Abrahamilainen uskonto

thumb|"Abrahamin syli" on Herrad Landsbergilaisen (1125–1195) maalaus. Abrahamin sylissä istuu joukko valittuja, jotka kutsuvat maalauksen katsojaa liittymään pelastettujen joukkoon. Kuvan reunoilla esiintyy symbolisina joen henkinä neljä Paratiisin jokea: Eufrat, Tigris, Pison ja Gihon (1.Moos.2:10-14). Abrahamilainen uskonto on varsinkin teologi Louis Massignonin (1883–1962) kehittämä ekumeeninen kielikuva, joka korostaa kolmen Lähi-idässä syntyneen yksijumalaisen kirjauskonnon eli juutalaisuuden, kristinuskon ja islamin yhteistä pohjaa ja samankaltaisuutta. Yleisemmin kuitenkin puhutaan "monoteistisista uskonnoista" tai "kirjan uskonnoista".Stroumsa, 2015 Massignonin vaikutus saattoi näkyä Vatikaanin toisessa konsiilissa, jonka julistus Nostra aetate (1965) sisälsi kädenojennuksen juutalaisuudelle ja islamille. Julistuksessa mainitaan nimeltä Abraham, kun käsiteltiin kristinuskon yhtäläisyyksiä islamin ja juutalaisuuden kanssa. Siinä ei kuitenkaan esiintynyt käsitettä "abrahamilainen uskonto". == Käsitteen arviointia == Massignon oli uskontojen välisen dialogin ja keskinäisen ymmärryksen puolustaja. Edward Said väitti teoksessaan Orientalismi, että Massignon rekonstruoi ja puolusti islamia suhteessa Eurooppaan, mutta muokkasi siitä samalla omien toiveidensa kaltaista versiota, jossa Muhammed jäi sivuun.Perrone, 2010; Said, 2011, s. 105, 250–252 On myös havaittu, että kolme uskontoa eivät itse pidä Abrahamia niitä yhdistävänä tekijänä. Kaikki kolme lukevat kyllä omaan joukkoonsa Abrahamin, mutta korostavat patriarkan kuuluvan vain itselleen. Abrahamiin vetoaminen on sekä kristinuskolle että islamille keino torjua sukulaisuus niitä edeltäviin uskontoihin sen sijaan, että se osoittaisi pyrkimystä ekumeniaan.”Choosing Abraham as a reference point allowed young Christianity to fall back on an authority which is older than Judaism [– –] The use of this fallback by the new movement is not only obvious from the parallels to Paul, but also from the perspective of Arabic tradition”. Ohlig 2013, s. 276.Reynolds 2010, s. 81 "By claiming Abraham, Christian authorities are thereby asserting that Christianity, far from being a perverse innovation of Judaism, is an ancient and primary religion." === Kristinuskon suhde Abrahamiin === Kristinuskossa vetoaminen Abrahamiin oli keino tehdä eroa juutalaisuuteen. Roomalaiskirjeessä apostoli Paavali kirjoitti: "Ei Jumala sen vuoksi luvannut Abrahamille ja hänen jälkeläisilleen koko maailmaa perinnöksi, että Abraham noudatti lakia, vaan siksi, että Abraham katsottiin vanhurskaaksi, kun hän uskoi." (Room. 4:13). K-H. Ohligin mukaan Paavali näin perusteli Abrahamin avulla kristittyjen oikeutta sivuuttaa juutalaisen lain vaatimukset. Juutalaisten noudattama laki annettiin Moosekselle, mutta Jumalan armo kohdistui jo Abramiin, vaikka tämä ei lakia tuntenutkaan. Juutalainen laki ei siten ollut kristityillekään tarpeen Jumalan armon saamiseksi.Ohlig, 2013, 276 === Islamin suhde Abrahamiin === Islamin kuva Abrahamista poikkeaa osittain Vanhan Testamentin kirjoituksista. Islamilainen perimätieto kertoo, että Abraham asui Arabian niemimaalla ja rakensi uudelleen Kaaban temppelin vedenpaisumuksen jälkeen. Tieto siitä, että Abraham yhdessä poikansa Ismaelin kanssa laski temppelin perustan, löytyy Koraanista (2:124–127).Hämeen-Antila, 2004, s. 133 Islamilaisen perimätiedon mukaan Abraham myös oli aikeissa uhrata poikansa Ismaelin eikä Iisakia, kuten Vanha Testamentti kertoo.Sookhdeo, 2013, s. 200 Tapauksen muistoksi muslimit viettävät suurta vuosittaista juhlapäivää id al- adha. Kun apostoli Paavali vetosi juutalaisuuden ohi suoraan Abrahamiin kristittyjen esikuvana, Koraani toimii vastaavalla tavalla. Abraham on ainoastaan oikein uskovien patriarkka: ”Ei Abraham ollut juutalainen eikä kristitty, vaan hän oli alistuva hanif” (Koraani 3: 67). == Katso myös == * Abraham *Abrahamin syli *Abraham islaminuskossa == Lähteet == * * * * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *