NHL-kausi 2014–2015

NHL-kausi 2014–2015 oli National Hockey Leaguen 97. kausi. Sen aikana 30 joukkuetta pelasi kukin 82 ottelua. Runkosarja alkoi keskiviikkona 8. lokakuuta 2014 neljällä ottelulla ja päättyi lauantaina 11. huhtikuuta 2015, jolloin ohjelmassa oli 15 ottelua. Runkosarjan päätöskierroksen lisäksi liigan kaikki joukkueet pelasivat samana päivänä kauden ensimmäisenä lauantaina 11. lokakuuta 2014. Stanley Cupin voitti Chicago Blackhawks, joka kukisti finaalisarjassa Tampa Bay Lightningin otteluvoitoin 4–2 ja otti seurahistoriansa kuudennen mestaruuden. Edellisen kerran Blackhawks oli voittanut Stanley Cupin vuonna 2013. Ennen kauden alkua Phoenix Coyotes otti uudeksi nimekseen Arizona Coyotes. Nimenmuutos tapahtui virallisesti NHL:n vuoden 2014 varaustilaisuuden aikaan, ja nimenvaihdon myötä joukkueen peliasuihin ja logoon tuli muutoksia kaudeksi 2014–2015. Joukkue tunnettiin nimellä Phoenix Coyotes vuodesta 1996 lähtien. Seuran kesällä 2013 ostanut omistajaryhmä IceArizona kuitenkin halusi, että nimi viittaisi Arizonan osavaltioon kokonaisuudessaan. Kausi 2014–2015 oli ensimmäinen NHL-kausi, jona Nashville Predatorsin valmentajana ei toiminut Barry Trotz. Sen sijaan Trotz valmensi Washington Capitalsia. Runkosarjan pistepörssin voitti Dallas Starsia edustanut Jamie Benn. Hän keräsi 82 ottelussa yhteensä 87 tehopistettä, joista 35 oli maaleja ja 52 syöttöpisteitä. Bennin ottelukohtainen pistekeskiarvo 1,06 oli NHL:n runkosarjan pistepörssin voittajalle alhaisin sitten kauden 1947–1948, jolloin Elmer Lach oli kyseisen tilaston kärkinimi, ja jos työsulkukausia ei oteta huomioon, Bennin kokonaispistemäärä oli runkosarjan pistekuninkaan pienin sitten kauden 1967–1968, jolloin Stan Mikita vei Art Ross Trophyn nimiinsä 87 pisteellään. == Runkosarja == === Itäinen konfenrenssi === ==== Atlantic-divisioona ==== ==== Metropolitan-divisioona ==== New York Rangers voitti NHL:n runkosarjan ensimmäisen kerran sitten kauden 1993–1994, jolloin se vei myös Stanley Cupin. === Läntinen konfenrenssi === ==== Central-divisioona ==== ==== Pacific-divisioona ==== Edellisellä kaudella mestaruuden voittanut Los Angeles Kings ei selviytynyt mukaan pudotuspeleihin. === Pelaajatilastot === ==== Tilastojen kärjessä ==== Tilasto Nimi Seura Tulos Maalit Aleksandr Ovetškin Washington Capitals 53 Maalisyötöt Nicklas Bäckström Washington Capitals 60 Tehopisteet Jamie Benn Dallas Stars 87 Tehopisteet (puolustaja) Erik Karlsson Ottawa Senators 66 Tehopisteet (tulokas) Johnny Gaudreau Mark Stone Calgary Flames Ottawa Senators 64 Ylivoimamaalit Claude Giroux Philadelphia Flyers 37 Voittomaalit Aleksandr Ovetškin Washington Capitals 11 Paras teholukema Max Pacioretty Nikita Kutšerov Montreal Canadiens Tampa Bay Lightning +38 Huonoin teholukema Nail Jakupov Edmonton Oilers -35 Rangaistus- minuutit Steve Downie Pittsburgh Penguins 238min Voitot (maalivahti) Carey Price Montreal Canadiens 44 Nollapelit (maalivahti) Marc-André Fleury Pittsburgh Penguins 10 Torjuntaprosentti (maalivahti) Carey Price Montreal Canadiens 93,3 % Päästettyjen keskiarvo (maalivahti) Carey Price Montreal Canadiens 1,96 Paras kotijoukkue Tampa Bay Lightning Tampa Bay Lightning 65p. Paras vierasjoukkue New York Rangers New York Rangers 58p. Paras ylivoima Washington Capitals Washington Capitals 25,3 % Paras alivoima Minnesota Wild Minnesota Wild 86,3 % Yleisökeskiarvo Chicago Blackhawks Chicago Blackhawks 21 769 ==== Runkosarjan pistepörssi ==== Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, ± = plus-miinus, RM = rangaistusminuutit Pelaaja Joukkue O M S Pist. ± RM Dallas Stars 82 35 52 87 +1 64 New York Islanders 82 38 48 86 +5 46 Pittsburgh Penguins 77 28 56 84 +5 47 Washington Capitals 81 53 28 81 +10 58 Philadelphia Flyers 82 22 59 81 +1 78 Washington Capitals 82 18 60 78 +5 40 Dallas Stars 71 37 40 77 −1 20 Calgary Flames 78 31 45 76 +17 14 Vancouver Canucks 82 20 56 76 +5 18 St. Louis Blues 77 37 36 73 +27 31 == Pudotuspelit == Lyhenne VK tarkoittaa villin kortin joukkuetta. A1 on Atlantic-divisioonan voittaja, P2 Pacific-divisioonassa toiseksi sijoittunut joukkue ja niin edelleen. === Pudotuspelien pistepörssi === Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit Pelaaja Joukkue O M S Pist. RM Tyler Johnson Tampa Bay Lightning 26 13 10 23 24 Patrick Kane Chicago Blackhawks 23 11 12 23 0 Nikita Kutšerov Tampa Bay Lightning 26 10 12 22 14 Jonathan Toews Chicago Blackhawks 23 10 11 21 8 Duncan Keith Chicago Blackhawks 23 3 18 21 4 Ryan Getzlaf Anaheim Ducks 16 2 18 20 6 Corey Perry Anaheim Ducks 16 10 8 18 14 Alex Killorn Tampa Bay Lightning 26 9 9 18 12 Steven Stamkos Tampa Bay Lightning 26 7 11 18 20 Jakob Silfverberg Anaheim Ducks 16 4 14 18 16 == Palkinnot == Stanley Cup: Chicago Blackhawks Presidents’ Trophy: New York Rangers Prince of Wales Trophy: Tampa Bay Lightning Clarence S. Campbell Bowl: Chicago Blackhawks Art Ross Trophy: Jamie Benn, Dallas Stars Bill Masterton Memorial Trophy: Devan Dubnyk, Minnesota Wild Calder Memorial Trophy: Aaron Ekblad, Florida Panthers Conn Smythe Trophy: Duncan Keith, Chicago Blackhawks Frank J. Selke Trophy: Patrice Bergeron, Boston Bruins Hart Memorial Trophy: Carey Price, Montreal Canadiens Jack Adams Award: Bob Hartley, Calgary Flames James Norris Memorial Trophy: Erik Karlsson, Ottawa Senators King Clancy Memorial Trophy: Henrik Zetterberg, Detroit Red Wings Lady Byng Memorial Trophy: Jiří Hudler, Calgary Flames Ted Lindsay Award: Carey Price, Montreal Canadiens Mark Messier Leadership Award: Jonathan Toews, Chicago Blackhawks Maurice ”Rocket” Richard Trophy: Aleksandr Ovetškin, Washington Capitals NHL Foundation Award: Brent Burns, San Jose Sharks Vezina Trophy: Carey Price, Montreal Canadiens William M. Jennings Trophy: Corey Crawford, Chicago Blackhawks ja Carey Price, Montreal Canadiens === Tähdistökentälliset === Ykköstähtikenttä Pelipaikka Kakkostähtikenttä Carey Price, Montreal Canadiens maalivahti Devan Dubnyk, Minnesota Wild Erik Karlsson, Ottawa Senators puolustaja Drew Doughty, Los Angeles Kings P. K. Subban, Montreal Canadiens puolustaja Shea Weber, Nashville Predators John Tavares, New York Islanders keskushyökkääjä Sidney Crosby, Pittsburgh Penguins Aleksandr Ovetškin, Washington Capitals vasen laitahyökkääjä Jamie Benn, Dallas Stars Jakub Voráček, Philadelphia Flyers oikea laitahyökkääjä Vladimir Tarasenko, St. Louis Blues == Katso myös == * NHL:n varaustilaisuus 2014 == Lähteet == Luokka:NHL-kaudet Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 2014–2015