Pierre Vidal-Naquet

Pierre Emmanuel Vidal-Naquet () oli ranskalainen historioitsija, joka tunnetaan useiden epäkohtien vastustajana: hän vastusti Algerian sodan kidutuksia, Kreikan sotilasjunttaa ja holokaustin kiistämistä. Vidal-Naquet oli professori École des hautes études en sciences sociales -korkeakoulussa (EHESS) ja toimi myös sen johtajana. ==Elämäkerta== Toukokuussa 1944 Gestapo pidätti Vidal-Naquet’n vanhemmat Marseillessa ja heidät kuljetettiin Auschwitziin, mistä he eivät koskaan palanneet. Vidal-Naquet opiskeli historiaa ja väitteli filosofian tohtoriksi sekä suoritti agrégation-tutkinno. Hänen tutkimuksensa keskittyi antiikin Kreikkaan, juutalaisten historiaan sekä nykyhistoriaan. Vidal-Naquet erikoistui juuri antiikin Kreikan historiaan, joka oli hänen erityismieltymyksensä. Kuitenkin hän työskenteli myös nykyhistorian historian parissa ja julkaisi teoksia Algerian sodasta sekä holokaustista. Vidal-Naquet oli intellektuelli, joka sitoutui voimakkaasti ihmisoikeuksien puolustamiseen ja toimi Algerian sodassa käytettyä kidutusta vastaan. Hän oli perustamassa sodan aikana Audin-komiteaa.Maurice Audin (1932–1957) oli nuori algerialainen matemaatikko. Hänestä tuli symboli ranskalaisten käyttämälle kidutukselle, sillä hän katosi kidutuksen yhteydessä. Tarkempaa selkoa tapahtuneesta ei koskaan saatu. Hän väitteli tohtoriksi in absentia joulukuussa 1957. Vidal-Naquet toimi elämänsä loppuun saakkaa holokaustin kiistämistä vastaan. Vidal-Naquet oli myös anti- stalinistinen marxilainen ja oli lyhyen aikaa Michel Rocardin johtamassa Yhdistyneessä sosialistipuolueessa (PSU). Hän suosi myös kannanotoillaan ja kirjoituksillaan Socialisme ou barbarie -lehteä.Socialisme ou barbarie (”Sosialismi vai barbaria”) –lehden perusti vuonna 1946 Kansainvälinen kommunistinen puolue (PCI) ja se oli omaksunut nimensä Rosa Luxemburgin käsitteistöstä. Vidal-Naquet julkaisi yhdessä Michel Foucaultin ja Jean-Marie Comenachin kanssa 8. helmikuuta 1971 manifestin vankiloiden olosuhteista ja tarpeellisuudesta. Hän toi myös Yhdistyneiden kansakuntien julistaman rauhankulttuurin ja väkivallattoman vuosikymmenen ranskalaisessa toimintaryhmässä. Heinäkuussa vuonna 2003 Vidal-Naquet julkaisi yhdessä useiden juutalaisten kanssa julistuksen ”Toisenlainen juutalainen ääni”, jossa selkeästi tuettiin palestiinalaisia. == Teoksia – valikoima == ===Antiikin Kreikasta=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Algerian sodasta=== * * * * === Juutalaisista, holokaustista ja holokaustin kiistämisestä === * * * ===Jean Moulinista=== * ===Muistelmat=== * * == Huomautukset == ==Aiheesta muualla== ===Artikkelit=== * Pierre Vidal-Naquetin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Faurissonista ja Chomskyista , 21. marraskuuta 1980 * Peperinen Eichmann, 1980 * Une fidélité têtue. Ranskalainen vastarintaliike Algerian sisällissodassa Vingtième siècle, no 10, 1986 * Lucien Vidal-Naquet 15. syyskuuta 1942 – 29. helmikuuta 1944 pitämän päiväkirjan esittely, Annales 1993 ===Haastattelut=== * L’État n’a pas à dire comment enseigner l’histoire / Valtio ei määrää miten historiaa opetetaan) Haastattelijana Hervé Nathan, Libération, 14. huhtikuuta 2005. * La Vérité de l’indicatif (Ohjeellinen totuus) Vacarme, nro 17, syksy 2001. * Pierre Vidal-Naquet Haastattelijana Thierry Paquot, tammikuu 1998. * L’encouragement direct de Papon (Paponin suora rohkaisu Haastattelijana Jean- Paul Pierot, L'Humanité, 17. lokakuuta 1997. Luokka:Ranskalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet