EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Raimo Vierikko

Raimo Vierikko (s. 21. tammikuuta 1950 Lapua) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Vierikko edusti urallaan Lappeenrannan Palloa 1970, Lapuan Virkiää 1971 ja 1984, Sepsi-78:a 1972–1975 ja Mikkelin Pallo-Kissoja 1976–1981. Kaikkiaan hän pelasi viiden kauden aikana 107 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Vierikko pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1976–1978 kaksi maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voitto Vilermo

Voitto Kullervo Vilermo (9. heinäkuuta 1927 – 2003) oli suomalainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelannut Vilermo edusti urallaan Helsingin Kullervoa 1945–1946 ja 1948–1954, Kiffeniä 1946–1947, Jakobstads Bollklubbia 1956 ja Helsingin Palloseuraa 1957–1960. Hän voitti HPS:ssa Suomen mestaruuden 1957. Kaikkiaan Vilermo pelasi seitsemän kauden aikana 95 mestaruussarjan ottelua. Vilermo pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1958 kolme maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Eero Virkkunen

Eero Virkkunen (s. 17. helmikuuta 1948 Utsjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Virkkunen edusti urallaan Rovaniemen Palloa 1963, Rovaniemen Palloseuraa 1964–1969, Turun Palloseuraa 1970–1972 ja Oulun Työväen Palloilijoita 1973–1978. Hän voitti TPS:ssa Suomen mestaruuden 1971 ja 1972. Kaikkiaan Virkkunen pelasi kahdeksan kauden aikana 175 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Virkkunen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1973–1974 yhdeksän maaottelua. Virkkunen valittiin oululaisen jalkapallon Hall of Fameen 2009. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väärillä jäljillä

Väärillä jäljillä on vuonna 1995 ilmestynyt Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, jonka pääosassa on komisario Kurt Wallander. Tässä kirjassa Ystadin poliisipäällikkö Björk saa ylennyksen ja hänen tilalleen tulee ensimmäinen naispuolinen päällikkö Lisa Holgersson. Kirja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa (1995) Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä (2008) Kenneth Branagh. == Juoni == Nuori ulkomaalaissyntyinen nainen tekee polttoitsemurhan rapsipellolla Ystadissa. Pian sen jälkeen alkaa Ystadissa ja lähiseudulla sarja murhia, joissa uhrit on skalpeerattu. Rypsipellolla kuolleen naisen tapaus jää sarjamurhaajan etsimisen varjoon ja lähes unohtuu. Wallander huomaa vasta pitkän ajan kuluttua tutkimusten olleen väärillä jäljillä ja tapausten liittyvän toisiinsa. Luokka:Vuoden 1995 kirjat Luokka:Ruotsalaiset rikosromaanit Luokka: Henning Mankellin teokset
Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011

Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011 olivat järjestyksessään 10. kriketin maailmanmestaruuskilpailut. Turnauksen järjestivät yhteistyössä Intia, Sri Lanka ja Bangladesh. Bangladesh toimi ensimmäistä kertaa turnauksen isäntänä. Turnaus järjestettiin 19. helmikuuta – 2. huhtikuuta 2011. Pakistan oli valittu yhdeksi kilpailujen järjestäjistä, mutta International Cricket Council (ICC) päätti peruuttaa Pakistanin isännöintioikeudet vuonna 2009 Lahoressa Sri Lankan krikettimaajoukkueeseen kohdistuneen hyökkäyksen jälkeen. Kymmenen vakijäsenen lisäksi turnaukseen selvisi neljä joukkuetta Kriketin maailmanliigasta. Intia voitti loppuottelussa Sri Lankan 2. huhtikuuta 2011. Mestaruus oli Intialle maan historian toinen, edellisen kerran se juhli MM-kultaa vuonna 1983. Alkusarjassa Intian ja Englannin välinen kamppailu päättyi tasatulokseen, mikä kriketissä on kohtuullisen harvinaista. ==Alkulohkot== ===Lohko A=== Joukkue P W L T NR Pisteet NRR 6 5 1 0 0 10 +0.758 6 4 1 0 1 9 +2.582 6 4 1 0 1 9 +1.123 6 4 2 0 0 8 +1.135 6 2 4 0 0 4 +0.030 6 1 5 0 0 2 −1.987 6 0 6 0 0 0 −3.042 ===Lohko B=== Joukkue P W L T NR Pisteet NRR Etelä-Afrikka 6 5 1 0 0 10 +2.026 6 4 1 1 0 9 +0.900 6 3 2 1 0 7 +0.072 Länsi-Intia 6 3 3 0 0 6 +1.066 6 3 3 0 0 6 -1.361 Irlanti 6 2 4 0 0 4 −0.696 6 0 6 0 0 0 −2.045 == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 pronssiotteluton || Länsi-Intia|112| |113/0 |||260/6||261/5 |||221(8| Etelä-Afrikka |172 |||229/6||231/0 || |231 | |260/9 || |217 ||220/5 || |277/4||274/6 }} ==Lähteet== * Tulokset - cricketeurope4 2011 Luokka:Vuoden 2011 kriketti Maailmanmestaruuskilpailut 2011 Maailmanmestaruuskilpailut 2011 Maailmanmestaruuskilpailut 2011
Viides nainen

Viides nainen on vuonna 1996 ilmestynyt ruotsalainen rikosromaani, jonka pääosassa on Kurt Wallander. Sen on kirjoittanut Henning Mankell. Kirja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa vuodelta 1996 Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä vuodelta 2010 Kenneth Branagh. ==Juoni== Tapahtumat sijoittuvat syksyyn 1994. Vanhahko mies löydetään kuolleena ansakuopasta, jossa terävät bambunuolet ovat surmanneet hänet. Pian sen jälkeen katoaa kukkakauppias, joka myös löytyy surmattuna metsästä. Tutkiessaan tapauksia poliisit päätyvät arvioon, että molempien surma on kosto jostakin. Luokka:Vuoden 1996 kirjat Luokka:Ruotsalaiset rikosromaanit Luokka: Henning Mankellin teokset
Bohemian FC

Bohemian Football Club (iiriksi An Cumann Peile Bóithéimeach), myös Bohemians, on jalkapalloseura Dublinin kaupungista Irlannista. Joukkue pelaa League of Ireland Premier Divisionissa, korkeimmalla sarjatasolla. Seura on voittanut 11 kertaa maan mestaruuden ja seitsemästi kansallisen cupin. == Saavutukset == * Irlannin mestari 1923–1924, 1927–1928, 1929–1930, 1933–1934, 1935–1936, 1974–1975, 1977–1978, 2000–2001, 2002–2003, 2008 ja 2009 (11) * FAI Cup –voittaja 1928, 1935, 1970, 1976, 1992, 2001 ja 2008 (7) * Irlannin liigacupin voittaja 1974–1975, 1978–1979 ja 2009 (3) == Bohemian FC:n euro-ottelut == Kausi Kilpailu Kierros Vastustaja Tulos 1970–1971 Cup-voittajien cup karsintakierros TJ Gottwaldov 1–2, 2–2 1972–1973 UEFA-cup 1. kierros 1. FC Köln 1–2, 0–3 1974–1975 UEFA-cup 1. kierros Hamburger SV 0–3, 0–1 1975–1976 Euroopan cup 1. kierros Rangers FC 1–4, 1–1 1976–1977 Cup-voittajien cup 1. kierros Esbjerg fB 2–1, 1–0 1976–1977 Cup-voittajien cup 2. kierros Śląsk Wrocław 0–3, 0–1 1977–1978 UEFA-cup 1. kierros Newcastle United FC 0–0, 0–4 1978–1979 Euroopan cup 1. kierros AC Omonia 1–2, 1–0 1978–1979 Euroopan cup 2. kierros Dynamo Dresden 0–0, 0–6 1979–1980 UEFA-cup 1. kierros Sporting Clube de Portugal 0–2, 0–0 1984–1985 UEFA-cup 1. kierros Rangers FC 3–2, 0–2 1985–1986 UEFA-cup 1. kierros Dundee United FC 2–5, 2–2 1987–1988 UEFA-cup 1. kierros Aberdeen FC 0–0, 0–1 1992–1993 Cup-voittajien cup karsintakierros FC Steaua Bukarest 0–4, 0–0 1993–1994 UEFA-cup 1. kierros FC Girondins de Bordeaux 0–1, 0–5 1995 UEFA Intertoto Cup lohkovaihe Odense BK 0–2 1995 UEFA Intertoto Cup lohkovaihe HJK 2–3 1995 UEFA Intertoto Cup lohkovaihe FC Girondins de Bordeaux 0–2 1995 UEFA Intertoto Cup lohkovaihe IFK Norrköping 0–5 1996–1997 UEFA-cup 1. karsintakierros FK Dinamo Minsk 1–1, 0–0 1997–1998 UEFA-cup 1. karsintakierros Ferencváros 0–1, 0–5 2000–2001 UEFA-cup karsintakierros Aberdeen FC 2–1, 0–1 2000–2001 UEFA-cup 1. kierros 1. FC Kaiserslautern 1–3, 1–0 2001–2002 Mestarien liiga 1. karsintakierros FC Levadia 3–0, 0–0 2001–2002 Mestarien liiga 2. karsintakierros Halmstads BK 1–2, 0–2 2003–2004 Mestarien liiga 1. karsintakierros FK BATE 0–1, 3–0 2003–2004 Mestarien liiga 2. karsintakierros Rosenborg BK 0–1, 0–4 2004–2005 UEFA-cup 1. kierros FC Levadia 0–0, 1–3 2005 UEFA Intertoto Cup 1. kierros KAA Gent 1–0, 1–3 2008 UEFA Intertoto Cup 1. kierros Rhyl FC 5–1, 4–2 2008 UEFA Intertoto Cup 2. kierros FK Rīga 0–1, 2–1 2009–2010 Mestarien liiga 2. karsintakierros FC Red Bull Salzburg 1–1, 0–1 2010–2011 Mestarien liiga 2. karsintakierros The New Saints FC 1–0, 0–4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivut Luokka:Irlantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1890 perustetut urheiluseurat Luokka:Dublinin urheilu
Palomuuri (romaani)

Palomuuri on kahdeksas kirja Henning Mankellin kirjoittamassa Kurt Wallander -kirjasarjassa. Se ilmestyi vuonna 1998 ja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa vuodelta 2006 Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård ja englanninkielisessä vuodelta 2008 Kenneth Branagh. Elokuvaversioiden juonet poikkeavat joissakin kohdin kirjasta. ==Juoni== Ystadin torilta löytyy kuollut mies pankkiautomaatin luota. Suunnilleen samaan aikaan kaksi tyttöä murhaavat julmasti taksikuskin, nähtävästi ilman mitään syytä. Tyttöjen ollessa poliisiasemalla vanhempi tyttö pääsee pakenemaan. Myöhemmin hänet löydetään kuolleena. Taksikuskin murhanneen tytön isä paljastaa, että taksikuskin poika oli raiskannut tytön kolme vuotta aikaisemmin tytön ollessa 15-vuotias. Wallander ja muut poliisit huomaavat, että tapauksien välillä on jokin yhteys. Kertomus laajenee kahdesta murhasta suureksi maailmanlaajuiseksi salajuoneksi, jossa tietotekniikalla on merkittävä osuus. Pankkiautomaatilla kuolleen miehen toimistosta löytyy tietokone, jossa on hyvin monimutkainen suojausjärjestelmä, jonka takaa näyttäisi paljastuvan krakkerointiyritys. Tähän viittaa kirjan nimi. Wallander pyytää ilman esimiehensä lupaa erästä krakkeroinnista tuomittua hakkeria selvittämään asiaa. Rikolliset pääsevät kuitenkin jäljille hänestä. Tietokoneen sisältö paljastuu myöhemmin valtavaksi iskuksi, jolla pyritään kaatamaan maailman talousjärjestelmä. Isku tapahtuu jonkun toimenpiteen seurauksena. Kestää kauan ennen kuin poliisit ymmärtävät, että isku käynnistetään Ystadin torin pankkiautomaatilta. Yksinäinen Wallander yrittää löytää itselleen naisseuraa. Internetin deittipalvelun avulla löytyy tuttavuus, joka myöhemmin paljastuu rikollisten soluttautujaksi. Wallander vie hakkerin turvaan uuden naistuttavansa luo ymmärtämättä, että tämä on osa rikollisliigaa. Wallanderin on lopussa yritettävä pelastaa hakkeriapulaisensa rikollisten käsistä sekä koko maailmantalous estämällä isku tietojärjestelmiä vastaan. Luokka:Vuoden 1998 kirjat Luokka:Ruotsalaiset rikosromaanit Luokka: Henning Mankellin teokset
Askeleen jäljessä

Askeleen jäljessä on seitsemäs Kurt Wallanderista kertova rikosromaani, jonka on kirjoittanut Henning Mankell ja joka ilmestyi vuonna 1997. Se on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä Kenneth Branagh. ==Juoni== Elokuussa 1996 Wallanderin kollega Svedberg löydetään murhattuna. Käy ilmi, että Svedberg on vapaa- ajallaan tutkinut tapausta, jossa kolme nuorta katosivat jäjettömiin saman vuoden juhannusaattona. Sitten poliisit löytävät nuoretkin murhattuina. Murhaaja oli ensin haudannut murhaamansa nuoret ja kolme kuukautta myöhemmin kaivanut heidät esiin. Murhaajan motiivi näyttäisi olevan, että hän ei siedä onnellisia ihmisiä ja siksi valitsee heitä uhrikseen. Myös Svedbergin elämästä löytyy jälkeenpäin yllättäviä salaisuuksia. Tässä kirjassa Wallander saa tietää sairastavansa diabetesta, mutta ei kerro siitä kellekään työtovereistaan tai perheenjäsenistään. Luokka:Ruotsalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 1997 kirjat Luokka: Henning Mankellin teokset
Seat Pleasant

Seat Pleasant on 1,9 neliökilometrin laajuinen kaupunki Yhdysvalloissa, Marylandissa. Siellä oli vuonna 2009 arviolta 4 903 asukasta. Se sijaitsee Prince Georgen piirikunnassa Washingtonin itäisen kulman vieressä.Community Summary Sheet, s. 115. == Historia == Seat Pleasant kehittyi muun muassa Joseph Gregoryn maitotilan ja Hillin suvun maatilan ympärille. Maat olivat kuuluneet aiemmin Yhdysvaltain vapaussodan sankarin Otho Holland Williamsin ja 1600-luvulla eläneen puritaanijohtaja James Berryn sukulaisille. Ne myytiin Gregorylle vuonna 1850. Vuonna 1873 osa Addison Roadin varressa olleelle maalle rakennettiin pieniä maatiloja ja maaseutuasumuksia. Seat Pleasant lähti kasvamaan, kun rautatie tuli paikkakunnalle. Vuonna 1898 valmistui Chesapeake Beach Railway. Tämän jälkeen Columbia Railway laajensi raitiovaunulinjansa Seat Pleasantiin asti, ja vuonna 1908 Washington, Baltimore and Annapolis Electric Railway läpäisi kaupungin. Seat Pleasant sai nimensä vuonna 1906. Sitä ennen paikkakuntaa oli kutsuttu nimellä Chesapeake Junction.Community Summary Sheet, s. 116. Chesapeake Beach Railwayn matkustajamäärät kasvoivat tasaisesti 1900–1920 ja vaikutti myös Seat Pleasantin kehitykseen. Kylästä tuli oma kuntansa vuonna 1931. Tuolloin kaupungissa asui 200 taloutta. Chesapeake Beach Railwayn suosio oli jo tuolloin laskussa, ja se lakkautettiin lopulta 1935. Siihen vaikutti valtateiden rakentaminen, ja Seat Pleasantinkin kautta rakennettiin kaksi Marylandin osavaltionvaltatietä: Maryland Route 704 ja 214. Valtatiet toivat kaupunkiin lisää asukkaita, ja halpojen asuntojen rakentaminen toi kaupunkiin afroamerikkalaisia perheitä Washingtonista 1940-luvun lopulla. Washingtonin metron asema rakennettiin kaupunkiin 1980-luvulla. == Nähtävyydet ja kaupunkikuva == Monet kaupungin vanhemmista rakennuksista on jo purettu. Vanha veturitalli purettiin 1980-luvulla ostoskeskuksen tieltä, ja 1900-luvun alkupuolelta toiminut Watkins Hardware Store suljettiin 1990-luvulla. Kaupungissa on kuitenkin edelleen kaksi vanhaa kirkkoa: episkopaalinen Addisonin kappeli (1696) ja Mount Victoryn baptistikirkko (1908). Addisonin kappeliin on haudattu Yhdysvaltain ensimmäinen laivastoministeri Benjamin Stoddert. Goodwin Park on kaupunkilaisten suosittu virkistyskohde Seat Pleasantin keskustassa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut Luokka:Marylandin kaupungit
Minä (sunnuntailapsi)

”Minä (sunnuntailapsi)” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1987. Kappale julkaistiin Leskisen Minä-albumilla. Kappaleessa Leskinen kertoo elämäntarinaansa syntymästään aina vuoteen 1987. Tunnusomaista kappaleessa on, että hän käyttää minä-pronominia aivan kuin se olisi pronomini hän, esimerkiksi ”minä muistaa”, eikä ”minä muistan”. Sunnuntailapsi kappaleen nimessä tulee siitä, että jokaisen säkeistön lopussa Juice Leskinen laulaa siten, että säkeistön tapahtumat ovat tapahtuneet aina sunnuntaipäivinä; hän myös syntyi sunnuntaina 19. helmikuuta 1950. Luokka:Juice Leskisen kappaleet Luokka:Vuoden 1987 kappaleet
Lehtoherkkutatti

Lehtoherkkutatti (Boletus aff. reticulatus) on kivitatteihin kuuluva sieni, jonka taksonominen asema vaikuttaa jossain määrin epäselvältä eikä sille ole vahvistettu tieteellistä nimeä. Laji on yleensä yhdistetty tammenherkkutattiin (Boletus reticulatus), mutta siinä on useiden tutkijoiden (Roy Watling, Sietse van der Linde, Mauri Korhonen) mielestä varsin selvät erot tähän. Lehtoherkkutatin jälkeen on Mauri Korhonen kuvannut Suomesta myös kangasherkkutatin (Boletus pinetorum).Metsälehti Lehtoherkkutatti on tyypillinen herkkutattimainen sieni. Sitä tavataan Keski-Euroopassa. Suomessa se on lounaispainotteinen lehtipuiden juurisienenä, mutta ei yhtä selvästi kuin tammenherkkutatti. Se ei ole myöskään keskimäärin jalastaan yhtä paksu. Jalan vaalea kohoverkkokuvio on erityisen selkeä. Lehtoherkkutatti vaalenee ikääntyessään, kun tammenherkkutatti tummenee. Suurimmat erot ovat kuitenkin pintakelmun rihmoissa ja itiöiden koossa. DNA-analyysi tuonee taksonomiaan lopullisesti selvyyden. == Katso myös == * Herkkutatti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotihiiri-blogi Luokka:Kivitatit
Urho Särö

Urho Antero Särö vuoteen 1925 saakka Österman () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse- joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. ==Perhe ja opinnot== Särön vanhennat olivat sähköasentaja Frans Oskar Österman ja Johanna Rajala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Anna Maria Rosenlöfin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa reaalilyseossa vuonna 1922. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. ==Jääkärikausi== Särö työskenteli työmiehenä Jepualla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 19. helmikuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin 14. toukokuuta 1917 alkaen palvelukseen kelpaamattomana pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 6. kesäkuuta 1917 alkaen siviilitöihin Saksaan. Takaisin pataljoonaan hän palasi 13. syyskuuta 1917 ja sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1917 alkaen 4. komppaniaan. ==Suomen sisällissota== Särö saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa, jossa hän haavoittui lievästi 28. huhtikuuta 1918. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Särö palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon Jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Rykmentissä hän toimi nuorempana upseerina eri komppanioissa. Hänet määrättiin 20. joulukuuta 1923 alkaen päälliköksi 4. komppaniaan ja 4. kesäkuuta 1925 alkaen 1. konekiväärikomppaniaan. Edellä mainittujen tehtävien ohella hän toimi vuonna 1923 Uudenmaan rykmentin I ja II pataljoonan korpraalikoulun johtajana. Hän erosi armeijasta sairauden vuoksi 23. tammikuuta 1926. Hänet on haudattu Helsinkiin. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Enkelten kaupunki

Enkelten kaupunki (englanniksi City of Angels) on vuonna 1998 ilmestynyt romanttinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Meg Ryan ja Nicolas Cage. Sen ohjasi Brad Silberling. Elokuva kertoo enkelistä nimeltä Seth, joka on rakastunut ihmiseen ja joka luopuu enkeliydestään ja näin ollen myös kuolemattomuudestaan rakkautensa vuoksi. Elokuva on uudelleenfilmatisointi Wim Wendersin vuoden 1987 elokuvasta Berliinin taivaan alla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Brad Silberlingin ohjaamat elokuvat
Tie selvä

Tie selvä on Arvi Järventauksen kirjoittama kaksiosainen romaani. Romaani ajoittuu Suomen itsenäisyyden alkuaikaan ja se on sijoitettu osin suomen- ruotsalaiseen rautatiemiljööseen. Kirjan päähenkilön unelma akateemisesta urasta kariutuu ja hän ajautuu rautateiden pikkuvirkamieheksi. Myös hänen ihmissuhteensa kokevat vastoinkäymisiä ja hän huomaa ajautuneensa arkipäiväiseen suhteeseen, jonka ylläpitämiseen hän joutuu käyttämään paljon energiaa, aikaisemman ihastuksen astuessa kuvaan. ==Aiheesta muualla== *Tie selvä : romaani. Edellinen osa / Arvi Järventaus, 1928. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot *Tie selvä : romaani. Jälkimmäinen osa / Arvi Järventaus, 1928. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1928 kirjat
Vaarallisilla teillä

Vaarallisilla teillä on Niilo Lappalaisen kirjoittama muistelmateos hänen toiminnastaan toisen maailmansodan aikana Saksan sotavoimissa. Kirja pohjautuu hänen isänsä muistiinpanemiin muistitietoihin. Kirjassa kerrotaan hyvin yksityiskohtaisesti Lappalaisen toiminta kyseisenä ajankohtana. Pääteemana kirjassa käsitellään ruuan ja juoman hankkimista ja nauttimista erilaisissa ympäristöissä hänen matkansa varrelta. Kirja sisältää myös kuvamateriaalia, jotka ovat osin Lappalaisen uudempaa tuotantoa ja osin aiheeseen liittyvää aikalaismateriaalia. Luokka:Niilo Lappalaisen teokset Luokka:Sotakirjat Luokka:Vuoden 1998 kirjat Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut on Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n vuosittainen mestaruusturnaus alle 17-vuotiaista pelaajista koostuville maajoukkueille. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Vuosina 1982–2001 se oli tarkoitettu alle 16-vuotiaiden maajoukkueille. Vuodesta 2003 lähtien lopputurnaukseen osallistui isäntämaan lisäksi kaksiosaisten karsintojen seitsemän parasta maata, ja vuodesta 2007 lähtien pronssiottelu on jätetty pelaamatta. Vuodesta 2015 alkaen lopputurnaukseen on päässyt kaikkiaan 16 maata. Suomen maajoukkue on selviytynyt lopputurnaukseen yhdeksän kertaa. Edellisen kerran Suomi oli mukana vuonna 2002. == Turnaushistoria == === Alle 16-vuotiaiden EM-kilpailut 1982–2001 === Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Pronssia 1982 Italia 1984 Länsi- Saksa 1985 Unkari 1986 Kreikka 1987 Ranska ~~Italia~~ 1988 Espanja 1989 Tanska 1990 Itä-Saksa 1991 Sveitsi 1992 Kypros 1993 Turkki Tšekki ja Slovakia 1994 Irlanti 1995 Belgia 1996 Itävalta 1997 Saksa 1998 Skotlanti 1999 Tšekki 2000 Israel 2001 Englanti === Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut 2002–2006 === Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Pronssia 2002 Tanska 2003 Portugali 2004 Ranska 2005 Italia 2006 Luxemburg === Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut 2007– === Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Välierien häviäjät 2007 Belgia , 2008 Turkki , 2009 Saksa , 2010 Liechtenstein , 2011 Serbia , 2012 Slovenia , 2013 Slovakia , 2014 Malta , 2015 Bulgaria , 2016 Azerbaidžan , 2017 Kroatia , 2018 Englanti , 2019 Irlanti , 2022 Israel , 2023 Unkari , 2024 Kypros , 2025 Albania == Menestys maittain == Joukkue Mestaruus Toinen sija Kolmas sija 9 (1986, 1988, 1991, 1997, 1999, 2001, 2007, 2008, 2017) 6 (1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2016) 3 (1985, 1998, 2006) 6 (1989, 1995, 1996, 2000, 2003, 2016) 2 (1988, 2024) 1 (2004) 4 (2011, 2012, 2018, 2019) 4 (2005, 2009, 2014, 2022) 1 (2000) 4 (1984, 1992, 2009, 2024) 6 (1982, 1989, 1991, 2011, 2012, 2015) 4 (1988, 1995, 1997, 1999) 3 (1985, 2006, 2013) 2 (1984, 1987) 1 (1986) 3 (2004, 2015, 2022) 5 (1996, 2001, 2002, 2008, 2023) 2 (1987, 1989) 2 (1982, 2024) 6 (1986, 1993, 1998, 2013, 2018, 2019) 2 (1992, 2005) 2 (2010, 2014) 2 (2007, 2017) 2 (1984, 2002) 2 (1994, 2005) 1 (1990) 2 (2000, 2006) 1 (1999) 1 (1993) 1 (1999) 1 (1990) 1 (2002) 1 (1998) == Lähteet == *Kilpailujen historia RSSSF:n sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kilpailut Uefan sivustolla Alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Aguaragüen kansallispuisto

Aguaragüen kansallispuisto on Tarijan departementissa sijaitseva luonnonsuojelualue Etelä-Boliviassa. Puiston perustamista ehdotettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994, mutta uusittu lakialoite hyväksyttiin vasta vuonna 2000. Puisto on pinta-alaltaan 108 307 hehtaaria (1 083 km2) ja se suojelee Gran Chacon ja Tarijan ylänköalueiden välistä kasvillisuusaluetta. Puisto jaetaan kahteen alueeseen: matalampiin kukkuloihin joilla sijaitsee alueen ihmisasutukset, ja puiston tarkasti suojeltuun alueeseen, jossa sijaitsee alueen vesivarat. Puiston alueella elää useita lintu- sekä nisäkäslajeja, kuten jaguaari, muurahaiskarhu ja vyötiäinen. Puistoa uhkaa useat ihmistoiminnan aiheuttamat vaaratekijät: puiston vesivarojen kutistuminen, saastuminen, laittomat hakkuut, viljelyskasvien aiheuttama maaperän kuluminen sekä metsäpeitteen häviäminen liiallisen karjan kasvatuksen seurauksena. == Lähteet == Luokka:Bolivian kansallispuistot
Vysokaje

Vysokaje () eli Vysokoje () on pieni rajakaupunki Kamjanetsin hallintopiiriissä Valko-Venäjän Brestin alueen länsiosissa Puolan rajalla. Kaupungin asukasluku oli 5 376 lokakuun 2009 väestönlaskennassa. == Liikenne ja raja-asema == Maanteitse Vysokajen pikkukaupunki sijaitsee 43 kilometriä maakunnan pääkaupungista Brestistä luoteeseen. Mikäli samaa kantatietä P16 jatkaa pohjoiseen, Pestšatka-Połowce-rajanylityspaikka Puolaan tulee vastaan 11 kilometriä Vysokajen pohjoispuolella. Tavaraliikenteeseen käytetyn samansuuntaisesen rautatien viimeinen Valko-Venäjän puoleinen raja-asema Vysoko-Litovsk () sijaitsee noin 4 kilometriä Vysokajen kaupungin pohjoispuolella. Puolan puoleinen radan raja-asema on nimeltään Czeremcha (). == Katso myös == * Luettelo Valko-Venäjän rajanylityspaikoista == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Kaupunkikuvaus (garady.org) *Tietoa kaupungista (dorogiby.info) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin , tai *Neuvostoliiton aikaista 1:200 000 topografikarttaa alueesta *Valokuvia kaupungista (globus.tut.by) * Valko-Venäjän juna-aikatauluja Luokka:Brestin alueen kaupungit
Oscar Lindelöf

Oscar Ferdinand Lindelöf (28. elokuuta 1887 Helsinki – 15. kesäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Lindelöf kuvasi Venäjän tsaarin Nikolai II:n ainoan Helsingin vierailun vuonna 1915 vastoin sensuurin määräystä. Tuloksena oli kymmenen minuutin mykkäpätkä, joka on nykyisin yksi arvokkaimpia Yleisradion filmejä.Ylen Elävä Arkisto: Vihattu tsaari Nikolai II vieraili Helsingissä 1915 Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. == Filmografia == *1907 Salaviinanpolttajat (lyhytelokuva), kuvaaja *1911 Finland (dokumenttilyhytelokuva), kuvaaja, ohjaaja *1915 Hänen Majesteettinsa Keisarin käynti Helsingissä (dokumenttilyhytelokuva), kuvaaja *1921 Kiljusen pojat koulussa (lyhytelokuva), kuvaaja *1923 Koskenlaskijan morsian, kuvaaja *1926 Kyllä kaikki selviää... , kuvaaja *1927 Ei auta itku markkinoilla, kuvaaja, tuottaja *1929 Mustat silmät, kuvaaja *1930 Ravintolayleisöä kameran silmän lävitse (dokumenttilyhytelokuva), kuvaaja *1931 Laveata tietä, kuvaaja *1933 Sininen varjo, kuvaaja *1937 Miehen kylkiluu, kuvaaja *1943 Miehen vankina, kuvaaja *1943 Varuskunnan "pikku" morsian , kuvaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Christoffer Schildt

Oskar Ernst Christoffer Schildt (30. elokuuta 1915 Helsinki – 21. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Yleisradion ruotsinkielisen yksikön johtaja. Schildt aloitti toimittajanuransa vuonna 1932. Sota-aikana hän toimi radiosensorina sekä teki sotaselostuksia, ja vuosina 1941–1945 hän työskenteli Valtion tiedoituslaitoksen palveluksessa. Suurimman osan urastaan hän työskenteli Yleisradiossa, vuodesta 1957 ruotsinkielisen ohjelmayksikön johtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1980. Ylioppilaaksi Schildt kirjoitti vuonna 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1943. Yleisradiouransa ohella hän vaikutti politiikassa, puolueenaan Ruotsalainen kansanpuolue. Hän toimi muun muassa puolueen nuorisojärjestön Svensk Ungdomin puheenjohtajana vuosina 1948–1953 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1948–1960. Hänen muihin luottamustehtäviinsä lukeutui Suomen ruotsinkielisen toimittajaliiton puheenjohtajuus 1959–1967. Christoffer Schildt oli kirjailija Runar Schildtin poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Svensk Ungdomin puheenjohtajat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Storm

Storm on myrskyä tarkoittava englannin kielen sana, jota käytetään myös nimenä seuraavissa merkityksissä: == Henkilöitä == === Storm sukunimenä === * August Storm (1862–1914), ruotsalainen yliluutnantti, Pelastusarmeijan taloussihteeri ja laulujen kirjoittaja * Edvard Storm (1749–1794), norjalainen runoilija * Emy Storm (1925–2014), ruotsalainen näyttelijä * Frederik Storm (s. 1989), tanskalainen jääkiekkoilija * Gale Storm (1922–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja * Hanna Storm (s. 1985), runoilija ja esiintyjä * Howard Storm (s. 1947), yhdysvaltalainen taiteen professori * Johan Storm (1836–1920), norjalainen filologi * Kristoffer Storm (s. 1989), tanskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko * Sean Storm (s. 1975), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä * Tempest Storm, alk. Annie Blanche Banks (1928–2021), yhdysvaltalainen burleskiesiintyjä, striptease-tanssija ja näyttelijä * Theodor Storm (1817–1888), saksalainen kirjailija === Storm etunimenä === * Storm Hunter, o.s. Sanders (s. 1994), australialainen tennispelaaja * Storm P., oik. Robert Storm Petersen (1882–1949), tanskalainen pilapiirtäjä, kuvataiteilija, sarjakuvantekijä, näyttelijä ja kirjailija * Storm Reid (s. 2003), yhdysvaltalainen näyttelijä * Storm Thorgerson (1944–2013), brittiläinen graafikko ja valokuvaaja * Storm Warren (s. 1988), yhdysvaltalainen koripalloilija == Kuvitteellisia henkilöitä == * Storm (Ororo Munroe), prinsessa Marvel Comicsin Ryhmä X -sarjakuvissa * Johnny Storm (Torch, Liekki), supersankari Marvel Comicsin sarjakuvissa * Susan Storm, Näkymätön Sue, Ihmenelosten jäsen * Storm Shadow, superroisto Action Forcessa == Muuta == * Storm-luokka, Norjan laivaston moottoritykkiveneluokka * KNM Storm, Norjan laivaston Storm-luokan moottoritykkivene * Storm, Rapala VMC- konserniin kuuluva uistinten valmistaja * San Storm, urheiluautomerkki * Sea City Storm, raumalainen urheiluseura * Seattle Storm, yhdysvaltalainen naiskoripalloseura * Storm Worm, tietokonevirus * Storm, vuoden 1999 yhdysvaltalainen jännityselokuva * Storm, vuoden 2005 ruotsalainen elokuva * Storm, brittiläisen laulajan SuRien kappale. Ison-Britannian edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2018 * Storm, Victor Cronen kappale, Viron edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2019 es:Tormenta (desambiguación)
Aarre Koivisto

Aarre Antero Koivisto (8. kesäkuuta 1920 Punkalaidun – 31. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen lavastaja. Hän teki pitkän uran elokuvalavastajana alkaen vuoden 1947 elokuvasta Särkelä itte aina 1980-luvun lopulle. Uransa varrella hän lavasti muun muassa elokuvan Tuntematon sotilas sekä elokuvasarjat Komisario Palmu ja Pekka ja Pätkä. Elokuvien lisäksi Koivisto toimi teatterilavastajana Svenska teaternissa vuosina 1961–1966. Samaten hän toimi MTV3:n lavastajana televisionäytelmissä, -sarjoissa ja -elokuvissa vuosina 1966–1985. Koivisto jäi eläkkeelle 1985.MTV3: Lavastaja Aarre Koivisto kuollut Koivisto sai parhaan lavastuksen Jussin vuonna 1955 elokuvista Isän vanha ja uusi ja Hilmanpäivät.Filmiaura Jussit.fi: Jussi-voittajat kautta aikojen Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Teatterilavastajat Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Palatino (kirjaintyyppi)

Palatino on Hermann Zapfin suunnittelema kirjaintyyppi. Se on saanut nimensä 1500-luvulla eläneeltä kalligrafi Giambattista Palatinolta. kirjaintyypin ensimmäinen versio, perinteitä henkivä renessanssiantiikva, julkaistiin vuonna 1948. Palatinosta tuli hyvin suosittu, ja Monotype julkaisi siitä oman versionsa nimeltään Book Antiqua. Bitstream teki Zapfin kanssa Palatinosta toisen version nimeltään Zapf Calligraphic. Zapf suunnitteli Palatinosta kokonaan uuden version vuonna 1999. Uudistettu Palatino oli nimeltään Palatino Linotype, ja kirjaintyyppiin kuuluivat myös kreikkalaiset ja kyrilliset kirjaimet. Vuosina 2005–2006 Zapf ja Akira Kobayashi laajensivat Palatinon kokonaiseksi kirjasinperheeksi. Linotype julkaisi heidän suunnittelemansa Palatino nova-, Palatino Sans- ja Palatino Sans Informal -kirjaintyypit. Luokka:Kirjaintyypit nl:Palatino
Eino Heino

Eino Ilmari Heino (22. helmikuuta 1912 Pyhäjärvi – 10. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän teki uransa kuvaajana alkaen vuoden 1935 elokuvasta Kaikki rakastavat (kamera-apulainen) jatkuen 1960-luvun puoliväliin asti. Uransa varrella hän kuvasi muun muassa elokuvat Niskavuoren naiset, Gabriel, tule takaisin sekä jatkosodan aikana lyhyitä puolustusvoimien katsauksia. Heino sai kolme Jussi-palkintoa, joista yksi tuli lyhytelokuvasta. Hän oli naimisissa näyttelijä Emma Väänäsen kanssa. ==Palkinnot== * Parhaan kuvauksen Jussi 1945: Linnaisten vihreä kamari * Parhaan kuvauksen Jussi 1947: Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä * Parhaan tilauslyhytelokuvan Jussi 1963: Jokapäiväistä leipäämmeFilmiaura Jussit.fi: Jussi-voittajat kautta aikojen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Lámpros Athanasoúlas

Lámpros Athanasoúlas (, joskus Lámbros Athanassoúlas, s. 10. marraskuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen ralliautoilija. Hän kilpaili 12 WRC-kilpailussa vuosina 2005–2009 ja 2011 saavuttaen yhden pisteen. Ennen ralliuraansa Athanasoúlas valmistui American College of Greecestä ja opiskeli konetekniikka ja talousalaa Westminsterin yliopistossa. Vuonna 2001 Athanasoúlas kilpaili kreikkalaisissa rallikilpailuissa. Vuonna 2005 hän voitti A5-luokan mestaruuden Kreikan rallisarjassa. Samana vuonna hän debytoi WRC-sarjassa Akropolis-rallissa, jossa hän keskeytti. Vuonna 2009 Athanasoúlas saavutti ensimmäisen pisteensä WRC-sarjassa sijoittuen kahdeksanneksi Akropolis- rallissa. Samalla hän voitti PWRC-luokan kilpailun Kreikassa. Kauden jälkeen Status-lehti nimesi hänet vuoden kreikkalaisurheilijaksi. Athanasoúlas osallistui Suomen ralliin vuonna 2006. == Rallin MM-sarjan tulokset == (Tulosselitteet) Kausi Talli Aauto 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2005 Lámpros Athanasoúlas Ford Fiesta S1600 MON SWE MEX NZL ITA CYP TUR GRE Kesk. ARG FIN GER GBR JPN FRA ESP AUS 0 NC 2006 Lámpros Athanasoúlas Ford Fiesta ST MON SWE MEX ESP 52 FRA 45 ARG ITA 52 GRE GER 31 FIN Kesk. JPN CYP TUR AUS NZL GBR 77 0 NC 2007 Lámpros Athanasoúlas Subaru Impreza STi N12 MON SWE NOR MEX POR ARG ITA GRE 33 FIN GER NZL ESP FRA JPN IRE GBR 0 NC 2008 Lámpros Athanasoúlas Subaru Impreza WRX STi MON SWE MEX ARG JOR ITA GRE 26 TUR FIN GER NZL ESP FRA JPN GBR 0 NC 2009 Team Greece Škoda Fabia S2000 IRE NOR CYP POR ARG ITA GRE 8 1 20. 2009 Team Greece Ford Fiesta R2 POL FIN AUS ESP 25 GBR 1 20. 2011 Team Greece Ford Fiesta RS WRC SWE MEX POR JOR ITA ARG GRE 19 FIN GER AUS FRA ESP GBR 0 NC == Aiheesta muualla == * eWRC-sivustolla Luokka:Kreikkalaiset ralliautoilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1976 syntyneet
Zaqatala

Zaqatala () on kaupunki Azerbaidžanissa Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä. Se sijaitsee Alazanin sivujoen Talaçayn varrella 372 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Zaqatalan piirin keskus. Sen kautta kulkee Yevlaxin, Şəkin ja Tbilisin välinen maantie. Asukkaita on 19 250 henkeä (vuonna 2010, arvio). Venäläiset perustivat Zaqatalan kylän paikalle vuonna 1830 linnoituksen, josta tuli samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus. Linnoituksen esikaupunki sai kaupunginoikeudet vuonna 1840 (toisten tietojen mukaan vuonna 1851). Vuonna 1897 lähes puolet asukkaista oli armenialaisia. Nykyään Zaqatalassa ja sen ympäristössä asuu azerien lisäksi avaareja, tsahureja ja georgialaisia. Kaupungissa on muun muassa elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu linnoituksen raunioiden lisäksi historiallinen museo. Lähistöllä sijaitsee vuonna 1929 perustettu Zaqatalan luonnonpuisto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zaqatalan piirikunnan sivusto * Azerbaidjan: Territorial and administrative units , , * Tourism Portal of Azerbaidzhan: Zagatala city Luokka:Azerbaidžanin kaupungit Luokka:Zaqatalan piirikunta
Janne Hyytiäinen

Janne Hyytiäinen (s. 23. elokuuta 1968) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Q-teatterin, Ryhmäteatterin ja Radioteatterin tuotannoissa. Hänen merkittäviin valkokangastöihinsä lukeutuvat roolit elokuvissa Klassikko ja Laitakaupungin valot. Televisiossa Hyytiäinen on näytellyt muun muassa sarjoissa Taivaan tulet ja Helppo elämä. ==Teatteriura== Hyytiäinen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999.http://www.vantaanlauri.fi/arkisto/2006/2006-01-19/ajankohtaista/Pida_ittes_miehena Ammattilaisuransa aikana hän on työskennellyt lähinnä Helsingin lavoilla. Q-teatterissa Hyytiäinen on näytellyt useaan otteeseen vuodesta 2000 alkaen, muun muassa kappaleissa Viettelysten vaunu (2000), Kauppamatkustajan syntymä (2007) ja Corto Maltesen seikkailut (2011). Ryhmäteatterissa hän on näytellyt muun muassa Mika Myllyahon ohjaamassa Tuntemattomassa sotilaassa (2008) sekä kappaleissa Sakset, kivi ja paperi (2007) ja Cyrano de Bergerac (2010).http://www.reuna.fi/jannehyytiainen/cv.phphttp://www.skenet.fi/artikkeli/10/06/cyrano- de-bergerac ==Televisio- ja valkokangasura== Kari Väänäsen ohjaamassa Klassikossa Hyytiäinen tulkitsi Pertti ”Pera” Kiilopäätä. Aki Kaurimäen elokuvassa Laitakaupungin valot Hyytiäisellä oli miespääosa yövartija Koistisena. Timo Koivusalon spektaakkeleissa Täällä Pohjantähden alla ja Täällä Pohjantähden alla II Hyytiäinen näytteli Arvo Töyryä. Yle TV2:n draamasarjassa Taivaan tulet hänellä oli sivuosa Esko Kilpelänä. MTV3-kanavan sarjassa Helppo elämä hän näytteli Tuomelaa. Janne Hyytiäinen on opettanut näyttelijäntyötä oppilaitoksissa eri puolilla Suomea. ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Downhill City (1999) *Klassikko (2001) *Mies vailla menneisyyttä (2002) *Kahlekuningas (2002) *Hengittämättä ja nauramatta (2002) *Laitakaupungin valot (2006) *Tali-Ihantala 1944 (2007) *Täällä Pohjantähden alla (2009) *Täällä Pohjantähden alla II (2010) *Hiljaisuus (2011) *Onneli ja Anneli (2014) *Me Rosvolat (2015) *Toivon tuolla puolen (2017) *Kuolleet lehdet (2023) ===Televisiotyöt=== *Tumma ja hehkuva veri (1998) *Sydän toivoa täynnä (1998) *Kotikatu (1999) *Hyvät neuvot kalliit (1999) *Kylmäverisesti sinun (2001) *Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna (2001) *Kiilapäät (2001) *Niin paljon parempi mies (2001) *Tie Eedeniin (2003) *Piilopaikka kahdelle (2005) *Poikkeustila (2007) *Taivaan tulet (2007–2010) *Katso ihmistä (2008) *Puolustuksen puheenvuoro (2009) *Helppo elämä (2009) *Rikospaikalla (2010) *Alamaailma-trilogia: Lakimies (2011) *Toisen kanssa (2014) *Sorjonen (2016) *Presidentti (2017) *Koukussa (2018) *Syke (2020) *Lovi (2021) *Musta valo (2022–2023) *Rosvopankki (2023) ==Lähteet== *Suomenkuvalehti.fi *Ryhmateatterifi.adv2.nebula * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Okahammashai

Okahammashai (Pseudotriakis microdon) on luomihaikaloihin kuuluva suurehko kalalaji. Se on okahammashaiden heimon (Pseudotriakidae) ainoa laji. Joskus samaan heimoon luetaan kuitenkin myös okahammashain läheinen sukulaislaji hoikkanauhahai (Gollum attenuatus). ==Anatomia== Okahammashai on melko suurikokoinen hai. Koiras voi kasvaa noin 2,7 metrin mittaiseksi ja naaras vielä pidemmäksi, noin 3 metrin pituiseksi. Okahammashain etummainen selkäevä on pitkä ja matala ja taaempi kolmiomainen. Silmät ovat soikeat ja luomet alkeelliset. Silmien takana sijaitsevat hengitysaukot ovat lajilla suuret. Okahammashain suu on suuri ja ulottuu silmien taakse. Suun hammasriveissä voi olla 200 hammasta. Hampaat ovat pieniä ja teräviä ja laji syö kaloja ja selkärangattomia eläimiä. Evät ja hain iho ovat pehmeät ja väritykseltään se on ruskehtavan harmaa. Okahammashainaaras on ovovivipaarinen. Poikaset siis syntyvät elävinä ja ovat noin 70-140 cm pitkiä. Poikasia on tyypillisesti kahdesta neljään. Okahammashain poikaset ovat ainoita haita eräiden sillihaikaloihin kuuluvien lajien poikasten lisäksi, jotka syövät hedelmöittymättömät munasolut vielä ollessaan kohdussa. ==Levinneisyys== Okahammashaita tavataan hyvin laikuttaisesti kaikista valtameristä. Sitä tavataan pääasiassa Atlantin länsi- ja eteläosissa, Islannin lähistöltä, Tyynellä valtamerellä Uuden-Seelannin ja Japanin, Kiinan ja Taiwanin rannikkoseuduilta. Okahammashai on syvän veden kala ja elää yleensä 200-1 890 metrin syvyydessä merenpinnasta. Okahammashait ovat rauhallisia eivätkä hyökkää ihmisten kimppuun. Okahammashaikannan koosta ja elintavoista ei ole tarkkaa tietoa ja IUCN luokittelee sen puutteellisesti tunnetuksi. Toisinaan okahammashaita saadaan sivusaaliina kalastettaessa trooleilla ruijanpaltaita (Hippoglossus hippoglossus) tai keltarousseja (Hoplostethus atlanticus). Laji on esiintymisalueillaan niin harvinainen, että sen kalastamisella ei ole juurikaan taloudellista merkitystä. Laji on kuitenkin niin harvinainen ja hitaasti lisääntyvä, että arvokkaampien kalalajien sivusaaliina kiinnijääminen on uhka lajille. Okahammashain liha on syötävää ja myös sen eviä ja rustoja voidaan hyödyntää. ==Lähteet== Luokka:Hait
Qax

Qax () on kaupunki Azerbaidžanissa Kaukasuksen pääjonon etelärinteen juurella. Se sijaitsee Alazanin sivujoen Kürmükçayn varrella 345 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Qaxin piirin keskus. Sen kautta kulkee Yevlaxin, Şəkin ja Tbilisin välinen maantie. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2010, arvio). Qaxin taajamasta tuli kaupunki vuonna 1967. Siellä on elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Qaxin piirin sivusto * Azerbaidjan: Territorial and administrative units , , * Tourism Portal of Azerbaidzhan: Gakh city Luokka:Azerbaidžanin kaupungit Luokka:Qaxin piirikunta
Lymytantereinen

Lymytantereinen (Gautieria otthii) on Gomphaceae-heimoon luettava maanalaisia, mukulamaisia itiöemiä tuottava sieni. Se poikkeaa voimakkaasti mukulasienistä kuten jänönmukulasta sokkelomaisen rakenteensa puolesta, ja sillä on selkeä juurimainen rihmasto. Se on kimmoisa ja epäsäännöllinen, lyhytikäinen ja muuttuu nopeasti pahanhajuiseksi. Sienestä on Suomesta tähän mennessä yksi havainto vuodelta 2010 Ristijärven Koljatinvaaralta rehevästä sammalikosta. Lajinmäärityksen on tehnyt italialainen tutkija Angelo Bincoletto. Levinneisyydestä ei voi sanoa varmaa, mutta muun muassa Norjasta ja Ruotsista lajia on tavattu aiemmin. Suvun lajit vaikuttavat olevan pääasiassa kalkinvaatijoita ja lähinnä havupuiden juurisieniä. == Lähteet == Luokka:Gomphales
Irina Falconi

Irina Falconi (s. 4. toukokuuta 1990 Portoviejo, Ecuador) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 73 lokakuussa 2011. == Tennisura == Ensimmäiset ITF-turnauksensa Falconi pelasi vuonna 2006. Vuonna 2007 hän pääsi finaaliin Los Mochisin turnauksessa Meksikossa. Toinen finaalipaikka tuli toukokuussa 2007 Monterreyn ITF-turnauksessa, jonka finaalissa hän voitti Courtney Naglen. Vuonna 2009 hän voitti kaksi ITF- turnausta ja pelasi Yhdysvaltain avointen karsinnoissa. Vuonna 2010 Falconi pääsi välieriin 75 000 dollarin ITF-turnauksessa voittaen muun muassa Lauren Albanesen ja Stéphanie Duboisin. Samana vuonna hän pääsi mukaan ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain avointen pääsarjaan, jossa hävisi ensimmäisellä kierroksella Flavia Pennettalle. Lokakuussa 2010 hän pääsi finaaliin Rock Hillin ITF-turnauksessa. Vuonna 2011 Falconi pääsi Australian avointen pääsarjaan karsintojen kautta, mutta hävisi avauskierroksella Alisa Kleibanovalle. Helmikuussa hän pääsi Midlandin ITF-turnauksen finaaliin. Huhtikuussa hän selviytyi karsintojen kautta mukaan Family Circle Cupiin. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Magdaléna Rybárikován, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan ykköselle, Caroline Wozniackille. Toukokuussa Brysselin turnauksessa hän selviytyi karsintojen kautta pääsarjaan, jossa hävisi toisella kierroksella Francesca Schiavonelle. Ranskan avoimissa hän hävisi avauskierroksella Gisela Dulkolle ja Wimbledonissa Stéphanie Duboisille. Heinäkuussa 2011 Citi Openin turnauksessa Yhdysvalloissa Falconi eteni ensimmäistä kertaa urallaan WTA-turnauksen välieriin. Yhdysvaltain avoimissa Falconi eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan kolmieräiset kamppailut Klára Zakopalováa ja Dominika Cibulkováa vastaan. Kolmannella kierroksella hän hävisi Sabine Lisickille 0–6, 1–6. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Irina Falconin kotisivut * Irina Falconi profiili WTA:n kotisivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pounu

Pounu on havumetsävyöhykkeen pohjoisosien soilla tavattava verkkomaisesti haarainen turvevalli, jonka ovat aikaansaaneet jäätymiseen liittyvät ilmiöt. Pounut ovat tyypillisiä Pohjois-Lapissa etenkin Utsjoen sarasoilla. Niitä voidaan pitää palsojen ja jänteiden välimuotona. Pounun lähikäsite on pounikko.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana pounut.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana pounu. ==Lähteet== Luokka:Suot
Şəki

Şəki (; vuoteen 1968 saakka Nuxa, ven. Нуха́, Nuha) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä 305 kilometriä maan pääkaupungista Bakusta luoteeseen. Kaupunki on sitä ympäröivän, mutta siihen itse kuulumattoman Şəkin piirin keskus. Sen kautta kulkee Yevlaxin ja Tbilisin välinen maantie. Asukkaita on 66 100 henkeä (vuonna 2010, arvio). Şəki on samannimisen historiallisen alueen keskus. 200–400-luvuilla se kuului Kaukasian Albaniaan. Arabit valtasivat sen vuonna 654. 1300-luvun lopusta lähtien Şəki oli itsenäinen valtio, kunnes iranilaiset löivät sen joukot vuonna 1551. 1700-luvun puolivälissä syntyi Şəkin kaanikunta, joka liitettiin Venäjään vuonna 1805. Myöhemmin kaupunki oli venäläisten hallitseman provinssin ja vuodesta 1840 kihlakunnan keskus. 1800-luvun lopulla kaupungin asukkaista 81 % oli azereja ja 18 % armenialaisia. Kaupungissa on tekstiili-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Seutu on vanhastaan tunnettu luonnonsilkin tuottaja. Nähtävyyksiin kuuluvat kotiseutumuseo, kaupungissa syntyneen kirjailija Mirzə Fətəli Axundovin kotimuseo sekä vuonna 1765 rakennettu persialaistyylinen Şəkin kaanien palatsi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Şəkin kaupungin sivusto * Azerbaidjan: Territorial and administrative units , , * Tourism Portal of Azerbaidzhan: Sheki city *
Amborón kansallispuisto

Amborón kansallispuisto on Santa Cruzin departementissa sijaitseva luonnosuojelualue keskisessä Boliviassa. Puisto on pinta-alaltaan arviolta 630 000 hehtaaria ja sijaitsee kolmen hyvin erilaisen ekosysteemin yhtymäkohdassa: Andien ylänkö, Gran Chacon pohjoinen osa ja Amazonin valuma-alue. Puistossa elää tuhansia eläinlajeja, ja sen alueelta on löydetty tähän mennessä yli 800 erilaista lintulajia. Puiston alueella eläviä nisäkäslajeja ovat esimerkiksi kapybara, pekari, tapiirit, erilaiset apinalajit kuten möly- ja kapusiiniapinat, kissaeläimet kuten jaguaari, oselotti ja pitkähäntäkissa, sekä yhä harvinaisempi silmälasikarhu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bolivian kansallispuistot
Nummenpakan koulu

Nummenpakan koulu on peruskoulu Turussa Nummen kaupunginosassa. Se on perusopetuksen yhtenäiskoulu (vuosiluokat 1–9) ja toimii kolmessa yksikössä. Vuosiluokat 7–9 toimivat Aurajoen yksikössä (Papinkatu 4) ja luokat 1–6 Nummen yksikössä (Kirkkotie 31) sekä Halisten yksikössä (Paavinkatu 13). Suurin yksiköistä on Aurajoen yksikkö, jossa oppilaita on noin 450. Nummen yksikössä oppilaita on noin 250 ja Halisten yksikössä noin 100. Nummenpakan koulun rehtorina toimii Jukka Laine ja apulaisrehtori on Katja Nousiainen. Syksystä 2021 alkaen Nummen koulutalon väki on työskennellyt väistötiloissa Halisissa samassa koulupihassa Halisten yksikön kanssa. Nummenpakan koulun nimi vaihdettiin Nummen koulusta Nummenpakan kouluksi, kun Nummen ja Aurajoen koulut yhdistyivät hallinnollisesti. Nummenpakan koulun kanssa osittain samoissa tiloissa ja samassa pihapiirissä toimii viereinen Katariinan koulu. Se on perusopetuksen yhtenäiskoulu esiopetuksesta yhdeksänteen vuosiluokkaan. Katariinan koulun rehtorina on Jorma Kauppila ja apulaisrehtorina Mikko Nikkola. Katariinan koulu on erikoistunut oppilaan erityisen tuen palveluihin ja se tarjoaa erityisopetuksellisia ratkaisuja osana kokonaiskuntoutumisen palveluita. ==Historiaa== Nummen koulutalo on rakennettu kolmessa vaiheessa. Kolmikerroksinen osa valmistui vuonna 1931, nelikerroksinen osa 1937 ja liikuntasali 1980-luvun lopulla. 1930-luvun lopulla koulu oli Turun suurin kansakoulu, ja enimmillään koulussa on ollut noin 600–1000 oppilasta. Tiloissa ovat toimineet myös sotasairaala, Turun ammattikoulu ja Turun opettajakorkeakoulu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nummenpakan koulun kotisivut Luokka:Turun peruskoulut Luokka:Nummi (Turku)