EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zolotšiv (Harkovan alue)

Zolotšiv () on taajama Ukrainan Harkovan alueen luoteisosassa Bohoduh’ivin piirissä. Taajama sijaitsee Donetsjoen vesistöön kuuluvan Udajoen varrella, 41 kilometriä aluekeskus Harkovasta luoteeseen ja linnuntietä runsas 15 kilometriä Venäjän rajasta etelään. Taajamassa on rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on −7,6 ja heinäkuun +20 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 510 millimetriä. Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–) taajaman väkiluvuksi arvioitiin 7 744 (1.1.2022). Vuonna 2001 asukkaita oli 11 495, ja he olivat pääosin ukrainalaisia. Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 12 878 asukasta. ==Historia== Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1677. Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1925-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppisiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista, ja Statyne muuttui taajamaksi. Muutoksessa kaupunkityyppisistä taajamista tuli väkiluvun, taajamarakenteen ja harkinnan mukaan joko kaupunkeja (; tämä edellytti aseman hakemista ja parlamentin päätöstä), taajamia () tai kyliä (). Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä Zolotšivista tuli osa Bohoduh’ivin piiriä; tätä ennen se oli Zolotšivin piirin hallintokeskus. === Venäjän hyökkäyssodan aika=== Venäjä on osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) kohdistanut taajamaan ja sen siviilikohteisiin monia sotilaallisia iskuja muun muassa tykistöasein, ohjuksin ja ilmaiskuin. Iskuja on kohdistettu myös Geneven sopimusten mukaan erityisestä suojaa nauttiviin kohteisiin kuten sairaalaan. Iskut ovat jatkuneet Venäjän Harkovan alueen pohjoisosasta vetäytymisen (syyskuussa 2022) jälkeenkin ja ne ovat aiheuttaneen monia ihmisuhreja. Esimerkkejä helmikuun ja toukokuun alun 2024 välillä tehtyjä, siviileihin kohdistetuttuja sotilaallisia iskuja käsitelleistä uutisista (ote): Центральна вулиця селища.jpg|Taajaman keskuskatua. Zolochiv Station.jpg|Zolotšivin rautatieasema. Avtovokzal in Zolochiv.JPG|Linja- autoasema. Вознесенська церква. Золочів.jpg|Kirkko. Zolochiv after Russian shelling on 22 June 2022 (01).jpg|16 asunnon kerrostalo Venäjän hyökkäyksen jälkeen 22.6.2022. Iskussa kuoli ainakin 3 ihmistä. Hotel in Zolochiv after Russian attack, 2024-02-06 (01).jpg|Tuhottu hotelli 6.2.2024. Zolochiv Central District Hospital after Russian attack, 2024-03-15 (01).jpg|Zolotšivin sairaalan aluetta Venäjän hyökkäyksen jälkeen 15.3.2024. Sotilaallinen isku sairaalaan on sotarikos. Zolochiv Central District Hospital after Russian attack, 2024-03-15 (13).jpg|Zolotšivin sairaalan aluetta Venäjän hyökkäyksen jälkeen 15.3.2024. Destructions in Zolochiv after Russian attack, 2024-05-01 (02).png|Vappupäivän iskuissa UMPB-liitopommeilla kuoli 2 ja loukkaantui 13 ihmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bohoduh’ivin piiri Luokka:Ukrainan kylät Luokka:Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Bowenin tauti

Bowenin tauti eli ihon pintasyöpä on okasolusyövän esiaste. Se kehittyy auringolle altistuneille ihoalueille. 3–5 % Bowenin taudeista kehittyy okasolusyöväksi. Bowenin taudin riskitekijöitä ovat auringonvalolle herkkä ihotyyppi ja korkea ikä. Bowenin tautia hoidetaan leikkaamalla. Lievissä tapauksissa voidaan käyttää sähkökuorintaa tai valoaktivaatiohoitoa. == Lähteet == Luokka:Syöpätaudit Luokka:Ihotaudit
Paavo Lounela

Ilkka Paavo Kalervo Lounela (24. helmikuuta 1940 Saarijärvi – 2. elokuuta 2022 Lahti) oli suomalainen virkamies, opettaja, pappi ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. ==Henkilöhistoria== Lounelan vanhemmat olivat insinöörikomentaja Eljas Lounela, aiemmin Lönnrot, ja Aili Beda Johanna Kalliala, aiemmin Bergroth. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 oli toimittaja, teologian maisteri Viena-Inkeri Kalevatar Sakari. Kirjailija Pekka Lounela oli hänen veljensä. Paavo Lounela tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1958 ja valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965. Hänet vihittiin papiksi 1965, mutta hän erosi papin virasta 1994. Lounela oli pappi Herttoniemen seurakunnassa 1965–1967 ja Tukholman suomalaisessa seurakunnassa 1967–1969. Sosiaaliavustaja Suomen Tukholman-suurlähetystössä hän oli 1970–1975 ja Suomeen 1975 palattuaan Kriminaalihuoltoyhdistyksen Helsingin aluetoimiston johtaja 1975–1988 ja romaniasiain neuvottelukunnan pääsihteeri sosiaali- ja terveysministeriössä 1988–1998. Lounela oli myös uskonnon opettaja Helsingin yksityislyseossa 1962–1963 ja Helsingin toisessa lyseossa 1965–1967. Kalliolan kansalaisopioston opinto-ohjaaja hän oli 1963–1965, Ruotsin suomalaisten siirtolaiskysymyksiä tutkivan työryhmän tutkimussihteeri 1969–1970, Ruotsin radion Sosiaalinen kirjelaatikko -ohjelman toimittaja 1969–1975, Kirkon ulkomaanasiain keskuksen vt. apulaissihteeri 1987 ja tuntiopettaja Svenska Social- och kommunalhögskolanissa 1990. ==Julkaisuja== * Romanit Suomen vankiloissa, 2001 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lounela

Lounela on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Lauri Lounela (vuoteen 1918 Lönnrot, 1889–1970), opettaja, kansanperinteen kerääjä * Mimmi Lounela, entinen lapsinäyttelijä * Paavo Lounela (1940–2022), pappi, opettaja ja virkamies * Pekka Lounela (1932–2002), pakinoitsija, kriitikko ja kirjailija, Paavo Lounelan veli
Kaarinan Kotikirkko

Kaarinan Kotikirkko on vuonna 2003 perustettu kaarinalainen helluntaiseurakunta. Seurakunta on syntynyt Turun Kotikirkon ja Turun helluntaiseurakunnan yhteistyöstä. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kaarinan keskustassa sijaitsevassa liikekeskuksessa. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelukset, ylistyksen ja rukouksen tunnit, lapsille oma lapsikirkko, naisten- ja miestenillat, Elämän eväät -ruokatarvikkeidenjakotilaisuudet sekä solutoiminta viikoittain. Seurakunnan jumalanpalveluskulttuurin tärkeitä osa-alueita ovat nykyaikainen musiikki, tasapainoinen opetus ja yhteyden rakentaminen. Lisäksi seurakunta järjestää Alfa-kursseja. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == Luokka:Kaarinan seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Pomarkun helluntaiseurakunta

Pomarkun helluntaiseurakunta on Pomarkussa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1934. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi raamatunopetus, lapsi- ja nuorisotyö, lähetystyö Fida Internationalin kautta sekä ruoka-avustusten jakaminen. == Historia == Helluntaiherätys saapui Pomarkkuun Veneskosken kesäjuhlilla saatujen ensi vaikutteiden myötä. Kalle Rantanen ja Yrjö Laine Siikaisista pitivät kokouksia Pomarkussa. Kokouksia pidettiin kunnan omistamassa kokoushuoneessa. Keväällä 1933 Kalle Rantanen ja Arvo Peltomaa aloittivat pitempään kestävän kokoustoiminnan ja herätys levisi Kiilholmaan ja Uuteenkylään.Vahtera 1990, s. 187–1945 Seurakunnan ensimmäinen kastetilaisuus pidettiin Pomarkun Nuorisoseuran talossa kesäjuhlien 30. kesäkuuta–1. heinäkuuta 1934 yhteydessä. Rantaan kerääntyi paljon ihmisiä ja Verner Tuominen kastoi 24 uskoontullutta. 13. lokakuuta 1934 pidettiin Pomarkun helluntaiseurakunnan perustamiskokous Kiilholman Heikkilässä. Sodan jälkeisinä vuosina Pomarkussa oli herätystä. Erityisesti Veikko Jääskeläisen tullessa Pomarkkuun, hänen toimintansa kosketti laajasti Pomarkun kirkonkylää. Luomajärven kylällä uskoon tuli useita kymmeniä ihmisiä, jotka järjestäytyivät Luomajärven Saalem-seurakunnaksi 22. elokuuta 1948. Pomarkun helluntaiseurakunta tuki lähetystyötä Satakunnan Lähetysrahaston välityksellä vuoteen 1979 asti. Tämän jälkeen seurakunta otti vastuuta lähetin työstä yhdessä Harjavallan ja Siikaisten helluntaiseurakuntien kanssa. == Rukoushuone == Pomarkun helluntaiseurakunta osti vuonna 1967 entisen työväenyhdistyksen toimitalon ja saneerasi sen seurakunnalliseen käyttöön sopivaksi. Talo on jatkanut siitä asti rukoushuonekäytössä. == Saarnaajat == Pomarkun helluntaiseurakunnan saarnaajina ovat toimineet Kalervo Pakkala vuosina 1971–1972 ja 1982–1987 sekä Aarne Kivihajru vuosina 1962–1965 ja 1974–1975. == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pomarkku Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Gautam Buddhan kansainvälinen lentoasema

Gautam Buddhan kansainvälinen lentoasema, tunnetaan myös nimellä Bhairahawan lentoasema, on kansainvälinen lentoasema Siddharthanagarissa Nepalissa. Se on Nepalin toinen kansainvälisinen lentoasema, ensimmäinen ja pitkään ainoana ollut on pääkaupunki Kathmandun Tribhuvanin kansainvälinen lentoasema. == Historia == Lentoasema avautui vuonna 1958 nimellä Bhairahawan lentoasema. Se uudelleennimettiin vuonna 1977 buddhalaisuuden perustajan Gautama Buddhan mukaan Gautam Buddhan lentoasemaksi, sillä Buddha syntyi läheisessä Lumbinin kylässä. Lentoaseman parantamista kansainväliseksi lentoasemaksi alettiin suunnitella 2010-luvun alussa. Projekti sai lainan Aasian kehityspankilta ja lokakuussa 2014 rakentajaksi valittiin kiinalainen Northwest Civil Aviation Airport Construction Group. Projektin tarkoitus oli laajentaa ja kehittää vanhaa lentoasemaa sekä parantaa esimerkiksi kiitotie. Nepalin pääministeri Sushil Koirala muurasi peruskiven tammikuussa 2015. Lentoaseman piti avautua vuonna 2017. Rakennustöitä haittasivat Nepalin maanjäristys 2015 ja samana vuonna Intian tekemä kauppassaarto, joten valmistumista siirrettiin vuoteen 2019. Koronaviruspandemia sotki asioita edelleen ja avajaisia siirrettiin useaan kertaan, kunnes ne päätettiin pitää toukokuussa 2022. Uusi lentoasema avattiin virallisesti viimein 16. toukokuuta 2022, kun kuwaitilainen Jazeera Airways lensi lentoasemalle ensimmäisen kansainvälisen lennon. == Lentoasema == Lentoaseman uusi kiitotie on 3 000 metriä pitkä, 45 metriä leveä ja asfalttipäällysteinen. Lentoasemalla on kotimaanlentojen ja kansainvälisten lentojen puolet, mutta valtio haluaisi rakentaa uuden suuremman kansainvälisen terminaalin, jolloin vanha rakennus jäisi kotimaanlennoille. Suunnitelma tästä tehtiin lentoaseman parantamistöiden aikana, mutta sitä ei ole toteutettu. == Lähteet == Luokka:Nepalin lentoasemat Luokka:Lumbini
Eero Kivelä (juoksija)

Eero Olavi Kivelä (s. 1. toukokuuta 1930 Myrskylä) on suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Lahden Urheilijoita. Kivelä oli mukana Melbournen olympialaisissa 1956, jossa hän karsiutui alkuerissä sekä 200 metrin juoksussa että Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän edusti Suomea 16 maaottelussa. SM-kilpailuissa Kivelä saavutti 400 metrin juoksussa hopeaa 1955 ja 1956 ja pronssia 1957. 800 metrin juoksussa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1959. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia 1961, 4 × 400 metrin viestissä kultaa 1955, hopeaa 1952 ja 1957 ja pronssia 1953, 1956, 1959 ja 1961 sekä 4 × 800 metrin viestissä kultaa 1955, 1956 ja 1959 ja hopeaa 1957. Lokakuussa 1956 Budapestissä Kivelä juoksi Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Pohjoismaiden ja Suomen ennätyksen 3.10,7. Joukkueen muut juoksijat olivat Pentti Rekola, Tauno Kontio ja Voitto Hellsten. Lahden Urheilijoissa hän oli vuonna 1955 juoksemassa 4 × 800 metrin viestin Suomen ennätystä 7.34,5. Kivelän ennätyksiä on 200 metrillä 22,0 (vuodelta 1956), 400 metrillä 48,2 (1956) ja 800 metrillä 1.51,0 (1959). Kivelä oli ammatiltaan poliisi. Poliisien EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestissä vuonna 1962 ja PM-kilpailuissa kultaa 400 metrillä vuonna 1960. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilma Aintila

Wilma Aintila (s. 12. huhtikuuta 2004 Kirkkonummi) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti vuonna 2021 suomalaista Team Toni & Toni IK-32 -joukkuetta ja alankomaalaista Restore Cycling Teamia sekä 2022 tanskalaista Team Rytger Development -joukkuetta. Hän on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2023 lähtien. Hän edusti Lotto Dstny Ladies -tallia vuosina 2023–2024 ja on vuodesta 2025 ajanut Canyon–SRAM zondacrypto -joukkueessa. Aintila sijoittui MM-kilpailujen junioreiden aika-ajossa 12:nneksi 2022. EM-kilpailuissa hän oli alle 23-vuotiaiden aika-ajossa viides vuonna 2023 sekä junioreiden aika-ajossa kuudes 2022 ja kymmenes 2021. Hän voitti aika-ajon alle 23-vuotiaiden Suomen- mestaruuden ja sai elite-luokan maantieajossa SM-hopeaa 2024. Suomen Pyöräily valitsi Aintilan Vuoden pyöräilijäksi 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harald Sarkko

Kaarle Harald Sarkko, sukunimi vuoteen 1935 Sarén (2. toukokuuta 1889 Sauvo – 16. huhtikuuta 1956) oli suomalainen Viipurin kaupunginlääkäri ja lääkintöneuvos.Kuka kukin on 1954Billion Graves : Harald Sarkko50-vuotias. Kaupunginlääkäri Harald Sarkko, Helsingin Sanomat, 01.05.1939, nro 116, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50-vuotias, Karjala, 01.05.1939, nro 116, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sarkon vanhemmat olivat rakennusmestari Kaarle Anton Sarén ja Amanda Aleksandra Anttila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1914, lääketieteen lisensiaatiksi 1921 ja sisätautien erikoislääkäriksi 1929. Sarkko teki opintomatkoja Itävaltaan 1924, Ruotsiin 1934 sekä Sveitsiin ja Pohjoismaihin 1948. Sarkko oli Viipurin maalaiskunnassa kunnanlääkärinä 1920–1928, Viipurin sotasairaalassa osastolääkärinä 1924–1941, Helsingin yleisen sairaalan II sisätautien osaston vapaaehtoisena apulaislääkärinä 1927–1929, Viipurin kaupunginlääkärinä 1932–1940 ja lääkintöneuvoksena vuodesta 1941. Hän oli puolustuslaitoksessa lääkärin tehtävissä 1918–1923 sekä sotavuosina 1939–1940 ja 1941–1944. Suomen sisällissodan aikana Sarkko oli kenttäambulanssin johtajana Varkaudessa ja Karjalan rintamalla. Sarkko oli myös tapaturmavakuutusyhtiö Ilmarisen (myöhemmin Imatra-Karjalan) ylilääkärinä vuodesta 1930 ja Suomen vakuutus Oy:n ylilääkärinä vuodesta 1945. Hänestä tuli lääkintäeverstiluutnantti 1941. Sarkko oli Suomen Punaisen Ristin Viipurin piirihallinnon varapuheenjohtajana 1934–1940, Rauhan piirimielisairaalan liittovaltuuston jäsenenä vuodesta 1934, maatalousministeriön eläinlääkintöosaston neuvottelukunnan jäsenenä 1942–1950, terveydenhoitolakikomitean puheenjohtajana vuodesta 1946, rikki-, suolahappo- ja superfosfaattiteollisuuden työntekijöiden terveydenhoidollisten haittojen tutkimiskomitean ja rottien hävittämiskomitean jäsenenä, Suomen elintarviketutkijain seuran kansallisen metodikomitean lääkärijäsenenä 1948 ja Suomen WHO-toimikunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1951. Hän oli Viipurin yksityissairaalan osakas ja johtokunnan jäsen. Harald Sarkko oli naimisissa 1921–1933 kauppaneuvos Johan Hallenbergin tyttären Hilja Helena Hallenbergin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1935 Katri Heikkisen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Einar Rosenbröijer

Nils Einar Rosenbröijer (12. elokuuta 1883 Baku, Venäjän keisarikunta – 29. huhtikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksen johtaja.Ins. Einar Rosenbröijer kuollut, Helsingin Sanomat, 01.05.1939, nro 116, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYlioppilasmatrikkeli 1901, matrikkelinumero 27162Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Rosenbröijer nr 404, tabell 17 Einar Rosenbröijerin vanhemmat olivat merikapteeni Hugo Boris Rosenbröijer ja Josefina Katarina Fredrika Lindstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1901 ja hän suoritti insinööritutkinnon 1908 Polyteknillisessä opistossa. Rosenbröijer oli aluksi valtionrautateiden palveluksessa, ensin insinöörinä koneosaston piirustuskonttorissa ja sitten ensin Tampereen ja sitten Pietarin varaston johtajana aina vuoteen 1914 saakka. Rosenbröijer oli 1914–1916 Pietarissa työssä insinööritoimisto Wegassa ja sen jälkeen toiminimi A. Liliuksen teknillisenä johtajana Helsingissä 1916–1919 ja Oy Traden johtajana 1919–1921. Rosenbröijer osallistui Suomen sisällissodan aikana Helsingin suojeluskunnan mukana Helsingin valtaukseen 12. huhtikuuta 1918. Hän tuli 1921 Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksen tarkastajaksi ja oli puhtaanapitolaitoksen johtajana 1927–1939. Hän oli matemaattisten aineiden opettajana Helsingin teollisuuskoulussa 1922–1930.Insinööri Einar Rosenbröijer, Teknillinen aikakauslehti, 01.05.1939, nro 5-6, s. 80, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Rosenbröijer kehitti johtamansa laitoksen sellaiselle tasolle, että se kiinnitti huomiota sekä kotimaassa että ulkomaillakin. Hän osallistui useihin alan ulkomaisiin kongresseihin muun muassa Saksassa, Unkarissa ja Ranskassa 1923, Kölnissä 1927 ja Stuttgartissa 1930. Vuonna 1927 hänet valittiin puhtaanapitolaitosten johtajien yhdistyksen jäseneksi Saksassa. Hänellä oli myös muita kunnallisia ja yksityisiä luottamustoimia. == Julkaisuja == * Väitetyt väärinkäytökset Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitoksessa: kaupunginhallituksen ilmianto ei perustu todennäköisiin syihin, sanoo virallinen syyttäjä. Tekijä, Helsinki 1933 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Einar Rosenbröijer : Katujen puhtaanapidon koneellistaminen. Esitelmä Kunnallisteknillisen yhdistyksen kokouksessa 22.IX.1928, Suomen kunnallislehti, 01.01.1928, nro 7, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Antti Tarvainen (tutkija)

Antti Tarvainen (s. 1987 tai 1988 Oulu) on Suomen Lähi-idän instituutin tutkija. Tiedotusvälineet ovat usein haastatelleet häntä Gazan sodasta 2023-. Hän on tutkinut Israelin ja Palestiinan startup-maailmaa. Vuonna 2024 hän viimeisteli väitöskirjaansa innovaatiotalouden myyteistä ja politiikasta. Sodan alkaessa hän asui jälleen Länsirannan Ramallahissa. Tarvaisen mukaan Israelin hallitus on oikeistolainen, avoimen väkivaltainen ja messiaaninen. Gaza on osa kolonialismin historiaa. Alun perin Tarvainen opiskeli kehitysmaatutkimusta Helsingin yliopistossa. Hän perusti opiskelukaveriensa kanssa ajatushautomon. Demos Helsinki osti sen, jolloin hän päätyi Demos Helsinkiin töihin. Tarvainen asuu Oulussa. Hänellä on kumppani ja lapsi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Elävät henkilöt
Katrin

Katrin on naisen etunimi. Se on Katarina-nimen muunnos. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 1 170 Katrin-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1970- tai 1980-luvulla. == Nimipäivä == Vuosina 1986–1992 Katrinilla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 25. marraskuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Katrineja == * Katrin Apel (s. 1973), saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja * Katrin Cartlidge (1961–2002), brittiläinen näyttelijä * Katrin Dörre (s. 1961), saksalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti * Katrin Göring-Eckardt (s. 1966), saksalainen poliitikko * Katrin Himmler (s. 1967), saksalainen tietokirjailija ja politiikan tutkija * Katrin Ottarsdóttir (s. 1957), färsaarelainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, runoilija ja prosaisti * Katrin Kivirand (s. 1989), virolainen salibandyn pelaaja * Katrin Krabbe (s. 1969), saksalainen pikajuoksija * Katrin Kuhlbach (s. 1960), virolainen uimari * Katrin Loo (s. 1991), virolainen jalkapalloilija * Katrin Meißner (s. 1973), saksalainen uimari ja olympiavoittaja * Katrin Nabholz (s. 1986), sveitsiläinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti * Katrin Rutschow- Stomporowski (s. 1975), saksalainen soutaja ja olympiavoittaja * Katrin Siska (s. 1983), virolainen kosketinsoittaja * Katrin Sjögren (s. 1966), ahvenanmaalainen poliitikko * Katrin Wagner-Augustin (s. 1977), saksalainen meloja ja olympiavoittaja * Katrin Zeller (s. 1979), saksalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Katrin (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Savanniväijy

Savanniväijy (Phelpsia inornata) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Savanniväijy kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on musta ja kurkku sekä pitkä ja leveä silmäkulmajuova ovat valkoiset. Selkä ja siivet ovat ruskehtavan vihreät. Savanniväijyn rinta on valkoinen ja vatsa keltainen. == Levinneisyys ja elintavat == Savanniväijyä esiintyy Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat ja galleriametsät. Se liikkuu usein pareittain ja syö hyönteisten lisäksi joskus hedelmiä. Savanniväijyn pesimäkausi on maaliskuulta elokuulle. Kuppimainen pesä on oksanhaarassa, ja naaras munii kaksi munaa. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Jim Keller

James B. ”Jim” Keller on yhdysvaltalainen sähköinsinööri ja mikroprosessorien suunnittelija. Hän valmistui Pennsylvanian osavaltionyliopistosta vuonna 1980. Keller toimi Harris Corporationille mikroprosessorien ja kuituoptiikan suunnittelijana. Keller liittyi Digital Equipment Corporationille vuonna 1982, jossa hän toimi VAX 8800 -projektin johdossa. Keller toimi myös DEC Alpha 21164 ja 21264 -suorittimien suunnittelijana. Keller oli keskeisessä roolissa AMD:llä, kun hänen ryhmänsä suunnitteli AMD Athlon 64 ja AMD Opteron 64 -suorittimet. Keller toimi myös Applelle ja Broadcomille ennen paluutaan AMD:lle vuonna 2012. Vuonna 2018 hän liittyi Intelille. Hän toimi myös Teslalla ennen siirtymistään toimitusjohtajaksi Tenstorrent-yhtiöön. Kellerin aikana AMD:llä yhtiön suorittimet saavuttivat gigahertsin kellotaajuuden, AMD otti käyttöön HyperTransport-väylän, esitteli x86-64-käskykannan sekä yhtiön ensimmäiset kahden ytimen prosessorit. Keller toimi pääarkkitehtina AMD:n K8-suorittimille ja järjestelmäinsinöörinä K7-suorittimille. K8-suorittimien myötä AMD sai merkittävän parannuksen tehokkuuteen verrattuna Intelin saman ajan tuotteisiin. Kellerin palattua AMD:lle yhtiö suunnitteli seuraavan suoritinarkkitehtuurin, josta tuli AMD Zen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat

Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry (vuoteen 2022 Suomen Nuorisokirjailijat r.y.) on suomalainen valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjailijoiden yhdistys. Se perustettiin 8. lokakuuta 1946. Yhdistyksen tavoitteena on edistää lasten ja nuorten lukemista sekä siihen liittyvää julkaisu- ja palkintotoimintaa. Yhdistys jakaa Topelius-palkintoa, Arvid Lydecken -palkintoa ja Pääskynen-palkintoa. Yhdistyksen puheenjohtaja on Elisabet Aho. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Esko Kossila

Esko Kossila (14. helmikuuta 1914 Kuusankoski – 6. joulukuuta 1979 Myllykoski) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja kansallisesti tunnettu painiurheilun järjestöjohtaja. Esko Kossila työskenteli isänsä omistamassa Kossilan Liikenne Oy:n tehtävissä vuodesta 1938 ja myöhemmin sen toimitusjohtajana. Hän toimi asuinkuntansa Sippolan kunnanvaltuustossa vuosina 1951-1964. Valtakunnallisesti Esko Kossila on tullut tunnetuksi painiurheilun piiristä. Hän on toiminut painin MM-kisoissa ja olympialaisissa painituomarina. Hänet valittiin Suomen painiliiton johtokuntaan vuonna 1946. Sen jälkeen vuonna 1951 hänet valittiin painiliiton johtokunnan varapuheenjohtajaksi vuonna 1951 ja puheenjohtajaksi vuonna 1964, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1972. Vuosina 1964, 1968 ja 1972 hän toimi painin olympiajoukkueen ylijohtajana. Lisäksi hän toimi painituomarina Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 ja Rooman olympialaisissa vuonna 1960. Urheiluansioistaan Kossila palkittiin Suomen urheilun kultaisella ansioristillä, SVUL:n ja Suomen painiliiton kultaisilla ansiomerkeillä ja lukuisilla ulkomaisilla ansiomitaleilla. Lisäksi hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Sippolan kunnanvaltuutetut Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset painituomarit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Taidepop

Taidepop on löyhästi määritelty musiikkigenre. Yleisellä tasolla se tarkoittaa mitä tahansa popmusiikkia, jossa on vaikutteita klassisesta musiikista tai runoudesta. Tyylilaji syntyi 1960-luvun puolivälissä, kun esimerkiksi Brian Wilson, The Beatles ja Phil Spector alkoivat ottaa musiikkiinsa vaikutteita pop-taiteesta. Tyylilaji oli suosituimmillaan 1970-luvulla, jolloin sitä levyttivät muun muassa Roxy Musicin, 10cc:n ja Sparksin kaltaiset esittäjät, jotka yhdistelivät musiikissaan eri genrejä ja aikakausia. Myöhemmin taidepoppiin on yhdistetty esimerkiksi skotlantilaisyhtye Franz Ferdinand. == Katso myös == * Taiderock == Lähteet == Luokka:Popin tyylilajit
Väinö Puokka

Väinö Hjalmar Puokka, sukunimi vuoteen 1906 Johansson (3. toukokuuta 1879 Helsinki – 25. maaliskuuta 1958 Helsinki)Kuolinilmoitus, Väinö Puokka, Helsingin Sanomat, 1958, No 86, sivu 2, julkaistu 29.3.1958 oli suomalainen toimitusjohtaja ja kemigraafi.60-vuotias. Johtaja V. J. Puokka, Helsingin Sanomat, 03.05.1939, nro 117, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHautahaku.fi : Puokka Väinö HjalmarKuka kukin on 1954 Väinö Puokan vanhemmat olivat ajuri Evert Johansson ja Emilia Karoliina Heikkilä. Puokka kävi kansakoulun ja suoritti kemigraafiopin Tilgmannin kemigraafisessa laitoksessa 1895–1900 ja hän oli sitten Tilgmannin palveluksessa vuoteen 1906 saakka, jolloin hän perusti Kemigraafinen Oy:n. Puokka oli Kemigraafinen Oy:n toimitusjohtajana 1906–1945 ja tämän toimen ohella hän työskenteli Kustannus Oy Otavan syväpainon johtajana vuosina 1924–1938. Puokka oli Suomen Graafillisen Teollisuuden Harjoittajain Liiton hallituksen jäsenenä 1914–1949 ja Emil Vainion rahaston valtuuskunnan puheenjohtajana ja rahastonhoitajana vuodesta 1921. Hän oli mukana työehtosopimusneuvotteluissa ja oli monet vuodet graafisen teollisuuden sovinto-oikeuden jäsenenä. Helsingin Graafillisen Klubin puheenjohtajana Puokka oli vuonna 1928 ja hän edusti Suomen graafikoita useissa kansainvälisissä kongresseissa sekä teki ulkomaisia opintomatkoja. Puokka oli 1917 mukana perustamassa kirjapainokoneita ja -tarvikkeita välittänyttä Oy Papyrus Ab:ta ja hän kuului liikkeen johtokuntaan vuoteen 1935 saakka, toimien viimeiset kymmenen vuotta johtokunnan puheenjohtajana. Vuonna 1935 hän perusti uuden saman alan liikkeen, Kirjapainotarvike Oy:n.Täydentäviä yhtiötietoja : Oy Papyrus Ab (vanha), Pörssitieto G. Kock Puokka omisti sukunsa vanhan kotitalon Puokan Nurmijärven Valkjärvellä. Väinö Puokka oli naimisissa vuodesta 1904 Fanny Elisa Lampénin kanssa. Heidän poikansa oli filosofian tohtori Jaakko Puokka, joka oli Kemigraafinen Oy:n toimitusjohtajana isänsä jälkeen 1945–1976.Uppslagsverket Finland : Puokka, Jaakko Väinö Puokka kuoli vuonna 1958 myrkyttäytymällä barbituurihapolla tai sen johdannaisella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Laktoositon ruokavalio

Laktoositon ruokavalio on laktoosi-intorelantikoiden erityisruokavalio, joka sisältää laktoosittomia elintarvikkeita. Niiden valmistamisessa käytetyissä laktoosittomissa maitotuotteissa kaikki maidon sisältämä sokeri laktoosi on pilkottu osiin. Vähälaktoosisissakin lähes kaikki laktoosi on pilkottu tai se on maitotuotteen valmistuksessa muuten saatu erittäin vähäiseksi. Lievästi laktoosi-intoleranttiset ihmiset sietävät enimmillään 10 g laktoosia päivässä. Heidän tarvitsee välttää vain runsaasti laktoosia sisältäviä ruoka-aineita, joita ovat tavalliset maito, jäätelö ja herajuusto. Hieman pahemmin laktoosi- intoleranttiset ihmiset joutuvat välttämään myös tavallista kotijuustoa, raejuustoa, rahkaa ja kermaa. Jotkut saavat oireita pienestäkin määrästä laktoosia ja heille sopii täysin laktoositon ruokavalio. Laktoositonta ruokavaliota noudattavien pitää huolehtia riittävästä kalsiumin ja proteiinin saannista. Tämä edellyttää joko laktoosittomien tai vähälaktoosisten maitotuotteiden käyttöä tai muiden kalsiumia ja proteiineja runsaasti sisältävien ruoka-aineiden syömistä tai apteekista saatavien kalsiumvalmisteiden käyttöä. == Lähteet == Luokka:Erityisruokavaliot
Hyveellisen hallitsijan ritarikunta

Hyveellisen hallitsijan ritarikunta () oli nepalilainen ritarikunta. Se perustettiin 14. toukokuuta 1943 kuningas Tribhuvanin käskystä. Sitä jaettiin Nepalin ja ulkomaalaisten kuningasperheiden jäsenille. Ritarikunnassa oli vain yksi luokka: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Nepalin kuningaskunta Luokka:Nepalilainen kulttuuri Luokka:Ritarikunnat
Orkidean arvoitus

Orkidean arvoitus () on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Patrice Chéreaun ohjaama jännitysdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Charlotte Rampling, Bruno Cremer, Edwige Feuillère ja Simone Signoret. Elokuva perustuu James Hadley Chasen vuonna 1948 julkaistuun jännitysromaaniin Lähtöjuhlat, neiti Blandish, jonka pohjalta Patrice Chéreau ja Jean-Claude Carrière sovittivat käsikirjoituksen. Orkidean arvoitus oli ehdolla parhaan kuvauksen (Pierre Lhomme) ja parhaan lavastuksen (Richard Peduzzi) Césarin saajaksi vuoden 1976 gaalassa. == Juoni == Kun Claire Wegener (Charlotte Rampling) perii valtavan omaisuuden, hänen tätinsä rouva Bastier-Wegener (Edwige Feuillère) sulkee hänet psykiatriseen sairaalaan saadakseen jättiperinnön haltuunsa. Claire onnistuu pakenemaan ja tapaa hevoskasvattaja Louis Delagen (Bruno Cremer), johon hän rakastuu. Pian kuitenkin tappajat alkavat jahdata heitä. == Näyttelijät == == Tuotanto == Orkidean arvoitus -elokuvan kuvaukset alkoivat 22. heinäkuuta 1974, ja se kuvattiin Ranskassa ja Italiassa. Ranskassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Lyon lähialueineen ja Uriage-les-Bainsin kylpyläkaupunki Isèressä. Italiassa elokuvaa kuvattiin Milanossa. Elokuvan kuvaukset päättyivät 24. syyskuuta 1974. Valentina Cortesella oli elokuvassa rooli, mutta hänen kuvaamansa kohtaukset leikattiin pois elokuvasta. == Julkaisu == Orkidean arvoitus julkaistiin elokuvateattereissa Ranskassa 29. tammikuuta 1975 ja Suomessa 28. marraskuuta 1975. Elokuva keräsi teatterikierroksensa aikana Ranskassa 552 107 katsojaa ja Suomessa 6 787 katsojaa. Orkidean arvoitus julkaistiin elokuvateattereissa uudelleen restauroituna versiona keväällä 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1975 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1975 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1975 saksalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset jännityselokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Italialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Saksalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Nummelan adventtiseurakunta Sykkivä sydän

Nummelan adventtiseurakunta Sykkivä sydän on Vihdissä toimiva adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 2000. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko -kirkkokuntaan. Seurakunnan pastorina toimii Sakari Vehkavuori. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vihdin Hiidenrannassa Kopunkujalla. Seurakunta on remontoinut Kopun kartanon vanhan 1800-luvulta peräisin olevan navetan seurakunnan toimintakeskukseksi. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Adventismi Suomessa * Suomen Adventtikirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan verkkosivusto Luokka:Nummela Adventtiseurakunta Luokka:Suomen adventtiseurakunnat
Antti Tarvainen

Antti Tarvainen on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi: * Antti Tarvainen (s. 1982), näyttelijä * Antti Tarvainen (s. 1987/8), Lähi-idän tutkija
Päivölän virkistyskoti

Päivölän virkistyskoti on Vihdin Nummelassa sijaitseva vuonna 1904 perustettu entinen täysihoitola ja nykyinen kurssikeskus. Virkistyskodin perustaja oli Hanna Hernberg ja virkistyskodilla oli vierailijoita lukuisista maista. Vuonna 1918 Päivölä siirtyi Emmy Lindbergin omistukseen, josta myöhemmin tuli yksi Suomen maaseutumatkailun uranuurtajista. Päivölän virkistyskoti on ollut taiteilijoiden ja politiikan vaikuttajien suosima paikka. Päivölän virkistyskotia pidetään suomalaisen kulttuurihistorian ja menneen ajan tunnelman ilmentymänä. Päivölän toimintaan kuuluu perhejuhlien ohella musiikki- ja maalausleirejä, taidenäyttelyitä, konsertteja ja elokuun lopussa vietettävät kirjallisuuspäivät. Päivölän virkistyskodista ovat hakeneet virkistystä niin oopperalaulajatar Aino Ackté, kuin säveltäjä Aarre Merikanto sekä taidemaalari Verner Thomé. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Nummela Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen hotellit
Isotta Fraschini

Isotta Fraschini on italialainen autonvalmistaja, joka tunnetaan luksustuotannostaan ​​ja on yksi maailman arvostetuimmista. Sen perustivat Milanossa 27. tammikuuta 1900 Cesare Isotta ja veljekset Vincenzo, Oreste ja Antonio Fraschini. Vuonna 1955 yritys sulautui moottorivalmistaja Breda Motoriin ja nimettiin uudelleen F. A. Isotta Fraschini e Motori Bredaksi. Yritys meni konkurssiin vuonna 1999. Vuonna 2000 Fincantierin tytäryhtiöksi perustettiin uusi yritys nimeltä Isotta Fraschini Milano, jonka kotipaikka on Bari. == Aiheesta muualla == *
Reeo Tiiainen

Reeo Tiiainen (s. 1973) on suomalainen salibandynpelaaja ja julkisuuden henkilö.Reeo Tiiainen All-time statistics for NHL and Floorball 28.4.2024, viitattu 1.5.2024 Joel Siltanen, Salibandylegenda Reeo Tiiaisesta Big Brother -voittaja – peliuralle mahtui ilmaveivejä ja takapuolen näyttöä Pääkallo 28.11.2022, viitattu 1.5.2024 Tiiainen pelasi Salibandyseura Viikingeissä kaudella 1998–1999 SSV:n voittaessa ensimmäisenä 1-divisioonajoukkueena Suomen Cupin. Vuosina 1999–2003 hän pelasi HIFK Salibandyssa. Tiiainen pelasi kaikkiaan 85 liigapeliä. HIFK Salibandyn kanssa hän oli mukana voittamassa yhtä Suomenmestaruutta ja yhtä EuroFloorball Cupia. Suomen salibandymaajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun. Tiiainen on salibandyn ilmaveivin kehittäjä yhdessä Janne Tähkän kanssa. Reeo näytti paljasta takapuoltaan Vantaalla vuonna 2001. Hän oli ollut monta kuukautta sairastuvalla ja tehnyt juuri paluun liigakentille, kun HIFK hävisi ratkaisevan, runkosarjan viimeisen pelin AC Hak:lle. Tämä sinetöi HIFK:n paikan karsinnoissa, ja Tiainen sai neljän ottelun pelikiellon ja 3 000 markan sakon, jonka HIFK kuittasi. Tiiainen teki YleX:lle radio-ohjelmaa Salibrandy ja juonsi myös makasiiniohjelmaa ReeoTV, joiden puitteissa hän isännöi ja toimitti salibandy-ottelujen suoria lähetyksiä pitkälle toista sataa. Hän on toiminut kuvaajana, ohjaajana ja leikkaajana muun muassa ohjelmassa Arktiset vedet, ohjaavana kuvaajana seurantareality Rekkakuskit Suomi -ohjelmassa ja leikkaajana mm. ohjelmassa Suorinta Reittiä. Tiiainen on ollut peliuransa jälkeen media-alalla yrittäjänä. Vuonna 2019 Tiiainen aloitti salibandysivusto Pääkallo.fi:n KalloCast-podcastin teknisenä tuottajana ja kommentaattorina. Tiiainen voitti Suomen Big Brother 2022 -kilpailun.Mari Pudas, BB-voittaja Reeo näytti paljasta takamustaan 500 vantaalaiselle Iltalehti 28.11.2022, viitattu 1.5.2024 Hänellä on kaksi omaa lasta ja tytärpuoli. Muiden toimiensa ohella Tiiainen on soittanut basistina PANIC IC:ssä, ja Godsplague- yhtyeessä.Levyarvostelu: Godsplague - Revival Imperiumi 11.1.2013, viitattu 1.5.2024 Kitaristina hän toimi mm. The Oho -yhtyeessä. Hän oli ehdokkaana myös Lordin hakiessa uutta basistia ja etenikin loppusuoralle, mutta hävisi lopulta kilpailun paikasta Samer Elnahhalille.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi, Lordiary Google Books, viitattu 1.5.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Big Brother Suomi Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hardbakke

Hardbakke on taajama Solundin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 280 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Solund
Utværin majakka

Utværin majakka () on Solundin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1900, automatisoitiin 1986 ja jätettiin miehittämättömäksi 2004. Utvær on Norjan läntisin majakka ja sijaitsee lähellä Norjan läntisintä pistettä, Holmebåenin luotoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Solund
Persianlimetti

Persianlimetti eli tahitinlime (Citrus x latifolia) on sitruspuiden sukuun kuuluva risteymälaji. Se on todennäköisesti meksikonlimen ja sitruunan risteymä. Se on ilmeisesti levinnyt Persian kautta Välimeren alueelle. Se levisi Portugalista Brasiliaan 1800-luvun lopulla. Nykyään persianlimeä tuotetaan eniten Floridassa. Hedelmä on soikea ja sitruunan kokoinen. Se on raakana vihreä ja muuttuu kypsyessään keltaiseksi. Persianlimetin hedelmä on maultaan kirpeän makea. Persianlimetti on kasvina noin 45-55 cm korkea ja noin 15-20 cm leveä. Se on huonekasvina helppohoitoinen. == Lähteet == Luokka:Sitruspuut
Leif Sverdrup

Leif Johan Sverdrup (11. tammikuuta 1898 Solund, Norja – 2. tammikuuta 1976 St. Louis, Yhdysvallat) oli norjalaissyntyinen yhdysvaltalainen insinööri ja upseeri. Hän osallistui sekä ensimmäiseen että toiseen maailmansotaan. Jälkimmäisessä hän palveli Douglas MacArthurin alaisuudessa ja johti lentotukikohtien perustamista Tyynellä valtamerellä. Hän saavutti kenraalimajurin arvon ja jättäytyi pois aktiivipalveluksesta sodan jälkeen. Siviiliurallaan hän tuli tunnetuksi erityisesti siltojen suunnittelijana. Tight and Light - Kite Over The Chesapeake Bay Bridge Tunnel-edit.jpg|Sverdrup piti insinöörifirmansa suurimpana saavutuksena Chesapeakenlahden silta- tunnelia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Norjalaiset insinöörit Luokka:Norjalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Zwickaun profeetat

Zwickaun profeetat olivat Thomas Müntzerin Zwickaussa alkuun paneman hurmahenkisen liikkeen jäseniä. He vetosivat välittömiin näkyihin ja ilmestyksiin ja odottivat Jumalan valtakunnan pikaista tulemista ja jumalattomien tuhoamista. He vastustivat lapsikastetta. Müntzerin paettua Zwickausta johtajiksi tulivat kutoja Nikolaus Storch ja entinen ylioppilas Markus Thomae Stübner. He tulivat loppuvuodesta 1521 Wittenbergiin ja nostattivat siellä levottomuuksia. Kun kaupungissa olevat uskonpuhdistuksen johtomiehet Andreas Karlstadt ja Philipp Melanchton eivät kyenneet palauttamaan järjestystä, tuli Martin Luther maaliskuussa 1522 Wartburgista Wittenbergiin ja sai saarnoillaan Zwickaun profeetat poistumaan kaupungista. Sen jälkeen Zwickaun profeettojen historia sekoittuu talonpoikaissodan ja kasteenuudistajien historiaan.Zwickaun profeetat, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1872. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Anabaptismi Luokka:Uskonpuhdistus Saksassa Luokka:Saksin historia
Viktor Granholm

Viktor Granholm (s. 30. huhtikuuta 1997 Bærum) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa jääkiekon SM-liigajoukkue SaiPassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Granholm on Frisk Askerin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2022 asti, jolloin siirtyi ICE Hockey Leaguen itävaltalaiseen Graz99ersiin. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi ruotsalaiseen Östersundiin, josta hän siirtyi edelleen SaiPaan kaudeksi 2024–2025. == Tilastot == 2012–2013 Frisk Asker U20 Norja U20 2 2 0 2 0 – – – – – 2013–2014 Frisk Asker U18 Norja U18 28 28 20 48 16 8 8 5 13 2 Frisk Asker U20 Norja U20 24 3 5 8 18 – – – – – 2014–2015 Frisk Asker U18 Norja U18 1 2 1 3 2 4 4 1 5 2 Frisk Asker U20 Norja U20 16 15 7 22 10 3 2 2 4 4 Frisk Asker Norja 39 1 1 2 4 6 0 0 0 0 U18-D1A 5 2 0 2 6 2015–2016 Frisk Asker U20 Norja U20 6 10 5 15 8 3 2 0 2 0 Frisk Asker Norja 42 2 2 4 12 6 1 0 1 2 2016–2017 Frisk Asker U20 Norja U20 3 3 3 6 2 – – – – – Frisk Asker Norja 41 4 6 10 24 9 1 2 3 8 2017–2018 Frisk Asker Norja 30 9 3 12 14 10 0 0 0 2 2018–2019 Frisk Asker Norja 47 18 11 29 24 19 4 5 9 16 2019–2020 Frisk Asker Norja 45 16 12 28 18 – – – – – 2020–2021 Frisk Asker Norja 23 15 6 21 12 – – – – – 2021–2022 Frisk Asker Norja 45 33 19 52 20 6 0 2 2 2 2022–2023 Graz99ers ICEHL 47 20 20 40 2 3 1 2 3 2 2023–2024 Östersund Allsv. 49 14 14 28 14 6 2 1 3 4 2024–2025 SaiPa SM-liiga 8 kautta yhteensä Norja 312 98 60 158 128 56 6 9 15 30 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saimaan Pallon pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Sula (saari)

Sula on Solundin kunnan pääsaari Vestlandin läänissä Norjassa. Sulan pinta-ala on 116 neliökilometriä ja asukasluku 820 vuonna 2019. Heistä noin kolmasosa asuu Hardbakken taajamassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan saaret Luokka:Solund
Sita Airin lento 601

Sita Airin lento 601 oli Sita Airin Nepalin sisäinen reittilento Kathmandusta Luklaan. 28. syyskuuta 2012 suoritetulla lennolla kone syöksyi nousun jälkeen maahan. Kaikki koneessa olleet 19 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat turmassa. == Taustaa == Onnettomuuskone oli malliltaan Dornier Do 228-202K, rekisteriltään 9N-AHA ja valmistenumeroltaan 8123. Kone oli valmistettu vuonna 1987, ja sillä oli lennetty 15 248 tuntia.AAIC, s. 8 Koneen kapteeni oli onnettomuushetkellä 42-vuotias, ja hänellä oli liikennelentäjän lupa kyseiselle konetyypille. Hänellä oli lentokokemusta 8 308 tuntia, joista kyseisellä konetyypillä 7 112.AAIC, s. 7 Perämies oli onnettomuushetkellä 24-vuotias. Hänellä oli lentokokemusta 772 tuntia, joista kyseisellä konetyypillä 519. Koneen matkustajista 12 oli turisteja ja neljä Nepalin kansalaisia. == Tapahtumien kulku == Onnettomuuspäivän säätiedotteen mukaan onnettomuuspäivänä oli kevyttä tuulta, noin 3 000 metrin näkyvyys ja pilviä noin 600 metrin korkeudessa. Kello 6.13 perämies pyysi lupaa rullata kohti kiitotietä 20. Lähtövalmistelujen jälkeen heille annettiin lupa rullata kiitotielle odottamaan lähtölupaa.AAIC, s. 2 Kun kone oli asetettu linjaan kiitotien kanssa, kapteeni kertoi näkevänsä linnun jossakin. Kun kone aloitti nousukiidon kello 6.17, kapteeni varoitti perämiestä uudestaan linnusta, jonka hän oli nähnyt. Pari sekuntia sen jälkeen kun koneen nopeus oli saavuttanut 50 solmua, perämies ilmoitti linnun olevan poissa. Kun kone oli saavuttanut nousunopeuden, sen nokka ei aluksi noussut. Kone nousi ilmaan kun kone oli saavuttanut 86 solmun nopeuden. Kone nousi 11 sekunnin ajan noin 30 metrin korkeuteen, minkä jälkeen se lensi tasaisella korkeudella seuraavat 14 sekuntia. Nopeus oli laskenut ensin alle 80 solmun, ja sen jälkeen pian alle 70 solmun. Lennonjohtaja kysyi teknisestä viasta, jolloin lentäjät mainitsivat linnun epäselvässä viestissä. Sakkausvaroitin aktivoitui ja kone alkoi hitaasti menettää korkeutta kallistuen samalla vasemmalle. Kone osui maahan 420 metrin päässä kiitotien 20 päästä.AAIC, s. 3 == Onnettomuuden syyt == Onnettomuustutkinnan yhtyeenvedossa todettiin, että moottorit tuottivat liian vähän tehoja, mutta merkkejä osumisesta lintuun ei löytynyt. Koneen nopeuden ollessa 70 solmua se menetti nopeasti tehoja, eikä miehistö ilmeisesti huomannut sitä. Kun kone oli saavuttanut 30 metrin korkeuden, työntövoima pieneni jälleen, eikä se kyennyt pitämään konetta ilmassa. Tutkinnan mukaan vika oli todennäköisesti vasemmassa moottorissa. Moottorin tehojen häviämisen syytä ei olla saatu selville.AAIC, s. 70–71 Onnettomuudesta on syytetty myös ylikuormaa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vuoden 2012 lento- onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Nepalissa
Hagagatan

Hagagatan on katu Vasastadenin kaupunginosassa Tukholmassa. Se ulottuu Odengatanilta Ynglingagatanille. ==Kuvia== Byggnads och Kommunal.JPG|Hagagatan 2: toimistotalo, jossa sijaitsevat muun muassa Byggnadsarbetareförbundetin ja Elektrikerförbundetin pääkonttorit. ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Vasastaden
Ernst Friedrich Zwirner

Ernst Friedrich Zwirner (1802–1861) oli saksalainen arkkitehti. Hän opiskeli Breslaussa ja Karl Friedrich Schinkelin johdolla Berliinissä. Zwirnerille uskottiin 1833 Kölnin tuomiokirkon jatkamistyöt, jotka hänen johdollaan saivat uutta vauhtia mutta jotka vasta hänen kuoltuaan hänen apulaisensa Richard Voigtel sai päätökseen. Zwirnerin erityisenä ansiona on tuomiokirkon Bauhütten järjestäminen, josta oli lähtöisin monta gotiikan perussääntöihin perehtynyttä työntekijää.Zwirner, Ernst Friedrich, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1875. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 thumb|upright|Schloss Herdringen Zwirnerin omia töitä ovat muun muassa Fürstenbergin kreivin linna Herdringenissa (1844–1852), Remagenin Apollinariskirkko (1839–1853), joka oli ensimmäinen uusgoottilainen Reinin varrella, ja Kölnin synagoga (1859–1861). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1861 kuolleet
Alversundin kirkko

Alversundin kirkko () on Alverin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879. ==Kuvia== Altar Alversund.jpg|Alttari Alversund kyrkje bakover.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Alver
Love You till Tuesday (kappale)

Love You till Tuesday on brittimuusikko David Bowien musiikkikappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran hänen vuonna 1967 ilmestyneellä esikoisalbumillaan. Tenho Immonen kuvaa kappaletta kirjassaan David Bowie – elämä laulu laululta (2016) ”irtonaisesti kulkevaksi, hilpeäksi popralliksi”.Immonen 2016, s. 52. Myöhemmin saman vuoden heinäkuussa ”Love You till Tuesday” julkaistiin singlenä erilaisena versiona, joka oli nauhoitettu 3. kesäkuuta, kaksi päivää albumin julkaisun jälkeen. Sen B-puolena oli albumilta yli jäänyt ”Did You Ever Have a Dream”. Single sai positiivisia arvioita lehdistössä, mutta se ei saavuttanut kaupallista menestystä, ja jäi Bowien viimeiseksi levytykseksi Deram Recordsille.Immonen 2016, s. 54–55. Bowie esitti kappaleen marraskuussa 1967 alankomaalaisessa Fan Club -tv- ohjelmassa ja seuraavan vuoden helmikuussa Saksan liittotasavallassa ohjelmassa 4-3-2-1 Musik für Junge Leute. Tammikuussa 1969 kappaleeseen päällekkäisäänitettiin uusi lauluraita saksankielistä versiota ”Liebe dich bis Dienstag” varten. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:David Bowien kappaleet Luokka:Vuoden 1967 kappaleet
Bauhütte

Bauhütte tarkoittaa vanhimmassa merkityksessään keskiaikaisilla rakennuksilla työskennelleiden kivenhakkaajien ja työmiesten työsuojaa. 1200-luvulta lähtien se oli kivenhakkaajien ja rakennustyöläisten kiinteä työhuonekunta tai ryhmä, joka valvoi työntekijöiden etuja ja ammattitaitoa sekä auttoi arkkitehtejä ja kuvanveistäjiä tekemään keskinäistä yhteistyötä.Bauhütte, Tieteen termipankki, viitattu 1.5.2024 Bauhüttet olivat keskiajalla tärkeitä ammattitaitoa eteenpäin välittäneitä organisaatioita, mutta niiden merkitys taantui 1400-luvun kuluessa ja järjestelmä lakkautettiin 1700-luvulla. Tietty Bauhütte merkitsi valmistamansa kivet erityisellä merkillä eli kivenhakkaajamerkillä. ==Lähteet== Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Rakennustyö
Love You till Tuesday

Love You till Tuesday voi tarkoittaa seuraavia: * ”Love You till Tuesday”, David Bowien musiikkikappale vuodelta 1967 * Love You till Tuesday, David Bowiesta kertova promofilmi vuodelta 1967 * Love You till Tuesday, promofilmin soundtrack-albumi vuodelta 1984