EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vide Strandvik

Vide Ingemar Strandvik (15. syyskuuta 1916 Loviisa – 27. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. == Teoksia == * Utanför : dikter. Schildt, Helsingfors 1943 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Vide Strandvik === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Teijo Havu

Johan Teijo Havu (19. elokuuta 1916 Turku – 8. marraskuuta 2008https://ancestors.familysearch.org/en/K23W-2Z1/johan-teijo- havu-1916-2008Honkanummen hautausmaa, kortteli 26, rivi 25, hauta 432) oli suomalainen kääntäjä. Teijo Havun vanhemmat olivat Turun hovioikeuden varapresidentti Johan Viktor Falck, vuodesta 1906 Havu (1862–1949) ja Sigrid Alma Johanna Blomström. Hänen vanhempi sisarensa oli kirjallisuuskriitikko Toini Havu. Teijo Havu oli naimisissa Sirkka Annikki Säynäjoen (1910–2007) kanssa. == Suomennoksia == * Edith Unnerstad : Uffen matka maailman ympäri : kertomus pojille. Kirjokannen poikien kirjasto 9. Kirjokansi, Turku 1946 (alkuteos Uffe reser jorden runt) * E. T. A. Hoffmann : Kissa Murr ja hänen elämänviisautensa sekä satunnaisia makulatuurikatkelmia kapellimestari Kreislerin elämäkerrasta. Suomen kirja, Helsinki 1946 (alkuteos Lebensansichten des Katers Murr) * Hjalmar Bergman : Jac ilveilijä ; suomentaneet Paula Porkka, Teijo Havu. WSOY 1947 (alkuteos Clownen Jac) * Joseph Smith : Mormonin kirja ; suomentaneet Teijo Havu ja Saara Patjas. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko, Salt Lake City, Utah 1954 * Stefan Andres : Jumalan unelma ; suom. Teijo Havu ; jälkisanan kirj. C.-A. von Willebrand. Karisto 1960 (alkuteos Wir sind Utopia) * Helsinki elää / Helsingfors lever ; valokuvat Volker von Bonin ; teksti Benedict Zilliacus ; julkaisija Helsingin kaupunki ; käännös Teijo Havu. Kuvataide - Bildkonst, Helsinki 1971 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Teijo Havu * Ossian Mestertonin sukututkimussivut : Pietari Juusten s. 1470 ja hänen jälkeläisiään yhteensä 9121 taulua, taulu 8069 Johan Viktor Falck, Havu === Viitteet === Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Pikkumarunakana

Pikkumarunakana (Centrocercus minimus) on aitokanoihin kuuluva erittäin uhanalainen lintulaji. Sitä tavataan endeemisenä Yhdysvalloista. ==Koko ja ulkonäkö== Pikkumarunakanakoiras voi kasvaa 44-51 cm pitkäksi ja naaras on pienikokoisempi ja voi kasvaa 32-38 cm pitkäksi. Koiras on yleisväritykseltään harmahtavan ruskean kirjava. Kurkku on musta ja rinta on valkoinen ja vatsa musta. Pyrstön höyhenet ovat jäykät ja koiras pystyy levittämään pyrstönsä viuhkamaiseksi. Naaraat ovat väritykseltään kauttaaltaan ruskeita ja nuoret linnut muistuttavat ulkonäöltään naaraita. Pikkumarunakana on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kooltaan suuremman marunakanan (Centrocercus urophasianus) kanssa. ==Levinneisyys ja elintavat== Pikkumarunakanaa tavataan pieneltä alueelta Coloradon ja Utahin osavaltioista. Lajin elinympäristöä ovat marunoja kasvavat alueet ja niityt. Laji liikkuu tyypillisesti pieninä ryhminä. Aikuisten marunakanojen ravinto koostuu kasvien osista erityisesti marunojen lehdistä. Poikaset ja nuoret linnut tarvitsevat hyönteisravintoa. Pikkumarunakanan lisääntymiskausi ulottuu huhtikuulta kesäkuulle. Koiraat esittävät ryhmissä soitimellaan viuhkamaisia pyrstöjään ja pörhistelevät rinnan valkoisia höyheniään. Yleensä ryhmistä vain yksi tai kaksi koirasta pääsevät parittelemaan naaraiden kanssa. Naaras rakentaa pesän ruohikon ja marunapensaikkojen suojiin ja munii 6-9 munaa. Pikkumarunakanakannan kooksi arvioidaan noin 2 500 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen ja pirstaloituminen teiden ja asuntojen rakentamisen takia ja karjan laiduntamisen vuoksi. Myös Länsi-Niilin virus pikkumarunakanan elinalueilla on uhka. ==Lähteet== Luokka:Aitokanat Luokka:Uhanalaiset linnut
Juhani Rekola

Juhani Rekola (1. elokuuta 1916 Helsinki (Arkistoitu linkki Archive.org) Viitattu 13.7.2023 – 13. helmikuuta 1986) oli suomalainen teologian tohtori, pappi ja kristillinen kirjailija. Hän oli Eräjärven kirkkoherran rovasti Erkki Julius Valentin Gummeruksen ja Siiri Saima Gummeruksen (o.s. Vennström) kasvattipoika. Rekola muutti joidenkin muiden teologisten ajattelijoiden tavoin Suomesta Ruotsiin. Hän toimi Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisena ja teki myös vapaaehtoista alkoholisti- ja vankilatyötä. Rekola liikkui erityisesti Tukholmaan kulkeutuneiden suomalaisten alkoholistien ns. Slussenin sissien keskuudessa. Nämä kokemukset vaikuttivat voimakkaasti hänen teoksiinsa. Rekola käsitteli esseissään erityisesti uskon vaikutusta kirjallisuudessa, kuvataiteissa ja elokuvassa. Hän sai 1977 Suomen kirkon kirjallisuuspalkinnon. Juha Seppälä referoi Antti Nyléniä kirjoituksessaan Parnassossa: "Useassa yhteydessä Nylén viittaa Juhani Rekolan – – esseistin ja teologin, tuotantoon ainutlaatuisena, laadukkaana ja yhä unohdettuna aarteena ja toteaa olevansa Rekolasta samaa mieltä".Juha Seppälä, Kristuksen seuraamisesta. Parnasso 2/2020 s. 60 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Suomen kirkon kirjallisuuspalkinto 1977 == Teokset == * * * * * * Finska kyrkan. Finska församlingen, 1975 * * * * * * * * * == Kirjallisuutta == * Torsti Lehtinen : Hyvän ja pahan tällä puolen. Kirjapaja, Helsinki 1991 * Carl-Johan Holmlund : Onnenpeli : esseitä. Lehtikuusi, Helsinki 1995 * Torsti Lehtinen : Kova ja kaunis todellisuus : Juhani Rekolan teologia. Turbator, Turku 2013 * Anne Sumela : "Kuitenkin Jumala on." Jumalakäsityksen paradoksaalisuus esseisti Juhani Rekolan teologiassa. Väitöskirja. Itä-Suomen yliopisto 2024 == Lähteet == * * Jukka Kemppisen blogi 24.12.2005 : Mieleenmuisto * AdLibris : Rekolan kirjan Ilo pimeydessä esittely * Kirjailija Torsti Lehtisen iltahartaus 1.12.2010 * Siirtokarjalaisten tie osa II sivu 1084. * Televisio (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 26.4.1986, s. 63, HS Aikakone. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Sveriges Radio Sisu-uutiset 20.10.2013 : Tukholman entisen kappalaisen Juhani Rekolan kirjoista uusintapainoksia Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Kaj Hagman

Kaj Vilhelm Hagman (29. heinäkuuta 1916 Vaasa – 16. syyskuuta 2003 Vaasa) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä K.H. ja Keeper. Hän oli koulutukseltaan opettaja. Hagman oli toimittajana Vasabladet-lehdessä 1937–1979, ja hän toimi myös kulttuuriaikakauslehti Horisontin toimitussihteerinä ja toimittajana 1954–1979. Kaj Hagmanin isä oli toimittaja Einar Hagman. __NOTOC__ == Teoksia == * Idrottsföreningen Kamraterna, Vasa, 1900-1950: En jubileumsskrift. Vasa 1950. * 25 vuotta Oy Vaasa – Umeå ab 1948–1973. Kirjoittajat Jarl Finne ja Kaj Hagman. Varustamo oy Vaasa – Umeå, Vaasa 1973. * Vårt lejon: Kaj Hagman berättar, Raija Aho tecknar. Horisont, Jakobstad 1978. ==Toimitteita== * Lyrisk horisont: Finlandssvensk diktantologi med österbottnisk bakgrund. Svenska Österbottens litteraturförening, Vasa 1959. * Ung nordisk lyrik 1967: 101 dikter av 44 unga diktare från Färöarna, Danmark, Norge, Sverige, finska Finland, svenska Finland. Horisonts småskrifter 9. Svenska Österbottems litteraturförening, Vasa 1967 * Ur dagboken: Krönikor och kåserier skrivna i Vasabladet av signaturen Neger, Einar Hagman. Ett första urval och en presentation gjorda av Kaj Hagman. Kaj Hagman, Vasa 1981. * Jubileumsboken. Idrottsföreningen Kamraterna, Vasa. Vasa 1985. == Palkintoja == * Svenska Finlands publicistförbunds pris 1972 * Svenska Kulturfondens i Finland stora pris 1979 * Svenska Akademiens pris 1979 == Lähteet == * Suomen kirjailijat. * Kaj Hagman. Kirjasampo. * Vem och vad 1996, s. 150–151. Schildts, Esbo 1996. ISBN 951-50-0800-X * Vem och vad 2004, s. 816. Schildts, Esbo 2004. * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ruusuhapero

Ruusuhapero (Russula roseipes) on haperoiden sukuun kuuluva sienilaji. Se sopii syötäväksi. == Ulkonäkö == Lakki on väriltään vaaleanpunainen, oranssi tai punainen. Myös jalka on punertava. Lakin pinta on tahmea ja sen reuna on vanhemmiten uurteinen. Heltat ovat kellertäviä. == Elinympäristö == Ruusuhaperoa esiintyy yleisesti mäntymetsissä, puistoissa ja teiden varsilla. == Lähteet == Luokka:Haperot
Sanna Stellan

Sanna Stellan (ent. Lehtonen, s. 19. lokakuuta 1974 KarviaSuomen kansallisbibliografia Fennica Viitattu 26.10.2013.Karvian Nuorisoseuran historiikki Viitattu 26.10.2013.) on suomalainen näyttelijä, kirjailija ja televisiojuontaja. Pohjois-Satakunnan Karviasta kotoisin oleva Stellan on tullut tunnetuksi muun muassa Nelosella vuonna 2005 esitetystä Assari- sarjastaAssari Fremantle Media. Viitattu 26.10.2013. sekä myöhemmin Yleisradion Strada- ja Naurun tasapaino-ohjelmien juontajana. Stradan toimittajana Stellan oli vuosina 2009–2012. Hän on myös esiintynyt muun muassa Ylen Kerran viikossa -televisiosarjassa sekä monessa pitkässä elokuvassa.Internet Movie Database Viitattu 26.10.2013. 1990-luvulla Stellan opiskeli näyttelemistä Isossa-Britanniassa, jossa hän asui 11 vuoden ajan. Britannian lisäksi Stellan on esiintynyt muun muassa Norjan kansallisteatterissaOhjelmanaiset Viitattu 26.10.2013. sekä Suomessa Teatteri Takomossa ja Aleksanterin teatterissa. Stellan on kirjoittanut kolme elämänhallintaopasta yhdessä elämäntapavalmentaja Katri Mannisen kanssa.WSOY Viitattu 26.10.2013. Yksi hänen novellinsa on julkaistu vuonna 2011 ilmestyneessä Nauravia naisia – 30 kertomusta keskeltä elämää -antologiassa. ==Yksityiselämä== Stellanilla on kolme lasta äänisuunnitttelija Micke Nyströmin kanssa. Huhtikuussa 2019 Stellan synnytti neljännen lapsensa, jonka isä on hänen aviomiehensä tuottaja-ohjaaja Timo Suomi. He menivät naimisiin kesällä 2019. Toukokuussa 2023 Stellan ilmoitti parin erosta Instagram- tilillään.Näyttelijä Sanna Stellan, 44, sai neljännen lapsensa – synnytys oli täysin luomu: ”Ihana poika tuli!” 17.4.2019 Ilta-Sanomat. Viitattu: 27.4.2019 ==Filmografia== === Elokuvat === * 8 päivää ensi-iltaan (2008) * Päivät kuin unta (televisioelokuva, 2010) * Rakkauden rasvaprosentti (2012) * Hevisaurus- elokuva (2015) ===Televisiosarjat=== * Strada (2009–2012) * Kerran viikossa (2013) * Siskonpeti (2014) *Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2018) *Hyvät katsojat (2018) * Syke (2018–2019, 2022) * Keihäsmatkat (2020) * Roba (2021) * Rakkaat lapset (2022) ===Dubbauksia=== * Kätyrit (2015) * Lemmikkien salainen elämä (2016) * Emoji-elokuva (2017) * Petteri Kaniini (2018) == Teokset == *Luksusmuija ja seuraelämän salat (2006) *Luksusmuija saa mitä haluaa (2006) *Luksusmuija matkustaa (2007) *Hyvien synnytystarinoiden kirja (2022) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arvo Paasivuori

Arvo Kullervo Paasivuori (vuoteen 1906 Hälleberg; 4. huhtikuuta 1905 Helsinki – 30. toukokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja, joka toimi vuosina 1949–1966 Valtion elokuvatarkastamon puheenjohtajana. Arvo Paasivuoren isä oli merkittävä sosiaalidemokraattinen poliitikko Matti Paasivuori ja äiti Maria Elisabet Lindgren.Kuka kukin on 1954, s. 606 Runebgerg.org. Paasivuori kirjoitti ylioppilaaksi 1925 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939. Hän työskenteli Helsingin kaupungin kunnalliskodin konttoristina 1934–1940, kunnalliskodin ja kaupungin työlaitoksen apulaisjohtajana 1940–1951 sekä kaupungin vanhustenhuoltolaitoksen johtajana 1952–1972. Hän oli myös SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä yhden kauden 1945–1948. Elokuvatarkastamon johtamisen ohella Paasivuori kuului Valtion elokuvalautakuntaan ja kirjallisuuslautakuntaan sekä Elannon edustajistoon. Lisäksi hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1952. Arvo Paasivuoren vaimo oli vuodesta 1934 Tyyne Paasivuori (o.s. Kallio), joka toimi myöhemmin myös kansanedustajana. Heillä oli neljä lasta. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Inga Kaukola

Inga Maria Kaukola (9. heinäkuuta 1916 Vaasa – 10. tammikuuta 2013 Turku)Kuolinilmoitus, Pohjalainen 7.2.2013, s. 6 oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Suloinen salaisuus : traktaatti Suomen neitosille. Agricola- seuran kinkeritraktaattisarja 13/1959. Helsinki 1959 * Pirkko, Pekka ja Petteri ; piirtänyt Tapani Lemminkäinen. Herättäjäyhdistys, Lapua 1961 * Milli ja Masa. Suomen lähetysseura, Helsinki 1969 * Laulan tuhat laulua : runoja. Herättäjäyhdistys, Lapua 1975 * Tuskan ja toivon tie. Herättäjäyhdistys, Lapua 1979 * Punainen viitta. Herättäjäyhdistys, Lapua 1986 == Toimitustöitä == * Aku Räty : Taivaassa on toisenlaista : kirjeitä ystäville ; toim. Inga Kaukola. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1975 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Inga Kaukola === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Carl Kavaleff

Carl Kavaleff (2. heinäkuuta 1916 Helsinki – 12. joulukuuta 1996) oli suomenruotsalainen pedagogiModin, Ulf: Carl Kavaleff – lärare och personlighet i Norra Latin (del I av II) 11.1.2018. Motpol. ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän opetti pitkään Norra Latinin koulussa Tukholmassa. Hänen isänsä oli maanviljelysneuvos Jacob Kavaleff ja äitinsä Sophie Dorothé Cramer. Carl Kavaleff opiskeli Helsingin ja Uppsalan yliopistoissa ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1947.Svenskt författarlexikon 2 (1953), s. 317–318 Runeberg.org. Hän palveli talvisodassa sekä jatkosodassa ja sai talvisodassa luodin vatsaan. Hän oli upseeri tykistössä ja palveli sekä rintamalla että marsalkka Mannerheimin esikunnassa Mikkelissä. Hänet palkittiin muun muassa Vapaudenristillä. Hän kuului Kavaleffin kauppiaissukuun. Hänen puolisonsa oli Saskia Dalila Kavaleff, jonka isä oli taidemaalari Santeri Salokivi.Lila Salokivi-Kavaleff, Luotu Hetkessä: Kuvia Santeri Salokiven elämästä, s. 16Galerie Donner, Santeri Salokivi 1886-1940, julkaisi nr 1., Grano 2018 Heillä oli yksi tytär. == Teoksia == * Nylands nation 1942-1943. Helsingfors 1943 * Jag och den röda vallmon. Söderström, Helsingfors 1948 * Försök till triangel : noveller. Söderström, Helsingfors 1950 * Historia för gymnasiet 1, Årskurs 1. Biblioteksförlag, Stockholm 1969 * Historia för gymnasiet ; under medverkan av Lennart Nordenmark. Biblioteksförlag, Stockholm 1971 * Historia för gymnasiet. Studiebok. Biblioteksförlag, Stockholm 1971 Lähteet:Carl Kavaleff Libris == Käännöksiä == * Gerda Achen: Familjen de Grano ; till svenska av Carl Kavaleff. Holger Schildts förlag, Helsingfors 1948 (alkuteos De Grano Klanen) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Oliivihapero

Oliivihapero (Russula olivina) on haperoiden sukuun kuuluva sienilaji. == Ulkonäkö == Lakki on nuorena kupera, vanhemmiten se laakenee. Vanhemmilla sienillä on keskellä kuoppa ja niiden reuna on uurteinen. Lakin värisävyjä ovat oliivinvihreän sävyt. Malto on valkoista. Heltat ovat keltaisia, kuten myös itiöpöly. == Elinympäristö == Oliivihaperoa esiintyy kosteissa olosuhteissa, kuten kosteissa kuusimetsissä ja lettokorvissa. == Lähteet == Luokka:Haperot
Gunnar Nylund

Gunnar Isak Georg Nylund (2. kesäkuuta 1916 Uusikaarlepyy – 21. helmikuuta 2002 Vaasa) oli suomalainen opettajaGunnar Nylund, Nykarlebyvyer ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija (Arkistoitu linkki). Nylund valmistui 1944 kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista. Hän toimi opettajana aluksi Kruunupyyssä ja Loviisassa sekä sen jälkeen vuodesta 1945 Vaasan Vetokannaksen ruotsinkielisessä kansakoulussa, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa Annan, joka julkaisi romaanin ja novelleja. == Teokset == * Alla de dagar. Horisont, Jakobstad 1978 * Det ljuder en sång på jorden. G. Nylund, Vasa 1980 * Såsom blommor på röd jord. Församlingsförbundet, Helsingfors 1981 * Solvarv: ballader, sånger, skrönor, undringar. Nykarleby-Oravais hembygdsförening i Vasa, Vasa 1982 * Oändlighetens eftermiddag : färdens episka episoder. Församlingsförbundet, Helsingfors 1984 * Ytterjeppo: vår by vid älven. G. Nylund, Munsala 1985 * Gnistor av liv: prosapoesi. Församlingsförbundet, Helsingfors 1987 * St Lars - ärkediakon in Christo. Vanda svenska församling : Helmi och Otto Weckströms hyllnings- och minnesfond, Vanda 1992 * Sällsamma samtal. Församlingsförbundet, Helsingfors 1994 * Ringen. 1999 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * haku: Gunnar Nylund Författarnas Österbotten. Kulturösterbotten Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Itsenäisyyden palatsi (Minsk)

Itsenäisyyden palatsi (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitseva, 24.–25. lokakuuta 2013 käyttöön otettu kongressikeskus ja valtiollisten seremonioiden tapahtumapaikka. Rakennus sijaitsee kaupungin länsiosista keskustaan johtavan praspekt Peramožtsau (suom. Voiton valtatie) varrella. Joissain lähteissä rakennusta on luonnehdittu myös Valko-Venäjän presidentin uudeksi asunnoksi. Tämän presidentti Lukašenka on aiemmin julkisesti kiistänyt. Rakennuksen seinään kirjattu palatsin täydellinen nimi antaa kuitenkin ymmärtää kyseessä olevan presidentin virka-asunto (). Itsenäisyyden palatsin edustalla on vuonna 1988 avattu kansallisen näyttelykeskus BelEkspon rakennus. Tämän edessä, kahden suurkadun risteyksessä sijaitsee heinäkuussa 2013 avattu, arkkitehti Hanna Aksjonava johdolla suunniteltu Valko-Venäjän lipulle omistettu aukio korkeine lipputankoineen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Fotofakt: v Minske podhodit k zaveršeniju osteklenije Dvortsa nezavisimosti (8/2013) (onliner.ru) * Kak vygljadit Dvorets nezavisimosti, kuda Lukašenko pozval glav SNG (tut.by) * Fotofakt: interjery Dvortsa nezavisimosti (25.10.2013) (onliner.ru) * Ekanomija ne dlja usih: palatz dlja prezydenta (svaboda.org) * Itsenäisyyden palatsi - inspiraatio moderni Turkmenistanin arkkitehtuuri (27.10.2013) (myland.by) Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kongressikeskukset
Kaiju Sareva

Kaiju Anni Sareva (o.s. Vuorento; 1. kesäkuuta 1916 Koski Hl – 7. huhtikuuta 2006)Hämeenlinnan seurakuntayhtymä, Sareva Kaiju Anni, Ahveniston hautausmaa, Hämeenlinna, osasto 46, hauta nro 5077, viitattu 21.2.2022 oli suomalainen lastenkirjailija. Sareva tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1937. Hänellä oli opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa (YKK) 1947. Opettajana Sareva toimi Hämeenlinnan kansalaisopistossa 1947–1951. Virkamieslehdessä Sareva toimi 1952–1965. Suomen Näytelmäkirjailijaliitossa hän oli sihteerinä ja toimistonjohtajana 1965–1980. Sareva on ollut toimittamassa Suomen Näytelmäkirjailijaliiton jäsenmatrikkelia 1921–1981. Sarevan vanhemmat olivat tekstiili-insinööri Valto Vuorento ja Anna (o.s. Portin). Sarevan puoliso oli kapteeni Viljo Yrjö Päiviö Sareva (ent. Sarén) (1911–1941) vuodesta 1940. Yrjö Sareva kaatui Vaasenissa. Hänet on haudattu Hämeenlinnan Ahveniston hautausmaan sankarihautausmaalle. == Teoksia == * Sinimetsän taikalähde : satuja. Karisto 1949 * Pikku Matti ja metsäneläimet : satu ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1950 * Toivelipas : satuja ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1951 * Kun äidit ovat poissa : lastennäytelmä, sävellykset Tapio Yrjä. 1952 * Nuket seikkailevat : lastennäytelmä. 1954 * Iloinen pillipiipari ja muita satuja ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1956 * Kaksin aina kaunihimpi : komedia. 1967 * Huone pilvenpiirtäjässä : näytelmä. 1969 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Juhani Valli

Juhani Valli (s. 1954 Rovaniemi) on suomalainen eräkirjailija. Valli on asunut Rovaniemen ohella Kemijärvellä, Oulussa ja Skövdessä. Hän on koulutukseltaan ylioppilasmerkonomi. Valli, joka käyttää myös nimimerkkiä Nuro II, on kirjoittanut kaunokirjallisten teosten ohella tekstejä muun muassa Lapin Kansa-lehteen, blogeja sekä erätarinoita Eränkävijä-vuosikirjaan ja Metsästys ja Kalastus -lehteen aina vuodesta 1992. Hänen esikoisteoksensa Juuret kairassa ilmestyi 2007 Otavan julkaisemana. Vuoteen 2013 mennessä julkaistuissa kolmessa teoksessa on yhteensä 62 eränovellia. == Teokset == * Juuret kairassa. Otava, 2007 * Kirveeniskuja kairassa. Otava, 2011 * Kairan kosketus. Otava, 2013 == Lähteet == * Juhani Valli Kirjasampo.fi:ssä ==Aiheesta muualla== * Kairan kosketus -teoksen arvostelu Lapin Kansassa (Viitattu 26.10.2013) * Juhani Vallin reviiri -blogi Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Lapinkuvauksien kirjoittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hellevi Kauhanen

Helvi (Hellevi) Elisabet Kauhanen de Pedreny (o.s. Kauhanen; 2. tammikuuta 1916 Juustila, Viipurin maalaiskunta – 4. joulukuuta 1995 Barcelona, Espanja)>Kuolinilmoitus, Hellevi Kauhanen de Pedreny, Helsingin Sanomat, 1995, No 333, sivu A7, julkaistu 10.12.1995 oli suomalainen lastenkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Kauhanen, Hellevi Elisabeth, sivu 246, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Kauhasen vanhemmat olivat vaatturi Heikki Kauhanen ja Hilma Sofia (o.s. Kortelainen). Sisällissodan aikana perheen lapset olivat Leppävirralla, josta palasivat Viipuriin sodan jälkeen. Hän kävi kansakoulun ja kosmetologi- ja pedikyristikurssin ja toimi toisen maailmansodan jälkeen pedikyristinä Arkadian jalkaklinikalla Helsingissä. Sodan aikana Kauhanen toimi lottana. Kauhanen harjoitti kirjoittamisen ohella lausumista ja toimi Helsingin Lausujain Liitossa, jonka työilloissa luki katkelmia kirjoistaan.Suomen Lausujain Liiton Helsingin B-kerhon työilta, Suomen Sosialidemokraatti, 1949, No 72, sivu 7, julkaistu 15.3.1949 Kauhanen muutti aluksi Englantiin ja myöhemmin Espanjaan Barcelonaan, jossa Kauhanen avioitui espanjalaisen pianistin ja säveltäjän Modesto de Pedrenyn kanssa. Kauhanen kirjoitti ulkomailta matkakokemuksistaan ja erilaisia tarinoita suomalaisiin lehtiin ja lausui radiolähetyksissä.Hellevi Kauhanen, Kummitukset pettivät minut, Helsingin Sanomat, 1954, No 298, sivu 6, julkaistu 4.11.1954 Kirjallisuuskriitikko Toini Havu luonnehti Kauhasta lastenkirjailijana: Näkyy muuten, että Hellevi Kauhanen on käynyt opissa setä Andersenin luona, eikä oppi ole ollut pahitteeksi, koska hänellä on taipumus osuvasti viljellä humaaneja näkökohtia ja hyviä ajatuksia, niin että lapset ne sadun voimalla mielellään omaksuvat.Kirjallisuus ja taide: Anni Swania, muumeja ja muita, Helsingin Sanomat, 1957, No 344, sivu 13, julkaistu 21.12.1957 == Teoksia == * Hyvän onnen talo : satuja. Karisto 1947 * Kenelle haltiatar hymyilee? : satuja ja tarinoita lapsille. Karisto 1948 * Satusukat ; kuv. Vappu Pispa. Karisto 1951 * Kultasarvinen Rusina : satuja ; kuv. R. Vihinen. Karisto 1957 * Tupsukorva : satuja ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1958 * Reppakorva Petteri ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1960 * Kissa Kiripus ja kaverit ; kuv. Helga Sjöstedt. Karisto 1965 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Gunnar Levlin

Ernst Gunnar Levlin (31. tammikuuta 1916 Uusikaarlepyy – 24. helmikuuta 2008 Uusikaarlepyy) oli suomalainen kirkkoherra ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Levlinin vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Levlin (1873–1954) ja Greta Sofia Mattson (1876–1953).Geni.com : Ernst Gunnar Levlin Levlin toimi kirkkoherrana Korppoossa ja Västanfjärdissä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti takaisin Uuteenkaarlepyyhyn. Levlin julkaisi kaksi runokokoelmaa Syner på vägen ja Dikterna är fåglar. == Teoksia == * Korpo kyrka. Korpo församling 1964, 1971, 1975, 1980 suomeksi nimellä Korppoon kirkko. Korppoon seurakunta 1970, 1974, 1980 * Syner på vägen : dikter. Förlags Ab Sydvästkusten, Åbo 1969 * Dikterna är fåglar. Tondiktarna, Grankulla 1990 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Gunnar Levlin * Nykarlebyvyer : Gunnar Levlin Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Korppoon historia Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Harmaapyrstökotinga

Harmaapyrstökotinga (Snowornis subalaris) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaapyrstökotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Aune Niskanen

Aune Sofia Niskanen (o.s. Multala, 28. helmikuuta 1916 Pyhäjärvi – 20. lokakuuta 2011 NivalaNivalan seurakunta, Aune Sofia Niskanen, Nivalan Kirkkomaa, Nivala, osasto 3, rivi 10, hauta 77A, viitattu 24.2.2022Hanna Järviluoma, Aune Niskanen on poissa, Nivala: kotiseutulehti, 27.10.2011, sivu 21 ) oli suomalainen pakinoitsija ja runoilija. Niskanen pakinoi vuosina 1963–1983 Nivala-lehdessä viikoittain ajankohtaisista tapahtumista nimimerkillä Kitupiikki. Pakinat on julkaistu myös kahtena kirjana. == Teoksia == * Pihapolulta. A. Niskanen, Nivala 1980, 2. painos 1981, 3. painos 1988 * Nivala-viisut 1, 1963–1972. Nivala-seura, Nivala 1988 * Nivala-viisut 2, 1973–1983. Nivala-seura, Nivala 1989 == Lähteet == * (Arkistoitu linkki) * Nivala-seuran kotiseutukirjoja * Aune Niskanen Finna hakupalvelussa; === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Violettikotinga

Violettikotinga (Xipholena punicea) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Violettikotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Valkopyrstökotinga

Valkopyrstökotinga (Xipholena lamellipennis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkopyrstökotingaa tavataan Brasiliassa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, ja lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
I Got You

I Got You on englantilaisen laulajan Leona Lewisin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä 19. helmikuuta 2010 Lewisin toiselta studioalbumilta Echo. Laulu sai kriitikoilta vaihtelevaa palautetta. Lewisin laulusuoristusta kiiteltiin, mutta siitä löydettiin yhtäläisyyksiä hänen aiempiin kappaleisiinsa. "I Got You" ei onnistunut saamaan samanlaista suosiota kuin Lewisin aiemmat singlejulkaisut. Ison-Britannian singlelistalla kappaleen korkein sijoitus oli 14. Singlen musiikkivideon ohjasi Dave Meyers, ja se kuvattiin Californiassa. == Kappaleet == # # == Listasijoitukset == Lista (2010) Korkein sijoitus Belgia (Flanders) 20 Belgia (Vallonia) 13 Irlanti 43 Iso-Britannia 14 Itävalta 30 Japani 69 Saksa 43 Slovakia 27 Sveitsi 57 Tanska 13 Unkari 13 Uusi-Seelanti 29 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Leona Lewisin kappaleet
Iltamakasiini

Iltamakasiini oli viihde- ja lifestyle-media, joka aloitti tammikuussa 2013 verkkolehtenäUusi viihdeportaali lupaa polkea mainoshintoja, Markkinointi & Mainonta 11.1.2013 ja laajeni tabloid-julkaisuksi. Julkaisu lakkautettiin 2019. Sen perusti seitsemän vuotta Iltalehdessä toiminut julkkistoimittaja Jari Kupiainen ja hänen yrityksensä Starvista Oy.Suomeen saatiin oma Perez Hilton, Julkkistoimittajalle oma lehti. Egorazzi, miehinen elämäntapalehti, päiväyksetönKauppalehti yritystiedot: Starvista Oy Vuosina 2010–2012 Kupiainen toimi MTV3:n verkkoviihteen vastaavana tuottajana ja aiemmin hän työskenteli Seura- ja Hymy-lehdissä.Julkkisten hyvin tuntema kasvo räjäytti pommin: Oma viihdesivusto, Hymy 11.1.2013 Kupiainen toimi Iltamakasiinin päätoimittajana huhtikuuhun 2018 saakka. Iltamakasiinin julkaisuoikeudet siirtyivät Keskisuomalainen konsernille Starvista Oy:ltä tammikuussa 2015. Konserniin kuuluva Etelä-Suomen Media alkoi julkaista Iltamakasiini.fi-viihdesivustoa. Sivuston konseptia ja sisältöä kehitetään ja laajennetaan asteittain. Iltamakasiinin uutena päätoimittajana aloitti huhtikuussa 2018 Toni Tervo. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Valkosiipikotinga

Valkosiipikotinga (Xipholena atropurpurea) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkosiipikotingaa tavataan Brasilian itäosissa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sirpaloitunut, ja koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa. ==Elintavat== Valkosiipikotinga elää pääasiassa luonnontilaisissa metsissä alangoilla ja esivuoristoissa 900 metriin asti. Se käyttää ravinnokseen hedelmiä ja hyönteisiä. Lajin pesintöjä on todettu loka- ja marraskuussa. ==Lähteet== Luokka:Kotingat Luokka:Uhanalaiset linnut
Paavo Jääskeläinen

Paavo Mikko Pellervo Jääskeläinen (19. tammikuuta 1931 Kitee – 15. helmikuuta 2015 EspooKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 15.3.2015 s. C30) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun sovelletun elektroniikan professori vuodesta 1967. Hänen tutkimuksensa kohdistuivat näyttöjärjestelmiin ja elektroniikkainstrumentointiin.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paavo Jääskeläisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive 24.9.2015) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Valkokotinga

Valkokotinga (Carpodectes hopkei) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkokotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Panamassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Keltanokkakotinga

Keltanokkakotinga (Carpodectes antoniae) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltanokkakotingaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sen kannaksi arvioidaan 250–999 sukukypsää yksilöä. Laji on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Timo Jääskeläinen

Timo Ensio Jääskeläinen (s. 21. tammikuuta 1953 Luumäki) on suomalainen filosofian tohtori ja Itä-Suomen yliopiston fysiikan emeritusprofessori Joensuun kampuksella. Jääskeläinen tuli ylioppilaaksi Kerimäen yhteislyseosta (1972). Hän valmistui Joensuun yliopistosta filosofian kandidaatiksi (1976), lisensiaatiksi (1978) ja edelleen filosofian tohtoriksi (1982). Hän oli Kuopion yliopiston sovelletun fysiikan (optiikan) dosentti (1991–), Tampereen teknillisen korkeakoulun optisen tietojenkäsittelyn dosentti (1991–) ja Jyväskylän yliopiston fysiikan (optiikan) dosentti (1993–). Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2007Suomalainen Tiedeakatemia. Hän on entinen Itä-Suomen yliopiston fysiikan ja matematiikan laitoksen johtaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
2,2,4,4,6,8,8-heptametyylinonaani

2,2,4,4,6,8,8-heptametyylinonaani eli isosetaani on hyvin haarautunut alkaani. Sitä voidaan käyttää 1-metyylinaftaleenin sijasta määritettäessä polttoaineen setaanilukua. Isosetaani on heksadekaanin eli setaanin isomeeri. 2,2,4,4,6,8,8-heptametyylinonaanin kemiallinen kaava on C16H34, moolimassa 226,441 g/mol, CAS-numero 4390-04-9 ja setaaniluku 15. == Aiheesta muualla == *PubChem: 2,2,4,4,6,8,8-heptamethylnonane *Lawrence Livermore National Laboratory: 2,2,4,4,6,8,8-Heptamethylnonane *TCI America: 2,2,4,4,6,8,8-Heptamethylnonane （CAS Number：4390-04-9) Luokka:Alkaanit
Varjokotinga

Varjokotinga (Cephalopterus glabricollis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Varjokotingaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sen kannaksi arvioidaan 1 500–3 800 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. ==Elinympäristö== Varjokotinga pesii vanhoissa subtrooppisissa metsissä 800–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Pesimäkauden jälkeen se siirtyy alemmaksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat Luokka:Uhanalaiset linnut
Ain Kaalep

Ain Kaalep (4. kesäkuuta 1926 Tartto, ViroEesti biograafiline andmebaas ISIK. Viitattu 27.2.2018 – 9. kesäkuuta 2020 TarttoSuri Ain Kaalep. Tartu Postimees 10.6.2020.) oli virolainen kirjailija ja kääntäjä. Hän osallistui toiseen maailmansotaan Suomen 200. jalkaväkirykmentissä, ja hän oli poliittisista syistä vangittuna 1945–1946. Hän opiskeli kielitiedettä Tarton yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1956. Hänen runonsa ovat viileän älyllisiä, ja hän käyttää usein klassisia muotoja ja kulttuurihistoriallisia aiheita.Eesti Entsüklopeedia 14, s. 124. Tallinn 2000. ISBN 9985-70-064-3 Käännösvalikoimassaan Peegelmaastikud hän esittelee eurooppalaisia klassikkorunoilijoita antiikista nykyaikaan.Facta 2001, osa 7, p. 368. WSOY 1981. Kaalep oli Akadeemia-lehden päätoimittaja vuodesta 1989. Runojen lisäksi hän kirjoitti esseitä ja näytelmiä. Kaalepin poika on poliitikko Ruuben Kaalep. == Lähteet == Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Käpyröyhelökotinga

Käpyröyhelökotinga (Cephalopterus penduliger) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Käpyröyhelökotingaa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Sen kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Laji on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen ja metsästyksen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Lintu on kauttaaltaan musta ja päälaella on kihara töyhtö. Naaraan töyhtö on pienempi kuin koiraan. Käpyröyhelökotingan elinympäristöä ovat Andien länsirinteiden kosteat vuoristometsät. Laji syö hyönteisiä, siemeniä ja liskoja. ==Lähteet== Luokka:Kotingat Luokka:Uhanalaiset linnut
Kaamasjoki

Kaamasjoki on joki Inarin Lapissa. Sen pituus on noin 90 kilometriä. Se saa alkunsa Muotkatuntureilta, ja se laskee Muddusjärveen. Sen suurimmat sivujoet ovat Kielajoki ja Syysjoki.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 371 == Lähteet == Luokka:Inarin joet
Hitit (PMMP)

Hitit on PMMP:n 29. marraskuuta 2013 julkaistu kokoelma, joka päättää yhtyeen uran. Kokoelma sisältää yhden uuden kappaleen "Valloittamaton" sekä yhtyeen suurimmat hitit. Kokoelmalla on mukana myös DVD, jolla on muun muassa yhtyeen keikka Tavastia-klubilta elokuulta 2010. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16. == Kappaleet == ;CD ;DVD * PMMP Tavastialla 27. elokuuta 2010 * Tavastia encore 2013 * Rautalampi 2012 * "PMMP sporttaa" * Matkalaulu II (musiikkivideo) * Korkeasaari (musiikkivideo) == Arvostelut == * V2.fi: V2.fi == Lähteet == luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:PMMP:n albumit
Runa Cronström

Runa Boel Marianne Cronström (27. maaliskuuta 1915 Vaasa – joulukuussa 1994 Uppsala, Ruotsi) oli suomalainen keramiikkataiteilija ja ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija. Cronströmin vanhemmat olivat metsänhoitaja Eric Wilhelm Cronström ja Ella Helena Cronström. Hän opiskeli 1930-luvulla Helsingissä Taideteollisuuskeskuskoulussa. Cronström kirjoitti näihin aikoihin myös kolme ruotsinkielistä tyttökirjaa. Cronström meni naimisiin 1944 ja muutamaa vuotta myöhemmin hän muutti Karlskronaan Ruotsiin jossa hän toimi Karlskronan posliinitehtaassa muotoilijana ja posliinimaalarina aina tehtaan sulkemiseen saakka 1968. Tämän jälkeen Cronström muutti Röbon kylään Uppsalan lähelle. == Teoksia == * Susanne - du glömmer dig!. Söderström, Helsingfors 1938, 2. painos 1943 * Du skall icke hava lust .... Söderström, Helsingfors 1944 * Marita-fosterbarnet : en bok för unga flickor. Söderström, Helsingfors 1945 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Runa Cronström * Signaturer.se : RUna Cronström Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet Luokka:Posliinimaalarit
Kaisa Kantola

Kaisa Karoliina Kantola (1. maaliskuuta 1915 Marttila – 7. heinäkuuta 1995)Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, Kantola Kaisa Karoliina, Turun hautausmaa, Turku, hauta 01U.06..02.02.1, viitattu 21.3.2022 oli suomalainen runoilija. Kantola väitteli 1972 tohtoriksi Turun yliopistossa, väitöskirja käsitteli Aaro Hellaakosken runoutta. Kantola kävi Heinolan seminaarin 1944, oli kansakoulunopettajana Kokemäellä, Rymättylässä ja Pöytyällä 1942–1943 ja 1950–1951, ja oli oppikoulunopettajana Laihialla ja Valkeakoskella 1944–1948. Kantola pätevöityi lehtoriksi Heinolan seminaarissa 1948–1950 ja toimi korkeakoulunlehtorina Turussa 1951–1974 sekä didaktiikan lehtorina Turun opettajankoulutuslaitoksella 1974–1977. Vt. apulaisprofessori Kantola oli 1977–1978. Kantolan vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Kantola ja Anna (o.s. Salonen). == Teoksia == * Leikkien lukemaan. Weilin + Göös, Helsinki 1969 * Olen, enkä ole : minuus ja oleminen Aaro Hellaakosken runoudessa, väitöskirja. WSOY 1972 * Summa ja Mutikka : äidinkielen vihjekirja ala-asteelle. WSOY 1978 * Luova kirjoittaminen ; kirj. Jorma Heikkilä, Kaisa Kantola ; piirrokset Maija Raitanen. WSOY 1983 * Hiirenvilkkaa : loruja ja runoja ; kuv. Ansu. WSOY 1984 * Kokkaviisas laiva : runoja ja loruja ; kuv. Riikka Juvonen. WSOY 1987 * Lehtiavaruus : runoja. Pohjoinen, Oulu 1990 == Lähteet == * (arkistolinkki) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Suomen Liikemies-Yhdistys

Suomen Liikemies-Yhdistys on suomalainen 29. marraskuuta 1896 perustettu järjestö, joka pyrkii ajamaan liike-elämän ja yrittäjien etuja. Yhdistys perusti aikanaan Kauppalehden ja oli mukana vaikuttamassa muun muassa Kauppakorkeakoulun perustamiseen. Yhdistys valitsee vuosittain ”Vuoden liikemiehen”. Tuoreimpia valintoja ovat olleet Anne Berner (2009), Juha Nurminen (2010), Jukka Roiha (2011), Johanna Ikäheimo (2012) ja Fred Larsen (2013). == Lähteet == * http://www.suomenliikemiesyhdistys.fi/ == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset talousjärjestöt
Hautausapu

Hautausapu eli armovuodensäästö tarkoitti Suomessa kuolleen virkamiehen leskelle maksettavaa rahaa. Järjestelmä lakkautettiin 1920-luvulla. == Säännökset hautausavusta == Jokaiselta vakinaiseen valtionvirkaan nimitetyltä miespuoliselta virkamieheltä kannettiin hautausapua varten puolet yhden vuoden vakinaisesta palkasta. Sellaiselta henkilöltä, joka ensimmäisen kerran tuli vakinaiseen virkaan, pidätettiin puolet palkan määrästä 12 ensimmäiseltä kuukaudelta. Jos virkaan nimitetyllä oli ennen sellainen virka, joka tuotti osallisuuden siviilivirkakunnan leski- ja orpokassaan, häneltä pidätettiin koko palkka kuuden ensimmäisen kuukauden ajalta, mutta hän sai takaisin sen armovuoden säästön, joka häneltä oli entisessä virassa pidätetty. Sen puolen vuoden palkan, joka virkamieheltä oli armovuodensäästönä pidätetty, saivat virkamiehen kuoltua hänen leskensä ja perillisensä niin sanottuna hautausapuna leski- ja orpokassasta. Hakemus lähetettiin valtiovarainministeriölle. Armovuodensäästöä ei saanut ottaa kuolinpesän velkojen suoritukseksi. Vuonna 1926 lakkautettiin asetuksella siviiliviraston leski- ja orpokassan oikeus kantaa armovuoden- eli hautausapusäästöä. == Katso myös == * Armovuosi * Leski- ja orpokassa == Lähteet == Luokka:Oikeushistoria Luokka:Sosiaaliturva
Ryyppy (kappale)

"Ryyppy" on country-artisti Stigin toinen single hänen kolmannelta studioalbumiltaan Puumaa mä metsästän. Sen julkaisi The Fried Music albumin toisena singlenä 26. maaliskuuta 2012. Viisi päivää varsinaisen singlen julkaisun jälkeen kappaleesta julkaistiin myös "Hevoshullu Remix" -nimeä kantava versio. Kappale pääsi singlelistalla 9. sijalle ja latauslistalla 16. sijalle. ==Arviot== * Stara: () ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista 9 Suomen virallinen latauslista 16 Radiolista - ==Lähteet== Luokka:Stigin kappaleet Luokka:Vuoden 2012 kappaleet
Yrjö Raivio

Yrjö Albert Raivio (8. toukokuuta 1915 Virrat – 19. kesäkuuta 1997 Kitchener, Kanada) oli suomalainen kirkkoherra, filosofian lisensiaatti ja kirjailija. Raivio toimi vuoteen 1990 saakka Kanadassa suomalaisten seurakuntien kirkkoherrana. == Teoksia == * Ludwig Feuerbachin uskonnonfilosofian periaatteet hänen pienten tutkielmiensa valossa. Tekijä, Riihimäki 1946 * Eräitä näkökohtia sukupuolikysymyksestä. Tekijä, Riihimäki 1949 * Kanadan suomalaisten historia 1. Canadan suomalainen historiaseura, Copper Cliff 1975, näköispainos Pentti Raivio, Kuusamo 2005 * Kanadan suomalaisten historia 2. Canadan suomalainen historiaseura, Sudbury, Ontario 1979 == Suomennoksia == * Marcus Aurelius : Itsetutkisteluja ; kreikasta suom. Yrjö Raivio. WSOY 1950, 2. painos 1951, 3. painos 1953 == Lähteet == * * Kauhajokelaista kirjallisuutta : Yrjö Raivio * Petter ja Elisabeth Hällströmin sukuseuran sivut : Yrjö Raivio: Kanadan suomalaisten historia Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
U.K. (albumi)

__NOTOC__ UK on saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Levy-yhtiönä toimi E.G.ja Polydor. Kahdesta albumin kappaleesta, "In the Dead of Night" ja "Mental Medication", tehtiin leikatut versiot singlejä varten. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Eddie Jobson – sähköviulu, koskettimet * John Wetton – laulu, basso * Allan Holdsworth – kitara * Bill Bruford – rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * U.K. discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1978 esikoisalbumit Luokka:U.K.:n albumit
RF-liitin

RF-liitin on korkeataajuisen radiosignaalin kytkemiseen tarkoitettu elektroniikkaliitin. RF-liittimiä käytetään antennien liittämiseen radiolähettimiin ja -vastaanottimiin sekä joskus radiosignaalin viemiseen laitteilta toisille. RF-liittimillä kytketään yleensä koaksiaalikaapeleita, joissa on sisäjohdin johtavan vaipan sisässä. == RF-liittimiä == *IEC- antenniliitin, jolla TV ja radio yleensä liitetään talon antenniverkkoon *BNC- liitin *N-liitin *SMA-liitin * F-liitin *RCA-liitintä on myös käytetty RF- liittimenä. Luokka:Radiotekniikka Luokka:Sähköliittimet
Lautasventtiili

Lautasventtiili on sienen muotoinen venttiili, joka liikkuu putkimaisessa venttiilinohjaimessa. Varren päässä olevan lautasen reunat tiivistyvät venttiilinistukkaa vasten venttiilin ollessa kiinni. Lautasventtiileitä käytetään käytännössä kaikissa nelitahtimoottoreissa avaamaan ja sulkemaan imu- ja pakokanavat. ==Yleistä== Lautasventtiili toimii eri tavalla kuin esimerkiksi liukuventtiili. Avautuessaan lautasventtiili liikkuu kohtisuoraan poispäin venttiilinistukasta, joten näiden pintojen välillä ei tapahdu liikettä. Tästä seuraa se, että venttiili ei tarvitse voitelua toimiakseen. Lautasventtiilin muoto ja sijainti sylinterinkannessa aiheuttavat sen, että sylinterissä palamisen aikana oleva korkea paine auttaa venttiiliä tiivistymään venttiilinistukkaa vasten. Venttiilin tiivis sulkeutuminen on tärkeää, koska se edesauttaa lämmön siirtymistä venttiilistä sylinterinkanteen. ==Toiminta polttomoottorissa== Polttomoottorissa on venttiileitä kahta eri tarkoitusta varten. Imuventtiilit avautuessaan päästävät uuden polttoaine-ilmaseoksen imusarjasta sylinteriin (pois lukien diesel-moottori, jossa polttoaine suihkutetaan suoraan sylinteriin). Pakoventtiilit päästävät sylinteristä palaneen seoksen poistumaan pakosarjaan ja siitä edelleen pakoputkistoon. Venttiilinvarren ympärillä oleva jousi pitää venttiilin suljettuna, kunnes nokka-akselin nokka työntää venttiilin auki. Tavallisissa moottoreissa tämä toimii hyvin, mutta nopeakierroksisissa moottoreissa venttiilin ja jousen massa sekä venttiilijouseen syntyvät resonanssit saavat venttiilin kavitoimaan, jolloin se ei ehdi sulkeutua. Tilanne voidaan korjata käyttämällä jäykempiä jousia, kahta sisäkkäistä jousta, jotka eliminoivat toistensa resonanssit, tai erilaisia venttiilikoneistoja. Nykyaikaisissa moottoreissa on yleensä kaksi imu- ja kaksi pakoventtiiliä jokaista sylinteriä kohden. == Lähteet == Luokka:Polttomoottorit Luokka:Venttiilit
Kai Nokelainen

Kai Nokelainen on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1980-luvulla. Nokelainen sijoittui maailmancupin osakilpailuissa neljä kertaa pistesijalle, 15 parhaan joukkoon. Hän oli viides normaalimäen kilpailussa Lake Placidissa joulukuussa 1987, kuudes suurmäen kilpailussa Lahdessa maaliskuussa 1988, seitsemäs Chamonix'n normaalimäessä joulukuussa 1986 ja viidestoista Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1987. Hän voitti Suomen mestaruuden Matti Nykäsen nenän edestä vuonna 1985 Salpausselässä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jouni Johansen

Jouni Johansen on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1980-luvun loppupuolella. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa kymmenen parhaan joukkoon oltuaan joulukuussa 1987 Sapporon suurmäen kilpailussa seitsemäs ja normaalimäessä kahdeksas. Hän edusti samana talvena Suomea Keski-Euroopan mäkiviikolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Olli Happonen

Olli Happonen (s. 10. helmikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1990-luvulla. Happonen kuului joukkuekilpailun nuorten maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen joukkueeseen Vuokatissa 1992, Harrachovissa 1993 ja Breitenwangissa 1994. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 15:nneksi Planican suurmäessä maaliskuussa 1993. Hän voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 1994–1995. Happonen soittaa rumpuja neljän entisen mäkihyppääjän muodostamassa The Kroisos -yhtyeessä.Mäkikotkien soundi tulee sydämestä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valloittamaton

Valloittamaton on 25. lokakuuta 2013 julkaistu PMMP:n viimeinen singlejulkaisu. Kappale sisältyy myös yhtyeen marraskuussa 2013 julkaistavalle Hitit-kokoelmalle. Kappaleen on sanottu olevan lokakuussa 2013 uransa lopettaneen yhtyeen jäähyväiskappale. Kappaleen on säveltänyt PMMP:lle tuttuun tapaan Jori Sjöroos. Sanoituksen on tehnyt Paula Vesala. ==Kappaleet== # ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista 8 Radiolista – ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:PMMP:n kappaleet
Kirill Hvalko

Kirill Mihailovitš Hvalko (; s. 27. lokakuuta 1976 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallomaalivahti, joka pelaa Moskovan Dynamossa. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 9 Venäjän mestaruutta vuosina 2004, 2005, 2006 Vodnikissa ja 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamossa, * 2 Venäjän mestaruushopeaa kaudella 2003 Vodnikin riveissä ja 2011 Moskovan Dynamon riveissä, * 5 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, * 6 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2001 Jenisejn riveissä, 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä, * 3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2006, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * 4 maailmanmestaruutta vuosina 2006, 2008 ja 2011 ja 2013 * 2 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2009 ja 2010 MM-kisoissa. ==Lähteet== *ibdb.bandysidan.nu – Kirill Hvalko Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Tero Turkki

Tero Turkki (1978 – 22. huhtikuuta 2015) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1990-luvun puolivälissä. Turkki sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 13:nneksi Garmisch- Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 1995. Hän oli maailmancupin kilpailuissa lisäksi kolme kertaa sijoilla 26.–29. Continental Cupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi kaudella 1994–1995. Turkki voitti tammikuussa 1995 Jyväskylässä normaalimäen Suomen-mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet