EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kultamitalivaimo

Kultamitalivaimo on vuonna 1947 valmistunut Edvin Laineen ohjaama elokuva. ==Näyttelijät== == Tuotanto == Elokuvan ensi-ilta oli 27. kesäkuuta 1947 viidessä helsinkiläisessä elokuvateatterissa. Elokuvan pääosaa esittänyt Tapio Rautavaara voitti seuraavana vuonna pidetyissä Lontoon olympiakisoissa kultaa keihäänheitossa. Tästä hänen vastanäyttelijänsä Ritva Arvelo sai Rautavaaran kertoman mukaan aiheen lähettää onnittelusähke Lontooseen allekirjoituksella Kultamitalivaimosi.TV2 dokumentti "SF-tarina", 1990. == Vastaanotto == Kritiikeissä elokuvaan suhtauduttiin ymmärtäväisesti, mutta todettiin, että taiteellisia ansioita siitä on turha etsiä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1947 suomalaiset elokuvat Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset urheiluelokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Pays de la Loire

Pays de la Loire on Ranskan hallintoalue, jonka pääkaupunki on Nantes. Alue koostuu Loire-Atlantiquen, Mayennen, Maine-et-Loiren, Sarthen ja Vendéen departementeista, jotka jakautuvat edelleen 17 arrondissementtiin, 192 kantoniin ja 1 503 kuntaan. Pays de la Loire'ssa asui vuoden 2007 alussa 3 482 594 asukasta. ==Maantiede== Pays de la Loiren pinta-ala on 32 082 km². Niin sanottu Amorican massiivi () ulottuu Pays de la Loiren Mayennen ja Loire- Atlantiquen departementteihin, sekä osittain Maine-et-Loiren ja Vendéen pohjoisosiin. Sarthe ja Maine-et-Loiren itäiset osat kuuluvat maantieteelliseen Pariisin syvänteeseen. Loire virtaa alueella idästä länteen ja muita merkittäviä vesistöjä alueella ovat Vilane, Erdre, Maine, Mayenne ja Sarthe-joet. Alueen maaperä on pääosin hapanta. Ilmasto alueella on merellinen. ==Väestö== Pays de la Loire on muuttovoittoinen alue. Alueelta muutti vuosien 1999–2005 välillä noin 180 000 henkilöä alueelle muuttaessa noin 220 000 henkilöä. Houkuttelevimpia alueita muuttajien kannalta olivat Nantes, Saint-Nazaire, Le Mans ja Angers. Pays de la Loiren väestö on Ranskan mittakaavassa hieman keskiarvoa nuorempaa ja vuonna 2004 alle 20-vuotiaita oli väestöstä 26 % Ranskan keskiarvon ollessa 25 %. Yli 60-vuotiaita oli vuonna 2004 yhteensä 21 % väestöstä. ==Talous== Pays de la Loiren maataloudelle tyypillinen piirre on karjankasvatus ja alue onkin Ranskan johtavia maidon, sekä naudan- ja sianlihan tuottajia. Maaperän happamuuden takia maan kalkitseminen ja lannoitteiden runsas käyttö on yleistä. Saumurin ja Angersin alueilla kasvatetaan viiniä, josta valmistetaan tyypillisesti kuivaa valkoviiniä. Viljan, kuten esimerkiksi maissin kasvatus on yleistynyt etenkin Pays de la Loiren itäisillä alueilla. Niitä tuotetaan paljolti rehuksi. Teollisuuden suurimpia haaroja alueella on ruokateollisuus. Muut perinteiset teollisuuden alat, kuten esimerkiksi laivanrakennus ovat olleet taantumaan päin. Tämä on kuitenkin osittain korvautunut auto- ja elektroniikkateollisuudella. Palveluala on kasvanut työllistäjänä nopeasti. Alueella harjoitetaan raudan ja uraanin kaivostoimintaa. ==Lähteet== *
Henrik Kullberg

Henrik Kullberg (27. tammikuuta 1891 Ruotsinpyhtää - 4\. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja (RKP) ja maanviljelijä. Henrik Kullberg valittiin Uudenmaan läänin vaalipiiristä eduskuntaan ensi kerran 1927. Vuonna 1930 hän putosi eduskunnasta, mutta hänet valittiin uudelleen 1933. Vuonna 1945 hän putosi uudelleen mutta pääsi vielä saman vuoden joulukuussa eduskuntaan Tukholmaan sanomalehtiavustajaksi siirtyneen C. O. Frietschin tilalle ja pysyi eduskunnassa kuolemaansa saakka. Puolueaktiivi Kullberg toimi presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940, 1943 ja 1950. Kullberg toimi 1920-luvulla Suomen ruotsalaisen osuustoimintaliiton neuvojana sekä useaan otteeseen Ruotsalaisen kansanpuolueen matkapuhujana itäisellä Uudellamaalla. 1947-1953 hän oli Landsbygdens folk -lehden lehden vastaavana toimittajana. Marraskuussa 1953 hänet nimitettiin Tuomiojan hallituksen toiseksi maatalousministeriksi, minä hän ehti kuitenkin toimia vain muutaman viikon ennen kuolemaansa. Kullberg meni 1922 naimisiin Agda Laneta Nybomin kanssa. Kansakoulussa ja kansanopistossa koulutuksensa hankkinut Kullberg viljeli vuodesta 1920 lähtien aina kuolemaansa saakka maata synnyinpitäjässään Ruotsinpyhtäällä. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen ministerit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsinpyhtään kunnanvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Uskontososiologia

Uskontososiologia tutkii uskonnon roolia yhteiskunnassa: sen käytäntöjä, historiallisia taustoja, kehityskulkuja ja yleisiä aiheita. Tutkimuksen painopisteenä on erityisesti uskonnon toistuva rooli yhteiskunnissa ja eri historian aikoina. Moderni sosiologia alkoi tutkia uskontoa Émile Durkheimin vuonna 1897 julkaistun tutkimuksen myötä, jossa hän käsitteli katolisen ja protestanttisen väestön itsemurhien määriä. Tutkimus oli yhteiskunnallisen tutkimuksen perusteos, joka erotti sosiologian muista tieteenaloista, kuten psykologiasta. Karl Marx ja Max Weber korostivat teoksissaan uskonnon ja taloudellisen tai yhteiskunnallisen rakenteen välistä suhdetta. Nykyisin uskontososiologiassa käsitellään tavallisesti maallistumista eli sekularisaatiota, yksityistä uskontoa ja uskonnon yhtenäisyyttä globalisaation ja monikulttuurisuuden yhteyksissä. == Tutkimusalan luonne == Uskonnonsosiologia eroaa uskonnonfilosofiasta siten, että se ei tutki uskonnollisten uskomusten pätevyyttä – tosin useiden keskenään ristiriitaisten opinkappaleiden vertailu voi edellyttää ”metodologista ateismia”. Menetelmälliseksi eli metodologiseksi ateismiksi on kutsuttu tieteellisessä tutkimuksessa vallitsevaa periaatetta, jonka mukaan tapahtumia tutkittaessa ja selitettäessä ei tule ottaa lukuun mitään luontoon ja historiaan kuulumattomia ulkopuolisia, yliluonnollisia vaikuttajia. == Katso myös == * Uskontopsykologia * Uskontotiede == Lähteet == *
Unkarinsokkohiiri

Unkarinsokkohiiri eli valkohammassokkohiiri eli balkaninsokkomyllikäs (Nannospalax leucodon) on eurooppalainen jyrsijälaji, joka on sopeutunut täysin maanalaiseen elämään. Unkarinsokkohiiri kuului aiemmin sukuun Spalax, mutta 2010-luvulla tehtyjen fylogeneettisten tutkimusten perusteella laji on siirretty muutaman muun lajin kanssa Nannospalax-sukuun. Sukujen välillä on myös aiemmin huomattuja morfologisia eroja. == Ulkonäkö ja ruumiin rakenne == Unkarinsokkohiirellä on lieriömäinen ruumis. Ruumista peittää lyhyt-, tiheä-, kiiltäväkarvainen turkki, joka peittää jopa silmät. Unkarinsokkohiirellä ei ole ollenkaan korvalehtiä. Sokkohiirellä on litteä pää, jossa on suuret, ulkonevat etuhampaat. Viikset sijaitsevat poskissa. Viikset ovat jäykät sekä kirkkaat. * Ruumiin pituus: 15–24 cm * Häntä: surkastunut * Paino: 140–220 g == Levinneisyys == Unkarinsokkohiirtä tavataan Euroopan kaakkoisosassa, Kreikassa, Euroopan-puoleisessa Turkissa, Bulgariassa, Romaniassa. Albaniassa, Pohjois-Makedoniassa, Serbiassa, Montenegrossa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Sloveniassa, Unkarisa, Moldovassa ja Ukrainassa. Sokkohiiren asuinpaikkoja ovat arot, niityt ja laitumet. Se tarvitsee syvän kerroksen helposti kaivettavaa maata. == Käyttäytyminen == Sokkohiiri kovertaa maanalaiset käytävänsä voimakkailla etuhampailla ja kuopii mullan onkaloista pitkäkyntisillä eturaajoillaan. Käytävät sijaitsevat lähellä maanpintaa. Talvikäyttöön tarkoitetut käytävät unkarinsokkohiiri kaivaa syvemmälle, mutta ei kuitenkaan syvemmälle kuin 2 metriä. Sokkohiiri lähtee todella harvoin pois käytävistään. == Ravinto == Sokkohiiri syö pääasiassa kasvien juuria, koska niitä on helposti saatavilla. Jos unkarinsokkohiiri sattuu saamaan kiinni pienikokoisen selkärangattoman, voi se sen syödä. Unkarinsokkohiiri varastoi ruokaa talven varalle. Varastot voivat sisältää jopa 15 kg sokerijuurikasta, perunoita ja juuria. == Talvehtiminen == Sokkohiiri viettää talvensa aktiivisena, talvella se kuitenkin liikkuu vähemmän kuin kesällä. == Lähteet == Luokka:Hiirimäiset jyrsijät
Uskonnon kehitys

Tavat lähestyä uskontojen syntyä ja funktiota voidaan näkökulman mukaan jaotella karkeasti kolmeen luokkaan: * Uskontoja todellisuuspohjaa vailla olevina ihmisen keksintöinä tarkastelevat mallit ** Funktionaalinen selitys uskontojen synnystä kertoo, mitä tarkoituksia palvelemaan uskonnot ovat alun perin syntyneet. Aikaisemmin uskonnot ovat nimenomaan syntyneet tarpeista selittää maailman syntyä ja toimintaa sekä luonnonlakeja, ja ihmiset kokevat edelleen saavansa uskonnoilta vastauksia keskeisiin maailmaa koskeviin kysymyksiin, kuten kysymyksiin kuolemanjälkeisestä elämästä. Myös uskontojen roolia moraalin ja yhteisöllisyyden ylläpitäjänä, esimerkiksi helvetinpelon ja heikompien auttamisen muodossa, pidetään tärkeänä. * Uskontoja progressiivisesti tosina tarkastelevat mallit ** Baha'i ja jotkut islamin suuntaukset opettavat, että useat uskonnot ovat olleet tosia mutta tiedoltaan vajaita ja että heidän uskontonsa on viimeinen, täydellinen uskonto. ** Monet muut synkretistiset uskonnot * Tiettyä uskontoa absoluuttisesti totena tarkastelevat mallit ** Kaikkia muita uskontoja pidetään väärinä, yleensä joko Saatanan tai jonkin muun yli-inhimillisen olennon yrityksenä johtaa ihmiskunta harhaan tai ihmismielen epätoivoisena tuotoksena. == Katso myös == * Uskontojen synty Luokka:Uskontohistoria
Metakryylialdehydi

Metakryylialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C4H6O ja rakennekaava CH2=C(CH3)CHO. Metakryylialdehydista käytetään myös nimityksiä 2-metyyli-2-propenaali, isobutenaali ja metakroleiini. Metakryylialdehydin moolimassa on 70,1 g/mol, sulamispiste –81 °C, kiehumispiste 68 °C,tiheys 0,8 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 6 g/100 ml, leimahduspiste –15 °C, itsesyttymislämpötila 295 °C ja CAS-numero 78-85-3. Metakryylialdehydiä valmistetaan hapettamalla 2-metyylipropeeniä tai tert-butanolia, eteenin, hiilimonoksidin ja vedyn reaktiolla tai isobutyyrialdehydistä. Yhdistettä käytetään lajasti muun muassa lääkeaineiden, polymeerien ja maatalouskemikaalien valmistuksessa.Dietrich Arntz, Achim Fischer, Mathias Höpp, Sylvia Jacobi, Jörg Sauer, Takashi Ohara, Takahisa Sato, Noboru Shimizu & Helmut Schwind: Acrolein and Methacrolein, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. : == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. == Lähteet == == Katso myös == * Akroleiini * Krotonaldehydi * Metakryylihappo == Aiheesta muualla == * Luokka:Aldehydit
Janne Grönvall

Janne Grönvall (s. 17. heinäkuuta 1973 Rauma) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Urallaan Grönvall pelasi SM-liigassa Lukossa ja Tapparassa, AHL:ssä St. John's Maple Leafsissa, Elitserienissä Färjestadissa ja DEL:ssä Krefeld Pinguinessa. NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi Grönvallin vuoden 1992 varaustilaisuuden numerolla 101. Grönvall toimi vuosina 2011–2016 Tapparan A-nuorten apuvalmentajana ja kauden 2016–2017 päävalmentajana. Vuosina 2017–2020 Grönvall toimi Tapparan liigajoukkueen apuvalmentajana. ==Palkinnot== * SM-liigan All Stars -puolustaja 2001 * 20-v. MM-kisojen paras puolustaja 1993 * 20-v. MM-kisojen II All Stars -puolustaja 1993 * Jarmo Wasama -palkinto (SM-liigan paras tulokas) 1991 * 18-v. EM- kisojen All Stars -puolustaja 1991 *1 SM-kulta *2 SM-hopeaa *2 Ruotsin Elitserienin hopeaa *MM-hopea 2001 ==Tilastot== 1989–1990 Lukko SM-liiga 5 0 0 0 0 – – – – – 1990–1991 Lukko SM-liiga 40 2 8 10 30 – – – – – JMM 6 0 0 0 4 1991–1992 Lukko SM-liiga 42 2 6 8 40 2 0 0 0 2 JMM 7 2 1 3 12 1992–1993 Tappara SM-liiga 46 1 7 8 54 – – – – – JMM 7 1 2 3 6 1993–1994 Tappara SM- liiga 47 2 9 11 54 10 0 4 4 31 St. John's Maple Leafs AHL – – – – – 9 0 0 0 2 1994–1995 St. John's Maple Leafs AHL 76 8 29 37 75 5 0 0 0 0 1995–1996 St. John's Maple Leafs AHL 76 4 31 35 82 2 1 0 1 2 1996–1997 Tappara SM-liiga 46 6 10 16 44 3 0 1 1 4 1997–1998 Tappara SM-liiga 47 6 14 20 42 4 0 0 0 0 1998–1999 Tappara SM-liiga 53 6 10 16 91 – – – – – 1999–2000 Tappara SM-liiga 53 4 11 15 46 4 2 1 3 12 2000–2001 Tappara SM-liiga 53 4 11 15 97 10 1 2 3 4 MM 7 0 0 0 8 2001–2002 Tappara SM-liiga 56 8 7 15 82 10 1 3 4 6 2002–2003 Tappara SM-liiga 55 5 13 18 89 15 0 3 3 10 2003–2004 Färjestad BK Elitserien 50 1 10 11 98 17 0 1 1 16 2004–2005 Färjestad BK Elitserien 48 0 3 3 42 15 2 4 6 10 2005–2006 Tappara SM-liiga 51 11 9 20 83 4 0 0 0 2 2006–2007 Tappara SM- liiga 35 1 3 4 20 5 0 0 0 2 2007–2008 Tappara SM-liiga 55 2 15 17 46 11 2 2 4 8 2008–2009 Tappara SM-liiga 57 1 5 6 50 – – – – – 2009–2010 Krefeld Pinguine DEL 45 0 7 7 22 – – – – – 16 kautta yhteensä SM-liiga 741 61 138 199 868 78 6 16 22 81 3 kautta yhteensä AHL 152 12 60 72 157 16 1 0 1 4 2 kautta yhteensä Elitserien 98 1 13 14 140 32 2 5 7 26 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjo Partio

Marjo Partio (o.s. Lehikoinen) on entinen MTV3:n uutisten uutisankkuri. Vuonna 2021 Partio valittiin Radio- ja televisiotoimittajien liiton toiminnanjohtajaksi. Partio on toiminut myös Huomenta Suomen juontajana. Ennen siirtymistään MTV:lle hän juonsi Nelosella Suoraan asiaan -nimistä ajankohtaista keskusteluohjelmaa. MTV irtisanoi 2015 noin 60 henkilöä, ja Marjo Partio kuului irtisanottaviin. Lehikoisen pro gradu -työn aihe oli Radio City helsinkiläisten arjessa. Lehikoinen on MTV:n ohjelmistotyöntekijöiden, MOT ry:n, hallituksen jäsen. MOT ry. on MTV MEDIA:n kanaville ohjelmia tekevän henkilöstön ammattijärjestö. Lehikoinen oli vuoden 2004 tsunamikatastrofin aikoihin lomalla Sri Lankassa Beruwelan kylässä. Hän oli ehtinyt lähteä sisämaahan retkeilemään vain muutama tunti ennen tsunamin saapumista ja pelastui siten täpärästi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset uutisankkurit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Anders Johan Ramsay

Anders Johan Ramsay (24. marraskuuta 1744 Sahalahti – 11. elokuuta 1811 Elimäki) oli suomalainen everstiluutnantti ja Savon ja Karjalan läänin maaherra vuosina 1791–1803. Hän syntyi luutnantti Gustaf Wilhelm Ramsayn ja hänen puolisonsa Anna Juliana Tauben perheeseen. Anders Johan Ramsayn lapsia ovat Gustaf Adolf Ramsay s. 23. maaliskuuta 1794, Karl August Ramsay s. 10. marraskuuta 1791 ja Anders Edvard Ramsay s. 23. maaliskuuta 1799. == Elämänvaiheita == Ramsay aloitti 14-vuotiaana sotilasuransa Uudenmaan prikaatissa, ja osallistui 17-vuotiaana Pommerin sotaan. Sodan jälkeen 1762 hänestä tuli Tukholman tykistön adjutantti. Ramsay palasi Savon prikaatiin 1770, jossa hänet ylennettiin 1779 majuriksi. Ramsay halunut mukaan "anjalakapinaan". Hän naimisiin 42-vuotiaana vuonna 1786 Barbara Petersenin kanssa. Vuonna 1789 kuningas Kustaa III ylensi Ramsayn everstiluutnantiksi. Hän siirtyi 1791 Savon ja Karjalan maaherraksi. Ramsay osti 1797 Tavastilan tilan Elimäeltä. Vuonna 1803 hän erosi maaherran tehtävästä. Ramsay kuoli vuonna 1811. Hänet haudattiin Elimäen hautausmaalle. == Katso myös == * Ramsay-suku == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anders Ramsay: "Muistoja lapsen ja hopeahapsen kuvauksia", WSOY 1908 (Project Gutenberg) * * Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1744 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
Alexia

Alexia, oik. Alessia Aquilani (s. 19. toukokuuta 1967), on italialainen laulaja. Hänellä oli useita englanninkielisiä menestyskappaleita 1990-luvun lopulla, mutta 2000-luvulla hän alkoi laulaa italiaksi. Alexia tuli tunnetuksi ensin eurodancevaikutteisista kappaleistaan, mutta levy levyltä alkoi siirtyä kohti perinteisempää pop-musiikkia.http://www.alexiaofficial.com/site/ Ennen soolouraansa hän tuli tunnetuksi Ice MC:n taustalaulajana 1990-luvun alkupuolella. Alexia on myynyt maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa albumia ja Suomessakin yli 110 000. Alexian Fan Club -levy on Suomen 20:ksi myydyin ulkomainen albumi 85 530:n kappaleen myynnillä.http://www.ifpi.fi/tilastot/myydyimmat/kaikki/ulkomaiset/ ==Elämäkerta== ===1990-luku=== Alexia syntyi La Spezian kaupungissa Liguriassa Luoteis-Italiassa vuonna 1967. Alexia innostui laulamisesta jo nuorena, ja hän osallistui erilaisiin laulukilpailuihin. Hän aloitti yhteistyön tuottaja Roberto Zanettin (tunnettu myös nimellä Robyx) kanssa vuonna 1990 toimimalla taustalaulajana Zanettin eurodance-kokoonpanojen, kuten Double Youn ja Ice MC:n kanssa. Alexia julkaisi ensimmäisen oman singlensä "Me and You" vuonna 1995 Zanettin levy-yhtiön ZYX Musicin tuottamana. Ensimmäisen albuminsa, eurodance-vaikutteisen Fan Clubin, Alexia julkaisi 1997 Sonyn tytäryhtiön Dance Poolin tuottamana. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä Fun Club. Toisella albumillaan The Party Alexia lähestyi enemmän popmusiikkia. Albumin tunnetuin kappale on Gimme love. ===2000-luku=== Vuonna 2002, Happy-albumin ilmestymisen jälkeen, Alexia hylkäsi eurodancen täysin ja alkoi laulaa ainoastaan italiaksi. Hän esiintyi ensimmäisen kerran San Remon musiikkifestivaaleilla vuonna 2002 ja sijoittui toiseksi kappaleellaan "Dimmi Come". Seuraavana vuonna hän yritti uudelleen ja voitti kappaleella "Per Dire Di No". Lokakuussa 2005 Alexia meni naimisiin Andrea Cameranan kanssa, ja marraskuussa 2006 pari ilmoitti odottavansa ensimmäistä lastaan. Heille syntyi tyttölapsi helmikuussa 2007. Alexian toistaiseksi uusin julkaisu on Io No -single, joka julkaistiin keväällä 2013.http://www.discogs.com/Alexia-Io- No/release/4371124 ==Diskografia== * Fan Club (1997) * The Party (1998) * Happy (1999) * The Hits (2000) * Mad For Music (2001) * Alexia (2002) * Il cuore a modo mio (2003) * Gli occhi grandi della Luna (2004) * Da grande (2005) * Ale' (2008) * Ale&c.; (2009) * Stars (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset internetsivut * Viralliset fanisivut Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italialaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henri Vieuxtemps

Henri François Joseph Vieuxtemps (17. helmikuuta 1820 - 6\. kesäkuuta 1881) oli belgialainen viulisti ja säveltäjä. Vieuxtemps oli ihmelapsi, joka esitti Pierre Roden viulukonserton julkisesti jo kuuden vuoden ikäisenä. Charles de Bériot otti hänet oppilaakseen kuultuaan lapsitähden soittoa Brysselissä, ja vei hänet vuonna 1829 esiintymään myös Pariisiin. Oppilassuhde kuitenkin jäi lyhytaikaiseksi Vieuxtempsin palattua kotimaahansa, jossa hän kehitti soittoaan itsenäisesti. Saksaan vuonna 1833 suuntautunut matka tutustutti hänet Louis Spohriin ja Robert Schumanniin. Seuraavan vuosikymmenen aikana hän jatkoi kiertueita eri Euroopan maissa, ja teki voimakkaan vaikutuksen yleisön ohella myös kuuluisiin muusikoihin kuten Hector Berlioziin ja jopa itse Paganiniinkin, jonka hän tapasi Lontoossa 1834. Nuori Vieuxtemps tunsi vetoa myös säveltämiseen ja opiskeli tätä varten sekä Wienissä että Pariisissa Antoine Reichan johdolla vv. 1835–1836. Hänen toinen viulukonserttonsa on sävelletty näihin aikoihin. Vieuxtemps sai suurta huomiota erityisesti Pietarissa, jossa hän asui vuosina 1846–1851 hovimuusikkona ja keisarillisen teatterin solistina. Hän perusti viululuokan Pietarin konservatorioon ja on siten ns. venäläisen viulukoulun kantaisä. Vuonna 1871 Vieuxtemps palasi synnyinmaahansa saatuaan professuurin Brysselin konservatoriossa. Siellä hänen kuuluisin oppilaansa oli Eugène Ysaÿe. Oikeaan käteen vaikuttanut halvaus kuitenkin päätti hänen opettajatyönsä kaksi vuotta myöhemmin, ja hän jätti viululuokkansa Henryk Wieniawskin hoitoon ja asettui Pariisiin. Toinen halvaus vuonna 1879 sammutti viimeiset toiveet viulistiuran jatkumisesta. Viimeiset vuotensa Vieuxtemps vietti Algeriassa. Parhaiten Vieuxtemps muistetaan viulukonsertoistaan, joita hän sävelsi kaikkiaan seitsemän kappaletta. Hän vaikutti myös viulurepertuaarin muodostumiseen tulkinnoillaan erityisesti Beethovenin ja Mendelssohnin konsertoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Belgialaiset viulistit Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Hirren varaus

Varaus tarkoittaa hirsirakentamisessa hirren alapintaan veistettyä uurretta.Hakalin, 1984, s.9 Sen tarkoitus on ohjata hirren halkeilua niin, että se tapahtuisi seinän suuntaisesti. Lisäksi päällekkäisten hirsien sovittaminen tiiviisti toisiinsa ei onnistu pelkästään veistämällä, mutta varaus voidaan tilkitä. Varauksessa alimman hirren yläpuoli on pyöreä, jotta vesi valuisi pois varauksesta eikä kastelisi tilkettä ja lahottaisi hirttä. ==Varaustyypit== Varaus voi olla tyypiltään avovaraus tai umpivaraus. Kynsivaraus on näiden yhdistelmä. Avovarauksessa varauksen reunat ovat auki, päällekkäiset hirret ottavat kiinni toisiinsa varauksen keskiosasta. Avonaiset sivut voidaan tilkitä. Umpivarauksessa varauksen reunat ovat kiinni, päällekkäiset hirret ottavat kiinni toisiinsa varauksen molemmilta reunoilta. Keskelle jää avoin tila, joka voidaan tilkitä. Kynsivarauksessa umpivarauksen reunat avataan, niin että jätetään kynnet eli avaamattomat paikat, joiden varassa hirsi lepää alemman hirren päällä. Kynnet ovat noin 10 senttimetrin pituiset ja niitä tulee noin 1 – 1,5 metrin välein. Seinän eri puolien kynnet eivät saa olla kohdakkain ja päällekkäistenkin hirsikerrosten kynnet pitää tehdä noin 50 – 70 senttimetrin päähän toisistaan. Kynsivaraus voidaan tilkitä tehdessä ja jälkeenpäin.Hakalin, 1984, s.16 Varauksista umpivaraus on tukevin.Hakalin, 1984, s.11-17 ==Varauksen teko== Käsin veistettäessä varauksen merkitsemistä varten paikalleen salvetun hirren päälle asetetaan seuraava hirsi, johon veistetään alkua nurkkaliitokselle siten, että salvetun ja uuden hirren väliin jää noin tuuman rako. Varaus merkitään varausrauta- nimiselläHakalin, 1984, s.7 kaksihaaraisella työkalulla, jossa on haarojen päässä terävät kärjet. Varausrauta on eräänlainen erityistarkoitukseen käytettävä suuntapiirrin. Sekä ala- että yläpuoliseen hirteen vedetään varalla viirut siten, että viirujen etäisyys pysyy koko ajan samana ja ylähirren viiru on täsmälleen alahirren viirun yläpuolella. Näitä viiruja myöten sitten uusi hirsi veistetään sopivaksi alahirren päälle. Samalla tavalla varalla vedetään viiru uuden hirren nurkkaliitoksen lopullista veistämistä varten. Varauksessa on huomioitava tilkemateriaalin paksuus. Varaus on vaativinta tehdä käsin parkattuun pyöröhirteen, jossa hirren halkaisija ei ole vakio eikä hirsi täsmälleen pyöreä. Teollisessa valmistuksessa hirsiaihio tehdään koneistamalla. Tällöin myös varaukset tehdään koneellisesti höyläämällä. Teollisessa valmistuksessa varauksiin tehdään erilaisia pontteja joilla parannetaan varauksen tiiviyttä. ==Katso myös== * Hirsirakentaminen * Lamasalvos ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * ==Kirjallisuutta== * Hakalin, Pekka 1995. Rakennan hirrestä, (3. painos). Rakennustieto Oy, Tampere. 96 s. ISBN 9789516827783 * Saarelainen, Eero 1993. Hirren maailma, Rakentajan tietokirjat RATK Oy, Jyväkylä. 136 s. ISBN 952-9796-02-1 Luokka:Rakennustyö Luokka:Puurunko
Isobutyyrialdehydi

Isobutyyrialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C4H8O ja rakennekaava (CH3)2CHCHO. Isobutyyrialdehydista käytetään myös nimityksiä 2-metyyli-1-propanaali ja isobutanaali. Isobutyyrialdehydin moolimassa on 72,1 g/mol, sulamispiste –65 °C, kiehumispiste 64,5, tiheys 0,794 g/cm3 , liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 6,7 g/100 ml, leimahduspiste –25 °C, itsesyttymislämpötila 196 °C ja CAS- numero 78-84-2. == Käyttö == Isobutyyrialdehydiä käyttökohteita ovat muun muassa hartsien, muovien pehmittimien, hyönteismyrkkyjen ja aminohappojen kuten valiinin ja leusiinin synteesissä. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistus aineelle syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Isobutyyrialdehydi on myös syövyttävää nieltynä ja hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: Isobutyraldehyde *ChemBlink: Isobutyraldehyde *Inchem: Isobutanal CAS N°: 78-84-2 (pdf) Luokka:Aldehydit
Opettaja (lehti)

Opettaja on opettajien ammattilehti, jota julkaisee Opetusalan Ammattijärjestö OAJ. Lehti ilmestyi kesään 2023 saakka joka toinen viikko ja sen jälkeen kerran kuukaudessa. Lehdellä on 175 000 lukijaa (KMT 2022). Lehti on ilmestynyt nykyisenlaisena vuodesta 1973 eli OAJ:n perustamisesta lähtien. Uuteen lehteen yhdistyivät tällöin vuodesta 1906 ilmestynyt Opettajain Lehti sekä vuonna 1951 perustettu Oppikoululehti.Fennica – Suomen kansallisbibliografia Jos otetaan huomioon Valistuksen kustantaman Opettajain Lehden viikoittainen ilmestyminen vuoden 1906 alusta lähtien, nykyistä Opettaja-lehteä voitiin pitää Suomen vanhimpana viikkolehtenä syksyyn 2014 saakka. Silloin sen ilmestymiskerrat harvenivat 40:stä 35:een vuodessa. Viitattu 27.9.2013 == Päätoimittajat == * Antti Henttonen 1973–1983 * Asseri Joutsimäki 1983–1989 * Hannu Laaksola 1987–2014 * Marja Puustinen 2014–2017 * Heikki Pölönen 9/2017–12/2017 (va. päätoimittaja) * Hanna Ottman 2018– * Minna Ängeslevä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Opettaja-lehden kotisivut Luokka:Suomalaiset ammattilehdet
Cromer

Cromer voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Cromer, kaupunki Englannin Norfolkissa *Cromer, pikkupaikkakunta Englannin Hertfordshiressä *Evelyn Baring Cromer (1841–1917), brittiläinen siirtomaajohtaja Egyptissä *Cromer- kompleksi, pleistoseenikauden jakso *10 283 Cromer, asteroidi
Ranger

Ranger tarkoittaa seuraavia asioita: * Ranger, NASAn Ranger-ohjelmaan kuuluneita, 1961–1965 Kuuhun lähetettyjä avaruusluotaimia * Operaatio Ranger, Yhdysvaltojen vuonna 1951 suorittama ydinkoesarja * RUAG Ranger, Sveitsissä valmistettu miehittämätön lentotiedustelujärjestelmä * Ranger, suomalainen speed metal -yhtye * Power Ranger, kuvitteellisia supersankareita televisiosarjassa Power Rangers ** Punainen Ranger ja Vihreä Ranger, titteleitä Power Rangers -universumissa * Ford Ranger, lava-automalli * Ranger, sukunimenä: **Paul Ranger (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija. ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Ranger (1747), 24-tykkinen kuudennen luokan alus * HMS Ranger (1752), kahdeksantykkinen sluuppi * HMS Ranger (1779), kutteri * HMS Ranger (1787), 14-tykkinen kutteri * HMS Ranger (1794), 16-tykkinen sluuppi * HMS Ranger (1797), 12-tykkinen kutteri * HMS Ranger (1806), 16-tykkinen kutteri * HMS Ranger (1807), 18-tykkinen sluuppi * HMS Ranger (1820), 28-tykkinen kuudennen luokan alus * HMS Ranger (1835), kahdeksantykkinen priki * HMS Ranger (1859), Philomel-luokan tykkivene * HMS Ranger (1880), Algerine-luokan tykkivene * HMS Ranger (1895), Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä * HMS Ranger (P293), Archer-luokan partiovene. ;Yhdysvaltain laivasto * USS Ranger (1777), 18-tykkinen sluuppi * USS Ranger (1814), kuunari * USS Ranger (1814, Ontario), 14-tykkinen priki * USS Ranger (1876), nelitykkinen rautarunkoinen alus * USS Ranger (SP-237), teräksinen jahti * USS Ranger (SP-369), miinanraivaaja * USS Ranger (CV-4), lentotukialus * USS Ranger (CVA-61), Forrestal-luokan lentotukialus. == Katso myös == * Rangers
Funky Four Plus One

Funky Four Plus One tai Funky 4 + 1 oli yhdysvaltalainen hip hop-yhtye. Ryhmä perustettiin vuonna 1979 ja siihen kuului ensimmäinen tunnettu naispuolinen hip hop-artisti, Sha Rock. Muut yhtyeen jäsenet olivat Rahiem, Keith Keith, Jazzy Jeff ja KK Rockwell. Vähän ajan päästä perustamisesta Rahiem jätti ryhmän ja siirtyi Furious Fiveen. Hänet korvattiin Lil' Rodney Ceellä. Vuonna 1980 Funky 4 + 1 teki levytyssopimuksen Sugar Hill Recordsin kanssa. Samana vuonna yhtye julkaisi tunnetuimman kappaleensa, That's the Jointin. Funky 4 + 1 hajosi vuonna 1983. KK Rockwell ja Lil' Rodney Cee perustivat oman yhtyeen, Double Troublen, Jazzy Jeff lähti soolouralle ja Sha Rock liittyi Us Girls -nimiseen hip hop-ryhmään. Elinaikanaan Funky 4 + 1 sai That's the Jointin ohella tehtyä vain yhden pinnalle nousseen kappaleen, Rapping and Rocking the Housen, joka on yksi pisimmistä hip hop-kappaleista ikinä. Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Jacques Thibaud

Jacques Thibaud (27. syyskuuta 1880 – 1. syyskuuta 1953) oli ranskalainen viulisti. Thibaud opiskeli Pariisin konservatoriossa Martin Marsickin oppilaana vv. 1893-96. Hän voitti konservatorion viulupalkinnon vuonna 1896 yhdessä sittemmin kapellimestarina kuuluisaksi tulleen Pierre Monteuxin kanssa. Opiskelun ohessa Thibaud soitti leipätyönään hän soitti viulua pariisilaisen Café Rougen orkesterissa, josta kapellimestari Édouard Colonne löysi ja kiinnitti hänet orkesteriinsa. Sen solistina hän sai vuonna 1898 suuren menestyksen ja lentävän lähdön solistiuralleen. Hän esiintyi Euroopan eri maissa ja Yhdysvalloissa, usein yhdessä veljiensä kanssa muodostamassaan pianotriossa. Thibaud osallistui 1. maailmansotaan jossa hän haavoittui ja joutui sen tuloksena rakentamaan soittotekniikkansa uudestaan. Toisen kuuluisan pianotrion Thibaud muodosti 1930-luvulla Alfred Cortot'n ja Pablo Casalsin kanssa. Vuonna 1943 Thibaud perusti yhdessä pianisti Marguerite Longin kanssa Long-Thibaud -kilpailun pianisteille ja viulisteille. Eugène Ysaÿe omisti hänelle toisen sooloviulusonaattinsa. Thibaud menehtyi lento- onnettomuudessa Mt. Cemet -vuorella Ranskan Alpeilla vuonna 1953. Hänen vuonna 1720 rakennettu Stradivarinsa tuhoutui omistajansa mukana. https://aviation- safety.net/database/record.php?id=19530901-0 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * YLE:n Musiikin Mestareita -sarjan Alfred Cortot'ta koskevassa osassa voi kuulla myös Thibaudin soittoa. Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Ahkiolahden kanava

Ahkiolahden kanava on Kuopion Maaningalla sijaitseva Väyläviraston omistama, erityisesti puutavaran uittoa silmällä pitäen rakennettu sulkukanava Vuoksen vesistön Iisalmen reitin varrella. Kanava yhdistää Maaninkajärven ja Onkiveden. Järvien vedenpintojen välinen korkeusero on 3,1–3,5 metriä. Ahkiolahden kanavan ensisijainen tarkoitus on puutavaran uitto. Sen sulku on betoninen ja se on varustettu pystyakselisin sektoriportein sekä sähkötoimisin käyttölaittein. Sulun kokonaispituus on 240, hyötypituus 165 ja -leveys 16 metriä. Sallitut aluksen mitat kanavassa ovat pituus 160,0, leveys 11,8, syväys 2,4 ja korkeus 12,0 metriä. == Historia == Viannan venekanavan korvannut Ahkiolahden vanha kanava rakennettiin vuosina 1866–1868 ja 1872–1874. Yksisulkuinen kanava avattiin liikenteelle toukokuussa 1874, jolloin suora höyrylaivaliikenne Kuopiosta Iisalmeen mahdollistui. Ahkiolahden vanha kanava muutettiin jo 1884–1885 kaksisulkuiseksi, kunnes se vuonna 1916 palautettiin jälleen yksisulkuiseksi. 1930-luvulla se kivettiin noin 1,6 kilometrin matkalta. Vanha kanava on nykyään nähtävyytenä. Nykyisin käytössä oleva kanava rakennettiin vuosina 1981–1983 osittain samaa reittiä pitkin. Vanhan ja uuden kanavan välissä, Väyläviraston levähdysalueella sijaitsee Ahkiolahden kanavakahvio, joka on avoinna kesäaikana toukokuun alusta syyskuun alkuun. Kanava on itsepalvelusulku. Ahkiolahden ja Nerkoon kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Väylävirasto - Ahkiolahden kanava Luokka:Kuopion kanavat Luokka:Kuopion nähtävyydet Luokka:Maaninka Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue
Isosulkukotilo

Isosulkukotilo (Macrogastra ventricosa). Tunnettu aiemmin nimillä Clausilia ventricosa ja Iphigena ventricosa. Muotonsa vuoksi niitä kutsuttiin aiemmin sikarikotiloiksi.Eläinmuseo == Ulkonäkö ja tunnusmerkit == Isosulkukotilo on noin 18 millimetriä pitkä ja noin 4,2 millimetrin levyinen sulkukotilo. Isosulkukotilo on kookkain sulkukotilolaji Suomessa. Isosulkukotilon vasenkierteisessä kuoressa on 11 kierrettä, joista kärkikierteet ovat suhteellisen kapeat ja muut kierteet levenevät nopeasti, jonka takia kotilo vaikuttaa pullealta. Kuoren suu on laaja, ja jossa on lajille tyypilliset kalkkipoimut eli sälöt. Kuoren suun oikealla puolella olevasta kaksihaaraisesta sälöstä isosulkukotilon erottaa sen sukulaisesta harmaasulkukotilosta. == Levinneisyys == Isosulkukotiloa havaitaan ainakin Etelä-Ruotsissa, Etelä-Norjassa, Tanskassa, Virossa, Latviassa, Liettuassa sekä Suomessa. Isosulkukotilo on rauhoitettu kaikissa näissä maissa. Isosulkukotilo elää kosteilla, jyrkkärinteisillä kalkkialueilla. == Lähteet == Luokka:Maakeuhkokotilot
Kupla

Kupla on ilmarakkula nesteessä tai muussa aineessa. Eräs kuplan ilmentymä on saippuakupla. Vaahto on nesteeseen syntyneiden kaasukuplien kasauma. Kuplan eri ominaisuudet tekevät siitä usein käytetyn vertauskuvan. Koska nesteeseen syntynyt ilmakupla paisuu ja särkyy herkästi, se on äkillisen romahduksen vertauskuva, kuten talouden hintakupla. Kuplan umpinaisuudella viitataan ihmisen ideologisesti rajoittuneeseen maailmaan tai sosiaaliseen kuplaan, samanmielisten yhteisöön. Kupla on tyhjää täynnä, joten sillä viitataan perättömään juttuun tai valheelliseen ihmiseen. Kuplan muodosta ovat saaneet nimensä esimerkiksi kuuma kupla ja paikallinen kuuma kupla, erilämpöisten kaasujen alueet tähtienvälisessä aineessa, sekä sarjakuvassa hahmojen repliikkien taustan puhekupla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Virtausmekaniikka
Karl August Ramsay

Karl August Ramsay (10. marraskuuta 1791 Kuopio − 8. joulukuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, senaattori ja salaneuvos, joka toimi Viipurin läänin maaherrana vuosina 1827–1834. ==Perhe== Karl August Ramsay kuului Ramsayn aatelissukuun. Hänen isänsä oli Savon ja Karjalan läänin maaherra, everstiluutnantti Anders Johan Ramsay ja äitinsä Johanna Barbara Petersen. Karl August Ramsay nai vuonna 1821 serkkunsa Beata Fredrika Charlotta af Petersenin (k. 1863). Perheeseen syntyi ainakin kolme poikaa: toimitusjohtaja Alexander Wolter Ramsay, maanviljelijä Johan August Ramsay ja kirjailija Anders Gustaf Ramsay. ==Aikajana== Viitattu 22.7.2007. * Ylioppilas ja Viipurilaisen osakunnan jäsen Turussa 25. marraskuuta 1802. * Tuomarintutkinto 27. toukokuuta 1808. * Turun hovioikeuden auskultantti 14. kesäkuuta 1808. * Suomen asiain komitean kanslisti Pietarissa, kirjaaja 1812, protokollasihteeri 1814, toimitussihteeri 1822. Samalla Suomen kenraalikuvernöörin kanslian vt. toimituspäällikkö 1812–1813 ja Turun akatemian kanslerin sihteeri 1820–1826. * Laamannin arvonimi 1819. * Viipurin läänin varamaaherra 1825, maaherra 1827, ero 1834. * Valtioneuvos 1826. * Senaatin talousosaston jäsen 1834, kamaritoimituskunnan päällikkö 1834–1841, ero 1844. * Filosofian tohtori 20. heinäkuuta 1840. * Salaneuvos 1841. * Omisti muun muassa Dragsfjärdin Björkbodan ja Taalintehtaan tuukin. * Kuoli matkalla Helsingissä 8. joulukuuta 1855. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Viipurin läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset ruukinpatruunat Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Lahnanruohot

Lahnanruohot (Isoëtes) on sanikkaisten suku, johon kuuluu noin 140 lajia. Useimmat lahnanruohot elävät osaksi veden alla lammikoissa ja hitaasti virtaavissa puroissa, mutta jotkin lajit kasvavat kosteissa paikoissa, jotka saattavat kuivua keskikesällä. Lahnanruohojen lehdet ovat onttoja, nelilokeroisia. Suvun tieteellinen nimi (Isoëtes) juontuu kreikan sanoista, jotka viittaavat samankaltaisuuteen kaikkina vuodenaikoina – useat lajit ovat ainavihantia. == Lajeja == Suomessa luonnonvaraisena esiintyvät lahnanruoholajit: * Tummalahnanruoho (Isoëtes lacustris) * Vaalealahnanruoho (Isoëtes echinospora) Muita lajeja: * Espanjanlahnanruoho (Isoëtes velata) * Italianlahnanruoho (Isoëtes malinverniana)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Isoetes * Suomen Lajitietokeskus: Lahnanruohot – Isoëtes * Savela, M: Funet: Lahnanruohot (Isoetes) * United States Department of Agriculture (USDA): Isoetes Luokka:Lahnanruohokasvit
Viannan kanava

Viannan kanava on Kuopion Maaningalla sijaitseva historiallinen sulkukanava, joka oli virallisesti käytössä vuosina 1852–1873. Venekulun mahdollistanut kanava yhdisti Maaninkajärven ja Onkiveden ohittaen Viannankosken. Viannankosken vieritse nykyisen Viannan venekanavan paikalle rakennettiin jonkinlainen kaivanto tai avokanava jo 1750-luvulla. Venäläiset laajensivat sitä vuosina 1811–1813. Avokanavasta huolimatta suurimmat veneet oli vedettävä maata pitkin tai lasti oli purettava ja lastattava uudelleen maakannaksen toisella puolen. Tie- ja vesikulkulaitosten johtokunta tutki 1840-luvulla Vuoksen vesistön kanavointia ja päätyi esittämään sulkukanavan rakentamista. Keisari Nikolai I antoi käskyn Viannan venekanavan rakentamisesta 18. toukokuuta 1844. Kanavaa rakennettiin 4 000 ruplan vuosibudjetilla ja se saatiin valmiiksi kaksi vuotta etuajassa 1852. Kanavaan tehtiin yksi kivirakenteinen sulku, jonka pituus oli 29,6 metriä, leveys 3,9 metriä ja syvyys 1,2 metriä. Liikenteelle kanava avattiin 8. lokakuuta. Kanavan valmistuttua voitiin 1,2 metriä syvä laivaväylä Kuopiosta Iisalmeen ottaa käyttöön. Tätä väylää varten oli rakennettu Viannan kanavan lisäksi vuosina 1845–1846 avokanavat Ruokovirran, Nerkkoonvirran ja Tomperinvirran ohi sekä perattu Lammasvirta. Väylä osoittautui kuitenkin ajan myötä liian matalaksi alusten koon kasvaessa. Viannan kanavan kanavataksa määrättiin vuonna 1854. Sen mukaan isoista veneistä perittiin kymmenen ja pienistä viisi kopeekkaa hopeassa. Suolasta ja lihasta perittiin kolme kopeekkaa leiviskältä. Päävientiartikkelista voista kannettiin maksua neljäsosa kopeekkaa leiviskältä. Viannan kanavan kautta kulki sen käyttöaikana keskimäärin noin 200 venettä vuosittain. Vuonna 1874 valmistunut Ahkiolahden kanava korvasi Viannan kanavan. Siitä huolimatta veneilijät käyttivät kanavaa edelleen, koska siten saattoi välttää kanavamaksut. Viranomaiset yrittivät estää kanavan käytön sulkemalla sen tammisella padolla. Kanavaa käytettiin kuitenkin ainakin 1800-luvun ajan. == Lähteet == * Suomen kanavat: Viannan kanava == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuopion kanavat Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue Luokka:Maaninka
Etyyliheksaldehydi

Etyyliheksaldehydi eli 2-etyyliheksanaali on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C8H16O ja rakennekaava C4H9CH(C2H5)CHO. Etyyliheksaldehydista käytetään myös nimityksiä etyyliheksanaali, 2-etyyliheksanaali, 2-etyylikaproaldehydi ja butyylietyyliasetaldehydi. Etyyliheksaldehydin moolimassa on 128,24 g/mol, sulamispiste −85 °C, kiehumispiste 163 °C, tiheys 0,85 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 0,07 g / 100 ml, leimahduspiste 46 °C c.c.(suljettu kuppi) tai 52 °C o.c.(avoin kuppi), itsesyttymislämpötila 180 °C ja CAS-numero 123-05-7. Yhdistettä esiintyy viikunoiden (Ficus) kukkien tuoksuissa. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa sekä höyrylle hengitysteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: 2-Ethylhexanal *ChemBlink: 2-Ethylhexanal *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: 2-Ethylhexanal *Pherobase: Floral Compound - 2-ethyl-6Ald Luokka:Aldehydit
Keiko Fujimori

Keiko Sofía Fujimori (s. 25. toukokuuta 1975) on perulainen liikenainen ja poliitikko. Hän johtaa Fuerza Popular -puoluetta (aiemmin Fuerza 2011). Fujimori on Perun entisen presidentin Alberto Fujimorin ja Susana Higuchin tytär. Fujimori oli Perun ensimmäinen nainen isänsä erottua vaimostaan presidenttikaudellaan. Huhtikuussa 2006 hänet valittiin kongressiin hänen saatuaan enemmän ääniä kuin kukaan muu ehdokasJohanna Pohjola, Vangittu Fujimori kummittelee Perun presidentinvaaleissa, Helsingin Sanomat 9.4.2011 sivu B 9. Fujimori opiskeli Yhdysvalloissa Columbia Business Schoolissa ja Boston University School of Managementissa. Hänen opiskelujensa kustantamiseen käyttämien rahojen alkuperä on ollut Perussa tutkinnan kohteena.La Republica 24.9.2009 Vuonna 2004 Fujimori meni naimisiin yhdysvaltalaisen Mark Villanellan kanssa, joka on entinen armeijan eversti. Fujimori lupasi armahtaa isänsä Alberto Fujimorin, jos hänet valitaan presidentiksi huhtikuun 2011 vaaleissa. Fujimori ja Ollanta Humala pääsivät toiselle kierrokselle,Humala ja Fujimori Perun vaalien toiselle kierrokselle. Helsingin Sanomat 12.4.2011 sivu B 3 joka käytiin 5. kesäkuuta 2011. Humala voitti Fujimorin toisella kierroksella noin kolmen prosentin erolla. Vuonna 2016 Fujimori hävisi presidentinvaalien toisella kierroksella Pedro Pablo Kuczynskille saatuaan äänistä 49,9 % vastaan 50,1 %. Vuonna 2021 Fujimoria vastassa oli vasemmistolainen Pedro Castillo. Fujimori hävisi vaalit vain 44 000 äänen erolla. Hän kehotti kannattajiaan kadulle ja väitti vaalit jotenkin varastetun. Tappio tiesi myös sitä että Fujimori joutuu oikeuteen syytettynä rahanpesusta. Juttu liittyy brasialaiseen rakennusyhtiöön Odebrecht, joka on ollut osallisena useissa korruptiotapauksissa Etelä-Amerikassa viime vuosina. ==Lähteet== Luokka:Perulaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet
Louis Michel

Louis Michel (s. 2. syyskuuta 1947 Tienen) on belgialainen poliitikko, joka toimi Euroopan unionin komission kehitystyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vaalikaudella 2014–2019. Michel on koulutukseltaan peruskoulunopettaja ja hän toimi Jodoignen École normale provinciale -koulun hollannin-, englannin- ja saksankielisen kirjallisuuden lehtorina vuosina 1968–1978. Hän oli Jodoignen kunnanhallituksen jäsen 1977–1982 ja pormestarina 1983–2004. Michel toimi myös Belgian varapääministerinä, ulkoministerinä ja institutionaalisista uudistuksista vastaavana ministerinä vuosien 1999–2004 välillä. Michel on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen poikansa Charles Michel on Belgian entinen pääministeri. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Louis Michel Euroopan komission sivustolla * Luokka:Belgian ulkoministerit Luokka:Belgialaiset EU-komissaarit Luokka:Belgialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiska

Kiska on Ratsaariin kuuluva tulivuorisaari Aleuteilla. Se on noin 35 kilometriä pitkä ja 2,4–9,7 kilometriä leveä. Saaren pohjoisosassa sijaitsee 1 221 metriä korkea tulivuori. Vitus Beringin retkikunta löysi Kiskan 25. lokakuuta 1741 palatessaan toiselta matkaltaan. Saaresta tuli Venäläis- amerikkalaisen komppanian kauppatukikohta vuonna 1775. Saari ostettiin Yhdysvalloille 1867. 6\. kesäkuuta 1942 japanilaisen kolmannen erikoismaihinnousuosaston 500 miestä nousivat maihin saarella ja vangitsivat Yhdysvaltain laivaston sääaseman kymmenen hengen miehistön. Seuraavana päivänä japanilaiset nousivat maihin Attulle. Yhdysvalloille sen maaperän miehitys oli henkinen isku. Yhdysvaltain laivasto pyrki estämään saaren huollon ja alkoi lokakuun 1942 aikana pommittaa Kiskaa seitsemän kertaa, mutta vain kaksi tehtävää epäonnistui sään vuoksi. Attu vallattiin takaisin seuraavana talvena. Kiskan takaisin valtaamiseen siellä arvioiden mukaan olleelta 5 200 miehen japanilaisjoukolta koottiin 34 426 sotilasta, 95 laivaa – mukaan lukien kolme taistelulaivaa ja raskas risteilijä – ja 168 lentokonetta. Saaren valtaus käynnistyi 17. elokuuta 1943, mutta japanilaiset olivat hylänneet sen sumun suojissa jo 28. heinäkuuta. Tästä huolimatta tappiot olivat lähes 200 henkeä oman tulituksen ja japanilaisten ansojen seurauksena. 87 miestä kuoli hävittäjä USS Abner Readin ajettua miinaan. Kiska on nykyisin Yhdysvaltain kansallinen historiallinen maamerkki ja suojeltu. Siellä lukuisia varustevarastoja, tunneleita, tykkiasemia ja hylkyjä, jotka ovat säilyneet lähes muuttumattomina vuodesta 1943. == Lähteet == Luokka:Aleutit
Mindel

thumb|Mindeljokea Mindelheimin kaupungin kohdalla. Mindel on hiukan alle 80 kilometriä pitkä joki Baijerissa, eteläisessä Saksassa. Se saa alkunsa Kaufbeurenin länsipuolelta Allgäun alueella ja virtaa likimain pohjoisen suuntaan. Siihen laskevia sivujokia ovat Flossach ja Kammel. Mindel itse laskee Tonavaan Gundremmingenissä lähellä Günzburgia. Joen varrella sijaitsevat Mindelheimin, Burgaun ja Thannhausenin pikkukaupungit. Mindelistä on saanut nimensä 480 000–430 000 vuoden takainen Alppien jäätiköitymisvaihe; katso Elster-jääkausi. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan joet Luokka:Tonavan vesistö
Lumipallo (täsmennyssivu)

Lumipallo voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: *lumipallo, lumesta muovailtu pallo *lumipalloilmiö, vertauskuvallinen nimitys itsestään voimistuvalle ilmiölle *lumipallo, cocktail *lumipalloheisi (Viburnum opulus 'Roseum'), koristepensas *Lumipallo, tanssiorkesteri *Lumipallomaa-teoria, Maan ilmaston jäähtymiseen liittyvään teoria *lumisadepallo, koriste-esine *Lumipallo, J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen levy ===Kuvitteellisia hahmoja=== *Lumipallo, Lev Trotskia parodioiva sika George Orwellin kirjassa Eläinten vallankumous *Lumipallo II, Simpsonien perheen kissa televisiosarjassa Simpsonit *Lumipallo, dalmatialaisenpentu, joka seikkaili elokuvassa 102 dalmatialaista
Graeme Souness

Graeme Souness (s. 6. toukokuuta 1953 Edinburgh) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. == Ura pelaajana == Vuonna 1971 alkaneella pelaajaurallaan Souness edusti Tottenham Hotspuria, Montreal Olympiqueta, Middlesbroughia, Liverpoolia (toimi myös Liverpoolin kapteenina) ja Sampdoriaa. Skotlannin maajoukkueessa hän pelasi 54 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Pelaajauransa jälkeen hän toimi viiden vuoden ajan skotlantilaisen Rangersin pelaajamanagerina. Meriitit pelaajana * Euroopan Cup (3): 1978, 1981, 1984 * UEFA Super Cup **Hopeaa 1979 * Intercontinental Cup **Hopeaa 1982 * Englannin mestaruus (5): 1979, 1980, 1982, 1983, 1984 * Englannin liigacup (4): 1981, 1982, 1983, 1984 * Coppa Italia: 1985 * Skotlannin mestaruus: 1987 * Skotlannin liigaup (2): 1986, 1987 == Ura valmentajana == Päävalmentajan uransa Souness aloitti vuonna 1991 entisessä joukkueessaan Liverpoolissa. Kolmen Liverpool vuoden jälkeen Souness valmensi Galatasarayta, Southamptonia, Torinoa, SL Benficaa sekä Newcastle Unitedia, josta sai potkut kesken kauden 2005/06. Meriitit valmentajana * Skotlannin mestaruus (4): 1987, 1989, 1990, 1991 * Skotlannin liigacup (4): 1987, 1988, 1989, 1991 * FA Cup: 1992 * Englannin liigacup: 2002 * Turkin Cup: 1996 * Turkin Supercup: 1997 * Portugalin mestaruus: 1998 * Skotlannin vuoden valmentaja: 1990 == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piedmont-jäätikkö

Piedmont-jäätikkö () eli vuorenedustajäätikkö (ulosvirtausjäätikkö, vuorenjuurijäätikkö) on vuorelta laaksoon valunut jäätikkö, joka ei kuitenkaan leviä vuoren juurelta kovin kauas. Nämä jäätiköt muistuttavat ylhäältä katsoen viuhkaa, puolikaarta tai pisaraa. Jään liike vuoren jyrkimmän osan alla on vaakasuoraa tai melkein vaakasuoraa, ja jopa ylös nousevaa, koska jää kovertaa monesti laskualueelleen onkalon. Jää sulaa reunoilta, mutta uutta jäätä virtaa vuoristosta. Piedmont-jäätikkö nähdään jääkausiteoriassa monesti eräänä vuoristojäätikön ja mannerjäätikön väliasteena. Esimerkiksi Grönlannissa, Alaskassa ja Kanadan Arktisilla saarilla on piedmont-jäätiköitä. Arktisilla saarilla jää valuu laaksoon muun muassa Bylotinsaarella. Tunnetuin piedmont- jäätikkö lienee Alaskan Malaspinan jäätikkö. Islannissa Múlajökulliin liittyy piedmont-jäätikköOngoing and recent research projects Ívar Örn Benediktsson Institute of Earth Sciences, University of Iceland. Jääkaudella Alpeilta valui piedmont-jäätiköitä, joiden alla oleva jään virtaus koversi järviä, muun muassa Gardajärven. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://nsidc.org/glaciers/gallery/malaspina_piedmont.html *http://nsidc.org/glaciers/gallery/piedmont.html *http://www.geography- site.co.uk/pages/physical/glaciers/piedmont.html *http://geology.about.com/library/bl/images/blglacierpied.htm Luokka:Jäätikkötiede