EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vampyyrimatkija

Vampyyrimatkija (Mimus macdonaldi) on pienellä Galápagossaariin kuuluvalla Españolan saarella elävä matkijoihin kuuluva varpuslintu. Vampyyrimatkija on yksi niistä lintulajeista, jotka Charles Darwin löysi matkoillaan. == Tunnistaminen == Kooltaan vampyyrimatkija on noin 28 cm. Päästään, selästään ja siivistään laji on harmahtavan ruskean kirjava. Pyrstö on pitkä ja tumma. Vampyyrimatkijan vatsa on väritykseltään vaalean harmaa. Vampyyrimatkijan nokka on huomattavasti pidempi kuin millään muulla sen lähisukulaisilla darwinimatkijalajeilla. Silmiä ympäröi musta täplä. Lintu on taitava laulamaan. == Elinympäristö == Vampyyrimatkijan elinympäristöä ovat kuivat alankometsät ja pensaikkomaat. Laji luokitellaan vaarantuneeksi sen erittäin pienen elinalueen vuoksi. Vampyyrimatkijakannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Pienen elinalueet lisäksi lajin säilymistä uhkaavat rottalajit. == Elintavat == Pesimäajan ulkopuolella vampyyrimatkijat elävät noin 40 yksilön parvissa. Pesimäaikana maaliskuusta huhtikuuhun linnut muodostavat yhdeksän aikuisen yksilön yhteispesiä. Naaras munii pesimäkerralla vain yhden munan. Vampyyrimatkijan ravinto koostuu pääasiassa merilintujen munista ja raadoista. Erityisesti laji syö galapagosinalbatrossin (Diomedea irrorata), sinijalkasuulan (Sula nebouxii) ja naamiosuulan (Sula dactylatra) munia. == Lähteet == Luokka:Matkijat Luokka:Uhanalaiset linnut
Pertti Berg

Pertti Uolevi Erik Berg (9. kesäkuuta 1934 Kokemäki – 5. huhtikuuta 2017 Lahti)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 23.4.2017, s. C 24 oli suomalainen vuorineuvos ja Starckjohann Oy:n toimitusjohtaja. Berg pääsi ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1954 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1958. Berg aloitti työuransa Suomen Maanviljelijöiden Kauppa Oy:n myyntikonttorien tarkastajana, josta siirtyi tamperelaisen rautakaupan Otra Oy:n konttoripäälliköksi ja hallinnolliseksi johtajaksi. Vuonna 1962 hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Mekes Oy:hyn. Vuosina 1965–1969 Berg oli Oy Kultakönni Ab:n toimitusjohtaja. Oy Starkjohann & Co Ab:n palvelukseen Berg tuli vuonna 1970. Hän oli ensin neljä vuotta yhtiön hallinnollisena johtajana, sitten kuusi vuotta varatoimitusjohtajana, kunnes vuonna 1980 hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja. Pari vuotta aiemmin Berg oli nimitetty myös Oy Telko Ab:n toimitusjohtajaksi pari vuotta aiemmin. Yritykset fuusioitiin ja Berg oli Starckjohann-Telko Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1981–1989 ja pääjohtaja 1989–1994. Bergin johdolla Starckjohann-Telko kasvoi voimakkaasti 1980-luvulla. Yritysostojen myötä siitä tuli yksi Suomen suurimmista kauppaa harjoittavista yrityksistä. Pääjohtajana toimineelle Bergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1992. 1990-luvun alun lama koetteli kuitenkin myös Starckjohann-Telkoa ja yritys ajautui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Berg siirtyi saneeratun emoyhtiön Starckjohann Oy:n toimitusjohtajaksi. Tehtävässä hän ehti olla kuitenkin vain neljä kuukautta ennen siirtymistään eläkkeelle toukokuussa 1994. Bergillä oli työtehtävien lisäksi useita luottamustoimia. Suomen Tukkukauppiaiden Liiton ja Teknisen Tukkukaupan Keskusliiton yhdistyessä vuoden 1988 alussa Tukkukaupan Keskusliitoksi Berg valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Bergin vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja, metsäneuvos Erik Berg ja lehtori Tyyni Laakso ja puoliso vuodesta 1958 Vappu Moberg. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Pertti Bergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Noritake Takahara

Noritake Takahara (, s. 6. kesäkuuta 1951) on entinen japanilainen F1 -kuljettaja. ==Ura== Takahara aloitti kilpa-ajajan uransa 1960-luvun lopulla ajamalla alemmissa autoluokissa Honda S800 coupe'lla, josta siirtyi 1970-luvun alussa Tasmanian ja Japanin Formula 2000 -sarjoihin. Vuonna 1973 hän sijoittui viimeiseksi mainitussa sarjassa kolmanneksi, 1975 toiseksi ja ajoi vuosina 1974 sekä 1976 sarjan mestariksi. Ensimmäisen mestaruusvuotensa ohessa Takahara pääsi ajamaan myös Formula 1:sten ulkopuolista International Trophy -kilpailua, jossa sijoittui yhdenneksitoista. Hän osallistui kahteen F1 -osakilpailuun kausina 1976-1977 ollen parhaimmillaan yhdeksäs Japanin GP:ssä 1976. Toisen kilpailun hän keskeytti. Takahara ajoi Surteesin ja Kojiman autoilla. Heikon menestyksen jälkeen Takahara palasi ajamaan 1970-1980-luvulla Japanin Formula 2 -sarjoja sekä erilaisia urheiluauto- ja kestävyysajoluokkia. ==Formula 1 -tulokset== Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus 1976 Surtees BRA RSA USW ESP BEL MON SWE FRA GBR GER AUT NED ITA CAN USA JPN 9 0 28\. 1977 Kojima ARG BRA RSA USW ESP MON BEL SWE FRA GBR GER AUT NED ITA USA CAN JPN Kesk. 0 49\. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aesthetics of Hate

Aesthetics of Hate on groove metal -yhtye Machine Headin nopeampia kappaleita. Kappale on kostoisku William Grimin kirjoittamalle artikkelille, jossa kirjoitettiin, että edesmennyt kitaristi Dimebag Darrell oli muun muassa "tietämätön, barbaarinen ja lahjaton kitaran haltija". Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-kitaristi Robb Flynn. Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Machine Headin kappaleet
Natalía Chatziloḯzou

Natalía Chatziloḯzou (o.s. Baranouskaja, , , , ) on valkovenäläistä alkuperää oleva kyproslainen uimari ja Euroopan-mestari. Chatziloḯzou syntyi Neuvostoliiton Vitsebskissä nykyisellä Valko-Venäjällä Baranouskaja-nimisenä vuonna 1979. Hän edusti Valko-Venäjää Atlantan ja Sydneyn kesäolympialaisissa vuosina 1996 ja 2000. Hän paras sijoituksensa kesäolympialaisissa on Sydneyssä tullut kuudes sija naisten 200 metrin vapaauinnissa. Tuolloin hän jäi pronssimitalista vain 0,47 sekunnin päähän. Yhteensä hän otti näissä kaksissa olympialaisissa viisi starttia. Baranouskaja voitti vuoden 2000 pitkän radan EM-kilpailuissa Helsingissä EM-kultaa 200 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sijoittui toiseksi 400 metrin vapaauinnissa. Hän oli jo vuotta aikaisemmin Istanbulin EM-kilpailuissa sijoittunut kolmanneksi 200 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän voitti lyhyen radan EM-kilpailuista 1999 Lissabonista yhden hopean ja pronssin. Uransa aikana Chatziloḯzou on voittanut myös yhden pronssin lyhyen radan MM-kisoista. Tämä tapahtui vuonna 2000, kun sijoittui Ateenassa päämatkallaan 200 metrin vapaauinnissa kolmanneksi. Baranouskaja meni naimisiin kyproslaisen miehen kanssa ja otti käyttöön miehensä sukunimen Chatziloḯzou. Samalla hän vaihtoi kansalaisuuttaan valkovenäläisestä kyproslaiseksi, minkä takia hän ei voinut osallistua vuoden 2004 kesäolympialaisiin. Chatziloḯzou palasi vielä olympialaisiin, kun hän osallistui Pekingin kesäolympialaisiin vuonna 2008. Tällä kertaa hän osallistui 100 metrin perhosuintiin, sijoittuen sijalle 45., juuri Suomen Emilia Pikkaraisen edelle. Chatziloḯzou on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 60 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kyproslaiset uimarit Luokka:Valkovenäläiset uimarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet
Kunimitsu Takahashi

Kunimitsu Takahashi (; 29. tammikuuta 1940 Tokio – 16. maaliskuuta 2022) oli japanilainen F1-kuljettaja ja moottoripyöräilijä. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1977 sijoittuen yhdeksänneksi.Aika-ajossa hän oli 22:s. Takahashi kilpaili myös moottoripyörillä 125- ja 250-kuutioisissa kausina 1961–1964. Hän voitti 250-kuutioisten kilpailun Hockenheimissa 1961. Hän oli neljäs MM-sarjassa vuonna 1961 250-kuutioisissa ja vuonna 1962 125-kuutioisissa ajaen molemmilla kausilla Hondalla. Hän loukkaantui vakavasti vuoden 1962 kilpailussa Isle of Man TT:llä ja vaihtoi vuodeksi 1965 autourheiluun. Hän voitti moottoripyöräurallaan neljä kilpailua. Takahashi oli GT Associatonin puheenjohtaja ja Super GT -sarjojen järjestäjä vuosina 1993–2007. Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuosina 1986–1990 ja 1994–1996 voittaen luokkansa vuonna 1995 ollen kahdeksas. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Japanilaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Japanilaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Beautiful Mourning

Beautiful Mourning on groove metal -yhtye Machine Headin kappale, joka löytyy levyltä The Blackening. Kappale löytyy myös Guitar Hero Metallicasta. Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Machine Headin kappaleet
Milenko Tepić

Milenko Tepić (, s. 27. helmikuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija. == Ura == Tepić aloitti uransa KK Sports Worldin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi pelaamaan KK Vojvodinaan. Vuonna 2003 hän voitti alle 16-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Kahden vuoden päästä hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Tepić lähti Vojvodinasta kesällä 2006 ja siirtyi KK Partizaniin. Samana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden ja toisti sen vuonna 2007. Partizanin kanssa hän pelasi kaksi kautta myös Euroliigaa. Partizanista hän siirtyi Panathinaikosiin. Tepić oli jo ennen sopimustaan sanonut, että olisi kiinnostunut pelaamaan Panathinaikosissa, jos tilaisuus siihen tulisi. Tärkeimmiksi syiksi hän kertoi Nikola Pekovićin ja valmentaja Željko Obradovićin läsnäolon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroliigan pelaajaprofiili * Adrianmeren liigan pelaajaprofiili Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aquarium (albumi)

Aquarium on eurodance-yhtye Aquan ensimmäinen albumi vuodelta 1997. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * www.aqua.dk === Viitteet === Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Aquan albumit
Haya Bint al-Hussein

Jordanian prinsessa Haya (arabiaksi ھيا‎, koko nimi Haya Bint al-Hussein, s. 3. toukokuuta 1974 Amman) on yksi Jordanian kuningas Husseinin tyttäristä ja šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktumin kahdesta vaimosta nuorempi. Prinsessa Hayan äiti oli Husseinin kolmas vaimo, vuonna 1977 helikopterionnettomuudessa kuollut Alia al Hussein. == Nuoruus ja opinnot == Lapsuutensa Jordaniassa viettänyt Haya opiskeli brittiläisessä Badmintonin tyttökoulussa Bristolissa ja Bryanston Schoolissa Dorsetissa. Hän valmistui Oxfordin yliopiston St Hilda’s Collegesta pääaineenaan Politics, Philosophy, and Economics (PPE, politiikka, filosofia ja taloustiede). == Urheilu-ura == Nuoruudessaan Haya kilpaili esteratsastuksessa. 13-vuotiaana hän oli ensimmäinen kansainvälisessä kilpailussa esteratsastuksessa Jordaniaa edustanut nainen. Vuonna 1992 hän voitti Pan-Arabian kisojen esteratsastuksessa pronssia ollen kautta aikojen kisojen ainoa naisesteratsastusmitalisti. Vuonna 1994 hänen isänsä Hussein perusti Team Harmony -esteratsastustallin ja nimesi prinsessan joukkueen urheilujohtajaksi. Vuonna 2000 Haya osallistui Sydneyn olympiakisojen esteratsastukseen ja toimi avajaisissa Jordanian lipunkantajana. Vuonna 2002 hän oli mukana maailmanmestaruuskilpailuissa Jerezissä, Espanjassa. Hän oli ensimmäinen MM-tasolla esteratsastuksessa kilpaillut arabinainen. Vuonna 2007 Hayasta tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja vuonna 2006 Ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestön (FEI) puheenjohtaja. == Perhe == 10\. huhtikuuta 2004 prinsessa Haya meni naimisiin šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktumin kanssa. Al Maktum on Arabiemiirikuntien pääministeri ja varapresidentti sekä Dubain hallitsija. Pariskunnan ensimmäinen lapsi šeikha Al Jalila bint Mohammed bin Rashid Al Maktoum syntyi 2. joulukuuta 2007 Dubaissa. Šeikki Al Maktumilla on myös toinen vaimo: šeikha Hind Bint Maktoum Bin Juma Al Maktoum. Prinsessa Haya on ensimmäinen (ja toistaiseksi ainoa) nainen Jordaniassa, joka on suorittanut raskaan liikenteen ja ajoneuvoyhdistelmän ajokortin. Hänet on nimetty Maakuljetusten ja mekaanikkojen liiton kunniapuheenjohtaksi ja hän on Jordanian kuningasperheen ainoa jäsen, joka kuuluu ammattiyhdistykseen. Kesäkuussa 2019 Prinsessa Haya pakeni kahden alaikäisen lapsensa kanssa Britanniaan ja hänen on ilmoitettu hakevan maasta turvapaikkaa ja lisäksi avioeroa miehestään vedoten tiukkaan kuriin ja naisten huonoon kohteluun hallitsijaperheen sisällä. Hašimidi-suvun tyttärenä prinsessa Haya on profeetta Muhmmedin jälkeläinen 41. polvessa. == Suomi == Prinsessa Haya on vierallut Suomessa kahdesti. Ensimmäisen kerran hän vieraili Suomessa ratsastusurheilijana vuonna 1997 ja toisen kerran vuonna 2011, tällöin ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestön FEI:n puheenjohtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Official Website of HRH Princess Haya Bint Al Hussein Viralliset kotisivut. Luokka:Hašimidit Luokka:Prinsessat Luokka:Jordanialaiset ratsastajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uno Hildén

Uno Alarik (Uno A.) Hildén (4. huhtikuuta 1890 Inkoo – 2. helmikuuta 1951 Inkoo) oli suomalainen Ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko. Uudenmaan läänin vaalipiiriä edustanut Hildén toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, lokakuusta 1930 elokuuhun 1933 ja syyskuusta 1936 huhtikuuhun 1945. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1930, 1936 ja 1939. Hän oli jäsenenä eduskunnan maatalousvaliokunnassa ja puolustusasiainvaliokunnassa. Hildén vaikutti poliittisella urallaan myös Inkoon kunnallispolitiikassa ja oli sekä kunnan kuntakokouksen että kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Hildén työskenteli maanviljelijänä Inkoossa vuodesta 1918 ja vuosina 1943–1950 hän toimi Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1911 ja valmistui agronomiksi Uppsalan Ultunasta vuonna 1917. Hildénin luottamustehtäviin lukeutuivat Etelä-Suomen agronomiyhdistyksen, Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön johtokunnan, Ruotsinkielisten maataloustuottajain keskusliiton (Svenska lantbruksproducenternas centralförbund) hallituksen ja Tammisaaren piirimielisairaalan johtokunnan puheenjohtajuudet. Hildén oli vuodesta 1917 naimisissa Gertrud Elise Lundqvistin kanssa. Hän kuoli helmikuussa 1951, 60 vuoden iässä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset maatalouden etujärjestöjen johtajat Luokka:Inkoon kunnanvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Suzanne Toase

Suzanne Toase on brittiläinen näyttelijä. Hän näyttelee kuolonsyöjä Alekto Carrowia elokuvassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi. Aiemmin hän on esiintynyt The IT Crowd -televisiosarjassa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Benoît Assou-Ekotto

Benoît Assou-Ekotto (s. 24. maaliskuuta 1984 Arras, Ranska) on kamerunilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on vasen laitapuolustaja. Hän on urallaan edustanut ranskalaisia RC Lensia, Saint-Étienneä ja Metz sekä englantilaisia Tottenham Hotspuria ja lainasopimuksella Queens Park Rangersiä. Hänen sopimuksensa Tottenhamin kanssa purettiin 2. helmikuuta 2015. Assou-Ekotto kuului Kamerunin joukkueeseen vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Ranskalaissyntyisenä hän tavoitteli pitkään paikkaa Ranskan maajoukkueesta, kunnes päätti lopulta valita Kamerunin. == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Wailers (reggaeyhtye)

The Wailers oli Jamaikassa vuonna 1963 perustettu reggaeyhtye. Yhtyeen jäsenet olivat Bob Marley, Junior Braithwaite, Beverley Kelso, Bunny Wailer, Peter Tosh ja Cherry Smith. Yhtye tunnettiin myös ennen nimillä The Teenagers, The Wailing Rudeboys, The Wailing Wailers, ja lopulta nimellä The Wailers. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Simmer Down", "Trenchtown Rock", "Nice Time", "Stir It Up" sekä "Get Up, Stand Up". Wailers hajosi vuonna 1974. Tämän jälkeen osa yhtyeen jäsenistä jatkoi kokoonpanossa Bob Marley & The Wailers, joka julkaisi useita menestysalbumeja 1970-luvun loppupuoliskolla. == Diskografia == * 1966 – The Wailing Wailers * 1970 – The Best of The Wailers * 1970 – Soul Rebels * 1971 – Soul Revolution * 1971 – Soul Revolution Part II * 1973 – Catch a Fire * 1973 – African Herbsman * 1973 – Burnin' == Kiertueet == * 1973 huhtikuu-heinäkuu: Catch a Fire Tour (Englanti, USA) * 1973 lokakuu- marraskuu: Burnin' Tour (USA, Englanti) * 1975 kesäkuu-heinäkuu: Natty Dread Tour (USA, Kanada, Englanti) * 1976 huhtikuu-heinäkuu: Rastaman Vibration Tour (USA, Kanada, Länsi-Saksa, Ruotsi, Hollanti, Ranska, Englanti, Wales) * 1977 toukokuu-kesäkuu: Exodus Tour (Ranska, Belgia, Hollanti, Länsi-Saksa, Ruotsi, Tanska, Englanti) * 1978 toukokuu-elokuu: Kaya Tour (USA, Kanada, Englanti, Ranska, Espanja, Ruotsi, Tanska, Norja, Hollanti, Belgia) * 1979 huhtikuu- toukokuu 1979: Babylon by Bus Tour (Japani, Uusi-Seelanti, Australia, Havaiji) * lokakuu 1979 – tammikuu 1980: Survival Tour (USA, Kanada, Trinidad ja Tobago, Bahama, Gabon, Zimbabwe) * 1980 toukokuu-syyskuu 1980: Uprising Tour (Sveitsi, Länsi-Saksa, Ranska, Norja, Ruotsi, Tanska, Belgia, Hollanti, Italia, Espanja, Irlanti, Englanti, Skotlanti, Wales, USA) Luokka:Jamaikalaiset reggaeyhtyeet sw:Bob Marley & The Wailers
Tve2

Tve2 on Valtionrautateiden antama tyyppimerkintä pienveturille, joita insinööritoimisto Saalasti toimitti Valtionrautateille vuosina 1962–1964. Vetureita valmistettiin Turengin sokeritehtaalla kaikkiaan 8 kappalettaPölhö & Pykälä-aho. Ne olivat valmistajan mallia OTSO2 ja OTSO2/VR. == Historia == Kun Tve1-vetureiden teho osoittautui riittämättömäksi joillain liikennepaikoilla, päätti Valtionrautatiet hankkia Insinööritoimisto Saalastilta seitsemän vastaavaa, mutta tehokkaampaa pienveturia. Näistä yksi oli valmistajan mallia OTSO2, joita se oli toimittanut joillekin teollisuuslaitoksille. Loput kuusi veturia olivat valmistajan mallia OTSO2/VR. Veturit toimitettiin vuoden 1964 aikana. Vuonna 1976 Valtionrautatiet hankki vielä yhden käytetyn OTSO2-veturin, joka oli aikaisemmin ollut käytössä Oy Kaukas Ab:n käytössä Lappeenrannassa. Oston yhteydessä sitä paranneltiin mm. hytin osalta. == Tekniikka == Tve2-veturit olivat rakenteeltaan ja mitoiltaan lähes täysin samanlaisia kuin Tve1-veturit. Suurimmat erot olivat Tve2-sarjan suurempi paino ja tehokkaampi Deutzin 175 hv:n ilmajäähdytteinen dieselmoottoriEonsuu, Honkanen & Pölhö: Suomen veturit osa 2; Moottorikalusto. 1996.. Veturit 441 ja 448, jotka ovat sarjan ainoat OTSO2-tyyppiset veturit, eroavat muista lähinnä vaihteistoltaan. Se antaa niille suurimmaksi nopeudeksi vain 20 km/h, kun se muilla on 45 km/h. Joidenkin vetureiden kyljissä oli tosin myöhemmin ilmoitettu suurimmaksi nopeudeksi 50 km/hhttp://vaunut.org/kuva/20142. == Käyttö == Tve2-veturit olivat käytössä pääasiassa konepajoilla ja varikoilla sekä sellaisilla liikennepaikoilla, joille Tve1:n teho ei ollut riittävä. Kaikki VR:n käytössä olleet veturit on hylätty viimeistään 1990-luvulla. Viimeinen VR:n käytössä ollut Tve2 työskenteli Pohjankurussahttp://vaunut.org/kuva/21464. Nykyään vetureita on museoituina ainakin Hyvinkäällä ja Porvoossahttp://vaunut.org/kuva/41270http://vaunut.org/kuva/222. == Lähteet == Luokka:Suomalainen rautatiekalusto Luokka:Museorautatiekalusto
Kajaanin Kipinä

Kajaanin Kipinä ry on vuonna 1911 perustettu kajaanilainen yleisurheiluseura. Kajaanin Kipinän lajeja ovat yleisurheilu, kuntourheilu ja veteraaniurheilu. Kipinässä on jäseniä noin 650. Kipinä on sinettiseura, joka täyttää SUL:n sinettiseuroille asetetut laatuvaatimukset. Kajaanin Kipinä oli aluksi yleisseura, jonka toimintaan kuuluivat muun muassa voimistelu, nyrkkeily, luistelu, pesäpallo ja yleisurheilu. Aikojen saatossa lajit ovat karsiutuneet, ja nykyään Kipinä on yleisurheilun erikoisseura. Kipinällä on arvokkaat perinteet. Seuran urheilijoiden joukossa on ollut monia merkkihenkilöitä muun muassa korkeushyppääjä (myöhemmin tasavallan presidentti) Urho Kekkonen, voimistelija Heikki Savolainen ja olympiamitalisti moukarinheittäjä Ville Pörhölä. Luokka:Kajaanilaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Vuonna 1911 perustetut urheiluseurat
Help Me

Help Me on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones toinen studioalbumi. == Kappaleet == # Night-Time Friens # Wolf Us Back # Snakesnake # Work Song # Little Miss Fannie # Help Me # Tough Lover # V8 Ford # I Do What I Want # Okie Dokie Stomp == Kokoonpano == * T-Bone Ed – kitara, laulu * Honey B. – basso, laulu * Little B. – rummut === Tuotanto === * Gutz Leidén – tuottaja * Make Törrönen – äänittäjä * Riitta Sourander – valokuvat == Aiheesta muualla == * Help Me discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Honey B and the T-Bonesin albumit
Peter Ryan

Peter Ryan (10. kesäkuuta 1940 – 2. heinäkuuta 1962) oli yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen moottoriurheilija. Hän osallistui yhteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1961, Yhdysvaltain GP:hen. Hän oli kilpailussa yhdeksäs. Ryan osallistui useisiin autourheilukilpailuihin Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Nassaussa. Voitettuaan useita kilpailuja Kanadassa hän sai Lotukselta auton F2-kilpailuun Rheimsiin, missä hän kuoli harjoituksissa vuonna 1962. Ryan valittiin Kanadan Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 1993. Hän on viimeisin kanadalainen, joka on voittanut kotikilpailunsa vuonna 1961, kun kilpailu ei kuulunut F1-sarjaan. == Lähteet == Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Kanadalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Jean-Claude Rudaz

Jean-Claude Rudaz (s. 23. heinäkuuta 1942) on entinen sveitsiläinen moottoriurheilija. ==Formula 1== Rudaz osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1964. Hän kuitenkin karsiutui, kun hänen moottorinsa hajosi jo harjoituksissa eikä päässyt kisaan. Rudaz ajoi lisäksi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Sija Pisteet 1964 Fabre Urbain (yksityinen Cooper) Cooper T60 Climax V8 MON NED BEL FRA GBR GER AUT ITA DNS USA MEX NC 0 ==Kilpa-ajajasta liikemieheksi== Rudaz osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1964, mutta keskeytti kilpailun moottoririkkoon. Kilpailu-uransa jälkeen hän perusti Transvalairin lentoyhtiön vuonna 1973, missä hän nykyään erikoistuu lastaukseen ja tavaranhuoltoon. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Miller (ohjaaja)

David Miller (28. marraskuuta 1909 – 14. huhtikuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän ohjasi muun muassa elokuvat Vaikenevat huulet (1957), Billy the Kid (1941), jossa näyttelivät Robert Taylor ja Brian Donlevy, Lentävät tiikerit (1943), jossa näytteli John Wayne, sekä elokuvan Sardiinimysteerio (1949), jossa näyttelivät Marx-veljekset. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Brenda ja Wendi Turnbaugh

Identtiset kaksoset Brenda ja Wendi Turnbaugh (s. 13. elokuuta 1977 San Fernando Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) näyttelivät draamasarjassa Pieni talo preerialla Ingallsin perheen nuorinta tytärtä nimeltään Grace. Aivan kuten vanhempaa sisarta Carrieta esittäneet Greenbushin sisarukset, myöskään Brendan ja Wendin kohdalla ei erikseen mainita kumpi sisaruksista kulloinkin roolia näytteli. Roolityö jäi sisarusten ainoaksi valkokankaalla. Wendi Turnbaugh avioitui 11. syyskuuta 1999 Joshua Leen kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta. Wendi työskentee nykyisin web-suunnittelijana. Heidän esikoistyttärensä Raegan Grace Lee syntyi marraskuussa 2006 ja sai toisen nimensä Grace Ingallsin roolihahmon mukaan. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Sisarukset Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ch'ongryŏn

Ch'ongryŏn (, hanja ) on Japanissa asuvien etnisten korealaisten järjestö. Sillä on läheiset siteet Pohjois-Koreaan; Mindan on toinen etnisten korealaisten järjestö, ja sillä on siteet Etelä-Koreaan. Ch'ongryŏnilla on nykyisin noin 220 000 jäsentä. == Historia == Ch'ongryŏn perustettiin 25. toukokuuta 1955. Järjestön avulla kymmenettuhannet Japanin korealaiset pääsivät muuttamaan Pohjois-Koreaan. Pohjois-Koreaan lähetettiin myös monia etnisesti japanilaisia naisia, jotka olivat menneet naimisiin korealaisten kanssa.North Korea Today – Chongryon Jotkut Japanista Pohjois-Koreaan muuttaneet pyysivät saada palata uudesta kotimaastaan Japaniin ja joutuivat siksi vangituiksi.Spy's escape from North Korean 'hell' Kim Il Sungin valtakaudella Ch'ongryŏn lähetti useiden vuosikymmenien ajan suuria rahasummia Pohjois-Koreaan muuttaneille ihmisille. Ch'ongryŏn on toiminut Kimien hallintoa tukevien Japanin korealaisten edunvalvontaorganisaationa. Se on perustanut omia yrityksiä, pankkeja, kouluja, sairaaloita, sanomalehtiä ja yliopiston. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Japanilaiset järjestöt Luokka:Pohjois-Korea
Uniondale

Uniondale on asuinalue Hempsteadin kunnassa, New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Long Islandin saarella ja se on New Yorkin kaupungin esikaupunkialuetta. Uniondalessa sijaitsee NHL-joukkue New York Islandersin entinen kotiareena Nassau Veterans Memorial Coliseum, jota on käyttänyt myös paikallinen amerikkalaisen jalkapallon joukkue, New York Dragons. Elokuva Kummisetä on kuvattu Uniondalessa. Luokka:New Yorkin kunnallishallinnottomat alueet
Anna Gomis

Anna Gomis (s. 6. lokakuuta 1973 Tourcoing) on ranskalainen naispainija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari. Gomis voitti olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisista 2004 painoluokassa 55 kg. Gomis'n huippuvuodet sijoittuvat 1990-luvulle, jolloin hän voitti muun muassa neljä Euroopan mestaruutta peräkkäin vuosina 1996–1999 ja seitsemän MM-mitalia. Viimeisin Gomís´n arvokisamitali on pronssi Sofian EM-kilpailuista vuodelta 2007. Painin maailmancupissa Gomis on ollut parhaimmillaan kolmas vuonna 2005. Vuonna 2009 Gomis nimettiin FILA:n kunniagalleriaan.http://www.realwrestling.org/hof/hof1.php == Lähteet == * Profiili foldeak.com:in painitietokannassa * Profiili almeria.franceolympique.com:issa ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset naispainijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zinaida Lindén

Zinaida Lindén (, o.s. Ушакова (Ušakova); s. 29. joulukuuta 1963 Leningrad, Neuvostoliitto) on suomenruotsalainen ja venäläinen kirjailija. Hän kirjoittaa ruotsiksi ja venäjäksi. Hän on valmistunut Leningradin yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan ruotsin kieli ja kirjallisuus (1986). Lindén muutti avioliiton myötä Suomeen 1991. Vuonna 1996 ilmestyi hänen esikoisteoksensa Överstinnan och syntetisatorn. Vuosina 1999–2000 hän asui Japanissa. Romaaneista I väntan på en jordbävning (Ennen maanjäristystä) sai Runeberg- palkinnon vuonna 2005. Novellikokoelmat Scheherazades sanna historier, Lindanserskan ja palkittut romaanit Ennen maanjäristystä, Kirjeitä Japanista ja Monta maata sitten ovat julkaistu myös venäjäksi. Ennen maanjäristystä on käännetty myös kroaatin kielelle, ja Rakkaus kolmeen appelsiiniin on ilmestynyt tanskaksi. Lindén on kirjoittanut esseitä, elokuva-arvosteluja (Åbo Underrättelserissa, Ny Tidissä) ja kolumneja. Lindén on kääntänyt venäjäksi Claes Anderssonin, Martin Enckellin, Monika Fagerholmin ja Kjell Westön teoksia. Hän on myös kääntänyt Henrik Meinanderin Finlands historia ja "Finland 1944" -kirjat venäjäksi (Moskova, Ves Mir, 2008 ja 2014). Vuonna 2017 pietarilainen Pusjinskij Fond julkaisi suomalaisten naisrunoilijoiden runoja venäjän kielellä teoksessa Golos zjensjtjiny ("Naisen ääni"). Lindén käänsi kirjaa varten ruotsinkieliset runot venäjäksi, kun taas Eleonora Joffe toimi suomenkielisten runojen kääntäjänä. Lindén on toiminut Hufvudstadsbladetin kolumnistina vuodesta 2001 lähtien. Hän on Finlands svenska författareföreningin jäsen. Vuonna 2015 hän sai Pietarin kirjailijaliiton kunniajäsenyyden. == Teoksia == * Överstinnan och syntetisatorn 1996 * Scheherazades sanna historier 2000 * Ennen maanjäristystä (I väntan på en jordbävning) 2005 * Kirjeitä Japanista (Takakirves-Tokyo) 2007 * Nuorallatanssija (Lindanserskan) 2009 * Monta maata sitten (För många länder sedan) 2013 * Rakkaus kolmeen appelsiiniin (Valenciana) 2017 * Till min syster bortom haven 2022 == Palkinnot ja tunnustukset == * Runeberg-palkinto 2005 * Svenska Litteratursällskapets pris: 1997, 2005, 2014, 2017 * Svenska kulturfondens konstpris 2006 * Varsinais-Suomen taidetoimikunnan taidepalkinto 2006 * Suomi-palkinto 2007 * Längmanska kulturfondens pris (Ruotsi) 2010 * Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nuorallatanssija * Sanojen Aika * Zinaida Lindén haastattelussa, Kirjastokaista-video Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tina George

Tina George (s. 5. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen naispainija ja arvokisamitalisti. George paini MM-hopealle sarjassa 55 kg sekä Khalkisissa vuonna 2002 että New Yorkissa vuotta myöhemmin. Molemmilla kerroilla kullan vei Japanin Saori Yoshida. Pan-Amerikan kisoissa George paini kultaa Santo Domingossa vuonna 2003. Hopealle jäi tuolloin seuraavan vuoden olympiahopeamitalisti, Kanadan Tonya Verbeek. Painin maailmancupissa George on ollut parhaimmillaan neljäs vuonna 2003. ==Lähteet== *Profiili FILA:n tietopankissa Luokka:Yhdysvaltalaiset naispainijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ape Escape

Ape Escape on Sony Computer Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin 1999 yksinomaan PlayStation-pelikonsolille. Ape Escape oli ensimmäinen peli PlayStationille, joka edellytti DualShock- ohjaimen analogisia sauvaohjaimia pelaamisessa. Peliä ei siis pystynyt pelaamaan ilman uutta ohjainta. Peli uudelleentehtiin PlayStation Portable -käsikonsolille vuonna 2005 nimellä Ape Escape On The Loose. == Pelaaminen == Ape Escapessa pitää kerätä karanneet apinat 18:sta eri kentästä. Avuksi apinajahtiin pelaaja saa aluksi Aikaverkon () ja Tyrmäysnuijan (). Pelin edetessä saa monenlaisia vempaimia, joista hyötyy apinoita pyydystäessä. Pelaaja joutuu usein aika-asemalle, jossa pelaaja voi edetä kenttiin, pelata mini-pelejä, tallentaa, katsella apinoita ja harjoitella vempaimilla. Ohjaaminen ja vempaimien käyttö tapahtuu analogisilla ohjaimilla. X, O, kolmio ja neliö sen sijaan ovat näppäimiä, joihin voit tallentaa vempaimet. Näin voit tallettaa neljä välinettä. Kun kentästä pyydystää kaikki apinat, voi kokeilla Time Trialia (), jossa pitää pyydystää annettu määrä apinoita annetussa ajassa. Ajat ovat pronssi, hopea ja kulta. == Vempaimet == ;Tyrmäysnuija Hyödyllinen väline, jolla voi tuhota kentässä olevia vihollisia ja esteitä. Tällä voi myös tyrmätä apinan. Tyrmäysnuijaa voidaan myös pyörittää. ;Aikaverkko Väline, jolla pyydystetään apinoita. Tätä voi myös pyörittää. ;Vesiverkko Vesiverkko on väline, jota käytetään vedessä. Tätä ei tarvitse asettaa näppäimiin, vaan se tulee automaattisesti käyttöön veteen hypätessä. Vesiverkolla voi laukaista verkon, mikä mahdollistaa apinoiden pyydystämisen vedestä. Vesiverkolla voi uida myös nopeasti. ;Apinatutka Väline, jolla voidaan löytää piilossa olevia apinoita. Mitä lähempänä apinoita on, sitä voimakkaamin ääni kuuluu. ;Ritsa Väline, jolla voidaan ampua kaukana olevia tai luoksepääsemättömiä kohteita. Ritsassa on myös kiikaritähtäin, mikä mahdollistaa tarkan ammunnan. Ritsassa on kolmenlaisia ammuksia: Tavallisia ammuksia, joita on rajattomasti, Salama-ammukset, jotka osuessaan räjähtävät ja Ohjatut ammukset, jotka seuraavat kolmea kohdetta. ;Voimarengas Väline, joka antaa pelaajalle lisää nopeutta. käynnistäessään sen se voi tuhota viholliset osumalla niihin. ;Lentolaite Väline, jolla voi lentää korkealla ja pitkiä matkoja. ;Radio-ohjattava auto Radio-ohjattava auto on väline, jota ohjataan. Sillä voi karkottaa apinan häkistä ja painaa nappeja. Sillä voi myös tuhota vihollisia. ;Taikanyrkki Väline, jota voidaan käyttää heikkojen seinien ja esineiden tuhoamiseen, johon muut välineet eivät pysty. Se tyrmäyttää apinan pidemmäksi aikaa. Vempain on Tyrmäysnuijaa voimakkaampi ase. == Aiheesta muualla == * Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Vuoden 1999 videopelit Luokka:Tasohyppelyt
Kemira Chemicals

Kemira Chemicals Oy (aiemmin Finnish Chemicals Oy) on sellu- ja paperiteollisuuden valkaisukemikaaleja Sastamalassa valmistava tehdas. Kemira osti Finnish Chemicalsin vuonna 2005. Yhtiön nimeksi muuttui kesäkuun 2009 alusta Kemira Chemicals Oy. Suomessa sillä on tehtaat Joutsenossa, Äetsässä ja Kuusankoskella. Tuotteisiin kuuluvat muun muassa natriumkloraatti, natriumboorihydridi ja klooridioksidi, joita käytetään massavalkaisussa ja vedenpuhdistuksessa.Kemiran tiedote 26.5.2009: Finnish Chemicalsin nimeksi Kemira Chemicals == Historiaa == Yhtiö perustettiin vuonna 1937. Sen perustajia olivat englantilainen ICI, saksalainen IG Farben ja belgialainen Solvay tasaosuuksilla. Finnish Chemicals aloitti selluloosan valkaisussa käytettävän kloorin valmistamisen Äetsän tehtaallaan vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen IG Farbenin omistusosuus siirtyi saksalaissaatavina vuonna 1946 Neuvostoliiton haltuun. Neuvostoliitto myi osuutensa yhtiöstä vuonna 1953 Enso-Gutzeit Oy:lle. 1950-luvun alussa tehdas tuotti kloorin lisäksi kaustista soodaa, kalsiumhypokloriittia ja AIV-rehuliuosta ja työllisti noin 300 ihmistä. Vuonna 1983 yhtiö siirtyi Nokian hallintaan, ja vuonna 1991 siitä tuli Nokian ja UPM-Kymmenen yhteisyritys, johon oli yhdistetty molempien kemikaalivalmistus. Vuonna 1996 yhtiön omistajaksi tuli Luxemburgissa toimiva Erikem Luxembourg S.A., ja vuonna 2000 yhtiö osti pohjoisamerikkalaisen Huron Tech Corporationin. Erikem myi Finnish Chemicalsin vuonna 2005 Kemiralle. Pörssitieto G. Kock: Neuvostoliitolle pakkoluovutetut saksalaisomisteiset yhtiöt SuomessaFinnish Chemicals Information ==Kilpailulait== Euroopan komissio määräsi vuonna 2008 Finnish Chemicalsille 10,15 miljoonan euron sakon natriumkloraattiliiketoiminnan kilpailulakien rikkomuksista vuosina 1994–2000. Kemiran mukaan sakko ei vaikuta sen tulokseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Michelsen, Karl-Erik: Sähköstä ja suolasta syntynyt: Finnish Chemicals Oy, Nokia Chemicals 1937–1987. Jyväskylä: Gummerus 1989. ISBN 952-90-1405-8 Luokka:Äetsä Luokka:Suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt
Live! Vol. 1

Live! vol. 1 on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones yhdestoista albumi. == Kappaleet == # Saved # While the Cat’s Away # Wolf Is Back # Do the Poodle # Shake Tour Moneymaker # Mojo Boogie # Messin' with My Bread # Three Hundred Pounds of Joy # Intro # Medley ##Let It Rock ##Munsters Theme ##Tequila ##Let It Rock # There’ll Be a Hot Time in the Old Town Tonight # Comin’ Home # Casting My Spell # Killing Floor ##Zu Verkaufen ##Zugare! # Wasted Valley # Bumble Bee # Bright Lights, Big City # V-8 Ford # Nimeämätön # Rawhide # Medley ##Tramp ##Footprints of Jeti ##I Feel Good ##These Boots Are Made for Walkin’ ##Sen-Sa-Shun ##Tramp # Collective Tequila # Gimme a Pigfoot (and a Bottle of Beer) # Help Me # Shake Your Shimmy Luokka:Vuoden 2007 konserttitallenteet Luokka:Honey B and the T-Bonesin albumit
Justin Hoyte

Justin Raymond Hoyte (s. 20. marraskuuta 1984 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. 180 senttimetriä pitkä Hoyte edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Middlesbroughia. == Saavutuksia == * FA Community Shieldin voitto 2004 ja toinen sija 2005 * Englannin liigacupin toinen sija kaudella 2006–07 Hoyten pikkuveli Gavin on myös jalkapalloilija. Hänen äitinsä Wendy Hoyte ja serkkunsa Chris Clarke taas ovat entisiä pikajuoksijoita. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fortress

__NOTOC__ Fortress on kanadalaisen metalliyhtye Protest the Heron toinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2008, Kanadassa Underground Operationsin ja Yhdysvalloissa Vagrantin kautta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rody Walker – laulu * Luke Hoskin – kitara, piano * Tim Millar – kitara, laulu * Arif Mirabdolbaghi – bassokitara, laulu * Moe Carlson – rummut == Arviot == * Alternative Press: Metacritic: Reviews for Fortress by Protest the Hero * Allmusic: Allmusic review * The A.V. Club: AThe A.V. Club: Album review * Imperiumi: 9/10Protest the Hero - Fortress Viitattu 10.1.2023. == Lähteet == Luokka:Protest the Heron albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Nuoruustanssi

Nuoruustanssi on Heikki Luoman kirjoittama komedia joka sai kantaesityksensä Rapion Myllyllä vuonna 2006. ==Aiheesta muualla== *Näytelmäkirjailijaliiton esittely *Matti-Esko Hytösen kolumni 7.7.2006 Luokka: Suomalaiset näytelmät en:Nuoruustanssi
Ilkka Malmberg

Ilkka Malmberg (14. maaliskuuta 1954 Turku (Internet Archive) – 3. joulukuuta 2016 Helsinki (Internet Archive)) oli Helsingin Sanomien toimittaja, joka tunnettiin laajoista ja syväluotaavista artikkeleistaan. Niitä on julkaistu lähinnä Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä. Kirjoiksi Malmberg laajensi artikkelisarjansa Suomen heimoista, Seitsemän veljeksen ja Tuntemattoman sotilaan henkilöhahmoista, vuosien 1808–1809 Suomen sodasta sekä Lapin Posiolta ostamastaan hehtaarin maapalstasta. Malmberg opiskeli valtiotieteitä yliopistossa ja kävi Sanomien toimittajakoulun 1979–1980. Hän aloitti Kuukausiliitteessä satunnaisilla jutuilla 1980-luvun puolivälissä. Malmberg kertoi saaneensa paljon oppia Juha Tantulta sekä muiden muassa Antti Tuurin, Hannu Raittilan ja Veijo Meren niukasta mutta tarkasta proosakerronnasta. Malmberg sai Suuren journalistipalkinnon vuonna 2005 julkaistulla jutullaan Mervi Nykäsestä.Suuri journalistipalkinto – Palkitut 2005. Viitattu 5.12.2016. Malmberg oli yksi vuoden 2012 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajista. Palkinto myönnettiin raadin mukaan ”syvällisestä, ajatuksia herättävästi ja ihmisläheisestä journalismista, jota hän on harjoittanut omaperäisellä ja elävällä kirjoitustyylillä”. (Internet Archive) Vuonna 2014 hän sai Suomen Kulttuurirahaston 30 000 euron arvoisen palkinnon ”oivaltavasta syväjournalismista, lukijoiden arvostamisesta”.Suomen Kulttuurirahastolta neljä palkintoa ja yli 3 miljoonaa euroa lapsiin ja leikkiin. Viitattu 5.12.2016. Vuonna 2010 Malmberg palkittiin vuoden posiolaisena sen ansiosta, että hänen Posion-maahankinnan tuloksena syntynyt juttusarjansa Helsingin Sanomissa oli tuonut Posiota esille korvaamattomalla tavalla. Malmberg kuoli nopeasti edenneeseen haimasyöpään 3. joulukuuta 2016.Toimittaja Ilkka Malmberg on kuollut. Iltalehti 3.12.2016. Hänellä oli aikuinen tytär ja kolme kouluikäistä poikaa. Helsingin Sanomain Säätiö on vuonna 2021 perustanut hänen nimeään kantavan Ilkka Malmberg -palkinnon.Ilkka Malmberg -palkinto Suomen Kuvalehden toimittaja Aurora Rämölle, Yle.fi, uutiset 12.11.2024, viitattu 12.11.2024 Palkinto on suuruudeltaan 15 000 euroa.Palkinnot Helsingin Sanomain Säätiö, viitattu 12.11.2024 == Kirjat == * (yhdessä Tapio Vanhatalon kanssa) * * * * * (yhdessä Raoul Johnssonin kanssa) == Tunnustukset == * Lumilapio- palkinto 2001, Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen kirjoituksesta ”Kulkuri, joka löysi levon”. * Bonnierin vuoden juttu 2005, ”Perhetyttö” (henkilökuva Mervi Nykäsestä), Helsingin Sanomien Kuukausiliite * Helsingin Sanomain Säätiö perusti 2021 vuosittain jaettavan Ilkka Malmberg -palkinnon ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Miten minusta tuli minä, Ilkka Malmberg (2009) Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Shanghai Knights

Shanghai Knights on 2003 valmistunut toimintakomediaelokuva, jossa pääosia näyttelevät Jackie Chan ja Owen Wilson. Elokuva on jatko-osa vuoden 2000 Shanghai Noonille. Käsikirjoittajina jatkoivat Miles Millar ja Alfred Gough, mutta ohjaajaksi vaihtui David Dobkin. ==Näyttelijät== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Hongkongilaiset elokuvat Luokka:David Dobkinin ohjaamat elokuvat
Gyula Zsengellér

Gyula Zsengellér (27. joulukuuta 1915 Cegléd, Itävalta-Unkari – 29. maaliskuuta 1999 Nikosia, Kypros) oli unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Maajoukkuetasolla Zsengellér edusti Unkaria 39 ottelua tehden 33 maalia. Hän oli mukana voittamassa hopeaa Ranskan MM-kisoissa 1938 tehden turnauksessa neljässä ottelussa kuusi maalia ollen turnauksen toiseksi paras maalintekijä brasilialaisen Leônidaksen jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Unkarilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Gibson Corvus

Gibson Corvus oli Gibsonin vuonna 1982 julkaisema kitaramalli. Corvuksen radikaalia muotoilua on useasti kutsuttu "purkinavaajaksi". Muoto oli kuitenkin alun perin suunniteltu muistuttamaan varjokuvaltaan varista, mistä tulee mallin latinankielinen varista tarkoittava nimi corvus. Muotoilu ei miellyttänyt soittajia, ja soittimen taival jäi vain kahden vuoden mittaiseksi. Corvuksia oli kolme erilaista, Corvus I, II, ja III. Ne eivät juuri eronneet toisistaan paitsi mikrofonien osalta: Corvus I:ssä oli yksi humbucker, Corvus II:ssa kaksi humbuckeria ja Corvus III:ssa oli kolme yksikelaista mikrofonia. == Lähteet == * === Viitteet === Corvus
Cantar de Mio Cid

Cantar de mío Cid (”Cidin laulu", kirjaimellisesti ”Laulu herrastani”) on Espanjan kansalliseepos. Se on tuntemattoman tekijän 1100-luvun lopussa kirjoittama sankarirunoelma. Sen ainut säilynyt alkuperäiskäsikirjoitus on vuodelta 1207. Eepoksen päähenkilö on Rodrigo Díaz de Vivar eli El Cid, maureja vastaan taisteleva soturi, jonka tärkein päämäärä on vapauttaa kotimaansa arabien vallasta. Nimen El Cid (sayyid, ”herra”) hän sai voittamiltaan arabeilta. Eepos sijoittuu Reconquistan aikaiseen Espanjaan. Urhoollinen El Cid joutuu Kastilian kuningas Alfonso VI:n epäsuosioon, ja kuningas karkottaa hänet. Cid kerää kuitenkin armeijan, saa joukon voittoja maureista sekä sotasaaliin, josta osan lähettää lahjaksi Alfonsolle. Kuningas liikuttuu Cidin jalomielisyydestä ja sallii tämän palata takaisin kotiin. Kuningas jopa naittaa Cidin tyttäret Carriónin suvun prinsseille. Cidin miehet kuitenkin häpäisevät prinssit syyttämällä näitä pelkureiksi. Tästä loukkaantuneena prinssit pahoinpitelevät vaimonsa. Cid vaatii kuninkaalta oikeutta ja voittaa prinssit. Sen jälkeen Cidin tyttäret menevät uusiin naimisiin Navarran ja Aragonian prinssien kanssa. Luokka:Espanjan kieli Luokka:Espanjan kirjallisuus Luokka:Kansalliseepokset Luokka:Runoelmat
Schloss Hohenschwangau

Schloss Hohenschwangau (alunper. "Schwanstein") on 1800-luvulla uusgoottilaiseen tyyliin jälleenrakennettu, alun perin keskiaikainen linna Schwangaun kunnassa Baijerissa, Saksassa lähellä Itävallan rajaa. Linna menetti sotilaallisen merkityksensä keskiajan lopulla ja oli raunioituneessa tilassa 1800-luvulla. Valmistuttuaan Maksimilian II:n rakennuttamana 1830-luvulla se toimi Baijerin kuningasperheen kesä- ja metsästysmatkojen asuntona. Poika Ludvig II vietti joka kesä muutaman viikon Hohenschwangaussa. == Historia == Hohenschwangaun linna mainitaan nimellä "Schwanstein" ensimmäisen kerran 1100-luvulla. 1500-luvulle asti sen omistajat olivat Schwangaun ritarit. Sen jälkeen se vaihtoi omistajaa pari kertaa ja tuhoutui osittain eri sodissa. === 1800-luku === Vuonna 1832 Baijerin 18-vuotias kruununprinssi Maximilian, tuleva kuningas Maksimilian II, löysi raunion vaelluksellaan, osti sen spontaanisti ja päätti rakennuttaa linnan uudelleen alkuperäisten suunnitelmien mukaan. Vuosina 1833–1837 hän rakennutti romanttisen linnan keskiaikaisen linnan raunioille. Rakentamisen johdon hän uskoi taideopettajalleen, arkkitehtuuri- ja teatterimaalari Domenico Quagliolle (1787–1837). Maximilianin ja hänen taiteilija-arkkitehtinsa luoma kompleksi on säilynyt poikkeuksellisena arkkitehtonisena monumenttina romantiikan ajalta. Vuonna 1842 prinssi Maximilian avioitui Preussin prinsessa Marien (1825–1889), Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n veljentytär kanssa. Marie rakasti Hohenschwangaua ja alueen vaihtelevia maisemia. Baijerin kuningasperhe vietti useita viikkoja vuodessa Hohenschwangaussa. Kunkin linnanherran kirjoittamassa kronikassa luetellaan ruhtinaallisia vieraita, selostetaan juhlia, upeita turnajanisia, kaukana hehkuvia vuoristopaloja sekä kuningasperheen retkiä. Intohimoinen metsästäjä kuningas Maksimilian käytti linnaa majoittumiseen metsästysmatkoillaan ja kuningatar Marie suosi vuoristovaellusta ja kalastusta. Poika Ludvig II:n Hohenschwangaussa lapsena viettämä aika herätti hänen kiinnostuksensa legendoihin ja myytteihin sekä vaikutti vahvasti siihen, että hän rakennutti lähistölle Neuschwansteinin linnan 1860–1880 -luvulla. === 1900-luku === Vuodesta 1923 lähtien Wilttelsbacher Ausgleichsfonds on omistanut Hohenschwangaun linnan. Linna selvisi vahingoitta kummastakin maailmansodasta ja nykyään siellä vierailee 300 000 turistia vuosittain. ==Aiheesta lisää== * Linnan viralliset sivut * Virallinen kotisivu (englanniksi) ==Viitteet== Luokka:Baijerin linnat Luokka:Saksan linnat
Fairytales

Fairytales on norjalaisen Alexander Rybakin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Norjassa ja suurimmassa osassa Eurooppaa 29. toukokuuta 2009. Suurin osa albumin kappaleista on Rybakin itse sanoittamia ja säveltämiä. Albumin ensimmäinen single on 12. tammikuuta 2009 julkaistu "Fairytale", joka toi Norjalle kolmannen voiton Eurovision laulukilpailussa 2009 ja toinen single on 13. toukokuuta 2009 julkaistu "Funny Little World". == Vastaanotto == 27\. toukokuuta 2009 Norjan suurin sanomalehti Verdens Gang oli ensimmäinen joka antoi kappaleelle täydet pisteet; 6/6. "Alexander Rybakista ei ole tullut vain tähteä hetkessä, hän ansaitsee statuksensa", lehdessä sanotaan. Samana päivänä paljastettiin, että albumi on vuotanut laittomasti nettiin. Norjalainen sanomalehti Dagbladet oli vähemmän täpinöissään Alexanderista. "Rybak on viettelevä, muttei aivan täydellisen vakuuttava" lehden kriitikko kirjoitti antaen pisteitä 4/6. Aftenpost-lehti taas antoi pisteitä 5/6 sanoen Rybakia "täysin artistiksi." Ruotsalainen lehti Aftonbladet aiheutti kuitenkin kohua antamalla pisteitä vain 1/6 kutsuen Alexanderia "viulu hobbitiksi" ja kappaletta "smurffi hitiksi". Norjan TV2 antoi albumille neljä tähteä kuudesta sanoen Rybakin olevan "ei-yhden-hitin-ihme lainkaan"- NRK antoi Rybakille hyvät arvostelut sanoen, että Rybak on "hyvä pop-säveltäjä." Dagsvisen antoi viisi pistettä kuudesta mainostaen "satu jatkuu!" Radio kanava P4 Radio Hele Norge antoi albumille melko köyhät arvostelut kutsuen sitä levyksi "13-vuotiaille tytöille ja Eurovision faneille" se sai 2 tähteä. Bergensavisen oli vaikuttunut levystä, erityisesti sen "persoonallisesta tyylistä" ja antoi täten levylle viisi tähteä. == Kappaleet == # # # # # # # # # === Bonus- kappaleet === 10. 11. == Julkaisuhistoria == Alue Päivämäärä Levy-yhtiö Rormaatti Armenia 29. toukokuuta 2009 Universal CD Itävalta EMI CD Azerbaidžan Universal CD Valko- Venäjä Universal CD Belgia V2/Universal CD Tanska EMI CD Suomi EMI CD Saksa EMI CD Kazakstan Universal CD Kirgisia Universal CD Luxemburg V2/Universal CD Alankomaat V2/Universal CD Norja EMI CD; Digitaalinen lataus Venäjä Universal CD Sveitsi EMI CD Tadžikistan Universal CD Turkmenistan Universal CD Uzbekistan Universal CD Ukraina Universal CD Kypros 2. kesäkuuta 2009 Universal CD Kreikka 2. kesäkuuta 2009 Universal CD Ruotsi 3. kesäkuuta 2009 Lionheart CD Viro 4. kesäkuuta 2009 CD UK 15. kesäkuuta 2009 EMI CD; Digitaalinen lataus == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 esikoisalbumit Luokka:Alexander Rybakin albumit
Oscar Míguez

Oscar Míguez (5. joulukuuta 1927 – 19. elokuuta 2006) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edusti Uruguayta Brasilian sekä Sveitsin MM-kisoissa voittaen maailmanmestaruuden 1950. Hän pelasi MM-kisoissa yhteensä 7 ottelua tehden 8 maalia. Míguez oli Uruguayn 1. divisioonan paras maalintekijä vuosina 1948 sekä 1949. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Pianonopettaja

Pianonopettaja on Michael Haneken ohjaama elokuva vuodelta 2001. Se perustuu Elfriede Jelinekin romaaniin ja kertoo nelikymppisestä äitinsä kanssa elävästä pianonsoiton opettajasta ja seitsemäntoistavuotiaasta tekniikan opiskelijasta. Elokuva palkittiin yli kymmenellä palkinnolla, joukossa Cannesin elokuvajuhlien grand prix ja palkinnot parhaille mies- ja naisnäyttelijöille. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Michael Haneken ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset eroottiset elokuvat