EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gabi Zange

Gabriele "Gabi" Zange (s. 1. kesäkuuta 1961) on 1980-luvulla menestynyt, Itä- Saksaa edustanut pikaluistelija, joka saavutti kolme olympiapronssia ja kaksi MM-mitalia sekä voitti yhden Euroopan-mestaruuden. Hän oli parhaimmillaan pidemmillä matkoilla eli 3 000:lla ja 5 000 metrillä. Zange saavutti ensimmäisissä yleisluistelun EM-kilpailuissaan pronssia ja sijoittui ensimmäisissä yleisluistelun MM-kilpailuissaan 11:nneksi vuonna 1981. Kauden päätteeksi hän luisteli Alma-Atassa 3 000 metrillä maailmanennätyksen 4.21,70. Kaksi seuraavaa vuotta toivat neljännen sijan sekä MM- että EM-kilpailuissa. Alma Atassa 1984 hän voitti Euroopan-mestaruuden luistellen 5 000 metrillä maailmanennätyksen 7.39,44 ja tehden yhteispisteiden maailmanennätyksen 174,710. Kaksi viikkoa myöhemmin Deventerissä hän saavutti MM-pronssia. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän saavutti 3 000 metrillä olympiapronssia edellään kaksi muuta itäsaksalaista ja 1 500 metrillä hän sijoittui neljänneksi edellään kaksi maannaistaan ja yksi neuvostoliittolainen. Zange saavutti vuonna 1985 yleisluistelun MM-hopeaa Sarajevossa ja sijoittui EM- kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 1986 hän oli MM-kisoissa viides ja EM- kisoissa neljäs. Vuonna 1987 hän sijoittui EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Joulukuussa 1987 hän luisteli Calgaryssä maailmancupin kilpailussa 3 000 metrillä maailmanennätyksen 4.16,76. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän saavutti pronssia sekä 3 000 metrillä että 5 000 metrillä; molemmilla matkoilla hänen edellään olivat maailmanennätykset luistellut Alankomaiden Yvonne van Gennip ja Itä-Saksan Andrea Ehrig. Zange päätti arvokisauransa yleisluistelun MM-kilpailujen neljänteen sijaan Skienissä maaliskuussa 1988. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 500 metriä 41,93 (Alma Ata 27.3.1981) * 1 000 metriä 1.22,00 (Calgary 6.12.1987) * 1 500 metriä 2.04,98 (Calgary 6.12.1987) * 3 000 metriä 4.16,76 (Calgary 4.12.1987) * 5 000 metriä 7.21,61 (Calgary 13.2.1988) == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset pikaluistelijat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marija Isakova

Marija Isakova (1917 – 25. maaliskuuta 2011) oli neuvostoliittolainen pikaluistelija. Hän oli Neuvostoliiton ensimmäinen pikaluistelun maailmanmestari aikana, jolloin naiset eivät vielä kilpailleet olympialaisten pikaluistelussa. Neuvostoliittolaiset kilpailivat yleisluistelun naisten MM- kilpailuissa ensimmäisen kerran Turussa vuonna 1948. Isakova oli nopein 1 000 ja 3 000 metrillä sekä sijoittui toiseksi 500 metrillä ja kolmanneksi 5 000 metrillä. Hän voitti yhteispisteissä maailmanmestaruuden ennen kahta maannaistaan. Kongsbergin MM-kilpailuissa 1949 hän voitti kolme matkaa ja Neuvostoliitto otti jälleen kolmoisvoiton. Kolmannen maailmanmestaruutensa Isakova voitti Moskovassa vuonna 1950, mihin riitti tällä kertaa vain yksi matkavoitto (500 metrillä). Kahdeksan ensimmäistä sijaa menivät emäntämaahan. Vuonna 1951 Neuvostoliitto ei osallistunut Eskilstunan MM-kilpailuihin poliittisista syistä ja Isakova ei enää kilpaillut tämän jälkeen kansainvälisellä tasolla. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Jennifer Pritzker

Jennifer Natalya Pritzker (aiemmin James, s. 1950) on yhdysvaltalainen transsukupuolinen, pitkän sotilasuran tehnyt ja everstiluutnanttina sotilaspalveluksesta eläkkeelle jäänyt sijoittaja, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hän on Pritzkerin miljardöörisukua, johon kuului alkuvuonna 2018 yhteensä 11 dollarimiljardööriä. Pritzkerin isoisä oli kiinteistö- ja sijoitustoiminnalla rikastunut lakimies A. N. Pritzker, joka loi pohjan kolmen poikansa sittemmin perustamalle Marmot-teollisuuskonsernille (nyttemmin myyty osaksi miljardööri Warren Buffettin Berkshire Hathawaytä) ja Hyatt-hotellikonsernille. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Jennifer Pritzkerin omistusten arvoksi 1,9 miljardia dollaria. Pritzker on maailman ensimmäinen transsukupuolinen dollarimiljardööri. Hän ilmoitti vuonna 2013 aikovansa elää elämäänsä naisena. Hän on perustamansa kiinteistösijoitusyhtiö Tawani Enterprisesin toimitusjohtaja. Hän on perustanut Tawani-säätiön ja kotikaupunkiinsa Chicagoon sotamuseon (Pritzker Military Museum & Library). Hän on lahjoittanut rahaa kotiyliopistolleen, sotahistoriaan liittyviin tarkoituksiin, monille transsukupuolisuutta tutkivalle tai aiheesta opetusta antavalle yliopistolliselle laitokselle ja hankkeelle (esim. ). Tämä on herättänyt pohdintaa esimerkiksi alkujaan miehinä eläneiden transsukupuolisten naisten tulemisesta naisten suojatuille alueille, naisten korkeakouluihin ja urheiluun sekä varakkaiden valkoihoisten transsukupuolisten tai homoseksuaalisten miesten suuresta vaikutusvallasta transsukupuolisuuden tutkimisessa ja määrittämisessä. Pritzker on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (B.A./B.Sc.) Loyola-yliopistossa (Chicago, Illinois) historia pääaineenaan. Hän on eronnut ja hänellä on kolme lasta. Hänen sisaruksiaan ovat Linda Pritzker (s. 1953) ja Karen Pritzker (s. 1958), jotka ovat myös miljardööriperijöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *About us (tawanifoundation.org) Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Pritzker-suku Luokka:Elävät henkilöt
Linda Pritzker

Linda Pritzker (s. 1953 Oberlin, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykoterapeutti, lama (tiibetinbuddhalainen opettaja), kirjailija, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hän on Pritzkerin miljardöörisukua, johon kuului alkuvuonna 2018 yhteensä 11 dollarimiljardööriä. Pritzkerin isoisä oli kiinteistö- ja sijoitustoiminnalla rikastunut lakimies A. N. Pritzker, joka loi pohjan kolmen poikansa sittemmin perustamalle Marmot-teollisuuskonsernille (nyttemmin myyty osaksi miljardööri Warren Buffettin Berkshire Hathawaytä) ja Hyatt-hotellikonsernille. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Linda Pritzkerin omistusten arvoksi 1,8 miljardia dollaria. Pritzker syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen vuonna 1953. Hän on suorittanut ylemmän korkeakoulututkinnon psykologiasta jungilaiseen psykoterapiaan suuntautuen (M.A., Antioch University). Työskenneltyään useita vuosia psykoterapeuttina, hän perehtyi vähitellen tiibetinbuddhismiin. Hän kehittyi tämän uskonnollisen näkemyksen opettajaksi (lama) Yhdysvalloissa ja Nepalissa opiskellen, hän puhuu sujuvasti tiibetin kieltä ja sai lamana vuonna 2005 nimen Lama Tsomo. Hän on osaperustaja Namchak-säätiössä ja toimii opettajana tiibetinbuddhismiin syventymistä varten luodulla Namchak Retreat Ranch -maatilalla. Vielä alkuvuodesta 2018 rakenteilla ollut maatila sijaitsee Montanan osavaltion ylänköseudulla, lähelle Hot Springsin kaupunkia, Flathead- intiaaniresevaatin alueella. Pritzker on eronnut ja hänellä on kolme lasta. Hän asuu Montanan Missoulassa. Hänen sisaruksiaan ovat Jennifer Pritzker (s. 1950) ja Karen Pritzker (s. 1958), jotka ovat myös miljardööriperijöitä. == Teokset == Pritzker on kirjoittanut kirjat: * The Princess Who Wept Pearls: The Feminine Journey in Fairy Tales (1998; ASIN: B000GB1G9W) * Why Is the Dalai Lama Always Smiling? An Introduction and Guide to Tibetan Buddhist Practice (2016; ISBN 978-0990571100) == Lähteet == Luokka:Lamat Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Pritzker-suku Luokka:Elävät henkilöt
Penny Pritzker

Penny Pritzker (s. ) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, poliitikko, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hän oli keskeinen varainkerääjä Barack Obaman vuoden 2008 presidenttikampanjassa. Vuosina 2013–2017 hän toimi Yhdysvaltain kauppaministerinä presidentti Obaman toisella virkakaudella. Penny Pritzker on Pritzkerin miljardöörisukua, johon kuului alkuvuonna 2018 yhteensä 11 dollarimiljardööriä. Hänen isoisänsä oli kiinteistö- ja sijoitustoiminnalla rikastunut lakimies A. N. Pritzker, joka loi pohjan kolmen poikansa sittemmin perustamalle Marmot-teollisuuskonsernille (nyttemmin myyty osaksi miljardööri Warren Buffettin Berkshire Hathawaytä) ja Hyatt- hotellikonsernille. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Penny Pritzkerin omistusten arvoksi 2,8 miljardia dollaria. Pritzker valmistui ensin Harvardin yliopistosta, ja opiskeli Stanfordin yliopistossa oikeustieteen tohtorin (J.D.) ja MBA-pätevyyden. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. (Artikkeli on keskeneräinen, alussa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Billionaire Bankster Penny Pritzker Breaks into Obama’s Cabinet (2.5.2013) (gregpalast.com) Luokka:Obaman hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Yhdysvaltain kauppaministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Sergejev-Tsenski

Sergei Nikolajevitš Sergejev-Tsenski (, oikea sukunimi Sergejev; 30. syyskuuta 1875 Tambovin kuvernementin Preobraženskojen kylä – 3. joulukuuta 1958 Alušta) oli venäläinen kirjailija. Sergejev-Tsenski syntyi opettajan perheeseen. Hän valmistui Gluhovin opettajainstituutista vuonna 1895, työskenteli vuoteen 1904 saakka opettajana ja palveli armeijassa vuosina 1904–1905 ja 1914–1915. Vuodesta 1905 lähtien hän asui Krimillä. Kirjailija julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1898. Hänet tunnetaan erityisesti historiallisesta proosastaan. Sergejev-Tsenskin pääteos on romaanisarja Preobraženije Rossii (1914–1958), joka keskittyy ensimmäisen maailmansodan vuosiin. Krimin sotaa kuvaava suurromaani Sevastopolskaja strada (1937–1939) sai Stalin-palkinnon vuonna 1941. Kirjailija valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1943. ==Suomennettuja teoksia== * Läpimurto: historiallinen romaani. Suomentanut Valto Kallama. Helsinki: Otava, 1946. * Tykit vedetään esiin: historiallinen romaani. Suomentanut Valto Kallama. Helsinki: Otava, 1946. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
McMahon

McMahon tai MacMahon on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * MacMahon (ranskalainen aatelissuku) * Aline MacMahon (1899–1991), yhdysvaltalainen näyttelijä * Andrew McMahon (s. 1982), yhdysvaltalainen muusikko * April McMahon (s. 1964), englantilainen kielitieteilijä * Brigitte McMahon (s. 1967), sveitsiläinen triathlonisti ja olympiavoittaja * Eagle McMahon, yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja * Ed McMahon (1923–2009), yhdysvaltalainen juontaja * Gerard McMahon, brittiläinen laulaja, lauluntekijä, multi-instrumentalisti ja musiikkituottaja * Julian McMahon (s. 1968), australialainen näyttelijä * Linda McMahon (s. 1948), yhdysvaltalainen poliittinen toimija, urheilualan yrittäjä ja ministeriehdokas * Patrice MacMahon (1808–1893), Patrice de Mac-Mahon, Ranskan marsalkka, Ranskan presidentti 1875–1879 * Shane McMahon (s. 1970), yhdysvaltalainen showpainija ja urheiluvaikuttaja, Vince McMahonin poika * Stephanie McMahon (s. 1976), WWE:n varatoimitusjohtaja, Vince McMahonin tytär * Steve McMahon (s. 1961), englantilainen jalkapalloilija * Thomas McMahon (s. 1936), brittiläinen piispa * Thomas A. McMahon (1943–1999), yhdysvaltalainen kirjailija ja tieteilijä * Thomas McMahon (s. 1948), irlantilainen tasavaltalainen * Vince McMahon (s. 1945), yhdysvaltalainen urheilu- ja elinkeinoelämän vaikuttaja, WWE:n johtokunnan puheenjohtaja * William McMahon (1908–1988), australialainen poliitikko, Australian pääministeri 1971–1972. == Nimen muita merkityksiä == * MacMahon (1887), Espanjan laivaston tykkivene
Ivan Kozlov

Ivan Andrejevitš Kozlov (, 6. heinäkuuta 1888 Kolomnan kihlakunnan Sandyrin kylä – 27. maaliskuuta 1957 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Ivan Kozlov syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen. Hän liittyi vuonna 1905 Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen, osallistui vallankumousliikkeeseen, tuomittiin vankeuteen ja pakeni ulkomaille. Kozlov osallistui Venäjän sisällissotaan Ukrainassa ja Krimillä. Vuosina 1923–1925 hän opiskeli Valeri Brjusovin kirjallisuusinstituutissa Moskovassa. Toisen maailmansodan aikana Kozlov työskenteli Krimin maanalaisen puoluekeskuksen sihteerinä ja johti saksalaisten vastaista toimintaa Kertšissä ja Simferopolissa. Kozlov aloitti näytelmäkirjailijana vuonna 1920. Vuonna 1926 ilmestyi hänen vuoden 1905 vallankumouksesta kertova pienoisromaaninsa Vstrjaska. Kirjailijan dokumenttiromaania Maanalainen Krim (V Krymskom podpolje, 1947) on pidetty yhtenä parhaista neuvostopartisaaneista kertovista teoksista. Se sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. ==Suomennettu teos== * Maanalainen Krim: muistelmia. Suom. Oleg Korimo. Helsinki: Kansankulttuuri, 1949. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Nikolai Mihailov

Nikolai Nikolajevitš Mihailov (, 23. joulukuuta 1905 Moskova – 5. maaliskuuta 1982 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Mihailov valmistui Moskovan teollisuus- ja talousinstituutista vuonna 1930. Hän matkusteli paljon eri puolilla Neuvostoliittoa sekä ulkomailla. Kirjailijan ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1927. Hänen pääteemansa oli Neuvostoliiton talousmaantieteen muutosten tieteellis-taiteellinen, tyyliltään yksinkertainen ja romanttinen kuvaus. Kotimaamme kartan ääressä (Nad kartoi rodiny, 1947) sai Stalin- palkinnon vuonna 1948 ja Moja Rossija (”Minun Venäjäni” 1964–1966) Venäjän SFNT:n valtionpalkinnon vuonna 1968. ==Suomennettuja teoksia== * Venäläisen hengen saavutukset. Suom. Oleg Korimo. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946. * Kotimaamme kartan ääressä. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1950. * Neuvostoliitto tänään ja huomenna. Suom. Airi Virtanen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1953. * Neuvostoliiton kuusitoista tasavaltaa. Suom. Tuure Lehén. Helsinki: Kansankulttuuri, 1954. * Neuvostoliiton uusi maantiede. Suom. Olli Laine. Helsinki: Kansankulttuuri, 1960. * Siperia: Suurten mahdollisuuksien maa. Suom. Matti Pykälä. Helsinki: Tammi, 1967. * Neuvostoliiton panoraama. Suom. Viola Zakrevskaja ja Antti Juntunen. Moskova: Progress, 1985. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
As Oy Atrium

As Oy Atrium tai Atriumin talo on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema rakennus Turun Yliopistonkadulla. Aloiteen takana olivat arkkitehti itse sekä varatuomari Brynolf Kyrklund ja lääkärit Lennart Sjöström ja Erkki Warén vuonna 1925. Itse rakennus valmistui 1927. Atrium-nimen keksi rakennuksen ensimmäisiä asukkaita ollut runoilija, antiikin ihailija sekä yleisen ja kotimaisen kirjallisuuden professori, V. A. Koskenniemi. Atriumissa on tyypillisiä klassistisia piirteitä, jotka näkyvät julkisivun koristelussa, käytävien värimaailmassa ja ornamentiikassa. Antiikin ihailua korostaa myös rakennuksen länsipuolella oleva italialaistyyppinen aukio, joka rajoittuu toisella puolella olevaan Bryggmanin suunnittelemaan Hospits Beteliin eli nykyiseen Scandic Plaza -hotelliin. Eikä pidä unohtaa myöskään talon B-portaan pohjakerroksessa sijainnutta roomalaista kylpylää, jossa oli roomalaisten saunojen ja höyrykaappien lisäksi myös perinteinen suomalainen sauna. Huoneistojen pohjakaavat noudattelivat perinteistä kaupunkiasumisen traditiota, eli vähemmän arvokkaat huoneet kuten keittiö ja makuuhuone olivat pihan puolella ja salongit sekä salit kadun puolella. B- ja C-portaissa oli pienempiä asuntoja ja A-portaassa suurempia edustusasuntoja. Palvelijoille oli talon sisäpihalta oma sisäänkäyntinsä. Rakennuksen julkisivussa on mielenkiintoisia yksityiskohtia. Kuvanveistäjä Aarre Aaltonen ja Erik Bryggman toteuttivat yhteistyössä muun muassa kahdeksan pyöreää medaljonkireliefiä, joiden aiheina olivat Atrium, lääketiede, kauppa, musiikki, maanviljely, oikeus, merenkulku ja valta. Porrashuoneiden kuvioinnit ja muun muassa takorautaiset kaiteet ovat Bryggmanin suunnittelemat. Bryggman suunnitteli kaikkien asuntojen kiinteät sisustukset, mutta A-portaan edustusasuntojen keittiöt suunnitteli arkkitehti Elna Kiljander. Katri Warén suunnitteli hänen ja Erkki Warénin asunnon sisustuksen. == Lähteet == Luokka:Erik Bryggmanin suunnittelemat rakennukset Luokka:Turun asuinrakennukset Luokka:Turun suojellut rakennukset Luokka:VII kaupunginosa
Kelly Jonker

Kelly Jonker (s. 23. toukokuuta 1990 Amstelveen) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneessa joukkueessa Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Jonker pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa huhtikuussa 2008. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 141 maaottelua ja tehnyt niissä 53 maalia. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa kotikisoissa Den Haagissa 2014 ja saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuonna 2012. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2013. Jonker edustaa vuonna 2018 seuratasolla Amsterdamia. Hän aloitti uransa Myrassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ellen Hoog

Ellen Hoog (s. 26. maaliskuuta 1986 Bloemendaal) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hoog pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2004. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 233 maaottelua ja tehnyt niissä 60 maalia. Hän oli tuolloin alankomaalaisnaisista pelannut viidenneksi eniten maaotteluita. Hän on MM- kilpailuissa voittanut kultaa Madridissa 2006 ja kotikisoissa Den Haagissa 2014 sekä saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on kultaa vuosina 2004, 2005 ja 2007, hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2006, 2009 ja 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2005, 2009 ja 2011 sekä saanut hopeaa vuosina 2007 ja 2015 sekä pronssia vuonna 2013. Kansainvälinen maahockeyliitto (FIH) valitsi Hoogin vuoden 2014 parhaaksi naispelaajaksi. Hoog edustaa vuonna 2018 seuratasolla Amsterdamia. Aiemmin hän on pelannut SCHC:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Grellier

David Grellier (s. 2. heinäkuuta 1979 Nantes, Ranska) on ranskalainen electronica-artisti ja musikaalisten projektien College (2005) ja Valerie (2007) perustaja. Hän on myös vuonna 2004 perustetun electroclash-yhtyeen Sexy Sushi jäsen taiteilijanimellä Mitch Silver. == Diskografia == === College === ==== Albumit ==== * Secret Diary (FVTVR, 2008) * Northern Council (Valerie, 2011) * Heritage (Valerie, 2013) * Old Tapes (Valerie, 2016) * Shanghai (Lakeshore, Invada, 2017) ==== EP:t ==== * Teenage Color (Valerie, 2008) * A Real Hero (Flexx, 2009) * Secret Diary Remixed (FVTVR, 2011) * Save The Day (Valerie, 2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Synthwave-artistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naomi van As

Naomi van as (s. 26. heinäkuuta 1983 Den Haag) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Van As pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2003. Hän on pelannut 229 maaottelua ja tehnyt niissä 45 maalia. Hän on alankomaalaisnaisista pelannut seitsemänneksi eniten maaotteluita. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa Madridissa 2006 ja kotikisoissa Den Haagissa 2014 sekä saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on kultaa vuosina 2004, 2005 ja 2007, hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2006, 2008, 2009, 2012 ja 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2005, 2009 ja 2011 sekä saanut hopeaa vuosina 2007 ja 2015. Kansainvälinen maahockeyliitto (FIH) valitsi van Asin vuosien 2009 ja 2016 parhaaksi naispelaajaksi, ensimmäisellä kerralla yhdessä Argentiinan Luciana Aymarin kanssa. Van As edustaa vuonna 2018 seuratasolla MHC Larenia. Aiemmin hän on pelannut HDM:ssä ja HC Klein Zwitserlandissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Naomi van As elää yhdessä pikaluistelun olympiavoittaja Sven Kramerin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Weckman Steel

Weckman Steel Oy valmistaa ja kehittää traktoreiden perävaunuja, teräshalleja sekä teräksisiä katto- ja seinätuotteita Vierumäellä Heinolassa. Yrityksellä on tehdas myös Iisalmessa, jossa sillä on ohutlevyprofiilituotantoa. Yhtiön perusti vuonna 1962 Pekka Weckman veljiensä kanssa Weckmanin Konepaja -nimisenä. Traktoreiden perävaunujen ohella yhtiö ryhtyi valmistamaan teräksisiä katto- ja seinäprofiileja ja teräshallien itsekantavia kehiä. Weckman Steel -nimen yhtiö otti käyttöön 1997. Vuonna 2018 perheyrityksessä on kahdeksas omistajasukupolvi. Weckman Steel Oy on osa laajempaa Weckman Group -konsernia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Weckman Steel Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset‎ Luokka:Vierumäki Luokka:Iisalmelaiset yritykset
Mohammed Abdulla Hassan Mohamed

Mohammed Abdulla Hassan Mohamed (s. 2. joulukuuta 1978) on arabiemiraattilainen jalkapallotuomari. Mohamed on toiminut FIFAn virallisena tuomarina vuodesta 2010 lähtien. Hän toimi tuomarina Aasian- mestaruuskilpailuissa 2015. Mohamed valittiin myös MM-kilpailuihin 2018 erotuomariksi. ==Lähteet== Luokka:Arabiemiraattilaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryūji Satō

Ryūji Satō (, s. 16. huhtikuuta 1977) on japanilainen jalkapallotuomari. Satō on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2009 lähtien. Hän työskentelee myös Japanin pääsarjassa J1 Leaguessa. Satō valittiin MM-kilpailuihin 2018 erotuomariksi. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maartje Paumen

Maartje Paumen (s. 19. syyskuuta 1985 Geleen) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Alankomaiden olympiakultaa voittaneissa joukkueissa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Paumen pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 2004. Kaikkiaan hän pelasi 235 maaottelua ja teki niissä 195 maalia kunnes lopetti maajoukkueuransa vuoden 2016 olympialaisiin. Hän on alankomaalaisnaisista pelannut kolmanneksi eniten maaotteluita. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa Madridissa 2006 ja kotikisoissa Den Haagissa 2014 sekä saavuttanut hopeaa Rosariossa 2010. Champions Trophyssa saavutuksina on kultaa vuosina 2004, 2005, 2007 ja 2011, hopeaa vuosina 2010 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2006, 2009, 2012 ja 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuosina 2005, 2009 ja 2011 sekä saanut hopeaa vuosina 2007 ja 2015 sekä pronssia vuonna 2013. Kansainvälinen maahockeyliitto (FIH) valitsi Paumenin vuosien 2011 ja 2012 parhaaksi naispelaajaksi. Paumen edustaa vuonna 2018 seuratasolla Den Boschia. Aiemmin hän on pelannut HC Geleenissä ja Oranje Zwartissa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maahockeypelaajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danny Joe Brown

Danny Joe Brown (24. elokuuta 1951 – 10. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen Molly Hatchet -yhtyeen alkuperäinen laulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1976 ja kuului siihen vuoteen 1998, jolloin lopetti uransa saatuaan sairauskohtauksen. Brownilla oli myös oma yhtye The Danny Joe Brown Band. Brown muistetaan raspikurkkuisena ja karheaäänisenä tulkitsijana. Hänen esikuvansa olivat Elvis Presley, Phil Everly ja Paul Rodgers. ==Elämä ja ura== Danny Joe Brown syntyi Jacksonvillessä, Floridassa vuonna 1951. Brownilla diagnosoitiin kaksivuotiaana krooninen diabetes, josta hän kärsi koko elämänsä. Brown valmistui Terry Parker High Schoolista vuonna 1969, jonka jälkeen hän liittyi Yhdysvaltain rannikkovartiostoon. Brown palveli vartiostossa kaksi vuotta New Yorkissa. Lähdettyään sieltä hän ryhtyi muusikoksi ja lauloi yhtyeissä Rum Creek ja What ennen liittymistään Molly Hatchetiin vuonna 1976. Brown laulaa Molly Hatchetin tunnetuimmilla albumeilla ja kappaleilla. Hän sävelsi ja sanoitti useita lauluja yhtyeelle Dave Hlubekin ja Steve Hollandin kanssa sekä itse, kuten kappaleet "Flirtin' with Disaster", "Whiskey Man", ja "Fall of The Peacemakers". Molly Hatchet nousi suosioon vuonna 1978, mutta Brown jätti yhtyeen vuonna 1980 diabeteksen ja haimavaivan aiheutettua ongelmia pitkillä kiertueilla. Brownin korvasi yhtyeessä Jimmy Farrar. Brown perusti oman yhtyeen The Danny Joe Brown Band, joka levytti yhden albumin vuonna 1981. Molly Hatchetin muiden jäsenten pyynnöstä hän palasi yhtyeeseen vuonna 1982. Brown sai aivohalvauksen vuonna 1995 ollessaan äänittämässä Molly Hatchetin kanssa albumia Devil's Canyon. Brown lähti yhtyeestä kuntoutuakseen ja hänet korvasi laulajana Phil McCormack. Brown ei päässyt enää jatkamaan uraansa diabeteksensa alettua oireilla vakavasti. Heinäkuussa 1999 hänelle järjestettiin Orlandossa hyväntekeväisyyskonsertti Jammin’ for DJB, jolla kerättiin varoja Brownin sairaalakulujen maksamiseen. Konsertissa esiintyi Dixie Jam Band, jossa soitti Molly Hatchetin entisiä jäseniä. Brown itse nousi lavalle laulamaan viimeisenä esitetyn kappaleen ja kertomaan faneilleen olevansa kiitollinen saamastaan tuesta. Brown kuoli 10. maaliskuuta 2005 äitinsä kotona munuaisten vajaatoimintaan Floridassa. Ennen kuolemaansa Brown oli ollut neljä viikkoa sairaalassa ja oli juuri palannut äitinsä kotiin hoidettavaksi. ==Yksityiselämä== Danny Joe Brown oli viiden lapsen isä ja naimisissa. Ennen kuolemaansa hänet oli haastettu avioeroon. == Diskografia == === Molly Hatchetin kanssa === * Molly Hatchet (1978) * Flirtin' with Disaster (1979) * No Guts...No Glory (1983) * The Deed Is Done (1984) * Double Trouble Live (1985) * Lightning Strikes Twice (1989) === The Danny Joe Brown Bandin kanssa === * Danny Joe Brown and the Danny Joe Brown Band (1981) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pure Southern Rock: Danny Joe Brown *Danny Joe Brownin muistosivu Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Electric Youth

Electric Youth voi viitata: *Electric Youth, kanadalainen synthpop-duo *Electric Youth, Debbie Gibsonin albumi **”Electric Youth”, kappale *Electric Youth, hajuvesi
Christianshavn

Christianshavn on kaupunginosa Kööpenhaminan keskustassa. Se kuuluu Indre Byn tilastoalueeseen. Christianshavn sijaitsee Sjællandin ja Amagerin saarten välissä keinotekoisilla saarilla. Alueen kaakkoisosista löytyy Christianian vapaakaupunki. Luokka:Kööpenhaminan kaupunginosat
Electric Youth (yhtye)

Electric Youth on kanadalainen synthpop-duo Torontosta, Ontariosta. Duo koostuu Bronwyn Griffinista ja Austin Garrickista. Garrick ja Griffin ovat seurustelleet 8. luokalta asti. Pari teki läpimurron vuonna 2011, kun heidän Collegen kanssa tehty kappaleensa ”A Real Hero” esiintyi elokuvassa Drive. Kappaleen sanoitti Garrick. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Innerworld (Secretly Canadian / Last Gang, 2014) *Breathing (Original Motion Picture Soundtrack from a Lost Film) (Milan, 2017) *Memory Emotion (2019) ===Singlet / EP:t=== *Right Back to You (Watts Arcade, 2011) *A Real Hero, Collegen kanssa (Watts Arcade, 2012) *Runaway (Secretly Canadian / Last Gang, 2014) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kanadalaiset synthpop-yhtyeet Luokka:Synthwave-yhtyeet
Maahockeyn naisten maailmanmestaruuskilpailut

Maahockeyn naisten maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen maahockeyliiton (FIH) järjestämä naisten maahockeyn MM-turnaus. Ensimmäisen kerran se pelattiin vuonna 1972. Aluksi turnausta järjestettiin kahden vuoden välein mutta 1980-luvulta lähtien on pelattu neljän vuoden välein. MM-turnaus pelattiin 15. kerran vuonna 2018. Alankomaat on voittanut maailmanmestaruuden yhdeksän kertaa, Argentiina, Australia ja Saksa kahdesti. == Lähteet == Luokka:Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut
Lightning Bolt

Lightning Bolt on yhdysvaltalainen noise rock -yhtye, jonka jäseninä ovat rumpali ja laulaja Brian Chippendale sekä basisti Brian Gibson. Yhtye perustettiin vuonna 1994, ja se on julkaissut kuusi studioalbumia. Yhtye tunnetaan parhaiten omalaatuisista live-esityksistään, joissa he eivät esiinny lavalla vaan permannolla. He alkoivat esiintyä vuonna 2014 kuitenkin lavalla, koska suurin osa yleisöstä ei nähnyt ollenkaan esiintyjiä. Brian Chippendale pitää päällään myös maskia, joka peittää suurimman osan hänen naamastaan.Genius: Lightning Bolt Yhtyeen musiikki on tyyliltään aggressiivista, ja he ottavat vaikutteita muun muassa Boredomsilta, Ruinsilta, Philip Glassilta ja Sun Ralta. == Diskografia == * Lightning Bolt (1999) * Ride the Skies (2001) * Wonderful Rainbow (2003) * Hypermagic Mountain (2005) * Earthly Delights (2009) * Fantasy Empire (2015) * Sonic Citadel (2019) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset duot
Dave Hlubek

David Lawrence "Dave" Hlubek (28. elokuuta 1951 – 2. syyskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kitaristi ja Molly Hatchet -yhtyeen perustajajäsen. Hän soitti myös yhtyeissä Southern Rock Allstars ja Skinny Molly. ==Elämä ja ura== Dave Hlubek syntyi Jacksonvillessä, Floridassa. Hlubekin isä oli sotilas ja perhe muutti lapsena monta kertaa isän työn vuoksi. Hlubekit asuivat Oahussa, Sunnyvalessa ja San Joséssa ennen paluuta Jacksonvilleen vuonna 1965. Hlubek valmistui Forrest High Schoolista. Hlubek perusti Molly Hatchetin vuonna 1971. Yhtyeen esikuvia olivat aluksi The Allman Brothers Band ja myöhemmin Lynyrd Skynyrd. Hlubek soitti yhtyeessä kitaraa ja myös lauloi ennen solisti Danny Joe Brownin liittymistä. Ennen levytyssopimuksen saamista Hlubek työskenteli yhtyeen ohella kitarateknikkona Blackfootille, krematorionhoitajana ja donitsien myyjänä. Molly Hatchet nousi suosioon Yhdysvalloissa 1970-luvun lopulla. Suurin menestys kesti 1980-luvun puoliväliin. Hlubek oli tuottoisa säveltäjä ja kirjoitti yhtyeen suurimmat hitit, kuten "Flirtin' With a Disaster", "Whiskey Man", "Fall Of The Peacemakers" ja "Gator Country". Hän sai urallaan seitsemän kulta- ja platinalevyä, kaikki Molly Hatchetin levytyksistä. Hlubek erosi Molly Hatchetista vuonna 1987 vakavan kokaiiniriippuvuuden vuoksi. Hänen tilalleen liittyi Bobby Ingram, joka otti yhtyeen johdettavakseen. Hlubek vietti vuosia työttömänä ja sairaana, kunnes muutti läheisen ystävänsä auttamana Jacksonvillestä Port St. Lucieen, jossa hän tervehtyi ja palasi työelämään. Ystävä ryhtyi Hlubekin manageriksi ja kokosi yhtyeitä hänen ympärilleen. Näitä olivat Hlubek & Friends, Southern Jam Band ja Southern Rock Allstars, joista jälkimmäisessä soitti useita nimekkäitä southern rock -muusikoita. Vuonna 2003 Hlubek perusti yhtyeen Skinny Molly muusikoiden Mike Estesin, Kurt Pietron ja Pontus J. Backin kanssa. Tammikuussa 2005 hän palasi Molly Hatchetiin, jossa ei ollut jäljellä ketään alkuperäisjäsentä ennen paluuta. Alun perin hän oli liittymässä entisistä Molly Hatchet-jäsenistä koostuvaan Gator Countryyn. Varsinainen Molly Hatchet pelkäsi kuitenkin Gator Countryn kysynnän ohittavan heidät ja pyysi Hlubekin takaisin yhtyeeseen. Vuonna 2014 Hlubek lopetti keikkailun terveysongelmien vuoksi. Hlubek kuoli sydänkohtaukseen syyskuussa 2017. Hänellä oli kaksi poikaa, Kyle David Hlubek ja Aaron Armstrong Hlubek. ==Lähteet== * Molly Hatchet's Dave Hlubek Dead at 66 - Ultimate Classic Rock/ * Swampland: Dave Hlubek ==Aiheesta muualla== * Dave Hlubekin muistosivu Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Catalina Denis

Catalina Zarate Denis (s. 1985, Bucaramanga) on kolumbialainen näyttelijä ja malli. == Ura == Denis aloitti näyttelijänuran vuonna 2007 esiintymällä vauhdikkaassa komediaelokuvassa Taxi 4. Vuonna 2010 hän näytteli stripparia ranskalaisessa elokuvassa Le mac. Vuonna 2014 Denis esitti toimintaelokuvassa Brick Mansions päähahmon kidnapattua tyttöystävää, Lolaa. Elokuva julkaistiin viisi kuukautta toisen päänäyttelijän (Paul Walker) kuoleman jälkeen. Denis esiintyi vuonna 2015 ABC:n draamasarjassa The Whispers. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Catalina Denisin kotisivut * * Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kolumbialaiset näyttelijät Luokka:Kolumbialaiset mallit
Duane Roland

Duane Roland (3. joulukuuta 1952 – 19. kesäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Molly Hatchet -yhtyeestä. Myöhemmin hän soitti yhtyeissä Southern Rock Allstars ja Gator Country. ==Elämä ja ura== Duane Roland syntyi Jeffersonvillessa, Indianassa, mutta varttui Jacksonvillessä, Floridassa. Hänen perheessään esiintyi musikaalisuutta, äiti soitti pianoa ja isä kitaraa. Rolandin ensimmäinen soitin oli rummut, mutta lopulta hän ryhtyi kitaristiksi. Hän soitti lukuisissa yhtyeissä, kunnes hän liittyi Molly Hatchetiin vuonna 1975. Molly Hatchet on ollut suosittu Yhdysvalloissa 1970-luvun lopulta alkaen. Roland soittaa seitsemällä yhtyeen studioalbumilla. Hänen soittimiaan olivat Gibson Flying V sekä kaksikaulainen Gibson SG. Roland osallistui yhtyeen kappaleiden "Bloody Reunion" ja "Boogie No More" kirjoittamiseen. Hän erosi Molly Hatchetista vuonna 1990. Musiikki ei tämän jälkeen ollut Rolandille enää leipätyö. Hän omisti toimistotarvikkeita valmistavan yrityksen ja työskenteli myös puhelinkeskuksen hoitajana. Roland palasi musiikkielämään vuonna 2002, kun hän liittyi vanhan yhtyetoverinsa Dave Hlubekin perustamaan Southern Rock Allstars -yhtyeeseen. Roland perusti muiden entisten Molly Hatchet -jäsenien kanssa Gator Country-yhtyeen vuonna 2005. Duane Roland löydettiin kuolleena kotonaan St. Augustinessa 19. kesäkuuta 2006. Kuolinsyy oli luonnollinen. Hän oli vielä toukokuussa esiintynyt Gator Countryn kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pure Southern Rock: Duane Roland Luokka: Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka: Vuonna 1952 syntyneet Luokka: Vuonna 2006 kuolleet
Lucy Stitzer

Lucy C. MacMillan Stitzer (s. 1961) on yhdysvaltalainen rahoitusalalla työskentelevä yritysjohtaja ja miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa noin kolme prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill-suuryhtiöstä. Hän peri omistuksensa isänsä W. Duncan Macmillanin (k. 2006) jälkeen. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Stitzerin varallisuudeksi 2,0 miljardia dollaria. Hänellä on kolme vastaavan omistusosuuden perinyttä miljardöörisiskoa: Alexandra Daitch, Sarah MacMillan ja Katherine Tanner. Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. Yhtiön omistusosuuksien seurauksena suvussa on toistakymmentä dollarimiljardööriä. Stitzer suoritti vuonna 1982 alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) Virginian Hollins-yliopistosta englannin kieli pääaineenaan. Hän on työskennellyt pankkialalla useissa yrityksissä (Citibank, Sandler O'Neill & Partners, AmeriGroup). Sittemmin hän on toiminut toimii muun muassa suvun sijoitusyhtiö Waycrossen johdossa ja Cargill Inc.:n johtokunnan jäsenenä. Hän asuu Yhdysvaltain Connecticutin osavaltion Greenwichissä. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eija Nivala

Eija Hannele Nivala (s. 27. helmikuuta 1967 Joensuu) on suomalainen rovasti, joka toimi Kirkon akateemiset AKI:n ja Suomen kirkon pappisliiton puheenjohtajana. Nivala on toiminut Ylivieskan kirkkoherrana 1. syyskuuta 2018 lähtien. Lisäksi hän on toiminut lyhyen aikaa Suomen Keskustan kansanedustajana kesällä 2018. == Ura == Nivala valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992, ja samana vuonna hänet vihittiin papiksi. Aluksi hän toimi seurakuntapastorina Sievin seurakunnassa. Vuosina 1997–2003 hän oli perheineen lähetystyöntekijänä Angolassa. Nivala aloitti Alavieskan seurakunnan kirkkoherrana vuonna 2010. Vuonna 2017 hänet siirrettiin kyseisestä virasta virkamääräyksellä Oulaisten seurakunnan kirkkoherraksi määräajaksi kesäkuun 2018 loppuun asti. Vuonna 2022 hän aloitti sijaisena Oulun tuomiokirkkoseurakunnan vs. kirkkoherrana. Sijaisuus päättyi tammikuussa 2023, mutta Nivalan virkavapaus Ylivieskan kirkkoherran virasta jatkuu 2. huhtikuuta asti. Nivala on ollut AKI:n puheenjohtaja kausilla 2013–2014, 2015–2016 ja 2017–2018 sekä Pappisliiton puheenjohtaja kausilla 2012–2014, 2015–2016 ja 2017–2018. Kaudella 2012–2016 Nivala oli toinen Kirkkohallituksen täysistunnon pappisjäsenistä. Kaudella 2016–2020 Nivala on Mahdollisuuksien kirkko -ryhmän varaedustaja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa. Nivala oli eduskuntavaaleissa 2015 keskustan ehdokas ja sai 4 476 ääntä, mutta ei tullut valituksi eduskuntaan. Kansanedustaja Mirja Vehkaperä nousi kesällä 2018 Paavo Väyrysen tilalle Euroopan parlamenttiin. Nivala nousi hänen tilalleen eduskuntaan 18. kesäkuuta 2018. Hän kuitenkin erosi 25. kesäkuuta 2018, jolloin hänen tilalleen nousi Hanna-Leena Mattila. Nivala aloitti Ylivieskan kirkkoherrana 1. syyskuuta 2018. Hän on ilmoittanut, ettei Ylivieskan kirkkoherrana ole ehdolla tu­le­vis­sa edus­kun­ta-, eu­ro-, tai maa­kun­ta­vaa­leis­sa. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Nivala oli ehdolla Keskustan listalla, muttei tullut valituksi. Nivalalla on rovastin arvonimi. ==Muuta== Vuonna 2023 hän esiintyi otsikoissa vihittyään poikansa avioliittoon toisen miehen kanssa.https://www.apu.fi/artikkelit/kirkkoherra-eija-nivala-vihki-poikansa- miehen-kanssa-ja-raivoisa-vyory-alkoi == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katherine Tanner

Katherine Tanner (s. 1955) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa noin kolme prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill-suuryhtiöstä. Hän peri omistuksensa isänsä W. Duncan Macmillanin (k. 2006) jälkeen. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Tannerin varallisuudeksi 2,0 miljardia dollaria. Hänellä on kolme vastaavan omistusosuuden perinyttä miljardöörisiskoa: Alexandra Daitch, Sarah MacMillan ja Lucy Stitzer. Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. Yhtiön omistusosuuksien seurauksena suvussa on toistakymmentä dollarimiljardööriä. Tanner asuu Yhdysvaltain Floridan osavaltion Marathonissa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexandra Daitch

Alexandra Daitch (s. 1963) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa noin kolme prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill-suuryhtiöstä. Hän peri omistuksensa isänsä W. Duncan Macmillanin (k. 2006) jälkeen. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Daitchin varallisuudeksi 2,0 miljardia dollaria. Hänellä on kolme vastaavan omistusosuuden perinyttä miljardöörisiskoa: Sarah MacMillan, Lucy Stitzer ja Katherine Tanner. Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. Yhtiön omistusosuuksien seurauksena suvussa on toistakymmentä dollarimiljardööriä. Daitch asuu Connecticutin osavaltion Old Lymessä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarah MacMillan

Sarah MacMillan, aiemman avioliiton aikana Sarah Stevens Chaney (MacMillan) (s. 1954) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän edustaa Cargill-suvun viidettä sukupolvea ja omistaa noin kolme prosenttia perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill-suuryhtiöstä. Hän peri omistuksensa isänsä W. Duncan Macmillanin (k. 2006) jälkeen. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Daitchin varallisuudeksi 2,0 miljardia dollaria. Hänellä on kolme vastaavan omistusosuuden perinyttä miljardöörisiskoa: Alexandra Daitch, Lucy Stitzer ja Katherine Tanner. Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. Yhtiön omistusosuuksien seurauksena suvussa on toistakymmentä dollarimiljardööriä. MacMillan asuu Los Angelesissa, Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa. Hän on eronnut ja hänellä on kolme lasta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tavastia Lakeland

Tavastia Lakeland ry on Tavastia Lakeland -konseptin ympärille syntynyt matkailun kehittämisyhdistys, jonka tavoitteena on saada Hämeenlinna- Valkeakoski-Tampere-Orivesi -akselin ja Päijänteen väliselle järviseudulle tunnettuutta, etenkin kansainvälistä näkyvyyttä, kehittää toimijoiden yhteistyötä ja hankkia matkailun kehittämiseen lisää resursseja. Tavastia Lakelandin verkkosivusto esittelee alueen vetovoimatekijöitä, alueen nähtävyys- ja palvelutarjontaa sekä alueen kyliä ja taajamia. Tavastia Lakeland kehittää uusia matkailukonsepteja. Näitä ovat esimerkiksi Wilderhutting, mökkiretkeily, joka tähtää alueen mökkikapasiteetin käytön tehostamiseen. Toinen konsepti on Fall in love with lakes, jonka puitteissa luodaan vesistöön liittyviä elämyspaketteja. == Matkailukonsepti == Matkailukonsepti Tavastia Lakeland kattaa karkeasti ottaen Hämeenlinna- Valkeakoski-Tampere-Orivesi -akselin ja Päijänteen välisen järvialueen. Alue on osa sitä Järvi-Suomea, jonka perusteella Suomea markkinoidaan ulkomailla tuhansien järvien maana, jonka keskeinen osa on Saimaan järvialue. Tavastia Lakeland sopii myös luontomatkailun suosion nousuun. Alueella on saaririkkaita vesistöjä, Vanajavesi, Mallasvesi, Längelmävesi, Pälkänevesi, Hauhon reitti Päijänteen rantamille asti sekä osia Päijänteestä. Lisäksi alueella on kaksi kansallispuistoa, Isojärven ja Päijänteen kansallispuistot, sekä Evon ja Laipanmaan retkeilyalueet. Tavastia Lakeland -alueella on aktiivinen kylä- ja taajamaverkosto. Se sijaitsee Oriveden, Tampereen ja Hämeenlinnan kaupunkien vaikutuspiirissä ja on helposti saavutettavissa myös kansainvälisten matkailijoiden näkökulmasta. Luokka:Suomalaiset matkailujärjestöt Luokka:Kanta-Häme
Lotta (valtatie)

Lotta (Соснин Д. А. Развитие автомобильных автомобильных дорог и пунктов пунктов пропуска на территории Мурманской области для активизации приграничного сотрудничества // Материалы 7-й Международной конференции «Логистика в Арктике». — Мурманск, 2007) on alueellinen tie, joka yhdistää Murmanskin ja Suomen (Suomen ja Venäjän raja). Sen pituus on 231 km. Tien rakentaminen alkoi vuonna 1961. Suomeen ja Neuvostoliittoon rakennettiin rakentamisen kylän tie, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Verkhnetulomsky. Rajan ylittämisen jälkeen reitti jatkuu Ivaloon Kantatie 91:ksi. == Lähteet == Luokka:Venäjän valtatiet Luokka:Murmanskin alue
Alessandra Torresani

Alessandra Torresani (oik. Alessandra Olivia Toreson, s. 29. toukokuuta 1987 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Zoe Graystonen roolista scifisarjassa Caprica ja Clairena komediasarjassa Rillit huurussa. == Nuoruus == Alessandra Olivia Toreson syntyi vuonna 1985 Kalifornian Palo Altossa. Tanssia ja laulamista opiskellut Toreson sai ensimmäisen työn The WB-kanavan juontajana yhdeksänvuotiaana. Hänellä on musta vyö taekwondossa. == Ura == Torresani toimi juontajana San Franciscolaisella KBWB-kanavan "Kids' WB Club" ohjelmassa. Vuonna 2004 hän esiintyi pääroolissa Disney Channelin komediaelokuvassa Going to the Mat. Torresani on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Kunnian miehet, Teho- osasto, Veljemme on nero, Sukuvika, Terminator: Sarah Connorin aikakirjat ja C.S.I.. Torresani valittiin esittämään Zoe Graystonea Taisteluplaneetta Galactican sisarsarjassa Caprica. Vuonna 2013 Torresani esiintyi web-sarjassa Husbands. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 1999 Lost & Found Lost & Found My Last Love My Last Love Emma televisioelokuva 2000 Mad Song Mad Song Alex Baby Bedlam Baby Bedlam Becky Annie Goes Boating Annie Goes Boating Annie lyhytelokuva 2003 Newton Newton Holly Pryor televisioelokuva 2004 Going to the Mat Going to the Mat Mary Beth Rice televisioelokuva 2006 Grand Union Grand Union Meaghan McBride televisioelokuva 2008 Happy Campers Happy Campers Dylan Dixon televisioelokuva 2012 Playback Playback Brianna 2013 The Moment The Moment Emma 2016 Car Dogs Car Dogs Sheri 2018 Step Sisters Step Sisters Amber DTV-julkaisu Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 1997 KaBlam! KaBLaM! 1 jakso 1998 Teho-osasto ER Kate 1 jakso 1999 Working Working Tiffany 1 jakso 2000 Popular Popular Emily/Emma 1 jakso Even Stevens Even Stevens Mimi Nagurski 1 jakso 2001–2003 Veljemme on nero Malcolm in the Middle Sara Coleman/Kirsten 2 jaksoa 2004 Kunnian miehet JAG Susan Smithfield 1 jakso Sukuvika Arrested Development Ann Veal 1 jakso Perhe paketissa Grounded for Life Carolyn 1 jakso 2005 Love, Inc. Love, Inc. Holly 1 jakso The War at Home The War at Home Alison 1 jakso 2007 Bones Bones haltiatyttö 1 jakso 2008 Terminator: Sarah Connorin aikakirjat Terminator: The Sarah Connor Chronicles Jordan Cowan 1 jakso 2009 C.S.I. CSI: Crime Scene Investigation Bree Lindale 1 jakso 2009–2010 Caprica Caprica Zoe Graystone päärooli 2011 Huippu- drag queen haussa RuPaul's Drag Race itsenään/tuomari 1 jakso Warehouse 13 Warehouse 13 Meagan Reese 1 jakso American Horror Story American Horror Story Stephanie Boggs 1 jakso 2014 Miehen puolikkaat Two and a Half Men Kathy 8 jaksoa 2015 The Fosters The Fosters Brooke 3 jaksoa Workaholics Workaholics Crystal 1 jakso 2016 Lucifer Lucifer Naomi 1 jakso 2016–2017 Rillit huurussa The Big Bang Theory Claire Webisode Vuosi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2011–2013 Husbands Haley 8 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alessandra Torresani tumblr.comissa * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Secret Diary

Secret Diary on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Collegen esikoisalbumi. Albumin julkaisi Futur-levy-yhtiö 26. marraskuuta 2008. ==Kappaleet== # Fighting for Life – 1.50 # The Energy Story – 3.28 # When You Smile – 3.13 # Secret Diary – 2.22 # Desire – 3.43 # Gate Number 5 – 2.26 # Something Wrong Tonight – 2.26 # Burning by the Stars – 1.07 # She Never Came Back – 3.24 # I Think about It – 1.32 # The Golden Messenger – 1.35 # Fantasy Park – 3.44 # I Need a Better Engine – 1.25 # End Theme – 2.59 ==Henkilöstö== Lähde: *The Zonders – kuvitus *David Grellier – säveltäjä, esittäjä, tuottaja *Tony Chauvin – äänen masterointi ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset elektronisen musiikin albumit Luokka:Ranskalaiset synthpop-albumit Luokka:Vuoden 2008 esikoisalbumit