EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lisa D’Amato

Lisa Marie D'Amato (s. 22. lokakuuta, 1981) on yhdysvaltalainen muotimalli Los Angelesista, Kaliforniasta. Hän oli kilpailija suositussa tositelevisiosarjassa Huippumalli haussa (5. kausi). ==Elämäkerta== D'Amaton päästessä Huippumalli haussa -ohjelmaan, hän oli 24-vuotias kaappistylisti Los Angelesista. ===Huippumalli haussa=== D'Amato muistetaan sarjasta parhaiten kuohuttavana persoonana. Sarja esitteli D'Amaton henkilönä, jolla oli erittäin törkeä persoonallisuus ja joka joi paljon. Hän kuitenkin osasi ottaa huumoria irti kaikesta ja teki kuohuttavia asioita kuten virtsasi aikuisten vaippaan muiden kilpailijoiden edessä. Huippumalli haussa -tuomarit eliminoivat hänet seitsemäntenä siksi, että hän oli liian pirteä ja liian vanha alalle, vaikka hänen kuvansa ja persoonallisuutensa olivat olleet erittäin vahvoja verrattuna muihin kilpailijoihin. D'Amato kuitenkin voitti sarjan 17. kauden, jonka kilpailijat olivat edellisten kausien yleisösuosikkeja. D'Amato voitti myös "The Reality Remix Really Awards" -kilpailun. ===Mallintyöt=== Huippumalli haussa -ohjelman jälkeen D'Amato allekirjoitti sopimukset L.A. Modelsin sekä L.A. Talentin kanssa. D'Amato on tehnyt mallintöitä Jared Goldille, Shoshanna Lonsteinille, ELLEgirl Magazinelle, Lemonade Magazinelle, Lilian Khalle sekä Permission Magazinelle, jonka kannessa oli hänen kuvansa. Mallintöihin on myös liittynyt muotinäytöksiä ja mainoksia. ==Yksityiselämä== Huhujen mukaan Lisa alkoi seurustella brittiläisen laulajan Robbie Williamsin kanssa lokakuussa 2006 sen jälkeen, kun he olivat tavanneet Hollywood-juhlissa. D'Amato synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan syyskuussa 2013 ja toisen lapsensa, myös pojan syyskuussa 2016, välittäen jälkimmäisen synnytyksensä live-lähetyksenä Facebookissa. ==TV ilmaantumiset== *The Tyra Banks Show (2005) *Huippumalli haussa (6. kausi) *Huippumalli haussa (5. kausi) *Huippumalli haussa (17. kausi) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lisan MySpace *Lisa's Section in Jared Gold Black Chandelier Page *Lisan Profiili IMDb:ssa * Lisa's WireImage Profile *Lisa's Profile in TV.com Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ATEX

ATEX tai vanhemmalta nimeltään Ex-määräys tarkoittaa räjähdysvaarallisissa tiloissa käytettäviä laitteita koskevaa lainsäädäntöä ja standardisointia. Euroopan unionin alueella nämä perustuvat EU-direktiiviin (94/9/EY). Määräykset koskevat pääosin sähkö- ja elektroniikkalaitteita, joille joudutaan hakemaan luokitus. Räjähdysherkkiä tiloja luokitellaan niiden vaarallisuuden suhteen. Samoin ATEX-hyväksyntä annetaan tiettyyn tilaan. Tuotteiden suojauksella pyritään siihen, että ei missään tilanteessa lähtisi kipinää joka voisi sytyttää tulenarkoja kaasuja palamaan. Esimerkiksi akun joutuessa oikosulkuun, staattisen sähkön vaikutuksesta tai akun irrotessa tuotteesta ei saa tulla pientäkään kipinää tai sähköpurkausta. ATEX-luokiteltuja tuotteita on pakko käyttää vaarallisiksi luokitelluissa paikoissa, kuten paikoissa, joissa varastoidaan tai valmistetaan tulenarkoja tuotteita. Näissä pienikin kipinä saattaisi aiheuttaa palo- tai räjähdysvaaran. Tällaisten tilojen luokituksesta ja tarkastuksesta vastaavat paloturvallisuusviranomaiset. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * ATEX Guidelines (Third edition - June 2009) * ATEX -räjähdysvaaralliset tilat työolosuhde- ja laitedirektiivi Luokka:Turvatekniikka Luokka:Euroopan unionin direktiivit
Mario Cuomo

Mario Matthew Cuomo (15. kesäkuuta 1932 New York City – 1. tammikuuta 2015 New York City) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi New Yorkin osavaltion varakuvernöörinä vuosina 1979–1982 ja kuvernöörinä vuosina 1983–1994. Hän kuului Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen ja oli koulutukseltaan lakimies. Cuomo syntyi New Yorkin Queensissa ja valmistui St. John’s Universitystä. Hänellä on pojat Andrew ja Chris sekä tytär Maria. Mario Cuomon poika Andrew oli New Yorkin osavaltion 56. kuvernööri. == Lähteet == Luokka:New Yorkin kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden varakuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Antti Esko

Antti Esko (s. 30. heinäkuuta 1982) on suomalainen lentopalloilija. Hän on urallaan voittanut kerran Suomen mestaruuden, ja esiintynyt A-maajoukkueessa 12 maaottelun verran. == Ura == Antti Esko aloitti uransa lentopallosta tunnetusta kotikaupungissaan Vammalassa. Seura oli Vammalan Kisa jossa nuori Esko sai ensimmäiset kosketukset lentopalloon. Lopulta Esko nousi juniorimaajoukkueiden kautta Vammalan Lentopallon edustusjoukkueeseen, SM- liigaan. Ensimmäisen kautensa hän pelasi VaLePassa vuonna 1999, josta hän jatkoi VaLePassa aina kolme vuotta vuoteen 2001 asti, kunnes teki Keski-Savon Paterin kanssa. Pateri hankki Esko hänen veljensä Mikko Eskon tilalle joka oli juuri lähtenyt pelaamaan ulkomaille. Keski-Savon Paterissa Esko viihtyi vuoden verran kunnes vaihtoi huippuseura Pielaveden Sampoon vuonna 2003. Heti ensimmäisellä kaudellaan Sampossa Esko pääsi nauttimaan SM-pronssista. Seuraavalla kaudella mitali kirkastui kun Esko passasi savolaiset historian ensimmäiseen suomenmestaruuteen. Kaksi vuotta Sampossa pelattuaan Esko teki kovanluokan sopimuksen Haleniin, Belgian ammattilaisliigaan. Vuoden Esko viihtyi Halenissa kunnes palasi takaisin kotikaupungiinsa Vammalaan, pelaamaan kaupungin lentopalloylpeydessä VaLePassa. VaLePassa Esko pelasi kaksi kautta nostaen tasoaan edelleen kohti huippupassaria. Kahden vuoden jälkeen hän lähti VaLePasta ja teki sopimuksen Salon Piivolleyn kanssa kaudesi 2007-2008. Kaudella 2008 hän voitti Piivolleyn kanssa Suomen Cupin hopeaa, ja pelasi Euroopan Cupia. Esko teki paluun kotiseudulleen Vammalaan (nyk. Sastamala) kaudeksi 2009-10. Entisen huippupassarin ja nykyisin valmentaja Ugis Krastinsin johdolla Esko kehittyi urallaan eteenpäin huomattavasti kauden aikana. Seuraavalla kaudella Esko valittiin joulukuun pelaajaksi Mestaruusliigassa sekä joulukuun että myös tammikuun tähdistökentälliseen. == A-maajoukkue == Vuoden 2007 kesällä Esko pelasi uransa ensimmäiset A-maaottelunsa Suomen A-maajoukkueessa. A-maajoukkue pelasi kesällä Lentopallon maailmanliigaa A-lohkossa, jossa pelasi Suomen lisäksi Brasilia (MM 1) Kanada (MM 5) ja Etelä-Korea (MM 17). == Muuta == Antti Esko on huippupassari Mikko Eskon pikkuveli. Veljekset pelasivat A-maajoukkueessa vuonna 2007 yhdessä. Veljekset taistelivat peliajasta passarin roolissa. == Saavutukset == * SM-hopeaa 2011 * Suomen cupin hopeaa 2007 * Salo-Volleyn paras pelaaja 2007 * Maajoukkueessa 2006-2007 * Suomenmestaruus 2004, 2012 * SM-pronssia 2003, 2013 == Seurat == 1998-99 Vammalan Kisa (1-sarja) 1999-00 VaLePa, 2000-01 VaLePa 2001-02 Pateri 2002-03 Sampo 2003-04 Sampo 2004-05 Halen, Belgia 2005-06 VaLePa 2006-07 VaLePa 2007-08 PiiVolley 2008-09 PiiVolley 2009-15 VaLePa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Magneetto

Magneetto on sähkögeneraattori, joka tuottaa vaihtovirtaa kestomagneettikentässä. Magneettoa käytetään sytytysvirran tuottamiseen usein polttomoottoripienkoneissa, kuten moottorisahoissa, sekä esimerkiksi lentokoneissa. Usein magneetto löytyy myös mopoista, moottorikelkoista ja -pyöristä, jossa se tuottaa sytytysvirran sekä mahdollisen akun latausvirran ja valojen tarvitseman virran. Magneetto toimii myös lähes poikkeuksetta moottorin vauhtipyöränä, joka mahdollistaa moottorin tasaisen ja vääntöä tuottavan käynnin. Vanhemmassa kalustossa magneetto on yleensä erillinen laite ja se toimii lähes yksinomaan sytytyskoneena ts. ei tuota virtaa muille laitteille. Erillistä magneettoa käytti pisimpään luultavasti Harley Davidson. Erillisiä magneettoja on maa- ja venekeskimoottoreissa (Olympia, Wickström, Kipinä, Vire jne.). Erillisiä magneettoja valmisti mm. Bosch ja Suomessa Mars Magneto (1920-luvulla). Sähkötekniikan historiassa magneetolla on tarkoitettu sähkömoottorin kanssa samalla akselilla olevaa apugeneraattoria magnetointivirran synnyttämiseen tai voimistamiseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mars magneto -esitteitä Luokka:Polttomoottorit Luokka:Generaattorit
Christopher Newton

Christopher Newton (13. marraskuuta 1969 Ohio, Yhdysvallat – 24. toukokuuta 2007 Lucasville, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rikollinen. Newton iski ja tukehdutti 27-vuotiaan sellitoverinsa Jason Brewerin kuoliaaksi shakkipelistä syntyneen kiistan seurauksena vuonna 2001. Hänet tuomittiin henkirikoksesta kuolemaan ja teloitettiin Ohiossa 37-vuotiaana. Newtonin teloituksen oli määrä alkaa 10:00 aamulla, mutta tilanne viivästyi yli tunnin, ja hänet todettiin kuolleeksi vasta 11:53. Mies oli viettänyt suuren osan aikuiselämästään vankilassa. Hän tunnusti Brewerin surman ja piti kuolemantuomiotaan oikeana ratkaisuna.http://www.foxnews.com/wires/2007May24/0,4670,OhioExecution,00.html ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Vauhtipyörä

Vauhtipyörä on yleensä raskas pyörä, johon energia varastoituu pyörimisliikkeen muodossa. Moottorin osana se on kiinni kampiakselin toisessa päässä. Vauhtipyörän tarkoitus on pitää moottori käynnissä ja tasoittaa käyntiä. Vauhtipyörää käytetään tasoittamaan yksittäisiltä männiltä tulevaa vääntöä, koska männiltä tuleva vääntö on jaksottaista. Vauhtipyörä on välttämätön myös sytytyksen ajoituksessa ja ylläpidossa. Vauhtipyörää keventämällä saadaan aikaiseksi kierrosherkempi moottori, tällöin vauhtipyörän hitausmomentti laskee ja massojen kiihdyttämiseen tarvittava vääntömomentti laskee. Kaksoismassavauhtipyörä on eri automalleissa käytetty vauhtipyörän rakenne, joka koostuu sisemmästä ja ulommasta osasta sekä voimia välittävistä jousista. Kaksiosaisen rakenteen tarkoituksena on tasata kampiakselilta välittyvää vääntövärinää tavanomaista vauhtipyörää tehokkaammin. Tämän ansiosta moottoria voidaan käyttää alemmilla käyntinopeuksilla, jolloin vaihteiden välityssuhteita on voitu nostaa. Vaihteiston rakenteita on tällöin voitu keventää pienemmän polttoainekulutuksen aikaansaamiseksi. Rakenne ei välttämättä kestä auton koko käyttöikää vaan vauhtipyörä saatetaan joutua uusimaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Polttomoottorit Luokka:Energian varastointi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
AT-TE

AT-TE (, ) oli Galaktisen tasavallan sotakone kloonisodan aikaan George Lucasin Tähtien sota -universumissa. Se oli myös ensimmäinen malli AT-AT- kävelijästä. AT-TE nähdään elokuvissa Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys, Star Wars: Episodi III – Sithin kosto ja Star Wars: The Clone Wars. AT-TE esiintyy myös animaatiosarjassa The Clone Wars. AT-TE toimi joukkojen kuljetus- ja hyökkäyskoneena. Suojana siinä on sähkömagneettinen kilpi. AT-TE on aseistettu yhdellä raskaalla tykillä ja kuudella lasertykillä. AT-TE vaatii yhden pilotin ohjaamaan, yhden tähystämään ja viisi ampujaa, se pystyy myös lisäksi kuljettamaan 20 sotilasta. Huippunopeus sillä on 60 km/h. AT-TE:n ensimmäinen taistelu oli Geonosiksella kloonisodan alussa. Expanded Universessa Galaktisen Imperiumin käytössä on muunneltuja AT-TE-koneita vielä 20 vuotta kloonisodan jälkeen. Luokka:Tähtien sodan alukset ja laitteet
Maarianhaminan vanha raatihuone

Maarianhaminan vanha raatihuone on kulttuurihistoriallinen rakennus Maarianhaminassa, Ahvenanmaalla. Sen on suunnitellut arkkitehti C. J. von Heideken, ja se valmistui vuonna 1876. Se on Maarianhaminan vanhin rakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti. Rakennuksessa on vaikutteita muun muassa uusgotiikan ja uusrenessanssin tyylisuuntien arkkitehtuurista. Rakennuksessa toimi päiväkoti, mutta se lopetettiin 2018 koska tilat eivät soveltuneet sellaiseen käyttöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.museum.ax/samlingarna/foto/fotosamlingar/2-folke-rostens- samling/radhuset-mariehamn-amf637492162 Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen raatihuoneet Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Maarianhaminan vanha kansakoulu

Maarianhaminan vanha kansakoulu sijaitsee Ahvenanmaan maakuntakeskuksessa Maarianhaminassa, Norra Esplanadgatanin ja Västra Esplanadgatanin kulmassa. Ensimmäisen koulurakennuksen suunnittelusta vastasi suomalainen arkkitehti Frans Anatolius Sjöström ja se valmistui syksyllä vuonna 1884. Päärakennuksen viereen valmistui arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema uusi käsityösalirakennus vuonna 1896. Vuonna 1984 rakennukset yhdistettiin uudisosalla. Rakennukset suojeltiin asemakaavassa vuonna 1993. Vuoteen 1927 saakka, jolloin koulun viereen valmistui Maarianhaminan Pyhän Yrjön kirkko, koulun liikuntasalissa järjestettiin myös säännölliset jumalanpalvelukset. 1950-luvulla rakennukseen sijoittui nuorisotalo, joka toimii tiloissa edelleen. Nykyään rakennus tunnetaan nimellä Ungdomsgården Uncan. == Lähteet == Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Frans Sjöströmin suunnittelemat rakennukset
Tristar

Tristar voi tarkoittaa seuraavia asioita: * TriStar Pictures, elokuvayhtiö * Tristar & Red Sector Inc., kräkkeri- ja demoskeneryhmä * Lockheed L-1011 TriStar, matkustajalentokone
Baltichallen

Baltichallen on urheiluhalli Ahvenanmaan maakuntakeskuksessa, Maarianhaminassa. Vuonna 1998 valmistuneen hallin on suunnitellut ahvenanmaalainen arkkitehti Folke Wickström. Luokka:Maarianhaminan urheilu Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat
Folke Wickström

Folke Johan Wickström (Kuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 8.4.2018, s. 44.) oli ahvenanmaalainen arkkitehti. Wickström valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1966. Hän työskenteli muun muassa Pietilöiden arkkitehtitoimistossa Helsingissä 1964–1966 sekä Helsingin kaupunkisuunnitteluvirastossa yleiskaavoitustehtävissä 1968–1974. Maarianhaminan kaupunginarkkitehtina Wickström työskenteli vuosina 1974–2006. Kaupunginarkkitehtina hän puolusti erityisesti Maarianhaminan historiallisia rakennuksia. Hän suunnitteli muun muassa Ahvenanmaan metsästys- ja kalastusmuseon Eckeröhön ja Baltichallenin Maarianhaminaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Ahvenanmaalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Maarianhaminan vanha tullitalo

Maarianhaminan vanha tullitalo () on kulttuurihistoriallinen rakennus Ahvenanmaan maakuntakeskuksessa Maarianhaminassa. Se sijaitsee Maarianhaminan Västerhamnissa. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut suomalainen arkkitehti Lars Sonck, ja se valmistui vuonna 1899. 1960-luvulla rakennuksen fasadia muutettiin, mutta se entisöitiin takaisin vuonna 1992. Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Mihail Aljošin

Mihail Petrovitš Aljošin (, s. 22. toukokuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen autourheilija. == Ura == Hän aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuosina 1996-2000. Hän kilpaili vuonna 2002 Venäjän F3-mestaruussarjassa sijoittuen neljänneksi. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault Northern Europe Cupissa sijoittuen 12:nneksi. Vuonna 2004 Aljošin sijoittui sarjan viidenneksi ja voitti Italian Formula Renault -sarjan mestaruuden. Vuonna 2005 Aljosin sijoittui kymmenenneksi Eurocup Formula Renault -sarjassa ja toiseksi Saksan Formula Renault -sarjassa. Hän edusti myös Venäjää kahdessa kilpailussa A1 Grand Prix -kaudella 2005-06. Vuodesta 2006 lähtien Aljošin on kilpaillut Renault World Series -sarjassa Carlin Motorsport -tallissa. Kaudella 2007 hän ajoi kahdessa GP2-sarjan kilpailussa ART Grand Prix -tallissa Espanjassa tuuraten Bahrainissa loukkaantunutta Michael Ammermülleriä ja saavutti kolme pistettä. Hän ajoi kaudella 2009 uudelleenperustetussa Formula 2 -luokassa sarjan ainoana venäläiskuljettajana. Hän saavutti yhden voiton ja kolmannen sijan pistetaulukossa. Vuonna 2010 Aljošin palasi Formula Renault 3.5 -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Palkintona mestaruudesta, hän pääsi kokeilemaan Renault'n F1-autoa Abu Dhabissa nuorten kuljettajien testisessiossa. Aljošin ajoi kaudella 2010 kaksi kilpailua myös GP3-sarjassa ja Saksan F3 Trophyssa. Vuonna 2011 Aljošin kilpaili GP2-sarjassa Carlin-tallissa Espanjan, Unkarin ja Belgian kilpailuissa saavuttamatta pisteitä. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2010-2011 saavuttamatta pisteitä ja ajoi yhden kilpailun FR 3.5 -sarjassa saavuttaen neljä pistettä. Vuonna 2012 Aleshin kilpaili FR 3.5 -sarjassa Team RFR tallissa saavuttaen 46 pistettä ja sijoittuen loppupisteissä 13:ksi. Vuonna 2013 Aleshin jatkoi jälleen ja siirtyi Tech 1 Racing-talliin. Hän saavutti 33 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2014 Aleshin siirtyi IndyCar-sarjaan, ollen kaikkien aikojen ensimmäinen venäläinen joka kilpaili sarjassa. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2007 ART Grand Prix BHR FEA BHR SPR ESP FEA 6 ESP SPR Kesk. MON FEA FRA FEA FRA SPR GBR FEA GBR SPR EUR FEA EUR SPR HUN FEA HUN SPR TUR FEA TUR SPR ITA FEA ITA SPR BEL FEA BEL SPR VAL FEA 9 VAL SPR 20 3 35. 2011 Carlin TUR FEA DNS TUR SPR DNS ESP FEA 16 ESP SPR 18 MON FEA MON SPR EUR FEA EUR SPR GBR FEA GBR SPR GER FEA GER SPR HUN FEA 15 HUN SPR 15 BEL FEA Kesk. BEL SPR Kesk. ITA FEA ITA SPR 0 32. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2010 Carlin ESP FEA ESP SPR TUR FEA Kesk. TUR SPR 22 EUR FEA EUR SPR GBR FEA GBR SPR GER FEA GER SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR 0 37. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Aasian GP2 -kuljettajat Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Puutteelliset lähdemerkinnät Luokka:Urheilijatyngät Luokka:Venäläiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet
Mariehamns idrottsgård

Mariehamns idrottsgård on urheilukeskus Ahvenanmaan maakuntakeskuksessa Maarianhaminassa. Alkuperäisen urheilurakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Einari Teräsvirta, ja se valmistui vuonna 1964 sekä vihittiin käyttöön 1. maaliskuuta vuonna 1967. Vuonna 1980 valmistui lisärakennus keilaluhalleineen arkkitehti Mikko Koskisen piirustusten mukaan ja se avattiin vuonna 1982. Luokka:Maarianhaminan urheilu Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat
C-tyypin asteroidi

C-tyypin asteroidit ovat asteroidiluokka, johon kuuluu suurin osa kaikista asteroideista. Tholenin luokittelun mukaan ne ovat C-ryhmän (johon kuuluvat myös tyypit B, F ja G) keskivertojäseniä. == Ominaisuudet == C-tyypin asteroidit ovat tummia (albedo 0,03-0,10) ja hiilipitoisia asteroideja. Esimerkiksi S-tyypin asteroidien näkyessä tavallisillakin kiikareilla suurimpienkin C-tyypin asteroidien näkeminen vaatii pienen teleskoopin. Yleisimpiä ne ovat asteroidivyöhykkeen uloimmissa osissa. Suurin tunnettu C-tyypin asteroidi Tholenin luokittelun mukaan on 10 Hygiea. SMASS- luokittelussa, jossa ei ole varsinaista G-tyyppiä, myös 1 Ceres kuuluu C-tyyppiin. == Alaluokat == C-tyypin asteroideilla on erilaisia alaluokkia riippuen luokituksesta. === Tholenin luokittelu === Tholenin luokittelun mukaan C-ryhmään kuuluvat yleiset C-tyypin asteroidit ja kolme spektriltään poikkeavaa luokkaa: *B-tyypin asteroidi *C-tyypin asteroidi *F-tyypin asteroidi *G-tyypin asteroidi === SMASS-luokittelu === SMASS-luokittelun mukaan C-ryhmään kuuluvat yleiset C-tyypin asteroidit sekä Tholenin luokittelusta laajennettuja ryhmiä: *B-tyypin asteroidi (Tholenin B- ja F- tyypit) *C-tyypin asteroidi *Cb-tyypin asteroidi (ei Tholenin luokittelussa) *Cg-tyypin asteroidi (Tholenin G-tyyppi) *Ch-tyypin asteroidi (ei Tholenin luokittelussa) Luokka:Asteroidiluokat
Ahvenanmaan itsehallintotalo

Ahvenanmaan itsehallintotalo () on Maarianhaminan keskustassa sijaitseva Ahvenanmaan parlamentti- ja hallintorakennus. Se vihittiin käyttöönsä vuonna 1978. Rakennuksessa toimivat Ahvenanmaan maakuntapäivät ja Ahvenanmaan maakuntahallitus. Rakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Helmer Stenros, joka voitti pohjoismaisen arkkitehtikilpailun Ahvenanmaan hallinnollisesta ja kulttuurillisesta keskuksesta. Rakennus on osa Projekt 77 -projektia, johon kuuluvat myös Ahvenanmaan museo ja Hotell Arkipelag -hotelli. Sisätilojen suunnittelusta on pitkälti vastannut Pirkko Stenros. Rakennus on sisustettu Yrjö Kukkapuron ja Alvar Aallon huonekaluilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ahvenanmaan hallintorakennukset Luokka:Parlamenttitalot
Etelä-Keravan vesitorni

Etelä-Keravan vesitorni sijaitsee Lahdenväylän tuntumassa Keravalla Alikeravan kaupunginosassa. 53 metriä korkea vesitorni valmistui YIT:n rakentamana 2008. Muodoltaan lieriömäisen ja 23 metriä korkean vesisäiliön tilavuus on 4 000 kuutiometriä. Torni on tasapaksun näköinen, sillä sen halkaisija on alhaalta huipulle saakka 16 metriä eikä itse säiliöosa erotu varresta. vesisäiliöosa on verhoiltu teräslevyillä. Tornin suunnittelu on Keravan kaupungin omaa työtä. Vesitornin huipulla on Vaisala Oyj:n tutkimus- ja tuotekehityssäätutka valkoisen pallomaisen antennisuojan sisällä. == Lähteet == Luokka:Keravan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vesitornit Luokka:Alikerava
Ptolemaioksen portti

Ptolemaioksen portti on Jonathan Stroudin kirjoittama Bartimeus- fantasiatrilogian kolmas osa. Englanninkielinen alkuteos Ptolemy's Gate julkaistiin vuonna 2005. Sarjan aiemmat osat ovat Samarkandin amuletti ja Golemin silmä. Mika Kivimäki on suomentanut koko trilogian. == Päähenkilöt == * Dzinni Bartimeus * John Mandrake (Nathaniel) * Kathleen Jones (Kitty) == Lähteet == * Risingshadow.net Luokka:Bartimeus-trilogia Luokka:Vuoden 2005 kirjat
S-tyypin asteroidi

S-tyypin asteroidit ovat melko yleinen asteroidilaji. Ne koostuvat rautapitoisesta silikaattikivestä, jossa saattaa olla mukana magnesiumia ja nikkeliä. Väriltään ne ovat punertavia ja asteroidiksi keskitummia. Kaikista asteroideista niitä on 17 %. Niissä on vähän tai ei lainkaan vettä ja muita haihtuvia aineita. Niitä on eniten asteroidivyöhykkeen sisäosissa, esiintymishuippu on 2,2 AU. Tähän ryhmään kuuluu suurista asteroideista 3 Juno ja 15 Eunomia. == SMASS-luokittelu == *S-ryhmän kivipitoiset asteroidit **A-tyyppi **Q-tyyppi **R-tyyppi **K-tyyppi uusi **L-tyyppi uusi **S-tyyppi on tyypillisin S-ryhmän edustaja **Sa, Sq, Sr, Sk, ja Sl ovat väliluokkia S-luokan ja muiden S-ryhmän alaluokkien välillä. Luokka:Asteroidiluokat
X-tyypin asteroidi

X-tyypin asteroidit ovat metallirikkaita asteroideja. Niitä ovat Tholenin luokittelun M, P ja E, joista M vastaa ehkä rautameteoriitteja. Tyypin M yleisyys on 2,5 %. M-tyypin tiheys on 1,5–5,5 g/cm³. E-tyypin asteroidit ovat kirkkaita ja enstatiittipitoisia, niiden albedo on 0,25–0,6. Ne vastaavat meteoriittiluokittelussa enstatiittikondriitteja. Tyypin P asteroidit ovat tummia, punertavia, ja kaukana auringosta, tyyppiesimerkki 65 Cybele. Niiden etäisyys on noin 4 AU. == Tholenin luokittelu == X-ryhmän alalajit *M-tyyppi metallipitoisia 16 Psyche, 22 Kalliope, 216 Kleopatra *E-tyyppi eroaa M:stä enimmäkseen suuren valonheijastuskykynsä takia *P-tyyppi eroaa M:stä pienen valonheijastuskykynsä takia 65 Cybele == SMASS-luokittelu == *X-ryhmä eniten metallipitoiset *X-tyyppi tyypillisimmät ryhmän X edustajat, Tholenin M, P, E *Xe, Xc, ja Xk väliluokkia X → pieni kirjain Luokka:Asteroidiluokat
Hannu Haarala

Hannu Veikko Haarala (s. 18. elokuuta 1981 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli alkujaan pelipaikaltaan oikea laitalinkki, mutta Alankomaissa pelatessaan hän siirtyi oikeaksi laitapuolustajaksi. Haarala palasi Hollannista Suomeen Hongan pelatessa Ykköstä kaudella 2005. Hongan noustua Veikkausliigaan Haarala lopetti tilapäisesti ammattilaisuransa, mutta hän palasi kesken kauden 2007 takaisin Honkaan. Hän pelasi kahdessa A-maaottelussa Hollannin vuosiensa aikoihin. Haarala ilmoitti kesäkuussa 2011 peliuransa olevan ohi hänen keskittyessä opiskeluihin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
D-tyypin asteroidi

D-tyypin asteroidi on Tholenin asteroidiluokittelun mukaan asteroidi, joka ei kuulu mihinkään suurista ryhmistä (C-, X- tai S-ryhmä), ja jolla on pieni albedo ja punaisen valon alueelle painottuva sähkömagneettinen spektri. Monet Jupiterin radalla tai sen taakse kiertävät asteroidit ovat D-tyyppiä. Nämä ovat pääasteroidivyöhykkeellä harvinaisia. Nämä ovat hyvin tummia, punertavia. Nissä uskotaan olevan mutkikkaita orgaanisia hiliyhdisteitä, hiiltä ja ei- hydrattuja silikaatteja, ja omaavat luultavasti sisustassaan vesijäätä. Niiden albedo on 0,02 to 0,05. Niitä on yhä enemmän yli 3,3 AU:n päässä Auringosta. Marsin kuut Phobos ja Deimos saattavat olla D-tyyppiä, niin kuin ehkä Tagish- järven meteoriitti. D-tyyppiin kuuluvia asteroideja ovat esim. 152 Atala, Jupiterin radalla kiertävät 588 Achilles sekä 624 HektorJPL Small-Body Database Browser: 588 Achilles (1906 TG) JPL Small-Body Database Browser: 624 Hektor (1907 XM) ja malkein Saturnuksen radalle yltävä 944 Hidalgo.JPL Small- Body Database Browser: 944 Hidalgo (1920 HZ) == Lähteet == Luokka:Asteroidiluokat
Elongaatio

Elongaatio on astronominen termi, joka tarkoittaa Auringon ja planeetan välistä kulmaa Maasta katsottuna. Luokka:Taivaanmekaniikka Luokka:Astrometria Luokka:Tähtitieteelliset tapahtumat
Yksinpuhelu (EP)

Yksinpuhelu on Kotiteollisuuden vuonna 2001 julkaistu EP. Se sisältää muualla julkaisemattoman kappaleen "Yksinpuhelu", uudistetun version Kuulohavaintoja- EP:llä julkaistusta kappaleesta "Käärmeiden historiaa" sekä liveversiot Tomusta ja tuhkasta -albumilla julkaistuista kappaleista "Jos sanon" ja "Virret soi". Livekappaleet nauhoitettiin Helsingin Nosturissa 10. helmikuuta 2001. == Kappaleet == Sävellykset ja sovitukset Kotiteollisuus, sanoitukset Jouni Hynynen. # # # # == Kokoonpano == * Jouni Hynynen – laulu, kitara * Janne Hongisto – basso, syntetisaattori ja taustalaulu * Jari Sinkkonen – rummut === Vierailijat === * Miitri Aaltonen – taustalaulu * Janne Hynynen – taustalaulu == Aiheesta muualla == * Yksinpuhelu discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2001 EP:t Luokka:Kotiteollisuuden albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Lars Riedel

Lars Riedel (s. 28. kesäkuuta 1967 Zwickau) on entinen saksalainen kiekonheittäjä, yksi lajin menestyneimmistä urheilijoista. Hän sijoittuu vielä vuoden 2024 lopussa kaikkien aikojen maailmantilastossa kymmenenneksi ennätyksellään 71,50. Itä-Saksassa varttunut Riedel siirtyi vuonna 1983 edustamaan SC Karl-Marx Stadtia. Hän osallistui vuoden 1986 junioreiden MM- kilpailuihin sekä vuoden 1990 EM-kilpailuihin ilman suurta menestystä. Saksojen yhdistymisen aikoihin hän menetti valmentajansa ja lopetti säännöllisen harjoittelun. Hän kuitenkin jatkoi uraansa tavattuaan uuden valmentajansa Karlheinz Steinmetzin USC Mainz -seurasta. Vuonna 1991 Riedel voitti ensimmäisen kaikkiaan viidestä maailmanmestaruudestaan oltuaan paras Tokion MM-kisoissa. Hän uusi mestaruutensa Stuttgartissa 1993, Göteborgissa 1995, Ateenassa 1997 ja Edmontonissa 2001. Lisäksi Riedel sai MM-pronssia Sevillassa 1999. 199-senttinen ja 115-kiloinen Riedel voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 tuloksella 69,40. Neljä vuotta myöhemmin hän sai hopeaa Sydneyn olympialaisista. Lisäksi Riedel on vuoden 1998 Euroopan mestari. Hän on voittanut myös Universiadit vuonna 1993, Euroopan cupin vuosina 1993, 1995 ja 1997 sekä Grand Prix -finaalin vuosina 1993, 1995, 1997 ja 1999. Heinäkuussa 2008 Riedel ilmoitti lopettavansa uransa. == Ennätykset == * Kuulantyöntö: 15,93 (1991) * Kiekonheitto: 71,50 (1997) * Keihäänheitto: 61,14 (1993) * Kymmenottelu: 6087 (1993) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset kiekonheittäjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suupohjan Sanomat

Suupohjan Sanomat on Kristiinankaupungissa keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallinen sanomalehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Kristiinankaupunki, Kaskinen, Isojoki, Karijoki sekä osaksi Teuva ja Närpiö. Lehti on perustettu vuonna 1897, ja se on niin ollen Pohjanmaan maakunnan vanhin suomenkielinen paikallislehti. Suupohjan Sanomien päätoimittajana toimii Lotta Kallio. Lehteä kustantaa Ilkka-Yhtymään kuuluva I-Mediat Oy ja painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. Suupohjan Sanomat on myös Sanomalehtien Liiton jäsen. == Historia == Kristiinankaupunkiin perustettiin seudun ensimmäinen sanomalehti Ahti – aaltojen kuningas. Se oli entisen Vaasan läänin toinen suomenkielinen sanomalehti, sillä vain kuukausi ennen sitä aloitti läänin pääkaupungissa ilmestymisensä Waasan Sanomat. Suupohjan Sanomien historia alkaa vuodesta 1897, jolloin marraskuun 20. päivänä ilmestyi Suupohjan Kaiun näytenumero. Varsinaisen ilmestymisensä lehti aloitti vuonna 1898. Vuonna 1920 nimeksi tuli Kristiinan Sanomat ja vuodesta 1933 lehti on ilmestynyt nimellä Suupohjan Sanomat. Ahdin ja Suupohjan Kaiun perustaja oli kristiinalainen kauppias ja suomalaisuusmies Wilho Parmanen, joka monin tavoin edisti suomalaisuusaatetta paikkakunnalla ja lähiseudulla. Wilho Parmasen ohella Suupohjan Sanomien pitkän historian keskeisiä henkilöitä ovat Kaarlo J. Paasonen, joka lehtiyrityksen omistajana, toimittajana ja sittemmin myös päätoimittajana kolmen vuosikymmenen ajan luotsasi Suupohjan Kaikua ja Kristiinan Sanomia monien vaikeuksien keskellä. Lisäksi Jorma Kiuasperä, jonka päätoimittaja- ja yritysjohtajaura kesti liki 33 vuotta. Kiuasperän perheen omistuksessa Suupohjan Sanomat, sitä julkaissut Kristiinan Sanomalehti Oy ja lehteä painanut Suupohjan Kirjapaino kokivat voimakkaan niin toimituksellisen, teknisen kuin taloudellisen nousukauden. Esisopimus yrityksen myymisestä syntyi Ilkka Oy:n kanssa 28. tammikuuta 1989 ja kauppakirjan osapuolet allekirjoittivat 27. kesäkuuta 1990. Kristiinan Sanomalehti Oy fuusioitiin vuoden 1995 lopulla emoyhtiö Ilkka Osakeyhtiöön. Kristiinankaupungissa Suupohjan Sanomat työllistää tällä hetkellä kahdeksan henkilöä. (Lähde: Martti Pänkälä: Suupohjan Sanomat 1897–1997) == Palkinnot == *Toimittaja Tauno Riihiluomalle myönnettiin Paikallislehtien ensimmäinen journalistipalkinto vuonna 2009 *Paikallislehtien Liiton etusivukilpailun 1. sija sarjassa alle 3-päiväiset * Sanomalehtien Liiton valtakunnallisen etusivukilpailun 2. palkinto sarjassa levikki alle 12.000 ==Katso myös== * Ilkka-Pohjalainen * Komiat * Jurvan Sanomat * Järviseutu * Viiskunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suupohjan Sanomat Luokka:I-Mediat Luokka:Kristiinankaupungin media Luokka:Suomalaiset paikallislehdet
Ivano Brugnetti

Ivano Brugnetti (s. 1. syyskuuta 1976 Milano) on italialainen kävelijä. Brugnetti käveli 1999 kävelyn maailmancupissa 50 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksikuudenneksi ajalla 3.51.45. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-kultaa Sevillan MM-kilpailuissa ajalla 3.47.54. 2001 Brugnetti sijoittui Välimeren kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi. Hän käveli 2004 maailmancupissa matkalla kuudenneksi ajalla 1.20.06. Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.19.40. Vuonna 2006 hän oli maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä viidestoista ja Göteborgin EM-kilpailuissa seitsemästoista. Brugnetti sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 2008 maailmancupissa 16:nneksi ja Pekingin olympialaisissa viidenneksi. Vuoden 2010 maailmancupissa hän oli 12:s. Berliinin MM-kisoissa 2009Berliini 2009: 20 km Walk Men Final ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän keskeytti. Brugnetti lopetti uransa vuonna 2011. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 3 000 metrin kävely: 11.36,83 (2007) * 5 000 metrin kävely: 18.38,45 (2009) * 10 000 metrin kävely: 37.58,6 (2005) * 10 kilometrin kävely: 38.19 (2007) * 20 kilometrin kävely: 1.19.36 (2007) * 30 kilometrin kävely: 2.10.00 (1999) * 50 kilometrin kävely: 3.47.54 (1999) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset kävelijät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Northrop Grumman E-2 Hawkeye

Northrop Grumman E-2 Hawkeye on potkuriturbiinikäyttöinen AWACS-typpinen valvontalentokone, ja se on suunniteltu käytettäväksi lentotukialuksilta. Pääkäyttäjä on Yhdysvaltain laivasto, mutta koneita on myös muun muassa Ranskan laivastolla ja muutamien muiden maiden ilmavoimilla. == Tekniset tiedot == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tiedustelukoneet Luokka:Northrop Grummanin ilma- alukset
Rebetiko

Rebetiko (, mon. ρεμπέτικα, rempétika) on eräs kreikkalaisen musiikin laji. Rebetikot olivat kreikkalaisen alamaailman lauluja, joita lauloivat niin sanotut rebetet (ρεμπέτης, rempétes). Rebetet olivat erikoislaatuisia ihmisiä, jotka eivät piitanneet yhteiskunnasta. Heitä alkoi näkyä Kreikan vuoden 1821 itsenäisyyssodan jälkeen. Laulut, joita usein verrataan sellaisiin musiikinlajeihin kuin amerikkalainen blues, ovat täynnä surua, intohimoa, romantiikkaa ja katkeruutta. Ne ovat yleensä laadultaan melankolisia ja kertovat tavallisten ihmisten epäonnisesta elämästä. Monet vanhat rebetikot kertoivat huumeista, etenkin hasiksesta, ja siksi rebetikot kiellettiin. Vasta 1947, kun Mános Chatzidákis toi rebetikon ylempien yhteiskuntaluokkien tietoisuuteen, laulut hyväksyttiin erityiseksi musiikinlajiksi. Státhis Damianákos totesi, että ensi vaiheen rebetikot olivat enimmäkseen kurjaliston laulettua ilmaisua. Suuri osa rebetiko-lauluista on tarkoitettu tanssittaviksi, ja yleisiä tansseja ovat zeïmpékiko ja chasápiko, mutta niihin kuuluvat myös tsiftetéli, karsilamás ja muita tanssilajeja. == Tunnettuja esittäjiä== Merkittävimpiä rebetikolaulajia ja -säveltäjiä ovat Panagiótis Toúntas, Vangélis Papázoglou, Giován Tsaoús eli Giánnis Eïtzirídis sekä Manólis Chrysafákis. Seuraavaan sukupolveen kuuluivat Márkos Vamvakáris, Kóstas Skarvélis, Giánnis Papaïoánnou, Kóstas Kaplánis ja Vasílis Tsitsánis. 1900-luvun lopun ja nykyajan rebetikon merkittävämpiä säveltäjiä ovat Mános Chatzidákis ja Míkis Theodorákis. * Ríta Ampatzí * Grigóris Asíkis * Apóstolos Chatzichrístos (”Smyrniotáki”) * Manólis Chrysafákis * Ánna Chrysáfi * Giórgos Bátis * Sotiría Béllou * Róza Eskenázy * Michális Genítsaris * Dimítris Gkógkos (”Bagiantéras”) * Bámpis Gkolés * Maríka Kanaropoúlou (Tourkalítsa, Brousaliá) * María Katinári * Antónis Katináris * Maríka Nínou * Loukás Ntarálas * Strátos Pagioumtzís * Maríka Papagkíka * Giánnis Papaïoánnou * Vangélis Papázoglou * Stélios Perpiniádis * Kóstas Roúkounas * Kóstas Skarvélis * Panagiótis Toúntas * Giován Tsaoús (Giánnis Eïtzirídis) * Pródromos Tsaousákis * Vasílis Tsitsánis * Márkos Vamvakáris * Giórgos Xintáris * Giórgos Zampétas == Aiheesta muualla == * Xrono Rebetiko Kai Laiko (Audiotiedosto) Viikoittainen kreikkalainen radio-ohjelma rebetikomusiikista * Rembetika and Greek Popular Music Matt Barrettin laaja artikkeli * Rebetiko Lyhyt johdatus, kuvia ja musiikkia Luokka:Kreikan musiikki Luokka:Kreikkalaiset tanssit
Tulivuorikaniini

TulivuorikaniiniEur-lex (luettu 25.5.2007) (Romerolagus diazi) on pienikokoinen jäniseläin, joka elää Meksikon vuorilla. Se on maailman toiseksi pienin jänis pikkukaniinin jälkeen. Tulivuorikaniini poikkeaa rakenteeltaan ja muodoltaan huomattavasti kaikista muista jäniksistä ja sen uskotaan erkaantuneen näistä evolutiivisesti jo miljoonia vuosia sitten. Tulivuorikaniinilla ei ole lähisukulaisia ja se on Romerolagus-suvun ainoa laji. == Kuvaus == Tulivuorikaniinilla on pienet pyöreät korvat, lyhyet jalat ja lyhyt, tiheä turkki. Tulivuorikaniini on 27–34 cm pitkä ja painaa 390–600 grammaa. Korvat ovat 4-5 cm ja häntä puuttuu (on niin lyhyt, ettei erotu eläintä päällisin puolin tarkastellessa). Tulivuorikaniini elää 2–5 eläimen ryhmissä, joissa on tyypillisesti vain yksi uros. Ryhmän hierarkian ylin jäsen on aina naaras. Lisääntymistä tapahtuu ympäri vuoden, mutta eniten lämpiminä ja kosteina kesäkuukausina. Pesät ovat koloissa, joita tulivuorikaniini ei yleensä kaiva itse, vaan se käyttää amerikanmäyrän, kalliosiiselin, yhdeksänvyöyötiäisen ja sierramadrentaskurotan vanhoja koloja. Tulivuorikaniinit kantavat poikasiaan 5–6 viikkoa ja saavat kerrallaan 1–4 poikasta.Amy-Jane Beer, Pat Morris et al.: Encyclopedia of endangered Animals, 2005, Grange Books, ISBN 1-84013-797-5 Ääniä tulivuorikaniinit käyttävät usein ja ainakin viisi erilaista ääntelyä on erotettu, joista selkein on vaarasta varoittava terävä vihellys. Samassa ympäristössä tulivuorikaniinin kanssa tavataan kahta muutakin jänistä; meksikonkaniini ja pumpulihäntäkaniini, mutta tulivuorikaniinit ovat näitä molempia pienempiä, tummempia ja lyhytkorvaisempia. == Levinneisyys == Tulivuorikaniinia tavataan Keski- Meksikon tulivuorivyöhykkeellä. Sen levinneisyysalue on pienentynyt historiallisena aikana ja on enää hyvin pieni, arviolta alle 400 km². Nykyisellään lajia tavataan Morelosin, Pueblan ja Distrito Federalin osavaltioissa, Pelado-, Tlalloc-, Popocatépetl- ja Ixtaccíhuatl-vuorten rinteillä. Alimmillaan lajia tavataan 2 800 ja ylimmillään 4 250 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan etenkin mäntymetsissä ja se tuntuu olevan erityisen riippuvainen pohjakerroksen tuppaina kasvavasta zacatón- heinikosta, joka muodostuu Muhlenbergia-, Festuca- ja Stipa-sukujen heinistä, ja joka on jopa 1,5 m korkeaa. Heinät ovat samalla kaniinien tärkein ravinnonlähde. Zacatón-heinikon ylläpito on lajin suojelutyön kannalta keskeistä. Laji on suojeltu, mutta tieto tästä ei ole levinnyt kaikkien paikallisten keskuuteen. Yhteensä tulivuorikaniineja on maapallolla muutamia tuhansia. 1964 niitä arvioitiin olevan 1 000 – 1 200 yksilöä ja 1980- ja 1990-lukujen laskennoissa (suoritettiin ratsain ja laskettiin papanakasoja) määräksi arvioitiin noin 2 500, mutta arvioiden luottamusväli on suuri. == Lähteet == Luokka:Jäniseläimet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Barrett M95

Barrett M95 (lyh. M95, tunnetaan myös nimellä Model 95M) on yhdysvaltalainen Barrett Firearms Companyn valmistama 12,7 x 99 mm (.50 BMG) kaliiperinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. M95 on paranneltu versio vuonna 1990 lanseeratusta pulttilukkoisesta Barrett M90 -tarkkuuskivääristä, joka edelleen perustuu itselataavaan Barrett M82 -tarkkuuskivääriin. Aseen piippu on sama kuin M82:ssa ja M90:ssä, mutta M95:n pulttilukko on paranneltu versio M90:n lukosta. M95:n bullpup-rakenne on myös samantapainen kuin M90:ssä. Bullpup- rakenteen avulla M95:n piipun pituus ja sen ballistiset ominaisuudet on kyetty pitämään entisellään, vaikka aseen kokonaispituus on lyhentynyt 30,5 senttimetriä. M95:ssä on pistoolikahva ja irrotettava, viiden patruunan vaihtolipas. Varmistinta operoidaan peukalolla. Patruunapesä on kromattu ja piipun päässä on kookas suujarru rekyylin vähentämiseksi. Ase on varustettu runkoon kiinnitettävällä kaksijalalla, jonka tarkoitus on lisätä osumatarkkuutta. Jalat sijoitetaan maahan, ja näin ollen ase ei pääse heilumaan. Kuten M82 ja M90, M95 on erityisen tehokas henkilömaaleja vastaan suuren kaliiperin ja pitkän kantaman ansiosta. Asetta käytetään myös materiaalin, esimerkiksi ajoneuvojen tai ase- ja johtamisjärjestelmien tuhoamiseen. ==Aiheesta muualla== *Barrett Firearms Companyn tuotesivu *Barrett M95 käyttöohje *World Guns - Barrett M90 & M95 Luokka:Tarkkuuskiväärit
M95

M95 tarkoittaa seuraavia asioita: * Barrett M95, tarkkuuskivääri * Messier 95, pallomainen tähtijoukko.
Kuninkaallinen taidekorkeakoulu

Kuninkaallinen taidekorkeakoulu (, KKH) on korkeakoulu Tukholman Skeppsholmenilla, Ruotsissa. Se on ollut oma korkeakoulunsa vuodesta 1978 lähtien, jolloin se itsenäistyi kuningas Kustaa III:n vuonna 1773 perustamasta kuninkaallisesta taideakatemiasta. Taidekorkeakoulussa opiskelee noin 230 opiskelijaa. Slangissa sen nimi on Mejan. Taidekorkeakoulu on toiminut vuodesta 1995 lähtien Skeppsholmenilla. Sen tiloina toimii 1779 rakennettuun vanhaan kruununmakasiiniin ja 1870-luvun sotilaskasarmiin vuosina 1993–1995 saneerattu uudisrakennus. Alkuperäisen makasiinin on piirtänyt taideakatemian ensimmäinen professori Olof Tempelman, 1990-luvun muutostyöt suunnitteli Gösta Edberg.Bedoire, Fredric: Stockholms byggnader. Arkitektur och stadsbild, s. 92–93. Tukholma: Norstedts, 2012. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut. Luokka:Ruotsin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Tukholman oppilaitokset
Konstfack

Konstfack on taideteollinen korkeakoulu Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Telefonplanilla Midsommarkransenin kaupunginosassa. Oppilaitoksen perusti Nils Månsson Mandelgren vuonna 1844. Korkeakoulu-statuksen se sai vuonna 1973, ja nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1993 lähtien. Vuodesta 2004 saakka Konstfack on sijainnut nykyisissä tiloissaan Tukholman Telefonplanilla Ericssonin entisissä toimitiloissa.SvD: Nya kvarter för Stockholms formgivare. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Tukholman oppilaitokset Luokka:Ruotsalaiset kuvataideoppilaitokset
Boeing E-3 Sentry

Boeing E-3 Sentry on Boeing 707 -runkoon rakennettu AWACS-tutkakone. Tämä nimenomainen konetyyppi on käytännössä AWACSin synonyymi, vaikka vastaavanlaisia koneita on muitakin. Kone lensi ensilentonsa 1975, ja vuoteen 1991 mennessä niitä valmistui 68 kappaletta. Suurin osa on Yhdysvaltain ilmavoimen käytössä. Muita merkittäviä käyttäjiä ovat Nato, Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat, Saudi-Arabia ja Ranskan ilmavoimat. Vain muutamia E-3-koneita on menetetty onnettomuuksissa, mm. Alaskan Anchoragen Elmendorfin tukikohdasta noussut kone, joka 22. syyskuuta 1995 putosi heti nousun jälkeen, jolloin koko 24-henkinen miehistö menehtyi. Onnettomuuden syynä olivat kanadanhanhet, joita joutui koneen vasemmanpuoleisiin moottoreihin nousun yhteydessä. Vastaava konetyyppi on neuvostoliittolainen/venäläinen Berijev A-50. ==Tulevaisuus== Koska B707 ei ole enää tuotannossa, on tulevat koneet rakennettava eri pohjalle. Japanin itsepuolustusvoimat ovat rakentaneet muutamia E-3-tutkatekniikkaan perustuvia koneita uudemman Boeing 767:n runkoon. Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Nato korvaavat E-3:n Boeing 737:n rungolle perustuvalla E-7 Wedgetaililla 2020-luvulla. ==Ominaisuudet== thumb|250px|E-3 Sentryn ohjaamo Yleistiedot * Miehistö: ** Lentohenkilöstö: 4, (2 vuorossa, 2 levossa) ** Tutkahenkilöstö: Mission crew:13-19 *Pituus: 46,61 m *Kärkiväli: 44,42 m *Korkeus: 12,6 m *Siipipinta-ala: 283,4 m² *Tyhjäpaino: 73 480 kg *Norm. kuormapaino: 147 400 kg *Suurin lentoonlähtöpaino: 156 000 kg *Moottorit ** 4× Pratt and Whitney TF33-PW-100A turbofan, 93 kN kukin (Nato/US) ** 4× CFM International CFM56 turbofan, 107 kN kukin (Muut) Suorituskyky *Suurin nopeus: 855 km/h) *Lentomatka ilman välitankkausta: **7 400 km (8 h) (Nato/US) **9 300 km (10 h)(Muut) (ei ilmatankkausmahdollisuutta.) *Lentokorkeus: n. 9 000 m E-3 Sentry Luokka:Yhdysvaltalaiset tiedustelukoneet Luokka:1970-luvun tiedustelukoneet
Ryningin palatsi

Ryningin palatsi () on palatsimainen rakennus Tukholman vanhassakaupungissa. Riddarhustorgetin etelälaidalla sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Simon de la Vallée ja se rakennettiin vuosina 1640–1644.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 50. Norstedts, Tukholma 2012. Sen rakennutti amiraali Erik Ryning. Vuonna 1770 rakennukselle rakennettiin siipirakennukset Munkbronille päin. 1940-luvulla palatsissa tehtiin suuria restaurointitöitä, joita johti arkkitehti Artur von Schmalensee. Nykyisin rakennukseen on sijoitettu Ruotsin korkeimman oikeuden ja työoikeuden tiloja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ryningin palatsi Stockholm Gamla Stan -sivustolla. Luokka:Tukholman palatsit Luokka:Tukholman vanhankaupungin rakennukset ja rakennelmat
Varsovan herttuakunta

Varsovan herttuakunta (, ) oli Napoleonin perustama, Preussilta valloittamistaan maista vuonna 1807 muodostama Ranskan liittolaisvaltio. Varsovan herttuakunnan olemassaolo päättyi Wienin kongressiin vuonna 1815, jolloin maa jaettiin Preussin, Itävallan ja Venäjän kesken. == Historia == === Herttuakunnan synty === Puolalaisten ja Napoleonin välinen yhteistyö alkoi jo 1700-luvun lopussa. Napoleonin Italian-armeijassa palveli puolalainen legioona. Se osallistui taisteluihin Itävaltaa ja Italiaa vastaan ja jopa Haitin vallankumouksen kukistamiseen. Puolalaisen legioonan johtajan Jan Henryk Dąbrowskin tavoitteena oli saada Napoleon tukemaan Puolan itsenäisyyden palauttamista.Hovi 1993, s. 68. Puolalaiset tukivatkin Napoleonin sotaa Preussia vastaan järjestämällä kansannousun Posenissa vuonna 1806, ja Napoleon voitti kapinassa heikentyneen Preussin. Napoleonin valloitettua Preussin alueet niille perustettiin kaksi puolalaista valtiota, Danzigin tasavalta ja Varsovan herttuakunta. Niiden nimissä ei haluttu käyttää sanaa Puola, jotta Napoleonin ja Venäjän solmima Tilsitin sopimus ei vaarantuisi. Dąbrowskin ystävä Józef Wybicki sävelsi herttuakunnan Italian-sotaretken hymniksi masurkan Puolalaisten legioonien laulu Italiassa, josta myöhemmin tuli Dąbrowski-masurkaksi kutsuttu Puolan kansallislaulu. === Loppuvaiheet === Napoleon nimitti vuonna 1807 Varsovan herttuakunnan hallitsijaksi Saksin kuningas Fredrik August I:n. Toimenpiteen taustalla oli Napoleonin halu saada armeijaansa lisää sotilaita ja herttuakunnassa pantiinkin toimeen yleinen asevelvollisuus. Prinssi Józef Antoni Poniatowskin komennossa puolalaisten armeija taisteli menestyksekkäästi Itävaltaa vastaan vuonna 1809. Voiton jälkeen herttuakuntaan liitettiin Itävallalta vallattu Länsi-Galitsia. Liitoksen jälkeen herttuakunnan koko oli noin 150 000 neliökilometriä ja siellä oli neljä miljoonaa asukasta.Hovi 1993, s. 69. Napoleonin Suuren armeijan Venäjän-sotaretkellä puolalaiset muodostivat 100 000 miehen joukollaan Napoleonin suurimman liittolaisarmeijan. Puolalaisia taisteli Ranskan rinnalla vielä sotaonnen käännyttyäkin, esimerkiksi Leipzigin taistelussa vuonna 1813.Hovi 1993, s. 70. Varsovan herttuakunta jaettiin sodan loppuselvittelyssä Wienin kongressissa Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken.Hovi 1993, s. 71. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Puolan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Ranskan vasallit Luokka:Varsovan historia
Von Rosenin palatsi

thumb|Von Rosenin palatsi Von Rosenin palatsi on palatsimainen rakennus Tukholman Östermalmilla osoitteessa Strandvägen 55. Talo on rakennettu vuosina 1895–1899, sen suunnitteli arkkitehti Isak Gustaf Clason. Se oli Tukholman ensimmäinen talo, jonka julkisivussa käytettiin Ekebergin marmoria. Vuonna 1941 rakennusta uudistettiin arkkitehti Gustaf Clasonin johdolla ja se muutettiin vuokra-asunnoiksi.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 186. Norstedts, Tukholma 2012. Von Rosenin palatsin rakennutti hovitallimestari Clarence von Rosen. ==Lähteet== Luokka:Tukholman palatsit Luokka:Östermalm
Boggy Depot

Boggy Depot on Alice In Chains -yhtyeestä tunnetuksi tulleen kitaristi Jerry Cantrellin ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # ==Listasijoitukset== Albumi Vuosi Lista Sijoitus 1998 Billboard Top 200 28 Singlet Vuosi Single Lista Sijoitus 1998 "Cut You In" Mainstream Rock Tracks 5 1998 "Cut You In" Modern Rock Tracks 15 1998 "Dickeye" Mainstream Rock Tracks 36 1998 "My Song" Mainstream Rock Tracks 6 luokka:Vuoden 1998 esikoisalbumit Luokka:Jerry Cantrellin albumit
Kimmo Miettinen (rumpali)

Kimmo Miettinen on suomalainen rumpali, joka vaikuttaa yhtyeissä Empyrean Bane, Cadacross ja Lost Alone. Hänen aiempia yhtyeitään ovat Arthemesia ja Ensiferum. ==Aiheesta muualla== *Lost Alone Mikseri.netissä Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gibson Explorer

Gibson X-plorer (ennen Gibson Explorer) on Gibsonin sähkökitara, joka debytoi vuonna 1958 silloisella nimellään Futura.Denyer, Ralph, 1992: Suuri kitarakirja (ISBN 951-0-20072-7) Sen rungon muotoilu oli radikaali ja futuristinen, niin kuin sen sisaruksessa, Gibson Flying V:ssä. Explorer kuului modernistic series -kitarasarjaan johon sen lisäksi kuului myös Gibson Flying V sekä Gibson Moderne. Explorer ei saavuttanut menestystä ja sen valmistus lopetettiin vuonna 1959. Vuonna 1975 Gibson kuitenkin aloitti Explorerin valmistuksen uudelleen, koska muut yhtiöt menestyivät samankaltaisilla rungon muodoilla varustetuilla kitaroilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gibsonin Explorer-sivu (englanniksi) * Gibson Explorer, Zuitar Guitar DataBase Explorer