Leoš Janáček

Leoš Janáček [ˈlɛoʃ ˈjanaːtʃɛk] (alk. Leo Eugen Janáček; 3. heinäkuuta 1854 Hukvaldy, Itävallan keisarikunta – 12. elokuuta 1928 Ostrava, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen säveltäjä. Omaleimaisen tyylin luonutta Janáčekia arvostetaan erityisesti oopperasäveltäjänä. Hänen tuotantoonsa kuuluu lisäksi muun muassa Sinfonietta, sinfonisia runoelmia ja Glagoliittimessu. == Säveltäjänura == Janáček syntyi vaatimattomasti toimeentulevaan opettajaperheeseen ja aloitti muusikonuransa kuoropoikana Brnossa. Hän opiskeli musiikkia Prahassa ja Leipzigissa. Vuonna 1881 hän palasi Brnoon, johon hän perusti myöhemmin Brnon konservatoriona tunnetun oppilaitoksen. Janáčekin varhaistuotanto on pääasiassa romanttista, mutta myöhemmin hän sai vaikutteita lisäksi määriläisestä ja slovakialaisesta kansanmusiikista. Oopperasäveltäjistä hän piti esikuvanaan venäläistä Modest Musorgskia. Oopperassa Jenůfa hän käytti hyväkseen tutkimuksiaan puhekielen intonaatiosta ja loi näin omaperäisen sävelkielen. Teos sai kantaesityksensä Brnossa, mutta vasta esitys Prahassa 1916 kohotti hänet kansainväliseen maineeseen. Hän tapasi pian sen jälkeen Kamila Stösslován, jolta hän sai inspiraation useisiin myöhäistuotantonsa teoksiin. Huomattavan osan päätuotannostaan Janáček sävelsi viimeisten elinvuosiensa aikana, vuodesta 1916 alkaen. Sinfonietta sai kantaesityksensä Prahassa vuonna 1926, ja Taras Bulba -rapsodian säveltäjä kirjoitti 1918. Janáčekin esitetyimpiin oopperoihin kuuluva Ukonilma (Káťa Kabanová) kantaesitettiin vuonna 1921. Janáček oli kiinnostunut venäläisestä kirjallisuudesta, josta hän sai aiheen moniin teoksiinsa. Janáček kapinoi teoksissaan musiikin klassisia muotoja ja sinfonista kehittelyä vastaan. Sen sijaan häntä innostivat ihmisääni ja lyyrinen näyttämötaide. Temperamentiltaan hän oli impulsiivinen ja kiihkeä, mikä näkyy hänen teostensa teemojen lyhyytenä, toistoina, kontrasteina ja profilointien voimana. Hänen oopperoidensa aiheet kertovat säveltäjän herkkyydestä inhimillistä kärsimystä kohtaan, mutta niissä ei unohdeta huumoriakaan. Hänen parhaat saavutuksensa ovat Glagoliittimessu, joka pohjautuu muinaisslaavilaiseen tekstiin, ja Dostojevskin Muistelmia kuolleesta talosta -romaaniin perustuva ooppera Kuolleesta talosta. Janáčekin laajempaa menestystä rajoittaa se, että teokset ovat tšekinkielisiä ja niiden ymmärtäminen on vahvasti sidoksissa kielen osaamiseen. Vuonna 1928 Janáček vilustui vakavasti ja sairastui keuhkokuumeeseen, johon hän kuoli sairaalassa Ostravassa. == Oopperat == Oopperan nimi Suomennos Ensi-ilta Šárka 25.11.1925, Brno Počátek románu Romaanin alku 30.4.1894, Brno Jenůfa (Její pastorkyňa) Jenufa / Hänen kasvattityttärensä 21.1.1904, Brno Osud Kohtalo 25.10.1958, Brno Výlety páně Broučkovy Herra Broučekin retket 23.4.1920, Praha Káťa Kabanová Ukonilma / Katja Kabanova 23.11.1921, Brno Příhody lišky Bystroušky Ovela kettu 6.9.1924, Brno Věc Makropulos Tapaus Makropulos 18.12.1926, Brno Z mrtvého domu Kuolleesta talosta 12.4.1930, Brno == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == * Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Leoš Janáček (koko sävellystuotanto listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen) * Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet