EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juhan Kunder

Juhan (Johann) Kunder (26. joulukuuta 1852 Holstre – 24. huhtikuuta 1888 Pietari) oli virolainen kirjailija. Juhan Kunder syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän opiskeli Tarton opettajaseminaarissa ja suoritti kansakoulun opettajan tutkinnon. Kunder työskenteli toimittajana ja opettajana, laati oppikirjoja, kirjoitti näytelmiä ja runoutta sekä toimi kääntäjänä ja kirjallisuuskriitikkona. Kunderin näytelmistä suosituin oli komedia Kroonu onu (1855). Hän keräsi kansanrunoutta ja julkaisi satukokoelman Eesti muinasjutud (1885). Yhteiskunnallisilta näkemyksiltään Kunder oli lähellä Carl Robert Jakobsonia. ==Suomennettuja teoksia== * Taikapeili. Englannin kielestä suom. Jukka Torvinen. Tampere: Satukustannus, 1987. * Taikapeili ja muita satuja. Suom. Tyyne Perttu. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Kotojärvi (Vihti)

Kotojärvi (myös Lahnusta) on Vihdissä läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 30 hehtaarin laajuinen matalahko ja rehevöitynyt järvi. Etäisyys Nummelasta on kolmetoista kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 42 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Kotojärven pituus on kilometrin. Järvi on saareton ja sen etelä- ja itärannalla on metsämaata, länsi- ja pohjoisrannalla on puolestaan kulttuurimaisemaa. Aivan itärannalla maasto kohoaa jyrkästi yli sadan metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle, eli runsaat 50 metriä Kotojärven pinnan yläpuolelle. Kotojärveen saapuu laskuoja pohjoisesta peltojen halki; laskuojan läntisen haaran päässä on Kulppi. Kotojärvestä lähtee laskuoja länteen kohti Vihtijokea. Puolitoista kilometriä Kotojärvestä länteen sijaitsee Averia, johon Vihtijoki laskee. Kotojärvi (23.092.1.002) kuuluu Vihtijoen alaosan alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Kotojärvi on Karjaanjoen alueen koillisia vakavesiä.Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 23.3.2021. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Harjunpää ja kiusantekijät (elokuva)

Harjunpää ja kiusantekijät on Åke Lindmanin ohjaama suomalainen rikoselokuva vuodelta 1993. Elokuva perustuu Matti Yrjänä Joensuun romaaniin Harjunpää ja Kiusantekijät vuodelta 1986. Elokuvassa rikosetsivä Timo Harjunpää saa tutkittavakseen tapauksen, jossa it-alalla toimiva Jari Lehikoinen ja hänen vaimonsa Sanna joutuvat kiusanteon ja kiristyksen kohteeksi. == Vastaanotto == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa pätevän rikosromaanin jäyhänä ja todentuntuisena sovituksena, jossa kuitenkin sponsorit ja ulkomaisten esikuvien kyynisen tyylikkyyden imitointi näyttäytyvät jopa häiritsevästi. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.Video-opas 95, WSOY 1994.. == Palkinnot == * Åke Lindmanille myönnettiin elokuvasta Viitasaaren elokuvaviikoilla 1994 Humanismin käsi -palkinto. * Sara Paavolainen voitti elokuvasta vuonna 1994 parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat
Gösta Lindblom

Gustaf Adolf (Gösta) Lindblom (28. huhtikuuta 1862 Turku – 22. huhtikuuta 1916 Turku) oli suomalainen kauppias, yritysjohtaja ja valtiopäivämies. Lindblomin vanhemmat olivat kauppaneuvos, valtiopäivämies Gustaf Adolf Lindblom ja Marie Louise Indrén. Lindblom ryhtyi liikealalle isänsä kauppaliikkeen palveluksessa, jonka hän otti haltuunsa 1889 ja jota hän hoiti vuoteen 1901 asti. Hän oli myös useiden liikeyritysten johtaja, joka kehitti erityisesti merenkulku- ja laivanvarustustoimintaa, ja Hollannin varakonsuli Turussa. Lindblom oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen yhteensä 18 vuotta ja porvarissäädyssä Turun edustaja valtiopäivillä 1900. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Oles Dontšenko

Oles (Oleksandr) Vasyljovytš Dontšenko (, 19. elokuuta 1902 nykyisen Poltavan alueen Veliki Sorotšyntsin kylä – 12. huhtikuuta 1954 Lubny) oli ukrainalainen neuvostokirjailija. Oles Dontšenko syntyi opettajan perheeseen. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1918. Dontšenko kirjoitti romaaneja teollisuuden rakentamisesta ja keskittyi myöhemmin lastenkirjallisuuteen. ==Suomennettu teos== * Vasilko: kertomus. Venäjän kielestä suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalais-suomalainen SNT:n valtion kustannusliike, 1955. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Alina Baraz

Alina Baraz (s. 24. syyskuuta 1993) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. == Nuoruus == Baraz syntyi Clevelandissa, Ohiossa ja kasvoi venäläis-ukrainalaisten maahanmuuttajien perheessä. Baraz kasvoi klassisen musiikin parissa ja teini-ikäisenä hän kiinnostui pop- ja R&B-musiikista.; Hän aloitti nuorena laulamisen gospelikuorossa, ja 19-vuotiaana hän muutti Los Angelesiin jatkamaan musiikki-uraansa. == Ura == Baraz alkoi tekemään vuonna 2013 yhteistyötä tanskalaisen tuottajan Galimatiasin kanssa. He tekivät yhdessä EP-levyn nimeltään Urban Flora, joka julkaistiin Ultra Musicin kautta vuonna 2015. Se sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 111. Vuonna 2016 Baraz allekirjoitti levytyssopimuksen itsenäisen levy-yhtiön Mom + Pop Musicin kanssa ja julkaisi vinyylipainoksen Urban Florasta. Baraz teki yhteistyössä Khalidin kanssa singlen "Electric" vuonna 2017. Barazin ensimmäinen soolo-EP, The Color of You, julkaistiin vuonna 2018. Barazin esikoisalbumi, It Was Divine, julkaistiin huhtikuussa 2020. Albumilla oli mukana muun muassa 6lack ja Nas. == Diskografia == === Studioalbumit === * It Was Divine (2020) === Ep:t === * Urban Flora (Galimatiasin kanssa, 2015) * The Color of You (2018) * Sunbeam (2021) * Moongate (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aljona Kostornaja

Aljona Sergejevna Kostornaja (, s. 24. elokuuta 2003 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut naisten yksinluistelussa Euroopan- mestaruuden. Kostornaja saavutti kaudella 2017–2018 hopeaa nuorten MM- kilpailuissa edellään vain maannaisensa Aleksandra Trusova. Kaudella 2019–2020 hän voitti Torinon Grand Prix -finaalin ja Grazin Euroopan- mestaruuskilpailuissa kultaa säilytettyään lyhytohjelmassa hankkimansa etumatkan vaikka maannainen Anna Štšerbakova olikin vapaaohjelmassa parempi. Trusova varmisti venäläisnaisille EM-kilpailussa kolmoisvoiton. Vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailuissa Kostornaja olisi ollut ykkössuosikki mutta kilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Kaudella 2020–2021 hänen kilpailunsa jäivät vähiin muun muassa koronavirustartunnan vuoksi. Venäjän- mestaruuskilpailuissa Kostornaja on saavuttanut pronssia kausina 2017–2018 ja 2018–2019 sekä hopeaa kaudella 2019–2020. Kostornaja on pituudeltaan 155-senttinen. Hänen valmentajanaan huippukaudella 2019–2020 oli Eteri Tutberidze, jonka valmennukseen hän ilmoitti palaavansa maaliskuussa 2021. Kaudella 2020–2021 hän kuului olympiavoittaja Jevgeni Pljuštšenkon valmennettaviin, ja aiemmin häntä on valmentanut muun muassa maailmanmestari Marina Tšerkasova. == Lähteet == Luokka:Venäläiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 377

Seututie 377 on seututie, joka alkaa Kouvolan Tuohikotista, entisen Valkealan kunnan alueelta ja päättyy Savitaipaleelle. Tie on 36 kilometriä pitkä. 377 377 Luokka:Kouvolan liikenne Luokka:Savitaipaleen liikenne
Herman Roschier

Paul Herman Roschier (12. helmikuuta 1866 Vaasa – 1. toukokuuta 1924 Kaskinen) oli suomalainen pankinjohtaja ja valtiopäivämies. Roschierin vanhemmat olivat tuomari Paul Ludvig Roschier ja Mathilda Hammarström. Roschier kävi kuusi luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota, mutta ryhtyi sitten pankkiuralle. Hän työskenteli ensin Yhdyspankin Vaasan konttorissa ja sitten Kansallis-Osake- Pankin pääkonttorissa toimistonjohtajana vuodesta 1890, Vaasan Osake-Pankin palveluksessa vuodesta 1892 ja pankin Kaskisten konttorin johtajana vuodesta 1897. Roschier oli Kaskisten kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1898, paitsi vuonna 1907, ja toimi myös valtuuston puheenjohtajana. Hän oli porvarissäädyssä Kaskisten edustaja valtiopäivillä 1900. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka: Kaskisten kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Johan Wilhelm Samberg

Johan Wilhelm Samberg (14. helmikuuta 1861 Vaasa – 18. elokuuta 1923 Vaasa) oli suomalainen tekniikan alan opettaja, rehtori, yritysjohtaja ja valtiopäivämies. Sambergin vanhemmat olivat räätälimestari Wilhelm Samberg ja Maria Charlotta Strömblad. Samberg kävi Vaasan teknillisen reaalikoulun ja Polyteknillisen opiston koneenrakentajan ammattikoulun 1882, harjoitteli ulkomailla ja tuli Vaasan teollisuuskoulun opettajaksi. Koulun rehtorina hän toimi vuodesta 1887 ja oli myös Vaasan Sähkö -yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1892. Samberg sai kollegiasessorin arvonimen. Hän oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen useita vuosia ja porvarissäädyssä Vaasan edustaja valtiopäivillä 1900. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Paula Morelenbaum

Regina Paula Martins Morelenbaum (s. 31. heinäkuuta 1962 Rio de Janeiro) on brasilialainen laulaja.Artist Profiles: Paula Morelenbaum World Music Central Morelenbaum aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1979 lauluyhtye Céu da Bocassa, jonka albumeilla Céu da Boca ja Baratotal lauloi. Vuosina 1984–1994 hän kuului miehensä Jaques Morelenbaumin kanssa Antônio Carlos Jobimin yhtyeeseen. Morelenbaum aloitti soolouransa vuonna 1990 New Yorkissa, jossa lauloi muun muassa Birdland-jazzklubilla. Vuonna 1993 ilmestyi Morelenbaumin ensimmäinen sooloalbumi, Paula Morelenbaum. Vuonna 1995 Morelenbaum muodosti miehensä sekä Jobimin pojan Paulo Jobimin ja lapsenlapsen Daniel Jobimin kanssa Quarteto Jobim Morelenbaumin. Tämän kokoonpanon ensimmäisenä albumina ilmestyi vuonna 1999 Quarteto Jobim Morelenbaum. Morelenbaum on myös tehnyt yhteistyötä Ryūichi Sakamoton kanssa ja laulanut elokuvien ääniraidoilla. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset laulajat Luokka:Bossa nova -laulajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Žemaitė

(Julia) Žemaitė (oikealta nimeltään Julija Beniuševičiūtė-Žymantienė, 4. kesäkuuta 1845 Bukantėn maatila Plungėn lähellä – 7. joulukuuta 1921 Marijampolė) oli liettualainen kirjailija. Žemaitė syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän kannatti vuoden 1863 kansannousua ja meni naimisiin siihen osallistuneen entisen maaorjan kanssa. Žemaitė ja hänen perheensä elivät köyhissä oloissa viljellen maata vuokratilalla. Žemaitėn ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1894. Hän kuvasi realistisissa kertomuksissaan Liettuan talonpoikaistoa ja arvosteli maanomistajia, papistoa ja virkamiehiä. Žemaitė osallistui yhteiskuntaelämään varsinkin muutettuaan Vilnaan vuonna 1911. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän matkusti Yhdysvaltoihin keräämään varoja sodasta kärsineille. ==Suomennettuja teoksia== * Kuinka Jonelis oppi aakkoset: kertomuksia. Suom. Toivo Ahava. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. * Miniä. Teoksessa: Puiset silmät ja muita liettualaisia novelleja. Venäjästä suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin+Göös, 1983. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Professori Arkadius Presaksen kirjoittamat Žemaitėn elämäkerta-artikkelit: * Zemaite : Suuren kirjailijattaren elämäntarina I, Toveritar : Suomen sos.-dem. työläisnaisliiton äänenkannattaja, 01.11.1932, nro 22-23, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Zemaite : Suuren kirjailijattaren elämäntarina II, Toveritar : Suomen sos.-dem. työläisnaisliiton äänenkannattaja, 01.12.1932, nro 24, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Liettualaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Henrik Solin

Henrik Solin (19. elokuuta 1848 Tampere – 8. heinäkuuta 1902 Varsova) oli suomalainen yritysjohtaja ja valtiopäivämies. Solinin vanhemmat olivat kauppias Adolf Henrik Lorens Solin ja Maria Henrika Fontell. Käytyään yläalkeiskoulun Solin tuli 16-vuotiaana Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n palvelukseen apumieheksi. Hänet lähetettiin sitten kauppakouluun Saksaan ja sieltä palattuaan hän oli työssä yhtiön konttorissa hoitaen muun muassa kirjeenvaihtoa. Solin nimitettiin yhtiön isännöitsijäksi 37-vuotiaana ja hän hoiti tehtävää 1885–1902. Myös muita Solinin perheen jäseniä oli yhtiön palveluksessa ja myöhemmin Henrik Solinin poika Arno Solin oli yhtiön toimitusjohtajana.Susanna Fellman: Juoksupojasta toimitusjohtajaksi? Suomalaisen työväestön uramahdollisuudet suuryrityksissä 1900-luvulla, Väki voimakas 18. Työväen Historian ja Perinteen Tutkimuksen Seura 2005 Henrik Solinin toinen poika oli pankinjohtaja Edvard Solin.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 30.10.2022. Solin oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1881–1901 ja porvarissäädyssä Tampereen edustajana valtiopäivillä 1900. Hän kuoli sydänkohtaukseen ollessaan liikematkalla Varsovassa Puolassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
August Emil Konstantin Tötterman

August Emil Konstantin Tötterman (23. joulukuuta 1865 Inkoo – 5. huhtikuuta 1943Geni: August Emil Konstantin Tötterman Viitattu 1.4.2021.) oli suomalainen kirjatyöntekijä ja valtiopäivämies. Töttermanin vanhemmat olivat ajuri Carl Mauritz ja Erika Emilia Bernhardina Tötterman. August Emil Konstantin Tötterman kävi kansakoulun Helsingissä ja työskenteli sitten useissa eri kirjapainoissa kirjaltajana ja faktorina vuodesta 1878. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1899–1903 ja porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1900 ja Turun edustaja valtiopäivillä 1905–1906. ==Lähteet== Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Limettivahakas

Limettivahakas (Hygrocybe citrinovirens) on helovahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Limettivahakkaan lakki on aluksi kellomainen ja myöhemmin laakeneva. Lakki on leveydeltään 3–9 senttimetriä ja sen väri vaihtelee vihreänkeltaisesta oranssinkeltaiseen. Heltat ovat harvat ja paksut. Ne ovat aluksi vaaleita, mutta muuttuvat vanhetessaan kellertäviksi. Malto on keltaista. Jalka on 5–13 senttimetriä pitkä ja lakin värinen. Limettivahakas on kalkinsuosija ja se kasvaa niityillä ja laidunmailla. Sitä tavataan Euroopassa. Suomessa laji on erittäin uhanalainen ja sitä tavataan harvinaisena eteläisessä Suomessa. Kansainvälisesti laji on luokiteltu vaarantuneeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Limettivahakas – Hygrocybe citrinovirens Luokka:Helovahakkaat
Loena Hendrickx

Loena Hendrickx (s. 5. marraskuuta 1999 Turnhout) on belgialainen taitoluistelija, joka on Euroopan-mestari, kaksinkertainen MM-mitalisti ja viisinkertainen Belgian-mestari. Hendrickx voitti ensimmäisen Belgian- mestaruutensa kaudella 2016–2017 ja pääsi arvokisaedustajaksi; hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 15:nneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli EM-kilpailuissa viides, MM-kilpailuissa yhdeksäs ja Pyeongchangin olympialaisissa kuudestoista. Kaudella 2018–2019 hän voitti kolmannen Belgian-mestaruutensa ja sijoittui MM-kilpailuissa 12:nneksi. Hendrickx palasi loukkaantumisen aiheuttaman välivuoden jälkeen arvokisoihin MM-kilpailuissa 2021, missä hän nousi lyhytohjelman 10. sijalta lopputuloksissa viidenneksi. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi edellään kolme venäläistä oltuaan lyhytohjelmassa toisena mutta saatuaan vapaaohjelmasta viidenneksi parhaat pisteet. Samana vuonna hän sijoittui Pekingin olympialaisissa kahdeksanneksi ja saavutti MM-hopeaa sekä voitti Belgian-mestaruuden. Kaudella 2022–2023 Hendrickx voitti viidennen kerran Belgian-mestaruuden. Hän saavutti EM-kilpailuissa hopeaa ja nousi MM- kilpailuissa lyhytohjelman viidenneltä sijalta pronssille. Vuoden 2024 EM- kilpailuissa Kaunasissa hän voitti kultaa 6,73 pisteen erolla hallitsevaan Euroopan-mestariin, Georgiaa edustavaan Anastasija Gubanovaan. Hendrickx oli paras sekä lyhyt- että vapaaohjelmassa. Hendrickx toimi taitoluistelukohtauksissa sijaisnäyttelijänä suomalaisen Veera W. Vilon kirjoittamassa ja Roope Oleniuksen ohjaamassa taitoluistelumaailmaan sijoittuvassa elokuvassa Free Skate. Hendrickx on pituudeltaan 160-senttinen. Hänen isoveljensä Jorik Hendrickx osallistui taitoluistelijana arvokilpailuihin ja toimii Loenan valmentajana. Aiemmin häntä on valmentanut myös Carine Herrygers. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viiruvahakas

Viiruvahakas (Hygrocybe spadicea) on helovahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Viiruvahakkaan lakki on aluksi kartiomainen ja myöhemmin laakeneva. Leveydeltään lakki on 3–8 senttimetriä ja väriltään tummanruskea tai mustanruskea. Heltat ovat harvat, paksut ja keltaiset. Malto on keltaista. Jalka on 4–9 senttimetriä pitkä, tummaviiruinen ja keltainen. Sienen haju on epämiellyttävä. Viiruvahakas kasvaa kedoilla ja harjuniityillä. Sitä tavataan enimmäkseen läntisessä Euroopassa. Etelä-Suomessa laji on harvinainen ja se on luokiteltu vuodesta 2019 lähtien erittäin uhanalaiseksi. Sitä ennen laji oli luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi. Kansainvälisesti viiruvahakas on luokiteltu vaarantuneeksi. == Lähteet == Luokka:Helovahakkaat
Jin-dynastia (265–420)

Jin-dynastia (perinteisillä merkeillä 晉朝, Jìn Cháo) oli Kiinaa vuosina 265–420 jaa. hallinnut dynastia. Sen valtakausi jakautuu läntiseen Jin-dynastiaan 265–316 ja itäiseen Jin-dynastiaan 317–420. Jin-dynastian pääkaupunki oli aluksi Luoyang vuoteen 311 asti, sitten Chang'an. Chang'anin valtauksen jälkeen 316 hovi pakeni etelään nykyisen Nanjingin lähistölle ja nimitti heitä suojelleen Longyanin prinssin uudeksi keisariksi. Näin sai alkunsa itäinen Jin-dynastia. Jin-dynastia yhdisti lyhyeksi aikaa koko Kiinan kukistettuaan itäisen Wun. Perimysriidat ja sisällissodat (Kahdeksan prinssin sota 291–306) johtivat siihen, ettei läntinen dynastia kyennyt selviämään paimentolaiskansojen hyökkäyksistä. Myös itäinen Jin-dynastia kärsi kapinoinnista koko olemassaolonsa ajan. Dynastiaa seurasi Pohjois-Kiinassa 16 kuningaskuntaa ja etelässä Liu-Song-dynastia ja muut eteläiset dynastiat. Luokka:Kiinan dynastiat
James Greenwood

James Greenwood (1831 Lontoo – 11. elokuuta 1927 Catford) oli englantilainen kirjailija ja toimittaja. Toimittajana työskennellyt Greenwood kirjoitti lastenkirjoja ja köyhälistön kuvauksia. Hänen kertomuksensa Pieni ryysyläinen (The True History of a Little Ragamuffin, 1866) käännettiin vuonna 1884 venäjäksi ja julkaistiin uusintapainoksina noin 40 kertaa. Sen aiheena ovat Lontoon köyhien lasten surulliset kohtalot. Kotimaassaan Greenwood joutui täysin unohduksiin. ==Suomennettu teos== * Pieni ryysyläinen. Uudelleen kertoneet Tatjana Bogdanovitš ja Kornei Tšukovski. Suom. Hilkka Mäkelin. Petroskoi: Kirja, 1936 (1937). ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Englantilaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Omar Sosa

Omar Sosa (s. 10. huhtikuuta 1965 Camagüey) on kuubalainen pianisti, lyömäsoittaja, säveltäjä ja yhtyeenjohtaja.Omar Sosa AllMusicOmar Sosa Yamaha Artists Hän on yhdistellyt monia genrejä, kuten latinojazzia, afrikkalaista sekä afrokuubalaista perinnemusiikkia, avantgardistista improvisaatiota ja länsimaista taidemusiikkia. Sosa aloitti 8-vuotiaana marimban ja muiden lyömäsoitinten soiton opiskelun konservatoriossa Camagüeyssa. Teini-ikäisenä hän aloitti pianonsoiton opintonsa Havannassa. Vuonna 1993 hän muutti Ecuadoriin, jonka traditioihin syventyi, ja vuonna 1995 hän asettui San Franciscon lahden ympäristöön. Sosa aloitti sooloalbumeiden tekemisen pianolevyllään Omar Omar (1996). Hän on saanut levytyksillään Grammy- ja Latin Grammy -ehdokkuuksia. Hän oli myös vuosina 2004 ja 2006 ehdolla BBC Radio 3:n World Music Awardin saajaksi. Vuonna 2003 Sosalle myönnettiin Smithsonian Associatesin palkinto elinikäisistä saavutuksista vaikutuksestaan latinojazzin kehitykseen Yhdysvalloissa. Sosa on työskennellyt soolopianistina ja vaihtelevin kokoonpanoin, myös big bandin kanssa. Hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet muiden muassa Paquito D’Rivera, Steve Argüelles, Dhafer Youssef, Paolo Fresu, Jaques Morelenbaum, NDR Bigband, Trilok Gurtu, Adam Rudolph ja Seckou Keita. Sosa on myös säveltänyt teoksia sinfoniaorkesterille; vuonna 2003 kantaesitettiin kolmiosainen, 45 minuutin kestoinen From Our Mother ja vuonna 2009 20-minuuttinen Oda Africana. Lisäksi hän on säveltänyt elokuva- ja televisiomusiikkia. Sosa on santería-uskonnon harjoittaja.Omar Sosa: Building Bridges Not Walls All About Jazz == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset pianistit Luokka:Kuubalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zachris Valmari

Zachris Valmari (Walmari) (2. kesäkuuta 1843 Kemi – 17. marraskuuta 1902 Kuopio) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. Valmarin vanhemmat olivat maanviljelijä Zachris Walmari ja Maria Magdalena Gabrielintytär Kauppila ja puoliso vuodesta 1901 Frida Fortuna Svensson. Valmari tuli ylioppilaaksi 1863 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1874. Hän oli Käkisalmen kaupunginlääkäri 1876–1880, Haapajärven piirin piirilääkäri 1880–1886 ja Kuopiossa vankila- ja sairaalalääkäri 1886–1895 ja piirilääkäri vuodesta 1895. Valmari oli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja sekä Käkisalmessa että Kuopiossa. Hän oli porvarissäädyssä Kuopion edustaja valtiopäivillä 1900. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Walmari Zachris Viitattu 1.4.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Käkisalmen kaupunginvaltuutetut Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Wilków (Opolen voivodikunta)

Wilków on maalaiskunta Namysłówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 385. Kunnan hallintokeskus ja suurin kylä on Wilków. Wilkówin kunta on nykymuodossaan perustettu vuonna 1973. Kunnan kylät ovat Bukowie, Dębnik, Idzikowice, Jakubowice, Krzyków, Lubska, Młokicie, Pągów, Pielgrzymowice, Pszeniczna, Wilków sekä Wojciechów. Sen pinta-ala on 101 neliökilometriä. Wilków rajautuu Namysłówin, Bierutówin ja Dziadowa Kłodan kuntiin. Metsän osuus kunnan pinta-alasta on noin 2,8 prosenttia, mikä on Opolen voivodikunnan alhaisin luku. Vuoden 2019 lopussa 49,2 prosenttia Wilkówin kunnan asukkaista oli naisia ja 50,8 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 18,3 prosenttia, työikäiset 64,3 prosenttia ja eläkeikäiset 17,4 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 39,9 vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Wilków Opolen tilastokeskus. Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Gemma Whelan

Gemma Elizabeth Whelan (s. 23. huhtikuuta 1981 Leeds, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Yara Greyjoyna televisiosarjassa Game of Thrones, kuten myös roolistaan Eunice Noonina televisiosarjassa The End of the F***ing World. == Filmografia == === Elokuvat === Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2006 Madness of the Dance Sister Grace 2007 Frites Marie Anne 2008 Shortbread and Tea Mildred 2009 Ding Dong Tohtori Pretty 2010 The Wolfman Gwenin palvelijatar Gulliverin matkat Lilliputin Rose 2016 Prevenge Len 2018 Surviving Christmas with the Relatives Miranda 2020 Emma Rouva Weston == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Demarkia

Demarkia on arpomalla toteutettu demokraattinen hallitusmuoto, jossa poliittinen johto- tai luottamushenkilö valitaan tarkoituksenmukaisesti sattumanvaraisesti. Tässä poliittisessa järjestelmässä ihmiset valittaisiin satunnaisesti tietystä joukosta, vaikka arpomiskoneella. Käsitteen keksi vuonna 1985 J. Burnheim, ja hänen kritiikillänsä edustuksellista demokratiaa kohtaan vaikuttaa olevan totuuspohjaa. Valtaosa demarkian kriitikoista ovat kuitenkin pitäneet hänen ehdottamaansa valitsemistapaa epäkäytännöllisenä. Arpomista kuitenkin käytetään jossain määrin äänestysten tai vaalien tuloksien ratkaisemisessa. Esimerkiksi mikäli äänestys on päättynyt tasatulokseen, voidaan vaalin tulos ratkaista arvalla. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * * Luokka:Demokratia Luokka:Valtiosääntöoikeus Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Poliittiset järjestelmät
Ethelwynn Trewavas

Ethelwynn Trewavas (5. marraskuuta 1900 Penzance, Cornwall, Englanti – 16. elokuuta 1993 Reading, Berkshire, Englanti) oli brittiläinen iktyologi. Trewavas tutki monia kalaryhmiä, mutta parhaiten hänet tunnetaan työstään kirjoahventen (Cichlidae) ja rummuttajien (Sciaenidae) parissa. Trewavas valmistui vuonna 1921 Readingin yliopistosta. Tämän jälkeen hän toimi neljä vuotta luonnontieteiden opettajana useissa eri kouluissa. Trewavas teki töitä ja opiskeli 1925–1928 Lontoossa King’s Collegessa, ja siellä hän tapasi ensimmäisen kerran Charles Tate Reganin. Natural History Museumin johtajana tuolloin toiminut Regan tarvitsi henkilökohtaisen tutkimusavustajan, ja Trewavasin innosta ja taidoista vaikuttuneena palkkasi hänet museoon töihin tähän puoliviralliseen tehtävään. Reganin tutkimuskohteita olivat afrikkalaiset kalalajit ja syvänmeren krottikalat, ja Trewavas tutki hänen kanssaan näitä kumpiakin, mutta alkoi itse kiinnostua pian erityisesti afrikkalaisista kirjoahvenista. Vuonna 1935 Trewavas sai Natural History Museumissa siirron makeanveden kalojen osaston apulaishoitajaksi, missä tehtävässä hän työskenteli vuoteen 1946 saakka. Trewavas toimi museon eläintieteellisen osaston vastaavana hoitajana vuodesta 1958 viralliseen eläkkeellejäämisvuoteensa 1961 asti, mutta teki useita Afrikkaan suuntautuvia tutkimusretkiä vielä sen jälkeisinäkin vuosina. Trewavas kuoli 16. elokuuta 1993 sydänkohtaukseen kotonaan Readingissa. Trewavas kirjoitti uransa aikana yli 120 kirjaa, monografiaa, tieteellistä artikkelia ja populaaria artikkelia. Hän kuvaili tieteelle uutena kaikkiaan yli 460 sukua, lajia ja alalajia. Hänet palkittiin vuonna 1968 Linnean Societyn Linné-mitalilla. Hänen mukaansa on myös nimetty useita kalasukuja ja -lajeja kuten tummavatsautaka (Copadichromis trewavasae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ethelwynn Trewawas Wikispeciesissä Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Saara Harju

Saara Harju (22. maaliskuuta 1935 Kristiinankaupunki – 26. joulukuuta 2017 Nyadal)Familjesidan.se oli ruotsinsuomalainen tekstiili- ja kuvataiteilija. Harju opiskeli Kuvataideakatemiassa Helsingissä ja Tukholman taideakatemiassa. Hän osallistui näyttelyihin Bodenissa, Skellefteåssa ja Tukholmassa. Keskeinen hänen julkisista teoksistaan on suuri huovutetusta villasta tilkkutekniikalla toteutettu kollaasi Fyrens öga Hornöbergetin hotelli- ja informaatiokeskuksen kokoushuoneessa sekä koristeet armeijan tekniselle koululle Östersundissa. Harjun esittävissä maalauksissa on ekspressionistista siveltimenkäyttöä. Hänen teoksiaan on Moderna Museetin kokoelmissa. Tukholmassa, Länsmuseet Gävleborgissa ja Kiirunan kunnassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Ruotsalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
William Joseph Burns

William Joseph Burns (s. 4. huhtikuuta 1956) on yhdysvaltalainen diplomaatti, joka on toiminut CIA:n pääjohtajana 23. maaliskuuta 2021 lähtien.US Senate confirms Biden’s health and CIA chiefs Al-Jazeera 18.3.2021 Aiemmin hän on toiminut muun muassa Yhdysvaltain apulaisulkoministerinä vuosina 2011–2014. Hän jäi vuonna 2014 eläkkeelle Yhdysvaltain ulkoministeriöstä 33 vuoden diplomaattiuran jälkeen. Vuosina 2014–2021 hän toimi Carnegien kansainvälisen rauhan rahaston puheenjohtajana. Burns toimi vuosina 1998–2001 Yhdysvaltain suurlähettiläänä Jordaniassa ja vuosina 2005–2008 Yhdysvaltain Venäjän- suurlähettiläänä. Burns syntyi Fort Braggissa Pohjois-Carolinassa. Hänen isänsä William F. Burns (k. 1921) oli Yhdysvaltain armeijan kenraalimajuri, joka toimi muun muassa Yhdysvaltain asevalvonta- ja aseistariisuntaviraston johtajana vuosina.William Burns Obituary legacy.com. Viitattu 2.1.2023 Burns suoritti alemman korkeakoulututkinnon historiasta La Sallen yliopistosta ja suoritti maisterin ja tohtorin tutkinnot kansainvälisistä suhteista Oxfordin St John's Collegesta. ==Lähteet== Luokka:CIA:n johtajat Luokka:Obaman hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mervi Kaarninen

Mervi Kristiina Kaarninen (s. 15. marraskuuta 1957 Lahti)Veli-Matti Autio: Suomen Historiallisen Seuran matrikkeli 1875–2007, s. 76. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007. on suomalainen yliopistonlehtori ja Suomen historian dosentti Tampereen yliopistossa. Hän on tutkinut muun muassa suomalaisen yhteiskunnan, lapsuuden ja nuoruuden historiaa sekä koulutuksen historiaa etenkin sukupuolen näkökulmasta. Vuosina 2006–2012 hän toimi ylioppilaslautakunnan jäsenenä. Kaarnisen tunnetuimpia teoksia on vuonna 2008 julkaistu Punaorvot 1918. Teos käsittelee sisällissodan jälkeisessä Suomessa tapahtuneita punaisten lasten siirtoja ja tuo esille, kuinka punaiset äidit nähtiin yhteiskunnan näkökulmasta vaarallisina ja soveltumattomina kasvattamaan lapsia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TOP500

TOP500 on supertietokoneita luetteloiva verkkosivu, joka on perustettu vuonna 1993. Sivusto järjestää ja hyväksyy listalle Linpack-testin tuloksien perusteella eikä siten määrittele mikä lasketaan "supertietokoneeksi". Järjestyksen listalla määrää suorituskyky lineaariyhtälöiden ratkaisussa liukuluku-aritmetiikalla.https://www.top500.org/project/ Listalla on myös HPCG-suorituskyky (High Performance Conjugate Gradient). Listan kehittäjä on Jack Dongarra Tennesseen yliopistosta. Dongarra on kehittänyt Linpack- testiohjelmaa sisältämään alhaisen tarkkuuden liukulukutestit, jotka soveltuvat GPU- ja tekoäly-piireille HPL-AI-testissä. Dongarra seurasi Mannheimin yliopiston Hans Meuerin ideaa järjestelmien sijoitukseen ja osallistui Linpackin kehitykseen. Lista julkaistaan kahdesti vuodessa, kesäkuussa ja marraskuussa. Kesäkuussa 2020 listan ensimmäiseksi nousi Fugaku, joka oli ensimmäinen myös HPCG-listalla. Toukokuussa 2022 listan ensimmäiseksi nousi Frontier, joka on ensimmäinen eksaflopsin suorituskykyyn yltävä. Syksyn 2017 supertietokoneiden TOP500-listalla jokainen kone käytti Linuxia. Listalla ei ole koneita, joille ei ole ajettu suorituskykytestiä tai joita ei ole edes julkisesti paljastettu. Tiedustelupalvelut ja tietyt yritykset voivat haluta pitää tietokoneensa olemassaolon salaisena. Lisäksi joitakin akateemisessa käytössä olevia kuten Blue Watersia ei koskaan lisätty. == Lähteet == Luokka:Tietotekniikkasivustot Luokka:Tietokoneen suorituskyky
Uuden tekstiilitaiteen yhdistys UUTE

Uuden tekstiilitaiteen yhdistys UUTE ry on valtakunnallinen nykytekstiilitaiteilijoiden järjestö. UUTE ry perustettiin ja rekisteröitiin Helsingissä joulukuussa 2014. Se on European Textile Networkin ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton jäsenjärjestö. UUTE kehittää tekstiilitaidetta sekä edistää tekstiilitaiteen asemaa ja jäsentensä yhteistoimintaa. Se toimii myös jäsenten ammatillisten etujen hyväksi ja tekee yhteistyötä muiden taidejärjestöjen kanssa. UUTE järjestää esitelmiä ja opintomatkoja sekä koulutus-, tiedotus-, julkaisu-, näyttely- ja kilpailutoimintaa. Jäseniksi voidaan hyväksyä ammattimaisesti toimivia tekstiilitaiteilijoita, jotka käyttävät kuvataiteen kenttään luettavissa teoksissaan tekstiiliä konkreettisena tai käsitteellisenä lähtökohtana. == Lähteet == Luokka:NykytekstiilitaideLuokka:Suomalaiset kuvataidealan järjestöt
Fjodor Kanonidi

Fjodor Grigorjevitš Kanonidi (, ; 21. kesäkuuta 1897 Gümüşhane – 4. tammikuuta 1954) oli kreikkalaissyntyinen neuvostoliittolainen kirjailija ja teatteriohjaaja. Turkissa syntynyt Fjodor Kanonidi jäi varhain orvoksi. Hän kävi lukion Trabzonissa ja työskenteli kreikan kielen opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana Kanonidi kutsuttiin osmanien työpataljoonaan, josta hän pakeni Venäjälle vuonna 1917. Hän työskenteli näyttelijänä Novorossijskin kiertävässä kreikkalaisteatterissa ja opiskeli tanssia ja musiikkia. Pian Kanonidista tuli yksi teatterin pääohjaajista. Vuonna 1924 Kanonidi asettui Suhumiin, jossa hän työskenteli opettajana jatkaen teatteriopintojaan Moskovassa. Kanonidi perusti näytelmäkerhon, josta kehittyi Abhasian valtionteatterin kreikkalainen osasto vuonna 1927. Kanonidi toimi teatterin ohjaajana sekä kirjoitti ja käänsi sille näytelmiä. Teatterityönsä ohella hän sepitti runoja sekä kuului Georgian kirjailijaliiton hallitukseen ja Sovetski pisatel Abhazii -lehden toimitukseen. Neuvostoliiton kreikkalaisten kulttuuritoiminta lakkautettiin 1930-luvun lopulla ja monet kreikkalaissyntyiset joutuivat Stalinin vainojen uhreiksi. Fjodor Kanonidi muutti Moskovaan, jossa hänen vaimonsa Zinaida Morina työskenteli Molodaja gvardija -kustantamon toimittajana. Toisen maailmansodan aikana Kanonidi oli armeijan kulttuurityöntekijänä. Vuonna 1947 ilmestyneessä kirjassa Ljudi na Olimpe (”Ihmisiä Olympoksella”) Kanonidi kuvaa Kreikan sisällissotaa. Hänen lastenkirjansa Kertomuksia kreikkalaisesta pojasta (Rasskazy o gretšeskom maltšike) ilmestyi suurina painoksina ja se käännettiin monille kielille. Kanonidi laati myös vuonna 1951 ilmestyneen venäläis-nykykreikkalaisen sanakirjan. ==Suomennettu teos== * Kertomuksia kreikkalaisesta pojasta. Suom. H. Rudnevskaja. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Lebensreform

Lebensreform (saksaa, suomeksi ’elämänuudistus’) oli 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella Sveitsissä ja muissa Euroopan saksankielisissä maissa toiminut elämäntapaliike, jonka jäsenet kehottivat ihmisiä parantamaan itseään elämällä luonnonmukaisesti ja terveellisesti. Yksilöissä tapahtuvan muutoksen uskottiin tuovan henkilökohtaista hyvinvointia ja yhteiskunnallista muutosta aikana, jolloin teollistuminen, mekanisaatio ja kaupungistuminen uhkasivat ihmistä. Lebensreform-liike sai alkunsa Sveitsin ylemmän keskiluokan piirissä ja vetosi etenkin yhteiskunnan ylempiin kerroksiin. Liike suosi luonnollisuutta, kauneutta ja fyysistä kuntoa. Kehon kuului olla terve, hoikka ja vahva. Liha, alkoholi ja tupakka kuului jättää pois. Suositeltavia asioita ja liikkeen teemoja olivat muun muassa kasvissyönti, naturismi, luontaislääkintä, oikeanlainen vaatetus, uudisasutus, puutarhakaupunki, terveysruoka, naisten, lasten ja eläinten vapautuminen, yhteisöllisyys sekä seksuaalinen, yhteiskunnallinen, kulttuurillinen, uskonnollinen ja taloudellinen uudistus. ==Katso myös== * Hippiliike ==Lähteet== Luokka:Elämänfilosofia Luokka:Terveys Luokka:Yhteiskunnalliset liikkeet
Anna Leska

Anna Zofia Maria Leska-Daab (14. marraskuuta 1910 Varsova – 21. tammikuuta 1998 Varsova) oli puolalainen lentäjä, joka palveli toisen maailmansodan aikana brittiläisissä liittoutuneiden sotilaslentokoneita siirtolentäneissä Air Transport Auxiliary -joukoissa. == Elämä == Anna Leska syntyi 11. marraskuuta 1910. Hänen veljensä oli lentäjänä ja myöhemmin Puolan kotiarmeijan tiedustelu-upseerina tunnetuksi tullut Kazimierz Leski. Leska hankki 18-vuotiaana lupakirjan purjelentokoneiden ja kuumailmapallojen lentämiseen Varsovan lentokerhossa, ja siirtyi moottorikäyttöisten koneiden pariin vuonna 1939. Kesäkuussa 1939 hän sai lupakirjan RWD 8 -koulukoneen lentämiseen. Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939 Leska määrättiin sotilaspalvelukseen Puolan ilmavoimien esikuntalaivueeseen lentämään yhteyslentoja. Hän lensi myös RWD 13 -koneen toimituslennon, vaikka hänellä oli vain muutama tunti kokemusta yksin lentämisestä. Lopulta hän lensi RWD 13 -koneilla yhteensä 16 lentoa sotilastehtävissä. Vielä syyskuussa 1939 Leska pakeni saksalaissotilaiden vartioimalta kentältä Puolan ilmavoimien koneella ja lensi Romaniaan, josta hän matkusti Ranskan kautta Englantiin. Siellä hän työskenteli aluksi Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien esikunnassa ja myöhemmin Air Ministryssä. Läpäistyään lentokokeen, joka oli tarkoitettu 250 tuntia lentäneille, hänet värvättiin liittoutuneiden sotilaslentokoneita siirtolentäneihin Air Transport Auxiliary -joukkoihin, vaikka hänen lentokokemuksensa oli vain kymmenesosa vaaditusta. Leska aloitti siirtolennot Air Transport Auxiliaryn palveluksessa 10. helmikuuta 1941. Hän lensi ilmavoimien koneita tehtailta ja korjauspajoilta niitä käyttäneiden joukkojen kotikentille. Leska siirtolensi kaikkiaan 1 295 konetta, niiden joukossa 557 Supermarine Spitfire -hävittäjää. Hän lensi sodan aikana 93 eri konetyyppiä ja keräsi 1 241 lentotuntia. Kertoman mukaan hänellä oli toisinaan vaikeuksia saada koneita vastaanottavat mieslentäjät uskomaan, että hän oli lentänyt konetta itse. Leska nousi palveluksensa aikana first officeriksi ja toimi komentajana kahdeksan lentäjän ryhmälle. Leska jatkoi Air Transport Auxiliaryn palveluksessa 31. lokakuuta 1945 asti. Sodan jälkeen hän jäi asumaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan aviomiehensä, kapteeni Mieczysław Daabin kanssa. He palasivat Puolaan vuonna 1977. Leska jatkoi ilmailun parissa myös vanhoilla päivillään ja oli mukana Varsovan veteraanilentäjien kerhon johtokunnassa. Leska kuoli 87-vuotiaana 21. tammikuuta 1998. Hänet on haudattu Varsovaan Powązkin hautausmaalle. == Katso myös == * Jadwiga Piłsudska == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset lentäjät Luokka:Air Transport Auxiliaryn lentäjät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Hannah Blundell

Hannah Jayne Blundell (s. 25. maaliskuuta 1994 Eastbourne) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Chelseaa ja on pelannut Englannin maajoukkueessa. Blundell on pelannut Chelsean edustusjoukkueessa vuodesta 2013. Hän on pelannut Englannin pääsarjassa 95 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuosina 2015, 2017 ja 2018 sekä cup-mestaruuden 2015 ja 2018. Englannin naisten maajoukkueessa Blundell on pelannut kolme ottelua vuonna 2018, vastustajina Yhdysvallat, Kazakstan ja Itävalta. Yhdysvaltoja vastaan hän tuli vaihdosta kentälle muutamaksi minuutiksi ja kahdessa jälkimmäisessä ottelussa hän pelasi täyden ajan. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Blundell pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melissa Lawley

Melissa Lawley (s. 28. huhtikuuta 1994 Kidderminster) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan Liverpoolia ja on pelannut Englannin maajoukkueessa. Lawley on edustanut Englannin Superliigassa Bristol Cityä vuonna 2012, Birmingham Cityä vuosina 2013–2016, Manchester Cityä vuosina 2017–2019 ja Liverpoolia kaudella 2019–2020, jonka päätteeksi joukkue putosi pääsarjasta. Hän on pelannut Superliigassa 102 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hän on voittanut FA Cupin vuosina 2017 ja 2019. Englannin naisten maajoukkueessa Lawley on pelannut 12 ottelua lokakuusta 2017 alkaen. Ainoan maalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Blundell pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martha Harris

Martha Harris (s. 19. elokuuta 1994 Kidderminster) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Harris on edustanut Lincolnia vuosina 2012–2013, Liverpoolia vuosina 2014–2018 ja Manchester Unitedia vuodesta 2018. Hän on pelannut Superliigassa 75 ottelua. Hän on voittanut liigamestaruuden vuonna 2014. Harris saavutti alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aoife Mannion

Aoife Mannion (s. 24. syyskuuta 1995) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Mannion on edustanut Birmingham Cityä vuosina 2013–2019 ja Manchester Cityä vuodesta 2019. Hän on pelannut Superliigassa 99 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän on voittanut FA Cupin vuonna 2020. Mannion saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Naisten maajoukkueeseen hän pääsi ensi kerran syksyllä 2019 mutta jäi vielä vaihtopelaajaksi. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paige Williams

Paige Williams (s. 10. maaliskuuta 1995 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Englannin ja Italian pääsarjoissa sekä Englannin nuorisomaajoukkueissa. Williams edusti kotimaassaan Evertonia vuosina 2013–2014 ja Birmingham Cityä vuosina 2017–2019 sekä Italiassa Bresciaa kaudella 2015–2016 ja Veronaa kaudella 2016–2017. Hän pelasi Englannin Superliigassa 42 ottelua ja Italian Serie A:ssa 21 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia, Brescialle viisi ja Veronalle kolme. Hän voitti Italian liigamestaruuden ja cupin vuonna 2016. Syksyllä 2016 hän pelasi Veronan joukkueessa Italian Supercupin loppuottelussa ja oli häviämässä entiselle seuralleen Brescialle. Williams saavutti alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jessica Sigsworth

Jessica Lucy Sigsworth (s. 13. lokakuuta 1994 Doncaster) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Unitedia ja on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. Sigsworth on edustanut kotikaupunkinsa Doncasterin joukkueen lisäksi Notts Countya vuonna 2015 ja Manchester Unitedia vuodesta 2018. Hän on pelannut Superliigassa 62 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Sigsworth saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katie Zelem

Katie Zelem (s. 20. tammikuuta 1996 Oldham) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Unitedia ja on pelannut myös yhden kauden Italiassa. Zelem on edustanut Liverpoolia vuosina 2013–2017, italialaisseura Juventusta kaudella 2017–2018 ja Manchester Unitedia vuodesta 2018. Hän on pelannut Englannin Superliigassa 66 ottelua, joissa hän on tehnyt 17 maalia, ja Italian Serie A:ssa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden Englannissa vuosina 2013 ja 2014 sekä Italiassa vuonna 2018. Zelem saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle maalein 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lizzie Durack

Lizzie Durack (s. 20. toukokuuta 1994 Sydney, Australia) on australialais- englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän pelasi Englannin pääsarjassa ja nuorisomaajoukkueissa sekä kerran myös naisten maajoukkueessa. Durack edusti Australiassa Western Sydney Wanderersia, Yhdysvalloissa Harvardin yliopiston joukkuetta sekä Englannissa Evertonia, Notts Countya ja viimeksi kaudella 2018–2019 Chelseaa. Hän pelasi Englannin Superliigassa 17 ottelua. Durack saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle maalein 0–2. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Englannin naisten maajoukkueessa hän pääsi pelaamaan muutaman minuutin Kypros Cupin ottelussa Suomea vastaan maaliskuussa 2014. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Patten

Anna Patten (s. 20. huhtikuuta 1999) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Arsenalia. Patten pelasi kaudella 2017 ensimmäiset kahdeksan pääsarjaotteluaan Arsenalin joukkueessa. Tämän jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja pelasi ensin Floridan osavaltionyliopiston Seminoles- ja sitten Etelä-Carolinan yliopiston Gamecocks-joukkueessa. Vuoden 2021 alussa Patten palasi Arsenaliin. Patten on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän on edustanut maataan muun muassa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Jälkimmäisessä turnauksessa Englanti saavutti MM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tara Watchorn

Tara Watchorn (s. 30. toukokuuta 1990 Ajax, Ontario) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija sekä lajin olympiavoittaja. Watchorn edusti Kanadan naisten maajoukkuetta kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2011, 2015 ja 2016 voittaen joka kerta hopeaa. Lisäksi hän edusti kultaa voittanutta joukkuetta Sotšin talviolympialaisissa vuonna 2014. Watchorn päätti pelaajauransa vuonna 2017 ja siirtyi apuvalmentajaksi vuosina 2008-2012 edustamansa Bostonin yliopiston joukkueeseen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lotte Wubben-Moy

Carlotte "Lotte" Wubben-Moy (s. 11. tammikuuta 1999) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Arsenalia. Wubben-Moy pelasi kausina 2015–2017 Arsenalin joukkueessa 11 Englannin pääsarjan ottelua. Hän pelasi kolme vuotta Yhdysvaltoissa Pohjois-Carolinan yliopiston Tar Heels -joukkueessa ja palasi syksyllä 2020 Arsenaliin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Superliigassa 17 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja seuraavalla kaudella tilastolukemat olivat aivan samat. Wubben-Moy on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän on edustanut maataan muun muassa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Naisten maajoukkueessa Wubben-Moy pelasi ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 ystävyysottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä kahdeksan maaottelua tekemättä niissä maaleja. EM-kilpailuissa 2022 hän kuului kultaa voittaneeseen Englannin joukkueeseen mutta ei päässyt lopputurnauksessa kentälle. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt