EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kamin-Kašyrskyi

Kamin-Kašyrskyi () on kaupunki Volynian alueella Ukrainan luoteisosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin sivujoki Prypjatin sivuhaaran Tsyrin varrella, maanteitse noin 130 kilometriä aluekeskus Lutsksta pohjoiseen ja noin 560 kilometriä Kiovasta länteen. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Kamin-Kašyrskyin piirin (131 123 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 12 519 (2021). Kaupungista ja sen lähistöstä on löydetty pronssikauden (2 000 eaa.) ja varhaisen rautakauden (700-500-luvut eaa.). Kiovan Rusjin ajasta muistuttaa maavallilla ympäröidyn ihmisasutuksen jäänteet ja hautausmaa. Paikkakunta on mainuttu kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1196, kun Volynian ruhtinas Roman Mstyslavitš rakensi linnoituksen rajojen suojaksi. Myöhemmin siellä oli nimellä Košer ja Kašyrsk tunnettu linnoitettu asutus. Se mainitaan Galitsian ja Volnian kroniikoissa nimellä Kamenets ja Kamen. (kesken) ККадміністрація.jpg|Kamin-Kašyrskyin hallintorakennus. ККРіздваБогородиці.jpg |Kirkko Kamin-Kašyrskyissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Volynian alueen kaupungit
Georgi Sviridov

Georgi Vasiljevitš Sviridov (; 16. joulukuuta (J: 3. joulukuuta) 1915 Fatež, Kurskin kuvernementti – 6. tammikuuta 1998 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.Georgy Sviridov AllMusic Sviridov opiskeli 1930-luvun alussa Leningradissa Mihail Judinin johdolla ja sitten Dmitri Šostakovitšin johdolla Leningradin konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1941. Hänen muiden opettajiensa joukossa olivat Isai Braudo ja Pjotr Rjazanov. Vuonna 1945 Sviridov aloitti esiintymisen pianistina, mutta tämä työ osoittautui vähemmän merkitykselliseksi hänen urallaan, sillä hänen huomionsa alkoi kasvavissa määrin kiinnittyä säveltämiseen. Hän sävelsi kattavan näyttämö-, orkesteri-, kamari- ja vokaalimusiikkiteosten tuotannon, joka ilmentää suurilta osin tunnusomaisen venäläistä tyyliä. Teokset ovat tuoneet Sviridoville tunnustusta johtavana venäläisen musiikin 1900-luvun puolestavälistä loppupuolelle ulottuvan ajanjakson vaikuttajana. Sviridovin tuotannossa merkittävässä osassa ovat hengelliset teokset, joiden säveltämisen hän aloitti vuonna 1969. Hänen säveltämänsä hengellisten kappaleiden sarja, viimeiseksi teokseksi jäänyt Pesnopenija i molitvy (Песнопения и молитвы) on koottu pääosin vuosina 1988–1992. Syyskuussa 1997 Sviridov valitsi kappaleista versiot, jotka tulisivat lopullisen kokoelman osiksi; hän teki vielä viimeisiä muokkauksia nuotteihin, mutta tämä työ jäi kesken säveltäjän kuollessa vuonna 1998.Catalogue: Details Ondine Sviridov sai 19-vuotiaana Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäsenyyden ja 54-vuotiaana Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Vladimir Kolokoltsev

Vladimir Aleksandrovitš Kolokoltsev (; s. 11. toukokuuta 1961 Nižni Lomov, Penzan alue) on venäläinen poliitikko. Siviiliammatiltaan hän on poliisi.Russia’s new Interior Minister: Vladimir Kolokoltsev In Moscow's Shadows Kolokoltsev liittyi Neuvostoliiton sisäministeriön palvelukseen vuonna 1982 ja sai ensimmäisen nimityksensä Moskovaan laitokselle, jonka toimenkuvaan kuului diplomaattisen edustuston suojeleminen. Vuonna 1985 hän pääsi Neuvostoliiton sisäministeriön korkeamman politiikan kouluun, josta hän valmistui vuonna 1989. Kolokoltsev eteni urallaan Moskovan poliisipiireissä, kunnes sai vuonna 2007 siirron poliisipäälliköksi Orjolin alueelle. Vuonna 2009 hän palasi Moskovaan, ja 7. syyskuuta 2009 hän sai nimityksen Moskovan poliisipäälliköksi. 10. kesäkuuta 2010 hänet ylennettiin poliisin kenraaliluutnantiksi. 21\. toukokuuta 2012 Kolokoltsev sai nimityksen Venäjän sisäministeriksi. Häntä edelsi tässä tehtävässä Rašid Nurgalijev. Vuonna 2013 Kolokoltsev ilmaisi tukensa kuolemanrangaistuksen käyttöön palautukselle.Venäjän sisäministeri palauttaisi kuolemanrangaistuksen Yle Vuonna 2018 Yhdysvallat lisäsi Kolokoltsevin ja 23 muuta venäläistä virkamiestä pakotelistalleen.Kolokoltsev Vladimir Spisok Putina == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Berezan (saari)

Berezan () on saari Ukrainassa Dnepr- ja Etelä-Bug-jokien jokisuulahdessa. Se kuuluu hallinnollisesti Mykolajivin alueeseen.Berezan Island Discover Ukraine Saaren pinta-ala on noin 30 hehtaaria, se on 890 metriä pitkä ja leveimmillään 485 metriä. Saari on 4–6 metriä, eteläosistaan enimmillään 20 metriä merenpinnan yläpuolella. == Historia == Nykyiselle Berezanin saarelle perustettiin 600-luvulla eaa. antiikin kreikkalainen kauppa-asema Borysthenes, joka myöhemmin siirrrettiin manterereelle Olbian kaupungiksi tai tuli sen alaisuuteen. Tuohon aikaan saari oli niemi. Kiovan Rusin aikoina saarella oli slaavilainen asutuskeskus.Berezan Island Internet Encyclopedia of Ukraine Berezan oli aikoinaan pysähdyspaikka viikinkien idäntiellä. Saari on ollut paitsi matkailukohde, myös pysyvä arkeologinen keskus, joka on vetänyt puoleensa arkeologeja, geologeja ja maantieteilijöitä. Berezanilla ei ole pysyvää ihmisasutusta. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Otšakivin kaupungista.Berezan IGotoWorld.com Elokuussa 1968 saarelle pystytettiin siellä vuonna 1906 ammutun luutnantti Pjotr Šmidtin muistolle omistettu obeliski. Muistomerkki on pysynyt Berezanin saaren symbolina kuntonsa heikkenemisestä huolimatta.Monument to Lieutenant Schmidt on the island of Berezan Otdih.pro == Lähteet == Luokka:Mustanmeren saaret Luokka:Ukrainan saaret
Ljudmyla Monastyrska

Ljudmyla Viktorivna Monastyrska (; s. 25. toukokuuta 1975 KiovaLiudmyla Monastyrska MCU Prime) on ukrainalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.Liudmyla Monastyrska IMG Artists Monastyrska opiskeli Kiovan konservatoriossa.Liudmyla Monastyrska Royal Opera House Hän teki Kiovan- debyyttinsä esiintymällä Tatjanan roolissa Pjotr Tšaikovskin oopperassa Jevgeni Onegin vuonna 1996.Liudmyla Monastyrska Opéra national de Paris Monastyrska kiinnitettiin Kiovan kansallisoopperan pääsopraanoksi vuonna 1998. Hänellä on ollut siellä rooleja muiden muassa Tšaikovskin, Giuseppe Verdin, Amilcare Ponchiellin ja Pietro Mascagnin teosten esityksissä. Kansainvälisen uransa hän aloitti vuonna 2010 tulkitsemalla Giacomo Puccinin Toscan nimiroolin Deutsche Oper Berlinissä ja Puccini-festivaalilla. Monastyrska teki Royal Opera House -debyyttinsä vuonna 2011 Verdin Aida-oopperan nimiroolissa. Hän on esiintynyt myös muun muassa La Scalassa, Pariisin oopperassa, Gran Teatre del Liceussa, Teatro San Carlossa ja Bayerische Staatsoperissa. Hän on tehnyt myös konserttiesiintymisiä, joissa hänen ohjelmistoonsa on kuulunut esimerkiksi Verdin Requiem. Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 Anna Netrebko menetti roolinsa New Yorkin Metropolitan-oopperassa roolinsa Puccinin Turandotin esityksessä. Hänen tilalleen esitykseen nimitettiin Monastyrska. Monastyrska oli tehnyt Metropolitan-debyyttinsä vuonna 2012 Verdin Aidan nimiroolissa, jossa hän oli jälleen esiintynyt siellä vuonna 2014.Anna Netrebko withdraws from Met performances this spring The Metropolitan Opera == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmari Sipilä

Ilmari Sipilä (29. lokakuuta 1893 Jämsä – 25. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Sipilän vanhemmat olivat maanviljelijä Salomon Sipilä ja Ruusa Lahnamäki ja puoliso vuodesta 1926 Elin Pihlström. Ylioppilaaksi Sipilä tuli vuonna 1914 Heinolassa ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1919. Hän toimi sitten tuotannon parissa Jämsänkosken paperitehtaalla. Oltuaan teknillisen johtajan apulainen sekä Jämsänkoskella että Myllykosken paperitehtaalla Sipilästä tuli vuonna 1925 Simpeleen paperitehtaan teknillinen johtaja ja seuraavana vuonna tehtaan johtaja. Sipilä toimi Simpeleen tehtaan johtajana eli isännöitsijänä peräti kolmenkymmenenkuusi vuotta, aina vuoteen 1963 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tuona aikana tehdas kehittyi huomattavasti, vaikka se ei ollutkaan omistajansa Yhtyneiden Paperitehtaiden ykkösinvestointikohde eivätkä siellä tehdyt uudistukset tuotannon ja laadun lisäämiseksi tehneet siitä täysin kilpailukykyistä suurempien yksiköiden kanssa. Tehtaan paikallisjohtajana Sipilällä oli huomattava määrä alueellisia luottamustehtäviä ja vaikutusvaltaa. Hän oli Simpeleen kunnanvaltuutettu, mutta toimi myös esimerkiksi Simpeleen kirkon rakennustoimikunnassa. Hän oli myös Yhtyneiden Paperitehtaiden hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen ja kuului Suomen paperitehtaiden yhdistyksen ja Suomen kartonkiyhdistyksen hallituksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sipilä sai vuonna 1957. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Future On A Plate

Future On A Plate on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 19. marraskuuta 2004 julkaistu debyyttialbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: JUnderwater Sleeping Society: Future On A Plate Viitattu 20.3.2022. * Soundi: UNDERWATER SLEEPING SOCIETY: Future On A Plate Viitattu 20.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit
All Other Lights Go Out

All Other Lights Go Out on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 31. tammikuuta 2007 julkaistu toinen studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Underwater Sleeping Society: All Other Lights Go Out Viitattu 20.3.2022. * Soundi: UNDERWATER SLEEPING SOCIETY: All Other Lights Go Out Viitattu 20.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit
The Dead Vegas

The Dead Vegas on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 15. lokakuuta 2008 julkaistu kolmas studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Underwater Sleeping Society: The Dead Vegas Viitattu 20.3.2022. * Soundi: UNDERWATER SLEEPING SOCIETY: The Dead Vegas Viitattu 20.3.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Instrumental Health Care

Instrumental Healthcare on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 7. lokakuuta 2016 julkaistu neljäs studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Indiemaalarit tekevät vaikuttavan paluun Viitattu 20.3.2022. * Keskisuomalainen: Levyarvio: Ajoittaisesta hengästyttävyydestään huolimatta Instrumental Healthcare on vaikuttava tuttavuus Viitattu 20.3.2022. * Soundi: Äänikonfetit pölisevät jälleen – Underwater Sleeping Societyn horros on ohi Viitattu 20.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 albumit
Vapautusliitto

Vapautusliitto () oli Venäjän tsaarinvaltaa vastustanut salainen yhteenliittymä, johon kuului useita aatelishenkilöitä kuten ruhtinaat Pjotr Dolgorukov, Dmitsi Šahovskoi ja Nikolai Lvov, tiedemiehiä kuten taloustieteilijä Pjotr Struve ja oikeustieteilijä Sergei Muromtsev sekä historioitsija ja myöhemmin perustuslaillisdemokraattisen puolueen johtaja Pavel Miljukov. Järjestön puheenjohtajana toimi Ivan Petrunkevitš ja sihteerinä sosialistivallankumouksellisiin (SR) kuulunut semstvoissa vaikuttanut tilastotieteilijä Nikolai Annenski. Järjestö perustettiin vuonna 1903 Schaffhausenissa Sveitsissä. Se julkaisi Stuttgartissa ilmestynyttä lehteä Osvoboždenije (Освобождение, ’Vapautus’), jonka päätoimittajana oli Struve. Järjestö toimi niin salaisena, ettei jäsenten tietoon saatettu edes johtajien nimiä. Järjestön vaatimuksena oli vallankumous, tsaarin luopuminen vallasta. Vaadittiin sekä ala- että ylähuoneen valitsemista yleisillä ja salaisilla vaaleilla yhtäläisen äänioikeuden perusteella. Lähinnä Pariisissa ilmapiiri oli sellainen, että vaatimuksia voitiin välittää lehdistölle lähinnä varakkaan Petruškevitšin ja ruhtinaiden ansiosta. Järjestön vastustajista merkittävimmät olivat slavofiilinen sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe sekä toisaalta sosiaalidemokraatti V. I. Lenin, jolle vaatimukset eivät riittäneet. Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen monet vapautusliiton jäsenet ryhtyivät toimimaan poliittisessa perustuslaillisdemokraattisessa puolueessa ja muissa puolueissa, ja itse vapautusliiton toiminta kävi tarpeettomaksi. == Lähteet == Luokka:Venäjän historia Luokka:Salaliitot Luokka:Liberalismi Venäjällä
Jana Dementjeva

Jana Myh’ailivna Dementjeva (os. Ryžkova; ; s. 23. lokakuuta 1978 Harkova) on ukrainalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa vuonna 2012. Dementjeva osallistui kolmiin olympialaisiin. Ateenassa 2004 hän kilpaili pariaironelosessa ja sijoittui loppukilpailussa kolmanneksi mutta menetti mitalin venekuntaan kuuluneen Olena Olefirenkon jäätyä testissä kiinni dopingaineen käytöstä. Pekingissä 2008 Dementjeva sijoittui Kateryna Tarasenkon kanssa pariairokaksikossa seitsemänneksi heidän voitettuaan B-finaalin. Lontoossa 2012 hän voitti olympiakultaa pariaironelosessa Kateryna Tarasenkon, Natalija Dovhodkon ja Anastasija Koženkovan kanssa. Hopeajoukkue Saksa hävisi heille yli kaksi sekuntia. Dementjeva voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Poznańissa 2009 ja saavutti MM-hopeaa Karapirolla 2010. Hän voitti viisi Euroopan-mestaruutta: pariairokaksikossa vuosina 2008 ja 2011 sekä pariaironelosessa vuosina 2009, 2010 ja 2012. Välivuosien jälkeen hän palasi arvokilpailuihin vuoden 2018 MM-kilpailuissa ja vuoden 2019 EM- kilpailuissa, joista jälkimmäisissä hän saavutti pariaironelosessa pronssia. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset soutajat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hoppipolla

Hoppipolla () on vuonna 2019 perustettu eteläkorealainen yhtye. Yhtye perustettiin JTBC:n televisio-ohjelman Superband aikana ja myös voitti ohjelman. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet I'll, Ha Hyun-sang, Hong Jin-ho sekä Kim Young-so. Yhtyeen nimi tulee Sigur Rósin kappaleesta ”Hoppípolla”, tarkoittaen lätäköihin hyppimistä. == Jäsenet == Kaikki yhtyeen jäsenet ovat myös aktiivisia sooloartisteja. I'll ja Ha Hyun-sang olivat toimineet laulaja- lauluntekijöinä jo ennen yhtyeen muodostusta ja Hong Jin-ho sekä Kim Young-so esiintyneet myös sooloina. * I'll (아일) (oikealta nimeltään No Jeong-hun (노정훈)) – pianisti, laulaja, johtaja * Hong Jin-ho (홍진호) – sellisti * Ha Hyun-sang (하현상) – laulaja * Kim Young-so (김영소) – kitaristi == Diskografia == === Studioalbumit === * And Then There Was Us (2021) === EP:t === * Spring to Spring (2020) === Singlet === * ”About Time” (2019) * ”Enough” (2020) * ”Your Ocean” (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Twitter: @band_Hoppipolla * Instagram: @band.hoppipolla Luokka:Eteläkorealaiset yhtyeet
Kateryna Tarasenko

Kateryna Mykolajivna Tarasenko (; s. 6. elokuuta 1987 Dnipro) on ukrainalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa vuonna 2012. Tarasenko osallistui kaksiin olympialaisiin. Pekingissä 2008 hän sijoittui Jana Dementjevan kanssa pariairokaksikossa seitsemänneksi heidän voitettuaan B-finaalin. Lontoossa 2012 hän voitti olympiakultaa pariaironelosessa Natalija Dovhodkon, Anastasija Koženkovan ja Jana Dementjevan kanssa. Hopeajoukkue Saksa hävisi heille yli kaksi sekuntia. Tarasenko saavutti Karapiron MM- kilpailuissa 2010 hopeaa pariaironelosessa. Vuonna 2009 hän saavutti kahdeksikossa EM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset soutajat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailmankisat 1990

Maailmankisat järjestettiin vuonna 1990 Helsingissä 27. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Suomen Urheiluliiton järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 11 887 maksanutta katsojaa. Kisat olivat yleisurheilun GP-sarjan 5. osakilpailu. https://www.tilastopaja.eu/fi/db/tulokset.php?CID=44148. == Miehet == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m (+0,4) Daron Council 10,31 Michael Marsh 10,36 Tim Williams 10,43 400 m Roberto Hernández 45,34 Tim Simon 45,56 Jeff Reynolds 45,98 800 m Mark Everett 1.46,38 Mbarak Hussein 1.46,68 Abdi Bile 1.46,73 1500 m Simon Doyle 3.37,34 Wilfred Kirochi 3.37,96 Joe Falcon 3.37,99 5000 m John Doherty 13.15,28 Steve Plasencia 13.24,56 Mihail Dasko 13.25,72 110 m aidat (-0,9) Courtney Hawkins 13,77 Antti Haapakoski 13,92 Frank Wilcke 13,99 3000 m estejuoksu Brian Diemer 8.25,69 Angelo Carosi 8.27,62 Azzedine Brahmi 8.29,19 Korkeushyppy Hollis Conway 237 cm Sorin Matei 230 cm Aleksei Jemelin 224 cm Seiväshyppy Radion Gataullin 572 cm Gennadi Suharev 550 cm Petri Peltoniemi 530 cm Pituushyppy Mike Powell 826 cm (+2,4) Jaime Jefferson 799 cm (+2,4) Festus Igbinoghene 793 cm (+0,7) Moukarinheitto Juri Sedyh 80,42 m Jüri Tamm 78,84 m Tore Gustafsson 76,98 m Keihäänheitto Marko Hyytiäinen 82,08 m Ramon González 81,20 m Jan Zelezný 81,08 m == Naiset == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 200 m Dannette Young 22,68 Mary Onyali-Omagbemi 22,77 Fatima Yusuf 23,02 1 500 m Doina Melinte 4.03,26 Svetlana Kitova 4.26,60 Lynn Jennings 4.08,84 10 000 m Viorica Ghican 31.18,18 Uta Pippig 31.40,92 Jill Hunter 31.55,80 Kilpailussa neljänneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 31.57,66. 400 m aidat Sally Gunnell 56,06 Linetta Wilson 57,61 Anna Suurnäkki 57,94 Pituushyppy Inessa Kravets 709 cm (+3,0) Marieta Ilcu 699 cm (+3,0) Valy Ionescu 675 cm (+0,8) Keihäänheitto Karen Forkel 65,16 m Brigitte Graune 62,40 m Isel López 60,46 m Kisojen parhaana palkittiin korkeushyppääjä Hollis Conway, ja taistelijan palkinnon sai keihäänheittäjä Marko Hyytiäinen.. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1990 yleisurheilu 90
Anastasija Koženkova

Anastasija Mykolajivna Koženkova (; s. 19. tammikuuta 1986 Kovel) on ukrainalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa vuonna 2012. Koženkova on osallistunut kaksiin olympialaisiin. Lontoossa 2012 hän voitti olympiakultaa pariaironelosessa Kateryna Tarasenkon, Natalija Dovhodkon ja Jana Dementjevan kanssa. Hopeajoukkue Saksa hävisi heille yli kaksi sekuntia. Rio de Janeirossa 2016 Koženkova sijoittui pariaironelosessa neljänneksi. Koženkova voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Poznańissa 2009 ja saavutti MM-hopeaa Karapirolla 2010. Hän voitti Euroopan-mestaruuden pariaironelosessa vuosina 2009, 2010 ja 2023 sekä pariairokaksikossa vuonna 2011. Hän saavutti pariaironelosessa EM-hopeaa vuosina 2018 ja 2024 sekä EM- pronssia vuosina 2016 ja 2019. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset soutajat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valdemar Scherbakoff

Valdemar (Vladimir) Scherbakoff (27. kesäkuuta 1885 – 30. syyskuuta 1933) oli suomalainen everstiluutnantti.Scherbakoffin kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 01.10.1933, nro 263, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Scherbakoff tuli Rannikkotykistörykmentti 1:een kapteenina 1919.Sotalaitos, Uusi Suomi, 16.04.1919, nro 88, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hänet ylennettiin majuriksi joulukuussa 1919.Sotalaitos, Uusi Suomi, 24.12.1919, nro 297, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Scherbakoff toimi Suomenlinnan Länsi-Mustasaaressa sijainneen Rannikkotykistön aliupseerikoulun johtajana 1922–1923.15-vuotistaipaleelta, Suomen aliupseeri : Suomen aliupseeriliiton äänenkannattaja, 28.01.1937, nro 2, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hän siirtyi Rannikkotykistörykmentti 1:stä reserviin everstiluutnantin arvoisena 1923.Sotalaitos, Uusi Suomi, 30.06.1923, nro 146, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Scherbakoff toimi sen jälkeen liike-elämässä ja hän oli Oy Suomalainen Polnaft Ab-nimisen puolalaisten öljytuotteiden myyntiä harjoittaneen yrityksen toimitusjohtajana. Helsingfors handel och industri, 01.01.1926, s. 403, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Hän oli myös saksalaisen Bratislavassa toimineen C. P. Goertzin optillisten välineiden edustajana Suomessa ja omisti Helsingin Tuontikonttori nimisen yrityksen. Scherbakoff kuoli 48-vuotiaana sydänkohtaukseen.Suomen liikekalenteri, 01.01.1934, nro 1934, s. 84, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotIlmoitus, Suomen Sotilas, 09.04.1932, nro 14-15, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Julkaisuja == Nimellä V. Scherbakoff: * Välttämättömiä tietoja tykistömiehille. Otava 1919 * Kenttäkanuuna v. 1902 mallia (76, 2 mm). Upseerin käsikirjasto 11. Otava 1921 * Rannikkotykistön pikakanuuna Canet- mallia. Upseerin käsikirjasto 19. Otava 1922 * Tykistötehtäviä. Otava 1923 * Sytyttimet ja räjähdyttäjät. Otava 1924 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Natalija Dovhodko

Natalija Viktorivna Dovhodko (; s. 7. helmikuuta 1991 Kiova) on ukrainalainen kilpasoutaja. Dovhodko voitti olympiakultaa pariaironelosessa Lontoossa 2012 Kateryna Tarasenkon, Anastasija Koženkovan ja Jana Dementjevan kanssa. Hopeajoukkue Saksa hävisi heille yli kaksi sekuntia. Samana vuonna Dovhodko voitti pariaironelosessa Euroopan-mestaruuden muutoin samojen joukkuetovereiden kanssa mutta Koženkovan tilalla souti Olha Hurkovska. Dovhodko voitti pariaironelosen Euroopan-mestaruuden jälleen 2023 sekä sai samassa veneluokassa EM-hopeaa 2024 ja EM-pronssia 2022. Hän on sijoittunut pariaironelosessa lisäksi MM-kilpailuissa neljänneksi 2022 sekä EM- kilpailuissa viidenneksi 2015 ja kuudenneksi 2021. Hän oli yksikössä EM- kilpailuissa viides 2011 ja 2013. Dovhodko voitti maailmancupin osakilpailun pariaironelosessa Luzernissa ja Oberschleißheimissa 2012, Zagrebissa 2023 ja Varesessa 2024. Dovhodko voitti universiadeissa kultaa yksikössä Kazanissa 2013 ja perämiehettömässä nelosessa Gwangjussa 2015. Jälkimmäisissä kisoissa hän sijoittui yksikössä hopealle. Natalija Dovhodkon isoveli Ivan Dovhodko on soudun maailmanmestari. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset soutajat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikolai Tervakorpi

Nikolai Tervakorpi, sukunimi aik. Tscherbakoff (1886–1960) oli suomalainen taidemaalari.Bukowski's Bukipedia Novgorodista kotoisin ollut Nikolai Tervakorpi asui Suomessa viimeksi Hyvinkäällä. Hän oli tunnettu erityisesti Laatokka-aiheisista merimaalauksistaan. Vuosina 1919–1939 hän asui Laatokan rannalla Pyhäjärven Sortanlahden kylässä.Booky.fi . Veden valoa-kirjan esittelysivu == Kirjallisuutta == * Veden valoa. Poikilo-museot 2014 == Maalauksia == * Jeesus rukoilemassa: öljymaalaus, nykyisin Vantaan Kivistön kirkon seurakuntasalissa. Vantaan seurakunnat : Kivistön kirkon taide ja tekstiilit == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Merimaalarit
Aleksei Šidlovski

Aleksei Nikolajevitš Šidlovski (, s. 19. marraskuuta 1972) on venäläinen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on 19,65 metriä heinäkuulta 1996. Šidlovski voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1991 tuloksella 18,40. Hän edusti Venäjää Atlantan kesäolympialaisissa 1996, muttei selviytynyt finaaliin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Assumpta Serna

Assumpta Serna (s. 1957 Barcelona) on espanjalainen näyttelijä. Serna on esittänyt naispääosaa Pedro Almodóvarin elokuvassa Matador (1986). Muita filmirooleja hänellä on ollut esimerkiksi elokuvissa Suloiset hetket (Dulces horas, 1982), Villi orkidea (Wild Orchid, 1990), Shooter (The Shooter, 1995) ja Noitapiiri (The Craft, 1996). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zirkoniumnitraatti

Zirkoniumnitraatti (Zr(NO3)4) on zirkonium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa muiden zirkoniumyhdisteiden valmistamiseen, analyyttisenä reagenssina ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa zirkoniumnitraatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteestä tunnetaan kidevedellinen pentahydraatti [Zr(NO3)4·5H2O]. Zirkoniumnitraatti liukenee veteen ja liuos on hieman hapan. Aine liukenee myös etanoliin. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa zirkoniumdioksidiksi.Ralph H. Nielsen, James H. Schlewitz & Henry Nielsen : Zirconium and Zirconium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2013.Ralph H. Nielsen & Gerhard Wilfing: Zirconium and Zirconium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Zirkoniumnitraatin pentahydraattia valmistetaan zirkoniumdioksidin ja typpihapon välisellä reaktiolla. Kidevedetöntä yhdistettä saadaan zirkonium(IV)kloridin ja dityppipentoksidin reaktiolla. :ZrO2 \+ 4 HNO3 → Zr(NO3)4 \+ 2 H2O Zirkoniumnitraattia käytetään zirkoniumyhdisteiden valmistamiseen ja analyyttisenä reagenssina. Zirkoniumnitraatti reagoi aromaattisten yhdisteiden kanssa nitraten ne. ==Lähteet== Luokka:Nitraatit Luokka:Zirkoniumyhdisteet
Jevgeni Paltšikov

Jevgeni Andrejevitš Paltšikov (, s. 12. lokakuuta 1968) on venäläinen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on 20,94 metriä toukokuulta 1994. Paltšikov saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1987 hopeaa tuloksella 18,16. MM- kilpailuissa 1993 hän sijoittui neljänneksi ja sisäratojen EM-kilpailuissa 1994 seitsemänneksi. Vuonna 1996 Paltšikov voitti Venäjän mestaruuden tuloksella 19,71. Samana vuonna hän edusti Venäjää Atlantan kesäolympialaisissa, muttei selviytynyt finaaliin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
H’otynin linnake

H’otynin linnake () on Ukrainassa Dnestrjoen varrella sijaitseva keskiaikainen linna, joka perustettiin alun perin vartioimaan Kiovan Rusin rajaa. Linnassa on kuvattu useita venäläisiä elokuvia, esimerkiksi Robin Hoodin nuolet ja D’Artagnan ja kolme muskettisoturia. == Lähteet == Luokka:Dnistrovskin piiri Luokka:Ukrainan linnat
Syvissä vesissä (vuoden 2022 elokuva)

Syvissä vesissä () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais- kanadalainen eroottinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Adrian Lyne. Se perustuu Patricia Highsmithin romaaniin Syvissä vesissä, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Zach Helm ja Sam Levinson. Elokuvan pääosia esittävät Ben Affleck ja Ana de Armas. Se on Lynen ensimmäinen elokuva 20 vuoteen, viimeisimmän olleen vuoden 2002 Kohtalokas syrjähyppy. Syvissä vesissä julkaistiin Hulu-palvelussa 18. maaliskuuta 2022. Se sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Adrian Lynen ohjaamat elokuvat
Svjatoslav Myh’ailjuk

Svjatoslav Jurijovytš Myh’ailjuk (, s. 10. kesäkuuta 1997 Tšerkasy) on ukrainalainen koripalloilija. == Elämä ja urheilu-ura == Myh’ailjuk aloitti uransa kotimaassaan ja pelasi Tšerkaski Mavpyssä vuosina 2012–2014. Vuosina 2014–2018 hän pelasi yhdysvaltalaisessa Kansasin yliopistossaCollege Basketball at Basketball-Reference.com, ja Los Angeles Lakers varasi hänet NBA:han kesän 2018 varaustilaisuudessa 47. vuorolla. Myh’ailjuk pelasi ensimmäisen NBA-kautensa Lakersissa ja sen kehityssarjan-farmijoukkueessa. Tämän jälkeen hän on edustanut Detroit Pistonsia, Oklahoma City Thunderia ja Toronto Raptorsia. Myh’ailjuk on edustanut urallaan myös Ukrainan miesten maajoukkuetta muun muassa vuoden 2014 MM-kilpailuissa.Basketball-Reference.com == Lähteet == * Svi Mykhailiuk Stats Basketball-Reference.com * Sviatoslav Mykhailiuk College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Osvoboždenije

Osvoboždenije (, ’Vapautus’) oli Stuttgartissa Saksassa vuosina 1903–1905 ilmestynyt venäjänkielinen aikakauslehti, joka toimi vallankumouksellisen mutta ei-sosialistisen Vapautusliiton (Sojuz osvoboždenija) äänenkannattajana. Lehden tarkoituksena oli levittää Vapautusliiton tavoitteita Euroopassa ja etenkin vallankumopuksen välttämättömyyttä. Lehden päätoimittajana oli taloustieteilijä Pjotr Struve, jonka isoisä oli tunnettu tähtitieteilijä Friedrich Georg Wilhelm von Struve. Venäjän tsaarin Nikolai II:n taantumuksellinen sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe ryhtyi taistelemaan Vapautusliittoa vastaan Venäjän valtiollisen rahoituksen turvin koko eurooppalaisen lehdistön voimalla ja onnistui saamaan Württembergin osavaltiohallituksen kieltämään lehden ja tutkimaan saksalaisten poliisien avulla lehden toimituksen. Struve siirsi tällöin lehden toimituksen Pariisiin. Lehti lakkautui Venäjän vuoden 1905 vallankumoukseen, jolloin oppositio sai osittaisen toimintavapauden maan sisällä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset lehdet
Sylvester Gozzolini

Pyhä Sylvester Gozzolini (1177 Osimo, Marche, Italia – 26. marraskuuta 1267 Monte Fano, Fabriano, Italia) oli italialainen aatelinen, apotti ja pyhimys. Hän opiskeli lakia Bolognassa ja Paduassa mutta vastoin isänsä tahtoa vaihtoi opinnot teologiaan. Sylvester Gozzolinista tuli kanoni Italian Osimossa ja hän menestyi niin hyvin että paikallinen piispa tuli kateelliseksi hänelle. Täytettyään 50 vuotta hän vetäytyi erakoksi 30 mailin päähän Osimosta ja eli siellä köyhyydessä ja epämukavuudessa kunnes sai paremman erakkomajan. Hän sai ilmestyksen pyhästä Benedictus Nursialaisesta vuonna 1231 ja perusti benediktiiniläisyhteisön Italian Monte Fanolle seuraten pyhän Benedictuksen luostarisääntöä. Paavi Innocentius IV hyväksyi vuonna 1247 Sylvester Gozzolinin yhteisön eli sylvestriinit tai siniset benediktiinit. Hän perusti 25 luostaria Italiassa ja kuoli 90-vuotiaana. Sylvester eli seuraavien 14 paavien hallintokausien aikana: Aleksanteri III (1159-1181), Lucius III (1181-1185), Urbanus III (1185-1187), Gregorius VIII (1187), Klemens III (1187-1191), Celestine III (1191-1198), Innocentius III (1198-1216), Honorius III (1216-1227), Gregorius IX (1227-1241), Celestine IV (1241), Innocentius IV (1243-1254), Aleksanteri IV (1254-1261), Urbanus IV (1261-1264) ja Klemens IV (1265-1268). Paavi Klemens IV julisti hänet autuaaksi 1260-luvulla ja paavi Klemens VIII julisti hänet pyhimykseksi 1598. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 26. marraskuuta. Sylvester Gozzolinia on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella: == Lähteet == Luokka:Italialaiset pyhimykset Luokka:Apotit Luokka:Vuonna 1177 syntyneet Luokka:Vuonna 1267 kuolleet
Kaalilaatikko

Kaalilaatikko on perinteinen suomalainen uunissa valmistettu laatikkoruoka, joka on tyypillisesti valmistettu kaalista, jauhelihasta, riisistä sekä lisämausteista, kuten sipulista, meiramista ja pienestä määrästä siirappia. Kaalilaatikko tarjoillaan yleensä puolukkahillon, nykyisin myös porkkanaraasteen ja raejuuston kanssa. == Lähteet == Luokka:Laatikkoruoat Luokka:Kaaliruoat
Alla Tšerkasova

Alla Kostjantynivna Tšerkasova ( (s. 5. toukokuuta 1989 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen naispainija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. 63–75 kilogramman painoluokissa kilpaillut Tšerkasova voitti olympiapronssia Tokiossa 2020, maailmanmestaruuden Budapestissa 2018, MM- pronssia Moskovassa 2010 ja viisi EM-mitalia joiden joukossa mestaruus Bukarestista 2019. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Tšerkasova sijoittui 11:nneksi.OlympediaInternational Wrestling Database == Lähteet == * * Cherkasova, Alla (UKR) International Wrestling Database === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset naispainijat Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olena Sadovnytša

Olena Anatolijivna Sadovnytša (, s. 4. marraskuuta 1967 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt jousiampuja ja olympiamitalisti. Sadovnytša saavutti Ukrainan joukkueessa joukkuekilpailun olympiahopeaa Sydneyssä 2000 ja yksilökilpailun olympiapronssia Atlantassa 1996. Atlantassa hän oli joukkuekilpailussa viides ja Sydneyssä yksilökilpailussa 21:s. Lisäksi Sadovnytša ylsi joukkuekilpailussa MM-hopealle Victoriassa 1997. EM-kilpailuista hän voitti kaksi mitalia, sisäjousiammunnan MM-kilpailuista yhden ja sisäjousiammunnan EM-kilpailuista neljä mitalia.OlympediaWorld Archery == Lähteet == * * Olena Sadovnycha World Archery === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset jousiampujat Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
X (vuoden 2022 elokuva)

X on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut, tuottanut ja leikannut Ti West. Sen pääosia esittävät Mia Goth, Jenna Ortega, Martin Henderson, Brittany Snow, Owen Campbell, Stephen Ure ja Scott Mescudi. Elokuva sijoittuu 1970-luvun Teksasiin, ja seuraa joukkoa nuoria pornoelokuvantekijöitä, jotka joutuvat paikallisen tilan iäkkään pariskunnan uhreiksi. X sai maailmanensi-iltansa South by Southwest -tapahtumassa 13. maaliskuuta 2022. Suomen ensi-iltansa se sai 25. maaliskuuta 2022. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta, jotka kiittivät eritysesti sitä miten elokuva kunnoittaa klassisia slasher-elokuvia. Elokuvan esiosa Pearl (2022) kuvattiin salassa samaan aikaan ensimmäisen elokuvan kanssa. Jatko-osa MaXXXine on kehitysvaiheessa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat Luokka:Slasher- elokuvat Luokka:A24:n elokuvat Luokka:Ti Westin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Ivan Petrunkevitš

Ivan Iljitš Petrunkevitš (; 7. tammikuuta 1844 (J:23. joulukuuta 1843) Tšernigov, Venäjän keisarikunta – 14. kesäkuuta 1928 Praha, Tšekkoslovakia) oli venäläinen, Tšernihivissä nykyisen Ukrainan alueella syntynyt lainoppinut, joka osallistui Vapautusliiton perustamiseen 1903 Schaffhausenissa ja toimi järjestön puheenjohtajana. Hän oli vuoden 1905 vallankumouksen keskeisiä vaatijoita Venäjällä Tsushiman tappion jälkeen, ja oli vaatimassa vaati tsaarilta perustuslaillista demokratiaa. Tsaari Nikolai II pysyi vallassa, mutta poliittiset puolueet saivat joltisenkin toimintavapauden. Petrunkevitš oli perustuslaillisdemokraattisen puolueen johtohenkilöitä ja tuli valituksi ensimmäiseen kansanedustuslaitokseen, Venäjän duumaan Tverin edustajana, ja vuonna 1906 hän piti ensimmäisen parlamenttipuheensa, jossa vaati poliittisen vapautuksen välttämättömyyttä. Hän joutui väistymään lokakuun vallankumouksen yhteydessä Venäjältä 1918. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Pasi Virtanen (pesäpalloilija)

Pasi Virtanen (s. 13. maaliskuuta 1964 Pori) on suomalainen pesäpalloilija ja uransa jälkeen pelinjohtaja. https://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2021/02/Virtanen-Pasi.xlsx ==Pelaajaura== Virtasen kasvattajaseura on Ulvilan Pesä-Veikot. Pääsarjaurallaan Pesäpallon SM- sarjassa ja Superpesiksessä hän edusti Kankaanpään Mailaa ja Hyvinkään Tahkoa. Hyvinkään Tahkossa pelatessaan hän saavutti kolme SM-pronssia kaudella 1987, kaudella 1989 ja kaudella 1990. Virtanen pelasi kaksi Liitto–Lehdistö-ottelua vuosina 1985 ja 1987. Virtanen pelasi 180 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 107 tavallista juoksua, toi 76 juoksua ja keräsi 610 kärkilyöntipistettä. Virtanen pelasi 21 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 18 tavallista juoksua, toi seitsemän juoksua ja keräsi 66 kärkilyöntipistettä. Virtanen pelasi 41 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, toi 11 juoksua ja keräsi 111 kärkilyöntipistettä. ==Pelinjohtajaura== Virtanen toimi Tahkon pelinjohtajana kaudet 1996–2000. Hyvinkään Tahko saavutti hänen alaisuudessaan kaksi SM- hopeaa kaudella 1996 ja kaudella 1999. Kaudella 1996 hänet valittiin myös Vuoden pelinjohtajaksi. Kaudet 2001–2002 Virtanen toimi Kiteen Pallon pelinjohtajana. Kaudella 2001 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM- hopean. Kauden 2003 Virtanen toimi Kinnarin Pesiksen pelinjohtajaksi. Kinnarin Pesis saavutti SM-hopean ja Virtanen valittiin toisen kerran pelinjohtourallaan Vuoden pelinjohtajaksi. Virtanen toimi Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana myös kaudet 2004–2005 ja 2011–2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heorhi Narbut

Heorhi Ivanovytš Narbut (; 9. maaliskuuta (J: 25. helmikuuta) 1886 Narbutivka - 23. toukokuuta 1920 Kiova) oli ukrainalainen graafikko. Hän teki kuvitustöitä ja suunnitteli Ukrainan kansantasavallan seteleitä ja postimerkkejä. == Elämänvaiheita == Narbut syntyi vanhaa liettualaista aatelia edustaneeseen perheeseen. Äiti oli papin tytär, ja isä työskenteli Kiovan yliopistossa. Heorhi Narbut opiskeli taidetta aluksi itsenäisesti. Hän muutti 20-vuotiaana yhdessä veljensä Volodymyr Narbutin kanssa Pietariin opiskelemaan taidetta. Veljestä tuli runoilija. Heorhi Narbut oli vuonna 1909 muutaman kuukauden jatko-opiskelijana Münchenissä ja palasi sitten Pietariin. Siellä hän pääsi osaksi Mir iskusstva -ryhmää, jossa hän sai mainetta kuvittajana. Hän kuvitti muun muassa Hans Christian Andersenin satuja. Huomiota herättivät myös hänen symbolistiset akvarellinsa. Heraldiikasta kiinnostunut Narbut suunnitteli setelien ja postimerkkien lisäksi vaakunoita. Vuonna 1915 hän kuvitti vanhaa galitsialaista arkkitehtuuria käsitelleen teoksen ja vuonna 1917 kirjan Harkovan alueen vanhoista kartanoista. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen hän palasi Ukrainaan ja asettui asumaan Kiovaan. Hän suunnitteli lyhytaikaisen kiovalaisen aikakauskirjan Naše mynulen(1918-1919) kannet. Uusi Ukrainan kansantasavalta päätti perustaa myös taideakatemian. Narbut nimitettiin sinne syyskuussa 1917 professoriksi, ja vuonna 1918 hänestä tuli sen rehtori. Hän halusi, että oppilaitos olisi ajanmukainen, eurooppalainen taidekoulu. Graafinen suunnittelu oli hänen erikoisalansa. Hallitus pyysi häntä suunnittelemaan seteleitä, postimerkkejä ja arvopapereita. Yhdessä Myh’ailo Boitšukin kanssa hän oli luomassa uutta ukrainalaista taidetta. Hän myös uudisti käytössä ollut aakkostoa. Narbut menehtyi lavantautiin vuonna 1920. Hänen tyttärestään Marina Berezovskista tuli merkittävä australialainen balettitanssija. Great leader and teacher of dance == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Heorhi Narbut. The making of a Ukrainian brand Luokka: Ukrainalaiset graafikot Luokka:Heraldikot Luokka: Vuonna 1886 syntyneet Luokka: Vuonna 1920 kuolleet
Kamjansken tekojärvi

Kamjansken tekojärvi () on Ukrainan keskiosissa Dneprin alajuoksulla sijaitseva tekojärvi, joka muodostaa osan Dneprin pääuomasta. Se sijaitsee hallinnollisesti Kirovohradin, Pultavan ja Dnipropetrovskin alueilla. Tekojärvi on 114 km pitkä ja keskimäärin 5 km leveä (leveimmillään 8 km). Sen pinta-ala on 567 km2, ja keskisyvyys 15 m. Tekojärven tilavuus on 2,45 km2. Krementšukin, Kamjansken, Verh’nodniprovskin ja Horišni Plavnin kaupungit sijaitsevat järven rannalla, ja Dneprin sivujoki Vorskla laskee Dnepriin tekojärven kohdalla. Tekojärvi muodostui 1963-65 Kamjansken vesivoimalan rakentamisen yhteydessä. Vuoteen 2017 asti sen nimenä oli Dniprodzeržynskin tekojärvi; nimi muutettiin nykyiseksi sen jälkeen, kun Kamjansken (vuosina 1936-2016 Dniprodzeržynsk) vanha nimi palautettiin. pienoiskuva|vasen|Kamjansken vesivoimalan pato Kamjansken tekojärven eteläpäässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dneprin vesistö Luokka:Ukrainan tekojärvet
Christopher Dahl

Christopher Dahl (17. toukokuuta 1758 Saleby, Länsi-Götanmaa, Ruotsi − 4. syyskuuta 1809 Näs, Uplanti) oli ruotsalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja professori. Dahl kävi koulua Skarassa ja opiskeli Uppsalassa. Hänet vihittiin papiksi 1782 ja pian hänestä tuli Uppsalan yliopiston kaunopuheisuuden ja runouden dosentti, myöhemmin kreikan kielen professori ja hänen nimitettiin kuninkaan hovisaarnaajaksi, hoviseurakunnan papiksi. Vuonna 1800 hänet nimitettiin teologian tohtoriksi kuningas Kustaa IV Aadolfin kruunajaisten yhteydessä. Hän julkaisi 1796 latinan kielen oppikirjan, kreikan kielen lukukirjan (Chrestomathia græca 1808) ja siihen liittyvän sanakirjan ja kieliopin (1808). Vuonna 1796 hänet nimitettiin Raamatunkäännöskomiteaan. 1793 vietettiin Ruotsissa Uppsalan kokouksen juhlavuotta. Sen kunniaksi haluttiin uudistaa myös kirkollisia kirjoja ja Uppsalan tuomiokapituli laati ehdotuksen virsikirjan uudistamiseksi. Työ siirtyi ”Kongl Ecklastique Committé” -nimiselle komitealle, jonka jäsen Dahl oli yhdessä Samuel Ödmannin kanssa. Hän julkaisi 1796 kokoelman Försök till kyrkosånger, jossa oli hänen muokkaamiaan ja kirjoittamiaan virsiä sekä 1807 kokoelman nimeltä Psalmer, joka suurelta osalta oli vanhojen virsien muokkauksia ja useat niistä tulivat J. O. Wallinin johdolla valmisteltuun vuoden 1819 virsikirjaan. Teologisesti Dahl edusti neologiaa. Hänen elämäänsä varjostivat henkilökohtaiset vaikeudet. Hänen kaunis vaimonsa tunnettiin myös lisänimellä ”kaunis Lena”. Tämä muutti Uppsalasta Tukholmaan, jossa oli enemmän tarjolla huveja, eivätkä ne kaikki olleet sopusuhteessa hänen puolisonsa yhteiskunnallisen aseman tai taloudellisten resurssien kanssa ja tämä on saattanut olla syynä hänen varhaiseen kuolemaansa. Dahlin kirjoittamia virsiä on yksi ja muokkaamia virsiä viisi Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. Virsi 595 "Förgäves all vår omsorg är" on vuodelta 1807. Sen esikuvana on ollut vuoden 1695 virsikirjan virsi 97 "Alt arbetet är ju fåfängt här". Jo vuoden 1819 virsikirjassa se oli J. O. Wallinin muokkaama ja vuoden 1986 virsikirjassa edelleen Britt. G. Hallqvistin muokkaama. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Mari Kaskisen 1998 suomentamana "On turhaa kaikki vaivamme ja pyrkimykset maiset". Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 610 "Ah, kaikki kaataa kuolema" pohjautuu Dahlin kirjoittamaan virteen "Kom, jordens barn, eho du är". == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1758 syntyneet Luokka:Vuonna 1809 kuolleet
Hyppääminen

Hyppääminen on ponnahtamista lihasvoimalla tai muulla voimalla ylöspäin ja joskus samalla myös eteenpäin niin, että jalat ovat yhtäaikaisesti irti alustasta. ==Hyppylihakset== Hyppääminen vaatii alavartalon räjähtävää voimaa. Ihminen käyttää pystysuuntaisessa hypyssä alaruumiinsa lihaksista nelipäistä reisilihasta, hamstring-lihasta, pakaralihasta ja pohjelihasta. Nämä lihakset suoristavat lantion, ojentavat polven ja painavat jalkaterän alas, suoristaen nilkan. Myös ylävartalon ja keskivartalon lihaksia käytetään jonkin verran voimantuottoon ja kehon vakauttamiseen. Hyppäämistä käytetäänkin helposti toteutettavana lihasvoimaharjoittelun muotona. ==Urheilulajina ja leikkinä== Yleisurheilussa pystysuuntaisia hyppyjä ovat korkeushyppy ja seiväshyppy, ja vaakasuuntaisia hyppyjä ovat pituushyppy ja kolmiloikka. Aiemmin ovat urheilulajeina olleet myös vauhditon pituushyppy, vauhditon korkeushyppy ja vauhditon kolmiloikka. Muiden lajiryhmien hyppylajeja ovat esimerkiksi uimahypyt, telinevoimistelun hyppy, mäkihyppy ja trampoliinivoimistelu. Hyppyjä nähdään myös monen muun urheilulajin tärkeänä osana, kuten lentopallossa, koripallossa ja taitoluistelussa. Lasten hyppyleikkejä ovat esimerkiksi naruhyppely ja ruutuhyppely. ==Ennätyksiä== Joidenkin ihmisten on väitetty hypänneen paikaltaan tasajalkaa suoraan ylöspäin jopa yli 140 senttimetriä. Tällaiset ennätykset ovat epävirallisia, ja joskus niihin on saattanut liittyä vauhdinotto. Globetrotters-koripalloilija Michael Wilsonin kerrotaan hypänneen 140 senttimetriä. Yhdysvaltain ammattilaissarjojen valvotuissa testeissä parhaan tuloksen on tehnyt NFL:n Gerald Sensabaugh, joka hyppäsi vuonna 2005 paikaltaan 117 senttimetrin korkeuteen. Yhdellä jalalla ponnistaen ihminen on hypännyt 2,45 metrin korkuisen riman yli. Maaeläimistä korkeimmalle pystyy hyppäämään puuma, joka yltää 6 metrin korkeuteen. Delfiini kykenee ponnistamaan vedestä 7 metrin korkeuteen. Pituussuuntaisesti ihminen on hypännyt yhdellä jalalla ponnistaen hyväksytysti lähes 9 metriä. Hyppimällä etenevä harmaakenguru pystyy tekemään 13,5 metrin loikkia. ==Lähteet== Luokka:Liikunta
Serhi Korsunskyi

Serhi Volodymyrovytš Korsunskyi (; s. 10. elokuuta 1962 Kiova) on ukrainalainen diplomaatti. Hän sai nimityksen Ukrainan suurlähettilääksi Japaniin 14. huhtikuuta 2020 toimittuaan aiemmin muun muassa maansa suurlähettiläänä Turkkiin (2008–2016) ja Ukrainan diplomaattisen akatemian johtajana (2017–2020).KORSUNSKY Sergiy Embassy of Ukraine in JapanСЕРГІЙ КОРСУНСЬКИЙ Радіо Свобода Korsunskyi valmistui Kiovan kansallisesta yliopistosta vuonna 1984 ja sai tohtorinarvon sovelletussa matematiikassa vuonna 1991. Hän on geopoliittisten kysymysten ja energiaturvallisuudenDr. Sergiy Korsunsky Sustainable Development Landmarks asiantuntija. Hän on tehnyt lukuisia akateemisia julkaisuja ja julkaissut myös kirjoja. Hän on saanut useita Ukrainan presidentin ja hallituksen myöntämiä palkintoja. Korsunskyi on opettanut kriittistä ajattelua, neuvottelua, geopolitiikkaa ja energiadiplomatiaa Ukrainan diplomaattisessa akatemiassa. Korsunskyi esitti maaliskuussa 2022 huolensa Venäjän mahdollisuudesta käyttää ydinasetta Ukrainaa vastaan sen hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022.Ukraine envoy to Japan says Putin may be willing to use nuclear weapons The Japan Times == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailman huonoin ihminen

Maailman huonoin ihminen () on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu romanttinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Joachim Trier. Se on Trierin ”Oslo-trilogian” kolmas osa. Elokuva sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2021, jossa Renate Reinsve palkittiin parhaan naisnäyttelijän palkinnolla. Elokuva on ehdolla parhaan kansainvälisen elokuvan ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar- palkintoihin vuoden 2022 gaalassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2022 elokuvat Luokka:Norjalaiset draamaelokuvat Luokka:Tanskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat Luokka:Tanskalaiset komediaelokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset komediaelokuvat Luokka:Romanttiset elokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat
Igor Kalabuhov

Igor Andrejevitš Kalabuhov (; s. 13. maaliskuuta 1961 Donetsk) on venäläinen diplomaatti.Ambassador Embassy of the Russian Federation in Bosnia and Herzegovina Kalabuhov valmistui Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista vuonna 1983. Hän aloitti samana vuonna diplomaattiuransa. Hän on työskennellyt ulkoministeriön palveluksessa sekä Neuvostoliiton ja Venäjän federaation suurlähetystöissä Bulgariassa ja Bosnia ja Hertsegovinassa. Vuosina 2010–2020 Kalabuhov oli Venäjän ulkoministeriön neljännen Euroopan-laitoksen varajohtaja. 6\. marraskuuta 2020 Kalabuhovista tuli Venäjän suurlähettiläs Bosnia ja Hertsegovinassa. Maaliskuussa 2022 Kalabuhov uhkasi Venäjän reaktiolla, mikäli Bosnia ja Hertsegovina päättäisi liittyä Natoon.Russian diplomat threatens Bosnia over possible NATO accession. The Kyiv Independent Kalabuhov on naimisissa, ja hänellä on poika ja tytär. Hän puhuu englannin, bulgarian ja serbian kieliä. == Lähteet == Luokka:Venäjän federaation suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt