EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lindsay Cooper

Lindsay Cooper (3. maaliskuuta 1951 Lontoo – 18. syyskuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä ja multi-instrumentalisti, jonka soittimiin lukeutuivat piano, fagotti, oboe, huilu ja sopraanosaksofoni. Cooper soitti kansallisessa nuoriso-orkesterissa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa. Hän toimi muun muassa yhtyeissä Comus, Feminist Improvising Group, Henry Cow ja News from Babel, ja häntä kuultiin Mike Oldfieldin albumeilla Tubular Bells (1973) ja Hergest Ridge (1974). Hän lisäksi levytti ja esiintyi esimerkiksi Mike Westbrookin kanssa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, Rags, ilmestyi vuonna 1980.AllMusic: Lindsay Cooper Cooper tunnetaan ehkä parhaiten laulusarjastaan Oh Moscow (1987), joka levytettiin vuonna 1989. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuivat Sahara Dust, joka on yhteistyössä Robyn Archerin kanssa toteutettu Persianlahden sotaan liittyvä teos. Cooper sekä sävelsi että esitti elokuva- ja televisiomusiikkia. Hänellä todettiin vuonna 1991 MS-tauti, ja hän kertoi asiasta julkisesti vuonna 1998. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset elokuvasäveltäjät Luokka:Brittiläiset oboistit Luokka:Brittiläiset fagotistit Luokka:Brittiläiset saksofonistit Luokka:Brittiläiset multi-instrumentalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:MS-tautia sairastavat henkilöt
The Four Seasons

The Four Seasons on vuonna 1962 perustettu yhdysvaltalainen lauluyhtye. Yhtyeen keulahahmo on Frankie Valli ja kokoonpanoon kuuluivat alun perin myös Bob Gaudio, Nick Massi ja Tommy DeVito. The Four Seasons oli aktiivinen 1960-luvulta 1970-luvun puoliväliin asti ja oli The Beach Boysin ohella yksi rock-aikakauden suosituimmista yhdysvaltalaisista lauluyhtyeistä. Valli on myöhemmin jatkanut esiintymistä The Four Seasons -nimeä kantavilla kokoonpanoilla saavuttamatta kuitenkaan samanlaista menestystä kuin 1960-luvulla. Yhtyeen äänitteitä on myyty yhteensä 80 miljoonaa kappaletta. The Four Seasons on valittu Rock and Roll Hall of Fameen ja Vocal Group Hall of Fameen. Yhtyeestä on tehty suosittu Broadway-musikaali Jersey Boys, joka on voittanut monia Tony-palkintoja. Musikaaliin perustuva Clint Eastwoodin ohjaama elokuva Jersey Boys sai ensi-iltansa vuonna 2014. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluyhtyeet Luokka:Rock and Roll Hall of Fame
Four Seasons

Four Seasons voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * The Four Seasons, yhdysvaltalainen lauluyhtye * Four Seasons, kansainvälinen hotelliketju * The Four Seasons, ravintola New Yorkissa * Neljä vuodenaikaa (The Four Seasons), Alan Aldan ohjaama elokuva vuodelta 1981 == Katso myös == * Neljä vuodenaikaa, Antonio Vivaldin säveltämä viulukonserttosarja.
Kaktuksenpiikkejä

Kaktuksenpiikkejä on E. Sarmo & Eliten studioalbumi vuodelta 1989. Tuottaja on Esa Kuloniemi ja levymerkki Välilevy. Jakelusta on huolehtinut Euros / Fazer. Äänittäjä on Roger Renwall, kannen on suunnitellut Sarmo ja takakannen ja lyriikka-arkin valokuvat yhtyeestä on ottanut Juke. == Kappaleet == **A-puoli** # Kaktuksenpiikkejä – 2:50 (sov. Kakko – Sarmo) # Kuraisilla kengillä – 3:00 (sov. Kakko – Sarmo – Gröhn) # Työssä satamassa – 2:27 # Tanssikoulussa – 3:09 (sov. Kakko) # Rullaa ja lullaa – 3:20 (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Grönholm) **B-puoli** # Hei, nappisilmä – 2:31 (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Pesonen) # Pellavapää – 3:02 (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Gröhn) # Vieraassa kaupungissa – 4:00 (sov. Kakko – Sarmo – Gröhn) # Naisista ei pääse eroon – 3:20 (sov. Kakko – Sarmo) # Sada vaan – 3:20 (sov. Kakko) Kaikki laulut: Kakko / Sarmo, paitsi "Työssä satamassa" säv. A. Toussaint, suom. san. E. Sarmo. LP-levyn mukana on vihreätekstinen lyriikka- arkki, jonka toisella puolella on samansävyinen yhtyekuva. == Muusikot == **E. Sarmo & Elite:** * Arto Kakko – rummut, taustalaulu; akustinen kitara ("Kuraisilla kengillä"), kitara ("Naisista ei pääse eroon") * Janne Pesonen – basso, taustalaulu; kabasa ("Työssä satamassa"), bassoklarinetti ja kastanjetti ("Tanssikoulussa") * Seppo Riikonen – sähkökitara * E. Sarmo – laulu, kitara; kattila ("Työssä satamassa"), haitari, lehmänkello ja tamburiini ("Tanssikoulussa"), haitari ("Vieraassa kaupungissa"), tamburiini ("Naisista ei pääse eroon") Esa Kuloniemi soittaa slide-kitaraa kappaleella "Naisista ei pääse eroon". == Lähteet == * E. Sarmo & Elite LP Kaktuksenpiikkejä (Välilevy VILU 5) 1989 Luokka:E. Sarmon & Eliten albumit Luokka:Vuoden 1989 albumit
Kalenteri (ohjelma)

iCal eli Calendar on Applen kehittämä henkilökohtainen kalenterisovellus, joka on julkaistu OS X -käyttöjärjestelmille. ICal oli ensimmäinen kalenterisovellus OS X:lle, joka tarjosi tuen muutamille kalentereille sekä kyvyn julkaista ajoittain kalentereita WebDAV-palvelimelle. Ohjelma julkaistiin alun perin ilmaiseksi ladattavana Mac OS X 10.2:lle 10. syyskuuta 2002, ja se tuli valmiiksi asennetuksi ohjelmaksi Mac OS X 10.3:n julkaisun yhteydessä, jolloin sitä julkaistiin iCal 1.5-versiona. Toinen versio iCal- sovelluksesta julkaistiin Mac OS X 10.4:n, kolmas versio Mac OS X 10.5:n, neljäs versio Mac OS X 10.6:n, viides versio Mac OS X 10.7:n ja kuudes versio OS X 10.8:n kanssa. Apple lisensoi nimen iCal Brown Bear Softwareltä, joka käytti sitä nimeä iCal-sovelluksessaan vuodesta 1997 lähtien. OS X v10.8:n heinäkuussa 2012 tapahtuneesta julkaisusta lähtien iCal on tunnettu nimellä Calendar, joka on samanlainen kuin iOS-versio. ICal-sovelluksen kehittäminen poikkesi muiden Applen ohjelmien kehittämisestä, sillä sen suunnitteli Pariisissa itsenäisesti ja julkisuutta karttaen pieni ranskalainen tiimi, jota johti Steve Jobsin kaveri Jean-Marie Hullot. ICalin kehittäminen on sittemmin siirretty Apple US:n pääkonttoriin Cupertinoon. ==Katso myös== * iCal Server * Darwin Calendar Server * SyncML * iCalendar ==Lähteet== Luokka:Mac OS -ohjelmat
Tähdet meren yllä

"Tähdet meren yllä" on Unto Monosen säveltämä tango. Sanoituksen teossa Monosta on avustanut Solja Tuuli eli Sauvo Puhtila. Kappale on julkaistu Reijo Taipaleen singlellä vuonna 1963. Häntä säestää Kullervo Linnan orkesteri. Levy-yhtiö on Scandia. == Singlen kappaleet == == Muita levytyksiä == Vuosi Artisti Levy Tunnus 1974 Kalevi Nyqvist Tähdet meren yllä 1975 Esko Könönen Sininen hetki Manhattan MAN 3012 1981 Kalevi Korpi Kesäyön taikaa JP-Musiikki Oy STC 122 1988 Beatfools Hopeinen kuu Power POW LP 002 1990 Kari Piironen Kuin lintu luottaa tuuleen Bluebird BBL 1093 1991 Tapani Kansa Täysikuu Bluebird BBL 1097 1993 Pedro's Heavy Gentlemen Hiljainen kylätie (single) 1997 Hurmio Palava unelma TWANGCD 313 1998 Dimitri Tangomarkkinat 11 MTV-Musiikki MTVCD 221 2003 Emma Salokoski Trio Puutarhassa (single) Texicalli TEXCDS 61 2003 Tango-orkesteri Unto & Maria Kalaniemi Finnish Tango ARC EUCD 1830 2007 Saska Helmikallio Tähdet meren yllä (single) Mediamusiikki MEDIASCDP 240 2007 Petri Kaivanto & Alejandro Polemann y Grupo Aires de Finlandia, vol. 1 Prontosaurus SAURUS 05 2007 Mikko Takala Tangomarkkinat 20 Mediamusiikki MEDIACD 244 2009 Mira Manner Tähdet meren yllä (EP) RAINSOUND 01 2010 Petri Kaivanto & Alejandro Polemann y Grupo. Estrellas sobre el mar (esp. sanat José Sileoni) Aires de Finlandia (espanjankielinen julkaisu) Prontosaurus SAURUS 08 2011 Guardia Nueva Guardia Nueva Guardia Nueva GNCD 04 2012 Tapio Liinoja Tangomarkkinat 2012 Mediamusiikki & Sony 88725 451352 2022 M Lauluja 1960-luvulta Solina Records SOL-137 Kappaleen mukaan on myös nimetty vuoden 2001 Sinitaivas-konsertti. == Lähteet == * Reijo Taipale: Tähdet meren yllä single (Scandia KS 506) * Äänitetietokanta Fono.fi Luokka: Vuoden 1963 kappaleet Luokka:Tangot
Kaunis Quebec

Kaunis Quebec on sarjakuvapiirtäjä Achden ensimmäinen Lucky Luke -teos. Kaunis Quebec julkaistiin suomessa vuonna 2004, eli kolme vuotta Morrisin kuoleman jälkeen. == Juoni == Lucky Luke osallistuu Rodeoon ja siinä samassa Jolly Jumper tapaa unelmiensa tamman. Jolly Jumper rakastuu oikopäätä, mutta tämän sydän murtuu kun karjavarkaat vievät tytön. Lucky Luke ja Jolly Jumper lähtevät takaa-ajoon. Luokka:Lucky Luke -albumit
Degerby (Inkoo)

Degerby on kylä Inkoossa Uudellamaalla. Se oli vuonna 1946 lakkautetun Degerbyn kunnan kirkonkylä ja sijaitsee noin 50 kilometriä Helsingistä länteen. Uudenmaan liitto valitsi vuonna 2006 Degerbyn vuoden uusmaalaiseksi kyläksi. Degerbyssä sijaitsee muun muassa Degerbyn kirkko ja Porkkalan vuokra- aikaan 1944–1956 keskittyvä Degerbyn Igor -museo. Kylässä toimii kyläyhdistys. == Lähteet == Luokka:Inkoon kylät Luokka:Vuoden uusmaalaiset kylät Luokka:Degerby Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset Luokka:Suomen kirkonkylät
Katariina Ulvintytär

Katariina Ulvintytär eli Katariina Vadstenalainen, ruots. Katarina Ulvsdotter eli Katarina av Vadstena (noin 1331–1381) oli ruotsalaisen pyhimyksen Birgitan tytär. Hän lähti vuonna 1350 äitinsä perässä Roomaan ja jäi sinne, kun hän oli jäänyt leskeksi. Kun Birgitta oli kuollut, hän toi vuonna 1374 tämän ruumiin Ruotsiin. Häntä ei ollut vihitty abbedissaksi, mutta hän johti kuitenkin Vadstenan luostaria ja hankki vahvistuksen luostarin säännöille käydessään uudestaan Roomassa 1375–1380. Hänelle suoritettiin translaatio vuonna 1380 kanonisoinnin esiasteena. On todennäköistä, että hänen reliikkinsä ovat samassa reliikkiarkussa kuin Pyhän Birgitan reliikit Vadstenassa. Hänestä on säilynyt latinankielinen (painettu 1489) ja ruotsinkielinen pyhimyselämäkerta sekä kanonisointiprosessiin kuuluvia asiakirjoja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 606 Hänet kuvataan usein peuran kanssa, sillä kerrotaan, että peura olisi etsinyt suojaa hänen luonaan metsästyksen aikana. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Birgittalaiset Luokka:Abbedissat Luokka:Vuonna 1331 syntyneet Luokka:Vuonna 1381 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset pyhimykset
Vuokratut huulet

Vuokratut huulet () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Robert Downey, Sr.. Elokuvan pääosissa ovat Martin Mull, Dick Shawn, Jennifer Tilly ja Robert Downey Jr.. Vuokratut huulet sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 1. heinäkuuta vuonna 1988. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Vuokratut huulet tuotti ja käsikirjoitti pääosaa näyttelevä Martin Mull. Elokuvan kuvaukset alkoivat 19. tammikuuta vuonna 1987 ja kestivät 26. helmikuuhun asti. Elokuvaa kuvattiin Kalifornian Glendalessa, Los Angelesissa ja Beverly Hillsissä. ==Julkaisu== International Video Entertainment julkaisi Vuokratut huulet VHS:lle pian teatterilevityksen jälkeen. Elokuvaa ei ole julkaistu vielä DVD:lle, mutta 21. joulukuuta vuonna 2009 Lionsgate ilmoitti aikovansa julkaista elokuvan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Swingfire

Swingfire on brittiläinen ajoneuvoalustalta ammuttava panssarintorjuntaohjus. Se kehitettiin 1960-luvun alussa ja oli tuotannossa vuosina 1966–1993. Britannian asevoimissa se korvasi aiemmin käytössä olleen Vickers Vigilant -ohjuksen. Swingfiren kehitti Fairey Engineering Ltd ja British Aircraft Corporation. == Toimintaperiaate == Ohjuksen englanninkielinen nimi tulee sen kyvystä tehdä nopea jopa 90 asteen ohjausliike. Tämän ansiosta ohjuksen ampuva ajoneuvo kyetään piilottamaan näkyvistä ja ampuja itse voi asettua edulliseen asemaan erillisen liikuteltavan tähtäys- ja ohjauslaitteen kanssa. Sen lisäksi että Swingfire asennettiin FV438 Swingfire- ja FV102 Striker -taisteluajoneuvoihin, siitä oli kolme muuta versiota: *Beeswing – Land Roverin alustalle *Hawkswing – Lynx-helikopteriin *Golfswing – ("mönkijätyyppiseen") maastoajoneuvoon ==Käyttö taisteluissa== Swingfire- ohjuksia käytettiin sekä Persianlahden sodassa (1991) että Irakin sodassa (2003). ==Tekniset tiedot== *Pituus: 1 070 mm *Halkaisija: 170 mm *Kärkiväli: 390 mm *Massa: 27 kg *Taisteluosa: 7 kg ontelopanos *Kantama: 150...4000 m *Lähtönopeus: 185 m/s *Lankavälitteinen komento-ohjaus *Panssarinläpäisy: 800 mm *Yksikköhinta: 7 500 puntaa ==Käyttäjävaltiot== * * * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Panssarintorjuntaohjukset Luokka:Brittiläiset ohjukset
John Barker

John Barker (13. heinäkuuta 1791 Haslingden, Englanti – 2. joulukuuta 1854 Turku) oli Suomessa toiminut englantilaista syntyperää ollut liike- ja teollisuusmies. Barkerin vanhempien tiedetään kuuluneen työväestöön, mutta heidän nimiään ei tunneta. Barkerista kehittyi mekaanisten kutoma- ja villankehruukoneiden asiantuntija ja rakentaja, joka monien muiden vastaavien tavoin lähti työskentelemään ulkomaille. Mentyään ensin Belgiaan 1817 ja sieltä Tukholmaan 1833, jonne Barker perusti konepajan, hän muutti 1836 Tampereelle Finlaysonin palvelukseen. Hän osallistui uuden suuren tehdasrakennuksen suunnitteluun, rakensi sinne koneet ja opetti työntekijät käyttämään niitä. Vuonna 1843 hän siirtyi Turkuun perustaakseen sinne oman puuvillatehtaan. Tätä varten hän sai Suomen Pankilta 20 000 hopearuplan korottoman lainan. Uusi kolmikerroksinen tehdasrakennus valmistui 1847 ja Barkerin liikekumppaniksi tuli entinen apteekkari L. E. Stigzelius, joka lunasti Barkerin kuoltua myös tämän osuuden yrityksestä. Lähes sata vuotta myöhemmin vuonna 1941 siitä tuli fuusion kautta Barker-Littoinen- teollisuusyritys. Koska Barker oli Tampereella järjestänyt Finlaysonin tehtaisiin kaasuvalon, hän tarjoutui varustamaan koko Turun kaupungin katuvalaistuksen. Itämainen sota teki kuitenkin tämän aikeen tyhjäksi. Barkerin tiedetään olleen naimisissa ja että hän oli jo ennen vuotta 1833 jäänyt leskeksi, mutta puolison nimi ei ole tiedossa. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Barker toi puuvillateollisuuden Turkuun (Turun Sanomat, 5.10.2008, viitattu 3.2.2013) * Juvelius, Einar W. 1933. John Barkerin puuvillatehdas 1843-1933. Turku: John Barker Oy, 79 s. * John Barker Osakeyhtiön hinnasto no. 3: Puuvillakankaita puuvillalankoja (Turku, 7.6.1927, viitattu 3.2.2013) * Merkillinen 13-luku Barkerin puuvillatehtaan historiassa, Suomen Kuvalehti, 04.11.1933, nro 45, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Antaa palaa!

Antaa palaa! () on vuonna 1989 julkaistu Joe Pytkan ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Richard Dreyfuss, David Johansen, Teri Garr ja Jennifer Tilly. Elokuva sijoittuu uhkapelin maailmaan Floridassa. Antaa palaa! perustuu Jay Cronleyn romaaniin Good Vibes, jonka pohjalta Nancy Dowd laati käsikirjoituksen. ==Juoni== Jay Trotter (Richard Dreyfuss) on taksikuski ja "entinen" uhkapeluri, joka on luvannut tyttöystävälleen Pamille (Teri Garr), että peluriajat ovat takana päin. Jay saa kaverinsa (David Johansen) taksinauhoitusten ansiosta kuuman vinkin hevosesta, jonka mukaan se kaakki tulee voittamaan seuraavan lähtönsä. Kyseessä onkin sen tason kaakki, että kukaan ei laittaisi rahojaan sen voiton puolesta. Jay onkin toista maata ja tyrkkää vähät rahansa hevoselle, tutun vetolipputiskin (Robbie Coltrane) estelyistä huolimatta. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Antaa palaa! kuvattiin Technicolor-menetelmällä Floridan Miamissa ja Hialeahin Hialeah Park Race Trackilla 5-18 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan tuottivat Ned Dowd, David Giler, Randy Ostrow ja Richard Stenta Paramount Picturesille. Antaa palaa! kuvattiin pääasiassa Hialeahin Hialeah Park Race Trackilla, joka suljettiin vuonna 2001, mutta avattiin uudelleen 28. marraskuuta vuonna 2009. ==Julkaisu ja vastaanotto== Antaa palaa! sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 18. elokuuta vuonna 1989. Elokuva tuotti avausviikonloppunsa aikana 1 925 049 dollaria 1 191 teatterissa. Elokuva tuotti yhteensä Yhdysvalloissa 4 973 285 dollaria. Elokuvan levittäjänä toimi Paramount Pictures. Antaa palaa! -elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 30 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Kuitenkin käyttäjistä 68 prosenttia nautti elokuvasta. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 6,4 tähteä kymmenestä. ==DVD-julkaisut== Paramount Pictures julkaisi elokuvan DVD:lle ensimmäisen kerran 18. syyskuuta vuonna 2001 ja toisen kerran 16. helmikuuta vuonna 2004. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:lle 24. lokakuuta vuonna 2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Antaa palaa! Rotten Tomatoesissa * Antaa palaa! Box Office Mojossa Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Uhkapelielokuvat
House of Jericho

House of Jericho (myös Jericho Mansions ja Jerichon uhrit; ) on Alberto Sciamman ohjaama kanadalais-brittiläinen trillerielokuva vuodelta 2003. ==Juoni== Suuren asuinkerrostalon vanha vahtimestari Leonard Grey (James Caan) kärsii pelkotiloista eikä halua poistua rakennuksesta. Asukkaat katsovat pitkään omituista talonvahtia, mutta mies hoitaa kuitenkin työnsä. Sitten yksi asukkaista murhataan, ja Leonardin järki alkaa pettää. Hän alkaa epäillä itseäänkin murhaajaksi... ==Näyttelijät== ==Tuotanto== House of Jerichon kuvaukset alkoivat 30. syyskuuta vuonna 2002. Elokuvaa kuvattiin Espanjan Almeríassa ja Kanadan Saint Johnissa, New Brunswickissä 6,2 miljoonan dollarin budjetilla. ==Julkaisu== House of Jericho ei päässyt teatterilevitykseen, mutta kiersi monia elokuvajuhlia. House of Jericho sai ensi-iltansa Ranskassa Cannes Film Marketissa 17. toukokuuta vuonna 2003. Elokuva kiersi myös elokuvajuhlia Italiassa, Ruotsissa, Norjassa, Belgiassa ja Saksassa. House of Jericho esitettiin 6. syyskuuta 2003 Kanadan Montrealin elokuvajuhlilla, missä ohjaaja Alberto Sciamma oli ehdokkaana Grand Prix des Amériques -palkintoon. House of Jericho julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 27. huhtikuuta vuonna 2004. Toisen kerran elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 12. huhtikuuta vuonna 2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2003 kanadalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2003 brittiläiset elokuvat Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Psykologiset jännityselokuvat
Maija Rautamäki

Maija Laila Rautamäki (ent. Rautamäki-Paunila, 21. heinäkuuta 1951 Helsinki – 13. maaliskuuta 2024 Salo) oli Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun maisema-arkkitehtuurin professori. Rautamäki valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1978. Opinnoissaan Rautamäki keskittyi maisemasuunnitteluun, ja opiskeli samalla Helsingin yliopistossa kasvimaantiedettä, metsätieteitä ja geomorfologiaa. Hänen diplomityönsä aiheena oli Espoo – Kauklahti : osayleiskaavatasoinen maisemaselvitys- maisemasuunnitelma. Lisensiaatintyönä syntyi 1982 maastoon ja eri maakuntiin sovellettu viheraluemalli, jossa tutkimusmateriaalina oli 174 maaseututaajamaa. Teos oli otsikoitu Maisemamaakunnat : maakunnallinen viheraluejärjestelmä. Maisemasuunnittelun professoriksi Rautamäki nimitettiin vuonna 1996. Erityisaloikseen hän mainitsi erityisesti ekologisen maisemasuunnittelun, maisemanhoidon ja maisemansuojelun. ==Julkaisuja== * Heikki Kukkonen, Maija Rautamäki. Suomalainen maaseututaajama 1970-luvun lopussa. Teknillinen korkeakoulu 1980. * Heikki Kukkonen, Mirja Lievonen, Maija Rautamäki. Näkökohtia maaseututaajamien suunnitteluun. Teknillinen korkeakoulu 1982. * Maija Rautamäki-Paunila. Maisemamaakunnat: Maakunnallinen viheraluejärjestelmä. Teknillinen korkeakoulu. Arkkitehtiosasto. Maisemalaboratorio. Otakustantamo, 1983. * Heikki Kukkonen, Mirja Lievonen, Maija Rautamäki. Asutuksen kehitys Satakunnassa 1800-luvun jälkipuoliskolta 1980-luvun alkuun. Satakunnan seutukaavaliitto 1983. * Maija Rautamäki. Maakunnallinen maisemaselvitys: Varsinais-Suomi. Varsinais-Suomen seutukaavaliitto 1990. ==Lähteet== Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset maisema-arkkitehdit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Happy End

Happy End () on Amos Kollekin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen romanttinen komedia, jonka pääosissa ovat Audrey Tautou, Justin Theroux ja Jennifer Tilly. Happy End kertoo unelmia täynnä olevasta nuoresta naisesta, joka muuttaa New Yorkiin tullakseen näyttelijäksi. Happy End -elokuvan työnimenä oli All the Way to the Top. Elokuva kuvattiin Los Angelesissa ja New Yorkissa. Happy End sai ensi-iltansa Ranskassa 24. joulukuuta vuonna 2003. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2003 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2003 saksalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset komediat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat
Poppari

Poppari voi tarkoittaa: * popmuusikko tai popmusiikin harrastaja, arkikielessä poppari * popcorn, arkikielessä poppari * poppers, piriste, arkikielessä poppari * Poppari, ravintola Jyväskylässä * ”Popcorn”-ilmiöt, -äänet, yms. eli arkikielessä popparit: ** Yksisoluinen ukkonen ** Nivelen naksuminen == Muita pop-alkuisia täsmennyssivuja == * Pop * Popper
3-hydroksibutanaali

3-Hydroksibutanaali eli asetaldoli tai aldoli (C4H8O2) on aldoleihin kuuluva hydroksialdehydi. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä. ==Ominaisuudet== 3-Hydroksibutanaali on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin. Se sisältää kiraalisen hiiliatomin ja on siten optisesti aktiivinen ja siitä tunnetaan d- ja l-isomeerit. 3-Hydroksibutanaali polymeroituu helposti kiinteäksi paraldoliksi, minkä vuoksi tuotteeseen lisätään pieni määrä vettä tai asetaldehydiä polymeroitumisen ehkäisemiseksi. Kuumennettaessa tavallisessa ilmanpaineessa 3-hydroksibutanaalista muodostuu krotonaldehydiä. 3-Hydroksibutanaalilla on narkoottisia ja sedatiivisia vaikutuksia.Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber & Guido D. Frey: Aldehydes, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 03.02.2013 ==Valmistus ja käyttö== 3-Hydroksibutanaalia valmistetaan aldoliadditiolla asetaldehydistä emäksisissä olosuhteissa. Reaktio suoritetaan sivureaktioiden ehkäisemiseksi 20-25 °C:n lämpötilassa käyttämällä asetaldehydiä ja laimeaa natrium- tai kaliumhydroksidin liuosta. Tuotteen polymeroitumisen ehkäisemiseksi valmistusprosessissa joukkoon lisätään pyrogallolia tai hydrokinonia ja pysäytetään reaktio lisäämällä etikka- tai fosforihappoa, kun konversio on noin 60 %. Pääasiassa 3-hydroksibutanaalia käytetään valmistettaessa krotonaldehydiä, jota saadaan 3-hydroksibutanaalista happoa lisäämällä tai kuumentamalla. Siitä voidaan valmistaa pelkistämällä 1,3-butaanidiolia ja muilla reaktioilla muita yhdisteitä, kuten aminoalkoholeja, lääkeaineita, hajusteita ja kinaldiinijohdannaisia, joita käytetään valmistettaessa väriaineita. ==Lähteet== Luokka:Aldehydit
Albert Ravila

Johan Albert Ravila (28. joulukuuta 1897 Helsinki – 28. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen suojeluskuntataustainen upseeri, joka toimi rykmentinkomentajana jatkosodassa.Jatkosodan historia 4. Sotatieteen laitos, WSOY, 1993. ISBN 951-0-15330-3 Ravila harrasti pienoiskivääriammuntaa ja saavutti vuonna 1937 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Ravila ylennettiin kenraalimajuriksi 1955.Otavan Iso tietosanakirja, osa 7, p. 351. Otava 1966. ==Perhe== Ravila syntyi Helsingissä vaihdemies Joonas Ravilan perheeseen. Ravilan pojista myös John lähti sotilasuralle. Hän oli sodassa majuri, mutta päätyi sodan jälkeen liike-elämän palvelukseen. Kolmas veljeksistä Paavo Ravila oli kielentutkimuksen professori, joka toimi Helsingin yliopiston rehtorina ja kanslerina.Porvali, Martti: JP 27:n Perinneyhdistyksen kesäpäivät Keski-Suomessa. Keski-Suomen maanpuolustajalehti. ==Sotilasura== Ravila osallistui vapaaehtoisena sisällissotaan ja suoritti sen jälkeen varusmiespalveluksensa vuosina 1919–1920. Hän toimi 1920-luvulta lähtien suojeluskunnan tehtävissä ja suoritti Kadettikoulun erikoiskurssin 1927–1928. Tämän jälkeen hän jatkoi Suojeluskuntain Yliesikunnassa ja siirtyi 1933 Oulun suojeluskuntapiirin aluepäälliköksi ja myöhemmin Turunmaan sotilaspiirin aluepäälliköksi. Suojeluskuntatehtävänsä johdosta Ravila toimi talvisodan aikana Turun lohkon jalkaväkikomentajana ja jatkoi myöhemmin aluepäällikkönä. Jatkosodan alussa hän toimi saksalaiselle vuoristoarmeijakunta Norwegenille alistetun Jalkaväkirykmentti 14:n komentajan apulaisena sekä rykmentin ensimmäisen pataljoonan komentajana. JR 14:n komentajaksi Ravila nimitettiin toukokuussa 1942, ja hän toimi tehtävässä huhtikuuhun 1943 saakka. Huhtikuussa 1944 hänet määrättiin komentamaan Jalkaväkirykmentti 53:a Karjalankannaksella jatkosodan päättymiseen asti. Sodan ja suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Ravila toimi 27:nnestä marraskuuta 1944 alkaen Salon, sittemmin Turun Pohjoisen sotilaspiirin komentajana vuoteen 1952 asti. Joulukuussa 1952 hänet määrättiin 3. prikaatin eli Porin Prikaatin komentajaksi 1952–1954. Helmikuusta 1954 elokuuhun 1955 hän johti Pääesikunnan komento-osastoa ja toimi 1955–1958 taisteluvälinepäällikkönä. Hänet ylennettiin everstiksi 1944 ja kenraalimajuriksi 6.12.1955. ==Urheilu-ura== Ravila voitti Tukholmassa ammunnan MM-kilpailuissa 1929 joukkuekultaa (50 m pienoiskivääri, makuulta). Hän voitti vuonna 1931 MM-joukkuekultaa pienoiskiväärillä polviammunnassa (Lwów, Puola, nyk. Ukraina), joukkuehopeaa (300 m vapaakiväärillä, asennot) ja joukkuepronssia (50 m pienoiskivääri, makuulla). vuonna 1937 Helsingissä hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa MM-kultaa pienoiskiväärillä, makuulta, 40 laukausta ja joukkuehopeaa (50 m pienoiskiväärillä makuulta). Lontoon olympialaisissa 1948 hän sijoittui seitsemänneksi pienoiskiväärin 50 metrin makuukilpailussa tuloksella 596. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Dancing at the Blue Iguana

Dancing at the Blue Iguana () on Michael Radfordin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2000. Eroottisen draaman pääosia näyttelevät Daryl Hannah, Jennifer Tilly, Sandra Oh, Sheila Kelley, Charlotte Ayanna, Elias Koteas, Vladimir Mashkov ja Robert Wisdom. ==Juoni== Dancing at the Blue Iguana kertoo synkän kuvauksen strippiklubi Blue Iguanan tanssijoiden elämästä. Suosituin tanssija Angel (Daryl Hannah) haluaisi äidiksi, Jo (Jennifer Tilly) on yleisön seksikäs vetonaula, Jasmine (Sandra Oh) pakenee todellisuutta runojen pariin, Stormylla (Sheila Kelley) on salaisuus, ja uusin tulokas, alaikäinen Jessie (Charlotte Ayanna) haluaa vain tanssia unohtaakseen huumeet ja miesten hyväksikäytön. Työ on armotonta eikä kukaan pääse helpolla. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Dancing at the Blue Iguana -elokuvan tuotanto alkoi 16. huhtikuuta vuonna 1999. Kuvaukset alkoivat 4. joulukuuta vuonna 1999 ja kestivät 13. maaliskuuhun 2000 asti. Elokuva kuvattiin Kalifornian Santa Claritassa ja Los Angelesissa North Hollywoodin ja Van Nuysin kaupunginosissa. ==Julkaisu ja vastaanotto== Dancing at the Blue Iguana sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 14. syyskuuta vuonna 2000. Kotimaassa Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa Los Angelesin elokuvajuhlilla 21. huhtikuuta vuonna 2001; elokuva pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen 12. lokakuuta vuonna 2001. Los Angelesin ensi-ilta oli 19. lokakuuta. Lionsgate toimi elokuvan levittäjänä. Dancing at the Blue Iguana pääsi teatterilevitykseen Israelissa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Japanissa, Portugalissa ja Italiassa. Blue Iguanaa esitettiin myös Kairon elokuvajuhlilla Egyptissä ja Oldenburgin elokuvajuhlilla Saksassa. Elokuva voitti vuonna 2001 Milanon elokuvajuhlilla parhaan näyttelemisen (Sandra Oh) ja parhaan lavastuksen (Martina Buckley) palkinnot. Elokuva sai Golden Fleece -palkintoehdokkuuden vuonna 2002 parhaasta tuotannosta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 23 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 22:een arvosteluun. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 5,7 tähteä kymmenestä. ==DVD-julkaisut== Dancing at the Blue Iguana julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 25. joulukuuta vuonna 2001. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:lle 26. maaliskuuta vuonna 2004. Vuonna 2001 yksi Blue Iguanan pääosan esittäjistä Daryl Hannah kertoo kenttätutkimuksestaan oikealla strippiklubilla dokumentissa Strip Notes. Dokumentissa Hannah rakentaa Angelin hahmoa ja tarkkailee strippareiden elämää. Strip Notes on lisämateriaalina elokuvan DVD- julkaisussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat
Guido Forti

Guido Forti (10. heinäkuuta 1940 Alessandria, Italia – 11. tammikuuta 2013 Alessandria) oli entisen Formula 1 ja Formula 3000 -tallin, Fortin, perustaja ja manageri. Forti perusti tallin 1970-luvun lopulla italialaisen liikemiehen, Paolo Guercin kanssa. Talli kilpaili aluksi Italian Formula Ford sarjassa. Vuonna 1987 talli siirtyi Formula 3000 sarjaan ja vuonna 1995 Formula 1:iin Pedro Dinizin rahallisella tuella. Talli kuitenkin jätti sarjan kesken kauden 1996. Forti palasi autourheilun pariin vielä vuonna 2002, johtamaan Euro F3000 sarjan tiimiä. Forti jäi kuitenkin eläkkeelle vuonna 2003 ja kuoli kotikaupungissaan vuonna 2013, 72-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Moottoriurheilun henkilöt Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Have You Ever Needed Someone So Bad

"Have You Ever Needed Someone So Bad" on brittiläisen rockmusiikkia esittävän Def Leppardin kappale vuodelta 1992. "Have You Ever Needed Someone So Bad" on kahdeksas kappale yhtyeen vuonna 1992 ilmestyneellä studioalbumilla Adrenalize. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulaja Joe Elliott, kitaristi Phil Collen sekä säveltäjä Robert John "Mutt" Lange, joka oli tehnyt yhteistyötä yhtyeen kanssa aiemmin tuottajan roolissa. Singlejulkaisuna "Have You Ever Needed Someone So Bad" ilmestyi vuonna 1992 albumin kolmantena singlenä "Let's Get Rockedin" ja "Make Love Like a Manin" jälkeen. Yhdysvalloissa kappale nousi Billboardin singlelistalla sijalle 12, mutta yhtyeen kotimaan singlelistalla sen sijoitus oli vasta 16. "Have You Ever Needed Someone So Bad" oli koko Adrenalize-albumin menestynein single Yhdysvalloissa. Hot Mainstream Rock Tracks -listalla kappale sijoittui seitsemänneksi, mutta varsinaisella Billboardin singlelistalla yksikään Adrenalizen singleistä ei menestynyt paremmin tai noussut kymmenen parhaan joukkoon. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi yhtyeen kanssa myös aiemmin yhteistyötä tehnyt Wayne Isham. ==CD-single== #"Have You Ever Needed Someone So Bad" #"From the Inside" (The Acoustic Hippies from Hell) #"You Can't Always Get What You Want" (The Rolling Stones cover) (The Acoustic Hippies from Hell) #"Little Wing" (Jimi Hendrix cover) (The Acoustic Hippies from Hell) ==Drastic Symphonies -versio== 2023 julkaistulta Drastic Symphonies -levyltä löytyy BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa levytetty versio. == Lähteet == Luokka:Def Leppardin kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet
Yrjö Kauko

Yrjö Kauko (13. syyskuuta 1886 Kuopio – 29. lokakuuta 1974 Espoo)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 1.11.1974, HS Aikakone. Viitattu 14.3.2018. oli suomalainen kemisti ja professori. Yrjö Kaukon vanhemmat olivat työnjohtaja Anton Sakarias Kauko (aik. Lindberg) ja Helena Maria Holopainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui insinööriksi 1909 sekä tohtori- insinööriksi Karlsruhen teknillisestä korkeakoulusta Saksasta 1910. Kauko oli valmistuttuaan professori Fritz Haberin apulaisena ensin Karlsruhessa ja sitten Berliinin Kaiser Wilhelm -instituutissa. Hän osallistui Berliinin yliopistossa Max Planckin ja Albert Einsteinin pitämille luennoille.Riitta Mattila : Muuan nuori suomalainen – Yrjö Kauko Fritz Haberin assistenttina : aloittelevan tiedemiehen kokemuksia 1900-luvun alun Saksassa, Tekniikan Waiheita 2010, 28(1), 41-47 Kaukosta tuli insinööriupseeri 1927 ja insinööriluutnantti 1927. Aikalaiskirja 1934 Kauko oli Tampereen teknillisen opiston opettajana vuodesta 1912 ja yliopettajana 1923–1935. Hän johti kemiallisia turvetutkimuksia 1919–1921. Hän oli Tarton yliopiston epäorgaanisen kemian teknologian professori 1922–1923 ja fysikaalisen kemian professori 1924–1925, Helsingin yliopiston kemian apulainen 1934–1940, Helsingin Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian professori 1941–1949 sekä Turkissa Ankaran yliopiston professori 1952–1955 ja Erzurumin yliopiston 1958–1959.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 641 Kemistin uran ohella Kauko kiersi maailmaa ja toimi elokuvan uranuurtajana Siperiassa, salakuljettajana Pietarissa, hevoskuiskaajana Turkissa ja hedelmänviljelijänä ArgentiinassaKemian kosmopoliitti, Kemia-lehti . == Teoksia == * Kuvioivan mittausopin opas. Tekijä, Tampere 1916 * Lämmitysopin perusteet. Otava 1924 * Kansojen kaasusota : mitä jokaisen tulee tietää taistelukaasuista. Otava 1929 * Kuvioiva mittausoppi. Otava 1930 * Kemian teknologia. 1. Otava 1932 * Kemian harjoitustöitä johdantona yleiseen kemiaan. WSOY 1934 * Kemiallisia laskuesimerkkejä ; toim. Yrjö Kauko. WSOY 1935 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Riitta Mattila: Intohimona tiede ja opetus – Yrjö Kaukon elämänvaiheita Kuopiosta Patagoniaan. Tekniikan historian seura, 2011. == Aiheesta muualla == * Yrjö Kauko : Nestemäinen ilma räjähdysaineena ja sen käyttö kantojen räjäyttämisessä, Aamulehti, 17.08.1920, nro 187, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Ahvenanmaan maaneuvos

Maaneuvos () on Ahvenanmaan maakunnan hallituksen johtaja. Maaneuvoksen sijaisena toimii varamaaneuvos (). == Ahvenanmaan maaneuvokset == *Carl Björkman, 1922–1938 *Viktor Strandfält, 1938–1955 *Hugo Johansson, 1955–1967 *Martin Isaksson, 1967–1972 *Alarik Häggblom, 1972–1979 *Folke Woivalin, 1979–1988 *Sune Eriksson, 1988–1991 *Ragnar Erlandsson, 1991–1995 *Roger Jansson, 1995–1999 *Roger Nordlund, 1999–2007 *Viveka Eriksson, 2007–2011 *Camilla Gunell, 2011–2015 *Katrin Sjögren, 2015–2019 *Veronica Thörnroos, 2019–2023 *Katrin Sjögren, 2023– == Ahvenanmaan varamaaneuvokset == * Arthur Gylling, 1922–1931 * Hugo Törnqvist, 1932–1934 * Oscar Bomanson, 1935–1938 * Walfrid Eriksson, 1938–1948 * Verner Jansson, 1948–1964 * Alarik Häggblom, 1965–1967 * August Johansson, 1967–1970 * Fjalar Grönberg, 1970–1973 * Sven Karlsson, 1974–1975 * Karl Sundblom, 1975–1979 * Ragnar Erlandsson, 1980–1983 * Gunnevi Nordman, 1984–1988 * May Flodin, 1988–1991 * Harriet Lindeman, 1991–1995 * Roger Nordlund, 1995–1999 * Olof Salmén, 1999–2001 * Olof Erland, 2001–2003 * Jörgen Strand, 2003–2007 * Britt Lundberg, 2007–2011 * Roger Nordlund, 2011–2015 * Camilla Gunell, 2015–2019 * Harry Jansson, 2019–2023 * Annika Hambrudd, 2023– == Katso myös == * Maaneuvos on myös arvonimi Suomessa. == Lähteet == *
Ilosjoki

Ilosjoki on kylä Pihtiputaalla. Kylä sijaitsee nelostien varrella noin kymmenen kilometriä Pihtiputaan keskustasta etelään. Ilosjoen korkein kohta on noin 140 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Ilosvuori, jonka laella sijaitsee kylän maanmerkkinä pidetty Ilosvuoren radio- ja TV-aseman masto.http://www.viisaankivi.fi/fi/kotisivut/pihtiputaan_kylat/ilosjoki/?id=1297 Viereisellä mäellä toimii Ilosjoen tuulivoimapuisto. Ilosjokeen rakennettiin vuonna 2007 talkoovoimin kylätalo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ilosjoen kotisivut Luokka:Pihtiputaan kylät
Metsäkaribu

Metsäkaribu (Rangifer tarandus caribou) on yksi peuran alalajeista. Se on luokiteltu uhanalaiseksi. Se on peuran alalajeista eteläisimpänä tavattava. == Lähteet == Luokka:Peurat
Hiidenkylä

Hiidenkylä on Pyhäjärven kunnan eteläosassa sijaitseva maaseutukylä. Kylällä on yli 300 pysyvää asukasta, 120 taloutta, sekä yli 230 kesäasuntoa. Hiidenkylässä toimii matkailupalveluita tarjoava Marjoniemen lomakylä sekä useita maatiloja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hiidenkylän kyläyhdistyksen sivusto Luokka:Pyhäjärven kylät
Laholaisoja

Laholaisoja on Kuivasojan vesistöön kuuluva Oulun Pyykösjärvestä Kuivasjärveen laskeva pieni virtavesi. Pienen joen tai puron pituus on noin 1,7 kilometriä mukaan lukien sen loppupää, jonka voinee katsoa olevan myös hyvin kapea ja pitkä Kuivasjärven lahdelma ja jonka ylittää kävely- ja pyörätiesilta Kaijonharjun ja Kuivasjärven kaupunginosien välillä. Laholaisoja virtaa pääsääntöisesti luoteeseen, ensin Kuivasjärven itärannalta Kaijonrannan koillispuolitse, sitten Alakyläntien alitse Kaijonharjussa ja edelleen Kuivasjärven kaakkoispään Kaijonlahteen. Puron varsi on asumatonta loppupäätä eli Kaijonharjua lukuun ottamatta. Luokka:Oulun joet Luokka:Kuivasjärvi Luokka:Kaijonharju Luokka:Kuivasojan vesistö
Bikini Kill

Bikini Kill oli yhdysvaltalainen punk rock -yhtye, joka perustettiin Olympiassa, Washingtonissa lokakuussa 1990. Yhtyeen perustivat laulaja ja lauluntekijä Kathleen Hanna, kitaristi Billy Karren, basisti Kathi Wilcox, ja rumpali Tobi Vail. Yhtyettä pidetään riot grrrl -musiikkityylin edelläkävijänä, ja se tuli tunnetuksi radikaaleista feministisistä sanoituksista ja kiihkeistä esityksistä. Heidän musiikkinsa on ottanut hardcoresta vaikutteita. Yhtye julkaisi kaksi täyspitkää albumia, useita EP:itä ja kaksi kokoelmaa kunnes se hajosi vuonna 1997. Yhtye teki myös yhteistyötä isomman profiilin yhtyeiden kanssa kuten Nirvanan ja Joan Jettin, mutta vältteli isoja levy-yhtiöitä ja valtavirran rocklehdistöä. ==Diskografia== ===Albumit=== *Revolution Girl Style Now! omakustanne kasetti (1991) *Bikini Kill EP (1991) *Yeah Yeah Yeah Yeah split LP Huggy Bearin kanssa (1993) *Pussy Whipped LP (1993) *The C.D. Version of the First Two Records (1994) *Reject All American LP (1996) ===Singlet=== *”New Radio” +2 (New Radio, Rebel Girl, Demirep – 7" single – 1993) *”The Anti-Pleasure Dissertation” (The Anti-Pleasure Dissertation, Strawberry Julius, Anti- Pleasure Dissertation, Rah! Rah! Replica – single – 1995) *”I Like Fucking”/”I Hate Danger” (7" single – 1995) *European Tour Single (Capri Pants – split 7" Team Dresch kanssa – 1996) ===Kokoelmat=== *”Feels Blind” albumilla Kill Rock Stars LP/CD (1991) *”Candy” albumilla Throw: The Yoyo Studio Compilation, Yoyo Records (1991) *”Daddy's Li'l Girl” albumilla Give Me Back LP, Ebullition Records (1991) *”Suck My Left One” albumilla There's A Dyke In The Pit, Outpunk Records/Harp Records (1992) *Bikini Kill:The Singles (1998) Luokka:Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Paavo Kekomäki

Paavo Kekomäki (7. tammikuuta 1900 Udelnaja, Pohjois-Inkeri [nyk. osa Pietaria] – 6. tammikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen juristi, lakitieteen tohtori 1933.Lakimiesmatrikkeli 1970, s. 354. Hän oli lainvalmistelukunnan jäsen 1934–1937, oikeusneuvos vuodesta 1937. Hän julkaisi oikeustieteellisiä artikkeleita alan aikakauslehdissä sekä väitöskirjan Ammattimaisten ja tavanomaisten rikosten käsitteistä (1933).Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, p. 739. Otava 1968. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen 1937–1970. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 Paavo Kekomäki työskenteli Päämajan järjestelyosaston hallinnollisen toimiston päällikkönä. Toimistolle kuuluivat kaikki sotilasoikeudenhoidolliset asiat. Helmikuussa 1944 Kekomäki ylennettiin harvinaiseen reservin everstiluutnantin arvoon.Lindstedt, Jukka: Kuolemaan tuomitut: kuolemanrangaistukset Suomessa toisen maailmansodan aikana, s. 153–154. Helsinki: Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1999. ==Lähteet== Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Nuoruustango

Nuoruustango voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: === Kirjallisuudessa === * ”Nuoruustango”, Anu Kaipaisen runo * Nuoruustango, Anu Kaipaisen romaani vuodelta 1989 * Nuoruustango, Reijo Mäen Vares-sarjan romaani vuodelta 2005 === Musiikissa === * Nuoruustango, Kiti Neuvosen albumi vuodelta 1989 * Nuoruustango, Olavi Uusivirran albumi vuodelta 2003 * ”Nuoruustango”, Anu Kaipaisen runo Kaj Chydeniuksen säveltämänä === Elokuvissa === * Nuoruustango, televisioelokuva vuodelta 2017
Lytškovo

Lytškovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Polometjoen varrella 41 kilometriä Demjanskista pohjoiseen. Kylässä on 2 000 ja kunnassa 2 100 asukasta (vuonna 2009). Kunnan pinta-ala on 313,12 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn ja idässä Valdain piireihin, etelässä Demjanskin piirin Jamnikin ja lännessä Knevitsyn kuntiin. Pinta-alasta 85,3 % on metsää ja 13,2 % maatalousmaata. Lytškovon lisäksi kuntaan kuuluu 10 kylää: Jablonja, Kipino, Lipnjagi, Listovitši, Mury, Lonna, Ohta, Vereinitsa, Volodiha ja Zadnjaja. Keskuskylässä asuu 95 % väestöstä. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Lytškovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. Sen kautta kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie, joka valmistui 1800-luvun lopussa. Vuosina 1927–1963 Lytškovo oli hallintopiirin keskus ja vuosina 1962–1999 kaupunkimainen taajama. Neuvostoaikana siellä toimi pellavankäsittelylaitos, huonekalutehdas ja kanankasvattamo. Kylästä on maantieyhteys Demjanskiin. Työvoimasta 64 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat koulutus (22,2 %), rakentaminen (20,6 %) sekä tukku- ja vähittäiskauppa (20,8 %). Kunnassa toimii kaksi pientä metsäteollisuusyritystä sekä maatalousyritys Krasnyi partizan. Lytškovo koostuu etupäässä puisista omakotitaloista sekä matalista kivitaloista. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, posti ja pankki. Seudulla on lukuisia toisen maailmansodan muistomerkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lytškovon kunnan sivusto Luokka:Demjanskin piirin kunnat Luokka:Novgorodin alueen kylät
Nabil Al-Garbi

Nabil Mohammed Al-Garbi (; s. 3. marraskuuta 1993 Dhamar) on jemeniläinen kilpauransa päättänyt keskimatkojen juoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja putosi miesten 1 500 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä neljänneksitoista ajalla 3.55,46.Nabil Al-Garbi Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Maailmanmestaruuskilpailuihin Al-Garbi on osallistunut kaksi kertaa. Hän jäi alkueriin 1 500 metrillä sekä 2011 Daegussa että 2013 Moskovassa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 Al-Garbi oli 3000 metrillä 12:s ja maastojuoksun MM-kilpailuissa 2009 poikien sarjan 81:s. == Lähteet == Luokka:Jemeniläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandr Golovin

Aleksandr Jakovlevitš Golovin (; 1. maaliskuuta (J: 17. helmikuuta) 1863 Moskova – 17. huhtikuuta 1930 Detskoje Selo) oli venäläinen taidemaalari ja lavastaja. Hän suunnitteli Sergei Djagilevin, Konstantin Stanislavskin ja Vsevolod Meyerhold tuotantoja. Alun perin Golovin opiskeli arkkitehtuuria ja vaihtoi vasta myöhemmin maalaukseen. Hän myös opiskeli Académie Colarossissa. Taloudellista vaikeuksien vuoksi aina valmistumiseensa saakka hän maalasi sisustuksia ja koristeita työkseen. Hän myös yritti kykyjään useilla taiteen aloilla, kuten huonekalusuunnittelussa. Vuonna 1900 hän osallistui Venäjän paviljongin suunnitteluun Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyssä yhdessä ystävänsä Konstantin Korovinin kanssa. Vuonna 1901 hän muutti Pietarin alueelle Moskovasta. Täällä hänen kykynsä pääsivät oikeuksiinsa lavastesuunnittelijana, joiden suunnittelussa hän yhdisti symbolismia ja modernismia Djagilevin, Meyerholdin ja muiden operetti- ja draamatuotantoihin. Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen hän löysi yhä vähemmän töitä teattereista ja hän syventyi maalaamiseen ja graafiseen kuvittamiseen. Golovin hankki lavasteet ja puvut Igor Stravinskyn Tulilinnun vuoden 1910 ensi-iltaan. Golovin hankki lavasteet Moskovan taiteellisen teatterin tuontantoon Pierre Beaumarchais'n Figaron häihin. Merkittävä venäläinen teatteriohjaaja Konstantin Stanislavski ohjasi näytelmän nopeana tuotantona, jota oli harjoiteltu jo vuoden 1925 lopusta alkaen. Stanislavski sijoitti näytelmän vallankumousta edeltäneeseen Ranskaan ja muokkasi sen viidestä osasta yksitoista kohtausta. Golovin käytti mekaniikkaa nopeuttaakseen lavasteiden vaihtoa. Näytelmä oli suuri menestys ja näyttelijät huudettiin esiin kymmenen kertaa. Golovin nimitettiin Venäjän SFNT:n kansantaiteilijaksi. Golovin kuoli Detskoje Selossa 17. huhtikuuta 1930. Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Fatima Suleiman Dahman

Fatima Abdullah Suleiman Dahman (; s. 10. marraskuuta 1992 Taizz) on jemeniläinen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, mutta putosi naisten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi ajalla 13:95.Fatima Suleiman Dahman Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Jemeniläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tjelvarin laivalatomus

Tjelvarin laivalatomus () sijaitsee Bogessa Ruotsin Gotlannissa. Se on 18 metriä pitkä ja 5 metriä leveä ja se ajoitetaan myöhäiseen Skandinavian pronssikaudelle (Monteliuksen periodeille I–VI eli 1100−500 eaa.). Kun laivalatomusta ennallistettiin vuonna 1938, löydettiin itäpäästä pieni paasiarkku, jonne oli kerätty palaneita luita ja saviastian paloja. Läheiset kaksi muinaislinnaa ovat todennäköisesti rautakaudelta. Pronssikauden hautaröykkiö Majsterrojr sijaitsee laivalatomuksesta etelään. Paikallinen traditio kertoo sen olevan muinaisen Tjelvarin hauta. Tjelvar mainitaan Gutasagassa ja hän oli ensimmäinen ihminen, joka asui Gotlannin saarelle. Hän toi mukanaan tulen, joka esti saarta päivisin vajoamasta mereen. == Aiheesta muualla == * Guteinfo.se: Tjelvars grav, valokuvia * Se Gotland: 66.Tjelvars grav Luokka:Ruotsin kehäkivetykset Luokka:Skandinavian pronssikausi Luokka:Gotlanti
Grigori Mjasojedov

Grigori Grigorjevitš Mjasojedov (; 19. huhtikuuta (J: 7. huhtikuuta) 1834 Pankovo, Orjolin kuvernementti – 30. joulukuuta (J: 17. joulukuuta) 1911 Pultava, Pultavan kuvernementti) oli venäläinen taidemaalari ja kaivertaja. Hän oli yksi Vaeltajien johtohahmoista. Mjasojedov syntyi Pankovon kylässä Orjolin kuvernementissä. Hänen isänsä oli maalaisaatelinen. Mjasojedov opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa vuosina 1853–1863. Hän kävi Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Italiassa, mutta asui kuitenkin Pietarissa. Viimeiset vuotensa Mjasojedov vietti kartanossaan Pultavassa. ==Teoksia== Tiedosto:Grigorij Grigorjewitsch Mjassojedow 001.jpg|Semstvon ateria, 1872 Tiedosto:Grigorij Grigorjewitsch Mjassojedow 003.jpg|Niittäjät, 1887 Tiedosto:Grigorij Grigorjewitsch Mjassojedow 002.jpg|Vastanaineet maanomistajan talossa, 1861 Tiedosto:MyasoedovGG PrVIalte VLA.jpg|Laituri Jaltassa, 1890 Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Y.M.C.A.

Y.M.C.A. on yhdysvaltalaisen Village People -yhtyeen kappale vuodelta 1978. Kappale on singlejulkaisu albumilta Cruisin’. Vuonna 2019 singlejulkaisu valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. ==Taustaa== Kappaleen nimenä oleva lyhenne Y.M.C.A. viittaa kansainväliseen Young Men’s Christian Association -järjestöön (suomeksi NMKY), josta kappaleessa kerrotaan. Kappaleen levyttäneen Village People -yhtyeen imagoon kuuluu homoseksuaaleihin stereotypioihin perustuvat hahmot. Tämän johdosta kappaleen sanoitusten on ajateltu kertovan Y.M.C.A.-järjestön maineesta homoseksuaalien kohtaamispaikkana. Kuitenkin kappaleen kirjoittanut Victor Willis, joka on heteroseksuaali, on sanonut, ettei se ollut hänen tarkoituksensa. Hänen mielestään kappaleen sanat kertovat mustien kaupunkilaisnuorten ilosta järjestön tarjoamien koripallo- ja uintiharrastusten parissa. ==Vastaanotto== Kongressin kirjaston National Recording Registry arkistoi kappaleen vuonna 2019. Kappaletta alettiin käyttämään koronasulkujen vastaisissa mielenosoituksissa huhtikuussa 2020. Jotkut mielenosoittajat vaihtoivat kappaleen sanoja muuntaen nimen Y.M.C.A. muotoon MAGA. Donald Trump omaksui kappaleen omiin tilaisuuksiinsa pian tämän jälkeen. Kappaleen sanoittanut Victor Willis sanoi kesäkuussa 2020, ettei hän halua Trumpin käyttävän kappaletta. Willis muutti kuitenkin mieltään myöhemmin mainiten, että kappaleen tuotot olivat nousseet Trumpin alettua käyttää sitä. Kappale soi esimerkiksi Trumpin virkaanastujaisissa 2025. ==Lähteet== Luokka:Village People Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1978 kappaleet