EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Solway Firth

Solway Firth ( on lahti Irlanninmeressä Luoteis-Englannin ja Lounais- Skotlannin rajalla. Se toimii useiden jokisuiden vaihettumisalueena, johon kuuluu suolamarskeja, suola-aroja, suolaniittyjä, dyynejä, vuorovesialankoa ja laguuneja. Vuonna 2010 Solway Firthin Skotlannin puoleisella merialueella otettiin käyttöön 180 megawatin suuruinen Robin Riggin tuulivoimapuisto, joka on Britannian suurimpia merituulivoimapuistoja. == Maantiede ja luonto == Jos Solway Firthin suu määritellään ulottumaan St Bees Headistä Cumbrian länsirannikolla Burrow Headiin Dumfries ja Gallowayn lounaisrannikolla, sen pituudeksi saadaan noin 80 kilometriä. Lahti levenee suppilomaisesti koillis- lounaissuuntaisena, niin että sen leveys on lahden pohjukassa noin 2,4 kilometriä ja suulla 51 kilometriä. Vesi on alueella suhteellisen matalaa, varsinkin laskuveden aikaan lähes kuiva, ja siellä esiintyy säännöllisesti tulvavuoksia.Solway Firth, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1602. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 Solway Firthin Englannin puoleinen rannikko on alavaa lukuun ottamatta kuuden kilometrin osuutta St Bees Headistä pohjoiseen, missä on punaisesta hiekkakivestä muodostuneita rantakallioita. Hadrianuksen valli päättyy lahden etelärannalle. Skotlannin puolella maasto on epätasaisempaa, ja esimerkiksi Wigtowninlahden rannalla kohoavat Criffellin (569 m), Bengairnin (391 m) ja Cairnharrow’n kukkulat (457 m). Estuaariin laskee useita jokia sekä Englannin että Skotlannin puolelta. Suurimpia jokia ovat Skotlannin rannikolla Cree, Dee, Nith, Annan ja Esk ja Englannin rannikolla Cocker, Eden, Ellen ja Derwent. Merkittävimpiä asutuskeskuksia lahden rannoilla ovat Whitehaven, Harrington, Workington, Maryport ja Silloth Cumbriassa ja Annan, Kirkcudbright, Creetown ja Wigtown Skotlannissa. Lahti on yksi parhaiten luonnontilaisena säilyneistä estuaareista Euroopassa, ja monipuolisen meriluontonsa ansiosta se on määritelty EU:n erityisten suojelutoimien alueeksi. Suojelun kannalta merkittävimmiksi lajeiksi on määritelty suojeluohjelmassa merinahkiainen ja nahkiainen, jotka käyttävät lahteen laskevia jokia kutupaikkoinaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atlantin valtameren lahdet Luokka:Skotlannin merialueet Luokka:Englannin merialueet Luokka:Dumfries ja Galloway Luokka:Cumbrian maantiede
Laura Lehtoranta

Laura Lehtoranta (s. 20. kesäkuuta 1984) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Korisliigassa 18 kautta ja voittanut Peli-Karhujen joukkueessa viisi Suomen-mestaruutta. Lehtoranta on Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti. SM- sarjassa, joka nykyään on nimeltään Korisliiga, hän pelasi ensimmäisen kerran Peli-Karhujen joukkueessa kaudella 2001–2002. Ensimmäisen SM-mitalin, pronssia, hän saavutti kaudella 2004–2005, jolloin Peli-Karhut voitti myös Suomen cupin. Seuraavalla kaudella tuli toinen cup-voitto. Kaudella 2006–2007 Peli-Karhut voitti Suomen-mestaruuden. Kaudella 2007–2008 joukkue uusi mestaruutensa ja Lehtoranta valittiin vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Kaudella 2008–2009 Peli-Karhut saavutti SM-pronssia. Kauden 2009–2010 Lehtoranta edusti Team S-Hämeenmaata mutta palasi seuraavaksi kaudeksi Peli- Karhuihin. Kaudella 2010–2011 Lehtoranta voitti Peli-Karhujen joukkueessa kolmannen Suomen-mestaruutensa. Seuraavina kausina saavutuksina oli pronssi ja kaksi hopeaa. Kolmen heikomman kauden jälkeen joukkue voitti Suomen- mestaruuden kausina 2017–2018 ja 2018–2019. Viimeisellä kaudella Lehtoranta pelasi joukkueen kapteenina edelleen yli 25 minuuttia ottelua kohden niin runkosarjassa kuin pudotuspeleissäkin. Lehtoranta on pelannut Korisliigassa kaikkiaan 430 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt keskimäärin 6,7 pistettä, antanut 1,3 korisyöttöä ja ottanut 1,9 levypalloa. Pudotuspelejä hänellä on 107 ja niissä hänen pistekeskiarvonsa on 4,7, syöttökeskiarvonsa 1,0 ja levypallokeskiarvonsa 1,4. Kauden 2018–2019 jälkeen hän on pelannut Korisliigassa viidenneksi eniten runkosarjaotteluita ja toiseksi eniten pudotuspelejä. Laura Lehtorannan siskot Linda-Lotta ja Roosa sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sri Lankan pommi-iskut 2019

Sri Lankan pommi-iskut kohdistuivat pääsiäisenä 2019 kirkkoihin ja hotelleihin eri puolilla Sri Lankaa. Iskuissa kuoli 253 ja loukkaantui yli 500 ihmistä. Viisi pommia räjähti 21. huhtikuuta 2019 lähes samanaikaisesti Colombossa ja sen liepeillä kahdessa kirkossa ja kolmessa loistohotellissa. Kuudes pommi räjähti kirkossa maan itäosassa Batticaloassa. Myöhemmin kaksi muuta pommia räjähti lähellä Colomboa. Lisäksi kolme poliisia kuoli tehdessään kotietsintää, kun paikan asukkaat laukaisivat räjähteet. Kuolleiden määräksi laskettiin aluksi 359 ihmistä, mutta kuolemansyytutkijoiden tekemistä ruumisavauksista selvisi myöhemmin, että osa pahimmin ruhjoutuneista ruumiista oltiin laskettu kahteen kertaan. Sri Lankan tiedustelupalvelu sai tunteja ennen iskuja varoituksen Intian tiedusteluviranomaisilta mahdollisista kirkkoihin kohdistuvista iskuista. Sri Lankan hallituksen mukaan iskujen takana on paikallinen islamistinen ryhmä Thowheeth Jama'ath, joka on saanut tukea ulkomailta. Isis otti myöhemmin vastuun iskuista. Presidentti Maithripala Sirisena ilmoitti myöhemmin pitävänsä syyllisenä kansainvälisiä huumekauppiaita. Hän antoi lausuntonsa osana huumerikollisuuden vastaista kampanjaansa. Sri Lankan poliisi on ottanut kiinni 13 miestä epäiltynä iskuista. == Tekopaikkoja == Pommi-iskut tehtiin Pyhän Anthonyn kirkkoon, pyhän Sebastianin kirkkoon ja Batticaloan Zion-kirkkoon, sekä luksushotelleihin Shangri-La, Kingsbury ja Cinnamon Grand sekä pienempään hotelliin Tropical Inn lähellä Dehiwalan eläintarhaa. Tiedosto:St. Anthony's Shrine, Kochchikade.jpg|Pyhän Anthonyn kirkko, Kochchikade Tiedosto:Negombo 03.jpg|Pyhän Sebastianin kirkko, Negombo Tiedosto:The Kingsbury Hotel.JPG|Kingsbury-hotelli Tiedosto:UG-LK Photowalk - OneGalleFace and surroundings - 2017-03-12 (13).jpg|Shangri-La -hotelli ==Hallintoon kohdistunut kritiikki== Sri Lankan entinen poliisijohtaja Pujith Jayasundara arvosteli presidentti Sirisenaa tiedusteluviranomaisten ja hallinnon viestintäkatkoksista, jotka hänen mukaansa mahdollistivat iskut. Hän arvosteli myös tiedustelujärjestö SIS:n johtaja Nilantha Jayawardenaa, joka ei hänen mukaansa ottanut Intian antamia tiedustelutietoja vakavasti. Jayasundara sai potkut kieltäytyessään ottamasta vastuuta iskuista. Entinen puolustusministeri Gotabaya Rajapaksa ilmoitti asettautuvansa ehdolle presidentinvaaleissa, jotta voisi palauttaa maan tiedustelupalvelun valmiuden entiselleen. Hän syytti Sri Lankan hallitusta siitä, että he olivat purkaneet hänen rakentamansa tiedustelujärjestelmät, jotka olisivat mahdollistaneet iskujen estämisen. Rajapaksa kritisoi myös hallituksen kyvyttömyyttä antaa selviä vastauksia iskua koskeviin kysymyksiin. == Lähteet == Luokka:Sri Lankan historia Luokka:Kirkkoiskut Luokka:Kristinusko Sri Lankassa Luokka:Vuoden 2019 terrori- iskut
Metroidvania

Metroidvania on videopelien lajityyppi, joka on toimintaseikkailupelien alalaji. Lajityyppi yhdistelee ideoita Metroid ja Castlevania -peleistä, joiden mukaan se on nimetty. Lajityypin pelit usein myös yhdistävät elementtejä muista lajityypeistä kuten roguelike-peleistä ja roolipeleistä. Lajityypin olennaisin osa on pelimaailma, jonka kaikki alueet ovat yhdistetty toisiinsa ja vanhoille alueille voi vapaasti palata. Tyypillisesti näin pelaajan täytyykin tehdä tai ainakin suositellaan tekemään sillä lajityypin peleissä on usein esteitä, jotka ovat aluksi läpipääsemättömiä mutta jotka pelaaja voi myöhemmin palata avamaan saatuaan jonkun uuden kyvyn tai esineen. == Katso myös == * Roguelike * Soulslike == Lähteet == Luokka:Videopelien lajityypit
The Boss Baby

The Boss Baby on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatiolla tehty komediaelokuva, joka perustuu löyhästi samannimiseen vuonna 2010 julkaistuun Marla Frazeen kuvakirjaan. Vuonna 2021 julkaistiin sen jatko-osa, The Boss Baby: Perhebisnes. == Äänirooleissa == === Alkuperäinen === * Alec Baldwin – Pikku-Pomo * Miles Bakshi – Tim * Jimmy Kimmel – Isä * Steve Buscemi – Francis E. Francis * Lisa Kudrow – Äiti * Tobey Maguire – Aikuinen Tim/kertoja * James McGrath – Velho * Conrad Vernon – Eugene * ViviAnn Yee – Staci * David Soren – Jimbo === Suomenkielinen === * Juhani Rajalin – Pikku-Pomo * Taneli Vaittinen – Tim * Joonathan Kettunen – Isä, Teddy, TV-kokki * Taisto Oksanen – Francis E. Francis * Kristina Vahvaselkä – Äiti * Aksu Palmén – Aikuinen Tim/kertoja * Markku Huhtamo – Velho * Markus Blom – Eugene, lentokenttäturvamies, lentokenttäkuuluttaja * Alissa Kovalainen – Staci * Asla Kitti – Kolmoset * Tuomas Uusitalo – Jimbo * Katja Aakkula – Isopomobeibi * Markus Niemi – Valokuvaaja, Elvikset, Kapteeni Ross * Vertti Uusitalo – Palloja heittävä poika * Ella Vesala – Pikkutytöt, Hazmat Beibi * Jenni Sivonen – Lentoemäntä * Markus Degerman * Jussi Saari * Vilppu Uusitalo * Maria Yliparkas === Tekninen toteutus === * Käännös: Marko Hartama * Ohjaus: Lauri Planman * Äänitys: Lauri Planman * Miksausstudio: Deluxe Media * Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne Oy ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Elokuvat liike- elämästä
Hedvig Lindahl

Rut Hedvig Lindahl (s. 29. huhtikuuta 1983 Katrineholm, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa espanjalaista Atlético Madridia. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi aiemmin edustanut englantilaisseura Chelseaa ja saksalaisseura Wolfsburgia. Lindahl saavutti kesäolympialaisista 2016 naisten jalkapalloturnauksesta olympiahopeaa Ruotsin joukkueessa. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia Ruotsin ykkösmaalivahtina, ja hän oli ykkösmaalivahti myös Ruotsin yltäessä välieriin EM-kilpailuissa 2022. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 189 maaottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet
Kaarlo Samuli Kaikkonen

Kaarlo Samuli Kaikkonen (9. helmikuuta 1864 Nurmes – 30. elokuuta 1929 Sortavala) oli suomalainen Sortavalan lyseon rehtori ja päätoimittaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Kaarlo Samuli Kaikkonen Kaikkosen vanhemmat olivat värjäri Heikki Kaikkonen ja Fredrika Nykänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Kuopion lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1893. Kaikkonen toimi v. a. lehtorina Savonlinnan lyseossa 1896–1897 ja sen jälkeen matematiikan lehtorina Sortavalan lyseossa vuodesta 1897 alkaen. Hän oli vuodesta 1920 alkaen matematiikan, fysiikan ja kemian vanhempana lehtorina ja toimi myös lyseon v. a. rehtorina 1898–1901 ja vakinaisena rehtorina vuodesta 1908. Valter F. Nevanlinna : Kaarlo Samuli Kaikkonen opettajana, Laatokka 22.04.1944, nro 91, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hän oli Sortavalassa ilmestyneen Laatokka-lehden päätoimittajana 1901–1907 ja oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä.K. S. Kaikkonen, Helsingin Sanomat 01.09.1929, nro 235, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kaikkonen oli naimisissa vuodesta 1910 voimistelunopettaja Helmi Jemina Salman (entinen Grönlund) kanssa. == Kirjallisuutta == * Rehtori K. S. Kaikkosen muisto ; toim. ja kust. Sortavalan lyseon toverikunta. Sortavala 1930 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit‎ Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Sortavalan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Noora Järvikangas

Noora Järvikangas (s. 2. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän on pelannut pääsarjatasolla kaudesta 2011–2012 alkaen ja voittanut kolme Suomen-mestaruutta. Järvikangas on helsinkiläisseura Karhun Poikien kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa (silloiselta nimeltään SM-sarja) ensimmäisen kerran kaudella 2011–2012 Forssan Alun joukkueessa. Kauden 2013–2014 hän pelasi Yhdysvalloissa Oral Robertsin yliopiston joukkueessa. Vuonna 2016 hän siirtyi Forssan Alusta Vimpelin Vetoon ja vuonna 2018 kotkalaisseura Peli-Karhuihin, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden keväällä 2019, keväällä 2021 ja viimeisimpänä keväällä 2023. Järvikankaalla on myös kaksi Suomen Cup kultaa vuosilta 2021 ja 2022 ja hopea vuodelta 2023. Parhaat henkilökohtaiset tilastolukemat Järvikangas on kerännyt kaudella 2020-2021, jolloin hän teki runkosarja ja pudotuspelit yhteen laskien 12,2 pistettä ja otti 5 levypalloa ottelua kohden. Järvikangas on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua, 18-vuotiaiden maajoukkueessa 41 ottelua ja naisten haastajamaajoukkueessa kahdeksan ottelua. Kaudella 2023-2024 Järvikangas toimi ensimmäistä kautta pääsarjassa valmentajana niin ikään Peli-Karhuissa. Järvikangas on ollut mukana myös politiikassa, kun hänet valittiin vuoden 2021 kunnallisvaaleissa Kotkan kaupunginvaltuustoon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna-Maija Poikkeus

Anna-Maija Poikkeus (s. 1958Fennica-haku) on Jyväskylän yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen kasvatustieteen professori. Hän on myös tiedekunnan dekaani. Hänen erikoisalojaan ovat varhais- ja alkukasvatus, erityisesti lasten kehitys ja oppiminen. Poikkeus on väitellyt 1993 University of Minnesotassa ja ollut Jyväskylässä lasten kehitykseen ja oppimiseen painottuvassa professori vuodesta 2004. Hänen tutkimusalueitaan ovat varhaisen oppimisen ja kehityksen ja niiden riskien pitkittäistutkimus ja oppilaiden ja opettajien vuorovaikutuksen ja sosiaalisten suhteiden tutkimus. Poikkeuksen tutkimustyötä pidetään korkeatasoisena, ja lisäksi hän esiintyy julkisuudessa esittelemässä tutkimustyötään ja sijoittui näin oman alansa kolmanneksi Helsingin Sanomien selvityksessä, jossa professoreita arvioidaan arvostetuissa kansainvälisissä tiedelehdissä julkaistujen artikkeleiden perusteella. ==Julkaisut== *Social competence and friendship experiences of children with learning disabilities: a group comparison and a subtype analysis. Anna-Maija Poikkeus. Ann Arbor (Mich.): U.M.I., 1993- Väitöskirja Minneapolis: University of Minnesota. *Armi: luku- ja kirjoitustaidon arviointimateriaali 1. luokalle. Marja-Kristiina Lerkkanen, Anna-Maija Poikkeus, Ritva Ketonen; kuvitus: Lena Vahtera. Helsinki: WSOY Oppimateriaalit, 2006. ISBN 951-0-32329-2. *Armi. 2, Luku- ja kirjoitustaidon arviointimateriaali 2. luokalle. Marja-Kristiina Lerkkanen, Anna-Maija Poikkeus, Ritva Ketonen; kuvitus: Lena Vahtera. Helsinki: WSOY oppimateriaalit, 2008. ISBN 978-951-0-32987-0. *Pikkumetsän esiopetus. Sarjassa Monistepohjat ja opettajan oppaat. Mervi Wäre, Marja- Kristiina Lerkkanen, Minna M. Hannula, Jukka Parkkinen, Anna-Maija Poikkeus, Kati Rintakorpi, Arja Sääkslahti. Helsinki: WSOYpro, 2009. – Opettajan oppaista uudistetut painokset 2016 *Lukivalmiuksien arviointimenetelmä 4-5-vuotiaille: käsikirja. Anne Puolakanaho, Anna-Maija Poikkeus, Timo Ahonen, Mikko Aro. Jyväskylä: Niilo Mäki Instituutti, 2011. ISBN 978-951-39-4293-9. *Esikko: lapsen esikielellisen kommunikaation ja kielen ensikartoitus. Marja- Leena Laakso, Kenneth Eklund, Anna-Maija Poikkeus. Jyväskylä: Niilo Mäki Instituutti, 2011 ISBN 978-951-39-4128-4. *YKÄ: luku- ja kirjoitustaidon arviointimenetelmä yläkouluun. Marja-Kristiina Lerkkanen, Kenneth Eklund, Heidi Löytynoja, Mikko Aro & Anna-Maija Poikkeus; tehtävälomakkeiden kuvitus: Heidi Löytynoja ja Laura Lerkkanen; tehtävien kertomustekstit: Jukka Parkkinen. ISBN 978-951-39-7538-8. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Betti

Laura Betti, alkuperäiseltä nimeltään Laura Trombetti (1. toukokuuta 1927Ennen Laura Bettin kuolemaa oli laajalle levinnyt näkemys, että Laura Betti oli syntynyt 1. toukokuuta 1934. Jopa kaikki muistokirjoitukset hänestä viittasivat tähän päivämäärään. Casaleccio di Reno Italia – 31. heinäkuuta 2004 Rooma Italia) oli italialainen näyttelijä, ohjaaja ja laulaja. Hän esiintyi niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossakin. == Elokuvaura == Laura Bettin isä oli tunnettu Partito d’Azionen kannattaja Ettore Trobetti (1895–1965) ja hänen setänsä kielitieteilijä Alfredo Trobetti (1855–1929). Ensin Laura Bett tuli tunnetuksi jazz-laulajana ja myös lyhyeksi jääneestä urastaan kabareelaulajana. Vuonna 1954 hän esiintyi Walter Chiarin kanssa kabareessa I saltimbanchi. Vuonna 1955 hän debytoi teatterissa Arthur Millerin näytelmässä The Crucible, jonka oli ohjannut Luchino Visconti. Laura Bettin nuoruuden aikaan kuuluivat myös Pierre Corneillen El Cid vastanäyttelijänään Enico Maria Salerno sekä Bertolt Brechtin ja Kurt Weillin Seitsemän kuolemansyntiä. Bettin varsinainen debyytti ja suurempi tunnettavuus tapahtui elokuvassa La Dolce vita eli Ihana elämä, jonka ohjasi Federico Fellini. Hänestä tuli läheinen ystävä ja todellinen luottonäyttelijä runoilija ja elokuvaohjaaja Pier Paolo Pasolinille, jonka useissa elokuvissa hänellä oli todella merkittävä rooli, niitä olivat muun muassa La ricotta (1963), Teorema (1968), Canterburyn tarinoita (1972) ja eritoten Sodoman 120 päivää, joka perustui vapaasti markiisi de Saden teokseen.Muistokirjoitus Laura Bettistä http://news.bbc.co.uk/2/hi/entertainment/3942779.stm == Pasolini == Vuonna 1980 Laura Betti perusti Pier Paolo Pasolini -säätiön, jonka johdossa hän oli lopun elämäänsä. Bettin kuoleman jälkeen hänen veljensä Sergio lahjoitti kaikki Lauran uraa koskevat dokumentit Contro Studi Archivio Pier Paolo Pasolinille, säilytettäväksi omana kokonaisuutenaan. Ennen kuolemaansa vuonna 2001 Betti ehti ohjata Pasolinista kertovan dokumentin Pier Paolo Pasolini e la ragione di un sogno. == Filmografia (rajattu) == * Ihana elämä (1959) * Kuningas Oidipus (1967) * Teorema (1968) * Sikolätti (1969) * Canterburyn tarinoita (1972) * 1900 (1976) * Bertoluccin kuu (1979) * Il mondo nuovo (1982) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Dokumenttiohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Ullica Segerstråle

Ullica Christina Olofsdotter Segerstråle (s. Finlands ridderskaps och adels kalender 1992, s. 542. Esbo 1991. ISBN 951-9417-26-5) on suomalainen sosiologi ja tieteenhistorioitsija, joka on toiminut Illinois’n teknillisen korkeakoulun (IIT) sosiologian professorina. Segerstråle valmistui Helsingin yliopistosta maisteriksi (aloinaan sosiologia ja orgaaninen kemia). Hän on valmistunut maisteriksi myös Pennsylvanian yliopistosta (viestintä). Tohtoritutkinnon hän suoritti Harvardin yliopistossa pääaineenaan sosiologia. Hänen väitöskirjansa käsitteli ihmisen sosiobiologiasta syntynyttä kiivasta akateemista kiistaa Yhdysvalloissa. Segerstråle on ollut Suomen Tiedeseuran ulkomainen jäsen vuodesta 2003 ja Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen (2012–). ==Teoksia== * Segerstråle, Ullica – Molnar, Peter (toim.): Nonverbal communication: Where nature meets culture. Erlbaum, 1997. * Segerstråle, Ullica: Defenders of the Truth: The Battle for Science in the Sociobiology Debate and Beyond. Oxford University Press, 2000. * Segerstråle, Ullica (toim.): Beyond the Science Wars: The Missing Discourse about Science and Society. SUNY Press, 2000. * Segerstråle, Ullica: Nature’s Oracle: The Life and Work of W. D. Hamilton. Oxford University Press, 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ullica Segerstråle. Illinois Tech. Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nonka Matova

Nonka Detševa Matova (, s. 20. lokakuuta 1954 Plovdiv) on bulgarialainen ampuja, poliisi ja olympiamitalisti. Matova kilpaili urallaan kuusissa olympialaisissa sekä ilmakiväärissä että pienoiskiväärissä. Hän osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Montealissa 1976 ja viimeisen kerran Sydneyssä 2000. Hän saavutti olympiahopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailussa. Kilpailu-uran jälkeen hän toiminut poliisina. Hänet valittiin vuonna 2001 Bulgarian kansalliskokoukseen, jossa hän toimi edustajana vuoteen 2005 saakka. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset ampujat Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Bulgarialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Salomäki

Hanna Salomäki on suomalainen teologi ja yhteiskuntatieteilijä, joka on johtanut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkkohallituksen alaisuudessa toimivaa Kirkon tutkimuskeskusta vuosina 2012–2014 ja jälleen vuodesta 2017 lähtien. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian tohtoriksi (uskonnon sosiologia; 2004) ja Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi (sosiologia, 2010). Teologian väitöskirja käsitteli Tosi rakkaus odottaa -liikettä ja yhteiskuntatieteiden väitöskirja herätysliikkeisiin sitoutumista ja osallistumista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hanna Salomäki. Director at The Church Research Institute, Tampere, Finland Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Adrift

Adrift on Baltasar Kormákurin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2018. Merellä tapahtuvan tosipohjaisen selviytymistarinan pääosia näyttelevät Shailene Woodley ja Sam Claflin. == Juoni == Parikymppinen nainen ja kolmikymppinen maailmanympäripurjehtijana kokemusta hankkinut brittimies saavat tehtäväkseen purjehtia tuttaviensa omistaman ison huvijahdin Yhdysvaltoihin. He joutuvat pahaan myrskyyn keskellä Tyyni Valtamertä. == Arvioita == Turun Sanomien Kari Salmisen mielestä islantilainen Kormákur on virtuoosi kuvaamaan meren voimaa ja sen vallassa olevien ihmisten heikkoutta. ”Titanic-budjettia ei tarvita vaan tiukkaa kuvanrajausta ja kaaoksesta nauttivat lavastajat.” Tietokonetehosteet eivät hänestä ole yhtä onnistuneita, vaan saumat näkyvät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Tinne Vilhelmson-Silfvén

Tinne Eva Caroline Vilhelmson-Silfvén (s. 12. heinäkuuta 1967 Tukholma) on ruotsalainen kouluratsastaja. Vilhelmson-Silfvén on osallistunut seitsemiin olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän osallistui olympialaisiin Barcelonassa 1992, jonka jälkeen hän on osallistunut jokaisena kertana kouluratsastuksen yksilö- ja joukkuekilpailuun. Yksilökilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 8. Rio de Janeirossa 2016 ja joukkuekilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljäs sekä Barcelonassa 1992 että Pekingissä 2008. Hänellä on myös kolme EM- pronssia kouluratsastuksen joukkuekilpailuissa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miho Fukumoto

Miho Fukumoto (, s. 2. lokakuuta 1983 Ibusuki) on japanilainen jalkapallomaalivahti, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Fukumoto edustaa Chifure AS Elfen Saitamaa. Hän on pelannut urallaan 81 ottelua Japanin maajoukkueessa. Fukumoto oli mukana MM–kilpailuissa 2007, jolloin pelasi kolme ottelua. Neljä vuotta myöhemmin Saksan MM–kilpailuissa 2011 hän ei pelannut otteluakaan, vaan toimi varamaalivahtina. Hän voitti tuossa turnauksessa maailmanmestaruuden. Kanadan MM–kilpailuissa 2015 Fukumoto pelasi yhden ottelun alkulohkossa. Japani sijoittui turnauksessa toiseksi. Olympialaisissa Fukumoto on ollut osa Japanin maajoukkuetta Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Pekingissä hän pelasi Japanin kaikissa otteluissa Japanin sijoituttua lopulta neljänneksi. Lontoossa hän pelasi kuusi ottelua saavuttaen lopulta toisen sijan. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sortavalan lyseo

Sortavalan lyseo oli Sortavalassa vuosina 1893–1940 ja 1942–1944 toiminut oppikoulu. Sodan jälkeen sen toimintaa jatkoi Seinäjoen lyseo.Sortavalan lyseosta Seinäjoen lyseoksi == Historia == Sortavalaan perustettiin 1788 saksankielinen supistettu normaalikoulu ja sen seuraajana oli 1844 perustettu suomenkielinen ala-alkeiskoulu. Tästä koulusta tuli 1875 kaksiluokkainen reaalikoulu ja viimeksi se toimi alkeiskouluna 1884–1892. Sortavalan lyseo aloitti toimintansa yksityisenä viisiluokkaisena poikakouluna Sortavalan kaupungin lyseon nimellä 1893 ja valtion lyseo koulusta tuli vuonna 1898. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 1901. Sortavalan lyseossa oli sen toiminta-aikana 2 466 oppilasta, joista 539 suoritti ylioppilastutkinnon. Talvisodan aikana koulu joutui keskeyttämään toimintansa joulukuussa 1939 ja koulutalo vaurioitui myös Sortavalan pommituksissa. Lyseo lakkautettiin 1940, mutta jatkosodan aikana se pääsi jatkamaan toimintaansa Sortavalassa väliaikaisissa tiloissa 1942–1944.Suomen yksityisten oppikoulujen matrikkeli Sortavalan porvarikoulu 1892-1893 / Sortavalan kaupungin lyseo 1893-1898Sortavalan lyseo, Suomen Sotahistoriallinen Seura ry. Sotahistorialliset kohteetKansallisarkisto : Arkistonmuodostaja Sortavalan lyseo Jatkosodan jälkeen koulu siirtyi Seinäjoelle, jossa sen toimintaa jatkoi Seinäjoen lyseo. Viimeiset vuodet se toimi yhteiskouluna Marttilan yhteislyseon nimellä, kunnes toiminta päättyi peruskoulun tulon myötä 1975. === Rehtoreita === *O. A. Hainari 1900–1904 *K. S. Kaikkonen 1908–1927 *Uuno Karttunen 1927–1940, 1942–1944 == Koulurakennus == Arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan lyseon kolmikerroksinen koulurakennus valmistui Kisamäelle vuonna 1901. Vuonna 1911 sen viereen rakennettiin Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan tyttökoulu. == Entisiä oppilaita == * Joppe Karhunen, taistelulentäjä, Mannerheim-ristin ritari ja kirjailija * Yrjö Keinonen, kenraali * Yrjö Kokko, kirjailija ja eläinlääkäri * Veli Merikoski, professori * Lennart Oesch, kenraali * Lasse Pöysti, näyttelijä * Sulo Typpö, Tampereen kaupunginjohtaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Sortavala
Suzanne Necker

Suzanne Necker (o.s. Curchod, tunnettu nimellä madame Necker; toukokuu 1739 Crassier – 6. toukokuuta 1794 Beaulieu, Lausanne) oli sveitsiläissyntyinen seurapiirinainen ja kirjailija, joka piti Pariisissa merkittävää kirjallista ja poliittista salonkia. Hänen puolisonsa oli Ranskan valtiovarainministerinä toiminut Jacques Necker ja heidän tyttärensä oli myöhempi tunnettu salonginpitäjä ja kirjailija madame de Staël.Suzanne Necker Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 22.4.2019. Suzanne Neckerin isä Louis Curchod oli vaudilainen protestanttinen pastori.Jacques Necker Encyclopedia of World Biography (2004), Encyclopedia.com. Viitattu 22.4.2019.Necker, Suzanne (1739–1794) Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages (2007), Encyclopedia.com. Viitattu 22.4.2019. Suzanne oli nuoruudessaan kihloissa englantilaisen historioitsijan Edward Gibbonin kanssa, mutta kihlaus purettiin Gibbonin isän vaatimuksesta. Vuonna 1764 Suzanne nai Pariisiin asettuneen geneveläissyntyisen pankkiirin Jacques Neckerin ja kannusti tätä siirtymään liike-elämästä politiikkaan. Suzanne Necker alkoi pitää Pariisissa salonkia, jossa vierailivat muun muassa tiedemies Georges Leclerc de Buffon sekä kirjailijat Jean-François de La Harpe ja Jean-François Marmontel. Siellä kävivät filosofit ja ensyklopedistit, jotka ylistivät hänen älyään ja rehellisyyttään. Madame Necker perusti Pariisiin vuonna 1776 yhä toiminnassa olevan Hôpital Necker-Enfants malades -lastensairaalan.Necker, Suzanne (Curchod) The Columbia Encyclopedia, Encyclopedia.com. Viitattu 22.4.2019. Neckerit muuttivat takaisin Sveitsiin vuonna 1790. Necker julkaisi muutamia kirjoituksia moraaliin ja kulttuuriin liittyvistä kysymyksistä, kuten Des inhumations précipitées (1790) ja Réflexions sur le divorce (1794). Hän tuki niissä naisten koulutusta ja ehdotti erillisen naisten tuomioistuimen perustamista käsittelemään asumuserohakemuksia. Neckerin kuoltua hänen jälkeenjääneitä kirjoituksiaan julkaistiin kahtena postuumina esseekokoelmana, Mélanges extraits des manuscrits (1798) ja Nouveaux Mélanges (1801). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhteiskunnalliset vaikuttajat Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1739 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Fuksiitti

Fuksiitti eli kromikiille on kiillemineraali, jonka kemiallinen kaava on K(Cr,Al)2(Si3Al)O10(OH,F)2. Mineraali on nimetty saksalaisen kemisti Johann Nepomuk von Fuchsin mukaan. Fuksiitti on muskoviitin muunnos, jossa kromi on korvannut osan muskoviitin alumiinista. Mineraalissa oleva kromi aiheuttaa sille vihreän värin. Fuksiitti muodostaa myös isomorfisen seossarjan muskoviitin kanssa. Fuksiitti aiheuttaa myös aventuriinikvartsin vihreän värin. Se esiintyy kivessä pieninä valoa heijastavina sulkeumina. Fuksiitti fluoresoi vaaleanvihreänä ultraviolettivalossa. == Lähteet == * * Geologian tutkimuskeskus (GTK): Fuksiitti * Webmineral.com: Muscovite Mineral Data * Mindat.org: Fuchsite Luokka:Silikaattimineraalit
Tilla Kekki

Tilla Kekki (s. 9. huhtikuuta 1940 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Kekin veistosten pääasiallisin materiaali on kupari, mutta hän työstää myös alumiinia ja betonia. Tilla Kekki valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1963. Hän opiskeli ylimääräisenä opiskelijana Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1990–1992 ja Adultan taidemetallilinjalla kahteen otteeseen, vuosina 2002–2002 ja 2004–2005. Vapaita kuvanveisto-opintoja hänellä on vuodesta 1980 lähtien. Kekki asuu Järvenpäässä. Kekki on pitänyt yksityisnäyttelyitä vuodesta 1992 lähtien ja osallistunut yhteisnäyttelyihin 1993 lähtien. Hän on lisäksi opettanut kuvanveistoa ja keraamista kuvanveistoa. == Julkisia veistoksia == Kekin julkisia töitä ovat muun muassa: * Aikojen saatto, 2005, Espoo * Mama Africa ja Mama Europa, 2008 ja 2009, Helsinki * Kulkijat, 2017, Järvenpää === Valokuvia julkisista teoksista === Tiedosto:Tilla Kekki Mama Africa 2008.jpg|Mama Africa (2008), Helsinki Tiedosto:Aikojen saatto by Tilla Kekki.JPG|Aikojen saatto (2005), Espoo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tilla Kekki taiteilijamatrikkelissa * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaija Saranto

Kaija Kristiina Saranto (s. 1954) on suomalainen erikoissairaanhoitaja ja terveystieteen tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston sosiaali- ja terveydenhuollon tietohallinnon professorina (2006–). Hän on ollut perustamassa Kuopioon Suomen ensimmäistä hoidon vaikuttavuuden ja potilasturvallisuuden tutkimuskeskittymää (RECEPS). Saranto valmistui erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1984. Hän jatkoi opintojaan Turun yliopistossa, ja valmistui sieltä terveydenhuollon maisteriksi (1992) ja terveystieteiden tohtoriksi (1997). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1997) käsitteli sairaanhoidon tietojärjestelmiä koskevaa koulutusta. Tutkimustyö oli otsikoitu Outcomes of education in information technology : towards a model of nursing informatics education. Helsingin Sanomat nosti Sarannon julkaisujensa osalta tarkastelluista tieteenaloista näkyvimpien Suomessa työskentelevien tieteentekijöiden ryhmään huhtikuun 22. päivän 2019 artikkelissaan luokassa Valtio-oppi ja hallintotieteet. Pohjana artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 suomalaisessa Tiedepolitiikka-lehdessä julkaistava artikkeli. Saranto valittiin ensimmäisenä suomalaisena vuonna 2012 jäseneksi American College of Medical Informatics (ACMI) -tiedeyhteisöön ja 2017 perustetun kansainvälisen terveydenhuollon informaatiotieteiden akatemian (IAHSI) jäseneksi. Vuonna 2013 hänet valittiin American Academy of Nursing] -yhteisön jäseneksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaija Saranto. University of Eastern Finland, Department of Health and Social Management (researchgate.net) *Google Scholar -haku "Kaija Saranto" (scholar.google.com) *Computer Science Bibliography: Kaija Saranto (dblp.org) * Kaija Saranto. Professor in Health and Human Services Informatics (linkedin.com) Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Itä- Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Necker (täsmennyssivu)

Necker voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Necker, Havaijiin kuuluva saari Tyynellämerellä *Necker, Brittiläisiin Neitsytsaariin kuuluva saari Karibianmerellä *Necker, Thur-joen sivujoki Sveitsissä ==Sukunimenä== *Jacques Necker (1732–1804), sveitsiläissyntyinen pankkiiri, Ranskan valtiovarainministeri *Louis Albert Necker (1786–1861), sveitsiläinen kristallografi, jonka mukaan on nimetty optinen harha Neckerin kuutio *Noël Martin Joseph de Necker (1730–1793), belgialainen taiteilija ja kasvitieteilijä, jonka mukaan on nimetty riippusammalten tieteellinen nimi Neckera *Suzanne Necker (1739–1794), sveitsiläissyntyinen kirjailija ja salonginpitäjä Ranskassa *Germaine de Staël, o.s. Necker (1766–1817), ranskalainen kirjailija ja salonginpitäjä
107 elementi

107 elementi on italialaisen poplaulaja Neffan toinen albumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 1998. == Kappaleet == # Il resto è nella mente (feat. Deda & DJ Skizo) – 1:26 # Guerra e pace (feat. Deda, Anna Marotta) – 4:51 # Non tradire mai (feat. Al Castellana) – 4:37 # Solo fumo (feat. MC Mello, Deda, La Famiglia, DJ Gruff) – 4:27 # Carcere a vita (feat. Kaos) – 2:13 # Tutto può succedere (feat. Deda) – 4:21 # Piaceentraresullatraccia (Skit) – 0:38 # Freaky Funk Flow Pt. 1 (feat. Carri D, Dre Love, MC Mello, DJ Stile) – 4:19 # Nella pioggia (I Want to Go Outside) (feat. Dre Love) – 4:34 #Vento freddo (feat. Al Castellana) – 3:31 # Strategie dell'universo (feat. Melma & Merda, DJ Skizo, DJ Stile, DJ Double S, DJ Zak) – 4:54 # Boogie Loogie BPM (feat. DJ Lugi) – 1:25 # Suona ancora (feat. Elise, DJ Double S & DJ Stile) – 4:43 # Funky dildo (Skit) (feat. Deda) – 0:37 # Navigherò la notte (feat. Al Castellana) – 4:56 # Elementi (feat. Deda) – 2:27 # Aldilà del blu (Interlude) – 2:35 # Pressure (Ak Nine Prophecy) (feat. WarDogs & SoulBoy) – 4:24 # Nella luce delle 06:00 ('98 RMX) (feat. Deda) – 4:15 # Parole liquide – 2:00 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Neffan albumit
Paavo Berg

Paavo Daavid "Pate" Berg (23. marraskuuta 1911 Lahti – 1. marraskuuta 1941 Hanko) oli suomalainen hävittäjä-ässä. Hän oli toiseksi menestynein suomalainen kaksitasoisilla lentänyt hävittäjä-ässä saavutettuaan yhteensä 10,5 voittoa. Hän saavutti niistä viisi Gloster Gladiator -lentokoneilla ja loput 4,5 Curtiss Hawk 75 -koneilla. Berg hyväksyttiin Kadettikouluun kesäkuussa 1931. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1935 ja kapteeniksi vuonna 1940. Berg kuoli 1. marraskuuta 1941, kun hänen koneensa ammuttiin alas. Hänen ruumistaan ei ole löydetty. Hänen hautansa on Valkealassa. == Voitot == Lentokone Voitot Gloster Gladiator 5,5 Curtiss Hawk 75 4,5 Yhteensä 10 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Keskinen, Kalevi, Niska, Klaus ja Stenman, Kari. Suomen ilmavoimien historia: 11, Hävittäjä-ässät. Espoo: Tietoteos, 1975. * Stenman, Kari, ja Kalevi Keskinen. Finnish Aces of World War 2 (Aircraft of the Aces 23). Oxford: Osprey Aviation, 1998. Luokka:Suomalaiset hävittäjälentäjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Kumi Yokoyama

Kumi Yokoyama (, s. 13. elokuuta 1993 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Yokoyama edustaa seuratasolla AC Nagano Parceiro Ladiesia ja on aiemmin pelannut Saksassa 1. FFC Frankfurtin joukkueessa. Yokoyama on pelannut Japanin alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2015. MM-kilpailujen 2019 päättyessä Yokoyama on pelannut maajoukkueessa 43 ottelua ja on tehnyt niissä 17 maalia. MM- kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa alkulohko-ottelussa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuolearning

Vuolearning on selainpohjainen oppimisalusta, jonka on kehittänyt suomalainen Vuolearning Oy. Alusta soveltuu yritysten koulutuskäyttöön, oppilaitoksille ja järjestöille. Oppimisalustaa on kuvailtu sulautuvan oppimisen työkaluksi, joka tukee käänteistä opetusta. Oppimisalusta on kehitetty tukemaan mobiilioppimista, ja se muuntaa opetusmateriaalit kaikille päätelaitteille sopivaan muotoon. Vuolearning piti koronaviruspandemian aikana etäkoulu.fi- palvelua oppilaitosten vapaassa käytössä etäopiskelun järjestämiseksi. Palvelu tarjosi digitaalisen oppimisympäristön ilmaiseksi suomalaisten oppilaitosten käyttöön keväällä 2020. Vuolearning mainittiin vuonna 2021 Education Technology Insights -julkaisussa yhtenä Euroopan parhaista opetusteknologian yrityksistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vuolearning * Learning Light: VuoLearning Blended Learning Platform Review Luokka:Oppimisalusta
Marta A. Renvall

Marta Amanda Renvall (7. heinäkuuta 1873 Muurla – 13. syyskuuta 1937 Salo)Muistokirjoitus, Marta Renvall, Kotia Kohti: Suomen N.N.K.Y:n äänenkannattaja, 1937, No 10, sivu 139, julkaistu 1.10.1937 oli suomalainen johtaja, opettaja ja toimittaja.Aikalaiskirja 1920 s. 379. Helsinki: Otava 1920. Renvallin vanhemmat olivat arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja Amanda Sofia Limnell. Renvall kävi Turussa Heurlinin koulun 1890 ja opiskeli sitten 1890–1891 kieliä Sveitsissä, myöhemmin myös Pariisissa ja Lontoossa. Renvall oli Turun NNKY:n sihteeri (toiminnanjohtaja) 1896–1899, Suomen NNKY:n pääsihteeri 1900–1915, Renvallin kotiopiston perustaja ja johtaja vuodesta 1916. Hän toimi myös uskonnon- ja pyhäkoulunopettajana. Hän oli vuosina 1900-1915 NNKY:n lehtien ja muiden julkaisujen päätoimittaja. Julkaisemassaan kirjassa Työntekijättärien hyväksi (1912) Renvall kuvasi työläisnaisten huonoja oloja ja keräsi kirjan myyntituloilla ja sen mukana olleella keräyslomakkeella varoja oman talon hankkimiseksi NNKY:lle.1916–1935 Elämää Suomen itsenäisyyden ensihetkien keskellä. NNKY:stä lähdettyään hän osti entisen kotitilansa Isontalon Muurlasta ja perusti sinne kristillisen kotitalousopiston nuoria naisia varten sanoen leikillisesti: "Minä olen tähän asti vetänyt nuoria tyttöjä yhdistyksiin, nyt minä käännän kelkkani ja vedän heitä kotiin. Renvall on haudattu Muurlan hautausmaalle.Dödsfall, Marta Renvall död, Åbo Underrättelser, 1937, No 255, sivu 3, julkaistu 22.9.1937 ==Julkaisut== * Vår uppgift: föredrag hållet vid K. F. U. K:s årsfäst i Helsingfors den 25 mars 1900. Tammerfors : kustantaja tuntematon, 1900. * Kristliga Föreningen av Unga Kvinnor, dess uppkomst och utveckling samt dess 15-åriga verksamhet i Finland 1896-1910. Helsingfors K.F.U.K., 1911. * För industriarbeterskans väl!: en kort framställning av hennes nuvarande förhållanden i huvudstaden och av det som kunde och borde göras för hennes skydd och höjande i fysiskt, socialt, sedligt och andligt avseende. Helsingfors: K.F.U.K., 1912. ** Työntekijättärien hyväksi, Suomalaisen Kansan Kirjapaino, 1912 ===Suomennokset=== * Alb. Savola, Martin Rautanen, käännös Marta A. Renvall, Missionssällskapet i Finland 1927. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Anne Kouvonen

Anne Kouvonen (s. 1974) on suomalainen sosiaaliepidemiologian ja kansanterveystieteen tutkija, joka toimii Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorina. Kouvonen on valmistunut sosiologia pääaineenaan maisteriksi ja tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänen artikkeliväitöskirjansa (2002) oli otsikoitu Part-time work and deviant behaviour among Finnish adolescents. Työssä tarkasteltiin peruskouluikäisten nuorten lukukausien aikaisesen työssäkäynnin yhteyttä rikollisuuteen ja päihteiden käyttöön. Kouvonen on Turun yliopiston kansanterveystieteen dosentti ja suorittanut Puolan Wroclawissa toimivassa Sosiaalitieteiden ja humanististen aineiden yliopistossa (SWPS) dosentuuria vastaavan habilitaation (dr. hab.). Kouvonen on työskennellyt tutkijana, yliopistonlehtorina ja apulaisprofessorina University of Nottinghamissa (Englanti) vuosina 2003-2010, Queen's University Belfastissa (Pohjois-Irlanti) vuosina 2012-2014 ja SWPS University:ssä (Puolassa) vuonna 2011. Hän työskenteli sosiaalipolitiikan ja sosiologian yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa vuosina 2014-2016. Hänet nimitettiin vuonna 2017 Helsingin yliopiston määräaikaiseksi professoriksi, ja vuonna 2018 hän sai pysyvän sosiaalipolitiikan professuurin. Hän toimii lisäksi sosiaaliepidemologian Honorary Professorina Belfastin yliopistossa (Queen’s University Belfast) Pohjois-Irlannissa. Kouvonen on laajasti siteerattu tutkija, jonka H-indeksi (Web of Science) on 40 . Helsingin Sanomat uutisoi Kouvosen kuuluvan julkaisujensa osalta näkyvimpien Suomessa työskentelevien yhteiskuntatieteilijöiden ryhmään erään tutkimuksen mukaan (huhtikuun 22. päivän 2019 artikkelissaan luokassa Yhteiskuntatieteelliset erityisalat). Pohjana Helsingin Sanomien artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 suomalaisessa Tiedepolitiikka-lehdessä julkaistu selvitys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Google Scholar -haku "Anne Kouvonen" (scholar.google.com) * Anne Kouvonen. Professor of Social Policy at University of Helsinki (linkedin.com) Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paloma Navares

Paloma Navares (s. 1947 Burgos, Espanja) on espanjalainen kuvataiteilija. Hänen taiteellinen uransa on alkanut vuonna 1979 ja hänen töitään on nähty sadoissa näyttelyissä ja taidetapahtumissa. http://palomanavares.com/curriculum/ Hän työskentelee tilan, tekniikan ja valon parissa luoden oman maailmansa. Hän on toiminut myös taideopettajana. Navares on sanonut, että taideuransa alusta alkaen häntä on kiinnostanut naisen rooli ja fyysinen läsnäolo. http://www.heremagazine.com/articles/madrid-female-artists/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Espanjalaiset taiteilijat Luokka: Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voutikunta

Voutikunta oli voudin toimialue Ruotsin historiallisessa hallinnossa. Kustaa Vaasa uudisti maansa hallintoa 1500-luvun alkupuolella siten, että keskiajalla käytössä olleista linnalääneistä siirryttiin voutikuntiin. Suomen alueella niitä oli 1500-luvulla enimmillään noin 40 kappaletta. Voutikunnan hallinnosta vastanneen voudin tärkein tehtävä oli verojen kerääminen. Valtakunnan hallintoa uudistettaessa 1630-luvulla muodostettiin lääninhallinto ja pitäjää suuremmaksi, mutta lääniä pienemmäksi hallintoyksiköksi tulivat kihlakunnat. Voutikunta-nimitys säilyi kuitenkin käytössä pitkään kihlakunta-sanan rinnalla. ==Suomen voutikunnat 1412–1448== Suomen eli keskiaikaisen Turun hiippakunnan alueella olleet voutikunnat. * Turun linnan voutikuntaSalminen s. 59. **Pohja-Suomen laamannikunta ***Maskun kihlakunta ***Vehmaan kihlakunta **Etelä-Suomen laamannikunta ***Halikon kihlakunta ***Piikkiön kihlakunta *Satakunnan voutikunta (myöhemmin Kokemäenkartanon lääni) kuului tällä ajanjaksolla Turun linnan alaisuuteenSalminen s. 66 ja 71. *Ahvenanmaan voutikunta (Kastelholman linna)Salminen s. 71. *Korsholman linnan voutikuntaSalminen s. 78. *Hämeen linnan voutikuntaSalminen s. 83. **Hattulan kihlakunta **Hollolan kihlakunta **Sääksmäen kihlakunta *Raaseporin linnan voutikuntaSalminen s. 88. *Viipurin linnan voutikunta (läänitettynä koko ajanjakson)Salminen s. 102 ja 105. **Itä-Uudenmaan voutikunta (= Porvoon voutikunta)Salminen s. 106. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paikallishallinto Luokka:Suomen entiset aluejaot
Piia Jallinoja

Piia Tuuli Jallinoja (s. 1967) on suomalainen sosiologi ja valtiotieteen tohtori, joka toimii Tampereen yliopiston terveyssosiologian professorina. Jallinoja valmistui ylioppilaaksi Etelä-Tapiolan lukiosta 1985. Hän opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, ja valmistui sieltä sosiologiksi ja edelleen valtiotieteen tohtoriksi (sosiologia). Hänen väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu Genetics, negotiated ethics and the ambiguities of moral choices. Hän on Helsingin yliopiston sosiologian laitoksen dosentti. Huhtikuussa 2019 Helsingin Sanomat mainitsi Jallinojan kuuluvan julkaisujensa perusteella näkyvimpien Suomessa työskentelevien tieteentekijöiden ryhmään sosiologian ja yhteiskuntapolitiikan alalla. Pohjana vain joitain tieteenaloja tarkastelleelle artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 Tiedepolitiikka-lehteen tekemä selvitys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Terveys yhteiskunnassa (Piia Jallinojan tutkimusryhmä) (tuni.fi) * Piia Jallinojan Google Scholar -profiili (scholar.google.com) * Piia Jallinoja. Tampere University, Faculty of Social Sciences (researchgate.net) Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Carmen Jiménez Serrano

Carmen Jiménez Serrano (21. syyskuuta 1920 La Zubia, Espanja – 19. lokakuuta 2016) oli espanjalainen kuvanveistäjä. Hän aloitti taideopinnot, kun Espanjan sisällissota oli vuonna 1939 päättynyt.La escultora que no sabía que lo era, ideal.es (arkistolinkki) Carmen Jiménez Serrano oli aluksi kiinnostunut koruompelusta, mutta hänen opiskelukaverinsa kehottivat häntä opiskelemaan maalaustaidetta. Opintojensa ohella hän työskenteli verstaassa, jossa tehtiin uskonnollisia patsaita. Hän opiskeli lukuvuoden 1940-1941 Madridin taideakatemiassa. Hänen kotikaupunkinsa oli myöntänyt hänelle stipendin opintoja varten. Taideakatemian vuotenaan Jiménez Serrano kiinnostui kuvanveistosta. Hän solmi vuonna 1944 avioliiton kuvanveistäjä Antonio Cano Correan kanssa. Cano Correa nimitettiin Sevillan taideakatemian professoriksi, ja Jiménez Serrano opetti samassa koulussa. Vuonna 1984 Jiménez Serrano nimettiin Sevillan taideakatemian ensimmäiseksi naispuoliseksi professoriksi. == Lähteet== Luokka:Espanjalaiset kuvanveistäjät Luokka:Espanjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tampereen Filharmoninen Kuoro

Tampereen Filharmoninen Kuoro (TFK) on Tampereella vuonna 1990 perustettu suurkuoro. Se toimi aluksi nimellä Tampere-talon oratoriokuorohttps://tfk.fi/wp1/sample-page/. Perustamisen johtoajatuksena oli luoda kuoro, joka olisi riittävän suuri oratorioiden ja muiden mittavien kuoro-orkesteriteosten esittämiseen, pääasiassa Tampereen kaupunginorkesterin kanssa, samana vuonna avautuneessahttps://tampere-talo.fi/yritys/ Tampere-talossa. Kuoron taiteellisena johtajana toimi perustamisesta vuoteen 2005 asti kuorokapellimestari Heikki Liimola. Timo Nuoranne johti kuoroa 2005–2013, ja 2013–2019 TFK:n taiteellisena johtajana toimi Jani Sivén. Kaudella 2019–2020 vierailevana johtajana toimi Elisa Huovinenhttps://tfk.fi/wp1/huovinen-vierailee-filkkareissa/. Syksyllä 2020 kuoro siirtyi kahden johtajan malliin kun taiteelliseksi johtajaksi valittiin Ruut Kiiski ja kuoromestariksi Jouni Rissanenhttp://tfk.fi/wp1/taiteellinen-johto/. Tampere Filharmonian lisäksi TFK on esiintynyt myös mm. RSO:n, Helsingin kaupunginorkesterin, Viron festivaaliorkesterin, Plovdivin valtionoopperan orkesterin, Estonia-teatterin orkesterin sekä Seinäjoen ja Vaasan kaupunginorkestereiden kanssa.https://tfk.fi/wp1/konsertit-1990-1995/https://tfk.fi/wp1/konsertit-2016/ Orkesteriteosten ohella TFK on alusta alkaen tuottanut omia a cappella -produktioita. Levytyksiä kuoro on tehnyt sekä Tampere Filharmonian kanssa että a cappellana. ==Diskografia== === Tampere Filharmonian kanssa === * Jean Sibelius: Karelia Music | Press Celebrations Music (Ondine, 1998)https://www.ondine.net/?lid=en&cid;=2.2&oid;=2440 * Einar Englund: Cello Concerto | Symphony No. 6 "Aphorisms" (Ondine, 2000)https://www.ondine.net/index.php?lid=en&cid;=2.2&oid;=2542 * George Enescu: Ouverture de Concert | Symphony No. 3, Op. 21 (Ondine, 2013)https://www.ondine.net/index.php?lid=en&cid;=2.2&oid;=5078 === A cappella === * Suomalaisia kuoroklassikoita (Naxos, 2002)http://www.fono.fi/Dokumentti.aspx?id=18b089c9-42c9-4b8f-9f6d-d5284366e808&culture;=fi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * TFK:n verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuorot