EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seppo Kohvakka

Seppo Ilmari Kohvakka (6. lokakuuta 1946 Haukivuori – 18. syyskuuta 2014 KeravaKuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 25.10.2014, s. C20) oli suomalainen laulaja-lauluntekijä, evankelista ja pastori. Ennen uskoontuloaan 1970-luvulla Kohvakka tunnettiin rocklaulajana taiteilijanimellä Dave. Hän tuli uskoon helluntaiherätyksen piirissä vuonna 1978. Kohvakan tunnetuin hengellinen levytys on kappale "Taivaan Isä pitää huolta lapsistaan" vuodelta 1979. Kohvakan hengellinen musiikki oli folk- ja country-tyylistä. Äänensä vuoksi häntä kutsuttiin myös "gospelin Tapio Rautavaaraksi". Dave-taiteilijanimellä Kohvakalta julkaistiin pop-/rock-albumi Mitä sisälläni on (1972) sekä puolisen tusinaa singleä. Vuodesta 1999 saakka Kohvakka toimi Keravan Cityseurakunnan pastorina. Nuorempana hän työskenteli myös kameramiehenä Ylellä. Seppo Kohvakan viimeinen leposija on Keravan hautausmaalla. == Albumeja == * Kotitiellä (1979) * Milloinkaan yksin en jää (1981) * Terveisiä Isältä! (1983) * Elonaikaan (1985) * Anna meille enkeleitä (1988) * Kirja, kitara ja mies (1989) * Kootut parhaat (1990) * Nousun aika (1993) * Paras on edessä (2004) * Isältä pojalle (2010) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Hengellisen musiikin esittäjät Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Suomalaiset gospellaulajat Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Karaurus

Karaurus on sukupuuttoon kuollut pyrstösammakoiden suku, joka eli myöhäisellä jurakaudella nykyisessä Kazakstanissa. Se oli noin 20 senttiä pitkä. Karaurus on yksi vanhimmista tunnetuista pyrstösammakoista. Se muistutti nykyisiä pyrstösammakoita rakenteeltaan, ja oletettavasti myös elintavoiltaan. Sen uskotaan olleen hyvä uimari, joka saalisti ravinnokseen etanoita, matoja, äyriäisiä ja hyönteisiä.Dixon et al. 1992, s. 57 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Esihistorialliset sammakkoeläimet Luokka:Salamanterieläimet
Vuoluhevonen

Vuoluhevonen on työpenkki, joka on käytännöllinen etenkin kaksikahvaisella vuoluraudalla työskenneltäessä. Vuoluhevonen on penkki, jonka toisessa päässä on viisto taso työstettävää kappaletta varten. Viiston tason yläpuolella oleva liikkuva "pää" puristaa työstettävän kappaleen tiukasti tasoa vasten. Vuolija istuu hajareisin penkille ja painaa jalallaan poljinta, joka lukitsee leuan paikalleen. Vuoluraudasta pidellään kaksin käsin kiinni ja sillä vuollaan itseen päin. Vuoluhevosen etu höyläpenkkiin nähden on työskentelyn sujuvuus. Työstettävänä olevan puukappaleen voi irrottaa hetkessä löysäämällä jalalla polkimesta ja asettaa sen nopeasti uuteen asentoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puuntyöstötyökalut
Mambo!

Mambo! on perulaisen sopraanon Yma Sumacin viides albumi. Albumin julkaisi Capitol Records -levy-yhtiö vuonna 1954. Suurin osa kappaleista on Sumacin aviomiehen Moisés Vivancon säveltämiä. ==Kappaleet== Alkuperäinen 10″ versio sisälsi kahdeksan kappaletta. ”Goomba Boomba”, ”Cha Cha Gitano” ja ”Carnavalito Boliviano” lisättiin vuoden 1955 LP-julkaisuun. ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1954 albumit Luokka:Yma Sumacin albumit
Australian avoin tennisturnaus 2018 – miesten kaksinpeli

Roger Federer oli turnauksen puolustava voittaja ja uusi voittonsa saavuttaen jo uransa 20:nnen ja Australian avoimissa kuudennen voittonsa. == Sijoitetut pelaajat == # Rafael Nadal (puolivälierät, luovutus) # Roger Federer (mestari) # Grigor Dimitrov (puolivälierät) # Alexander Zverev (3. kierros) # Dominic Thiem (4. kierros) # Marin Čilić (loppuottelu) # David Goffin (2. kierros) # Jack Sock (1. kierros) # Stanislas Wawrinka (2. kierros) # Pablo Carreño Busta (4. kierros) # Kevin Anderson (1. kierros) # Juan Martín del Potro (3. kierros) # Sam Querrey (2. kierros) # Novak Đoković (4. kierros) # Jo-Wilfried Tsonga (3. kierros) # John Isner (1. kierros) # Nick Kyrgios (4. kierros) # Lucas Pouille (1. kierros) # Tomáš Berdych (puolivälierät) # Roberto Bautista Agut (1. kierros) # Albert Ramos (3. kierros) # Milos Raonic (1. kierros) # Gilles Müller (3. kierros) # Diego Schwartzman (4. kierros) # Fabio Fognini (4. kierros) # Adrian Mannarino (3. kierros) # Philipp Kohlschreiber (1. kierros) # Damir Džumhur (3. kierros) # Richard Gasquet (3. kierros) # Andrei Rubljov (3. kierros) # Pablo Cuevas (2. kierros) # Mischa Zverev (1. kierros, luovutus) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 5==== ====Lohko 6==== ====Lohko 7==== ====Lohko 8==== == Lähteet == * Main draw === Viitteet === Luokka:Australian avoin tennisturnaus 2018
Italian ympäriajo 1909

Italian ympäriajo 1909 oli ensimmäinen maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Kilpailu sai alkunsa kun italialainen urheilulehti La Gazzetta dello Sport ilmoitti 7. elokuuta 1908 koko sivun otsikolla järjestävänsä keväällä 1909 Italian ympäriajon, Giro d'Italian. Lehti mainosti tapahtuman olevan tärkein ja suosituin kansainvälinen pyöräilytapahtuma. Kilpailun lähtö tapahtui 13. toukokuuta 1909 Milanosta. Kilpailussa oli 8 etappia, ja sen kokonaispituus oli 2 447 kilometriä. Ensimmäisen Italian ympäriajon voitti Luigi Ganna, toiseksi tuli Carlo Galetin ja kolmanneksi Giovanni Rossignoli. He olivat kaikki italialaisia. Kilpailussa hylättiin neljä kilpailijaa, jotka olivat matkustaneet osan kilpailureitistä junalla. == Lähteet== 1909 Luokka:Vuoden 1909 urheilu
Australian avoin tennisturnaus 2018 – naisten kaksinpeli

Serena Williams oli turnauksen puolustava voittaja, mutta hän ei osallistunut turnaukseen tänä vuonna. Turnauksen voitti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa saavuttanut Caroline Wozniacki. == Sijoitetut pelaajat == # Simona Halep (loppuottelu) # Caroline Wozniacki (mestari) # Garbiñe Muguruza (2. kierros) # Elina Svitolina (puolivälierät) # Venus Williams (1. kierros) # Karolína Plíšková (puolivälierät) # Jeļena Ostapenko (3. kierros) # Caroline Garcia (4. kierros) # Johanna Konta (2. kierros) # Coco Vandeweghe (1. kierros) # Kristina Mladenovic (1. kierros) # Julia Görges (2. kierros) # Sloane Stephens (1. kierros) # Anastasija Sevastova (2. kierros) # Anastasija Pavljutšenkova (2. kierros) # Jelena Vesnina (2. kierros) # Madison Keys (puolivälierät) # Ashleigh Barty (3. kierros) # Magdaléna Rybáriková (4. kierros) # Barbora Strýcová (4. kierros) # Angelique Kerber (välierät) # Darja Kasatkina (2. kierros) # Darja Gavrilova (2. kierros) # Dominika Cibulková (1. kierros) # Peng Shuai (1. kierros) # Agnieszka Radwańska (3. kierros) # Petra Kvitová (1. kierros) # Mirjana Lučić-Baroni (2. kierros) # Lucie Šafářová (3. kierros) # Kiki Bertens (3. kierros) # Jekaterina Makarova (1. kierros) # Anett Kontaveit (4. kierros) == Kaavio == ===Loppukierrokset=== === Kaavion yläosa === ==== Lohko 1 ==== ==== Lohko 2 ==== ==== Lohko 3 ==== ==== Lohko 4 ==== === Kaavion alaosa === ==== Lohko 5 ==== ==== Lohko 6 ==== ==== Lohko 7 ==== ==== Lohko 8 ==== == Lähteet == * Main draw === Viitteet === Luokka:Australian avoin tennisturnaus 2018
Australian avoin tennisturnaus 2018 – miesten nelinpeli

Henri Kontinen ja John Peers olivat puolustava mestaripari, mutta hävisivät toisella kierroksella parille Radu Albot ja Chung Hyeon. Turnauksen voittivat Oliver Marach ja Mate Pavić. == Sijoitetut pelaajat == # Łukasz Kubot / Marcelo Melo (puolivälierät) # Henri Kontinen / John Peers (2. kierros) # Jean-Julien Rojer / Horia Tecău (2. kierros) # Pierre-Hugues Herbert / Nicolas Mahut (2. kierros) # Jamie Murray / Bruno Soares (2. kierros) # Bob Bryan / Mike Bryan (välierät) # Oliver Marach / Mate Pavić (mestarit) # Raven Klaasen / Michael Venus (1. kierros) # Feliciano López / Marc López (2. kierros) # Rohan Bopanna / Édouard Roger-Vasselin (3. kierros) # Juan Sebastián Cabal / Robert Farah (loppuottelu) # Pablo Cuevas / Horacio Zeballos (1. kierros) # Santiago González / Julio Peralta (1. kierros) # Ivan Dodig / Fernando Verdasco (1. kierros) # Marcin Matkowski / Aisam-ul-Haq Qureshi (puolivälierät) # Rajeev Ram / Divij Sharan (3. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== == Lähteet == * Main draw Luokka:Australian avoin tennisturnaus 2018
Lappeenrannan kaupungintalo

Lappeenrannan kaupungintalo on Lappeenrannan kaupungin hallintorakennus, jossa toimistotilojen lisäksi sijaitsee myös yli 600-paikkainen Lappeenranta-sali. Kaupungintalo sijaitsee kauppakeskus IsoKristiinan länsipuolella. Kaupungintaloa ympäröivät kadut kulkevat kävelysiltojen alla pysäköintihallien tasolla. Lappeenrannan kaupungintalon on suunnitellut arkkitehtitoimisto Castrén-Jauhiainen-Nuuttila, ja sen peruskivi muurattiin joulukuussa 1980. Talo rakennettiin vaiheittain: ensimmäiseen vaiheeseen kuului valtaosa tiloista, muun muassa Lappeenranta-sali, ja toisessa vaiheessa lisättiin toimistotiloja. 2010-luvulla kiinteistön mahdollista laajennusta on kaavailtu yhdeksi uuden oikeustalon sijoituspaikaksi, mutta oikeustalohanke on viivästynyt. ==Lappeenranta-sali== Kaupungintalokiinteistön keskellä sijaitsevassa Lappeenranta-salissa järjestetään noin 150 tilaisuutta vuosittain. Salin avajaiskonsertti pidettiin huhtikuussa 1983. Salin koko on 910 neliömetriä, ja siinä on pohjaltaan neljännesympyrän muotoinen nouseva 621-paikkainen katsomo. Sali on Lappeenrannan kaupunginorkesterin kotisali, ja siellä pidetään myös joka kolmas vuosi järjestettävät Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut. Akustiikan on suunnitellut Alpo Halme. Talossa on myös pienempiä vuokrattavia kokoussaleja sekä ravintola. ==Sorjosen kuvauspaikka== Televisiosarjassa Sorjonen Lappeenrannan kaupungintalon teknisen toimen kokoushuone on esittänyt kaupunginjohtajan työhuonetta. Tila nimettiin vuonna 2017 kokoushuone Sorjoseksi. ==Lähteet== Luokka:Lappeenrannan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kaupungintalot
Siby

Siby on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Mandinguevuorten juurella 50 kilometriä Bamakosta lounaaseen. Kunnassa on 24 300 ja keskuskylässä 7 500 asukasta (vuonna 2009). Sibyn kunnan pinta-ala on 1001 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Katin piirin Bancoumanan, idässä Mandén, pohjoisessa Dombilan ja Bossofalan, lännessä Sobran ja lounaassa Kangaban piirin Narénan kuntiin. Kunnan keski- ja pohjoisosassa kohoavat Mandinguevuoret ja eteläosa on tasankoa. Vesistöjä ovat Ballé, Banguifolo, Koro-Korodji, Marambafolo, Faragueba folo ja Boroboro. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, markoja, dogoneja ja boboja. Sibyn kautta kulkee Bamakosta Guinean rajalle johtava maantie RN5. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä hyödynnetään metsiä ja Sibyn ja Kalassan hiekka- ja soraesiintymiä. Siby on Bamakon lähistön tärkein matkailukohde. Matkailijoita houkuttelevat Mandinguevuorten kalliomuodostelmat, luolat ja vesiputoukset, paikallinen kansankulttuuri ja ulkoilumahdollisuudet. Kunnassa on hotelleja ja muita matkailupalveluja. ==Lähteet== Luokka:Kitan piiri Luokka:Malin kunnat
Heikki Lääkkölä

Heikki Johannes Lääkkölä (s. 26. helmikuuta 1953 Karunki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Pohjolan Sanomat -lehdessä, myös päätoimittajana. Heikki Lääkkölä syntyi maanviljelija Pentti Lääkkölän ja emäntä Maire Orpanan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on opettaja Päivi Koskenranta. Lääkkölä tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1981. Hän työskenteli Pohjolan Sanomien toimitussihteerinä 1977–1981, taloustoimittajana 1981–1985 ja uutispäällikkönä 1985–1996. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1996. Lääkkölä jättäytyi pois lehden palveluksesta vuonna 2014, jäädäkseen myöhemmin eläkkeelle.Pohjolan Sanomille uusi vastaava päätoimittaja. Maria Jauho on työskennellut lehden uutispäällikkönä. M&M;, 2.12.2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salla Huovinen

Salla Huovinen (o.s. Suhonen, s. 9. toukokuuta 1969) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi vuosina 1990–1999 222 ottelua naisten pääsarjatasolla. Hänen kasvattajaseuransa on Puurtilan Kisa-Pojat. Huovinen on pesäpallon kaksinkertainen Suomen mestari vuosilta 1991 ja 1999. Hänet on valittu vuoden lukkariksi vuosina 1996–1999. Pääsarjatasolla Huovinen edusti neljää eri seuraa: Ikaalisten Tarmoa, Ylihärmän Pesis-Junkkareita, Viinijärven Urheilijoita ja Siilinjärven Pesistä. Huovinen sai myös kaksi kertaa Kultainen räpylä -palkinnon. Uran loppusaldo oli 222 ottelua ja niissä 25 kunnaria, 239 lyötyä ja 221 tuotua juoksua. Kärkilyöntejä hänelle kertyi 989. Ensimmäisen ottelunsa Suhonen pelasi 6. toukokuuta 1990 Ikaalisten Tarmon kohdatessa kotonaan Siilinjärven. Tarmon murskavoittoon päättyneessä ottelussa Suhonen kirjautti myös ensimmäisen lyödyn sekä tuodun juoksunsa. == Lähteet == * http://www.pesis.fi/ * Puurtilan Kisa-Poikien nettisivut === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Viinijärven Urheilijoiden pelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Australian avoin tennisturnaus 2018 – naisten nelinpeli

Bethanie Mattek-Sands ja Lucie Šafářová olivat puolustava mestaripari, mutta Mattek-Sands ei voinut osallistua turnaukseen tänä vuonna. Šafářová pelasi Barbora Strýcován kanssa, ja he hävisivät puolivälierissä Hsieh Su-weille ja Peng Shuaille. == Sijoitetut pelaajat == # Latisha Chan / Andrea Sestini Hlaváčková (puolivälierät) # Jekaterina Makarova / Jelena Vesnina (loppuottelu) # Ashleigh Barty / Casey Dellacqua (2. kierros) # Lucie Šafářová / Barbora Strýcová (puolivälierät) # Tímea Babos / Kristina Mladenovic (mestarit) # Gabriela Dabrowski / Xu Yifan (puolivälierät) # Kiki Bertens / Johanna Larsson (1. kierros) # Hsieh Su-wei / Peng Shuai (välierät) # Andreja Klepač / María José Martínez Sánchez (1. kierros) # Irina-Camelia Begu / Monica Niculescu (välierät) # Shūko Aoyama / Yang Zhaoxuan (3. kierros) # Raquel Atawo / Anna-Lena Grönefeld (3. kierros) # Nicole Melichar / Květa Peschke (3. kierros) # Chan Hao-ching / Katarina Srebotnik (3. kierros) # Alicja Rosolska / Abigail Spears (2. kierros) # Barbora Krejčíková / Kateřina Siniaková (3. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== == Lähteet == * Main draw Luokka:Australian avoin tennisturnaus 2018
Maltan kansalliskirjasto

Maltan kansalliskirjasto (, ) on Maltan pääkaupungissa Vallettassa, Republic Square -aukion laidalla toimiva maansa kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston kokoelma sai alkunsa vuonna 1555. Vuonna 1649 kirjaston ydinkokoelmalle osoitettiin kirjastohuone paikallisen Pyhän Johanneksen kirkon rukoushuoneen (sakastin) yhteydestä. Vuonna 1760 ritari Louis Guérin de Tencinin hankki 9700 teoksen kirjakokoelman, ja avasi jo seuraavana vuonna julkisen kirjaston Vallettan Il Forfantone -rakennuksessa, jossa molempien kokoelmien kirjoja oli esillä. Oman Bibliothecana tunnetun rakennuksen kokoelmille suunnitteli Stefano Ittar vuonna 1786; rakennus valmistui vuonna 1796. Ranskan miehityksen johdosta kirjastorakennus vihittiin käyttöönsä kuitenkin vasta 4. kesäkuuta 1812. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *IFLA World Report - Malta (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla- world-report.org) Luokka:Maltalainen kulttuuri Luokka:Vallettan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Euroopan kirjastot
Wiradhurin kieli

Wiradhuri on pama-nyungalainen kieli Wiradhuric-alaryhmässä. Se on Australian Wiradhurin kansan perinteinen kieli. Edistyksellinen elpyminen on käynnissä, ja kieltä opetetaan kouluissa. Wiraiari ja Jeithi saattavat olla murteita. Kielen puhujamäärä on ollut nousussa ja vuoden 2021 väestölaskennan mukaan puhujia oli 1479. Kielellä ei ole kirjallista muotoa. == Lähteet == Luokka:Pama-nyungalaiset kielet Luokka:Australian kielet
Woleain kieli

Woleai on Woleain saaren ja ympäröivien pienempien saarten pääkieli Mikronesian liittovaltion Yapin osavaltiossa. Woleai on chuukilainen kieli. Yksi sen lähimmistä sukukielistä on mapia. Vuonna 1987 woleailla oli 1630 puhujaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Lähteet == Luokka:Mikronesian federaation kielet Luokka:Chuukilaiset kielet
Marja Nuuttila-Helenius

Marja Nuuttila-Helenius (28. elokuuta 1932 Helsinki – 4. maaliskuuta 2016) oli suomalainen arkkitehti, joka teki pääosan urastaan toimiston Castrén–Jauhiainen–Nuuttila (myöhemmin CJN Oy) osakkaana. Hän oli mukana pääsuunnittelijana tai suunnitteluryhmän jäsenenä muun muassa Lappeenrannan kaupungintalon (1983), Espoon virastotalon ja kaupungintalon, Pasilan virastokeskuksen (1982), Pasilan rautatieaseman (1990, purettu 2017) ja Kauppakeskus Kluuvin suunnittelussa. Marja Nuuttila-Helenius syntyi Helsingissä ja valmistui Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuuriosastolta vuonna 1959. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa, kunnes vuonna 1964 pääsi Viljo Revellin toimistoon. Revellin kuoleman jälkeen sen toimintaa jatkoivat osakkaina Heikki Castrén, Juhani Jauhiainen ja Marja Nuuttila- Helenius ensin nimellä Heikki Castrén & Co, vuodesta 1972 nimellä Castrén–Jauhiainen–Nuuttila ja vuodesta 1974 nimellä CJN Oy. Nuuttila-Helenius toimi vastaavana suunnittelijana Naisarkkitehtien yhdistys Architectan vuonna 1982 Helsingin kaupungin taidemuseossa järjestämässä suomalaisten naisarkkitehtien näyttelyssä, joka kiersi myös Saksassa, Irlannissa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Marja Nuuttila-Helenius jäi pois työelämästä vuonna 1988. Hän oli naimisissa Antti Heleniuksen kanssa. He omistivat Salon Muurlassa sijaitsevan Pullolan kartanon. Nuuttila-Helenius oli Galleria Anhavan perustajaosakas yhdessä Ilona Anhavan kanssa. ==Kohteita== Tiedosto:Espoon kaupungintalo.jpg|Espoon kaupungintalo (1971—2022) Tiedosto:Omnia Espoon keskus Lakelankatu.jpg|Espoon hotelli- ja ravintolaopisto Tiedosto:Pasilan aseman halli.JPG|Pasilan rautatieasema (1990—2017) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marja Nuuttila-Helenius, Naisten ääni -sivusto Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Vieraella

Vieraella on sukupuuttoon kuollut sammakkolaji, joka eli varhaisjurakaudella nykyisessä Argentiinassa. Se oli noin kolme senttiä pitkä ja anatomialtaan hyvin samankaltainen kuin nykyiset sammakot. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset sammakkoeläimet
City of Slaughter

__NOTOC__ City of Slaughter on Clandestine Blazen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. helmikuuta 2017 levymerkillä Northern Heritage. Albumi on samalla black metal -levy-yhtiö Northern Heritagen sadas julkaisu. == Vastaanotto == Blackmetalreviews.com 666/666 Imperiumi.net Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Blackmetalreviews.com -sivuston arvioija antoi albumille täydet pisteet, ja totesi Mikko Aspan luotsaaman yhden miehen lekan keräävän momentumia joka julkaisulla. Hän sanoi albumin nimikkokappaleen ”Return into the City of Slaughter” olevan keskeisessä roolissa pitkänä, tunnelmallisena ja vihantäyteisenä teoksena, jolla Aspa kanavoi inhottavan vihansa tyylikkäästi. Imperiumi.net -sivuston Serpent antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä, ja sanoi albumin puhuttelevan erityisesti yhtyeen vanhemman tuotannon suosijoita, vaikka laskikin albumin oman asteikkonsa välimaastoon, ja sanoi siltä puuttuvan aiemmista tuotoksista tutun maagisuuden. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Aspa – kaikki instrumentit, laulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Clandestine Blazen albumit
Kotajoki (Etelä-Varanki)

Kotajoki (myös Oitsijoki tai Oihtsujoki, , ) on Barentsinmereen laskeva joki Etelä-Varangin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. ==Joen kulku== Joki saa alkunsa Norjan alueella lähellä Norjan ja Suomen rajaa Rajapään tunturin eteläpuolelta, käväisee Suomen puolella Vätsärin erämaa-alueella ja palaa Norjan puolelle, missä se virtaa Sandnesdalenin () laaksossa etelälounaasta pohjoiskoilliseen ja laskee mereen Varanginvuonon yhtenä sivuhaarana olevassa Kotajoenvuonossa (myös Pitkävuono tai Utsavuono, , ). ==Uoma, valuma-alue ja järvet== Joen pääuoman pituus on 44,330 km ja valuma-alue 168,31 km². Joen leventymänä sen keskijuoksulla on Sandneslangvatnet () -niminen järvi. Suomen puolelta jokeen laskee kolme suomalaisella peruskartalla vailla nimeä olevaa järveä ja joukko lampia lähellä Rajapään autiotupaa. Järvien korkeudet merenpinnasta ovat 197,0 metriä, 200,0 metriä ja 217,5 metriä. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Varanki Luokka:Finnmarkin läänin maantiede Luokka:Norjan joet Luokka:Inarin joet Luokka:Norjan vesistöt Luokka:Suomen vesistöt Luokka:Barentsinmereen laskevat vesistöt
All the Money in the World

All the Money in the World on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut Ridley Scott. Sen pääosia esittävät Michelle Williams, Christopher Plummer, Mark Wahlberg, Romain Duris, Charlie Plummer, Andrew Buchan ja Timothy Hutton. Elokuva perustuu John Pearsonin vuonna 1995 kirjoittamaan kirjaan Painfully Rich: The Outrageous Fortunes and Misfortunes of the Heirs of J. Paul Getty, jonka on sovittanut käsikirjoitukseksi David Scarpa. Elokuva kertoo tositarinaan pohjautuen öljymiljardööri J. Paul Gettystä, joka kieltäytyi tekemästä yhteistyötä pojanpoikansa John Paul Getty III:n kidnapanneen ’Ndrangheta-mafiajärjestön kanssa vuonna 1973. Kevin Spacey näytteli alun perin elokuvan pääosaa. Kun häntä syytettiin seksuaalisesta häirinnästä, hänet korvattiin Christopher Plummerilla marraskuussa 2017. Osa elokuvasta jouduttiin kuvaamaan uudelleen. Uusintakuvaus kesti 9 päivää ja maksoi 10 miljoonaa dollaria lisää elokuvan 40 miljoonan dollarin budjettiin, mutta elokuva valmistui alkuperäiseen määräpäivään mennessä. Mark Wahlbergille maksettiin lisätyöstä 1,5 miljoonan dollarin palkkio, mutta Michelle Williams sai palkakseen alle 1 000 dollaria. All the Money in the World sai ensi- iltansa 18. joulukuuta 2017 Samuel Goldwyn Theaterissa, Beverly Hillsissä. Teatterijulkaisu oli 25. joulukuuta 2017 Yhdysvalloissa ja 12. tammikuuta 2018 Suomessa. Elokuva sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Se oli ehdolla vuoden 2018 Golden Globe -gaalassa parhaasta ohjauksesta, ja lisäksi Michelle Williams oli ehdolla naispääosastaan ja Christopher Plummer miessivuosastaan. Plummer oli myös ehdolla parhaan miessivuosan Bafta-palkintoon. Elokuva tuotti 57 miljoonan dollaria lipunmyyntituloina. ==Näyttelijät== ==Arvosteluja== Helsingin Sanomat Juuso Määttänen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl ==Katso myös== *Trust (2018), tv-sarja samasta aiheesta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Kirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Ridley Scottin ohjaamat elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Kotajoki

Kotajoki on usean joen nimi. Näihin kuuluvat: * Kotajoki, joki Kemijärvellä Lapissa Suomessa * Kotajoki (, ), joki Etelä-Varangissa Finmarkin läänissä Norjassa ja Inarissa Lapissa Suomessa
Ivan Kotljarevskyi

Ivan Petrovytš Kotljarevskyi (; 9. syyskuuta (J: 29. elokuuta) 1769 Pultava – 10. marraskuuta (J: 29. lokakuuta) 1838 Pultava) oli ukrainalainen runoilija ja näytelmäkirjailija, joka julkaisi vuonna 1798 ensimmäisen ukrainankielisen kaunokirjallisen teoksen Enejida. Häntä pidetään nykyaikaisen ukrainalaisen kirjallisuuden isänä. Kotljarevskyi oli maata omistamaton aatelismies. Hän opiskeli 1780-luvulla Pultavan teologisessa seminaarissa ja toimi sen jälkeen maaseudun aatelisperheiden kotiopettajana. Hän palveli vuosina 1796–1808 upseerina Venäjän armeijassa ja komensi ukrainalaista kasakkarykmenttiä vuoden 1812 sodassa. Myöhemmin hän työskenteli erilaisten hyväntekeväisyysjärjestöjen palveluksessa ja oli vuosina 1812–1821 Pultavan teatterin taiteellinen johtaja. Kotljarevskyin pääteos on humoristinen runoelma Enejida, jota hän työsti vuodesta 1794 ja jonka ensimmäinen osa julkaistiin Pietarissa vuonna 1798 ilman hänen lupaansa. Se on ivamukaelma antiikin roomalaisen Vergiliuksen runoelmasta Aeneis. Kotljarevskyi vaihtoi sankaritarun hahmot kansankieltä puhuviksi ukrainalaisiksi kasakoiksi, jotka seikkailevat Ukrainan hetmanaatin lakkauttamisen jälkeisinä vuosina kuin Vergiliuksen troijalaiset sankarit ikään. Teos matkii useiden muiden kirjoittajien vastaavia Vergilius- parodioita, joista selkein esikuva on venäläisen Nikolai Osipovin versio. Teoksensa saavuttaman suosion innoittamana Kotljarevskyi laajensi sen kattamaan koko alkuperäisen Aeneaan juonen. Viimeinen, kuudes osa ilmestyi vuoden 1820 tienoilla, mutta koko teos julkaistiin yksissä kansissa vasta Kotljarevskyin kuoltua vuonna 1842. Kotljarevskyi kirjoitti myös ensimmäiset ukrainankieliset näytelmät Natalka Poltavka ja Moskal-Tšarivnyk, joiden kantaesitys oli Pultavassa vuonna 1819. Mykola Lysenko on säveltänyt Natalka Poltavkasta suositun oopperan vuonna 1889.Remy 2015, s. 120. Kotljarevskyin koti Pultavassa muutettiin museoksi vuonna 1952. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1769 syntyneet Luokka:Vuonna 1838 kuolleet
Mandé

Mandé on maalaiskunta Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ouezzindougou sijaitsee Nigerjoen oikealla rannalla 15 kilometriä Bamakosta lounaaseen. Kunnassa on 57 300 ja keskuskylässä 5 400 asukasta (vuonna 2009). Mandén kunnan pinta-ala on 532,25 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Katin piirin Kalabancoron ja Sanankoroban, etelässä Dialakoroban ja Bancoumanan, lännessä Sibyn ja pohjoisessa Doubabougoun, Dogodoumanin ja Sangarébougoun kuntiin sekä koillisessa Bamakon kaupunkialueeseen. Seutu on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Sen läpi virtaa Nigerjoki. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kuntaan kuuluu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Kunnan läpi kulkee Bamakosta Guinean rajalle johtava asfaltoitu maantie RN5 sekä Bamakosta Kangabaan johtava huonokuntoinen RR15. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maapähkinä, hirssi, riisi, maissi ja lehmänpapu. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, kaupankäyntiä sekä hyödynnetään metsiä, hiekkaa ja soraa. Samankossa on traktorien kokoonpanotehdas. Kunnassa toimii 22 alakoulua, kahdeksan yläkoulua, kolme koraanikoulua ja lukutaitokeskus. Terveyspalveluihin kuuluu neljä kunnallista terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Porsche Supercup Bahrainin Grand Prix 2012

Porsche Supercup Bahrainin Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 21.–22. huhtikuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Bahrainin GP:n ohessa. == Tulokset == === Lauantain kilpailu === Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 16 René Rast Lechner Racing Team 10 21.01,673 2 2\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 10 +2,523 3 3\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 10 +4,332 1 4\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 10 +9,045 7 5\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 10 +11,319 5 6\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 10 +14,016 11 7\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 10 +19,669 6 8\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 10 +22,370 8 9\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 10 +23,001 9 10\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 10 +24,234 14 11\. 14 Renger van der Zande Konrad Motorsport 10 +28,707 10 12\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 10 +30,248 13 13\. 4 Robert Lukas Förch Racing 10 +30,973 4 14\. 15 Saadon Al Kuwari Lechner Racing Team 10 +38,968 16 15\. 6 Florian Scholze Förch Racing 10 +44,686 15 Kesk. 5 Štefan Rosina Förch Racing 2 DNF 12 Lähde: === Sunnuntain kilpailu === Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 10 20.55,702 1 2\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 10 +0,654 3 3\. 16 René Rast Lechner Racing Team 10 +8,086 2 4\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 10 +10,693 7 5\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 10 +10,880 6 6\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 10 +14,527 8 7\. 14 Renger van der Zande Konrad Motorsport 10 +17,654 10 8\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 10 +18,124 13 9\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 10 +26,315 11 10\. 5 Štefan Rosina Förch Racing 10 +30,063 12 11\. 15 Saadon Al Kuwari Lechner Racing Team 10 +37,142 15 12\. 6 Florian Scholze Förch Racing 10 +40,022 16 13\. 4 Robert Lukas Förch Racing 10 +48,460 4 14\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 10 +1.14,357 5 15\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 9 +1 kierros 9 Kesk. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 2 DNF 14 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012 Luokka:Bahrainin moottoriurheilu
Humalalaikkio

Humalalaikkio eli ptelea (Ptelea trifoliata) on ruutakasveihin kuuluva lehtipensas, jota käytetään myös koristekasvina. Laji esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, muun muassa Yhdysvaltojen itäosassa. Humalalaikkio voi kasvaa 4–8 metriä korkeaksi. Sillä on tummanvihreät kolmisormiset lehdet ja siipipalteiset siemenet, jotka ovat 2,5 senttimetriä halkaisijaltaan.Royal Horticultural Society (RHS): Ptelea trifoliata – hop tree == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Humalalaikkio – Ptelea trifoliata * Arboretum Mustila: Ptelea (Ptelea trifoliata) * ITIS: Ptelea trifoliata * United States Department of Agriculture (USDA): Ptelea trifoliata * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ptelea trifoliata (Hoptree) Luokka:Ruutakasvit
Izmail Sreznevski

Izmail Ivanovitš Sreznevski (; 13. kesäkuuta 1812 Jaroslavl – 21. helmikuuta 1880 Pietari)Oleksa Horbach: Sreznevsky, Izmail Encyclopedia of Ukraine (1993), Internet Encyclopedia of Ukraine, Canadian Institute of Ukrainian Studies, Albertan yliopisto. Viitattu 15.1.2018. oli venäläinen kielitieteilijä ja slavisti. Hän tutki venäjän kielen varhaishistoriaa, mutta hänen eräillä töillään oli merkittävä vaikutus myös ukrainalaisten kansallisen identiteetin muotoutumiseen. Sreznevski opiskeli valtiotiedettä Harkovan yliopistossa ja oli nuoruudessaan 1830-luvulla keskeisiä henkilöitä ”Harkovan romantiikaksi” kutsutussa varhaisessa akateemisessa kiinnostuksessa ukrainalaiseen kulttuuriin. Hän perehtyi slavistiikkaan ja julkaisi vuonna 1832 kokoelman keräämiään slovakialaisia kansanlauluja. Vuosina 1833–1838 hän julkaisi kokoelman Zaporožskaja starina (”Zaporožjen muinaisuus”), joka sisälsi hänen keräämäänsä Zaporožjen kasakoiden muinaisesta elämästä kertovaa kansanrunoutta selityksineen.Nordisk familjebok (1917), s. 859 Runeberg.org. Viitattu 15.1.2018. Tässä teoksessa kuvattiin ensimmäisen kerran ukrainalaisia venäläisistä erillisenä kansakuntana. Teos sai ilmestyessään innostuneen vastaanoton, mutta 1870-luvulla suurin osa sen sisältämistä väitetysti vanhoista kansanrunoista osoitettiin nykyaikaisiksi väärennöksiksi. Sreznevski itse siirsi myöhemmin huomionsa venäjän kieleen ja luopui ukrainalaismielisyydestään.Johannes Remy: Ukrainan historia, s. 80. Gaudeamus, Helsinki 2015. Sreznevski oli slaavilaisen filologian professorina Harkovan yliopistossa vuosina 1842–1846 ja Pietarin yliopistossa vuodesta 1847 kuolemaansa asti. Vuodesta 1854 hän oli myös Venäjän tiedeakatemian jäsen ja toimitti tiedeakatemian kielitieteellistä lehteä, jossa hän julkaisi monia merkittäviä muinaiskirkkoslaavin ja muinaisvenäjän historiaan liittyneitä alkuperäislähteitä. Sreznevksin selvitys Mysli ob istorii russkogo jazyka (1849) oli merkkipaalu venäjän kielen historian tutkimuksessa. Ukrainan kieltä hän piti useimpien aikalaistensa tavoin vain venäjän kielen murteena. Hänen tutkimuksensa toimivat pohjana nykyään kiistellylle teorialle kantavenäjän kielestä, josta nykyinen venäjä ja ukraina olisivat suhteellisen myöhään erkaantuneet. Sreznevski kokosi aineistoa suureen muinaisvenäjän sanakirjaan, jota alettiin julkaista 1890-luvulla. Sreznevskin tunnettuja oppilaita olivat muun muassa Vladimir Lamanski, Aleksandr Pypin, Anton Budilovitš ja Vikenti Makušev. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Emanuel Barbara

Emanuel Barbara (27. lokakuuta 1949 – 5. tammikuuta 2018) oli kapusiineihin kuulunut maltalainen pappi, joka toimi Malindin hiippakunnan piispana Keniassa, kunnes kuoli äkillisesti 68-vuotiaana. Barbara nimitettiin myös apostoliseksi hallinnoijaksi Mombasan arkkihiippakuntaan marraskuussa 2013; tästä tehtävästä hän luopui helmikuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Maltalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Karjalan tasavallan kansalliskirjasto

Karjalan tasavallan kansalliskirjasto ( lyh. НбРК, ) on Venäjällä, Karjalan tasavallan pääkaupungissa Petroskoissa toimiva tasavallan kansalliskirjasto. Se toimii Karjalan tasavallan kulttuuriministeriön alaisuudessa. Vuoden 2018 alussa kirjaston johtajana oli Marina Nikishina. Ensimmäinen yleinen kirjasto perustettiin Petroskoihin 15. lokakuuta 1833. Toiminta saavutti kuitenkin vain pienen osan väestöstä. Vuonna 1865 kokoelmaan kuului 887 kirjaa ja niitä luki 105 henkeä. Vuonna 1872 kokoelma sisälsi 1047 teosta; kirjasto oli nimetty kaupungissa vierailleen ja kirjastolle 300 ruplaa lahjoittaneen suuriruhtinaan mukaan Aleksein kirjastoksi. Vuonna 1918 kirjaston kokoelmat käsittivät jo 40 000 julkaisua, joita luki 40 vakitusta ja 300 tilapäistä asiakasta. Samana vuonna kirjasto kuitenkin paloi. Seuraavana vuonna perustettiin Läänin lukutupa, johon koottiin kirjoja pappis- ja opettajaseminaareista, lukioista ja kauppakerholta. Sotavuosina 1941-1943 kirjaston toiminta siirrettiin (Vienan) Kemiin. Tämän jälkeen kirjastoa ja sen kokoelmaa entistettiin. Vuonna 1947 kirjasto muutettiin Karjalais-suomalaisen SNT:n (vuodesta 1956 Karjalan ASNT:n) yleiseksi valtionkirjastoksi. Vuonna 1959 kirjasto muutti K. J. Gutinin suunnitelmaan rakennukseen Pushkinskajakadulle. Se sai Karjalan tasavallan kansalliskirjaston aseman vuonna 1991. Vuonna 2015 avattiin nelikerroksinen laajennusosa, jolloin kansalliskirjaston tilat kasvoivat yhteensä 4 771 neliömetriin. Kirjaston kokoelmat käsittävät yli 1 miljoonaa kirjaa eri kielillä ja yli 500 000 sarjajulkaisujen numeroa. Sähköisessä muodossa on yli 2 miljoonaa tallennetta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Karjalan kansallisbibliografia (bibliography.karelia.ru) *Elektronnaja biblioteka avtorov Karelii (avtor.karelia.ru) *Natsionalnaja biblioteka Respubliki Karelija (youtube.com) *Natsionalnaja biblioteka Respubliki Karelija (culture.ru) Luokka:Petroskoi Luokka:Euroopan kirjastot Luokka:Venäjän kansalliskirjastot
Porsche Supercup Euroopan Grand Prix 2012

Porsche Supercup Euroopan Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 24. kesäkuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 16 René Rast Lechner Racing Team 14 30.40,893 1 2\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 14 +11,539 2 3\. 4 Robert Lukas Förch Racing 14 +17,649 8 4\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 14 +26,975 11 5\. 7 Philipp Eng MRS GT Racing 14 +30,511 12 6\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 14 +35,350 14 7\. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 14 +50,049 17 8\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 14 +50,373 4 9\. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by MS 14 +50,431 16 10\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 14 +51,734 6 11\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 14 +52,633 3 12\. 6 Florian Scholze Förch Racing by MS 14 +54,518 18 13\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 14 +55,833 10 14\. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 14 +56,138 9 15\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 14 +57,185 5 16\. 8 Richard Hein MRS GT Racing 14 +1.28,089 19 17\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 14 +1.34,436 13 18\. 5 Mateusz Lisowski Förch Racing 13 +1 kierros 15 Kesk. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 0 DNF 7 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012
Kjell Aukrust

Kjell Aukrust (19. maaliskuuta 1920 Alvdal, Hedmark, Norja – 24. joulukuuta 2002 Oslo, Norja) oli norjalainen prosaisti, runoilija, taiteilija ja kuvittaja. Hän oli 1900-luvun jälkipuoliskolla Norjan rakastetuimpia humoristeja niin piirtäjänä kuin kirjoittajanakin. Aukrustin isä oli Stortinget-edustaja Lars Aukrust, setä runoilija Olav Aukrust, veli Odd Aukrust, merkittävä taloustieteilijä, joka vastasi Norjan valtion tilastotoimiston Statistisk sentralbyrån tutkimustoiminnasta, sekä serkku Tor Aukrust. Hänen puolisonsa oli Kari Holter vuodesta 1947. Aukrust piti itseään ennen kaikkea piirtäjänä. Norjan Nasjonalgalleriet järjesti vuonna 1987 hänen piirroksistaan näyttelyn. Aukrustin kirjoitti lapsuudestaan Alvdalissa kolmiosaiset muistelmat Simen, Bonden ja Bror Min. Hän loi kuvitteellisen Flåklypan kylän ja sen asukkaat. Niiden pohjalta ohjasi Ivo Caprino 1975 animaatioelokuvan Pilvikallion vauhtikisat. Elokuva oli ensimmäinen täysimittainen norjalainen animaatioelokuva. Siitä tuli kansainvälinen menestys, ja siitä on tehty versiot yli 70 kielelle. Kylän asukkaita on mukana myös täysimittaisessa käsin piirretyssä animaatiossa Solan, Ludvig og Gurin med reverompa. Vuonna 1998 ensi-iltaan tulleen elokuvan tapahtumapaikkoja ovat Oslo ja Alvdal. Alvdalissa on vuonna 1996 perustettu Aukrust-talo, jossa on esillä hänen töitään. == Suomennetut teokset == * Pilvikallion vauhtikisat, joka pohjautuu samannimiseen elokuvaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * The Aukrust Center * Kjell Aukrust, Store norske leksikon Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Marie Hamsun

Marie Hamsun (19. marraskuuta 1881 Elverum, Hedmark, Norja – 4. elokuuta 1969 Nørholm i Landvik, Aust-Agder, Norja) oli norjalainen kirjailija ja näyttelijä. Hänen puolisonsa oli kirjailija Knut Hamsun.Jorunn Hareide: Marie Hamsun, Norsk biografisk leksikon 13.2.2009, viitattu 15.1.2018 Hamsun julkaisi kaksi runokokoelmaa ja useita lastenkirjoja. Viisiosainen Bygdebarn- sarja (1924–1957) seuraa neljän sisaruksen, kahden pojan ja kahden tytön, elämää ympäristössä, joka muistuttaa kirjailijan lapsuuden kotiseutua Strandbygdaa Elverumissa. Kaksi ensimmäistä ovat episodimaisia kuvauksia maatilan elämästä ja leikeistä. Kirjat on käännetty useille kielille, ja hän sai viimeisestä kirjasta Norja kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjapalkinnon. Elämästään Knut Hamsunin kanssa hän kirjoitti kaksi muistelmakirjaa skrev hon två erinringsböcker: Sateenkaari (Regnbuen, 1953) ja Kultasateen alla (Under gullregnen,1959). Marie ja Knut Hamsunilla oli neljä lasta Tore, Arild, Cecilia ja Ellinor. Marie Hamsun, Store norske leksikon, 7.6.2017viitattu 15.1.2018 == Suomennetut teokset == * Tunturilaakson lapset: kotona ja karjamajalla, (Bygdebarn heime og på saetra) suom. Leena Karro. WSOY, 1943. - WSOY, 1976 - (Nuorten toivekirjasto ; 32.). ISBN 951-0-07325-3. * Tunturilaakson lapset talvipuuhissa (Bygdebørn om vinteren), suom. Leena Karro. WSOY, 1947. * Sateenkaari: kirja Knut Hamsunista ja minusta (Regnbuen), suom. Lauri Hirvensalo; runot suom. Mikko Kilpi. WSOY, 1954. * Kultasateen alla (Under gullregnen), suom. Inkeri Lattu. WSOY, 1960. == Palkinnot ja tunnustukset == *Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintojen kirjallisuuspalkinto 1957 ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Lester Thurow

Lester Carl Thurow (7. toukokuuta 1938 – 25. maaliskuuta 2016) oli taloustieteilijä ja MIT Sloan School of Managementin dekaani. Thurow opiskeli Harvardin yliopistossa taloustieteen tohtoriksi. Thurow kirjoitti talouteen liittyviä kirjoja, joista kolme oli New York Timesin bestsellereitä. Teoksessa The Zero-Sum Society Thurow kuvasi makrotalouden nollasummapeliksi. https://www.littlebrown.co.uk/books/detail.page?isbn=9780465085880 ==Teokset== * The Zero-Sum Society: Distribution and the possibilities for economic change (1980) * Dangerous Currents: The state of economics (1983) * The Zero-Sum Solution: Building a world-class American economy (1985) * Head to Head: The Coming Economic Battle Among Japan, Europe and America (1993) * The Future of Capitalism: How today's economic forces shape tomorrow's world (1996) * Building Wealth: The new rules (1999). * Fortune Favors the Bold: What we must do to build a new and lasting global prosperity (2003). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Villa Achille

Villa Achille on Helsingin Meri-Rastilassa sijaitseva talvihuvila, jonka rakennutti saksalainen Fritz Achilles. Huvilan nimen alkuperäinen kirjoitusasu onkin Villa Achilles. 1910-luvulla rakennetun hirsihuvilan on suunnitellut arkkitehti Fritz Lüsch. Vuonna 1967 huvila myytiin rakennusliike Polarille. Helsingin kaupungille se siirtyi vuonna 1990. Helsinki vuokrasi rakennuksen yksityiselle catering-yritykselle vuonna 2004. == Lähteet == Luokka:Vuosaari Luokka:Helsingin huvilat ja villat
Koneenrakentajakilta

Koneenrakentajakilta ry (lyhenne KoRK) on Tampereen yliopiston tekniikan ja luonnontieteiden tiedekuntaan kuuluva konetekniikan opiskelijoiden ainejärjestö. Kilta toimii Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan TREYn piirissä ja on myös Tampereen Teekkarit ry:n perustasajäsen. Killan tarkoituksena ja tehtävänä on tukea opintoja tarjoamalla erilaisia opiskeluun ja sosiaaliseen kanssakäymiseen liittyviä tapahtumia ja palveluja. Kilta järjestää monenlaista toimintaa jäsenistölle. Kiltalaisille järjestetään mm. kurssitilaisuuksia, illanviettoja, tutustumismatkoja sekä hankkii opinto- ja ammattiohjausta. Kiltaan kuuluu noin 400 jäsentä. Koneenrakentajakilta on Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen ja Tampereen ylioppilaskunnan TREYn piirissä toimiva järjestö. == Historia == Koneenrakentajakilta on perustettu 7.12.1967. Hervannassa kilta on toiminut vuodesta 1974, jolloin Konetalo valmistui yliopistokampukselle. Alkujaan kilta kuului Tampereen teknillisen korkeakoulun ja sittemmin Tampereen teknillisen yliopiston teknisten tieteiden tiedekuntaan. Vielä 1990-luvulla KoRKilla oli jäseniä yli 1 000, mutta tämän jälkeen killasta ovat erkaantuneet Automaatiotekniikan kilta Autek, Materiaali-insinöörikilta MIK, Ympäristöteekkarikilta YKI ja Tuotantotalouden kilta Indecs . Kilta rekisteröityi yhdistykseksi vuonna 2017. == Katso myös == * Teekkarikulttuuri * Kilta (ainejärjestö) * Luettelo Suomen teekkarikilloista * Tampereen teknillinen yliopisto == Aiheesta muualla == * Koneenrakentajakillan internetsivusto * Koneenrakentajakillan LinkedIn * Koneenrakentantajakillan Instagram * Tampereen Teekkarit == Lähteet == Luokka:Teekkarikulttuuri Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat Luokka:Tampereen teknillinen yliopisto Luokka:Tampereen yliopisto
Uusi paviljonki

Uusi paviljonki () on Kauniaisten ruotsinkielisen koulukeskuksen yhteyteen vuonna 2002 valmistunut kulttuurirakennus, jonka merkittävin tila on jopa 380-paikkainen, sellisti Seppo Kimasen mukaan nimetty konserttisali. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lehto Peltonen Valkama, pääsuunnittelijana Tarmo Peltonen. Konserttisalin akustiikan on suunnitellut Akukon Oy, vastaavana konsulttina Henrik Möller. Puupaneloitu Seppo Kimanen -sali sopii erityisesti kamarimusiikin esittämiseen. Salin sointi on säädettävissä yhdeksän akustiikkaverhon avulla. Salissa on 220-paikkainen kokoontyöntyvä katsomo, minkä lisäksi salin etupermannolle mahtuu 160 irtotuolia. Uusi paviljonki toimii Kauniaisten musiikkijuhlien päänäyttämönä. Uuden paviljongin tiloissa on lisäksi luokkahuoneita eri kerroksissa. Pohjakerroksen luokkahuoneet toimivat konserttisalin vaatesäilytystiloina. ==Lähteet== Luokka:Kauniaisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen konserttitalot
Pitch Perfect 3

Pitch Perfect 3 on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut musikaalikomediaelokuva, jonka on ohjannut Trish Sie. Se on jatko-osa elokuvalle Pitch Perfect 2 (2015) ja elokuvatrilogian viimeinen osa. Elokuva on kaupallisesti kaikkien aikojen toiseksi menestynein musikaalikomedia, trilogian toisen osan ollessa menestynein. Pitch Perfect 3 sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. joulukuuta 2017 ja Suomessa 5. tammikuuta 2018. == Rooleissa == == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Jutta Saarinen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl Episodi Jouni Vikman ==Viitteet== Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
M-Anisidiini

m-Anisidiini eli 3-metoksianiliini (C7H9NO) on aromaattinen aniliinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. m-Anisidiini on o- ja p-anisidiinien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa m-anisidiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin esimerkiksi happoliuoksiin ja etanoliin. Yhdiste on myrkyllistä ja sille altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä, mikä ilmenee muun muassa ihon värin muuttumisena sinertäväksi. Yhdiste on heikko emäs. ==Valmistus ja käyttö== m-Anisidiinia voidaan valmistaa pelkistämällä m-nitroanisolia. Tyypillisempi tapa on kuitenkin asetyloida m-aminofenoli m-asetamidofenoliksi, joka metyloidaan ja amidiryhmän hydrolyysin seurauksena muodostuu m-anisidiinia.Stephen C. Mitchell & Rosemary H. Waring: Aminophenols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 15.1.2018. m-Anisidiinia voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten väriaineiden valmistukseen, mutta sen käyttö ei ole yhtä merkittävää kuin isomeeristen anisidiinien. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Saimaa (yhtye)

Saimaa on suomalainen post-progressiivisen rockin yhtye, jonka Matti Mikkola perusti vuonna 2004. Yhtye on julkaissut livelevyn lisäksi kuusi studioalbumia, joista viimeisin, Vol.7 ilmestyi syyskuussa 2024. Saimaa edustaa tyylilajiltaan progressiivista rockia, jossa kuuluu vahvimpina vaikutteina lattarimusiikki sekä 60-70-luvun viihdemusiikki. Tyypillistä yhtyeen keikoilla ovat pitkät jammailut sekä monien tunnettujen että vähemmän tunnettujen artistien kappaleiden cover-versiointi. Coverit Saimaa soittaa yleensä alkuperäisistä sanoituksista eroavilla sovituksilla. == Jäsenet == * Matti Mikkola – kitara * Thomas Rönnholm – rummut * Mooses Kuloniemi – rummut * Toni Kulku – lyömäsoittimet * Antti Ahoniemi – basso * Petri Kautto – kitara * Juhani Grönroos – kitara * Juha Kuoppala – kosketinsoittimet * Mikael Myrskog – kosketinsoittimet * Jari Kankare – huilu, saksofoni * Janne Toivonen – trumpetti, flyygelitorvi * Unna Kortehisto – laulu * Kimmo Härmä – laulu * Liisa Anastasiadis – laulu * Nelli Saarikoski – laulu == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet