EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Disney on Ice

Disney on Ice on Yhdysvalloista kotoisin oleva jokavuotinen tapahtuma, jossa Disneyn satuhahmot luistelevat jäällä ja kertovat tarinansa. Jääshow tekee aina koko maailman kattavan kiertueen, joka vierailee myös Suomessa, Helsingissä. Viime vuosina esitys on Suomessa ollut Hartwall Areenalla. Disney on Ice -tapahtumassa ovat esiintyneet monet eri Disney-hahmot, muun muassa Mikki ja Minni Hiiri, Tuhkimo, Tarzan, Monsterit Oy ja Lilo ja Stitch. Disney on Ice tekee aina elokuvien lauluista ja musiikeista omat versionsa, eikä se koskaan käytä elokuvien versioita. Jääshow’n versiot ovat tyypillisesti nopeatempoisempia ja tyylilajiltaan jazzahtavampia. Vuosien aikana Suomessa on esitetty muun muassa seuraavia Disney on Ice -aiheisia jäätarinoita: *1987: Hessu Hopo *1988: Mikki Hiiri *1989: Pinocchio *1992: Peter Pan *1994: Kaunotar ja hirviö *1995: Aladdin *1998: Lumikki ja seitsemän kääpiötä *1999: Pocahontas *2000: Tuhkimo, 101 dalmatialaista, Pieni merenneito ja Prinsessa Ruusunen *2001: Leijonakuningas ja Tarzan *2002: Toy Story *2004: Toy Story 2 *2007: High School Musical *2008: Autot, Pieni merenneito, Leijonakuningas, Helinä-keiju, Toy Story 3 *2009: Prinsessa ja sammakko, Liisa Ihmemaassa, Mulan, Viidakkokirja *2010: Mikki Hiiri, Minni Hiiri, Leijonakuningas, Lilo & Stitch, Simba ja Nala, *2011: Mikki Hiiri, Minni Hiiri, Aku Ankka, Iines Ankka, Hessu Hopo, Pluto, Prinsessa ja sammakko *2012: Pinocchio, Tuhkimo, Kaunotar ja hirviö, Kaksin karkuteillä, Urhea *2013: Mikki Hiiri, Minni Hiiri, Buzz Lightyear, Woody, Jessie *2014: Autot, Toy Story, Pieni merenneito ja Helinä-keiju http://www.thestage.co.uk/reviews/review.php/33959/disney-on-ice- worlds-of-fantasyhttp://www.thestage.co.uk/reviews/review.php/4808/disney-on- ice-toy-story-2http://dome.fi/elokuvat/ajankohtaista/disney-on-ice-palaa- helsinkiin-tammikuussahttp://dome.fi/viihde/ajankohtaista/tutustu-domefin- kuvagalleriaan-disney-on-ice-tayttaa-hartwall-areenan- viikonloppunahttp://www.livenation.fi/artist/disney-on-ice-fantasiamaailmat- ticketshttp://www.visithelsinki.fi/juuri-nyt/tapahtumia/disney-on- ice-2014-fantasiamaailmat http://www.mtv.fi/viihde/minisaitit/artikkeli.shtml/1744783/disney-on-ice-- jaashow-jalleen- suomeen?livenation/uutisethttps://archive.is/20130209113538/www.wired.com/geekmom/2012/09/disney- rockin-ever-after-on- ice/http://www.thestage.co.uk/reviews/review.php/31565/disneyland-adventure- disney-on-ice *2015: Kaunotar ja hirviö, Pieni merenneito, Frozen – huurteinen seikkailu ja Kaksin karkuteillä *2016: Peter Pan, Pieni merenneito, Leijonakuningas ja Frozen *2017: Frozen *2018: Lumotut maailmat (Frozen, Autot, Pieni merenneito ja Toy Story) *2019: Disney On Ice - The Wonderful World of Disney On Ice *2020: Disney on Ice: Magical Ice Festival *2023: Disney on Ice: Dream Big *2025: Disney on Ice: Seikkailu tien päällä (Vaiana ja Toy Story) ==Katso myös== * Disney Live == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Disney on Ice viralliset sivut * Disney on Ice viralliset suomalainen sivut Luokka:Tapahtumat Luokka:Disney
Heino (etunimi)

Heino on alun perin saksalainen miehen etunimi, joka on käytössä myös Suomessa ja Virossa. Nimi on muunnelma Henrik-nimen saksalaisesta vastineesta Heinrich.Pentti Lempiäinen: Suuri etunimikirja, WSOY 1988, ISBN 951-0-23323-4 Suomessa nimi Heino on ollut käytössä jo 1400-luvulla. Vuodesta 1929 lähtien Heinon nimipäivä on ollut 8. toukokuuta. Suomessa nimi Heino on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 3 910 henkilölle. Heino on myös sukunimi. == Tunnettuja Heino-nimisiä == * Heino Aspelin (1882–1957), suomalainen arkkitehti, pilapiirtäjä, sarjakuvantekijä ja mainosgraafikko * Heino Avikainen (1937–2017), suunnistaja, suunnistusvalmentaja ja urheiluvaikuttaja * Heino A. Bergman (1913–1987), suomalainen kirjailija * Heino Eller (1887–1970), virolainen säveltäjä * Heino Enden (s. 1959), virolainen koripalloilija * Heino Ferch (s. 1963), saksalainen näyttelijä * Heino Hanhela (s. 1953), suomalainen luontokuvaaja ja -äänittäjä * Heino Heinaste (1928–2006), neuvostoliittolais-virolainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä * Heino Helenius (1896–1970), suomalainen kommunisti * Heino Jürisalu (1930–1991), virolainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja huilisti * Heino Kaski (1885–1957), suomalainen säveltäjä * Heino Komusaari (1933–2014), suomalainen koripalloilija ja koripallotuomari * Heino Kruus (1926–2012), virolainen koripalloilija * Heino Lipp (1922–2006), virolainen moniottelija, kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä * Heino Lipsanen (s. 1954), suomalainen keskimatkojen juoksija * Heino Nyyssönen (s. 1963), politiikan tutkija ja tietokirjailija * Heino Ponkala (1895–1941), suomalainen jääkärikapteeni * Heino Pulli (1938–2015), suomalainen jääkiekkoilija * Heino Puuste (s. 1955), virolainen keihäänheittäjä * Heino Pätiälä (1880–1950), suomalainen pappi ja uskonnollinen kirjailija * Heino Rautio (1889–1938), neuvostoliitonsuomalainen kulttuurivaikuttaja * Heino Törölä (1929–1982), suomalainen runoilija Heino on myös saksalaisen iskelmä- ja folkalaulaja Heinz Georg Krammin taiteilijanimi. == Kuvitteellisia Heinoja == * Heino Oinonen, rintamamiestilallisen poika, Heikki Turusen Hupeli-romaanin hahmo, jonka elämää kirjassa ja sen jatko- osissa seurataan, Heikki Turusen alter ego ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Giaginskajan piiri

Giaginskajan piiri (adygeiksi Джэджэ район, Džeže raion, ) on hallintopiiri Adygeian tasavallan pohjoisosassa Venäjän federaatiossa. Giaginskajan piiri rajoittuu etelässä Maikopin piiriin, lännessä ja koillisessa Adygeian naapurialueeseen Krasnodarin aluepiiriin, pohjoisessa Šovgenovin piiriin ja idässä Košehablskin piiriin. Piirin pinta-ala on 790 km² ja se on Adygeian toiseksi suurin piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Giaginskajan kylä, joka sijaitsee 35 kilometrin päässä maan pääkaupungista Maikopista. Hallinnollisesti piiri jakaantuu viiteen maaseutupiiriin, jotka ovat Airjumovski, Dondukovski, Giaginskaja, Kelermesski ja Sergievski. Näissä maaseutupiireissä on yhteensä 32 kylää. Vuonna 2002 piirin asukasluku oli 33 458. Väestöstä on adygeita 46 prosenttia. Vuonna 2005 väkiluku oli 33 200. Luokka:Adygeian piirit
Antonio Sabato Jr.

Antonio Sabato Jr. (s. 29. helmikuuta 1972) on italialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt Dantea saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat vuodesta 2005 vuoteen 2006 Sabato syntyi Roomassa, hänen isänsä Antonio Sabàto oli italialainen näyttelijä ja hänen äitinsä oli tšekkiläinen. He muuttivat Yhdysvaltoihin hänen ollessaan 12-vuotias ja hän sai Yhdysvaltain kansallisuuden marraskuussa 1996. Sabato toimi Calvin Kleinin alusvaatemallina ja esiintyi Janet Jacksonin musiikkivideossa "Love Will Never Do (Without You)". Sen jälkeen hän aloitti näyttelemisen. Hän aloitti uransa saippuasarjasta General Hospital (1992–1994, 1995), jonka lisäksi hän vieraili Melrose Placessa seksikkään mutta hullun Jack Parezin roolissa. Sen lisäksi hän näytteli elokuvassa The Big Hit (1998), jossa hän esiintyi alasti. Vuonna 2000 hän vieraili sarjassa Siskoni on noita. Vuonna 2005 hän sai Dante Damianon rooli saippuasarjasta Kauniit ja rohkeat. Hän jätti sarjan lokakuussa 2006. Sabato oli lyhyesti naimisissa lähes kymmenen vuotta vanhemman Alicia Tully Hensonin kanssa vuosina 1992–1993. Hänellä on kaksi lasta: vuonna 1994 syntynyt poika näyttelijä Virginia Madsenin kanssa ja vuonna 2002 syntynyt tytär Kristin Rosettin kanssa. ==Aiheesta muualla== * * Antonio Sabato Jr. Gallery * Antonio Sabato Jr. profile from B&B; Online Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Godflesh

Godflesh on brittiläinen metalliyhtye. Sen perusti aiemmin Napalm Deathista tunnettu Justin Broadrick. Yhtye on tullut tunnetuksi industrial metalin ja post-metalin pioneerina. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === * Justin Broadrick – laulu, kitara, ohjelmointi (1988–2002, 2010–) * G. C. Green – basso, ohjelmointi (1988–2001, 2010) === Entiset jäsenet === * Paul Neville – kitara (1989–1991) * Robert Hampson – kitara (1991–1992) * Bryan Mantia – rummut, lyömäsoittimet (1994–1996) * Ted Parsons – rummut, lyömäsoittimet (1996–2002) * Steve Hough – kitara (1999) * Diarmuid Dalton – samplet, Moog- syntetisaattori(1999) * Paul Raven – basso (2002) == Diskografia == * * * * * * * * * == Aiheesta muualla == * Godflesh.com - epävirallinen fanisivusto * Justin K. Broadrick Justin Broadrickin blogi * Luokka:Brittiläiset metalliyhtyeet Luokka:Avantgardemetalliyhtyeet Luokka:Post-metal-yhtyeet
Espoon Jääklubi

Espoon Jääklubi (EJK) on vuonna 1978 perustettu espoolainen jääkiekkoseura. EJK on yksi espoolaisista junioriseuroista Espoon Palloseuran, Jäähongan sekä Espoon Kiekkoseuran lisäksi. == Espoon Jääklubin kasvatteja == * Peter Ahola * Olli Ahonen * Joni Finell * Kari Haakana * Santeri Heiskanen * Juha Ikonen * Juuso Ikonen * Petro Koivunen * Ismo Kuoppala * Arto Laatikainen * Jan Långbacka * Teemu Riihijärvi * Antti Törmänen * Joni Tuominen * Camilo Miettinen * Teppo Kivelä * Teemu Selänne * Mika Rautio * Petri Pulkkinen * Hugo Rikkilä == Espoon Jääklubissa pelanneita == * Tero Koskiranta * Mikko Lehtonen * Teemu Selänne * Jan-Mikael Juutilainen * Ville Uusitalo == Aiheesta muualla == * Espoon Jääklubin virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Espoolaiset urheiluseurat
Rockin’ 50

Rockin’ 50 on suomalaisen laulaja Jussi Raittisen studioalbumi vuodelta 1993. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Jussi Raittinen – laulu * Esa Pulliainen – kitarat * Vesa Anttila – kitarat, taustalaulu * Eero Lupari – kitarat, taustalaulu * Heikki Sandrén – rummut, lyömäsoittimet * Juha Tikka – basso * Hillel Tokazier – piano, sähköpiano * Pepe Ahlqvist – huuliharppu == Aiheesta muualla == * Rytmimusiikin Syke: Rockin' 50 Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Jussi Raittisen albumit
Flipsyde

Flipsyde on hip hop- /rock-yhtye Oaklandista, Kaliforniasta. Yhtyeeseen kuuluvat Steve Knight, Dave Lopez, Jinho "Piper" Ferreira, DJ D-Sharp ja Chantelle Paige. Yhtyeen esikoisalbumi We The People julkaistiin vuonna 2005 ja albumilta on julkaistu viisi singleä: Someday (2005), Happy Birthday (2006), Trumpets (Never Be the Same Again) (2006), Angel (2006) ja No More (2006). Kappaleessa Happy Birthday lainattiin samplea venäläisen t.A.T.u.:n kappaleesta Gomenasai. Debyyttialbumin ensimmäinen single Someday valittiin vuonna 2006 NBC:n talviolympialähetysten tunnusmusiikiksi. ==Diskografia== ===Albumit=== * We the People (2005) * State of Survival (2009) ===Singlet=== * "Someday" (2005) * "Happy Birthday" (2005) * "Trumpets (Never Be the Same Again)" (2006) * "Angel" (2006) * "No More" (2006) * "Champion" (2008) * "When It Was Good" (2009) * "A Change" (2009) * "Act Like A Cop Did It" (2011) * "Livin' It Up" (2011) * "One More Trip" (2012) * "Believe" (2013) ==Aiheesta muualla== * Flipsyden kotisivut * * Chantelle Paigen MySpace-sivusto * Flipsyden Fanisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
AC Chievo Verona

Associazione Calcio Chievo Verona oli vuonna 1929 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Veronasta, Venetosta. Chievo on kaupunginosa Veronassa. Vuosina 2001–2007 Chievo Verona pelasi kuusi kautta ja vuosina 2008–2019 yksitoista kautta Serie A:ssa. Seura meni konkurssiin kesällä 2021. == Historiaa == AC ChievoVerona pelasi kotipelinsä samalla stadionilla kuin paikallisvastustajansa Hellas Verona. Hellas Verona on menestyneempi joukkue ja sen faneilla oli tapana sanoa, että AC ChievoVerona on varastanut heidän nimensä, värit ja stadionin. AC ChievoVerona oli aiemmin Paluani Chievo ja lisäsi Veronan nimeensä myöhemmin. Hellas Veronan faneilla oli myös tapana pilkata paikallisvastustajaansa sanomalla, että aasitkin lentävät ennen kuin AC ChievoVerona pelaa Serie A:ssa. Kun seura sitten kauden 2000–2001 päätteeksi nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana Serie A:han, se sai lempinimen Mussi Volanti (Lentävät Aasit paikallisella murteella). Fanit eivät pidä lempinimeä pilkkaavana vaan ovat ylpeitä siitä ja seuran virallisilla sivuillakin on nähtävissä lentävä aasi. Seuraa kutsutaan monesti myös nimellä Gialloblu (keltasiniset), ja paikalliset kannattajat käyttävät usein lempinimeä Ceo, joka tarkoittaa Chievoa sikäläisellä murteella. AC ChievoVeronan paras sijoitus Serie A:ssa on neljäs sija kaudella 2005–2006. Seura sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi edeltä pudotettiin joukkueita pois. Niin sanotusti pelaamalla hankittu paras sijoitus on viides sija seuran ensimmäiseltä Serie A -kaudelta 2001–2002. Euroopan kentillä menestys on jäänyt vaatimattomaksi. Kaudella 2002–2003 AC ChievoVerona putosi UEFA-cupista jo ensimmäisellä kierroksella kohdattuaan Red Star Belgraden. Jalkapalloskandaalin vuoksi seura pääsi osallistumaan Mestareiden liigan karsintaan kaudella 2006–2007 mutta hävisi kolmannella kierroksella bulgarialaiselle Levski Sofialle. UEFA cupissa taival katkesi ensimmäisellä kierroksella, kun portugalilainen SC Braga meni jatkoon jatkoaikamaalilla. Suomalaisjalkapalloija Perparim Hetemaj on myös pelannut Chievossa. == Entisiä pelaajia == * Amauri * Simone Barone * Oliver Bierhoff * Valter Birsa * Saša Bjelanović * Matteo Brighi * Eugenio Corini * Lorenzo D'Anna * Dario Dainelli * Serge Gakpé * Jonathan de Guzmán * Stefano Fiore * Alessandro Gamberini * Perparim Hetemaj * Kamil Kosowski * Salvatore Lanna * Nicola Legrottaglie * Christian Manfredini * Luca Marchegiani * John Mensah * Simone Perrotta * Franco Semioli == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivu ChievoVerona Luokka:Verona
Bitumi

Bitumi on raskaista hiilivedyistä koostuva seos. Sitä muodostuu maaöljyn tislauksessa, mutta sitä esiintyy luonnossa sellaisenaan (kts. öljyhiekka). Tyypillisin käyttökohde on teiden päällystyksessä käytettävä asfaltti. Modifioitua bitumia käytetään myös erilaisten vedeneristyksessä käytettävien kermien runko- ja liimausaineena. Bitumin hyvin raskaisiin hiilivetyketjuihin on sitoutunut myös rikkiä, typpeä, vanadiinia ja nikkeliä sekä pieniä määriä muita metalleja. Tarkan kemiallisen rakenteen selvittäminen on vaikeaa. Rakennetta on selvitetty jakamalla bitumia muun muassa liukoisuuden, molekyylipainon ja polaarisuuden perusteella eri komponentteihin. Näitä ovat asfalteenit, hartsit ja öljyosa. Kuumennettu bitumi tarttuu hyvin erilaisiin alustoihin ja sen tartuntakyky on hyvä, joten se on erinomainen sideaine. Bitumituotteita on tislattu bitumi, puhallettu bitumi, bitumiliuokset, bitumiöljyt ja -emulsiot sekä bitumikermit. ==Katso myös== *Asfaltti ==Aiheesta muualla== *Öljy- ja Kaasualan opetusaineisto *Elämä öljykriisin jälkeen Luokka:Hiilivedyt Luokka:Seokset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pekka Sivonen

Pekka Päiviö Sivonen (s. 1961 Heinävesi) on valtiotieteen ylioppilas ja Digian hallituksen entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut 1980-luvulla ja 1990-luvulla erilaisissa tiedotus-, viestintä- ja mainosalan tehtävissä muun muassa toimittajana Urheilukalastus-lehdessä, toimitussihteerinä Talouselämä -lehdessä ja vastaavana päällikkönä SanomaPrintin yritysjulkaisuissa. Sivonen on ollut perustamassa Viestinnäntekijät Oy:tä, Mainonnantekijät Oy:tä ja Comma Finland Oy:tä. Hän on myös Commasta irronneen kuopiolaisen mainostoimisto FC Mainonnantekijöiden osakas. Viestinnäntekijät ajautui konkurssiin kesällä 1995. Sivosen tähän astisen toiminnan tärkein vaihe alkoi vuonna 1997, jolloin hän perusti Digia Oy:n. Aluksi yhtiö keskittyi internet-markkinoinnin ja multimediasovellusten tuottamiseen yrityksille, mutta 2000-luvun vaihteessa yrityksen toiminta siirtyi ja keskittyi Symbian-käyttöjärjestelmän hyödyntämiseen ja sitä alustanaan käyttävien ohjelmistojen tuottamiseen. Tästä alkoi yhtiön ja Nokia Oyj:n välinen yhteistyö. Sivosen luotsaamana yksityinen Digia Oy fuusioitui vuonna 2005 pörssiyhtiö SysOpen Oyj:n kanssa, jolloin muodostui SysOpen Digia Oyj, joka muutti nimensä Digia Oyj:ksi vuonna 2008. Johdettuaan Digia Oyj:n hallitusta viisi vuotta päätoimisesti, Sivonen ilmoitti jättäytyvänsä hallituksen rivijäseneksi maaliskuun yhtiökokouksessa 2010. Keväällä 2012 Sivonen jäi kokonaan pois Digian hallituksesta. Hän on laajentanut yritystoimintaansa vuonna 2005 matkailualalle perustamalla BlueWhite Resorts Oy:n, joka on ostanut yrityksiä muun muassa Tervosta, Nilsiästä, Kuopiosta, Puumalasta ja Lieksasta. Sivosella on viisi lasta kahdesta eri liitosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuopion kaupunki tiedottaa: Monialayrittäjä Pekka Sivonen Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Härmärock

Härmärock oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa maanantai-iltapäivisin lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla ja myöhemmin 1980-luvulla osa Rockradion ohjelmatarjontaa. Ohjelmassa soitettiin vain suomalaista rockmusiikkia. Usein uudet single-levyt kuultiin juuri Härmärockissa. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Samalla nimellä esitettiin pitkälle 1980-luvun puolelle vuosittain Härmärock-konsertteja, jotka radioitiin suorina lähetyksinä. Konserttiesityksiä on nykyään nähtävillä ja kuultavissa Ylen Elävässä arkistossa.Härmärock Yle Haku. Suomalaista rockia kutsuttiin myös usein härmärock-nimellä, kunnes suomirock-nimitys on vakiintunut myöhempinä ajankohtina. Suomirock-nimellä oli myös sarja Ylen Ocsid-ohjelmissa 1980-luvulla Rockradion aikakaudella. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Matkalla maineeseen (radio-ohjelma)

Matkalla maineeseen oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin tuore musiikintekijä, yhtye tai artisti, jonka ensialbumi soitettiin usein kokonaan tai lähes kokonaan. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Viikon pop-LP

Viikon pop-LP oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin uusi LP-levy, joka usein soitettiin kokonaan tai lähes kokonaan. Yleensä Viikon pop-LP:n artisti tai yhtye oli jo saanut jonkin verran nimeä. Uusien kykyjen ohjelma oli Matkalla maineeseen. Ohjelma kesti 40 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Kesäkuussa 1980 ohjelma siirtyi Rockradion perjantain lähetyksen yhteyteen juonnettuna. Tällöin soitettiin enää alle puolet albumista. Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Pop eilen – tänään

Pop eilen tänään oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa tiistai-iltapäivisin lähetetty juonnettu rock-ohjelma 1970-luvulla. Nimensä mukaisesti ohjelmassa soitettiin sekä vanhaa että uutta pop-musiikkia. Toimittajina ja juontajina olivat aluksi Heikki "Hector" Harma, myöhemmin myös Jake Nyman sekä Heimo Holopainen. Heikki Harma tutustutti suomalaisia nuoria uusiin brittipopin ilmiöihin kuten David Bowieen, ja usein kävin niin, että ohjelmassa soitetut kappaleet tulivat myöhemmin tutuiksi Hectorin suomentamina ja esittäminä cover-versioina. Holopaisen ohjelmissa kuultiin usein punkrockia; muut toimittajat eivät sitä yleensä soittaneet. Ohjelma kesti tunnin, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain. Heikki Harma teki myöhemmin Pop eilen – toissapäivänä -nimistä ohjelmaa Radio Suomeen sekä Radio Novaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockohjelmat Luokka:Yle Radio Suomen ohjelmat
Toivepoppia

Toivepoppia oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa lauantaiaamupäivisin lähetetty rock-ohjelma 1970–1980-luvuilla. Ohjelmassa soitettiin kuuntelijoiden toivelevyjä. Ohjelma oli joskus juonnettu, välillä taas ei. Juontajina toimivat ainakin Jake Nyman, Tero Liete, Outi Popp ja Aki Sirkesalo. Ohjelma kesti 40-60 minuuttia, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma- aikaa kokonaan tai osittain. Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Leppävirran reitti

Leppävirran reitti on läntisempi niistä kahdesta vesireitistä, joiden kautta Kallaveden reitti laskee Haukiveteen. Se kuuluu Vuoksen vesistöön ja kulkee Soisalon saaren länsipuolitse Leppävirran kautta Varkauteen. Reitin vedet purkautuvat Haukiveden Siitinselälle Varkauden Huruskosken ja Ämmäkosken läpi. Näistä ensimmäisessä sijaitsee Stora-Enson omistama vesivoimalaitos. Reitin varrella ovat Taipaleen, Konnuksen ja Naapuskosken sulkukanavat, joiden kautta kulkee Saimaan 4,35 metrin syväväylä Kuopioon ja Siilinjärvelle. Toinen Kallaveden laskureiteistä on Soisalon itäpuolitse kulkeva ja kansallismaisemaksikin nimetty Heinäveden reitti, jota käytetään myös Kuopiosta Savonlinnaan johtavana laivaväylänä lähinnä matkailuliikenteessä. *
Gundula Janowitz

Gundula Janowitz (s. 2. elokuuta 1937 Berliini) on itävaltalainen ooppera-, oratorio- ja konserttilaulaja, jonka ääniala on lyyrinen sopraano. Hän opiskeli Grazissa ja suoritti debyyttinsä Wienin valtionoopperassa Mozartin oopperan Figaron häät Barbarinan roolissa vuonna 1960. Ihastuneena Mozartin oopperoiden rooleihin, eritoten Taikahuilun Paminan rooliin, hän sai Herbert von Karajanilta vuonna 1968 kutsun Salzburgin musiikkijuhlille, joilla hän lauloi useina peräkkäisinä vuosina eritoten Donna Annan, kreivittären sekä Fiordiligin rooleja, jotka tekivät hänet kuuluisaksi. Mozartin roolien lisäksi Janowitzin uralle on mahtunut myös useita Richard Straussin oopperoiden osasuorituksia, näin ovat hänen ohjelmistoonsa kuuluneet Ariadne oopperasta Ariadne auf Naxos, sekä Kreivitär oopperasta Capriccio, jonka ääni ja luonne sopivat hänen äänelleen. Hän on luonut myös rooleja, jotka vaikuttavat vähemmän sopivilta hänen äänelleen, kuten Leonore Fideliossa ja Valkyyrioiden Sieglinde, johon rooliin Herbert von Karajan häntä erityisesti pyysi ja hän äänitti tetralogian von Karajanin johdolla. Janowitz toimi vuosina 1990–1991 Grazin kaupunginoopperan johtajana. ==Diskografia== *Johann Sebastian Bach - Matteus-passio - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Ludwig van Beethoven - Fidelio - Leonard Bernstein *Ludwig van Beethoven - 9. sinfonia - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Joseph Haydn - Luominen - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Joseph Haydn - Vuodenajat - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Wolfgang Amadeus Mozart - Figaron häät – Karl Böhm (Deutsche Grammophon) *Wolfgang Amadeus Mozart - Cosi Fan Tutte - Karl Böhm (Deutsche Grammophon) *Wolfgang Amadeus Mozart - Taikahuilu - Otto Klemperer *Wolfgang Amadeus Mozart - Konserttiaarioita - Wilfried Boettcher (Deutsche Grammophon) *Carl Orff - Carmina Burana - Eugen Jochum (Deutsche Grammophon) *Richard Strauss - Ariadne auf Naxos – Rudolf Kempe (EMI) *Richard Strauss - Capriccio - Karl Böhm (Deutsche Grammophon) *Richard Strauss - Vier letzte Lieder - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Richard Wagner - Valkyyria - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Richard Wagner - Jumalten tuho - Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon) *Richard Wagner - Nürnbergin mestarilaulajat - Rafael Kubelík *Carl Maria von Weber - Taika- ampuja - Carlos Kleiber (Deutsche Grammophon) ==Aiheesta muualla== * Täydellinen diskografia Luokka:Itävaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rajaton rock

Rajaton rock oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Ohjelmassa esiteltiin ei-angloamerikkalaisia musiikintekijöitä, usein itäblokin maista. Ohjelma lähetettiin myöhään illalla, tyypillisimmin kello 22.00-23.00. Ohjelmaa toimitti Juha Tynkkynen, unkarin kielen ja kulttuurin asiantuntija. Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna

Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) kansallistunnus. Vaakuna lisättiin Saksan demokraattisen tasavallan lippuun vuonna 1959. Ensimmäinen versio vaakunasta otettiin käyttöön vuonna 1950. Siinä esiintyivät vain vasara, jonka ympärillä oli kaksi viljantähkää. Tämän version suunnitteli Fritz Behrendt. Pääministeri Otto Grotewohl ei ollut tyytyväinen tähän vaakunaan, koska se ei hänen mukaansa kuvannut Itä-Saksaa tarpeeksi hyvin. Viimeisin versio otettiin käyttöön vuonna 1955 säädetyn lain nojalla. Vaakunassa esiintyvät vasara, harppi ja viljalyhteet kuvaavat maan kolmea luokkaa: työväki (vasara), älymystö (harppi) ja maanviljelijät (viljalyhteet). DDR:n johto päätti 31. toukokuuta 1990, että vaakuna tulisi poistaa julkisista rakennuksista viikon sisällä. Tästä huolimatta vaakunaa käytettiin kuitenkin vielä esim. virallisissa asiakirjoissa siihen saakka kunnes Itä-Saksa lakkasi olemasta. == Galleria vanhemmista versioista == Tiedosto:Coat of Arms of East Germany (1950–1953).svg|DDR:n vaakuna 1950–1953. Tiedosto:Coat of arms of East Germany (1953–1955).svg|DDR:n vaakuna 1953–1955. == Lähteet == vaakuna Luokka:Historiallisten valtioiden vaakunat
Kovan päivän ilta

Kovan päivän ilta oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvulla. Alkuperäisversio toi suomalaiseen radioon ensimmäisen kerran ulkomaiset listat, joita 1970-luvun alussa dominoivat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta brittitähdet (esimerkiksi Slade, Black Sabbath, Sweet, Suzy Quatro, Bay City Rollers, Uriah Heep, Gary Glitter, Jethro Tull jne; poikkeuksina mainittakoon amerikkalaiset Santana, Osmonds ja Alice Cooper). 1970-luvun lopulla juonnetun ohjelman aiheet vaihtelivat, usein lähetyksellä oli jokin teema. Juontajia oli useita, muun muassa Heimo Holopainen, Juhani Kansi ja Jake Nyman. Suuressa kanavauudistuksessa ohjelma jatkoi Radiomafian puolella. Myöhemmän uudistuksen yhteydessä ohjelma siirtyi Radio Suomeen. Ohjelman juontajat ovat pysyneet pitkälti samoina. Luokka:Suomalaiset radion musiikkiohjelmat
Tšekin lippu

Tšekin lippu () on Tšekin tasavallan lippu. Se otettiin käyttöön vuoden 1993 samettieron jälkeen, jolloin Tšekkoslovakia jakaantui Tšekiksi ja Slovakiaksi. Tätä ennen samainen lippu oli ollut Tšekkoslovakian lippuna. Lipussa oleva sininen kolmio lisättiin Böömin lippuun, jotta se eroaisi Puolan lipusta.Suuri lippukirja, s.152 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Valtioiden liput lippu
Threat

Threat on suomalaisen Fragmentin kehittämä räiskintäpeli, joka on julkaistu sharewarena vuonna MS-DOSille. Pelin kokoversiota ei enää saa mistään. == Pelaaminen == Asteroidilla olevaan kaupunkiin hyökkää verenhimoinen hirviöjoukko. Puolustukseen lähetetään eliittisotilaat joita voi olla 1–3. Jokaisen kentän alussa voi ostaa kaupasta asioita ja ensiapupakkauksia niillä rahoilla, joita siihen mennessä on kentistä kerännyt. Kenttien tavoitteena voi olla joko tietyssä paikassa oleminen oikeaan aikaan, esineiden räjäyttäminen tai kaikkien vihollisten eliminointi. Tiimipelin lisäksi pelaajat voivat taistella keskenään kentissä, joita voi tehdä kenttäeditorilla. Kun vihollisen on ampunut, tulee tähän kohtaan lisää energiaa, rahaa ammuksia tai pääkallopommi. Vihollisia Threatissa on useita. == Aiheesta muualla == * * Imuroitava sharewareversio Luokka:Ampumapelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Science fiction -videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Sisko ja sen sisko

Sisko ja sen sisko (What I Like About You) on yhdysvaltalainen tilannekomedia, joka kuvaa New Yorkissa elävien siskosten, Valerie Tylerin ja Holly Tylerin elämää. Sarjaa näytettiin The WB Television Networkilla 20. syyskuuta 2002 lähtien aina 24. maaliskuuta 2006 saakka ja sitä kuvattiin yhteensä 86 jakson ajan. Suomessa sarjaa esittää MTV3. ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * *Sarjan viralliset sivut Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat Luokka:The WB:n televisio-ohjelmat
Smultronstället

Smultronstället () oli Yleisradion ruotsinkielisen kanavan Riksradionin rockohjelma. Ohjelmaa lähetettiin lauantai-iltapäivisin 1970-luvun lopulla. Ohjelman toimittajina ja juontajina olivat muun muassa Ronnie Österberg ja Mikael Wiik. Luokka:Suomalaiset rockohjelmat
Lehtipuhallin

Lehtipuhallin on laite, jota käytetään lehtien tai muun irtaimen aineksen siirtämiseen maassa laitteen tuottaman puhallusilman voimalla. Useimmat lehtipuhaltimet toimivat polttomoottorilla ja voivat nojata työntekijän hartioihin. Ammattilaiskäyttöön on olemassa selkään laitettavia puhaltimia. Ammattikäytössä puhallin voi säästää työaikaa, koska yksi ihminen voi tehdä puhaltimella vastaavan määrän töitä kuin jopa seitsemän ihmistä haravalla.YLE: Pörisevä puhallin vai rapiseva harava? 29.9.2009. Viitattu 8.7.2010 == Meluhaitat == Polttomoottorikäyttöisille lehtipuhaltimille on ominaista erittäin korkea melutaso. Voimakkaimmillaan puhaltimen melutaso on noin 110 desibeliä. Sähkökäyttöisten melutaso on matalampi, keskimäärin 65–70 desibeliähttps://www.quietcleanpdx.org/wp- content/uploads/2019/04/AGZA_Leaf_Blower_Statement_HILITE.pdfhttps://www.leafscore.com/eco- friendly-garden-products/why-leaf-blower-bans-on-the-rise/. Melun vuoksi laitteen käyttö kiellettiin Yhdysvalloissa eräissä kaupungeissa jo 1970-luvulla, ja tällä hetkellä noin sadan yhdysvaltalaisen kaupungin järjestyssäännöissä on jonkinasteinen käyttökielto tai -rajoitus lehtipuhaltimille.Leaf-blower regulations nationwide Consumer Reports magazine, 2010. Suomessakin lehtipuhallinten käytön on koettu vähentävän asumisviihtyisyyttä. Lehtipuhallin valittiinkin Suomen Luonto -lehden kisassa vuoden 2000 turhakkeeksi.Suomen Luonto -lehti: Lehtipuhallin on vuoden turhake Kuopiossa tutkittiin vuonna 2003, miksi lehtipuhaltimen melu ärsyttää korvia erityisesti. Selvisi, että jo alun perin kova melu muuttuu entistä häiritsevämmäksi kantautuessaan kerrostalon kaikuvalta sisäpihalta sisälle asuntoon. Suomen ympäristöministeriö on ohjeistanut, että asuinympäristössä melu saa olla enintään 55 desibeliä, ja lehtipuhallin ylittää tuon rajan selkeästi. Esimerkiksi Turussa ja Jyväskylässä lehtipuhaltamisen aiheuttamasta melusta valitetaan usein. Melu aiheuttaa myös lehtipuhaltajille työsuojeluongelmia. ==Lähteet== Luokka:Puutarhatyökalut
Sykloheksyyliasetaatti

Sykloheksyyliasetaatti, jonka kemiallinen kaava on C8H14O2 ja rakennekaava CH3COOC6H11, on etikkahapon ja sykloheksanolin esteri. Siitä käytetään myös nimiä heksaliiniasetaatti ja asetaattisykloheksanoli. Normaaliolosuhteissa sykloheksyyliasetaatti on olomuodoltaan väritön neste, joka ei sekoitu veteen. Sillä on tunnusomainen haju. Moolimassa on 142,2 g/mol, sulamispiste −77 °C, kiehumispiste 177 °C, tiheys 0,97 g/cm3, leimahduspiste 58 °C c.c., itsesyttymislämpötila 334 °C ja CAS-numero 622-45-7. Sykloheksyyliasetaatti liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä, myös polymeerejä, minkä vuoksi sitä käytetään usein liuottimena. Se parantaa myös maalien maalausominaisuuksia. Sykloheksyyliasetaatin hyvän tuoksun vuoksi sitä käytetään hajusteissakin.Dieter Stoye: Solvents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 22.04.2013 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Cyclohexylacetate Data bank of environmental properties of chemicals. Ympäristö.fi Luokka:Asetaatit Luokka:Esterit
Monica Bellucci

Monica Anna Maria Bellucci (s. 30. syyskuuta 1964 Città di Castello, Umbria) on italialainen näyttelijä. == Ura == Bellucci aloitti mallintyöt rahoittaakseen lakiopintojaan Perugian yliopistossa, mutta siirtyi lopulta kokopäiväiseksi malliksi. Belluccin elo­kuvaura alkoi 1990-luvun alussa. Hänen ensimmäinen merkittävä englannin­kielinen roolinsa oli vuoden 1992 Bram Stokerin Draculassa, ja päärooli oli italialaisessa elo­kuvassa Malèna. Bellucci tunnetaan Persephonen roolistaan elo­kuvissa The Matrix Reloaded ja The Matrix Revolutions. Hän on myös ääni­näytellyt samaa hahmoa Matrix- aiheisissa video­peleissä. Prince of Persia: Warrior Within -pelissä Bellucci ääni­näytteli Kaileenaa, ja The Passion of the Christissa Bellucci esitti Maria Magdaleenaa. Bellucci on myös näytellyt elo­kuvassa Grimmin veljekset, jossa hän esittää metsää hallitsevaa kuningatarta. Vuonna 2015 Belluccilla oli lyhyt sivurooli ”Bond-tyttönä” elo­kuvassa 007 Spectre. 50 vuoden ikäisenä hän on James Bond -elo­kuva­sarjan vanhin Bond-tyttö – aiemmin ikäennätystä piti hallussaan 39-vuotiaana 007 ja Kulta­sormessa esiintynyt Honor Blackman. == Yksityiselämä == Vuosina 1990–1992 Bellucci oli naimisissa italialaisen valokuvaajan Claudio Carlos Basson kanssa. Vuonna 1999 Bellucci meni naimisiin Kohtalokas asunto -vastanäyttelijänsä Vincent Casselin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä (Deva Cassel s. 2004 ja 2010). Cassel ja Bellucci ilmoittivat erostaan 26. elokuuta 2013. Bellucci puhuu äidin­kielensä lisäksi sujuvasti ranskaa ja englantia. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1992 Bram Stokerin Dracula Draculan morsian 1996 Kohtalokas asunto Lisa 1997 Dobermann Nat 1999 Like a Fish Out of Water Myrtille 2000 Epäilyksen alaisena Chantal Hearst 2000 Malèna Malèna Scordia 2000 Franck Spadone Laura 2001 Susien klaani Sylvia 2002 Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra Kleopatra VII 2003 Tears of the Sun Lena Fiore Kendricks 2003 Irreversible – syntiset Alex 2003 The Matrix Reloaded Persephone 2003 The Matrix Revolutions Persephone 2003 Remember Me, My Love Alessia 2004 The Passion of the Christ Maria Magdaleena 2004 She Hate Me Simona Bonasera 2005 Agents Secrets Barbara / Lisa 2005 Grimmin veljekset metsää hallitseva kuningatar 2005 How Much Do You Love Me? Daniela 2006 Napoleon and Me Emily 2007 Shoot ’Em Up Donna Quintano 2007 Sonia Sonia Gandhi 2010 Noidan oppipoika Veronica 2010 The Whistleblower Laura Leviani 2015 007 Spectre Lucia Sciarra 2019 Hämähäkki verkossa Angela 2022 Memory Davana Sealman 2024 Beetlejuice Beetlejuice Delores == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset mallit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti

Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, joka sisältää sekä eetterin että esterin funktionaalisen ryhmän. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä 2-(2-butoksietoksi)etanoliasetaatti, butyylikarbitoliasetaatti, diglykolimonobutyylieetteriasetaatti tai DEGBEA. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin kemiallinen kaava on C10H20O4 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2OCH2CH2OC4H9. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin moolimassa on 204,3 g/mol, sulamispiste −32 °C, kiehumispiste 245–247 °C, tiheys 0,98 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 6,5 g/100 ml, leimahduspiste 105 °C c.c., itsesyttymislämpötila 290 °C ja CAS-numero 124-17-4. Käytetään öljyjen, hartsien, kumien ja selluloosanitraattien ja polymeeripinnoitteiden liuottimina sekä lakkojen ja pinnoitteiden pehmittiminä. Ainetta saatetaan käyttää esimerkiksi tulostimen musteissa, emalipinnoitteissa, maaleissa, tarroissa, huonekalujen hoitoaineissa ja siivoustuotteissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Asetaatit
The Passion of the Christ

The Passion of the Christ (suom. televisioesityksessä Kristuksen kärsimyskertomus) on Mel Gibsonin ohjaama elokuva Jeesuksen kahdestatoista viimeisestä tunnista. Näitä tunteja nimitetään kristillisessä perinteessä passioksi. Elokuva ei ala alkuteksteillä, jossa esitellään perinteisesti tekijät vaan tekstillä: "Hän on haavoitettu meidän rikkomustemme tähden, runneltu meidän pahain tekojemme tähden; Hänen haavainsa kautta me olemme parannetut. Jesaja 53; 700 eaa."IMDB The Passion of the Christ: Did You Know?"He was wounded for our transgressions, crushed for our iniquities; by His wounds we are healed." Isaiah 53; 700 B.C.", viitattu 12.6.2011, Filmi kuvaa Jeesuksen matkaa Golgatalle. Raa'an elokuvan tarkoituksena on saada katsoja ymmärtämään, ettei kristinuskon perustana oleva Jeesuksen uhraus ollut mikään helppo tehtävä.Telvis.fi - filmiopas. Aller Julkaisut Oy. Luettu 5.4.2007. Elokuva on toiseksi menestynein alle 18-vuotiailta kielletty elokuva ensimmäisen viikonlopun tuotoissa mitattuna. == Kiista ikärajasta Suomessa == Elokuvan levittäjä Scanbox Entertainment Finland haki elokuvalle K-15-ikärajaa, mutta Valtion elokuvatarkastamo päätti asettaa ikärajaksi K-18. Scanbox jätti saman tien Valtion elokuvalautakunnalle valituksen. Valtion elokuvatarkastamon johtajan Matti Paloheimon mukaan korkean ikärajan perusteena oli elokuvan väkivalta, jota pidettiin liioiteltuna, pitkitettynä ja sadistisena. Esimerkiksi Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa elokuva on kielletty alle 15-vuotiailta. Scanboxin markkinointikoordinaattori Sari Leinala puolustelee elokuvan kerrontaa myös sillä, että tarina on kaikille tuttu. "Kukaan ei tule yllättymään, mitä siinä tapahtuu. Tässä on erittäin tarkasti yritetty rekonstruoida tapahtumia. Elokuva olisi tärkeä opetuksellisesti. Lukioikäistenkin pitäisi päästä katsomaan se", Leinala vetosi.HS: Gibsonin Jeesus-elokuvan ikärajasta kiistaa, 12.3.2004, viitattu 12.6.2011 Elokuvatarkastamo muistutti 2008 seurakuntia siitä, että Passion of the Christin ikäraja on 18 vuotta. Eräillä rippileireillä oli esitetty elokuvaa tätä nuoremmille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Jeesus taiteessa Luokka:Mel Gibsonin ohjaamat elokuvat Luokka:Raamattuun pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Musashi (1940)

Musashi () oli keisarillisen Japanin laivaston Yamato-luokan taistelulaiva, joka sai nimensä muinaisesta Musashin provinssista. Sisaraluksensa Yamaton kanssa se edusti maailman suurinta, raskaiten panssaroitua ja aseistettua valmistettua taistelulaivaluokkaa. == Valmistus == Kesäkuussa 1937 Mitsubishin Nagasakin telakan johtaja Kensuke Watanabe ja veistämön päällikkö Kumao Baba saivat käskyn valmistella telakka uuden taistelulaivasarjan valmistamiseksi. Telakka-allas numero kahden laajennus oli alun perin innoittanut laivaston virkamiehet tarjoamaan rakennusprojektia Mitsubishille. Musashi rakennettiin valtavien peitteiden takana, jotta lahden toisella puolella olleesta Yhdysvaltain konsulaatista ei nähtäisi rakentamista. Alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1940Gardiner 1987, s. 178. ja seuraavat 18 kuukautta käytettiin laivan varusteluun. Valmistumisajankohtaa muutettiin useaan kertaan laivaston muuttuneiden vaatimusten takia (mm. laivan tykkien panssaroinnin vahventamisen ja ylimääräisten kommunikointivälineiden asennuksen takia). == Palvelus == Musashi otettiin palvelukseen 5. elokuuta 1942 ja lähti saman tien Trukin laguunille, jossa amiraali Isoroku Yamamoto teki siitä lippulaivansa. Yamamoton saatua surmansa 18. huhtikuuta 1943 alus kuljetti hänen tuhkansa Japaniin, mistä se palasi 5. elokuuta 1943 takaisin. Alus oli 10. helmikuuta 1944 asti Trukilla, josta se teki syöksyn Marshallinsaarille kohtaamatta vihollista. Alukseen osui 29. maaliskuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Tunnyn laukaisema torpedo. Vaurioituneen aluksen täytyi palata korjattavaksi Japaniin. Samalla alukselle asennettiin lisää ilmatorjunta-aseistusta. Leytenlahden taistelussa Musashi sisaraluksena Yamaton kanssa muodosti vara-amiraali Takeo Kuritan keskisen ryhmän. Tämän taistelun aikana 25. lokakuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilta nousseet lentokoneet hyökkäsivät aluksen kimppuun torpedoin ja pommein. Taistelussa Musashiin osui 17 pommia ja 20 torpedoa. Lisäksi sen lähelle tuli 18 lähiosumaa. Lopulta se kaatui kyljelleen ja upposi kello 19.35. Laivan 2 399 hengen miehistöstä yli 1 000 sai surmansa. Hävittäjien Kiyoshimo ja Shimakaze miehistöt pelastivat 1 376 eloonjäänyttä. == Hylky == Hylyn löysi 2015 Microsoftin perustaja Paul Allenin perustama tutkimusryhmä. Se oli kilometrin syvyydessä merenpohjassa Filippiinien saariryhmän keskellä Sibuyaninmeressä. ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: taulukko Musashin liikkeistä Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yamato-luokan taistelulaivat Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan taistelulaivat
Nižni Tagil

Nižni Tagil () on merkittävä venäläinen metalli- ja puolustusteollisuuskaupunki Sverdlovskin alueella Uralilla noin 25 km Aasian puolella. Kaupungin asukasluku oli 361 811 (2010 väestönlaskenta). Kaupunki sijaitsee noin 130 km Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupunki on rakennettu sammuneen tulivuoren ympärille. Sen läpi kulkee Tagiljoki. Kaupungin korkeus merenpinnasta vaihtelee 170 ja 380 metrin välillä. == Historia == Nižni Tagilin historia alkaa Visokogorskin rautasulattamon perustamisesta 1696, joten se on vanhimpia metallinsulatuskeskuksia Uralin alueella. Itse kaupunki perustettiin lokakuussa 1722 - joidenkin tietojen mukaan vuonna 1725 - Nikita Demidovin kuparisulattamon työläisten asumuksien yhteyteen. Venäjän ensimmäinen veturi rakennettiin Nižni Tagilissa vuonna 1833. Kaupungiksi se muuttui virallisesti 1917 - joidenkin tietojen mukaan vuonna 1919. == Teollisuus == Nižni Tagil on merkittävä metalliteollisuuden keskus. Nižni Tagilin metallurginen kombinaatti NTMK on yksi Venäjän merkittävimpiä terästeollisuusyrityksiä. Nykyään se on osa suurta Evraz-teräskonsernia. Vuonna 1936 perustettu Uralin vaunutehdas UralVagonZavod (UVZ) valmisti aluksi junavaunuja, mutta vuonna 1941 siitä tuli maailman suurin panssarivaunujen valmistaja, jonka tuotteita ovat mm. T-55, T-72 ja T-90. Tehdas tuottaa myös mm. kaivinkoneita. == Koulutus ja kulttuurielämä == Nižni Tagilissa on teknologinen instituutti ja kolme ammattiteatteria. Kaupungissa on myös opettajankoulutuslaitos, kaivosoppilaitos sekä taideteollisuusoppilaitos ja aluemuseo. Nizhniy tagil ntmk main entrance.JPG|Nižni Tagilin rauta- ja terästehdas NTMK Venäjän Sverdlovskin alueella on osa Evraz-konsernia. Uralvagonzavod building.jpg|Maailman suurimman panssarivaunuvalmistajan, Uralvagonzavodin pääkonttori Nižni Tagilissa. Nizhniy tagil StAlexander Nyevsky Cathedral.JPG|Aleksanteri Nevskin katedraali. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin tiedotussivusto *
Tambov

Tambov () on kaupunki Venäjällä Tambovin alueella. Kaupunki sijaitsee Tsnajoen varrella ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 280 161. Tambovin kaupunki on Tambovin alueen pääkaupunki. Tambov rakennettiin alun perin rajalinnoitukseksi tataareja vastaan, mutta siitä tuli pian maaseutuvaltaisen alueen hallintokeskus ja kauppapaikka. Tambovista tuli vuonna 1769 kuvernementin pääkaupunki. Kaupungin nimi tulee mahdollisesti mokšan suomaata merkitsevästä sanasta. Tambovissa kapinoitiin marraskuussa 1830 kuvernööriä ja vuosina 1920–1921 bolševikkeja vastaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tambovin kaupungin viralliset kotisivut *Kulttuuria Tambovissa Luokka:Tambovin alueen kaupungit
Toljatti

Toljatti () eli Togliatti on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 719 632. Kansainvälisesti Toljatti tunnetaan parhaiten autoteollisuudestaan ja 1960-luvun lopulla perustetun automerkki Ladan kotipaikkana. ==Historia== Kaupungin perusti Vasili Tatištšev vuonna 1737 nimellä Stavropol-na-Volge linnoitukseksi Volgan varteen. Volgan patohankkeen myötä koko kaupunki jäi 1950-luvulla Kuibyševin tekojärven alle ja rakennettiin uuteen paikkaan. Vuonna 1964 kaupunki nimettiin italialaisen kommunistin Palmiro Togliattin mukaan. ==Elinkeinot== Kaupungissa on voimakasta autoteollisuutta, VAZin (vuodesta 1971) ja GM- AvtoVAZin (2001–) tehtaat. Vesivoimasähkön ansiosta siellä on myös monenlaista kemianteollisuutta, Venäjän suurin ammoniakinvalmistaja ToljattiAzothttps://togliattiazot.company/ , lannoitevalmistaja KuibyševAzot ja Fosfor. Autotehtaan valta-aseman takia kaupunkia pidetään kuitenkin suurimpana yhden tehtaan tai tuotannonalan ympärille rakentuvista Venäjän kaupungeista, niin sanotuista monogorodeista. Joka seitsemäs kaupunkilainen on ollut aiemmin työssä autotehtaalla. AvtoVAZ vähensi talouskriisin ja automerkkiensä huonon menekin vuoksi vuoden 2009 syksyyn mennessä henkilöstöään neljänneksellä 75 000:een, leikkasi palkkoja ja lyhensi työviikon 20-tuntiseksi.Suomen Suurlähetystö, Moskova, Talousuutisia Moskovasta 24.9.-7.10.2009 Reuters ==Koulutus== Kaupungissa on yli sata julkista ja kymmenen yksityistä oppilaitosta. Merkittävimmät ovat Toljattin valtionyliopisto, Tatiševin Volgan yliopisto, Toljattin valtionpalveluyliopisto ja Toljattin hallintoakatemia. ==Urheilu== Kaupungin uudelleenrakentamisen yhteydessä ja autoteollisuuden vuoksi siitä haluttiin tehdä täydellisen neuvostokaupungin esikuva, ja siinä yhteydessä kaupunkiin luotiin runsaat urheilumahdollisuudet. Sieltä on sittemmin tullut monia lahjakkuuksia, kuten telinevoimistelija Aleksei Nemov. Myös jääkiekkojoukkue HK Lada Toljatti on voittanut kansallisia mestaruuksia ja Continental Cupin vuonna 2006. ==Katso myös== *Kunnian obeliski ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Samaran alueen kaupungit
Dzeržinsk (Venäjä)

Dzeržinsk () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Nižni Novgorodin alueella, Okajoen varrella Venäjällä, 32 km miljoonakaupunki Nižni Novgorodista ja noin 400 km itään Moskovasta. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 240 742 ja kaupunkipiirikunnan 251 016 henkeä. Jälkimmäinen sisältää kolme pienempää kaupunkityyppistä taajamaa ja runsas 5 000 maaseutuasukasta. Kaupunki perustettiin 1920-luvulla ja tunnettiin aluksi nimellä Rastjapino, mutta nimettiin 1929 puolalaisen bolševikin ja Tšekan ensimmäisen johtajan Feliks Dzeržinskin mukaan. Dzeržinsk on kemianteollisuuden keskus. Kaupunki oli Neuvostoliiton kemiallisten aseiden tuotantopaikka ja siten pitkään suljettu ulkomaailmalta. Kemiallisten aseiden tuotanto päättyi 1945, jonka jälkeen jätteet haudattiin tehtaiden kaatopaikoille. Nykyisin teollisuuden omistaa NORSI ja siihen on investoinut saksalainen Wella AG. Kaupunki on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman saastunein ja keskimääräinen elinikä jää siellä miehillä 42:een ja naisilla 47:ään ikävuoteen. Dzeržinskin merkittävin maamerkki ovat tiedemies Vladimir Šuhovin suunnittelemat kaksi 128 metristä hyperboloidosta tornia Okan rannassa. Väkiluku 1939 1959 1970 1979 1989 2010 Dzeržinsk 103 000 164 000 221 000 257 100 285 800 240 742 Neuvostoliitossa järjestettiin väestönlaskenta 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010. Kuva:Dzerjinsk aerial view.jpg|Ilmakuva kaupungin keskustasta. Kuva:Mayakovsky Square.jpg|Majakovskin aukio. Kuva:Shukhov Oka Tower photo by Vladimir Tomilov.jpg|Torni Okajoen rannalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nižni Novgorodin alueen kaupungit
Velikije Luki

Velikije Luki () on kaupunki ja kaupunkipiiri Pihkovan alueen eteläosassa Lovatin varrella Luoteis-Venäjällä. Sen asukusluku oli 98 778 (väestönlaskenta 2010). Velikije Luki on liikennesolmu, joka sijaitsee tärkeiden rautateiden ja M9-valtatien (eurooppatie ) varrella. Siellä on myös pieni siiviililentoasema. Kaupungissa on 1901 perustettu Velikije Lukin veturitehdas (VLVRZ). ==Historia== Kaupunki on mainittu kronikoissa jo 1166. Linnoituksen rakentamisen jälkeen 1211 siitä tuli tärkeä Pihkovan ja Novgorodin suoja. Moskovan ruhtinaskuntaan sen liitti Iivana Suuri 1478. 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupungista tuli merkittävä rautatiepaikkakunta Moskovan ja Riian välisen rautatien ja kaupungin rautatieaseman valmistuessa. Toisessa maailmansodassa Velikije Lukissa käytiin kovia taisteluja 1941 ja 1942. Vuosien 1942-1943 vaihteessa käytiin "Pohjoisen Stalingradina" tunnettu Velikije Lukin taistelu, jossa puna-armeija saarsi saksalaisjoukot kaupunkiin kuukausiksi, ja jossa kaupunki tuhoutui lähes täysin. Kokonaistappiot olivat useita kymmeniä tuhansia miehiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nevelin piirin sivusto Luokka:Pihkovan alueen kaupungit
Elektrostal

Elektrostal (, vuoteen 1938 Zatišje, Зати́шье) on kaupunki Venäjällä Moskovan alueella 58 km itään Moskovasta. Vuonna 2010 Elektrostalin asukasluku oli 155 324. Kaupunki syntyi 1916 perustetun tehtaan ympärille ja on edelleen metalli- ja raskaan teollisuuden keskus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Moskovan alueen kaupungit