EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomen Addis Abeban -suurlähetystö

Suomen Addis Abeban -suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Afrikan toiseksi väkirikkaimman valtion Etiopian pääkaupungissa Addis Abebassa. Edustustoa on syksystä 2020 lähtien johtanut suurlähettiläs Outi Holopainen, jolla on sivuakkredointi myös Djiboutiin. Hänen edeltäjänsä oli Helena Airaksinen. Suurlähettiläs toimii Suomen virallisena edustajana myös Afrikan unionissa ja Afrikan sarven kehitysjärjestössä (IGAD, Intergovernmental Authority on Development). Suomi solmi diplomaattisuhteet Etiopian kanssa vuonna 1959. == Katso myös == *Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomi ulkomailla: Etiopia (finlandabroad.fi) * Suomen edustustot ulkomailla (um.fi) Addis Abeba Luokka:Addis Abeban rakennukset ja rakennelmat
Jalen Ramsey

Jalen Lattrel Ramsey (24. lokakuuta 1994, Smyrna, Tennessee) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Ramsey edustaa Los Angeles Ramsia. Ramsey varattiin NFL:ään vuoden 2016 varaustilaisuudessa viidentenä pelaajana. ==Ura== Ramsey edusti yliopistourallaan Floridan osavaltionyliopistoa vuodet 2013–2015. Hän pelasi Floridassa 41 ottelua, joissa teki yhteensä 181 taklausta ja viisi säkitystä. Lisäksi hän aiheutti kolme syötönkatkoa ja neljä rähmäystä. Ramsey varattiin NFL:ään vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hänet varattiin varaustilaisuuden viidentenä pelaajana ja hänet varasi Jacksonville Jaguars. Hän solmi Jaguarsin kanssa tulokassopimuksen toukokuussa 2016. Sopimuksen kokonaisarvo oli 23,3 miljoonaa dollaria, josta 15 miljonaa oli allekirjoitusbonusta. Hänen polvensa leikattiin ennen ensimmäistä kautta. Hän kuitenkin pelasi ensimmäisellä kaudellaan kaikki 16 ottelua. Hän teki 65 taklausta ja aiheutti kaksi syötönkatkoa. Lisäksi hän aiheutti yhden rähmäyksen. Myös toisella kaudellaan hän pelasi kaikki 16 ottelua tehden 63 taklausta ja aiheuttaen neljä syötönkatkoa. Hän pelasi myös kolme pudotuspeliottelua aiheuttaen yhden syötönkatkon. Hänet valittiin kauden jälkeen Pro Bowliin sekä ensimmäiseen All-Pro-joukkueesen. Vuonna 2018 hän pelasi 16 ottelua, joissa teki 65 taklausta ja aiheutti kolme syötönkatkoa. Hänet valittiin jälleen kauden päätteeksi Pro Bowliin. Ramsey aloitti kauden 2019 Jaguarsissa, mutta hänet vaihtokaupattiin Los Angeles Ramsiin lokakuussa kesken kauden. Hän menetti vuonna 2019 loukkaantumisten takia neljä runkosarjan ottelua pelaten vain 12 ottelua. Hän teki näissä 50 taklausta ja yhden syötönkatkon. Lisäksi hänet valittiin samana vuonna Pro Bowliin. Ennen sopimuksensa päättymistä, Ramsey ja Rams solmivat syyskuussa 2020 viiden vuoden jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 105 miljoonaa dollaria, josta 25 miljoonaa oli allekirjoitusbonusta ja kokonaisuudessaan 71,2 miljoonaa taattua rahaa. Kaudella 2020 Ramsey pelasi runkosarjassa 15 ottelua, joissa teki 44 taklausta ja aiheutti yhden syötönkatkon. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua. Hänet valittiin Pro Bowliin ja toista kertaa All-Pro-joukkueeseen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kulkemus

Kulkemus on vähähumuksinen järvi Sulkavan eteläosassa Etelä-Savossa Pihlajaveden saaressa. Sen eteläiset lahdet sijaitsevat Puumalan alueella. Kulkemuksen pinta-ala on 5,8 neliökilometriä ja rantaviivan pituus yli 46 kilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 57 kilometriä itään ja Savonlinnasta 30 kilometriä lounaaseen.Kulkemus Järviwikissä. Viitattu 27.8.2021. == Maantiede == Kulkemuksen keskiosasta lähtee lahtia joka ilmansuuntaan. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on seitsemän kilometriä. Rokanniemi ja Jouhiniemi jakavat järven pohjoisosan pitkiin ja kapeisiin lahtiin (Koskenlahti, Rokanlahti, Jouhilahti). Rokanniemi kohoaa noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle. Kulkemuksen länsiosan Tonnaanlahden ranta on osin jyrkkä. Itäosan Puimoinlahtea ja Kotilahtea erottava Saariniemi kohoaa noin 40 metriä järven pintaa korkeammalle. Eteläosan Pitkäpohjan rannalla Jylhänmäki kohoaa noin 20 metriä järven pintaa korkeammalle. Kulkemuksen keskiosassa sijaitsee useita saaria, joista Ukonsaari, Halmesaaret ja Mäntysaari ovat laajimmat. Ukonsaaren korkein kohta on 100 metriä merenpinnan yläpuolella. Kulkemuksen eteläpuolinen Ruokojärvi (81,8 metriä mpy) laskee Pienen Ruokojärven (81,8 metriä mpy) kautta Kulkemuksen eteläkolkkaan. Kulkemuksen luusua sijaitsee Koskenlahden pohjukassa, josta lähtee Kaartilankoski Kaartilanlahteen, joka on osa Suur-Saimaata. Kulkemuksen rannoilla on jonkin verran peltomaata ja haja- asutusta. Pääosin rannat ovat metsämaata. Kulkemuksen vedenlaatu luokiteltiin vuonna 2016 erinomaiseksi. Kulkemus (04.121.1.144) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Pihlajaveden alue on järvien ja saarten mosaiikki, joka kattaa suuren osan Etelä-Savoa. Kulkemus on alueen toiseksi laajin järvi. Pihlajavesi on selkeästi laajin, yli 700 neliökilometriä.Pihlajaveden alue Järviwikissä. Viitattu 27.8.2021. == Lähteet == Luokka:Puumalan järvet Luokka:Sulkavan järvet Luokka:Pihlajaveden–Kokonselän alue
Saamelainen parlamentaarinen neuvosto

Saamelainen parlamentaarinen neuvosto (lyh. SPN, pohjoissaameksi Sámi parlamentáralaš ráđđi) on Suomen, Ruotsin ja Norjan saamelaiskäräjien parlamentaarinen yhteistyöelin. Venäjän saamelaisjärjestöillä on neuvostossa tarkkailija-asema. Saamelainen parlamentaarinen neuvosto on perustettu 2. maaliskuuta 2000. Sen tehtävänä on edistää eri maiden saamelaiskäräjien välistä yhteistyötä ja käsitellä asioita, jotka koskevat tai voivat koskea saamelaisia useammassa maassa tai saamelaisia kansana. Neuvosto myös edustaa Suomen, Ruotsin ja Norjan saamelaisia kansainvälisissä yhteyksissä. ==Lähteet== Luokka:Saamelaiset Luokka: Pohjoismaiset järjestöt Luokka: Kansainväliset diplomaattiset järjestöt Luokka:Pohjoismaiden politiikka
Wrangell (Alaska)

Wrangell on kaupunki ja piirikunta Alaskan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 2 127 vuonna 2020. Kaupunki tuli myös piirikunnaksi vuonna 2008. == Väestö == Vuonna 2020 Wrangellin kaupungin ja piirikunnan asukkaista valkoisia oli 68,8 %, alkuperäisasukkaita 16,7 %, aasialaisia 3,2 % ja mustia 0,6 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kaupungit Luokka:Alaskan piirikunnat
Yakutat

Yakutat on kaupunki ja piirikunta Alaskan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 662 vuonna 2020. Kaupunki tuli myös piirikunnaksi vuonna 1992. == Väestö == Vuonna 2020 kaupungin ja piirikunnan asukkaista valkoisia oli 34,7 %, alkuperäisasukkaita 41,1 %, aasialaisia 6,0 % ja mustia 2,1 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kaupungit Luokka:Alaskan piirikunnat
Suomen Kairon-suurlähetystö

Suomen Kairon-suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Egyptin pääkaupungissa Kairossa. Edustustoa johtaa syksystä 2021 lähtien tätä ennen Afganistanin Kabulissa (2019-2021) toiminut suurlähettiläs Pekka Kosonen. Häntä ennen suurlähettiläänä on toiminut Laura Kansikas-Debraise. Suomi tunnusti Egyptin 8. huhtikuuta 1922. Jo samana vuonna käynnistyi kunniakonsuliedustus Aleksandriassa. Toinen maailmansota muutti alueen poliittista tilannetta ja 5.1.1942 Egypti katkaisi diplomaattisuhteet Suomeen. Sodan aikana Ruotsin lähetystö valvoi Suomen etuja Egyptissä. Diplomaattisuhteet solmittiin uudelleen 15. helmikuuta 1947. Kahdeksan vuotta myöhemmin Suomen Rooman lähettiläs sivuakkreditoitiin Kairoon. Heinäkuussa 1959 Kairossa edellisvuodesta toiminut kaupallinen kanslia muutettiin suurlähetystöksi. Maiden väliset poliittiset ja kaupalliset suhteet kehittyivät kattavammiksi. Nykyään suurlähetystö on sivuakkreditoitu Sudaniin. Suurlähettiläs on Suomen pysyvä edustaja Arabiliitossa. Suomeen matkustavien egyptiläisten tai sudanilaisten Schengen-viisumin hakeminen ja ajanvaraus tapahtuu viisumikeskukseen ulkoistetun palveluntarjoajan välityksellä (VFS Global). == Katso myös == *Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomi ulkomailla: Egypti (finlandabroad.fi) * Suomen edustustot ulkomailla (um.fi) Kairo Luokka:Kairon rakennukset ja rakennelmat
Eisenstein in Guanajuato

Eisenstein in Guanajuato on brittiläisen Peter Greenawayn käsikirjoittama ja ohjaama romanttinen komediaelokuva vuodelta 2015. Hyvin löyhästi neuvostoliittolaisohjaaja Sergei Eisensteinin 1930-luvun alun Meksikon-matkaan perustuvassa elokuvassa pääosaa näyttelee suomalainen Elmer Bäck. Kansainvälisenä yhteistuotantona tehdyssä elokuvassa on mukana muitakin suomalaisia näyttelijöitä, kuten Jakob Öhrman ja Rasmus Slätis, Bäckin kollegoja Nya Rampen -teatteriryhmästä. Elokuvan yhtenä kuvauspaikkana Meksikon lisäksi oli Angel Films -yhtiön green screen -studio Helsingin Herttoniemessä. Karnevalistinen arthouse-komedia keskittyy Eisensteinin elokuvatyön sijaan kuvaamaan hänen oletettua homoseksuaalista heräämistään Meksikon-matkan aikana. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Episodi Marta Balaga Film-O-Holic.com Henri Nerg Film-O-Holic.com Jarkko Silén Rogerebert.com Godfrey Cheshire ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 elokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Homoseksuaalisuus taiteessa Luokka:Romanttiset komediat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä
Suomen Washingtonin-suurlähetystö

Suomen Washingtonin-suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Yhdysvaltain pääkaupungissa Washington D.C.ssä. Edustustoa on syyskuusta 2024 lähtien johtanut suurlähettiläs Leena-Kaisa Mikkola. Suomen edustusto on toiminut Washington D.C.:ssa vuodesta 1923 lähtien. Lähetystön nykyinen osoite on sijainniltaan kymmenes. Suurlähetystön aseman edustusto sai 10. syyskuuta 1954. Suurlähetystön ohella Suomella on Yhdysvalloissa pääkonsulaatit New Yorkissa ja Los Angelesissa. Lähetystörakennus sijaitsee arvokkaassa ympäristössä: laajan puiston viereisellä tontilla Massachusetts Avenuella Yhdysvaltain varapresidentin virka-asuntoa vastapäätä, lähellä Vatikaanin, Norjan ja Belgian suurlähetystöjä. Suomi maksoi joulukuussa 1991 hankkimastaan 0,5 hehtaarin tontista 6 miljoonaa dollaria. Vuonna 1994 valmistunut, suunnitelmien mukaan noin 4 800 neliömetrin laajuinen rakennus on arkkitehtien Mikko Heikkinen ja Markku Komonen (Heikkinen-Komonen) suunnittelema. Julkisivun päämateriaalit ovat vihreä graniitti (kiillotettu ja mattapintainen), lasilohkot, lasi ja pronssi. Rakennus on saanut energiatehokkuudestaan Yhdysvaltain ympäristövirasto EPA:n Energy Star- luokituksen ja lähetystö on saavuttanut asteittain toimintaansa kehittämällä korkeimman tason LEED (Leadership in Energy and Environmental Design) platina- sertifikaatin ensimmäisenä lähetystörakennuksena maailmassa. Henkilökunnalla on esimerkiksi Jopoja käytössään. Suurlähetystö palvelee poliittisten ja kaupallisten tehtävien ohella suomalaisena kulttuurikeskuksena ja näyteikkunana, jossa voidaan järjestää myös konsertteja, taidenäyttelyitä ja elokuvaesityksiä rajoitetulle kävijäkunnalle. Suurlähetystön sauna lämpenee säännöllisesti esimerkiksi Suomen lehdistösuhteita ylläpitävän saunakerhon toimesta. Finland embassy left.JPG| Embassy of Finland, Washington, D.C..jpg| == Katso myös == *Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois- Amerikassa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomi ulkomailla: Yhdysvallat (finlandabroad.fi) * Suomen edustustot ulkomailla (um.fi) Washington Luokka:Washingtonin (DC) rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen ja Yhdysvaltain väliset suhteet
Alim Qasımov

Alim Həmzə oğlu Qasımov (s. 14. elokuuta 1957 Qobustanin piiri) on palkittu azerbaidžanilainen muusikko, jonka tyylilajina on Mugham. Huomionosoituksia on muun muassa Unescon musiikkipalkinto, Azerbaidžanin kansantaiteilija -nimike (maan korkein taiteilijan asema), sekä presidentin myöntämä "kunnian mitali". Qasımov on kiertänyt mugham-muusikkona ympäri maailmaa. Kyseisessä tyylilajissa sävellys tehdään yleensä improvisoiden uskonnollisten runojen pohjalta. Qasımov yhdistää musiikissaan vanhoja mugham perinteitä ja eri genrejä kuten jazzia ja nykyaikaista musiikkia. Qasımov on lisäksi toiminut musiikinopettajana Azerbaidžanin pääkaupungissa, Bakussa. Alim Qasımovin tytär Fərqanə on myös muusikko. He ovat esiintyneet useasti yhdessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alim Qasımov Spotify * Alim ja tytär Fərqanə Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Araukaanilaiset kielet

Araukaanilaiset kielet on pieni kielikunta, joka sijoittuu maantieteellisesti Chilen ja Argentiinan rajalle Andeille. Kielikunta koostuu kahdesta kielestä: * Mapudungun * Huilliche == Lähteet == *
Fərqanə Qasımova

Fərqanə Alim qızı Qasımova (eng. Fargana/Farghana, s. 1979) on azerbaidžanilainen laulaja. Muusikko-isänsä Alim Qasımovin tapaan hänen tyylilajinsa on Mugham. Qasımova aloitti laulamisen isänsä kanssa jo lapsena ja kuusitoistavuotiaana liittyi ensimmäisen kerran hänen mukaansa kiertueelle. He esiintyvät useasti yhdessä niin Azerbaidžanissa kuin ulkomailla. Qasımova on vuodesta 2014 maansa presidentin palkitsema taiteilija. Vuonna 2002 Qasımova esiintyi ensimmäisen kerran soolona. Qasımova on toiminut myös musiikinopettajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fərqanə Qasımova Spotify * Fərqanə ja isä Alim - konsertti Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sandy West

Sandy West, oikealta nimeltään Sandy Pesavento, (10. heinäkuuta 1959 – 21. lokakuuta 2006) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja rumpali. Hän oli yksi The Runaways -yhtyeen perustajajäsenistä. Kaliforniassa syntynyt Sandy West sai ensimmäiset rumpunsa yhdeksänvuotiaana isoisältään. Jo peruskoulun neljännellä luokalla hän toimi koulun orkesterin rumpalina. 15-vuotiaana hän tapasi Joan Jettin ja tuottaja Kim Fowleyn ja he perustivat The Runaways -rock-yhtyeen. The Runaways ehti toimia neljä vuotta ennen hajoamistaan huhtikuussa 1979. West yritti jatkaa ammattimuusikon uraansa erinäisissä yhtyeissä eteläisessä Kaliforniassa, julkaisi soolo-EP:n The Beat is Back ja perusti yhtyeen Sandy West Band, mutta mikään näistä yrityksista ei ollut kaupallinen menestys. Sandy West kuoli Kalifornian San Dimasissa lokakuussa 2006 keuhkosyöpään noin vuosi diagnoosin jälkeen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Johann Peter Pixis

Johann Peter Pixis (10. helmikuuta 1788 Mannheim – 22. joulukuuta 1874 Baden- Baden) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä.Johann Peter Pixis AllMusic Pixis muutti vuonna 1806 perheineen Wieniin ja opiskeli Johann Georg Albrechtsbergerin johdolla. Hän tuli tunnetuksi pianonsoiton opettajana ja esiintyvänä virtuoosina. Vuonna 1823 hän muutti Pariisiin ja vuonna 1840 Baden-Badeniin, jossa vietti loppuikänsä. Pixis sävelsi ensisijaisesti kosketinsoitinmusiikkia, johon vaikuttivat Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart ja Ludwig van Beethoven. Hän oli mukana säveltämässä teosta Hexaméron – muunnelmia marssista Vincenzo Bellinin oopperasta Puritaanit. Hänen lisäkseen teoksen laatimiseen osallistuivat Frédéric Chopin, Franz Liszt, Carl Czerny, Sigismond Thalberg ja Henri Herz. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Abuna Abba Salama

Abuna Abba Salama (n. 1818 – 25. lokakuuta 1864) oli Etiopian ortodoksisen kirkon abuna eli johtaja. ==Elämäkerta== Abba Salama syntyi Egyptissä vuoden 1818 paikkeilla. Hänen alkuperäinen nimensä oli Indriyas. Indriyas sai uskonnollisen koulutuksen ensin koptilais-ortodoksinen kirkolta ja myöhemmin protestanttiselta lähetysasemalta Kairosa. Indriyas valittiin Etiopian piispaksi 1820-luvun alussa nimellä Salama. Salama saapui Etiopiaan vuonna 1841. Maassa vaikutti tuolloin useita eri keskenään kilpailevia ruhtinaita. Salama sekaantui nopeasti maan sisäisiin kiistoihin. Hän tuki tuolloin Tigrayn ja Semenin aluetta hallinnutta dajazmach Webe Hayla Maryamia suuria osia Keski- ja Pohjois-Etiopiasta hallinnutta ras Alula Qubia vastaan. Hän kiisteli myös uskonnollisista aiheista. Salama kannatti niin sanottua qibat-doktriinia. Qibat oli ewostatewoslaisten munkkien ajatus Jeesuksen inhimillisestä ja jumalallisesta luonteesta. Etiopian ortodoksisen kirkon valtavirta piti ajatusta kuitenkin harhaoppina. Uskonnollisen kiistan takia Salama vietti ensimmäiset 12-vuottaan Etiopiassa vain Tigrayssa, jossa qibatilla oli jonkin verran kannatusta. Viimein vuonna 1854 silloinen Kassa Hayulu eli myöhempi keisari Tewodros II sovitteli Etiopian ortodoksien kirkon ja Salaman riidan. Salama kruunasi puolestaan abunan roolissa Kassa Hayulun keisariksi 11. helmikuuta 1855. Salama sai vaikutusvaltaisen aseman ja keisari esimerkiksi karkotti Etiopiaan tulleet katoliset lähetyssaarnaajat. Keisarin ja abunan välit rikkoutuivat kuitenkin myöhemmin. Keisari pidätytti Salaman vuonna 1856, ja Salama uhkasi keisaria ekskommunikaatiolla. Aleksandrian patriarkka Kyrillos IV sovitteli osapuolten välille väliaikaisen rauhan, mutta pian alkoi uusi kiista koskien Etiopian ortodoksien kirkon maaomaisuuksia. Vuonna 1864 Salama vangittiin uudelleen. Hänet teljettiin vankilaan Magdalassa, jossa hän kuoli 25. lokakuuta 1864. ==Lähteet== Luokka:Etiopialaiset papit Luokka:Egyptiläiset papit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Vilma Räsänen

Vilma Annika Räsänen (s. 6. syyskuuta 2003 Viitasaari) on suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa on kiekonheitto, ja lisäksi hän kilpailee kuulantyönnössä. Hän edustaa Viitasaaren Viestiä ja häntä valmentaa Jarkko Räsänen. Räsänen saavutti kiekonheitossa pronssia Tampereen Kalevan kisoissa 2021 ennätyksellään 49,93. Hän on voittanut kiekonheiton Suomen-mestaruuden 17-vuotiaiden sarjassa 2020 ja 19-vuotiaissa 2021. Räsänen on edustanut Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Calissa vuonna 2022 sekä alle 23-vuotiaiden EM- kisoissa Espoossa vuonna 2023. Calissa hän heitti tuloksen 47,08 ja jäi karsintaan. Espoossa Räsäsen tulos oli 45,31, mikä ei riittänyt finaalipaikkaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saara Keskitalo

Saara Fu Sofia Keskitalo (s. 3. heinäkuuta 2000) on suomalainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa, pika-aitajuoksussa ja pituushypyssä. Hän edustaa Espoon Tapioita. Häntä on valmentanut Mikael Ylöstalo vuodesta 2021. Aiemmin häntä ovat valmentaneet myös Kirsti Sysikaski, Susanna Lintula, Jessica Lindfors ja Eeva Kantomäki. Keskitalo karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018, alkuerissä saman ikäluokan EM-kilpailuissa Boråsissa 2019 ja välierissä Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Vuoden 2023 universiadeissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Keskitalo on saavuttanut Kalevan kisoissa 100 metrin aitajuoksussa hopeaa 2021 ja pronssia 2022 ja 2024 sekä pituushypyssä pronssia 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 60 metrin aitajuoksussa pronssia 2021 ja 2023 ja 4 × 200 metrin viestissä hopeaa 2021 ja pronssia 2023. Keskitalo on syntynyt Kiinassa, josta hänet adoptoitiin Suomeen 11 kuukauden ikäisenä. Hänen adoptioisänsä on Oulun hiippakunnan piispa Jukka Keskitalo. Saara Keskitalo valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukion urheilulinjalta keväällä 2020. Hän opiskelee Helsingin yliopistossa molekyylibiotieteitä. == Henkilökohtaiset ennätykset == ; Ulkoradat Laji Tulos Paikka Päivä 100 m 11,71 Kuortane 22. kesäkuuta 2024 200 m 24,25 Helsinki 15. elokuuta 2023 100 m aitajuoksu 12,84 Joensuu 20. heinäkuuta 2024 pituushyppy 618 Turku 4. elokuuta 2021 ; Sisäradat Laji Tulos Paikka Päivä 60 m 7,41 Helsinki 27. tammikuuta 2024 60 m aitajuoksu 8,03 Luxemburg 19. tammikuuta 2025 pituushyppy 602 Tampere 27. helmikuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sonja Stång

Sonja Stång (s. 2002 Oulu) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 100 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa, ja häntä valmentavaa Jari Stång (Anne Karvinen-Poutanen). Sonja on ollut vuosina 2018 sekä 2019, nuorten Suomi-Ruotsi maaotteluissa 100m aidoissa sekä 4x100m viestijoukkueissa. Stång sijoittui 2021 Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 13,78. Välierissä hän juoksi ennätyksensä 13,50. Lisäksi hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen. Samana vuonna käydyissä Nairobin alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa hän oli 100 metrin aitajuoksun finaalissa neljäs ajalla 13,63. Lisäksi hän kuului alkuerissä vaihto virheeseen jääneeseen 4 x 100m viestijoukkueeseen. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Espoossa 2023 Stång juoksi oman alkueränsä viidenneksi nilkan veneluu murtuman vaivaamana, ajalla 13,72, eikä selviytynyt välieriin. Stång on saavuttanut Kalevan kisoissa pronssia 100 metrin aitajuoksussa 2021. 60 metrin aitajuoksun ennätys 8,33 on juostu Tukholmassa, Täbyn Winterspelen halleissa 19.1.2025, finaalin ensimmäinen. Samalla rikkoutui kisaennätys (TR). Samoissa kisoissa 18.1.2025 hän juoksi 60m finaalissa uusiksi ennätys luvuiksi 7,67, sijoitus toinen. 100 m aitajuoksu ennätys 13,31 on juostu 22-vuotiaiden SM-kisoissa Riihimäellä 2.8.2024, samalla rikkoutui 7-ottelija Satu Ruotsalaisen Pohjois-Pohjanmaan 29.8.1992 juoksema piiriennätys 13.35. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bendix G-15

pienoiskuva|Bendix G-15. Bendix G-15 oli Bendix-yhtiön valmistama tietokone, joka julkaistiin vuonna 1956. Tietokonetta on sanottu ensimmäiseksi minitietokoneeksi. Tietokone oli tarkoitettu yhden henkilön käytettäväksi ja painotti "helppokäyttöisyyttä". Tietokone oli ehkä ensimmäinen "henkilökohtaiseksi" kutsuttava tietokone koska yksi henkilö riitti käyttämään sitä. Tietokoneen pääsuunnittelija oli Harry Huskey, joka suunnitteli sen Berkeleyn yliopistossa ja perusti sen Alan Turingin suunnittelemaan Automatic Computing Engine -tietokoneeseen. Huskey työskenteli Turingin kanssa vuoden National Physical Laboratoriesissa Britanniassa. Tietokone painoi 438 kilogrammaa ja maksoi riippuen konfiguraatiosta. Tietokone käytti rumpumuistia. Tietokoneessa oli 180 elektroniputkipakettia (450 putkea) ja 300 germanium-diodia. Rumpumuistiin mahtuu , jotka ovat 29-bittisiä. Yli 300 kappaletta G-15:sta myytiin. Tietokoneesta tehtiin myöhemmin transistoriversio Bendix G-20. Bendix myi tietokoneosastonsa Control Data Corporationille vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:1950-luvun tietokoneet Luokka:Tietotekniikan historia
Kristin Pudenz

Kristin Pudenz (9. helmikuuta 1993 Herford) on saksalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti. Pudenz saavutti vuonna 2009 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla pronssia tuloksella 44,71 metriä. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 pronssia tuloksella 59,94 m. Kesäuniversiadeissa 2017 hän voitti kiekonheiton tuloksella 59,09 m. Dohan MM- kilpailuissa 2019 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 57,69 m; karsinnassa hänen tuloksensa oli 63,35 m. Vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa Pudenz saavutti hopeaa tuloksella 66,86 m. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 59,97 m; karsinnassa hän heitti tuloksen 64,39 m. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ennätyksellään 67,87. Pudenz on nelinkertainen (2019, 2020, 2021 ja 2022) Saksan-mestari. Hänen ennätyksensä on Münchenin EM-kilpailuissa elokuussa 2022 heitetty 67,87 m. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kiekonheittäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Losos (1905)

Losos () oli Venäjän keisarikunnan laivaston Som-luokan sukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Pietarista Nevskin laivanrakennus ja konepajalta, missä köli laskettiin 1904. Alus laskettiin vesille 1905 ja otettiin palvelukseen 26. toukokuuta 1906.Polmar & Noot 1991 s. 228 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Mustanmeren laivastoon. Se poistettiin 1916 alusluettelosta. Saksalaiset valtasivat aluksen toukokuussa 1918 Sevastopolissa. Se siirrettiin marraskuussa brittien valvontaan ja estääkseen bolsevikkien käsiin joutumisen miehistö upotti aluksensa 26. huhtikuuta 1919. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Som-luokan sukellusveneet
Sudak (1907)

Sudak () oli Venäjän keisarikunnan laivaston Som-luokan sukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Pietarista Nevskin laivanrakennus ja konepajalta, missä köli laskettiin 1904. Alus laskettiin vesille 1907 ja otettiin palvelukseen 22. marraskuuta 1907.Polmar & Noot 1991 s. 229 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Mustanmeren laivastoon. Se poistettiin 1916 alusluettelosta. Saksalaiset valtasivat aluksen toukokuussa 1918 Sevastopolissa. Se siirrettiin marraskuussa brittien valvontaan ja estääkseen bolsevikkien käsiin joutumisen miehistö upotti aluksensa 26. huhtikuuta 1919. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Som-luokan sukellusveneet
Osjotr-luokka

Osjotr-luokka () oli Venäjän keisarikunnan laivaston kuuden sukellusveneen muodostama alusluokka. Alukset suunnitteli Simon Lake ja ensimmäisen aluksen valmisti yhdysvaltalainen Lake Torpedo Boat Company Bridgeportissa Connecticutissa. == Alukset == Yhdysvaltalainen Simon Lake suunnitteli Protectoriksi nimetyn sukellusveneen, jonka valmisti Lake Torpedo Boat Company Bridgeportissa Connecticutissa. Venäjän keisarikunta osti 12. huhtikuuta 1904 aluksen, joka siirrettiin Venäjälle. Venäjä tilasi 10. toukokuuta Newport Newsiltä Virginiasta viisi samankaltaista sukellusvenettä.Polmar & Noot 1991 s. 227-228 Osjotr-luokka nimi rakentaja kölinlasku vesillelasku valmistui kohtalo Osjotr (ex -Protector) Lake Torpedo Boat Company, Bridgeport, Connecticut 1. marraskuuta 1902 1903 alusluettelosta 1913 Bytsok Newport News, Virginia 1905 alusluettelosta 1913 Kefal Newport News, Virginia huhtikuu 1905 alusluettelosta 1913 Paltus Newport News, Virginia 1905 alusluettelosta 1913 Plotva Newport News, Virginia 1905 alusluettelosta 1913 Sig Newport News, Virginia 29. lokakuuta 1904 1906 alusluettelosta 1913 miehistönsä upottama toukokuussa 1915 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Luolasukellus

Luolasukellus on tekniikkasukellusta vedenalaisissa luolissa. Luolat ovat kokonaan tai osittain veden täyttämiä, ja ne voivat olla luonnonluolia tai keinotekoisia luolia. Luolat ovat yleensä alle 30 metrin syvyydessä eivätkä koskaan yli 40 metrin syvyydessä, sillä niin syvältä on vaikea nousta tarpeen vaatiessa nopeasti takaisin pinnalle. Luolasukeltaja voi kuitenkin sukeltaa vaakatasossa satoja metrejä luolan sisään. Luolassa ei ole aaltoja tai tuulta, eikä sukeltaja kärsi pahoinvoinnista. Joissakin makean veden luolissa on satojen metrin näkyvyys, meriluolissa selvästi lyhyempi. Lajin vaativuuden vuoksi vain pieni osa kaikista sukeltajista sukeltelee luolissa. Luolasukelluksen suosio on kuitenkin 2000-luvulla kasvanut sitä mukaa, kun varusteet ja tekniikat ovat kehittyneet. Luolasukellusta harrastetaan monesta syystä, kuten sen haasteellisuuden ja sen tarjoamien monenlaisten elämysten vuoksi. Usein tutkittavassa luolassa ei ole koskaan käynyt ihmisiä aikaisemmin, mikä saa luolasukeltajan tuntemaan itsensä tutkimusmatkailijaksi. Luolasukellus on äärimmäinen extremelaji, sillä se on fyysisesti ja psyykkisesti hyvin vaativaa sekä hyvin vaarallista. Lajissa käytetään erityistä sukelluslaitteistoa ja -tekniikoita, ja se vaatii sukeltajalta fysiikkaa, osaamista ja koulutusta. Luolasukelluksella on maine yhtenä maailman vaarallisimmista urheilulajeista, sillä siinä on tapahtunut satoja kuolemaan johtaneita onnettomuuksia. 1970- ja 1980-luvuilla jopa yksi viidestätoista sukelluksesta johti kuolemaan, ja kuolemia tapahtuu 2000-luvullakin. Suurin osa kuolleista luolasukeltajista ei kuitenkaan ollut käynyt läpi tarvittavaa koulutusta, tai he sukelsivat puutteellisissa varusteissa. Luolasukellusta alettiin harrastaa sen jälkeen, kun ranskalainen Jacques-Yves Cousteau kumppaneineen oli keksinyt sukelluslaitteet vuonna 1943. Jo vuonna 1936 brittiläinen Jack Sheppard oli tosin tutkinut vedenalaisia luolia omatekoisella sukelluslaitteistollaan. Varhaisin edelleen toimiva luolasukelluskerho perustettiin Britanniassa vuonna 1946. Yhdysvalloissa luolasukelluksen pioneeri oli Sheck Exley, joka tutki luolia niin Floridassa kuin ulkomaillakin. Luolasukellus kehittyi edelleen toisen maailmansodan jälkeen, kun sukelluslaitteistoja oli sodan jäljiltä paljon saatavilla. Sukeltajat menivät luoliin noihin aikoihin yleensä kävellen merenpohjassa, sillä se oli turvallisempaa kuin uiminen. Välineiden kehityksen myötä 1960-luvulla sukeltajat pystyivät oleskelemaan luolissa paljon aiempaa kauemmin. ==Lähteet== Luokka:Sukellus Luokka:Luolat
Ristipyrstö

Ristipyrstö (Tetragonurus cuvieri) on ristipyrstöihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä lauhkeista ja lämpimistä valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Ristipyrstö voi kasvaa suurimmillaan noin 70 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja hoikka. Selkäeviä on kaksi ja taaemmainen on konrkeampi.Rinta- ja vatsaevät ovat lyhyet. Ristipyrstö pyrstönvarressa on kaksi kölievää. Kalan silmät ovat pienehköt. Väriltään ristipyrstö on hyvin tumman ruskea tai musta ja nuoret kalat ovat selästään harmaita ja vatsastaan vaaleita. ==Levinneisyys ja elintavat== Ristipyrstön levinneisyysalue on hyvin laaja. Sitä tavataan Atlantista, Välimerestä, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä Baja Californiasta Aleuteille sekä Australian itäosista Uuteen-Seelantiin. Laji on syvän veden kala ja syvimmillään sitä on tavattu 1 400 metrin syvyydestä. Useimmiten se elää parvina alle 800 metrin syvyydessä. Nuoret ristipyrstöt elävät vaippaeläinten kuten salpojen ruumiinonteloissa. Laji syö erityisesti salpoja, mutta myös meduusoja. Kutuaika on keväällä ja kesällä. Ristipyrstön liha on myrkyllistä ja sen on raportoitu aiheuttavan voimakkaita vatsakipuja ja huonovointisuutta. ==Lähteet== Luokka:Voikalamaiset
Mahdoton yhtälö

__NOTOC__ Mahdoton yhtälö on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen kuudes suomenkielinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2020 levymerkillä Sakara Records. == Kappaleet == Kappaleet: == Arvostelut == * Inferno: Levyarvio: Merkittävää musiikkia – arviossa Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus Viitattu 30.8.2021. * Kaaoszine: 8/10Tuoretta kypsyyttä sekä vanhan kaavan turvallista toistoa – arviossa Timo Rautiaisen & Trio Niskalaukauksen ”Mahdoton Yhtälö” Viitattu 30.8.2021. * Soundi: Levyarvio: Timo Rautiainen & Trio Niskaukaus latelee ansiokkaasti tylyä tekstiä kipeistä aiheista Viitattu 30.8.2021. * V2.fi: Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus : Mahdoton yhtälö Viitattu 30.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
LGP-30

LGP-30 oli Librascopen valmistama tietokone, joka perustui Stan Frankelin suunnitteluun. Frankel menetti turvaluokituksensa 1950-luvulla ja siirtyi opettamaan Kaliforniaan. Caltechissa hän suunnitteli MINAC-tietokoneen, jonka Librascope lisensoi Caltechilta ja palkkasi Frankelin muutamaan sen kaupalliseksi tuotteeksi. Tietokone julkaistiin vuonna 1956. LGP-30 oli kompakti "henkilökohtaisena tietokoneena" käytettävä eli yksi operaattori kerrallaan. Tietokoneessa oli 31-bittistä muistia. Tietokone käytti binäärijärjestelmää. Tietokone käytti magneettista rumpua sekä elektroniputkia. Tietokoneeseen kytkettiin Friden Flexowriter kirjoituskone, joka toimi syöttö- ja tulostuslaitteena. Tietokone maksoi noin - . Tietokonetta valmistettiin noin 450 kappaletta Yhdysvalloissa ja 45 kappaletta lisenssillä Euroopassa (Schoppe & Faeser, nimellä Eurocomp). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dokumentaatiota Bitsavers.orgissa * LGP - 30 Programming Manual Luokka:1950-luvun tietokoneet Luokka:Tietotekniikan historia
Harry Castrén

Harry Kaarlo Adolf Castrén (12. maaliskuuta 1891 Helsinki – 4. elokuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.Biografia-sampo: Harry Castrén Viitattu 30.8.2021. Kuka kukin oli Viitattu 30.8.2021. ==Henkilöhistoria== Castrénin vanhemmat olivat Suomen pääministerinä toiminut poliitikko, talousmies Kaarlo Castrén ja Elin Rosina Tamelander ja puoliso vuodesta 1921 Aili Margareta Könönen. Castrén tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1917, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1923. Castrén oli Helsingin yliopiston patologisanatomisen laitoksen amanuenssi 1917, assistentti 1918–1925, patologisen anatomian dosentti ja vt. professori 1925 ja vakinainen professori vuodesta 1926. Hän oli myös Helsingin yleisen sairaalan neuropatologisen osaston ylilääkäri vuodesta 1937 ja yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan varadekaani 1930–1936 ja dekaani 1936–1939. Castrén oli Suomen Syöpäyhdistyksen perustajia 1936 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Vuonna 1942 hänestä tuli puolustusvoimien patologi, mutta hän ei virkaa ehtinyt juurikaan hoitaa ennen kuolemaansa saman vuoden kesällä. Sotilasarvoltaan Castrén oli lääkintämajuri. ==Julkaisuja== * Studien über die Struktur der Fibroblasten, Epithelioidzellen und Riesenzellen des tuberkulösen Gewebes beim Menschen, 1923 (väitöskirja) * Ueber die Struktur der Zellen der Bindegewebsgeschwülste beim Menschen, 1926 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Ilkka Aaltonen

Ilkka Tapani Aaltonen (s. 22. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Hummeripojat-nimisen viisihenkisen kvartetin perustajana sekä teekkarilauluperinteen ylläpitäjänä ja uudistajana. Hän on toiminut myös muun muassa kuoronjohtajana, säveltäjänä, sanoittajana ja laulukirjojen tekijänä. Hänen ensimmäinen sävellyksensä oli Teknillisen korkeakoulun Sähköinsinöörikillalle sävelletty ”SIK-hymni” (1981), jonka kantaesityksen jälkeen seuraavassa kokouksessa kilta päätti, että jatkossa jokaisen sähköfuksin on osattava kappale ulkoa ennen teekkarilakin saamista vappuna. Aaltosen säveltämä ja sanoittama kappale ”Maailma jääkukkien takana” esitettiin Kauppakorkeakoulun Ylioppilaskunnan Laulajien (KYL) joulukonserteissa viimeisenä kappaleena koko sen ajan, jolloin Matti Apajalahti johti kuoroa. ”Maailma jääkukkien takana” on lisäksi KYL:n vuonna 2001 ilmestyneen albumin nimikkokappale ja viimeinen raita. Tasavallan presidentti Alexander Stubb myönsi 19.4.2024 Aaltoselle director musices -arvonimen. Vuonna 2007 Aaltonen pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan osaamalla soittaa side silmillä 3 333 kappaletta pianolla, haitarilla ja kitaralla. Muusikon lisäksi Ilkka Aaltonen on toiminut myös sarjakuvapiirtäjänä ja näytelmäkirjailijana. Hänen tunnetuimpia sarjakuviaan ovat Kirkkonummen Sanomissa ilmestynyt Porkkalan junassa sekä helmikuun 2017 ajan Ilta-Sanomissa ilmestynyt Teisti & tokko. Molemmissa toisena piirtäjänä on ollut Heli Naskali. Näytelmäkirjailijana hän on Ilkka Pollarin kanssa kirjoittanut näytelmät Pirtukuningas ja orpopoika, Kultainen ankka sekä Taicawarvas, joista viimeksi mainittu syntyi Espoon kaupungin 550-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Hummeripojat-yhtyeen kotisivut * Kuusi kuvaa Ilkka Aaltosen elämästä, 18.11.2017 Yle Areena Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Audiovisual Producers Finland – APFI ry

Audiovisual Producers Finland – APFI ry perustettiin 2018. Yhdistyksen perustivat neljä audiovisuaalisen alan tuottajien edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistystä: SATU ry, Elokuvatuottajat ry (aikaisemmin Suomen elokuvatuottajien keskusliitto ry), Audiovisual Finland ry (aikaisemmin Favex ry) sekä Tuotos ry. Perustajayhdistysten toiminnot siirtyivät uuteen yhdistykseen. Av-alan uusi tuottajayhdistys – Audiovisual Producers Finland – APFI ry, katsottu 30.8.2021, APFI:n tehtäviin kuuluu suomalaisen audiovisuaalisen sisältötuotantoalan tuottajien edunvalvonta, kansainvälistymisen edistäminen, tekijänoikeuksien kollektiivinen hallinnointi sekä alan tapahtumien ja kilpailujen järjestäminen. Yhdistys jakaa vuoden elokuvatuottaja -palkinnon. APFI:n toiminnanjohtaja 2022 on Laura Kuulasmaa APFI - yhteystiedot, katsottu 3.5.2022, . Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Riina Kullas. APFI - Organisaatio, katsottu 30.8.2021, == Lähteet == == Aiheesta muualla == * APFI ry:n nettisivut Luokka:Tekijänoikeus Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Elinkeinoelämän järjestöt
Hycean-planeetta

pienoiskuva|Kokonaan valtameren peittämä planeetta. Hycean-planeetta on kokonaan valtameren peittämä planeetta, jolla on vetypitoinen kaasukehä. Näistä planeetoista monet ovat Maata kuumempia ja suurempia. Hycean- planeettojen merissä voi olla samanlaista mikrobielämää kuin Maan ääriolosuhteissa, muun muassa kuumissa lähteissä. Hycean-planeetan nimi tulee sanoista hydrogen ja ocean, vety ja valtameri.Hycean-planeetat ovat yleensä mini-Neptunuksia ja supermaapalloja. Ilmakehän lämpötila voi olla 200 °C. Hycean-planeetta voi olla säteeltään 2,3–2,6 Maan sädettä ja massaltaan 5–10 Maan massaa. Hycean-planeettojen elinkelpoinen vyöhyke on paljon leveämpi kuin maankaltaisten planeettojen.. Hycean-planeettojen elinkelpoisen vyöhykkeen sisimmällä reunalla elämä on mahdollista vain vuorovesilukkiutuneen planeetan pimeällä puolella. == Lähteet == Luokka:Planeettatyypit
Olli Haapakangas

Olli Haapakangas (s. 1978 Raahe) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Hän on syntynyt Raahessa ja valmistunut Vaasan yliopistosta ekonomiksi. Hän teki toistakymmentä vuotta laskentaekonomin töitä, kunnes lähti opiskelemaan 35-vuotiaana radioalaa Helsinkiin kansanopistoon. Hän pääsi opintoharjoittelun kautta töihin Yleisradioon. Hän on tullut tunnetuksi mm. YLE Radio Suomen Yöradion, Kansanradion ja Puhelinlangat laulaa -ohjelman juontajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Epson QX-10

Epson QX-10 on Epsonin valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1983. Tietokonetta on sanottu askeleeksi käyttäjäystävällisempiin mikrotietokoneisiin. Tietokoneessa oli HASCI-näppäimistö. Byte-lehden mukaan se ei ollut teknisesti mullistava, mutta oli askel parempilaatuisiin tuotteisiin. == Ohjelmisto == Kirjailija Jerry Pournelle kirjoitti Byte- lehdessä tietokoneelle saatavasta Valdocs-ohjelmistosta: ohjelma oli tekstinkäsittelyohjelma, joka oli hyvin helppo oppia ja jossa oli paljon ominaisuuksia kuten laskinohjelma, mutta joka oli hidas. Pournellen mukaan ohjelmisto oli liikaa tietokoneen Z80-suorittimelle. == Tekniset tiedot == Tietokone käyttää CP/M- tai TPM-III-käyttöjärjestelmää ja siinä on Zilog Z80-mikroprosessori. Tietokoneessa on 256 kilotavua RAM-muistia ja NEC:n valmistama grafiikkapiiri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Epson QX-10 Operations Manual (PDF) * Dokumentaatiota Bitsavers.orgissa Luokka:Seiko Luokka:Mikrotietokoneet Luokka:Vuoden 1983 tietokoneet
Cancúnin kansainvälinen lentoasema

Cancúnin kansainvälinen lentoasema (; ) on kansainvälinen lentoasema Cancúnissa Quintana Roon osavaltiossa Meksikossa. Se on Meksikon toiseksi vilkkain ja Etelä-Amerikan kolmanneksi vilkkain lentoasema matkustajamäärän perusteella vuonna 2020. Lentoaseman läpi kävi 12 259 148 matkustajaa sinä vuonna. Lentoasema koostuu neljästä terminaalista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meksikon lentoasemat Luokka:Lentoasematyngät
Putkilokasvien nimistötoimikunta

Putkilokasvien nimistötoimikunta on Suomen Biologian Seura Vanamon piirissä toimiva ryhmä kasvitieteen asiantuntijoita. Vanamo-seura paneutuu alkuperäisen tehtävänsä mukaisesti myös eliöiden suomenkielisiin nimiin. Nimistötoimikunnan jäsenet vuonna 2015: Arto Kurtto (pj), Pentti Alanko, Leo Junikka ja Henry Väre Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvitieteen yksiköstä sekä Markku A. Huttunen Joensuussa toimivasta Luonnontieteellisen keskusmuseon ja Itä-Suomen yliopiston digitointikeskus Digitariumista. Aikaisemmin puheenjohtajajana on toiminut Jaakko Jalas, joka on kasvitieteen professori. Putkilokasvitoimikunta on tuottanut muun muassa Kasvien maailma -kirjasarjan ja Retkeilykasvion suomenkieliset nimistöt. Lisäksi se on paneutunut Välimeren alueen, Kanarian, Azorien, Tasmanian ja CITES-sopimuksen kasvien nimiin sekä Suomen viljely- ja luonnonkasvien nimiin. Luonnonkasviemme osalta ovat työllistäneet rotujen nimeäminen ja lajinimien tarkentaminen, joka on yhä tarpeellisempaa ulkomaisten tai Suomessa vain satunnaisina tavattujen lähilajien nimeämisen johdannaisena. Myös ns. kriittisten sukujen – kuten voikukat ja keltanot – suomeksi nimeämiseen on pyynnöistä syvennytty. Sittemmin toimikunnan tuottamat suomalaisten kasvinimien taulukot on muokattu Aalto-yliopiston Semanttisen laskennan tutkimusryhmässä (SeCo) ontologiamuotoon ja julkaistu Kassuontologiana. Kassu on nähtävissä myös Kansalliskirjaston Finto- palvelussa. Kassussa ei ole esimerkiksi pääosaa Puutarhaliiton oman toimikunnan viljelykasvien nimistöstä. Nimeämisiä tehdään tarpeen mukaan. Kaikkia maailman putkilokasveja ei ole tarkoitus urakoida suomeksi. Uusia suomalaisia nimiä haluavan täytyykin perustella pyyntönsä ja mieluusti myös antaa omia ehdotuksiaan nimiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kasvitaksonomia
Siipikävely

Siipikävely (engl. wing walking) on kävelemistä kaksitasoisen lentokoneen siivellä koneen ollessa ilmassa. Siipikävelijöitä esiintyi paljon lentonäytöksissä etenkin 1920-luvulla. Heistä varhaisimpia ja kaikkein tunnetuin oli Ormer Locklear. Hän liittyi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimiin vuonna 1917 ja alkoi kävellä koneidensa siivillä korjatakseen niitä lennossa. Locklearin esimiehet rohkaisivat miehen toimintaa, sillä se sai muut lentäjät luottamaan koneidensa turvallisuuteen. Armeijan jälkeen Locklear ryhtyi esiintymään lentonäytöksissä ja kehitti monia uusia siipikävelytekniikoita, joista tuli alan perustemppuja. Hän muun muassa seisoi siivellä käsillään sekä roikkui siivestä. Locklearin jälkeen muut siipikävelijät kehittivät tekniikoita edelleen. Myös myöhemmin kuuluisaksi noussut lentäjä Charles Lindbergh oli lentouransa alussa siipikävelijä. Siipikävelijöiden temppuja jouduttiin rajoittamaan Yhdysvalloissa sen jälkeen, kun moni oli kuollut uhkarohkeita temppuja yrittäessään, mukaan lukien Locklear. Vuonna 1936 siipikävely kiellettiin Yhdysvalloissa kokonaan alle 457 metrissä. Tämä oli myrkkyä lajille, sillä yleisö ei nähnyt liian korkealla yläilmoissa tehtyjä temppuja. Esiintyjien laskuvarjopakon myötä laji menetti myös vaarallisuutensa, joka oli kiehtonut yleisöä. Rajoituksista huolimatta siipikävelynäytöksiä järjestetään kuitenkin Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa edelleen, ja esimerkiksi vuonna 2006 maailmassa järjestettiin yhteensä 269 näytöstä. ==Lähteet== Luokka:Ilmailunäyttelyt Luokka:Extremeurheilu
Alar Karis

Alar Karis (s. 26. maaliskuuta 1958 Tartto, Viro) on Viron presidentti, jonka Riigikogu valitsi järjestyksessään kuudenneksi tasavallan presidentiksi elokuussa 2021. Karis on puoluepoliittisesti sitoutumaton ja koulutukseltaan biologian tohtori, joka on toiminut molekyyligenetiikkaan ja kehitysbiologiaan erikoistuneena eläintieteen professorina. Akateemisen uran lisäksi Karis on toiminut johtavana virkamiehenä. Ennen presidenttiyttään Karis toimi Viron kansallismuseon (ERM) johtajana (2018–2021), Viron valtiontalouden tarkastusviraston johtajana (2013–2018), Tarton yliopiston rehtorina (2007–2012) ja Viron maatalousyliopiston rehtorina (2003–2007). == Tausta == Alar Kariksen isä Harry Karis (s. 1930) on kasvitieteilijä. Karis valmistui vuonna 1981 Viron maatalousakatemiasta eläinlääketieteen tohtoriksi ja työskenteli 1980-luvulla tutkijana Virossa ja 1990-luvulla Saksassa ja Britanniassa.Eesti Entsüklopeedia 14, s. 142. Tallinn 2000. ISBN 9985-70-064-3 Vuosina 2007–2012 hän toimi Tarton yliopiston rehtorina, 2013–2018 Viron valtiontaloudentarkastaja (Riigikontrolör). ja vuodesta 2018 lähtien hän on toiminut Viron kansallismuseon johtajana. == Viron presidenttinä == Karis asettui ehdolle vuoden 2021 presidentinvaaleihin haastamaan istuvaa presidenttiä Kersti Kaljulaidia, ja hänen ehdokkuudelleen ovat esittäneet hyväksyntänsä sekä Viron reformipuolue että myös keskustapuolue. ==Yksityiselämä== Karis avioitui vuonna 1977 historiantutkija Sirje Jädalan (s. 1956) kanssa, ja heillä on kolme lasta.Perekond Karise lugu: meie lapsed kasvasid peamiselt Žiguli tagaistmel. Delfi 9.12.2017. Karis opiskeli nuorena yliopistossa suomea parin vuoden ajan, mutta hänen kielitaitonsa on kuihtunut vähäisen käytön takia. == Kunnianosoituksia == === Virolaiset === * Valtionvaakunan ritarikunta (suurmestari, 2021) * Marianmaan ristin ritarikunta (suurmestari, 2021) * Valkoisen Tähden ritarikunta (suurmestari, 2021) * Kotkaristin ritarikunta (suurmestari, 2021) * Viron Punaisen Ristin ritarikunta (suurmestari, 2021) Lähde: === Ulkomaalaiset === * Leopold II:n ritarikunta (Belgia, 2008) * Pohjantähti-ritarikunta (Ruotsi, 2011) * Suomen Leijonan ritarikunta (Suomi, 2013) * Kansallisen tunnustuksen risti (Latvia, 2019) * Kolmen Tähden ritarikunta (Latvia, 2023) * Serafiimiritarikunta (Ruotsi, 2023) Lähde: ==Lähteet== Luokka:Virolaiset biologit Luokka:Virolaiset virkamiehet Luokka:Viron presidentit Luokka:Museonjohtajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Ivaško

Vladimir Antonovitš Ivaško (, ; 28. lokakuuta 1932 Pultava, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 13. marraskuuta 1994 Moskova, Venäjä)Bohdan Harasymiw: Ivashko, Volodymyr Encyclopedia of Ukraine (2019), Internet Encyclopedia of Ukraine, Canadian Institute of Ukrainian Studies, Albertan yliopisto. Viitattu 30.8.2021.Ивашко Владимир Антонович Hrono.ru. Viitattu 30.8.2021. oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko. Hän oli Ukrainan kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri vuosina 1989–1990 sekä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) apulaispääsihteeri vuosina 1990–1991 ja viimeinen pääsihteeri muutaman päivän ajan elokuussa 1991. ==Elämä== Ivaško valmistui kaivosinsinööriksi Harkovan kaivosinstituutista vuonna 1956 ja työskenteli vuodesta 1957 korkeakouluopettajana Harkovassa. Hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen (NKP) vuonna 1960 ja suoritti taloustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1969. Ivaško oli vuodesta 1973 Ukrainan kommunistisen puolueen (UKP) Harkovan alueen komitean tiede- ja opetusosaston johtaja ja vuodesta 1978 koko aluekomitean johtaja. Hänestä tuli vuonna 1986 UKP:n keskuskomitean sihteeristön jäsen ja politbyroon ehdokasjäsen. Vuosina 1987–1988 hän oli Dnipropetrovskin alueen puoluekomitean johtaja.David R. Marples: Ivashko, Vladimir Antonovich Encyclopedia of Russian History, Encyclopedia.com. Viitattu 30.8.2021. Tammikuussa 1988 hänet valittiin UKP:n politbyroon täysjäseneksi. Hänet nimitettiin joulukuussa 1988 puolueen toiseksi sihteeriksi ja syyskuussa 1989 Volodymyr Štšerbytskyin tilalle ensimmäiseksi sihteeriksi eli Ukrainan puoluejohtajaksi. Ivaško valittiin NKP:n keskuskomitean ehdokasjäseneksi vuonna 1986 ja täysjäseneksi huhtikuussa 1989 sekä NKP:n politbyroon täysjäseneksi joulukuussa 1989. Hänet valittiin myös Neuvostoliiton kansanedustajien kongressiin ja korkeimpaan neuvostoon vuonna 1989. Kesä–heinäkuussa 1990 hän oli muiden tehtäviensä ohella kuukauden ajan Ukrainan korkeimman neuvoston puhemiehenä eli Ukrainan nimellisenä valtionpäämiehenä. Ivaško erosi tehtävistään Ukrainassa, kun Neuvostoliiton puoluejohtaja Mihail Gorbatšov pyysi häntä yllättäen uuteen NKP:n apulaispääsihteerin virkaan. Ivaško päihitti NKP:n 28. puoluekokouksen suorittamassa vaalissa vastaehdokkaansa Jegor Ligatšovin äänin 3109–776 ja aloitti apulaispääsihteerinä 11. heinäkuuta 1990.Robert Service: A History of Modern Russia – From Nicholas II to Putin, s. 490. Penguin Books, Lontoo 2003 (ensimmäinen laitos 1997). Elokuun 1991 vallankaappausyrityksen aikana Ivaško yritti toimia syrjäytetyn Gorbatšovin ja vallankaappaajien muodostaman poikkeustilakomitean välissä asettumatta selkeästi kummankaan puolelle. Kaappauksen jälkeen Gorbatšov erosi NKP:n pääsihteerin tehtävästä 24. elokuuta, joten Ivaško toimi virkaa tehneenä pääsihteerinä viiden päivän ajan, kunnes koko puolueen toiminta lakkautettiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:NKP:n pääsihteerit Luokka:NKP:n keskuskomitean politbyroon jäsenet Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet