EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lars Porsenna

Lars Porsenna oli Clusiumin kaupungin etruskikuningas. Perimätiedon mukaan Porsenna piiritti Roomaa 507 eaa. palauttaakseen Tarquiniukset valtaan. Roomalaisten urhoollisen vastarinnan vuoksi hän kuitenkin luopui piirityksestä ja sen sijaan liittoutui heidän kanssaan taistellakseen Ariciaa ja Cumaea vastaan. Toisen käsityksen mukaan Porsenna käytti Roomaa tukikohtanaan latinalaisia vastaan ja oli osaltaan lakkauttamassa Rooman kuningasvaltaa.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 448 Sen mukaan Porsenna olisi lyönyt roomalaiset ja karkottanut Rooman etruskisyntyisen kuninkaan Tarquinius Superbuksen. Hän joutui kuitenkin vetäytymään kaupungista, jolloin Rooma jäi ilman kuningasta. Roomalaiset päättivätkin olla valitsematta uutta kuningasta. Sen sijaan he korvasivat kuninkuuden kahdella vuosittain valittavalla virkamiehellä, joita kutsuttiin konsuleiksi. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Etruskit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:400-luvulla eaa. kuolleet
Kaikki peliin

Kaikki peliin on Matin ja Tepon vuonna 1994 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Matin ja Tepon albumit
Tarhatatar

Tarhatatar eli hörtsätatar (Reynoutria × bohemica) on japanintattaren (Reynoutria japonica) ja sahalinintattaren (Reynoutria sachalinensis) välinen risteymä.Suomen Lajitietokeskus: Tarhatatar (Reynoutria ×bohemica) Taksonomia. Viitattu 30.10.2024. Tarhatatar on nopeakasvuinen ja monivuotinen ruoho. Se kuuluu Suomen kansalliseen vieraslajiluetteloon, jossa se on lueteltu kansallisesti haitalliseksi vieraslajiksi. Tarhatatar on toistaiseksi Suomessa harvinainen. Sitä on havaittu enimmäkseen Etelä-Suomessa. Sen hävittäminen on vaikeaa, sillä tarhatatar lähtee uuteen kasvuun pienestäkin juurakon palasesta.Vieraslajit-sivusto: Tarhatatar. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tarhatatar (Reynoutria ×bohemica) * Kasviatlas 2023: Tarhatattaren (Reynoutria ×bohemica) levinneisyys Suomessa. Luokka:Jättitattaret Luokka:Risteymät
Ľudovít Rajter

Ľudovít Rajter (30. heinäkuuta 1906 Pezinok – 6. heinäkuuta 2000 Bratislava) oli slovakialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän aloitti musiikkiopintonsa kotimaassaan ja jatkoi niitä vuosina 1924–1929 Wienissä Hochschule für Musik und darstellende Kunstissa. Siellä häntä opettivat sävellyksessä Franz Schmidt ja Joseph Marx, orkesterinjohdossa Clemens Krauss ja Alexander Wunderer sekä sellonsoitossa Friedrich Buxbaum. Vuosina 1930–1932 hän sai opetusta Ernő Dohnányilta Budapestin Franz Liszt -musiikkiakatemiassa. Vuonna 1936 hän sai kunniatohtorin arvon New York College of Musicista, ja vuonna 1941 hänestä tuli Franz Liszt -musiikkiakatemian professori. Rajter opetti vuosina 1949–1974 orkesterinjohtoa ja kamarimusiikkia Bratislavan esittävien taiteiden akatemiassa.Music Centre Slovakia: Ľudovít Rajter Rajter oli vuonna 1943 mukana perustamassa Unkarin radion sinfoniaorkesteria ja toimi Tšekkoslovakian radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina Bratislavassa vuosina 1946–1949, sitten uudemman kerran 1968–1977. Hän oli yksi Slovakian filharmonisen orkesterin perustajista ja toimi sen ensimmäisenä kapellimestarina vuosina 1949–1976. Vuonna 1966 Rajter johti orkesterinjohdon mestarikursseja Salzburgin Mozarteumin kesäakatemiassa ja vuonna 1994 Orvietossa. Rajter oli vuosina 1968–1969 Baselin radion sinfoniaorkesterin pysyvä vieraileva kapellimestari ja sai vuonna 1991 nimityksen Savarian sinfoniaorkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi Szombathelyssa. Vuonna 1999 hänet nimitettiin Slovakian filharmonisen orkesterin kunniapääkapellimestariksi ja vuonna 2000 Unkarin taideakatemian kunniajäseneksi. Säveltäjänä Rajterin tyylin juuret ovat wieniläisessä ja budapestilaisessa sävellyskoulukunnassa (Schmidt, Dohnányi, Béla Bartók, Alexander Albrecht). Kirjassaan 100 slovenských skladateľov ("100 slovakialaista säveltäjää", 1998) Alžbeta Rajterová esittää kuvauksen, jonka mukaan Rajterin tyylille on ominaista omaperäisyys perinteisten sääntöjen puitteissa, laaja näkökulma muodossa ja harmoniassa, keskittyneisyys, rationaalisten ja emotionaalisten elementtien tasapaino sekä humoristisuuden ja lyyrisyyden tuntu. Keskittyneimmäksi ja puhtaimmaksi hän kuvaa Rajterin sävelkieltä tämän myöhemmän uran kamarimusiikkiteoksissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AllMusic: Ludovit Rajter Luokka:Slovakialaiset säveltäjät Luokka:Slovakialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Rautamies (patsas)

Rautamies on 24 senttimetriä korkea, 10 kilogrammaa painava ataksiittimeteoriitista kaiverrettu patsas. Rautamiehen väitetään olevan noin tuhat vuotta vanha Vaisravana-jumalaa esittävä hahmo, jonka saksalaiset tutkimusmatkailijat toimittivat Tiibetistä Saksaan 1930-luvun lopulla. Saksassa patsas pysyi yksityishenkilön kokoelmassa, kunnes se huutokaupattiin vuonna 2007. Kaksi vuotta huutokaupan jälkeen tutkijat pääsivät selvittämään patsaan alkuperää. Patsaan hahmon väitetään olevan peräisin buddhalaisuutta edeltäneen bön-uskonnon ajalta, mutta siinä on buddhalaisia vaikutteita. Patsaan vatsassa on hakaristin kuva, joka oletettavasti kiinnitti saksalaisten tutkimusmatkailijoiden huomion. Rautamiehen itämaisen alkuperän ovat kyseenalaistaneet muutamat tutkijat, jotka pitävät sitä 1900-luvulla valmistettuna eurooppalaisena väärennöksenä. Buddhalaisuuteen erikoistuneen tutkija Achim Bayerin mukaan patsaassa on 13 näennäistiibetiläistä piirrettä. Historioitsija Isrun Engelhardtin mukaan Tiibetiin matkanneet saksalaiset pitivät tarkkaa luetteloa ostamistaan esineistä, eikä rautamiestä löydy listalta. == Lähteet == Luokka:Veistokset Luokka:Väärennökset Luokka:Tiibetin kulttuuri
Korkeapiisku

Korkeapiisku (Solidago altissima) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa. Suomessa korkeapiisku on haitallinen vieraslaji ja sitä on havaittu pääasiassa Etelä-Suomessa. Sen korkeus on tavallisesti yli puolitoista, joskus jopa kaksi metriä. == Lähteet == Luokka:Asterikasvit
Rusellae

pienoiskuva|Rusellaen arkeologiset kaivaukset Rusellae, nykyinen Roselle, oli etruskien kaupunkivaltio Pohjois-Etruriassa. Rusellaessa oli asutusta jo Villanova-kulttuurin aikoina. Se oli etruskien kaupunkiliiton jäsen, mutta joutui vuonna 294 eaa roomalaisten alaisuuteen. Vuonna 89 eaa kaupungista tuli municipium ja Augustuksen aikana colonia. Kaupungin 500-luvulta eaa. peräisin oleva, kolme kilometriä pitkä kaupunginmuuri on säilynyt sekä joitain asuinrakennuksia. Keisariajalta on säilynyt amfiteatteri.Castrén ja Pietilä- Castrén 2000, s. 496 ==Lähteet== * Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Etruskien kaupungit Luokka:Regio VII Etrurian kaupungit
Nô Pintcha

Nô Pintcha (”Eteenpäin”) on Guinea-Bissaun pääkaupungissa Bissaussa ilmestyvä portugalinkielinen julkisen palvelun sanomalehti. Valtion tiedotuslaitoksen julkaiseman Nô Pintchan ensimmäinen numero ilmestyi 27. maaliskuuta 1975. Se oli kolme kertaa viikossa ilmestyvä kahdeksansivuinen tabloidi. Lehden levikki oli aluksi 3 500 ja vuotta myöhemmin 5 000 kappaletta. Toimittajat olivat etupäässä nuoria opiskelijoita, joilla ei ollut aikaisempaa journalistikokemusta. He saivat koulutuksensa työn ohessa Portugalin hallituksen lähettämien tai siellä opiskelleiden toimittajien opastamina. Vanhasta ja kuluneesta painokalustosta huolimatta lehdellä oli riittävät toimintaedellytykset ja se levisi myös maaseudulle. Maata hallineen PAIGC:n puoluekokouksen aikana marraskuussa 1977 testattiin päivittäistä ilmestymistä. 1980-luvun alussa lehti kasvoi kymmensivuiseksi ja se julkaisi ajoittain kulttuuri- ja urheiluliitteitä.Soares Lopes, s. 64–66. Lehden sisältö keskittyi maan ainoan puolueen ja hallituksen toimiin, paikallisuutisiin, valtiovierailuihin ja ideologiseen aineistoon. Kansainväliset uutiset käsittelivät lähinnä Afrikan maiden tapahtumia. Lehdessä julkaistiin myös mielipidekirjoituksia ja se pyrki vähitellen vapautumaan puolueideologian ahtaista kehyksistä.Soares Lopes, s. 66–67. Nô Pintchan lisäksi maassa ilmestyi PAIGC:n kansallisneuvoston, nuorisojärjestön, pioneerien ja armeijan lehtiäSoares Lopes, s. 68.. Lehden toimitukselliset ja tekniset edellytykset heikkenivät 1980-luvun kuluessa. Levikki laski 2 000 kappaleeseen vuonna 1986. Vuonna 1988 ilmestyi vain 21 ja seuraavana vuonna 15 numeroa. Samalla lakkasi säännöllinen uutisointi maaseudun tapahtumista.Soares Lopes, s. 67. Nykyään Nô Pintcha on maan muiden sanomalehtien tapaan pienikokoinen viikkolehti, jonka levikki on noin 500 kappaletta. Sen ongelmia ovat riittämätön rahoitus, johdon ja henkilökunnan vaihtuvuus sekä yksityisten lehtien kilpailu. Toimintakulut saadaan valtiolta ja ilmoituksista. Lehti painetaan kansallisessa painotalossa ja se leviää vain pääkaupunkiin.Soares Lopes, s. 117–118. Guinea-Bissaun muita sanomalehtiä ovat yksityiset Expresso Bissau, Gazeta de Notícias, Bantabá de Nobas, Última Hora ja O DemocrataSoares Lopes, s. 55.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Nô Pintchan sivusto Luokka:Guineabissaulaiset viestimet Luokka:Sanomalehdet
Kausalan junaturma 1942

Kausalan junaturma tapahtui 21. joulukuuta 1942 kello 19 jälkeen Iitin kunnan Kausalan lähellä, kun veturi törmäsi ylämäkeen pysähtyneen tavarajunan perään. Tavarajunan viimeisessä vaunussa kuljetettiin venäläisiä sotavankeja, joista onnettomuudessa kuoli muutama. Lisäksi turmassa kuoli vankeja vartioinut suomalainen alikersantti ja useita ihmisiä loukkaantui. Eräs länteen matkalla ollut lisätavarajuna oli sivuuttanut Kausalan rautatieaseman, mutta pysähtynyt läheiseen ylämäkeen. Tavarajunan jäljessä tuli yksittäinen veturi, joka törmäsi junan viimeiseen vaunuun. Tavarajunasta vaurioitui lievästi kolme vaunua, mutta henkilövahingot olivat suuret. Muutama ihminen kuoli, yksi sotavanki loukkaantui ja yksi vartiomies loukkaantui pahoin ja kaksi vartiomiestä sekä junan konduktööri loukkaantuivat lievemmin. Myös rata vaurioitui törmäyksessä, sillä samalla kohdalla Uudestakylästä lähteneen tavarajunan kolme vaunua suistui kiskoilta. Paikalle lähetettiin nopeasti apujuna rataa aukaisemaan. Loukkaantuneet kuljetettiin Lahden sairaalaan ja poliisiviranomaiset alkoivat tutkia onnettomuutta. ==Lähteet== Luokka:Iitin historia Luokka:Vuoden 1942 junaonnettomuudet Luokka:1940-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Junaonnettomuudet Suomessa
Apujuna

Apujuna oli junaonnettomuudesta johtuviin avustus-, raivaus- ja korjaustöihin tarvittavaa kalustoa sisältävä juna. Siihen kuului esimerkiksi yksi tai kaksi korjausvaunua, sairasvaunu, matkustajavaunuja sekä tarvittaessa nosturi. ==Apujuna 1928== Suomessa oli vuonna 1928 eri paikkakunnille sijoitettuja korjausvaunuja, joita lähetettiin onnettomuuspaikoille. Ne olivat kaikki erilaisia ja puutteellisesti varusteltuja. Korjausvaunujen lisäksi oli suuremmilla liikennepaikoilla saniteettivaunuja eli ambulanssivaunuja, mutta ne olivat varusteiltaan kovin puutteellisia. Rautatiehallitus asetti komitean tutkimaan, mihin toimiin olisi ryhdyttävä avun saamiseksi rautatieonnettomuuspaikoille. Komitean mietinnön oli tarkoitus valmistua syksyyn 1928 mennessä ja siihen sisältyisi ehdotus ensiapujunan sisustuksesta. Koska samaa asiaa oli näihin aikoihin pohdittu myös Ruotsissa, teki komitea sinne tutustumismatkan huhtikuussa 1928. Ruotsissa oli päädytty järjestelyyn, jossa tietyillä rautatieasemilla oli aina valmiina apuvaunuja, jotka voitiin viipymättä lähettää onnettomuuspaikalle. Näin voitiin pikaisesti ja tehokkaasti auttaa loukkaantuneita, korjata pois särkynyt materiaali ja saattaa rata liikennöitävään kuntoon. Apujunaa varten tuli asemilla olla sopivaa miehistöä ja lisäksi junissa ja asemilla samariitti- eli ensiapukoulutuksen saaneita miehiä. Apujunaan kuului Ruotsissa ambulanssivaunu, kalustovaunu ja miehistövaunu. Onnettomuuspaikoille, joissa ei ollut loukkaantuneita ihmisiä, lähetettiin vain kaksi viimeksi mainittua vaunua. Tukholmassa suomalaisen komitean jäsenet saivat tutustua apujunaan, jonka vaunut oli muokattu vanhoista liikenteestä poistetuista matkustajavaunuista. Ambulanssivaunun isommassa osastossa oli kahdeksan paarivuodetta ja pienempi osasto toimi sidontahuoneena, jonka valaistus oli järjestetty tekemällä vaunuun kattoikkunat. Vaunussa oli myös höyrylämmitys ja kaasuvalaistuslaitteet. Ruotsalaiseen kalustovaunuun kuului radan kunnostustarpeita, vaunujen nostolaitteita, omalla moottorilla toimiva sähkövalaistuslaite, kaasuvalaistuslaitteet, öljylyhtyjä, kynttilälyhtyjä, tulensammutuslaitteita, raudanleikkauskojeita, puhelimia ja varaosia. ==Apujuna 1947== Vuonna 1947 Tampereen rautatieasemalle sijoitetun apujunan koehälytyksessä apujuna lähti kohti oletettua onnettomuuspaikkaa 33 minuutin kuluttua hälytyksestä. Apujunaan kuului veturi, kalustovaunu ja sairasvaunu sekä junan henkilöstöön apujunan päällikkö, veturimiehistö, lääkäri, sairaanhoitaja ja erikoisvaunujen miehistöt eli yhteensä 20 henkilöä. Koehälytyksen aikoihin Suomen ainoa täydellinen apujuna oli Kouvolassa. Tampereen apujunan kaltaisia yhdistelmiä oli Joensuussa, Pasilassa, Pieksämäellä, Seinäjoella ja Turussa. Kalustovaunuja oli monella muullakin rautatieasemalla ja Pasilan konepajalla valmistettiin parhaillaan uusia sairasvaunuja tehostamaan junaonnettomuuksissa loukkaantuneiden hoitoa. ==Lähteet== Luokka:Rautatiekalusto
Muhvi

Muhvi on erityisesti LVI-tekniikassa kahden putken välinen liitoskappale. Klassinen muhvi on valmistettu messingistä, mutta yhä useammin uudiskiinteistöissä suositaan muovimuhveja. On myös olemassa supistusmuhveja, joilla voidaan vaivatta liittää yhteen kaksi erikokoista putkea. Muhveissa on yleensä kierteet joko sisä- tai ulkopuolella sekä tiiviste liitospintojen välissä. Liitosten välissä tulee käyttää rasvaa voimakkaan kiristymisen varmistamiseksi. Valurautaisissa viemäriputkissa alettiin käyttää muhviliitoksia 1800-luvun lopulta lähtien.Hagner 2017, 253 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Rakennustekniikka
Edvin Luotonen

Edvin Leonard Luotonen (28. syyskuuta 1886 Uusikaupunki – 3. toukokuuta 1974 Uusikaupunki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kunnallispoliitikko.Kuka kukin on 1954 Luotosen vanhemmat olivat leipurimestari Frans Viktor Luotonen ja Kristiina Vilhelmiina Nylander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja filosofian maisteriksi 1914. Luotonen oli Uudenkaupungin yhteislyseossa historian ja suomenkielen opettajana 1918–1930 ja suomenkielen vanhempana lehtorina vuodesta 1931 alkaen. Hän oli Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1921–1923 ja uudelleen vuodesta 1931 alkaen sekä toimi valtuuston puheenjohtajana vuodesta 1933 alkaen. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1967. Edvin Luotonen oli naimisissa vuodesta 1921 Elli Helmi Evelina Palmrosin kanssa. == Julkaisuja == * Uudenkaupungin purjehdusseura 1884–1934. Uudenkaupungin purjehdusseura, Uusikaupunki 1934 * Uudenkaupungin säästöpankki 1862–1937. Uudenkaupungin säästöpankki, Uusikaupunki 1937 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Selkämeren saarella, viikkoliitteelle kirj. Edvin Luotonen, Helsingin Sanomat Viikkoliite 25.08.1929, nro 34, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Uudenkaupungin kaupunginhallituksen puheenjohtaja Edvin Luotonen lukee uuden vuoden tervehdystä Uudenkaupungin kaupungintalon / raatihuoneen salissa avointen ikkunoiden edessä vuonna 1966, Uudenkaupungin museon valokuvakokoelma (Finna) * Uusikaupunki ennen ja nyt : Mainostelevision Rannikolta rannikolle -sarjassa lehtori Edvin Luotonen kertoo vuonna 1967 Uudenkaupungin historiasta, kaupunkia kohdanneista tulipaloista sekä laivanrakennuksesta, Elävä muisti, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Uudenkaupungin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Pedersören seurakunta

Pedersören seurakunta () on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Pedersören kunnassa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja on osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii viransijaisena Tomas Portin. Vuonna 2021 seurakunnassa oli 8 889 jäsentä. Pedersöre on Pohjanmaan vanhimpia seurakuntia. Se on perustettu 1200-luvun puolivälissä. Pedersörestä on erotettu omiksi seurakunnikseen Kokkolan emäseurakunta vuonna 1467, Kruunupyy ja Uusikaarlepyy 1607, Lappajärvi 1786, Luoto 1864, Ähtävä 1865, Purmo 1867 ja Pietarsaari 1904. Vuonna 1977 Ähtävän ja Purmon kunnat yhdistyivät Pedersören kanssa, jolloin alueelle perustettiin Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä, johon myös Pietarsaaren seurakunnat liittyivät. Vuoden 2020 alussa Purmon, Ähtävän ja Pedersören seurakunnat yhdistyivät uudeksi Pedersören seurakunnaksi. == Herätysliikkeet == Pedersören seurakunta kuuluu, Kokkolaa ja Pietarsaarta ympäröivän maaseudun tavoin, ruotsinkielisen rauhansanalais-lestadiolaisen liikkeen voimakkaaseen kannatusalueeseen. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pedersören seurakunnan kirkkoherroina: * 1431: kirkkoherra Hans Pedersson * 1533: kirkkoherra Jakob Blom * 1538: kirkkoherra Jöns Fordell * kirkkoherra Nicolaus * 1543–1569: kirkkoherra Henricus Nicolai * 1569–1600: kirkkoherra Ericus Johannis Tenalensis * 1600–1621: kirkkoherra Canutus Henrici * 1622–1636: kirkkoherra Magnus Mathaei Gammal * 1636–1650: kirkkoherra Ericus Matthiae Bothniensis * 1650–1653: kirkkoherra Sven Vigelius * 1654–1655: kirkkoherra Carolus Canuti Westzynthius * 1656–1660: kirkkoherra Elias Marci Hamnius * 1662–1692: kirkkoherra Laurentius Johannis Preutz * 1692–1714: kirkkoherra Johannes Georgii Gezelius * 1714–1718: kirkkoherra Petrus Tigerstedt * 1719–1729: kirkkoherra Ericus Fant * 1729–1752: kirkkoherra Anders Degerman * 1753: kirkkoherra Jakob Wikar * 1754–1784: kirkkoherra Gabriel Aspegren * 1788–1812: kirkkoherra Erik Brunnius * 1816–1823: kirkkoherra Jakob Chydenius * 1825–1859: kirkkoherra Johan Höckert * 1861–1867: kirkkoherra Henrik Heikel * 1869–1905: kirkkoherra Viktor Laurentius Helander * 1907–1921: kirkkoherra Julius Lindberg * 1980–1982: kirkkoherra Erik Vikström * 1984–1999: kirkkoherra Kurt Cederberg * 2021–2022: kirkkoherra Mia Anderssén-Löf * 2023– kirkkoherra Daniel Björk == Katso myös == * Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä * Laestadianernas Fridsföreningars Förbund * Forsbyn baptistiseurakunta * Purmon baptistiseurakunta * Ähtävän baptistiseurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan kotisivut internetin arkistosta Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat Luokka:Pedersören seurakunnat
Purmon seurakunta

Purmon seurakunta () oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Pedersören kunnassa. Seurakunta kuului Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja oli osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimi Tomas Portin. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 107 jäsentä. Vuoden 2019 lopussa Ähtävän, Pedersören ja Purmon seurakunnat lakkautettiin ja niiden tilalle vuoden 2020 alusta alkaen perustettiin uusi ruotsinkielisen Pedersören seurakunta. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Purmon seurakunnan kirkkoherroina: === Purmon kappeliseurakunta === * 1774–1801: kappalainen Anders Aspegren * 1804–1842: kappalainen Johan Henrik Juvelius * 1844–1849: kappalainen Edvard Svahn * 1852–1861: kappalainen Anders Törnudd * 1861–1868: kappalainen Vilhelm Ingman === Purmon seurakunta === * 1908–1915: kirkkoherra Heikki Abraham Autero * 1915–1916: kirkkoherra Karl Armo von Essen * 1916–1924: kirkkoherra Oskar Ferdinand Sevelius * 1925–1935: kirkkoherra Paul Danielsson * 1937–1946: kirkkoherra Birger Emil Selroos * 1947–1955: kirkkoherra Bertel Torvald Söderholm * 1956–1961: kirkkoherra Allan Alexander Store * 1961–1962: vt. kirkkoherra Karl Lindholm * 1962–1979: kirkkoherra Bo- Jarl Klingenberg * 1987: vt. kirkkoherra Ralf Sandin * 1987– kirkkoherra Jan- Erik Sandström == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan kotisivut internetin arkistosta Luokka:Purmo Luokka:Suomen entiset evankelis- luterilaiset seurakunnat Luokka:Pedersören seurakunnat
Ähtävän seurakunta

Ähtävän seurakunta () oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pohjanmaalla, Pedersören kunnassa. Seurakunta kuului Porvoon hiippakunnassa Pedersören rovastikuntaan ja oli osa Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimi Kaj Granlund. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 2 882 jäsentä. Vuoden 2019 lopussa Ähtävän, Pedersören ja Purmon seurakunnat yhdistettiin ja niiden tilalle vuoden 2020 alusta alkaen perustettiin uusi ruotsinkielisen Pedersören seurakunta. == Papisto == Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Ähtävän seurakunnan kirkkoherroina: === Ähtävän kappeliseurakunta === * 1736–1739: kappalainen Abraham Achrenius * 1741–1789: kappalainen Matthias Choraeus * 1783–1829: kappalainen Henrik Moliis * 1831–1865: kappalainen Jakob Justus Forsterus === Ähtävän seurakunta === * 1870–1874: kirkkoherra Jakob Esaias Vegelius * 1875–1884: kirkkoherra Karl Robert Sandelin * 1885–1896: kirkkoherra August Edvard Olivier Lundenius * 1896–1898: vt. kirkkoherra Heikki Abraham Autero * 1898–1911: kirkkoherra Ivar Rudolf Forsman * 1978–1985: kirkkoherra Sigurd Norrgård == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan kotisivut internetin arkistosta Luokka:Ähtävä Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat Luokka:Pedersören seurakunnat
Kyrmykatkerokala

Kyrmykatkerokala (Rhodeus ocellatus) on itäaasialainen katkerokalojen heimon (Acheilognathinae) särkikalalaji. Kyrmykatkerokala on pieni kala, tavallisesti noin viisisenttinen ja korkeintaan 9,2 senttimetriä pitkä. Se on makean veden kala, joka elää matalissa rauhallisissa mutapohjaisissa vesissä kuten lammissa, joissa ja kanavissa. Muiden katkerokalojen tapaan se on riippuvainen simpukoista, joiden sisään naaraat kutevat ja joiden kiduksissa alkiot kehittyvät. Kyrmykatkerokala on ilmeisesti alkuisin Taiwanista, josta sitä on jo 1800-luvulla siirretty Kiinaan ja josta se on edlleen levinnyt Koreaan ja Japaniin. Sittemmin sitä on siirretty myös mm. Turkmenistaniin ja Uzbekistaniin. == Lähteet == Luokka:Katkerokalat
Korfunkilli

Korfunkilli (Valencia letourneuxi) on äärimmäisen uhanalainen euroopankillien (Valenciidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään akvaariossa. Sitä tavataan Albaniassa ja Kreikassa. Korfunkilli voi kasvaa jopa kahdeksan senttimetrin mittaiseksi ja elää jopa kolmen vuoden ikäiseksi. == Lähteet == Luokka:Hammaskarppikalat
Tauno Pulkki

Tauno Einari Pulkki (4. huhtikuuta 1929 Vuoksela – 17. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Savonlinnan ja Kotkan kaupunginjohtajana. ==Henkilöhistoria== Tauno Pulkin vanhemmat olivat seppä, maanviljelijä Toivo Pulkki ja emäntä Selma Majuri ja puoliso vuodesta 1953 Anneli Lemmitty Itkonen. Pulkki tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1949 ja lakitieteen lisensiaatiksi 1961. Juristiksi valmistuttuaan hän työskenteli ensin lyhyen aikaa Helsingissä ja sitten Hämeenlinnan kaupungin palveluksessa 1954–1957. Lahden kaupungin lakimiehenä Pulkki toimi 1957–1970, Savonlinnan kaupunginjohtajana 1970–1972 ja Kotkan kaupunginjohtajana 1972–1979. Taiteita harrastaneella Pulkilla oli useita luottamustoimia paitsi kunnalliselämän, myös muun muassa musiikin piirissä.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 751. (Viitattu 25.8.2019)Kuolleita. Kaupunginjohtaja Tauno Pulkki. Helsingin Sanomat, 19.1.1985, s. 18.Tauno Pulkki 50 vuotta tänään. Tulevaisuus ylivoimainen haaste Kotkalle. Helsingin Sanomat, 4.4.1979, s. 18. ==Julkaisuja== * Kotka jälleen lähtökuopissa, 1977, Suomen kunnallislehti, 62(1977): 2, ss. 4–5 * Satavuotias Kotka: juhlakirja vuonna 1978, 1978, toim. Tauno Pulkki ym. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Kotkan kaupunginjohtajat Luokka:Savonlinnan kaupunginjohtajat Luokka: Vuonna 1929 syntyneet Luokka: Vuonna 1985 kuolleet
Heartbreak Century

Heartbreak Century on suomalaisen Sunrise Avenue -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Heartbreak Century discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Sunrise Avenuen albumit
Gigi Edgley

Gigi Edgley (s. 16. marraskuuta 1977 Perth) on australialainen näyttelijä ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Chianan roolista televisiosarjassa Farscape. Edgley on näytellyt muun muassa elokuvissa Diminuendo (2018) ja Newcastle (2008). Hän on myös julkaissut levyt Ftang! ja Blue Sky Thoughts. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Australialaiset muusikot Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yukuhashi

Yukuhashi () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren Suōnmeren rannikolla Kita-Kyūshūn suurkaupungin eteläpuolella. Kaupunki on rakentunut kolmen joen, Nagaon, Harain ja Iman, muodostamalle alluviaalitasangolle. Yukuhashissa on 73 257 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 70,05 neliökilometriä. Yukuhashin ydinalueen muodostaa Edo-kaudella Nakatsu-kaidō-tien varren postiasemaksi (shukuba) kehittynyt kaupunginosa. Nykyinen kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun Yukuhashin maaseutukaupunkiin liitettiin kahdeksan muuta ympäristön kuntaa. Sittemmin se on kasvanut Kita-Kyūshūn satelliittikaupunkina. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Goshogatanin linnanraunio. Yukuhashia palvelevat JR Kyūshūn Nippō-päälinja ja Heisei- Chikuhō-rautateiden Tagawa-linja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Fukuokan prefektuurin kaupungit
Ultraviolet (Poets of the Fallin albumi)

Ultraviolet on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2018. Yhtye soitti kaksi levynjulkaisukeikkaa, 18. lokakuuta Helsingissä Kulttuuritalolla, sekä 19\. lokakuuta Tampereella Tampere-talossa == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Slovareiden ja reippaan poljennon välinen siksak – Poets Of The Fallin leikkisä uutuus kaipaisi lisääkin revittelyä Viitattu 2.9.2021. == Aiheesta muualla == * Ultraviolet discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Poets of the Fallin albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Tiranan rautatieasema

Tiranan rautatieasema oli rautatieasema Albanian pääkaupunki Tiranan keskustassa. Vuonna 1949 avattu asema oli Durrës–Tirana-radan läntinen pääteasema. Tiranan asema suljettiin 1. syyskuuta 2013 ja purettiin uuden bulevardin tieltä. Tiranaa lähimmäksi rautatieasemaksi jäi tuolloin Vorën rautatieasema 15 kilometrin päässä kaupungista. Puretun aseman tilalle avattiin toukokuussa 2015 Kasharin rautatieasema, joka sekin tosin on kymmenen kilometrin päässä keskustasta. Suunnitelmissa on rakentaa Tiranaan uusi rautatieasema Laprakën alueelle. == Lähteet == Luokka:Tiranan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Albanian rautatieliikennepaikat Luokka:Lakkautetut rautatieliikennepaikat
Sini Sanaslahti

Sini Sanaslahti (s. 14. lokakuuta 1995 Jämsä) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä, joka edustaa Kaipolan Virettä. Hänen valmentajansa on Juho Sanaslahti. Kalevan kisoissa Sanaslahti sai pronssia pituushypyssä vuonna 2020. Vuoden 2019 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Sanaslahti sai hopeaa pituushypyssä ja vuoden 2022 SM-hallikilpailuissa hän sai pronssia sekä pituushypyssä että kolmiloikassa. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä pituushyppy 633 Jämsä 5. elokuuta 2020 kolmiloikka 12,95 Jyväskylä 19. kesäkuuta 2019 === Sisäradat === Laji Tulos Paikka Päivä pituushyppy 615 Jyväskylä 24. tammikuuta 2021 kolmiloikka 13,00 Jyväskylä 5. helmikuuta 2022 Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannes Tiira

Hannes Tiira (29. kesäkuuta 1955 Helsinki – 20. elokuuta 2019 Pori) oli suomalainen Porissa asunut näkövammainen teologian maisteri, pastori ja tietokirjailija. Hän kuului körttiläiseen herätysliikkeeseen, ja kannatti naispappeutta sekä tasa-arvoista avioliittoa. Tiira sokeutui täysin parikymppisenä. Tiira opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi 1978. Tiira toimi pappina Varkaudessa, Laitilassa sekä viimeksi Keski-Porin seurakunnassa kappalaisena. Vuodesta 1994 alkaen Tiira toimi pääasiassa tietokirjailijana ja hän kirjoitti historiaa, luontoa ja maantiedettä käsitelleitä kirjoja. Tiira oli myös lintubongari ja hän pystyi tunnistamaan äänen perusteella suuren osan Suomessa pesivistä linnuista. Vuonna 2006 Tiiran yöllisistä linturetkistä tehtiin elokuva Taikayö. Sosialidemokraatteja edustanut Tiira oli Porin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1996–2004 ja Suomen Sokeat ry:n puheenjohtajana 2008–2010. Hän toimi myös Porin seudun ympäristöseuran puheenjohtajana useampaan otteeseen sekä Suomen luonnonsuojeluliiton Satakunnan piirin puheenjohtajana. == Teoksia == * Säteitä pimeässä : sokean papin muistelmia. Kirjaneliö, Helsinki 1982 * Sanat vammasta sanotut : pohdiskeluja teidän kanssanne, jotka ette säilyneet ehyinä. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1990 * Halssin haavat ja haaveet. 1995 * Vastuun ja toivon vuosisata - Pihlavan työväenyhdistys sata vuotta. 1997 * Tuhat sanaa piilossa : piilosanakirja. Avoin kirja, Halikko 1998 * Yön pienet laulajat : tietoja ja kertomuksia satakielistä, sirkkalinnuista ja kerttusista ; tekijät Hannes Tiira, Janne Lampolahti. Kustannusosuuskunta Muusa, Pori 2002 * Yyteri : hiekkarantojen kuningatar : tietoa ja tarinoita Yyteristä. Hannes Tiira, Pori 2005 * Porin kasvot : tietoa ja tarinoita kotikaupunkini ihmisistä. Hannes Tiira, Pori 2007 * Ilmari itte : aito porilainen kaikilla mausteilla. Hannes Tiira, Pori 2008 (talousneuvos Ilmari Holmlundin elämäkerta) * Satakunta tiiraa : tietovisakirja. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 2009 * Senat sakaisin : sanatehtävien ja -leikkien käsikirja. Lintu-Hanski, Pori 2010 * Kirjurinluoto : keidas keskellä kaupunkia. Lintu-Hanski, Pori 2012 * Yyteri : dyynien kaunotar : meren, hiekan ja auringon tarina ; teksti Hannes Tiira ; valokuvat Satakunnan Kansan arkisto, Manu Toivonen, Juha Haavisto, Mika Salinkangas. Lintu-Hanski, Pori 2013 * Yyteri : beauty of dunes. Lintu-Hanski, Pori 2013 * Oravannahoista Hansakauppaan. Lintu-Hanski T:mi, Pori 2014 * Satakieli : lehdon ja lemmen laulaja. Auditorium, Helsinki 2015 * Yyteristä Reposaareen : tarinoita ja kuvia meren ääreltä ; teksti Hannes Tiira, kuvat Manu Toivonen. Lintu-Hanski T:mi - Manu Toivonen Consulting Ky, Pori 2016 * Meren ja vuorten Montenegro ; teksti Hannes Tiira; kuvat Juha Haavisto. Reuna, Tuusula 2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hannes Tiiran blogi * Tiira-kirjat verkkokauppa Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Tetragramma donaldtrumpi

Tetragramma donaldtrumpi on Diplopodiidae-heimoon kuuluva merisiilifossiili. Sen kuvasi ja nimesi William R. Thompson, Jr. vuonna 2016 silloisen presidenttiehdokkaan Donald Trumpin kunniaksi. Thompson löysi viisi T. donaldtrumpi-fossiilia Glen Rosen geologisesta muodostumasta. Tunnettujen löytöjen perusteella laji oli noin 2,5 senttimetrin mittainen. == Lähteet == Luokka:Merisiilit
Mylly-Majalampi

Mylly-Majalampi on noin 24 hehtaarin laajuinen järvi Espoon ja Vihdin rajalla. Se sijaitsee Nuuksion järviylängön reunalla. Suurin osa järvestä on Vihdin puolella, järven kaakkoisosa sijaitsee Pohjois-Espoon Lakiston kaupunginosassa. Mylly-Majalammen lähin naapurijärvi on Majalampi idässä. Järvien välisellä kapealla kannaksella sijaitsee muun muassa Majalammen leirikeskus. Mylly-Majalammen eteläpuolella sijaitsevat muun muassa Vähä Majalampi, Vaakkoi, Tuhkuri ja Saarijärvi.Mylly-Majalampi Vihdin karttapalvelussaMylly-Majalampi Espoon karttapalvelussa Mylly-Majalammen ympäristö on kalliometsää. Järven eteläpuolella on Rinnekodin luonnonsuojelualue. Mylly-Majalammen ja Majalammen välillä on puro; Majalammen pinta on 0,2 metriä Mylly-Majalammen pintaa alempana. == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Vihdin järvet Luokka:Vantaanjoen vesistö Luokka:Lakisto
XSPORT

XSPORT on ukrainalainen televisiokanava. Kanava perustettiin 16. tammikuuta 2012 ja sillä näytetään urheilua. Sen omistaa Borys Kolesnikov. XSPORT lopetettiin vuonna 2015 mutta se jatkoi taas toimintaansa 2016. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2012 perustetut televisiokanavat
Nea Lento

Nea Eriika Lento (s. 7. maaliskuuta 2002 Tampere) on suomalainen pituushyppääjä, joka edustaa Tampereen Pyrintöä. Hänen valmentajana toimii Tomi Lento. Lento on saavuttanut nuorten SM-kisoista useita eri ikäluokkien mitaleita sekä pituushypystä että kolmiloikasta. Lahden Kalevan kisoista 2023 hän saavutti pituushypyn pronssia. Yleisurheilun sisäratojen Suomen- mestaruuskilpailuissa Lento on saanut pronssia pituushypyssä vuosina 2019 ja 2024. Lento teki vuonna 2019 pituushypyn sisäratojen N17-sarjan suomenennätyksen 624 cm. Aiempi ennätys 621 cm oli Johanna Halkoahon nimissä. Vuonna 2019 Lento voitti Nuorten European Youth Olympic Festival (EYOF) -kilpailuista Azerbaidžanin Bakussa pituushypyn pronssia sekä kolmiloikan viidennen sijan. Hän edusti Suomea alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa vuonna 2021 sijoittuen pituushypyssä yhdeksänneksi. Lennon aikaisempia valmentajia ovat Roosa Lahtinen, Sanni Antonen sekä Kaija Appelqvist-Schmidlechner. Teemu Ylilauri valmensi kauden 2021. Ennätyksikseen hän on hypännyt pituushypyssä ulkoradoilla tuloksen 627 cm (2023) ja hallissa niin ikään tuloksen 627 cm (2024) sekä kolmiloikassa ulkoradoilla tuloksen 12,98 m (2023) ja hallissa tuloksen 13,04 m (2021).Vuoden 2024 syksystä lähtien Lento on ollut 10- ottelun Olympiavoittaja Erki Noolin valmennuksessa Tallinnassa yhdessä Saga Vannisen kanssa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät
Neopalpa donaldtrumpi

Neopalpa donaldtrumpi on jäytäjäkoiden (Gelechiidae) heimoon kuuluva perhoslaji, jonka kanadalainen tieteilijä Vazrick Nazari kuvasi tieteelle vuonna 2017. Nazari nimesi lajin Donald Trumpin kunniaksi. Aiemmin N. donaldtrumpi luettiin samaksi lajiksi kuin Neopalpa neonata. Sen siipiväli on 7–12 millimetriä.https://www.nationalgeographic.com.au/animals/tiny-moth-with- yellow-hairdo-named-after-trump.aspx == Lähteet == Luokka:Jäytäjäkoit
Vuoden 1907 paniikki

Vuoden 1907 paniikki oli noin kuusi viikkoa kestänyt pankkikriisi Yhdysvalloissa. Se alkoi lokakuussa 1907 New York Cityssa, mutta levisi pian maanlaajuiseksi. Pankkien epävakauden taustalla oli osin San Franciscon vuoden 1906 maanjäristys, jonka seurauksena rahaa oli virrannut New Yorkin pankeista länteen maanjäristyksen tuhojen jälleenrakentamista varten.The Panic of 1907: J.P. Morgan and the Money Trust Lesson - St. Louis Fed 16\. lokakuuta 1907 keinottelijat F. Augustus Heinze and Charles W. Morse kärsivät suuria tappioita yrittäessään kaapata United Copper -kuparikaivosyhtiötä. The Wall Street Journal -lehden aihetta koskeva uutinen aiheutti talletuspaon Heinzeen ja Morseen yhdistetyistä pankeista. Näistä merkittävin oli Knickerbocker Trust, joka oli tuolloin New Yorkin kolmanneksi suurin pankki. Knickerbocker- suurpankin epävakaus aiheutti pelkoa koko pankkisektorin romahduksesta, ja talletuspako levisi ympäri maata kaikkiin pankkeihin. Talletuspaosta kärsineet pankit olivat haluttomia lainaamaan rahaa, ja pörssimeklareille myönnettävien lainojen korot nousivat jyrkästi.Federal Reserve History - The Panic of 1907 Koska välittäjät eivät saaneet lainaa edullisesti kaupankäyntiä varten, pörssikurssit romahtivat. Pittsburghin pörssissä kaupankäynti keskeytettiin kokonaan kolmeksi kuukaudeksi. Tilanteen vakauttamiseksi mahtipankkiiri J. P. Morgan vakuutti Wall Streetin muut merkittävimmät pankkiirit lainaamaan henkilökohtaisia varojaan pankeille. Morganin toimien ansiosta New Yorkin pörssi pysyi auki koko kriisin ajan.J. P. Morgan - Easing the financial panic New Yorkin kaupunki oli lokakuun lopussa vaarassa ajautua maksukyvyttömyyteen, mutta Morgan ja muut pankkiirit pelastivat kaupungin ostamalla sen obligaatioita. Kriisin seurauksena ihmiset kokivat, että Yhdysvaltoihin tarvittaisiin keskuspankki, joka pystyisi kasvattamaan rahavarantoa kriisitilanteissa. Federal Reserve System -keskuspankki perustettiin vuonna 1913. ==Lähteet== Luokka:Pörssiromahdukset Luokka:Yhdysvaltain taloushistoria Luokka:1907
Blackout States

Blackout States on Michael Monroen albumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # Break the Noose (Vinyylin bonuskappale) == Arvostelut == * Kaaoszine: 7/10Kaaoszine: Michael Monroe – Blackout States Viitattu 25.8.2019. * Soundi: Michael Monroe: Blackout States Viitattu 25.8.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Blackout States discogs.com -sivustolla Luokka:Michael Monroen albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Petăr Merkov

Petăr Hristov Merkov (s. 3. marraskuuta 1976 Plovdiv) on bulgarialainen meloja ja olympiamitalisti. Merkov saavutti kaksi hopeaa Sydneyssä 2000 kajakkiyksikön 500 metrin 1 000 metrin kilpailussa. Hän osallistui myös samoissa olympialaisissa nelikkokilpailuun, jolloin Bulgarian joukkue jäi sijaille 5. Neljä vuotta aikaisemmin Atlantassa 1996 hän osallistui 500 metrin yksikkökilpailuun sekä nelikkokilpailuun. Yksikkökilpailussa hän oli välierissä ja joukkuekilpailussa 8. Ateenassa 2004 hän oli kajakkiyksikön 500 metrin kilpailussa välierissä ja nelikossa neljäs. Merkovilla on kaksi hopeaa ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuista vuosilta 1999 ja 2002. Kumpikin hopea on tullut yksikkömelonnan 500 metrin kilpailussa. Sevillassa 2002 hän oli osa Bulgarian nelikkoa, joka saavutti pronssia 1 000 metrin kilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset melojat Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Imari

Imari () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Sagan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren Imarinlahden rannalla. Lännessä se rajautuu Nagasakin prefektuuriin. Imarissa on 54 710 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 255,25 neliökilometriä. Imarinlahti tarjoaa kaupungille hyvän luonnonsataman. Edo-kaudella se kukoisti Imari-keramiikan vientisatamana ja myöhemmin Meiji-kaudelta aina 1960-luvulle saakka hiilikaivoskaupunkina. Myöhemmin Imarinlahden rannalle on kehittynyt muun muassa laivanrakennus-, elektroniikka- ja puuteollisuutta. Kaupunkioikeudet Imari sai vuonna 1954, kun silloiseen Imarin maaseutukaupunkiin liitettiin kahdeksan ympäristön kuntaa. Perinteisistä käsityötuotteista erityisen tunnettua Japanissa on Nabeshima-keramiikka. Imari tunnetaan myös kamabokostaan. Imaria palvelevat JR Kyūshūn Chikuhi-linja ja Matsuura- rautatien Nishi-Kyūshū-linja, jotka kohtaavat Imarin rautatieasemalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Sagan prefektuurin kaupungit
Joto Jotov

Joto Vasilev Jotov (, s. 22. toukokuuta 1969 Pernik) on bulgarialainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Jotov on kaksinkertainen olympiamitalisti. Ensimmäisen olympiahopean Jotov saavutti Barcelonassa 1992 67,5 kg sarjassa. Toisen hopean Jotov saavutti neljä vuotta myöhemmin Atlantassa 1996 76 kg sarjassa. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset painonnostajat Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaavin kirjasto

Kaavin kirjasto on Kaavin kirkonkylässä, Kirkonkylän koulun naapurina sijaitseva yleinen kirjasto. Vaikka Kaavi on edelleen itsenäinen kunta, se toimii nykyisin Kuopion kaupunginkirjaston lähikirjastona. Kirjastopalveluja tarjotaan myös verkkokirjaston ja usean kunnan yhteisen kirjastoauton välityksellä. == Lähteet == Luokka:Kaavin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuopion kaupunginkirjasto
Seija Heiskanen-Frösén

Seija Heiskanen-Frösén (7. helmikuuta 1944 Muurame – 24. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja lainsäädäntöneuvos, joka teki pitkän uran asumista koskevan lainsäädännön kehittäjänä ensin sisäasiainministeriössä ja sitten ympäristöministeriössä. Hän oli keskeinen henkilö muun muassa asumisoikeusasuntojärjestelmän luomisessa. Heiskanen-Frösén valmistui oikeustieteen kandidaatiksi ja sai varatuomarin arvon 1970. (tilaajille) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Suomalaiset juristit
War Is Over

War is Over on Von Hertzen Brothersin albumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Von Hertzen Brothers: War is Over Viitattu 9.10.2022. * Imperiumi: 8-/10Levyarvostelu: Von Hertzen Brothers - War is Over Viitattu 9.10.2022. * Kaaoszine: 6/10Peace, love and Von Hertzen Brothers: veljeskolmikko rakentaa itsensä uudestaan uudella uljaalla levyllään ”War Is Over” Viitattu 25.8.2019. * Soundi: Palikat uuteen järjestykseen – Von Hertzen Brothers määritteli itsensä uudelleen Viitattu 25.8.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * War is Over discogs.com -sivustolla Luokka:Von Hertzen Brothersin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Bessans

Bessans on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Arc-joen varrella, noin 66 kilometriä Saint- Jean-de-Mauriennen kaupungista itään Italian rajalla. Kunnan erikoisuus on Bessansin paholaista (Diable de Bessans) kuvaavat patsaat. Patsaiden historia juontaa vuoteen 1857, jolloin paikallinen pappi ja kanttori vihoittelivat toisilleen. Kanttori veisti paholaista ja pappia kuvaavan patsaan. Kiista vähitellen unohtui ja patsas jäi lojumaan nurkkaan. Eräänä päivänä paikalle tullut turisti näki patsaan ja osti sen. Tästä alkoi Bessansin paholaisen kaupallinen alku. Myös kunnan keskustassa on yksi patsas.Tour de France 2019 Bessans on yksi suurimmista pohjoismaisten hiihtolajien suorituspaikoista Ranskassa. Alue sijaitsee 1750 metriä meren pinnan yläpuolella, ja siellä on 133 km murtomaahiihtoreittejä sekä ampumahiihtostadion. Se on osa laajempaa Haute Maurienne Vanoisen kuntayhtymän hiihtoaluetta. Bessansissa hiihdetään vuosittain hiihtomaraton, Marathon de Bessans, joka kuuluu Euroloppet kiertueeseen.Haute Maurienne Vanoise Nordic ski resort ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Savoien kunnat
Nikolai Buhalov

Nikolai Petkov Buhalov (, s. 20. maaliskuuta 1967 Karlovo) on bulgarialainen meloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Buhalov saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 kaksi kultaa kanadalaisyksikön 500 metrin ja 1 000 metrin kilpailuissa. Ensimmäisen kerran Buhalov osallistui olympialaisiin Soulissa 1988, jolloin hän oli 1 000 metrin kilpailun kolmas. Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 hän osallistui sekä 500 metrin ja 1 000 metrin kilpailuihin ilman mitaleja. Buhalov saavutti useita maailmanmestaruuksia ja muita MM- mitaleja. Hän hallitsi vuosien 1990 ja 1995 välillä kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailun maailmanmestaruuskilpailuja saavuttaen tuolloin kolme kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin. Vuosina 1994 ja 1995 Buhalov voitti 200 metrin maailmanmestaruuden. 1 000 metrin yksilökilpailuista hänellä on kaksi hopeaa vuosilta 1991 ja 1994. Buhalov on osallistunut myös useasti Bulgarian joukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa nelikkokilpailuun. Näistä hänellä on kolme pronssia vuosilta 1989, 1990 ja 1991. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset melojat Luokka:Bulgarialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Petrov

Daniel Božilov Petrov (, s. 8. syyskuuta 1971 Varna) on bulgarialainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Petrov osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Barcelonassa 1992, jolloin hän oli toinen 48 kg sarjassa. Olympiakultaa hän saavutti Atlantassa 1996 48 kg sarjassa. Petrov saavutti maailmanmestaruuden Berliinissä 1995. Hänellä on myös MM-hopeaa vuodelta 1993 sekä MM-pronssia vuosilta 1991 ja 1997. Euroopan-mestaruuden Petrov voitti 1993 ja 1996. EM-pronssia hänellä on vuodelta 1991. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset nyrkkeilijät Luokka:Bulgarialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Böhm

Anna Elisa Böhm (s. 1992) on helsinkiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Ylen Sekasin-sarjan Lumikkina. Böhm on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi 2021 Tampereen Yliopiston teatterityön koulutusohjelmasta eli Nätyltä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 2011. Böhm näytteli Ilonaa Helsingin Kaupunginteatterissa Punaorvot-näytelmässä vuonna 2020. Böhm näytteli vuonna 2019 Kansallisteatterissa Otteita-näytelmässä ja kesällä 2019 Marian-neitoa Turun kesäteatterin Robin Hoodissa. == Televisio- ja elokuvarooleja == * Joulukalenteri: Kiltteyskriisi Korvatunturilla - Anisiina, 2024 * Piiritys – Merja Ahola, 2023 * Harjunpää – Nea, 2022 * Kaverikirja – Ruut, 2022 * Kansan vihollinen – Janika Laurila, 2022 * Karkurit – Lori Mustonen, 2021– * Pohjolan laki – Adi Salo, 2020– * Tuntematon sotilas -televisiosarja – Äänislinnan lotta, 2019 * Juice – Maire baarista, 2018 * Sekasin – Lumikki, 2016–2018 * Äpärä – Riina, 2016 * Syke – Jarkon sisko, 2016 * Hinnalla millä hyvänsä – lastenhoitaja, 2015 * Sisko tahtoisin jäädä, 2010 * Ihmebantu, 2009 == Teatterirooleja == * Punaorvot, Helsingin Kaupunginteatteri, 2020 *Otteita, Kansallisteatteri, 2019 *Robin Hood, Turun kesäteatteri, 2019 * Hair-musikaali (Näty), 2019 * Lasten Peer Gynt (Näty), 2017 == Lähteet == * * Anna Böhmin kotisivut * Yle * Aamulehti * Tampereen yliopisto * CV === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Anna Böhm Instagramissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
JerAx

Jesse ”JerAx” Vainikka (s. 7. toukokuuta 1992) on suomalainen Dota 2 -videopelin ammattilainen. Vainikka on tienannut noin 5,7 miljoonaa euroa ja voittanut kaksi maailmanmestaruutta. Vainikka aloitti Dota 2:n pelaamisen kilpailullisesti vuonna 2013. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli ruotsalainen QPAD Red Pandas vuonna 2013. Sen jälkeen hän pelasi muun muassa Team Liquidissa ennen kuin liittyi eurooppalaiseen Team OG:hen vuonna 2016. Vainikan suurimpiin saavutuksiin kuuluvat maailman suurimman elektronisen urheilun turnauksen, Dota 2 -pelin maailmanmestaruusturnaus The Internationalin voittaminen kahdesti, vuosina 2018 ja 2019. Vainikan edustama Team OG oli ensimmäinen joukkue, joka on voittanut turnauksen kahtena vuonna peräkkäin. Tammikuussa 2020 Vainikka kertoi lopettavansa peliuransa. Vainikka palasi vuonna 2021 Dota 2 -ammattilaisten pariin liittymällä Evil Geniusin riveihin. Evil Genius suoriutui heikosti ESL One Stockholm Major turnauksessa, jonka jälkeen JerAx poistui joukkueesta. Hän ilmaisi twitterin välityksellä halunsa jatkaa support tai valmentajan roolissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vainikan Twitch-pelikanava Luokka:Suomalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Queige

Queige on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Albertvillen kaupungista koilliseen. Kylän vieressä on 1100-luvulta peräisin olevan linnan Château de Cornillonin rauniot. Sen rakennutti Cornillonin suku valvoakseen kulkua Beaufortainin laaksoon. Kunnan nähtävyyksiä on barokkityylinen Pyhän Agathen kirkko. Se on rakennettu vuonna 1674, mutta siinä oleva kellotorni on paikalla olleen keskiaikaisen linnan puolustustorni.Tour de France 2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Savoien kunnat