EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mägo de Oz

Mägo de Oz on espanjalainen folk metal -yhtye. Nimi on otettu Ihmemaa Oz -kirjan espanjankielisestä nimestä, niin sanotulla heavy metal -umlautilla höystettynä. Yhtye on hyvin suosittu kotimaassaan. __NOTOC__ ==Historia== Rumpali Txus perusti Mägo de Ozin toukokuussa 1989. Yksi kerrallaan hän rekrytoi soittajia yhtyeeseensä, kunnes ensimmäinen pysyvä kokoonpano oli saatu kokoon: Txus (rummut, taustalaulu), Mohamed (viulu), Charlie (soolokitara), Chema (rytmikitara), Salva (basso) ja Juanma (laulu). Tämä kokoonpano pysyi muuttumattomana vuoteen 1995 saakka. == Jäsenet == * Txus – rummut * Mohammed – viulu * Carlitos – kitara * Frank – kitara * Jorge Salán – kitara * Peri – basso * Zeta – laulu * Kiskilla – kosketinsoittimet * Fernando Ponce de León – säkkipilli ja huilu == Julkaisut == * Mägo de Oz (1994) * Jesús de Chamberí (1996) * La Leyenda de la Mancha (1998) * Finisterra (2000) * A Costa da Rock (2003) * Gaia (2003) * Belfast (2004) * Gaia II – La Voz Dormida (2005) * La Ciudad de los Árboles (2007) * Gaia III: Atlantia (2010) * Gaia: Epílogo (2010) * Hechizos, pócimas y brujería (2012) * Celtic Land (2013) * Ilussia (2014) * Finisterra Opera Rock (2015) * Ira Dei (2019) == Aiheesta muualla == *Mägo de Ozin virallinen sivusto * Luokka:Espanjalaiset folk metal -yhtyeet
Aksiniitti

Aksiniitti on silikaattimineraali. Aksiniitit jaetaan kahteen ryhmään sen mukaan, onko se pääasiassa rauta- vai mangaanipitoista (ferroaksiniitti ja mangaaniaksiniitti). Valtaosa löydetyistä aksiniittiesiintymistä ovat olleet ferroaksiniittia. Venäjältä, Uralilta löytyy suurikiteistä aksiniittia. Tätä mineraalia löytyy myös Ranskasta, Englnnista, Sveitsistä, Italiasta, Japanista ja Yhdysvalloista. Mineraalia löytyy Suomestakin, mutta kiteet ovat vaatimattomia. Aksiniitti kitetytyy nuolenkärjen muotoisiksi kärjiksi ja siitä sen nimikin tulee. Se on läpikuultavaa, punertavaa, ruskehtavaa tai mustaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral, Ferroaksiniitti * Webmineral, Mangaaniaksiniitti Luokka:Silikaattimineraalit
High We Exalt Thee, Realm of the Free

High We Exalt Thee, Realm of the Free () on Sierra Leonen kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Clifford Nelson Fyle ja säveltänyt John Joseph Akar. Laulu otettiin käyttöön 1961, vuonna, jolloin Sierra Leone itsenäistyi Britanniasta. ==Sanat== ===Englanniksi=== High we exalt thee, realm of the free; Great is the love we have for thee; Firmly united ever we stand, Singing thy praise, O native land. We raise up our hearts and our voices on high, The hills and the valleys re-echo our cry; Blessing and peace be ever thine own, Land that we love, our Sierra Leone. One with a faith that wisdom inspires, One with a zeal that never tires; Ever we seek to honour thy name, Ours is the labour, thine the fame. We pray that no harm on thy children may fall, That blessing and peace may descend on us all; So may we serve thee ever alone, Land that we love, our Sierra Leone. Knowledge and truth our forefathers spread, Mighty the nations whom they led; Mighty they made thee, so too may we Show forth the good that is ever in thee. We pledge our devotion, our strength and our might, Thy cause to defend and to stand for thy right; All that we have be ever thine own, Land that we love, our Sierra Leone. ===Käännös=== Suuresti sinua ylistämme, vapaiden maa, suuri on rakkautemme sinua kohtaan. Pysymme aina lujassa liitossa, Laulaen ylistystäsi, oi syntymämaa. Kohotamme äänemme ja sydämemme, kukkulat ja laaksot kaiuttavat huutoamme; Siunaus ja rauha olkoon aina osanasi, maa, jota rakastamme, meidän Sierra Leonemme. Sen uskon yhdistäminä, joka ammentaa viisaudesta, koskaan laantumattoman innon yhdistäminä; haluamme aina korottaa nimeäsi, meidän on työ ja sinun kunnia. Pyydämme, ettei lapsiasi kohtaa mikään onnettomuus, että siunaus ja rauha olisivat alati meidänkin päällämme; niin että alati saisimme palvella vain sinua, maata, jota rakastamme, meidän Sierra Leoneamme. Tieto ja totuus, jota esi-isämme levittivät, mahtavia ne kansakunnat, joita he johtivat; he tekivät sinusta suuren, niinpä siis mekin saamma antaa parastamme sinulle. Uhraamme itsemme, voimamme ja väkevyytemme, puolustaaksemme sinua ja varjellaksemme oikeuksiasi; Kaikki, mitä meillä on, olkoon sinun, maan, jota rakastamme, meidän Sierra Leonemme. ==Lähteet== Luokka:Kansallislaulut Luokka:Sierra Leonen kansallissymbolit Luokka:Sierra Leonen musiikki
Sittwe

Sittwe (aiemmin Akyab) on kaupunki Myanmarissa. Sen asukasluku vuonna 2011 oli noin 152 500. Alun perin pieni kalastajakylä nousi merkittäväksi riisinvientisatamaksi kun Iso-Britannia miehitti aluetta ensimmäisen Burman sodan jälkeen. Vuonna 1826 se sai Rakhinen osavaltion (silloinen Arakan) pääkaupungin aseman.Encyclopedia Britannica online Siirtomaa-aikoina Sittwellä oli huono maine malarian ja koleran pesänä, vaikka tilastot osoittavat, ettei se ollut sen vaarallisempi kuin monet siirtomaakaupungit Intian rannikolla. Huhut saivat uutta pontta vuonna 2006, kun kolera tartutti 12 vankia Sittwen vankilassa.CHOLERA Outbreaks 2006-2007 == Kuvia == File:Shwe Zedi, Sittwe, Myanmar.jpg|Shwe Zedin luostari Image:Sittwe, Burma.JPG|Pääkatu Image:Sittwe, foreshore.JPG|Vuorovesialuetta Image:Sittwe, new clock tower.JPG|Kellotorni == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Myanmarin kaupungit
Haukansilmä

Haukansilmä on nimitys kvartsille, jossa on krokidoliamfibolin kuituja sisäänkasvettumana. Se on tummaharmaata, tummansinistä tai mustaa, ja siinä näkyy kissansilmäilmiö. Tiikerinsilmä on hyvin samantyyppinen kvartsilaji, mutta väriltään kellanruskea ja loppuun asti silikoitunut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia tiikerin- ja haukansilmistä Luokka:Kvartsi Luokka:Korukivet
God Save Our Solomon Islands

God Save Our Solomon Islands () on Salomonsaarten kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1978. Laulun ovat sanoittaneet Matila Balekana ja Panapasa Balekana, joka on myös säveltänyt hymnin. ==Sanat englanniksi== :God bless our Solomon Islands from shore to shore :Bless all our people and all our lands :With your protecting hands :Joy, Peace, Progress and Prosperity :That men shall brothers be, make nations see :our Solomon Islands, our Solomon Islands :Our nation Solomon Islands :Stands forever more. ==Käännös== :Jumala siunatkoon Salomoninsaariamme rannikolta rannikolle, :siunaa koko kansaamme ja koko maatamme :varjelevalla kädelläsi. :Ilo, rauha, edistys ja vauraus, :jotta kaikki ihmiset olisivat veljiä, auta kansakuntia näkemään, :että meidän Salomoninsaaremme, meidän Salomoninsaaremme, :meidän kansakuntamme, meidän Salomoninsaaremme :pysyvät ikuisesti. ==Lähteet== Luokka:Kansallislaulut Luokka:Oseanian kansallislaulut Luokka:Salomoninsaarten kansallissymbolit
Seppo Ahti

Seppo Esko Juhani Ahti (s. 19. elokuuta 1944 Tampere) eli nimimerkki Bisquit on suomalainen pakinoitsija, kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän pakinoi viikoittain Ilta-Sanomissa vuosina 1968–2019. Ensimmäisen pakinansa Bisquit- nimimerkillä Ahti kirjoitti Ylioppilaslehteen tammikuussa 1967 opiskellessaan Helsingin yliopistossa. Hän on muistellut keksineensä Bisquit-nimen kyproslaisesta konjakista. Bisquitin pakinoille on tyypillistä sanojen vääntely ja joskus mustakin huumori. Esimerkiksi ystävästään Jukka Virtasesta hän on todennut, että ”Virtanen antoi syövälle ja juovalle kasvot”. Ylioppilaslehden kaudellaan Bisquit ei ollut erityisen poliittinen kirjoittaja. Sen sijaan vuodesta 1968 alkanut Ilta-Sanomien pakinointi toi teksteihin mukaan politiikan, vaikkakin pääpaino säilyi elämän nurinkurisissa yksityiskohdissa. Bisquitin omin sanoin: ”– –todella kiero mies; ei tarkoittanut mitä jätti sanomatta”. Sen sijaan varsinainen ilkeily ei kuulu Bisquitin arsenaliin. Ahti on toiminut käsikirjoittajana televisiossa, muun muassa viihdeohjelmissa Katapultti (1971), Parempi myöhään… (1979), Ollaan kuin kotonanne (1982) ja Hymyhuulet (1987–1988). Lisäksi hän juonsi Ilkka Kylävaaran kanssa viihdeohjelmaa Enkelten keittiö (1989) ja toimi ajankohtaisia asioita kommentoivana lautamiehenä Lasse Lehtisen juontamassa viihdeohjelmassa Anteeksi kuinka? (1993). Ahti on ollut myös mukana käsikirjoittamassa Uuden Iloisen Teatterin (UIT) revyitä teatterin perustamisvuodesta 1979 lähtien. Vuonna 1978 Ahti sai valtion kirjallisuuspalkinnon, vuonna 1987 Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinnon, vuonna 1989 Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon, vuonna 1996 Koskenkorva-palkinnon ja vuonna 1998 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon. Ahdin puoliso on toimittaja Ilse Rautio. Heillä on kaksi lasta. == Teoksia == * * * * * * * * * * * * *Taatamalliset säkeet: Bisquit- pakinat 2004–2014. Siltala, 2014. ISBN 978-952-234-230-0. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Ali-Melkkilä

Matti Samuli Ali-Melkkilä (3. tammikuuta 1930 Perniö – 13. joulukuuta 1989 Tenhola) oli suomalainen pankinjohtaja, koulutukseltaan varatuomari. Hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin eli Skopin toimitusjohtajana 1983–1984 ja pääjohtajana 1985–1989, itsemurhaansa saakka. Ennen Skopia Ali-Melkkilä oli Suomen Säästöpankkiliiton toimitusjohtaja 1971–1984.Facta 2001, Täydennysosa 1990, s. 193. WSOY 1990. Pankkien luotonannon vapautuessa 1980-luvun puolivälissä Ali-Melkkilä muokkasi yhdessä Christopher Wegeliuksen ja Juhani Riikosen kanssa Skopia aikaisempaa aggressiivisempaan suuntaan. Skopin johdon toimien katsotaan olevan eräs pääsyy 1990-luvun alun pankkikriisin syvyyteen.Kati Haapakoski, Kriisin jälkeen Taloussanomat 11.8.2001 (Archive.org) Vuonna 1989 Ali-Melkkilä pelkäsi Skopin romahdusta. Hän oli pääjohtajana ohjannut Skopin laajenemaan rajusti ja ottamaan huomattavia riskejä sijoituksissa ja luotoissa. Nyt Skop oli tulossa ongelmiin pörssikurssien ja kiinteistöjen hintojen laskettua. Pankin velalliset alkoivat romahtaa. Ali-Melkkilä yritti taivutella Skopin johtokuntaa oivaltamaan, että pankki oli tuhon partaalla, mutta häntä ei kuunneltu. Ali-Melkkilän puheita pidettiin sairaalloisina houreina. Hän oli niin väsynyt ja sekaisin, että pankin johtokunta pelkäsi, että hän tekisi jotain harkitsematonta pääjohtajan ominaisuudessa. Lopulta hänet määrättiin sairauslomalle. Ali-Melkkilä ampui itsensä kesämökillään 13. joulukuuta 1989. Hän olisi päässyt eläkkeelle vuoden 1990 alusta. Björn Wahlroos kirjoittaa muistelmissaan, että vääriin arvioihin perustunut, Ali-Melkkilän päätöksellä 1987 tehty Tampellan osto Yhdyspankilta Skopille oli merkittävä osatekijä Ali-Melkkilän itsemurhaan. Ali-Melkkilä ei ollut kokenut yritysjohtaja eikä tuntenut metsäteollisuutta riittävästi, eikä pankilla ollut valmiita suunnitelmia Tampellan varalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Oh God, Bestower of the Blessings of the Swazi

Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati on Swazimaan kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1968. Laulun on sanoittanut Andrease Enoke Fanyana Simelane ja säveltänyt David Kenneth Rycroft. Laulun sävelmä on yhdistelmä vanhaa afrikkalaista ja länsimaista musiikkia. == Swazinkieliset sanat == :Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati; :Siyatibonga tonkhe tinhlanhla; :Sibonga iNgwenyama yetfu. :Live netintsaba nemifula. :Busisa tiphatsimandla takaNgwane; :Nguwe wedvwa Somandla wetfu; :Sinike kuhlakanipha lokungenabucili :Simise usicinise, Simakadze. == Englanninkieliset sanat == :O Lord our God, bestower of the blessings of the Swazi; :We give Thee thanks for all our good fortune; :We offer thanks and praise for our King :And for our fair land, its hills and rivers. :Thy blessings be on all rulers of our Country; :Might and power are Thine alone; :We pray Thee to grant us wisdom without deceit or malice. :Establish and fortify us, Lord Eternal. == Lähteet == Luokka:Kansallislaulut Luokka:Swazimaa
Manche

Manche on Ranskan departementti Normandiassa. Se on saanut nimensä Englannin kanaalin () mukaan, ja sen pääosan muodostaa Cotentinin niemimaa. Manche on yksi alkuperäisistä, 1790 perustetuista Ranskan departementeista. Departementin pääkaupunkina oli Coutances vuoteen 1796, sitten Saint-Lô, ja tämän tuhouduttua lähes täysin Normandian maihinnousussa jälleen tilapäisesti Coutances. Vuonna 2006 departementissa oli 492 565 asukasta ja sen väestöntiheys oli 83,0 asukasta neliökilometrillä. == Katso myös == * Luettelo Manchen kunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Makkaraperunat

Makkaraperunat on grilliruoka, joka koostuu ranskalaisista perunoista ja makkaranpalasista, jotka voi joko paistaa upporasvassa,vaihtoehtoisesti uunissa pellillä tai airfryerissähttps://kotiliesi.fi/resepti/airfryer- makkaraperunat/ ja tarjoillaan mausteiden kanssa. Grillikioskissa makkaraperunoihin lisätään perinteisesti muun muassa seuraavia mausteita: sinappi, ketsuppi, sipuli, valkosipuli, kurkkusalaatti ja majoneesi. Makkaraperunat tunnetaan Jyväskylän seudulla nimellä taksari eli taksimiehen erikoinen, ja rovaniemeläiset syövät makkaraherkkua. Mikkelissä annos tunnetaan nimellä "pataljoonan pelastus." Kuopiossa ateriasta käytetään nimitystä sitä sun tätä. == Lähteet == Luokka:Pikaruoka Luokka:Grilliruoka
Calvados (departementti)

Calvados on Ranskan departementti Normandiassa Ala-Normandian hallinnollisella alueella. Vuonna 2005 siellä oli 664 000 asukasta. Calvados on yksi Ranskan alkuperäisistä, vuonna 1790 perustetuista departementeista. Se tunnetaan joskus ”Normandian Sveitsinä”, sillä alueelle ovat tyypillisiä suuret korkeuserot, jylhät mäet ja rotkot. Departementin pääkaupunki on Caen. Normandian maihinnousun ensimmäinen vaihe operaatio Neptunus suoritettiin pääasiassa Calvadosiin kuuluviin rannikkokuntiin, mutta myös selustaan päin pääasiassa brittiläisin ja kanadalaisin maahanlaskujoukoin yhdysvaltalaisten laskeuduttua maahan lännempänä Cherbourgin ja niemimaan valtaamiseksi. == Nähtävyyksiä == * Siideritie (Route du Cidre) * Juustojen tie (Route de Fromages) * Bayeux seinävaatteineen == Katso myös == * Luettelo Calvadosin kunnista * Calvados (omenabrandy) == Lähteet == *
Achelóos

Achelóos (, myös Aspropótamos, Ασπροπόταμος), antiikin Akheloos (), on joki, joka virtaa Epeiroksessa ja läntisessä Keski-Kreikassa. Se on Kreikan toiseksi pisin joki ja sen pituus on 220 kilometriä. Joki saa alkunsa pohjoiseen Píndosvuoristoon kuuluvalta Lákmosvuorelta 2 300 metrin korkeudesta. Se toimii ensin Epeiroksen ja Thessalian rajajokena, sitten Länsi-Kreikan ja Keski- Kreikan rajajokena. Lopun matkasta se virtaa Länsi-Kreikan alueella ja laskee Joonianmereen Mesolóngin kunnassa. Antiikin aikana joki samaistettiin joenjumala Akhelookseen. Joki toimi Aitolian ja Akarnanian välisenä rajajokena. Nykyisin joki on padottu sähköntuotannon tarpeisiin. Patoja on kolme, Kremastá Sykiáksessa, Kastrákissa ja Strátoksessa. Ne muodostavat Kremastán, Kastrákin ja Strátoksen tekojärvet. Neljäs pato on rakenteilla. Patoja on syytetty Evrytanían alueen tulvimisesta ja eroosiosta. Argithéan kunnan osa Achelóoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä joesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Acheloos River Diversion Project, Greece. Joen patohanke. * Luokka:Aitolia-Akarnania Luokka:Epeiros Luokka:Kreikan joet
Níkos Kazantzákis

Níkos Kazantzákis (, suomeksi etunimestä käytössä myös muoto Níko; 18. helmikuuta 1883 Iraklion, Kreeta, Kreikka – 26. lokakuuta 1957 Freiburg, Länsi-Saksa) oli kreikkalainen kirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija ja filosofi. == Elämä ja ura == Kazantzákis valmistui oikeustieteen tohtoriksi 1906 Ateenassa, mutta jo ennen sitä hän oli luonut uraa kirjailijana ja filosofina. Hän oli myös poliittinen aktiivi, jonka kiinnostus oli aluksi kohdistunut kreikan kansankielen eli dimotikín saamiseen virallisen kielen asemaan. Hänen pääteoksenaan pidetään vuonna 1938 ilmestynyttä Odýsseia (Οδύσσεια) -runoteosta. Romaanit saavuttivat kuitenkin suuremman kansansuosion. Niissä yhdistyvät ihmistutkiskelu, mystiikka, kristillisyys ja raju aistillisuus. Kazantzákisin kuuluisin teos on romaani Kerro minulle, Zorbas (1946), josta Michális Kakogiánnis teki samannimisen elokuvasovituksen vuonna 1964. Muita tunnettuja romaaneja ovat Vapaus tai kuolema (1950) ja Viimeinen kiusaus (1951), jonka pohjalta Martin Scorsese ohjasi elokuvan Kristuksen viimeinen kiusaus vuonna 1988. Kazantzákisin mukaan on nimetty Iraklionin kansainvälinen lentoasema sekä Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta. Kazantzákisin isän kotikylässä Myrtiássa toimii Níkos Kazantzákis -museo. == Suomennettuja teoksia == * Askeesi (Ασκητική, Askitikí) * Ikuinen vaellus (Ο Χριστός Ξανασταυρώνεται, O Christós Xanastavrónetai) * * * Tilinteko El Grecolle (Αναφορά στον Γκρέκο, Anaforá ston Gkréko) * * * == Lähteet == Luokka:Kreikkalaiset kirjailijat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Patrick M’Boma

Henri Patrick M’Boma Dem (s. 15. marraskuuta 1970 Douala, Kamerun) on kamerunilainen entinen jalkapallohyökkääjä ja olympiavoittaja. Hän on vielä vuonna 2019 kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä Kamerunin maajoukkueessa. M’Boman kansainvälinen ura alkoi vuonna 1993. Hän edusti urallaan Châteaurouxia, Paris Saint-Germainia, FC Metzia, Gamba Osakaa, Cagliaria, Parmaa, Sunderlandia, Al-Ittihadia, Tokyo Verdy 1969:ää ja Vissel Kobea. M’Boma päätti uransa 16. toukokuuta 2005. M’Boma teki Kamerunin maajoukkueessa 33 maalia 55 ottelussa. Hän oli mukana vuosien 1998 ja 2002 MM- kilpailuissa. Ensin mainitussa hän teki maalin Chileä vastaan ja jälkimmäisessä Irlantia vastaan. Hän oli voittamassa olympiakultaa Sydneyssä 2000. Samaten hän pelasi joukkueessa Kamerunin voittaessa Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002. Vuonna 2000 hänet valittiin Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Kamerunilaiset olympiavoittajat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luonnotar

Luonnottaret (myös luonnokkaat) ovat kalevalaisen kansanrunouden tuntemia taruolentoja ja mahdollisesti henkiolentoja. Ne muistuttavat paljon kreikkalaisen taruston Nymfejä, mutta luonnottarilla ei ole mitään erityistä tehtävää, vaan ne näyttäytyvät milloin missäkin toimissa. Myös tiedot luonnotarten ulkonäöstä ja luonteesta vaihtelevat. Pohjois-Karjalassa Ilomantsin ja Kiteen seuduilla Luonnottaren on laulettu olleen lihava akka, joka synnyttää tauteja ja vaivoja, kuten Loveatar. Toisaalta luonnottaret yhdistetään usein kapeisiin, jotka ovat taivaallisia henkiolentoja. Kesälahdella muistiinmerkityissä runoissa Luonnotar on hyvä ja korea kave- eukko, joka kutoo kultaista kangasta. Eräissä kiteeläisissä runoissa luonnotarten kerrotaan kutoneen nuotan tulikipunan kalastusta varten. Luonnottaret luovat raudan valuttamalla sen nisistään. Luonnottaret kieltävät joskus pahoja tai tyhmiä tekoja. Luonnottaret kieltävät muun muassa lappalaista (kalevalassa Joukahainen) ampumasta Väinämöistä ja Lemminkäistä lähtemästä Päivölän pitoihin. Toisinaan taas ne itse voivat olla pahoja ja ilkeitä kuten vaikkapa hattara, kave ja ajattara. == Katso myös == * Raudan synty Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot es:Luonnotar
Termiset vuodenajat

Termiset vuodenajat on meteorologiassa käytetty tapa määritellä vuodenajat lämpötilojen mukaan. Vuodenaika vaihtuu, kun vuorokauden keskilämpötila pysyväisluonteisesti ylittää sovitun raja-arvon: yksittäistä kylmää päivää ei lasketa talveksi. Joskus vuodenajan vaihtuminen voidaan todeta vasta jälkeenpäin. Muun muassa Suomen etelärannikolla etenkin talvisin vuodenaikojen vaihtumisen määritteleminen on toisinaan hankalaa sillä sää voi vaihdella rajustikin syksyn ja talven välillä jopa helmikuun puolelle. Joskus terminen talvi ei tule ollenkaan Suomen etälärannikolle; esim. 2020 syksy vaihtui kevääksi, ja niiden vaihtumisen päätteleminen on erittäin hankala ja epäselvä. Vuodenaikojen järkevä määrä riippuu alueen ilmastosta: esimerkiksi Suomessa on käytössä neljä termistä vuodenaikaa (talvi, kevät, kesä ja syksy), Puolassa kuusi (edellä mainittujen lisäksi alkukevät ja alkutalvi). Ruotsissa on samat lämpötilarajat, mutta jokaiselle vaihtumiselle on määritelty rajat, kuinka pitkään on "pysyvästi" (kevät tulee, kun lämpötila on ainakin 7 päivää nollan ja 10 asteen välillä, ja kesän tuloon tarvitaan 5 peräkkäistä päivää yli 10 asteen keskilämpötilassa).SMHI == Termiset vuodenajat Suomessa == *Terminen kesä: Vuorokauden keskilämpötila pysyy +10 asteen yläpuolella. Kestää etelässä noin 4 kuukautta, Pohjois-Lapissa vain kaksi. *Terminen syksy: Vuorokauden keskilämpötila pysyy +10 ja 0 asteen välillä. Kestää keskimäärin 2–2,5 kuukautta. *Terminen talvi: Vuorokauden keskilämpötila pysyy 0 asteen alapuolella. Kestää pohjoisimmassa Lapissa yli puoli vuotta, etelässä alle neljä kuukautta. *Terminen kevät: Vuorokauden keskilämpötila pysyy 0 ja +10 asteen välillä. Kestää keskimäärin 1,5–2 kuukautta. == Katso myös == *Suomen ilmasto == Lähteet == Luokka:Ilmasto
René Barrientos

René Barrientos Ortuño (30. toukokuuta 1919 Tarata – 27. huhtikuuta 1969 Arque) oli Bolivian presidentti sotilasdiktatuurin aikaan 1964–1965 ja 1966–1969. Barrientos otti osaa 1952 Bolivian kansalliseen vallankumoukseen, joka toi valtaan Movimiento Nacionalista Revolucionarion. Vuonna 1957 Barrientos nimitettiin maan ilmavoimien komentajaksi. Vuonna 1964 MNR:n valta alkoi murentua, mutta Víctor Paz Estenssoro valittiin vielä uudelleen presidentiksi, Barrientos varapresidenttinään. Elokuussa 1964 Barrientos yhdessä armeijan komentaja Alfredo Ovandon kanssa kaatoi Pazin ja nimitti itsensä juntan toiseksi puheenjohtajaksi Ovandon kanssa. Barrientos Ortuño oli aluksi suosittu karismansa ansiosta. Hän tuki ammattijärjestöjä, kirkkoa ja oli kiivas antikommunisti. Hän jätti juntan 1966, asettui presidenttiehdokkaaksi ja voitti 3. heinäkuuta 1966 pidetyt vaalit helposti siviilipoliitikkojen ollessa maanpaossa. Hänen ehkä älykkäin temppunsa oli pilkkoa suurmaatilat pieniksi parin hehtaarin tiloiksi, jotka jaettiin ilmaiseksi köyhille intiaanitalonpojille. Näin heistä tehtiin maanomistajia - jotka kaikkein viimeksi halusivat kommunistien kollektivisointia: se olisi ollut vanhaa maaorjuutta uudella nimellä! Sillä ei tuntunut olleen merkitystä, että tilojen elinkelpoisuus oli heikko ja viljelijät elivät kädestä suuhun; kuitenkin he ilmiantoivat kuubalaiset Che Guevaran sissit aina heitä tavatessaan, ja ylväin puhein alkanut vallankumous muuttui pelkäksi maantierosvoukseksi. Barrientos esitti itsensä kristinuskon puolustajana ja valitsi varapresidentikseen kristillisdemokraatti Luis Adolfo Siles Salinasin. Kristinuskon korostaminen oli osa kampanjaa vasemmistolaisuutta vastaan. Barrientos oli Yhdysvaltain-mielinen ja vastusti järjestäytynyttä työvoimaa. Hän otti sotilasapua Yhdysvalloista Alliance for Progress -ohjelman puitteissa vastustamaan mahdollisia kommunistikapinallisia. Hän leikkasi kaivosmiesten palkkoja ja pani toimeen verilöylyn Catavin Siglo XX -kaivoksella San Juanin (Johannes Kastaja) päivänä 24. kesäkuuta 1967. Che Guevaran johtamat sissit aloittivat sodan maan hallitusta vastaan. Guevara saatiin kiinni lokakuussa 1967 ja teloitettiin. Barrientosin sisäministeri ja luotettu Antonio Arguedas Mendieta katosi Che Guevaran päiväkirjan kanssa, joka julkaistiin pian eri puolilla maailmaa. Hän syytti myös Barrientosia CIA:n palkkalistoilla olemisesta. Barrientos kuoli helikopteriturmassa lähellä Arquen kylää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto – Bolivian sotilasjuntan johtaja Rene Barrientos haastattelussa (1964) Luokka:Bolivian presidentit Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Alfredo Ovando

Alfredo Ovando Candía (6. huhtikuuta 1918 – 24. tammikuuta 1982) oli bolivialainen kenraali ja diktaattori. Hän kaappasi vallan Víctor Paz Estenssorolta vuonna 1964, mikä aloitti kovaotteisten sotilashallitusten jakson. Ovando Candía ei kuitenkaan asettunut heti maan johtoon, vaan presidentiksi tuli suositumpi René Barrientos. Ovando Candía asettui maan johtoon 1969 Barrientosin kuoleman jälkeen, mutta Juan José Torres syrjäytti hänet seuraavana vuonna. Luokka:Bolivialaiset poliitikot Luokka:Bolivialaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Diktaattorit
Juan José Torres González

Juan José Torres González (5. maaliskuuta 1920 Sacaba, Bolivia – 2. kesäkuuta 1976 San Andrés de Giles, Argentiina) oli bolivialainen kenraali, joka toimi Bolivian presidenttinä ja sotilasdiktaattorina vuosina 1970–1971. Vaikka latinalaisen Amerikan sotilasjohtajat olivat usein oikeistolaisia, Torresin hallinto oli selvästi vasemmistolainen. Torres syntyi köyhään perheeseen, mutta kohosi kenraaliksi asti. Hänestä tuli sotilasdiktaattori Alfredo Ovandon apuri ja armeijan komentaja Ovandon noustua valtaan syyskuussa 1969. Presidentti Ovando pakeni 6. lokakuuta 1970 vasemmistolaisten kenraalien vallankaappausta ulkomaiseen lähetystöön. Vasemmistolaiset asettuivat Torresin taakse, josta tuli presidentti seuraavana päivänä. Torres pyrki luomaan sosialistisen valtion. Hän salli ammattiliitot ja kokosi vallankumouksellisen kongressin, kansankokouksen (Asamblea Popular), jossa myös liitot olivat edustettuina. Hän salli myös trotskilaisen ammattiyhdistysjohtaja Juan Lechínin palata Central Obrera Bolivianan johtoon. Torresilla oli mestitsijuuret ja häntä pidettiin kansan miehenä, mikä teki hänestä suositun. Torresin nationalistinen politiikka tosin huolestutti Yhdysvaltoja. Richard Nixonin hallinnolla saattoi olla osansa hänen valtakautensa päättymiseen. Eversti Hugo Banzer yritti kaapata vallan 10. tammikuuta 1971, mutta epäonnistui ja pääsi pakenemaan. Banzer aloitti 18. elokuuta kapinan Santa Cruzissa ja marssi seuraavana päivänä pääkaupunkiin La Paziin, jolloin Torres pakeni Argentiinaan. Luultavasti Argentiinassa valtaan nousseen Jorge Videlan hallitsemat kuolemanpartiot salamurhasivat Torresin Buenos Airesin lähellä kesäkuussa 1976. Torresin kuolema oli osa Operaatio Cóndoria.Los crímenes de la Operación Cóndor (tercera.cl) Oppositio syytti tästä Banzerin tiedustelupalvelua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Muistosivusto Luokka:Bolivian presidentit Luokka:Bolivialaiset kenraalit Luokka:Bolivialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Geert-Hinrich Ahrens

Geert-Hinrich Ahrens (s. 29. heinäkuuta 1934 Berliini) on saksalainen suurlähettiläs, joka on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailijoiden johtaja useissa ETYJin Itä-Euroopassa valvomissa valtiollisissa vaaleissa. ==Ahrensin tehtäviä== *ETYJin Tiranan toimiston päällikkö *Euroopan unionin puheenjohtajamaan erikoislähettiläs entisessä Jugoslavian tasavalta Makedoniassa 1999 *Saksan liittotasavallan suurlähettiläs Bogotasa 1996-1999 *Auswärtiges Amtin Aasian asioiden yksikön päällikkö Bonnissa 1996 *Geneven entisen Jugoslavian kansainvälisen konferenssin suurlähettiläs *Euroopan unionin Kroatian valvontalähestystön saksalaisten valvojien johtaja 1991 == Lähteet == Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Baburin

Sergei Nikolajevitš Baburin (, s. 31. tammikuuta 1959 Semipalatinsk, Kazahstanin SNT) on oikeustieteen tohtori Omskin yliopistosta, Venäjän valtakunnanduuman varapuhemies sekä duuman siviili-, rikos-, hallinto- ja prosessioikeuden komitean jäsen. Baburin syntyi Kazakstanissa ja kasvoi Siperiassa. Hän johtaa kansallis-isänmaallisen liiton ”Synnyinmaa” parlamenttiryhmää. Vuonna 2018 hän pyrki Venäjän presidentiksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Venäjän valtakunnanduuman sivu Luokka:Neuvostoliittolaiset kommunistit Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Valtioduuman jäsenet Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Rušailo

Vladimir Borisovitš Rušailo (, s. 28. heinäkuuta 1953 Tambov) on venäläinen poliitikko. Rušailo oli 1999–2001 Venäjän sisäministeri, 2001–2004 Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeri ja Itsenäisten valtioiden yhteisön sihteeristön puheenjohtaja 14. kesäkuuta 2004 – 5. lokakuuta 2007. Elokuusta 2008 hän on johtanut A. S. Gribojedovin mukaan nimettyä kansainvälisen oikeuden ja talouden instituuttia. Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäjän sisäministerit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itämurteet

Itämurteet ovat Suomen itäosissa puhuttavia suomen kielen murteita. Niitä ovat: * savolaismurteet * kaakkoismurteet Itämurteita, pääasiassa kaakkoismurteita, puhuttiin myös Luovutetun Karjalan etelä- ja keskiosassa, mutta alueluovutusten ja väestön evakuoinnin myötä näiden alueiden asukkaat hajaantuivat toisen maailmansodan jälkeen ympäri Suomea. Myös inkerinsuomalaisten puhumat murteet kuuluvat, osana kaakkoismurteita, suomen itämurteisiin. Länsimurteiden rinnalla itämurteet ovat toinen suomen kielen kahdesta päämurrealueesta. == Lähteet == Luokka:Suomen murteet
Cinnamon Girl

Cinnamon Girl on kanadalaisen rock-muusikon Neil Youngin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1969 albumilla Everybody Knows This Is Nowhere. Se julkaistiin seuraavana vuonna myös singlenä. Kappale tunnetaan alusta loppuun jatkuvasta riffistään. Kitarat kappaleessa on viritetty pudottaen ylin ja alin kieli D:ksi (DADGBD). Kirka on levyttänyt kappaleesta käännösversion nimellä ”Kanelipuun alla” vuonna 1972. Sen sanoitti Jarkko Laine. Myös yhdysvaltalainen Type O Negative on tehnyt kappaleesta oman sovituksen albumille October Rust. == Lähteet == Luokka:Neil Youngin kappaleet Luokka:Vuoden 1969 kappaleet
Anna Tanskalainen

Anna Tanskalainen () (12. joulukuuta 1574 – 2. maaliskuuta 1619) oli Englannin kuningas Jaakko I:n puoliso. Hän oli Tanskan kuninkaan Fredrik II:n tytär.Royal Collection Hänet naitettiin vuonna 1589 Skotlannin nuorelle kuninkaalle Jaakko VI:lle ja vihkiäiset pidettiin Oslossa. Anna tuotiin Skotlantiin ja kruunattiin kuningattareksi toukokuussa 1590.Encyclopedia Britannica 1911 Avioliiton alussa Jaakko ja Anna olivat läheisiä, mutta suhteet viilenivät ajan myötä. Anna oli kasvatettu luterilaiseksi mutta kääntyi katoliseksi pian Skotlantiin tultuaan. Aviomiehensä noustua myös Englannin valtaistuimelle Anna kruunattiin Englannin kuningattareksi 1603 Westminster Abbeyssä. Siihen mennessä kolme hänen lapsistaan oli jäänyt eloon; keskenmenoja ja kätkytkuolemia oli ollut useita. Heidän toisesta pojastaan tuli kuningas Kaarle I. Anna kuoli 44-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1574 syntyneet Luokka:Vuonna 1619 kuolleet
Banaadir

Banaadir on Somalian alue, jossa sijaitsee muun muassa koko maan pääkaupunki Mogadishu. Banaadirissa asuu jäseniä kaikista klaaneista; näistä hallitsevin on kuitenkin Hawiye. Alue sijaitsee Intian valtameren rannalla. Se on Somalian hallinnollisesta alueista pienin, sen pinta-ala on vain noin 370 neliökilometriä. Asukkaita on noin kaksi miljoonaa. Luokka:Somalian alueet
Minni Hiiri

Minni Hiiri () on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Disney-sarjakuvissa ja piirretyissä elokuvissa. Minni on Mikki Hiiren tyttöystävä. Minnin oikea etunimi on Minerva. Minnie (alkuperäinen nimi) on vain lempinimi. Minerva-nimi on paljastettu vuoden 1942 sanomalehtisarjakuvassa, mutta sen jälkeen sitä on mainittu vain harvoin. Mikin ja Minnin julkinen ensiesiintyminen oli elokuvassa Höyrylaiva Ville vuodelta 1928. Ajallisesti ensimmäisenä tuotettu elokuva, jossa Minnin hahmo esiintyi, oli Plane Crazy, mutta se pääsi laajaan levitykseen vasta vuonna 1929. Myöhemmin Minnin rooli on ollut sankarin tyttöystävä ja seikkailusarjakuvissa taas lähinnä pelastettavan osassa. Ilman Mikkiä Minni tosin esiintyi jo 1940-luvulla Pluto-koiran ja Figaro-kissan omissa lyhytpiirretyissä. Omia lyhytpiirrettyjään Minni sai vasta vuonna 1999 Akun tehdas -piirrossarjassa. Minnillä on myös kaksi vähemmän tunnettua veljentyttöä, Tytti ja Titti. Minni Hiiri sai 90-vuotispäivänsä kunniaksi tähden ja nimensä Hollywoodin Walk of Famelle 22. tammikuuta 2018. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Mikki Hiiri -sarjakuvan hahmot Luokka:Kuvitteelliset hiiret ja rotat de:Liste der Bewohner Entenhausens#Minni Maus
Wes Studi

Wesley ”Wes” Studi (s. 17. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän on syntyperältään cherokeeintiaani. Studi syntyi Nofire Hollow’ssa, Oklahomassa ja opiskeli reservaatissa. Ennen peruskoulua Studi puhui vain cherokeetä. Vuonna 1967 hänet kutsuttiin armeijan palvelukseen. Studi palveli Vietnamissa 18 kuukautta, minkä jälkeen hän meni opiskelemaan Tulsa Junior Collegeen. Studi tunnetaan parhaiten rooleistaan muun muassa elokuvissa Tanssii susien kanssa, Viimeinen mohikaani, The New World ja Hostiles, joissa hän esitti keskeisiä intiaanihahmoja. Näyttelijäntyönsä lisäksi Studi on kuvanveistäjä, kahden lastenkirjan tekijä sekä basisti paikallisessa yhtyeessä. == Filmografia == *Powwow Highway (1989) *Tanssii susien kanssa (1990) *Streets of Ladero (1990) *The Doors (1991) *Viimeinen mohikaani (1992) *Geronimo: An American Legend (1993) *Street Fighter (1994) *Lone Justice 2 (1995) *Heat – ajojahti (1995) *Lone Justice 3 (1996) *The Killing Jar (1997) *Deep Rising – uhka syvyyksistä (1998) *Seitsemän seinähullua sankaria (1999) *Wind River (2000) *Christmas in the Clouds (2001) *Road to Redemption (2001) *Teräskehä (2002) *Ice Planet (2003) *Miracle at Sage Creek (2005) *The New World (2005) *Seraphim Falls (2006) *Cosmic Radio (2007) *Comanche Moon (2008) *El camino (2008) *Older Than America (2008) *Three Priests (2008) *The Hunter’s Moon (2009) *The Only Good Indian (2008) *Call of the Wild (2009) *The Undying (2009) *21 and a Wake-Up (2009) *Avatar (2009) *Ink: A Tale of Captivity (2010) *Sugar (2011) *The Dome of Heaven (2011) *1320 (2011) *Being Flynn (2012) *Road to Paloma (2013) *Timberwolf (2014) *Into the Americas (2014) *Palominas (2014) *Hostiles (2017) == Aiheesta muualla == * *Studin viralliset sivut Luokka:Cherokeet Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanit Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenneth McArthur

Kennedy Kane ”Kenneth” McArthur (10. helmikuuta 1881 Dervock, Pohjois-Irlanti – 13. kesäkuuta 1960 Potchefstroom, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kestävyysjuoksija. McArthur oli nuoruudessaan lahjakas urheilija, mutta hän aloitti urheilu-uransa vasta sen jälkeen, kun oli muuttanut vuonna 1901 Etelä- Afrikkaan ja mennyt töihin 1906 Johannesburgin poliisiin. Pian tämän jälkeen hän voitti useita Transvaalin mestaruuksia eri juoksumatkoilla. Vuonna 1908 hän juoksi ensimmäisen maratoninsa. Vuoden 1912 olympialaisissa Tukholmassa McArthur ja Christian Gitsham juoksivat kärjessä. Kun Gitsham pysähtyi juomaan, McArthur jatkoi juoksemista ja repäisi samalla selvän eron takana tuleviin. Hän voitti lopulta olympiakultaa 57,2 sekunnin erolla Gitshamiin ajalla 2.36.54,8. Seuraavana vuonna McArthur loukkasi jalkansa onnettomuudessa ja joutui lopettamaan urheilu-uransa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Artikkeli McArthurista Ballymoney-sivustolla Luokka:Eteläafrikkalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Eteläafrikkalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Perusmäki

Perusmäki () on pientalovaltainen kaupunginosa Espoossa. Suurin osa alueen rakennuksista on valmistunut 1960-luvun jälkeen aktiivisimpien rakennuskausien ollessa 1960-, 2000-, 2010-luku ja meneillään oleva 2020-luku. Alueen kaikki asunnot olivat erillisiä pientaloja tai rivitaloja. Seudun asemakaavan tehtävänä on kehittää vanhaa omakotitaloaluetta tiivistämällä yhdyskuntarakennetta säilyttäen samalla nykyisen asuinalueen luonteen. Perusmäen alueella toimii vuonna 1971 perustettu Röylän ja Bodomin Seudun omakotiyhdistys ry. == Nimi == Perusmäen nimen taustalla on Neppersin tilaan kuulunut Grundbackan torppa. Ennen torppaa nimi on ollut maastonnimi, sillä Grundbacka Rå esiintyy asiakirjoissa vuonna 1700 ennen torpa perustamista. Nimellä on mahdollisesti viitattu maaperän laatuun. Suomenkielinen vastine Perusmäki kehitettiin 1960-luvulla. Kaupunginosan nimi siitä tuli vuonna 1982. == Historia == Perusmäen eteläpuolella kulkeva Kehä III rakentui vaiheittain vuosina 1963–1968. Väylä linjattiin kulkemaan Jorvaksesta Pitkäjärven pohjoispuolen kautta Vantaalle. == Väestö == === Väkiluvun kehitys === == Etäisyydet == * Helsingin keskustaan 25 kilometriä * Kalajärvelle noin 4 kilometriä * Leppävaaraan noin 15 kilometriä * Myyrmäkeen noin 12 kilometriä * Espoon keskukseen 14,6 kilometriä == Kulkuyhteydet == Perusmäen aluetta palvelee kolme bussilinjaa: • 239 Kalajärvi - Leppävaara • 349 Lepsämänjoki - Röylä • 583(K) Perusmäki - Aviapolis ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Röyläntupa / Röylän ja Bodomin seudun omakotiyhdistys Luokka:Espoon kaupunginosat Luokka:Pohjois-Espoo
Warrenin komissio

Warrenin komissio (virallinen nimi englanniksi President's Commission on the Assassination of President Kennedy) oli komissio, joka laati virallisen selvityksen Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn salamurhasta. Presidentti Lyndon B. Johnson nimitti komission 29. marraskuuta 1963, viikkoa murhan jälkeen. Komissio luovutti 888-sivuisen loppuraporttinsa Johnsonille 24. syyskuuta 1964, ja se julkaistiin kolme päivää tämän jälkeen. Marraskuussa 1964, kaksi kuukautta loppuraportin julkistamisen jälkeen, Warrenin komissio julkaisi 26 nidettä dokumentteja, sisältäen 552 todistajan lausunnot tai todistukset sekä yli 3100 asiakirjaa. == Jäsenet == *Earl Warren, Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja (puheenjohtaja) *Richard Russell, demokraatti senaattori Georgiasta *John Sherman Cooper, republikaani senaattori Kentuckystä *Hale Boggs, edustajainhuoneen demokraatti-puolueen puoluepiiskuri (Louisiana) *Gerald Ford, edustajainhuoneen vähemmistöpuolueen johtaja (republikaani) (Michigan) *Allen Dulles, entinen CIA:n pääjohtaja *John J. McCloy, Maailmanpankin entinen pääjohtaja == Loppuraportti == Komission loppuraportin mukaan Oswald toimi yksin ampuessaan kolme laukausta Dallasin koulukirjavaraston kuudennen kerroksen ikkunasta. Yksi laukauksista meni kokonaan ohi. Yksi läpäisi Kennedyn kaulan sekä hänen edessään istuneen kuvernööri John Connallyn rintakehän ja pysähtyi lopuksi Connallyn reiteen. Viimeinen osui Kennedyä päähän. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Warren Komission Raportti (Full Text) * Warren Komission Kuulustelut (Full Text) * Assassination Records Review Board link * House Select Committe on Assassinations link * Rockerfeller Committee link * Church Committee link * historic audio-video of the assassination Luokka:John F. Kennedyn salamurha Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Lyndon B. Johnsonin presidenttikausi Luokka:Komissiot
Aurinkokaupunki

Aurinkokaupunki (, ) on dominikaanifilosofi Tommaso Campanellan kirjoittama utopia. Se kirjoitettiin italiaksi vuonna 1602, hieman sen jälkeen kun Campanella oli vangittu harhaoppisuudesta ja kapinahengen lietsonnasta. Latinankielinen versio kirjoitettiin vuosina 1613–1614 ja julkaistiin Frankfurtissa vuonna 1623. Teos on yksi kirjallisuuden merkittävimmistä utopioista. Aurinkokaupunki esitetään dialogina Johanniittain ritarikunnan suurmestarin ja genovalaisen merikapteenin välillä. Sen esikuvana on toiminut Platonin Valtio sekä Timaioksessa oleva Atlantiksen kuvaus. Teos kuvaa teokraattisen yhteiskunnan, jossa tavarat, naiset ja lapset ovat yhteisomistuksessa. Teoksessa on selvästi vaikutteita Picatrixista, arabialaisesta maagisen kaupunkisuunnittelun oppaasta. Teoksen viimeisessä osassa Campanella profetoi, astrologiaan verhotuin kielikuvin, että Espanjan kuninkaiden kohtalona on olla osa jumalallista suunnitelmaa paavien kanssa liittoutuneena. Seurauksena on oikean uskon lopullinen voitto ja leviäminen koko maailmaan. Voidaan helposti ajatella, että Campanella ajatteli lähinnä Uuden maailman valloitusta, mutta profetia on tulkittava myös Campanellan aiemmin kirjoittaman Espanjan monarkia -teoksen valossa. Tässä teoksessa Campanella esitti visionsa yhdistyneestä, rauhallisesta maailmasta, jota johtaisi teokraattinen monarkia. == Kirjallisuutta == * Campanella, Tommaso: Aurinkokaupunki (La città del Sole, 1602), teoksessa == Aiheesta muualla == * Campanella, Tommaso: * Campanella, Tommaso: The City of the Sun Luokka:Kirjat filosofiasta
Primäärinen alkoholi

Primäärinen alkoholi on alkoholi, jossa hydroksyyliryhmä (-OH) on kiinnittynyt hiiliatomiin, josta lähtee sidos korkeintaan yhteen hiiliatomiin. Alkoholiryhmä on siis toisin sanottuna hiiliketjun päässä. Esimerkkejä primäärisistä alkoholeista ovat yleisimmät etanoli ja metanoli. Tiedosto:Methanol Lewis.svg|Metanoli Tiedosto:Ethanol-structure.svg|Etanoli Primääriset alkoholit hapettuvat aldehydeiksi ja aldehydit edelleen karboksyylihapoiksi. Etanoli voi hapettua etanaaliksi ja edelleen etaanihapoksi. Metanoli taas metanaaliksi ja edelleen metaanihapoksi. == Katso myös == *Sekundäärinen alkoholi == Lähteet == *Mooli Ke3, WSOY == Aiheesta muualla == Luokka:Alkoholit
Jukka Parkkinen

Jukka Sakari Parkkinen (s. 29. maaliskuuta 1948 Kuopio) on suomalainen kirjailija, joka aloitti uransa opiskelujensa ohessa (1969-1972) kesätoimittajana Savo-lehdessä. Kouluaikanaan hän toimitti kaikentyyppisiä lehtiä sekä teki pieniä kirjoituksia sanomalehdille. Hän on filosofian maisteri. Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1987.Kuka kukin on 2011, artikkeli Jukka Parkkinen Parkkinen on kirjoittanut kaikkea aina asiaproosasta runoihin, kuvakirjoihin, romaaneihin ja kolumneihin. Myös Jukka Parkkisen tytär Leena Parkkinen on kirjailija. Parkkinen on saanut useita kirjallisuuspalkintoja. Vuonna 1980 hän sai valtion kirjallisuuspalkinnon, 1987 Topelius-palkinnon, 1989 Savonia-palkinnon ja vuonna 2000 Anni Swan -mitalin. Vuonna 2007 Parkkinen sai ensimmäistä kertaa myönnetyn Anni Polva -palkinnon teoksestaan Karhukirjeitä kaamoksesta (2006). Vuonna 2008 hän sai lastenkirjallisuuden Kirjapöllö-palkinnon teoksestaan Korppi ja kumppanit (1978). Kaksi Parkkisen teosta on ollut myös Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: Onnenpoika ja pelienkeli (2000) ja Sananjalkoja metsäpolulla (2004). Jukka Parkkinen työskentelee yhä kirjailijana ja kirjoittamisen opettajana Turun yilopistossa. == Teoksia == * Korppi ja kumppanit (WSOY 1978) * Korppi ja korven veikot (WSOY 1979) * Korppi ja korpin poika (WSOY 1980) * Aavehevoset (WSOY 1983) * Korppi ja Pitkänen (WSOY 1985) * * Hipaisusta ei oteta (WSOY 1988) * Osakkeet nousussa, Osku (WSOY 1989) * Voittoa kotiin, Osku (WSOY 1989) * Suku on pahin, Osku (WSOY 1990) * Mustasilmäinen blondi (WSOY 1990) * Jäljet vedessä (WSOY 1991) * Rahunen Ruotsista (WSOY 1993) * Onni on Oskussa kiinni (WSOY 1994) * Sinun tähtesi, Allstar (WSOY 1994) * Suvi Kinoksen seitsemän enoa (WSOY 1995) * Vanhan kulttuurin kurssi (WSOY 1996) * Vaivautunut seikkailija (WSOY 1997) * Suvi Kinos ja puuttuva rengas (WSOY 1998) * Suvi Kinos ja elämän eväät (WSOY 1999) * Kalevi Korpin seikkailut (WSOY 1999) * Onnenpoika ja pelienkeli (WSOY 2000) * Viekas mies tuli taloon (WSOY 2001) * Kalle-Yrjänän kaksitoista yritystä (WSOY 2002) * * Suvi Kinos ja isoisän salattu elämä (WSOY 2006) * Ali Mustan matka Miklagårdiin (WSOY 2008) ===Karhukirjeitä-sarja (2002–2015)=== * * * * * * * ===Toimituksia yms.=== * * Tuomas Alatalo: Olen ja saan sanoa (WSOY 1999) * Yrjö Kokko - sadun ja luonnon runoilija (WSOY 2003) * == Kirjallisuutta == * Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 3. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jukka Parkkisen kotisivut * Jukka Parkkinen Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Anni Swan -mitalin saajat Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ignacy Hryniewiecki

Ignacy Hryniewiecki (; 1855 tai 1856 – 13. maaliskuuta 1881 Pietari) oli puolalainen vallankumouksellinen, joka murhasi Venäjän keisari Aleksanteri II:n. Hryniewiecki syntyi puolalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementissa, nykyisen Valko-Venäjän alueella. Seudulla oli toteutettu venäläistämispolitiikkaa, joka kielsi muun muassa puolan kielen käytön kouluissa, sanomalehdissä ja toimistoissa. Hryniewieckin perhe oli aatelistaustainen ja heillä oli pieni kartano Babruiskissa. Vuonna 1875 Hryniewiecki matkusti Pietariin, jossa hän opiskeli matematiikkaa paikallisessa tekniikan instituutissa. Pian Hryniewieckistä tuli Venäjän kansalainen, ja hän osallistui vallankumouksellisen Narodnaja voljan liikkeen kokouksiin. Moni liikkeen jäsen oli syntyjään muita kuin venäläisiä. Narodnaja voljan terroristit yrittivät murhata keisari Aleksanteri II:n seitsemän kertaa, onnistumatta. 13. maaliskuuta 1881 Hryniewiecki heitti pommin keisaria kohti Nevski prospektilla, lähellä Talvipalatsia. Aleksanteri haavoittui ja kuoli neljän tunnin kuluttua. Hryniewiecki kuoli räjähdyksessä. Isku Aleksanteria vastaan oli ehkä ensimmäinen itsemurhaisku. Narodnaja voljan muut jäsenet Nikolai Kibaltšitš, Sofja Perovskaja, Nikolai Rysakov, Timofei Mihailov ja Andrei Željabov tuomittiin kuolemaan, Gesja Gelfman karkotettiin Siperiaan. Murhapaikalle Aleksanteri II:n seuraaja Aleksanteri III määräsi rakennettavaksi niin sanotun Verikirkon. Luokka:Venäläiset murhaajat Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:1850-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Allen Dulles

Allen Welsh Dulles (7. huhtikuuta, 1893 – 29. tammikuuta, 1969) oli Yhdysvaltain tiedustelupalvelun CIA:n johtaja vuosina 1953–1961. Koulutukseltaan hän oli lakimies. Hänen veljensä John Foster Dulles toimi Yhdysvaltojen ulkoministerinä. Allen Dulles toimi toisen maailmansodan aikana Sveitsissä Valkoisen talon epävirallisena edustajana ja Yhdysvaltojen tiedustelupalvelun OSS :n agenttina. Vuoden 1943 alussa hän aloitti salaiset neuvottelut saksalaisten SS-johtajien ja sotilastiedustelun edustajien kanssa tavoitteenaan Hitlerin syrjäyttäminen, erillisrauha, Saksan pelastaminen tuholta ja Neuvostoliiton vastaisen rintaman luominen. Dulles toivoi lopettavansa länsirintaman sodan salaisen diplomatian avulla. Hän ei kuitenkaan saavuttanut presidentti Franklin D. Rooseveltin tukea tavoitteilleen. Dulles oli mukana toteuttamassa Iranin pääministerin Mohammed Mossadeqin syrjäyttämistä CIA:n vallankaappauksessa vuonna 1953. Presidentti John F. Kennedy erotti hänet tehtävästä mm. Sikojenlahti-operaation ja Fidel Castron salamurhahankkeiden epäonnistuttua. Dulles toimi jäsenenä Warrenin komissiossa, joka tutki presidentti John F. Kennedyn salamurhaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:CIA:n johtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet