EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maakesken työväentalo

Maakesken työväentalo on Padasjoen kunnan Maakesken kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Maakesken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Mukaan liittyi perustavassa kokouksessa 47 henkilöä. Pian yhdistys osti oman tontin, ja talo valmistui vuonna 1910. Rakennustyöt tehtiin suurimmaksi osaksi talkoilla. Taloa laajennettiin vuosina 1917, 1921 ja 1935. Yhdistyksen jäsenluku vaihteli 1900-luvun alkupuolella 25–30 välillä. Sisällissodassa yhdistys menetti useita toimihenkilöitään ja talo oli takavarikossa. 1930-luvun alussa yhdistyksen iltama- ja kokousilmoituksia revittiin ja sotkettiin toistuvasti. Yhdistys hankki lukittavan ilmoituskaapin, mutta joku rikkoi sen. Talo on ilmeisesti edelleen (vuonna 2023) pystyssä, mutta sen omistuksesta tai käytöstä ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla järjestettiin 1930–1960-lukujen aikana muun muassa vaali- ja kesäjuhlia sekä vappujuhla, jossa oli noin 300 osallistujaa. Vuonna 1935 juhlittiin yhdistyksen 30-vuotissyntymäpäiviä. Ohjelmassa oli muun muassa lausuntaa, juhlapuheita, näytelmä sekä kilpailuja, suurimpana 25 kilometrin pyöräily. Juhlapuhujana oli kansanedustaja Väinö Kivisalo. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Padasjoen rakennukset ja rakennelmat
Liejusimpukat

Liejusimpukat (Tellinidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan meri- ja murtovesistä. == Taksonomia ja anatomia == Liejusimpukat jaetaan yhdeksään alaheimoon ja 104 sukuun. Lajeja heimossa on noin 350. Heimon lajien kuori on ohuehko. Muodoltaan kuori on litteä ja vaihtelevasti soikea tai pitkänomainen. Useat liejusimpukat ovat värikkäitä. Lajien jalka on kookas ja sifonit ovat hyvin pitkät. ==Levinneisyys ja elintavat== Liejusimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti erityisesti lämpimistä, mutta myös lauhkeista, meristä. Heimon lajit elävät matalissa vesissä kaivautuneina pohjaan. Ravinnokseen ne suodattavat vedestä eloperäistä ainesta. == Lähteet == Luokka:Simpukat
Tom Vraalsen

Tom Eric Vraalsen (26. tammikuuta 1936 Oslo – 13. syyskuuta 2021) oli norjalainen diplomaatti ja keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kehitysapuministerinä 1989–1990, mitä ennen hän oli ollut Norjan YK- suurlähettiläs 1982–1989. Vuosina 1994–1996 hän oli suurlähettiläänä Lontoossa, 1996–2001 Washingtonissa ja 2001–2003 Helsingissä. Vuosina 2003–2004 hän osallistui Darfurin konfliktin rauhanneuvotteluihin ja 2005–2008 johti YK:n komissiota, joka valvoi Sudanin rauhansopimuksen täytäntöönpanoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tom Vraalsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjan suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Padasjoen kirkonkylän työväentalo

Padasjoen kirkonkylän työväentalo on Padasjoen kunnan kirkonkylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Padasjoen kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903, ensimmäisenä Padasjoen työväenyhdistyksistä. Talo valmistui talkoilla vuonna 1911. Sisällissodan aikaan talo oli ensin punakaartin käytössä, sitten suojeluskunnalla takavarikossa. Talvisodan aikaan sitä taas käytti armeija. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 30. ==Toimintaa työväentalolla== Alkuaikoina talolla toimi muun muassa nuoriso-osasto, naisosasto ja näytelmäseura. 1980-luvun alussa siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä ja juhlia. 2020-luvulla talolla on pidetty muun muassa kirpputoreja. ==Rakennus== Talo on yksikerroksinen ja hirsirunkoinen. Alun perin se oli punainen, 1980-luvun alkuun mennessä harmaa. Alkuperäinen pärekatto vaihdettiin jossain vaiheessa peltiin. Sisäkatto ja sisäseinät vuorattiin jossain vaiheessa kuitulevyillä. Talon pinta-ala on 284 m². Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittiön asunto vahtimestarille. Lisärakennuksena on elokuvahuone. Talossa on öljylämmitys; vesijohtoa, viemäröintiä tai sisävessaa ei ainakaan 1980-luvun alussa ollut. Talon kunto arvioitiin tuolloin heikohkoksi. Suunnitteilla oli sisä-wc, sähkölämmityksen asennus, ikkunoiden uusiminen ja katon korjaus. Vuoden 2021 lopulla työväentalon keittiön lattia uusittiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Padasjoen rakennukset ja rakennelmat
Svein Munkejord

Svein Magnus Munkejord (s. 26. syyskuuta 1948 Kopervik) on norjalainen Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä vuosina 1989–1990. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svein Munkejord Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orimattilan Heinämaan työväentalo

Orimattilan Heinämaan työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Heinämaan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Heinämaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Aluksi kokoukset ja iltamat järjestettiin yhdistyksen jäsenten kodeissa. Yhdistys perusti ompeluseuran, jossa valmistettiin arpajaisvoittoja. Vuonna 1910 vuokrattiin 3 000 m²:n tontti työväentaloa varten. Talo valmistui joulukuussa vuonna 1911. Omassa talossa järjestetty toiminta tuotti niin hyvin, että yhdistys sai maksettua velkansa pois vuonna 1918. Talo rappeutui vuosien saatossa, ja se purettiin vuonna 1982. ==Rakennus== Työväentalo oli neliön muotoinen, ja siinä oli juhlasali näyttämöineen, kokoushuone, vaatesäilö ja varasto. Talossa oli muurattu uuni, joka oli päällystetty pellillä. Tämä mahdollisti talon käytön myös talvella. ==Toimintaa työväentalolla== Heinämaan työväentalolla järjestettiin vuonna 1917 yhteinen vappujuhla Virenojan työväenyhdistyksen kanssa. Isäntäyhdistys oli mennyt heitä vastaan, ja Heinämaalle tultaessa kulkueessa oli ollut 220 henkeä ja kolme lippua. Joka vuosi järjestettiin kesäjuhlat, ja talvella oli hiihtokilpailuja. Kiertävät elokuvien näyttäjät vierailivat talolla. Siellä järjestettiin myös häitä. Ajoittain talolla toimi myös nuorisoseura. Vielä 1960-luvulla helluntaiseurakunta järjesti talolla uskonnollisia kokouksiaan. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Finman

Finman on vuonna 1993 rekisteröity suomalainen tuotemerkki, jonka nimellä valmistetaan ja myydään tuotteita. == Historia == Finman tuotemerkki on rekisteröity 1993 elokuussa. Ensimmäiset Finman tuotteet olivat haravia, lumilapioita, lumikolia, jäähakkuja ja muita isokokoisia pihatyökaluja. Vuonna 1995 Finman merkillä ruvettiin valmistamaan Kauhavalla puukkoja. Samana vuonna kehiteltiin myös työkalulaatikko. Molempia myydään edelleen laajalti. Vuonna 2000 toiminta laajeni muovisiin koottaviin lavakauluksiin jotka tulivat vaihtoehdoksi puisille perinteisille lavakauluksille. Muoviset lavakaulukset suunniteltiin elintarviketeollisuuden käyttöön. Lavakauluksia myytiin pääasiassa Keski- ja Pohjois-Euroopan markkinoille. Lavakauluksissa Modularbox:illa on maailmanlaajuinen patentti. Vuonna 2001 Espoolainen Modularbox Oy rupesi markkinoimaan, ja myymään Finman tuotteita. 2000-luvulla ensimmäisellä kymmenyksellä valikoimiin tuli myös mönkijöihin suunniteltuja lisävarusteita kuten mm. erilaisia lumiauroja, kauhoja, tielanoja ja hiekoittimia. Finman on pitänyt mönkijöiden varusteiden valmistuksen edelleen Suomessa. Osien toimittajina toimii useampi kotimainen yritys ja niiden kasaus tapahtuu Espoossa, tai alihankkijoiden toimitiloissa. 2010-luvulla tuotevalikoimiin tuli myös erilaisia ympäristökoneita kuten halkaisukoneita, sauvaohjattavia ruohonleikkureita, kardaani sekä polttomoottorikäyttöisiä hakettimia jne. Näiden osat tulevat Kaukoidästä, sekä Yhdysvalloista ja kasaus tapahtuu Suomessa. Ympäristökoneiden moottoreissa yhteistyökumppaniksi on valikoitunut Yhdysvaltalainen moottorivalmistaja Briggs & Stratton. 2010-luvulla ruvetiin myymään myös useita erilaisia mönkijöiden peräkärryjä. Vuonna 2016 Motonet solmi yhteistyösopimuksen Suomen Jääkiekkoliiton kanssa. Tämän seurauksena Finman autolapioita sekä puukkoja ruvettiin myymään Suomen jääkiekkomaajoukkueen tunnuksilla Motonet-tavarataloissa kautta maan. == Finman nykyisin == Nykyisin pääasiallisia myyntiartikkeita Finmanin tuotevalikoimassa ovat mönkijöiden lumiaurat, kauhat sekä peräkärryt. Puukot ja työkalulaatikot, sekä ympäristökoneet joiden menekki on noussut vuosi vuodelta. Osa ympäristökoneista on omalla moottorilla toimivia mutta osa suurista hakettimista käyttää voimanlähteenä traktorin kardaania. == Lähteet == * https://www.rally.fi/finman/ * https://www.finman.fi/tietoa-meista/ == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka: Tavaramerkit Luokka: Työkalumerkit
Kornhamnstorg

Kornhamnstorg on Tukholman vanhankaupungin lounaisosassa sijaitseva kolmionmallinen aukio, jolle päättyvät Lilla ja Stora Nygatan. Lounaispuolella aukiota rajaa Munkbroleden. Kornhamn oli alun perin satama, ja varhaisin maininta siitä on vuodelta 1427. Nimi viittaa siihen, että sen luokse ankkuroituivat viljalaivat, joiden lasti varastoitiin Korntorgetille (nykyinen Järntorget). Vanhankaupungin suuren tulipalon jälkeen sataman kohdalle muodostettiin 1620-luvulla tori, joka oli aikoinaan vilkas kauppapaikka mutta nykyisin rauhallinen aukio. ==Kuvia== Kornhamnstorg.jpg|Tori 1920-luvulla. Gamla stan Medusa 1, 2011a.jpg|Torin kaakkoiskulman talon katolla loistavat Expressenin ja Dagens Nyheterin historialliset mainoskyltit. Restaurang Engelen Kornhamnstorg 2016b.jpg|Torin laidalla sijaitsi aikaisemmin Apoteket Ängeln, nykyisin siinä toimii ravintola. Sweden 0730 - William Tell (4026600456).jpg|Torin keskellä on Christian Erikssonin patsas Bågspännaren, joka viittaa Engelbrektin kapinaan. Scharenbergska huset burspråk, okt 2019b.jpg|Scharenbergin talon erkkeri. René Descartesin on perinteisesti kerrottu asuneen talossa ennen menehtymistään keuhkokuumeeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman aukiot Luokka:Tukholman vanhakaupunki
Vesijaon työväentalo

Vesijaon työväentalo oli Padasjoen kunnan Vesijaon kylässä (joskus myös Vesijakaa) sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Vesijaon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talon se hankki vuosien 1912 ja 1915 välillä. Oma talo piristi toimintaa hetkeksi: vuonna 1912 yhdistyksen jäsenmäärä oli 10, vuonna 1915 se oli 17. 1930-luvun alussa yhdistyksen toimintaa kuvailtiin heikoksi, ja jäsenluku oli laskenut viiteen. Vuonna 1928 talolla oli tappelu, jonka yhteydessä puukotettiin kolmea henkilöä. Loppuvuodesta 1929 siellä järjestettiin sosialidemokraattisen piirikunnan luento- ja opastuskursseja ja seuraavana vuonna valtuustoehdokas T. Kilven vaalitilaisuus. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Padasjoen rakennukset ja rakennelmat‎
Károlyi

thumb|Suvun vaakuna Károlyi on vanha unkarilainen Szatmárin komitaatista kotoisin ollut varakas ja poliittisesti merkittävä aatelissuku, joka on tunnettu 1200-luvulta, ja erityisesti 1500-luvulta lähtien. Sukunimeen on liitetty predikaatit Kaplon tai Nagykároly. Sukuun kuuluvat muun muassa:Meyers Konversationslexikon Encyclopædia Universalis * Sándor Károlyi (1668-1743), kurutsikenraali, Szatmárin rauhanneuvottelija, marsalkka, sai kreivinarvon 1712 * Franz Anton Károlyi (1732-1791), kreivi, tykistönkenraali. * Aloys Károlyi (1825-1889), kreivi, diplomaatti, Berliinin kongressin osanottaja.1911 Encyclopædia Britannica/Károlyi, Aloys, Count * Mihály Károlyi (1875-1955), kreivi, unkarilainen poliitikko ja presidentti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * BLKÖ:Károly, die Grafen, Genealogie Luokka:Unkarilaiset suvut
Getty

getty on Unix-järjestelmissä perinteisesti käytetty ohjelma, joka mahdollistaa kirjautumisen järjestelmään. getty ajetaan tietokoneen konsolilla tai se yhdistetään sarjaporttiin, johon on kytketty pääte. getty lukee näppäimistöltä käyttäjän kirjoittaman käyttäjätunnuksen ja käynnistää login-ohjelman, joka lukee salasanan, autentikoi käyttäjän ja käynnistää istunnon. gettyn käynnistää tyypillisesti init asetustiedostonsa (`/etc/inittab`) mukaisesti. getty-ohjelmasta on kehitetty erityisesti Linux-järjestelmiin useita versiota. agetty (alternative getty), joka ei tarvitse erityisiä asetuksia, getty_ps- paketin getty, joka on monipuolisemmin säädettävissä, mgetty, joka on suunnattu modeemiyhteyksille. Lisäksi on lukuisia minimaalisia, kevyitä getty- ohjelmia, joista on karsitty tarpeettomana sarjaportin ohjaus pelkästään Linux-konsolille ajettavaksi: mingetty Red Hat-sukuisissa järjestelmissä, fbgetty, fgetty ja rungetty. Linuxissa gettyjä käynnistetään tyypillisesti kuusi kappaletta järjestelmän virtuaalikonsoleille. Solariksessa getty ja login -ohjelmat on korvattu ttymon- ohjelmalla.https://docs.oracle.com/cd/E26502_01/html/E29031/ttymon-1m.html Linux-järjestelmissä sen toiminnallisuuden hoitaa systemd, paitsi sarjaporttiin kytketyn gettyn. ==Viitteet== Luokka:Unix
Minna Viitalähde

Minna Viitalähde (s. 1984 Haukipudas) on suomalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja, tuotemuotoilija ja lasten tietokirjailija. Lapsuutensa ja nuoruutensa Viitalähde asui Kellossa, missä hänen äitinsä asuu edelleen. Viitalähde opiskeli muotoilua Kuopion muotoiluakatemiassa ja Savonia- ammattikorkeakoulussa Joensuussa. Vuonna 2015 hän perusti Mint Stationin, jonka nimissä hän tekee graafista suunnittelua, kuvittamista ja tuotemuotoilua. Viitalähde asuu ja työskentelee Rotterdamissa. Viitalähde suunnitteli Uuden Musiikin Kilpailun (UMK) kiertopalkinnon. Kaksi vuotta myöhemmin, 2022, hän konseptoi ja muotoili Urheilutoimittajain Liiton myöntämän Vuoden urheilija -palkinnon, joka jaetaan vuosittain Suomen urheilugaalassa. == Teokset == * Me harvinaiset, 14 uhanalaista Suomen luonnon eläintä. Atena Kustannus, 2021. ISBN 978-952-300-815-1 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mint Station kotisivut * Viitalähteen suunnittelema Come to Satakunta -juliste * Viitalähteen suunnittelema National Parks Finland- juliste Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sollum

Sollum (El Salloum) on pikkukaupunki Egyptin rannikolla lähellä Libyan rajaa. Kaupunki kattaa yhteensä 600 km2 alueen ja siellä asuu noin asukasta. Sollumissa sijaitsee Egyptin Eurooppaa lähin satama. Antiikin aikana paikalla sijaitsi Katabathmos Megaksen kaupunki. == Infrastruktuuri ja palvelut == Sollumin kadut ovat suurimmaksi osaksi päällystettyjä ja keskimääräisen leveitä. Kaupungin keskustan rakennusten korkeus ja ulkonäkö puolestaan vaihtelevat. Kaiken kaikkiaan asuinrakennukset sijaitsevat kaupungissa kuitenkin varsin harvassa. Sollumissa ei ole juuri kunnallistekniikkaa tai sosiaalipalveluja. Koko kaupunki ei muun muassa kuulu kunnallisen viemäriverkon piiriin, vaan kotitalouksilla on erillisiä tankkeja jätevesiä varten. Myös kaupungin jätehuolto on puutteellista. Oppilaitoksista Sollumissa sijaitsee kaksi esikoulua, kolme perusasteen koulua, yksi toisen asteen koulu, yksi kaupallinen teknillinen koulu sekä Azhar-instituutti. Sairaaloita kaupungissa on puolestaan kaksi – yleinen sairaala sekä sotilassairaala. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin kaupungit Luokka:Libyan ja Egyptin raja
Mälkiäisten työväentalo

Mälkiäisten työväentalo oli Valkeakosken Mälkiäisten kylässä (aiemmin osa entistä Tyrvännön kuntaa ja Hattulaa) sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Mälkiäisten työväenyhdistys Koitto perustettiin vuonna 1905. Työväentalo valmistui vuonna 1911. Alkuvuodesta sitä tarjottiin tehtäväksi urakalla jo valmistuneen kivijalan päälle, rakennuttajan materiaaleista. Loppuvuodesta talolla jo järjestettiin Miina Sillanpään puhetilaisuus. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 10. 1930-luvulla talolla järjestettiin muun muassa tansseja ja vappujuhlia. Vuoteen 1968 mennessä yhdistys oli liittynyt Tyrvännön Retulan työväenyhdistys Rientoon ja talo oli myyty. == Lähteet == Luokka:Valkeakosken työväentalot Luokka:Tyrväntö
Ahmad Maher

Ahmad Maher (; 14. syyskuuta 1935 – 27. syyskuuta 2010) oli egyptiläinen diplomaatti. Hän toimi Egyptin ulkoministerinä vuosina 2001–2004. Maher syntyi Kairossa 14. syyskuuta 1935. Hän tuli diplomaattien ja poliitikkojen perheestä. Hän oli suurlähettiläs Ali Maherin veli ja heidän isoisänsä Ahmad Mahir Pasha oli yksi Egyptin pääministereistä. Hän opiskeli lakia Kairon yliopistossa ja valmistui vuonna 1956. Luokka:Diplomaatit Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Tyrvännön Retulan työväentalo

Retulan työväentalo oli Hattulan kunnan Retulan kylässä (vuoteen 1971 entistä Tyrvännön kuntaa) sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Retulan työväenyhdistys Riento perustettiin vuonna 1906. Sisällissodan jälkeen yhdistyksen toiminta oli lamassa, mutta vuonna 1926 se herätettiin taas henkiin, ja vuonna 1931 siinä oli jäseniä noin 20. Talon Retulan yhdistys sai vasta 1950-luvulla. Tosin SDP:n tilaston mukaan yhdistys omisti vuonna 1916 kolmanneksen taloa yhdessä Tyrvännön Lusin osaston ja Eteläpuolen työväenyhdistyksen kanssa. Kyseessä lienee ollut Tyrvännön Eteläpuolen työväenyhdistyksen vuonna 1908 rakentama talo, joka myöhemmin päätyi Suotaalan sosialidemokraattiselle nuoriso-osastolle. 1960-luvun lopulla Riento oli Tyrvännön vilkkaimmin toimiva. Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Hattulan työväentalot
Suotaalan työväentalo

Suotaalan työväentalo oli Hattulan kunnan Suotaalan kylässä (vuoteen 1971 Tyrväntöä) sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Tyrvännön Eteläpuolen työväenyhdistys perustettiin 1905, mutta sen toiminta päättyi sisällissotaan. Yhdistys ehti kuitenkin rakentaa talon, joka valmistui vuonna 1908 Tyrvännön ensimmäisenä työväentalona. Vuoden 1916 SDP:n tilaston mukaan Eteläpuolen työväenyhdistys omisti tuolloin talon yhdessä Tyrvännön Lusin osaston ja Retulan työväenyhdistys Riennon kanssa. Yhdistyksen tilalle perustettiin vuonna 1921 Suotaalan sosialidemokraattinen nuoriso-osasto, jolle talokin päätyi. Vuonna 1911 kansanedustaja Miina Sillanpää puhui työväentalolla. 1920-1930-luvuilla siellä järjestettiin muun muassa ohjelmallisia iltamia ja kesäjuhlia. Talon vaiheista 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Hattulan työväentalot
Yhdystie 1251

Yhdystie 1251 on tie, joka kulkee Nummi-Pusulan Nummessa Lohjalla. Tien pituus on 650 metriä. Tie alkaa vanhalta valtatieltä 1 (nyk. seututie 110) ja päättyy Riiantien risteyksen kohdalle, mistä tie jatkuu eteenpäin sekä Riiantielle kuljetessa seututienä 125. Tien osoitenimi on koko matkalla Oilaantie. == Lähteet == 1251 Luokka:Lohjan liikenne Luokka:Nummi-Pusula
Yrjö Tornivuori

Yrjö Vilhelm Tornivuori (17. joulukuuta 1895 – 30. lokakuuta 1967) oli suomalainen jalkapalloilija 1920-luvulla ja toimi myöhemmin Suomen Palloliiton (SPL) johtotehtävissä 1930-luvulta aina 1950-luvun puoliväliin. Koulutukseltaan hän oli lakimies. ==Aktiivi urheilija ja järjestötoimija== Tornivuori oli perustamassa Helsingin Palloseuraa (HPS) vuonna 1917. Hän oli seuran ensimmäinen puheenjohtaja sen perustamisvuonna 1917 ja uudelleen vuosina 1945–1947. Hän pelasi seuran jalka- ja jääpallojoukkueen riveissä laitahyökkääjänä kausina 1917–1927 saavuttaen jalkapallossa neljä Suomen mestaruutta sekä Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1921–1922 neljässä maaottelussa. Jääpallossa hän saavutti yhden hopeamitalin. Lisäksi hän oli SPL:n liittohallituksen jäsen 1930-luvun lopulta lähtien, SPL:n valitsemisvaliokunnan jäsen lähes 20 vuotta. Hän toimi 1930-luvulta lähtien hyvin usein jalkapallomaajoukkueen joukkueenjohtajana. Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1958. ==Siviiliura== Yrjö Tornivuori oli koulutukseltaan lakimies ja toimi valmistumisensa jälkeen tullihallituksen ja maanmittaushallituksen palveluksensa. Näiden jälkeen hän toimi Teknillisen korkeakoulun taloudenhoitajana aina eläköitymiseensä asti. Hän hoiti myös urheilijoiden lainopillisia asioita. Tunnetuimpia hänen palveluksiaan käyttäneitä urheilijoita olivat Paavo Nurmi ja jalkapalloammattilaiseksi lähtenyt Aulis Rytkönen. Yrjö Tornivuoren vanhempi veli Tuure (1896–1940) oli myös jalkapalloilija voittaen vuonna 1911 Suomen mestaruuden HJK:n riveissä ja toimien uransa jälkeen Palloliiton järjestötehtävissä. == Saavutukset == === Jalkapallo === * Viisi Suomen mestaruutta vuosina 1921, 1922, 1926 ja 1927 * Kaksi SM-hopeaa 1920 ja 1924 * 4 A-maaottelua 1921–1922 === Jääpallo === * SM-hopeaa 1920 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Alessio Rovera

Alessio Rovera (s. 22. kesäkuuta 1995 Varese, Lombardia, Italia) on italialainen autourheilija. == Ura == Rovera aloitti kilpauransa Italian Formula Abarth -sarjassa, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden. Tämän jälkeen Rovera siirtyi Formula Renault -luokkiin vuonna 2014. Hän kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa, josta hän saavutti kolme palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä kuudenneksi. Vuonna 2015 Rovera kilpaili EuroFormula Open -sarjassa. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja neljä palkintosijaa ollen sarjapisteissä kuudes. Vuonna 2016 Rovera ajoi Italian Porsche Carrera Cup -sarjassa. Hän sijoittui tulokasvuotenaan sarjan kolmanneksi. Seuraava vuonna Rovera voitti sarjan mestaruuden. Lisäksi Rovera on ajanut Ranskan Porsche Carrera Cupissa ja oli sarjapisteissä kolmas vuonna 2018. Hän ajoi samaisena vuonna yhden kisan Porsche Supercup -sarjassa. Vuonna 2019 Rovera siirtyi Italian GT Championship -sarjaan. Hän voitti Sprint Cup - GT3 Pro -luokan mestaruuden kyseisenä vuonna. Vuonna 2020 Rovera jatkoi sarjassa ja voitti Endurance Cup -luokan mestaruuden. Vuonna 2021 Rovera ajoi European Le Mans Series ja FIA World Endurance Championship -sarjoissa, jossa hän kilpaili AF Corsen Ferrarilla GTE ja GTE Am -luokissa. Hänen autokunta voitti kauden aikana Le Mansin 24 tunnin ajon ja voittivat myös World Endurance -sarjan mestaruuden tallikavereidensa Nicklas Nielsenin ja François Perrodon kanssa. == Lähteet == *Alessio Rovera Driver Databasessa Luokka:Italialaiset autourheilijat Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:European Le Mans Series -kuljettajat Luokka:FIA World Endurance Championship -kuljettajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orimattilan Luhtikylän työväentalo

Orimattilan Kuivannon työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Luhtikylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Luhtikylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalo rakennettiin talkoovoimin, ja se valmistui vuonna 1910. Rakennus oli yksikerroksinen, vuoraamaton hirsitalo, jossa oli pärekatto. Talo oli punainen, ja ikkuna- ja nurkkalistat olivat valkoiset. Talon perustus oli tehty luonnonkivipilareista. Talossa oli sali, näyttämö ja ravintolatilat. Toiminnasta ei ole tietoa. Talo purettiin sortuneena vuonna 1969. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Orimattilan Kuivannon työväentalo

Orimattilan Kuivannon työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Kuivannon kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Kuivannon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistys perusti rakennusrahaston, jonka alkupääomaksi kerättiin 12 markkaa 5 penniä. Työväenyhdistys osti talon, joka siirrettiin yhdistyksen vuokraamalle tontille rakennustarpeiksi. Tammikuussa 1906 päätettiin rakentaa työväentalo vapaaehtoisilla päivätöillä, ja se valmistui vuonna 1907. Talon avaimet olivat esimiehellä, jonka tehtävänä oli valvoa, että ”kaikki pysyy kunnossa ja on siellä hyvä käytös”. Vahtimestari sai ohjeen elää siivosti ja pitää hyvää järjestystä. Vuonna 1925 näyttämön esiripun yläpuolelle maalautettiin sanat ”Tieto on valtaa”. Talo myytiin huonokuntoisena vuonna 1969. Työväentalon tonttiin ei ollut omistusoikeutta, koska se sijaitsi kylän yhteismaalla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Nicklas Nielsen

Nicklas Nielsen (s. 6. helmikuuta 1997 Hørning, Keski-Jyllannin alue, Tanska) on tanskalainen autourheilija ja Ferrarin GT-luokkien tehdaskilpa-kuljettaja. == Ura == Nielsen aloitti kilpauran Karting-sarjoissa ollessaan 4-vuotias vuonna 2001. Hän voitti kymmenen eri Karting-luokan mestaruutta uransa aikana. Vuonna 2016 Nielsen aloitti kilpauransa ajamalla Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa. Hän saavutti kolme palkintosijoitusta ja oli sarjapisteissä kahdeksas. Samana vuonna hän ajoi Audi Sport TT Cup -sarjaa, voitti yhden kilpailun, saavutti yhden paalupaikan ja seitsemän palkintosijoitusta sijoittuen sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2017 Nielsen jatkoi ADAC F4 -sarjassa ja sijoittui sarjassa kuudenneksi. Vuodesta 2017 lähtien Nielsen on ajanut GT- sarjoissa. Hän ajoi ensimmäiset kilpailunsa Ferrari Challenge Europe -sarjassa ajaen kaksi kilpailua ja saavutti niistä voitot ja palkintosijoitukset. Loppupisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 2018 Nielsen ajoi täyden kauden Ferrari Challenge Europe -sarjassa saavuttaen kymmenen voittoa, kahdeksan paalupaikkaa ja 14 palkintosijoitusta voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2019 Nielsen siirtyi European Le Mans Series -sarjaan ajaen Ferrarilla Luzich Racing -tallissa. Nielsenin autokunta voitti luokkansa mestaruuden voittaen kuudesta osakilpailusta neljä. Kaudella 2019-20 Nielsen ajoi FIA World Endurance Championship -sarjassa Ferrarin AF Corse -tallissa GTE Am -luokassa ja voittivat sarjan mestaruuden. Vuonna 2020 Nielsen ajoi GT World Challenge Europe Endurance Cup ja Intercontinental GT Challenge -sarjoissa. Vuonna 2021 Nielsen jatkoi GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjassa Iron Lynx -tallissa ja voittivat koko sarjan mestaruuden tallikavereidensa Alessandro Pier Guidin ja Côme Ledogarin kanssa. Samana vuonna Nielsen voitti myös toiseen kertaan FIA World Endurance Championship - GTE Am -luokan mestaruuden yhdessä François Perrodon ja Alessio Roveran kanssa. He voittivat kauden aikana muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajon. Lisäksi Nielsen on ajanut IMSA SportsCar Championship -sarjaa ja ajanut muun muassa Daytonan 24 tunnin ajoa. == Lähteet == *Nicklas Nielsen Driver Databasessa Luokka:Tanskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:European Le Mans Series -kuljettajat Luokka:FIA World Endurance Championship -kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Orimattilan Mallusjoen työväentalo

Orimattilan Mallusjoen työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Mallusjoen kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Järvikunnan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1907 yhdistyksessä oli 100 jäsentä, joista naisia oli 25. Työväenyhdistys osti vuonna 1906 asuinrakennuksen ja tontin keskeltä Mellusjoen kylää. Työväentalo rakennettiin vuonna 1906, ja se oli Orimattilan ensimmäinen työväentalo. Huonokuntoinen talo myytiin purettavaksi vuonna 1969. ==Rakennus== Työväentalo oli alun perin suorakaiteen muotoinen. Sitä laajennettiin vuonna 1921 siipirakennuksella. Hirsinen talo oli vuoraamaton, ja siinä oli pärekatto. Talon perustana oli yhtenäinen luonnonkivijalka. Talon vanhassa osassa oli ravintola, keittiö ja eteistilat sekä vahtimestarin asunto. Laajennusosaan tuli juhlasali ja näyttämö, jonka alla sijaitsi putka. Juhlasalissa oli koivuparkettilattia. Näyttämön kulissit otettiin talteen, ja ne siirrettiin Nummelan työväentalon näyttämölle. ==Toimintaa työväentalolla== Työväentalolla toimi pitkää oma soittokunta. Elokuvakiertueet vierailivat työväentalolla, ja siellä esitettiin myös näytelmiä. Aluksi talolla järjestettiin myös iltamia ja 1940-luvun lopulta lähtien tansseja. Toiminta hiipui 1950-luvulla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Chilen senaatti

Chilen senaatti () on Chilen kansalliskongressin ylähuone. Se koostuu 50 vaaleilla valitusta senaattorista. Senaattorin virkakausi kestää 8 vuotta, mutta vaalit pidetään 4 vuoden välein siten, että senaattoreista vaihtuu aina puolet kerrallaan. Senaattorinvaalit toteutetaan suhteellisella vaalitavalla, ja maa on jaettu 15 vaalipiiriin. Maassa on käytännössä sukupuolikiintiöt, sillä puolueiden ehdokaslistoilla ei saa olla enempää kuin 60 % vain miehiä tai naisia. Lisäksi senaattoriehdokkaiden tulee täyttää seuraavat ehdot: * Vähintään 35-vuotias * Chilen kansalainen * Suorittanut vähintään toisen asteen tutkinnon tai vastaavan * Asunut edustamassaan vaalipiirissä vähintään 3 vuotta Senaatin työtä voi seurata TV Senado -nimiseltä kanavalta. Marraskuusta 2021 alkaen senaatin puhemiehenä on toiminut sosialistipuoluetta edustava Álvaro Elizalde. == Lähteet == senaatti Luokka:Ylähuoneet
Orimattilan Niinikosken työväentalo

Orimattilan Niinikosken työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Niinikosken kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Vuonna 1899 perustettu Orimattilan Niinikosken työväenyhdistys on yksi vanhimmista työväenyhdistyksistä Uudellamaalla. Yhdistys liittyi aluksi Suomen Ruotsalaiseen Työväenliittoon. Senaatti vahvisti yhdistyksen säännöt vuonna 1903. Perustetun yhdistyksen johtokuntaan valittiin muurari, kirvesmies, seppä ja sepän vaimo sekä suutari. Työväentaloa varten ostettiin rakennuspuita ja talo, joka siirrettiin yhdistyksen vuokraamalle tontille vuonna 1913. Yhdistys menetti kaikki toimihenkilönsä kansalaissodassa. Yhdistyksen toiminnan vilkkaus vaihteli vuosien mittaan. Yhdistys osti vuonna 1933 Artjärven Kinttulan työväentalon, joka siirrettiin vanhan talon jatkeeksi. Talon vanha osa toimi ravintolana, ja uudessa osassa oli juhlasali. Työväentalon vanha osa purettiin vuonna 1956, ja talo myytiin vuonna 1981. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Sammatin työväentalo

Sammatin työväentalo Torppa on työväentalo Lohjalla Sammatissa. == Historiaa == Sammatin työväenyhdistys perustettiin 18. marraskuuta 1906, ja puoluetilaston mukaan yhdistyksessä oli 127 jäsentä vuonna 1907. Suuren jäsenmäärän vuoksi oman rakennuksen saaminen tuli ajankohtaiseksi. Niinpä 20.3.1907 yhdistys osti Lauri Alenilta hänen Rauhaniemi-tilastaan 2 060 neliön tontin 250 markan hinnalla. Työväentalo Torppa valmistui Juhannukseksi 1907. Lokakuussa 1910 saatiin Fredrik ja Ida Litzeniltä lisätontti Oinon tilasta 50 vuodeksi vuokralle, 5 mk vuodessa.Olavi Hurri & Vuokko Marttala-Hurri, 1997, 145–146. == Rakennus == Vuonna 1907 valmistunut Sammatin työväentalo Torppa on hirsirakenteinen ja laudoin vuorattu. Talo sijaitsee Niemenkylässä aivan maantien reunassa. Rakennuksessa oli jo alun perin juhlasali sekä näyttämö. Uusinnassa vuonna 1912 uusittiin myös ravintola, keittiö ja eteinen. Alkuperäinen pärekatto muutettiin vuonna 1947 tiilikatoksi sekä vuonna 1982 peltikatoksi. Vuonna 1952 talon eteläpääty päätettiin laudoittaa uudelleen ja maalata uudelleen ”jos varat sallivat”. 1980-luvulla taloon asennettiin sähkölämmitys. == Toimintaa == Työväentalossa pidettiin yhdistyksen kokouksia ja juhlatilaisuuksia sekä iltamia arpajaisineen, joista saatiin varaa velkojen hoitamiseen. Työväentalo vapautui kansalaissodan jälkeen yhdistyksen käyttöön, ja kokous päästiin pitämään 1.6.1919. Kokouksessa päätettiin, ettei tiloja vuokrata suojeluskunnalle. 1930-luvulla yhdistyksen toiminta talolla oli hiljaista, koska vuosikymmenen lopulla jäseniä oli vain vähän yli kymmenen. Suomen sotien jälkeen karjalainen siirtolaisperhe oli majoitettuna talon ravintolaan ja keittiöön. Toiminta talolla myös vilkastui. Oman kokous-, tanssi- ja muun huvitoiminnan lisäksi talolla on toiminut myös ulkopuolisia ryhmiä. Vuonna 1980 oli Uudenmaan prikaati oli viisi päivää vuokralaisena reserviläisten harjoituksia varten. Häätalona se on suosittu, ja vappuaattoina yhdistys pitää perinteiset vappujuhlat. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Työväentalot Luokka:Sammatin rakennukset ja rakennelmat
Kielletty ilmatila

Kielletty ilmatila on ilmatila, jonka sisällä ilma-alusten lentämistä ei yleensä sallita turvallisuussyistä. Se on yksi monista erityiskäyttöön tarkoitetuista ilmatilamerkinnöistä, ja se on kuvattu ilmailukartoissa kirjaimella "P" ja sarjanumerolla. Se eroaa rajoitetusta ilmatilasta siinä, että sisäänpääsy on tyypillisesti aina kielletty kaikilta ilma-aluksilta, eikä siihen saa lennonjohdon eikä ilmatilan lennonjohtoelimen lupaa, minkä rajoitettuun voi joissakin tapauksissa saada. Kansallisen turvallisuuden vuoksi perustetun kielletyn ilmatilan rikkominen voi johtaa sotilaalliseen kuunteluun ja/tai mahdollisuuteen hyökätä rikkovaan lentokoneeseen, tai jos tämä vältetään, seurauksena on usein suuria sakkoja ja vankeutta. Kiellettyä ilmatilaa rikkovia tai aikeissa rikkovia lentokoneita varoitetaan usein etukäteen lentokoneiden hätätaajuudella 121,5 MHz. ==Luettelo kielletyistä ilmatiloista== === Britannia=== *Sellafieldin ydinvoimala, Cumbria *HMNB Clyde *Buckinghamin palatsi, Lontoo *Windsorin linna, Windsor *Westminsterin palatsi, Lontoo *Downing Street, Lontoo === Etelä-Korea === * Korean demilitarisoitu vyöhyke ===Intia=== *Rashtrapati Bhavan, New Delhi *Padmanabhaswamyn temppeli, Thiruvananthapuram *Taj Mahal, Agra *Hiljaisuuden torni, Mumbai *Satish Dhawan Space Centre, Sriharikota *Kultainen temppeli, Amritsar ===Israel=== *Dimonan tutkimuslaitos, Negevin autiomaa *Temppelivuori, Jerusalem === Kiina=== * Taivaallisen rauhan aukio ===Suomi=== * Loviisan ydinvoimalaitos, Loviisa *Olkiluodon ydinvoimalaitos, Eurajoki *Porvoon öljynjalostamo, Porvoo *Munkkiniemi, Helsinki *Kruununhaka, Helsinki *Meilahti, Helsinki *Luonnonmaa, Naantali *Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennusalaue, Pyhäjoki ===Ranska=== *Pariisin keskusta (ei koske sotilaskoneita ja siviilikoneita jotka lentävät vähintään 2 000 metriä) * La Défense ===Kreikka=== *Parthenon === Unkari=== *Budapest (Belváros ja Budan kukkulat) **Unkarin tiedeakatemia **Pyhän Tapanin kirkko **Budan linna **Unkarin parlamenttitalo *Paksin ydinvoimalaitos *Hortobágyn kansallispuisto *Balaton ===Pakistan=== *Islamabad === Peru=== * Machu Picchu ===Sri Lanka=== *Colombo *Jaffna *Trincomalee === Saudi Arabia === * Masjid al-Haram, Mekka *Masjid al-Nabawi, Medina === Taiwan=== * Presidentillinen palatsi ja Taipei 101,Taipei. * osa Taiwaninsalmista ===Turkki=== *İmralı ===Venäjä=== *Moskova. ===Yhdysvallat=== *Camp David, Thurmont, Maryland *Washington, D.C. *Amarillo, Teksas *Mount Vernon, Alexandria, Virginia ==Viitteet== Luokka:Lennonjohto
Mykola Buratšek

Mykola Buratšek, , (16. maaliskuuta 1871 Letytšiv, Podilian kuvernementti – 12. elokuuta 1942 Harkova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen impressionistinen taidemaalari ja opettaja. ==Elämä== Buratšek opiskeli Kiovassa ja valmistui Krakovan taideakatemiasta 1910 (Jan Stanisławskin oppilaana). Ensimmäisen näyttelynsä hän piti 1907 ja työskenteli 1910–1912 Pariisissa Henri Matissen ateljeessa. Hän toimi 1917–1922 Kiovassa professorina Ukrainan valtion taideakatemiassa ja sen jälkeen Kiovassa Valtion taideoppilaitoksessa ja Lysenkon musiikki ja teatterioppilaitoksessa. Hän oli Harkovan taideoppilaitoksen rehtori 1925–1934 mutta palasi sitten Kiovaan Valtion taideoppilaitokseen. ==Taiteilijanura== Taitavana maisemamaalarina Buratšek maalasi värikkäitä impressionistisia ukrainalaisia maisemia, esimerkiksi maalaukset Aamu Dniprolla (1934), Kukkivat omenapuut (1936) ja Mahtava Dnipro ärjyy ja mylvii (1941). Hän suunnitteli lavastuksia Harkovan ja Donetskin teattereihin. Hän oli myös taiteen tutkija ja teki tutkimusta Taras Ševtšenkosta taiteilijana ja kirjoitti hänen taiteestaan kirjan Velykyi narodnyi hudožnyk (1939, 'Suuri kansallinen taiteilija'). Hän kirjoitti kirjan Moje žyttja (1937. 'Elämäni') ja artikkeleita ukrainalaisista taiteilijoista. Hän oli vaikuttamassa Taras Ševtšenkon museon perustamiseen Harkovaan ja Myh’ailo Kotsjubynskyin museoiden perustamiseen Vinnytsjaan ja Tšernihiviin. Buratšekista ilmestyi 1967 Kiovassa Juri Djuženkon kirja. ==Maalauksia== Mykola Burachek - March 1917.jpg|Maaliskuu 1917 Mykola Burachek - A Cottage at Noon 1928.jpg|Talo keskipäivällä, 1928 Burachek An old woman.jpg|Vanha nainen Burachek Reve ta stogne Dn pr shirokii 1.jpg|Mahtava Dnipro ärjyy ja mylvii, 1941 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
1p36-deleetio-oireyhtymä

1p36-deleetio-oireyhtymä on kromosomin 1 lyhyen varren tietyn alueen deleetion eli häviämän aiheuttama synnynnäinen häiriö.1p36 deletion syndrome MedlinePlus, viitattu 25.1.2023 Deleetio on heterotsygoottinen eli ilmenee vain toisessa vastinkromosomissa, ja muutoksen laajuus sekä oireiston varsinainen oirekuva ovat huomattavan vaihtelevia. 1p36-deleetio-oireyhtymä aiheuttaa kehitysvammaisuuden ja monenlaisia rakenteellisia sekä ulkonäöllisiä poikkeavuuksia.Johanna Rintahaka, 1p36-deleetio-oireyhtymä Tukiliitto 30.9.2022, viitattu 25.1.2023 1p36-deleetio-oireyhtymään liittyvä kehitysvammaisuus on 90 %:lla potilaista vaikeaa tai syvää. 75 % potilaista ei opi puhumaan lainkaan, mutta osa kykenee niukkaan sanalliseen itseilmaisuun. Puolilla todetaan käytöshäiriöitä, joihin kuuluvat aggressiiviset purkaukset ja itsensä pureminen. Oireyhtymään liittyviin ulkonäköpiirteisiin kuuluvat muiden muassa mikrobrakykefalia, syvällä päässä sijaitsevat silmät, suorat kulmakarvat ja kasvojen keskiosan hypoplasia. Tyypillisiä 1p36-deleetio- oireyhtymän oireita ovat myös alentunut lihasjänteys eli hypotonia, nielemisvaikeudet ja lyhytkasvuisuuteen johtava lapsen hidastunut kasvu. Aivojen rakennepoikkeavuuksista kärsii noin 88 % sairastuneista. Synnynnäiset sydänviat ja kardiomyopatia kuuluvat oirekuvaan noin 70 %:lla potilaista. Epilepsia todetaan puolilla potilaista; usein se puhkeaa parin ikävuoden tietämillä, mutta joskus jo hyvin pian syntymän jälkeen. Epilepsian on kuvattu lievittyvän potilaan varttuessa. Lähes puolilla sairastuneista kuuloaisti on heikentynyt, ja noin puolilla on näköongelmia, joihin kuuluvat karsastus ja silmävärve. Luuston poikkeavuuksia todetaan 40 %:lla 1p36-deleetio- oireyhtymästä kärsivistä ja ulkoisten sukupuolielinten poikkeavuuksia 25 %:lla. Joskus oirekuvaan kuuluu myös kilpirauhasen vajaatoimintaa tai munuaisten poikkeavuuksia. Ruoansulatuselimistön poikkeavuuksiakin on havaittu. Potilailla saattaa ilmetä sormissa ja varpaissa kamptodaktylia, minkä lisäksi potilailla voi ilmetä lyhytjalkaisuutta, -sormisuutta ja -varpaisuutta. 1p36-deleetio-oireyhtymä johtuu yleensä satunnaisesta mutaatiosta. Viidenneksellä potilaista oireyhtymä on kuitenkin peritty oireettomalta vanhemmalta, jonka perimässä on tasapainoinen translokaatio ilman kromosomimateriaalin kokonaismäärän muutosta. 1p36-deleetio-oireyhtymä on yksi tavallisimmista kromosomin deleetion aiheuttamista oireyhtymistä. Sen on arvioitu esiintyvän yhdellä 5 000:sta – 10 000 vastasyntyneestä, mutta arvio saattaa olla alakanttiin, koska kaikkia potilaita ei välttämättä ole kyetty koskaan diagnosoimaan. Naisilla on todettu 65 % 1p36-deleetio- oireyhtymätapauksista. Ensimmäinen potilas, jonka oireiden taustalla oli puhtaasti 1p36-deleetio, kuvattiin kirjallisuudessa vuonna 1987. Jo 1980-luvun alussa oli kuvattu epätasapainoisia 1p36-translokaatioita. Mahdollisia 1p36-deleetio-oireyhtymän erotusdiagnooseja ovat muiden muassa Rettin oireyhtymä, Smith–Magenisin oireyhtymä, Aicardin oireyhtymä, Angelmanin oireyhtymä ja Prader–Willin oireyhtymä. == Lähteet == Luokka:Kromosomipoikkeavuudet Luokka:Oireyhtymät
Chileläinen viittomakieli

Chileläinen viittomakieli () on Chilessä käytetty viittomakieli, jota käyttää suurimmaksi osaksi maan kuurojen yhteisö. Vuonna 2011 kielellä arvioitiin olevan noin 21 000 käyttäjää. Kaksikielisyys (viittomakieli ja kirjoitettu espanja) on kuurojen yhteisön keskuudessa yleistä. Chilen maantieteestä johtuen kuurojen yhteisö on kuitenkin levittäytynyt pitkin maata eikä siksi ole yhtenäinen. Chileläisen viittomakielen lähimpiä sukulaiskieliä ovat paraguaylainen sekä uruguaylainen viittomakieli, joiden kanssa nämä kolme muodostavat yhteisen alaryhmän viittomakielten kieliperheessä. Chileläisen viittomakielen katsotaan olevan uhanalainen. == Lähteet == Luokka:Chilen kielet Luokka:Viittomakielet
Lorenzo Fernández

Lorenzo Fernández (20. toukokuuta 1900 Redondela, Espanja – 16. marraskuuta 1973 Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Fernández voitti olympiakultaa Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän oli osana Uruguayn maajoukkuetta, kun se voitti ensimmäiset jalkapallon MM-kilpailut 1930. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta 31 ottelun verran tehden niissä neljä maalia. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Uruguaylaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Uruguaylainen viittomakieli

Uruguaylainen viittomakieli () on pääsääntöisesti Uruguayn kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Kieltä käyttää arviolta noin 7000 henkilöä. Uruguayn lain mukaan tulkkeja on käytettävä muun muassa oikeudenkäynneissä. Kuurojen lasten vanhemmille tarjotaan myös viittomakielen opetusta. Yhdessä chileläisen ja paraguaylaisen viittomakielen kanssa nämä kolme lähisukukieltä muodostavat oman ryhmänsä kuurojen viittomakielten kieliperheen alaisuudessa. Uruguaylainen viittomakieli lasketaan uhanalaiseksi kieleksi. == Lähteet == Luokka:Uruguayn kielet Luokka:Viittomakielet
Aemilia

Aemilia () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue ja myöhemmin myös Rooman valtakunnan provinssi (Provincia Aemilia), joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Emilia-Romagnan alueen. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Aemilia sijaitsi Italian niemimaan pohjoisosissa ja käsitti Gallia cispadanan eli Padus (nyk. Po) -joen eteläpuolisen alueen Gallia cisalpinasta. Se ulottui lähes koko niemimaan poikki, idässä Adrianmeren rantaan ja lännessäkin varsin lähelle Ligurianmeren rantaa. Pohjoisessa aluetta rajasi Padus-joki ja etelässä Apenniinit. Aemilian pohjoispuolella sijaitsivat Venetia et Histria (Regio X) ja Transpadana (Regio XI), länsipuolella Liguria (Regio IX), ja eteläpuolella Etruria (Regio VII) ja Umbria (Regio VI). Aemilian ollessa provinssi sen hallinnollinen keskus oli Placentia. Aemilian alueen halki Adrianmeren rannalta Ariminumista luoteeseen päin Padus-joen rannalle Placentiaan kulki sotilastie Via Aemilia. Alueen merkittävimmät kaupungit sijaitsivat sen varrella. Alueen toinen tärkeä tie oli rannikolla kulkenut Via Popillia. === Kaupunkeja === Aemilian alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Ariminum * Bononia eli Felsina * Brixellum * Caesena * Claterna * Faventia eli Forum Faventini * Fidentia eli Forum Fidentini * Florentia * Forum Clodi * Forum Cornelii * Forum Gallorum * Forum Livii * Forum novum * Forum Popilii * Forum Truentinorum * Mutina * Nuceria * Otesia eli Forum Otesini * Padinum * Parma * Placentia * Ravenna * Regium Lepidum eli Regium Lepidi * Tannetum == Historia == Aemilian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa sai myös nimen, Alue lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja sen alue tuli osaksi Aemilia et Ligurian provinssia. Rooman valtakunnan vuonna 395 tapahtuneen jaon aikoihin Aemilia et Ligurian provinssi jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Aemilia ja Liguria. Varmuudella jako on ollut olemassa viimeistään Notitia dignitatumin aikoihin 400-luvun alussa. Näistä Aemilian provinssi vastasi monin osin vanhaa Aemilian aluetta. Se oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja Italia annonarian diokeesiin. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Rooman provinssit
Liguria (Augustuksen alue)

Liguria () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Ligurian alueen sekä Piemonten alueen eteläosan. == Maantiede == Liguria käsitti alueen Italian luoteisosassa Ligurianmeren rannalla. Siihen kuului rannikko Etrurian puoleisena rajana toimineelta Macra (nyk. Magra) -joelta aina Gallian puoleisena rajana toimineelle Varus (nyk. Var) -joelle saakka. Pohjoisessa aluetta rajasi Padus (nyk. Po) -joki aina sen alkulähteiltä Vesulus (nyk. Monviso, Monte Viso) -vuorelta päättyen Trebia (nyk. Trebbia) -joen risteämäkohtaan. Ligurian pohjoispuolella sijaitsi Transpadana (Regio XI), itäpuolella Aemilia (Regio VIII) ja kaakkoispuolella Etruria (Regio VII). Ligurian pääteitä olivat rannikolla kulkenut Via Aemilia Scauri, Galliaan jatkanut Via Julia Augusta, Via Postumia sekä Via Fulvia. === Kaupunkeja === Ligurian alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Alba Docilia * Alba Pompeia * Album Ingaunum eli Albingaunum * Album Intimilium eli Albintimilium * Aquae Statiellae * Augusta Bagiennorum eli Augusta Vagiennorum * Barderate * Bobium * Camillomagus * Carreum Potentia * Cemenelum * Clastidium * Coeba eli Ceba * Dertona * Forum Fulvii * Forum Germanici * Genua * Hasta eli Asta * Industria * Iria * Libarna * Lucus Bormani * Monilia * Nicaea * Pedona * Pollentia * Portus Delphini * Portus Ericis * Portus Monoeci * Portus Veneris * Savo * Segesta Tigulliorum * Spedia * Vada Sabatia * Vardacate * Vicus Baginas == Historia == Liguriaa asuttivat alun perin liguurit (Ligures). Ligurian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen. Myöhäisroomalaisella ajalla olivat olemassa provinssit Aemilia et Liguria ja Liguria, mutta niissä ”Liguria” vastasi Augustuksen alueista enemmän Transpadanaa, ei Liguriaa. Nykyinen Liguria sen sijaan vastaa Augustuksen Liguriaa, vaikka käsittääkin siitä vain rannikon. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Venetia et Histria

Venetia et Histria () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue ja myöhemmin myös Rooman valtakunnan provinssi (Provincia Venetia et Histria), joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Veneton, Trentino-Etelä- Tirolin ja Friuli-Venezia Giulian alueet sekä Istrian. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Venetia et Histrian alue sijaitsi Italian koillisosassa Adrianmeren pohjukassa. Siihen kuuluivat Venetian maakunta eli veneettien (Veneti) alue, mukaan lukien carnien (Carni) alue, sekä Histrian niemimaa ja cenomaneille (Cenomani) kuulunut osa Gallia transpadanasta eli Padus (nyk. Po) -joen pohjoispuolisesta Gallia cisalpinasta. Lännessä alue ulottui Addua (nyk. Adda) -joelle saakka. Venetia et Histrian länsipuolella sijaitsi Transpadana (Regio XI) ja eteläpuolella Aemilia (Regio VIII). Pohjoispuolella sijaitsivat provinssit Raetia ja Noricum ja itäpuolella Dalmatia. Venetia et Histrian kahdesta pääosasta Venetia oli nykyisen Italian alueella. Histria eli nykyinen Istrian niemimaa jakautuu nykyisille Kroatialle ja Slovenialle ja pienemmältä osaltaan myös Italialle. Venetia et Histrian ollessa provinssi sen pääkaupunki oli Aquileia. Alueen pääteitä olivat itä- länsisuunnassa kulkenut Via Postumia, siihen yhdistynyt rannikolla kulkenut Via Popillia, Via Postumiaa itään päin jatkanut Via Gemina, sekä pohjois- eteläsuunnassa kulkenut ja Raetiaan jatkanut Via Claudia Augusta. === Kaupunkeja === Venetia et Histrian alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Acelum * Acerrae * Ad Palatium * Adria * Aegida * Altinum * Anaunia * Aquae Patavinorum * Aquileia * Arilica eli Ariolica/Ardelica * Ateste * Avesica * Bellunum * Bedriacum * Brixia * Brundulum * Carnium * Castellum Pucinum * Cissa * Cremona * EmonaVenetia et Histrian laajimmassa vaiheessa. * Endidae * Feltria * Fons Aponi * Forum Allieni * Forum Julii * Glemona * Hostilia * Humagum * Julia Concordia * Julium Carnicum * Ligeris * Mantua * Mutila * Nauportus * Neapolis * Nesactium * Opitergium * Osupum * Pagus Laebactium * Parentium * Patavium * Piquentum * Piranum * Pola * Pons Drusi * Portus Reatinum * Ruginium * Sabiona * Salurnis * Tarvisium * Tergeste eli Tergestum * Tridentum * Vedinum * Verona * Vicetia Huomautukset: == Historia == Venetia et Histrian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen.<ref name="Smith/> Keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin alueesta tehtiin provinssi. Se kuului alun perin Italian diokeesiin ja myöhemmin Italia annonarian diokeesiin. Prefektuurien perustamisen jälkeen provinssi kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Rooman provinssit