EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vinh

Vinh on satamakaupunki Vietnamissa Nghệ Anin maakunnassa Tonkininlahdella. Kaupungin asukasluku on 226 000 (2002). Vinhin uudelleenrakennuksessa sodan jälkeen käytettiin ideoita neuvostoarkkitehtuuristaNghe An Province (Arkistoitu versio) WomPOm leveiden katujen ja betonisten kerrostalojen muodossa. Tämä sekoittuu nykykaupungissa nykyaikaiseen moderniin arkkitehtuuriin. Kaupungin aiempia nimiä ovat olleet Ke Van, Ke Vinh, Vinh Giang, Vinh Doanh ja Vinh Thi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vietnamin kaupungit
Halben taistelu

Halben taistelu tai Halben motti (, ) oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Euroopassa. Se käytiin Berliinin lähellä Halben alueella ja se oli osa Berliinin taistelua. Noin viikon kestäneen taistelun aikana puna-armeija tuhosi kenraalieversti Theodor Bussen johtaman Saksan 9. armeijan. Saksan 9. armeija oli saarrettuna suureen mottiin Spreewaldin alueella Berliinistä kaakkoon. Se yritti murtautua motista Halben kylän ja Berliinin eteläpuolella olevien mäntymetsien läpi tavoittaakseen kenraali Walther Wenckin johtaman Saksan 12. armeijan, jotta se voisi jatkaa länteen antautumaan länsiliittoutuneille. Päästäkseen tavoitteeseensa 9. armeijan täytyi taistella tiensä läpi kolmen sotamarsalkka Ivan Konevin johtaman 1. ukrainalaisrintaman muodostaman puolustuslinjan samaan aikaan, kun sotamarsalkka Georgi Žukovin johtama 1. valkovenäläisrintama hyökkäsi sen selustaan koillisesta. Sekavien taistelujen jälkeen noin 25 000 saksalaisen sotilaan onnistui päästä 12. armeijan linjoille antautumaan länsiliittoutuneille. Loput 9. armeijan sotilaista joko kuolivat taisteluissa tai joutuivat antautumaan neuvostoliittolaisille. Luokka:Berliinin historia Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut
Tinasaaret

Tinasaaret eli Kassiteridit (, ) olivat antiikin kreikkalaisten ja karthagolaisten käyttämä nimitys Länsi-Euroopassa sijainneesta seudusta, josta he noutivat tinaa. Kyseessä on saattanut olla jokin saariryhmä Luoteis- Espanjassa, Cornwall tai Britannia kokonaisuudessaan. == Lähteet == * Herodotos, Historiateos 3.115 * Diodorus Siculus, Historical Library V. 21, 22, 38 * Strabon, Maantiede 2.5.15, 3.2.9, 3.5.11 * Plinius vanhempi, Luonnonhistoria iv. 119, Vii. 197, xxxiv. 156-158 Luokka:Antiikki
John C. Bennett

John Cook Bennett (3. elokuuta 1804 – 5. elokuuta 1867) oli yhdysvaltalainen lääkäri, joka on tunnettu ennen muuta lyhyestä mutta vaikutusvaltaisesta kirkollisesta urastaan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa 1840-luvulla. Bennett oli tutustunut myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen 1830-luvun lopulla, ja hän ilmaisi useaan otteeseen kirkkoa johtaneelle Joseph Smithille halunsa liittyä tämän johtaman kirkon jäseneksi. Smith kutsui tämän luokseen Nauvoohon, Illinois’hin, ja tuli piankin vakuuttuneeksi Bennettin kyvykkyydestä. Hänet kastettiin kirkon jäseneksi, ja hän eteni nopeasti kirkon hierarkiassa. Lopulta hänet nimitettiin presidentti Smithin ensimmäiseksi neuvonantajaksi ja ensimmäisen presidenttikunnan jäseneksi. Bennettistä tuli myös Nauvoon kaupungin pormestari, joka vahvistutti kaupungin oikeudet takaavan vapauskirjan. Hänestä tuli myös kaupungissa toimineen Nauvoon legioonan komentaja sekä Nauvoon yliopiston rehtori. Pian alkoi kuitenkin kiertää huhuja Bennettin moraalittomuudesta. Häntä syytettiin useista aviorikoksista, homoseksuaalisista suhteista sekä myös raskaaksi saattamiensa naisten aborteista. Bennett kiisti ensin huhut, mutta jouduttuaan kiinni itse teossa hän selitti harjoittaneensa ”hengellisen vaimollisuuden” periaatetta, jota myös profeetta Smith hänen mukaansa noudatti. Smithin tilanne muodostuikin tukalaksi, koska hän eli salassa moniavioisissa liitoissa, joiden olemassaolon hän julkisesti kielsi. Toisaalta Smithin kohdalla kyse oli nimenomaan avioliitoista, kun taas Bennett harjoitti ”vapaata rakkautta”. Bennett poistui Nauvoosta toukokuussa 1842, väittäen henkeään uhatun. Tämän jälkeen hän kirjoitti Smithin johtamasta liikkeestä paljastus- ja häväistyskirjan nimeltä History of the Saints. Bennett erotettiin virallisesti kirkon jäsenyydestä syytettynä moraalittomuudesta ja harhaopista. Smithin kuoleman jälkeen Bennett asettui tukemaan James Strangia kirkon johtoon. Hän liittyi tämän perustamaan kirkkoon, jossa ilmeisesti hänen kehotuksestaan otettiin käyttöön Strangin aluksi vierastama moniavioisuus. Bennett kuitenkin erotettiin myös Strangin kirkon jäsenyydestä aviorikoksen perusteella. Tämän jälkeen hän käänsi selkänsä mormonismille lopullisesti. Bennett on tunnettu ennen muuta roolistaan mormonismin historiassa, mutta hän oli myös merkittävä tiedemies. Hän kirjoitti ensimmäisenä artikkeleita tomaatin terveysvaikutuksista, suositteli kloroformia nukutukseen, kehitti useita kananrehuja sekä kirjoitti lääketieteellisiä artikkeleita erilaisiin aikakausjulkaisuihin. == Lähteet == Luokka:Illuminati Luokka:Mormonit Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Herman Rechberger

Herman Rechberger (14. helmikuuta 1947 Linz, ItävaltaCurriculum. Web Archive 2015. – 11. tammikuuta 2022) oli suomalainen säveltäjä. Itävallassa syntynyt Rechberger asui Suomessa vuodesta 1970 lähtien ja sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1974. Rechberger opiskeli graafista taidetta ja kitaransoittoa Linzissä ennen kuin jatkoi kitaraopintojaan Zürichissä ja Brysselissä. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa sävellystä Aulis Sallisen johdolla, josta sai diplomin 1976, sekä elektronista musiikkia ja kitaran-, nokkahuilun-, ja oboensoittoa. Vuonna 1995 hän opiskeli muun muassa Tunisiassa darabukan soittoa ja arabilaista rytmiikkaa, josta hän kirjoitti kirjan The Rhythm in Arabian Music vuonna 2003. Sittemmin hän opiskeli djemben soittoa ja afrikkalaista rytmiikkaa Beninissä, Togossa ja Suomessa useiden afrikkalaisten mestarirumpalien johdolla. Rechberger sävelsi viisi oopperaa sekä yli 200 teosta kuorolle, orkesterille, sooloesiintyjille ja kamarimusiikkiyhtyeille. Säveltämisen ohella hän toimi nykymusiikin tuottajana ja Yleisradion kokeilustudion johtajana 1979−1984. Valtion taiteilija-apurahat Rechbergen sai vuosina 1985–1990, 1990–1995 ja 1995–2010. Rechberger voitti teoksillaan lukuisia kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja tai tunnustuksia: Prix Italia -tapahtuman RAI-palkinto (Pekka Mikkosen nousu), 2\. palkinto Kölnin lapsioopperakilpailussa (Oopperalaiva), Bergamon urkukilpailu (Clausulas), Vantaan kulttuuripalkinto (1990), Teoston 2. palkinto (Himojen puutarha), St. Pöltenissä (Itävalta) 3. palkinto ja yleisöpalkinto (Toba Hánye), Helsinki, Cras-ensemblen 2. palkinto sekä erikoispalkinto ”for an inventive piece” (Musica di montagna). Vuonna 2009 hän voitti kansainvälisessä Andreas Drekis -kilpailussa jaetun 1. palkinnon (kreikkalaisen säveltäjän Tania Sikelianoun kanssa) oopperallaan Helike Athanatos (Ελίκη Αθάνατος eli Kuolematon Helike). Vuosina 2010–2013 hän johti vaimonsa Soilen kanssa Hellenikon Idyllion -taiteilijaresidenssiä Selianitikassa Peloponnesoksessa. Kreikassa Rechberger kirjoitti lukuisia teoksia, joiden innoitus lähti Kreikan mytologiasta. Näitä ovat esimerkiksi Knossos, Ikaros, Diros, Sisyphos, Thalassa, Staton kahdelle pianolle, Gears (after a mechanical device, found in Antikyra), Pegasos, Styx, The death of Orpheus, Stymphalos, Lament, pianokonsertto Ta panda rhei, konsertto Tartaros kontrafortelle, Aeolos, kantelekonsertto Dromoi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Herman Rechberger. Music Finland. * Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Vantaan kulttuuripalkinto
Raittiusyhdistys Koitto

thumb|275px|Koiton talo. Raittiusyhdistys Koitto on vuonna 1883 perustettu helsinkiläinen raittiusyhdistys. Yhdistys perustettiin Axel August Granfeltin johdolla Kohtuuden ystävien ensimmäiseksi alaosastoksi. Nimeä Koitto ehdotti ylioppilas Kaarle Krohn. Alkuvuosina raittiusyhdistyksen aatteena oli uskonto ja suomalaismielinen isänmaallisuus. Jäsenmäärän kasvaessa yhdistyksestä tuli kuitenkin osa suomalaista työväenliikettä.Pasi Koste: Katsaus Raittiusyhdistys Koiton ja Lammassaaren historiaan (PDF)Reetta Riihimäki, Marita Jalkanen: Koitto – vuosisata kansansivistystä – KansanarkistoReetta Riihimäki: Raittiusyhdistys Koitto – vuosisata kansansivistystä Vuonna 1907 yhdistyksen sisällä aloitti toimintansa myöhemmin ammattiteatteriksi kasvanut Koiton Näyttämö. Vuonna 1904 yhdistys hankki kesäsiirtolaksi Lammassaaren Helsingin Vanhankaupunginlahdella. Saareen valmistui jo 1905 arkkitehti Vilho Penttilän suunnittelema hirsilinna Pohjolan Pirtti.Pohjolan Pirtti - Koitto Vuonna 1907 yhdistykselle valmistui samoin Vilho Penttilän suunnittelema kivirakenteinen toimitalo Koiton talo, joka rakennettiin Simonkadun ja Yrjönkadun kulmatontille.Raittiusseura Koiton talo - korttelit.fi Vuonna 1981 talon omistaneet SKP ja raittiusyhdistys myivät rakennuksen 22 miljoonalla markalla puolueen hallitsemalle Fexima-yhtiölle. Vuonna 1984 Fexima myi talon Hakalle noin 140 miljoonalla markalla.SKP:n viimeinen vuosikymmen (Helsingin Sanomat 4.2.1990) Yhdistys hallinnoi edelleen Lammassaaren aluetta Viikin luonnonsuojelualueella.Raittiusyhdistys Koitto ry., Lammassaari, Helsinki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhdistyksen kotisivut * Lyhyt katsaus Raittiusyhdistys Koiton ja Lammassaaren historiaan - Webbiversio Pasi Kosteen historiikistä * Koiton Lammassaaresta ja laivakuljetuksista sinne (porssitieto.fi) Luokka:Suomen kommunistinen puolue Luokka:Suomalaiset vasemmistolaiset järjestöt Luokka:Suomalaiset raittiusjärjestöt Luokka:Helsinkiläiset järjestöt
The Six Shooter

The Six Shooter oli viikoittainen Frank Burtin luoma radiokuunnelmasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa 20. syyskuuta 1953 – 24. heinäkuuta 1954. Kuunnelmaa tehtiin pilottijakso mukaan lukien 40 jaksoa ja sitä lähetettiin NBC:n radioverkon kautta. Sarjan päätähtenä oli paremmin elokuvarooleistaan tunnettu näyttelijä James Stewart. Stewartin roolihahmo, Britt Ponsett, oli paikasta paikkaan kuljeksiva cowboy villin lännen viimeisinä vuosina. Sarjan näyttelijävieraisiin kuuluivat muun muassa Parley Baer, Virginia Gregg, Harry Bartell, Howard McNear, Jeanette Nolan, Dan O'Herlihy, Alan Reed, ja William Conrad. Sarjan tunnusmusiikin "Highland Lament" on säveltänyt Basil Adlam. ==Aiheesta muualla== *The Six Shooterin jaksoja kuunneltavissa/ladattavissa Internet Archivessa *Luettelo The Six Shooterin jaksoista Luokka:Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat
.hack//SIGN

.hack//SIGN on .hack-sarjaan kuuluva 26-osainen animesarja, jolle on julkaistu seuraajana kolmeosainen OVA. Sen tuottivat studiot Bee Train ja Bandai Visual. Sarjasta 26 episodia on esitetty televisiossa ja kolme ovat lisäepisodeja. Sarjan musiikin on säveltänyt ja sanoittanut Yuki Kajiura. Sarjaa esitettiin Japanissa 3. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002. ==Tarina== .hack//SIGN tapahtumat kietoutuvat vuonna 2007 fiktiivisesti julkaistuun MMORPG- roolipeliin The World. Tarina alkaa siitä, kun eräs pelaajista, Tsukasa, huomaa jääneensä vangiksi pelin sisään. Jotkut pelaajat alkavat selvittää tilannetta auttaakseen Tsukasaa, jotkut taas hyötyäkseen itse tilanteesta. Juoni etenee rauhallisesti mutta hajanaisesti, koska katsojalle syötetään paljon harhaanjohtavaa informaatiota tapahtumien luonteesta. ===Jaksot=== # Role Play # Guardian # Folklore # Wanted # Captured # Encounter # Reason # Promise # Epitaph # Compensation # Party # Entanglement # Twilight Eye # Castle # Evidence # Depth # Conflict # Declaration # Recollection # Tempest # Despair # Phantom # The Eve # Net Slum # Catastrophe # Return OVA-sarjan jaksojen nimet ovat: *Intermezzo *Unison *GIFT (joka on piirretty parodia kaikista .hack -sarjoista ja jossa esiintyvät sekä .hack//SIGN:in ja .hack//Liminalityn hahmot.) == Aiheesta muualla == * Luokka:.hack Luokka:Fantasia-anime ja -manga Luokka:Seikkailuanime ja -manga Luokka:2000-luvun anime ja manga
Asko Mäkelä

Asko Mäkelä (s. 2. huhtikuuta 1958 Seinäjoki) toimi Suomen valokuvataiteen museon johtajana 1996–2007. Aikaisemmin hän on toiminut kiinteistöalalla, galleristina, arvostelijana ja Lapin yliopiston professorina. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa pääaineenaan taidehistoria, sivuaineina estetiikka ja tiedotusoppi. Hän on oppiarvoltaan filosofian lisensiaatti. ==Julkaisut== * Kuvitelmia/Fantasies. Finnish Contemporary Photography in Sara Hildén Art Museum. Sara Hildenin taidemuseo 2002. * Mediatieteen perusteet. Kari A. Hintikka, Minna Tarkka, Asko Mäkelä. Edita 1996. ===Toimittajana=== * Taidehalli 89-90 -julkaisu: Mitä on käsitetaide? Toimittaja Asko Mäkelä. * Rosemarie Trockel. Näyttelyluettelo 1992. Toimittaja Asko Mäkelä. * Postipamaus. Näyttelyluettelo, Nykytaiteen museo 1992. (Kirja valittiin Suomi muotoilee 1993 näyttelyyn). Toimittaja Asko Mäkelä. * Louise Lawler, Cindy Sherman, Laurie Simmons. Näyttelyluettelo. Toimittaneet Asko Mäkelä ja Åsmund Thorkildsen. Nykytaiteen museo 1993. * Identiteetti - Minuus; Identity - Selfood. Näyttelyluettelo. Toimittaja Asko Mäkelä. Nykytaiteen museo 1993. * Modernia vai postmodernia. Toimittaneet Asko Mäkelä ja Kirsi Eskelinen. Näyttelyluettelo Nykytaiteen museo ja Vantaan kaupunki, 1994. * Yksityinen – Julkinen, ARS 95 -näyttelyluettelon toimittaja Keinotodellisuuden osalta. Nykytaiteen museo 1995. ==Lähteet== *Mäkelä Asko . Valokuvataiteen museo. Luokka:Suomalaiset taidemuseonjohtajat Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pia Hansen

Pia Hansen (s. 25. syyskuuta 1965 Hässleholm) on ruotsalainen haulikkoampuja ja olympiavoittaja. Pia Hansen on saavuttanut kaksoistrapissa olympialaisissa kultaa Sydneyssä 2000 ja MM-kilpailuissa Tampereella 1999 hopeaa. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newsissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Ruotsalaiset ampujat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daina Gudzinevičiūtė

Daina Gudzinevičiūtė (s. 23. joulukuuta 1965 Vilna) on liettualainen haulikkoampuja ja olympiavoittaja. Daina Gudzinevičiūtė on saavuttanut trapissa olympialaisissa Sydneyssä 2000 kultaa. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut trapissa Lahdessa 2002 hopeaa ja Neuvostoliiton joukkueessa joukkuekultaa Montecatinissa 1989. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newsissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Liettualaiset ampujat Luokka:Liettualaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset ampujat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shannon Shorr

Shannon Shorr (s. 7. kesäkuuta 1985, Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Shorr on valmistunut Shades Valley High Schoolista, josta hän siirtyi opiskelemaan rakennetekniikkaa Alabaman yliopistoon. Hän keskeytti opintonsa 2,5 vuoden jälkeen ryhdyttyään päätoimiseksi pokerinpelaajaksi. == Turnausmenestys == Koska pokeriturnauksissa Yhdysvalloissa on 21 vuoden ikäraja, Shorr aloitti liveturnausuransa ulkomailla. Tammikuussa 2006 hän oli neljäs Aussie Millionsin pääturnauksessa ansaiten 271 700 Australian dollaria. Muutama viikko tämän jälkeen hän oli toinen Bahamasaarilla pelatussa Kanadan pokerimestaruuskilpailuissa. Maaliskuussa 2006 hän oli kaksinpelin maailmanmestaruusturnauksessa Barcelonassa yhdeksäs. Shorrin uran huomattavin voitto tuli Bellagio Cupista elokuussa 2006. Tämän 10000 dollarin sisäänoston no limit texas hold'em -turnauksen voitosta hän ansaitsi 960 690 dollaria. Hän sijoittui vuoden 2006 CardPlayer-lehden vuoden pelaaja -tilastossa neljänneksi. World Series of Pokerissa Shorrin paras sijoitus on vuoden 2008 2 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen kakkostila. Palkintorahoja Shorr ansaitsi 349 141 dollaria. Vuonna 2007 hän oli 5 000 dollarin kaksinpeliturnauksessa seitsemäs. Kesäkuussa 2008 Shorrin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tutkain

Tutkain-sana merkitsee terävää kärkeä, piikkiä tai pistintä, kudontaterminä (monikossa: tutkaimet) loimilankojen loppupäitä. Sana esiintyy tunnetussa sanonnassa On turha potkia tutkainta vastaan. Sanonta on peräisin Raamatun vanhemmista suomennoksista. Vanhassa kirkkoraamatussa, kohdassa Apostolien teot 26:14 sanonta on muodossa "Työläs on sinun potkia tutkainta vastaan". (Uudessa kirkkoraamatussa tutkain on korvattu sanalla "pistin".) Tässä raamatunkohdassa tutkain-sanan yleensä selitetään tarkoittavan maataloustyökalua, teräväpäistä keppiä, jota käytetään esimerkiksi vetohärkien ohjaamiseen. Samasta sanavartalosta kuin "tutkain" (ja verbi "tutkia") on johdettu myös uudissana tutka, kun Suomeen sodan aikana 1943 hankittiin ensimmäiset tutkalaitteetHeinonen, Heikki E: "Sähkötkoo 50 : tutka Suomessa 55 vuotta : Sähköteknillinen koulu 50 vuotta : Tutkamieskilta 25 vuotta" 1998, Sivu 43, Riihimäen Kirjapaino Oy, Tutkamieskilta ry, ISBN 952-90-9730-1 . ==Lähteet== Luokka:Maataloustyökalut Luokka:Maatalouden historia
François-Louis Tremblay

François-Louis Tremblay (s. 13. marraskuuta 1980 Alma, Quebec) on kanadalainen kaukalopikaluistelija. Tremblay on voittanut urallaan useita arvokisamitaleja. Olympialaisissa hän on voittanut Kanadan joukkueessa 5 000 metrin viestin olympiakultaa Salt Lake Cityssä 2002 ja Vancouverissa 2010 sekä hopeaa Torinossa 2006. 500 metrillä hän on voittanut hopeaa Torinossa ja pronssia Vancouverissa. Useiden MM-mitalien lisäksi hän on voittanut vuoden 2000 Hyvän tahdon kisoista kultaa 500 metrillä, 1 000 metrillä ja 5 000 metrin viestissä. == Saavutuksia == * Olympiakultaa 5 000 metrin viestissä 2002 * Olympiahopeaa 500 metriltä ja 5 000 metrin viestikisasta 2006 * Olympiakulta 5 000 metrin viestissä ja pronssia 500 metrillä 2010 * MM-kultaa 500 metriltä 2005 ja 2006 * MM-kultaa 5 000 metrin viestistä 2006 * MM-hopeaa 1 500 metriltä 2005 * MM- hopeaa 3 000 metriltä 2006 * MM-hopeaa 500 metriltä ja 5 000 metrin viestistä 2007 * MM-pronssia 1 500 metriltä ja kokonaiskilpailussa 2005 * MM-pronssia kokonaiskilpailussa 2006 * Kultaa vuoden 2000 Hyvän tahdon kisoista 500, 1 000 metrillä ja 5 000 metrin viestissä Luokka:Kanadalaiset kaukalopikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Wenden

Michael Vincent Wenden (17. marraskuuta 1949 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti urallaan kaksi olympiakultaa, Méxicossa 1968 100 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 52,2 sekä 200 metrin vapaauinnissa olympiaennätysajalla 1.55,2.. Hän voitti samoissa kilpailuissa myös hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Hänen 100 metrin vapaauinnin maailmanennätysaikansa 52,20 säilyi voimassa hieman alle kaksi vuotta, jolloin yhdysvaltalainen Mark Spitz rikkoi sen. Wenden oli mukana myös Australian 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkuessa, joka rikkoi Edinburghissa 1970 järjestetyissä Kansainyhteisön kisoissa maailmanennätyksen lähes kahdella sekunnilla. Myöhemmällä urallaan Wenden voitti vielä hopean 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssin 100 metrin vapaauinnissa Jugoslavian Belgradissa järjestetyissä, historian ensimmäisissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa. Wenden valittiin vuonna 1979 International Swimming Hall of Famen jäseneksi. == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Mackey

James Corwin Mackey (s. 25. helmikuuta 1986 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Mackey opiskeli kaksi vuotta Missourin yliopistossa ennen ryhtymistään päätoimiseksi pokerinpelaajaksi. Vuonna 2007 Mackey voitti World Series of Pokerin 5 000 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksen. Hänestä tuli 21 vuoden 4 kuukauden ikäisenä sillä hetkellä kaikkien aikojen kolmanneksi nuorin WSOP-voittaja (Jeff Madsenin ja Steve Billirakisin jälkeen). Turnauksen finaalipöytä oli nopein (2 tuntia 35 minuuttia) sitten toukokuun 2003. Voitostaan hän ansaitsi 730 740 dollaria. Vuoden 2008 WSOP:ssa Mackey oli toinen 10 000 dollarin mixed -turnauksessa. Rannekkeen voitti Anthony Rivera ja Mackey ansaitsi kakkostilastaan 297 792 dollaria. Mackey on menestynyt myös internetissä. Hän voitti käyttäen nettinimeään mig.com PokerStarsin World Championship of Online Pokerin (WCOOP) 1 050 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksen ansaiten yli 580 000 dollaria. Kesäkuussa 2008 Mackeyn pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,2 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matias Martinius

Matias Martinius (2. helmikuuta 1655 Tuulos – 1. syyskuuta 1728 Hauho) oli suomalainen pappi, joka julkaisi 1689 suomen kielen kieliopin. ==Henkilöhistoria== Martiniuksen vanhemmat olivat Tuuloksen Pohjoisten kylän Häppölän ratsutilallinen ja kestikievarin pitäjä Mårten Knutsson ja Brita Larsdotter. Hän kävi koulua Hämeenlinnan pedagogiossa 1665, Helsingin triviaalikoulussa 1669–1676 sekä Viipurin lukiossa ja valmistui ylioppilaaksi 1678. Martinius vihittiin papiksi 1699. Hän toimi Viipurin lukion kaunopuheisuuden lehtorina vuodesta 1688, logiikan ja fysiikan lehtorina sekä vt. metafysiikan lehtorina vuodesta 1693 sekä 2. teologian lehtorina vuodesta 1697. Hänestä tuli lääninrovasti 1697, ja vuodesta 1699 hän toimi Säkkijärven kirkkoherrana. Isovihan aikana Martinius jäi 1710 Viipurin piirityksen aikana venäläisten vangiksi ja oli vapauduttuaan jonkin aikaa Viipurin tuomiokapitulin esimiehenä venäläisten valtaamassa Viipurissa. Martinius pakeni syksyllä 1711 Viipurista ja samana vuonna hänestä tuli Hauhon kirkkoherra. Martinius pakeni venäläismiehitystä uudelleen 1713 Länsipohjan kautta Ruotsiin. Hän palasi Suomeen sodan päätyttyä 1722 ja toimi kuolemaansa saakka Hauhon kirkkoherrana. ==Kirjallinen toiminta== Martinius julkaisi 1689 suomen kieliopin nimeltä Hodegus Finnicus eli Suomen kieleen Tien Johdattaja. Suurelta osin tämä kielioppi oli kuitenkin Eskil Petraeuksen vuonna 1649 painetun suomen kielen kieliopin Linguae Finnicae brevis institutio mukaelma. Martiniuksen teoksesta on julkaistu näköispainos vuonna 1968. Näköispainos sisältyy myös SKS:n julkaisemaan kolmen kieliopin kokoelmaan Vanhat kielioppimme vuodelta 1968. ===Julkaisut=== * Hodegus finnicus, omnibus hanc linguam discere cupientibus valdè utilis. Eller finsk wägwijsare, allom dem, som finska tunmåhlet ex fundamento declinera, conjugera, construera och elliest lära willia, ganska nyttig. Cum analysi grammaticâ, ut & tab Martinius, Matthias Martini, 1655-1728. Holmiae : excusus ab Joh. Georg. Eberdt, anno 1689. * Hodegus Finnicus, omnibus hanc linguam discere cupientibus valdè utilis = Eller finsk wägwijsare, allom dem, som finska tunmåhlet ex fundamento declinera, conjugera, construera och elliest lära villia, ganska nyttig / Cum analysi grammaticâ... â Martinius, Matthias Martini, 1655-1728. Hki : SKS, 1968 (näköispainos) * Vanhat kielioppimme : Petraeus 1649 : Martinius 1689 : Vhael 1733. Julkaistu: Hki : Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1968 (Näköispainokset.) == Lähteet == * Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Matias Martinius. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 8.12.2019) Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1655 syntyneet Luokka:Vuonna 1728 kuolleet
Pedagogio

Pedagogio (latinaksi paedagō’gium, kreikan sanasta paidagōgei'on ’pedagogin asunto’, ’koulu’) oli antiikin Roomassa ylhäisen perheen asunnon osa, jossa nuoria orjia opetettiin tehtäviin, joissa tarvittiin opillista sivistystä. Myöhemmin sana alkoi tarkoittaa yleensä koulua, erityisesti alkeiskoulua. Saksassa pedagogio oli yliopistoon valmentava sisäoppilaitos. Ruotsissa ja Suomessa pedagogio tarkoitti nimenomaan alkeiskoulua. Pedagogio-nimitys oli Suomessa erityisesti käytössä 1600- ja 1700-luvuilla, mutta se hävisi 1800-luvun loppupuolella, kun pedagogiot 1843 muuttuivat ala-alkeiskouluiksi. Ruotsissa pedagogiot katosivat vuoden 1904 koulu-uudistuksessa. Kustaa II Aadolfin aikana koulut jaettiin lukioihin, triviaalikouluihin ja lastenkouluihin. Lastenkoulujen nimeksi vakiintui pedagogio 1600-luvun lopulla. Yksi- tai kaksiluokkaisia pedagogioita oli Suomessa jo 1500-luvulla Helsingissä, Naantalissa, Porissa, Porvoossa ja Raumalla. Maaseudulle perustettiin ensimmäinen pedagogio Saltvikiin 1639 ja seuraavat Kemiöön 1649 ja Lohjalle 1659. Pedagogioissa opetettiin lukemista, katekismusta ja virsilaulua. Pojille opetettiin lisäksi kirjoitusta ja laskemista. Vuoden 1649 koululaki määritteli pedagogion triviaalikoulun epätäydelliseksi muodoksi. ==Lähteet== * Otavan iso tietosanakirja. Otava, 1963. * Uusi tietosanakirja. Tietosanakirja Oy, 1964. === Viitteet === Luokka:Koulujärjestelmät
Ulla Vaarnamo

Ulla Vaarnamo (s. 17. huhtikuuta 1951, Kontiolahti) on suomalainen kirjailija. Ulla Vaarnamo valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1977. Tämän jälkeen hän toimi äidinkielenopettajana yläasteella vuoteen 2011 asti. Vaarnamo asuu Joensuussa. Vaarnamon esikoisteos, novellikokoelma Pyörre ilmestyi vuonna 2000. Ensimmäinen romaani, Honkain keskellä julkaistiin vuonna 2002. Vaarnamo on opiskellut luovaa kirjoittamista Viita-akatemiassa Tampereella. == Julkaisut == * Yksitoista ovea ulos, runokokoelma, Kirjokansi (2014) * Jäniskuu, romaani, Tammi (2007) * Tähtien välinen pimeys, novellikokoelma, Tammi (2005) * Honkain keskellä, romaani, Tammi (2002) * Pyörre, novellikokoelma, Tammi (2000) Lisäksi Vaarnamon kirjoittamia näytelmiä on esitetty lukuisissa teattereissa ympäri Suomea. == Lähteet == * ullavaarnamo.fi * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finn Zetterholm

Finn Zetterholm (s. 4. elokuuta 1945) on ruotsalainen trubaduuri ja lastenkirjailija. Hän vietti lapsuutensa Sigtunassa ja on valmistunut filosofian kandidaatiksi. Zetterholm on tutkinut ruotsalaista laulelmaperinnettä ja kirjoittanut siitä artikkeleita sekä julkaissut kymmenen lastenkirjaa. == Diskografia == * Visor i trotzåldern (Bengt Sändh ja Staffan Atterhall). (1964 LP) * Visor ur wrångstrupen (Bengt Sändh ja Staffan Atterhall). (1965 LP) * Hemtjörda visor (Bengt Sändh). (1969 LP ja 1990 CD) * OBS! Täxten (Bengt Sändh). (1969 LP) * Världens minnsta LP (Bengt Sändh). (1971 LP) * Folklår, våra allra fulaste visor (Bengt Sändh). (1975 LP ja 1994 CD) * Längtans blåa elefant (Kabaretorkestern) (1977 LP) * Jubileumsblandning (Bengt Sändh). (1985 CD) * Flashback (Bengt Sändh). (1995 CD). * Snus, mus och brännvin (Bengt Sändh). (1996 CD). * Teckentydaren (1998 CD) * Månens alfabet (2016) == Suomennettu teos == * Lydian salaisuus, Otava, 2007 == Palkintoja ja tunnustuksia == * Evert Taube -apuraha 1996 * Fred Åkerström -apuraha 1997 * Nils Ferlinin seuran trubaduuripalkinto 2004 == Lähteet == * Finn Zetterholmin kotisivu == Aiheesta muualla == * Nina Rintala: Lydian piirustusseikkailu: Helsingin Sanomat 13.12.2007. Luokka:Ruotsalaiset muusikot Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Epäkonferenssi

Epäkonferenssi on vapaamuotoinen tapahtuma, joka eroaa tavanomaisista konferensseista pyrkimällä olemaan avoimempi, osallistumiseen pohjautuva kokoontumismuoto. Epäkonferenssit ovat usein pienempiä, vain löyhästi ennalta rajattuja, ja passiivisen seuraamisen sijaan mahdollisimman monien osallistujien toivotaan osallistuvan keskustelun etenemiseen rakentavasti. Jotta tähän päästäisiin, epäkonferenssiin saattaa usein liittyä jo ennalta tietoverkkojen varassa suoritettavaa ennakkokeskustelua tai tiedonjakoa. Käsite epäkonferenssi nykymuodossaan on peräisin Dave Winerilta, mutta termiä on käytetty jo 90-luvun lopulla tarkoittamaan tavallisesta kaavasta poikkeavaa konferenssia. Winerin mukaan konferensseissa yleisön osaamisen summa usein ylittää esiintyjinä olevien osaamisen summan, ja epäkonferenssi pyrkii hyödyntämään tätä laajempaa osaamista. Käytännössä termiä epäkonferenssi käytetään kuitenkin monenkirjavasta joukosta tapahtumia, jotka jollain tavalla eroavat perinteisistä konferensseista. Epäkonferensseja on Suomessa järjestetty viime vuosina erityisesti erilaisten web 2.0 -tapahtumien yhteydessä, joko perinteisten konferenssien ohessa tai aivan omina tapahtuminaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Konfabulaari 2006: Mitä tarkoittaa "epäkonferenssi"? * de:Tagung#Unkonferenz
Anuanurunga

Anuanurunga on pieni asumaton atolli Ranskan Polynesiassa Tyynellämerellä. Atolli kuuluu Gloucesterin herttuan saariin, joka on osa Tuamotua. Lähin Anuanurungaa oleva saari on 23 kilometrin päässä oleva Nukutepipi. Atollin saarien yhteispinta-ala on noin 7 neliökilometriä.Oceandots.com: Tuamotu Archipelago - Anuanurunga . Viitattu 8. heinäkuuta 2013. Anuanurunga on pyöreä atolli, jonka halkaisija on suunnilleen 3,3 kilometriä. Sen muodostavat neljä isompaa ja muutama pieni saari. Atollin riutat ovat suhteellisen laajat, jotka sulkevat täysin sisäänsä atollin laguunin. Ensimmäisenä eurooppalaisena Anuanurungan näki brittiläinen laivastoupseeri ja tutkimusmatkailija Philip Carteret vuonna 1767. Hän nimesi atollin "Neljäksi kruunuksi". ==Lähteet== Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Árpád Vajda

Árpád Vajda (2. toukokuuta 1896 Rimaszombat – 25. lokakuuta 1967 Budapest) oli unkarilainen shakinpelaaja. Hän oli shakin Unkarin-mestari vuonna 1928. Vadja edusti Unkaria seitsemissä virallisissa shakkiolympialaisissa ja kaksissa epävirallisissa. Vajda sai kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 1950. Luokka:Shakin Unkarin-mestarit Luokka:Unkarilaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Alma Hildén

Alma Josefina Hildén (18. joulukuuta 1873 Vehmaa – 5. maaliskuuta 1940 Tyrvää) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hildénin vanhemmat olivat rovasti Daniel Ezechiel Hildén ja Selma Rislachi. Hän kävi Turussa Heurlinin tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1900. Alma Hildén toimi ruotsin ja saksan kielen opettajana Iisalmen reaali- ja porvarikoulussa 1899–1904 sekä koulun johtajana 1903–1904. Vuosina 1909–1911 hän oli saksan kielen opettajana ja koulunjohtajana Uudenkaupungin yhteiskoulussa, ja myöhemmin hän opetti Haapamäen ja Rovaniemen yhteiskouluissa. == Teoksia == * Elli: En ung flickas dagboksanteckningar 1–2. Söderström, Helsingfors 1916. * Solglitter: Noveller för ungt folk. Fram, Vasa 1919 (nimimerkillä Edit Eler). == Lähteet == * Suomen kirjailijat -tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Alma Hildén. * Iisalmelaisia kirjailijoita: Alma Hildén. Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Benito Villegas

Benito Higinio Villegas (11. tammikuuta 1877 – 27. huhtikuuta 1952) oli argentiinalainen shakinpelaaja. Villegas voitti shakin argentiinanmestaruuden vuonna 1922. Hänen kilpailukautensa keskittyi maailmansotien aikaan. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Shakin Argentiinan-mestarit Luokka:Argentiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Pinaki

Pinaki tai Te Kiekie on pieni atolli Tuamotusaarissa Ranskan Polynesiassa. Atolli muodustuu yhdestä noin 1,3 km² kokoisesta saaresta, jonka keskellä on 0,7 km² kokoinen laguuni. Pinakilla ei ole vakituista asutusta, mutta Nukutavaken asukkaat käyvät välillä atollilla. Nousuveden aikaan Pinakin atollin laguuniin virtaa merivettä saaren matalimman reunan yli. Ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Pinakin oli englantilainen Samuel Wallis 6. kesäkuuta 1767. Hän oli matkallaan etsimästä uutta eteläistä mannerta. Wallis nimesi atollin "Whitsunday Islandiksi". Frederick Beechey tutki saarta 1826 ja totesi sen olevan asumaton, joskin siellä oli majoja ja makean veden säilytysastioita. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Alta Dahlgren

Anna (Alta) Dahlgren (15. helmikuuta 1868 Vaasa – 26. tammikuuta 1908 Norja) oli suomenruotsalainen toimittaja ja lastenkirjailija joka käytti nimimerkkejä Alta ja A.D. Vaasalaiseen kauppiasperheeseen syntynyt Dahlgren aloitti kirjoittamalla sanoma- ja aikakauslehtiin "jutelmia" sekä nuortenkirjojen arvosteluja. Hän toimitti Sirkka- ja Sländan-nimisiä lastenlehtiä vuodesta 1895 yhdessä Vera Hjeltin kanssa. == Teoksia == * Små stugor : studier från Sydösterbotten, pieniä kertomuksia Etelä-Pohjanmaalta. Edlund, Helsingfors 1894 (nimellä Alta Dahlgren) == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Kirjasampo.fi : Alta Dahlgren Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Reao

Reao tai Natūpe on atolli Tuamotun itälaidassa Ranskan Polynesiassa. Lähin sitä oleva saari on Pukarua 48 kilometriä koilliseen. Atollin asukasluku oli 351 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Reao on 24,5 kilometrin pituinen ja leveimmillään 5 kilometrin levyinen. Saari on yhtenäinen kapea rinkula, jonka keskellä on iso sulkeutunut laguuni. Ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Reaon, oli ranskalainen tutkimusmatkailija Louis Isidore Duperrey vuonna 1823. Hän antoi atollille nimen Clermont Tonnerre. Yhdysvallat teki tutkimusretken saarelle Charles Wilkesin johdolla 13. elokuuta 1839, jolloin se nimettiin Mineravaksi. Saarelle rakennettiin lentokenttä vuonna 1979. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Rolando Illa

Rolando Illa (6. syyskuuta 1880 New York – 3. toukokuuta 1937 Buenos Aires) oli kuubalais-argentiinalainen shakinpelaaja. Illa syntyi New Yorkissa kuubalaiseen perheeseen, mutta muutti myöhemmin Argentiinaan. Hän osallistui useisiin eteläamerikan- ja argentiinanmestaruuskilpailuihin, mutta ei voittanut kertaakaan. Luokka:Yhdysvaltalaiset shakinpelaajat Luokka:Kuubalaiset shakinpelaajat Luokka:Argentiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Oskar Naegeli

Oskar Naegeli (25. helmikuuta 1885 Ermatingen – 19. marraskuuta 1959 Fribourg) oli sveitsiläinen shakinpelaaja ja dermatologi. Hän edusti Sveitsiä shakkiolympialaisissa 1927, 1928, 1931 ja 1935 sekä epävirallisissa olympialaisissa 1936. Naegeli oli shakin sveitsinmestari vuosina 1910 ja 1936. Naegelin oireyhtymä on nimetty hänen mukaansa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Shakin Sveitsin-mestarit Luokka:Sveitsiläiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Paul Johner

Paul Johner (10. syyskuuta 1887 Zürich, Sveitsi − 25. lokakuuta 1938 Berliini, Saksa) oli sveitsiläinen shakinpelaaja. Johner voitti shakin pohjoismaiden mestaruuden Kööpenhaminassa vuonna 1916. Hän edusti Sveitsiä epävirallisissa shakkiolympialaisissa Münchenissä vuonna 1936. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Sveitsiläiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Ralph Porter

Ralph E. "Rep" Porter (s. 1971) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli valmistuttuaan Washingtonin yliopistosta optiomeklarina. Porter tuli tunnetuksi vuoden 2008 World Series of Pokerissa, jossa hän voitti ensimmäisen rannekkeensa 1 500 dollarin shorthanded no limit hold'em -turnauksesta ja 372 843 dollaria. Vuotta aiemmin Porter oli WSOP:n pääturnauksen 39. ansaiten 237 865 dollaria. Vuoden 2006 WSOP:ssa hän oli 1 500 dollarin limit hold'em shootout -turnauksen neljäs. Vuonna 2011 hän voitti toisen rannekkeensa 2 500 dollarin seven card razz -turnauksessa. Heinäkuussa 2011 Porterin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,4 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Takaroa

Takaroa (myös Taka-roa tai Takapua) on atolli Tuamotussa Ranskan Polynesiassa. Koko atollin pituus on 27,4 km ja leveys 7 km, joskin maa-aluetta on vain kapea ympyrämäinen saarijono. Takaroata lähin saari on Takapoto, joka sijaitsee atollista 10 km lounaaseen. Riuttojen ja saarten takia mereltä käsin ei pääse Takaroan laguuniin. Takaroa kuuluu Kuningas Yrjön saariin, jossa se muodostaa kunnan Takapoton kanssa. Atollin asukasluku oli 674 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Sen suurin kylä on Teavaroa. 90% saaren asukkaista on mormooneja, joilla on ollut jo sata vuotta kirkkorakennus saarella. Takaroan suuresta laguunista kalastetaan hienoja helmiä. Toinen tärkeä elinkeino on turismi. Ensimmäiset eurooppalaiset Takaroassa olivat hollantilaiset tutkimusmatkailijat Jacob le Maire ja Willem Schouten 14. huhtikuuta 1616. He antoivat saarelle nimen Sondergrond Island. Myöhemmin saaren nimi on muutettu Takaroaksi, joka on polynesialaisten merenjumalan nimi. Saarelle rakennettiin lentokenttä vuonna 1986. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Ramenskoje

Ramenskoje () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä noin 45 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungin väkiluku on kasvussa ja oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 96 355. thumb|210px|left|Pyhän kolminaisuuden kirkko Ramenskojessa thumb|210px|left|Näkymä Ramenskojen rautatieaseman ylikukusillalta. Kaupungin linja-autoasema on ympyrämäinen rakennus vasemmalla. Kaupungin nimi tulee vanhasta venäjän kielen metsänreunaa tarkoittavasta sanasta ramenje (раменье). Paikka mainitaan ensimmäistä kertaa vuodelta 1328 olevassa asiakirjassa. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1926, ja kolme vuotta myöhemmin siitä tuli juuri perustetun Ramenskin piirin hallinnollinen keskus. Moskovasta kaakkoon johtava päärata kulkee Ramenskojen kautta. Kaupungin rautatie- ja linja-autoasemat sijaitsevat kantakaupungissa aivan vierekkäin. Kaupungista on sujuvat juna- ja linja-autoyhteydet esimerkiksi Moskovaan. == Suuri koe- ja sotilaslentoasema== Moskovan kautta saapuva Moskvajoki ohittaa kaupungin noin 5 kilometriä keskustan lounaispuolella. Joen ja kaupungin välissä, noin 5 kilometriä keskustan länsipuolella sijaitsee erittäin pitkän kiitotien omaava Ramenskojen lentoasema, joka toimii Gromovin ilmailututkimuslaitoksen koelentokeskuksena ja kahden vuoden välein järjestettävän MAKS-ilmailunäyttelyn tapahtumapaikkana. == Urheilu== Ramenskojesta on kotoisin jalkapalloseura Saturn, joka edustaa Moskovan aluetta Venäjän valioliigassa. Seura pelaa kotiottelunsa Saturn-stadionilla. Tunnettuja Ramenskojessa syntyneitä henkilöitä ovat jääkiekkoilija Vladimir Luttšenko ja shakin suurmestari Igor Zaitsev. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tämän päivän junayhteydet Ramenskoje–Moskovan Kazanin asema (tutu.ru) Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Ludwig Engels

Ludwig Engels (11. joulukuuta 1905 Düsseldurk, Saksa – 10. tammikuuta 1967 São Paulo, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen shakinpelaaja. Engelsin ura kesti vuodesta 1928 aina vuoteen 1966 asti. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset shakinpelaajat Luokka:Brasilialaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Movša Feigins

Movša Feigins tai Movsa Feigin (28. helmikuuta 1908 Väinänlinna, Vitebskin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 11. elokuuta 1950, Buenos Aires, Argentiina) oli latvialainen shakinpelaaja. Feigins edusti Latviaa viisi kertaa virallisissa shakkiolympialaisissa sekä kerran epävirallisissa olympialaisissa Münchenissä. Feigins oli syntyperältään juutalainen. Toisen maailmansodan puhjetessa 1939 hän oli turnausmatkalla shakkiolympialaisissa Buenos Airesissa, ja monien muiden pelaajien tavoin päätti jäädä Argentiinaan pysyvästi. ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Carlos Guimard

Carlos Enrique Guimard (6. huhtikuuta 1913 – 1998) oli argentiinalainen shakin suurmestari. Hän syntyi Santiago del Esterossa. Guimard pelasi Argentiinan joukkueessa neljissä shakkiolympialaisissa. Guimard sai kansainvälisen mestarin arvonimen 1950 ja suurmestarin arvonimen vuonna 1960. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Argentiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Ulf Gadd

Ulf Gadd (8. kesäkuuta 1943 – 11. kesäkuuta 2008 Bali, Indonesia) oli ruotsalainen balettitanssija ja koreografi. Hän kuului Ruotsin kuninkaalliseen balettiin, ja 1965 hänet nimitettiin solistiksi. Vuonna 1970 hän perusti oman baletin Conny Borgin kanssa. Hänen merkittävimpiä balettejaan on Ihmeellinen mandariini, jonka ovat ottaneet ohjelmistoonsa muun muassa Berliinin oopperabaletti ja American Ballet Theatre. Göteborgin baletin ensitanssijaksi ja balettimestariksi hänet valittiin 1972, ja sen johtajaksi 1976. Gadd muutti Balille 1988, opiskeli paikallisen kielen ja ryhtyi hindumunkiksi. Hän palasi Ruotsiin Göteborgin oopperatalon valmistuttua, mutta kolmivuotisen sopimuksen päätyttyä hän palasi jälleen Balille. Senkin jälkeen hän vieraili ajoittain Ruotsissa tekemässä koreografioita. Hän kuoli syöpään Balilla. ==Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset balettitanssijat Luokka:Koreografit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Farzad Rouhani

Farzad "Freddy" Rouhani on iranilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1985 tarkoituksenaan opiskella lääketiedettä, mutta päätyikin sen sijaan pokerinpelaajaksi. Hän asuu nykyisin Marylandin Germantownissa.Another event, another win for the pros ESPN Rouhani voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa vuonna 2008, jolloin hän oli ykkönen 2 500 dollarin omaha /seven card stud hi-lo -turnauksessa. Voitostaan hän ansaitsi 232 911 dollaria. Rahallisesti tätäkin isompi sijoitus oli vuoden 2006 WSOP:n 2 000 dollarin no limit hold'emin kakkostila. Justin Scottin voittaman turnauksen kakkospalkinto oli 429 065 dollaria. Kesäkuussa 2008 Rouhanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,0 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tikei

Tikei, (joskus käytetään nimiä Manu, Tikai tai Tiku) on saari Tuamotu- saaristossa Ranskan Polynesiassa. Tikei on poikkeuksellisesti saari, kun muut Tuamotussa sijaitsevat maa-alueet ovat atolleja. Tikei kuuluu Kuningas Yrjön saariin. Nykyisin Tikei on asumaton, mutta ennen siellä on ollut useita kyliä. Saaren pääkylä oli Tereporepo. Ajoittain naapurisaarien asukkaat käyvät Tikeillä kalastamassa ja ravustamassa. Ensimmäinen eurooppalainen Tikeillä oli hollinnantilainen Jacob Roggeveen 18. toukokuuta 1722. Hän nimesi saaren Carlshoffiksi. Venäläinen Otto von Kotzebue kävi saarella 1816 nimeten sen Romanzoviksi. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Dneprin vesivoimalaitos

Dneprin vesivoimalaitos () on Ukrainan suurin vesivoimalaitos ja yksi Euroopan suurimmista. Se on Dnepr-jokea hallitsevan kuuden suuren padon ja vesivoimalan muodostaman kaskadin toiseksi alin voimala ja se sijaitsee Zaporižžjan kaupungin kohdalla. ==Historia== ===Rakennustyöt=== Venäjän keisarikunnassa kaavailtiin voimalaa Dneprille vuonna 1905. Jo 1800-luvulla oli tehty suunnitelmia saada alun perien koskien hallitsema Dneprin alajuoksu liikennöitäväksi koko matkaltaan. Vesivoimalan patoa ja voimalaitosta alettiin rakentaa GOELRO-suunnitelman puitteissa, ja se saatiin valmiiksi Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman puitteissa. Voimalaitoksen suunnitteli professori Ivan Aleksandrov, josta tuli myöhemmin valtion(talous)suunnitelmaviraston, Gosplanin, johtaja. Padon suunnittelivat arkkitehdit Viktor Vesnin ja Nikolai Kolli. Padon rakentaminen alkoi vuonna 1927 ja sähköntuotanto lokakuussa 1932. Laitoksen teho oli 560 MW; se oli tuolloin Euroopan suurin voimala ja yksi maailman suurimpia. Rakentamista valvoi yhdysvaltalainen eversti H. Cooper. Voimalaitoksen ensimmäiset generaattorit olivat General Electricin valmistamia. Teolliset keskukset Zaporižžja, Kryvyi Rih ja Dnepropetrovsk (nyk. Dnipro) kasvoivat voimlaitoksen rakentamisen aikana sen sähkön käyttäjiksi, mm. alumiinin tuotantokeskuksina. Alumiinin tuotanto liittyi tuolloin lähinnä lentokoneteollisuuden tarpeisiin. Hanke oli samanlainen yhdistetty varustelu-, työllisyys- ja kansantaloutta kiihdyttävä investointihanke kuin Yhdysvaltain TVA-voimalat Tennesseessä noin 10 vuotta myöhemmin. ===Toinen maailmansota=== Toisen maailmansodan aikana voimalaitos tuhottiin kahdesti. Neuvostoliiton joukot hävittivät sen peräytyessään vuonna 1941. Saksalainen miehittäjä korjasi voimalan ja puolestaan vaurioitti sitä joutuessaan vetäytymään vuonna 1943. ===Toisen maailmansodan jälkeen=== Neuvostoliittolaiset jälleenrakensivat laitoksen vuosina 1944-1949 ja se alkoi taas tuottaa sähköä 1950. Vuosina 1969-1980 patoon rakennettiin toinen voimalaitos, jonka sähköteho oli 828 MW. ==Voimalaitos nykyään== Nykyinen pato Dneprin poikki heti Hortytsjan saaren yläpuolella on 800 metriä pitkä ja 61 meträ korkea. Padon rakentaminen nosti Dneprin vedenpintaa sen yläpuolella 37 metriä. Tämän jälkeen myös joen entiset koskialueet muuttuivat navigointikelpoisiksi. Itsenäinen Ukraina yksityisti voimalaitoksen, joka tuottaa nykyisin 3,64 miljardia kWh vuodessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Valokuvia padosta * GOELROn 85:s juhlavuosi * Valokuvia padosta * Lisää valokuvia padosta * Dneprin vesivoimalan räjähdys * Російські загарбники завдали ракетного удару по ДніпроГЕС – обстежуються конструкції греблі (Venäläiset hyökkääjät tekivät ohjushyökkäyksen Dnipron HEPP:lle – patorakenteita tarkastetaan) (zptown.zp.ua) Luokka:Ukrainan vesivoimalaitokset Luokka:Zaporižžja Luokka:Säännöstelyvoimalaitokset Luokka:Gravitaatiopadot Luokka:Padot maittain
Vahitahi

Vahitahi on atolli Tuamotusaaristossa Ranskan Polynesiassa. Lähin saari Vahitahista on Akiaki 41 kilometrin päässä. Vahitahin asukasluku oli 68 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Vahitahin laguuni on täysin sulkeutunut atollin sisään.Oceandots.com: Tuamotu Archipelago - Vahitahi . Viitattu 8. heinäkuuta 2013. Saaren pääkylä on Mohitu. Saarella on ollut lentokenttä vuodesta 1986 lähtien. Ensimmäinen eurooppalainen Vahitahissa oli ranskalainen Louis Antoine de Bougainville 1768, joka antoi atollille nimen Les Quatre Facardins. James Cook saavutti saman atollin seuraavana vuonna ja nimesi sen puolestaan Laguunisaareksi. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Steve Perry

Steve Perry (syntyjään Stephen Ray Pereira, s. 22. tammikuuta 1949) on yhdysvaltalainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan rockyhtye Journeyn entisenä laulajana. Hän oli Journeyssä vuosina 1978–1987 ja 1995–1998. Steve Perry on äänialaltaan alttoa vastaava kontratenori josta käytetään nimitystä tenor altino. Perryn erityinen ääni on antanut hänelle nimityksen "The Voice". Suurin vaikutus Perryn laulutapaan on ollut Sam Cookella. ==Katso myös== *Arnel Pineda Luokka:Yhdysvaltalaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vairaatea

Vairaatea on pieni atolli Tuamotussa Ranskan Polynesiassa. Vairaatean maa-ala on 3 km² ja sen sisällä on 13 km² kokoinen laguuni. Riutat estävät pääsyn laguunille meriteitse, eikä atollillakaan ole monta rantautumispaikkaa. Ensimmäinen eurooppalainen Vairaateassa oli espanjalainen tutkimusmatkailija Pedro Fernández de Quirós vuonna 1606. Hän antoi atollille nimen San Miguel Arcángel (suom. Arkkienkeli Mikael). Englantilainen Samuel Wallis kävi Vairaateassa vuonna 1767 ja nimesi sen Lord Egmontiksi. Jossain kartoissa atolli on merkitty myös nimellä Industriel. Vuonna 1989 Vairaatealla asui kahdeksan perhettä atollin pohjoisella saarella Puka Rungassa. Atollin asukasluku oli 50 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Saaren elinkeinot ovat kalastus ja kopran tuotanto. == Lähteet == Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Suomi-rock ’78

Suomi-rock ’78 on Poko Rekordsin julkaiseman Suomi-rock-kokoelmalevysarjan ensimmäinen osa. Se julkaistiin 26. syyskuuta 1994. Kokoelma sisältää suomirock-hittejä vuodelta 1978. == Kappaleet == # Eppu Normaali: Poliisi pamputtaa taas # Pelle Miljoona & N.U.S.: Olen työtön # Teddy and the Tigers: Tiger Twist # Tuomari Nurmio ja Köyhien Ystävät: Valo yössä # Hector: Ei mittään (Työttömän arkiviisu) # Kontra: Jerry Cotton # Briard: Fuck the Army # Leevi and the Leavings: Mitä kuuluu, Marja-Leena? # Pen Lee: You Can't Be My Mama # Ypö-Viis: Energia on A ja O # Mikko Alatalo: Kaunis mies # Sehr Schnell: Orja # Kollaa Kestää: Musti, sotakoira # Veltto Virtanen: Niilo Yli- Mainio # Se: Mä haluan elää # Karanteeni: Kaljupäinen gangsteri # Jam Rock Band: Where Are You Now, Buddy Holly? # Eppu Normaali: Jee jee # Albert Järvinen: Mama, Keep Your Big Mouth Shut' # Popeda: Erkki ja Leena # Problems?: Ei tää lama päähän käy # Kari Peitsamo ja Ankkuli: Ei kai Hectorillakaan ole helppoa Luokka:Vuoden 1994 kokoelma-albumit Luokka:Suomi- rock-albumit