EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Revontuli-mallisto

Revontuli-mallisto oli Suomen Trikoon vaatemallisto 1960-luvulla. Se oli aikansa huippumuotia, jolle olivat tunnusomaisia värikkäät kuosit ja pelkistetyt linjat. Suomen Trikoo halusi 1960-luvulla nostaa tehtaan profiilia ja panostaa vientiin. Tehtaan silloinen johtaja Waldemar Jensen soitti Lenita Airistolle tammikuussa 1966 ja pyysi häneltä apua. Airistolla oli kokemusta viennistä muun muassa Yhdysvaltoihin. Airisto valitsi tiimiinsä tamperelaiset muotisuunnittelija Anna-Liisa Niemisen sekä tekstiilitaiteilija Nana Sunin. Kolmikko alkoi kehitellä mallistoa Airiston kehittämän konseptin mukaiseksi. Mallistoa markkinoitiin Lapin eksotiikalla sekä näyttävillä muotikuvilla. Revontuli-mallisto oli tuotannossa vain kolme vuotta. Kolmikko purki sopimuksen Suomen Trikoon kanssa, jolle malliston pienet tuotantoerät eivät olleet yhtä tärkeitä kuin Neuvostoliittoon tuotetut suuret vaatemäärät. == Aiheesta muualla == *Vapriikin näyttely == Lähteet == Luokka:Vaatemerkit
Arvaa kuka tulee päivälliselle

Arvaa kuka tulee päivälliselle (Guess Who's Coming to Dinner) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1967. Se kertoo liberaaleiksi itseään luulleiden vanhempien tyttärestä, joka tuo loman jälkeen näytille uuden poikaystävänsä: afroamerikkalaisen lääkärin John Prestigen. Myös Johnin vanhempien on vaikeaa hyväksyä parin seurustelua. Viitattu 26.6.2014. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 3.6.2022. == Lähteet == == Aiheestas muualla == * Luokka:Vuoden 1967 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:Elokuvat rasismista
Annabel Scholey

Annabel Scholey (s. 1984) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten BBC:n draamasarjasta Being Human, jossa hän esiintyi vuonna 2009. Scholeyn ensimmäinen elokuvarooli on pääosa vuonna 2014 ensi-iltaan tulleessa brittiläisessä musikaalielokuvassa Walking on Sunshine. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katy Brand

Katherine Frances ”Katy” Brand (s. 13. tammikuuta 1979) on englantilainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa omasta komediasarjastaan Katy Brand's Big Ass Show, jota tehtiin kolme tuotantokautta vuosina 2007–2009. Brandin tunnetuimmat elokuvaroolit ovat olleet fantasiaelokuvassa Nanny McPhee ja suuri pamaus (2010) ja musikaalielokuvassa Walking on Sunshine (2014). Brand asui ensimmäiset vuotensa Oxfordissa, kunnes perhe muutti Amershamiin Buckinghamshiressä hänen ollessaan noin kahdeksan. 13-vuotiaana Brand tuli uskoon viettäessään kesälomaa kristittyjen ystäviensä kanssa, minkä seurauksena hän aloitti aikanaan teologian opinnot Oxfordin yliopistossa. Brandin usko kuitenkin hiipui ja suurimman osan ajastaan Oxfordissa hän vietti teatterin parissa. Valmistuttuaan hän teki ensin töitä televisiossa tuotantopuolella, kunnes alkoi vuonna 2004 esittää stand upia. Vuonna 2007 hän sai oman televisiosarjansa ITV:llä. Hänet palkittiin British Comedy Awards -gaalassa vuoden parhaana naispuolisena koomikkotulokkaana 2008. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyvästi ennen aamua

Hyvästi ennen aamua on suomalainen draamaelokuva vuodelta 1989. Sen käsikirjoitti, tuotti ja ohjasi Jorma Kalliokoski, jonka ainoaksi ohjaustyöksi elokuva jäi. Elokuva kertoo ikääntyvästä ja alkoholisoituneesta rockmuusikosta (Jarkko Rantanen), joka asuu tyttärensä (Anna Haaranen) luona ja haaveilee paluusta esiintymislavoille. Katso-lehden Antti Lindqvist kiteytti vähätapahtumaisena pitämänsä elokuvan juonen otsikoksi ”Juoppo laulaja raiskasi tyttärensä”. Reijo Hirvelän elokuvaan tekemä musiikki julkaistiin albumina.Hyvästi ennen aamua, Äänitearkisto. Viitattu 26.6.2014. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Hyvästi ennen aamua sai enimmäkseen kriittisiä arvioita tuotannollisesta epätasaisuudestaan ja sosiaalipornoa muistuttavasta käsittelytavastaan. Joidenkin kriitikoiden mielestä elokuva nosti kyllä tärkeitä teemoja esiin, muttei juuri pohtinut niitä.Lehdistöarvio, Hyvästi ennen aamua, Elonet. Elokuva sai teatterikierroksella kolmella kopiollaan yhteensä 1 002 katsojaa, mikä oli toiseksi pienin määrä vuoden 15:stä kotimaisesta ensi-iltaelokuvasta. Vähemmän katsojia sai vain Visa Mäkisen Ruuvit löysällä.. . Hyvästi ennen aamua on esitetty televisiossa MTV:n ohjelmistossa tammikuussa 1991, jolloin Helsingin Sanomien Mikael Fränti piti sitä kammottavana 1980-luvun suomalaiselokuvan pohjanoteerauksena. Sitä ei ole julkaistu videotallenteena, mutta se on nykyisin katsottavissa Elonetissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *, katsottavissa kokonaisuudessaan. Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 suomalaiset elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Pikmin 2

Pikmin 2 on Nintendon kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka julkaistiin alun perin vuonna 2004 Nintendo GameCubelle. Peli on jatkoa vuonna 2001 ilmestyneelle Pikminille. Vuonna 2009 peli julkaistiin Wiille osana New Play Control! -sarjaa. Pelille julkaistiin kesällä 2013 Wii U:lle jatko-osa, Pikmin 3. == Vastaanotto == Pikmin 2 sai positiivisen vastaanoton. Pelillä on Metacriticin sivuilla 90 % keskiarvo ja GameRankingsin sivuilla 89,44 % keskiarvo. IGN sanoi pelin olevan "erittäin nautittava alusta loppuun" ja antoi arvosanaksi 9,3/10. Eurogamer puolestaan antoi pelille arvosanaksi 9/10 ja GameSpot 9,2/10. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Reaaliaikaiset strategiapelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:Wii-pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Okazaki

Okazaki () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keski- ja eteläosissa Nagoyan kaakkoispuolella. Kaupungissa on 379 426 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 387,24 neliökilometriä. Okazaki on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista. Vuonna 1524 Matsudaira-klaani siirsi hallintonsa Okazakin linnaan, ja paikkakunta alkoi kukoistaa linnakaupunkina. Edo-kaudella se oli yksi Tokion ja Osakan toisiinsa liittäneen vilkkaan Tōkaidō-tien postiasemista (shukuba). Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Okazakista tehtiin maaseutukaupunki, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1916. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Aichin prefektuurin kaupungit
New Play Control!

New Play Control!, tunnetaan myös nimellä Play on Wii Selection on Nintendon julkaisema sarja GameCube -pelejä, jotka on julkaistu Wiille. Pelejä ollaan hieman paranneltu, mm. grafiikoita on uudistettu ja ohjaimia muunneltu Wiin ohjaimiin sopiviksi. == Pelit == *Chibi-Robo! (vain Japani) *Donkey Kong Jungle Beat *Mario Power Tennis *Metroid Prime *Metroid Prime 2: Echoes *Pikmin *Pikmin 2 == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Nintendo
Arukülan rautatieseisake

Arukülan rautatieseisake (viroksi Aruküla raudteepeatus, aikatauluissa Aruküla) on rautatieseisake Viron Raasikussa Viron rataverkkoon kuuluvalla Tallinna–Narva-radalla. Arukülan seisakkeen ja Tallinnan Baltian rautatieaseman välistä liikennettä hoitaa sähköjunilla Eesti Liinirongid eli Elron. == Aiheesta muualla == Luokka:Viron rautatieliikennepaikat Luokka:Raasiku
B. J. Novak

Benjamin Joseph Manaly "B. J." Novak (s. 31. heinäkuuta 1979 Newton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Ryan Howardina televisiosarja Konttorin yhdysvaltalaisessa versiossa. Hän toimi myös yhtenä sarjan käsikirjoittajista sekä vastaavista tuottajista. Valkokankaalla Novak on nähty useissa eri elokuvissa pienemmissä rooleissa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Kunniattomat paskiaiset (2009), Diktaattori (2012), Saving Mr. Banks (2013) ja The Founder (2016). ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Mintz-Plasse

Christopher Charles Mintz-Plasse (s. 20. kesäkuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan komediaelokuvassa Superbad. Mintz-Plasse on näytellyt urallaan myös useissa muissa pienemmissä elokuvarooleissa, muun muassa elokuvissa Kick-Ass, Pitch Perfect sekä Naapurit. Lisäksi hän on toiminut ääninäyttelijänä. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Daily Mail / Staircase

"The Dailymail / Staircase" on englantilaisen taiderock-yhtyeen Radioheadin single, joka julkaistiin 19. joulukuuta 2011. Kappaleet äänitettiin The King of Limbs: Live from the Basement -sessioiden yhteydessä ja julkaistiin yhtyeen uuden albumin sivuilla WAV ja MP3 formaatteina. BBC Radio 1:n haastattelussa yhtyeen kitaristi Ed O'Brien kertoi, että The Daily Mail "on pyörinyt jaloissa ainakin kuusi vuotta". Kun yhtye päätti esittää kappaleen Live From the Basement -sessioiden yhteydessä, lopullinen sävellys "rakentui yhdessä viikossa", sisältäen yhtyeen jäsenen Jonny Greenwoodin säveltämän puhallinsektion. BBC Radio 6 Music:n haastattelussa O'Brien selitti, että Staircase -kappaletta oli työstetty ennen yhtyeen kahdeksannen albumin The King of Limbs:n äänittämistä, mutta se ei ollut edennyt demoa pidemmälle ennen uuden albumin julkaisemista. ==Lähteet== Luokka:Radioheadin kappaleet Luokka:Vuoden 2011 kappaleet
Robert Paredes

Robert Paredes (10. helmikuuta 1948 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat – 20. elokuuta 2005 Coralville, Iowa, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, puhallinsoittaja ja kuvataiteilija. Hän aloitti sävellysopintonsa San Diegon osavaltionyliopistossa David Ward-Steinmanin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli useita aineita Iowan yliopistossa, josta hän sai Master of Arts -arvon vuonna 1989 ja filosofian tohtorin arvon 1990. Iowassa Paredes sai muun muassa elektronisen musiikin opetusta Kenneth Gaburolta.The Living Composers Project: Robert Paredes Paredes esiintyi huilistina, klarinetistina ja saksofonistina. Hän esitti puhaltimilla taidemusiikkia, jazzia ja lisäksi muun muassa klezmertyylistä musiikkia. Hänen soittoaan kuullaan useilla levytyksillä. Myös Paredesin kuvataidetta esiteltiin näyttelyissä Yhdysvalloissa. Hän kirjoitti muun muassa esseitä. Paredes opetti Iowan yliopistossa sävellystä, jazzimprovisaatiota ja transkriptointia. Hän myös johti siellä elektronisen musiikin studiota. Hänen sävellystensä joukossa on muun muassa elektroakustisia teoksia. Paredesilla oli taiteilijaresidenssejä Yhdysvalloissa, Australiassa ja Brasiliassa. Viimeisen sävellyksensä hän sävelsi uruille (Fleeting Ecologies in an Ontology of Halting). Hän kuoli syöpään 2005.Robert Paredes (Arkistoitu versio) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset saksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Sivaji (elokuva)

Sivaji (joskus myös Sivaji: The Boss) on vuonna 2007 ilmestynyt intialainen, tamilinkielinen elokuva, jonka on ohjannut Shankar. Elokuvan pääosaa esittää Rajinikanth ja musiikin siihen on säveltänyt A. R. Rahman. Elokuva kertoo Sivaji-nimisen miehen taistelusta Intian korruptiota ja mustaa pörssiä vastaan. Sivaji sai Kansallisen elokuvapalkinnon vuoden parhaista erikoistehosteista. Vuonna 2012 elokuva julkaistiin uudelleen 3D-formaatissa. == Rooleissa == == Musiikki == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintakomediat Luokka:Tamilinkieliset elokuvat Luokka:S. Shankarin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Sivaji

Sivaji tai Shivaji voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Chhatrapati Shivaji Maharaj Bhosle (1630–1680), intialainen hallitsija * Rajinikanth eli Shivaji Rao Gaikwad (s. 1950), intialainen näyttelijä * Sivaji, intialainen näyttelijä * Sivaji Ganesan (1928–2001), intialainen näyttelijä * Sivaji Shontineni, intialainen näyttelijä * Sivaji, vuoden 2007 intialainen elokuva.
Tetraetyyliortosilikaatti

Tetraetyyliortosilikaatti eli tetraetyylisilikaatti tai tetraetoksisilaani (C8H20SiO4) on piihapon ja etanolin muodostama epäorgaaninen esteri. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa silikonien valmistamiseen, pinoitteissa, piidioksidin valmistamiseen ja orgaanisissa synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa tetraetyyliortosilikaatti on väritöntä makehahkolta tuoksuvaa nestettä. Yhdiste liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Tetraetyyliortosilikaatti reagoi veden kanssa hitaasti hydrolysoituen etanoliksi ja piihapoksi, josta kuumennettaessa muodostuu piidioksidia. Hydrolyysin välituotteena muodostuu yhdisteitä, joissa osa etoksiryhmistä on korvautunut hydroksyyliryhmillä. Aineen hydrolyysiä katalysoivat sekä hapot että emäkset. Viitattu 27.6.2014.Barry Arkles :Silicon Compounds, Silicon Esters, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.6.2014 :C8H20SiO4 \+ 2 H2O → 4 C2H5OH + SiO2 ==Valmistus ja käyttö== Tetraetyyliortosilikaattia valmistetaan piitetrakloridin ja etanolin välisellä reaktiolla. Ensimmäisen kerran yhdistettä valmisti näin Von Ebelman vuonna 1846. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on alkuainepiin ja etanolin välinen reaktio, jota katalysoivat eräät siirtymämetallit kuten rauta. Reaktioissa muodostuva tuote puhdistetaan tislaamalla. :SiCl4 \+ 4 C2H5OH → C8H20SiO4 \+ 4 HCl Tetraetyyliortosilikaattia käytetään valmistettaessa silikoneja, joita käytetään muun muassa säänkestävissä ja kuumuutta kestävissä sementeissä, laasteissa, maaleissa ja lakoissa. Muita käyttökohteita ovat opalilasin valmistus, aerogeelin valmistus, erittäin puhtaan piidioksidin valmistus CVD-menetelmällä puolijohdeteollisuutta varten ja metallien pinnoitus korroosionkestävyyden parantamiseksi. ==Lähteet== Luokka:Esterit Luokka:Piiyhdisteet
Viipurin Uutiset

Viipurin Uutiset oli Viipurissa vuosina 1887–1888 ilmestynyt sanomalehti. Suomalaisen puolueen ”vanhat” perustivat Viipurin Uutiset puolueen ”nuoria” tukeneiden Viipurin Sanomien kilpailijaksi. Aluksi kahdesti ja vuonna 1888 kuudesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja sitä kustantaneen Östra Finlands Tryckeri -yhtiön uudet omistajat päättivät lopettaa sen julkaisemisen. Lehden painosmäärä oli vuonna 1888 reilut tuhatkunta kappaletta. Sen vastaavana toimittajana työskenteli Emil af Hällström (1887–1888) ja päätoimittajina Arthur Edvin Skogberg ja A. Hj. Sallmén (molemmat 1888). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viipurin Uutiset digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Viipuri (sanomalehti)

Viipuri oli Viipurissa vuosina 1893–1918 ilmestynyt sanomalehti. Kaupungin vanhasuomalaiset perustivat Viipurin sen jälkeen kun Viipurin Sanomat oli siirtynyt avoimesti nuorsuomalaiselle linjalle. Lehti pysyi kilpailijaansa pienempänä sortovuosiin saakka. Vuoden 1900 alussa Viipuri oli kuukauden lakkautettuna, minkä jälkeen kenraalikuvernööri Bobrikov vaati lakkautuksen uhalla päätoimittaja Leander Ikosen eroa. Sen jälkeen lehdestä tuli Akseli Järnfeltin kaudella aktiivinen myöntyvyyspolitiikan kannattaja, jota perustuslailliset boikotoivat. Vuonna 1903 Viipurin kilpailijaksi tuli aluksi myöntyvyyslinjaa noudattanut Karjala, josta pian muodostui maakunnan valtalehti. Nuorsuomalaisen puolueen oikeiston hallitseman kilpailijan siirtyessä kannattamaan monarkiaa vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa saman aatteen takana ollut Viipuri lopetettiin ja kokoomuspuolueen paikalliseksi äänenkannattajaksi jäi suurilevikkisempi Karjala. Viipuri ilmestyi vuodesta 1894 lähtien kuudesti viikossa. Sen rinnalla julkaistiin aluksi kaksipäiväistä ja vuodesta 1906 lähtien kolmepäiväistä maaseutupainosta. Lehden levikki oli 1900-luvun alussa kuutisen tuhatta kappaletta. Julkaisijana toimi Viipurin Uusi Kirjapaino- ja Sanomalehti Oy. Päätoimittajina työskentelivät Johannes Alin (1894–1895), Heikki Sariola (1895–1898), Emil Forsgren (1898–1899), Leander Ikonen (1899–1900), E. Pullinen (1900–1901), Akseli Järnefelt (1901–1904), Kaarle Nestori Rantakari (1904–1905), Juho Torvelainen (1905–1906), Väinö Kivilinna (1906–1908), J. F. Ruotsalainen (1908–1909), F. S. Eljas Pauanne (1909–1913), Väinö Voipio (1913–1914) ja Otto Kotonen (1916–1918). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viipuri digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Viipurin Sanomat

Viipurin Sanomat oli Viipurissa vuosina 1884–1918 ilmestynyt sanomalehti. Suomenmielinen Viipurin Sanomat syntyi kielipoliittisesti laimean Ilmarisen kilpailijaksi. Sen varsinainen perustaja oli F. W. Jalander, jolle lehden omistus siirtyi keväällä 1886. Vuonna 1888 lehti ja sen kirjapaino siirtyivät Vihtori Jaatiselle ja Matti Kurikalle, joiden aikana Viipurin Sanomista tuli nuorsuomalaisen linjan kannattaja. Vuodesta 1891 lähtien sen ainoa omistaja oli nähtävästi Kurikka, joka teki konkurssin vuonna 1894. Sen jälkeen lehden omistajaksi tuli Julius Anselm Lyly, joka teki siitä sortovuosina yhden perustuslaillisten johtavista äänenkannattajista. Viipurin Sanomat lakkautettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 1899, minkä jälkeen sen tilalla ilmestyi erinimisiä tilapäislehtiä. Toinen määräaikainen lakkautus seurasi vuonna 1900 ja maaliskuussa 1901 kenraalikuvernööri Bobrikov lakkautti lehden lopullisesti. Vuodesta 1891 lähtien varsinaisen lehden rinnalla julkaistiin kaksipäiväistä maaseutupainosta nimellä Viipurin Sanomat. Supistus. Sen julkaisemista voitiin jatkaa päälehden lakkauttamisen jälkeenkin. Supistuksen taakse perustettiin Karjalan Kirjapaino Oy, jonka päälehdeksi muodostui vuodesta 1903 lähtien Karjala. Viipurin Sanomat. Supistus pidettiin kuitenkin hengissä maaseutulehtenä sekä siltä varalta, että Karjala-lehti joutuisi lakkautetuksi. Supistuksesta lehden nimessä luovuttiin vuoden 1910 alussa, ja vuosien 1917–1918 vaihteessa Viipurin Sanomat todella ilmestyikin lakkautetun Karjalan korvaajana. Sen jälkeen lehti yhdistettiin Karjalaan. Viipurin Sanomat ilmestyi vuonna 1885 kahdesti, vuosina 1886–1887 neljästi, vuosina 1888–1895 kuudesti, vuosina 1896–1901 seitsemästi, vuosina 1901–1907 kahdesti, vuosina 1908–1913 kolmesti, vuosina 1914–1916 kahdesti, alkuvuodesta 1917 kolmesti ja lopulta kuudesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 9500 kappaletta vuonna 1900. ==Päätoimittajat ja vastaavat toimittajat== * Kaarlo Alarik Castrén (1884–1885) * Tyko Hagman (vast. toim. 1885) * E. V. Emeleus (1885–1886) * F. W. Jalander (1886–1887) * Vihtori Jaatinen (1888–1891) * Matti Kurikka (1891–1894) * J. A. Lyly (1893–1901, vast. toim. 1894–1901) * Kaarlo Riukuniemi (vast. toim. 1902–1918). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viipurin Sanomat (1884–1901) digitoituna kansalliskirjastossa * Viipurin Sanomat. Supistus digitoituna kansalliskirjastossa * Viipurin Sanomat (1910–1918) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Wiburgs Wochenblatt

Wiburgs Wochenblatt oli Viipurissa vuosina 1823–1832 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti. Lehden julkaisija oli saksankielistä Wiburgs Mancherley -kuukausilehteä vuonna 1821 kustantanut kirjanpainaja Anders Cedervaller. Kerran viikossa ilmestynyt Wiburgs Wochenblatt sisälsi Pietarin lehdistä otettuja uutisia, viranomaisten kuulutuksia ja tiedotuksia sekä ilmoituksia. Se lakkasi toimittaja Diedrich Andreas Mangeluksen kuoltua ja saksankielisen lehdistön osoittauduttua kaupungissa kannattamattomaksi. Lehden tilalle perustettiin Sanan Saattaja Wiipurista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Wiburgs Wochenblatt digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Tähti (sanomalehti)

Tähti oli Turussa vuosina 1863–1867 ilmestynyt sanomalehti. Frenckellin kirjapainon omistanut Johan Fredrik Granlund perusti Tähden täyttämään Åbo Tidningarin lakkaamisen jättämää aukkoa Turun sanomalehtikentässä. Granlundin kansanvalistushengessä toimittaman, linjaltaan kristillissiveellisen lehden sisältö oli monipuolinen ja ulkomaanuutisten määrä runsas. Kielikysymyksessä Tähti oli maltillisen nuorfennomaaninen. Sen avustajiin kuului muun muassa Elias Lönnrot. Kerran viikossa ilmestyneen Tähden levikki oli pieni ja vuoden 1867 lopussa Granlund lopetti sen kannattamattomana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tähti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Turun media
Työmiehen Ystävä

Työmiehen Ystävä oli Helsingissä vuosina 1874–1876 ilmestynyt sanomalehti. Helsingin kansankirjaston hoitaja C. Alb. Gröneberg perusti Työmiehen Ystävän tarjoamaan viihdettä ja valistusta työväelle. Kerran viikossa ilmestynyt viihteellinen lehti oli poliittisesti hyvin varovainen. Sen julkaiseminen loppui kannattamattomana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Työmiehen Ystävä digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Turun Lehti

Turun Lehti oli Turussa vuosina 1882–1919 ilmestynyt sanomalehti. Ruotsinmielisen Åbo Tidningin julkaisuyhtiö perusti Turun Lehden suomenmielisen Auran ja vapaamielisen Åbo Underrättelserin yhtiön Sanomia Turusta -lehden kilpailijaksi. Kielikysymyksestä vaiennut Turun Lehti oli hinnaltaan huokea ja sisällöltään kevyt kansanlehti, jossa oli etupäässä paikallisia uutisia sekä runsaasti kaunokirjallista aineistoa ja piirroskuvitusta. Lehti levisi laajalle alueelle yli Lounais-Suomen rajojen. Toistaalta laaja levikkialue teki uutisoinnista sattumanvaraista ja karkotti paikallisia ilmoittajia. Lopulta aika ajoi viihdyttävien kansanlehtien ohi ja Åbo Underrättelseriin sulautunut yhtiö lopetti lehden tappiollisena. Turun lehti ilmestyi vuonna 1883 kahdesti ja myöhemmin kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 13 000 kappaletta vuonna 1914. Päätoimittajina työskentelivät suomenruotsalaisten juhlalaulun Modersmålets sångin tekijänä tunnettu Johan Fridolf Hagfors sekä vuonna 1919 Lauri Roschier. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Turun Lehti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Turun media
Tornio (sanomalehti)

Tornio oli Torniossa vuosina 1898–1901 ilmestynyt sanomalehti. Kirjaltaja Johan Vilhelm Heickellin perustama Tornio oli kaupungin ensimmäinen sanomalehti. Haaparantalaisen Pohjolan lakattua se pyrki toimimaan koko Peräpohjolan ja Tornionjokilaakson uutis- ja ilmoituslehtenä. Linjaltaan suomenmielinen ja sortovuosina perustuslailliselle kannalle asettunut Tornio lakkautettiin yllättäen sen jälkeen kun se oli julkaissut erään allegoriseksi tulkitun novellin. Heickell onnistui vasta vuonna 1905 perustamaan sen jatkajaksi uuden Tornion Lehden. Kaksi kertaa viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vuonna 1899 noin 600 tilaajaa. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Kaarlo E. Ottelin (1898–1899) ja J. W. Heickell (1899–1901). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tornio digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Tornion media
Tieto-Sanomia Suomen Kansalle

Tieto-Sanomia Suomen Kansalle oli Helsingissä vuosina 1870–1872 ilmestynyt sanomalehti. Aksel Bernerin toimittaman lehden tarkoituksena oli ”tarita sivistävää ja hyödyllistä lukemista Suomen talonpoikaiskansalle”. Kerran viikossa ilmestyneen pienen kansanvalistuslehden vetonaulana oli piirroskuvien käyttö. Lehden menekki oli kuitenkin heikko ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tieto-Sanomia Suomen Kansalle digitoituna kansalliskirjastossa * Ajan kuvastimesta 70 vuoden takaa, Aamulehti, 04.09.1938, nro 237, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Harri Kevari

Harri Kevari (s. 25. tammikuuta 1967 Vaasa) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka on toiminut myös jalkapallovalmentajana. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Kevari nousi Vaasan Palloseuran edustusjoukkueeseen 18-vuotiaana loppukaudesta 1985. Hän oli mukana nostamassa joukkuetta Ykköseen vuonna 1991 ja Veikkausliigaan vuonna 1994. Veikkausliigassa Kevari pelasi vuosina 1995–1997 yhteensä 65 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudeksi 1998 Kevari siirtyi Kakkosessa pelanneen Närpes Kraftin pelaajavalmentajaksi saavuttaen heti sarjanousun. Kevari on käynyt Jalkapallovalmentajakoulun. Kraftin jälkeen hän valmensi VPS:n A-junioreita ja kesken kauden 2006 hänet nimitettiin Steven Polackin tilalle Kokkolan Pallo-Veikkojen valmentajaksi. KPV eteni Suomen Cupin finaaliin, mutta Kevari lopetti valmentamisen kauden jälkeen. Vuosina 2008–2010 Kevari valmensi FC Kiistoa. Varsinaiselta ammatiltaan Kevari on opistoupseeri ja sotilasarvoltaan luutnantti. Kevari on naimisissa Riitan (o.s. Männistö) kanssa ja heillä on kaksi poikaa: Joonas ja Juuso. Myös Juuso Kevari on pelannut Veikkausliigaa VPS:ssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio (sanomalehti)

Tapio oli Kuopiossa vuosina 1861–1888 ilmestynyt sanomalehti. Kuopion sivistyneistö ja kauppiaskunta perusti Tapion ajamaan maltillisen fennomaanista kansansivistyspolitiikkaa. Sen mielenkiinnon kohteita olivat erityisesti koulut ja kansan lukuhalun virittäminen. Lehti onnistui tavoitteessaan niin hyvin, että monin paikoin kaikkia sanomalehtiä kutsuttiin tapioiksi ja seinien päällystämistä sanomalehdillä nimitettiin tapioimiseksi. Pieni ja sivutoimisesti koottu lehti oli kuitenkin jatkuvasti taloudellisissa vaikeuksissa ja 1870-luvulla sen kilpailijaksi tuli voimakkaammin suomenmielinen Savo. Tapio menetti vähitellen asemansa kilpailijalleen ja lopulta se yhdistettiin Savoon. Tapio ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1877 lähtien kahdesti viikossa. Sen levikki oli parhaimmillaan 1860-luvun alussa yli 600 kappaletta. Toimittajina työskentelivät Karl Mårten Kiljander, Anders Edvin Nylander, Erik Rudbeck ja Anders Gustaf Westerlund (1861–1862), Antti Manninen (1861–1866), Fredrik Ahlqvist (1866), Petter Adolf Aschan (1867–1868), Johan Rännäri (1869–1871), Adolf Wilhem Lindholm (1871–1874), Wilhelm Kukkonen (1875–1879), Matti Hinkula (1880), Kustaa Killinen (1881–1883), August Harald (1883–1884), Otto Wilhelm Heinänen (1885), Antero Pelkonen (1886–1887) sekä August Bernhard Mäkelä ja Otto Tuomi (1888). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tapio digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kuopion media
Grand Canyon – elämää kaupungissa

Grand Canyon – elämää kaupungissa (Grand Canyon) on Lawrence Kasdanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1991. Kasdan myös tuotti elokuvan ja kirjoitti käsikirjoituksen yhdessä vaimonsa Megin kanssa. Elokuvan ensemble- tyyliseen roolitukseen kuuluu monia huippunäyttelijöitä tasa-arvoisissa päärooleissa, ja elokuva koostuu useista rotueroja ja yhteiskuntaluokkien eroja pohtivista tarinoista, jotka risteävät toistensa kanssa. ==Juoni== Siirtolaislakimiehenä toimiva Mack (Kevin Kline) on palaamassa myöhään illalla Los Angeles Lakersin koripallo-ottelusta (NBA), kun hänen autonsa rikkoutuu mustien slummialueella. Hän välttyy väkivaltaiselta ryöstöltä hinausautonkuljettaja Simonin (Danny Glover) oikea-aikaisen saapumisen ansiosta. Samaan aikaan Mackin vaimo Claire (Mary McDonnell) löytää juoksulenkillään pensaikosta hylätyn vauvan ja saa idean adoptoida tämän. Clairen ja Mackin hyvä ystävä, toimintaelokuvien tuottaja Davis (Steve Martin) alkaa laittaa elämänarvojaan uuteen järjestykseen tultuaan ryöstetyksi ja ammutuksi jalkaan. Hän lupaa omistaa loppuelämänsä väkivallan poistamiseen Hollywood-elokuvista. Elokuva kertoo miten näiden ihmisten kokemukset ja ratkaisut vaikuttavat heidän ja heidän läheistensä ja työtoveriensa elämään. Elokuvan lopussa päähenkilöt matkustavat yhdessä katsomaan Grand Canyonia ja ymmärtävät yksittäisten ihmisten elämän pienuuden suurten ja pysyvien asioiden rinnalla. Elokuvan toistuvana avainkuvana käytetään Los Angelesin taivaalla risteileviä poliisihelikoptereita, jotka muistuttavat Vietnamin sodasta tehdyissä elokuvissa nähtyjä taistelukoptereita. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Grand Canyon sai pääosin erittäin kiittäviä arvosteluja muun muassa yhteiskunnallisesta ajankohtaisuudestaan. Elokuva voitti Berliinin elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinnon.Berlinale: 1992 Prize Winners . Elokuva oli ehdolla Golden Globe- ja Writers Guild of America -palkintojen saajaksi, ja sen käsikirjoitus oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Kerro, kerro kuvastin

Kerro, kerro kuvastin () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Tarsem Singh. Grimmin veljesten Lumikki- satuun perustuvan elokuvan pääosissa esiintyvät Lily Collins, Julia Roberts ja Armie Hammer. Elokuva sai puvustuksestaan Oscar-ehdokkuuden. == Rooleissa == Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Tarsem Singhin ohjaamat elokuvat
Ghassimu Sow

Ghassimu Sow (s. 10. huhtikuuta 1995 Foya, Liberia) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa englantilaista Crystal Palacea. Sow teki Englannin mestaruussarjan Crystal Palacen kanssa kolmivuotisen ammattilaissopimuksen huhtikuussa 2012.BBC Toukokuussa 2014 Crystal Palace lainasi hänet kolmeksi kuukaudeksi suomalaiseen FC Honkaan.Crystal Palace Sow kuitenkin jätti Hongan jo kesäkuun lopussa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suuruusharha

Suuruusharha eli suuruusharhaluulo on harhaluulo, jossa henkilö kuvittelee olevansa jotain suurta. Suuruusharhasta kärsivällä on virheellinen, epärealistisen suurenteleva käsitys omasta merkityksestä, vallasta ja identiteetistä. Suuruusharhasta kärsivä saattaa luulla olevansa erittäin varakas, vaikutusvaltainen tai jopa kaikkivoipainen, jumala. Suuruusharhasta kärsivälle hänen virheellinen suuruutensa on täyttä totta. Suuruusharha on yksi harhaluuloista. Suuruusharha saattaa sisältyä esimerkiksi skitsofrenian tai harhaluuloisuushäiriön oireisiin, mutta suuruusharhoja ei esiinny näissä sairauksissa läheskään aina. Suuruusharha on yleinen oire kaksisuuntaisen mielialahäiriön maanisessa vaiheessa. ==Katso myös== *Megalomania Luokka:Harhat
Donkey Kong Jet Race

Donkey Kong Jet Race, Pohjois-Amerikassa nimellä Donkey Kong Barrel Blast ja Japanissa nimellä Donkey Kong Barrel Jet Race on Nintendon julkaisema ajopeli Wiille. Peli julkaistiin alun perin Japanissa 28. kesäkuuta 2007. Pelissä hahmot ajavat rakettitynnyreillä. Pelaaja ohjaa niitä käyttäen Wii Remotea ja Nunchukia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Virallinen sivusto *Peli Super Mario Wikissä Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:Wii-pelit Luokka:Donkey Kong -ajopelit
Tampereen Lehti

Tampereen Lehti oli Tampereella vuosien 1898–1899 vaihteessa ilmestynyt sanomalehti. Lehden julkaisijan ja vastaavan toimittajan Eino Wallinin tarkoituksena oli luoda nykyaikainen, ”amerikkalaishenkinen” kuvitettu uutislehti. Kuudesti viikossa ilmestynyt Tampereen Lehti ei kuitenkaan menestynyt kaupungin kovassa kilpailussa, ja se lopetettiin jo runsaan kuukauden kuluttua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tampereen Lehti digitoituna Kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Tampereen media
Tampere (sanomalehti)

Tampere oli Tampereella vuosina 1882–1885 ilmestynyt sanomalehti. Kaupungin ruotsinkieliset perustivat Tampereen kielitaistelun yhteydessä Tammerfors Aftonbladin sisarlehdeksi suomenmielisyyttä vaimentamaan. Lehti ei pärjännyt kilpailussa Aamulehden ja Tampereen Sanomien kanssa ja sen taustayhtiö päätti keskittää voimansa ruotsinkielisen lehden julkaisemiseen. Tampere ilmestyi vuonna 1883 kolmesti ja vuodesta 1884 lähtien kahdesti viikossa. Sen levikki oli viimeisenä ilmestymisvuotena 500 kappaletta. Päätoimittajana työskenteli Axel B. Lindholm. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tampere digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Tampereen media
Talonpojan Lehti

Talonpojan Lehti oli Helsingissä vuosina 1906–1907 ilmestynyt sanomalehti. Talonpojan Lehden perusti Viipurin maalaiskunnasta kotoisin ollut talonpoikaissäädyn valtiopäivämies Pekka Anttonen, joka toimi myös sen rahoittajana. Lehti oli aluksi sitoutumaton, mutta myöhemmin siitä tuli maalaisliiton nimellinen pää-äänenkannattaja. Maaliskuussa 1907 sen taakse perustettiin Osuuskunta Talonpoika. Vihtori Alavan toimittama lehti ilmestyi aluksi kolmesti, vuoden 1907 alusta kuudesti ja saman vuoden kesäkuusta lähtien jälleen kolmesti viikossa. Vuonna 1907 julkaistiin myös kaksipäiväistä painosta. Tilaajia oli molempina vuosina noin viisi tuhatta. Talonpojan Lehti ilmestyi Helsingissä, mutta levisi etupäässä Viipurin läänin, minkä takia se ei voinut saada riittävästi ilmoitustuloja tai toimia levikkialueensa kunnollisena uutislehtenä. Lehti lakkautettiin sen julkaisuosuuskunnan pääoman kuluttua loppuun lokakuussa 1907. Sen tilalle perustettiin seuraavana vuonna Maalainen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Talonpojan Lehti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Suomen Keskustan lehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Jari Peltomäki

Jari Peltomäki (s. 1965 PoriAmmattiluontokuvaajat, viitattu 27.6.2014) on suomalainen luontovalokuvaaja ja luontomatkailuyrittäjä. Valokuvaajana hänen erikoisalaansa ovat linnut. Hän on ollut vuodesta 2007 Suomen ammattiluontokuvaajat ry:n puheenjohtaja ja saanut useita palkintoja luontokuvakilpailuissa. Hänet valittiin vuonna 2012 Wildlife Photographer of the Year -kilpailun puheenjohtajaksi.David Tipling ja Jari Peltomäki, Luontotutkielma – Pöllöt, Finnature, 2013 ISBN 978-952-68088-0-0 s. 96 Jan Södersved on luonnehtinut häntä Pöllöt-kirjan arviossaan huippukuvaajaksiJan Södersved, Kuvaajien pöllökokemuksia. Linnut-lehti 2/2014 s. 42 . ==Teokset== * Metsästäjän lintuopas, pääkuvaaja ja toinen kirjoittaja, MKJ, 2005 * Linnut, Suomen peruslajisto, kirjan yhtenä kuvaajana ja kirjoittajana, Tammi, 2006 * Kiehtova luontokuvaus, kirjan toinen lintukuvaaja, Docendo, 2006 * Owls, kirjan yksi pääkuvittajista, Bloomsbury, 2012 * Lintukuvauksen käsikirja, yksi kolmesta tekijästä, Docendo, 2012 * Luontokuvauksen käsikirja, lintukuvausosio, Docendo, 2012 * Luontotutkielma – Pöllöt, David Tiplingin kanssa, Finnature, 2013 ISBN 978-952-68088-0-0 * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Jari Peltomäen kotisivu * Yrityksen Finnature sivusto Luokka: Suomalaiset luontokuvaajat‎ Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suupohjan Työmies

Suupohjan Työmies oli Vaasassa vuosina 1883–1885 ilmestynyt sanomalehti. Suupohjan Työmiehen takana olivat Vaasan suomalainen työväenyhdistys sekä aikaisemmin Ahti- ja Wasa Framåt -lehtiä julkaissut viinatehtailija Vilho Pasi. Työväestölle suunnattu lehti oli linjaltaan jyrkän suomenmielinen ja kielenkäytöltään räikeä. Uutislehtenä heikko julkaisu lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuonna 1885 kahdesti viikossa. Sen levikki oli toisena ilmestymisvuotena tuhat kappaletta. Vastaavina toimittajina työskentelivät Karl Alfred Lundqvist (1883–1885) ja Kaarlo Kahma (1885). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suupohjan Työmies digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Vaasan media
Suupohjan Kaiku

Suupohjan Kaiku oli Kristiinankaupungissa vuosina 1897–1919 ilmestynyt sanomalehti. Kristiinankaupungin suomenmieliset perustivat Suupohjan Kaiun taistelemaan kaupungissa valtaa pitäviä ruotsinmielisiä konservatiiveja vastaan. Talousvaikeuksien ja taustayhteisön riitojen takia lehti päätyi vuonna 1902 kirjanpainajien Iivari Partasen ja Kaarlo J. Paasosen omistukseen. Partanen luovutti osuutensa Paasoselle vuonna 1908. Suupohjan Kaiku oli varsinkin Paasosen aikana linjaltaan nuorsuomalainen ja joulukuusta 1918 edistyspuoluelainen. Poliittisen kannattajakunnan vähäisyys ja Vaasan lehtien kilpailu johti sen taloudellisiin vaikeuksiin, joiden takia Paasonen lopetti lehden ja myi sen kirjapainon Seinäjoelle. Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1899 lähtien kolmesti viikossa. Sen levikki oli 2000 kappaletta vuonna 1902. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Hugo K. Eneberg (1898–1899), Emil E. Nordlund (1899–1902), Vihtori Robert Niemi (1900–1901), Vihtori Haaronen (vast. toim. 1901–1903), Iivari Partanen (1903–1908), Joh. Leppänen (1908–1914) ja K. J. Paasonen (vast. toim. 1908–1919). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suupohjan Kaiku digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kristiinankaupungin media
Suomi (1847–1849)

Suomi oli Helsingissä vuosina 1847–1849 ilmestynyt sanomalehti. Lehden julkaisijana ja toimittajana työskennellyt Carl Axel Gottlund perusti Suomen vuonna 1846 lakkautetun Suomalaisen tilalle. Se oli aikaisempaa sanomalehtimäisempi, mutta huolimattomasti toimitettu eikä aina ilmestynyt ajallaan. Ongelmana oli myös Gottlundin savolaisvoittoinen kieli. Kerran viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vain satakunta tilaajaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomi digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Perustuslaillisuus

Perustuslaillisuus voi viitata eri asioihin: *konstitutionalismi eli perustuslaillisuus, perustuslakiin perustuva valtiojärjestelmä ja sitä kannattava ideologia *nimitys eri maissa ja eri aikoina poliittisille suuntauksille ja ryhmille, jotka ovat vedonneet jossain kiistassa perustuslakiin **perustuslailliset, poliittinen suuntaus sortokausien Suomessa **Perustuslaillinen oikeistopuolue, puolue 1970-luvun Suomessa
Tippa (muusikko)

TIPPA (aikaisemmin Tippa-T, oikealta nimeltään Topi Huovinen, s. 1992) on Turusta kotoisin oleva rap-artisti. Hän saavutti suosiota julkaistessaan musiikkivideoita YouTubessa syksyn 2013 ja kevään 2014 välillä. Kesäkuussa 2014 Tippa-T solmi levytyssopimuksen PME Recordsin kanssa, ja hänen ensimmäinen levy-yhtiöjulkaisunsa Nuari Kukko -EP julkaistiin 8. elokuuta 2014. EP nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Tippa-T:n ensimmäinen studioalbumi White julkaistiin 26. kesäkuuta 2015. Levyllä vierailevat muun muassa Sairas †, Kube, VilleGalle, Adi L Hasla, Eevil Stöö, MG ja Hätis. Huovisen musiikkityyli on vuosien varrella muuttunut entistä puhuttelevammaksi. == Diskografia == * Dänkit Tai Henki (2011) * Nuari Kukko (2014) * White (2015) * Matias (2019) == Katso myös == * Luettelo Tipan kappaleista ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Suomenlehti

Suomenlehti oli Viipurissa vuosina 1872–1874 ilmestynyt sanomalehti. Lehden julkaisija ja toimittaja oli Rietrikki Polén, joka oli aikaisemmin työskennellyt Suomettaren päätoimittajana. Suomenlehteä toimitettiin kansanvalistuksen hengessä ja siinä kirjoitettiin paljon vuoden 1872 valtiopäivistä, jotka ilmeisesti toimivat sen julkaisemisen virikkeenä. Ilmarisen lakattua tammikuussa 1872 Suomenlehti oli Viipurin ainoa suomenkielinen sanomalehti, ja sen levikki kohosi vuonna 1874 kahdeksaansataan kappaleeseen. Polén lopetti lehden, kun uusi Ilmarinen alkoi ilmestyä vuoden 1875 alusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomenlehti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Suomen Kansa (sanomalehti)

Suomen Kansa oli Helsingissä vuosina 1901–1905 ilmestynyt sanomalehti. Lehden julkaisijana, päätoimittajana ja taloudenhoitajana työskennellyt Reinhold Roine perusti Suomen Kansan Helsingin suomenkieliseksi iltapäivälehdeksi ja samalla työväestölle suunnatuksi kansanlehdeksi. Se oli linjaltaan maltillisen suomenmielinen ja sosialismin vastainen. Pääkaupungin lehtimiehet pitivät Roinetta liian myöntyväisenä sensuurin määräyksiin ja hänen katsottiin käyttävän hyväkseen muiden lehtien ensimmäisen sortokauden aikana vaikeutunutta asemaa. Bobrikovin murhan jälkeen Suomen Kansan kannatus laski ja sen ilmestyminen loppui suurlakon jälkeen. Suomen Kansa ilmestyi aluksi neljästi, syksystä 1901 lähtien kuudesti, vuoden 1904 lopulla neljästi ja vuonna 1905 kolmesti viikossa. Sen rinnalla julkaistiin vuosina 1901–1903 myös viikkopainosta. Vuonna 1904 Roine julkaisi lehdestä Pohjan Kansa -nimistä paikallispainosta Vaasaa ja Pohjanmaata varten, mutta lopetti sen pian kannattamattomana. Suomen Kansan rinnakkaislehtenä ilmestyi vuosina 1902–1905 ruotsinkielinen Folket, jolla oli myös paikallispainos Pietarsaaressa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansa digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Keijo Virtanen (kirjailija)

Keijo Aatos Virtanen (9. kesäkuuta 1951 Asikkala – 14. heinäkuuta 2022 JyväskyläVirtanen, Aarni ja Saarti, Jarmo: Keijo Virtanen oli utelias opettaja, kirjailija ja muusikko. Ksml.fi. 24.7.2022. Viitattu 24.7.2022.) oli suomalainen kirjailija ja muusikko. Hän kirjoitti sekä kauno- että tietokirjoja. Virtanen opiskeli Jyväskylän yliopistossa kirjallisuutta, kansatiedettä, taiteen tutkimusta, filosofiaa ja yleistä historiaa. Hän oli koulutukseltaan filosofian lisensiaatti vuodelta 1987 ja oli opiskellut myös kansanrunoudentutkimusta. Hänen kirjallisuuden lisensiaatintyönsä aiheena oli Intian estetiikka. Virtanen työskenteli Jyväskylän yliopistossa amanuenssina, kirjallisuuden opettajana ja tutkijana. Vuonna 1977 Virtanen voitti Otavan novellikilpailun ja sai vuonna 1982 Jyväskylän kaupungin kulttuurilautakunnan taidepalkinnon. Virtanen oli Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan kulttuurilautakunnan jäsen vuosina 1979–1983 ja Tieteellinen yhdistys Deltan hallituksen jäsen 1981–1986. Virtanen toimi myös underground-muusikkona ja julkaisi taiteilijanimellään Keijo yli 60 pitkäsoittoa. ==Teokset== * * * * * * * * * * Männyt. Zäp Books, 2017. * Mäntyjen liikkeistä. Yhteenliitetty teos: Saarti, Jarmo, Metsätalous: lyhyt oppimäärä. BoD 2017 * Sinisen savun jäljillä. Kuinka kauas päästään. Moottoripyöräilyn suurlähettiläs Matti Viron matkassa. Blau-Nebel-Reiter. 2019. 2020. * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keijo Virtasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Työväenliitto

Työväenliitto (vuoteen 1909 saakka Suomalainen Työväenliitto, vuodesta 1912 lähtien Iltalehti) oli Helsingissä vuosina 1907–1913 ilmestynyt sanomalehtiSuomen lehdistön historia 7, s. 169.. Lehti toimi vanhasuomalaisten perustaman Suomalaisen työväenliiton äänenkannattajana. Sen linjaksi ilmoitettiin työväestön etujen ajaminen kansallisessa hengessä vapaana sosialismista. Lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana, mutta sen tilalle perustettiin vielä marras-joulukuussa 1913 ilmestynyt viikkolehti ÄäniSuomen lehdistön historia 7, s. 320.. Työväenliiton lehti ilmestyi aluksi kerran, vuonna 1910 kolmesti ja vuodesta 1911 kuudesti viikossa, syyskuusta 1912 lähtien nimensä mukaisesti iltapäivälehtenä. Sen julkaisijana toimi Suomalaisen Työväenliiton Kirjapaino ja Sanomalehti Oy. Toimittajina työskentelivät Konsti Lilja (vastaava toimittaja 1908–1909), J. A. Vuori (vast. toim. 1909–1911), Ape Laitio (1912), Juho Torvelainen (1912–1913) ja Yrjö Kataja (1913). ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Suomalainen Työväenliitto (1907–1909) digitoituna kansalliskirjastossa * Työväenliitto (1910–1912) digitoituna kansalliskirjastossa * Iltalehti (1912–1913) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Suomalainen Kansa

Suomalainen Kansa oli Helsingissä vuosina 1907–1911 ilmestynyt sanomalehti. Nuorsuomalaisen puolueen oikeisto perusti Suomalaisen Kansan vastapainoksi puolueen vasemmistoryhmän hallitsemille Helsingin Sanomille. Sen keskeisiä vaikuttajia olivat Theodor Homén, Jonas Castrén ja Helsingin Sanomien syrjäytetty päätoimittaja Heikki Renvall. Linjaltaan Suomalainen Kansa oli jyrkän perustuslaillinen, konservatiivinen ja sosialismin vastainen. Se yritti kilpailla Helsingin Sanomien kanssa ilmestymällä iltapäivälehtenä ja suuntautumalla maaseudulle. Lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli kahden tuhannen kappaleen tienoilla. Sen julkaisijana toimi Suomalaisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapaino Oy. Päätoimittajina työskentelivat Antti Kaasalainen (1907–1909) ja Aukusti Simelius (1910–1911). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalainen Kansa digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Suomalainen (Jyväskylä)

Suomalainen oli Jyväskylässä vuosina 1888–1917 ilmestynyt sanomalehti. Linjaltaan vanhoillinen Suomalainen perustettiin suomalaisen puolueen ”nuorten” käsiin joutuneen Keski-Suomen vastapainoksi. Se oli luonteeltaan huokea kansanlehti, jonka levikki nousi pian kilpailijaa suuremmaksi. Julkaisijana toimi aluksi K. J. Gummeruksen ja Jaakko Länkelän omistama Jyväskylän kirjapaino, kunnes vuonna 1907 omistus siirtyi vanhasuomalaisten hallitsemalle Sydän-Suomen Sanomalehti Oy:lle. Myöhemmin Suomalainen ajoi maltillista uudistuspolitiikkaa. Kansanpuoluetta vuonna 1917 kannattanut lehti sulautui seuraavan vuoden alussa Keski-Suomen kanssa Keskisuomalaiseksi. Suomalainen ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1892 lähtien kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1900-luvun alussa viidestä kuuteen tuhatta kappaletta. Lehdellä ei alkuvuosina ollut varsinaista päätoimittajaa. Myöhemmin päätoimittajina työskentelivät Jaakko Einar Sandelin (1892–1895), Johannes Hagelberg (1895–1896), Einar Aarnio (1896–1900), Juho Hietanen (1900), Edvin Gideon Väätänen (1900–1908), Otto Aleksanteri Joutsen (1908), Väinö Kivilinna (1909–1911), Vihtori Alpi Vataja (1909–1910), Oskar Vilhem Tissari (1912–1916), Martti Pihkala (1916) ja Alvari Rinne (1916–1917). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalainen digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Jyväskylän media
Suomalainen (1846)

Suomalainen oli Helsingissä vuonna 1846 ilmestynyt sanomalehti. Carl Axel Gottlundin toimittama Suomalainen oli ensimmäinen Helsingissä ilmestynyt suomenkielinen lehti. Kerran viikossa ilmestyneessä, muodoltaan aikakauslehteä muistuttaneessa lehdessä julkaistiin Suomen kieltä, historiaa ja kirjallisuutta käsitteleviä kirjoituksia. Viranomaiset lakkauttivat lehden ortodoksista kirkkoa koskeneen artikkelin takia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalainen digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015 pelattiin Yhdysvalloissa ja pelipaikkakuntana toimi Buffalo. Maailmanmestaruuden voitti kisäemäntä Yhdysvallat. == Lohkot == === Lohko A === * Kanada * Yhdysvallat * Tšekki * Venäjä === Lohko B === * Suomi * Ruotsi * Japani * Sveitsi == Lopputulokset == Pääsarja Sija Joukkue Yhdysvallat Kanada Venäjä 4\. Tšekki 5\. Suomi 6\. Ruotsi 7\. Sveitsi 8\. Japani 1\. divisioona Sija Joukkue 9\. Ranska 10\. Norja 11\. Slovakia 12\. Saksa 13\. Unkari 14\. Itävalta http://hydra.iihf.com/IIHF_Core/jsp/content/web_output/index.jsp?compId=512 IIHF: 1. divisioona Karsinnat Sija Joukkue 15\. Kiina 16\. Tanska 17\. Iso- Britannia 18\. Italia 19\. Kazakstan 20\. Puola http://hydra.iihf.com/IIHF_Core/jsp/content/web_output/index.jsp?compId=494 IIHF: 1. divisioonan karsinnat == Lähteet == * Turnaus IIHF:n tulospalvelussa * http://www.iihf.com/home-of-hockey/championships/world- championships/2015-events/ === Viitteet === Luokka:Buffalon (New York) urheilu 2015 Nuorten naisten maailmanmestaruus Luokka:Yhdysvaltain jääkiekko
Tuusulan historiallinen museo

Tuusulan historiallinen museo on Tuusulan kotiseutumuseo. Museo ylläpitää Aleksis Kiven kuolinmökkiä ja Klaavolan museota. Tuusulan historiallisen museon esinekokoelman runko on Halosenniemen, Kiven kuolintalon ja Klaavolan esineistö. Museo järjestää opetusta luennoilla, opastuksissa, tilaisuuksissa, työpajatoiminnassa ja yhteistyöprojekteissa. Opetus on suunnattu pääasiassa tuusulalaisille päiväkotilaisille ja koululaisille. == Lähteet == Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Tuusulan museot