EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Klinikka

Klinikka on tila tai tilaisuus, jossa tarjotaan hoitoa, opetusta tai neuvontaa. Virallisemmissa yhteyksissä klinikaksi kutsutaan erityisesti lääketieteellisiä laitoksia, jotka ovat pääasiallisesti keskittyneet ensiapuun kuuluvien diagnoosien tekemiseen ja potilaille kuuluvan hoidon antamiseen. Useimmiten termiä käytetään kuvaamaan laitoksia, jotka ovat yhteydessä lääketieteen ammattilaisten koulutukseen. Klinikka-sanaa käytetään kuitenkin myös laajemmin esimerkiksi yliopistoissa kuvaamaan neuvoja ja opetusta tarjoavaa pistäytymisluontoista palvelua, esimerkiksi CV-klinikka. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Maijakit

Maijakit (Goeppertia) on marantakasveihin kuuluva kasvisuku, joka nykyisessä laajudessaan on erotettu maijoista (Calathea) 2010-luvun taksonomiassa. Maijakkien sukuun luokitellaan yli 240 lajia, maijoihin on jäänyt noin 60 lajia. Suurimman osan Goeppertia-suvun lajeista ovat siirtäneet Calathea- suvusta kasvitieteilijät Finn Borchsenius ja Stella Suárez vuonna 2012. Maijakit esiintyvät luonnossa Keski- ja Etelä-Amerikan lämpimällä vyöhykkeellä. Monet lajit ovat myös koristekasvikäytössä. == Lajeja == * tähkämaija (Goeppertia crocata, syn. Calathea crocata) * soikkomaijakki (Goeppertia elliptica) * suonimaijakki (Goeppertia micans) * isomaijakki eli isomaija (Goeppertia roseopicta) * aaltomaija (Goeppertia rufibarba, syn. Calathea rufibarba) * seepramaija (Goeppertia zebrina, syn. Calathea zebrina) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Maijakit – Goeppertia Luokka:Marantakasvit
Saint-Christophe-sur-Dolaison

Saint-Christophe-sur-Dolaison on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Le Puy-en- Velayn kaupungista lounaaseen. Saint-Christophen kirkko on rakennettu keskiajalla. Siitä on ensimmäiset maininnat Johanniittain ritarikunnan kirjoituksissa vuodelta 1161 ja Temppeliherrain ritarikunnan kirjoituksissa vuodelta 1204. Kirkko luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1907. Kaupunki oli kolmas Via Podensisin pyhiinvaellusreitillä Le Puysta Santiago de Compostelan katedraaliin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Systole

Systole on sydämen toimintavaiheista supistumisvaihe. Sen vastakohta on diastole eli sydämen lepovaihe. Supistumisvaiheessa oikea ja vasen kammio pumppaavat verta eteenpäin. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Abraasio (hammaslääketiede)

Abraasio on karieksesta johtumatonta hampaiden kulumista, joka tyypillisesti johtuu hampaiden ja ulkoisen objektin vuorovaikutuksesta. Yksi tällainen abraasion aiheuttaja voi olla liiallinen hampaiden harjaus. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Dreeni

Dreeni on lääketieteessä käytetty työväline. Se on useimmiten väliaikaisesti kehoon asetettava putki, jolla siirretään eritteitä kehon ulkopuolelle. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Eveline Saalberg

juoksi vain alkuerissä Eveline Saalberg (s. 30. heinäkuuta 1998) on alankomaalainen pikajuoksija, viestin maailmanmestari ja olympiamitalisti. Saalberg juoksi Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 toisen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. LIsäksi hän juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin sekaviestissä, jonka loppukilpailussa Alankomaat sai toisella kokoonpanolla hopeaa. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän juoksi Münchenin EM-kilpailuissa avausosuuden kultaa voittaneessa Alankomaiden 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän oli voittamassa 4 × 400 metrin viestiä myös Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023. Saalberg juoksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 avausosuuden Alankomaiden 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden Alankomaiden ennätysajalla 3.20,72. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän juoksi alkuerissä Alankomaiden viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla maailmanmestaruuden. Sama toistui Rooman EM- kilpailuissa, joissa Alankomaat voitti kultaa, ja Pariisin olympialaisissa, joissa joukkue saavutti hopeaa. Saalberg voitti Alankomaiden-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa 2019 ja 400 metrillä 2023. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 200 m 23,39 La Chaux-de-Fonds 14. elokuuta 2021 400 m 50,95 La Chaux-de-Fonds 14. heinäkuuta 2024 400 m aj 58,86 Den Haag 27. heinäkuuta 2019 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 60 m 7,75 Apeldoorn 28. tammikuuta 2023 200 m 24,03 Metz 3. helmikuuta 2024 400 m 52,54 Apeldoorn 26. helmikuuta 2022 == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Alankomaalaiset pikajuoksijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonometri

Tonometri on lääketieteessä silmänpaineen mittaamiseen tarkoitettu työkalu. Silmänpainetta mitattessa yksikkönä on elohopeamillimetri. == Lähteet == Luokka:Lääketiede Luokka:Mittaaminen
Wyandotten piirikunta

Wyandotten piirikunta () on Yhdysvaltojen Kansasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 169 245 vuonna 2020, ja se oli väkiluvultaan Kansasin osavaltion neljänneksi suurin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on Kansas Cityn kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunnan ja Kansas Cityn hallinnot on yhdistetty, ja piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (). Piirikunta on perustettu vuonna 1859. == Väestö == Vuonna 2020 Wyandotten piirikunnan 169 245 asukkaasta valkoisia oli 67,2 %, mustia 22,1 %, aasialaisia 5,6 % ja alkuperäisasukkaita 1,4 %. Asukkaista 27,5 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 16,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansasin piirikunnat
Vysokopillja

Vysokopillja (; vuoteen 1915 asti ) on kaupunkityyppinen taajama Hersonin alueen pohjoisosassa Ukrainassa. Vysokopillja on heinäkuusta 2020 lähtien sijainnut Beryslavin piirissä (95 967 as., 2021). Tätä ennen Vysokopillja oli vuosina 1926-2020 Vysokopilljan piirin hallinnollinen keskus. Vysokopilljan asukasluvuksi arvioitiin 3 899 (2021; vuonna 2001: 4 717 as.). Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1957. | ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Beryslavin piiri Luokka:Hersonin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Thomas Carlzon

Thomas Carlzon (1955 tai 1956https://www.svt.se/nyheter/lokalt/smaland/forre- landshovdingen-thomas-carlzon-dod – 2022) oli ruotsalainen yritysjohtaja ja virkamies. Carlzon teki 45-vuotisen työuran huonekaluyhtiö Ikeassa, jonka aikana hän työskenteli muun muassa kymmenen vuotta ruotsalaisyhtiön toimitusjohtajana. Jätettyään Ikean Carlzon toimi vuosina 2017–2019 Kalmarin läänin maaherrana. Carlzon kuoli vuonna 2022 pitkäaikaisen sairauden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:1950-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Elija Godwin

juoksi vain alkuerissä Elija Godwin (s. 1. heinäkuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, viestijuoksun maailmanmestari ja olympiamitalisti. Godwin juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin hopeajoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018. Hän juoksi vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa alkuerissä Yhdysvaltojen sekaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanoolla saavutti loppukilpailussa pronssia. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän juoksi avausosuuden sekä kultaa saaneessa miesten että pronssia saavuttaneessa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 10,47 Atlanta 16. maaliskuuta 2019 200 m 20,32 Athens 30. huhtikuuta 2021 400 m 44,34 Eugene 25. kesäkuuta 2022 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 60 m 6,76 Clemson 25. tammikuuta 2020 200 m 20,60 Clemson 12. helmikuuta 2022 400 m 45,37 Fayetteville 27. helmikuuta 2021 == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lillby (Vaasa)

Lillby () on Vaasan 33. kaupunginosa ja tilastollinen pienalue Gerbyn suuralueella. Lillby sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Vaasan keskustasta, Västervikintien ja Raippaluotoon menevän Alskatintien välissä. Kaupunginosa on suurimmaksi osaksi kaavoittamatonta pientaloaluetta, jossa sijaitsee myös vanhoja, 1700- ja 1800-luvun, maalaistaloja ja mäkitupia. Alueen uudemmat rakennukset on rakennettu poikkeusluvalla. Lillbyssä sijaitsevat rakennukset ovat Gerbyn vanhimpia. Vanha rannikkokylä on säilynyt hyvin, kun sen taloja on purkamisen ja uuden rakentamisen sijaan peruskorjattu. Pienempiä rakennuksia on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan. Kylän keskus on sijainnut Antuntien, Pienkyläntien ja Isokyläntien risteyksessä. ==Väestö== Vuonna 2015 Lillbyn alueella asui 957 asukasta. Lillbyn kielisuhde on melko tasainen suomen- ja ruotsinkielisten välillä. Alueen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 45,2 %, ruotsia 52,4 % ja muita kieliä 2,4 % vuonna 2015. Lillbyn työvoimasta opiskelijoita oli 18,9 % ja työttömiä 5,5 % vuonna 2013. ==Lähteet== Luokka:Vaasan kaupunginosat Luokka:Gerbyn suuralue
Sophie Garel

Sophie Garel (s. 22. huhtikuuta 1942) on ranskalainen radio- ja televisiojuontaja ja laulaja. Garel syntyi Oranissa Ranskan Algeriassa. Garel aloitti juontajana 1960 Télé Oran -televisiokanavalla. Vuonna 1962 Ranskan vetäydyttyä Algeriasta Garel muutti Marseilleen, jossa hän aloitti Télé Monte- Carlo -kanavalla. Garel muutti vuonna 1967 Pariisiin Radio Luxembourg -kanavan kuuluttajaksi ja siirtyi myöhemmin Europe No 1 -kanavalle. Garel edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1968 duettona Chris Baldon kanssa kappaleella Nous vivrons d'amour. Kappale sijoittui jaetulle 11. sijalle 17 kilpailijan joukosta. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Luxemburgin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1968 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiinankirsio

Kiinankirsio (Prinsepia uniflora) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja kirsioiden (Prinsepia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas, joka voi kasvaa vajaat kaksi metriä korkeaksi. Kiinankirsion kukat kehittyvät edellisinä vuosina kasvaneisiin versoihin. Laji kukkii aikaisin keväällä ja pakkaset vaurioittavat kukkia helposti. Kukista kehittyy noin 1,5 cm halkaisijaltaan olevia kirsikankaltaisia hedelmiä, jotka ovat syötäviä, ja niitä kerätään paikallisesti ravinnoksi. Hedelmät ovat mehukkaita ja jokaisen hedelmän sisällä on yksi iso siemen. Kiinankirsio kasvaa luontaisena Kiinan luoteisosissa. Sitä tavataan lössipohjaisilla tasangoilla, arojen ja metsien välisillä vaihettumisvyöhykkeillä, aurinkoisilla rinteillä sekä jokilaaksoissa 800–2200 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvatettuna kiinankirsio menestyy keskiravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji tosin tuottaa paremmin kukkia ja hedelmiä kasvaessaan täydessä auringon valossa. Kiinankirsio muistuttaa läheisesti mantšuriankirsiota eli mantsuriankirsikkaa (Prinsepia sinensis). == Lähteet == * Useful Temperate Plants: Prinsepia uniflora == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Prinsepia uniflora * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Prinsepia uniflora * Flora of China: Prinsepia uniflora Luokka:Ruusukasvit Luokka:Pensaat
Le Bouchet-Saint-Nicolas

Le Bouchet-Saint-Nicolas on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Le Puy-en- Velayn kaupungista lounaaseen. Kunta on suosittu vapaa-ajanvietto- ja retkeilypaikka. Tulivuoren kraatteriin syntynyt järvi Lac du Bouchet sijaitsee naapurikunta Cayresin välisellä rajalla, puolittain kummankin kunnan puolella. Tiedosto:Lac du Boucher-1.jpg|Lac du Boucher Tiedosto:Le Bouchet St.Nicolas (Fr), Chemin de Stevenson.jpg|Robert Louis Stevensonin patsas hänen käynnistään kunnassa 22. syyskuuta 1878. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Juhana Tarma

Juhana Tarma, vuoteen 1932 Ivan Dobrinin (8. toukokuuta 1882 Kontokki Venäjä – 3. maaliskuuta 1953 Joensuu) oli venäläissyntyinen suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Tarman vanhemmat olivat kauppias, maanviljelijä Maksima Dobrinin ja Oksenaja Savinainen ja puoliso vuodesta 1904 Nadja Höttönen. Tarma oli W. A. Ipatoffin palveluksessa 1895–1902, oman sekatavarakaupan pitäjä Lieksassa 1903–1919, Lieksan Puuliike Oy:n perustajaosakas 1917–1919 ja Lieksan Kauppa -yhtiön perustajaosakas 1919–1921. Puutavarakauppiaana 1915–1917 toiminut Tarma oli myös P. Pänttönen Oy:n perustajaosakas 1919 ja toimitusjohtaja Joensuussa 1919–1920, oman kaupan pitäjä Joensuussa 1921–1925, toiminimen Dobrinin & Saharoff osakas ja toimitusjohtaja 1925–1935, Tarma-yhtiön toimitusjohtaja 1935–1945 ja pääjohtaja 1945–1950, Joensuun Kauppayhtiön perustajaosakas 1946–1950 ja Joensuun Puku -yhtiön pääjohtaja 1948–1950. Hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1947 ja hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Myös lahjoittajana hiljaisuudessa toiminut Tarma sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1943. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Lac du Bouchet

Lac du Bouchet on vulkaanisen toiminnan synnyttämä maari Ranskan Auvergne- Rhône-Alpesissa. Se sijaitsee Le Bouchet-Saint-Nicolasin ja Cayresin kuntien alueelle Haute-Loiren departementissa. Ranskan keskiylängöllä sijaitsevan Auvergnen alueella on useita muitakin vastaavanlaisia kraatterijärviä. Järven vesi kerääntyy sadevedestä ja muutamasta pienestä lähteestä. Lac du Bouchet on puhdasvesistöinen ja uimiseen soveltuva järvi, mikä tekee sitä suositun luontokohteen. Kävelymatka järven ympäri on noin kolme kilometriä. Tiedosto:Plage du lac du Bouchet.JPG|Uimaranta Tiedosto:Lac du Bouchet 5.jpg|Lac du Bouchet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan järvet Luokka:Auvergne-Rhône-Alpes
Matti Arvola

Matti Nikodemus Arvola (20. toukokuuta 1883 Paavola – 30. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Arvolan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Arvola ja Greta Nikula ja puoliso vuodesta 1908 Aino Maria Paloheimo, aiemmin Brander. Arvola kävi alkeiskoulun Raahessa ja kaksi luokkaa Raahen Porvari- ja Kauppakoulua 1900–1901. Hän oli Virtain Kehruu- ja Kutomatehdas -yhtiön konttoristi 1901–1902, Mäntän paperitehtaan konttoristi 1902–1903 ja Fredriksonin lakki-, kravatti-, hansikas- ja turkistavaratehtaan konttoristi Jyväskylässä vuodesta 1908. Fredriksonin isännöitsijä Arvola oli 1903–1914, Tailor-yhtiön perustajaosakas 1914 ja toimitusjohtaja Helsingissä 1914–1947, Stockmannin johtaja ja johtokunnan jäsen 1930–1947 Stockmannin ostettua Tailor-yhtiön vuoden 1930 alussa, sekä Old England -yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1947–1951. Hän oli perustamassa ja osakas myös useissa muissa yrityksissä ja hänellä oli monia vaatetus- ja kaupan alojen sekä muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Arvola sai 1943.Kuka kukin on 1954, s. 51. Viitattu 29.7.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Saint-Haon

Saint-Haon on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Allierjoen varrella, noin 30 kilometriä Le Puy- en-Velayn kaupungista lounaaseen. pienoiskuva|vasen|Saint-Haonin kirkko Saint- Haonin kirkko on rakennettu alkujaan 800-luvulla ja uudestaan 1500-luvulla. Tyyliltään se on romaaninen. Seinämäisessä kellotornissa on neljä kelloa. Kirkko on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1913. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Pekka Karttunen

Pekka Karttunen (15. helmikuuta 1879 Liperi – 30. tammikuuta 1948 Kuopio) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.60-vuotias. Johtaja Pekka Karttunen, Helsingin Sanomat, 15.02.1939, nro 44, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Karttusen vanhemmat olivat pienviljelijä Antti Karttunen ja Anna Lappalainen ja puoliso vuodesta 1919 Katri Pehkonen. Ministeri, vuorineuvos Osmo P. Karttunen oli heidän poikansa. Pekka Karttunen kävi kansakoulun ja suoritti Helsingissä yksityisen kauppakoulun kurssin 1906. Hän oli kauppias J. Kuokkasen palveluksessa kauppa- apulaisena ja liikkeenhoitajana Kuusjärvellä vuodesta 1891 ja Herman Saastamoisen kauppamatkustajana Kuopiossa 1911–1916. Karttunen perusti johtaja Roinilan kanssa Savon Kauppa Oy:n vuonna 1916 ja hän oli sen osakkaana ja toimitusjohtajana 1916–1918 ja sen jälkeen Kuopion intendentuurin kassa- ja kirjanpito-osaston johtajana 1918. Vuonna 1918 Karttunen oli mukana perustamassa tukkuliike Nevala & Karttusta ja oli tämän yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1918–1934 kunnes liike lopetettiin 1934. Karttunen oli H. Saastamoinen & Pojat -yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1934. Hän oli myös Oy H. Saastamoinen Ltd:n ja Saastamoisen Faneeri Oy:n johtokuntien jäsenenä sekä jäsenenä Pohjois-Savon Rautakauppa Oy:n, Kansalliskauppa Oy:n, Kallan Kirjakauppa Oy:n, Suomen Tukkukauppiaiden Liiton, Kuopion Uusi Kirjapaino Oy:n, Talo Oy Suojan ja muiden liikkeiden johtokunnissa sekä Tukkukunta r.l. ja Suomen Tukkukauppiaiden Oy:n hallintoneuvostoissa. Kuopion rahatoimikamarin eli sittemmin kaupunginhallituksen jäsen Karttunen oli 1922–1934 ja Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1933, edustaen Kansallista Kokoomusta. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Karttunen oli muun muassa Kuopion kaupungin säästöpankin isännistön varapuheenjohtajana ja tilintarkastajana, Suomen Punaisen Ristin Kuopion piirin piirihallituksen rahastonhoitajana, Suomen Pankin Kuopion konttorin valvojana, Kuopion kauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä sekä Kuopion Puhelinyhdistyksen ja Kuopion Kauppakoulun johtokuntien jäsenenä. Kauppaneuvoksen arvonimen Karttunen sai 1943. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Dir (Pakistan)

Dir on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Historiallisesti se oli Dirin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Vuonna 2017 Dirin asukasluku oli 44 165\. ==Maantiede== Dir sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa Ylä-Dirin piirikunnassa Dirjoen pohjoispuolella. Dirjoki on Panjkoran sivujoki. Lähialue on Dirin ja Panjkoran laaksoa. Laaksot ovat hedelmällisiä ja niillä viljellään esimerkiksi hedelmiä. Vuortenrinteiltä saadaan myös puuta. Malakandin kaupunki sijaitsee noin 110 kilometriä Diristä etelään. ==Historia== Dirin perustajana pidetään Mulla Ilyasia eli Akhund Babaa, joka eli 1600-luvulla. Häntä pidetään myös Dirin ruhtinaskunnan hallitsijasuvun perustajana. Myös viereisten Swatin, Ambin ja Chitralin hallitsijat katsoivat polveutuvansa hänestä. Dir oli Dirin ruhtinaskunnan pääkaupunki vuoteen 1969 saakka, jolloin Dir, Chitral ja Swat liitettiin hallinnollisesti suoraan osaksi Länsi-Pakistania heinäkuussa 1969, mikä päätti ruhtinaskunnan tarinan. ==Väestö== Dirin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 44 165. Paikalliset ovat pääasiallisesti Jusafzai-heimon paštuja. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Khyber Pakhtunkhwa
Victoria boliviana

Victoria boliviana on jättilumpeiden sukuun kuuluva kasvilaji. V. boliviana on Victoria-suvun uusin laji, virallisesti tunnistettu vuonna 2022. Se on myös suvun suurin, lehden halkaisija voi olla jopa 3,2 metriä. Luonnossa sitä esiintyy Bolivian Llanos de Moxos -kosteikkoalueella Benin departmentissä. == Lähteet == Luokka:Lummekasvit
Swatin ruhtinaskunta

Swatin ruhtinaskunta oli entinen valtio nykyisen Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Swat käsitti suurin piirtein Swatjoen valuma-alueen. Swatilla oli oma hallitsijansa vielä Pakistanin itsenäistyttyä, kunnes se liitettiin suoraan Pakistanin hallinnon alaisuuteen vuonna 1969. ==Maantiede== Swatin ruhtinaskunta sijaitsi nykyisen Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Alue kässitti suurin piirtein Swatjoen valuma-alueen. Joen yläjuoksu eli Swat Kohistan on vuoristoseutua. Alajuoksu eli Kuz on puolestaan hedelmällistä alluviaalitasankoa. ==Historia== Pääosin Jusafzaista koostuneet paštut saapuivat Swatin alueelle suurin piirtein 1500-luvulla ja korvasivat alueen aikaisemmat dardilaiset tai muut alkuperäisasukkaat, joita myöhemmin on enää vain Swat Kohistanin vuoristoseudulla. Aluetta hallitsivat muodollisesti valtakunnat, kuten suurmogulit ja Dorranit, joskin todellista valtaa keskushallinnolla ei ollut Kabuljoen pohjoispuolella. Swat oli esimerkiksi yksi mogulien vastaisen raušanija-liikeen keskuksista. 1800-luvun alussa oli alkanut Sajjid Ahmadin johtama mudžahid-liike. Sajjid Ahmad kuoli vuonna 1831 ja yksi hänen seuraajistaan oli Akhund Abd al-Ghafur, josta vuonna 1835 tuli Swatin uskonnollinen johtaja. Saidu Sharifista tuli hänen keskuksensa, ja myöhemmin tärkeä paikallisten muslimien pyhä paikka. Britit ulottivat valtansa Peshawariin vuonna 1849, mutta he eivät vielä hallinneet Swatia tai alueen muita pikkuvaltioita. Swatissa maallista valtaa piti arvonimellä Padišah Sajjid Akbar. Hänen kuollessaan vuonna 1857 vallassa seurasivat hänen kaksi poikaansa. Uskonnollinen valta periytyi puolestaan vuonna 1877 kuolleen al- Ghafurin suvussa. Brittiläinen Intia tunnusti Swatin aseman ruhtinaskuntana vuonna 1917. Vuonna 1926 Miyangul Šahzada Abd al-Wadud, al-Ghafurin jälkeläinen, syrjäytti maallisena hallitsijana Sajjid Akbarin jälkeläiset. Brittiläisen Intian hallinto tunnusti hänet hallitsijana arvonimellä Wali. Hallitsijana hän laajensi Swatin alueita pohjoiseen kohti Swatin Kohistania, sekä kohti Bunerin aluetta. Vuonna 1949 vbaltaan nousi hänen poikansa Miyangul Jahanzib. Intian jaon yhteydessä Swatista oli tullut osa Pakistania, joskin sen hallitsija sai jatkaa itsenäistä sisäpolitiikkaa yhdessä osittain vaaleilla valittavan neuvoston kanssa. Viimein vuonna 1969 Swat liitettiin hallinnollisesti suoraan Pakistaniin. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin historia Luokka:Aasian entiset valtiot Luokka:Khyber Pakhtunkhwa
Nisiini

Nisiini (C143H230S7N42O37) on useita rengasrakenteita sisältävä peptideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden säilöntäaineena. == Ominaisuudet, tuotanto ja käyttö == Nisiiniä tuottaa Lactococcus lactis -bakteeri. Se koostuu 34:stä aminohaposta, ja rakenteessa on osana epätavanomaisia aminohappoja kuten lantioniinia, metyylilantioniinia, 2-aminovoihappoa, dehydroalaniinia ja dehydrobutyriiniä. Nämä aminohapot muodostuvat proteiinisynteesinjälkeisessä muunteluvaiheessa. Nisiini tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin kuten Lactococcus-, Lactobacillus-, Enterococcus-, Streptococcus-, Clostridium- ja Listeria-sukujen lajeihin. Gramnegatiivisiin bakteereihin nisiini ei tehoa. Antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän heikentymiseen ja sekä DNA:n, RNA:n, proteiinien ja polysakkaridien biosynteesin häiriintymiseen. Nisiini on tehokkain happamissa olosuhteissa.Edmund M. Wise Jr.: Peptides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Nisiiniä tuotetaan bioteknisesti kasvattamalla Lactococcus lactis-bakteeria rasvattomassa maidossa. Nisiiniä käytetään estämään haitallisten bakteerien kasvua esimerkiksi juustoissa ja säilykkeissä. Yhdisteen E-koodi on E234. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit Luokka:Peptidit
Niinijoki (täsmennyssivu)

Niinijoki voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Asutus == * Niinijoki, kylä Loimaalla == Joki == * Niinijoki, Loimijoen sivujoki Loimaalla * Niinijoki, Suopajoen sivujoki Rovaniemellä * Niinijoki, Keiteleeseen laskeva joki Viitasaarella
Parapareesi

Parapareesi on lääketieteellinen termi, jolla kuvataan tahdonalaisten liikkeiden heikkoutta ja lihasten toimintakyvyn osittaista tai täydellistä menettämistä. Kun termiä käytetään ilman määritteleviä etuliitteitä, parapareesilla viitataan tyypillisesti raajoihin, mutta sitä voidaan käyttä kuvailemaan silmien lihaksia, vatsaa ja myös äänihuulia. Neurologit käyttävät termiä pareesi kuvatessaan heikkoutta ja termiä plegia kuvatessaan halvausta, jossa tahdonalainen liike ei onnistu. == Etymologia == Termi pareesi tulee muinaiskreikan kielestä termistä 'päästää irti'. == Lähteet == Luokka:Neurologia
Hyposmia

Hyposmia on lääketieteellinen termi, jolla tarkoitetaan heikentynyttä hajuaistia. Syitä hyposmialle voi olla allergiat, pään trauma, infektiot, flunssa, tupakka ja hammaslääketieteelliset ongelmat. Jotkin lääkitykset voivat myös vaikuttaa hajuaistiin. == Lähteet == Luokka:Lääketiede Luokka:Hajuaisti
Agrafia

Agrafia on aivovauriosta tai aivojen toimintahäiriöstä johtuva kirjoitusvaikeus. Häiriö voi olla osittainen tai täydellinen. == Muut agrafian muodot == Lukujen agrafialla tarkoitetaan lukujen kirjoittamista koskevaa häiriötä. == Katso myös == * Afasia == Lähteet == Luokka:Neurologia
Kennedy Simon

Kennedy Simon (s. 12. helmikuuta 2000) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, sekaviestin MM-mitalisti. Simon juoksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ankkuriosuuden pronssia saavuttaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin sekaviestijoukkueessa. Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi 400 metrillä 2022. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 200 m 23,07 Walnut 15. huhtikuuta 2022 400 m 50,45 Eugene 9. kesäkuuta 2022 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 200 m 22,93 Albuquerque 4. helmikuuta 2022 400 m 51,46 Birmingham 12. maaliskuuta 2022 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rinoplastia

Rinoplastia on ulkonenän korjausleikkaus, jolla pyritään korjaamaan nenän ulkomuoto kasvonpiirteisiin sopivaksi. Toimenpide on kirurginen. == Historia == Murtuneen nenän plastiikkakirurgian korjaavia menetelmiä mainittiin ensimmäisen kerran Edwin Smithin papyruksessa, joka on Vanhasta valtakunnasta peräisin olevan tekstin transkriptio 3000-2500 eaa. Ebersin papyrus (n. 1550 eaa.), muinaisegyptiläinen lääketieteellinen papyrus, kuvailee nenäleikkausta rekonstruktiiviseksi plastiikkakirurgian leikkaukseksi, jonka avulla korjataan resektion seurauksena tuhottu nenä. Tällaista silpomista pidettiin tuolloin ja tuossa kulttuurissa ruumiillisena rangaistuksena rikollisista, uskonnollisista, poliittisista ja sotilaallisista rikoksista. Nenäleikkauksen menetelmiä kuvattiin muinaisessa intialaisessa tekstissä, Sushrutan Sushruta Samhitassa, jossa kerrottiin, että nenä oli korjattu poskesta otetun iholäpän avulla. Rooman keisarikunnan aikana (27 eaa. - 476 jaa.) tietosanakirjailija Aulus Cornelius Celsus (n. 25 eaa. - 50 jaa) julkaisi 8-osaisen "Lääketieteestä" -kokoelman (De Medicina, n. 14 jKr), joissa kuvattiin nenän ja muiden ruumiinosien korjaamisen ja jälleenrakentamisen plastiikkakirurgian menetelmiä. Rooman keisarin Julianus Luopion (331-363) henkilökohtainen lääkäri Oribasius (320-400) kirjoitti keisarin pyynnöstä useita teoksia, mukaan lukien 70-osaisen "Lääketieteellinen kokoelma" -teoksen (Collectiones medicae). Tässä teoksessa kuvailtiin kasvovaurioiden jälleenrakentaminen, ompelettomia menetelmiä sulkea haavan, jotka edistävät kirurgisten haavojen paranemista kasvojen kudoksen vääristämättä; kuinka haavan luut puhdistetaan; puhtaanapito, kuinka vaurioitunutta kudosta poistetaan tartunnan estämiseksi ja haavan paranemisen nopeuttamiseksi; miten autologisia iholäppiä käytetään vaurioituneen posken, kulmakarvojen, huulen tai nenän korjaamiseksi, jonka avulla palautetaan potilaan normaali ulkonäkö. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Menorragia

Menorragia tarkoittaa voimakasta ja pitkittynyttä kuukautisvuotoa, jonka kesto ylittää normaalina pidetyn ajan. Tyypillisesti kuukautiset kestävät 2–8 vuorokautta. == Esiintymisen syitä == Erilaiset syyt voivat johtaa menorragiaan, mukaan lukien kohdun ja lantion poikkeavuudet; ongelmat maksassa, munuaisissa tai kilpirauhasiin; hormonihäiriöt (estrogeeni ja keltarauhashormoni) sekä kohdunulkoinen raskaus. Myös veren hyytymistä estävien lääkkeiden syönti voi aiheuttaa menorragiaa. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Hypodontia

thumb|right|Kliininen esimerkkikuva hypodontiasta. Nähtävissä on takimmainen alempi etuhammas. Hypodontia on kehityshäiriö, jossa ihmiseltä puuttuu synnynnäisesti pysyviä hampaita, viisaudenhampaat pois lukien. Yleisimmin puuttuvat hampaat ovat premolaarit, eli välihampaat sekä ylä- että alareunassa ja yläleuan lateraalinen inkisiivi, eli ylähammas. == Esiintyvyys == Hypodontian esiintyvyys Skandinaviassa on tutkimusten mukaan noin 6–9%. == Hoito == Synnynäisesti puuttuvien ylähampaiden korvaaminen hammasimplantein on pääosin korvannut muut hoitokeinot. Implantointi on ajankohtaista naisilla noin 20 ikävuoden jälkeen ja miehillä noin 25 ikävuoden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Adolf Fredrik Westman

Adolf Fredrik Westman (2. toukokuuta 1863 – 28. huhtikuuta 1942) oli suomalainen Raahessa asunut kupariseppä, metallivaluri ja taidetakoja. Westman valoi kirkonkelloja ja teki metallitöitä useisiin kirkkoihin eri puolilla Suomea.Raahen Matkailuoppaat ry : Westman - raahelaisvaluri ja kupariseppä Westman oli Raahen pormestarin Adolf Fredrik Westmanin kirjurina toimineen pojan ja merimiehen lesken ja kankurin avioton lapsi. Westman oli ensin suutarin ja räätälin opissa ennenkuin hän tuli oppipojaksi raahelaisen valurin Efraim Tilviksen pajaan. Hän oli sitten oppipoikana vielä Mustosen pajassa Oulussa ja viimeksi valuri Friisin luona Kalajoella. Kalajoella hän valmisti mestarinäytteenä 78 leiviskää painaneen kirkonkellon ja sai mestarinkirjansa. Westman aikoi perustaa oman yrityksen Raaheen mutta hän lähti sitten siirtolaiseksi Amerikkaan perheensä kanssa. Heikentynyt terveys pakotti hänet palaamaan Raaheen ja tänne hän perusti ensimmäisen verstaansa, jossa tehtiin kuparipakotustöitä ja valettiin kirkonkelloja muun muassa Lapinlahdelle ja Ahvenanmaalle. Hän teki vielä matkan Amerikkaan mutta joutui terveyssyistä palaamaan Raaheen. Suomessa useat seurakunnat alkoivat tilata häneltä kattokruunuja ja lampetteja kirkkoihin ja lisäksi hän entisöi vanhoja kirkkojen kattokruunuja ja lampetteja. Westman valoi myös Singer-ompelukoneen mukaisen koneen messingistä. Raahen Kauppakadun varrella olleessa pajassa tehtiin kupari- ja messinkitöiden ohella myös perinteisiä sepäntöitä kuten kolakärryn rattaita, reen jalaksia, viikatteita, välttejä, lapioita, kattiloita, pannuja, saranoita ynnä muuta. Viimeisinä vuosinaan Westman alkoi valmistaa kuparipakotuksina jäljennöksiä Eetu Iston Hyökkäys-taulusta. Westmanin metallitöitä on 11 kirkossa eri puolilla Suomea, muun muassa Savitaipaleen, Saloisten, Pattijoen ja Raahen kirkoissa. Hän oli usein yhteistyössä arkkitehti Josef Stenbäckin kanssa. Presidentinlinnassa on kaksi Westmanin tekemää kynttilänjalkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirkonkellovaluri ja kruunumestari, Seura, 09.02.1938, nro 6, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Ikäkuulo

Ikäkuuloksi kutsutaan iän myötä heikentynyttä kuuloaistia. Ikäkuulo etenee hitaasti ja symmetrisesti molemmissa korvissa, yleensä ensimmäisenä oireena esiintyy kyvyttömyys kuulla korkeita taajuuksia. Myöhemmin myös puheen erottaminen erityisesti hälyssä voi vaikeutua. Perintötekijät vaikuttavat ikäkuuloon muodostumiseen. Ikäkuulo on yleisin aikuisiän kuulovian aiheuttaja. Ikäkuulo voi vaikuttaa henkilön sosiaaliseen elämään negatiivisesti ja hankaloittaa tavanomaista elämää. == Esiintyvyys == Kuuloliiton mukaan kolmasosalla 65 vuotta täyttäneistä on todettu kuulon alenemaa. Tämän lisäksi kahdella kolmesta yli 75-vuotialla voi esiintyä vastaavia ongelmia. Ikääntyneiden kuulo-ongelmista yli 90 % sanotaan olevan ikäkuuloa, jonka taustalla on muutokset korvan ja keskushermoston toiminnassa. ==Katso myös== *Ikänäkö == Lähteet == Luokka:Lääketiede
Adolf Fredrik Westman (pormestari)

Adolf Fredrik Westman (6. huhtikuuta 1780 Oulu – 21. maaliskuuta 1833 Iisalmi) oli suomalainen tuomari ja Raahen pormestari.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Adolf Fredrik Westman. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 29.7.2022. Westmanin vanhemmat olivat oululainen kauppias Johan Westman (k. 1799) ja Sara Elisabet Mellin. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1797. Westman suoritti tuomarintutkinnon vuonna 1800 ja hän oli Vaasan hovioikeudessa auskultanttina 1801. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1806 ja kollegiasessorin arvon 1826. Westman oli Oulun läänin varalääninsihteerinä vuodesta 1811, Raahen pormestarina vuodesta 1816 ja Iisalmen tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1827. Westman oli naimisissa vuodesta 1805 Sofia Lauraeuksen (k. 1853) kanssa. Hänen veljensä oli oululainen kauppias ja laivanvarustaja Olof Westman (1760–1793). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Raahen kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1780 syntyneet Luokka:Vuonna 1833 kuolleet
Gulshan Grover

Gulshan Grover (s. 21. syyskuuta 1955 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin negatiivisista rooleistaan hindinkielisissä elokuvissa. == Valikoitu filmografia == * Vijay (1988) * Ram Lakhan (1989) * Rangeela (1995) * Yes Boss (1997) * Viidakkokirja II: Mowgli & Baloo (Rudyard Kipling’s The Second Jungle Book: Mowgli and Baloo, 1997) * Duplicate (1998) * Earth (1998) * Hera Pheri (2000) * Lajja (2001) * Kaante (2002) * Jism (2003) * Marigold (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
George Yurii Shevelov

George Yurii Shevelov (synt. Schneider, ; salanimiä Yurii Sherekh, Юрій Шерех, Hryhorii Shevchuk, Григорій Шевчук ym., 17. joulukuuta 1908 Harkova, Venäjän keisarikunta – 12. huhtikuuta 2002 New York, New York, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen filologi, lingvisti, esseisti, kirjallisuushistorioitsija ja kirjallisuuskriitikko. Hän oli vuodesta 1949 Ševtšenkon tieteellisen seuran täysjäsen ja vuodesta 1945 Ukrainan taide- ja tiedeseuran täysjäsen. Shevelovin vanhemmat olivat kenraalimajuri Wladimir Schneider ja Varvara Meder. Etninen saksalainen isä joutui ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 muuttamaan nimensä slaavilaiseksi. Shevelov opiskeli Harkovan yliopistossa Leonid Bulahovskyin oppilaana ja valmistui kandidaatiksi 1939. Sen jälkeen hän opetti slaavilaisia kieliä 1939–1943. Saksaan muutettuaan hän opetti Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa Münchenissä 1946–1949 ja sai sieltä 1949 tohtorin arvon. Hän oli kirjallisen yhdistyksen MURin varapuheenjohtaja 1945–1949 ja kuukausilehti Arkan päätoimittaja. Siirryttyään Yhdysvaltoihin hän opetti Harvardin yliopistossa 1952–1954 venäjää ja ukrainaa ja oli Columbian yliopistossa slaavilaisten kielten apulaisprofessori 1954–1958 ja professori 1958–1977. Hän oli Ukrainan taide- ja tiedeakatemian puheenjohtaja kahteen otteeseen 1959–1961 ja 1981–1986. Hän oli ukrainalaisten emigranttikirjailijoiden yhdistyksen Slovon perustajajäsen. Vuosina 1978–1981 hän oli aikakauslehti Sutšasnistin päätoimittaja. Hänestä tuli 1991 Ukrainan tiedeakatemian ulkomainen jäsen. Shevelov kirjoitti noin 500 artikkelia, katsausta ja kirjaa slaavilaisesta filologiasta, lingvistiikasta ja kirjallisuudenhistoriasta. Hänen merkittävin teoksensa on A Historical Phonology of the Ukrainian Language (1979), jossa hän esittää ukrainan kielen historiallisen jatkuvuuden. Shevelovin artikkeleita on julkaistu koottuna vuonna 1978 ja 1991. Esseitä on julkaistu Harkovassa 1998. Hän oli organisoimassa toisen maailmansodan jälkeen Saksassa emigranttien kirjallista elämää. Hän toimitti tieteellisiä ja kirjallisia lehtiä, sarjoja, kirjoja ja muita julkaisuja. Hän kirjoitti kielitieteestä Ukrainasta kertoviin tietosanakirjoihin. Shevelovin kaksiosaiset muistelmat ilmestyivät Harkovassa 2001. ==Lähteet== Luokka:Amerikanukrainalaiset Luokka:Esseistit Luokka:Filologit Luokka:Kielitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Rurik Frilander

Gustaf Rurik Frilander (3. helmikuuta 1880 Juva – 3. joulukuuta 1940 Jyväskylä)Kuolinilmoitus, Kirjakaupanjohtaja Gustaf Rurik Frilander, Helsingin Sanomat, 1940, No 332, sivu 2, julkaistu 6.12.1940 oli suomalainen kirjakauppias ja lintuaiheisten veistosten ja maalausten tekijä.Kirjakauppias Rurik Frilander, Suomen kirjakauppalehti : Suomen kustannusyhdistyksen ja Suomen lajittelukirjakauppiasyhdistyksen äänenkannattaja, 01.02.1930, nro 3, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Juvalta kotoisin ollut Rurik Frilander tuli kirjakauppa-alalle jo vuosisadan vaihteessa. Hän oli ensimmäiset kymmenen vuotta Viipurissa kirjakauppa-apulaisena ja kirjakaupan hoitajana. Vuonna 1913 Frilander perusti oman kirjakaupan Helsinkiin Töölön kaupunginosaan. Hän myi sen vuonna 1919 H. F. Vainiolle ja siirtyi Suomalaisen Kirjakaupan ja myöhemmin Akateemisen Kirjakaupan palvelukseen. Tämän jälkeen Frilander tuli Jyväskylään Jyväskylän Yliopistoyhdistyksen omistaman Weilin & Göösin kirjakaupan johtajaksi. Frilander aloitti lintuaiheisten maalausten teon 1920-luvulla ja myöhemmin hän alkoi tehdä keramiikkatöitä aiheineen lintupoikueet. Hän suoritti Ateneumin kurssin ollessaan Suomalaisen Kirjakaupan palveluksessa Helsingissä ja oli kuvanveistäjä Viktor Malmbergin yksityisoppilaana. 1930-luvun lopulla hänen kokoelmissaan oli jo 400 lintuaiheista maalausta ja veistosta.Lintulapsien taiteilijaa tapaamassa, Seura, 23.02.1938, nro 8, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Frilander tutki myös perhosia ja keräsi niitä.Jyväskylässä on syntynyt intialaisia jättiläisperhosia, Seura, 09.02.1938, nro 6, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Rurik Frilanderin poika on faktori ja itseoppinut kuvanveistäjä Allan Frilander.Veistää pilke silmäkulmassa, Keski-Pohjanmaa 10.2.2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjakauppias kuvanveistäjänä, Suomen Kuvalehti, 02.02.1935, nro 5, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kirjakauppiaat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Interferenssikuvio

Interferenssikuvio on aaltojen muodostama kuvio, joka muodostuu usean interferoivan aallon yhteisvaikutuksesta. Kuvion maksimit muodostuvat kohtiin, joissa kahden interferoivan aallon sekä huippukohdat että pohjakohdat kohtaavat. Kuvion minimit puolestaan ovat kohdissa, joissa huippu- ja pohjakohdat kohtaavat, mutta aallot eivät interferoi. Sen sijaan minimikohdissa kaksi aaltoa ovat amplitudiltaan samanlaisia. Kun kuvion kaikkien interferoivien aaltojen korkeudet mitataan kaikissa pisteissä ja ne lasketaan yhteen, saadaan selville summa-aalto, joka perustuu superpositioperiaatteeseen. Interferenssikuvio syntyy, kun on jotakin ainetta valoa läpäisevä kerros ja valo heijastuu sekä kerroksen päältä että pohjasta. Eri värien erilaiset heijastumiset vaikuttavat interferenssikuvioon. Kuvion syntymisilmiön tyypillinen tutkimusmenetelmä on kaksoisrakokoe. Siinä aalto ensin diffraktoituu kaden vierekkäisen raon läpäistyään. Tämän jälkeen aallot lähtevät molemmista raoista samassa vaiheessa ja varjostimelle syntyy maksimi. Joskus revontulien yhteydessä voidaan nähdä pyöreitä interferenssikuvioita. == Lähteet == Luokka:Optiikka
Leticia Oro Melo

Leticia Oro Melo (s. 5. lokakuuta 1997) on brasilialainen pituushyppääjä. Hän voitti vuonna 2021 Etelä-Amerikan mestaruuden silloisella ennätyksellään 663 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän selviytyi niukasti loppukilpailuun parantaen yhdellä senttimetrillä ennätystään 664:ään. MM-kisojen loppukilpailussa hän saavutti pronssia uudella ennätyksellään 689 cm; hän voitti neljänneksi sijoittuneen hyppääjän yhdellä sekä kaksi seuraavaa hyppääjää kahdella senttimetrillä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 12:nneksi. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Nikkola

Maria Sofia Yli-Nikkola (15. syyskuuta 1856 Ilmajoki – 7. maaliskuuta 1940 Ilmajoki) oli suomalainen valistustyössä, nuorisoseuraliikkeessä ja naisasialiikkeessä Etelä-Pohjanmaalla mukana ollut henkilö. Geni.com : Maria Sofia Jaakontytär Yli-Nikkola80 vuotta täytti, Ilmajoki, 17.09.1936, nro 38, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuomen vanhin sanomalehtinainen ja Minna Canthin ystävätär muistelee menneitä, Seura, 23.02.1938, nro 8, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot80 vuotta, Vaasa, 16.09.1936, nro 250, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaria Nikkola 80-vuotias, Ilkka, 15.09.1936, nro 249, s. 5,Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotIlmajoen naisia, Ilmajoki, 09.04.1936, nro 15, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Peltoniemen Nikkolassa syntyneen Maria Nikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä, kirkonisäntä Jaakko Juhanpoika Yli-Nikkola (1826–1899) ja Susanna Kaaprielintytär (1817–1867). Hänen isänsä oli 1870-luvulla mukana pidättämässä Nalli-Vittingin talossa Matti Haapojaa ja väänsi revolverin Haapojan kädestä. Maria Nikkola pääsi tutustumaan jo lapsena sanoma- ja aikakauslehtiin kotonaan. Hän kävi kansakoulun Ilmajoella ja oli työssä muun muassa Kristiinankaupungin postitoimistossa oppien siellä ruotsin kielen. Nikkola alkoi vuonna 1887 toimittaa Ilmajoella omaa Virpi-nimistä sanomalehteä. Lehteä painettiin yksinkertaisella monistuskoneella (hektografi) koska painokoneeseen ei ollut varaa ja sillä oli lukijoita ympäri Suomen. Lehtipuuhaa olivat käynnistämässä Nikkolan mukana Ilmajoen rovastin tytär neiti Rosengren ja opettajatar Hannuksela ja lehti pyrki kehittämään ja opettamaan Etelä-Pohjanmaan ja Suomen nuorisoa sekä ajamaan naisasiaa. Minna Canth lähetti kirjoituksiaan lehteen sekä oli kirjeenvaihdossa Nikkolan kanssa ja myös Hilda Käkikoski, Aleksandra Gripenberg ja Lucina Hagman olivat mukana lehtipuuhassa. Lehden ilmestyminen päättyi kuitenkin jo kahden vuoden kuluttua. Nikkola toimitti myös Mansikoita ja mustikoita-nimistä lehteä. Minna Canthin ohella Nikkola oli kirjeenvaihdossa myös kirjailija Constance Ullnerin kanssa. Hän kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin ja vieraili usein Helsingissä. Maria Nikkola oli pitkään polemiikissa ammattientarkastajana toimineen Vera Hjeltin kanssa kun Voikkaan tehtaalla vuonna 1904 lakossa olleita työläisiä erotettiin, Hjelt oli kiistassa erottajien ja Nikkola taas erotettujen puolella. Nikkola oli jäsenenä Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuran johtokunnassa. Vielä vuonna 1929 Nikkola oli kirjeenvaihdossa tohtori Kaino Oksasen kanssa uuteen avioliittolakiin liittyen. Lehtityön ohella Nikkola kirjoitti käsikirjoituksen romaaniin Lesken kosinta ja sai siitä hyvän arvostelun Minna Canthilta, käsikirjoitus hävisi kuitenkin postissa sen ollessa matkalla kustantajalle. == Kirjallisuutta == * Waldemar Rantoja : Eteläpohjalaisia kirjailijoita. WSOY 1935 Kirjahyllyltä, Naisten ääni, 01.10.1935, nro 19, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Sigered (Essexin kuningas)

Sigered oli Essexin viimeinen kuningas vuosina 798– 825. Hän oli edellisen kuinkaan Sigericin poika, ja nousi valtaistuimelle, kun Sigeric luopui kruunusta. Vuonna 812 Essexia hallinnut Mercian kuningaskunta alensi hänet herttuaksi. Vuonna 825 Sigered luovutti viimein Essexin kuningaskunnan Wessexin kuninkaalle Egbertille, joka yhdisti Englannin kuningaskunnat alaisuuteensa vuonna 829. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Anna Brunow

Anna Elisabet Maria Brunow-Maunula (s. 12. lokakuuta 1951) on suomalainen arkkitehti, jolla oli vuosina 1980–2012 yhteinen arkkitehtitoimisto Brunow & Maunula aviomiehensä Juhani Maunulan kanssa. Heille myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto vuonna 2011 ansioistaan arkkitehtuurin ja hyvän arjen ympäristön kehittämisessä. Juristi-isän nelilapsisen perheen tytär Anna Brunow opiskeli arkkitehtuuria sekä Wienissä että Espoon Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1980 ja perusti Juhani Maunulan kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Sen he myivät vuonna 2012 ruotsalaiselle konsulttiyhtiö Swecolle, jonka palveluksessa Anna Brunow jatkoi työskentelyään. Anna Brunow on työskennellyt arkkitehtuurin opetus- ja konsulttitehtävissä sekä arkkitehtikilpailujen tuomaristoissa Suomessa, Saksassa, Ruotsissa, Kiinassa ja Venäjällä. Hän on ollut muun muassa Helsingin ja Espoon kaupunkikuvatoimikuntien jäsen sekä taiteen keskustoimikunnan ja valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana. == Suunnittelutöitä == * Kuusankoskitalo, Kuusankoski, 1985 * monia HOASin opiskelija-asuntoloita Helsinkiin * kauppakeskus Lohjantähti, Lohja, 1991 * asuinkerrostalo, Säterinkatu 8, Espoo * asuinkerrostalot Kalasataman Fregatti ja Fiskari, Capellan puistotie 2, Helsinki * Samarian terveysasema, Espoon keskus * Tapiolan terveysasema, Espoo * asuin- ja liiketila-alue Narva Road, Tallinna == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanomalehtiformaatti

Sanomalehtiformaatti on sanomalehden ulkoasukokonaisuus, johon vaikuttavat lehden fyysiset ominaisuudet, kuten paperilaatu, sivukoko, sivumäärä ja painojälki.https://core.ac.uk/download/pdf/38059643.pdf == Sivukoko == Sanomalehtipaperin koolla on lehden sisältöön viittaavia konnotaatioita. Broadsheetia pidetään usein laatujournalismin formaattina historiallisista syistä, ja tabloidi voi tarkoittaa paitsi lehden kokoa, myös sensaatiohakuista ja viihteellistä sisällön tyyliä. * Broadsheet 360–410 mm x 510–550 mm, Suomessa yleensä 400 mm x 560 mm eli 224 000 mm2 * Berliner ("Berliiniläinen koko") 315 × 470 mm eli 148 050 mm2 * Tabloid 280 millimetriä x 400 millimetriä eli 112 000 mm2 * Pohjoissaksalainen koko * Ranskalainen koko * Eurokoko (315 x 440 mm)https://www.sanomalehtimiesliitto.fi/wp- content/uploads/2019/07/Uuden-Suomen-viimeinen-nousu-ja-tuho_Vesikansa.pdf * Eurotabloid (esim. Sydän-Hämeen Lehti vuosina 2003–2013 , Kiuruvesi-lehti) Tätä kokoa kutsutaan myös berlineriksihttps://trepo.tuni.fi/bitstream/handle/10024/80702/gradu03637.pdf?sequence=1. * Leikattu tabloid (esim. Kotimaa 2017– ) == Paperilaatu == == Lähteet == Luokka:Lehdistö Luokka:Sanomalehdet Luokka:Sanomalehtipaperiteollisuus
Juhani Maunula

Juhani Maunula (s. 25. helmikuuta 1948 Kymi) on suomalainen arkkitehti, jolla oli vuosina 1980–2012 yhteinen arkkitehtitoimisto Brunow & Maunula vaimonsa Anna Brunowin kanssa. Heille myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto vuonna 2011 ansioistaan arkkitehtuurin ja hyvän arjen ympäristön kehittämisessä. Vuonna 2001 Maunula oli yksi Helsingin kaupungin Rakentamisen Ruusu -palkinnon saajista. Perusteluissa todetaan hänen suunnitelleen paljon sosiaalista asuntotuotantoa kovien kustannuspaineiden puristuksessa: ”Hän on niukoista reunaehdoista huolimatta onnistunut pääsemään arkkitehtonisesti hyvään lopputulokseen, joka on tuottanut kestävää ja ajatonta asuntorakentamista. Maunula on toiminut myös asuntosuunnittelun opetustehtävissä Teknillisessä korkeakoulussa ja tätä kautta kantanut vastuuta uudenkin arkkitehtisukupolven kasvattamisesta asuntoarkkitehdeiksi.” Juhani Maunula valmistui Teknillisen kor­keakoulun arkkitehtiosastolta vuonna 1974. Suunnittelutyönsä ohella hän toimi 1980–1996 asuntosuunnittelun tuntiopettajana ja vs. apulaisprofessorina TKK:n arkkitehtiosastolla sekä vuosina 1996–1999 Helsingin kaupunkikuvaneuvottelukunnan asiantuntijajäsenenä. Oma toimisto arkkitehtipuoliso Anna Brunowin kanssa syntyi, kun pariskunta voitti Kuusankoskitalon suunnittelukilpailun vuonna 1980. He myivät toimistonsa yli 30 vuoden uran jälkeen vuonna 2012 ruotsalaiselle Swecolle. ==Suunnittelutöitä== * Kuusankoskitalo, Kuusankoski, 1985 * Viikin kehitystalo 1991 * asuinkerrostalo, Kellosaarenranta 1, Ruoholahti, Helsinki, 1996 * Teknillisen korkeakoulun Tietotekniikan talo 1998, Vuoden teräsrakenne -palkinto * Vuosaaren taiteilijatalo, Juhannusruusunkuja 3, Helsinki, 2000 * Vuosaaren Kruunu, kuusi asuinkerrostaloa, Vuosaari, Helsinki, 2000 * asuinkerrostalot, Malmin kauppatie 2–6, Ylä-Malmi, Helsinki, 2000 * HOASin opiskelija-asuntoja mm. Kumpulaan, Viikkiin ja Kamppiin ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Intra-arteriaalinen

Intra-arteriaalinen (i.a.) on lääketieteellinen termi, jolla viitataan jonkun olevan valtimon sisällä. Valtimon sisäisiä katetrointeja käytetään akuuttilääketieteessä ja anestesian yhteydessä. == Lähteet == Luokka:Lääketiede