EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Salainen ikkuna

Salainen ikkuna on Stephen Kingin pienoisromaaniin Salainen ikkuna, salainen puutarha perustuva jännityselokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut David Koepp. Pääosia esittävät Johnny Depp, John Turturro ja Maria Bello. Salainen ikkuna on Koeppin esikoisohjaus. == Juoni == Elokuvassa kauhukirjailija Mort Rainey saa vaimonsa kiinni aviorikoksesta. Avioeroa selvitellessään itsesäälinen Rainey muuttaa lomamökilleen Tashmore-järven rannalle koiransa kanssa hakemaan rauhaa. Hän kuluttaa päivänsä nukkumalla ja yrittämällä kirjoittaa uutta menestysromaania, joka ei ota onnistuakseen. Rauha kuitenkin rikkoutuu, kun Mississippin osavaltiosta kotoisin olevan maalainen, John Shooter, saapuu Raineyn ovelle. Shooter syyttää Raineya hänen tarinansa varastamisesta. Shooter ei kuitenkaan välitä tarinan varastamisesta vaan hän haluaa, että Rainey korjaisi oman kirjan loppunsa omaan versioonsa kirjan lopusta. Raineyn kiistäessä asian tarinan varastamisesta Shooter alkaa ahdistelemaan Raineya väkivaltaisesti. Kun Raineyn ja Shooterin on myöhemmin määrä tavata, Rainey näkee omassa autossaan tapettuna maalaismiehen ja hänen oman agenttinsa. Kun Rainey tämän jälkeen jää yksin kotiin hänen mielikuvituksensa alkaa puhua hänelle. Pian ilmeneekin, että Shooter onkin vain hänen mielikuvituksensa alkuunsaannos. Shooter on iskenyt Raineyn koiraa ruuvimeisselillä, polttanut ex-vaimonsa talon ja tappanut hänen agenttinsa ja maalaismiehen, mutta koska tämä on vain Raineyn mielikuvitusta, on hän itse tehnyt kaikki nämä teot. Hänen entinen vaimonsa Amy tulee käymään mökillä tuodakseen hänelle eropapereita joihin hän tarvitsee Mortin allekirjoituksen, hän näkee Shooterin nimen olevan kaiverrettu jokaiseen talossa olevaan paikkaan. Pian kun Amy etsii Raineya, Rainey avaa oven ja näyttäytyy vaimolleen. Hänen sivuillensa on kaiverrettu "Shoot Her", suomeksi "ammu hänet" ja viittaa Shooterin nimeen. Niinpä Amy lähtee karkuun lyömällä Raineya, mutta Rainey ottaa isohkon kiven ja iskee sillä pakenevan auton lasia ja vetää naisen ulos sieltä. Hän sanoo olevansa kyllästynyt leikkimään ja ottaa koirassaan olleen ruuvimeisselin ja iskee Amya jalkaan. Amy raahautuu pihalle tuskissaan. Mort ottaa lapion käteen ja on juuri iskemässä, kun kuulee Amyn nykyisen miehen Tedin äänen. Hän tulee etsimään vaimoaan, mutta Mort väijyy oven vieressä ja iskee Tediä lapiolla kasvoihin, mikä saa Tedin taintumaan. Sitten Rainey iskee Tedin kuolleeksi. Hän tappaa myös vaimonsa. Lopussa seriffin tullessa käymään Rainey teeskentelee normaalia, vaikka ruumiit ovat kuopattuna hänen kasvimaallensa. Seriffi tulee käymään ja sanoo, että pian hän joutuisi vankilaan, kunhan hänet vain todettaisiin syylliseksi ja ruumiit löydettäisiin. Mort ei välitä. Mort on toiminut oman kirjansa mukaisesti ja "korjannut lopun". == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Stephen Kingin teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:David Koeppin käsikirjoittamat elokuvat
Manytš

Manytš () on Kalmukiassa, Stavropolin aluepiirissä ja Rostovin alueella Etelä- Venäjällä sijaitseva jokisysteemi, joka sijaitsee Kaspianmeren ja Mustanmeren altaiden välisessä soisessa Kaman-Manytšin painanteessa. Painannetta on usein pidetty Euroopan ja Aasian luonnollisena rajana. Läntinen Manytš () on 219 km:n (tai 420 km) pituinen Donin sivujoki, joka saa alkunsa Kalmukian, Rostovin alueen ja Stavropolin aluepiirin rajalla sijaitsevasta Manytš-Gudilon suolajärvestä. Se virtaa Rostovin alueen Proletarskin kaupungin halki ja yhtyy Doniin Manytškajan kylässä Donin Rostovin itäpuolella. Don laskee edelleen länteen Asovanmereen. Läntisen Manytšin alkuperäisen uoman peittävät nykyään lähes kokonaan joen juoksulle padotut kolme tekojärveä, Proletarskin, Vesjolyin ja Ust-Manytšin tekojärvet. Osa lähteistä mainitsee valuma-alueen laajuudeksi 35 600 km2. Itäinen Manytš () puolestaan virtaa itään Kalmukiasta sen ja Stavropolin aluepiirin rajaa pitkin ja päättyy Sostinon järviin. Joki on noin 141 km pitkä. Sen juoksulle rakennettiin vuonna 1969 Tšograin tekojärvi (Чограйское водохранилище), joka saa vettä myös Kuma- ja Terekjoista kanavien kautta. Ennen vesistörakentamista Läntisellä ja Itäisellä Manytšilla oli yhteinen lähdejoki Kalaus, jonka vedet haarautuivat länteen ja itään. Päävirtaus oli kuitenkin itään, kunnes 1900-luvulla itäinen virtaus kokonaan estettiin. Ennen rakentamista molemmat joet myös olivat ajoittain kuivuvia, kutistuen vuosittain tai vuodenajoittain vain erillisten suolajärvien ja -lampien ketjuiksi ja täyttyen makealla vedellä vain kevään tulva-aikaan. 1900-luvun puolivälistä molemmat joet ovat saaneet lisävettä kastelukanavajärjestelmien kautta, Länsi-Manytš 1948-53 alkaen Kubanista ja Donin juoksulle padotusta Tsimljanskin tekojärvestä, Itä-Manytš 1960-luvun lopulta Terekistä ja Kumasta Kuman-Manytšin kanavan kautta. Vuosittainen virtaama joissa on näin kasvanut 8- ja 4-kertaiseksi luonnontilaan verrattuna. ==Lähteet== Luokka:Kalmukian joet Luokka:Rostovin alueen joet Luokka:Venäjän joet Luokka:Donin vesistö
Iskutilavuus

Iskutilavuus on mäntämoottorissa iskunpituuden ja männän poikkipinta-alan tulo. Iskunpituus on männän alakuolokohdasta yläkuolokohtaan kulkeman matkan pituus. Monisylinterisessä moottorissa iskutilavuus ilmoitetaan kaikkien moottorin sylintereiden iskutilavuuksien summana. Pienissä laitteissa, kuten mopoissa ja moottorisahoissa, moottorin iskutilavuus ilmoitetaan useimmiten kuutiosenttimetreinä, mutta suuremmissa moottoreissa litroina ja joissakin amerikkalaisissa autoissa kuutiotuumina. Moottorista saatava vääntömomentti on usein suoraan verrannollinen iskutilavuuteen. Tosin nykyään suuremmilla ahtopaineilla saadaan pienestäkin moottorista yhtä paljon tai jopa enemmän vääntömomenttia, kuin suurempitilavuuksisilta. Tämä ei kuitenkaan aina pidä paikkaansa, sillä moottorin vääntömomenttia voidaan lisätä muutenkin kuin iskutilavuutta kasvattamalla. Esimerkiksi käytettävä polttoaine, polttoaineen ja ilman syöttö, puristussuhde ja monet muut seikat vaikuttavat saatavaan vääntömomenttiin. Mopon (moottoripyörän) moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja kevytmoottoripyörän moottorin 125 cm³. Tavallisen henkilöauton moottorin iskutilavuus on tyypillisesti alle 2 000 cm³ eli kaksi litraa. Iskutilavuus otetaan huomioon myös verotuksessa. == Lähteet == Luokka:Polttomoottorit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tsagan-Hak

Tsagan-Hak () on järvi Kalmukiassa Venäjällä Itä-Euroopassa. Tsagan-Hak on Kalmukian kolmanneksi suurin järvi. Luokka:Kalmukian järvet
Voittajafiilis

Voittajafiilis eli VF oli vuonna 2004 perustettu rap-yhtye, johon kuului neljä MC:tä: Mängimies, Ezra, MAS ja Tikku sekä DJ Q-Soul. Kaikki jäsenet ovat syntyneet 1980-luvun alkupuolella. Voittajafiilis julkaisi ensialbuminsa Jokanen on voittaja vuonna 2005 omakustanteena. Levyä on myyty pari tuhatta kappaletta. Kesällä 2006 ilmestyi Skandaalin kanssa yhteistyössä tehty Miksi teip sen? -mixtape. Levyn julkaisi Löyly-Viihde. Yhtyeen jäsenistä Ezra ja Tikku kuuluivat myös Helpus-yhtyeeseen, ja Mängimies tunnetaan Konala Cartellista ja Royal Familysta. Voittajafiiliksen uusin julkaisu on Hitsi et on siistii olla kovis -niminen EP, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2008. Löyly- viihteen kotisivujen rekisteröityneet käyttäjät saivat ladata ilmaisen EP:n päivää ennen muita. Seuraavana päivänä, 17. lokakuuta, levyn sai ilmaiseksi Syvällä Pelissä -yhteisön kotisivuilta. Vuonna 2010 Voittajafiilis lopetti uransa jäähyväiscomebackkeikalla NRJ:n järjestämällä Rakkauden Kesä-klubilla Helsingin Ravintola Feverissä. ==Diskografia== *Jokanen on voittaja (albumi) (2005) # Levyn ensimmäinen biisi # Jonkun on pakko # Välil vakavempaa (ylämäkeä/alamäkeä) # Mulle riittää # Jokanen on voittaja # Matkustan ympäri maailmaa # Se menee näin (VF däns) # Kuka on sun nainen? # M.I.K.A (Muistan Ikuisesti Kultaiset Ajat) # Daa-dadada-dam (kaikki on hyvin) # Näin helppoo # Sisäl kuohuu *Miksi Teip Sen? (mixtape) (2006) *Hitsi et on siistii olla kovis (EP) (2008) # Punttisali # Hitsi et on siistii olla kovis # Mielestämme meidän pitäisi katsoa itseämme hiukan enemmän peilistä # Gettodon # Gekkomusaa ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Sisu NA-110

Sisu NA-110 (Nasu) on Suomen puolustusvoimien käytössä oleva telavetoinen nivelohjattu maastoajoneuvo (telakuorma-auto), joka kykenee kuljettamaan 2 000 kg:n lastin tai 18 sotilasta varusteineen. NA-110 telakuorma-autoja (lyhenne teka) hankittiin vuosina 1992–1994. Sisu NA-110:n edeltäjä on Sisu NA-140 BT. Olennainen ero edeltäjään on bensiinimoottorin korvaaminen dieselmoottorilla. Nasu on suunniteltu samankaltaisiin tarpeisiin kuin ruotsalainen Bandvagn (Hägglunds Carrier Bv206 ja sen seuraaja BvS10). Suomessa tiettömiin oloihin erikoistuneet Kainuun Prikaati ja Jääkäriprikaati käyttävät telakuorma-autoja pääasiallisena ajokalustonaan. Pohjois-Karjalan Prikaati vaihtoi useimmat telakuorma-autonsa Sisu A2045 -maastokuorma-autoihin saapumiserästä 1/2011 alkaen. ==Lähteet== * * http://www.puolustusvoimat.fi/portal/puolustusvoimat.fi/?urile=wcm:path:/SU+Puolustusvoimat.fi/Puolustusvoimat.fi/Maavoimat/Perustietoa/Maavoimien+kalustoa+sivustoalueen+etusivu/Maavoimien+kalustoa+sivustoalueen+etusivu == Aiheesta muualla == * Sisu NA-110 Military Today -sivustolla * YouTube: Sisu NA-140 BT "Nasu" Na110 Luokka:Telakuorma-autot Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Spagaatti

Spagaatti on vaativa voimisteluliike, jossa jalat ovat täysin ojennettuina. Spagaattia käytetään voimistelussa permannolla ja puomilla. Sitä voidaan käyttää myös esimerkiksi tanssissa ja sirkuksessa. Myös cheerleadingissä, stunteissa ja akrobatiassa käytetään spagaattia. Joissain taistelulajeissa spagaatti on välttämätön tai hyödyllinen ajatellen korkeita potkuja, kuten taekwondossa sekä Kung Fussa. == Spagaatit == Pitkittäisspagaatissa toinen jalka on ojennettu eteen ja toinen taakse. Poikittaisspagaatissa taas jalat ovat ojennettuina suoraan sivuille. Poikittaisspagaatissa takapuolen ja ylävartalon pitää olla samassa linjassa koko vartalon kanssa ja jalkojen pitää olla täysin suorat nivelten kohdalta. Spagaattiasento voidaan viedä äärimmilleen: etu- tai/ja takajalka laitetaan korokkeelle ja syntyy ylispagaatti. == Nimitykset == Nimitys spagaatti tulee italian sanasta spaccare, 'halkaista'.Kaarina Turtia: Sivistyssanat, s. 917. Otava, Helsinki 2001. Poikittaisspagaattia kutsutaan myös sivuspagaatiksi tai spiraaliksi. . ==Tapaturmat== Yleinen spagaatin yrittämisen aikana esiintyvä ongelma on lonkkanivelten kipu. Sen aiheuttaa yleensä se, että spagaatti suoritetaan väärin. Toinen yleinen ongelma on polvikipu, joka esiintyy sekä edessä että sivussa. On siis suositeltavaa verrytellä ennen spagaattia, jotta nivelet ja lihakset taipuisivat paremmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Voimistelu Luokka:Asennot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Oopperatalo

Oopperatalo on rakennus, jossa esitetään oopperoita. Se on tavallisesti suunniteltu varta vasten oopperan esittämistä varten, mutta joissakin tapauksissa se soveltuu myös muun esittävän taiteen esittämiseen. Ensimmäinen yleinen oopperatalo oli Teatro di San Cassiano, joka avattiin Venetsiassa vuonna 1637. Eri maiden oopperatalojen käytänteet poikkeavat toisistaan; esimerkiksi vasen ja oikea määritellään toisissa maissa näyttämöltä päin katsottuna ja toisissa maissa katsomosta päin. Ranskassa käytetään näiden sijasta ilmauksia jardin ja cour eli puutarha ja piha. Näiden termien etu on se, etteivät ne ole yhtä tulkinnanvaraisia kuin vasen ja oikea. Termien käyttö pohjautuu 1700-luvulle ja Tuileries'n palatsin arkkitehtuuriin. == Katso myös == * Suomen Kansallisooppera ja -baletti * Luettelo oopperataloista * :Luokka:Konserttitalot * :Luokka:Teatterit ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
NSV

NSV (suunnittelijat: G. I. Nikitin, J. S. Sokolov, V. I. Volkov) on alun perin neuvostovalmisteinen 12,7×108 mm kaliiperin konekivääri. Suomen puolustusvoimissa se tunnetaan nimellä 12,7 ilmatorjuntakonekivääri 96 ja epävirallisessa sotilassanastossa nimellä Itikka tai Itko. Versiota NSVT (танковый, tankovyi) käytetään ajoneuvoissa, etupäässä panssarivaunussa kuten T-72:ssa T-64:ssä ja T-80:ssä. NSV kehitettiin 1969 alkaen DŠK:n seuraajaksi ja otettiin käyttöön neuvostoarmeijassa 1972. Sitä on valmistettu Neuvostoliiton lisäksi lisenssillä Bulgariassa, Intiassa, Jugoslaviassa ja Puolassa. Jugoslavialainen versio NSVT:stä tunnetaan nimellä M87. Neuvostoliiton hajottua asetta valmistavat tehtaat jäivät Kazakstanin ja Ukrainan puolelle. Aseen oikeudet omistaa nykyisin Metallist-tehdas Uralskissa. Venäjällä NSV:n korvaajaksi kehitettiin 12,7 Kord. NSV:n massa on 25 kilogrammaa, tulinopeus 13 laukausta sekunnissa ja tehokas kantama 1 500 metriä. Täyden, 50 patruunan vyölippaan massa on 11 kilogrammaa. thumb|300px|NSV suomalaisen Pasin kannella itsenäisyyspäivänä 2005 Lahdessa thumb|300px|Lähikuva NSV:stä suomalaisen Pasin kannella itsenäisyyspäivänä 2005 Lahdessa ==Suomen Puolustusvoimissa== Suomessa NSVT oli käytössä T-72:ssa. Suomessa modernisoidut T-55M:t on myös varustettu NSVT:llä. NSV:tä varten on Suomessa asennettu Norjassa valmistettu kehälavetti muun muassa Pasi-kuljetuspanssariajoneuvoihin ja Nasu-telakuorma-autoihin sekä Rasi maastokuorma-autoihin. Sitä käytetään suuren tulinopeuden ansiosta ilmatorjuntakonekiväärinä helikoptereiden, lennokkien ja lentokoneiden lähi- ilmatorjuntaan. Taistelukentällä ilmatorjuntakonekivääri asennetaan erilliselle jalustalle. Myös merivoimien aluksissa käytetään NSV:tä 23 Itk 95:n, sekä Bofors 40 Mk3:n ja Bofors 57 Mk1:n ja Mk3:n lisäksi ammusilmatorjuntaan. == Aiheesta muualla == *Roman Ashatov:Russkaja Sila НСВ «Утес» КРУПНОКАЛИБЕРНЫЙ ПУЛЕМЕТ, Pietari (perusteellinen esittely NSV- konekiväärien historiasta ja nykyisyydestä) Luokka:Konekiväärit Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto
Kaitseliit

Kaitseliit () on Viron vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö, jolla on kansalliskaartina puolustusvoimien aluepuolustuksen tehtäviä. Kaitseliit on perustettu 1918 ja uudelleen 1990. Toisen maailmansodan aikana Kaitseliit riisuttiin aseista 19. kesäkuuta 1940, kun Neuvostoliitto miehitti Viron. Kaitseliit jakautuu viiteentoista alueeseen (piiriin), joita kutsutaan leireiksi (). Jäsenmäärä on noin 16 000 henkilöä. Kaitseliitossa on lisäksi kolme erillisjärjestöä: Naiskodukaitse sekä nuorisojärjestöt Noored Kotkad ja Kodutütred. == Katso myös == * Suojeluskunta * Noored Kotkad ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaitseliit ** Kaitseliit - Estonian Defence League * Кайтселийт - Союз Обороны: Справочник юного патриота Luokka:Viron asevoimat Luokka:Kaitseliit
Tainionkoski

Tainionkoski tarkoittaa seuraavia: * Tainionkoski, Imatran kaupunginosa * Tainionkoski, koski Imatralla
El Alameinin ensimmäinen taistelu

El Alameinin ensimmäinen taistelu oli sotamarsalkka Erwin Rommelin johtaman saksalais–italialaisen panssariarmeija Afrikan ja kenraali Claude Auchinleckin johtaman brittiläisen 8. armeijan välinen 1–27. heinäkuuta 1942 käyty läntisen aavikon taistelu Pohjois-Afrikassa toisessa maailmansodassa. Hävittyään Gazalan taistelun kesäkuussa 1942 8. armeija perääntyi Mersa Matruhin kautta Alameinin linjalle Egyptiin, joka käsitti 60 km aukon El Alameinin kaupungin pohjoisessa Välimeren rannalla ja Qattaran syvängön etelässä aavikolla välillä. Panssariarmeija Afrikka hyökkäsi aamulla 1. heinäkuuta saksalaisten joukkojen johdolla lähellä El Alameinia, mutta liittoutuneiden puolustuslinja kesti iltaan saakka, mikä keskeytti akselivaltojen etenemisen. Seuraavana päivänä Rommel keskitti joukkonsa pohjoiseen tarkoituksenaan tehdä läpimurto El Alameinin läheisyydessä. Auchinleck puolestaan määräsi tehtäväksi vastahyökkäyksen linjan keskiosassa, mutta hyökkäys epäonnistui. Sen sijaan liittoutuneiden toinen hyökkäys etelässä italialaisia vastaan oli onnistuneempi. Liittoutuneiden vastarinnan takia Rommel siirtyi puolustukseen saavutetulla linjalla. Auchinleck hyökkäsi jälleen 10. heinäkuuta Tel el Eisassa pohjoisessa saaden yli tuhat vankia. Rommelin vastahyökkäyksen tulokset Tel el Eisassa jäivät vähäisiksi. Seuraavaksi Auchinleck hyökkäsi jälleen keskellä Ruweisatin selänteellä kahdesti (Ruweisatin ensimmäinen taistelu 14. heinäkuuta ja Ruweisatin toinen taistelu 21. heinäkuuta). Kumpikaan taistelu ei ollut liittoutuneille menestys ja jalkaväen ja panssareiden yhteistoiminnan ajoittamisen epäonnistumisesta seurasi toisessa taistelussa 700 miehen tappiot. Huolimatta tästä liittoutuneet tekivät vielä kaksi uutta hyökkäystä 27. heinäkuuta. Toinen pohjoisessa lähellä Tel el Eisaa ei ollut menestyksekäs ja toinen lähellä Miteiriyaa oli vielä tuhoisampi, sillä miinakenttiä ei ollut raivattu ja jalkaväki jätettiin ilman panssareiden tukea saksalaisten vastahyökkäyksessä. Liittoutuneiden 8. armeija oli kuluttanut voimansa ja 31. heinäkuuta Auchinleck määräsi luopumaan hyökkäysoperaatioista ja valmistelemaan puolustusasemia odotettavissa olevan akselivaltojen suurhyökkäyksen varalle. Akselivaltojen eteneminen kohti Aleksandriaa (ja Kairoa) pysähtyi. Rommel yritti uudelleen murtautua liittoutuneiden linjan lävitse siinä kuitenkaan onnistumatta Alam Halfan taistelussa elokuussa. Saman vuoden lokakuussa 8. armeija Bernard Montgomeryn komennossa löi akselivaltojen joukot El Alameinin toisessa taistelussa. == Aiheesta muualla == El Alamein 1 Luokka:Vuoden 1942 sotahistoria Luokka:Saksan taistelut Luokka:Italian taistelut Luokka:Saksan sotahistoria 1939–1945 Luokka:Italia toisessa maailmansodassa Luokka:Australian taistelut Luokka:Uuden-Seelannin taistelut
El Alameinin taistelut

El Alameinin taistelu tarkoittaa seuraavia toisen maailmansodan taisteluita, jotka käytiin El Alameinin kaupungin läheisyydessä: *El Alameinin ensimmäinen taistelu (1. heinäkuuta - 27\. heinäkuuta 1942) *Alam Halfan taistelu (30. elokuuta - 6\. syyskuuta 1942) *El Alameinin toinen taistelu (23. lokakuuta - 3\. marraskuuta 1942).
Aarne Reini

Aarne Eemeli Reini (6. elokuuta 1906 Vaasa – 23. helmikuuta 1974) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Reini kilpaili kaksien olympialaisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Los Angelesissa 1932 hän sijoittui 66 kilon sarjassa neljänneksi ja Berliinissä 1936 hän saavutti 61 kilon sarjassa hopeaa. Euroopan mestaruuden hän voitti 66 kilon sarjassa vuosina 1933 ja 1934. Työläisolympialaisissa hän saavutti hopeaa vuonna 1931. Seuratasolla Reini edusti Vaasan Voima-Veikkoja, Vaasan Kiistoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kuudesti ja TUL:n mestaruuden kahdesti. Myöhemmin hän toimi sekä TUL:n että Suomen Painiliiton valmentajana. == Saavutuksia == * Olympiahopeaa Berliini 1936 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 61 kg) * Olympiakisoissa neljäs Los Angeles 1932 (sarja 66 kg) * EM-kultaa 1933 ja 1934 (sarja 66 kg) * Työläisolympialaisissa hopeaa 1931 (sarja 62 kg) * SM-kultaa 1932, 1933, 1934, 1935, 1937 ja 1938 * SM-hopeaa 1936 * TUL:n mestaruus 1928 ja 1931 * Etelä-Pohjanmaan vuoden urheilija 1935, palkintona Vaasa-lehden kultamitali ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset painivalmentajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Tbilisin metro

Tbilisin metro () on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä toimiva metro. Sen ensimmäinen osuus avattiin 11. tammikuuta 1966, ja nykyään se koostuu kahdesta linjasta: 19,6 kilometriä pitkästä Ahmeteli–Varketili-linjasta ja lyhyemmästä 6,7 kilometriä pitkästä Saburtalo-linjasta. == Historia == Ajatus metroverkon rakentamisesta Tbilisiin syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun maa kuului Neuvostoliittoon. Ensimmäiset kuusi asemaa avattiin 11. tammikuuta 1966: Rustaveli, Mardžanišvili, Vagzlis moedani, Oktomberi (”lokakuu”, myöhemmin Nadzaladevi), Elektrodepo ja Didube. Metrolinjaa jatkettiin jo vuonna 1967 ja seuraavaksi vuonna 1971 viidellä uudella asemalla. Metron toinen linja Vagzlis moedanin ja Viktor Gotsiridzen (nykyinen Delisi) välillä avattiin vuonna 1979. Ensimmäistä linjaa jatkettiin jälleen molempiin suuntiin vuosina 1985 ja 1989, jolloin se saavutti nykyisen mittansa. Toiseen linjaan lisättiin vielä yksi asema vuonna 2000, Važa-Pšavela. Monet Tbilisin metron asemat saivat uuden nimen Neuvostoliiton hajottua: esimerkiksi entinen Leninis moedanin asema (”Lenininaukio”) sai nimen Tavisuplebis moedani (”Vapaudenaukio”) ja Komkavširin (”Komsomol”) asemalle annettiin nimi Sameditsino universiteti (”lääketieteellinen yliopisto”). 1990-luvulla metro kärsi Georgian talousromahduksesta ja oli toiminnassa vain ajoittain sähköpulan vuoksi. Tbilisin metro on kokenut kasvojenkohotuksen vuodesta 2006 lähtien. Seitsemän asemaa, metrovarikko, metrovaunut ja metron turvajärjestelmä uusittiin. Uudistustyöt maksettiin kaupungin budjetista. Samalla kuitenkin metrolipun hintaa kohotettiin ja otettiin käyttöön uusi matkakorttijärjestelmä. Metron toisen linjan pidennys ja kolmas linja ovat rakenteilla. == Nykytila == Metro koostuu kahdesta linjasta, joiden yhteispituus on noin 26 kilometriä ja joissa on 22 asemaa. Pidempi Ahmeteli–Varketili-linja seurailee Mtkvarijokea pohjoisesta kaakkoon, se on 19,6 kilometrin pituinen ja siinä on 16 asemaa. Lyhyempi Saburtalo-linja yhtyy Ahmeteli–Varketili-linjaan Vagzlis moedanin metroasemalla ja kulkee länteen 6,7 kilometrin matkan. Linjalla on kuusi asemaa, ja yksi on rakenteilla (Universitetin metroasema). Lähes kaikki asemat ovat maan alla, lukuun ottamatta kolmen kilometrin pituista rataosuutta (Elektrodepon ja Diduben metroasemat). Asemat ovat 100 metrin pituisia ja ne on tarkoitettu viiden vaunun pituisille junille, mutta nykyään käytetään vain neljän tai kolmen vaunun junia. Metro on Tbilisin joukkoliikennevälineistä suosituin, ja sitä käyttää päivittäin noin 300 000 matkustajaa. Se on toiminnassa aamukuudesta keskiyöhön saakka. Matkakortti maksaa 2 laria; ensimmäinen matka on 0,4 larin hintainen, toinen matka maksaa 0,3 laria ja kolmas 0,2 laria. Opiskelijoille, invalideille ja huhtikuun 9. päivän tragediassa loukkaantuneille on voimassa alennus ja toisen maailmansodan veteraanit sekä lapset matkustavat metrossa ilmaiseksi (2011). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Metrosoyuza.net Metro Luokka:Aasian metroliikenne Luokka:Georgian liikenne
Elina Vaara

Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas; 29. toukokuuta 1903 Tampere – 26. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen runoilija, satukirjailija ja suomentaja. ==Ura== Elina Vaaran vanhemmat olivat työnjohtaja, konepajan omistaja Hugo Sirén ja Elin Cecilia Mäkelä. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta keväällä 1923, opiskeli sen jälkeen Turun yliopistossa suorittamatta kuitenkaan tutkintoa, ja muutti asumaan Helsinkiin vuonna 1926. Hän osallistui 1920-luvulla Tulenkantajiksi kutsutun kirjallisen ryhmän toimintaan.Pekkanen, Toivo – Rauanheimo, Reino (toim.): Kailaasta Meriluotoon: suomalaisten kirjailijain elämäkertoja, s. 37. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1947. Vaaraa on sanottu unen, lumotun ja romantiikan utuisten maisemien runoilijaksi. Professori Kerttu Saarenheimon hänestä kirjoittama elämäkerta ja syntymän satavuotisjuhlavuosi 2003 nostivat Vaaran hetkeksi esiin, mutta muuten Vaara on paljolti jäänyt unohduksiin. ==Yksityiselämä== Elina Vaaran ensimmäinen puoliso oli runoilija Lauri Viljanen vuosina 1926–1930. Erottuaan Vaara avioitui samana vuonna taiteilija Väinö Vormalan (ent. Virtanen) kanssa. Liiton purkauduttua hän avioitui 1937 kirjailija Tatu Vaaskiven kanssa. Vaaskivi kuoli syksyllä 1942. Neljännen avioliittonsa Vaara solmi 1944 taiteilija Aarne Einari Wehmaksen kanssa. Avioliitostaan Väinö Vormalan kanssa Elina Vaaralla oli yksi poika. Vuodesta 1968 lähtien Vaara asui Hyvinkäällä. Elina Vaara on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. == Tuotanto == * Kallio ja meri (1924) * Satu sydämestä ja auringosta (1925) * Hopeaviulu (1928) * Pilven varjo (1930) * Kohtalon viulu (1933) * Yön ja auringon kehät (1937) * Loitsu (1942) * Huone holvikaaren päällä (1943) * Äiti ja lapsi (1943) * Elämän armo (1946) * Kaupunki ja erämaa (1948) * Sadunkertoja (1954) * Salaisuuksien talo (1955) * Valikoima runoja (1958) * Valitut runot (1959) * Mimerkki (1963) * Lokikirja (1965) * Suru (1980) * Radanvarren Fuuga (1981) == Mukana antologioissa == * Kolme, 1930 (Katri Valan ja Katri Suorannan kanssa) == Käännöksiä == * Torquato Tasso: Vapautettu Jerusalem, 1954 * * == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1928, 1930, 1933 * Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinto 1948 * Pro Finlandia -mitali 1959 * Aleksis Kiven palkinto 1968. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Koskimies, Satu: Hurmion tyttäret. Tammi 2009. * Saarenheimo, Kerttu: Elina Vaara: Lumotusta prinsessasta itkuvirsien laulajaksi. SKS 2001. ==Aiheesta muualla== * Satu Koskimies kirjoitti romaanin Elina Vaarasta ja Katri Valasta. Kirjastokaista-video. * Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Tulenkantajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomentajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Aleksis Kiven palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Lvivin valtionooppera ja -baletti

Lvivin valtionooppera ja -balettiteatteri (, Lvivin valtiollinen, akateeminen ooppera- ja balettiteatteri S. Krušelnytskan kunniaksi, aiemmin myös ), rakennettiin 1897–1900 nimellä Städtisches Theater silloin Lemberg-nimisessä kaupungissa. Se avattiin 4. lokakuuta 1900, ja avajaisiltana esitettiin Wladislaw Zelenskin ooppera Janek. Vuosien kuluessa teatterilla on ollut useita eri nimiä. Vuonna 1919 laitos nimettiin Teatr Miejskiksi ja uudestaan 1939, jolloin nimeksi tuli Teatr opery i baleta. 1956 nimeksi vaihtui ukrainalaisen runoilijan Ivan Frankon kunniaksi Teatr opery i baleta im. Ivana Franka. Taloa kunnostettiin ja uusittiin vuosina 1979–1984, ja uudelleen vuonna 1999. Vuonna 2005 teatteri sai kansallisen teatterin aseman, ja nykyisen valtiollisen teatterin nimityksen se sai 2000, jolloin se nimettiin oopperalaulaja Solomija Krušelnytskan kunniaksi.Lviv National Academic Theater of Opera and Ballet, Internet Encyclopedia of Ukraine, päivitetty 2016, viitattu 3.10.2023 Saliin mahtuu noin tuhat katsojaa. == Kuvia == Lwow opera Geniusz Muzyki.jpg Lwów opera projekt elewacji bocznej 1896.png Lwow opera Tragedia.jpg 20-Hryvnia-2003-back.jpg|Teatteri 20 hryvnian setelissä == Lähteet== == Aiheesta muualla == *Oopperan kotisivut (ukrainaksi, englanniksi ja venäjäksi) Valtionooppera Luokka:Oopperatalot
Lehtimangoldi

Lehtimangoldi (Beta vulgaris var. cicla), jota kutsutaan myös nimellä lehtijuurikas, on juurikkaan (Beta vulgaris) muunnos. Lehtimangoldi on kaksivuotinen kasvi, joka kasvattaa ensimmäisenä vuotena paksumaltoisista ja leveäruotisista lehdistä muodostuvan lehtiruusukkeen. Lehtimangoldin juuret ovat haaroittuneet eivätkä erityisen paksuuntuneita, päinvastoin kuin toisella muunnoksella, punajuurikkaalla (Beta vulgaris var. conditiva). Lehtiruodiltaan leveitä ja pitkiä lajikkeita nimitetään ruotimangoldeiksi (Beta vulgaris var. flavescens). Näillä lehtiruoti voi olla jopa 20 cm leveä ja puoli metriä pitkä. Siinä missä tavallista lehtimangoldia käytetään pinaatin tavoin, ruotimangoldia käytetään parsan tavoin. == Ravintoarvo == Raaka mangoldi on erinomainen biotiinin, C- ja A-vitamiinin, magnesiumin ja kaliumin lähdeKönemann (julkaisija), 2000, Kansainvälinen elintarvikeopas. Suomennos Kaarina Turtia. Pinaatin tavoin se kerää nitraattia, joten sitä ei pidä antaa pikkulapsille, eikä aikuisenkaan pidä syödä kuin enintään kaksi kertaa viikossa.Helsingin Sanomat viitattu 22.3.2012 == Kasvatus == Kylvetään heti maan lämmettyä (9-10 astetta), 2-3 cm syvyyteen. Itämisaika on 17-25 vrk 17-20 asteessa. Mullan on hyvä olla runsasravinteista ja pH:n neutraali. Taimiväli 15-20 cm, riviväli 40 cm. Korjuukelpoinen 8-10 viikossa. Jos satoa halutaan pitkälle syksyyn, kannattaa tehdä toinen kylvö kesäkuun lopulla. Kastellaan runsaasti kuivina jaksoina.Hyötykasviyhdistyksen siemenluettelo, 2007, Pähkylä 1a Sadonkorjuu aloitetaan ulommaisista lehdistä, sisempien jatkaessa kasvamistaan. Lehdet vedetään irti, ei leikata, muutoin lehdistä vuotaa liikaa nestettä. Lehtimangoldit säilyvät kylmässä muutaman päivän, ruotimangoldit noin viikon verran. Voidaan pakastaa ryöpättynä. Käytetään pinaatin tavoin. Paksut lehtiruodit voi valmistaa erikseen parsan tavoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Juurikkaat Luokka:Lehtivihannekset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Anggun

Anggun (koko nimi Anggun Cipta Sasmi; s. 29. huhtikuuta 1974 Jakarta) on indonesialaissyntyinen ranskalainen poplaulaja. Hän aloitti esiintymisen seitsemänvuotiaana. 19-vuotiaana Anggun muutti Indonesiasta Lontooseen ja sittemmin Ranskaan, jossa hän asuu tällä hetkellä. Anggun on laulanut indonesiaksi, ranskaksi ja englanniksi. Hän edusti Ranskaa vuoden 2012 euroviisuissa kappaleella ″Echo (You and I)″. Hänestä tuli Ranskan kansalainen vuonna 2000. Hän on kritisoinut Indonesiaa siitä, ettei se salli kaksoiskansalaisuutta. == Diskografia == *Dunia Aku Punya (1986) *Anak Putih Abu-Abu (1991) *Nocturno (1992) *Anggun C. Sasmi... Lah!!! (1993) *Yang Hilang (1994) *Anggun (1997) *Au Nom De La Lune (1997) *Snow on the Sahara (1998) *Desirs Contraires (2000) *Chrysalis (2000) *Open Heart Original Soundtrack (2002) *Luminescence (2005) *Best-Of (2006) *Elevation (2008) * Echos (2011) * Echoes (2011) * Echo (You and I) (2012) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesialaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset poplaulajat Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustajat Luokka:Ranskan euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Tippett

Michael Kemp Tippett (2. tammikuuta 1905 – 8. tammikuuta 1998) oli englantilainen säveltäjä. Tippett syntyi Lontoossa ja opiskeli sävellystä Ralph Vaughan Williamsin johdolla sekä orkesterinjohtoa Adrian Boultin johdolla. Hän aloitti uransa 1920-luvulla johtamalla oopperoita ja amatöörikuoroja. Tippett sävelsi viisi jousikvartettoa, neljä konserttoa, neljä sinfoniaa, viisi oopperaa ja vokaalimusiikkia. Hän julkaisi vanhemmalla iällään omaelämäkerran Those Twentieth Century Blues (1991). Tippett oli avoimesti homoseksuaali.http://www.scena.org/columns/lebrecht/041222-NL- tippett.html Hän sairastui pahaan keuhkokuumeeseen Tukholmassa syksyllä 1996 mutta kykeni palaamaan kotiinsa, jossa hän kuoli levollisesti 93-vuotiaana.http://www.michael-tippett.com/mtbiogeng.htm == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Thomas Adès

Thomas Adès (s. 1. maaliskuuta 1971 Lontoo) on englantilainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli pianoa Paul Berkowitzin ja sävellystä Robert Saxtonin johdolla ja valmistui vuonna 1992. Adèsin ensimmäinen teos, Five Eliot Landscapes, julkaistiin vuonna 1990. ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Thomas Adèsin sivusto Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Englantilaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Putrajaya

Putrajaya on Malesian uusi hallinnollinen keskus ja liittovaltion territorio, joka perustettiin vuonna 1995. Sinne on siirretty useita hallituksen toimipisteitä maan pääkaupungista Kuala Lumpurista, mistä se sijaitsee noin 25 kilometrin päässä. Putrajayassa on asukkaita noin 70 000\. Suurin osa Putrajayan rakennuksista on hallinnollisessa käytössä. Sen länsipuolella sijaitsee vuonna 1999 perustettu Cyberjaya, mihin monet Malesiassa toimivat IT-yritykset ovat sijoittuneet. Putrajayan alue sijaitsee keskellä Multimedia Super Corridorin aluetta. Putrajayan alue on keinotekoinen, ja alueen keskellä on 600 hehtaarin laajuinen tekojärvi. Tekojärven ympärille on rakennettu hallintorakennuksia, luksushotelleja, alueen päämoskeija ja runsaasti asuinrakennuksia. Putrajayan väkiluku on noin 70 000, mutta projektin valmistuttua alueelle on tarkoitus asuttaa yli 300 000 henkeä. ==Historia== Putrajayan alue on entistä kumipuun ja öljypalmun viljelyaluetta, ja aiemmin alue oli Selangorin osavaltioon kuulunut Prang Besar. Malesian liittovaltion hallitus neuvotteli Selangorin osavaltion hallinnon kanssa Putrajayan perustamisesta ja alueen ottamisesta liittovaltion alaisuuteen. Liittovaltio osti alueen Selangorilta 1990-luvun puolivälissä huomattavalla summalla, ostettu maa-ala oli 46 km². Putrajayan territorio perustettiin lokakuussa 1995. Putrajayan perustamista oli visioimassa etunenässä Malesian entinen pääministeri Mahathir Mohamad. Putrajayan perustamisen seurauksena Selangorin osavaltion sisässä on enklaavina kaksi liittovaltion territoriota: Kuala Lumpur ja Putrajaya. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Lou Harrison

Lou Silver Harrison (14. toukokuuta 1917 – 2. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jota opetti muun muassa Arnold Schönberg. Harrison on tunnettu erityisesti eri kulttuurien musiikin elementtien yhdistämisestä töissään. Häneen vaikutti aasialainen, erityisesti indonesialainen, musiikki, ja joissakin hänen töissään on käytetty esimerkiksi perinteisiä indonesialaisia gamelan-soittimia tai peltitölkeistä ja muista materiaaleista tehtyjä versioita niistä. Harrison sävelsi esimerkiksi yhden oopperan (Rapunzel, 1954), baletin, kaksi sinfoniaa, kaksi viulukonserttoa, kolme pianosonaattia, kuusi cembalosonaattia, yhden messun ja yhden motetin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Sevettijärvi

Sevettijärvi (, , ) on Inarin kunnassa koltta-alueella, Itä-Lapissa sijaitseva kylä Itäisen Jäämerentien varrella, noin 120 kilometriä koilliseen Inarista. Kylältä on Norjan rajalle Näätämöön matkaa noin 35 kilometriä. Kylän vihreä, mutta samaan aikaan karu maasto muuttuu Näätämöä kohden aukeammaksi. Kylä on rakentunut jääkauden aikaiselle merenpohjalle. Sevettijärven ja Näätämön välillä järvien kiviset rannat kiinnittävät ohikulkijan huomion erikoisuudellaan. Näitä kivisiä rantoja paikalliset kutsuvat pirunpelloiksi. Sevettijärven alue on yksi kolttasaamelaisten pääasuinalueista. Suurin osa (noin 90 %) 350 asukkaasta on kolttasaamelaisia, mutta joukossa on myös etelästä muuttaneita suomalaisia. Alueella asuu myös muutamia inarinsaamelaisia ja tunturisaamelaisia. Osa Sevettijärven kylästä – terveystalon (nykyinen Kolttatupa), koulun, kirkon, kaupan ja museon seutu – kuuluu Museoviraston kokoamalle valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle. == Historia == Näätämön Sevettijärvelle perustettiin kylä, kun Petsamosta evakuoidut koltat, yhteensä 51 perhettä, asutettiin sinne valtion rakennuttamiin mökkeihin sotien jälkeen vuonna 1949. Samoihin aikoihin rakennettiin koulu, terveystalo ja ortodoksinen rukoushuone. Inarilainen kauppias rakensi kylän keskustaan kaupan. Kylässä toimi hetken aikaa myös osuuskauppa. Ennen evakkojen asutusta Sevettijärvellä asui muutamia saamelaisia ja suomalaisia perheitä. Ensimmäinen autolla ajettava tie Sevettijärvelle valmistui 1960-luvun lopulla. Sitä ennen kuljettiin talvisin lumikiitäjällä, porolla ja suksilla sekä kesäisin kävellen, polkupyörällä ja veneellä. == Nähtävyydet == thumb|250px|right|Kolttien perinnetalo Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Kirakkajärveltä siirretty vanha perinnetalo (kolttamökki), jossa toimii museo, ja pihassa olevat pienet mökit, jotka kuvaavat kolttien kesäasumuksia sekä ortodoksinen kirkko. Jänispäälle, joka kohoaa noin kymmenen kilometriä Sevettijärven pohjoispuolella, on matkapuhelinoperaattori Elisa rakennuttanut 80 metriä korkean maston ja tien syksyllä 2007. Opukasjärvellä, noin 15 kilometrin vaelluksen päässä Sevettijärveltä, sijaitsee Näätämöjoen ylittävä riippusilta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sevettijärven kylä / Minna ja Markus Moshnikoffin kotisivut * Hannele Huhtala (8.11.2011) Kolttien sisukas suku (voima.fi) Luokka:Inarin kylät Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Garbage

Garbage on yhdysvaltalainen rockyhtye. Yhtyeen perustivat Butch Vig, Steve Marker ja Duke Erikson Wisconsinissa vuonna 1994. Vig, Marker ja Erikson olivat aiemmin toimineet musiikkialalla monissa eri tehtävissä. Vig oli muun muassa ollut mukana tuottamassa Nirvanan Nevermindia ja The Smashing Pumpkinsin Gishiä. Myöhemmin he löysivät yhtyeeseen laulajaksi aiemmin Angelfish-yhtyeen laulajana toimineen skotlantilaisen Shirley Mansonin. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1995 julkaistu Garbage. Siltä julkaistiin singleinä viisi kappaletta: "Vow", "Only Happy When It Rains", "Queer", "Stupid Girl" ja "Milk". Pian esikoisalbuminsa julkaisun jälkeen Garbage alkoi tehdä materiaalia seuraavalle albumilleen, joka sai nimekseen Version 2.0 ja julkaistiin vuonna 1998. Albumin ja myös itse yhtyeen suurimpien hittien joukkoon nousivat kappaleet "Push It" ja "I Think I'm Paranoid". Vuonna 1999 Garbage esitti James Bond -elokuva The World Is Not Enoughin samannimisen tunnuskappaleen. Vuonna 2001 ilmestyi yhtyeen kolmas albumi, beautifulgarbage. Yhtye vietti hiljaiseloa aina vuoteen 2005 saakka, jolloin julkaistiin neljäs albumi Bleed Like Me. Tämän jälkeen yhtye piti jälleen taukoa ja jäsenet työskentelivät muiden projektien parissa. Tauko päättyi vuonna 2007, kun vuorossa oli yhtyeen suurimmista hiteistä koostettu kokoelmalevy Absolute Garbage. Tulevaisuudensuunnitelmiin kuuluivat Shirley Mansonin soololevy sekä yhtyeen viides studioalbumi, mahdollisesti jo vuoden 2008 aikana. Projektit kuitenkin siirrettiin jälleen tauolle kun Shirley sai roolin Terminator: The Sarah Connor Chronicles -tv-sarjasta. Kesäkuussa 2009 Butch Vig kertoili Gearslutz-nettifoorumilla Garbagen studiotyöskentelystä ja samalla mainitsi bändin tuottavan jälleen uutta materiaalia. Myöhemmin, helmikuussa 2010 myös Shirley Manson ilmoitti Facebookissa viettäneensä studiossa viikon muiden bändin jäsenten kanssa. Loppuvuodesta Manson julkisti virallisesti bändin palaavan uuden materiaalin kanssa luennoidessaan University of the West of Scotlandissa. Garbagen kappale "Push It" oli vuonna 1999 julkaistun NHL 2000 -jääkiekkopelin tunnuskappale ja Garbagen kappale "I Think I'm Paranoid" on mukana Rock Band -musiikkipelissä. Myös kitarapeli Guitar Hero 5:ssä on Garbagen kappale Only Happy When It Rains". ==Diskografia== ===Albumit=== * Garbage (1995) * Version 2.0 (1998) * beautifulgarbage (2001) * Bleed Like Me (2005) * Not Your Kind of People (2012) * Strange Little Birds (2016) * No Gods No Masters (2021) == Lähteet == ==Kirjallisuutta == *Cohen, Jason: This Is the Noise That Keeps Me Awake. Akashic Books, 2017. Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset post-grunge-yhtyeet
Edita Gruberová

Edita Gruberová () oli slovakialainen lyyrinen koloratuuri­sopraano ja yksi 1900-luvun jälki­puoliskon etu­rivin oopperatähdistä. Hänen äitinsä oli unkarilainen ja hänen äidin­kielensä slovakki. == Ura == Gruberová opiskeli Bratislavan konservatoriossa ja musiikki­akatemiassa, ja hänen opettajiaan olivat Mária Medvecká ja myöhemmin Wienissä Ruthilde Boesch. Gruberová lauloi kansan­musiikki­ryhmässä Lúčnica ja esiintyi Slovakian kansallisteatterissa. Hän teki ensi­esiintymisensä ooppera­lavalla Bratislavassa 1968, roolina Sevillan parturin Rosina. Sen jälkeen hänestä tuli Banská Bystricassa Jozef Gregor-Tajovskýn ooppera­ryhmän soolo­laulaja. Gruberová esiintyi vuonna 1970 ensimmäisen kerran Wienin valtionoopperassa ja teki kansain­välisen läpi­murtonsa Taikahuilun Yön kuningattarena. Hänestä tuli valtion­oopperan soolo­laulaja ja hän muutti länteen. Gruberová esiintyi Wienin valtion­oopperan kanssa kaikkiaan yli 700 kertaa. Yön kuningattaren roolin hän lauloi uransa aikana 148 kertaa. Gruberová esiintyi Wienin lisäksi useissa maailman merkittävimmistä ooppera­taloista ja keskittyi erityisesti bel canto -oopperoihin, kuten Gioachino Rossinin, Gaetano Donizettin ja Vincenzo Bellini teoksiin. Hän työskenteli uransa aikana muun muassa Wolfgang Sawallischin ja Herbert von Karajanin kanssa. Suomessa Gruberová vieraili vuonna 1990. Gruberován viimeinen ooppera­esiintyminen oli maalis­kuussa 2019, kun hän lauloi Baijerin valtionoopperassa Elisabet I:n roolin oopperassa Roberto Devereux. Tämän jälkeen hän esiintyi konserteissa ja piti mestari­luokkia. Syys­kuussa 2020 hän ilmoitti lopettavansa esiintymisen, osittain pandemian aiheuttamien lykkäysten johdosta. Hänen viimeinen virallinen esiintymisensä oli Gerst­hofenissa joulu­kuussa 2019, sillä pandemian takia marras­kuulle 2020 suunnitellut kaksi jää­hyväis­konserttia peruuntuivat. == Merkittäviä rooleja == * Strauss: Ariadne Naksoksessa (Zerbinetta) * Donizetti: Lucia di Lammermoor (Lucia) * Mozart: Taikahuilu (Yön kuningatar) * Mozart: Ryöstö seraljista (Constanze) * Verdi: Rigoletto (Gilda) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Slovakialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Rehujuurikas

Rehujuurikas (Beta vulgaris var. alba, syn. Beta vulgaris var. rapacea) on juurikkaan (Beta vulgaris) muunnos. Rehujuurikkaan juuri on mehevä, 20–30 cm pitkä ja kasvaa pääosin maanpinnan yläpuolella.Eräkontti Rehujuurikasta on käytetty 1900-luvun alkupuolelta karjanrehuna. Juurikkaat soveltuvat sokeripitoisuutensa takia etanolin tuotantoon ja rehujuurikasta on käytetty myös biokaasun tuotantoon.Lappiin soveltuvia bioenergiakasveja MTT == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Juurikkaat
Avies

Avies oli virolainen vuonna 1991 perustettu lentoyhtiö. Avies operoi jopa yli 3000 lentotuntia vuodessa noin 30 kaupunkiin Euroopassa. Tilaus- ja yksityislentojen lisäksi Aviesilla oli säännöllistä matkustajaliikennettä Tallinnasta Kärdlaan, Kuressaareen ja Tukholman Brommaan. Aviesia edusti vuosina 2010–2011 Suomessa Fragola Oy, joka tarjosi tapahtumia ja matkoja Baltiaan nimellä Livonia Travels & Events. Avies tarjosi myös lentokoneiden ylläpitopalveluja sekä huoltopalveluja (EASA Part 145 No EE.145.0105) muun muassa Learjet- ja Hawker -liikelentokoneille. Lokakuussa 2011 Avies aloitti säännöllisen reittiliikenteen Suomessa Tampereen ja Oulun välillä yhteistyössä suomalaisyritys Airlinkin kanssa. Avies kuitenkin operoi reittiä vain kevääseen 2012 saakka, kunnes se siirsi kalustonsa Ruotsiin, jossa se aloitti reittejä useilta pieniltä lentoasemilta Tukholmaan. Avies meni konkurssiin vuonna 2015, mutta yhtiötä ei heti likvidoitu. Se kuitenkin lopetti lentotoiminnan menetettyä lentoliikennelupansa vuonna 2016. == Laivasto == thumb|Aviesin Jetstream 31 Konetyyppi Lukumäärä Paikkaluku Rekisteritunnus Beechcraft Hawker 750 1 7 ES-PHR Bombardier Learjet 60 2 7 ES-PVC, ES-PVS Bombardier Learjet 31A 1 6 ES-PVH BAe Jetstream 31 2 19 ES-PJG, PH-CCI ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Entiset virolaiset lentoyhtiöt
Crusader (albumi)

Crusader on hard rock-/heavy metal -yhtye Saxonin vuonna 1984 julkaisema albumi. Se oli verrattain suosittu ja nousi brittien albumilistalla sijalle 18., Yhdysvalloissa albumi saavutti sijan 74. Biff Byford paljasti vuonna 2009 Crusader -levyn remasteroidun version kansilehdessä, ehkä jopa hieman yllättäen, että Crusader on Saxonin myydyin levy. Levyllä on edellisalbumeita amerikkalaistyylisempi, mutta myös metallisempi soundi ja nykyään Crusader on Saxonin suosituimpia levyjä. Jylhä Sailing To America julkaistiin singlenä mutta se ei saanut merkittävää menestystä. ==Kappaleet== #The Crusader Prelude (Byford-Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 1.06 #Crusader (Byford-Quinn- Oliver-Dawson-Glockler) \- 6.34 #A little bit of what you fancy (Byford- Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 3.51 #Sailing to America (Byford-Quinn- Oliver-Dawson-Glockler) \- 5.04 #Set me free (A. Scott) \- 3.14 #Just let me rock (Byford-Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 4.11 #Bad Boys (like to rock 'n' roll) (Byford-Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 3.25 #Do it all for you (Byford-Quinn-Oliver-Dawson-Glockler-Beamish) \- 4.44 #Rock City (Byford-Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 3.16 #Run for your lives (Byford- Quinn-Oliver-Dawson-Glockler) \- 3.51 ==Yhtyeen kokoonpano== *Biff Byford - laulu *Graham Oliver - kitara *Paul Quinn - kitara *Steve Dawson - basso *Nigel Glockler - rummut ==Tuotanto== *Tuottaja - Kevin Beamish *Ääniteknikot - Kevin Beamish, Bruce Barris *Masterointi - George Marino Sterling Sound -studioilla New Yorkissa *Alkuperäinen öljymaalaus - Paul Raymond Gregory == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Saxonin albumit
Michael Howard

Michael Howard (s. 7. heinäkuuta 1941) on brittiläinen poliitikko, joka toimi opposition ja konservatiivipuolueen puheenjohtajana marraskuusta 2003 joulukuuhun 2005. Howard syntyi Swansean lähistöllä Walesissa. Hänen isänsä oli romanianjuutalainen maahanmuuttaja, mistä juontaa Howardin alkuperäinen sukunimi Hecht. Perheen sukunimi muutettiin englantilaisempaan kieliasuun Michaelin ollessa kuusivuotias. 1960-luvulla Howard opiskeli Cambridgen yliopistossa. Hän kuului yliopiston poliittiseen konservatiiviryhmittymään, jonka jäsenistä monet päätyivät Margaret Thatcherin ja John Majorin aikana korkeisiin virkoihin. Howard toimi Majorin hallituksen sisäministerinä vuosina 1993-1997\. Hän seurasi Iain Duncan Smithiä Ison-Britannian konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi vuonna 2003. Hän arvosteli Tony Blairia ja Yhdysvaltoja väärän tiedon levittämisestä Irakin sodan aikana, mikä teki hänestä epäsuositun Washingtonissa. Howard hävisi vaalit Tony Blairin johtamalle Työväenpuolueelle 2005 ja joutui vetäytymään puoluejohtajan paikalta nuoren David Cameronin noustessa johtoon. Howard aateloitiin vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen puheenjohtajat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neva

Neva tarkoittaa seuraavia asioita: * Neva, joki Venäjällä * Neva, hallintopiiri Pietarissa * Neva, kunnallishallintoalue Nevan hallintopiirissä * Neva, Pietarissa vuosina 1907–1918 ilmestynyt sanomalehti * neva, suotyyppi * Neva, suomalainen yhtye * Neva tai Néva, sukunimenä: ** Eero Neva, suomalainen urheiluvaikuttaja ** Samuel Néva (s. 1981), ranskalainen jalkapalloilija.
Puutavara-auto

Puutavara-auto on erityisesti puutavaran kuljetukseen metsästä tehtaille rakennettu, 2020-luvulla yleisimmin neliakselisen kuorma-auton ja viisiakselisen täysperävaunun yhdistelmä. Siihen kuuluu auton perusrunko, puutavaranosturi, pankot, kuormankiristimet sekä pankoilla varustettu perävaunu. Puutavara-autoa ei rakenteensa vuoksi juurikaan käytetä muihin kuljetuksiin. Suomalaisista metsistä korjatusta raakapuusta kuljetetaan suoraan tehtaalle asti puutavara-autoilla yli 80 prosenttia ja kaksi muutakin puun siirtotapaa, uitto ja rautatie, tarvitsevat autokuljetuksia. Suomessa ja Ruotsissa puutavara-auton kokonaismassa ajossa voi olla yli 70 tonnia. Vastaavasti esimerkiksi Japanissa puutavara-autoille sallitaan korkeintaan 40:n tonnin kokonaismassat. == Puutavara-autojen valmistajia == * Sisu * Mercedes-Benz * Scania * Volvo ==Lähteet== == Katso myös == *Hakkuukone *Kuormatraktori Luokka:Kuorma-autot Luokka:Metsätalous
Cancer (täsmennyssivu)

Cancer tarkoittaa seuraavia: * syöpä (), tauti * Krapu (), tähdistö * rapu, horoskooppimerkki * Cancer, englantilainen death metal -yhtye * Cancer, äyriäissuku.
Challengerin syvänne

Challengerin syvänne on maankuoren pinnan syvin tunnettu kohta. Syvänteen alin kohta on 10 994 metriä, mittavirheen ollessa enintään ±40 metriä. Koko Mariaanien hauta on mitattu moniäänisellä kaikuluotauksella 100 metrin erotustarkkuudella. Challengerin syvänne sijaitsee Mariaanien haudan eteläosassa Tyynellämerellä, Filippiineiltä koilliseen. Syvänne on saanut nimensä brittiläisen tutkimusaluksen HMS Challengerin mukaan, joka tutki syvännettä ensimmäisenä vuonna 1875. Harva alus on käynyt syvänteessä ja kestänyt valtaisan paineen: miehitetty amerikkalainen sukellusvene Trieste vuonna 1960, miehittämätön japanilainen ROV-sukellusalus Kaiko vuonna 1995, vuonna 2009 amerikkalainen miehittämätön ROV-sukellusalus Nereus ja viimeisimpänä vuonna 2012 Deepsea Challenger elokuvaohjaaja James Cameronin ohjaamana. == Lähteet == * Matkusta Mariaanien pohjalle (Tieteen kuvalehden artikkeli 22.8.2017) * Tosi syvällä on käynyt vain kolme ihmistä (Tieteen kuvalehden artikkeli 11.10.2012) * THE VOYAGE OF H.M.S. CHALLENGER (1872–1876) === Viitteet === Luokka:Tyynimeri