EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pralletriini

Pralletriini on pyretroideihin kuuluva hyönteismyrkky, jota käytetään tavallisimmin hyttysten torjuntaan. Pralletriinin kemiallinen kaava on C19H24O3, ja CAS-numero 23031-36-9. Pralletriini on keltaisen ja ruskean sävyistä ainetta, joka on huoneenlämmössä nestemäistä. Sillä on tunnistettava, heikko tuoksu. Pralletriini liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin sekä veteen. Paralletriinin toiminta perustuu sen vaikutukseen hermoston natriumkanavissa (ionikanavat). Muiden pyretroidien tavoin se estää hermosignaalien välittymisen ja tappaa hermosoluja. Se aiheuttaa muun muassa kouristelua, halvaantumisen ja lopulta johtaa hyönteisen kuolemaan. == Vaikutukset ihmisiin ja ympäristöön == Maailman terveysjärjestön vuonna 2004 julkaiseman raportin mukaan pralletriini on nisäkkäille vain heikosti myrkyllistä, eikä sen karsinogeenisuudesta ole todisteita. Se on kuitenkin raportin mukaan erittäin myrkyllistä mehiläisille ja kaloille. Ihmisille pralletriini on haitallista nieltynä ja myrkyllistä hengitettynä, mutta hengenvaarallista vain suurissa annoksissa ja nieltynä. Myrkytysoireet pralletriinistä ovat kuitenkin ihmisillä hyvin harvinaisia. Vesistöjen eliöille pralletriini on hyvin myrkyllistä, ja aiheuttaa vesistöön päästyään vesieliöille pitkäaikaista haittaa. Sen käyttöä ei suositella luonnonvesien tai esimerkiksi herkkien kosteikkoekosysteemien lähettyvillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Prallethrin (englanniksi) * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Prallethrin (englanniksi) Luokka:Hyönteistorjunta- aineet
Vargsundet

Vargsundet on järvi Ahvenanmaan keskiosassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Maarianhaminasta on kymmenen kilometriä pohjoisluoteeseen.Vargsundet. Järviwiki. Viitattu 9.6.2021.Vargsundet, vakavesi, Hammarland == Maantiede == Vargsundet sijaitsee kolmen kunnan alueella. Järven länsiosa kuuluu Hammarlandiin, koillisosa Finströmiin ja kaakkoisosa Jomalaan. Kuntien rajat kohtaavat järven keskiosassa. Vargsundet on pitkä ja kapea, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on lähes neljä kilometriä. Lisäksi järveen kuuluu pääaltaasta kaakkoon työntyvä kilometrin mittainen, salmimainen lahti. Vargsundetin leveimmät kohdat ovat noin 400 metriä, kapein kohta puolestaan on noin 40 metriä leveä Trångsund altaan keskivaiheilla. Vargsundetin eteläosassa sijaitsee noin 65 aarin laajuinen Ängsholm, jonka lähellä on kolme pienempää saarta. Vargsundetia reunustaa sekä pelto- että metsämaa. Itäranta Västerbergenin kohdalla on jyrkkä. Vargsundetiin virtaa useita laskuojia. Vargsundetin keskiosasta työntyy luoteeseen pieni vesialue, jonka pohjoiskolkasta alkaa noin kilometrin mittainen Ådran, jota pitkin Vargsundet laskee Bodafjärden-nimiseen merenlahteen. Vargsundet (82.A37.1.001) kuuluu vesistöalueeseen 82.037A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueeseen 82.037A kuuluu Vargsundetin ohella Bjärströms träsk ja Brinkträsk.Ahvenanmaalla (82.037A). Järviwiki. Viitattu 9.6.2021. Vargsundet on laajin Hammarlandin kahdestatoista järvestä. Toiseksi laajin on Långträsk. Ahvenanmaan 160:stä järveksi luokitellusta vakavedestä Vargsundet on neljänneksi laajin ennen Inre fjärdeniä. == Lähteet == Luokka:Finströmin järvet Luokka:Hammarlandin järvet Luokka:Jomalan järvet
Herttoniemen kirjasto

Herttoniemen kirjasto on Helsingin Herttoniemen kaupunginosan Herttoniemen yritysalueen osa-alueella, Kauppakeskus Hertsissä sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Herttoniemen kirjasto on perustettu vuonna 1930. Keväällä 2020 kirjasto muutti uusiin toimitiloihin kauppakeskus Hertsin toiseen kerrokseen, Herttoniemen metroasemalta Itäväylän yli johtavan kävelysillan kaakkoispäädyn luokse. Kirjaston avajaisia siirrettiin parilla kuukaudella koronavirustilanteen vuoksi. Tätä aiemmin Herttoniemen kirjasto on sijainnut muun muassa Siilitiellä ja Kettutiellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Herttoniemi Luokka:Helsingin kaupunginkirjasto
Näin unta elämästä

Näin unta elämästä on Jukka Kärkkäisen ja Sini Liimataisen ohjaama suomalais- saksalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty yhteiskunnallinen dokumenttielokuva vuodelta 2014. Elokuvan teemana on itsemurha. Elokuvassa haastatellaan kuutta ihmistä, jotka ovat joko itse yrittäneet itsemurhaa tai joiden läheinen on tehnyt itsemurhan. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti vuonna 2014 Saksassa, Lyypekissä järjestettävillä Nordische Filmtage Lübeck -elokuvajuhlilla parhaan dokumenttielokuvan palkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Ebbe Linde

Ebbe Linde (27. syyskuuta 1897 Krokek, Ruotsi – 13. marraskuuta 1991) oli ruotsalainen runoilija ja kääntäjä, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Hän toimi 1926–1948 sähkökemian opettajana ja kirjoitti Dagens Nyheteriin teatterikritiikkiä. Linde oli modernistisen runouden uranuurtaja Ruotsissa jo 1924 ilmestyneellä kokoelmallaan Bräsch, mutta varsinkin Dikter III osoittaa hänet modernistiksi. Hän kirjoitti myös kokeellisia näytelmiä, antiromaanin Dagsbokålder ja romaanin. ==Suomennetut runot== Teoksessa Viesti mereen: antologia Ruotsin uutta runoutta (WSOY 1946) on kaksi Linden runoa suomeksi.Ebbe Linde, Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 17.5.2021, viitattu 15.6.2021 * Kadonnut sävel, suom. Otto Varhia * Nuoruus, suom. Viljo Kajava ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Nina Rinkinen

Nina Rinkinen on Teatteri Tuikkeen toinen perustajajäsen. Hän on ollut kehittämässä Teatteri Tuikkeelle omaleimaista teatterin tyyliä johon kuuluu muun muassa muiden aistien kun näön varaan tehdyt aistiteatteriproduktiot. Rinkinen valmistui teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta vuonna 2006, ja on toiminut Tuikkeessa ohjaajana, näyttelijänä, dramaturgina, teatteriopettajana ja teatterinjohtajana. Hän on ollut kehittämässä Teatteri Tuikkeen omaleimasta tyyliä johon kuuluvat sokko- ja aistiteatteri, fyysinen teatteri, sanaton teatteri ja naamioteatteri. Pieni tulitikkutyttö (2011) oli ensimmäinen sokkoteatteriproduktio joka Suomessa on esitetty. Rinkinen on käsikirjoittanut yhdessä Aarne Lindenin kanssa kauhua edustavan Viimeinen vuoro (2014) joka on kuuloon perustuva produktio aikuisille. Rinkinen on osallistunut useisiin teatterifestivaaleihin, ja saanut palkintoja muun muassa Iikka-palkinnon kauhukulttuurin edistämisestä vuonna 2014 ja seuraavana vuonna hän sai ensimmäisen palkinnon Science Show international cupissa Tallinnassa, Virossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Sanna Warsell

Sanna Warsell on valmistunut Turun Taideakatemiasta sirkustaiteilijaksi ja sirkusohjaajaksi. Hän on myös opiskellut Teatterikorkeakoulussa fyysistäteatteria ja klovneriaa. Hän on toinen Teatteri Tuikkeen perustajista, ja on erikoistunut teatterin ja sirkuksen yhdistämiseen. Warsell asui 90-luvun puolivälissä New Yorkissa työskennellessään siellä au pairina ja päätyi siellä Off Broadwaylle tekemään sekalaisia töitä. Suomeen palattuaan hän haki Teatterikorkeakouluun mutta ei päässyt sinne ja haki sen jälkeen Lahden sirkuskouluun koska oli aiemmin harrastanut telinevoimistelua. Sieltä hän siirtyi opiskelemaan Turun ammattikorkeakoulun sirkuslinjalle, mistä valmistuttaan hän oli töissä norjalaisessa Cirkus KhaOomissa parin vuoden ajan. Ennen sirkusuraa hän on valmistunut myös leipuri-kodittoriksi. Warsell taitaa laajasti erilaisia sirkusesityksiä. Hän esittää muun muassa elävää patsasta, klovnia, kävelee puujaloilla, tulitanssii ja nielee tulta sekä antaa ilma-akrobatiaesityksiä trapetsilla, tanssitrapetsilla, kankaalla ja kangaslenkeissä. Warsell pyörittää myös Roihuvuoressa kerrostalon kivijalassa toimivaa kulttuurikahvila Roihuvuoren Rioa jossa pidetään elävän musiikin esityksiä, kirjallisia iltoja, taide-esityksiä ja -näyttelyitä sekä muita kulttuuritapahtumia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Marilyn Monroen palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo näyttelijä Marilyn Monroen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista. == Palkinnot, palkintoehdokkuudet ja muut kunniat == Vuosi Palkinto Kategoria Työ Tulos Lähde 1951 Golden Globe: Henrietta Paras nuori lippu­luukku­persoona 1952 Photo­play Vuoden 1952 nopeimmin nouseva tähti 1952 Look saavutus­palkinto Lupaavin vuoden 1952 nais­tulokas 1952 Photoplay Erikois­palkinto 1953 Photo­play Suosituin nais­tähti 1953 Playboy Kuukauden kullan­nuppu 1954 Golden Globe: Henrietta Suosituin nais­elo­kuva­näyttelijä 1954 Photoplay Paras nais­pää­osa Kuinka miljonääri naidaan 1954 Photoplay Paras nais­pää­osa Herrat pitävät vaaleaveriköistä 1956 Bafta Paras ulko­maalainen nais­näyttelijä Kesäleski 1957 Golden Globe Paras nais­pääosa komedia­elo­kuvassa Bussipysäkki 1958 Laurel Suosituin nais­tähti 1958 David di Donatello Paras roolisuoritus Prinssi ja revyytyttö 1958 Bafta Paras ulko­maalainen nais­näyttelijä Prinssi ja revyytyttö 1958 Laurel Paras komediallinen nais­pää­osa Prinssi ja revyytyttö 1959 Étoiles de cristal Paras ulko­maalainen nais­näyttelijä Prinssi ja revyytyttö 1959 Laurel Suosituin nais­tähti 1960 Golden Globe Paras nais­pää­osa komedia­elo­kuvassa Piukat paikat 1960 Laurel Paras komediallinen nais­pää­osa Piukat paikat 1960 Laurel Suosituin nais­tähti 1960 Tähti Hollywood Walk of Famelle Elo­kuva­ura 1961 Laurel Suosituin nais­tähti 1962 Golden Globe: Henrietta Suosituin nais­elo­kuva­näyttelijä 1962 Laurel Suosituin nais­tähti 1995 Tähti Palm Springs Walk of Starsille Elo­kuva­ura 1999 Yhdys­valtain elo­kuva­instituutin listaus 25 suurinta mies- ja nais­elo­kuva­tähteä, 6. sija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luettelot näyttelijöistä
Per Lasson

Per Christopher Lasson (s. 16. joulukuuta 1970 Lomma) on ruotsalainen näyttelijä. Lasson opiskeli näyttelijäksi Malmön teatterikorkeakoulussa vuosina 1995–99. Sitä ennen hän oli opiskellut draamaa, teatteria ja elokuvaa Lundin yliopistossa. Lasson on esiintynyt niin teatterissa, tv-sarjoissa kuin elokuvissa. Suuri yleisö tuntee hänet ennen kaikkea Jessen roolista sarjassa Ohuella langalla. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Marilyn Monroen diskografia

Tässä artikkelissa on luettelo elo­kuva­näyttelijä ja laulaja Marilyn Monroen levyttämistä ja elo­kuvissaan laulamista kappaleista. == Kappaleet == Vuosi Kappaleen nimi Elokuva / levy-yhtiö 1948 ”Every Baby Needs a Da-Da-Daddy” Ladies of the Chorus 1948 ”Anyone Can See I Love You” Ladies of the Chorus 1948 ”Ladies of the Chorus” Ladies of the Chorus 1950 ”Oh, What a Forward Young Man You Are” Sheriffin tytär 1953 ”Kiss” Niagara 1953 ”Two Little Girls from Little Rock” Herrat pitävät vaaleaveriköistä 1953 ”When Love Goes Wrong” Herrat pitävät vaaleaveriköistä 1953 ”Bye Bye Baby” Herrat pitävät vaaleaveriköistä 1953 ”Diamonds Are a Girl’s Best Friend” Herrat pitävät vaaleaveriköistä 1953 ”She Acts Like A Woman Should” RCA 1953 ”You’d Be Surprised” RCA 1953 ”A Fine Romance” RCA 1953 ”Do It Again” RCA 1954 ”I’m Gonna File My Claim” Joki, jolta ei ole paluuta 1954 ”One Silver Dollar” Joki, jolta ei ole paluuta 1954 ”Down in the Meadow” Joki, jolta ei ole paluuta 1954 ”River of No Return” Joki, jolta ei ole paluuta 1954 ”Heat Wave” Rytmiä veressä 1954 ”Lazy” Rytmiä veressä 1954 ”After You Get What You Want” Rytmiä veressä 1954 ”A Man Chases a Girl” Rytmiä veressä 1956 ”That Old Black Magic” Bussipysäkki 1957 ”I Found a Dream” Prinssi ja revyytyttö 1959 ”Runnin’ Wild” Piukat paikat 1959 ”I Wanna Be Loved By You” Piukat paikat 1959 ”I’m Through With Love” Piukat paikat 1959 ”Some Like It Hot” Piukat paikat 1960 ”My Heart Belongs to Daddy” Lemmenloukku 1960 ”Specialization” Lemmenloukku 1960 ”Let’s Make Love” Lemmenloukku 1960 ”Incurably Romantic” Lemmenloukku 1962 ”Happy Birthday, Mr. President” == Aiheesta muualla == * * Marilyn Monroe AllMusicissa Luokka:Diskografiat
Kasvisryhmä

Kasvisryhmä on vuodesta 2008 toiminut monitaiteellinen ympäristötaidetta tekevien ammattitaiteilijoiden ryhmä. Ryhmä on järjestänyt pääosin ympäristötaidenäyttelyitä kasvitieteellisiin puutarhoihin. Ne ovat teoksien käsitteellinen ja vuorovaikkutteinen ympäristö. Näyttelyitä on ollut 2008 ja 2009 Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Kaisaniemessä, Tallinnan Kasvitieteellisessä puutarhassa vuosina 2009 ja 2011, samanaikaisesti Tarton yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa ja Helsingin Talvipuutarhassa 2014 ja 2019 Latvian yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Riiassa. Vuosina 2020 ja 2021 Kasvisryhmä on osallistunut näyttelyillään Taiteen kotitaloon Keravalla. Taiteen aloista edustettuna näyttelyissä ovat olleet: grafiikka, installaatio, keramiikka-, kollaasi-, kuvanveisto-, performanssi-, piirustus-, tekstiili-, valokuva-, video- ja äänitaide. Vapaan ryhmän kokoonpano on vaihdellut näyttelyittäin: Ryhmää on usein täydennetty vierailevilla koti- tai ulkomaisilla taiteilijoilla. Mukana ovat olleet: Riikka Aresalo, Catharina Kajander, Pira Cousin, Marja Hakala, Ismo Heinonen, Maria Hopia, Olli Hopia, Miia Kallio, Sunna Kangas, Kaarina Kellomäki, Johanna Kellomäki, Erja Laakkonen, Agita Marackovska ja Andris Marackovskis, Anu Miettinen, Leena Mäkipatola, Anu Nirkko, Kaija Poijula, Inita Reimandova, Mare Saare, Otto Santala, Līga Skarina, Ivanda Spulle- Meiere, Jenni Tieaho, Robin de Wan ja Helle Videvik. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät Luokka:Suomalaiset ympäristötaiteilijat
Maharaj Krishon Kaushik

Maharaj Krishon Kaushik (2. toukokuuta 1955 New Delhi – 8. toukokuuta 2021 New Delhi) oli intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka toimi myöhemmin maahockeyvalmentajana. Kaushik voitti Intian miesten maajoukkueessa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän teki olympiaturnauksessa kolme maalia. Valmentajana Kaushik valmensi sekä Intian miesten että naisten maajoukkueita. Kaushik kuoli pandemiana riehuneeseen COVID-19-tautiin kolmen viikon sairastamisen jälkeen 66-vuotiaana 8. toukokuuta 2021. Hänen vaimonsa sairasti taudin ja oli kotiutunut sairaalasta päiviä aikaisemmin. Myös toinen Moskovan- kultajoukkueen jäsen Ravinder Pal Singh kuoli samana päivänä Kaushikin kanssa samaan tautiin.Olympediahttps://indianexpress.com/article/sports/hockey/hockey-loses- two-shining-lights-in-one-day-mk-kaushik-and-ravindra-pal- singh-7307488/https://www.espn.com/field-hockey/story/_/id/31410191/former- india-hockey-players-mk-kaushik-ravinder-pal-singh-die-due-covid-19 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset maahockeypelaajat Luokka:Maahockeyvalmentajat Luokka:Intialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Ravinder Pal Singh

Ravinder Pal Singh (6. syyskuuta 1960 Sitapur – 8. toukokuuta 2021 Lucknow) oli intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Singh voitti Intian miesten maajoukkueessa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän kuului Intian kokoonpanoon myös Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, missä maa sijoittui viidenneksi. Singh kuoli pandemiana riehuneen COVID-19-taudin välittömässä jälkitilassa 60-vuotiaana 8. toukokuuta 2021. Myös toinen Moskovan- olympiakultajoukkueen jäsen Maharaj Krishon Kaushik kuoli samana päivänä Singhin kanssa samaan tautiin.Olympediahttps://www.indiatoday.in/sports/hockey/story/moscow-olympic- gold-medallist-hockey-player-ravinder-pal-singh-succumbs-to- covid-19-1800175-2021-05-08https://indianexpress.com/article/sports/hockey/hockey- loses-two-shining-lights-in-one-day-mk-kaushik-and-ravindra-pal- singh-7307488/https://www.espn.com/field-hockey/story/_/id/31410191/former- india-hockey-players-mk-kaushik-ravinder-pal-singh-die-due-covid-19 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset maahockeypelaajat Luokka:Intialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Marilyn Monroen filmografia

Tämä on Marilyn Monroen filmografia. pienoiskuva|Marilyn Monroe and ja Cary Grant elokuvassa Rakas, minä nuorrun (1952). Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huomioita 1947 Ihannesihteeri The Shocking Miss Pilgrim puhelinoperaattori kreditoimaton 1947 Dangerous Years Dangerous Years tarjoilija Evie 1948 Kuin luotu minulle You Were Meant for Me avustaja kreditoimaton 1948 Scudda Hoo! Scudda Hay! Scudda Hoo! Scudda Hay! Betty kreditoimaton 1948 Ukkospilvi Green Grass of Wyoming toritanssija kreditoimaton 1948 Ladies of the Chorus Ladies of the Chorus Peggy Martin 1949 Sardiinimysteerio Love Happy Grunionin asiakas 1950 Asfalttiviidakko The Asphalt Jungle Angela Phinlay 1950 Sheriffin tytär A Ticket to Tomahawk revyytyttö Clara kreditoimaton 1950 Viimeinen erä Right Cross Dusky Le Doux kreditoimaton 1950 Kerskuri The Fireball Polly 1950 Kaikki Eevasta All About Eve neiti Claudia Caswell 1951 Home Town Story Home Town Story Iris Martin 1951 Ikuinen valehtelija As Young as You Feel Harriet 1951 Casanova vuokralaisena Love Nest Roberta ”Bobbie” Stevens 1951 Haluan vaimoni takaisin Let’s Make It Legal Joyce Mannering 1952 Purkaus yössä Clash by Night Peggy 1952 Laittomasti naimisissa We’re Not Married! Annabel Jones Norris 1952 Draama hotellissa Don’t Bother to Knock Nell Forbes 1952 Neljä helmeä O. Henry’s Full House katutyttö (cameo-rooli) osassa ”The Cop and the Anthem” 1952 Rakas, minä nuorrun Monkey Business neiti Lois Laurel 1953 Niagara Niagara Rose Loomis 1953 Herrat pitävät vaaleaveriköistä Gentlemen Prefer Blondes Lorelei Lee 1953 Kuinka miljonääri naidaan How to Marry a Millionaire Pola Debevoise 1954 Joki, jolta ei ole paluuta River of No Return Kay Weston 1954 Rytmiä veressä There’s No Business Like Show Business Victoria Hoffman 1955 Kesäleski The Seven Year Itch tyttö 1956 Bussipysäkki Bus Stop Chérie 1957 Prinssi ja revyytyttö The Prince and the Showgirl Elsie Marina 1959 Piukat paikat Some Like It Hot Sugar Kane Kowalczyk 1960 Lemmenloukku Let’s Make Love Amanda Dell 1961 Sopeutumattomat The Misfits Roslyn Taber Keskeneräiset elokuvat Keskeneräiset elokuvat Keskeneräiset elokuvat Keskeneräiset elokuvat Keskeneräiset elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huomioita 1962 Something’s Got to Give Something’s Got to Give Ellen Wagstaff Arden Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Jakson nimi Rooli 1953 The Jack Benny Program The Jack Benny Program ”Honolulu Trip” oma itsensä 1955 Person to Person Person to Person ”Episode 2.32” oma itsensä Teatteri Teatteri Teatteri Teatteri Teatteri Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Esityspaikka 1952 Glamour Preferred lady Bonnie Towyn Bliss Hayden Theater, Los Angeles, Kalifornia 1955 Anna Christie Anna Christie Anna Christie Actors Studio, New York City, New York Luokka:Filmografiat
Diane Lanen filmografia

Tämä on Diane Lanen filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1979 Pienet sydämet (A Little Romance) Lauren King 1980 Rakkauden kosketus (Touched by Love) Karen 1981 Lännen tytöt (Cattle Annie and Little Britches) Jenny (Little Britches) 1982 Faijallako vitsit vähissä? (National Lampoon Goes to the Movies) Liza 1982 Kuutosjengi (Six Pack) Breezy 1983 Outsiders – kolmen jengi Cherry Valance 1983 Taistelu­kala Patty 1984 Streets of Fire – liekehtivät kadut Ellen Aim 1984 Cotton Club Vera Cicero 1987 Joku seuraa sinua (Lady Beware) Katya Yarno 1987 Big Town – elämä panoksena (The Big Town) Lorry Dane 1989 Vaarojen maa 1990 Tohtorin toiveet (Vital Signs) Gena Wyler 1992 Chaplin Paulette Goddard 1992 Ase kadoksissa (My New Gun) Debbie 1992 Viimeinen siirto (Knight Moves) Kathy Sheppard 1993 Intiaanikesä Beth 1995 Judge Dredd – tuomari Judge Hershey 1995 Villi-Bill (Wild Bill) Savannah Moore 1996 Jack Karen Powell 1997 Hukkaan heitettyä rakkautta (The Only Thrill) Katherine 1997 Murha valkoisessa talossa (Murder at 1600) Nina Chance 1998 Kuoleman leikki (Gunshy) Melissa 1999 Muutosten kesä (A Walk on the Moon) Pearl Kantrowitz 2000 Koirani Skip (My Dog Skip) Ellen Morris 2000 Meren raivo Christine Cotter 2001 Glass House – Painajainen sijaisperheessä Erin Glass 2001 Hardball Elizabeth Wilkes 2002 Kohtalokas syrjähyppy Constance ”Connie” Sumner 2003 Toscanan auringon alla Frances 2005 Vain koiraihmisille Sarah Nolan 2005 Fierce People Liz Earl 2006 Hollywoodland Toni Mannix 2008 Jumper Mary Rice 2008 Untraceable – jälkiä jättämättä (Untraceable) Jennifer Marsh 2008 Killshot Carmen Colson 2008 Illat meren rannalla (Nights in Rodanthe) Adrienne Willis 2010 Secretariat Penny Chenery 2013 Man of Steel Martha Kent 2014 Every Secret Thing Helen Manning 2015 Trumbo Cleo Trumbo 2016 Batman v Superman: Dawn of Justice Martha Kent 2016 Pariisi saa odottaa (Paris Can Wait) Anne Lockwood 2017 Justice League Martha Kent 2021 Zack Snyder’s Justice League Martha Kent == Televisioelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1990 Kuoleman enkeli (Descending Angel) Irina Stroia 1995 Viettelysten vaunu Stella == Ääninäyttelijänä == Vuosi Nimi Rooli 2015 Inside Out – mielen sopukoissa äiti == Lähteet == * . Viitattu 15.6.2021. * . Viitattu 15.6.2021. == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
Venäläinen influenssa

Venäläinen influenssa, Suomessa tunnettu yleisesti nimellä ryssänkuume, oli vuosina 1889–1890 pandemiaksi laajentunut influenssaepidemia. Maailmanlaajuisesti pandemiaan kuoli ehkä noin miljoona ihmistä (maailman väkiluvun ollessa tuolloin noin 1,5 miljardia). ==Pandemia maailmalla== Influenssaepidemia alkoi Buharassa keväällä 1889. Se levisi nopeasti äskettäin valmistunutta Transkaspian rataa pitkin itään Samarkandiin ja Tomskiin, ja länteen Kaspianmerelle. Sieltä se levisi Volgan vesireittejä pitkin ja saavutti Pietarin marraskuussa 1889. Pietarista influenssa levisi laivaliikenteen mukana ensin Itämeren ympäristöön ja sitten kautta maailman, tavoittaen koko pohjoisen pallonpuoliskon vain neljässä kuukaudessa. Influenssa palasi pienempinä epidemioina useita kertoja vuoteen 1895 asti, minkä jälkeen se hävisi. Lääkkeinä käytettiin lähinnä kiniiniä ja antipyriiniä, sekä erilaisia perinteisiä hoitoja joilla pyrittiin helpottamaan sairastuneiden oloa ja oireita. ==Pandemia Suomessa== Suomessa ensimmäiset influenssatapaukset ilmestyivät marraskuun alussa Viipurissa ja Sortavalassa, jonne se oli levinnyt Pietarista. Tauti saavutti huippunsa joulukuussa, jolloin se oli levinnyt koko maahan. Myös Suomessa se levisi nopeasti rautateitä myöten. Tampereella kaupungin 19 000 asukkaasta noin 30 % sairastui ja 1 % kuoli influenssaan ja sen jälkitauteihin. Sairastuvuus oli 30–50 % luokkaa muuallakin, mutta kuolleisuus oli alhainen. Influenssan torjumiseen ei ollut juuri mahdollisuuksia, ja lääkärit kehottivat ihmisiä noudattamaan hyvää hygieniaa, lepäämään riittävästi, ja välttämään saunomista. ==Influenssavirus== Pandemian aiheuttaneen influenssa A -viruksen serotyyppiä ei tunneta. Sen arveltiin pitkään olleen H2-tyyppiä, mutta uudemmat tutkimukset viittaavat kyseessä olleen mahdollisesti H3N8-tyyppinen virus. Toisaalta pandemian aiheuttajaksi on arveltu myös koronavirusta OC43. ==Lähteet== Luokka:Influenssapandemiat Luokka:1889 Luokka:1890
Trap (täsmennyssivu)

Trap voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimi== * Jens Peter (J. P.) Trap (1810–1885), tanskalainen kabinettisihteeri ja topografinen kirjailija ==Muut== * Trap, haulikkoammunnan olympialaji * Trap (musiikki), musiikkityyli * Trap (kappale), Shakiran kappale ==Katso myös== * Trapp Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Michel Host

Michel Host (1942 – 6. kesäkuuta 2021Michel Host, prix Goncourt 1986, décède des suites du Covid-19 ) oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi Veurnessa, Länsi-Flanderissa, Belgiassa. Hän opetti koulua, sitten lukiota. Hän asui Pariisissa, jossa hän opetti Espanjan kultakauden kieltä ja kirjallisuutta CNED: ssä (1996) latinalaisamerikkalaisten opintojen jälkeen Sorbonnessa. Hän oli kolumnisti kirjallisuuslehdessä Revue des deux mondes and Regards. L'Art du bref -lehden perustaja vuonna 1995, hän sai Goncourt-palkinnon vuonna 1986 toisesta romaanistaan Valet de nuit (Grasset). Host kuoli 6. kesäkuuta 2021 koronavirukseen Pariisissa COVID-19 pandemian aikana Ranskassa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Fjodor Kudrjašov

Fjodor Kudrjašov (s. 5. huhtikuuta 1987 Mamakan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän on edustanut kotimaassaan Sibirjak Bratskia, Spartak Moskovaa, Himkiä, Tom Tomskia, Krasnodaria, Terek Groznyia, Rostovia, Rubin Kazania ja Sotšia sekä Turkissa İstanbul Başakşehiria tammi- heinäkuussa 2019 ja Antalyasporia tammikuusta 2020 alkaen. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän Valioliigassa 227 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Turkin Superliigassa 62 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Kudrjašov pelasi Venäjän alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kymmenen ottelua. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2016 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Maanosaliittojen cupissa 2017 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa ja pelasi täydet minuutit lopuissa kolmessa ottelussa. Molemmat turnaukset pelattiin Venäjällä. Kudrjašov on kesäkuun 15. päivään 2021 mennessä pelannut 44 maaottelua, joissa 38 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rifat Žemaletdinov

Rifat Maratovitš Žemaletdinov (, ; s. 20. syyskuuta 1996 Moskova) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä. Hän on edustanut kotimaassaan Lokomotiv Moskovaa ja välillä kausina 2016–2018 Rubin Kazania. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän Valioliigassa 107 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia. Hän on voittanut Venäjän cupin vuosina 2019 ja 2021. Žemaletdinov pelasi useissa Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti mestaruuden alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013. Hän pelasi lopputurnauksessa viisi ottelua ja teki ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan joukkueensa kolmannen maalin sekä välierän ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa yhden joukkueensa kymmenestä maalista. Samana vuonna alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua. Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 hän pelasi neljä ottelua Venäjän saavuttaessa hopeaa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Maltaa, Sloveniaa ja Slovakiaa vastaan. Neljännen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Etniseltä taustaltaan Žemaletdinov on tataari. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matvei Safonov

Matvei Safonov (s. 25. helmikuuta 1999) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti kotimaassaan Krasnodaria ja pelasi kausina 2017–2024 Venäjän Valioliigassa 147 ottelua. Hän siirtyi kesällä 2024 ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin. Safonov pelasi useissa Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa kesäkuussa 2021, kun hän tuli ystävyysottelussa Puolaa vastaan toisella jaksolla vaihdosta kentälle. Kesällä 2021 käydyissä Euroopan- mestaruuskilpailuissa hän pelasi alkulohko-ottelut Suomea ja Tanskaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clifton Collins Jr.

Clifton Craig Collins Jr. (s. 16. kesäkuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Aloitettuaan näyttelemisen 1990 pienissä rooleissa TV-sarjoissa ja elokuvissa, Collins saavutti huomiota suorituksellaan Robert Redfordin tähdittämässä elokuvassa Viimeinen linnoitus. Collins on näytellyt muun muassa elokuvissa 187 - koodi murhalle, Traffic, Star Trek ja Pacific Rim. Collins on myös näytellyt TV-sarjassa Westworld. == Nuoruus == Collins syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen isoisänsä on näyttelijä Pedro Gonzalez Gonzalez. Hän joskus käyttää krediteissä nimeä Clifton Gonzalez-Gonzalez isoisänsä kunniaksi. Hänen isänsä on saksalaista ja äitinsä meksikolaista syntyperää. == Osittainen filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1997 187 - koodi murhalle One Eight Seven Cesar Sanchez (krediitillä Clifton Gonzalez-Gonzalez) 2000 Tigerland Tigerland Pvt. Miter 2000 Traffic Traffic Francisco Flores 2001 Viimeinen linnoitus Last Castle Aguilar 2004 Mindhunters Mindhunters Vince Sherman 2005 Capote Capote Perry Smith 2006 Babel Babel Officer at Border Crossing 2009 Star Trek Star Trek Ayel 2009 Crank 2: High Voltage Crank: High Voltage El Huron 2009 Boondock Saints 2 The Boondock Saints II: All Saints Day Romeo 2009 Brothers Brothers Major Cavazos 2013 Pacific Rim – Hyökkäys Maahan Pacific Rim Ops Tendo Choi 2018 The Mule The Mule Gustavo 2019 Once Upon a Time in Hollywood Once Upon a Time in Hollywood Ernesto the Mexican Vaquero 2019 Honey Boy Honey Boy Tom 2021 Nightmare Alley Nightmare Alley Funhouse Jack 2024 The Bricklayer The Bricklayer Radek Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Jaksot 2015–2017 Ballers Maximo Gomez 7 jaksoa 2019 Veronica Mars Alonzo Lozano 8 jaksoa 2016–2020 Westworld Lawrence / El Lazo 10 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juri Djupin

Juri Djupin (s. 17. maaliskuuta 1988 Barnaul, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut kotimaassaan Polymer Barnaulia, Dinamo Bijskiä, Dinamo Barnaulia, Metallurg Novokuznetskia, SKA Habarovskia, Kuban Krasnodaria, Anži Mahatškalaa ja kesästä 2019 alkaen Rubin Kazania. Hän on kausina 2018–2021 pelannut Venäjän Valioliigassa 86 ottelua. Djupin on vuonna 2021 ollut Venäjän maajoukkueen varamaalivahtina mutta ei ole vielä päässyt pelaamaan maaotteluissa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ari Vapola

Ari Vapola (s. 9. kesäkuuta 1980 Kokkola) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 1990- ja 2000-luvun vaihteen molemmin puolin sekä jääkiekon I-divisioonaa että Mestistä Kokkolan Hermeksessä. Hänen pääsarjatason uraksi jäi kausi 2000–2001 SM-liigaseura Porin Ässissä, jossa hän pelasi seitsemän ottelua torjuntaprosentilla 87,7. Vapola ei saanut peliaikaa enää joulun jälkeen. Hänet vaihdettiin syyskuussa Espoo Bluesia vastaan pelatussa vierasottelussa maalille Kristian Antilan tilalle toisessa erässä Bluesin oltua johdossa maalein 7–1. Vapola ehti pelata vain noin minuutin ennen kuin päästi maalin, ja joukkue hävisi ottelun lopulta 11–2. Vapola torjui Ässille joukkueen kauden ainoan vierasvoiton. Ässien ja Hermeksen jälkeen Vapola pelasi Suomen ja Ruotsin alasarjoissa vuosikymmenen loppuun asti. Hän lopetti pelaajauransa kauden 2009–2010 jälkeen pelattuaan kaksi viimeistä kauttaan Suomi-sarjaa seinäjokelaisessa S-Kiekossa. Vapola siirtyi peliuransa päätyttyä S-Kiekon maalivahtivalmentajaksi ja pysyi virassa kolme kautta vuoteen 2013 asti. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniil Fomin

Daniil Fomin (s. 2. maaliskuuta 1997 Tihoretsk) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Krasnodaria, Nižni Novgorodia, Ufaa ja elokuusta 2020 alkaen Dynamo Moskovaa. Hän on kausina 2019–2021 pelannut Venäjän Valioliigassa 56 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Fomin pelasi Venäjän alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Turkkia vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 15. päivään 2021 mennessä neljä A-maaottelua, joista kaksi ottelua avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Leino

Matti Leino -nimisiä henkilöitä ovat: * Matti Leino (1809–1873), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies * Matti Leino (s. 1949), suomalainen fyysikko ja professori * Matti Leino (s. 1987), suomalainen näyttelijä.
Kelvin Lindemann

Kelvin Lindemann (1911 Kainsk, Siperia, Venäjä – 2004Lindemann, Kelvin, Kirjasampo, viitattu 16.6.2021) oli tanskalainen kirjailija. Lindemannin isä oli kauppias.Lindemann, Edward Kelvin, Svensk uppslagsbok (Archive.today) Lindemann syntyi Siperiassa ja tuli Tanskaan 1916.Kelvin Lindemann, Litteraturpriser, viitattu 16.6.2021 Hän oli toisen maailmansodan aikana Saksan miehittäessä Tanskaa pakolaisena Ruotsissa ja Suomessa 1944–1945. Romaaneissaan 1930-luvulla hän käsittelee juuretonta nuoruutta, mutta sodan aikana hän kirjoitti historiallisia romaaneja, joissa on viittauksia miehitystapahtumiin. Hän on kirjoittanut myös fantasianovelleja. ==Suomennetut teokset== * Isertin kauppahuone (Huset med det grønne Træ), suom. Ilta Boisen, Helsinki: Otava 1944. Sarja: Länsimaisia romaaneja, 1 * Ken osaa vapaa olla (Den kan vel Frihed bære), suom. Aukusti Simojoki, Helsinki: Otava 1946. Sarja: Nykyajan kertojia, 3 * Kultaiset kahleet (Gyldne Kaeder), suom. Aura Louhija ja Jarl Louhija, Helsinki: Otava 1950. Sarja: Otavan kirjakerho, 1950, 4 * Japanilainen seikkailuni (Moth on a paper lantern), suom. tekijän englanninkielisestä käsikirjoituksesta Leena Reijonen, Helsinki: Otava 1961. Sarja: Otavan kirjakerho, 1961, 2. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kelvin Lindemann, Frihedsmuseets modstandsdatabase Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Wadidié Founè Coulibaly

Wadidié Founè Coulibaly (s. 27. helmikuuta 1983 Dougabougou) on malilainen hallintovirkailija, joka toimii maan nais-, lapsi- ja perheministerinä. Coulibaly on suorittanut taloushallinnon tutkinnon Kansojen ystävyyden yliopistossa Moskovassa ja tehnyt täydennysopintoja Abidjanissa ja Wuhanissa. Hän on työskennellyt Malin sairausvakuutuskassassa vuodesta 2012. Union pour la république et la démocratie -puolueeseen kuuluva Coulibaly nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen nais-, lapsi- ja perheministeriksi kesäkuussa 2021. Coulibaly on naimisissa ja kolmen lapsen äiti. Hän puhuu ranskaa, englantia ja venäjää. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roman Jevgenjev

Roman Aleksejevitš Jevgenjev (s. 23. helmikuuta 1999) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Dynamo Moskovaa. Hän on kausina 2018–2021 pelannut Venäjän Valioliigassa 59 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Jevgenjev on pelannut useissa Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa 2021. Venäjän A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Serbiaa vastaan tultuaan ottelun puolivälissä vaihdosta kentälle. Hänet nimettiin kesän 2021 EM- kilpailuihin Venäjän joukkueeseen juuri kisojen alkaessa koronavirustartunnan saaneen Andrei Mostovoin tilalle. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jinggangshan

thumb|Näkymä vuonna 2011. Jinggangshan (井冈山, pinyin: Jǐnggāngshān) on Luoxiaon vuorijonon keskiosassa sijaitseva vuoristo Kiinassa Ji’anin prefektuurin alueella. Vuoriston pinta-ala on 714 neliökilometriä, ja se sijaitsee noin 130 kilometriä Nanchangista etelään. Maasto on metsäistä ja alueella on paljon puroja ja jokia. Kiinan sisällissodassa vuoristolla oli suuri strateginen merkitys, ja nykyään Jinggangshan onkin historiansa ansiosta suosittu turistikohde.Jinggang Mountains. China.org.cn. Viitattu 16.6.2021. Kiinaa hallinnut Kuomintang kääntyi kommunisteja vastaan vuonna 1927. Eloonjääneet kommunistit piiloutuivat tai vetäytyivät maaseudulle, ja Jinggangshanin vuorista tuli tärkeä tukikohta, jonne Mao Zedong perusti ensimmäisen johtamansa talonpoikaisneuvoston. Alueen muita merkittäviä kommunistijohtajia olivat Zhu De, Lin Biao ja Zhou Enlai. Kommunistit hylkäsivät alueen talvella 1928–1929, jolloin he siirtyivät Ruijiniin ja perustivat Jiangxin neuvostohallituksen.Jinggangshan. Chineseposters.net. Viitattu 16.6.2021. Jinggangshanin neuvoston hallitseman alueen keskellä sijaitsee vuonna 1959 perustettu vallankumousmuseo. Se oli yksi Kiinan ensimmäisistä.Jinggangshan . China Daily, 26.9.2010. Viitattu 16.6.2021. == Lähteet == Luokka:Kiinan vuoristot
Luettelo Helsingin maalaiskunnan asukkaista maarekisterikylittäin vuonna 1890

Helsingin maalaiskunnassa (1865–1945) asui yhteensä 10 141 ihmistä vuonna 1890. He jakautuivat maarekisterikyliin alla olevan taulukon mukaisesti. Taulukossa on esitetty kartta-aineiston perusteella myös kylien nykyistä sijaintia vastaava kunta. Helsingin maalaiskunnan väestöstä 53,7 prosenttia (yhteensä 5 446 henkeä) asui sittemmin Helsinkiin liitettyjen maarekisterikylien alueella ja 45,4 prosenttia (4604 henkeä) nykyisin Vantaaseen lukeutuvissa kylissä. Pietarissa asui, mutta Helsingin maalaiskunnassa oli kirjoilla 0,8 prosenttia (84 hlöä) maalaiskunnan väestöstä vuonna 1890. Kylä Asukasluku Nykykunta (kokonaan tai pääosin) Hakkila (Haxböle) 70 Vantaa Hakunila (Håkansböle) 159 Vantaa Haltiala (Tomtbacka) 104 Helsinki Hanala (Hanaböle) 280 Vantaa Herttoniemi (Härtonäs) 211 Helsinki Hämeenkylä (Tavastby) 369 Vantaa Kaarela (Kårböle) 333 Helsinki Keimola (Käinby) 232 Vantaa Kirkonkylä (Kyrkoby) 386 Vantaa Konala (Kånala) 110 Helsinki Koskela (Forsby) 300 Helsinki Kulosaari (Brändö) 29 Helsinki Kumpula (Gumtäckt) 993 Helsinki Kuninkaala (Fastböle) 141 Vantaa Käpylä (Kåttby) 21 Helsinki Laajasalo (Degerö) 184 Helsinki Lapinkylä (Lappböle) 86 Vantaa Lauttasaari (Drumsö) 64 Helsinki Länsisalmi (Westersundom) 278 Vantaa Malmi (Malm) 452 Helsinki Martinkylä (Mårtensby) 112 Vantaa Meilahti (Meilans eli Hindesnäs) 57 Helsinki Mellunkylä (Melungsby) 155 Helsinki Munkkiniemi (Munknäs) 144 Helsinki Myllymäki (Qvarnbacka) 98 Vantaa Niskala (Nackböle) (Helsinki, nyk. talo Haltialan länsipuolella) 52 Helsinki Oulunkylä (Ågelby) 231 Helsinki Pakinkylä (Baggböle) 126 Helsinki Piispankylä (Biskopsböle) 87 Vantaa Pikku-Huopalahti (Lillhoplax) 493 Helsinki Puotinkylä (Botby) 205 Helsinki Riipilä (Ripuby) 402 Vantaa Seutula (Sjöskog) 418 Vantaa Silvola (Sillböle) 93 Vantaa Sotunki (Såttungsby) 253 Vantaa Suutarinkylä (Skomakarböle) 67 Helsinki Tali (Tali) 98 Helsinki Tapaninkylä (Staffansby) 379 Helsinki Tikkurila (Dickursby) 587 Vantaa Tolkinkylä (Tolkby) 101 Vantaa Tullisaari (Turholm) 26 Helsinki Tuomarinkylä (Domarby) 106 Helsinki Veromiehenkylä (Skattmansby) 170 Vantaa Viikin latokartano (Wiks ladugård) 197 Helsinki Viinikkala (Winiksby) 122 Vantaa Voutila (Brutuby) 87 Vantaa Vuosaari (Nordsjö) 311 Helsinki Ylästö (Öfvitsböle) 73 Vantaa Pietarissa työssä (kirjoilla mlk:ssa) 84 ulkomaat Asukkaita yhteensä 10141 5446 (53,7%; Helsinki) 4604 (45,4 %; Vantaa) 84 (0,8 %; ulkomaat: Pietari) ==Lähteet== * Helsingin karttapalvelu * Vantaan karttapalvelu ===Viitteet=== Luokka:Helsingin historia Luokka:Vantaan historia
Denis Makarov

Denis Makarov (s. 18. helmikuuta 1998) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Akademija Konopljovia, Jakutija Jakutskia, Mordovija Saranskia, Orenburgia, Neftehimik Nižnekamskia ja tammikuusta 2020 alkaen Rubin Kazania. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän Valioliigassa Rubin Kazanin joukkueessa 37 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. Makarov on pelannut Venäjän alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 hän pelasi kolme ottelua ja teki maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Islantia vastaan. Hänet nimettiin Venäjän A-maajoukkueeseen kesällä 2021 pelattaviin Euroopan-mestaruuskilpailuihin, ja hän oli maajoukkueen mukana vaihtopelaajana ensimmäisen kerran kesäkuun 1. päivänä ystävyysottelussa Puolaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapulikaupungin kirjasto

Tapulikaupungin kirjasto on Pohjois-Helsingissä, Suutarilan kaupunginosan Tapulikaupungin osa-alueella sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet- kirjastoverkkoa. Puistolan juna-aseman läheisyydessä toimiva Tapulikaupungin kirjasto on perustettu vuonna 1986. Arkkitehtitoimisto Nevanlinna ja Flemingin suunnittelema kirjastorakennus valmistui samana vuonna. Vuonna 2018 Helsingin kaupunki tarkasteli Puistolan, Heikinlaakson ja Tapulikaupungin palvelutilojen kokonaisuutta sekä korjaus- ja tilatarpeita 10-15 vuoden aikajänteellä. Kaupunki on esittänyt suunnitelman, jossa Puistolan rautatieaseman lähellä sijaitsevaan Suuntimonpuistoon rakennettaisiin syksyyn 2021 mennessä päiväkoti- ja koulutiloja muunneltavista siirrettävistä osista. Myöhemmin (2020-luvulla) Suuntimopuistoa muokattaisiin päiväkoti- ja koulutilojen tarjonnan ohella monitoimitilaksi, jonne Puistolan kirjasto, Tapulikaupungin kirjasto ja Tapulikaupungin nuorisotalo muuttaisivat. == Lähteet == Luokka:Suutarila Luokka:Helsingin kaupunginkirjasto
Lavsböle träsk

Lavsböle träsk on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 27,4 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 22 kilometriä pohjoiskoilliseen.Lavsböle träsk. Järviwiki. Viitattu 11.6.2021. == Maantiede == Lavsböle träskin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,4 kilometriä, leveys on 250 metriä. Pääaltaasta työntyy etelään kaksihaarainen lahti. Saaria ei ole. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, koillisessa on myös kulttuurimaisemaa. Lavsböle träskiin virtaa laskuoja Åsgårda träskistä, joka sijaitsee puoli kilometriä pohjoiseen, ja Södra Långsjönistä, joka sijaitsee puoli kilometriä koilliseen. Lavsböle träskin pohjoispuolisesta Basttjärnan- lammesta virtaa laskuoja sekä Lavsböle träskiin että Åsgårda träskiin. Lavsböle träskin lounaiskolkasta lähtee laskuoja länteen Kvarnbo träskiin, josta virta vie Kvarnboströmmeniä Kvarnbovikeniin, joka on Saltviksfjärdenistä kaakkoon työntyvä merenlahti. Lavsböle träsk (82.A45.1.002) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.Ahvenanmaalla (82.045A). Järviwiki. Viitattu 11.6.2021. == Lähteet == Luokka:Saltvikin järvet
Åsgårda träsk

Åsgårda träsk on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 32,6 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen.Åsgårda träsk. Järviwiki. Viitattu 11.6.2021. == Maantiede == Åsgårda träskin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,4 kilometriä. Pääaltaasta kaakkoon työntyy järven kokoon suhteutettuna laaja vesialue, jonka länsirannan tuntumassa sijaitsee vähäinen luoto. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, pohjoisessa levittäytyvät Åsgårdan vainiot. Åsgårda träskiin virtaa laskuoja pohjoisesta ja myös etelästä Basttjärnan-lammesta. Åsgårda träskistä virtaa laskuoja etelään Lavsböle träskiin. Åsgårda träsk (82.A45.1.003) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.Ahvenanmaalla (82.045A). Järviwiki. Viitattu 11.6.2021. == Lähteet == Luokka:Saltvikin järvet
Barbro Lindgren

Barbro Lindgren (s. 1937 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut ennen kaikkea lastenkirjoja mutta myös nuorille ja aikuisille sekä myös runoja. ==Palkinnot ja tunnustukset== ;LähdeLindgren, Barbro, Kirjasampo, viitattu 16.6.2021 * Astrid Lindgren -palkinto 1973 * Astrid Lindgrenin muistopalkinto 2014 * BMF-barnboksplaketten 1989 * Emilpriset 1999 * Expressens Heffaklump 1971 * Litteraturfrämjandets stora pris 1991 * Nils Holgersson -plaketti 1977 * Schullströmska priset 2002 * Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 2007 * Tidningen VI:s litteraturpris 1976 ==Suomennetut lastenkirjat== * Kesä kaupungissa (Mattias sommar) * Kun Kalle sai pikkusiskon (Nu har Kalle fått en liten syster) * Erittäin salaisia juttuja (Jättehemligt) * Pikku varpunen (Lilla sparvel) * Oskari ja auto (Max bil) * Oskari ja nalle (Max nalle) * Oskari ja pipari (Max kaka) * Äidin rasavilli Piltti (Mamman och den vilda Bebin) * Oskari ja pallo (Max boll) * Oskari ja amme (Max balja) * Oskari ja lamppu (Max lampa) * Rasavilli Piltti merellä * Mitä mieltä sinä olet? (Vad tycker du?) * Satu pikkuisesta setämiehestä (Sagan om den lilla farbrorn) * Oskari ja rattaat (Max dockvagn) * Rasavilli Piltti saa koiran (Vilda Bebin får en hund) * Oskari ja potta (Max potta) * Pekka ja Pompe (Per och Pompe) * Gorilla Gogo (Gogo) * Anna mun kaikki kestää (Vems lilla mössa flyger) * Aapo eksyy (Stackars Allan) * Ruttu oikein, Korkki nurin (Korken flyger) * Isosisko ja pikkuveli maailmalla (Stora syster, lille bror) * Poika ja tähti (Pojken och stjärnan) * Oskari ja tutti (Max napp) * Oskari ja vaippa (Max blöja) * Raisu Roosa (Lilla lokomotivet Rosa) * Raisu Roosa muuttaa kaupunkiin (Rosa flyttar till stan) * No mutta Pekka! (Nämen Benny) * Raisu Roosa tarhassa (Rosa på dagis) * Hyvänen aika, Pekka! (Jamen Benny) * Rasavilli Piltti (Stora boken om Den vilda bebin) * Röh röh, Pekka (Nöff nöff Benny) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat‎ Luokka:Ruotsalaiset runoilijat‎ Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinijuovanaamioahven

Sinijuovanaamioahven (Nemadactylus valenciennesi) on naamioahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Sinijuovanaamioahven on kookas kala ja voi kasvaa suurimmillaan 80-100 cm pitkäksi. Laji on pohjaväriltään sininen. Kyljissä on keltainen vivahde ja päässä on keltaisia juovia. Nuorilla kaloilla kyljissäkin on keltaisia juovia. Kalan kyljessä on musta laikku. Sinijuovanaamioahvenenen rintaevät ovat suuret ja yksi evän ruodoista on muita pidempi. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. ==Levinneisyys ja elintavat== Sinijuovanaamioahvenen levinneisyys ulottuu Länsi-Australian eteläosista Victoriaan ja Tasmaniaan. Se elää kivikkoisilla riutoilla lauhkeissa ja subtrooppisissa vesissä. Sitä tavataan aina 240 metrin syvyyteen asti. Laji liikkuu useimmiten yksin ja on peto. Sinijuovanaamioahvenen lisääntymisaika on tammikuusta huhtikuulle. Sinijuovanaamioahvenen on hyvä ruokakala. Se on tärkeä kaupallisesti ja myös suosittu vapaa-ajankalastuksen kohde. ==Lähteet== Luokka:Aurinkoahvenkalat
Charles Houben

Charles Houben (11. joulukuuta 1821 Munstergeleen, Limburg, Alankomaat – 5. tammikuuta 1893 Mount Argus, Irlanti) oli pyhimys, pappi ja passionisti. == Elämä ja ura == Houben oli Peter Josef Houbenin ja Johanna Elisabeth Luijten yhdestätoista lapsesta neljäs. Hänet tunnettiin jo elämänsä aikana tekemiensä ihmeparantumisien takia ihmeidentekijänä. Hän oli erityisen omistautunut sairaille, kärsiville, yksinäisille ja köyhille. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 10. toukokuuta 1979 ja autuaaksi 16. lokakuuta 1988, ja paavi Benedictus XVI julisti hänet pyhimykseksi 3. kesäkuuta 2007. Hän eli seuraavien kuuden paavin hallintokausien aikana: Pius VII (1800–1823), Leo XII (1823–1829), Pius VIII (1829–1830), Gregorius XVI (1831–1846), autuas Pius IX (1846–1878) ja Leo XIII (1878–1903). Hänen muistopäiväänsä vietetään 5. tammikuuta. === Elämänvaiheet === Charles Houbenin elämä jakautuu seuraaviin vaiheisiin: * Syntymä 11. joulukuuta 1821 * Kaste 11. joulukuuta 1821 * Ensikommuunio 26. huhtikuuta 1835 * Konfirmaatio 28. kesäkuuta 1835 * Pappisvihkimys 21. joulukuuta 1850 * Siirtyminen Mount Argukseen 6. heinäkuuta 1857 * Kuolema 5. tammikuuta 1893 == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Irlantilaiset pyhimykset Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet