, 9,2 % 45–64-vuotiaita ja 4,9 % 65-vuotiaita ja vanhempia. Keskimääräinen ikä oli 22 vuotta. Joka sataa naista kohden kaupungissa asui 127 miestä. Talouksien keskimääräiset tulot olivat 22 513 dollaria, ja perheiden 51 810 dollaria. Miesten keskimääräiset tulot olivat 37 129, kun naisten olivat 24 321 dollaria. Noin 15,9 % perheistä ja 43,2 % koko väestöstä olivat köyhyysrajan alaupuolella. 85 %:lla väestöstä oli college-koulutus. ==Tunnettuja henkilöitä== *Eric Schmidt – Googlen toimitus- ja puheenjohtaja, ennen myös Novellin toimitusjohtajahttps://archive.is/20120526041952/http://www.roanoke.com/news/roanoke/wb/90859 *George C. Herring – historioitsija, kirjailija (kirjoittanut muun muassa From Colony to Superpower: U.S. Foreign Relations since 1776, ISBN 978-0-19-507822-0 (Oxford 2008)) *Bob Roop – amerikkalainen raskaan sarjan painija *Thomas M. Price – arkkitehti *Jason Randolph – taiteilija *Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja ==Tunnetuimmat paikat== *Armoryn taidegalleria *Caboosen vapaajanviettopuisto *Kent Square *Hahn Horticulture Garden *Lyyrinen teatteri *Virginia College of Osteopathic Medicine *Virginia Tech == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Blacksburgin kaupungin sivut * Opas Blacksburgin historiallisiin kohteisiin Luokka:Virginian kunnat
AROS

AROS Research Operating System (AROS, aikaisemmin Amiga Research Operating System) on vapaa työpöytäkäyttöjärjestelmä, jonka tavoitteena on toisaalta olla API-yhteensopiva Amiga-tietokoneissa käytössä olleen, vuonna 1994 julkaistun AmigaOS 3.1:n kanssa ja taas toisaalta tarjota mahdollisuuksien mukaan nykyaikainen järjestelmä, jossa esikuvan vanhentuneita ominaisuuksia on uudistettu ja mahdollisia puutteita korjattu. AROS on kehityksen alla eikä ole vielä valmis ammattimaiseen käyttöön. AROS on saatavilla pääosin IA-32-laitearkkitehtuurille, minkä lisäksi työn alla on eriasteisia porttauksia myös muille suoritinperheille. IA-32:lla järjestelmää voi käyttää muun muassa normaalisti kiintolevylle asennettuna (native), toisen käyttöjärjestelmän "isännöimänä" (hosted - isäntinä muun muassa FreeBSD, Linux) tai Live-CD:n/-DVD:n kautta. AROS-levykuvia voi tietysti ajaa myös virtuaalikoneen tai prosessoriemulaattorin (esimerkiksi QEMU) päällä. Icaros Desktop (aikaisemmin VmwAROS) on tällä hetkellä pääasiallinen AROS- jakelupaketti. Muita jakeluja ovat ainakin AspireOS ja AROS Broadway. ==Aiheesta muualla== * AROS-projekti Sourceforge-sivustolla * AROS-Exec - AROS-yhteisösivusto * AROS: Onboard the Last Train to Amiga Neverland - artikkeli OSNews-sivustolla vuodelta 2006 * Icaros Desktop -jakelun sivut Luokka:Käyttöjärjestelmät Luokka:Amiga Luokka:Vapaat ohjelmistot
Heidi Mark

Heidi Mark (s. 18. helmikuuta 1971 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Mark valittiin Playboy-lehden ”Playmate of the Monthiksi” heinäkuussa 1995. Hän oli esiintynyt lehden kannessa jo huhtikuussa 1994. Markilla on ollut muun muassa rooli elokuvassa Bad As I Wanna Be (1998) sekä lukuisia televisiorooleja. Heidi Mark meni toukokuussa 2000 naimisiin rockmuusikko Vince Neilin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon elokuussa 2001. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Ylianttila

Kari Sakari ”Kaale” Ylianttila (s. 28. elokuuta 1953 Rovaniemi) on suomalainen mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun kaudella 1977–1978.Siukonen 2001, s. 375. Loukkaantumisen vuoksi hän ei kilpaillut saman talven maailmanmestaruuskilpailuissa. Ylianttila lopetti mäkihyppääjän uransa vuonna 1982. Ylianttila toimi Suomen mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1988–1994. Hänen valmennuskautensa menestyksiin kuului muun muassa Toni Niemisen nousu olympiavoittajaksi.Siukonen 2001, s. 219, 375. Vuosina 1994–2004 Ylianttila valmensi Yhdysvaltojen mäkihyppymaajoukkuetta. Kauden 2004–2005 hän valmensi Ruotsin mäkihyppymaajoukkuetta. Vuosina 2005–2010 Ylianttila toimi Japanin mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajanahttp://www.hiihtoliitto.fi/makihyppy- yhdistetty/?x3930=15331170 . Syksyllä 2010 hän siirtyi Suomen mäkihypyn ja yhdistetyn maajoukkueiden joukkueenjohtajaksi ja keväällä 2014 Suomen mäkihypyn valmennuspäälliköksi. == Arvokisaedustukset == * Talviolympialaiset 1972 suurmäen 13:s ja normaalimäen 25:s, seura tällöin Ounasvaaran Hiihtoseura * MM-kilpailut 1974 normaalimäen 26:s * Talviolympialaiset 1980 suurmäen 13:s ja normaalimäen 32:s 1980, seura tällöin Puijon Hiihtoseura * MM-kilpailut 1982 suurmäen 19:s ja normaalimäen 21:s * Lentomäen MM-kilpailuissa kymmenes 1979 ja 1981, 30:s 1977 == Katso myös == * Luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon osakilpailuiden mitalisteista == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Holger Salin

Holger Aleksander Salin (20. toukokuuta 1911 Helsinki – 30. heinäkuuta 1983 Orivesi) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli kaikkiaan parissakymmenessä elokuvassa vuosina 1939–1961. Ensiesiintyminen valkokankaalla oli sivuosa Kalle Kaarnan isänmaallisessa elokuvassa Isoviha. Vuonna 1946 Salinilla oli sivuosa Martti-renkinä elokuvassa Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä. Salinin kestävimpiä näyttelijäntöitä on pääosa Matti Kassilan elokuvassa Punainen viiva (1959), josta hänelle myönnettiin Jussi-palkinto. Hänet nähdään myös muun muassa elokuvissa Kulkurin valssi (1941) ja Nummisuutarit (1957), jossa hän tulkitsee Nikon osan. Kesällä 1941 Salin näytteli Särkelän isäntää Arvo Airamon kansannäytelmässä Huhu kiertää. Hänellä oli kiinnitys Tampereen Teatteriin vuosina 1942–1952 ja sen jälkeen Suomen Kansallisteatteriin 1952–1977. Vuonna 1953 hän oli Ruth Snellmanin, Eeva-Kaarina Volasen, Tarmo Mannin ja Matti Raninin mukana kiertueella, joka esitti Tennessee Williamsin Lasista eläintarhaa. Samuel Beckettin näytelmässä Huomenna hän tulee Salin tulkitsi Estragonia, suoritus sai kiitosta arvostelijoilta. Se mainittiin niukkaeleiseksi mutta vivahteikkaaksi. Inkeri Kilpisen kirjoittamassa ja Vilho Siivolan ohjaamassa näytelmässä Toinen maailma Salin näytteli päähenkilön (Pekka Autiovuori) vanhempaa työtoveria. Holger Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1963. Holger Salin oli tanssitaiteilijoiden Klaus Salin, Alf Salin ja Iris Salin veli.Otavan Iso tietosanakirja, osa 7, p. 974. Otava, 1966. Salin on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin. __NOTOC__ == Lähteet == * Luoma, Rauni: Ilon ja murheen näyttämöllä. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13829-0. * Meri, Lauri: Näyttelijät sodan varjossa. Lauri Meri ja Kustannusosakeyhtiö Otava, 2005. ISBN 951-1-20232-4. * Elonet === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Klaus Salin

Klaus Torsten Salin (19. kesäkuuta 1919 Helsinki – 15. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija. Hän oli Suomalaisen Oopperan (Suomen Kansallisooppera) soolotanssija vuosina 1945–1946 ja edelleen vuodesta 1949. Ensitanssijana Salin toimi 1956–1967 sekä balettimestarina 1966–1967. Hänen näyttämöilmaisuaan pidettiin vahvana ja sen ansiosta hän keräsi mainetta luonneosien tulkitsijana. Salin perusti puolisonsa, Irja Koskisen kanssa balettikoulun Helsinkiin vuonna 1953. Salin muodosti tanssitaiteilija Orvokki Siposen kanssa 1940-luvun Suomen kuuluisimman tanssiduon (Orvokki Siponen & Klaus Salin). Duo esiintyi muun muassa Maaselän Radion revyyssä Budapestin Juliska, joka sai ensi-iltansa 1. maaliskuuta 1944. Klaus Salin esiintyi myös muutamissa elokuvissa tanssirooleissa: elokuvissa Aktivistit (1939) ja Mitäs me taiteilijat (1952) nähdään sekä Salin että hänen puolisonsa. Klaus Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1957. Klaus Salinin sisaruksia olivat Holger Salin, Alf Salin ja Iris Salin. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" – sanoi vääpeli Ryhmy. Edita Publishing 2002. ISBN 951-37-3550-8 == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Särimner

Särimner tai Sæhrímnir on skandinavisessa mytologiassa esiintyvä Valhallan pitojen villisika, jonka lihalla Einherjar-soturit juhlivat päivittäisten Ragnarökiin valmistavien harjoituksiensa jälkeen. Sian erityisominaisuus on että leikattiinpa lihaa miten tai mistä vain, poistetut osat kasvoivat takaisin. Luokka:Skandinaavinen mytologia
Höyryjarru

Höyryjarru on höyryvetureissa käytetty, veturin tuottamalla höyryllä toimiva ainejarru. Höyryjarrun muodostaa käyttöventtiili putkistoineen sekä yleensä veturin etupäähän nokikaapin alle sijoitettu käyttösylinteri. Käyttösylinterin mäntään on kytketty varsinainen jarruvivusto, joka siirtää sylinterin tuottaman voiman pyörien sivuilla oleviin jarrukenkiin. Jarrua käytettäessä veturinkuljettaja laskee käyttöventtiilillä painetta käyttösylinteriin, jolloin jarrukengät puristuvat pyöriä vasten. Jarrun käyttö vaatii kuljettajalta taitoa, koska liian äkkinäinen jarrutus voi lukita jarrut ja aiheuttaa pyörien loveutumisen; näin kävi mm. Vr4 Mullikuhnuri -vetureissa joiden alkuperäinen höyryjarru oli toiminnaltaan liian äkkinäinen. Isommissa vetureissa joissa on ilmapumppu suoratoimintajarruja varten, kyseinen jarru toimii paineilmalla. Höyryjarrun erityispiirre on, että se vaatii kuljettajan jatkuvaa huomiota pysyäkseen päällä tai ollakseen vaihtoehtoisesti jumittumatta; siksi monessakin veturissa on erillinen mekaaninen seisontajarru, usein ruuvijarru, ja höyryjarrua käytetään vain käyttöjarruna. ==Lähteet== * Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito Luokka:Rautatietekniikka Luokka:Jarrut Luokka:Höyryveturit
Joseph McFadden

Joseph "Joe" McFadden (s. 9. lokakuuta 1975 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Take The High Road, Sex, Chips & Rock n'Roll, Crow Road, Sydämen asialla ja Holby Cityn sairaala. McFaddenin draamaopettaja Camille Skilling näki hänessä potentiaalia ja näyttelijäntaitoja ja sai hankittua hänelle pienen roolin skotlantilaisessa televisiosarjassa Taggart. 2007 McFadden aloitti Joe Masonin roolissa Aidensfieldin uutena kyläpoliisina Sydämen asialla -sarjan 17. tuotantokaudella. Vuosina 2014–2017 hän näytteli Holby Cityn sairaalassa. Vuonna 2017 McFadden voitti Strictly Come Dancing -kilpailun, eli Britannian Tanssii tähtien kanssa -kilpailun. Hän on näytellyt myös Casualty-sarjassa höyrähtynyttä kadunkulkijaa, joka häiritsi ambulanssinkuljettaja-naista ja kuoli lopuksi junan alle. == Valikoitu filmografia == *The Crow Road (1996) *Harry Potter ja salaisuuksien kammio -peli (ääni) (2002) *The Trouble with Men and Women (2003) *Sydämen asialla (2007–2010) *Holby Cityn sairaala (2014–2017) == Aiheesta muualla == * Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
DAO-12

DAO-12 on 12/70 -kaliiperinen revolverihaulikko, jonka kehitti Hilton Walker Etelä-Afrikassa 1980-luvun alussa. Sitä on valmistettu ja markkinoitu nimillä Striker, Street Sweeper ja Protecta. Aseen sylinterimakasiinin kapasiteetti on 12 patruunaa. Ensimmäisessä mallissa makasiinia pyöritti viritysavaimella vedettävä jousi, mutta myöhemmissä Protecta -malleissa makasiinia pyöritetään sivusuunnassa liikkuvalla etukahvalla; niissä on myös automaattinen hylsynpoisto. Haulikossa on sen päälle taittuva metallitukki. Haulikko on pääosiltaan alumiinirakenteinen piippua myöten. Armsel Striker viritetään etukäteen jännittämällä rummun (12 patr.) keskiössä oleva spiraalijousi. Löysättäessä liipaisin laukauksen jälkeen rulla pyörähtää jousitoimisesti seuraavan patruunan kohdalle. Ase on toimintatavaltaan siis itselataava. Ammutut hylsyt poistetaan jousikuormitteisella ejektoripuikolla vanhojen mustaruutirevolverien tapaan. RDI (Reutech Defence Industries) Protecta / Bulldogin toimintatapa on lippaallinen kertatuli. Rumpu pyörähtää piipun vasemmalla puolella olevasta otekahvasta kääntäisemällä. Rullan ja piipun välistä karkaava hukkakaasu työntää ammutun hylsyn taaksepäin pois rullasta (rungossa vapaa kolo poistoa varten), jolloin 11 laukauksen jälkeen rulla on tyhjä hylsyistä uudelleen panostettavaksi. ==Aiheesta muualla== *World guns - DAO-12 Luokka:Haulikot
Ville Myllyrinne

Ville Tapani Myllyrinne (s. 14. heinäkuuta 1973 Viitattu 9.12.2013 Vantaa) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa ja on sittemmin näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Myllyrinne on näytellyt, käsikirjoittanut ja ohjannut komediasarja Ketonen & Myllyrinnettä, joka voitti parhaan televisiosarjan Venla-palkinnon vuonna 2011. Lisäksi Myllyrinne esiintyy lavakoomikkona. Myllyrinne toimii myös tuottajana. Hänen tuottamaansa moottoripyöräilijä Jarno Saarisesta kertovaa tv-sarjaa alettiin kuvata kesällä 2022. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva / Televisioelokuva Rooli 1998 Poika ja ilves poliisi 2001 Kahakka 2001 Jätkien ilta 2002 Rumble tarjoilija baarissa 2003 Rotanloukku 2006 Unna ja Nuuk Paksukaula 2009 Rööperi kiinteistönvälittäjä 2011 Kotirauha talonkatsoja Risto Lahnajärvi 2012 Miss Farkku-Suomi Heikinoja Ella ja kaverit uuden koulun rehtori 2013 Kaappari Molander Ainoat oikeat Timo 2014 Kummeli V Kurt "Kurre" von Riikonen Lomasankarit Markku 2015 Luokkakokous Kyrölä 2016 Risto Räppääjä ja yöhaukka Taisto Huhmar Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu! joulupukki 2017 Linnan juhlat Bruno A. Oja 2018 Onneli, Anneli ja nukutuskello Vekotiitus Vappunen 2020 Aika jonka sain Teppo 2021 Peruna piispa 2022 Sieniretki Jami Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä turvatarkastaja 2023 Comeback Pete Huijarit Sirun potilas === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 1998 Isänmaan toivot baarimikko 1999–2000 Kotikatu Jokke 2001 Kultakuume.com Arto Kaverille ei jätetä Panu Pulma 2005 Meidän jengi Juha-Pekka Ravio Kylmäverisesti sinun Juho Viitanen 2006 Osasto 5 Jarkko Strömberg Mogadishu Avenue räppäri 2006–2010 Ketonen & Myllyrinne useita rooleja 2008 Hymy Pyllyyn useita rooleja Suurin ja kaunein Lefa 2009 Juurikasvua Ricu 2009, 2010 Helppo elämä Pete / bisnesmies 2010 Vedetään hatusta juontaja Kotikatu Jore 2011 Putous juontaja, Jari Potsi Alamaailma-trilogia: Lakimies Peter Enqvist 2012 Helsingin herra pankkihenkilö Elämää suurempaa Heikki Kuusisto 2013–2014 Kansan mies Ilkka Sahavuo 2014 Myllyrinne Company Jorma Horto, useita rooleja Brändärit Ile 2014, 2016 Kimmo Similä / välittäjä 2016 Kynsin hampain Kari Karvonen Punainen kolmio Toivo Antikainen Downshiftaajat Sakari 2016-2018 Villi kortti vakiopanelisti 2018–2021 Karppi JP 2018–2019 Sipoon herttua kunnanvaltuuston pj Tapani Maskula 2019–2022 Aikuiset Markku 2020 Kevyttä yläpilveä Pekka Syke Risto Maasola 2020–2021 Penkinlämmittäjät vakiopanelisti 2021 Roba Hannes 2021–2023 Kontio & Parmas kaupunginjohtaja Riippa 2022 True Story Suomi nuorempi poliisi 2023 Onnela Pentti Meinander 2024 Tuurenmäki 98 Tapsa === Dubbaukset === === Käsikirjoittajana === Vuosi Sarja 2006 Hyppönen-Enbuske Experience 2006–2010 Ketonen & Myllyrinne 2014 Myllyrinne Company == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Epilä

Epilä on kaupunginosa Tampereella. Alue rajoittuu pohjoisessa Tampere-Pori- rataan ja Lielahteen, idässä Hyhkyn Vaakonkatuun, lännessä Raholaan sekä etelässä Kaarilaan. Epilässä on ollut pysyvää asutusta 1500-luvulta lähtien. Nykyisellä Winterin alueella sijainnut Epilä mainitaan vuoden 1540 maakirjassa Pirkkalan pitäjän Tohlopin kylään kuuluneena talona, jonka omisti tuolloin Heikki Epi. Nimi pohjautuu mahdollisesti ruotsalaiseen miehennimeen Ebbe. Vuosina 1759–1836 Epilä oli Harjun kappeliseurakunnan kappalaisen virkatalo. Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet (= Tampereen museoiden julkaisuja, ISSN 1237-5276; 51). Tampere: [Tampereen kaupunki], 1999. ISBN 951-609-105-9 (nidottu). Sivut 229–230 Alueella on ollut Kaarilan kartanon laidunmaita. Suomen sisällissodan aikana maalis-huhtikuussa 1918 Epilässä käytiin ankaria taisteluja; Aatto Koivusen komentama punakaarti voitti ruotsalaisen eversti Hjalmarsonin johtamat valkoiset useaan otteeseen. Ankarin hyökkäystaistelu käytiin 26. maaliskuuta 1918. Tampere–Pori-radan valmistuttua vuonna 1895 avattiin Epilän rautatieasema,Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat. 2. painos. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ISBN 978-951-593-214-3. Sivut 117–118 jonka ympäristöön alkoi kehittyä uusi asunto- ja teollisuusalue. Näin talonnimestä oli tullut alueennimi. Epilän alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana siihenastisesta Pohjois-Pirkkalasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Epilän, Kaarilan ja Hyhkyn kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953. Epilän seisake poistettiin käytöstä vuonna 1979, oltueen henkilöliikenteen käytössä avaamisestaan tuohon asti. Valtaosan 1900-lukua Epilä oli teollisuusvaltainen alue, mutta nykyään se on lähinnä pientalovaltainen asuinalueYmpäristöuutiset - Juttuarkisto (arkistoitu). Teollisuusajalla Epilässä toimivat mm. Uusi Kivipaino Oy ja Winterin maalitehdas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Epilä-kulttuuriraitti *
Rantavihvilä

Rantavihvilä (Juncus alpinoarticulatus, vanh. Juncus alpinus) on vihviläkasvi, joka kasvaa kosteikoissa. Sitä tavataan Itä- ja Pohjois-Euroopassa sekä paikoin Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. == Alalajeja == * J. alpinoarticulatus subsp. alpestris – lapinrantavihvilä * J. alpinoarticulatus subsp. alpinoarticulatus – tummarantavihvilä * J. alpinoarticulatus subsp. fischerianus – idänrantavihvilä * J. alpinoarticulatus subsp. rariflorus – hoikkarantavihvilä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Rantavihvilän (Juncus alpinoarticulatus) levinneisyys Suomessa Luokka:Vihvilät
Valegaviaali

Valegaviaali eli sundagaviaali (Tomistoma schlegelii) on kaakkoisaasialainen krokotiili. Se pyytää kaloja ravinnokseen. == Koko ja ulkonäkö == 200px|vasen|pienoiskuva Valegaviaali on yleensä 3,5–4 metrin pituinen. Joskus valegaviaalilla on pitkä kuono ja se muistuttaa paljon gaviaalia. Se kuuluu kuitenkin krokotiilien heimoon. Valegaviaalin leuat ovat pitkät, kapeat ja hennot. Valegaviaalin silmäterä on kellanruskea, kun muilla krokotiileilla se on tumma. Valegaviaalin jalat ovat pitkät ja hentorakenteiset. Hampaita sillä on 76–84 kappaletta ja väritykseltään se on suklaanruskea. == Levinneisyys ja elinympäristö == Valegaviaali elää vain Indonesiassa, Malesiassa ja Bruneissa. Indonesiassa se elää Sumatrassa ja Kalimantanissa Borneossa. Malesiassa Malakan niemimaalla ja Sarawakissa. Thaimaasta ei ole havaintoja 1970-luvun jälkeen. Valegaviaalista on tehty havaintoja myös Sulawesista, Jaavasta ja Vietnamista. Valegaviaali elää joissa, makeanveden järvissä ja suoalueilla. Se myös viihtyy ajoittain tulvan valtaamilla alueilla. Laji on nykyään uhanalainen elinalueiden häviämisen vuoksi. Lisääntymisikäisiä yksilöitä arvioidaan olevan jäljellä enää alle 2 500\. Tilannetta on yritetty parantaa tarhauksella, metsästyskiellolla ja elinalueiden suojelulla. Valegaviaaleja elää muun muassa Negaran kansallispuistossa, Indonesiassa. == Elintavat == Valegaviaalin elintavat tunnetaan huonosti. Laji kalastaa seuraamalla saaliskalaa ja nappaa sen takaapäin leukoihinsa. Se syö kalan lisäksi myös muutakin. Valegaviaalien tiedetään napanneen veden varaan joutuneita apinoita. Naaraat tulevat lisääntymisikään, kun ne ovat kasvaneet 2,5–3 metrin pituisiksi. Ne rakentavat lehdistä, turpeesta ja muusta maa-aineksesta pesäkeon, joka on noin 60 senttimetriä korkea. Emo munii pesään 20–60 munaa, jotka hautuvat pesässä 90 päivän ajan. Vastakuoriutuneet poikaset ovat oliivinvihreitä, ja niiden selkää ja pyrstöä koristavat mustat poikkijuovat. Niiden kyljissä on mustia täpliä. Emon huolenpidosta huolimatta poikaskuolleisuus on suuri ja useimmat joutuvat petojen, tai jo munina pesärosvojen saaliiksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Krokotiilit Luokka:Uhanalaiset matelijat
Tenderi

Tenderi eli hiilivaunu on pitkän matkan ajoon käytettävien höyryvetureiden yhteydessä oleva erillinen polttoaine- ja vesivaunu. Tenderin käyttö teki pitkät yhtäjaksoiset linja-ajot mahdollisiksi, sillä tenderiin mahtui veturin ajoaineita moninkertainen määrä veturin kiinteisiin säiliöihin verrattuna. Huomattava osa linja-ajossa käytetyistä höyryvetureista oli juuri tenderivetureita. Kapearaiteisilla rautateillä, joilla matkat olivat lyhyempiä, veturityyppi oli hiukan harvinaisempi. Nykyisin ainoa ajokuntoinen kapearaiteinen tenderiveturi Suomessa on Jokioisten Museorautatiellä ajossa oleva entinen Loviisan–Vesijärven rautatien LWR6-veturi. Tenderissä saattaa olla läpikulku, jonka ansiosta voidaan veturimiehistö vaihtaa pitkissä linja- ajoissa pysähtymättä. Suomessa tätä ratkaisua ei ole käytetty. Halkopolttoisen höyryveturin tenderin metallitangoista muodostuvaa korotusta kutsutaan halkohäkiksi. Hiilipolttoisten vetureiden vastaavaa yhtenäisistä peltilevyistä tehtyä korotusta kutsutaan hiililaidoiksi. == Lähteet == * Resiina-lehdet: 4/2010: Äänekoskella olevan Hv3 numero 995:n tenderistä, 4/2007: Rovaniemellä olevan Tk3 numero 1148:n kunnostuksesta. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Rautatiekalusto