EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zalando

Zalando on saksalainen yritys, joka on erikoistunut kenkien, vaatteiden sekä muiden muoti- ja lifestyle-tuotteiden verkkomyyntiin. Robert Gentz ja David Schneider perustivat Zalandon Berliinissä vuonna 2008. Yrityksen pääkonttori sijaitsee edelleen Berliinissä. Zalando on laajentanut toimintaansa 14:ään Euroopan valtioon. Zalando toimii Alankomaissa, Belgiassa, Isossa- Britanniassa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Puolassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tanskassa. Zalandon vahvuutena on valtava valikoima. Yhtiöllä on Saksassa yli 100 000 neliön keskusvarasto. Zalandon mukaan onnistuminen verkkokaupassa edellyttää tarkkaa näkemystä omista tavoitteista. On päätettävä ajoissa, millaisia kohderyhmiä ja liikevaihtoja tavoitellaan. Yhtiön suurin omistaja on ruotsalainen pääomasijoittajayhtiö Kinnevik, joka omistaa 37,5 prosenttia Zalandon osakkeista. Vuonna 2012 Zalandon liikevaihto oli 1,15 miljardia euroa, joka oli kaksinkertaisesti edelliseen vuoteen verrattuna. Vuonna 2013 liikevaihto kasvoi edellisvuodesta 52 prosenttia ollen noin 1,8 miljardia euroa, mutta yritys teki edelleen 120 miljoonaa euroa tappiota. Liikevaihto vuonna 2018 oli 5,388 miljardia euroa. Vuonna 2018 Zalando kertoi, että yritys laittaa takaisin myyntiin 97 % asiakkaiden tuotepalautuksista ja kaikista myydyistä tuotteista vain 0,05 % päädytään tuhoamaan. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset verkkokaupat Luokka:DAX-indeksi
Maa (alue)

Maa on alue, jota asuttaa yksi kansa. Maa ja valtio eroavat toisistaan siinä, että valtio on maa, jonka kansainvälispoliittisen itsenäisyyden muut valtiot ovat tunnustaneet. Suomi oli maana olemassa kauan ennen kuin se alkoi 1800-luvun autonomian aikana saada valtion tunnusmerkkejä ja kunnes siitä tuli itsenäinen valtio vuonna 1917. Skotlanti on maa, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta jossa on ollut pyrkimyksiä muodostaa itsenäinen valtio. Islanti on esimerkki siitä, kun maa, valtio ja kansa osuvat yhteen. Saamenmaa ja Kurdistan ovat maita, jotka on jaettu usean valtion kesken. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhteiskuntatypologia Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hello Venus

Hello Venus () on eteläkorealainen vuonna 2012 debyyttinsä tehnyt tyttöbändi. == Historia == Yhtye aloitti Tricell Media -levymerkillä, joka oli Pledis Entertainment- ja Fantagio-levymerkkien yhteisyritys. Se julkaisi kolme singleä ja yhden täyspitkän livealbumin ennen yhteistyön lopettamista 2014, jonka jälkeen Yoonjo ja Yoo Ara erosivat yhtyeestä ja heidän tilalle yhtyeeseen liittyivät Seoyoung ja Yeoreum. Samalla yhtye siirtyi Fantagion alaisuuteen. Vuonna 2019 yhtyeen jäsenten sopimukset päättyivät ja yhtye hajosi. == Jäsenet == Yhtyeen jäsenet ovat: * Alice (앨리스), oik. Song Joo-hee (송주희) * Nara (나라), oik. Kwon Na-ra (권나라) * Lime (라임), oik. Kim Hye-rim (김혜림) * Yooyoung (유영), oik. Lee Yoo-young (이유영) * Seoyoung (서영), oik. Lee Seo-young (이서영) * Yeoreum (여름), oik. An Chae-yeon (안채연) === Entiset jäsenet === * Ara / Yooara, oik. Yoo Ara (유아라) * Yoonjo (윤조), oik. Shin Yoon-jo (신윤조) == Julkaisut == === Albumit === * Venus (2012) * What Are You Doing Today? (오늘 뭐해?, 2012) * Would You Stay For Tea? (차 마실래?, 2013) * I'm Ill (난 예술이야, 2015) * Mystery of Venus (2017) === Livealbumit === * Hello Venus Live Album 2013 === Singlet === * Venus (2012) * What Are You Doing Today? (2012) * Would You Stay For Tea? (2013) * Sticky Sticky (2014) * Wiggle Wiggle (2015) * I'm Ill (2015) * Glow (2016) * Paradise (2016) * Runway (2016) * Mysterious (2017) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Eteläkorealaiset popyhtyeet Luokka:Eteläkorealaiset synthpop-yhtyeet Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Georg Johan Maijdel

Georg Johan Maijdel, myös Maijdell tai Maidel (1648 – 1709 Tallinna, haudattu 12. kesäkuuta 1709) oli suomalainen kenraali. Maijdelin vanhemmat olivat majuri Otto Johan Maijdel ja Anna Maria von Offen. Hän tuli vänrikiksi Turun ratsurykmenttiin 1622, palveli Alankomaissa olleissa espanjalaisissa joukoissa 1655-1675 ja kunnostautui Ruotsiin palattuaan Skoonen sodassa. Vuonna 1686 hänestä tuli eversti ja Hämeen jalkaväkirykmentin komentaja. Katovuonna 1696 hän toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana. Maijdel korotetiin vapaaherraksi 1693 ja kenraalimajuriksi 1700. Suuren Pohjan sodan sytyttyä Maijdel johti suomalaisjoukot Riikaan ja kunnostautui toukokuussa 1700 Jungfernhofin taistelussa, kun saksilaiset lyötiin. Narvan taistelussa hän komensi yhtä vasemman siiven osastoa. Vuonna 1703 Maijdel ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja lähetettiin Suomeen ylipäälliköksi karkottamaan venäläisiä Inkerinmaalta. Vuonna 1706 hän toimi Viipurin puolustuksen tukena venäläisiä piiritysjoukkoja vastaan. Kenraaliksi hänet ylennettiin samana vuonna, mutta erotettiin ylipäällikyydestä 1707 Georg Lybeckerin toiminnan seurauksena. Maijdel muutti tiluksilleen Viroon, missä kuoli, ennen kuin venäläiset valtasivat maan. Maijdelin ensimmäinen puoliso vuodesta 1680 oli Hedvig Helena von Taube (k. 1690) ja toinen laamanni, kreivi Fredrik Stenbockin leski Helena Creutz (k. 1730). == Lähteet == * Sivut 488-489. Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suuren Pohjan sodan henkilöt Luokka:Vuonna 1648 syntyneet Luokka:Vuonna 1709 kuolleet
Nobuyuki Tsujii

Nobuyuki Tsujii ( s. 13. syyskuuta 1988), yleisesti tunnettu myös lempinimellä Nobu, on japanilainen pianisti ja säveltäjä. ==Elämä== Nobuyuki Tsujii on ollut syntymästä asti sokea, mutta alkoi jo kaksivuotiaana opetella pianonsoittoa ja hän piti ensimmäisen konserttinsa ammattilaisorkesterin kanssa jo kymmenenvuotiaana. Kuuluisuuteen Tsujii nousi vuonna 2009 voittamalla jaetun pääpalkinnon arvostetussa Van Cliburnin kansainvälisessä pianokilpailussa. Tämän jälkeen hänen levyjään myytiin nopeasti satojatuhansia kappaleita. Nobuyuki Tsujii on nuoresta iästään huolimatta jo kiertänyt esiintymässä eri puolilla maailmaa ja säveltänyt myös musiikkia elokuviin. ==Levytykset== Artistin tuotanto Avex-Classics levy-yhtiölle * debut (CD), äänitetty 2007 * Suntory Hall Live 2008 (DVD) * Rachmaninov: Piano Concerto No.2 (CD+DVD), äänitetty 2008 * Nobuyuki Tsujii in the 13th Van Cliburn International Piano Competition (CD+DVD) * My Favorite Chopin (CD), äänitetty 2010 * Mussorgsky: Pictures at an Exhibition (CD), äänitetty 2010 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pianistin kotisivut: Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1988 syntyneet
Indoksyyli

Indoksyyli eli 3-hydroksi-indoli (C8H7NO) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste ja indolin johdannainen. Indoksyyli on oksindolin isomeeri. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa indoksyyli on keltaista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuoksilla on tyypillinen vihertävänkeltainen fluoresenssi. Yhdisteellä on kaksi tautomerista muotoa enoli- ja ketomuodot. Näistä ketomuoto on stabiilimpi ja tasapainotilassa suurin osa indoksyylistä on ketomuodossa. Indoksyyli on reaktiivinen yhdiste ja hapettuu emäksisissä olosuhteissa helposti indigoksi. == Synteesi == Indoksyyli valmistetaan synteettisesti antraniilihaposta. Ensimmäisessä vaiheessa antraniilihappo reagoi kloorietikkahapon tai jonkin muun halogeenietikkahapon kanssa. Tämä alkylaatiotuote dekarboksyloidaan emäksen, kuten natriumhydroksidin tai natriumasetaatin avulla. Natriumasetaattia käytettäessä muodostuu indoksyyliasetaattiesteri, joka hydrolysoituu helposti. : == Esiintyminen luonnossa ja indigon valmistus == Luonnossa indoksyyli muodostaa glukoosin kanssa indikaaniksi kutsutun glykosidin Indigon valmistuksessa indikaani hydrolysoituu indoksyyliksi ja glukoosiksi. Tämän jälkeen reaktiossa muodostuu indoksyyliradikaaleja, jotka dimerisoituvat värittömäksi leukoindigoksi, jonka ilman happi hapettaa indigoksi. Osa indoksyylistä hapettuu näissä olosuhteissa isatiiniksi ja reagoi isatiinin kanssa muodostaen punaista indirubiinia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Indoxyl *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Indoxyl *ChemBlink: 3-Hydroxyindole Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Heterosykliset yhdisteet
Han Sung-hee

Han Sung-hee (s. 13. marraskuuta 1990 Soul) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 256 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut kaksi ITF-turnausta nelinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eteläkorealaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Ye-ra

Lee Ye-ra (s. 14. syyskuuta 1987 Kangwŏn) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 178 syyskuussa 2008. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eteläkorealaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jang Su-jeong

Jang Su-jeong (s. 13. maaliskuuta 1995 Soul) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 400 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan yhden ITF-turnauksen nelinpelissä. Jang pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran syyskuussa 2013 Soulin turnauksessa, jossa hän eteni puolivälieriin voittamalla Klára Zakopalován ja Ons Jabeurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eteläkorealaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cho Yoon-jeong

Cho Yoon-jeong (s. 2. huhtikuuta 1979 Andong) on eteläkorealainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä WTA-listan sijalla 45 kesäkuussa 2003 ja nelinpelissä sijalla 98 syyskuussa 2003. Hän voitti urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän pääsi parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa vuosina 2002 ja 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eteläkorealaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lammin Linnamäki

Linnamäki on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Lammilla Oitenkylässä sijaitseva mahdollinen rautakautinen linnamäki. == Linnamäki == Mahdollinen muinaislinna sijaitsee Pääjärven Pappilanlahdesta 400 metriä pohjoiseen ja Biologiselta asemalta, joka on entinen pappila, 300 metriä itäkoilliseen. Korkealla metsäisellä mäellä, joka kohoaa 70 metriä järvenpinnan yläpuolelle, on kalliolaki, jonka itäpuolta kiertää jyrkänne. Kalliolla on kokoa 20×30 metriä ja korkeutta 10–15 metriä. Jyrkänteet ovat lähes pystysuoria tai louhikkoisia. Kallion loivat rinteet sijaitsevat kaakon puolella, mistä johtaa huipulle polku. Mitään jälkiä puolustusvarustuksista tai niiden mahdollisista jäänteistä ei ole löydetty. Selviä muinaislinnoille tyypillisiä kivivalleja ei Linnamäellä esiinny. Paikalla on kuitenkin mahdollisesti muuriin liittyvää kiveystä, ja vuoren rinteet vaikuttavat paikoitellen ihmiskäsin jyrkennetyiltä. Kaikkiaan linnavuoren rinteet ovat luonnostaan hyvin jyrkät. Sisällissodan aikaan 1918 linnavuoren esihistoriallisia rakenteita tuhoutui, kun alueelle kaivettiin puolustusvarustuksia. == Tutkimuksia == Linnanmäkeä on kaivanut arkeologisesti vain Jouko Voionmaa vuosina 1947–1949, kun muut ovat tutkineet sitä pintapuolisesti vuosina 1885, 1887, 1888 ja 1896 (Hjalmar Appelgren), 1935–1936 (Jouko Voionmaa) sekä 1984 (Jyri Saukkonen). Kaivauksissa paljastui hirsirakennusten jäänteitä ja yksi esinelöytö, joka oli viikinkiajalle ajoittuva soljen katkelma. == Historiaa == Hjalmar Appelgren kirjoittaa vuonna 1891, että "Eräs korkea Linnamäki mainitaan vuonna 1435 ja 1462 olleen yhtenä Pappilan tiluksien rajapaikkana". == Lähteet == Luokka:Lammi Luokka:Hämeenlinnan nähtävyydet Luokka:Suomen muinaislinnat Luokka:Suomen harjut Luokka:Hämeenlinnan historia
Narvan linna

thumb|Narvan linna. Narvan linna, joka tunnetaan myös nimellä Hermannin linna on Virossa Narvan kaupungissa sijaitseva keskiaikainen linnoitus. Narvanjoen rannalla sijaitsevan linnan perustivat tanskalaiset vuonna 1256, ensimmäinen kivirakenteinen linna paikalle valmistui 1300-luvun alussa. Vuonna 1346 Narvan linna siirtyi Saksalaiseen ritarikuntaan kuuluneen Liiviläisen ritarikunnan haltuun. Linnoituksen ympärille syntynyt asutus oli saanut kaupunkioikeudet vuotta aikaisemmin. Venäjän suurituhtinas Iivana III rakennutti Hermannin linnaa vastapäätä Narvanjoen venäjänpuoleiselle rannalle Ivangorodin linnoituksen vuonna 1492. Vaikka Narvan linnaa mainostetaan Viron parhaiten säilyneenä linnana, sitä ei hyväksytty Unescon maailmanperintökohde -listalle, koska se rakennettiin uudelleen neuvostoaikana, eikä se ole riittävästi alkuperäisen linnan kaltainen.Welcome to Narva == Lähteet == *Narvan museon kotisivut ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Viron linnoitukset Luokka:Narva
A Light That Never Comes

A Light That Never Comes on Linkin Parkin 29. lokakuuta 2013 julkaistun, Recharged-nimisen remix-albumin ensimmäinen single, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2013. Yhtye teki kappaleen yhdessä Steve Aokin kanssa. == Kappaleet == == Kokoonpano == ;Linkin Park * Chester Bennington - laulu * Rob Bourdon - rummut * Brad Delson - soolokitara, taustalaulu * Dave "Phoenix" Farrell - basso, taustalaulu * Joe Hahn - levysoittimet, sampleri, ohjelmointi, taustalaulu * Mike Shinoda - laulu, kitara, kosketinsoitin, piano, syntetisaattori ;ja * Steve Aoki - ohjelmointi, tuottaja == Lähteet == Luokka:Linkin Parkin kappaleet Luokka:Vuoden 2013 kappaleet
Lentopallon maailmanliiga 2013

Lentopallon maailmanliigassa pelasi kaudella 2013 kahdeksantoista joukkuetta. Alkusarja pelattiin kolmessa lohkossa siten, että maailmanrankingin 12 parasta joukkuetta jaettiin A ja B lohkoon, ja rankingissa heikommin sijoittuneet pelasivat C-lohkossa. Argentiinassa pelattuun lopputurnaukseen selvisi isäntäjoukkueen lisäksi kaksi parasta lohkoista A ja B sekä C-lohkon voittaja. ==Alkusarjan taulukot== ===Lohko A=== Joukkue O V3 V2 H1 H0 Erät pallot P Brasilia 10 7 2 0 1 28-11 928-835 27 Bulgaria 10 5 2 0 3 23-15 865-855 19 Ranska 10 2 3 3 2 21-23 966-971 15 Puola 10 2 2 4 1 21-24 966-1006 14 Yhdysvallat 10 3 1 1 5 18-21 913-877 12 Argentiina 10 1 0 2 7 11-28 817-911 5 ===Lohko B=== Joukkue O V3 V2 H1 H0 Erät pallot P Italia 10 4 3 1 2 25-16 953-896 19 Venäjä 10 4 3 1 2 25-16 939-889 19 Saksa 10 4 1 3 2 21-19 865-878 17 Serbia 10 3 2 3 2 22-22 958-992 16 Iran 10 3 2 2 3 20-21 929-898 15 Kuuba 10 1 0 1 9 9-28 794-885 4 ===Lohko C=== Joukkue O V3 V2 H1 H0 Erät pallot P Kanada 10 7 1 0 2 26-11 881-771 23 Alankomaat 10 7 0 1 2 25-14 935-881 22 Etelä-Korea 10 4 0 1 5 16-22 840-893 13 Suomi 10 3 1 1 5 18-21 864-896 12 Portugali 10 2 2 1 5 16-24 908-949 11 Japani 10 2 1 1 5 16-25 895-933 9 ==Lopputurnaus== ===Lohko D=== Joukkue O V3 V2 H1 H0 Erät p-suhde P Italia 2 2 0 0 0 6-2 1,110 6 Bulgaria 2 1 0 0 1 4-4 0,979 3 Argentiina 2 0 0 0 2 2-6 0,923 2 D-lohkon ottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä 17\. heinäkuuta Argentiina Bulgaria 1–3 26–28 23–25 25–20 23–25 – 18\. heinäkuuta Bulgaria Italia 1–3 18–25 25–18 22–25 24–26 – 19\. heinäkuuta Italia Argentiina 3–1 25–20 23–25 25–17 25–22 – ===Lohko E=== Joukkue O V3 V2 H1 H0 Erät p-suhde P Brasilia 2 1 0 1 0 5-3 1,006 4 Venäjä 2 0 1 1 0 5-5 1,059 3 Kanada 2 0 1 0 1 3-5 0,930 2 E-lohkon ottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä 17\. heinäkuuta Brasilia Venäjä 2–3 17–25 25–23 25–22 19–25 11–15 18\. heinäkuuta Venäjä Kanada 2–3 25–20 25–21 23–25 21–25 11–15 19\. heinäkuuta Kanada Brasilia 0–3 18–25 28–30 20–25 – – ===Mitalipelit=== 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä SF 20. heinäkuuta 16.40 1–3 12–25 23–25 26–24 20-25 – SF 20. heinäkuuta 20.12 3–1 25–12 25–17 23–25 25–16 – 3-4 21. heinäkuuta 16.40 3–2 21–25 25–21 25–20 21–25 15–7 1-2 21. heinäkuuta 20.12 3–0 25–23 25–19 25–19 – - == Karsinnat == Karsintaa ei suoriteta. Vuoden 2014 maailmanliigaan kelpuutettiin 28 joukkuetta, jotka jaetaan tasollisesti kolmeen ryhmään, ja kukin ryhmä 2-3 lohkoon, jokaisessa lohkossa pelaa neljä joukkuetta.WorldLeague 2014 == Katso myös == Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2013 == Lähteet == * WorldLeague 2013 === Viitteet === 2013 Maailmanliiga Maailmanliiga 2013
Elämän kuva

Elämän kuva on V.S. Naipaulin romaani, joka kertoo intialaissyntyisen Willie Chandranin identiteetin kehittymisestä. ==Juoni== Intialaisen Willien isä on ylhäistä kastia joka kapinoi isäänsä vastaan tietämättä tarkemmin mitä haluaa, äiti alhaissyntyinen vallankumouksellinen. Willie itse kokee identiteettinsä olevan hukassa. Willie muuttaa Britanniaan opiskelemaan, jossa hän huomaa voivansa keksiä koko minuutensa uudelleen, sillä länsimaissa suvulle ei aseteta samanlaista painoa kuin Intian kastijärjestelmässä. Silti Willie tuntee itsensä yhä ulkopuoliseksi. Lopulta Willie tapaa toisen yhtä ulkopuolisen, portugalilais-afrikkalaisen Anan, ja muuttaa hänen kanssaan Afrikkaan. Luokka:Intialaiset romaanit Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Hassinen (Kokkola)

Hassinen (ruots. Hassis) on kylä Kokkolassa, noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta. Hassisella asuu noin 50 asukasta, joista enemmistö on ruotsinkielisiä. Naapurikyliä ovat mm. Lahnakoski, Kotkamaa, Kourujärvi, Herronen (Kälviä) ja Jolkka (Alaveteli). Luokka:Kaarlelan kylät‎
Harlekiini (Nino Franchinan muotokuva)

Harlekiini (Nino Franchinan muotokuva) on italialaisen taiteilijan Gino Severinin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1938. Maalaus on kooltaan 116×84 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin. Gino Severini maalasi useita harlekiinitöitä. Muotokuvan valmistumisen aikaan Severini työskenteli teatterissa puvustajana ja lavastajana, mutta samalla hän sai myös monumentaalisia seinämaalaustilauksia. Hän oli palannut Italiaan 1930- luvun puolivälin jälkeen ja oli saanut täällä virallista tunnustusta. Severini oli ollut jo lapsena kiinnostunut Commedia dellárte -näytelmän henkilöhahmoista ja etenkin puetut ja naamioidut henkilöt olivat hänestä kiinnostavia. Gino Severinin maalauksista on sanottu, että niitä pitää koossa vihertävän siniharmaa yleissävy. Hän ammensi perinteestä, klassismista. Harlekiinin käsiin hän on tässä maalauksessa maalannut klarinetin tapaisen puupuhaltimen ja pöydälle mustan naamion, savukerasian ja esitteen. Muotokuvassa näkyvä taustan laskosverho esiintyy useissakin Severinin asetelma- ja muotokuvamaalauksissa.Kimmo Vatanen teoksessa Insinöörin rakkaus - Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, 2003, Ateneumin taidemuseo, s.202 Tämä Gino Severinin Harlekiini oli esillä näyttelyssä Roomassa, josta Jalo Shtola hankki sen suoraan. Sihtolan perheen nuorta polvea oli silloin siellä asumassa, ja poikansa, Risto Sihtolan, innostamana Sihtola pyysi tekemään hintatiedusteluja maalauksesta. Ostotehtävän sai Suomen Italian suurlähetystössä lähetystöavustajana toiminut Olavi Saikku. Sihtolat pitivät maalausta usein esillä kodissaan. ==Lähteet== Luokka: Ateneumin kokoelmat
Seurat (Mario Sironi)

Seurat on italialaisen Mario Sironin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1932. Kooltaan tämä työ on 90×135 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan. Roomassa kasvaneen Mario Sironin tyyli oli kehittynyt jo 1920-luvulla monumentalisoivaan kubo-klassismiin. Hän oli opiskellut Roomassa, Milanossa ja Pariisissa ja oli mukana useissakin futuristien näyttelyissä 1920-luvun alkuun saakka. Tässä ekspressiivisessä Seurat-maalauksessa viisi ihmistä on polvillaan ja jotkut heistä kuin toisiaan tukien pitävät käsiään toistensa hartialla ja vatsalla. Maalauksessa on tumma ruskea yleisilme. 1930- luvulla Sironi maalasi eniten kuitenkin seinämaalauksia.Teos Insinöörin rakkaus - Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, 2003, Ateneumin taidemuseo, s. 203. Mario Sironi teki pidempään yhteistyötä fasistihallinnon kanssa. Tämä johti siihen, että sodan jälkeen hän eristäytyi taidemaailmasta, ja palasi taulumaalaamiseen kokonaan. ==Lähteet== Luokka: Ateneumin kokoelmat
Iosif Lanhbard

Iosif Ryhoravitš Lanhbard eli Iosif Langbard (, ; 18. tammikuuta (J: 6. tammikuuta) 1882 Bielsk Podlaski, Hrodnan kuvernementti, Venäjän keisarikunta, nykyisin osa Puolaa – 3. tammikuuta 1951 Leningrad) oli valkovenäläinen arkkitehti ja Leningradin taideakatemian professori. Hänet tunnetaan erityisesti 1930-luvulta peräisin olevien monumentaalisisten, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitsevien rakennusten suunnittelijana. Monet näistä rakennuksista säästyi vakavalta tuholta toisessa maailmansodassa, vaikka suuri osa kaupunkia vaurioitui tuolloin perinpohjaisesti. == Iosif Langbard suunnittelemia teoksia == Tunnetuimpia Iosif Lanhbardin suunnittelemia rakennuksia tai muistomerkkejä ovat esimerkiksi (lista keskeneräinen): * Hallituksen talo (1934), Minsk, Valko-Venäjä * Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti (1939), Minsk * Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia (1939), Minsk, yhdessä arkkitehti G. Lavrovin kanssa * Upseeritalo (1939) (alkujaan Puna-armeijan talo, sitten Minskin Piirin upseeritalo, nykyisin Valko-Venäjän sotavoimien upseerien keskustalo, Minsk * Neuvostojen talo (nykyisin Mahiljoun alueen hallintorakennus), Mahiljou * Ukrainan ulkoministeriö, Kiova, Ukraina * runoilija Taras Ševtšenkon patsas, Harkova, Ukraina, yhdessä kuvanveistäjä Matvei Manizerin (1891–1966) kanssa * Elokuvateatteri Peramoha () eli Popeda (1950), Minsk, yhdessä Mihail Baklanavin (Міхаіл Бакланав, 1914–1990) kanssa Kuva:House of Representatives of Belarus.jpg|Hallituksen talo (Minsk) (1934). Kuva:Нацыянальны акадэмічны Вялікі тэатар опэры і балету г. Менск 2.jpg|Valko- Venäjän kansallisooppera ja -baletti (1938-39). Kuva:Акадэмія навук 4.jpg|Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia (1939). Kuva:Дом офицеров 1.JPG| Upseeritalo Minskissä (1939). Kuva:Магілёў. Дом урада.JPG| Neuvostojen talo, Mahiljou. Kuva:Kiev - Foreign affairs ministry 01.jpg| Ulkoasiain ministeriö, Kiova. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suuri neuvostotietosanakirja: Langbard Iosif Grigorjevitš (academic.ru) * Трудовая книжка Иосифа Лангбарда, или История о том, как в Минск вернулся архив легендарного зодчего (vminsk.by) * Arhitektor Iosif Langbard (homoliber.org) * Dom ofitserov v Minske. Istorija i nastojaštšeje (ctv.by) Luokka:Valkovenäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Saksan 25. panssaridivisioona

25\. panssaridivisioona () oli toukokuussa 1941 perustettu Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Reininmaan ja Westfalian 25. panssaridivisioona perustettiin Norjassa iskuosasto Oslona 15. toukokuuta 1941. Osaston tehtävänä oli olla kärkenä mahdollisessa hyökkäyksessä Ruotsiin. Koska tehtävän ei katsottu vaativan täyttä panssaridivisioonaa osasto oli pahoin vajaavahvuinen sisältäen kolmipataljoonaisen 146. kiväärirykmentin, 514. panssarintorjuntakomppanian sisältäneen 214. panssaripataljoonan ja neljällä 100 millimetrin kanuunalla varustetun 91. motorisoidun patterin. Taisteluiden jatkuessa itärintamalla osasto nimettiin 25. panssaridivisioonaksi 25. helmikuuta 1942, mutta sen vahvuutta ei lisätty. Divisioonan esikunta muodostettiin divisioonan uudessa sijoituspaikassa Eberwaldessa 27. helmikuuta ja se siirrettiin Osloon 5. maaliskuuta. Kivääriyksiköt nimettiin panssarikrenatööriyksiköiksi 5. heinäkuuta ja 91. patterista muodostettiin 91. kenttätykistöpatteristo 7. heinäkuuta. 146\. rykmentin III pataljoonasta muodostettiin lokakuussa 87. moottoripyöräpataljoona ja 87. viestipataljoona perustettiin Kölnissä 1. marraskuuta ja 193. krenatoorirykmentin II pataljoona liitettiin 146. rykmenttiin III pataljoonana. Joulukuussa 214. panssaripataljoona nimettiin 9. panssarirykmentin I pataljoonaksi ja 40. erillinen panssaripataljoona liitettiin divisioonaan 9. panssarirykmentin II pataljoonaksi. Tammikuussa 1943 perustettiin 9. panssarirykmentin esikunta ja maaliskuussa perustettiin 87. panssarintorjuntapataljoona. Moottorpyötäpataljoona muutettiin 7. huhtikuuta 25. panssaritiedustelupataljoonaksi. Divisioonaan liitettiin 15. toukokuuta 147. panssarikrenatöörirykmentti, johon alun perin kuului ainoastaan esikunta ja yksi pataljoona (aiempi III/146. panssarikrenatöörirykmentti). Toukokuun lopulla divisioonaan liitettiin 91. panssaritykistöpatteristo (91. kenttätykistöpatteristo) ja uudet Wehrkeis XI:n perustamat II ja III patteristo. == Historia == Divisioona sai tulikasteensa 28. helmikuuta 1943 sen kohdatessa Norjan vastarintaliikkeen lähellä Rjukania. Elokuun lopulla divisioona siirrettiin laivoilla Oslosta Kööpenhaminaan ja 28. elokuuta se osallistui operaatio Tivoliausflugiin eli Tanskan armeijan aseistariisumiseen. Divisioonalta jäi Norjaan 9. panssaritykistörykmentin I patteristo, josta muodostettiin panssaripataljoona Norja ja edelleen panssaridivisioona Norja. Hieman myöhemmin divisioonaan liitettiin 279. ilmatorjuntapatteristo. ==Komentajat == Divisioonankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: * kenraaliluutnantti Johan Haarde 25. helmikuuta 1942 - 1. tammikuuta 1943 * kenraaliluutnantti Adolf von Schell 1. tammikuuta - 15. marraskuuta 1943 * panssarikenraali Georg Jauer 15. marraskuuta 1943 - 1. kesäkuuta 1944 * kenraalimajuri Oswin Grolig 1. kesäkuuta - 18. elokuuta 1944 * kenraalimajuri Oskar Audörsch 18. elokuuta 1944 - antautumiseen ==Lähteet== * ===Viitteet=== 25
Amblin Entertainment

Amblin Entertainment on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Sen on perustanut vuonna 1980 ohjaaja ja tuottaja Steven Spielberg yhdessä tuottajien Kathleen Kennedy ja Frank Marshall kanssa. Yrityksestä omistaa vähemmistöosuuden kiinalaisen Alibaban perustaja Jack Ma. Yhtiöllä oli tytäryhtiö Amblin Imaging, joka suljettiin 1990-luvun puolivälissä.https://memory-alpha.fandom.com/wiki/Amblin_Imaging Amblin Imaging työskenteli sarjoihin kuten Seaquest DSV ja Star Trek- tuotesarja.https://artlist.io/blog/john-fk-parenteau-interview/ == Tuotantoa == * Araknofobia * Arkajalat * Boom Blox Bash Party * Cape Fear * E.T. * Indiana Jones and the Dial of Destiny * Jurassic Park * Jurassic Park III * Jurassic World * Jurassic World: Dominion * Jurassic World: Kaatunut valtakunta * Kadonnut maailma – Jurassic Park * Lincoln * Maa aikojen alussa * Monsteritalo * Ota kiinni jos saat * Paluu tulevaisuuteen (animaatiosarja) * Paluu tulevaisuuteen * Paluu tulevaisuuteen II * Paluu tulevaisuuteen III * Pelastakaa sotamies Ryan * Ready Player One * Schindlerin lista * Super 8 * Terminaali * Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus * Tiny Toons Amblinilla oli vuosina 1989–1997 oma animaatiostudio Amblimation, joka tuotti kolme animaatioelokuvaa: Fievel matkalla villiin länteen, Dinot New Yorkissa ja Balto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Bangor, luonnos

Bangor, luonnos on unkarilaisen Victor Vasarelyn litografiatyö vuosilta 1950-1951. Kooltaan se on 27,5×20,2 cm (lehti 38×28 cm) ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan. Vasarely aloitti taideopintonsa Budapestissa, mutta hän muutti Ranskaan 1930- luvulla. Varsinkin 1960- luvulla hän kiinnostui illuusion luomisesta abstraktisessa taiteessa. Hänestä tuli op-taiteen johtava nimi Euroopassa.Teos Insinöörin rakkaus - Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, 2003, Ateneumin taidemuseo, s.206. ==Lähteet== Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Taideteokset (taidegrafiikka)
Cat Island

Cat Island on yksi Bahaman suurimmista saarista. Saarella on myös saarivaltion korkein kohta, Mount Alvernia. Erään teorian mukaan saari on saanut nimensä englantilaisen merirosvon Arthur Cattin mukaan. Toisen tarinan mukaan saarella oli valtava määrä espanjalaisten vapauttamia kissoja, kun englantilaiset saapuivat saarelle ensimmäistä kertaa. Espanjalaiset orjuuttivat Bahaman alkuperäisväestön ja siirsivät heidät siirtokuntiinsa Etelä-Amerikkaan. Cat Island asutettiin uudelleen 1783, kun lojalistit pakenivat Amerikan vapaussotaa saarelle. He toivat mukanaan puuvillaplantaasit ja orjat. Plantaasit hävisivät 1800-luvun aikana, mutta asutus säilyi saarella. Vuonna 1939 brittiläinen fransiskaanimunkki John Hawes perusti saaren korkeimmalle kohdalle luostarin, joka on olemassa edelleen. Cat Island muodostaa oman hallintoalueensa, johon kuuluu myös lähisaari Little San Salvador. Hallintoalueen keskus on Cat Islandin suurin väestökeskus Arthur's Town. == Lähteet == Luokka:Bahaman saaret Luokka:Bahaman alueet
Kokoro (romaani)

Kokoro on Sōseki Natsumen romaani, jossa japanilainen opiskelija tutustuu vanhempaan ”senseihin” ja hänen salaisuuteensa. Teos on Sōsekin tunnetuin ja suosituin. Kirja on merkittävä modernissa japanilaisessa kirjallisuudessa. Kirja kuuluu trilogiaan, jonka edelliset ovat Higansugimade (1912) ja Kōjin (1912–1913). Kokoro voi tarkoittaa sydäntä, mieltä, tunnetta, psyykeä tai henkeä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset romaanit Luokka:Vuoden 1914 kirjat
Arasalon linnavuori

__NOTOC__ Arasalon linnavuori on rautakautinen linnavuori, joka sijaitsee entisellä Kyrösjärven saarella Isoröyhiön kylässä Ikaalisissa Pirkanmaalla. Kalliomäki on merkitty nykykarttoihin Linnavuorena, mutta myös Pirunvuoren nimeä käytetään. Viereinen Linnasaari ei ole nimestään huolimatta muinaislinna. == Muinaislinna == Kallioinen mäki on noin 24 metriä vedenpintaa korkeammalla, ja mäen laki on kooltaan noin 40 × 70 metriä. Kaikki muut mäen sivustat paitsi kaakkoinen sivu on jyrkkien kallioseinämien suojaamia. Ennen Kyrösjärven vedenpinnan useita laskuja 1800-luvuilla, jolloin vedenpinta aleni yhteensä noin 4,0–4,5 metriä, vesi ulottui lähelle jyrkänteiden juuria. Kaakkoiselle sivustalle oli rakennettu suojavarustus, josta on jäljellä noin 20 metriä pitkä kivinen valli. Vallista erottui linnanportti, jota maanviljelijät olivat leventäneet hakojen kuljettamisen helpottamiseksi. Linnanpiha on ollut epätasaista kallioaluetta, jota ei ollut tasoitettu millään tavalla. == Tutkimuksia == Hjalmar Appelgren suoritti kohteessa arkeologisia kaivauksia vuonna 1891 ja Julius Ailio vuonna 1903. Linnavuoren tutkimusten yhteydessä linnavuorelta on löytynyt kivikautiseen käyttöön viittaavia löytöjä ja rautaukautinen sotakirves. Samalla oli kartoitettu kivivallien jäänteitä ja kuvailtu samanlaisia kivitarhoja kuin Pentin linnavuorella oli löytynyt. Vuonna 1998 Olli Soininen teki paikalle perikunnan pyynnöstä tarkastuskäynnin, jossa linnan tilaa ja sen ympäristöä arvioitiin. === Julius Ailion tutkimukset === Vuonna 1903 kävi Julius Ailio tutkimassa Arasalon muinaislinnaa ja sen viereistä Talosenlinnaa. Talosenlinna osoittautui paikalla Linnasaareksi, jota erotti Arasalosta noin 50 metriä leveä lahti. Kyrösjärvi oli tuolloin laskettu, ja se oli maaduttanut sekä Linnasaaren että Arasalon Salon saareen kuuluviksi niemiksi. Linnasaari oli vuosia ennen Ailion vierailua kaskettu puuttomaksi, ja Ailio pystyi nopeasti huomaamaan, ettei Linnasaaressa ollut koskaan ollut muinaislinnaa. Sen sijaan Arasalon Pirunvuorella muinaislinnan rakenteita näkyi vielä. Ailion kaivauksissa poistettiin metsäinen turvekerros linnanportin ympäristöstä ja kahdesta kohdasta mäen laelta. Maa-aines oli moreenia, jossa näkyi kulttuurimaannoksen väriä ja joka tuntui ennestään kaivetulta. Muissa avatuissa kohdissa ei huomattu mitään nuotion pohjia merkittävämpää. Ailio päätteli, ettei linnapihalla ollut asuttu pysyvästi ja että oleskelu oli toisinaan ollut vain lyhytaikaista. Suojavarustuksen kivivalli oli kivisempää linnanportin kummallakin puolella. Pohjoisempana valli muodostui suurista peräkkäisistä kivistä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ikaalisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet Luokka:Suomen muinaislinnat Luokka:Suomen mäet Luokka:Pirkanmaan historia
Alexandre de Merode

Alexander Henry Jean Ghislain Guy, prinssi de Merode (24. toukokuuta 1934 Etterbeek, Bryssel – 20. marraskuuta 2002) oli belgialainen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen ja lääketieteellisen komitean johtaja 33 vuoden ajan. Prinssi Alexandre de Merode kuuluu sukunsa puolesta vanhaan belgialaiseen ylhäisaatelistoon kuuluvaan de Merode-sukuun. Koulutustaustana oli filosofia- ja lakiopinnot. de Merode oli KOK:n jäsen vuosina 1964-2002. Kun hänet valittiin KOK:aan, hän korvasi siihen astisen KOK:n belgialaisjäsenen silloisen Belgian prinssi Albertin eli sittemmin kuningas Albert II:n. Alusta alkaen eli Tokion vuoden 1964 kesäkisoista lähtien de Merode oli mukana järjestämässä urheilijoiden mahdollista piristeiden käytön valvontaa. KOK:n lääketieteellinen komitea alkoi käsitellä dopingin torjuntaa ja de Merodesta tuli komitean puheenjohtaja vuonna 1967. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 2000 eli 33 vuotta. Doping-kysymykset nousivat keskeiseksi olympiakisojen puheenaiheeksi erityisesti 1980-luvulla. Vuoden 1988 Soulin kesäkisoissa kiinnijäänyt pikajuoksija Ben Johnson oli ensimmäinen suurnimi. Aiemmista Los Angelesin vuoden 1984 kisoista de Merode sai kritiikkiä, koska kisojen doping-testauksissa oli hämäryyttä, josta häntä aluksi syytettiin. Vuonna 1999 perustettiin uusi dopingin toiminnan eli WADA, World Anti-Doping Agency, joka osaltaan otti KOK:n lääketieteellisen komitean roolia. Tämän vuoksi de Merode luopui komitean puheenjohtajuudesta vuonna 2000. de Merode nousi Samaranchin puheenjohtajakautena KOK:n ytimeen. Hän toimi KOK:n toimeenpanevassa komiteassa vuosina 1980-1990 sekä KOK:n varapuheenjohtajana 1986-1990 ja 1994-1998. == Lähteet == Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Belgialaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Belgialaiset aateliset Luokka:Prinssit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Räätikäsvuori

Räätikäsvuori on Satakunnassa Huittisten Sammun kylässä sijaitseva linnavuori. == Vuorilinna == Räätikäsvuori sijaitsee 4,6 kilometriä pohjoiseen Huittisten kirkosta ja se jää valtatien 12 ja yhdystien 12819 väliin. Kokemäenjoelle on matkaa 900 metriä. Vuori on laajahko ja epätasainen kallioalue, jonka sisin laki on muodostanut linnavuoren. Kallion laki kohoaa noin 40 metriä Kokemäenjoen vedenpintaa ja metsässä yli 5 metriä ympäristöään korkeammalle. Vuorella on useita huippuja ja sillä on luontaisesti suojaa antavat jyrkänteet koillis-, kaakkois- ja länsisivuilla. Muilta sivustoilta on löytynyt kolme kivivallin jäännöstä. Etelän loivassa rinteessä sijaitsee 35 metriä pitkä vallimainen jäännös. Sen leveys on kaksi metriä ja korkeus muutama kymmenen senttiä. Loivassa luoteis- ja pohjoisrinteessä sijaitsee noin 25 metriä pitkä kivivalli. Nämä sulkevat sisäänsä linnapihan, joka on 50×70 metriä suuri. == Tutkimukset == Räätikäsvuorella ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pintapuolisesti vuosina 1987 (Unto Salo), 1988 (Jussi-Pekka Taavitsainen), 1997 (Susanna Lehtinen) ja 2001 (Tiina Jäkärä). Vuonna 2001 paikalle kaivettiin kolme koekuoppaa, jotka olivat löydöttömiä. == Valokuvia == Räätikäsvuoren muinaislinna Huittisissa 02.jpg|Linnavuoren kallioinen laki oli suojaton etelän suunnalta. Mahdollisen puuvarustuksen reunakivieä voi erottaa kuvan alalaidalla. Räätikäsvuoren muinaislinna Huittisissa, näkymä pohjoiseen.jpg|Näkymä linnavuoren huipulta Kokemäenjoen jokilaakson pelloille. Räätikäsvuoren muinaislinna Huittisissa, reunakallioita.jpg|Muut linnavuoren sivut ovat kalliojyrkänteiden suojaamia. == Katso myös == *Ripovuori on läheinen korkea kalliomäki. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Huittisten luonto Luokka:Suomen muinaislinnat Luokka:Suomen mäet Luokka:Satakunnan historia Luokka:Satakunnan nähtävyydet
X Factor USA (3. tuotantokausi)

X Factor USA on yhdysvaltalainen laulukilpailu, jonka kolmas tuotantokausi esitetään Yhdysvalloissa Fox-kanavalla syksyllä 2013. Ohjelman tuomareina toimivat Simon Cowell, Demi Lovato, Kelly Rowland ja Paulina Rubio. Kilpailun voittaja saa miljoonan dollarin arvoisen levytyssopimuksen. Kausi alkoi Yhdysvalloissa Fox-kanavalla 11. syyskuuta 2013. Tuomareina ohjelmassa toimivat edelliskautenakin tuomaroineet Simon Cowell ja Demi Lovato, sekä Destiny's Child -yhtyeen laulaja Kelly Rowland ja Paulina Rubio. Aluksi kilpailussa käydään koelaulut, joiden jälkeen on vuorossa boot camp. Sen jälkeen jokainen tuomari saa valmennettavakseen yhden ryhmän. == Koelaulut == Kaupunki Koelaulupäivät Koelaulupäivät Paikka Kaupunki Tuottajat Tuomarit Paikka Los Angeles, Kalifornia 6. maaliskuuta 2013 10.–12. heinäkuuta 2013 Galen Center New Orleans, Louisiana 14. huhtikuuta 2013 11.–12. kesäkuuta 2013 Lakefront Arena Charleston, Etelä-Carolina 19. maaliskuuta 2013 21.–22. toukokuuta 2013 North Charleston Coliseum Long Island, New York 25. huhtikuuta 2013 19.–21. kesäkuuta 2013 Nassau Coliseum Denver, Colorado 14. toukokuuta 2013 30. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 2013 Denver Coliseum == Lähteet == Luokka:Kykyjenetsintäohjelmat Luokka:Tuotantokaudet Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Kevan Gosper

Richard Kevan Gosper (19. joulukuuta 1933 Newcastle, Uusi Etelä-Wales, Australia – 19. heinäkuuta 2024https://www.msn.com/en- au/news/australia/olympic-powerbroker-kevan-gosper-dies-aged-90/ar-BB1qfB4W) oli australialainen neljännesmaileri ja myöhemmin urheilujohtaja. Kevan Gosper saavutti Brittiläisen kansainyhteisön mestaruuden 440 jaardin juoksussa vuoden 1954 mestaruuskisoissa Vancouverissa ja oli mukana pronssille sijoittuneissa joukkueissa 4 × 110 jaardin ja 4 × 440 jaardin viesteissä. Hän oli Melbournen kisoissa 1956 Australian pitkän viestin joukkueen jäsen ja oli voittamassa maalleen hopeamitalia. Samoissa kisoissa hän pääsi 400 metrillä välieriin. Brittiläisen kansainyhteisön kisoissa 1958 hän saavutti pronssia 4 × 110 jaardin viestissä. Vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisissa Gosper pääsi 400 metrillä välieriin. Maansa mestaruuden 440 jaardilla Gospar voitti vuosina 1956–1960 ja 220 jaardilla vuonna 1957. Hänen 400 metrin Australian ennätys säilyi maan ennätyksenä aina vuoteen 1971. Työuransa Kevan Gosper teki Australian Shellin johtotehtävissä, toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana, Melbournessa 1980–1993 ja myöhemmin Shellin Tyynenmeren alueen johtajana. Lisäksi hän toimi Melbournen kaupungin johtotehtävissä. Hän toimi ensin Australian olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1985–1990. Vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisissa Gosper toimi kisojen järjestelykomitean varapuheenjohtajana. Parhaiten Kevan Gosper on tunnettu kansainvälisenä urheilujohtajana. Hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi vuonna 1977. Hän nousi KOK:n ytimeen vuonna 1986, kun hänet valittiin KOK:n toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän oli siinä tehtävässä 16 vuotta aina vuoteen 2003. KOK:n lehdistökomitean puheenjohtaja hän oli vuodesta 1989. Tässä tehtävässä hän joutui vaikeimpaan tilanteeseen Pekingin vuoden 2008 kisojen ja Kiinan viranomaisten kanssa. Hän oli 20 vuotta Oseanian olympiakomiteoiden yhteisjärjestön puheenjohtaja vuosina 1989–2009. Hän oli KOK:n Pekingin vuoden 2008 kisojen seurantakomitean jäsenenä. Hän on saanut kunniatohtoriudet Michiganin yliopistosta, Newcastlen yliopistossa Australiassa ja Melbournen RMIT-yliopistosta. == Kirjallisuus == * == Lähteet == *Kevan Gosper Australian yleisurheiluliiton historiikissa *Kevan Gosper sports-reference.com:ssa === Viitteet === Luokka:Australialaiset pikajuoksijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Raguša

Raguša () on Säsjokeen laskevan Voložban sivujoki Novgorodin alueen Ljubytinon ja Leningradin alueen Boksitogorskin piireissä. Sen pituus on 40 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 202 neliökilometriä.Shema, s. 27. Boksitogorskin piirin puolella Ragušajoen laakso muodostaa 1996 perustetun 10,34 neliökilometrin laajuisen luonnonmuistomerkinShema, s. 56–57.. Pohjoiseen virtaavan Ragušajoen yläjuoksu muodostaa kalkkikiveen kovertuneen kanjonin, jossa on paljon karsti- ilmiöitä. Kesällä joki virtaa suurelta osaltaan maan alla. Enimmillään 60 metrin syvyisen jokilaakson kasvillisuus on poikkeuksellisen rikas. Se käsittää muun muassa alueella harvinaisia siperialaisia kasvilajeja, saniaisia ja orkideoita. Kanjonin lähes koko pituudella kasvaa lehtimetsää, johon paikoitellen sekoittuu yli 150 vuotta vanhoja kuusia. Eläin- ja hyönteislajeja ovat koskikara, karhu, mäyrä, ritariperhonen ja musta apolloperhonen. Ragušassa ja Voložbassa elää taimen ja ne ovat lohen kutujokia.Shema, s. 57. Jokilaakso on kiinnostava retkeilykohde. Sinne on järjestetty luontopolku, nuotiopaikkoja ja leiriytymispaikka.Shema, s. 59. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Raguša Venäjän vesistörekisterissä * Raguša Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Leningradin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Säsjoen vesistö Luokka:Novgorodin alueen joet
Luksika Kumkhum

Luksika Kumkhum (s. 21. heinäkuuta 1993 Chanthaburi) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 66 marraskuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kymmenen ITF-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Thaimaalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koripallo (urheiluväline)

Koripallo on koripallossa käytettävä pallo. Virallisissa otteluissa pallolta vaaditut ominaisuudet on tarkasti määritelty. Harrastekäytössä on myös muun tyyppisiä palloja. == Palloja koskevat vaatimukset == * Pallon täytyy olla pyöreä * Saumojen pitää olla mustat ja korkeintaan 6,35 mm leveät. * Pallon tulee olla väriltään yksivärinen oranssi tai FIBA:n hyväksymien oranssin ja vaaleanruskean yhdistelmä. * Kun pallo pudotetaan pelikenttään noin 1,8 metrin korkeudesta pallon pohjasta mitattuna, täytyy pallon ponnahtaa 1,2-1,4 metrin korkeuteen pallon yläpinnasta mitattuna. * Pallon kokonumeron pitää olla palloon merkittynä * Kaikkien tasojen miesten peleissä pallon ympärysmitan tulee olla vähintään 749 mm ja korkeintaan 780 mm (koko 7) ja painon vähintään 567 g ja enintään 650 g. * Kaikkien tasojen naisten peleissä pallon ympärysmitan tulee olla vähintään 724 mm ja korkeintaan 737 mm (koko 6) ja painon vähintään 510 g ja enintään 567 g. * Tasoilla 1 ja 2 pelin järjestäjien tulee tarjota vähintään 12 samaa mallia olevaa, ominaisuuksiltaan samanlaista palloa pelaajien käyttöön harjoittelun ja lämmittelyn ajaksi. * 3x3-koripallossa käytetään kaikilla tasoilla omaa palloa, jonka ympärysmitta vastaa naisten palloa (koko 6) mutta paino miesten palloa (koko 7). ==== Yllä mainittujen ominaisuuksien lisäksi pallojen tulee läpäistä seuraavat testit: ==== * Väsymislujuustesti * Lämmönvaraustesti * Venttiilin pitävyystesti * Käytännön testi * 1- ja 2-tasoilla 1-luokan pallon “musta” testi. == Lähteet == http://www.basket.fi/asiakaspalvelu/koriksen_abc/varusteet/ ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Pallot Luokka:Koripallo
Oleg Kuvajev

Oleg Mihailovitš Kuvajev (, 12. elokuuta 1934 nykyisen Kostroman alueen Ponazyrevon asema – 8. huhtikuuta 1975 Moskovan alueen Kaliningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija. Oleg Kuvajev valmistui geologiksi ja työskenteli tutkimusretkillä Tšuktšien niemimaalla ja Wrangelinsaarella. Hänen ensimmäiset kaunokirjalliset teoksensa ilmestyivät vuonna 1962. Kirjailija kuvaa sävyltään romanttisessa tuotannossaan arktisten alueiden luonnonvarojen tutkijoita ja heidän työhönsä liittyviä eettisiä ristiriitoja. Hänen pääteoksensa on vuonna 1974 ilmestynyt romaani Alue (Territorija). ==Suomennettuja teoksia== * Pakenemisen säännöt. Suom. Riitta Lehikoinen. Hämeenlinna: Karisto, 1984. * Alue. Suom. Ulla-Liisa Heino. Moskova: Raduga, 1987. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oleg Kuvajevin teoksia Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Pippurikasvit

Pippurikasvit (Piperaceae) on kasviheimo, johon kuuluu puita, pensaita, köynnöksiä ja paksulehtisiä ruohovartisia kasveja. == Ulkonäkö ja koko == Lehdet sijaitsevat varressa vuorottain. Niissä on nystymäisiä rauhasia, joissa on aromaattista öljyä. Kukinto on muodoltaan terttu tai tähkä. Hedelmä on marja, joskus luumarja. Vaikka pippurikasvit kuuluvat kaksisirkkaisiin, niiden johtojänteet ovat hajanaisia, kuten yksisirkkaisilla kasveilla. == Levinneisyys == Pippurikasvien levinneisyysalue on pantrooppinen. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa. == Luokitus == Pippurikasveihin kuuluu kolme alaheimoa ja viisi sukua. Piperoideae-alaheimoon luokitellaan aitopippurit eli pippurit (Piper) ja muorinkukat (Peperomia). Verhuellioideae-alaheimoon kuuluu suku Verhuellia. Zippelioideae-alaheimoon kuuluu kaksi sukua, Manekia ja Zippelia. Aitopippureihin kuuluu yli 2100 lajia ja muorinkukkiin yli 1300 lajia. Kolmessa muussa suvussa on yhteensä yhdeksän lajia. Osa kasveista, jotka luokitellaan kuuluviksi pippurikasveihin, on aiemmin luokiteltu omaksi heimoksi tieteelliseltä nimeltään Peperaceae. == Käyttö == Pippurin eli ryytipippurin marjoja käytetään mausteena eri kypsyysasteina. Muorinkukkia käytetään huonekasveina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Piperaceae * Luokka:Kasviheimot
House of Cards (vuoden 1990 televisiosarja)

House of Cards on brittiläinen televisiodraamasarja vuodelta 1990, jonka on luonut Andrew Davies. Sarjan tuotti BBC, ja siinä kuvataan Ison-Britannian kuvitteellista sisäpolitiikkaa Margaret Thatcherin valtakauden päätyttyä. Konservatiivipuolueen poliitikko Francis Urquhart (Ian Richardson) pyrkii puolueensa puheenjohtajaksi ja maansa pääministeriksi. Televisiosarja perustuu konservatiivipuolueen entisen henkilökuntapäällikön Michael Dobbsin samannimiseen romaaniin. Sarja on ottanut vaikutteita William Shakespearen kuningasdraamoista (mm. Macbeth ja Rikhard III), ja välillä Urquhart esittää yksinpuhelunsa suoraan kameralle. Televisiosarja sai seitsemän BAFTA- ehdokkuutta, ja Richardson sai parhaan näyttelijän palkinnon. Sarjan kaksi jatko-osaa ovat To Play the King (1993) ja The Final Cut (1995). House of Cards esitettiin Suomessa FST1-kanavalla ruotsinkielisin tekstein vuonna 1995 otsikkonaan Maktens korthus. Myös jatko-osat esitettiin tuolloin. Televisiosarjasta tehtiin Yhdysvalloissa uusintaversio House of Cards vuonna 2013. Tuolloin myös vuoden 1990 televisiosarja julkaistiin jatko-osineen DVD:llä ja blu-raylla.House of Cards (TV) (Blu-ray) (1990). DVDCompare.net. ==Päärooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * House of Cards — BFI Screenonline Luokka:1990-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
New age -musiikki

New age -musiikki on 1970-luvulla syntynyt musiikkityyli. New age on rauhallista ja meditatiivista musiikkia, ja usein instrumentaalista. Sille tunnusomaisia soittimia ovat etenkin syntetisaattorit, ja joskus musiikkiin yhdistetään myös luonnon ääniä ja maailmanmusiikkia. New age -musiikkia käytetään usein rentoutumisen, meditoinnin ja hengellisyyden apuna, kuten myös terapiamusiikkina ja rauhoittavana taustamusiikkina julkisissa tiloissa kuten sairaaloissa ja kaupoissa. ==Historia== New age -musiikin juuret ovat 1960-luvulla, jolloin ajalle tyypilliset musiikilliset kokeilut ja syntetisaattorien keksiminen synnyttivät elektronisen musiikin. 1970-luvulla muusikot halusivat käyttää musiikkia tietoisuuden laajentamiseen ja ryhtyivät säveltämään uudenlaista musiikkia meditaation ja hengellisen pohdiskelun auttamiseksi. Musiikkityyliä alettiin kutsua new age -musiikiksi 1980-luvun alussa. Tyylin suosion kasvun myötä new age -levyjä ryhdyttiin myymään levykaupoissa omilla hyllyillään, ja perustettiin new age -radioasemia. ==Muusikoita== Tunnetuimpia new age -muusikoita tyylin alkuvuosina olivat saksalaiset Popol Vuh, Edgar Froese ja Holger Czukay. 1970-luvun lopulla englantilainen Brian Eno loi ambient-musiikkityylin, jonka edustajat kuten Jon Hassell, Harold Budd ja Robert Fripp tunnettiin myöhemmin myös new age -muusikoina. Muita tunnettuja new age -tyylisiä muusikoita ovat muun muassa Kitarō, Yanni, Mike Oldfield, Enya, Vangelis, John Tesh, Ralph Towner, Keith Jarrett, Dean Evenson, Jami Sieber, Bocarus, Hypnotica, Anna Wise ja Bill Leslie. New age -terapiamusiikin tunnetuimpia edustajia on Steven Halpern. ==Katso myös== * New age ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * NewAgeMusic.info *
House of Cards

House of Cards (suom. korttitalo) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * House of Cards, brittiläinen televisiosarja vuodelta 1990 * House of Cards, yhdysvaltalainen vuonna 2013 alkanut televisiosarja * Korttitalo (House of Cards), John Guillerminin ohjaama elokuva vuodelta 1968 * Korttitalo (House of Cards), Michael Lessacin ohjaama elokuva vuodelta 1993 * House of Cards, Saga- yhtyeen albumi vuodelta 2001 * ”House of Cards”, Radiohead-yhtyeen kappale vuoden 2007 albumilta In Rainbows.